Prelazimo na - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu a) Hrvatskih voda za 2009. godinu a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2009. godinu a) Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2009. godinu Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Kod donošenja ovog državnog proračuna primjenjuju se odredbe članka 174. i 175. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli: Odbor za financije i državni proračun i Odbor za zakonodavstvo. Ovdje su spisak i drugih odbora koji su zakazali sjednicu, ali nama za raspravu je najnužnije da postoji, da je Odbor za financije i državni proračun raspravio i Odbor za zakonodavstvo. Ostali mogu u tijeku jutra ili dana raspraviti, pa ćemo onda kao što sam rekao u srijedu o tome odlučivati. Molim predsjednicu Vlade Republike Hrvatske gospođu Jadranku Kosor da dodatno obrazloži prijedlog proračuna. Izvolite predsjednice.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane gospođe zastupnice i poštovana gospodo zastupnici. Evo nas opet pred vama nakon prošloga ponedjeljka, ovaj put sa Prijedlogom rebalansa proračuna za 2009. godinu. Vjerujem da ćete svi razumjeti razloge zbog kojih izlazimo pred vas i tražimo, molimo, predlažemo da Hrvatski sabor prihvati rebalans kojim smo morali učiniti nužne promjene u ovom trenutku prije svega za osiguranje makroekonomske stabilnosti, ali i svakako u cilju onoga o čemu sam govorila i predstavljajući Vladu u novom mandatu o čemu ću i danas, a to je snaženje i potpora hrvatskom gospodarstvu. Reći ću odmah na početku da rebalans koji smo uspjeli pripremiti, dakle od trenutka kad je Hrvatski sabor izabrao novu Vladu do subote kad smo održali sjednicu Vlade vrijeme je bilo kratko. Dakle, to je ono što smo uspjeli pripremiti i što smatramo najnužnijim u ovome trenutku. Dakle, do danas. U skladu sa potrebama ali i u skladu sa činjenicom da neka sredstva na nekim pozicijama su bila nedostatna. Dakle, izvršili smo određene preraspodjele o čemu ću nešto kasnije, ali i dodatno smanjili rashodnu stranu po svim ministarstvima, odnosno korisnicima državnoga proračuna. Odmah želim reći na početku evo predstavljanja rebalansa da to neće biti dovoljno. To svakako nije dovoljno. To je zaključak nas u koaliciji, dakle svih partnera. Ali isto tako i svih nas koji smo radili na operacionalizaciji rebalansa. Prema tome, ja ću kao što sam najavila i na sjednici Vlade u subotu predložiti Hrvatskom saboru održavanje i izvanredne sjednice o čemu je malo prije govorio predsjednik Sabora. Mislim da nitko neće imati ništa protiv zbog činjenice da je vrijeme kad moramo svi zapeti, svi raditi, svatko dati sve od sebe, osloboditi svu energiju, svo znanje ako bude moguće i zajedništvo. Ja na to apsolutno pozivam i apeliram, da bismo ako je ikako moguće već do kraja ovoga mjeseca usvojili i novi rebalans. Budući da za izradu dubokih rezova i promjena koje je nužno napraviti kako bismo ostali na nogama, kako ne bismo tražili ničiju pomoć, kako bismo dokazali i pokazali da imamo pameti, snage, ali reći ću i mudrosti obaviti ono što je nužno u vlastitoj kući, odnosno vlastitom dvorištu. Mislim da evo ćemo se svi okupiti i ako bude trebalo raditi cijelo ljeto. Na to je Vlada odnosno članice i članovi Vlade su spremni, ali moram reći i još jedanput i svi koalicijski partneri u koaliciji koja vam i predstavlja rebalans proračuna. O uvjetima u kojima živimo, o globalnom okruženju, o prilikama kojima smo naravno izvrgnuti i mi u Hrvatskoj mislim da ne treba posebno trošiti riječi. Reći ću tek toliko da dakako sve ovo što se danas događa u Hrvatskoj jest refleks događaja u cijelom svijetu i mnogo snažnije, gospodarski snažnije zemlje imaju veliki pad BDP-a i mnogo snažnije zemlje bilježe uistinu velike poremećaje. Prema tome, mislim da nije ništa čudno reći da se to događa danas i u Hrvatskoj. Dakle, mi rebalansom kojeg predlažem i koji će se i dodatno obrazlagati predlažemo osiguranje stabilnosti javnih financija u sadašnjim uvjetima i osiguranje čvrstih temelja za daljnju borbu protiv ekonomske krize i trenutnih izazova, ali prije svega za očuvanje svakog radnog mjesta. Moram reći sa zadovoljstvom da smo ovaj rebalans raspravili, odnosno najvažnije naznake i sa našim socijalnim partnerima, dakle sa sindikatima i poslodavcima, da smo dobili potporu za ove mjere koje danas predlažemo. Moram reći da je to bio jedan izuzetno dobar i kvalitetan sastanak koji je prethodio dakako sjednici Vlade na kojoj su razmotrene sve okolnosti i na kojem smo, to ističem sa posebnim zadovoljstvom, dobili i neke dodatne važne i vrijedne prijedloge. Naime, dame i gospodo, makroekonomski uvjeti u okruženju u Hrvatskoj znatno su promijenili i pogoršani u odnosu na vrijeme kad je donesen prvi rebalans proračuna. Ja znam i duboko sam svjesna da će puno rasprave danas biti i oko toga kako to nakon jednog rebalansa idemo s drugim pa najavljujemo treći. Da, dame i gospodo, ako bude potrebno i 10, ali moramo ostati, kako to ministar financija kaže slikovito, iznad vode. Spremni smo, koliko bude trebalo napraviti i koliko rezova i koliko zahvata i koliko ponovno konzultacija i dogovora samo da ostanemo uistinu na nogama i da ne moramo, ponoviti ću, tražiti pomoć drugih. Naravno, tu mislim, vrlo otvoreno ću reći, MMF-a, međutim ja osobno mislim i želim to odmah na početku reći da dakle mi nismo tražili pomoć MMF-a, o tome je i ministar financija govorio i ja sam govorila prošli tjedan, nismo tražili, ali mislim da MMF nije babaroga i da nitko ne treba zazirati od eventualnih konzultacija, ali mi ćemo svoj posao napraviti sami. Nužne promjene i rezove napraviti sami i tu tražim odgovornost svih. Dakle, rekla sam da su makroekonomski uvjeti u odnosu na vrijeme kad smo donosili prvi rebalans promijeni, da, jer je pad bruto domaćeg proizvoda, kao što svi znamo, u prvom tromjesečju ove godine iznosio 6,7%. I to je prije svega posljedica i smanjene potrošnje, ali i pada industrijske proizvodnje, građevinarstva, robne razmjene itd. Pad BDP-a dakako da se odražava i na prikupljanje prihoda i moram reći, ponoviti, o tome sam već govorila u predstavljanju Vlade u Hrvatskom saboru, da pojedini oblici neizravnih poreza već bilježe smanjenje dvoznamenkastom brojkom, odnosno dvoznamenkastim stopama. Stoga smo morali revidirati makroekonomske projekcije za ovu godinu i mi predviđamo da će u 2009. godini pad realnog BDP-a biti 4,5%, dok će inflacija biti na razini 2,7%. Temeljem novih makroekonomskih pretpostavki, očekujemo da će se ostvarenje prihoda smanjiti u odnosu na prvotni rebalans iz travnja ove godine i o tome vrlo jasno i otvoreno treba govoriti. U skladu s novonastalim uvjetima, nužno je dakle prilagoditi proračun. Ono što vam mi danas predlažemo jest preraspodjela 2,2 milijardi kuna unutar proračuna jer je činjenica da smo ustanovili, dakle govorimo o Vladi u novom mandatu, da nedostaju sredstva primjerice za brodogradnju, za plaće i regres zaposlenih u javnim službama, naknade za nezaposlene, ali isto tako besplatne udžbenike, rukometne dvorane itd. Dakle, mi predlažemo preraspodjelu 2,2 milijarde. To su uspjeli i pronašli smo dodatne uštede u raznim stavkama rashoda u okviru raznih ministarstava u iznosu od 780 milijuna kuna. Ako tome pribrojite i ovih 2,2, znači više od 2 milijarde, onda mi danas govorimo o uštedama u iznosu od 3 milijarde kuna. Ako tome pribrojimo i 1. rebalans koji je predložila Vlada u prošlom sazivu, dakle koji je iznosio otprilike 5 milijarde kuna, onda sada dolazimo do otprilike iznosa od 8 milijardi kuna. Dame i gospodo, ponoviti ću još jedanput da sve ovo što činimo i predlažemo jest u cilju očuvanja makroekonomske stabilnosti, ublažavanja posljedica ekonomske recesije, ali isto tako potpore poduzetnicima i očuvanje radnih mjesta. Prema tome, uzimajući u obzir planirane prihode i rashode proračuna utvrđene ovim rebalansom, deficit državnog proračuna biti će ove godine, iznosit će 11 milijardi kuna, odnosno 3,3 bruto domaćeg proizvoda. Dame i gospodo, mi smo budući da sam rekla da smo dodatno uštedjeli ili dodatno skresali 780 milijuna kuna, učinili sve napore da uistinu smanjimo sve ono što nije nužno za nužno funkcioniranje države. Uz sve to, dakle uz smanjivanje reprezentacije koja naravno jest samo jedan od simbola štednje, dodatno smanjili za 80%. Mi smo učinili mnoge druge važne, pa već i u ovom rebalansu reći ću, bolne rezove, ali smo predložili Hrvatskom saboru i donošenje izmjena nekoliko zakona. Prije svega zakona kojim ćemo, odnosno mi smo donijeli odluku o smanjenju plaća dužnosnika za dodatnih 5%. Kao što znate, plaće dužnosnika su već smanjene za 10%. Smanjenje povlaštenih mirovina i to zastupnicima, ali i bivšim članovima Vlade, sucima Ustavnog suda, prema tome onom svemu što smatramo da neće izazvati dodatne poremećaje, ali da može biti važna i jasna poruka. Dakle, smanjenje povlaštenih mirovina jest na razini od 10%. Vlada je donijela također odluku kojom ograničavamo plaća i druga primanja predsjednika i članova uprava trgovačkih društava, dakle u vlasništvu Republike Hrvatske. Ta je odluka stupila već na snagu. Donijeli smo nove odluke o korištenju i to o drastičnom ograničavanju, bolje rečeno korištenja službenih automobila, mobilnih telefona, putovanja, zrakoplovnih karata, kartica, dakle kartice smo ograničili samo na ministre, odnosno državne tajnike, samo za službena putovanja u zemlji i inozemstvu i dakako da ćemo nad tim voditi osobito strogi nadzor. Ja sam tražila da se cijeli taj pregled trošenja deponira u Vladi, dakle u mome uredu i da imamo gotovo svakodnevnu kontrolu o čemu se, na koji način se troše i o čemu se radi kad se govori o sredstvima koja se troše putem kartica. Zatim smo donijeli Odluku o zabrani kupovanja automobila korisnicima državnog proračuna. Dapače, tražila sam da se napravi jedan popis svih automobila koje imaju u posjedu korisnici državnog proračuna. Taj popis će biti danas gotov, pa ćemo vidjeti što smo tu dobili. Neke automobile preraspodijeliti tamo gdje je nužno, tamo gdje je loš vozni park. Tu mislim i na vozni park i Sabora i Vlade Republike Hrvatske. Među ostalim smo se dogovorili i to smatram jednim od važnih koraka naprijed, ako bude moguće to će biti realizirano već do izvanredne sjednice Sabora. Naime, dogovoreno je da se pripremi novi propis, Zakon o plaćama u lokalnoj upravi. Dakle, Zakon o plaćama gradonačelnika, načelnika i župana. To je bio jedan od velikih prigovora, apsolutno priznajem Vladi da postaje jedan veliki nesrazmjer između plaća u državnoj upravi i plaća u lokalnoj upravi. Dakle idemo s tim. Neće biti dočekano sa odobravanjem na tim razinama o kojima govorim, ali mislim da je vrijeme da i tu uvedemo reda, kao i kod kupovanja automobila, opreme, materijalnih rashoda itd. Nerijetko se može vidjeti i to vrlo otvoreno govorim, bez obzira tko će to kako tumačiti ili napadati, vrlo često se vidi da neki gradonačelnici ili načelnici voze bolje automobile od ministara. Naravno pritom ne mislim da ministar ili ministri moraju biti i da jesu mjerilo svih stvari u Republici Hrvatskoj, ali da kad govorimo o štednji pa i u ovom razdoblju kad smo molili, tražili i preporučili da se plaće svedu na razinu iz prošle godine, kad smo vodili mučne i teške pregovore sa sindikatima državnih i javnih službi, bilo je primjera i to ne malo na lokalnoj razini gdje su se plaće podizale i gdje se vrlo jasno reklo Vladi vi radite svoj posao, nama ništa nitko ne može ograničiti. Prema tome, dakle radimo na tome. Isto tako znatno ćemo pooštriti nadzor javnih nabava. Vjerojatno će to biti jedno središnje tijelo koje će nadzirati svu nabavu u državi, ali o tome ćemo više naravno kad dođe vrijeme, ako bude moguće i taj okvir ćemo pripremiti za sjednicu Sabora koju ćemo tražiti kad budemo pripremili novi rebalans proračuna. Među ostalim sam zatražila i dodatnu detaljnu analizu naših antirecesijskih mjera da vidimo što se odradilo, što nije, što još treba učiniti ako bude potrebno mijenjati mjere, donositi nove. Kao što znate mi i ovim rebalansom, budući da je na pozicijama za besplatne udžbenike nedostajalo 350 milijuna kuna, predlažemo, dakle mi smo predložili kroz izmjenu zakona ukidanje tog instituta, međutim odmah sam zatražila i na tom se projektu radi već 3 dana da 3, odnosno 4 ministarstva pronađu model osiguranja besplatnih udžbenika za obitelji koje su najugroženije, dakle za osobito osjetljive skupine. Mi smo došli do podatka da je to otprilike 42 tisuće i 500 učenika u Republici Hrvatskoj. Na tom projektu rade Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Ministarstvo prometa, jer se radi naravno i o osiguranju besplatnoga prijevoza, pa ćemo vidjeti. Tu mislim da ima prostora s obzirom da treba osigurati prijevoz onima kojima to uistinu treba, kao što treba osigurati i knjige, odnosno udžbenike. Dakle rade Ministarstvo znanosti, obrazovanja i športa, Ministarstvo obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti, Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, ali kao što rekoh i Ministarstvo prometa. I ja sam sigurna da ćemo mi taj model pronaći. Za sada se radi otprilike 65 milijuna kuna, možda nešto više, ali vjerujem da ćemo i taj problem razriješiti. Međutim, dame i gospodo, kao što sam rekla to sve neće biti dosta. Morat ćemo napraviti još rezova. Neki će sigurno biti bolni, ali ono što mogu obećati ovom prigodom da ćemo voditi uistinu računa o onima koji su najosjetljivije skupine u hrvatskom društvu, nastojati učiniti sve da bismo ih zaštitili. Međutim moram reći, s obzirom na situaciju u kojoj se nalazimo, koja je teška, da je sve na stolu, ništa nije do kraja zaštićeno i sve moramo apsolutno preispitati. Kad govorim ništa nije do kraja zaštićeno, naravno ponavljam ne mislim na umirovljenike koji imaju male mirovine, na osobito osjetljive skupine, kao što su obitelji sa više djece itd., itd., naravno sve one koji spadaju u kategoriju nezaposlenih i onih koji naprosto moraju dobiti potporu države. O tome ćemo itekako voditi računa. Ono što vam također mogu reći, tražila sam ako je nužno u tom kontekstu gledajući da ništa nije do kraja sveto ako može pomoći potpori gospodarstvu, dakle preispitivanje i svih propisa za koje se eventualno utvrdi da na bilo koji način ograničavaju poduzetništvo. Dakako u skladu sa svim prijedlozima koje je iznijela i Hrvatska udruga poslodavaca. Ja mislim dame i gospodo da i u ovaj projekt možemo ići puni samopouzdanja. Apsolutno je bilo puno težih vremena, neću spominjati ratne godine kad nije bilo novca, kad smo imali u jednom trenutku i milijun prognanika i izbjeglica, kad smo imali porušenu, okupiranu Hrvatsku u jednom velikom dijelu, kad smo imali zatvorena mnoga vrata i kad smo imali krvavu agresiju u kojoj se nije vidio u jednom trenutku kraj. Prema tome, ako smo mogli izaći iz tih vremena koja su bila najbolnija, onda sasvim sigurno možemo i riješiti ove probleme. Kažem, moramo osloboditi svu energiju i ja koristim i ovu prigodu da vas sve pozovem sa prijedlozima, sa idejama, sa sugestijama. Svi ste dobrodošli. Dapače želim o svim potezima koje ćemo poduzeti razgovarati i sa čelnicima oporbenih stranaka, jer mislim da smo u ovom poslu zajedno. Naravno da ne očekujem da ćete hvaliti Vladu, ali očekujem da ćete predlagati, da ćete imati snage sjesti za isti stol, razgovarati o svim potezima koji su pred nama, zato što je Vlada koju sada na ovom mjestu predstavljam Vlada svih građana i građanki Republike Hrvatske. Svi smo u istim problemima i svi zajedno iz tih problema moramo imati snage izaći. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo predlažem da Hrvatski sabor prihvati ovaj Prijedlog rebalansa državnog proračuna za 2009. godinu. Hvala vam lijepa.
Hvala predsjednici Vlade. Imamo ispravke netočnih navoda. Prvi je gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Netočan je navod gospođe premijerke citiram: "Sve što se dešava danas u Hrvatskoj je refleks onoga što se dešava u svijetu". Ne. To je rezultat šestogodišnjeg lošeg rada nesposobne hrvatske Vlade. ... [[Upadica se ne razumije.]] Pa dajete nemojte isključivati. Ja ću tražiti da me zaštitite da me pustite da ... govorim. I da mi vrijeme vratite.
Molim vas. Cijeli dan danas će biti ovakvih rasprava. Nemojmo se isključivati, nemojmo biti nekorektni jedni prema drugomu. Budimo sposobni i spremni prihvatiti i raspraviti o svakom pitanju i da svaki ima riječ onako u skladu da Poslovnikom. Nemojmo te stvari raditi. Ja vas pozivam sve bez razlike.
Hvala. Prema najnovijem izvješću Međunarodnog monetarnog fonda, svijet se polako izvlači iz recesije, predviđen je ekonomski rast od 2,5% u 2010. godini, a pad gospodarskog razvoja u Hrvatskoj od 5%. Pitam se kako se to reflektira samo kriza, a ne rast i uspjesi u svijetu? Očito se radi i o autohtonim problemima, i očito se radi da smo najveći krivci mi sami, odnosno ne svi mi nego nesposobna vlast u ovim 6 godina. A gospođo premijerko neće nas spasiti ako isključimo 10 žarulja više u Vladi. Nije tu rješenje.
Hvala. Imamo dalje ispravak gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Nije točno što je gospođa premijerka izjavila da su u ovom rebalansu srezano sve ono što nije nužno za funkcioniranje države. Smanjena je reprezentacija, troškovi za reprezentaciju, negdje tisuću, negdje tisuću i pol kuna. Dakle, uz poruku neka ne jedu kolače. Ali istovremeno je napumpana državna administracija, pa je samo potrošnja državne administracije, samo za nepuna 3 mjeseca porasla za 4%, a potrošnja domaćinstva desetkovana je. Dakle, dok država poziva građane, domaćinstva da štede, sama i dalje troši, dapače još i više.
Hvala. Ispravak gospodin Damir Kajin. Izvolite.
Pa jasno nije samo refleks iz svijeta. Ali pogledajte već najavljujemo treći rebalans, četvrti rebalans i još nekoliko rebalansa. Pa nemojmo se gospodo blamirati politikom. Svaki tjedan rebalans jedan. Pa rebalans je nužan, ali ovo što je najavljeno svakih 7 dana jedan rebalans, pa to će razoriti zemlju. Zavladat će strah gospodo. Prepolovit će se javna potrošnja i stoga bi se trebalo uozbiljiti. I nemojmo zaboraviti na javna poduzeća i onih 30 tisuća radnika koji su zaposleni od 2004. do danas. Ali Hrvatska bi mogla bez ijednog rebalansa samo kada bismo se obračunali sa korupcijom. Tu su najveće uštede.
Ovo je klasična replika. Nikako nije. I već sam reagirao na to, svaki tjedan jedan rebalans. 52 tjedna su u tijeku godine. Do sada smo imali dva rebalansa. To znači da imamo 50 tjedana možda jedan ili dva, znači da 48 neće imati rebalans. I nemojmo karikirati nepotrebno takve stvari. I svaki tjedan rebalans, pa dajte molim vas. Ispravak gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime, predsjednica Vlade je u svom izlaganju tri puta rekla da je cilj današnjeg rebalansa da se osigura makro ekonomska stabilnost Republike Hrvatske. Ja vas molim gospođo predsjednice da nas ne ponižavate i nas i sve hrvatske građane. Da je netočno da se osigurava makro ekonomska stabilnost ovim proračunom i rebalansom, zato što se snažnim rezovima u obrazovanju to nikako ne može postići. Ovo je rebalans kontinuiteta, rebalans novih velikih zaduženja.
Hvala. Još jedan puta i više se neću upuštati u neka obrazlaganja i mišljenja. Dame i gospodo zastupnici, u teškim sam vremenima bez obzira tko će imenovati uzroke i tko će povlačiti ovo ili ono ili naglašavati razloge ove ili one. Ono što vas molim to je ozbiljnost u ovim raspravama, jer nećemo ništa postići ako budemo onako apstraktno govorili o ovom ili onom problemu. Mi smo svi u tim problemima. I kada govorimo o državi, mi smo država. Nismo mi da nismo mi država ovdje u Saboru. Ja vas molim da maksimalno ozbiljnost, nitko neće niti će se protiviti bilo kakvim kritikama, kvalifikacijama itd. Neka one budu, ali neka budu u okviru nečega što je realno i što možemo s tim doprinosom unaprijediti naš rješavanje ovih naših problema. A ne pričati radi priče. Hvala vam lijepo. I oprostite, ja moram to reći. Cijeli nam je dan to, znate. Ministar financija, gospodin Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Poštovane dame i gospodo zastupnici. A nije prvi puta da ovakav tehnički rebalans proračuna dolazi u ovaj visoki Dom. Bilo ih je i za vrijeme koalicijske Vlade, bilo ih je prije. Isto tako bih podsjetio da je ovako slična rasprava bila i prije rebalansa u 4. mjesecu. Međutim, međunarodne financijske institucije i međunarodno financijsko tržište je dalo svoju ocjenu toga rebalansa i najbolji rezultat i pokazatelj toga je uspješno izdavanje obveznica Republike Hrvatske. To su činjenice od kojih mi ne možemo pobjeći. I želio bih još nešto na početku reći na ovo zaduživanje. Ova država je 2001., druge, treće nominalno imala veći deficit nego što se predlaže ovim proračunom. Nitko tada nije govorio o bankrotu, nitko nije govorio o slomu financijskog sustava. To na kraju krajeva možete vidjeti jer proračun je službeni dokumenata. No, što je podloga za izradu ovog proračuna? Dakle, prije svega pad realnog rasta bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesečju, što je karakteristika i većine zemalja u našem okruženju, pa i najrazvijenijih europskih zemalja. Dakle također temeljem toga predviđamo da bi pad gospodarskih aktivnosti u 2009. godini bio negdje oko 4,5%. Međutim, vrlo je interesantno i prilikom donošenja proračuna i rebalansa proračuna i sada ovog drugog rebalansa proračuna, dok Vlada nije službeno objavila kakve su njene projekcije, nitko nije išao preko tih projekcija. Od subote kad je Vlada usvojila rebalans proračun sa projekcijama od minus 4,5 već imate danas projekcije minus 4,7 itd. i zato smo mi ovaj rebalans proračuna onako da kažem nazvali kolokvijalno ili radno proračun istine jer to su naprosto relevantni pokazatelji koji pokazuju kakvo je stanje u Republici Hrvatskoj i koji se naprosto ne može ni prebrisati, ono je takvo kakvo je. I sad sve ovo što slijedi, i ovaj rebalans i rebalans koji je najavila gospođa predsjednica Vlade je nešto što nas vodi da uspješno završimo 2009. godinu. Ali ono što je najbitnije ove sve promjene bi svoje pune implikacije i efekat trebale donijeti u proračunu 2010. godine. No, kud nas vodi ovaj da tako kažem pad gospodarskih aktivnosti od 4,5%? Nažalost, u nominalno manji bruto domaći proizvod nego što je to bio 2007. godine a porezni prihodi od 60,8 milijardi koliko su bili 2007. godine padaju po procjenama na 58,5% u 2009. godini. No, ako pogledate samo jedan pokazatelj a to vam je pad trgovine na malo od 17% to vam jasno ukazuje zašto je došlo do pada poreznih prihoda i da imate određene makro ekonomske pokazatelje koje analitički vrlo možete procijeniti. To je reakcija stanovništva na ovu situaciju i posljedica toga je znatan pad poreza na dodanu vrijednost i da tako kažem trošarina koje su direktno vezane na potrošnju koja se može i ne mora se dogoditi. Pa su tako neki rashodi plaće 2 milijarde i 140 veći nego 2007., mirovine 4 milijarde i 235, zdravstvo 3 milijarde 658 milijuna. Ili kad zbrojite sve te rashode 12 milijardi su viši nego što su bili 2007. godine a porezni prihodi su na razini 2007. godine. I bez obzira koje mi političke opcije bili i kako se mi razgovarali ovako ili onako to ukazuje što je suština ovog rebalansa, što je suština drugog rebalansa i o čemu mi trebamo raspravljati. Jer ako imate veće rashode za 12 milijardi nego što smo imali prije dvije godine a imate potpuno identične prihode onda to jasno govori kakva je situacija. Efekat ovog proračuna nije kako neki kažu 780 milijuna nego 3 milijarde jer ima određenih rashoda koji su nastali u međuvremenu, koji se naprosto nisu mogli predvidjeti ali su tu gdje jesu, i da nije izvršena preraspodjela po resornim ministarstvima, da se nisu našla sredstva za te rashode mi bi imali praktički povećanje rashoda za te 2 milijarde i 200 milijuna jer prilikom i donošenja proračuna i rebalansa proračuna je bilo vrlo teško procijeniti koliko će jamstava koja su izdana hrvatskoj brodogradnji, poslovne banke prije svega strane naplatiti Hrvatskoj državi. Da li je netko u 4. mjesecu znao za epidemiju svinjske gripe i da će trebati 180 milijuna za cjepivo? Kolega Milinović je to preraspodijelio unutar svog resora. I tako niz drugih rashoda. Dakle, efekat ovog proračuna je 3 milijarde kuna a ne 780 milijuna kuna, pa kako mi govorili ovako ili onako. Dakle, sve ovo nas vodi u deficit državnog proračuna od 10 milijardi 974 milijuna ili 3,3%. Kad pogledate koliki je deficit bio u nekim davnim godinama on je nominalno i postotno bio daleko veći od ovoga. Ali tada nitko nije govorio u ovome Visokom domu ni lijeva ni desna strana da nas to vodi u bankrot, da nas vodi u propast i da nas vodi ne znam gdje. Međutim, za razliku od nas koji se ovdje politički branimo svatko na svojoj strani međunarodno financijsko tržište toliko je malo realnije, malo korektnije gleda kakva je situacija u Republici Hrvatskoj. Ovaj rebalans i onaj koji će uslijediti će nam omogućiti financiranje svih potreba do kraja godine. Ali što je najbitnije ovo će nas dovesti do smanjenja deficita od 2010. negdje na između 1,5 i 1% i kad takve projekcije vidi međunarodno financijsko tržište onda će Hrvatska isfinancirati svoje obveze, onda će Hrvatska uspravno dočekati prestanak ekonomske krize, nećemo biti na koljenima. A to je interes valjda svih nas ovdje bez obzira kojoj političkoj opciji pripadamo. Volite se svi pozivati na izjave kolege Rohatinskog. Pa kolega Rohatinski je upravo ovo rekao o čemu vam ja sada govorim. Pa nemojte kad on kaže to je super a kad kaže ministar financija zato što pripada jednoj političkoj opciji to nije dobro. Iščitajte to iz njegovih zadnjih izjava pa ćete vidjeti da je to to. Jer, kad prodajete svoje vrijednosne papire o tome da li će ih netko kupiti i po kojoj cijeni će ih kupiti ovisi njegova analitička procjena makro-ekonomskih pokazatelja i rezultata monetarne politike jedne države, jer on ih ne kupuje na pamet. Nitko svojih 100, 200 ili 300 milijuna eura neće dati nekome zato što mu je netko simpatičan ili nesimpatičan nego zato što procjenjuje da na tim izdanim papirima može zaraditi. I dakle, zato je ovaj rebalans proračuna koji smo u ovom trenutku i u ovom vremenu mogli napraviti. Zašto se predlaže drugi rebalans proračuna? Iz jednostavnog razloga što traži određene zakonske promjene. A s obzirom da ste i vi predlagali nekakve zakonske promjene ja se iskreno nadam da ćemo oko onih ključnih za dobrobit Hrvatske naći politički konsenzus. Hvala vam lijepo.
Hvala. Imamo dva ispravka. Prvo je gospođa zastupnica i potpredsjednica Željka Antunović. Izvolite.
Netočan je navod ministra financija da je ovaj rebalans uobičajeni rebalans kakve smo već imali ili kako ga je kolokvijalno nazvao proračun istine. S obzirom na strukturu rashoda i kozmetičke zahvate koji se ovim proračunom nudi on ustvari nije ništa drugo nego najava pravog proračuna, znači daljnje odgađanje rješavanja problema ove zemlje s jedne strane. I s druge strane, ovaj proračun je ustvari čisti politički manevar kako bi se stvorio privid da rebalansirana Vlada neki dan ustvari nešto radi. Ne rade ništa jer ovaj rebalans pa ni onaj koji najavljujete neće razriješiti strukturne probleme u ovoj zemlji, kao što ih neće razriješiti ni međunarodno tržište, financijsko tržište. Njima je važno da ova zemlja uredno servisira svoje dugove prema njima a uopće ih ne zanima i nije ih briga da li će financije završiti tako da će se rezati plaće i mirovine što ćete vi na kraju i učiniti.
Ispravak gospodin zastupnik Slavko Linić.
Netočan je navod ministra Šukera koji veli, ovo je manji deficit nego oni deficiti 2001. i 2003. Zašto su netočni? Pa zato što ni osnove nisu identične. Potpuno je drukčiji prikaz deficita nego u onim godinama. A to je uobičajeno za ministra. On pokušava neprekidno živjeti u koalicijskoj Vladi da nalazi opravdanje za svoje neuspjehe. Još je nešto problem. U ono vrijeme deficiti su bili pitanje ulaganja, razvoja, davanja gospodarstvu, čuvanja gospodarstvu. A ovdje ministar zastupa jedinu teoriju, fiskalnu, očuvati gospodarstvo, na taj način da brine o sebi a baš ga briga za gospodarstvo. Ovo nisu deficiti ulaganja u gospodarstvo nego pokušaja održavanje fiskalne stabilnosti. Ali nažalost sa ovakvim prijedlozima vrlo teško.
Hvala. Obavještavam da će Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu u 13,30 sati održati sjednicu, dvorana Stjepana Radića 133. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za zaštitu okoliša, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice, zastupnici, gospođo predsjednice Vlade, poštovani ministri. Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskoga sabora raspravili su na zajedničkoj sjednici održanoj 13. srpnja 2009. godine Prijedlog izmjena i dopuna Državnoga proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Te Prijedlog izmjena i dopuna Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2009. godinu koja je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 11. srpnja 2009. godine. Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravili su Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2009. godinu kao zainteresirana radna tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se pad globalne gospodarske aktivnosti i kretanje u okruženju odražavaju na gospodarsku aktivnost u Hrvatskoj te se na razini cijele 2009. godine očekuje realno smanjenje bruto domaćeg proizvoda od 4,5%. Novi plan prihoda Državnog proračuna za 2009. godinu temeljem je na planiranim makroekonomskim kretanjima, dosadašnjem ostvarenju prihoda u 2009. godini te očekivanjima u kretanju pojedinih prihoda do kraja godine. Prema novom planu ukupni prihodi za 2009. godinu iznose 109.8 milijardi kuna, što je smanjenje od 6,8 milijardi kuna u odnosu na plan. Rebalansom se ukupni rashodi smanjuju za 780.6 milijuna kuna te iznose 120,8 milijardi kuna. Slijedom ukupno planiranih prihoda i rashoda Državnog proračuna, planirani manjak Državnog proračuna za 2009. godinu iznosi 11 milijardi kuna ili 3,3% procijenjenog bruto domaćeg proizvoda. Planirana sredstva za razdjel Ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja i graditeljstva smanjuju se za 44 milijuna 960 tisuća 656 kuna te iznose 436 milijuna 190 tisuća i 458 kuna. Unutar ovog razdjela najveći dio smanjenja odnosi se na glavu ministarstva koja u smanjenje od 38 milijuna 88 tisuća 941 kunu sada iznosi 267 milijuna 623 tisuće i 6 kuna. Planirana sredstva za glavu agencije za pravni promet je posredovanje nekretninama smanjenja su za 5 milijuna 894 tisuće 858 kuna te iznose 153 milijuna 355 tisuća 767 kuna a za glavu agencije za zaštitu okoliša smanjena su za 976 tisuća 857 kuna, te iznose 15 milijuna 211 tisuća 685 kuna. Za glavu zaštite i očuvanje prirode u razdjelu Ministarstva kulture planirano je smanjenje za 600 tisuća kuna, te sredstva za ove namjene sada iznose 71 milijun 339 tisuća 272 kune. Izmjenama i dopunama Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost planirani su za 2009. godinu ukupni prihodi u iznosu od 1 milijun 129 tisuća 735 kuna. Ukupni rashodi u iznosu od 906 milijuna 399 tisuća 369 kuna, odnosno suficit u iznosu od 223 milijuna 335 tisuća 631 kunu. U raspravi je postavljeno pitanje opravdanosti donošenja ovoga rebalansa uz skori najavljeni treći rebalans Državnog proračuna za 2009. godinu. Nakon provedene rasprave odbori su većinom glasova Odbor za zaštitu okoliša sa 7 glasova za, 1 glas protiv i 1 glas suzdržan i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo sa 7 glasova za, 2 glasa protiv i 1 glas suzdržan odlučili predložiti Hrvatskom saboru donošenje Izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. Odbor za zaštitu okoliša odlučio je većinom glasova, 7 glasova za, 1 glas protiv, 1 glas suzdržan, predložiti Hrvatskom saboru donošenje odluke o davanju suglasnosti na Izmjene i dopune Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2009. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji? Gospodin Goran Marić u ime Odbora za financije i državni proračun.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana predsjednice hrvatske Vlade, poštovani potpredsjednici i ministri, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskoga sabora raspravio je na 37. sjednici održanoj 13. srpnja 2009. godine Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu i to kao matično radno tijelo. Uvodno je ministar financija Vlade Republike Hrvatske istaknuo da se u 2009. godini prelijevanje financijske krize na hrvatsko gospodarstvo očito u realnom padu bruto domaćeg proizvoda sa 6,7% u prvom tromjesečju. Podaci u prvih 6 mjeseci ove godine ukazuju na međugodišnje smanjenje ekonomske aktivnosti na razini čitave 2009. i to industrijske proizvodnje 9,4%, trgovine na malo 17%, broj turističkih noćenja 9,4%, robni izvoz 15,5 posto te robni uvoz 25,5%. Predloženim rebalansom Državnog proračuna za 2009. godinu planirano je smanjenje ukupnih prihoda za 6,8 milijarda kuna i po novom planu iznose 109,8 milijarda kuna. Istodobno su ukupni rashodi smanjeni za 780,6 milijuna kuna i to rashodi poslovanja smanjeni su za 388 milijuna a rashodi za nabavu financijske imovine za 392 milijuna kuna. Najveće smanjenje rashoda odnosi se na ministarstva i druge proračunske korisnike koji će se dodatnom racionalizacijom poslovanja smanjili troškove poslovanja i provođenja svojih programa. Planirani manjak Državnog proračuna za 2009. godinu iznositi će 11 milijardi kuna ili 3,3% procijenjenog bruto domaćeg proizvoda, a financirat će se razlikom ukupnih primitaka od financijske imovine i zaduživanja te ukupnih izdataka za financijsku imovinu i otplate zajmova. Ukupni primici od financijske imovine i zaduživanja planirani su u iznosu od 22 milijarde kuna, a ukupni izdaci za financijsku imovinu i otplate zajmova planiraju se na razini od 11,1 milijardu kuna i 11,1 milijardi kuna na razini otplate zajmova. U raspravi na odboru iznijeto je i mišljenje da je već ranije trebalo utvrditi prioritete koji bi poticali razvoj gospodarstva i stvorili pretpostavke za ostvarenje realnog dohotka, te da se treba suočiti s činjenicom da se nalazimo u krizi i da više ne možemo živjeti na kredit. Stoga su nužne ozbiljne promjene u gospodarskoj i proračunskoj politici. U raspravi na odboru prevladalo je mišljenje da obzirom na trenutnu gospodarsku situaciju i rizike koji prijete financijskoj stabilnosti države treba donijeti predmetni rebalans državnog proračuna te da je ovaj rebalans preduvjet za nastavak provedbe antirecesijskih mjera. Novi prijedlog rebalansa državnog proračuna treba donijeti što prije, vodeći računa posebno o povećanju prihoda uvođenjem trošarina na neke vrste proizvode, te većim smanjenjem određenih stečenih prava kako bi se postojeća kriza što bezbolnije prevladala. Nakon provedene rasprave odbor je većinom, glasova 7 glasova za i 3 glasa protiv, odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenja Izmjena i dopuna državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu, ali i sljedećih odluka. Odluke o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2009. godinu, Odluke o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2009. godinu i Odluka o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2009. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za gospodarstvo gospodin zastupnik Dragan Kovačević, predsjednik Odbora.
Gospodine predsjedniče. Poštovana premijerko sa članovima Vlade. Poštovane dame i gospodo saborski zastupnici. Odbor za gospodarstvo je temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenom Prijedlogu izmjena i dopuna državnoga proračuna, s pripadajućim prilozima, raspravljao u svojstvu zainteresiranog radnog tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja izvijestio je članove odbora o osnovnim makroekonomskim pokazateljima, prihodima i rashodima, te procjenom ukupnog manjka Državnog proračuna za 2009. godinu. Negativna ekonomska kretanja i financijska kriza u svijetu koja se prelila i na hrvatsko gospodarstvo očitovala se u realnom padu bruto domaćeg proizvoda u prvom tromjesečju 2009. godine. Smanjenje ekonomske aktivnosti u 2009. godini utjecalo je u razdoblju od siječnja do svibnja na pad industrijske proizvodnje od 9,4% na međugodišnjoj razini, trgovina na malo ostvarila je realno smanjenje od 17%, a broj turističkih noćenja smanjen je za 9,4%. Robni izvoz zabilježio je međugodišnje smanjenje od 15,5% dok je smanjenje robnog uvoza iznosilo 25,5%. Mjerena indeksom potrošačkih cijena inflacija je u prvih pet mjeseci iznosila 3,6%. Navedeni pokazatelji su uvjetovali očekivanu procjenu i realno smanjenje bruto domaćeg proizvoda od -4,5%. Navedeni makroekonomski pokazatelji uz recentna kretanja globalne gospodarske aktivnosti uvjetovali su novi Plan prihoda Državnog proračuna za 2009. godinu u iznosu od 109,8 milijardi kuna, što je smanjenje od 6,8 milijardi kuna u odnosu na dosadašnji plan. Porezni prihodi koji su najznačajniji prihod proračuna planirani su u iznosu od 59,1 milijardu kuna što u odnosu na plan predstavlja smanjenje za 5,7 milijardi kuna. Pri tome najveći pad prihoda od 10,2% bilježe porez na dodanu vrijednost i prihodi od trošarina od 738 milijuna kuna. Istovremeno se planirani rashodi Državnog proračuna za 2009. godinu smanjuju sa 121,6 milijardi na 120,8 milijardi kuna što predstavlja smanjenje od 780,6 milijuna kuna. Iz navedenog je vidljivo da planirani manjak državnog proračuna odnosno proračunski deficit konsolidirane države iznosi 11,3 milijarde kuna što predstavlja 3,3% procijenjenog bruto društvenog proizvoda. Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva bilježi 3,86% povećanje financijskih sredstava u odnosu na dosadašnji plan. Tako je plan za 2009. godinu bio 37,2 milijarde kuna, a plan predviđen ovim izmjenama i dopunama državnog proračuna utvrđen je u iznosu od 37,3 milijarde kuna što čini povećanje od 68,3 milijuna kuna. Preraspodjelom unutar ministarstva najveće planirano indeksno povećanje za 2009. godinu odnosi se na Hrvatski zavod za zapošljavanje 16,18% dok su prema predlagatelju sredstva za poticanje poduzetništva zadržana na postojećoj razini. U raspravi su članovi odbora istaknuli da je štednju neophodno provesti u svim segmentima proračuna, no da je s druge strane radi prevladavanja recesije izlaska iz ove gospodarske situacije u kojoj smo se našli neophodno očuvati one pozicije u proračunu koje su usmjerene na poticanje gospodarstva i poduzetništva. Posebno je, s obzirom na cijenu kapitala i visinu kamatnih stopa komercijalnih banaka i na domaćem i na inozemnim financijskih tržištima naglašena uloga Hrvatske banke za obnovu i razvitak u poticanju poduzetništva i potpori izvozu. Također u raspravi je istaknuti i problem neplaćanja, posebice javnih poduzeća što zahtijeva bilanciranje svih ugovorenih obveza države te stvaranja pretpostavki u proračunu za prioritetno izmirenje dugovanja kako država ne bi bila generator neplaćanja. Odbor je upozorio na činjenicu da je udio poslovnih aktivnosti države u bruto društvenom proizvodu preko 40%, odnosno da je iznimno značajan udio države u poslovnim transakcijama zbog čega postoji nužnost pravovremenog servisiranja svih ugovornih obveza radi sprečavanja nelikvidnosti gospodarskih subjekata. Odbor drži da je ovaj rebalans proračuna samo uvod u radikalniji rebalans te pozdravlja najavu Vlade da bi on trebao uslijediti već krajem srpnja. Ključne su dvije stvari koje trebaju biti odrednica novog rebalansa. Prvo, treba zadržati financiranje onih investicija koje daju brze efekte kroz novo zapošljavanje i dobit gospodarstva i drugo, osigurati socijalna prava, ali samo za najugroženije skupine. Tu svakako treba koristiti i mogućnost implementacije osobnog identifikacijskog broja kako bi socijalna prava i različite beneficije dobivali samo oni socijalno najugroženiji i kako bi se spriječile zlouporabe i manipulacije s različitim pravima i beneficija. Odbor pozdravlja odlučnost Vlade da bez angažmana MMF-a, mjerama fiskalne i sveukupne gospodarske politike, kao i monetarne politike HNB-a očuva makroekonomsku stabilnost, te i ovim i najavljenim rebalansom smanje državnu potrošnju i kao jednom od antirecesijskih mjera stvori pretpostavke za što brži izlazak iz krize. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova sa 6 glasova za i 1 uzdržanim odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje izmjena i dopuna državnog proračuna za 2009. godinu sa pripadajućim odlukama. Hvala lijepa.
Hvala. U ime Odbora za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo gospodin Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospođo predsjednice Vlade sa suradnicima. O prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskog sabora proveo je raspravu u svojstvu zainteresiranog radnog tijela sukladno odredbi članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora. U uvodnom izlaganju predstavnica Ministarstva financija je obrazlažući Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu u cjelini istaknula da se ovim prijedlogom ukupni rashodi smanjuju sa 121,6 milijardi na 120,8 odnosno za 780,6 milijuna kuna. Također je iznijeto da se rebalans proračuna zbog trenutne gospodarske situacije rukovodio za racionalizacijom rashoda, te njihovog stavljanja u okvire novih proračunskih mogućnosti. Predstavnik Ministarstva regionalnog razvoja i šumarstva i vodnog gospodarstva je u svome izlaganju istaknuo da će se iako su sredstva za razdjel 062 smanjena pokušati kroz produženje ugovora za nastavak gradnje konkretnih projekata u vodnom gospodarstvu osigurati nastavak radova za još dvije godine, te u tom segmentu sačuvati radna mjesta. Nakon uvodnog obrazloženja većina članova odbora je u raspravi podržala donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Međutim, izneseno mišljenje i žaljenje što se ovim prijedlogom smanjuju sredstva namijenjena regionalnom razvoju, koja sredstva se odnose na konkretne projekte i aktivnosti namijenjena regionalnom razvoju malih općina i gradova. Izraženo je mišljenje da su upravo ti mali projekti na regionalnom nivou pokretač razvoja i učinkovita antirecesijska mjera. Stoga neki članovi odbora drže da se u budućem rebalansu koji slijedi nakon ovoga treba jasnije pozicionirati uloga i značaj Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva kroz sredstva namijenjena upravo regionalnom razvoju. U raspravi je također postavljeno pitanje s obzirom na smanjenje proračunskih sredstava, donošenje i provedba Strategije regionalnog razvoja i Zakona o regionalnom razvoju koje je bilo planirano još za prošlu godinu. Nadalje, većina članova odbora je bez veće rasprave podržala donošenje odluka o davanju suglasnosti na izmjene i dopune financijskih planova izvan proračunskih korisnika za 2009. godinu, te na temelju provedene rasprave Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo Hrvatskog sabora većinom glasova 6 glasova za i 2 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese izmjene i dopune Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu sa svim ostalim pripadajućim dokumentom.
Hvala. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb, gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepa štovani gospodine predsjedniče, gospođo predsjednice Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Pročitat ću izvješće Odbora za rad i socijalnu skrb. Uvodno obrazloženje podnijela je predstavnica predlagatelja. Upoznala je članove odbora sa makroekonomskim okvirima u kojima se predlažu izmjene i dopune državnog proračuna. Rebalansom se predlaže na temelju projekcije i godišnjeg pada bruto domaćeg proizvoda za 4 i pol posto, a godišnje inflacije od 2,7%, smanjenje rashoda 780 milijuna i dodatna ušteda preraspodjelom 2 milijarde i 200 milijuna kuna. Tijekom rasprave članovi odbora izrazili su zadovoljstvo činjenicom da i pored nepovoljnih nepovoljnih makroekonomskih uvjeta i prisutne globalne krize zdravstveni sustav pruža socijalnu sigurnost i u ovom trenutku jedini je financijski stabilan zdravstveni sustav u Europi. Ovakvo stanje je posljedica provedbe zdravstvene reforme koja pokazuje uštede i smanjenje troškova i dugova Hrvatskog zavoda za zdravstveno osiguranje i smanjenje dugova bolničkih proračuna. Kako je istaknuto zdravstveni sustav sudjeluje u rebalansu sa 430 milijuna osiguranih unutarnjom preraspodjelom. Ovim sredstvima osiguravaju se sredstva za povrat kredita za projekt KBC-a Zagreb u iznosu od 125 milijuna kuna i između ostaloga ta su sredstva osigurala i lijekove za novu gripu u iznosu od 170 milijuna kuna. Zdravstveni sustav je stabilan, dugovi su smanjeni, a od početka reforme sustav ne proizvodi nove gubitke upozorili su članovi odbora. Pri tome se niti ovim rebalansom ne dira u bolničke limite i obnavljanje bolničke opreme, a to je sve moguće jer su prihodi i rashodi u zdravstvenom sustavu u ovom trenutku uravnoteženi. Kako je zdravstvena reforma već i do sada pokazala određene uštede očekuje se da će do kraja godine funkcionirati na istoj razini ovisno o makroekonomskim kretanjima. Nakon rasprave članovi odbora su uz dva glasa protiv odlučili predložiti Hrvatskom saboru donošenje izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovana predsjednice hrvatske Vlade, potpredsjednici i ministri, cijenjeni kolegice i kolege. Pa posljednjih je mjeseci i dana naročito se postavlja često javno pitanje je li potreban rebalans proračuna, je li potreban ovakav rebalans proračuna i kakav nam je potreban rebalans proračuna. Da nam je potreban nesporno je. Zadnji rebalans koji je donijet, donijet u procjeni pada bruto domaćeg proizvoda od 2% na godišnjoj razini. Očito za prva tri mjeseca podaci govore drukčije i pad je ostvaren 6,7%. Industrijska proizvodnja je smanjena za 9,4%, trgovina na malo za 17%, broj turističkih noćenja za 9l4%, robni izvoz smanjen za 15 i pol posto, a robni uvoz za 25,5%. Je li ovaj rebalans i ovakav rebalans trajno rješenje također se nameće pitanje. Naravno da nije, ali već smo i čuli najavu novog rebalansa. Je li trebalo čekati sa ovim taj drugi? Nije trebalo čekati, jer ovaj prijelazni period je bilo nužno, jer za snažniji, za snažniju izmjenu i snažniji rez u rebalansu državnog proračuna treba izvršiti sustavne pripreme i sustavne promjene. A za to treba imati i vremena. A i ove promjene koje su sada ovim izmjenama i dopunama predložene su već tražile zahtjevnu i učinkovitu rad i ministarstava i Vlade. Ukupni prihodi za 2009. godinu se planiraju prema novom planu u iznosu 109,8 milijardi, što je smanjenje od 6,8 milijardi u odnosu na planiranih ranije 116 milijardi kuna. Naravno da su prihodi u prvih 5 mjeseci padali u državnom proračunu. Posebnu se tu istakao pad prihoda od poreza na dodanu vrijednost u iznosu od 4,1 milijardu kuna od planiranog, kao i trošarina gdje su smanjeni za 738 milijuna kuna od trošarina. Ovim rebalansom predviđena su smanjenja prvenstveno na nekoliko glavnih pozicija, a to je 110 milijuna kuna od Hrvatskih željeznica, 25 milijuna kuna kod izgradnje prometne infrastrukture, 15,5 milijuna razvoj otoka i priobalja, 130 milijuna ostalih rashoda proračunskih korisnika, službena putovanja, intelektualne i osobne usluge, reprezentacija i slično i bez obzira i na opaske da je to simbolično jer ipak vidi se da takav potez nije simboličan kako neki žele prikazati. Kad je situacija teška, svaki potez koji je u cilju smanjenja troškova je dobrodošao. Naravno, ne treba zanemarivati ondje gdje se može najviše uštedjeti i ja vjerujem da će, klub HDZ-a vjeruje da će novi rebalans i to poprimiti i ukalkulirati. Slijedom predloženih promjena i prihoda u iznosu 109, 8 milijardi kuna i rashoda u iznosu od 120 milijardi kuna planirani manjak državnog proračuna za 2009. godinu iznosi 11 milijardi kuna ili 3,3% procijenjenog bruto domaćeg proizvoda. U ovome rezultatu, odnosno prikazanom padu društvenog proizvoda 6,7%, a planira se do kraja godine da bi bio na razini 4,5% veliki udio ima i neplaćanje jedne tvrtke Republici Hrvatskoj svojih obveza pa i to je jedan od problema kojima se treba posebno posvetiti i nedopustivo je da neki zbog svojih neučinkovitih odluka, zbog stvaranja zaliha ogromnih po iznad prosječnim cijenama ostanu dužni državi, a istodobno podmiruju obveze svim drugima. Novi rebalans proračuna koji se očekuje treba ne samo sadržavati smanjenje rashoda, nego svakako treba, što smo već i čuli u najavi, obuhvatiti i povećanje prihoda. U ovim vremenima ekonomiji je nužan proces harmonizacije u tržišnom poslovanju jer ova globalna financijska kriza ipak ne pogađa sve ljude i sve poduzetnike. Nekima ova financijska kriza je i dobrodošla. Nekim poslodavcima koji ostvaruju natprosječnu dobit ovu financijsku krizu, čak usudili bismo se kazati i zlorabe. Ostvarenje dobiti i to natprosječnih čak i ekstra dobiti, a istodobno otpuštanje zaposlenika nisu potezi koji se uklapaju u antirecesijske mjere na svim razinama. Hrvatska udruga poslodavaca kao socijalni partner i kao nužan i dobar socijalni partner često se ponaša suprotno od onoga što traže od Vlade Republike Hrvatske i razumljivo je, interesna skupina i interesi kapitala sa općim društvenim interesom se trebaju preklapati u mnogočemu, ali suštinski se razlikuju i zapravo u praksi vrlo često dolazi da su to kao 2 paralelna pravca koja se nikad ne dotaknu. Ali čitali smo i neki dan izjave jednog čelnika velike kompanije koji poručuje javno Vladi s naslovnica dnevnih novina da ako uvedu trošarine, usprkos tome što ostvaruju nevjerojatnu dobit, čak 30%, 28% na svoju imovinu, na ukupne prihode 30% što je nečuveno u današnjim uvjetima, što je uopće nečuveno u tržišnoj ekonomiji poručuju da će u slučaju uvođenja trošarina povećavati cijene i otpuštati zaposlenike. Takvo nešto je nedopustivo u ovo, inače, a kamo li u ova otežana vremena. To nije na crti društvene odgovornosti. Samo podatak, kad je već ta kompanija u pitanju, neki dan sam iznosio da hrvatske banke koje zapošljavaju manje od 1% ukupno zaposlenih ostvaruju čak 15% ukupno ostvarene dobiti u Republici Hrvatskoj. A ova kompanija zapošljava, o kojoj je riječ čak samo 0,5%, 0,45% od ukupno zaposlenih, a ostvaruju 7% dobiti od ukupno zaposlenih u cijeloj Republici Hrvatskoj, a 12% ako se uzimaju u obzir samo zaposleni koji privređuju i donose dobit. To je dugoročno, ali već i kratkoročno neodrživo stanje. U novom rebalansu proračuna mnoge stvari bi trebalo u obzir. Trebalo bi uzeti u obzir i progresivno oporezivanje. Naše društvo se raslojilo i raslojava. Ima prostora za oporezivanje bogatih, a smanjenje poreza siromašnima. Progresivno oporezivanje je dugo poznato u ekonomskoj teoriji i upravo se primjenjuje u ovakvim situacijama. Ali nije samo sve na fiskalnoj politici. Na svim razinama u Republici Hrvatskoj treba provoditi antirecesijske mjere ukoliko želimo izići i prebroditi ovu krizu. A i ove najave da smo pred bankrotom nisu točne. Najave da ne možemo izaći iz krize nisu točne. Mi možemo izići iz krize i mi hoćemo izići iz krize ako se budu poduzimale dobre antirecesijske mjere, koristili instrumenti i fiskalne i monetarne politike, a i ovaj hitni rebalans je na tragu toga i doprinos takvim mjerama i takvim instrumentima. Nužno je smanjenje kamatnih stopa. Nemoguće je zamišljati rast proizvodnje i porast zaposlenosti uz ovakvu cijenu kapitala. Zamislite, neki dan je jedno brodogradilište se zadužilo uz 13,5% kamatu. 70 milijuna dolara. To je neodrživo. Tako se ne može ni jedan posao, a kamo li brodogradnja vraćati kapital koji se uzme uz takvu kamatnu stopu. Zato je nužno smanjenje kamatnih stopa, a nužno je i smanjenje stopa pasivnih kamata, jer one su sad postale glavni uzrok povećanja aktivnih i efektivnih kamatnih stopa, jer su pasivne kamatne narasle čak iznad 7%, pa je isplativije onaj koji ima novce držati u depozitima kod poslovnih banaka, uzimati visoke kamatne stope, a ne ulagati u nove proizvodnje u ovakvim izvjesnim situacijama, a koliko više oročenih depozita, a manje ulaganja u proizvodnju, toliko više i nezaposlenih. Stoga je potrebna i selektivna monetarna politika. Kad se govori o obveznim pričuvama pa zar je moguće da za kreditni plasman tvrtki koja dobiva kredit za kupnju druge tvrtke je obvezna istu količinu pričuve izdvojiti kao i kad se dobiva kredit za proizvodnju ili tehnološku modernizaciju. Nužne su te selektivne mjere monetarne politike. Isto tako vrlo često slušamo preporuke razne i tobože nezavisnih ekonomista, stručnjaka, udruga, interesnih grupacija gdje kažu Vlada treba učiniti to, potrebno je učiniti to, pa je potrebno čak i povećati PDV. Pa kaže jedan stručnjak ako povećate PDV za toliko imate 2 milijarde kuna više na prihodovnoj strani. Pa može, ako povećamo i duplo više imat ćemo onda 4 milijarde kuna, ali privremeno. Ja bih molio da se o svakom problemu razmišlja, ali da se kad se razgovara i raspravlja o povećanju PDV-a uzme u obzir sve koristi, ali i sve multiplikatorne štete koje nastanu negativno povećanjem PDV-a, pa tek nakon sustavne analize da se oko toga i donose eventualno odluke. Vrlo često i veliki dio u rashodima zauzimaju poticaji. Poticajima da, poticaji su nužni i jedino tako možemo osigurati razvoj ravnomjerni u svim područjima Republike Hrvatske, možemo tako poticati poljoprivredu ili neke druge djelatnosti, ali isto tako kad je riječ o poticajima potrebno je razmisliti o toj riječi struke da se poticaji ne daju po hektaru, nego po kilogramu, jer onda će polučiti efekat onakav kakav se očekuje. Jer u ovakvim slučajevima dolazi i do toga da poticaje dobije i onaj koji nije proizveo ništa. Pa smo čuli i neki dan da se neki hvale sa ekološkim proizvodima, pokazalo se da nisu takvi. Struktura problema u Republici Hrvatskoj, ekonomskih problema je slojevito. Ona se ponajviše odnosi i zašto je teret velik na ovoj Vladi Republike Hrvatske. Zbog nepovoljnog odnosa zaposlenika i umirovljenika. Hrvatska je imala '90. godine 605 tisuća umirovljenika, danas ih ima milijun i 100. Hrvatska je imala '90. milijun i 700 zaposlenika, danas milijun i 500. Taj omjer je dodatni teret ovoj Vladi i koji jedino, iz kojeg se može izići dugoročnim mjerama. Neprihvatljiva je ekonomska pojava da je litra vode skuplja od litre benzina i litre mlijeka. Neprihvatljiva je pojava da se nelikvidnost ukorijenila u neke sfere poduzetništva, ali mi još uvijek se učimo poduzetništvu, naravno jer je ona kod nas mlada. Bila je, poduzetništvo je bilo 50 godina prekinuto i najveći je nedostatak poduzetničkog duha, a na što utječe i kompletna jedna situacija u kojoj se širi defektizam, ponekad i neopravdano, ali isto tako pojavljuje se nedostatak poduzetničke kulture. Stoga ohrabruju najave Vlade Republike Hrvatske i predsjednice Vlade o novim poduzetim recesijskim mjerama, ali te antirecesijske mjere trebaju biti na svim društvenim razinama i provoditi ih svim instrumentima ekonomske politike, a ne samo fiskalnim. Ako bude samo fiskalna onda ona neće uroditi plodom, jer ekonomska politika je jedino u cjelini provodiva, a je li ekonomska politika uspješna ili ne to upravo pokazuje bruto društveni proizvod kojeg očekujemo samo porast. Postoji mnoštvo varijacija ekonomske politike i fiskalne i monetarne, ali nije dobro biti zaljubljen samo u jednu i da je ona jedino učinkovita i prikladna za sva vremena. Ovo je jedno neuobičajeno vrijeme, vrijeme poslovnih ciklusa u kojoj se ekonomske krize pojavljuju svakih 70-tak godina i nužno je stoga kombinirati i varijacije i fiskalne i ekonomske politike, a klub HDZ-a podržava ovaj, donošenje Prijedloga izmjena i dopuna rebalansa državnog proračuna za 2009. godinu. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak. Gospodin zastupnik Damir Kajin.
Gospodin Marić proziva T-HT. Krivo. Da T-HT prijeti višim cijenama impulsa, imaju dobit na godišnjoj razini 2,4 milijarde kuna, sve hrvatske banke 4,6 milijardi kuna, ali tko je prodao T-HT "Deutsche Telecomu"? Mi smo prodali. I stoga ne treba se čuditi ni Mudriniću, ni Nijemcima, nego trebati prozvati hrvatske vlade. Nisu nam gospodo za sve krivi stranci, krivca prije svega treba tražiti u ovoj zemlji. To je bit, a onda uvesti i porez na monopol.
Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, predsjednice i članovi Vlade, kolegice i kolege. Ovaj rebalans pa i najava još jednog do kraja mjeseca, još uvijek na žalost nije nas dovelo do suočavanja s realnim gospodarskim problemima. Na krizu i recesiju gleda se kao na uvezenu, što se vidlo i kroz ova obrazloženja rebalansa proračuna, a ne kao na eskalaciju problema u zemlji, odnosno tipa gospodarskog rasta koji se temelji na domaćoj potrošnji, a ne na domaćoj proizvodnji. Ovakav model generirao je visoki uvoz i potrošnju, javnu i privatnu koja nije imala pokriće u realnom dohotku, nego u kreditima. Tako smo dogurali da do preko 40 milijardi eura vanjskog duga i do ogromnog unutarnjeg duga koji se najvećim dijelom iskazuje kao nelikvidnost. Posljedica je snažan pad kupovne moći koja se manifestira kroz smanjenje prometa u trgovini na malo za čak 17% realno. Kontinuirano pada proizvodnja još od svibnja 2008. godine, raste nezaposlenost, a bruto društveni proizvod je u prvom tromjesečju zabilježio rekordan pad od '90.-te godine od 6,7%. Unatoč zabrinjavajućim trendovima, krajem 2008. i početkom 2009. izostale su prave mjere koje bi ublažile krizu. Upravo suprotno, negiralo se da je Hrvatska u recesiji. Tehnički rebalans početkom godine bio je samo alibi za novo rekordno zaduženje države koje je Vlada javnosti prikazala kao svoj veliki uspjeh. Da smo danas u dramatičnim uvjetima, upućuje ostavka predsjednika Vlade i najava čak dva rebalansa proračuna u mjesec dana. Dugovanja i nelikvidnost vise nam nad glavom kao Damoklov mač. Jedini pravi autoritet u državi, guverner Hrvatske narodne banke, poručuje da je monetarna vlast učinila sve što je mogla, te da za financiranje deficita i refinanciranje dospjelog duga treba osigurati u ovoj godini 42 milijarde kuna koje država ne može očekivati na domaćem financijskom tržištu. Već sada umanjen kreditni rejting države znači sve nepovoljnije zaduživanje u budućnosti. Izlaz vidimo na dva kolosijeka. S jedne strane smanjenje ogromne javne potrošnje i s druge strane stimuliranje industrijske proizvodnje kao kompenzacije za uvoz, ali i način zadržavanja radnih mjesta. Da su gospodarski problemi bili snažno prisutni već 2008. godine govore podaci o kontinuiranom padu industrijske proizvodnje i bruto društvenog proizvoda, što se odrazilo na financijske pokazatelje u gospodarstvu. U 2008. godini neto dobit poduzetnika smanjena je u odnosu na 2007. godinu za 30%, a u prvom tromjesečju ove godine bruto dobit pala je čak za 52% što će se negativno odraziti tek na proračun 2010. godine kada će se konačno obračunati porezna bilanca za 2009. Ocjenjujući razmjere krize u Hrvatskoj i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti ih je sažela u 4 ekonomska pokazatelja. Prvo je niska zaposlenost, koja mjerena udjelom zaposlenih u odnosu na radno sposobno stanovništvo iznosi samo 45% i među najnižima je među članicama Europske unije. Drugo je visoka zaduženost koja se procjenjuje kao ukupan dug države stanovništva i gospodarstva na preko 55 milijardi eura, što implicira zapravo neodrživost duga i probleme kod novog zaduživanja. Treće je visok deficit robne razmjene sa inozemstvom koje je 2008. godine iznosio 11,2 milijarde eura te također i tekućeg računa plaćanja koje je iznosi 4,5 milijarde eura. I kao posljednje aplicirani tečaj i relativne cijene koje utječu na odnose između gospodarskih subjekata ali i na razvoj države. Visok stupanj javne potrošnje nije lako smanjiti, jer o proračunu ovisi veliki broj stanovništva. To su zaposleni u državnom i javnom sektoru, to je veliki broj ljudi koji ovisi o socijalnim primanjima, to su gospodarski subjekti i poljoprivredni proizvođači. Zato je potrebno definirati socijalne i gospodarske prioritete prije nego se ide u rebalans proračuna. To nismo čuli kod predstavljanja sadašnje Vlade, to nismo čuli niti kod predstavljanja njezinog programa, a toga nema niti danas kada smo slušali obrazloženje rebalansa. Uspoređujući državni proračun za 2009. godinu, dakle onaj originalni koji smo donijeli u prosincu prošle godine i ova dva rebalansa, prihodi su smanjeni za 14,5 milijardi kuna, rashodi za 4,8 milijardi, a deficit je povećan za 8 milijardi i predlaže se sada na razini nešto manje od 11 milijardi kuna. Problem je što nema promjena u proračunskoj politici, već se uglavnom kroz rebalans preraspodjeljuju postojeće stavke radi izostanka planiranih prihoda i prekoračenja određenih planiranih izdataka. I zašto je ovaj rebalans proračuna nedostatan i neprihvatljiv? Zato što ne mijenja strukturu proračunskih rashoda i neće riješiti nagomilane probleme jer visok deficit traži novo zaduživanje za koje danas nismo čuli odgovor kako će se izvršiti. Ali ne rješava niti problem nelikvidnosti kao jedan od najvažnijih problema hrvatskog gospodarstva. Tako npr. nema niti promjena u politici potpora gospodarstvu koje se koriste u populističke svrhe i kupovanje socijalnog mira posebno kada se radi o potporama u poljoprivredi. Za rješavanje nagomilanih problema nije dovoljno rezati plaće i mirovine državnih dužnosnika i stezat remen na njihovim benficijama koje se odnose na reprezentaciju, korištenje službenog automobila, kreditnih kartica, telefona i slično. Racionalno korištenje ovih pogodnosti mora biti pravilo, a ne alibi za tobožnje razumijevanje i dijeljenja tereta krize. U medijima se ovaj rebalans naziva "laight" rebalans ili kozmetički, ali za nas je on neprihvatljiv, jer ušteda od samo 780 milijuna kuna zaista je nedovoljna. Prava svrha ovog rebalansa je preraspodjela kojom se smanjuju sredstva za dječji doplatak, za skrb, za branitelje, za restrukturiranje i modernizaciju željeznice, razvoj otoka, bolovanja, socijalu, zdravstvo, školstvo, ukidaju se sredstva za besplatne udžbenike, za prijevoz učenika, a sve da bi se namirile druge obveze. Jednino povećanje idu za sredstva za naknade za nezaposlene radi velikog broja priljeva novih nezaposlenih što Vlada nije do sada predviđala kao i za jamstvenu pričuvu, jer će država morati isplatiti obveze po jamstvima. Rebalans se temelji na padu BDP-a od 4,5%, inflaciji od 2,7%. Ali nema mjera kako zaustaviti negativne gospodarske trendove, jer rezanje potrošnje nije dugoročno rješenje, nego rast proizvodnje i gospodarski rast. U SDP-u gotovo godinu dana predlažemo mjere za rješavanje krize, koje su usmjerene na gospodarstvo i građane. Upozoravamo da je potrebno reformirati poreznu i paraporezni sustav, jer je neodrživo da najveći teret financiranja javnih potreba financiraju samo zaposleni. I kada se govori o povećanju stope PDV-a, smatramo da je prije potrebno osigurati veći obuhvat sada neporezivih prihoda, tj. prihoda od kapitala i imovine jer i naš Ustav definira da javne potrebe treba financirati prema ekonomskoj snazi. Državna i javna potrošnja moraju se svesti u realne okvire, to je svima jasno. To znači da treba napustiti neproizvodne investicije, infrastrukturne investicije koje ne daju povrat na kraći rok, kao i da država treba ugovarati samo one obveze koje može platiti i za koje su osigurana sredstva jer država ne smije biti izvor nelikvidnosti. Najavljeno smanjenje plaća u javnom sektoru i mirovina ocjenjujemo da treba dobro analizirati jer linearno smanjenje nije dobro. Smanjivanje mirovina čija se osnovica temelji na uplaćenim doprinosima može rezultirati novim tužbama i novim dugom. Predloženi rebalans državnog proračuna nije zadovoljavajući u sadašnjim uvjetima i može imati samo psihološki efekt da se nešto radi, ali on samo oslikava sadašnje stanje i zapravo ništa ne mijenja. Zato je nepotreban i mi u Klubu SDP-a nećemo glasati za njegovo prihvaćanje. Međutim, nadamo se da će najavljeni rebalans koji bi trebao uskoro doći u ove klupe značiti ozbiljnije zahvate u proračunsku politiku. Hvala.
Hvala. Dva ispravka. Gospođa zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, predsjednice Vlade sa ministrima, kolegice i kolege. Gospođa Zgrebec je između ostaloga kazala što je netočno da se ukidaju sredstva za besplatne udžbenike. Gospođo Zgrebec, netočno, upravo iz razloga što je predsjednica Vlade gospođa Kosor kazala da imamo negdje oko 42,5 tisuće djece koji bi morali imati i osigurati će, pronalazi se način i model putem triju Ministarstva znanosti, obrazovanja i športa, obitelji, branitelja i međugeneracijske solidarnosti i rada i socijalne skrbi kako bi se za oko 45 milijuna kuna osiguralo za besplatne udžbenike i prijevoz. Hvala.
I drugi ispravak gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa. Naime, ispravio bih netočan navod da nema nikakve promjene u potporama u poljoprivredi, one i dalje služe za kupovanje socijalnog mira. To jednostavno nije točno. Najveći dio potpora upravo je usmjeren na strukturne reforme i mi smo svjedoci da upravo u razdoblju od zadnjih 4, 5 godina da je podignut veliki broj stočnih farmi, da su podignuti desetke tisuća hektara novih vinograda, povećana proizvodnja mlijeka i mesa, dakle, sve je to promjena, odnosno sve su to strukturne reforme. A isto tako da pitanje ulaganja potpora u povećanje proizvodnje, da je iznimno važno u pregovorima sa Europskom unijom jer pregovaramo o proizvodnim kvotama i što su nam veća polazišta, bolje statističke godine, dakle, veće količine, to možemo u budućnosti očekivati i veće limite u proizvodnji.
Klub zastupnika HSS-a, gospodin zastupnik, potpredsjednik Doma, Josip Friščić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabor, članovi Vlade, kolegice i kolege, dozvolite mi da vas i ja prije svega pozdravim u ime Kluba Hrvatske seljačke stranke. U uvodu i na početku obraćanja želim pohvaliti ono o čemu se neki ne slažu, a to je da evo nakon 8 dana, nakon što je u ovom Saboru imenovana Vlada pred nama je rebalans proračuna, da se nije tražio ni alibi ni 100 dana, ni 3 mjeseca, nego se naprosto od prvog dana, od prvog sata uhvatilo u koštac sa problemima i traže se rješenja. Ovdje je iznijeto niz pokazatelja koji govore o složenosti kriznog stanja u kojem jesmo i ja ih neću ponavljati. Ali mislim da je jedan pokazatelj koji doduše ima negativni predznak ali mi ga iščitavamo kao pozitivnog i nije o njemu govoreno to je pad uvoza. Jer pad uvoza je veći i od pada proizvodnje i od pada potrošnje i od svih ostalih pokazatelja što govori u jednom drugom pravcu. Jer iz krize kao država, kao društvo nećemo izići kada svi skupa, građani ovdje zemlje, zajedno sa svojim gospodarstvenicima ali i svima onima koji ovise o proračunskoj potrošnji ne shvate i ne prihvate potrebu uključivanja. I ako su oni apeli i poruke koje smo govorili, kupujte hrvatsko urodili plodom a mislim da jesu, oni se prikazuju upravo u ovim pokazateljima. Jednako tako ono što danas ovdje nije govoreno ali postoje egzaktni pokazatelji, podaci o tome kako se ponašanju naši građani. Oni su shvatili krizu, oni su shvatili da treba nešto kuna sačuvati za crne dane jer u bankama rast je štednje, nije smanjenje štednje, još uvijek se ne troši ono što smo stavili u pričuve nego se pričuve povećavaju. Padaju ili pada potrošnja određenih dobara koje smo mnogi od nas znali si odrediti vrijeme kada će se ona nabavljati. Radilo se to o autu i nekom sličnom sredstvu pa se onda zasigurno među građanima odlučuje biti će još ovaj dobar za godinu ili dvije pa ćemo onih idućih godina ili kada ovo sve skupa prođe krenuti i prema tome. Kako tražiti izlaze? Sigurno da su izlazi kada je riječ o proračunu stvarati uvjete njegove realnosti da se troši ono što se stvori a da se zadužuje za ono što će brzo stvarati nove vrijednosti i stvarati mogućnosti svoje otplate. Pa na kraju krajeva to je princip po kojem funkcionira svako naše uspješno i gospodarstvo i domaćinstvo. Sigurno je da ovih dana se puno govori o tome što je s MMF-om, da li ga zvati. Neki bi ga brzo zvali, neki ga ne bi zvali. Mi u HSS-u smatramo da mi sami najprije sebi moramo biti MMF. Jer ti stručnjaci ako dođu oni na kraju krajeva su bili u Hrvatskoj i znamo što to znači. To znači određivanje određenih limita prije svega kada je riječ o potrošnji koje neke zemlje ili neke vlade nisu bile same kadre sebi odrediti, pa je možda to lakše tumačiti. Treba smanjiti toliko za zdravstvo, školstvo, plaće itd. Ja sam zagovornik toga i mi u klubu HSS-a da si te realnosti mi najprije sami odredimo. Ali jednako tako ne bježeći od toga, jer i kada nismo bili direktno u tim odnosima stručnjaci su dolazili u Hrvatsku i neka nam i dalje budu konzultanti da li smo na dobrom putu. A njihova očitovanja o našem putu su služila zasigurno kao indikator onima koji su nam stvarali uvjete da na međunarodnom tržištu kapitala možemo napraviti nova zaduženja o čemu je ministar financija govorio i pokazatelji čega su nam poznati. Malo je rečeno. Mislim da treba govoriti o tome više. To je pitanje likvidnosti. To je nešto što mene uvijek brine ili stavljam kao upitnik, pogotovo kada je riječ o državi i svemu onome i onim tvrtkama koje su pod državnim vlasništvom ili kontrolom. Jer ako taj proces stane, onda sve ono što je ispod toga tone. I dobro je ovo što sam danas čuo, da je upravo donošenjem međunarodnog kapitala kroz zaduživanje vani stvoreno, ako sam dobro upamtio ministre što ste rekli, 2 i pol milijarde u bankovnom sustavu prostora za plasiranje toga kapitala prema domaćem gospodarstvu. To je ono o čemu smo govorili kod donošenja prvog proračuna ili onog temeljnog proračuna. To je ono o čemu smo govorili kod prvog rebalansa kako stvoriti prostor da država od financijskog potencijala u Hrvatskoj zahvaća što manje, a gospodarstvo postavlja što je moguće više. Ono što je već bilo dotaknuto, što je i poslano kao poruka građanima, ali i mnogima na koje se odnosi to su mjere u domeni trošenja gdje država, gdje Vlada, gdje i mi kroz određene odluke i određene rasprave koje ćemo voditi u ovom paketu dopuna dnevnoga reda možemo utjecati. Jer i tu ima prostora za određena zahvaćanja i tu ima prostora za određena smanjenja potrošnje. Jer ja sam zagovornik toga. Ne mogu šefovi agencija, firmi, svega ostaloga koji su u ingerenciji jednog ministarstva biti po svemu onome što izdvajaju i troše iznad ministra. I tu se treba napraviti reda. Neki će reći da tu nema prostora za puno sredstava. Ali nemojmo zaboraviti onu narodnu “nema pogače ako nema zrna do zrna“. I bez obzira ako netko govorio o žaruljama ili kavama, ali negdje je trebalo krenuti i mislim da je dobro krenuto i mislim da je to i pravi putokaz što treba činiti i na koji način se treba ponašati. I mislim da sam kao i mnogi drugi, kao i često rasprava kada je riječ o proračunu i previše vremena potrošio govoreći o rashodnoj strani. Mi se moramo okrenuti prihodnoj strani. Moramo vidjeti gdje se može napraviti dodatno zahvaćanje ne da bi dublje gurnuli ruku u džep našim građanima, nego naprosto tamo gdje još na taj džep nismo ni prst stavili. Ima dosta državne imovine koja je u funkciji, ali se to ne reflektira kroz proračun. Znam da za dio toga treba zakonska regulativa. Ali očekujemo da ćemo do idućeg rebalansa i to imati pripremljeno. Jednako tako ono što je već ovdje govoreno u razgovorima sa socijalnim partnerima treba biti i otvoren, treba biti i realan i mnogi od njih moraju da bi mi ostvarili ovo o čemu govorimo, da bi se izišlo iz krize revidirati i svoje poslovne planove. Jer u mnogima od njih piše očekivana dobit ili profit na kraju da bude 10, 12 pa i više posto i te planove treba staviti u realnost trenutka u kojem se nalazimo. Jer to će s jedne strane smanjiti onima koji namiruju obveze, smanjiti nivo obaveza. A s druge strane onima koji zahvaćaju sredstva da bi ih mogli distribuirati. Jer mi ne proizvodimo ta sredstva, stvarati mogućnost da se ona realnije rasporede sa nakanom namirenja potreba i obveza. I još samo jedna rečenica. Ovdje će se puno govoriti i već se govorilo o tome da se ide na određena prava koja su kod uvođenja, svi se moramo složiti, lijepo zvučala, ali treba ih svesti u realnosti. Spadam u skupinu onih kada se i donošala regulativa o knjigama da tu najprije treba napraviti reda, jer mnogo bogatije zemlje imaju udžbenike koji se mogu koristiti s generacije u generaciju. Ja sam u pravilo završaval osnovnu i srednju školu kaj je moja mama kupovala knjige od drugih, jer su vrijedile. Možda se neka stranica mijenjala. Ali postoje oni koji su zaduženi da se to napravi i treba napraviti jasnu skalu i poslati jasnu poruku koje su to kategorije za koje ćemo osiguravati i osigurati da sada ne nastupi stanje ili poruka mi ukidamo prijevoz, ukidamo knjige i da to bude temeljan problem i pitanje rasprave kroz 7. i 8. mjesec, jer rujan je blizu. Hvala lijepo.
Hvala. Četiri ispravka. Prvo gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Jednostavno je netočno što je ustvrdio gospodin Friščić da iz krize nećemo izaći ako se svi građani ne uključe u njezino rješenje. To naprosto nije točno, a nije ni pošteno ni pravedno. Jer u ovu krizu, a za ovu krizu nisu građani niti su nas oni uvalili u ovu krizu. U ovu krizu nas je uvalila neodgovorna, odnosno bolje reći nedostatak politike vladajućih, a svjetska kriza bila je samo okidač ovog našeg originalnog hrvatskog proizvoda hrvatske Vlade. I točno je to da nas iz krize mogu izvući samo brzi i odlučni potezi hrvatske vlasti i to prije svega u smislu povećanja, odnosno aktiviranja hrvatske proizvodnje koja može jedino jamčiti naš razvoj.
Kolegice i kolege, molim vas da pod ispravcima netočnih navoda ne izražavate svoje neslaganje i svoje vrijednosne sudove sa pred govornikom. … [[Upadica se ne čuje.]] Ne. Činjenična tvrdnja je jedno, to svi jako dobro znaju, a ne pod firmom ispravka netočnog navoda, neslaganje i kritiku vrijednosnih sudova drugog sugovornika. Gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Nadam se da ću ispuniti vaše kriterije.
Ne moje, nego Poslovničke.
Kolega Friščić je rekao da je došlo do pada izvoza. Pošto se ova Vlada zadužila dvostruko više. … [[Upadica se ne razumije.]] Uvoza, uvoza. Da je došlo do, rekao je da došlo pada uvoza. Pošto se ova Vlada zadužila, dosadašnja Vlada zadužila više nego dvostruko od Tuđmanove i Račanove Vlade sa 20 na 40 milijardi eura itekako postoji uvoz. Dakle, ne samo da je porastao uvoz dugova, nego cvjeta uvoz dugova, a istovremeno na žalost raste i nelikvidnost. Dakle, to je ispravak netočnog navoda da nismo ništa uvozili. Itekako je Vlada uvozila dugove.
Upravo nešta konstatiramo i onda kažemo da odustajemo od toga što smo maloprije rekli. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić.
Pa ja bih ispravio kolegu Friščića koji je rekao da raste štednja građana. Dakle u biltenu broj 149 Hrvatske narodne banke nedvosmisleno se vidi da padaju štedni depoziti stanovništva, da padaju oročeni štedni depoziti stanovništva, da padaju devizni depoziti stanovništva i jedino nešto rastu devizni depoziti stanovništva oročeni, ali za manje nego što ovi ostali padaju. Prema tome, točna je konstatacija da stanovništvo. … [[Upadica se ne razumije.]]
Dobro, molim vas.
Nemojte biti kolega Friščić nervozni, treba čitati podatke Hrvatske narodne banke koji to govore. I sve je manje inače stanovništva koji si može priuštiti da si ostavljaju sa strane za crne dane, jer nemaju niti za ove dane u kojima žive.
I gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Kolega Friščiću, netočno je da se svake godine trebaju nabavljati sve nove knjige. Upravo u zakoni kojeg smo, odnosno vi donijeli ovdje 15.12. prošle godine govori se da postoji nekakav pravilnik o čuvanju knjiga. Do problema je došlo zbog samog hvalisanja i neodgovorne izjave bivšeg ministra Primorca tjedan dana pred izbore, a to je Vlada koju ste i vi podržavali i još uvijek podržavate da sva djeca, da sva djeca mogu odnijeti kući sve knjige, da se knjige stare mogu baciti, da će se kupiti sve nove. Prema tome, do problema je došlo isključivo zbog neodgovornih izjava i sukladno tome nije točan vaš navod da se svake godine moraju kupovati sve knjige. Naši propisi govore suprotno.
Kolegice Lugarić, pa nije to kolega Friščić rekao. Kolega Frišćić je rekao da je njegova mama kupovala knjige i da su išle generacijama. Pa nemojmo, zašto. Pa polemizirajte, raspravljajte, ali nemojte pod ovom firmom netočnog navoda. Evo i kolegica Ingrid se duboko slaže vidite sa ovim, i pogledom mi upućuje da se duboko slaže sa ovim. Sama je shvatila i razumjela da tako treba djelovati. Gospodin zastupnik Milorad Pupovac, u ime Kluba zastupnika SDSS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, gospodo članovi Vlade, kolegice i kolege. Klub zastupnika SDSS-a smatra kako je neophodno da se do kraja ovog mjeseca pripremi sve pretpostavke za potpun i u ovom trenutku neophodan i realan rebalans proračuna i to po našoj procjeni ne manje od dvije trećine procijenjene i deklarirane visine deficita. To je naša obaveza, nas zastupnika, to je naravno naša obaveza nas koalicijskih partnera u Vladi i to je obaveza Vlade s obzirom na okolnosti u kojima se nalazimo. Zato postoje po našem mišljenju dva važna, rekao bih krunska argumenta. Dosadašnja odlaganja samo su dodatno povećavala zaduživanje, povećavala su nelikvidnost i istovremeno zadržavala osjećaj, izostanak osjećaja kod većine ljudi u državi kakvo je stvarno stanje hrvatskih financija i kakvo je stanje hrvatskog gospodarstva. I drugo, opravdano mnogi pozivaju na to da bi rizik odlaganja rebalansa na jesen samo umanjio njegove efekte i pružio priliku da kriza i posljedice krize imaju još štetnije efekte ne samo na gospodarstvo, ne samo na vođenje državnih financija nego i na mogućnost redovitog isplaćivanja plaća zaposlenima i mirovina umirovljenicima. Drugim riječima, na jesen bi moglo biti prekrasno. I iz tog razloga ponavljam još jedanput mi smatramo da je to neophodno napraviti do kraja srpnja. Drugi argument je što bi dobro pripremljen rebalans proračuna do kraja ovoga mjeseca ozbiljno zahvaćanje u elemente deficita koji u njemu postoje povećao ionako smanjenu našu kredibilnost na financijskom tržištu te onima koji će na jesen očito morati ići i to je posao omogućio da spremniji sa više kredibilnosti uđu u razgovore sa međunarodnim financijskim institucijama i drugim financijskim ustanovama. Zbog toga Klub zastupnika SDSS-a predlaže da kada je u pitanju rashodovna strana proračuna Vlada do kraja ovoga mjeseca prije izvanrednog zasjedanja Sabora donese još neke mjere koje u ovom rebalansu koji danas imamo na stolu nisu obuhvaćene. Prva mjera koju mislimo da je neophodno da se napravi jeste da se uspostavi hitna i stroga kontrola provođenja Zakona o javnoj nabavi radi sprječavanja odlijeva državnog novca jer mi smo svjedoci da barem po dvije osnove a zbog izostanka te kontrole državni novac završava tamo gdje mu nije mjesto. Iz tog razloga predlažemo da se posredstvom mehanizma prosječne cijene uspostavi kontrola načina ugovaranja cijena te još važnije da se prestane i zakonski onemogući praksa dopunskih ugovora za naknadne radove nakon što je već osnovni ugovor sklopljen. Drugo, mi smatramo da treba razmotriti mogućnost da se tamo gdje za to postoje opravdani razlozi ide na zamrzavanje rokova, na radove onih projekata koji ili nisu započeti ili nisu dospjeli do visokog stupnja završenosti i visokog stupnja investiranosti. Treće, smatramo da je neophodno da se provede i tu smo suglasni sa onima koji su na to upućivali bilo da je riječ o predstavnicima Vlade ili ljudima koji su ovdje odnosno zastupnicama i zastupnicima u Saboru, da se izvrši hitna i radikalna revizija rada državnih poduzeća, posebno tamo gdje nisu obavljene uštede u skladu sa antirecesijskim mjerama koje je Vlada već donijela i na koje su uprave državnih odnosno javnih poduzeća imale obavezu da to urade. Pa ukoliko je potrebno da taj nadzor i te mjere uključe i imenovanje novih uprava kako bi ta javna poduzeća mogla obavljati svoj posao u skladu sa interesom zbog kojega postoje. Mi smo inače protiv smanjivanja plaća i mirovina. Mi smatramo da je to zadnja mjera kojoj se ukoliko se bude moralo pribjeći pribjegne ali jesmo za to da se smanjuju svi drugi elementi koji predstavljaju dodatak ili namete u vezi sa plaćama kao što je regres, kao što je božićnica. Posebno treba razmotriti prijedloge ljudi koji razmišljaju o opravdanosti širenja mehanizama ugovora o dijelu koji dodatno opterećuju i proračun i koji dodatno opterećuju različite druge mehanizme prihodovanja. Istovremeno, smatramo također da je potrebno pripremiti temeljitu reformu penzijskoga sustava. Ni država koja ima bolje stanje u pogledu zaposlenosti i u pogledu privrede kao što je kolegica Zgrebec ovdje govorila iznoseći podatke u čiju točnost ne bismo smjeli sumnjati a ne bi mogla izdržati ovakav odnos kakav mi izdržavamo. Prema podacima koje imamo jedan četiri zaposleni na 1,4 zaposlenog dođe jedan umirovljenik. I stoga nam se čini da je potrebno posegnuti za mjerama da sve one koji se žele vratiti na posao u ovom ili onom obliku Vlada posebnim mjerama treba stimulirati i bez obzira na dob i bez obzira na tip invaliditeta. Ali zato je potrebno osim sredstava osigurati i određene mjere kojima će se stimulirati ta vrsta zaposlenosti. Ovakvo produživanje stanja naprosto ne može jamčiti bilo koju vrstu ozbiljnijega privrednoga razvoja niti može jamčiti bilo koje efekte rebalansa proračuna koje možemo poduzeti i na osnovi onoga što je rečeno i na osnovi onoga što će vjerojatno mnogi reći. Što se tiče prihodovne strane klub SDSS-a smatra da je također potrebno do kraja srpnja razmotriti slijedeće pretpostavke za jačanje prihodovne strane kao što je ovdje govorio zastupnik Friščić. Mi mislimo da treba razmisliti o privremenom rastu PDV-a i mi mislimo da oni iz akademske zajednice koji zagovaraju tu vrstu mjere kao privremenoga rješenja do porasta bruto društvenog proizvoda u dva kontinuirana kvartalna perioda imaju pravo. Rizici postoje i toga smo svjesni ali mnogo veći su rizici ukoliko se ovakvo stanje zadrži jer će se na drugom mjestu pokazati da su rizici veći kad su u pitanju plaće, kad su u pitanju mirovine nego li kad je u pitanju eventualno rast cijena za određeni postotak. Također smatramo i tu su već neki iznijeli takvo stajalište, i kolega Friščić i kolegica Zgrebec, mi smatramo također da je neophodno uvesti porez na imovinu. Potrebno je bez obzira na političke razlike i bez obzira na to što je to bio predmet spora u jednim od nedavnih izbora razmotriti mogućnost za uvođenje poreza na kapitalnu dobit. Nema više smisla, nema više mogućnosti čak da i ima nekog smisla sa stajališta nečijeg teorijskog ili ideološkog razumijevanja stvari ali nema više mogućnosti da se po osnovi rada i po osnovi zaposlenosti u društvu koje odavno nije socijalističko, u društvu koje odavno nije društvo rada, nažalost ni po kojoj osnovi da se sav teret oporezivanja zapravo drži još uvijek na toj razini. I oni koji to predlažu i koji dugo upozoravaju na to, po našem mišljenju imaju pravo i mi iz tog razloga očekujemo da Vlada također uvede tu vrstu promjene, a onda nakon toga razmisli o svim konsekvencama koje takva promjena može povući sa sobom. Smatramo također da je neophodno povećati poreze i carine na luksuzne proizvode, na skupe automobile, na jahte, na skupu odjeću i na sve ono što doista predstavlja rastrošnost i luksuz neprikladan za sadašnje stanje, a ako netko ima, ako netko želi, u tome ga ne treba spriječiti, ali adekvatnu poreznu stopu za to treba uvesti. Isto bi se moglo reći i za mogućnosti koje su stvorene razvojem infrastrukturnih projekata. Mi smo gradili ceste, mnogi zbog toga imaju stajališta da nismo dovoljno sposobni za tako nešto, ali te ceste donose i određeni ne samo direktni, nego i indirektni ekonomski uzmah. Jedan od takvih je naravno i porast cijena zemljišta u različitim područjima. Treba razmisliti o tome da li je takvom intervencijom iz proračuna, da li je takvom intervencija na osnovi državnih investicija iz državnoga projekta prirodno da oni čija cijena zemlje skoči u roku od godinu ili dvije dana za nekoliko stotina posto, ostaju sa poreznom stopom istom kakva je bila prije nego što je ta cesta prošla. Drugim riječima, treba izvidjeti sve mogućnosti i treba izvidjeti kako da se porezna politika u tom smislu mijenja. Što se tiče stope poreza na dohodak, o tome je već bilo riječi. Mi isto tako mislimo da je neophodno da svi oni koji zarađuju više od 20 tisuća kuna ili koliko se odredi procjena, da porez na dohodak se poveća sa 45 do 60%. Također smatramo da pitanje subvencija u poljoprivredi treba razmotriti na drugačiji način nego što smo to činili do sada. Ne treba zaustaviti one pozitivne efekte koje su te subvencije donosile. Kada je u pitanju malo poljoprivredno gospodarstvo ne treba negirati neophodnost i efekte održavanja takvih domaćinstava, ali postavlja se pitanje zašto to radimo samo sa proračunskim sredstvima Hrvatske države. Zašto to ne radimo i sa proračunskim sredstvima predpristupnih fondova Europske unije? Zašto ne pojačamo tu dimenziju prihodovnu, kad imamo realne mogućnosti? Nego izgleda da smo se mi uhvatili u neku vrstu rutine, u neku vrstu lijenosti i da je najlakše zagrabiti u vlastitu državnu blagajnu, a posegnuti na drugim mjestima koja nam se nude kao da nitko nema snage. To treba promijeniti. Klub SDSS-a smatra da sa ovakvim mjerama Vlada može osigurati redovitost plaća i mirovina, te izbjeći njihovo smanjivanje. S ovim mjerama Vlada bi mogla također izbjeći angažman, mogla je izbjeći direktan aranžman s MMF-om. S ovim mjerama Vlada bi također mogla osigurati povoljnu poziciju u razgovoru sa nekim drugim financijskim institucijama u Europi i u svijetu. Znam za neke od onih koje bi sasvim sigurno mogle predstavljati olakšicu kada su u pitanju sredstva koja se troše za zbrinjavanje povratnika, prognanika, izbjeglica i uz tu vrstu konsolidacije koja se predlaže mislim da bi nam kredibilnost značajno porasla i mogućnosti da se izborimo za sredstva na stranama na kojima ih ovog trenutka nemamo, snažno porasla. I na kraju, ovom vrstom mjera, kao i drugih koje mi ovdje ne predlažemo, ali koje vjerujemo da će mnogi predložiti u istom interesu i u istom osjećaju odgovornosti za sadašnje stanje i za ono što treba učiniti, Hrvatska bi zapravo ušla u sferu realnoga svijeta i susrela se sa svojom vlastitom realnošću. Proizvodnja deficita i svjesno planiranje i ulaženje u deficit je naprosto proizvodnja stanja u kojem mi i prosječan čovjek u zemlji ne živi u realnom stanju niti se može suočiti s njim. Iz toga razloga mi se čini da je ovaj rebalans proračuna, a zato ćemo iskoristiti priliku do kraja mjeseca, da govorimo na tu temu, prilika za borbu za realnu Hrvatsku, za realan život i za njezine realne mogućnosti. A kad su posrijedi udžbenici, besplatni udžbenici, ni mi ni po čemu nismo izuzetak po broju reklama, utrošenim sredstvima i cijenama za reklame. Neka država poduzme nešto u tom pogledu i neka razmisli na kojim sve stranama može osigurati da djeluju mehanizmi koji će zaštiti one kojima nije pružena mogućnost da imaju pravo na rad, dovoljno visoku zaradu i sigurnu obitelj i sigurno školovanje. Ako država ovoga trenutka ne može proračunom osigurati za besplatne udžbenike, pa postoje drugi mehanizmi kako država to može uraditi.
Molim zaključite.
Način kako se troši za reklame, bilo državnih, bilo javnih poduzeća, bilo privatnih kompanija, ja vidim kao jedan od pravaca gdje bismo mogli naći rješenje, pa makar to izgledalo i kao karitativno, ali meni se čin da bi to bilo bolje da to bude na neki drugi način, gospodine ministre. Zahvaljujem.
Hvala. U 12,46 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave. Prijavljeno je 47 zastupnica i zastupnika i još 5 klubova, to je negdje otprilike deset rasprave bez onih dodataka za raspravu oko ispravaka. Radit ćemo do pola dva, onda pola sata stanka, nastavak u 14 sati radi toga velikog broja prijavljenih tako da se ručak može obaviti za 30 minuta. Jela su spremna i gotova tako da može ići po traci. A sada gospodin zastupnik Damir Kajin, Klub zastupnika IDS-a. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. A šta reći? Vi koji činite Vladu HDZ-a, HSS-a, HSLS-a, manjinski zastupnici, vi ste najodgovorniji za situaciju u kojoj se Hrvatska jasno nalazi. Ono što želim reći je da smo mi manje-više sve znali kamo idemo i kao da nismo željeli reći narodu gdje jesmo. A gdje smo mi to danas? Ja ću to usporediti recimo sa rijekom, sa brodom? Ovako je otprilike. Tu je brod. Tu je slap. Brod više ne možemo okrenuti, kapetan je jasno na suhom. I sad što možemo učiniti? Ili čekati da nas ta matica povuče kroz taj slap ili zabiti brod u lijevu ili desnu hrid. To je otprilike tako, a tko se spasi spasio se. Ja ću citirati samo nešto što sam govorio prilikom prošlog rebalansa. Tad sam rekao sljedeće. Inače proračunska rupa, to je bilo pred tri mjeseca. Neće biti 5 milijardi kuna. Deficit je izražen s cifrom od 4 milijarde 975 milijuna kuna. Ona će biti možda puno, puno iznad 10 milijardi kuna. Tko je do toga doveo? Pa mi bi mogli imati rupu u proračunu možda i 20 milijardi kuna. Kad je bio proračun koncem 2008. govorio sam uopće nije poanta da li će Hrvatska država, tvrtke, banke u 2009. vratiti 9 milijardi eura. Mi to jasno ne možemo vratiti. Znači temeljni posao od kojih ovisi da li će Hrvatska izbjeći dolazak MMF-a, nije da li ćemo novac vratiti. Mi ga nemamo, nemamo ga. Znači, temeljni posao je da li ćemo uspjeti prolongirati otplatu dospjelih zajmova. Kako ćemo s druge strane usput servisirati 28 do 30 milijardi dolara uvoza ako se banke i poduzeća 2009. ne zaduže u inozemstvu za 5, 6 milijardi eura. To nitko ne zna, ali bez uvoza i hrvatski proračun se isto tako raspada. Izbor Vlade 2007. govori. Vanjski dug koji je gospodo na današnji dan, tada je bio prije 2 godine 32 milijarde eura. Mi smo samo prošle godine ili ova zemlja je vratila prošle, znači to je bilo 2006. 7,8 milijardi eura. U narednih 4 godine vratit ćemo oko 25 milijardi eura. Naš vanjski dug za 4 godine više neće iznositi 32 nego 50 milijardi eura. Netko je rekao da je na današnji dan 42 milijarde eura. Znači, sve smo znali. Mene se jasno ismijavalo nije bitno zašto, može ali gdje je Hrvatska danas. Gospođa Zgrebec je rekla da je ovaj proračun kozmetika, bavi se zastupnicima koji nemaju ni mobitel, ni auto, ni šta ja znam reprezentaciju, ni karticu, ni parking. Bavimo se kavama, bavimo se telefonima. Netko je rekao da je ovaj proračun demagogija, light proračun, jednom riječju ja ću reći ovaj proračun je mačji kašalj. Ali ovo što mi danas radimo i što ćemo raditi narednih mjeseci mislim da je isto tako neozbiljno. Pa toga nema nigdje na svijetu. U 12. mjesecu usvojili smo proračun, u 4. mjesecu prvi rebalans, u 7. mjesecu imat ćemo 2 rebalansa, nakon toga u 9. mjesecu već je premijerka najavila 4 rebalans i možda još nekoliko do kraja godine. To je neozbiljno. Mi time strašimo ljude. Dovodimo u pitanje ljudima potrošnju i ja vas molim da to ne radimo. Kako smo započeli u ovoj zemlji, šta ja znam pred šest godina tako ćemo završiti. Ali da nam se ne piše dobro ne piše se dobro. I što treba napraviti? Ne rezati 10, 12, 15 milijardi ali šest, sedam milijardi da. Bez tih šest, sedam milijardi kuna to je uvjet zašto? Jer je to uvjet za podršku Hrvatske od strane banaka. Rez od šest, sedam milijardi kuna je isto tako nužan da se dobi nešto manevarskog prostora od Hrvatske narodne banke. Draga gospodo, ako je istina ono što govori Rohatinski, da se Hrvatska ove godine mora zadužiti za 42 milijarde kuna da financira deficit od 14 milijardi, mislim na otplatu zajmova onda se isto tako postavlja pitanje gdje pronaći novac. Od mirovinskih fondova mi danas možemo dobiti dvije, dvije i pol milijarde kuna. Od naših banaka možda milijardu, milijardu i pol kuna. Od majki naših banaka Inteze, UniCredita itd. 7 milijardi kuna. Od obveznica ali ne više u Europi nego na Tokijskoj burzi možda 2 i pol milijarde kuna. To je 12, 13 milijardi kuna. Stoga ako je dobit naših banaka 4,6 milijardi kuna, a ako nam daju 8 milijardi kuna polako i sa njima. Ovogodišnji deficit planiran je bio na 5,5 milijardi kuna. Sad se govori Rohatinski preko 14 milijardi kuna. Ja ne odustajem od 20 milijardi kuna. Rashodi su u prvom kvartalu bili veći za 11%. Problematična je struktura punjenja tog proračuna. U prvom kvartalu -5%, ali zato porezni prihod padaju 20,4%. I to porez na dohodak 18,5% što će reći da se gube radna mjesta. Porez na dobit 12,33 loše se posluje to će tek doći na naplatu. PDV neradna nedjelja, strah, manji uvoz -23,03%. Porez na prodaju itd. stala je prodaja nekretnina -36,34%. Trošarine -24,34%. S druge strane socijalni doprinosi plus 10,58%. Plaće i naknade idu gore 10,05%. Efekt -6% tek se počinje osjećati od petog mjeseca. Socijalne naknade +11,27%, kamate +6,29%, subvencije -21,87%. To je prvi kvartal. Ili kako to izgleda prevedeno na jedan razumljiv jezik. U 5. mjesecu 2009. u odnosu na 5. mjesec 2008. prodaja automobila možemo dizati trošarine koliko god hoćemo -66,1%, alkohola 36,9% minus, benzina -20,7%, supermarketi -17,5%. Što raste? Potrošnja kruha sirotinja mora jesti plus 19% i duhana 10,4%. Evo zahvatite porez na monopol. Prije no što ćemo šta ja znam oporezovati kamate i polako sa imovinom. Prije kamata, prije imovine redefinirajmo i taj PDV o čemu je govorio gospodin Friščić, ali pošteno da ne dođe do jednog socijalnog udara. O.k. Dignite ga sa 22 na 24%. Ukinite i nultu stopu, nema problema. Ali za svu hranu, za sve dječje potrepštine, novine itd. za ove socijalne stavke uvedite među stopu od 10%. Rok plaćanja isto sa 30 dana protegnimo na 60 dana. Pri uvozu se plaća PDV u roku od 8 dana. Pa to je kriminal. Zašto? Da se uništi onoga maloga da bi sve uvozio za tog maloga onaj veliki koji ima odgodu 2, 3 mjeseca, a mali to mora platiti u roku od 8 dana. Ne može to više tako. I na taj način možda možemo onda teret prebaciti na imućnije i malo u ovom trenutku rasteretiti siromašnije i sačuvati tu neku socijalnu komponentu. Gospodo, kada je riječ o proračunu priča neće stati samo na državi. Ista sudbina slijedi lokalnu samoupravu. Ako je deficit države 14 milijardi kuna, a možda 20, lokalna samouprava gubi između 2,5-3 milijarde kuna. Sve kapitalne investicije bojim se da mogu stati. Lokalna samouprava ne može danas izdržati ni povrat poreza. Mnoge su u blokadi. Što učiniti? Jasno, lako je reći danas pokreni proizvodnju, ali gašenjem potrošnje mi to nećemo moći. Izvoz ne možemo potaknuti zbog recesije u stranim zemljama, turizam je takav kakav je, a Hrvatsku isto tako ne možemo istrijanizirati, ali ću reći ako jedna Istra može graditi jedan ipsilon bez jedne kune iz državnog proračuna, možda su mogli i drugi. Ako jedan Poreč je mogao sagraditi dvoranu za 122 milijuna kuna bez lipe iz državnog proračuna, možda su to mogli i drugi. Država je dala, vratila 24 hektara Poreču zemlje, oni su to urbanizirali, prodali, sagradili sami zaobilaznicu, dvoranu, školu će i otvorili 300-400 radnih mjesta. Jedan Uljanik državu ne košta niti jednu kunu. Pa zašto onda taj Uljanik privatizirati? Nemojte nam to raditi. Ja to nazivam zločinom prema Istri, pa makar se dogovorili sa sindikatima, upravama, lokalnom ili ne znam kojom samoupravom. U proračunu smo, gospodine ministre, govorim o Istri, zastupljeni sa 57 milijuna kuna, a opet imamo najveći izvoz per capita, najviše se daje državnom proračunu, najviše participiramo u toj deviznoj likvidnosti itd. Što nam je činiti? Prije svega, trebamo se okaniti ove demagogije kako premijerka može na dan ponuditi samo 24 kave i da je to njena reprezentacija. Mi moramo potaknuti potrošnju i stoga nemojmo dirati plaće, nemojmo dirati penzije, knjige je netko spominjao. Gdje je problem? Problem je u sljedećem, što smo te knjige pretvorili u radne bilježnice, što moj mali mora baciti tu knjigu i što onaj drugi više od nje ne može se njome služiti. Potpredsjednik Vlade najavljuje pad plaća 10%. Ako ide bez socijalnog PDV-a od 10%, rast PDV-a za 2 poena, znate što znači to iduće godine? Knjige 1500 kuna više za jednu obitelj sa jednim djetetom, prijevoz 1500 kuna više. Ako ide plaća dolje, 500 kuna puta 12 jednako 6 tisuća kuna manje po jednome članu. Dva člana obitelji, muž, žena 12 tisuća kuna manje. PDV ako ide samo 2% gore, to je 4% za hranu, odjeću, to je još 6 tisuća kuna. Pa de facto jedna tročlana obitelj po tom osnovu osjetiti će manjak od nekih 22 do 25 tisuća kuna. Pa znate koliko je to? Pa to više nije 10%, to je 5 prosječnih plaća u Republici Hrvatskoj. To naši građani nisu zaslužili. To, ne znam, građani će i to podnijeti, ali nakon toga, ja mislim da će mnoge u ovoj zemlji, građani naprosto pomesti. Došlo je vrijeme da više PR-i ne mogu voditi politiku, da se klinci više ne mogu igrati s politikom jer zajedno sa onima koji su ih angažirali zemlju su doveli u ovu situaciju. Mi državi i ljudima u ovoj zemlji moramo vratiti nadu, lišiti ih straha. Prije je netko spominjao depozite u bankama, 195,5 milijardi kuna iznose depoziti u bankama. To je dobro, treba vjerovati jasno u bankarski sustav. Depoziti građana su 105,5 milijardi kuna i istina je da oni sada počinju padati, ali su 5 milijardi veći u odnosu na isti period lani. Ali su zato poduzeća pala. Depoziti poduzeća na 24 milijardi kuna. Tko štedi? Na žalost, opet, netko će reći da nisam u pravu, sirotinja od straha za sutrašnjicu. Bogati ulažu. No depoziti tvrtki stalno padaju. No, to onda znači da se neće investirati itd. I stoga prva mjera, treba pronaći milijardu kuna i sufinancirati kamatu našim poduzećima. Nemojmo rušiti gospodarstvo i o tome treba voditi računa i sindikalisti, čitamo 107 sindikalista ima menadžerske ugovore u Hrvatskim željeznicama, da ne spominjem plaće. Proračun mora biti održiv, ne kozmetički, ali mora biti pravedan, mora biti socijalan. Ne može se stalno kažnjavati u ovoj zemlji samo one koji rade. Još jedanput ću reći, oprezno sa tim plaćama i oprezno sa tim penzijama. Lišimo se korupcije. Pa korupcija je gospodo pojela ovu zemlju. Korupcija je pojela Hrvatsku. Pa korupciju, pa gotovo nema javnoga posla da više ne ide neka pinka ispod stola. Pa jedina institucija u državi koja nije korumpirana je Sabor. Zašto? Zato jer o ničemu ne odlučujemo. I to je naprosto istina. Nitko nema mobitel, karticu, reprezentaciju itd. Gdje je ta korupcija? U izvršnoj vlasti, u javnim poduzećima, parafiskalnim fondovima od Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje, Hrvatske ceste, Hrvatske autoceste, Vode. I stoga, podvedimo ih pod proračun. E, kad bi to napravili, to više ne bi bila kozmetika. A zašto to nećemo? Zato jer oni financiraju pojedince i financiraju pojedine stranke. Još jedanput ću reći da nas je naprosto korupcija pojela. Međutim, ova Vlada, ne znam i ona bivša sa bivšim premijerom, nema programa izlaska iz krize. Sve se svodi na preslagivanja ministarstava i postavlja se još jedno pitanje. Tko će u ovoj zemlji ljudima vratiti naprosto nadu? Sve treba staviti u funkciju zemlje. Hrvatsku treba decentralizirati. Spomenuo sam primjer jednoga Poreča. Pa što nam rade oni neiskorišteni vojni objekti, zemlja dolje uz obalu. Pa dajmo, vratimo to gradovima, potaknimo investicije. Ako to ne stavimo u funkciju, tek onda ćemo pasti kroz onaj slap i još jeftinije će nas nakon toga stranci kupiti itd., itd. I za kraj, kako bi rekao jedan veliki Hrvat, "kunu čuvajmo kao zjenicu oka svoga". Taj se nije bojao ni Nijemaca, ni Staljina, ni krize i takav bi možda ovoj zemlji danas trebao, a sve ovo ostalo znamo kako će završiti.
Hvala. 7 ispravaka netočnih navoda. Molim koji su se javili za ispravke netočnih navoda da se drže onog da ne polemiziraju sa zastupnikom, sa njegovim vrijednosnim sudovima, ocjenama, procjenama, svjetonazorskim i drugim, nego da ispravljaju netočne tvrdnje. Prvi, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, kolega Kajin uporno tvrdi da broj rebalansa plaši ljude. Pa to nije točno. Pa ljudi jako dobro znadu da je ovo privremeno i da će oporavkom svjetske, europske privrede, da će se oporaviti Hrvatska. Dalje netočno tvrdi, veli da treba ljudima vratiti nadu. Ma i to jer oporba čim čuje riječ nada, odmah smišlja Zakon o eutanaziji, znate?
Eto ga na. Pa nemojmo, ispravljajmo navode. Ponovo apeliram, molim vas. Gospođa zastupnica Suzana Bilić Vardić.
Hvala lijepo. Kolega Kajin je rekao da je ovaj proračun mačji kašalj. Frazu mi je jako teško ispraviti, ali kolega Kajin vaša tvrdnja naprosto nije točna. Ovaj rebalans proračuna je potvrda odgovornosti i ozbiljnosti hrvatske Vlade koja u roku od 8 dana od kad je dobila povjerenje u ovom Visokome domu je spremna napraviti odlučne rezove, u 8 dana onako kako je predsjednica Vlade rekla koliko je moguće. Ovaj proračun je i poruka i najava građanima koji su svjesni ove situacije do koje mjere je Vlada spremna ići u zaštitu makroekonomske stabilnosti Republike Hrvatske i održavanja državnih financija kako bismo, i potvrda toga da smo spremni sami napraviti reda u svojoj kući. I ne strašimo građane najavama rebalansa, jer što bi onda rekli kad u ovoj sabornici oporba cijelo vrijeme straši građane zlogukim najavama.
Treći ispravak, gospodin zastupnik Dragan Kovačević.
Hvala lijepa. Naime, gospodin Kajin je izjavio da Istra sama gradi istarski ipsilon i da država ništa nije pomogla. To je apsolutno netočno. Za cijelu investiciju država je oslobodila plaćanja PDV-a. Sa naslova oslobađanja PDV-a do sada je država uložila 300 milijona kuna. Prema tome, stanovnici Istre moraju znati da ova država brine o njima, neovisno o tome koliko se Kajin trudio to prikriti.
Gospodin zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Ispravio bih netočni navod predsjedničkoga kandidata Kajina koji je rekao da država, odnosno da Uljanik danas posluje bez pomoći države i da mu nije potrebna pomoć države. Uljanik danas posluje, ali Uljanik je država isto tako pomogla, ne ove godine, nego prije toga, a nije recimo nikad pomogla tekstilnu industriju u Varaždinu, drvnu industriju ili je jako malo pomogla. Prema tome, valjda reći da sve regije i sve industrije bez obzira na regionalne podjele treba imati jednake uvjete.
Gospodin zastupnik Ivan Bagarić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Kajin je kazao kako ovaj rebalans, kako Vlada rebalansom straši ljude, kako je ovo demagogija, kako nemamo ne znam viziju, odgovor na krizu itd. Dakle, netočni su to navodi. Ovo je odgovoran odgovor na stanje koje je uopće u svijetu i koje je zahvatilo dakako i Hrvatsku. Također nema govora o demagogiji kad je govorila ovdje i gospođa predsjednica Vlade koliko je važna sva ta ušteda, a i ona u uredu njenom, i u svakom drugome. Prema tome, to nikako nije demagogija. Kad je u pitanju neimanje vizije, odnosno neimanje snage za odgovor na ova pitanja, gospodine Kajin pogledajte samo zdravstveni sustav. Pogledajte zdravstveni sustav Republike Hrvatske koji je zahvaljujući reformi koju je proveo gospodin ministar ovdje nazočni i ova Vlada stabilan, ne pravi nove dugove i daje jednako dobre učinke. Prema tome, dakle potpuno ste krivo ovdje interpretirali ovaj proračun, a kad ste spomenuli vraćanje nade, kazali ste vratimo nadu. Vi na žalost, vi kolega Kajin zapravo ovom svojom raspravom na žalost niste vratili nadu ovom narodu. Mislim da trebamo gledati dobre strane, a ne samo ružne i na njima graditi nadu i bolje sutra.
U nadi je spas. Gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Kajin je kazao, citiram: "Siromašniji štede, a bogati ulažu". To nije točno. Siromašni nemaju od čega štedjeti, a i bogati u ovo vrijeme slabo ulažu. Istina da sa osobnog stajališta ulažu, prvenstveno u kupnju novih kompanija i ulaganja dionica, ali to sa nacionalnog aspekta i s nacionalne ekonomije to nije ulaganje. Individualni interesi kad su u pitanju i ulaganje u dionice drugih društava, to ne može biti onda ulaganje. To je samo s aspekta individualnih interesa. A ulaganje u novu proizvodnju je ulaganje sa ekonomskog stajališta. Ovako se ispravlja netočan navod, a ne kao što ste ga vi maloprije meni ispravljali.
I gospodin zastupnik Silvano Hrelja, ispravak netočnog navoda.
Uvaženi kolega Kajin je u kontekstu svog govora vezano uz izvore korupcije koje je vezivao uz izvršnu vlast spomenuo i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje i pozvao da se poslovanje prebaci na proračun. Ja mu moram skrenuti pažnju da je to učinila Vlada 2000. godine kad je IDS imao svog ministra u toj Vladi, i da od tada to tako funkcionira na korist solventnosti proračuna i na uštedu u neprestanom zaduživanju Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje koje je bilo do sada. To bi on trebao znati. Hvala.
To je bio ispravak neznanja, ali to ne postoji kolega. Klub zastupnika HSLS-a, HSU-a, gospodin zastupnik Ivan Čehok. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, gospodo ministri, gospođe i gospodo zastupnici. Evo prenijeli su mediji ministrove riječi da je ovo rebalans istine. Ja bih ipak rekao da ovo još uvijek nije rebalans istine, ovo je prvi rebalans koji nas želi suočiti sa šarenim lažima u koje smo vjerovali i u koje smo na žalost uvjeravali rekao bih dosta uspješno sve ove godine naš građane. Ali svi mi znamo da u krugu prepoznavanja istine je dobro najprije prepoznati svu šarolikost laži koja nam može zamamiti oči ili primamiti oči kako bismo onda se mogli suočiti s onim što je stvarnost i s onime što o stvarnosti mislimo. Ovo je rebalans koji na žalost još uvijek ne predviđa radikalne rezove. Ovo je rebalans koji za sada predviđa preraspodjelu i rezove kako bi se moglo nadoknaditi i kako bi se moglo isplatiti ono što je u međuvremenu došlo već na naplatu i kako bi se mogla namaknuti nedostajuća sredstva, ali još uvijek nije rebalans radikalnih rezova. I stoga se možda ne bi složio s time da idemo tehnikom ili metodologijom malih koraka i malih rezova. Ne sviđa mi se to da je ovo zapravo već rebalans rebalansa pa bismo valjda nakon toga u nekakvu gluhu beskonačnost trebali imati rebalans rebalansovog rebalansa itd. Smatram da je ipak bolje napraviti sasvim novi proračun ili sljedeći radikalniji rebalans zapravo predvidjeti kao novi proračun jer u tome je u biti ovdje i riječ. Nego stalno iz novo perpetuirati i odgađati na rebalansu rebalansovog rebalansa stvarne poteškoće i ono što je pred nama. Pitanje je naravno govoreći i metaforički ali i stvarno, možemo li mi radikalnim rezovima povući dubinske mjere ili ćemo samo umjesto dubinski zarezati plitko? Pitanje je jesu li naši skalpeli dovoljno dugi ili prekratki za bilo kakve radikalne rezove u ovom trenutku? Kao što je pitanje jesu li ti naši skalpeli uopće dovoljno oštri ili su pretupi? Tim više što nažalost evo kada slušamo i današnje rasprave i sve ovo što se u javnosti raspravlja, vidjet ćemo da svaki od nas zastupnika će htjeti zarezati, ali na neki način nastojat će izbjeći da to zareže ono što je njemu bitno, bilo po njegovom pozivu, bilo po njegovom habitusu, bio po njegovoj karijeri dosadašnjoj ili po tome koga zastupa, koji kraj, koju regiju, koji grad, koju možda interesnu lobističku gospodarsku ili neku drugu političku skupinu zastupa. Radikalni rezovi gospođe i gospodo su posve slijepi na to kome pripadamo čak i opozicija i pozicija iz kojeg kraja dolazimo, što smo bili po zvanju, koga želimo posebno zaštiti. Naprosto svi mi znamo da duboki oštri skalpeli kada zarežu, onda moraju odstraniti sve ono što je bolesno ili sve ono što nam ruši snagu, zbog čega snagu gubimo. A činjenica jest da snagu gubimo naprosto zbog jedne jednostavne stvari. Gotovo 70% svega onoga što u Hrvatskoj tvori nacionalni proizvod, nacionalna dobra. Dakle, JDP 70% toga kontrolira politička vlast, bilo izravno Vlada, bilo još područna, regionalna, lokalna samouprava, bilo fondovi, paradržavne institucije, državne tvrtke. I mi zapravo uz činjenicu da imamo 80% proračuna već unaprijed potrošeni, dakle fiksnih troškova, mi naprosto nemamo snage, mi nemamo sape kako bismo disali i kako bismo se razvijali. I kada danas pogledate rečeno terminologijom koju možete vidjeti na kutijama cigareta, onda ovo nije light proračunu, ovo je mento light proračun, odnosno rebalans. Mi zapravo želimo samo lakše disati kako bismo omogućili ministru koji naravno je i ima danas već preuzete obveze brodogradnja, dvorane i sve ostalo, kako bismo mu omogućili da može disati u ova dva tjedna i kako bismo onda došli do sljedećega rebalansa za koga velim bilo bi možda bolje prilika je i ako hoćete baš imamo i politički razlog jer je riječ o novoj Vladi da se onda naravi i sasvim novi proračun. Proračun koji bi zapravo bio prvi proračun uravnoteženja ne samo prihoda i rashoda, nego uravnoteženja naših apetita, s onim što možemo pojesti i popiti s onim što možemo konzumirati. Ja sam govorio u Saboru prije 9 godina kao zastupnik i danas to govori, bez obzira na hrvatske vlade, živjeli smo kao age i begovi, trošeći se i ono što smo proizveli, ali i ono što nikada nismo proizveli. Trošili smo ono što smo mislili da ćemo proizvesti, ali nikada nismo dospjeli proizvesti. Sada je vrijeme za isposništvo, sada je vrijeme da za doista pravu korizmu, premda je riječ o ljetu i sada je vrijeme o tome da naprosto uravnotežimo prihode i rashode. Ali i to neće biti dovoljno, ni kratkoročno. Ili ako hoćete uravnoteženje s predviđenim trajanjem krize, ne nosi ništa ako nećemo imati konzistentan gospodarski program, koji neće biti samo kratkoročan kao skup antirecesijskih mjera, nego koji će zapravo pokazati što u ovome novom proračunu ili novom rebalansu ili radikalnom kako ga hoćete nazvati, zapravo želimo postići, kako ćemo povećati nacionalna dobra, kako ćemo namaknuti ona sredstva koja danas nedostaju i kako taj nekakav balans, odnosno ravnotežu prihoda i rashoda zapravo želimo koristiti za poticanje našega razvoja. Nažalost, ovo o čemu smo govorili danas i sve ove makro ekonomske pokazatelje, mi u ovom trenutku zapravo koristimo kao nešto što je recentno i kao podatke koje možemo koristiti za nekoliko mjeseci. Nitko od nas još uvijek ne može predvidjeti dubinu krize. Nisu je mogle ni europske države koje se danas suočavaju, pričao sam o tome prošli put. Recimo Njemačka se suočava sa valom stečajeva u industrijskom području, prije svega automobilska industrija, ali i metalska industrija. Ako se to događa Njemačkoj, građani koje države i gospodarstva je zapravo najprilagodljivije do sada bilo u ovih 50 godina, na sve vanjske okolnosti, gotovo da nema ili možda ima malo svjetskih ekonomija koje su bile toliko autoadaptibilne ako se to njima događa, onda ja upozoravam već danas ministra i Vladu da smo mi u svojim procjenama preoptimistični i da će zapravo tek na jesen doći najgori plimni val krize i da kada idemo s projekcijama za radikalan rez u proračunu, onda moramo malo i pesimističnije još računati. Naravno da time ne želim ugušiti nadu, tu se danas govori i o nadi. Međutim, znate da je nada jalova i varljiva ako nema pokrića i ako ne ide kontra onih pokazatelja koji su nedvojbeni i koje ne možete isključiti ma koliko se nadali. Pogledajte pad podrške Obami u Americi. Možemo mi na valu spinova, možemo mi marketinški i PR-ski ne znam kako podići raspoloženje javnosti, međutim ako nismo dovoljno svjesni i ako ne želimo se suočiti s predviđenim dubinama krize, onda će ta nada s vremenom splasnuti, a razočaranje će biti puno veće. Stoga ćemo mi podržati ovaj tehnički laight mentol rebalans svjesni da u ovom trenutku on preraspoređuje 2,2 milijarde i da on na neki način nam daje daha da možemo poplaćati naše kratkoročne obveze ali smatramo da koliko prije sasvim sigurno u narednih mjesec dana treba donijeti proračun istine, doista proračun istine, da to moraju biti dubinske radikalne mjere, da ti rezovi moraju biti oštri. Ono što ne bi trebalo stradati ja ću već reći danas kako bi možda evo zamolio ministra ili apelativno djelovao da ipak ostavimo barem ta dva područja netaknuta. Sasvim sigurno ne bi trebalo zadirati u obrazovanje u tom radikalnom proračunskom rezu i ne bi trebalo snižavati potpore za gospodarstvo. Nažalost, vidim da tu nisu predviđene potpore na istoj razini kao i prošle godine za tekstilnu, drvnu, kožarsku, za radno intenzivne industrije i za izvoznu industriju. Mi gospođe i gospodo više svoju supstancu jesti ne možemo. Ako u slijedećih godinu dana nećemo doći do mehanizama i modela izravne potpore po radnom mjestu u izvoznoj industriji onda ćemo i to malo izvoza zdravoga i konkurentnoga uništiti. Prema tome, volio bih da doista u prijedlogu koji će se sada razrađivati slijedeća dva tjedna ipak imamo više sluha za obrazovanje i više sluha za gospodarstvo. I na posljetku govorili smo i sam sam govorio više o rashodovnoj strani. Slažem se s kolegama koji govore o prihodovnoj strani. Nisam siguran odnosno posve sam uvjeren da ne bi bilo pametno povećavati u ovom trenutku stopu PDV-a. To bi još destimulativno djelovalo i to bi zapravo još više ugrozilo domaću industriju ali svakako bi trebalo uvesti povećane trošarine pa čak i pod cijenu onoga, ja sam to ministru sugerirao pa mi je odgovorio da onda nećemo moći nadzirati granicu, sigurno na duhanske proizvode. Vratimo mogućnost pušačima, sam nisam pušač, da mogu pušiti u posebno odijeljenim prostorijama ali dignimo trošarine na duhanske proizvode, dignimo trošarine na piće. Ako najsocijalnije države Europe, skandinavske države imaju visoke trošarine na luksuz, ako jedna Norveška cijeli svoj obrazovni sustav plaća iz toga što ima visoke trošarine na piće i na duhan onda dragi moji ma koliko to bilo teško reći, onda će to morati napraviti i Hrvatska. I ako u jednom Oslu platite kavu u središtu grada 50 kuna, ne zagovaram to to je radikalno ali svima koji su bili u Oslu znaju o čemu pričam, i nećete naći nigdje nikoga ujutro na terasama pod radnim vremenom ili jako malo ljudi. A ako Hrvatska ima jednu kavu pa u turističkoj sezoni 15 kuna ali su nam pune rive u gradovima gdje je nezaposlenost 25% onda mislim da je ta slika dovoljna sama za sebe. Uvedimo veće trošarine.
Tko će ići na kavu ako košta 50 kuna, zato ih i nema u restoranima. Dobro sa agama i begovima, samo smo mi radili nešto drugo, mi smo nešto krčmili kao alaj begovu slamu. Ispravak netočnog navoda gospođa zastupnica Biljana Borzan.
Gospodine Čehok, ispravljam vaš navod da je došlo vrijeme za štednju i rezove konačno sada, nažalost taj trenutak je odavno došao samo što se naša Vlada pokazala kao potpuno gluha i slijepa i nije reagirala na vrijeme, a da jest danas mnoge probleme koje imamo ne bismo imali. A inače, vaš ostatak rasprave potpisujem u cijelosti pa sad vi još samo budite prava faca pa na glasanju pokažite šta zaista mislite o ovom traljavom rebalansu.
Kolegice, ove sugestije nisu sugestije ispravak netočne sugestije ili točne sugestije. Sad ćemo prekinuti raspravu. ... [[Upadica se ne čuje.]] Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, cijenjena kolegica je povrijedila Poslovnik članak 409. Ne mogu biti prava faca ali mogu biti đentlmen pa ju pozvati na kavu.
Ovo nije povreda Poslovnika, to je glađenje Poslovnika. Prekid sjednice. Nastavak je u 14 sati. Na redu je u ime kluba HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić.
Uvažene zastupnice i zastupnici nastavljamo sa popodnevnim zasjedanjem kao što je i najavljeno u 14 sati. Na redu je klub HNS-a, uvažena zastupnica Vesna Pusić. Nema je, gubi pravo na raspravu. Dalje je na redu klub nacionalnih manjina, uvaženi zastupnik Furio Radin, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] odnosno o smanjivanju dotacija koje se naravno tiču dijela društva koje mi predstavljamo, znači udruga, institucija nacionalnih manjina ali koji se tiču i udruga koje su nama oduvijek bliske i to su udruge iz, udruge i institucije i Vladine institucije koje imaju ingerencije, kojima su ingerencije ljudska prava i drugih prava. Svih onih drugih koji su različiti od većine. Iz ovoga Prijedloga izmjena i dopuna Državnog proračuna vidimo da savjetu za nacionalne manjine su smanjena sredstva u iznosu od milijun, od milijun 289 tisuća 132, što znači da zapravo ostane indeks na 97,13%. Sada ću govoriti samo o indeksima jer tako će biti razumljivije i jasnije. Također ured za manjine Vlade Republike Hrvatske ostaje na indeksu 99,04%. Ured za ljudska prava Vlade Republike Hrvatske na indeksu 97,46%, ured za ravnopravnost spolova na indeksu 97,47%. Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija, za pomoć nacionalnim manjinama u inozemstvu do kojih mi također držimo zapravo nije doživio nikakvo smanjenje ostane na 100%. Imamo izvjesna smanjenja u programu povratka što smatramo bitnim i važnim. Program povratka prognanih, izbjeglih i raseljenih osoba zapravo se smanjuje za 4%, 96,31% ali povezano s time obnova kuća smanjuje se zapravo 57, za 43% i ostaje na indeksu od 57,14%. Ako gledamo u globalu ono što je najbitnije za nacionalne manjine je to da transferi, odnosno dotacije udrugama i institucijama nacionalnih manjina smanjuju se u ovom prvom, u ovoj prvoj izmjeni i dopuni državnog proračuna u ovom prvom rebalansu smanjuju se malo, samo 2,6%. Mi naravno shvaćamo da ovo smanjenje je samo prvo, sva ta smanjenja o kojima smo govorili su samo prva smanjenja jer pravo je, rebalans državnog proračuna dolazi uskoro da tako kažem i to. A sama činjenica da za to treba promijeniti određeni broj zakona, zbog toga on ne dolazi sada, pokazati će da će on duboko zadirati i snažno zadirati u prava kako u socijalna prava tako i u prava koja se tiču manjina i koje se tiču ljudskih prava. Naravno mi ćemo se rukama i nogama boriti da ova kriza da ne pada na leđa onih koji su i inače … [[Govornik se ne razumije.]] koji su inače ranjivi, na leđima nacionalnih manjina. Nacionalnih manjina koji su i do sada dobivali malo novaca. Jer ovi postoci koje smo imali povećanja zadnjih godina su bili postoci na osnovici koja je bila mala i ta osnovica zapravo je odredila da postoci budu veliki ali da zapravo novac i dalje koji ostaje ostaje vrlo malo. Ja ću potpisati ono što su rekli moji prethodnici i potpisati ću ono što su rekli i najkritičniji moji prethodnici s time da moram reći da ja razumijem iako ne opravdavam da u takvoj situaciji u kojoj se mi nalazimo danas, u takvoj situaciji ekonomske krize, svjetske da, ali i naše domaće kao što je uobičajeno reći naše autohtone krize koja je teža od mnogih drugih kriza, lakša od drugih, jer smo vidjeli od ministra Šukera da postoje zemlje u Europi koje imaju daleko veće smanjenje BDP-a i koji imaju, i koji se nalaze u većoj recesiji nego što se nalazimo mi, ali sa jednom, čak i Njemačka ima veće smanjenje nego što imamo mi. Ali ako držimo na umu od kojih osnova su te zemlje pošle onda ćemo doći do vrlo jednostavnog zaključka. Sva smanjenja o kojima je riječ sada a to nigdje nije rečeno jasno a reći ću ja kao laik, pa ovdje ima dovoljno ekonomista, neka me svi demantiraju, ova smanjenja do kojih je došlo zapravo su smanjenja koja nam trebaju omogućiti ne da se mi izvučemo iz krize nego tek da dobijemo kredite. Makar rečeno nam je da ako bi došao sada MMF on bi rekao, on bi rekao, imate 120 milijardu kuna državnog proračuna, morate smanjiti na 100. Ja vam kažem da ako hoćemo srediti koliko toliko račune da ćemo i mi morati reći smanjimo si na 100. A ne ono što se priča danas baratajući manjim brojkama. I mi ćemo morati reći ono što MMF kaže samo što ćemo to raditi samostalno bez ikakvih pritisaka i najvjerojatnije tamo gdje mi smatramo da je to neophodno. Kada se uzima u obzir da je 121 na 100, ja vas uvjeravam da u raznim, sa raznim, ako ćemo imat sreće naravno, sa raznim smanjenjima proračuna da ćemo doći do tog i da ćemo mi to sami raditi. Kada se uzima u obzir da se ne mogu taknuti prava onih koji i inače gotovo da nemaju. I da se ne mogu smanjiti prava na minimalne plaće, na minimalne mirovine, onda ćemo shvatiti da određeni sektori društva će dobiti itekako ekonomsku pljusku. Pljuska koja nije ni 20, ni 30, ni 40%, nego više, upravo da bi se sačuvala ta druga prava. Znači, dolaze jako loša vremena za neke sektore koji žive od proračuna. Ja sam uvijek mislio i razgovarao sam sa ljudima koji se nužno, kao s ministrom financija s kojim prijateljski razgovaram često, i rekao sam mu meni je jasno da vi ministre morate se baviti uštedama, ali uštede su samo jedan dio priče. Bez novih priljeva, bez novih novaca, ja ne znam dal ćemo mi izaći iz krize. Ja si razmišljam tako. Jedna obitelj npr., opet dragi moji ekonomisti, iskorigirajte mi ako govorim gluposti, a znam da u ekonomiji mogu govorit gluposti, ali jedna obitelj koja u jednom trenutku se nalazi u krizi normalno da će najprije paziti da troši manje vode, manje struje, da manje kupuje u dućanu. Ali valjda će se netko iz obitelji sjetiti da bi mogao raditi neki novi posao, da bi mogao imati neki novi priljev u kući, da bi mogao radit prekovremeno, da bi mogao imati drugi posao. Na bijelo, na sivo i crno. Preporučivo je na bijelo, jel da, tako da nosi i neke poreze državi. Ali međutim normalna je stvar da razmišljaš tako, da razmišljaš da donosiš i neke nove vrijednosti. Mi smo nedavno i oprostite što kažem to, ali nekako mi stoji to pri srcu jer sam vidio da smo sastavili neko ekonomsko vijeće, ekonomsko vijeće koje se popelo na 20, 30 ljudi. Ekonomsko vijeće od 30 ljudi nije ekonomsko vijeće, to su 30 ljudi koji će imati pet, šest različitih mišljenja. Obama ima vijeće od petero ljudi. Ovdje nije gospođa premijerka, ali ja bih savjetovao da napravi jedno vijeće od troje, četvero, petero. Ako Amerika može od petero, valjda mi možemo od troje ljudi i da ih sluša. Troje pametnih ljudi i da ih sluša. Jer ekonomsko vijeće od 30 ljudi neće joj dati nikakav savjet. Ekonomsko vijeće od troje ljudi možda će joj dati nekakav savjet. Ako se slijedi takav savjet, govorim o gospodarstvu naravno, a ne reducirano o financijama, onda ćemo moći možda shvatiti, a opet ovdje ja sam bespomoćan i opet moram reći da nisam ekonomist, ali međutim bio sam u nekim mjestima svijeta o kojima je govorio predsjednik Stjepan Mesić. Govorio je o Kazahstanu, ja sam bio u Kazahstanu, govorio je o Azerbejdžanu. Sva ta mjesta imaju 30% povećanja ekonomije, da tako kažem, godišnje. Između 20 i 30% povećanja. Ja sam bio tamo, to su otvorena gradilišta. Tamo se svi natječu da bi došli do posla. I sad ću reći opet nešto što će mi mnogi zamjerati, pa i među mojima. U mnogim od tih mjesta, ne treba se ustručavati, budimo pragmatici, budimo konkretni i budimo bez predrasuda pa recimo onu riječ koju je Stjepan Mesić znao reći, recimo dvije riječi, nesvrstani i oprostit ćete mi, Tito. Može biti da ćemo sklapati nekakav posao, jer to još uvijek negdje otvara nekakva vrata. Ja nisam od poklonika bivšeg maršala, dapače. Nije bio nježan prema mojima u nekim razdobljima, ali međutim to ime otvara neka tržišta. To ime otvara tržišta u Africi, na Kubi, u Aziji. Kako ćemo, s kim ćemo mi radit? Hoćemo se natjecat sa Nijemcima, sa Francuzima? S kim ćemo se natjecati u poslovima? Ako su tamo otvorena gradilišta zašto da tamo ne radimo neke poslove? Ja znam da će mi se reći u ovoj krizi ovdje svi idu, ali pokušajmo ići, nama je dovoljno malo, Kazahstan je veći npr. od Europske unije. Jeste to znali? Ima sve moguće minerale, metale, sve moguće u iskoristivim količinama, od dvorana do nafte do svega. Dajte molim vas, budimo skromni i idemo tražiti malo tamo gdje su zacrtani već putevi iz prošlosti. Inače, Klub nacionalnih manjina naravno da će podržati ovu malu prvu uštedu i dozvolit ćete mi da vam kažem da iako možda kao laik sam rekao neke stvari, vi koji ste stručnjaci možda ćete moći od tih stvari izvući nešto konkretno i pametnije od onoga što sam ja rekao. Hvala.
Zahvaljujem. Prije sam pročitao u ime kluba HNS-a uvaženu zastupnicu Vesnu Pusić. S obzirom da je ona naknadno ušla u dvoranu, nije zakasnila puno pa joj dajem riječ da govori u ime kluba. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine ministre i gospodo državni tajnici i gospođe i kolegice i kolege. Zapravo bi bilo dobro da si privedemo nekako svijesti o čemu mi ovdje danas raspravljamo. Zapravo raspravljamo o proračunu koji će biti na snazi dva ili tri tjedna. I sa tog stanovišta moram reći da nama u Klubu HNS-a nije sasvim jasno zašto se išlo na raspravu i cijelu proceduru o proračunu koji zapravo uopće nema šanse zaživjeti, budući da će se u roku od dva ili tri tjedna, možda i manje, raspravljati o novom rebalansu proračuna kao što je netko od mojih predgovornika u ime kluba rekao o istinitom ili istinskom proračunu iz čega bi se moglo zaključiti da je ovo neistiniti proračun, odnosno da je to proračun koji zapravo neće ni na koji način se odraziti na stvarnost. I sa tog stanovišta moglo bi se zaključiti da je cijela rasprava danas u ovom Saboru jedna predstava ili jedna farsa budući da raspravljamo o nečemu što neće postojati i prema čemu se neće poslovati obzirom da je vrijeme tako kratko. Međutim, mi u klubu HNS-a mislimo da ipak ima ova rasprava smisla ne zato što bi na bilo koji način ovo bio neki proračun koji će se početi provoditi ili po kojem će se nešto raditi, jer to svakako neće, nego zato jer se možda i iz ovog proračuna ako ima uopće neku svrhu može iščitati u kojem pravcu će onda onaj istiniti ili onaj za dva tjedna proračun u kojem pravcu će ići. Ići će vjerojatno drugačijim i većim zahvatima, ali jedino što nam preostaje smisleno gledano na ovu našu današnju raspravu je da iz onog što se u samo malim naznakama pokazuje u ovom proračunu zaključimo kako će pravi proračun o kojem ćemo raspravljati kasnije stvarno izgledati. Koja je naša situacija? Mi službeno u ovom trenutku imamo proračunsku rupu od nešto preko 11 milijardi. Istovremeno vidimo iz ovog ovdje prijedloga rebalansa da je nešto ispod 7 milijardi manje prihoda nego što je planirano proračunskih. I istovremeno se tih nešto manje od 7 milijardi, 6,8 milijardi manje prihoda pokušava pokriti sa 725 milijuna smanjenih rashoda. E sad, tko je ovdje David Coperfield i tko će rastegnuti 725 milijuna smanjenih rashoda da bi time pokrio 7 milijardi, dakle gotovo 10 puta više smanjenih prihoda. Ako je to ideja za sljedeći rebalans onda možda ova rasprava služi nečemu a to je da se upozori da tu u tom pravcu ne treba ići. Dakle, to zbilja ne treba pokušavati dokazati ljudima da će smanjenje prihoda od malo manje od 7 milijardi pokriti sa 10 puta manjim rashodima. I ako to gospodo iz Vlade mislite, razmislite još malo i probajte osmisliti neki drugi pristup. Povećanjem monetarne mase do konca godine 7 milijardi. O tome također moramo voditi računa. S druge strane, već su ovdje bile zadnjih dana agencije koje ocjenjuju kreditni rejting zemlje. Njihov je stav koliko je nama poznato da će pričekati još neko vrijeme vjerojatno da vide onaj istinski, a ne ovaj neistinski rebalans, da će pričekati još koji mjesec i ako se ništa ne poduzme da će srušiti kreditni rejting Hrvatske. To nam onda pravi takve dodatne probleme i dodatne troškove u bilo kojem pokušaju da posudimo novac da nema tog proračuna koji će takvu situaciju uspjeti pokriti. Govorilo se o obveznicama koje su prodane na međunarodnim tržištima, državnim obveznicama koje zapravo predstavljaju naprosto 6 milijardi zaduženja. To je cifra koju će država također morati vratiti. Ono o čemu se, što se da iščitati, a ja se nadam da to nije i zato mislim da rasprava ima smisla da recimo upozorimo u tom pravcu, da to nije namjera u onom pravu, nego samo u ovom lažnom rebalansu proračuna je da će od svih djelatnosti najoštrije se rezati obrazovanje. Kad smo razgovarali pred tri mjeseca, raspravljali u ovom Saboru o prošlom rebalansu proračuna ja sam u ime kluba HNS-a i tada rekla gospodo pokušajte ne samo smanjivati troškove, nego pokušajte vidjeti na koji način ćemo dinamizirati gospodarstvo. Dakle, na koji način ćemo zaraditi novce. Po toj analogiji ako nemaš novaca nemoj samo smanjivati troškove nego probaj naći i posao, probaj se i zaposliti. Iz ovog proračuna je apsolutno jasno da se posao ne traži. To je doduše samo naznaka. Nadamo se da će u pravom proračunu istinskom biti drugačije. To je samo naznaka, ali dati ću dva primjera ili tri. Prvo, najviše se reže znanost i obrazovanje. Naša jedina prava šansa za razvoj po dubokom uvjerenju kluba HNS-a je obrazovanje. Mi drugu konkurentnu radnu snagu nemamo na ovim prostorima na kojima jesmo. Prema tome, za stabiliziranje i razvoj ekonomije mi kao podlogu moramo imati obrazovanje. To je i naš izvozni proizvod. To je temelj razvoja gospodarstva. To je naprosto strateško pitanje. Od svih resora najviše je stradao resor znanosti i obrazovanja i ako gledate kako se rezalo po resorima moglo bi se reći da tu nema neke slike strategije oporavka ili izlaska iz krize, nego da je ta, to više slika snage ili slabosti pojedinih osoba ministara. Dakle, oni ministri koji su dali ostavke ili ih nije bilo ili su slabiji u hijerarhiji njima je srezano više, a oni koji su jači njima je dodato ili nije srezano ništa ili im je srezano manje. To nije strategija oporavka i izlaska iz krize. Dakle prvo, najviše režemo obrazovanje, drugo, stavka, jedan mali pokazatelj, ali po našem mišljenju vrlo značajan, učešće Republike Hrvatske u povlačenju sredstava iz europskih fondova. Samo činjenično, tu smo imali 80 milijuna, daleko premalo, srezalo se 30 milijuna i ostali smo na 50. Što to znači? U pravilu iz europskih fondova, zemlja mora sudjelovati sa 25% najčešće, između 50 i 25, ali hajmo uzeti manji postotak sa 25%. Sa ovim rezanjem na 50 milijuna, mi smo u situaciji u kojem ukupno možemo povući 200 milijuna kuna iz europskih fondova. To je ništa, kao što znate i ništa u usporedbi sa sredstvima koja nam potencijalno stoje na raspolaganju. Ali smo si sami odredili da više od toga nismo u stanju, ako moramo participirati sa 25%, a katkad moramo i više, ali hajmo reći da je onako benevolentniji postotak 25%. Dakle, ne možemo ići preko toga. Što se nama događa? Događa nam se, i to je treći primjer izveden iz ovoga, dakle da se proračunski onemogućavamo da povučemo europska sredstva koja nam stoje na raspolaganju u krizi u kojoj ne znamo gdje ćemo namaknuti novac za ono što su nam nasušnje potrebe. Zašto to radimo je potpuno nejasno. Da li Hrvatska Vlada procjenjuje da smo mi nesposobni napraviti kvalitetne projekte za više od ovoga što se ovdje spominje, dakle za više od 200 milijuna kuna? Da li postoji neki drugi razlog? Tu je nama nemoguće procijeniti. Ali svakako je vrlo loša poruka i vrlo loš potez da kad razmišljamo o povećanju PDV-a, o povećanju poreza, dakle o oduzimanju novaca dodatno od naših građana i od naših gospodarskih subjekata, od naših tvrtki, da smanjujemo si mogućnost uzimanja novaca iz europskih fondova. To zbilja nam morate objasniti zašto se na ovaj način radi. Treći primjer vezan na ovaj je pitanje poticaja u poljoprivredi. U ovom proračunu oni stoje na nešto preko 3 milijarde kuna. Poticaji u poljoprivredi, kao što je poznato, su potrebni, naša poljoprivreda se mora pripremiti za novi uopće model koji ju čeka, novi model poticaja koji ju čeka u Europskoj uniji. Mi na tome ništa ne radimo. Dakle, nismo gotovo ništa ili minimalno iskoristili sredstva iz europskih fondova SAPARD-a i IPA-e za razvoj poljoprivrede. Iz fondova vezanih za regionalni razvoj, iz fondova vezanih za oživljavanje sela i podizanje kvalitete života na selu, za zaštitu okoliša. To su sve fondovi iz kojih možemo koristiti sredstva, nismo ih koristili. Dajemo preko 3 milijarde poticaja novca naših poreskih obveznika, a ne koristimo ono što nam Europska unija nudi, odnosno što nam potencijalno sa našim projektima stoji na raspolaganju. Mi ovdje razgovaramo o udžbenicima. Udžbenike ljudi su svake godine sa promjenom jedne ili dvije rečenice su se tiskali novi zato da bi zaradili izdavači i neki od tih izdavača su milijarderi sada, da bi svake godine prodavali nove udžbenike i umjesto da tu napravimo neke reforme, mi ukidamo ili govorimo da ćemo procijeniti koji učenici će moći dobiti besplatne udžbenike, naravno smanjujući to na najmanju moguću mjeru. Ono što očekujemo, a ne govorimo o ovom neistinitom proračunu, nego o onom istinitom proračunu, očekujemo i proračun mora pokazivati stratešku orijentaciju. Nije niti primjereno niti dobro naprosto ići po stavkama i rezati. Treba mijenjati filozofiju proračuna, treba mijenjati logiku, treba odrediti jasne prioritete, što su prioriteti i te prioritete financirati da se iz strukture proračuna vidi logika i strategija izlaska iz krize. Iz ovog proračuna se to ne vidi, a neće se vidjeti niti iz sljedećeg koji će biti puno drastičniji ako se ne promijeni logika proračuna i logika razloga iza kojeg taj proračun stoji, nego se samo bude rezalo po stavkama. Iz tog razloga, klub HNS-a neće podržati ovaj proračun, a preporučan Vladi da skupi nekoliko pametnih glava da od toga nešto napravi što ima smisla.
Vrijeme vam je isteklo. Zahvaljujem. Ima jedan ispravak, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena zastupnice. Rekli ste da je ovaj proračun farsa. Ne, on nije farsa, ovo je komedija apsurda jer nalazimo se u situaciji da jednostavno i ovom narodu treba objasniti da je on samo nastavak ovaj rebalans proračuna, nastavak politike Ive Sanadera i Vlade koja je dovela čitavu zemlju u ovakvu situaciju. Jedini izlaz iz ovoga je promjena takve politike, odnosno novi izbori. Nikakav rebalans proračuna, niti novi proračun.
Molim vas, u čemu je, niste ispravili nikakav navod netočni. Izvolite sjednite. Idemo dalje sa raspravom. Na redu je klub HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade i gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Evo, po drugi puta ove godine se sastajemo zbog i raspravljamo rebalans proračuna. Ja bih rekao da ova riječ rebalans koja se upotrebljava i u drugim, rječica re se upotrebljava i u drugim nekim imenicama, uvijek označava nešto naprednije, nešto bolje, nešto veće, nešto, kažem, nešto bolje. Međutim, mislim da bi ovdje trebalo upotrijebiti riječ debalans jer zapravo je to debalans državnog proračuna. Ja ne znam zašto mi uopće upotrebljavamo riječ rebalans za ovakve stvari. To je pravi debalans, da ne kažem debakl hrvatske države, hrvatske Vlade bilo da je pod vodstvom gospodina dr. Ive Sanadera ili evo nasljednice gospođe Jadranke Kosor. Svako jutro dolazim tramvajem na posao, maloprije sam otišao pješice dolje na kavu i vjerujte mi da sam zadivljen ergelom nabrijanih BMW-ova koji stoje ovdje u ovoj uličici pored Vlade Republike Hrvatske i Sabora Republike Hrvatske, dakle nabrijani, nisko spušteni ili blindirani BMW-ovi, jedan je navodno, ne zna mu se više trag, to je bio onaj premijerov za zasluge koje je stekao dovodeći državu u ovakvo stanje, koje mu je kupila njegova stranka, dakle HDZ i platila 4 i pol milijuna kuna. Ovi ostali su vidite ovdje ima ih 15 složeno ovdje, sad trenutno pred Vladom i Saborom Republike Hrvatske. Pitam se da li je predsjednik Vlade ili nadležni ministri i da li su i kada su koristili svoje osobno vozilo ili pak tramvaj za dolazak na posao. Nisu. Svjedokom sam svaki dan izlazaka i ulazaka u ta vozila i odlazaka i dolazaka ovdje na Markov trg, na središnje mjesto, da kažem, hrvatskog naroda. Neki žive u oblacima i živjeli su u oblacima ne vidjevši sa ovoga brda, gotovo bih rekao svetoga, šta se događa dolje, a dolje je katastrofa. Gdje je demanti bilo hrvatske Vlade ili bilo koga iz Hrvatske na napis u "Washington Timesu" o krađi 500 milijuna dolara na računima stranke ili osoba u Austriji. Je li to itko demantirao od dužnosnika hrvatske Vlade? Je li to itko objasnio građanima kako je nestalo iz države Hrvatske po napisu "Wahshington Timesa" kojega citiram 500 milijuna dolara. Jesu li to ti dolari koje smo mi zadužili, cijeli hrvatski narod kao dug od ukupno 42 milijarde dolara koliko hrvatska država i građani Hrvatske duguju? Svako dijete u ovoj državi čim se rodi dužno je 10 tisuća eura. I ono koje je rođeno i koje će se roditi, ako ne bude i više. Jer evo prema izjavi i ministra Šukera i gospodina guvernera Rohatinskoga trebat ćemo za servisiranje akutnih ili aktualnih dugova 42 milijarde kuna. To je novih 7 milijardi eura. To je još 7 milijardi eura, a neki makroekonomisti koji dobro poznaju situaciju i koji imaju i da kažem vijesti i novice iz inozemstva, kažu između 7 i 10 milijardi eura. Dakle još i više. Kada će ova HDZ-ova Vlada kontinuiteta 6-ogodišnjeg evo kako znamo, dakle sa kontinuiranim rebalansima, ja bih to tako nazvao, to su već kontinuirani rebalansi, proglasiti napokon ono što zapravo svi znamo da je i što bi svi građani trebali znati, a to je bankrot ove države. To je bankrot ove države. A šta god vi rekli gospodo i protestirali to je tako, vi to dobro znate. Jesmo li ili ćemo vrlo uskoro ući u dužničko ropstvo i građani i država? Zamislite se malo. Nemojte protestirati. Na kraju krajeva samim činom bankrota prekinulo bi se ja bih rekao jedno sadističko iživljavanje Vlade i dužnosnika na građanima u obliku rezanja mirovina, plaća i svega onog što su oni stekli. Hrvatska država ima milijun i više stotina tisuća umirovljenika. Rebalans hrvatskog proračuna nije moguće raditi u fazama, u ratama. Kao, ja bih to usporedio kao kirurg sa kirurškom operacijom koja se zove laparaskopija pa dva manja reza nisu tako mogla kao jedan veliki rez, pa onda ljudi idu na laparaskopiju vaditi žuč, a ne idu na klasičnu operaciju žuči. Evo tako, i to u 15 dana dva rebalansa. Pa čemu u 15 dana, dakle danas i za 14 dana još jedan rebalans? Ili debalans koji će biti daleko deblji, ta situacija će se onda zvati debalans zvati pravim imenom. Nama treba novac, gospodo, ne za očuvanje radnih mjesta u državnim i inim službama, u javnim djelatnostima, nego novac za proizvodnju i konkurentnost, stvaranja novih vrijednosti, a ne očuvanje državnih i javnih službi prenapučenih službenicima. Prema jednoj studiji ili jednom izvješću MMF-a u Hrvatskoj postoji 45% od onih koji postoje viška službenika. Zato se mi bojimo dolaska MMF-a jer bi oni jasno i glasno rekli gospodo ne može se sa takvim proračunom platiti toliki činovnički aparat, a jasno da je činovnički aparat i glasačka mašinerija vladajuće stranke i onda ne režemo i ne obraćamo pozornost, dakle na ovaj dio proizvodni, na ovaj dio ulaganja u nove vrijednosti, nego idemo rezati kome? Građanima. Mirovine. Jesmo li se to mi odlučili, ne mi, nego hrvatska Vlada, zapravo da li je zvanična državna politika eutanazija umirovljenika? Ako je režite još onda. Kao u ona turska vremena još, šta raja kaže. Dok raja ne šuti, reži dalje, 10 po 10%. Dakle, uz one famozne 42 milijarde, vrlo nam je interesantan broj 42. dakle 42 milijarde eura vanjskog duga i 42 milijarde novog zaduženja koje je potrebno da bi se zapravo servisirali čisti novčani gubici i da bi se servisirala stabilizacija države. To je stanje u Hrvatskoj kao što je bila Mađarska u prosincu 2008. godine. Potpuno ista. Šta je učinila Mađarska? Pravovremeno je proglasila stečaj države, od Europske unije dobila 25 milijardi eura i polako kažu isplivava iz krize. Hrvatska prekasno starta. Još uvijek se taji o tome da je zapravo Hrvatska ili ne želi se priznati da je Hrvatska zapravo u bankrotu. Dakle, počeo sam govoriti o umirovljenicima i svima onima kojih ima preko milijun, koji ne stvaraju novu vrijednost, imaju mirovine i ostala primanja. I zbog toga smatram da nas i gospodin Šuker kojeg osobno cijenim, ne može nas financijski spasiti iz ove krize, ne može nas ni naš ministar Milinović izliječiti, iako je liječnik, on ne može izliječiti ovaj proračun. I mislim da treba požuriti što prije naša premijerka, što prije do doma do Rohatinskoga da dobije što prije savjete za eventualnu ili može bitni nekakav popravak, odnosno preporuke kako dalje. Imamo mi u Slavoniji također vrsnog stručnjaka makroekonomista, pa ukoliko se ne može doći do guvernera, ja bih preporučio profesora makroekonomije iz Osijeka koji je neke stvari o našem proračunu i o makroekonomiji Hrvatske države već odavno izrekao i rekao. Ako treba ja ću šapnuti premijerki i ime profesora makroekonomije. Evo gospodin Dragan Kovačević, on zna, zna se i idemo dolje. Bivši premijer gospodin doktor Ivo Sanader je formirao ekonomski savjet. Koliko je bilo tamo ekonomista 20-ak? Gdje je sada ekonomski savjet, gdje su ekonomski eksperti? Raspršili se. Što rade oni danas? Ima li vijesti od njih? Jeli savjetuju gospođu premijerku sada? Gdje je taj ekonomski svijet? Za ovaj mali rebalansić, mali rezić i za ovaj koji će doći sada za 14 dana koji se kaže debelo zove debalans. I još želim nešto reći. Pitao sam premijera na jednom aktualnom satu, što će biti sa Slavonijom s obirom na svjetsku ekonomsku monetarnu krizu koja će se odraziti na cijelu Hrvatsku, ali posebno na njezin najsiromašniji i najzapušteniji dio, a to je Slavonija i Baranja? Rekao je da neće doći do nikakvog smanjenja kapitalnih ulaganja itd. rekao je da kako ide i Pelješki most ići će i most preko Drave i koridor 5C i kanal Dunav-Sava. Pa se pitam što od toga ima? Nema ništa. Niti se pravi most na Dravi ni most na Savi kojim bi se spojila koridor 5C sa Bosnom i Hercegovinom i sa Mađarskom. Nema od toga ništa. Kamioni stoje, posla nema, niti su predviđeni takvi poslovi u proračunu ili u rebalansu, debalansu, kako god hoćete. I još nešto. Gospođa premijerka je prije nepunih 15, 20 dana razgovarala sa seljacima, ona osobno sa ministrom poljoprivrede i regionalnog razvoja, i kako tko sve nije bio. I rečeno je da će za potporu u poljoprivredu, u intervencije dakle subvencije poljoprivrednicima, obrtnicima, malim i srednjim poduzetnicima biti osiguran iznos od 200 milijuna kuna, kao i mljekarima za intervenciju na tržištu kako to službeno piše. Ali od toga u ovom rebalansu ili u onom budućem očito neće biti ništa. Pa sada ja vas pitam, koja to vjerodostojnost predsjednice Vlade, za ono obećanje koje je dala seljacima na razgovorima, na pregovorima, kako god hoćete, a od toga nema ništa. Zbog toga je HDSSB uložio amandman jer smatramo da Hrvatski sabor u ovakvoj situaciji nema pravo na čekanje, nema pravo na godišnje odmore, kako god hoće, bez obzira na situaciju, dakle ne možemo u ovakvoj situaciji kada su naši seljaci inzistirali da uložimo te amandmane i s obzirom da su oni naša baza, bez obzira na stranačku pripadnost, oni pripadaju Slavoniji kao i mi. Mi smo uložili amandmane za 200 milijuna kuna, za onaj dogovor, koja je gospođa tada potpredsjednica, sada predsjednica Vlade dogovorila sa poljoprivrednicima. I za žito, cijenu žita i za mljekare i mlijeko. I od toga nećemo odustati. I da zaključim. S obzirom na ono sve što sam izrekao, nadam se da ne očekujete da ću podržati rebalans proračuna. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želim samo reći sljedeće. Kada govorimo o određenim pravima koja steknu stupanjem na određenu dužnost ministri ili bilo tko drugi, to su njihova prava. Kao što i mi svi zastupnici ovdje imamo svoja prava i ne znam baš nikoga da se tih prava odrekao. Pa ni uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Zahvaljujem. A sada imamo tri ispravka netočnih navoda. A to je prvo uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Ovaj zapravo istup zastupnika Grubišića u ime kluba HDSSB-a zapravo ne ostavlja nikakvu nadu, šalje takvu poruku.
Ispravak molim vas. Ispravak.
Ispravak je u tome da je govorio o bankrotu države, o dužničkoj krizi. Ispravak je da ovo nije bankrot države. Ovo je država koja podmiruje sve svoje obveze, koja dijeli mirovine i plaće uredno. Dakle, ne može se govoriti o bankrotu, dakle i ovako populističkim govorom obmanjuje javnost, a ne da je nikakav doprinos. Jer ove mjere upravo koje mi danas ovdje donosimo, daju nadu, proračun istine kako su ga nazvali slijedi za dva tjedna. I ja sam siguran da ova zemlja ima šansu i da ova Vlada ... [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Vrijeme. Uvaženi zastupnik Boro Grubišić, povreda Poslovnika.
Gospodine potpredsjedniče. Ja bih vas molio da vi barem prekinete ovu repliku. Zapravo ovo je demagoška replika.
Uvaženi zastupniče što je povreda Poslovnika.
Članak 209. to nije ispravak netočnog navoda, nego replika obična.
To ste vi govorili, to je ispravak netočnog navoda. I nije povreda Poslovnika. Hvala lijepa. Na redu je uvažena zastupnica Suzana Bilić-Vardić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani gospodine potpredsjedniče. Osobno smatram da se kolegu Grubišića teško može ispraviti a bojim se ne može ga se ni popraviti. Ali ispravljam ono što je netočno u ovoj raspravi rekao. Isto kao i kolega Rebić. Kolega Grubišić jutros nije bio na uvodnom izlaganju predsjednice Vlade kad je govorila o rebalansu pa ispravljam bankrot ove države. Kolega Grubišiću, o bankrotu ove države nije govorio niti guverner Hrvatske narodne banke gospodin Rohatinski niti predsjednica hrvatske Vlade pa nemojte govoriti ni vi. Netočan navod je "skidam umirovljenicima". Kolega, da ste pogledali rebalans a znam da niste jer niste stigli niti na svoj odbor onda biste vidjeli da ovim drugim rebalansom skidamo ponovno dužnosnicima dakle od predsjednice Vlade, ministara, zastupnika, Ustavnim sucima a ne diramo umirovljenike ni građane ovim rebalansom.
Zahvaljujem. I imamo još jedan ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolega Grubišić, vi ste netočno naveli da nas ministar Milinović ne može izliječiti aludirajući pri tome na proračun i da ne može izliječiti proračun. Naprotiv, potezi ministra Milinovića glede konsolidacije zdravstvenog sustava pokazuju iznimne rezultate. U prilog tome govori smanjenje duga HZZO-a, smanjenje duga bolničkih proračuna. A dakle, u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi nije smanjen proračun nego je došlo do preraspodjele a istovremeno je osigurano 170 milijuna dragi kolega za H1N1. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupniče, nemojte praviti nereda, molim vas lijepo. I time smo završili raspravu po klubovima. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Usput samo kažem 47 prijavljenih pojedinačno. Prva je na redu zastupnica i potpredsjednica doma Željka Antunović. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Rekla je jutros predsjednica Vlade konačno da je Hrvatska u krizi. Međutim, šta to znači riječ kriza čini mi se da mnogi pa i mnogi odnosno mi u ovoj dvorani doživljavamo na različite načine, svatko na svoj način. Kad malo razmislim o tome kako krizu doživljavaju i proživljavaju građani oni zbog kojih mi ovdje nešto radimo, raspravljamo, donosimo proračune, rebalanse proračuna i sve ine zakone onda moram konstatirati da svi ustvari danas žive prilično teško u Hrvatskoj. Teško žive radnici jer su nesigurni za svoj posao, prijeti im neprestano gubitak tog posla, plaće su sve manje ako ne u apsolutnim iznosima onda realno padaju. Pada im kupovna moć a raste im materijalna nesigurnost. Nije lako ni poduzetnicima, nije lako investitorima, nije lako bilo kome tko nešto radi i pokušava vlastitih radom stvoriti i zaraditi, od običnog frizeraja do možda najsloženije proizvodnje. Poduzetništvo grca pod velikim dugovima, ubija ih nelikvidnost, izuzetno teški uvjeti poslovanja. Međutim, nikad nije bilo da nije nekako bilo pa tako i radnici i poduzetnici razmišljaju o postojećem vremenu sa tračkom nade i perspektive o tome da će zaraditi za kruh i mlijeko dok traje kriza pa samo preživjeti, otprilike takve poruke šalju nam i iz Vlade samo da nam ostane glava iznad vode pa onda ćemo dalje već nekako. Međutim ima jedna kategorija koja mene izrazito muči i zbog koje mislim da nitko u ovoj dvorani nema pravo samo tako olako prelaziti preko riječi krize i potpuno voluntaristički zaključivati šta ona znači. Ta skupina koja mene muči su mladi ljudi, ljudi koji danas sjede po kvartovima uz pivo u pravilu bez perspektive, ljudi koji isto tako znaju da će nekako preživjeti i da će se krpati sa uštedama, ostacima ušteda koje su ostale od njihovih roditelja ali koji doista nemaju nikakvu mogućnost da imaju neku viziju o tome što će sutra raditi. Ja mislim da će perspektivu izgubiti i oni koji su po nekakvim stranačkim bliskostima dobivali do sada poslove u javnim službama, u državnoj upravi gdje se zbrinjavalo sve one viškove, gdje se trpalo ljude jer su to glasači kako malo prije kaže kolega Grubišić. Nema više toga. Netko će nešto morati rezati. Međutim, Vladin pristup toj krizi mene izrazito ljudi i zato ću danas biti oštrije nego što sam to u zadnje vrijeme a nisam bila oštra zbog toga što prepoznajem da su vremena vrlo ozbiljna i neprestano pokušavam tražiti puteve kako uspostaviti suradnju između vas koji bildate troškove i nas koji upozoravamo da to nije dobro. Međutim, kad sam jučer čula izjavu iz vrha vladajućeg HDZ-a da je za ovakvo stanje i krizu u proračunu kriva oporba koja nije dala smanjivati troškove, izdatke u proračun e onda sam se jako naljutila. To doista nije u redu. I ovo što se danas događa već sam danas rekla jedanput, ovo je glumater, ovo je simuliranje nekakvog rebalansa proračuna koji ako gledate strukturu izdataka koji se mijenjaju pa i onu preraspodjelu koja se događa unutar proračuna, reže se samo 780 milijuna onda se doista ne može govoriti o rebalansu. Kome to treba i zašto se to događa? Ma isključivo iz političkih razloga, isključivo zbog toga da se pošalje poruka javnosti eto vladajuća većina je konačno shvatila da dolazi vrijeme rezanja i da nema više drugog izlaza. A šta se to dragi moji promijenilo od 10. mjeseca prošle godine pa do danas? Kad smo prvi put ne samo mi oporba u Saboru nego svi analitičari, svjetska kriza, svi trendovi su pokazivali da je proračun kojeg smo donijeli u 12. mjesecu neodrživ i svi su to vidjeli i svi su to znači, samo hrvatska Vlada to nije vidjela i kako kažu danas tko je mogao predvidjeti. Ma svatko tko iole ima mozga u glavi mogao je predvidjeti. Pri tome ja ne mislim da u hrvatskoj Vladi nema mozga, ali mislim da ima neodgovornosti. Mislim da se naprosto potrošilo vrijeme ne samo ovih 10 mjeseci o kojima sada raspravljamo, jer govorimo o rebalansu proračuna za 2009. nego se potrošilo 6 godina. Kada su prihodi stizali u proračun, troškovi su se bildali. Izmišljalo se, nije se moglo smisliti na što bi se novci bacili a nitko nije razmišljao da treba spremati novac za gospodarski razvoj da treba razmišljati o mogućim crnim danima. A sada kada su došli crni dani, gdje su nam rezerve? Nema rezervi. Nabildani proračun puno je teže smanjiti nego štedjeti iz godine u godinu što se trebalo raditi i usmjeravati taj novac u ono što nam je važno, gospodarski razvoj i društveni razvoj iz kojeg se onda geometrijskom proporcijom stvaraju novi prihodi i stvaraju uvjeti za malo veću rastrošnost. Ovaj proračun nije ništa drugo nego pokušaj saniranja a to će biti onaj sljedeći jer mi danas ovdje već raspravljamo i o sljedećem proračunu i o onom trećem proračunu, mislim od danas trećem proračunu. O čemu mi tu uopće pričamo, o čemu mi uopće raspravljamo? Koja je poruka hrvatskoj javnosti, koja je poruka međunarodnoj javnosti? Koliko ćemo mi to proračuna napraviti za dva mjeseca? Zar nismo u stanju sjesti, napraviti čvrstu odluku i nekakav konsenzus oko promjene strukture toga proračuna jer mi možemo ovaj proračun svesti na nulu, situacija u Hrvatskoj neće biti bolja nego gora. Ostati će bez plaće i oni kako je rekla kolegica Zgrebec u svom govoru u ime kluba zastupnika i svi oni koje ste nabildali po javnim službama. Koliko se agencija, fondova, ureda ne znam ni ja čega osnovalo kroz ovih 6 godina a recite koliko se to ljudi smanjilo ili koliko su se ministarstva smanjila. Idemo u demokratizaciju, prilagođavamo se europskim trendovima ali ne smanjujemo vlastitu administraciju. Ona je i dalje jalova, ona je prekobrojna, ona je neefikasna, ona je korumpirana, ucjenjuje građane iz dana u dan. To je naša realnost. I tko je za to odgovoran? Kažu političari, saborski zastupnici, većina građana. E pa vidite ja se ne slažem, za to ste vi odgovorni. Za to nismo odgovorni mi. Mi možda nosimo dio krivice što nismo glasniji, što nismo oštriji, mi smo možda čak krivi što više ne komuniciramo sa ljudima da ljudi počnu razumijevati u koju nas krizu a bez ikakve potrebe vodite ovih 6 godina. Ovo je stvarno došlo do kraja. A sada ćemo štedjeti na karticama dužnosnika, na svim mogućim privilegijama. Pa to je smiješno. Rekli su mnogi a ja ću ponoviti, pa to treba biti normalan način ponašanja, to treba biti redovno stanje. Nije važno koliko kartica imate nego da li vi na njih trošite, da li zloupotrjebljavate, da li kupujete sebi odjela i ne znam ni ja kome ili tu karticu imate da platite neki državni trošak kada se nađete u situaciji. To je suština toga. Tko kontrolira javne nabavke? Važno da se provede natječaj, ako se nitko ne žali. A da li nešto što treba koštati 100, košta 300 ili 400, to nikoga u ovoj administraciji ne zanima. Nikoga ne zanima da te troškove stavi pod nadzor, da se troši kao da se doma troši nego se novac razbacuje zato što se tretira kao tuđi novac, a to nije tuđi novac. E vidite, vi u većini, vi koji dana govorite iako koalicijski podržavate sve ovo što se događa, koji govorite da ovo što u Hrvatskoj imamo i kako se upravlja nije u redu, vi ćete opet dići ruku ali vi ste onda i odgovorni. Ne možemo i ne trebamo i nećemo mi biti odgovorni. Danas ćemo promijeniti ploču, prošle su sve mjere, prošlo je svo vrijeme, izgubili smo sve šanse i ja ću sada reći, a za to nećete dobiti našu podršku budite sigurni. Plaće i mirovine morati ćete rezati ali mi ćemo ustati glasno i jasno, danas to najavljujem, svega se možemo odreći ali ljude ne možete dovesti na prosjački štap. Toga se nećemo odreći i zato nećemo podržati ni ovaj proračun.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Majdenić.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo ja ću se priključiti raspravi o rebalansu proračuna za 2009. godinu koji je zaista jedan važan dokument, a ovaj rebalans Državnog proračuna za 2009. godinu uvažava ekonomsku financijsku situaciju, uvažava situaciju u gospodarstvu, uvjetovano u prvom redu krizom u svijetu koja se prelila i na našu zemlju i pridonijela nekim negativnim makroekonomskim pokazateljima. Sigurno je da na takve pokazatelje treba odgovoriti i to ova Vlada odgovorno i čini. Jer trebamo podsjetiti na one podatke koje smo imali a to je da od 2003. godine kada je društveni, bruto društveni proizvod iznosio 6 tisuća 756 eura, da je 2008. on iznosio 10.650 dakle, po glavi stanovnika, gdje je bio znači rast 57%. Trebamo se podsjetiti da je od 2003. do 2008. godine da su izgrađeno 500 novih kilometara autoceste. Trebamo reći da je 2008. godine broj automobila u Republici Hrvatskoj prešao milijun i pol kuna i da on u odnosu na ukupan broj zaposlenih 2008. godine dakle iznosi da svaki zaposleni u Hrvatskoj ima jedan automobil. Ako ćemo uzeti u obzir ona sredstva, ako uzmemo u obzir ona financijska sredstva koja su uložena u zone malog gospodarstva, uložena su u poduzetništvo, u infrastrukturu, onda je 2009. godine trebalo zaista lako poslovati i trebali smo donositi proračun kao 2007. dakle, proračun koji bi išao u pozitivnim kretanjima. No, kriza se prelila i na Hrvatsku i zaista je sada trenutak da pronađemo rješenja. Ciljevi koje smo si postavili, a to je makroekonomska stabilnost, razvoj poduzetništva, konkurentnost naših proizvoda, zapošljavanje, obrazovanje u socijalnu osjetljivost, brigu za naše branitelje, naše umirovljenike smatram važnim i uvijek treba voditi o tome računa, ali naravno uvažavajući financijsku situaciju. Različite skupine, udruge, pa i predstavnici priznatih asocijacija predlažu modele i recepte izlaske iz krize ali se oni uglavnom odnose na to da bi netko drugi to trebao riješiti bez konkretne razrade i sagledavanje posljedica koje te mjere mogu izazvati na postojeći pravni sustav. Evo jedan primjer, predstavnici HUP-a su predložili novi način za prihode od države i to kroz legaliziranje polulegalnih objekata čime bi kažu država oprihodovala 12 do 13 milijardi kuna. To je njihov prijedlog dakle, legaliziraj na brzinu, polulegalne objekte i ostvari prihode. Ono što smatram da bi HUP, predstavnici HUP-a mogli se pozabaviti i etičkim odnosima među poduzetnicima, financijskom disciplinom i poštivanjem postojećih propisa radnog prava. Kodeks etike u poslovanju 23. svibnja 2005. godine donijela je skupština Hrvatske gospodarske komore. Prema tom etičkom kodeksu trebalo bi i poslovati. No što se događa? Događa se to da jedan broj poduzetnika umjesto da plaća radnike, jednostavno ne plaća niti radnike, a ne plaća niti onima poduzetnicima koji su manje po obujmu proizvodnje ili po ukupnom prihodu, dakle ne plaća i dovodi ih u jedan loš položaj. Prema tome, treba upozoriti i tu grupu, dakle asocijaciju da malo pogledaju, kako bi mi rekli, u svom dvorištu. Mislim da se mora vodit računa o gospodarstvu, ali na jedan pravi način jer poduzetnici se upravo neki žale jer ova nelojalna konkurencija i ovo neplaćanje onih koji mogu, a za koje znamo da troše sredstva koja nisu dakle platili drugim poduzetnicima, ali ih koriste za svoje osobne luksuzne automobile, jahte itd. Prema tome i tu treba uštedjeti i tu treba voditi računa, treba dakle tražiti da podmiruju svoje obveze. Ono što je ova Vlada učinila, a to je da je išla i na rezanje troška unutar dakle ministarstva. Treba samo reći da je 130 milijuna kuna proračunskih korisnika za službena putovanja i intelektualne i osobne usluge, reprezentaciju i sl., dakle da su smanjili ovim rebalansom proračuna, da se plaće državnika smanjuju za dodatnih 5%, a znamo da su u travnju smanjene 10% i slažem se kao i zastupnica Antunović da treba voditi o malom čovjeku, kako ona kaže i upravo i vodimo. Ovaj rebalans, a i onaj rebalans koji ćemo donijeti za tri tjedna ili dva tjedna ili mjesec dana, sigurno da će voditi računa o troškovima, da će voditi računa o onim prioritetima u gospodarstvu, a isto tako i u socijali. Prema tome, Vlada čini najbolje što može, odgovorna je i sa ovim proračunom i proračunom kojim ćemo donijeti sigurno da ćemo ući u 2010. godinu puno bolje, financijski stabilnije. Prema tome, treba podržati ovaj proračun, uključit se i podržat one prioritete koji su važni i za gospodarstvo, a isto tako kažem za osjetljive skupine društva. Mislim da ovaj rebalans proračuna to čini i evo ja ću ga podržati.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvaženi zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Nije točna tvrdnja da je Hrvatsku preplavila kriza izvana, dakle nije Hrvatska neka obala koju je sada neumitnošću preplavila kriza izvana. Istina je da se Vlada zadužila, da je ovog trenutka dužna 40 milijardi eura, da je to 20 milijardi eura više nego bilo koja Vlada u povijesti Hrvata, da je pad bruto društvenog proizvoda u prvom tromjesečju 2009. godine za -6,7% ustvari najveći od 1999. godine. Istina je da se trebamo suočiti s time da su ovdje rađeni krivi potezi koji su doveli u velikoj mjeri do ove krize.
Zahvaljujem. I sad imamo dvije replike. Prvo je uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala. Kolegice Majdenić, znate što je najveći problem hrvatske vlasti, a i vi ste tome podlegli? To što se ne želi suočiti sa stvarnim stanjem danas u državi, što se ne želi suočiti sa rezultatima svoga rada. I sad kad vi govorite kriza se prelila ne znam odakle to, neka svjetska bujica je preplavila Hrvatsku i mi smo sada u velikim problemima. Činjenica je da smo mi u velikim problemima zato što smo zapostavili svoju industriju, što smo zapostavili svoje gospodarstvo i kad je to išlo onako kako je išlo svojim tijekom i dok je gospodarstvo i građani punili proračun, bilo je sve u redu. Vi kažete BDP po stanovniku je porastao 57%. Ma molim vas lijepo. Pa promijenila se metodologija izračuna društvenog bruto proizvoda. Uključen je određeni postotak sive ekonomije koji nije bio u osnovici, trebala se onda i osnovica povećati za taj iznos pa bi onda to bio realan rast. Dakle, stalno tražimo neki alibi da se operemo "krivnje", a zapravo ne poduzimamo ništa. Kažete poduzetnici troše na veliko, a zašto ne oporezivamo to? Zašto ne uvedemo porez na imovinu takvu, na jahte, na skupe jahte, na skupe automobile? Zašto ne uvedemo porez na kapitalnu dobit da oni koji primaju plaću moraju platiti na svaku lipu porez, a oni koji dižu desetke milijuna kuna dividende ne plate ni jednu lipu? Zašto to Vlada ne čini?
Zahvaljujem. Odgovor na repliku. Uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Gospođo Zgrebec, meni je drago da ste se vi javili s replikom jer ću ja vas podsjetiti na deficit koji je iznosio 6,3% 2003. godine i kada ste vi, ali šta ste vi radili, vi ste tada smo razmatrali izvješća Državne revizije za 2003. godinu. Vi ste točno za onom govornicom tražili od Vlade doktora Ive Sanadera da sve one brojne nepravilnosti koje su bile da u roku 60 dana donese koje će mjere poduzeti. I moram reći da je Vlada to i učinila i sve ono što ste zbrljali od 2000. do 2003. godine smo ispravljali. Trebate reći kako ste trošili financijska sredstva, da ste imali stotine žiroračuna na kojima je bilo ponešto sredstava ne racionalno. Ova Vlada se suočila sa svim tim, uvela je jedinstvenu Državnu riznicu, dakle plaćanje sa jednog računa, uvela je unutarnju financijsku kontrolu u svako ministarstvo, prema tome da se što više racionalno troše sredstva, da se izbaci sve ono što je neracionalno. Prema tome, ova Vlada učinila je…
Bez dobacivanja molim!
I da nije bilo tog, da nije bilo takve politike ove Vlade, dakle smanjenja deficita pa konsolidiranja financijskih ovih računa, vjerujte da bi ova kriza daleko teže pogodila Hrvatsku. A vi slobodno recite da kriza nije uvedena. Ja vam kažem, da nije bilo uvezene krize da bi u Hrvatskoj sasvim drugačije se živjelo jer je ova Vlada zaista odgovorna i sve pretpostavke u tom smjeru je činila. Prema tome, ovo što kažete uopće ne stoji. A što se tiče ovoga podatka o rastu bruto domaćeg proizvoda činjenica je da je to, taj podatak stoji u Državnom zavodu za statistiku [[Upadica Jarnjak: Vrijeme.]] Prema tome, pročitajte taj član, tu stranicu pa ćete to naći.
Zahvaljujem. Ja bih vas molio, moramo saslušati i jedna i druga strana kad se govori nešto. Čovjek ima pravo na to da govori, pa vas molim da ne dobacujete međusobno iz klupe jer budemo brže gotovi. Na redu je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Hvala lijepa. Pa prije svega ja bih apelirao da raspravljamo o ovom proračunu i rebalansu proračuna da 2002., treću ostavimo za neka povijesne analize. Možda neki simpozij i tako. Ovo je rebalans proračuna…
Uvaženi zastupniče, vi ste dobili riječ da govorite o replici. Izvolite.
Ispričavam se. Dakle, kolegica je rekla da bi zbog prioriteta ovog proračuna i nas poziva da podupremo ovaj proračun. E pa sada, ako iščitamo prioritete onda je to smanjivanje sredstava za znanost i obrazovanje. To je prioritet ovog proračuna. Prioritet ovog proračuna je smanjivanje sredstava za poduzetništvo. Prioritet ovog proračuna je smanjivanje sredstava za ruralni razvoj. Prioritet ovog proračuna je smanjivanje sredstava za poduzetničke zone itd. itd. Ako su to prioriteti onda doista nemojte od nas očekivati da podupremo ovaj proračun zbog takvih prioriteta. A s druge strane imate prioritete da vam se povećavaju recimo stavke proračuna na kojima piše informiranje i promidžba, intelektualne usluge itd. itd. Dakle, vrlo jasno su postavljeni prioriteti. Smanjit ćemo vam prava, smanjit ćemo vam plaće, a povećat ćemo stavku da vas uvjerimo da je to za vaše dobro.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa uvaženi zastupniče Mršić, mi smo već danas a i predsjednica Vlade je rekla da će se raditi jedan dodatni rebalans a koji će se upravo voditi o tome da se utvrde točni, oni važni prioriteti i mislim da je to dobro i mislim da trebate sudjelovati svi. I što se tiče prioriteta kad ste već spomenuli obrazovanje, onda ja moram priznati da sve ono što je ova Vlada učinila za obrazovanje je zaista puno činila. Pogledajte samo statističke podatke i koliko je škola izgrađeno. Željeli smo da imamo jednosmjenski rad u školama. Nismo sve uspjeli, ali to ne znači, to ne znači gospodine zastupniče Mršić da to, da će to biti onda, da mora biti lošije obrazovanje. Odakle mi svi dolazimo? Da li svi dolazimo iz nekih urbanih sredina gdje je bilo? Ne, dolazimo negdje i sa sela i nešto ali to nikome, to ne znači da netko mora biti neobrazovan. Ali što je prioritet? Prioritet je da u ovakvoj financijskoj situaciji zaista oni koji su, koji žive u socijalno osjetljivim obiteljima da imaju knjige. Ali ako i imate svoje dijete, ja ne znam da li imate vaše dijete ne mora dobiti besplatne knjige i za to ću se uvijek, uvijek ću ovakav proračun ću podržati. Prema tome, oni koji imaju financijskih sredstava bilo o kome se radi, da li o vašoj djeci, vašim unučadima trebate platiti knjige, trebate platiti prijevoz. A oni koji nemaju, a to je i rekla predsjednica Vlade oni nemaju neka im se na svaki mogući način osigura. Ovako ja gledam prioritete.
Zahvaljujem. Ja bih vas molio uvaženi zastupniče Mršić. Vama nitko ne dobacuje kada govorite. Nemojte ni vi drugima. Budimo parlamentarni. Hajmo, sada je na redu uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Dakle, ovakve rasprave kakve se danas u našem Visokom domu događaju vrte se u svim parlamentima svijeta. Jer kriza doista nije samo hrvatska, ona jest dijelom hrvatska. Ona je ipak najvećim dijelom globalna. Ja ću samo podsjetiti što se dogodilo 2005. godine kada je na njujorškom sveučilišta prof. Nuriel Rubin, jedan od najvećih američkih makroekonomista rekao da za 4 godine dolazi najveća kriza svijeta, gospodarska kriza u posljednjih 40 godina. Tko ga je slušao? Nitko. Govorio je da će Vlada američka morati 250 milijardi dolara iz budžeta investirati u kupovinu udjela u bankama i poduzećima. Tko ga je slušao? Nitko. Što se dogodilo danas? Umjesto 250 milijardi pomoć je 1870 milijardi i ne nazire se još izlazak iz krize, barem ne siguran. Znači bilo je naznaka, ali je bilo u isto vrijeme i onih koji su govorili to je pretjerivanje neće do toga doći. Mislim da nismo mogli predvidjeti kao i nitko u svijetu, jer da je mogao ne bi se dogodilo sljedeće. Prema Međunarodnom monetarnom fondu 10 najvećih gubitnika u ovoj krizi, hvala Bogu nije među njima Hrvatska jesu Island sa padom bruto domaćeg proizvoda od 10,5% i inflacijom gotovo 9% i Estonija sa padom BDP-a od 14,7% je Latvija sa padom BDP-a od 17,8%. Dakle, to su najveći gubitnici. Ono što najviše iznenađuje da se na listi najvećih gubitnika u svijetu nalaze i dva lava Irska u Europi i Singapur u Aziji. Zvali su ih azijski tigrovi, europski lavovi jer im je BDP išao 10% godišnje prema gore, a danas im je pao za preko 11% i nalaze se u teškoj gospodarskoj krizi. Drugim riječima, dijelimo sudbinu svih i dobro je da se sukobljavaju mišljenja i dobro je da ima različitih mišljenja i dobro je da ima različitih prijedloga jer će Vladi biti lakše odabrati ono što je među tim prijedlozima kvalitetnije. Zato je pred nama jedan proračun koji je sigurno simptomatski rekli bi mi liječnici. On ne liječi uzrok. On liječi samo jedan od simptoma ove krize. Mislim da je kvalitetan, da svedemo na zajednički nazivnik što taj proračun radi. Dakle, on smanjuje rashode za 786 milijuna kuna i to ovako. 292 milijuna na materijalnim rashodima sumiram sve stavke. 232 milijuna na subvencijama, 392 milijuna na tzv. kapitalcima. To su kapitalna ulaganja plus udžbenici. Dakle, ne dira nikakva prava. Preraspodjelu radi tako da smanjuje 110 milijuna na Hrvatskim željeznicama, 25 milijuna Jadroliniji, 25 milijuna za prometnu infrastrukturu, 218 za besplatne udžbenike, 183 milijuna kapitalna ulaganja i 130 milijuna ostalo. Tu ide reprezentacija, službena putovanja itd. Dakle, ovaj rebalans proračuna je za mene prolazni rebalans, jer nije dirnulo u ono što je izazvalo našu krizu, a to je veća potrošnja od prihoda i to posebno na području različitih prava. I sljedeći obračun rebalansa će sigurno morati u ta prava duboko zaroniti. A što smo učinili mi s tim pravima samo u zadnjih godinu dana. Za 2 milijarde smo povećali izdatke za plaće državnim službenicima i namještenicima. Za 3 milijarde smo povećali rashode jer je rastao proračun. Za 3 milijarde smo povećali rashode u zdravstvu. Za skoro 4 milijarde smo povećali rashode u mirovinskom sustavu. To je ono što je pratilo, kao što je rekla kolegica Antunović, dobar proračun. Bojim se da dolazi vrijeme kada ćemo morati upravo zadirati u ova prava i u sljedećem proračunu postići neki konsenzus ili barem biti na putu konsenzusa kako to napraviti. u ovom sadašnjem proračunu, samo bih se želio osvrnuti s par riječi i na zdravstvo. Zdravstvo je ipak ostalo netaknuto, nedirnuto, u zdravstvu se ne dokidaju nikakva prava, što je za sada održivo. Kako dugo će biti održimo, to ovisi o kretanjima u svijetu i naravno u Hrvatskoj. Pa bih samo rekao da se u ovom proračunu za zdravstvo, da u njemu nema ukidanja nikakvih prava, da ima rebalans 438 milijuna kuna u smislu preraspodjele. Na taj način se uspjelo popuniti neke stavke koje nisu bile, čak ni u ovim dobrim vremenima sasvim dobro popunjene, npr. 170 milijuna novih kuna za ovu novu gripu, neću nazvati po onoj životinji jer mislim da to ne zaslužuje, 125 milijuna ove godine dospijeva kredita za projekt na KBC-u Rebro, 50 milijuna je povećan preraspodjelom onaj dio proračuna u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi koji se odnosi na socijalne naknade i koji se odnosi na centre za socijalnu skrb. Uz to, zdravstveni sustav je izbalansiran i zbog toga što su se postigle uštede. Dakle, reforma je definitivno smanjila za 500 milijuna kuna izdatke za bolovanja, strogim kontrolama, a ne gubitkom ili rezanjem prava. Treba spomenuti i 410 milijuna smanjene izdatke za lijekove, ali ne zbog smanjene količine lijekova koji se propisuju, nego zbog smanjene cijene na lijekove, što je također veliki iskorak. I na kraju, posljedica toga je da se HZZO nalazi u fazi smanjenja, a ne povećanja duga, iako je kriza zahvatila i Hrvatsku. Isto tako, treba reći da su i bolnički dugovi prepolovljeni u proteklih godinu i pol dana otprilike, što daje nadu naravno poslovnim partnerima da će dugovi biti plaćeni u jednom razvojnom roku. Prema tome, imamo za sada stabilnu socijalnu stranu ovog proračuna, imamo za sada smanjivanje dugova bolnica, što jamči plaćanje narudžbi dobavljačima, imamo povećanje proračuna na socijalnim rashodima, posebice za socijalne naknade u visini od 50 milijuna, imamo povećane rashode za fond za zapošljavanje i mislim da ovaj proračun zbog toga čini jedan most, ne za neko dugo razdoblje, apsolutno za kratko razdoblje, ali čini jedan most koji omogućava preživljavanje. Možda bi zato trebalo naše rasprave usmjeriti na prijedloge što učiniti već u sljedećem proračunu. U tom sljedećem proračunu apsolutno će se morati smanjivat neka prava, ali moramo podvući crtu ispod koje ne idemo. To je crta minimuma socijalnog standarda i u smislu mirovina, i u smislu minimalnih plaća i u smislu zdravstvenih usluga i naravno u smislu socijalnih naknada. Dakle, ispod jedne crte se definitivno ne smije ići. Gdje će ona biti, to je stvar dogovora naravno između političkih stranaka, ali i socijalnih partnera. Uz smanjenje rashoda, sigurno će ići i usporavanje investicija, sigurno će biti i smanjivanja poticaja, a ja bih još dodao da bi trebalo raspraviti naravno i o povećanju određenih poreza, ali bi trebali uzeti u razmatranje stavku sive ekonomije koja je prema podacima MMF-a u zemljama Europske unije u doba 6 mjeseci ove krize porasla između 1 i 2%. Dakle, siva ekonomija očito raste u ovakvim kriznim momentima. Ona je vjerojatno i neki socijalni korektor u ovim teškim trenucima, ali u Hrvatskoj za upiranje prsta u sivu ekonomiju ima jako, jako puno razloga. Pa ću ja samo, evo pri isticanju ovog vremena spomenuti da se siva ekonomija prema jednoj od metoda u usporedbi s drugim zemljama dakle procjenjuje na oko 30% bruto nacionalnog dohotka. U toj ljestvici je i Slovenija sa 27% visoka i Švedska sa 15 do 19 i Njemačka sa 11 do 16, ali i zemlja koja ima u usporedbi s drugima, bez obzira jer metodologiju otprilike su relacije iste, do 30% sive ekonomije, sigurno to ima još veliku zalihu u koju može zagrabiti u ovakvim kriznim vremenima. Evo, zaključno u tom sljedećem proračunu, naravno i ovom, ali u sljedećem još više, trebat će konsenzus politički, konsenzus socijalni, čekaju nas odgovorna vremena, ali ja mislim da smo mi dokazali da smo odgovorna država, uključujući i poziciju i opoziciju i zbog toga ja ipak ne gledam sa takvim pesimizmom na budućnost, nego pozivam da glasujemo za ovaj proračun. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi gospodine zastupniče, ja sam pažljivo slušao vaše izlaganje, mogao sam dignuti onu pločicu da ispravim netočni navod, ali kako zaista nisam razumio evo, dajem vam priliku da mi probate objasniti ako to želite, no u svakom slučaju čak i ne morate. Ali govorili ste o stečenim pravima i kako se ovim rebalansom proračuna zaista ne diraju nikakva stečena prava. A onda u istom času kažete da smo ovim rebalansom proračuna ne dajemo besplatne udžbenike. Ako se ja dobro sjećam, zakonom smo rekli da su udžbenici besplatni. Je li to nekakvo stečeno pravo? Ako to zakonom uredimo u ovoj sabornici, čini mi se da ipak jest nekakvo pravo, sad kažemo to nije stečeno pravo. To eto tako ćemo ukinuti, a ne diramo zatečena prava. Evo, jednostavno ne razumijem kako to kao pozicija možete govoriti nešto stečeno, pa zakonom to ne vrijedi ili vrijedi, a onda to rebalansom, mi ćemo eto tako, jer tako treba, jer naravno novaca nema ni onda kad smo donosili zakon ga nije bilo pa ga nema ni sada. Evo, dajem mogućnost da mi kažete ako želite, ako ne, svejedno mi je.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega Denona, vi ste u pravu da je to naravno bilo pravo imati besplatni udžbenik, da je bilo pravo imati besplatni prijevoz. Ja sam htio reći, a ne treba baš uvijek doslovno tumačiti, htio sam reći da u ovom rebalansu proračuna stečena prava zapravo nisu još niti načeta. Ovo je stečeno pravo, ali prema onom što će trebati napraviti, bojim se da je to tek mali udio. Naravno da ostaje mogućnost da to stečeno pravo besplatnog prijevoza i besplatnih udžbenika preuzme lokalna uprava koja je i imala prijevoz u svojoj nadležnosti dosta dugo vremena. Postoji mogućnost da se napravi socijalni cenzus po kojem će i besplatni udžbenici i pravo naknade biti za siromašne i dalje zajamčeno, dakle ja ne mislim da je ovo zadnja riječ o tim pravima i da su ona definitivno zbog toga uklonjena.
Zahvaljujem. Na radu je uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege, poštovani potpredsjedniče. Danas je gospođa Kosor rekla predstavljajući rebalans proračuna da će ovaj rebalans omogućiti makroekonomsku stabilnost, a ministar financija Šuker pak je rekao da je ovo tehnički rebalans. Jedno i drugo ne može biti točno, zato bih ja rekao da je ovaj rebalans koji je došao dosta na brzinu zapravo me podsjeća na krumpir salatu, a glavno jelo, odnosno za glavno jelo se recept još traži. Očito ćemo ga dobiti negdje sredinom 8. mjeseca. Jedan od točaka mehanizama ili uputa gdje je bilo trošenja novaca mimo zakona je bilo izvješće državne revizije, kojega smo mi raspravljali u veljači mjesecu ove godine i tom prilikom je Hrvatski sabor donio odluku na prijedlog kluba SDP-a i zadužio Vladu Republike Hrvatske, a u dogovoru sa HDZ-om da do 30. lipnja Sabor izvijesti što je Vlada poduzela po nalazu državne revizije radi otklona protuzakonitog trošenja novca. Ako se ne varam 30. lipnja je prošao, kolege iz SDP-a niste pitali gdje je taj izvještaj Vlade, a na temelju vašeg prijedloga je Sabor taj zaključak donio i nadam se da se to mislilo na ovu godinu. No ništa čudnoga, jer kada god bi trebalo pregledati i pogledati gdje je bilo trošenja mimo zakona, onda se to brzo zaboravlja. Imamo jednu novost. Kolega Hebrang je pozvao sve stranke i u Parlamentu da se koncenzusom dogovorimo koja ili čija prava će se smanjivati. S obzirom da priliko uvođenja tih prava nitko s nikim nije razgovarao i uvijek se tvrdilo da ta prava je uvela Vlada dr. Ive Sanadera, malo mi je čudno da se sad poziva na dogovor kada nečija prava treba smanjivati, sad bi se trebali dogovarati čija ili koja prava ćemo smanjivati. Malo mi nekak redoslijed poteza ne štima, ali dobro možemo i tako razgovarati, međutim ne vjerujem da će itko prihvatiti ovaj poziv. Treće. Svi koji su danas govorili iz … [[Govornik se ne razumije.]] spominjali su da je promet u trgovini na malo pao 17%. Zašto? Da li je kupovna moć stanovništva u Hrvatskoj smanjena za 17%? Ja ne vjerujem da je kupovna moć pala 17% samo u 6 mjeseci. Zašto ljudi manje kupuju? Tko ih je prestrašio? Tko je lani ukrao Djed Mraz? Sjećate se toga? A onda kad smo upozoravali nemojte to raditi, jer će past prodaja, past će prihodi u proračunu i za koga će se u ovoj državi proizvoditi ako nećemo to isto kupovati, nam se reklo da ne razumijemo gospodarstvo. Sad se to desilo i sad je taj pad prometa 17% kao jedan od izgovora uzroka problema. Taj pad domaće prodaje smo proizveli djelomično sami stvarajući paniku među ljudima. Jedna od ciljeva ovog rebalansa, citiram je i štednja. 130 milijuna kuna na stavci službena putovanja, intelektualne usluge, reprezentacije i ostalo. Jedna od točaka uštede su i poslovne kreditne kartice, službeni automobili i … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim, evo došao je ministar Šuker, a to sam ga želio upravo pitati, kako ste izračunali koliko će se uštedjeti na poslovnim kreditnim karticama kad još u svibnju, točnije 28. svibnja prošle godine niste znali ni tko ima poslovne kreditne kartice niti koliko se na njih troši. Vlada Republike Hrvatske, najprije na moj upit ministru financija, a kasnije i zbog interpelacije je odgovorila da te podatke u Vladi nemaju. U tom istom odgovoru Vlada mi je napisala, dakle 21. svibnja prošle godine da radi na pripremi nove odluke koje će to područje regulirati. Eto od 21. svibnja prošle godine, prošli tjedan u četvrtak ili u subotu kad su uspjeli donijeti tu novu odluku, staru 9 godina, i promijenili su radikalno stvari. Koliko će biti uštede ne zna se, ni na poslovnim kreditnim karticama, mobitelima i automobilima, a analizom te odluke imam drugo pitanje za ministra. Hrvatska ima 360 državna dužnosnika. Prema odgovoru Vlade 2 mjeseca starog. Od toga 187 su u Saboru i Uredu predsjednika. Dakle u izvršnoj vlasti je 173. Ovom odlukom koju ste donijeli prošli tjedan pokriveno je njih 97. … [[Govornik se ne razumije.]] brojim 97. Gdje je još 76? Odnosno tko će za 76 nepokrivenih državnih dužnosnika regulirati pitanje koje se reguliraju ovom odlukom? Zašto oni nisu obuhvaćeni ovom ili drugim odlukama, ako se radi o jednakom pristupu prema svima? Što se odluke tiče predviđa i pravo na korištenje službenog automobila. Tom odlukom sam izračunao da svaki dan 24 stand by aranžman 24 sata, stand by aranžman mora biti 97 automobila, 20 sa vozačem, to je za članove Vlade i još 77 bez vozača. Dakle 97 automobila, 24 sata, 365 dana u godini. To je velika ušteda. Glavne ustanove iz odgovora zastupniku Mršiću od prošli tjedan prebrojio sam 40 javnih ustanova osnivač Vlada, obuhvaćeni ni jednom mjeru štednje. Javna poduzeća, odnosno poduzeća od posebne državne interesa da bi članovi Vlade mogli biti članovi nadzornih odbora, objavljenih u "Narodnim novinama", dali ste podatke tko su, koga ste poslali u upravno vijeće za njih 37. Mjera štednje, primjer. Hrvatska elektroprivreda na čelu sa gospodinom Mravkom je tvrtka u državnom vlasništvu u gubicima. Ali ona ne mora štedjeti, ona i dalje može biti sponzor nogometnom klubu "Dinamu" i reprezentaciji rukometnoj Hrvatske. Tu uopće niste predvidjeli da netko tko je na hrvatskim jaslama i gubicima, na jaslama potrošača ili građana ove države ne smije biti sponzor recimo nogometnim klubovima, sportskim društvima, noćnim klubovima i svim ostalima. Oni i dalje mogu to raditi. A usput što je sa poslovnim kreditnim karticama i automobilima u tim, takvim tvrtkama? Oni nisu predmet ove odluke. HT. Kolega Marić je govoreći u ime kluba spomenuo pobunu jedne tvrtke na spomen o vođenje trošarina na SMS poruke i mobilnu telefoniju. Radi se o HT-u čiji je glasnogovornik, jer Mudrinić to se nije usudio reći, pa je poslao glasnogovornika, zaprijetio Vladi da ako to naprave da će otpuštati zaposlene i smanjiti investicije. I rekao je taj mladić, gospodin, da je najveći korisnik njihovih usluga država. Ja ponovno pitam, da li se netko od vas sjeća natječaj kojega je bilo koje tijelo javne državne vlasti raspisalo za mobilnu telefoniju, fiksnu telefoniju i internet? I da li Republika Hrvatska i Vlada Republike Hrvatske koristi najjeftinije usluge telefonije i interneta ili oni imaju monopol? I sada kao tobože društvena odgovorna kompanija, prijeti Vladi ako uvede trošarine da će otpuštati radnike i prestati investirati. Nitko nije spomenuo, a po meni protuzakonito pravo bivšeg premijera na plaću 202 tisuće kuna, sljedećih 12 mjeseci. Ja smatram da se radi o protuzakonitom pravu. Neki tvrde da je zakonito. Ja mislim da nije. E pa sada ako u doba recesije i krize i takve stvari prolaze nezamijećeno onda dobro. Zakon o osnovici plaća u javnim službama. Izmjene toga zakona prema sporazumom sa sindikatima od 13. svibnja ove godine Vlada je Saboru trebala predložiti u roku od dva mjesece. Prijedloga Zakona o osnovici plaća u javnim službama u Saboru nema, a trebalo bi se tim izmjenama vratiti onu formulaciju o tome kako će se plaće povećavati kada kriza prođe. Što to znači? Da odustajete od sporazuma ili ponovno pokušavate sindikate izigrati i u tome? I nagradno pitanje. Agencija za mobilnost i programe Europske unije.
Zahvaljujem. Vrijeme.
Nije još vrijeme.
Vrijeme je.
I Agencija za reviziju sustave programa EU-a. to su dvije od ... /Govornik isključen./ ...
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, to je uvažani zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolega je kazao citiram "da se nisam usudio spomenuti ime Ivice Mudrinića". To nije točno. Imam ja hrabrosti spomenuti svačije ime, ali ja govorim ponajprije o pojavama a ne o imenima. I želim u raspravama govoriti uvijek o ekonomskim pojavama, ekonomskim defektima, imena me uopće ne interesiraju, pa makar se zvali i tako kako ste kazali.
Zahvaljujem. I sada imamo dvije replike. Prvo uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Kolega Lesar vi ste rekli, oko sponzorstava javnih poduzeća. Dakle, ja sam prije godinu dana uputio zastupničko pitanje Vladi u kojem sam tražio da mi se dostave podaci o tome koliki su iznosi i kome se daju kakva sponzorstva i pokroviteljstva poduzeća u 100%-om vlasništvu Republike Hrvatske? Prvi odgovor koji slijedi nakon 30 dana je bio, da je bilo premalo vremena da Vlada prikupi podatke, a nakon toga mi je dostavljen odgovor u kojem se kaže, da ja kao zastupnik i nitko drugi ne može dobiti takve podatke, jer se radi o ugovornom odnosu. Dakle, imamo jedan veliki apsurd, da javna poduzeća koja su u vlasništvu građana Republike Hrvatske daju ogromna sponzorstva samo određenim klubovima, samo određenim manifestacijama, a da to ti isti građani ili mi kao njihovi predstavnici ne možemo ni na koji način saznati kome to je. Bilo bi logično ako se već daju neka sponzorstva pri čemu to svakako trebaju davati samo ona poduzeća koja se bore na tržištu, a ne koji su apsolutni monopolisti kao što primjerice HEP ili HŽ dakle da imaju kriterije po kojem će to činiti na jednaki način. Primjerice, ako se daje nogometu, onda svi prvoligaški timovi ili prvoligaški klubovi trebaju dobiti sponzorstvo HEP-a, a ne samo neki. Ako se radi o rukometu, onda svi trebaju dobiti, a ne samo neki. A ovdje se očito koristilo isto kao jedno izdašno vrelo sponzoriranja samo naših klubova, a ne klubova koji doista igraju u određenim ligama.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Mrsić ja inače smatram da nijedna tvrtka, nijedno poduzeće bilo u vlasništvu države, općine, grada ili županije, posebice koji su monopolisti nemaju prava biti sponzori niti u sportu niti nigdje drugdje, jer oni taj novac, tu dobit, iz čega daju te sponzorstva nisu stekli zahvaljujući utakmici na tržištu, nego monopolom koji je dato ili činjenica da im država daje bonifikaciju u uvjetima poslovanja. E sada postavljam pitanje. Kako nepotrošač radnik sa 3 tisuće kuna koji redovito plaća struju, tim novce netko u Hrvatskoj elektroprivredi sponzorira nogometni ili bilo kakav drugih sportski klub? Gdje je tu pravednost? Kakvi su to odnosi u Hrvatskoj stvoreni da to toleriramo, a istovremeno te kompanije, te tvrtke odlaze u dugove koji će opet biti sanirani? Ili od strane potrošača ili od državnog proračuna. I onda još kažemo, zamislite li ovog cinizma, da vi kao zastupnik nemate pravo ili ne možete dobiti podatke koliko novaca godišnje na to odlazi. Nije da ne možete, ne znaju. Ne znaju, jer se to skriva, odnosno samo oni članovi Vlade koji su u nadzornim ili upravnim odborima tih tvrtki. A kada pogledate tko koga sponzorira onda ćete odmah vidjeti i veze koje se vuču od zavičajnih do rođačkih.
Zahvaljujem. I sada je na redu replika, uvaženi zastupnik Zdenko Franjić. Izvolite.
Štovani kolega Lesar u svom ste izlaganju iznijeli niz zanimljivih primjera koji ilustriraju da se dosadašnji gospodarski rast u Republici Hrvatskoj temeljio na potrošnji i uvozu. Također ste rekli da dolazi sada do prijetnji primjerice HT-a da će povlačiti dobit i neće ono što je zaradio u Hrvatskoj neće investirati natrag u Hrvatsku. Nažalost situacija je vrlo lošija, jer prema najnovijim podacima Hrvatske narodne banke, inozemne kompanije i ulagači ne samo da su smanjili ulaganja u Hrvatsku, već su u prvom tromjesečju povukli čak 130,7 milijuna eura, to je otprilike milijardu kuna, dakle više nego što iznosi sada smanjivanje ovog proračuna. Očito jest da strani investitori vrlo pažljivo prate poteze Vlade i ovo što Hrvatski sabor šalje signale vezano uz proračun i čini mi se da ove mjere nisu ni izdaleka dovoljne da zadrže povjerenje stranih investitora i da spriječe bijeg kapitala iz Hrvatske. Jer nažalost postoje indicije i da banke povlače iz Hrvatske svoju aktivu i to u uznemirujućim iznosima. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Dragutin Lesar, odgovor na repliku.
Rekli ste oko milijardu su strane tvrtke povukle odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica se ne čuje.]] Nisam vidio da li je HNB objavio podatke koliko su hrvatske tvrtke, dakle ne strane nego hrvatske tvrtke unatrag godinu dana investirale u inozemstvo a ne u Hrvatskoj. Ali čini mi se da je otprilike sličan iznos u pitanju. Dakle, dešava nam se taj apsurd za upravu zbog te ekonomske ili gospodarske nestabilnosti. Nema ulaganja a čim nema ulaganja normalno je da pitanje novog zapošljavanja neće ni biti. Onda je najjednostavnije ili smanjivati proračun ili izmišljati nove poreze. I doista sad u ovom trenutku to su jedine opcije zato jer se šest godina nije slušalo onda kad se upozoravalo da ukupna fiskalna politika nije dobra i da će prije ili kasnije dovesti do ovakvih istih problema koje danas služe kao opravdanje, ništa više.
Zahvaljujem. Uspjeli smo odgonetnuti slijedeću zastupnicu. To je uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Priča o rebalansu proračuna priča je ustvari o HDZ-ovoj vlasti. Kaže ministar Šuker ovo je proračun istine. Ali znamo svi vrlo dobro da ova vlast nikad baš posebno nije držala do istine a indirektno je za zaključiti da oni ranije baš i nisu imali veze sa istinom. Međutim, u svakom slučaju ovo nije proračun, ovo nije rebalans istine ali moramo svi prihvatiti da je ovo konačno vrijeme za istinu. Kad je guverner Rohatinski još tople jeseni 2007. godine kada smo se pripremali za parlamentarne izbore rekao istinu to vladajućima tada nije bilo drago čuti jer im je remetio predizbornu idilu, mutio im je vodu. Tako su doživljavali njegove ozbiljne kritike i upozorenja. Do te mjere ste bili ljuti na guvernera Rohatinskog da mu je prijetila opasnost da mu izvješće ne bude prihvaćeno u Hrvatskom saboru. Kada je guverner Rohatinski proglašen najboljim guvernerom na svijetu kratko je komentirao. Slava brzo prolazi a problemi tek dolaze ali ova vlast ne želi probleme niti želi priznati da problema doista ima. Samo evo prije nekoliko dana, prije tri, četiri dana guverner Rohatinski je i premijerki izrijekom i izričito rekao da nije vrijeme za kozmetički proračun, da je vrijeme za hitne i vrlo konkretne mjere. Tu dakle više nikakvo mantranje ni spiniranje ne pomaže i čekanje da kriza prođe sama od sebe kao što se to radilo do sada pokazala se krajnje lošom metodom. Od potrebnih 14 milijardi kuna srezali ste 780 milijuna kuna, a najveći teret i tog rezanja ide pogledajte snažne i odlučne vlasti na dječja pleća, na školarce. Njima se ukidaju besplatni udžbenici i još ponovo na učenike, na školarce, na prijevoz učenika. Zaista treba vam čestitati na odlučnosti i hrabrosti. Udarili ste najprije na nemoćne i najslabije. I još nešto. Srezali ste vodu, piće, kolače, sokove, dakle kao što je Marija to nekad rekla neka jedu kolače, vi ćete se proslaviti izjavom neka ne jedu kolače, to će spasiti očito proračun. Međutim, planirate što je vrlo opasno smanjiti građanima, smanjiti radnicima plaće i mirovine ljudima koji jedva preživljavaju sa ovakvim plaćama i sa ovakvim mirovinama. To je zaista jedan diletantski pristup. Štednja svakako i dakako ali kao što je rekla kolegica Antunović pa to je normalno. Ako netko ima kreditnu karticu to je samo oblik plaćanja ali ne da plaća što god ga je volja i koliko ga je volja nego da se suzbije u najmanje moguće okvire, ali to je redovni način poslovanja, to nema veze sa krizom. To je normalno ponašanje odgovornosti vlasti u svakodobnoj situaciji. Dakle, i kad krize nema nikakve. Rashode treba uskladiti sa prihodovnom stranom, zaista velika mudrolija. Hrvatskoj prije svega treba cjelovit ekonomski program a ne političko farbanje. Izlaz je jedino zaista u novim osnovama, u razvojnoj politici. Nužan je novi model državne politike, politike poticanja gospodarstva i proizvodnje. To je upravo ono što poslodavci govore, eventualno mogućnost podizanja novih poreza. To može kratkoročno donijeti efekt ali vidjeli smo da to guši na i malo dulju stazu svih. Da se Vlada trudila da bar dio one silne energije koju je potrošila upravo da prikaže stanje drugačijim nego što jeste mi bismo danas bili u daleko povoljnijoj situaciji. Ali kažem, svu svoju snagu i energiju koju je imala trošila je upravo da prikaže stvarnost drugačijom nego što ona jeste. Državna blagajna nije prazna, kaže ministar Šuker, uredno se isplaćuju mirovine i plaće. E pa kada tako se to utvrdi od najodgovornije osobe za državne financije onda postavljamo pitanje što mi danas ovdje sada radimo i o čemu mi ovdje raspravljamo, i koja je to molim vas država u svijetu koja će u roku od mjesec dana dva puta rebalansirati svoj proračun a nije u nikakvoj financijskoj krizi kao što nas želite uvjeriti. Pa tko je tu stvarno više lud. Dakle, i dalje prizna se tu i tamo ali se neće priznati istina, nema liječenja dok se ne prizna da smo u krizi i to ozbiljnoj. Treba reći to još ozbiljnije možda nego što jeste da bi se eventualno korak napravio bolji. Ali ublažavanje situacije i bijeg od istine neće pomoći. U zemlji u kojoj je bruto domaći proizvod se strmoglavio brzinom od 6,7% u tri mjeseca a Vlada nas tješi evo i danas gospođa premijerka kako je to i drugdje u svijetu i da je negdje još i gore. Potrošnja domaćinstvima se smanjila za 10% ali istodobno ponavljam javna potrošnja samo kroz to vrijeme porasla je za 4%. Državna mašinerija dakle i dalje guta ogromni dio sredstava. Dakle, sam taj, jedan objektivni pokazatelj da je su investicije pale za 12,4%, da je za 15% pao izvoz, da je čak i uvoz pao, dakle, taj uvoz koji je već tradicionalno punio državnu blagajnu i da se i po tom osnovu smanjio prihod, odnosno da se smanjio uvoz za jednu četvrtinu, to su alarmantni podaci. Kažete da ste u stisci pa da se evo sada nije mogao napraviti onaj pravi istinski rebalans koji nas čeka. Ali o svemu ovome ponavljam, govorio je i upozoravao guverner Rohatinski. Govorio, upozoravao, ljutili ste se na njega, kada ga je javnost toliko prihvatila, pa kada i onda nosi loše vijesti, onda ponavljate da i vi to tvrdite što i on to tvrdi. Pa tako eto dok se čudite, niste se ni okrenuli a već usfalilo, dakle prošlo godinu i pol dana, a već je usfalilo 15,5 milijardi. I trgovina na malo također bilježi drastičnu stopu urušavanja, turistička sezona izgleda da će nas više ohladiti nego što će nas ugrijati i gotovo da izlaza nema. Jer ovo što je predloženo nije doslovno ništa i bolje da nismo dobili ni ovo. Ali što evo, kažete predložite nešto što možete učiniti, ima nešto što u proračunu nema i to je zabrinjavajuće. Nema podatak gdje mi trošimo i koliko novca ode za ovakve javne nabave. Gdje sve po javnim nabavama je nekoliko puta skuplje nego što to doista košta. A kada se sve to provede, tobože po zakonu to je ogroman novac. Jesu vam gospodarstvenici rekli da godišnje mito i korupcija košta da iznađe iz njihovih resursa 4,5 milijarde kuna godišnje, samo sredstva koja utroše na mitu i korupciji. I zašto se tomu ne stane na kraj. Koliko gubimo od odustajanja od ZERP-a, stotine milijuna kuna, stotine milijuna kuna gubimo godišnje od narodne imovine, od nečega što pripada svim građanima, od krađe rudnog blaga. Zašto se država ne naplaćuje od tih ljudi, nego je naumila smanjiti mizerne mirovine. Dakle, ovo je, ovo je jedan način gdje biste zaista mogli ako imate ozbiljne volje i ozbiljne namjere i čiste namjere naplatiti se od dužnika. Pa i od onih dužnika koji nisu zakonski dužnici ali koji trebaju ovo platiti. Dakle, činjenica je da i dalje bježite od istine, da i dalje bježite od biti, odgovornosti. Jer bijeg o činjenica, bijeg od istine je bijeg od odgovornosti. A imali smo jedan konkretan bijeg, prema tome, društvo u bjegstvu koje je zemlju uvelo u krizu ne može je izvaditi iz krize.
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas, molim vas, nemojte dobacivati. Idemo dalje, sada imamo tri ispravka netočnog navoda i tri replike. Tako da je ujednačeno. Najprije uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolegica Antičević je rekla da ova vlast, citiram, ne želi priznati da problema ima, pa onda u istome smislu i da se stalno čeka da kriza prođe sama od sebe. Kolegice Antičević to je netočno. Netočno je zbog toga što je Vlada i ovaj Sabor još prošle godine povećao osiguranje štednih uloga građana. Ovo je drugi rebalans proračuna u ovoj godini pa je i to dokaz da ne čekamo da kriza prođe sama od sebe. Kažete da cijelo vrijeme bježimo od istine. I to nije točno, nego je točno da vi ne želite čuti ono što se ovdje, što Vlada i predsjednica Vlade govori. Cijelo vrijeme govorite, i to godinu i pol, da je kriza, kada predsjednica Vlade u uvodnom izlaganju kaže, kriza je, svi smo svjesni mjera koje moramo poduzeti vi u svojoj raspravi i dalje pričate da bježimo od istine i od krize i od problema.
Zahvaljujem. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa ispravio bih netočan navod kolegice Antičević koja je rekla, kaže, opet udar na malog čovjeka, dakle, ukidamo plaćanje udžbenika, prijevoza, pa gospođo Antičević to ste isto govorili kada smo donosili taj zakon, tada ste rekli kako to nije dobro, sada ponovno govorite da je to udar na čovjeka a istovremeno znate da nije ovolika kriza u svijetu i da nam nije gospodarstvo u ovakvoj situaciji u kakvoj je, dakle, otežanoj zbog ove recesije da bi ovaj program ostao. I da ova Vlada to ne ukida zato što hoće, nego zato gospođo Antičević što mora a jedino vi sada u ovom trenutku ne želite priznati jer vi uvijek pilite naopako. I stalno kao na malog čovjeka, povreda, osobnosti itd., itd.. A ta vaša retorika kojom vi govorite cijelo ovo vrijeme prepoznata je u Hrvatskoj javnosti da isključivo obmanjujete javnost. Jer vaše mjere ne donose prosparitet ovoj Vladi.
Hvala lijepa. Zahvaljujem, zahvaljujem. Imamo ispravak netočni navod, uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegica je kazala da Vlada prikriva istinu i ne želi priznati da ima problema. Što je apsolutno netočno. Naime, da nismo prepoznavali, da nismo rješavali probleme ne bi imali sada već drugi mandat kao HDZ-ova Vlada u kontinuitetu. Probleme smo rješavali, evo uzmite samo dug umirovljenicima koje ste vi prikrivali i za koje ste vi govorili da nije istina a on je riješen. Dakle, umirovljenicima je isplaćen dug. Isto tako rebalans kojeg smo imali, onaj danas rebalans i onaj koji je najavljen jasno govori da se ova Vlada želi sučeliti sa problemima, da ih ne želi prikrivati i da će povući one najbolnije rezove. Dakle, ne u interesu dnevne politike nego da bi se riješili problemi.
Zahvaljujem. I sada imamo 3 replike. Prvi je uvaženi zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Hvala. Kolegica Antičević je rekla, citiram, očekuje vlast da kriza prođe sama od sebe. Pa i to je jedan pomak jer do jučer ova vlast nije priznavala da kriza uopće postoji a jučer je potpredsjednik Sabora gospodin Šeks na Hrvatskoj televiziji izjavio, citiram: "Samo Nostradamus zna kada ćemo iz krize.". Zanimljivom, ja predlažem pošto se Vlada proširila da se osnuje ministarstvo ili da se uvede službena državna vračara koja će eto pogađati kada ćemo izaći, kada ćemo ući. A velika je stvar da ste priznali da treba izaći iz krize šta znači da smo ipak ušli u tu krizu. A da se narod nastavlja zbunjivati, da ne spominjem ovo sa mirovinama, pa zna se tko je uzeo umirovljenicima i tko nije priznavao da se to uzelo i tko vas je prisilio na kraju da to morate vratiti. Ali ministar Bajs, evo vidite jučer podatak, ovaj vikend je u Hrvatsku ušlo 159 tisuća turista, lani 377 tisuća, isti vikend uspoređujući. Dakle noćenja je manje za 15%, turisti manje troše, podbacio je nautički turizam za 24% itd.
Uvaženi zastupniče! … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Uvaženi zastupniče, o tome uvažena zastupnica Antičević nije progovorila riječi… Je, je, niste vi nju razumili dobro.
Ona je rekla da ova vlast ne želi prihvatiti da očito ima problema što je i gospodin Kovačević čak primjetio.
Nemojte činit nemoguće mogućim. Molim vas.
Ne, ne, ja činim moguće. A vi me sprečavate, uzimate mi vrijeme.
Hvala lijepa!
Znate koliko ste mi uzeli? Vratite mi malo.
Hvala lijepo!
Nisam ja umirovljenik samo da uzimate. Vratite mi minute, bar minute kad nećete umirovljenicima.
Hvala lijepa! Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega, ovaj dio mog izlaganja kad govorite da Vlada ne priznaje i neće da prizna da uopće ima potrebe, odnosno o kriznim vremenima, o kriznoj situaciji o kojoj smo mi govorili još 2007. godine, upravo na tom tragu kad je počeo govoriti i guverner Rohatinski. Ali mogu reći, i nakon ove vaše replike da bi jednim dijelom se i korigirala da Vlada prikriva, da bi se nešto skroz prikrivalo mora se i spoznati i poznavati. Ali oni to dobrim dijelom rade ne samo iz tog spiniranja i želje da se prikriju stanja, nego nisu sposobni niti spoznati pravo stanje stvari. Dakle, uz to ide jedna apsolutna nesposobnost vlasti da se nosi sa ovom situacijom u kojoj su nam svojim neradom, nesposobnošću uvalili. I kao što industrijska proizvodnja je srozana, pada iz godine u godinu i to je bio prvi evidentni pokazatelj kriznog stanja i kriznog vremena. Ali je činjenica, što govore naši ekonomski priznati stručnjaci s kojim komunicira i naš ministar Šuker, da je svjetska kriza samo bila okidač izvornosti i originalnog hrvatskog proizvoda tj. ove krize u kojoj su se našli hrvatski građani.
Zahvaljujem. I sada je na redu uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite. Replika, jasno.
Bit ću kratak. Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolegica Ingrid je na počeku svog izlaganja govorila da se ova Vlada okomila na najslabije gledajući na besplatne udžbenike i prijevoz učenika. Kako sam ja 30 i neki u ovoj pojedinačnoj raspravi strah me da kakvom smo brzinom počeli donositi rebalanse, da se do tad ne dogodi još neki rebalans pa da se ne promijene stavke, ja ću pročitati još neke stavke koje pokazuju, ovo što je gospođa Ingrid govorila, da su u rebalansu uglavnom "stradali " najslabiji. Kada govorimo znači o dijelovima Hrvatske svakako se otoci, uz ratom pogođena područja, se mogu smatrati najosjetljivijima pa ću samo pročitati neke stavke koje su smanjile iz dijela za otoke. Kapitalne donacije 5 milijuna kuna, razvoj otoka i priobalja 15, izgradnja komunalne infrastrukture 16 i poticanje redovitih brodskih i pomorskih linija 25. To je prema jednom brzom izračunu oko 62 milijuna kuna. Kako znamo da je najveći, dakle da je proračun smanjen za oko 780 milijuna kuna, ispada da su otoci i otočani skoro desetinu tog iznosa već sada na svoja leđa primili, a strah me uopće gledat šta će bit kad budu oni rebalansi koji se govore o milijardama. Međutim, valjda će, ministarstvo mora ipak pronaći najbolji način da sto preraspodjeli zato što su intelektualne i osobne usluge u ovom rebalansu povećane za 3 i pol milijuna kuna. Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Dakle kolega, izražavate bojazan možda malo i ovako slikovito kazavši da ste 34. tek na redu i da prijeti opasnost da pristigne još jedan rebalans proračuna dok vi dođete na red. Ali je, ponavljam, nešto zaista vrlo izvjesno, da će ova Vlada na tragu one poznate novinarske izreke da se tekst može kratiti dok god ga bude bilo, tako će i ova vlast dok god je bude bilo i dok god proračuna uopće bude bilo, praviti rebalans. A to je upravo i zbog toga što je, kao što je rekla i gospođa Zgrebec govoreći u ime kluba SDP-a, zato što se nema i zato što nedostaje određena filozofija koja je potrebna da nas izvuče iz krize, a koja bi se morala evidentno vidjeti u rebalansu, odnosno i u samom prvotno u proračunu, a koje nema.
Zahvaljujem. I replika, uvaženi zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospođa Antičević je govorila u svom govoru o stvarima kako hrvatska Vlada reže određene segmente vezano za besplatne udžbenike i prijevoz, ali niste spomenuli branitelje. Neki dan sam slušao sada predsjednicu Vlade gospođu Kosor koja je rekla da je gospodin Sanader vratio osmijeh braniteljima na lice ili tako u nekakvom kontekstu. Što je sa braniteljima? Zadnji rebalans proračuna, prošli rebalans proračuna smanjili smo 100 milijuna kuna za branitelje. Ovim rebalansom proračuna smanjili smo 32 milijuna, evo točno 32 milijuna i 489 tisuća skrb za hrvatske branitelje iz Domovinskog rata. Najava je da ćemo kresati mirovine za hrvatske branitelje. Ja mislim da to nije baš najbolja politika, da treba tražiti jedan drugi način, drugi vid kako riješiti ove probleme, a na braniteljima koji su bili prvi na obrani crte bojišnice, oni koji su napravili, dali najviše za Hrvatsku državu mislim da trebaju biti po svemu zadnji kada se režu određena prava. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Kolega Kotromanoviću, s pravom ste spomenuli i branitelje. Sjećamo se gospođe Kosor, tada iz oporbenih vremena, kada je stalno govorila kako treba vratiti dostojanstvo braniteljima. Vidite, kada se političari vole nabacivati dostojanstvom, a da nitko živ ovdje i ne zna definirati što je to dostojanstvo i da dostojanstvo svake osobe počiva neovisno od bilo koje vlasti i da nijedna vlast može oduzeti imovinu i prava i gaziti ih, ali da ne može oduzeti dostojanstvo. Jer to je jednostavno nešto što čovjek ima i što mu nijedna vlast ne može oduzeti niti dati. Ali time se gospođa Kosor kao oporbena zastupnica volila nabacivati, a evo sada tek je sjela u premijersku fotelju, već oduzima to pravo. I to je nešto eto, samo govorim zbog toga ne samo iz ovih razloga koje ste vi naveli i koji kao branitelj i zapovjednik imate puno više pravo govoriti nego ja o tome, ali ja želim s ovog drugog aspekta govoriti kako oprezno treba baratati, pogotovo kada su osjećaji ljudi u pitanju, pogotovo kada su osjećaji takvih osoba u pitanju.
Zahvaljujem. I sada je na redu uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Uvažena gospodo zastupnici. Nastavit ću tamo gdje sam malo prije stao. Gospodine ministre, vidim. Politika svaki tjedan rebalans jedan to je jedna komična politika. Mi smo proračun usvojili negdje u 12. mjesecu. Prvi rebalans u 4. mjesecu. Ovaj mjesec ćemo usvojiti 2 rebalansa proračuna. Već je najavljen za šta ja znam 9. i 10. mjesec 4. rebalans, a malo prije čitam po portalima dobivamo poruke kako je prva ministrica izjavila da ako treba ove godine Republika Hrvatska može imati čak i 10 rebalansa. To je strava. To jednostavno nije odgovorna politika. Od takve jedne politike treba se ograditi i od tih ljudi na neki način ukloniti. Reći ću i to da uz bivšeg premijera Ivu Sanadera najodgovorniji za raspad ovih javnih financija u Republici Hrvatskoj su stranke vladajuće većine. Kada govorimo o vladajućoj većini onda jasno mislim i na HDZ i na HSS i na HSLS i na SDSS i Hrvatsku stranku umirovljenika, pa i na manjinske zastupnike. Jasno ove zadnje pozivam da učine jedan otklon od ove vladajuće politike. Za prilike u Hrvatskoj jasno je nije odgovorna samo svjetska kriza. Ne, već prije svega ova naša javna potrošnja. Pa gospodo, tko je konačno prodao naše banke, tko je prodao Hrvatske telekomunikacije, tko je prodao hrvatske hotele, tko je prodao druge monopoliste ne znam od duhana, INA-u i tome slično. Koliko je Hrvatsku pogodila svjetska kriza? Pa ja tvrdim ona nas je eventualno pogodilo u sferi izvoza. To je na godišnjoj razini možda dvije, tri milijarde dolara. Problem je znači unutarnja politika, problem je deindustrijalizirana Hrvatska. Mi smo ostali bez industrije. U samo jednoj županiji u Hrvatskoj industrija je prva gospodarska grana u kojoj u Istri centralizirana Hrvatska. Svime se upravlja iz jednog centra. Ova megalomanija. Pa čemu ovakve sportske velebne arene. Pa to je krasno. Čemu toliki kilometri autocesta. Pa ja ne kažem da nam ne trebaju, ali ne danas. Pa jedina dvorana za svjetsko rukometno prvenstvo koja je sagrađena bez jedne proračunske kune bila je ona u Poreču. Problem za Hrvatsku je korumpirana Hrvatska. Svaki posao u ovoj zemlji od lokalnih do centralnih vlasti ima svoju proviziju. Preraspodjela od jednog centra prema drugome. To jednostavno tako više ne može. Birokratizirana Hrvatska. Pa u zadnjih 6 godina zaposlili ste najmanje 30, 40000 ljudi. Ja znam da su to određeni i glasovi u Parlamentu, stolice u Parlamentu, ali se tako ne vodi Hrvatska. Ova Vlada nikada nije bila na strani malog poduzetnika već upravo onoga kojega je stvorila temeljem pretvorbe i privatizacije, a danas imamo situaciju da su mnogi mali obrtnici u goroj situaciji i od radnika koji rade kod njih. Dužan sam isto tako sada reći i dvije riječi o Istri. Nisam mogao prije, jer nisam imao vremena. Ovaj proračun, ja se usuđujem reći i ... [[Govornik se ne razumije.]] istarski. To je jedan kontinuitet politike zadnjih šest, pa možda i više godina. Mi smo zastupljeni sa 59,6 milijuna kuna ili 8 milijuna eura. Skinuli ste za jednu Opću bolnicu u Puli 5 milijuna kuna. Pa čemu to? Ranije smo imali 67 milijuna kuna u proračunu 77 milijuna kuna. Danas imamo rekoh 59 milijuna kuna. Time nas naprosto vrijeđate. Crkvi ide 281 milijun kuna Rimokatoličkoj, pa neka ide nemam ništa protiv. Ali samo da kažem o kojim je veličinama riječ. Prema Bosni i Hercegovini ide negdje oko 130 milijuna kuna. Ma neka ide, ali neka se te novce da našoj industriji koja će tamo otvarati radna mjesta. To je suština kako bi se tim ljudima koji tamo žive moglo stvarno pomoći. Županija istarska po stanovniku najviše doprinosi proračunu Republike Hrvatske. Po stanovniku imamo najveći izvoz, iako nas svi tretiraju kao isključivo turističku destinaciju. Ne sudjelujemo u ovom trenutku u Republici Hrvatskoj niti sa jednom sanacijom. Niti jedna kuna jamstva ne dolazi u Istru. Uljanik posluje solidno. Prošle godine 45 milijuna kuna dobiti. Ove godine će biti od 120 do 140 milijuna kuna. Njega želimo privatizirati. Pa zašto? Pa to je zločin prema ljudima koji rade u tom brodogradilištu. Nemojte nam to raditi! Poslujemo rekoh bez ijedne kune jamstva. Nemojte privatizirati Uljanik. Po stanovniku imamo najveći udio u turizmu. Po stanovniku iz proračuna kojega opet najizdašnije pune ti ljudi apsolutno se ništa ne vraća. Kao da svjesno netko želi u ovoj zemlji radikalizirati prilike do određenog prostora. Bez radikalne decentralizacije Istra će samo nazadovati. Netko nas stalno permanentno kažnjava. Vodi se jedna antiistarska politika. Zašto to kažem? Pa Istra u ovom trenutku nema niti jednog ministra. Pa neka bude iz HDZ-a pa ja ću ga i podržati. Pa ja ću i tog HDZ-ovca podržati ako je Istrijan. Pa nemamo, već 10 godina nemamo ni jednog ministra. Nemamo ni jednog državnog tajnika, ni jednog ambasadora. Nemamo ni jednoga generala, ni jednoga direktora javnih poduzeća. Jednoga potpredsjednika Ustavnog suda imamo gospodo. Pa treba vam reći to već jedanputa ovako u lice, ovdje sa ovoga mjesta.
Uvaženi zastupniče, uvaženi zastupniče šta je to? Uvaženi zastupniče. Uvaženi zastupniče Kajin, prvo smirite se svi ovdje. Drugo, ne morate vikati. Ne morate galamiti. To vam nije nikakav argument, a i ova predsjednički govor nastupni nije bog zna kaj. Izvolite ali molim vas smirite se. Izvolite.
I vratite mi dvije minute. U državnoj administraciji od recimo 30 hiljada ljudi koji su zaposleni ili ne znam u zadnjih nekoliko godina ovdje u Gradu Zagrebu, u ministarstvima. Ja tvrdim da 10 ljudi iz Istre ne na rukovodećim poslovima nije dobilo radno mjesto. Tako se jednostavno Hrvatska ne vodi! To je ta antiistarska politika. Ja ću o tome govoriti. Zbog takve politike nismo u stanju niti spor sa Slovenijom riješiti. Radikaliziraju se prilike. Pa Damir Kajin je pokrenuo istarsku pivovaru u Buzetu '93. godine, pa ja sam potpisao koncesiju o Piranskom zaljevu, odgovorio Račana da ne ustupi jedan i pol hektar oko Jorasove kuće. Pa neka se i to zna. Pa morao sam to reći. Ma ja znam da je u jednoj Slavoniji teško, teško je. Ta naša Slavonija, ta ravna, zlatna Slavonija zaslužuje pomoć za sve ono što je dala u obrambenom ratu. I trebamo se sa njime solidarizirati. Ali i oni uviđaju da ova politika centralizacije više ni njima ništa dobro ne nosi. Teško je u jednoj Dalmaciji u kojoj je sva industrija gospodo ako baš tako hoćemo kroz pretvorbu propala. Ali i oni će reći, pa nije pošteno da gradimo jednu luku Gaženicu za 2,5 milijarde kuna, da Istrijani moraju sami graditi, netko je rekao otpisali su nam PDV, ovaj "Istarski ipsilon". Pa teško je u jednoj Podravini, teško je u jednom Međumurju, šta ja znam Zagorju, Lici i treba ih razumjeti. Ali opet ću reći da pet milijuna kuna za jednu opću bolnicu u Puli, pa to je naprosto nedopustivo toliko godina. Teško je u Primorju, Rijeci, ali pogledajte, znam, Treći maj, Kraljevica, ali opet nemojte privatizirati ono brodogradilište koje je Lenac izvuklo iz jednoga stečaja. Jednom riječju kada me već gospodo sa moje lijeve strane, desne strane prebacuje, stalno prebacujete, pa HDZ je doveo zemlju do kraja. Sa HDZ-om će ova zemlja i dalje tonuti. Ali ja tvrdim da Hrvatska može, ono što je Bog dao ovoj zemlji pa nije dao nikome. Imamo jednu ravnu Slavoniju, imamo predivno Zagorje, imamo more, hiljadu i 200 otoka. Da je nekome Bog dao škare da si izreže u Europi zemlju kakvu može zamisliti samo izabrao bi upravo Hrvatsku. Sve imamo, a opet ništa nam nažalost od ruke ne ide. Mi ćemo gospodo još nekako skrpati ovu 2009. godinu, ali što će biti sa 2010.? Pa biti će …/Govornik se isključio pa naknadno uključio/… samo su neki napustili ovaj brod koji ide prema onome slapu kojeg sam prije pokušavao opisati. Ja znam da građani nisu krivi za ovu situaciju ali će jasno iz ove situacije upravo oni izvući ne znam gaće na štapu. Malo prije sam rekao koliko će nas ovo koštati ukoliko se netko drzne skinuti plaće i penzije za 10%. Pa nije to samo 10%, pa mi ćemo u konačnici, svaka četveročlana obitelj izgubiti će najmanje 5 prosječnih plaća. Penzija još i više. Nemojte to gospodo raditi jer to napravo ne bude dobro.
Zahvaljujem uvaženi zastupniče, vrijeme vam je isteklo.
Pa koliko ste mi uzeli vremena?
Izvolite sjednite. Najprije da vam kažem sada nekoliko riječi. Mislim da je ovo saborska govornica i da ljudi prepoznaju nekoga tko želi dobro i tko govori u ime ljudi i onoga tko sebi pravi reklamu i vodi kampanju, bez obzira o kome to bilo riječi pa makar i o vama. Prema tome, hvala lijepa. Idemo na ispravke netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Kajin vi ste u mnogome u pravu, ja nisam ovo shvatio kao …
Ispravak netočnog navoda. Šta je ispravak netočnog navoda?
Sada ću reći. Samo mi dopustite da kažem to, malo se držite i vi Poslovnika.
Držim se, samo recite šta je ispravak.
Mislim to dovoljno govori o demokraciji. Kolega Kajin je u pravu kada kaže da je korupcija jedna od većih problema ove države, međutim, da svi poslovi.
Molim vas, uvaženi zastupniče šta je ispravak netočnog navoda.
Gospodin Kajin je rekao da za sve poslove na lokalnoj i državnoj, od lokalne do državne razine se uzima provizija. Ja tvrdim da to nije tako. Barem je to slučaj u Đakovu, dok sam ja bio gradonačelnik. Za ovih 6 mjeseci ne govorim, na državi kako je, vjerojatno ovisi o stranci koja je na vlasti, pa to način, način obnašanja vlasti. S druge strane.
Zahvaljujem, isteklo vam je vrijeme. Idemo dalje.
A uzeli ste mi vrijeme.
Idemo dalje, uvažena zastupnica Vesna Buterin. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod kolege Kajina koji kaže da ova Vlada nikada nije bila na strani malog poduzetnika. To je apsolutno netočno, ova Vlada je otvorila preko 320 poduzetničkih zona i na taj način jasno pokazala koliko drži do ulaganja u razvoj poduzetništva. Da ne spominjem da je upravo ova Vlada spasila Treći maj ugovaranjem četiri nova broda, gdje je dakle omogućila nesmetani tijek daljnje proizvodnje i na taj način isto tako omogućila mnogim malim i srednjim poduzetnicima koji vežu svoje poslovanje uz Treći maj.
Hvala. Povreda Poslovnika uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Pa Poslovnik nije objasnio ovaj slučaj kada predsjedavajući krši Poslovnik i ne dozvoljava kada se radi po Poslovniku.
Hvala lijepa. Vi ste se javili prekasno da bi bio ispravak, ali oprostite, ne možete, niste se pozvali ni na članak, sjednite, smirite se, smirite se, ajde sjednite dolje. A sada idemo dalje. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Franjo Lucić. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravljam netočan navod gospodina Kajina koji je rekao kako Istra nema ministara. Pa vi ćete upravo gospodine biti budući predsjednički kandidat i neka ova javnost vidi kakvog kandidata imamo i jao si ga nama svima.
Nije ispravak netočnoga navoda.
Hvala na čestitkama, zadržite ih za vrijeme poslije izbora, tada ćemo si čestitati. Poslije izbora ćemo si čestitati.
Molim bez dobacivanja. Uvaženi zastupniče, smirite se, smirite se.
Iz iz bivše JNA koji su bili antifašiti, … [[Govornik se ne razumije.]] u Istru integrirali u Hrvatsku.
Zahvaljujem, zahvaljujem. Molim vas da se držite reda i discipline u ovom Visokom domu. Pa nije herojstvo vikanja, nije herojstvo galamiti, nećete zato uvjeriti ljude ako nemate argumente, smirite se, mirno treba i treba raditi po poslovniku koji smo sami donijeli. A sada je na redu uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Hvala gospodine potpresjedniče, ma teško je ispraviti gospodina Kajina jer on često stavlja pitanje sebi čemu ceste, onda kaže trebaju nam ceste, sam sebi odgovara. Ali ispraviti ću dva netočna navoda. Prvi, ova Vlada nije bila na strani malog poduzetnika, netočno kolega Kajin. U protekloj, samo u protekle dvije godine za poduzetništvo je u proračunu direktno izdvojeno 11,2 milijarde kuna. Sjetite se ulaganja u tekstilnu i u drvnu industriju. Ispravak drugog navoda. Ukida se potpuno, ukidaju se sredstva za bolnicu u Puli i KBC u Rijeci. Isto tako netočno. Pogledajte na stavkama Ministarstva zdravstva pa ćete vidjeti da se ta sredstva ne ukidaju.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegica Buterin i Roksandić su već ispravili ove navode da ova Vlada nikada ne bi bila na strani malog i srednjeg poduzetnika. Naravno da 300 poduzetničkih zona govori dovoljno samo za sebe, a ja mogu sa zadovoljstvom svjedočiti da je Ministarstvo gospodarstva malog i srednjeg poduzetništva i u mojoj županiji učinilo iznimne napore glede poduzetničkih zona. A s vama kolega Kajin, ja sam mislio da imam dosta ovako jak nastup glede glasnosti, ali uistinu ne mogu, moram vam priznati da vi ste danas premašili sve mjere.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Nevenka Majdenić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo, ja sam isto također mislila da ispravim ovaj netočan navod da na strani malog poduzetnika Vlada nikad nije bila. S obzirom da su kolege i kolegice ispravili, ja ću samo pozvati gospodina Kajina da ode malo izvan centra grada, uglavnom su poduzetničke zone tamo. Mislim kao predsjednički kandidat da bi to trebao znati, ali zaista ova Vlada od 2003. godine pa od 2008. pa i dalje puno sredstava ulaže baš upravo u malo i srednje poduzetništvo. I akcent je na razvoju gospodarstva upravo na malom i srednjem poduzetništvu. Ja mislim da gospodine Kajin treba čitat novine, ali treba malo izaći izvan grada pa vidjeti što se tamo događa.
Zahvaljujem. Bez dobacivanja uvaženi zastupniče, bez dobacivanja. Uvaženi zastupnik Vladimir Ivković. Izvolite.
Kolega Kajin je u svojoj istarskoj žalopojki spomenuo 59 milijuna kuna kao ulaganje, kao ukupni iznos koji se ulaže. Ja ispravljam taj navod. Naime, samo u plinovod koji se sada gradi od Umaga do Pule ulaže se gotovo taj iznos preko državnog poduzeća za regionalni plinovod koji je u funkciji i trebao bi biti financiran od strane regionalne samouprave. Financira ga država i zbog toga ovi navodi koje on iznosi su jako … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. I sada idemo dalje s pojedinačnom raspravom.
Zašto nije nitko replicirao? Kako da ja njima odgovorim?
Uvaženi zastupniče, vodili ste takvu raspravu da vam ne mogu replicirati. Hvala lijepa. Na redu je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Poštovani ministri, potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja moram reći da sam danas izuzetno razočaran sa ovom raspravom, ne sa raspravom, nego sa nastupom Vlade. Ja sam očekivao da će danas premijerka po prvi puta izaći pred ovaj Visoki dom i ovdje iz Hrvatskog sabora se obratiti zastupnicima i građanima Republike Hrvatske i reći im kakvo je stanje nacije. Dakle, mislim da bi bilo vrijeme da doista kažemo, gledajte ljudi, u teškoj smo situaciji. Došlo smo do toga da imamo izuzetno velikih problema i trebamo učiniti sve da preko tih problema pređemo. Nama je ovdje premijerka rekla da ovaj rebalans radimo zbog ekonomske makro stabilnosti. Ako bi to bio jedini problem, onda problema u Hrvatskoj ne bi bilo. Problemi su mnogo dublji, mnogo teži i za njih će trebati puno više rezova. Pozvala je isto tako na daljnju suradnju i dijalog, ali nažalost, gospođa Kosor nije imala potrebu odslušati čak niti rasprave klubova zastupnika, a kamo li zastupnika samih, a ne vjerujem da će imati potrebu čitati fonogram sa ovih sjednica. Niti jedan od brojnih potpredsjednika ne sjedi u ovoj dvorani i uopće ih ne zanima što saborski zastupnici misle, što predlažu, što kritiziraju kako bi doista ugradili sve te prijedloge ili te kritike ili ta upozorenja o kojima danas razgovaramo u rebalans proračuna koji će označiti budućnost Hrvatske ili daljnju, ali vrlo opasnu stagnaciju Hrvatske. Poziv je već nešto, ali nažalost bojim se da će ostati sve na pozivu. Gledajte, mi smo imali nedavno predizbornu kampanju za lokalne izbore. U predizbornoj kampanji kao pijani bogataši Vlada je šepurila se zemljom razmećući se kamenima temeljca gdje god je bilo neko uređeno stajalište. Gotovo kao ucjenu su govorili glasajte za HDZ, dobiti ćete med i mlijeko. Nakon lokalnih izbora ostao je pelin, a danas nam se obećavaju na jesen suze. Postavljam si pitanje što je sa svim tim silnim obećanjima? Zar je doista moguće da 16.5. ministar financija nije znao kakva su mu prva tri kvartala? Zar je doista moguće da odbjegli premijer nije 15.5., prvi kvartal pardon, prva tri mjeseca, da niste znali kakva su prva tri mjeseca? Zar je moguće da odbjegli premijer nije znao 15.5 kakva su mu prva tri mjeseca? Ali usprkos toga, otvarale su se autoceste bez građevinske dozvole, postavljali su se kameni temeljci, ugovarali su se radovi bez troškovnika, milijarde kuna su ugovorene u predizbornoj kampanji bez troškovnika. Prvi prijedlog Vladi i premijerki, pod hitno revidirajte predizborna obećanja iz lokalne kampanje, izađite pred građane i recite što je od toga bila obmana, a što ćete doista napraviti u sljedećem razdoblju. Tamo gdje su birači povjerovali i glasali za HDZ tek će se sada osvijestiti i vidjeti da ništa od tih obećanja. Tamo gdje birači tome nisu povjerovali, gradonačelnici su došli na ogromne rupe. Danas je problem u lokalnoj samoupravi jer nema gotovo proračuna jedinice lokalne samouprave koji nije suočen sa ozbiljnim problemima, što zbog povrata poreza na dohodak, što zbog toga što se drastično manje puni taj proračun, što zbog toga što mu je prethodnik ostavio probleme. Predlažem premijerki da pod hitno okupi gradonačelnike gradova sa decentraliziranim funkcijama i posebno župane i da se s njima sastane i doista vidi kakve i oni imaju probleme. Sve ovo o čemu mi govorimo na državnom nivou, puno više je problem na lokalnoj razini jer ministar na lokalnoj razini ne može poput ministra Šukera izdati trezorske zapise, ne može se ni na koji način u ovom trenutku zadužiti, ne može ni na koji način premostiti probleme na koje je naišao. Dakle, treba se sastati sa gradonačelnicima i županima i treba vidjeti kako razriješiti taj problem jer ništa neće biti ako saniramo eventualno državni proračun, a ostane nam problem u lokalnim proračunima. Jednako tako zazivam da uz proračun koji će biti stvarni i pravi imamo i pravu i stvarnu daljnju decentralizaciju. Ne može se u ovoj Hrvatskoj donositi odluke prema političkoj diskreciji, obećavati se jedino i samo tamo gdje su naši na vlasti, a ne tamo gdje građani imaju potrebe. Ovaj proračun je pokazao dakle da će se prije svega štedjeti na srednjoškolcima i da se jako veliko povjerenje ima u srednjoškolce da će oni uspjeti izvući državu iz krize. Ukida se prijevoz, ukidaju se udžbenici. Danas smo imali ovdje jednu repliku oko tih udžbenika o tome da trebaju dobiti samo oni kojima su oni potrebni, a i to smo upravo mi i predlagali kad se taj zakon donosio. Niste željeli slušati. Sa prijevozom je situacija puno drugačija. Dakle, doista prijevoz srednjoškolaca u srednje škole idu djeca iz ruralnih područja prema gradovima. To je međumjesni prijevoz prema gradovima, to je međumjesni prijevoz srednjoškolaca, unutar mjesta i nema pravo se na prijevoz srednjoškolaca. Ako ovo ukinemo postavlja se pitanje koliko djece na jesen neće krenuti u srednju školu? Koliko djece na jesen neće nastaviti srednju školu? Nema ovdje ministra Pankretića da ga pitam gdje su ti novci u ovom proračunu koje je tada potpredsjednica Vlade, a danas premijerka obećala seljacima na onom prosvjedu dolje u Vukovarskoj? Gdje je novac za mlijeko? Gdje je novac za daljnji poticaj? Upravo se ovih dana vrši kombajniranje žita, seljaci predaju žito u silose, ne znaju po kojoj cijeni će im to žito biti plaćeno. Da li se netko pita odakle će ti ljudi kupiti udžbenike svojoj djeci, odakle će ti ljudi platiti 400, 500, 600 kuna na jesen kartu da im djeca mogu ići u srednju školu? O tome danas mi ovdje razgovaramo. Niti smo im riješili ona obećanja koja je dala potpredsjednica Vlade tada, danas premijerka u Vukovarskoj, ministar Pankretić je zbrisao na mjesto potpredsjednika Vlade i ostavio poljoprivrednike i poljoprivredu na obećanjima, a danas imamo problem da tim ljudima još otežavamo i budućnost njihove djece jer im ne dajemo novac za prijevoz djece. Isto tako, netko je rekao danas smanjuje se uvoz. Da. Uvoz se smanjuje, ali ne zato što se supstituira domaćom proizvodnjom. Uvoz se smanjuje zato što ljudi više nemaju za kaj kupovati. Prije svega smanjio se uvoz ajmo nazvati to luksuzne robe, a to su automobili i neki drugi, ali na žalost mi smo napravili supstituciju domaćom proizvodnjom. Apeliram da se hitno aktivira Agencija za hranu i da napravi jednu ogromnu zapreku na granici uvozu nekvalitetne hrane u Hrvatsku. I dalje se uvoz smeće u Hrvatsku, a naši poljoprivrednici i naša prehrambena industrija ima problem sa plasmanom svojih poljoprivrednih proizvoda na domaće tržište. Jedino u siječnju kada smo imali izvoz tune, imali smo više izvoza od uvoza poljoprivrednih proizvoda. Jedino u siječnju. Jedino tada i nikada više u ovoj godini, a i dalje imamo robu sumnjive kvalitete. Ista je stvar i sa poduzetničkim zonama. Istine radi, poduzetničke zone su se počele graditi 2000. godine, ministar Pecek je pokrenuo veliki projekt izgradnje poduzetničkih zona, i 2003. godine bilo ih je više od 200 u Hrvatskoj. Nastavila je Vlada 2003., danas ih imamo negdje oko 400 i neke od njih jesu aktivne, a neke od njih su samo i jedino na papiru, jer da mi imamo 400 poduzetničkih zona danas ne bi govorili o krizi. Kada bi u svakoj od tih zona radilo po 100, 150 ljudi minimalno imali bi veliki broj, veliki problem sa strukturom nezaposlenih, odnosno zaposlenih, a ne ovako kao što danas imamo. Ono što je problem ovog proračuna, a što bi trebali i što sam očekivao danas od premijerke da nam kaže koji su ciljevi ekonomske politike Vlade Republike Hrvatske. Mene zanima koliko Vlada Republike Hrvatske ima za cilj očuvati radnih mjesta do kraja godine? Zanima me koliko ima cilj da bude otvoreno novih radnih mjesta u Hrvatskoj? Zanima me koji je cilj Vlade da bude ciljana plaća, prosječna plaća u Republici Hrvatskoj na kraju godine, ciljana penzija u Republici Hrvatskoj na kraju prošle godine, a ne da imamo situaciju kao što danas me brojni ljudi ovdje u Saboru, ali i u mojem gradu pitaju da li da uopće idu na godišnji jer ne znaju kada se vrate s godišnjeg niti da li će dobiti plaću, kolika će ona biti i da li će uopće uspjeti sačuvati svoje radno mjesto. Prema tome, otvorimo oči, budimo potpuno iskreni, ali zazovimo i taj dijalog … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem. Vrijeme. Imamo sada dva, četiri, pet ispravaka netočnih navoda i tri replike. I još 39 pojedinačno. Pa idemo redom. Prvo je ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Kolega Mršić, rekli ste da će ovaj proračun označiti budućnost Hrvatske. Naprotiv ovaj proračun će trajati svega najduže mjesec dana i neće imati nikakav utjecaj na budućnost Hrvatske, osim što ćemo vjerovatno još dublje potonuti. Nakon ovih lokalnih izbora nisu ostala ni brda ni doline, ni med i mlijeko, pa čak ni onaj vaš pelin, nego je ostao jad i čemer.
Hvala. Sada je na redu uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Evo ispravljam navod gospodina zastupnika koji kaže da se Vlada u predizbornoj kampanji razmetala postavljanjima kamena temeljaca. To je zaista netočan navod, a mogu vam gospodine zastupniče kazati na području moje jedinice lokalne samouprave da bi bila sretna da u narednom četverogodišnjem razdoblju nova ekipa ljudi koja je preuzela odgovornost za grad, da jednom trećinom kapaciteta obnašaju ono i zadovoljavaju one sadržaje koje smo u prethodnom mandatu zadovoljili da bi bila presretna. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala. Nije točan navod kolege Mršića da se najviše štedi na srednjoškolcima. Točno je kolega Mršiću da je najveće smanjenje rashoda, da se najveće smanjenje rashoda odnosi na ministarstva i druge proračunske korisnike koji su dodatnom racionalizacijom poslovanja smanjili troškove provođenja programa, ali i plaće državnih dužnosnika. I drugo, ostaju besplatni udžbenici za 30 tisuća školaraca, od kojih 22 tisuće sa socijalnim iskaznicama. Hvala.
Zahvaljujem. Sada je na redu uvaženi zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Kolega Mršić, netočno ste naveli da se Vlada u ovoj predizbornoj kampanji šepurila po terenu i obećavala med i mlijeko. Naravno da smo svi svjesni da su ovo bili neposredni izbori za načelnike, gradonačelnike itd., i svatko je nudio svoj program. Naravno da očekujemo svi pomoć i potporu Vlade i mi u našoj županiji možemo sa zadovoljstvom svjedočiti istim takvim pothvatima. Drugo, rekli st da se otvaraju autoceste bez građevne dozvole. Pa ako je tako, zašto ste osobno nazočili, ako aludirate na našu autocestu do Koprivnice, zašto ste osobno nazočili isto, ako je to tako nečasna radnja? Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I ispravak netočnog navoda, Frane Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Prvo netočan je navod da je u vrijeme Vlade koju je predvodio SDP da se je napravilo preko 200 poduzetničkih zona. 8 brojkom … [[Govornik se ne razumije.]] , 8 poduzetničkih zona na kraju vašeg mandata je bilo, a danas ih je preko 320. Dalje, netočan je navod da su se otvarale autoceste bez građevinske dozvole. I to je netočan navod. I treće, netočan je navod da su se financirali projekti samo tamo gdje je bila istovjetna vlast, ovo je državna vlast. Dakle, to je potpuno netočno. U to će vas uvjeriti projekti na Korčuli, u Pločama, u Vela Luci itd. ali tamo ste vi izgubili izbore.
zahvaljujem. I sada imamo tri replike. Prvi je uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Zahvaljujem. Pa gospodin Mrsić analizirajući ovo stanje jel, državnog proračuna izjavili ste da je konačno Vlada priznala da smo u jednoj dubokoj krizi, u jednoj dubokoj, neću reći u čemu, ali nezavidnoj situaciji. Međutim ja sam na to upozoravao kao zastupnik i mi zajedno još u 12. mjesecu prošle godine. Tada sam čak i rekao da smo došli do ruba provalije na kojoj je putokaz na kojoj je pisalo idemo dalje. E sada se mi nalazimo tu negdje usred te provalije, još lebdimo dok neopaučimo dolje od dno. I danas ponovno se priča o tome, kako su ovo povijesni kako ćemo izaći iz krize itd. a vezano za ovaj dio koji je bio, danas smo mi dužni negdje preko 40 milijardi eura, uz to donosimo glupe zakone kao što je Zakon o nepušenju itd. itd.,a s druge strane imamo jedince lokalne samouprave koje su nakon ovih izbora, odnosno prije izbora prezadužene. Jer to nisu bila samo obećanja i programi kandidata, nego je to bilo nezajažljivo zaduživanje na osnovu obećanja koja su dolazila iz Vlade Republike Hrvatske i pojedinaca iz ovog Sabora. Meni je žao što ovdje nema sada gospodina ministra Šukera. Ja bih zamolio da konačno u ovom drugom, odnosno petom rebalansu koji već ide, da se konačno uvede potpuna decentralizacija Hrvatske kako bi jedinice lokalne samouprave koji doduše dobivaju sada nešto malo više novaca od poreza na dohodak dobili i nazad onaj porez na dobit. Jer u ovom trenutku svaki dan se gube radna mjesta, ljudi ovo slušaju, slušaju naša prepucavanja, ali potrebno je naći odgovore. I potrebno je na kraju krajeva uz tu decentralizaciju, sada ću ja završiti, samo jedna rečenica. Omogućiti jedinicama lokalne samouprave da npr. grad Đakovo riješi dug od 35 milijuna kuna.
Hvala.
35 milijuna kuna ... /Govornik isključen./ ...
Uvaženi zastupniče hvala lijepo. Zahvaljujem. ... [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]] Sjednite, vrijeme vam je iscurilo. Sjednite. Pa ne možete govoriti 10 minuta. Molim vas. Uvažani zastupniče. Ponašajte se pristojno u ovoj sabornici, nemojte praviti nered. I drugo, možete govoriti repliku ali isključivo na temu kojoj govori uvaženi zastupnik, a on o tome nije u većini rekao ništa. I molim vas nemojte praviti nered u sabornici. Ja vas neću stalo, uvaženi zastupniče smirite se. Radite cirkus. A i vi koji se smijete podržavate čovjeka, umjesto da ga na svom klubu ipak upozorite da je ovo Visoki dom gdje postoje određene regule po kojima se moraju ljudi ponašati. Nemojte to više činiti. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Mršić. Izvolite.
Pa kolega Vinković ja sam upravo o tome govorio da vrlo ozbiljni problemi su u jedinicama lokalne samouprave, a sada ću reći nešto što me je potpuno razočaralo, a to je dakle da su svima bili puna usta Vukovara u predizbornoj kampanji, jedini grad koji je najoštrije nastradao u ovom rebalansu proračunu je upravo grad Vukovar, kojem se za 30% smanjuje sredstva za obnovu i razvoj vukovara. Mislim da je to sramotna kazna za ono što su birači učinili u Vukovaru, a to je da su ukazali povjerenje čovjeku koji ima program i želi izvući Vukovar iz one krize u kojoj se danas nalazi. Ja pozivam Vladu i pozivam vladajuću većinu. Ispravite tu grešku, ne da vratite tih 20, 30% natrag nego na to dodajte 100%, svi imamo obaveze prema tome gradu, a posebno vi koji imate jako puno usta toga Vukovara, ali vi želite tamo očito vlast, ne želite pomoći tim ljudima koji žive u tom Vukovaru.
Ja ponovno molim zastupnike. Postoji točno u našem Poslovniku propisano da se replika može vršiti na temeljno izlaganje, a vi odgovarate na ono što je taj replicirao. Niti je on išao na vaše temeljno izlaganje, niti ste vi odgovarali na njegovu repliku. Hvala lijepo. Uvaženi zastupnik Ivica Pančić, replika. Izvolite.
Zahvaljujem. I nakon bijega Ive Sanadera socijalna politika i ove Vlade je da siromašni postaju još siromašniji, a bogati još bogatiji. I zbog toga kolega Mršiću kada kažete da treba revidirati sva data obećanja u predizbornoj kampanji. Naravno da vladajuća stranka smatra da će se obećanja zaboraviti. Zbog toga pravi zahtjev treba glasiti, revidirajte potpisane ugovore oko velikih infrastrukturnih projekata. Jer natječaji se namještaju, cijene se napuhavaju, a onda svi oni koji sudjeluju u tome natječaju poslove dijele međusobno uvodeći kooperante kojima daju poslove po daleko manjim cijenama. A gdje novac završava? Završava u privatnim džepovima. Kako se podjele obavljaju, meni je žao što ona kaznena prijava oko Gaženice nije još ugledala svijetlo dana, odnosno da nije podastrijeto javnosti. Odgovor tko je uzeo novac? Uopće nije pitanje da li je uzet novac, već je samo pitanje tko je uzeo. I tih 225 milijuna koje se uzima od naše djece, taj novac je netko na Gaženici uzeo. A da o autocestama, o svim ostalim dionicama autocesta koje su se u ovih 4, 5 godina gradile da i ne govorimo. I ako želimo nešto napraviti, onda nekoliko ministara i nekoliko državnih tajnika koji su u toj hobotnici korupcije sudjelovali, jednostavno u početku trebaju biti smijenjeni. Hvala.
Zahvaljujem. Ali ja ponovno moram reći. Morate se držati i reći na što replicirate uvaženom zastupniku. Vi to opet niste rekli.
Jesam rekao sam. Opet sam rekao mogu citirati. Mogu citirati.
Hvala lijepo. Povreda Poslovnika, uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Radi se o članku 209. u kojem je regulirano što znači netočan navod i kada se daje i što znači replika i kada se daje. Oprostite. Ili vi imate neki drugi Poslovnik? Stavak 3. članka 209. kaže: "Ako zastupnik zatraži riječ da bi odgovorio na navod replika predlagatelj će mu dati riječ čim završi govor onoga koji je navod iznio. Replika zastupnika, odnosno odgovor na repliku ne mogu trajati dulje od 2 minute" Oprostite, vi sa svojim tumačenjem Poslovnika ograničavate naše replike. Jedno je netočan navod. Ja se slažem da treba reći ispravak netočan navod taj i taj, ali oprostite replika zato i postoji da se može na širi način obrazložiti kad se replicira onome tko je imao svoje izlaganje. Molim vas, ja mislim da u ovom slučaju vi kršite Poslovnik i da ga ne tumačite pravilno. Zašto onda postoji replika?
Ne. Replika postoji da se replicira na izlaganje koje je bilo ali ne kad je replika potpuno van konteksta izlaganja i ja uvijek to prigovaram da se i tu krši Poslovnik i tu se moramo toga držati. Prema tome, uopće nije povreda Poslovnika.
Ja mislim da vi jako široko tumačite Poslovnik.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić. Molim vas, ne možete sa mnom polemizirati. Izvolite.
Kolega Pančić, hvala vam lijepo što ste upozorili još jedanput na ono što sam ja rekao u svom osnovnom izlaganju a to je dakle da su se ugovarali poslovi tijekom ove predizborne kampanje bez valjanih troškovnika, bez projekata, bez da se znalo gdje počinje a gdje završava neka auto-cesta, bez da su primjerice bile otkupljene livade za tu cestu nego su se svečana otvaranja obavljala na posuđenim livadama što sve govori o ozbiljno projekata u koje se ulazilo i postavlja se doista pitanje kako se mogao napraviti troškovnik bez glavnog projekta, kako se može napraviti troškovnik bez građevinske dozvole, kako se može napraviti troškovnik bez izvedbenog projekta i kako se može ugovoriti onda takav projekt. I moj prijedlog je pozivam predsjednicu Vlade da revidira sve te ugovore i da vidi prije svega što se od toga može napraviti a što ne, a za sve ostalo ili da raspiše ponovni javni natječaj ili da naprosto napravi reviziju tih troškovnika jer je nemoguće da primjerice na jednoj auto-cesti izlaz sa te auto-ceste ugovarate u metrima kvadratnima recimo nekog nadvožnjaka ili mosta. To je naprosto jedna nepoznata mjera u cestogradnji metar kvadratni mosta a da pri tome nemate uopće geomehaniku terena na kojem će se to napraviti. Dakle, najčuvenije je bilo otvaranje auto-ceste prema Dubrovniku gdje se još gotovo ne zna niti trasa kojom će ići a tamo i da postoji glavni projekt te trase, dakle ako ne postoji glavni projekt ne može biti niti valjanog troškovnika pa samim time i ugovor koji je napravljen bi trebao biti ništavan.
Zahvaljujem. I onda sad je replika uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Ovako, slažem se gospodine Mršiću sa velikim dijelom vaše diskusije, ali što vi gospodine zastupniče mislite na izjavu predsjednika Mesića koji evo sad sam dobio poruku, koji kaže "Uvijek sam bio za radikalne rezove ali ako mačku želite skratiti rep onda to treba odjednom.", komentirao je predsjednik Mesić rebalans proračuna, evo "Večernji". Dobro, ovo nije šala za ovo skraćivanje repa ali ovo je crni humor koji najrječitije oslikava hrvatsku zbilju. Što radi Vlada? Ona će sada svakih mjesec dana nama, javnosti, zaposlenicima, umirovljenicima skraćivati plaće za 5 ili ne znam koliko posto i na taj način vratiti nas ne u 2007. godinu nego u 1995. Ali ako je istina ovo što vi tvrdite da je Vukovar kažnjen de facto ili da mu je ostalo svega 30% sredstava za kapitalne investicije u odnosu na ono što je bilo planirano rebalansom to je u pravom smislu riječi nedopustivo, to je skandal, neću reći da je to zločin prema stanovništvu tog grada ali to je nešto što treba radikalno izmijeniti i utoliko očekujem da Vlada svojim amandmanima stanovnicima tog grada izađe u susret jer su oni Hrvatsku zadužili i toliko im ova država može i vratiti.
Sada u ime predlagatelja ministar financija uvaženi Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa nisam se imao namjeru javljati, međutim gospodin Pančić je optužio tu ministre, optužio je Vladu. Gospodine Pančiću, vaša dužnost kao građanina Republike Hrvatske a osobito kao saborskog zastupnika ako znate za bilo kakvu inkriminiranu radnju izvolite prijavite i napravite to. Prestanite već mjesecima bez argumenata optuživati. Ja bih mogao hrpu tu stvari izvaditi, no to je vaš problem. Ali također što se tiče jedinica lokalne samouprave. Ja se sjećam izjava gospodina Mršića, njegovih stranačkih kolega gradonačelnika koji su kad se govorilo u 2., 3. mjesecu o krizi rekli da kakva kriza, gradovi ne osjećaju krizu, zašto bi oni radili rebalans proračuna. Pa to imate, možete ispravljati koliko god hoćete. Pogledajte TV emisije u kojima ste nastupali. Druga stvar, nemojte dezinformirati hrvatsku javnost. Ove novce koje sad vraćate kao povrat poreza na dohodak to ste od građana svoga grada uprihodovali u prošloj proračunskoj godini i red je ono što ste uprihodovali ako ste više uprihodovali da vratite. To radi država, to rade i svi. Prema tome, nije dobro radi ljudi koji nisu informirani oko Zakona o financiranju jedinica lokalne samouprave, koji nisu informirati sa Zakonom o porezu na dohodak, koji jasno znaju ako podnesu poreznu prijavu da trebaju dobiti svoj povrat natrag. Prema tome, povrat ostvaruje samo onaj tko je u prethodnoj godini uplatio određena sredstva na ime samostalnog, nesamostalnog grada i logična stvar ako sukladno Zakonu o porezu na dohodak ima pravo na povrat on je u zakonskom roku podnio poreznu prijavu i vi mu samo vraćate ono što je on vama uplatio, niti lipe više. Prema tome, nije dobro svaljivati krivicu na nekoga drugoga. Ali, poštovane dame i gospodo zastupnici, ovo otkriva jednu drugu priču, jednu drugu kartu. Kako se netko sad češe gdje ga svrbi, jer je u vrlo sličnoj situaciji kao što je Vlada. Ja bih bio sretan da je sad gospodin Kajin kad je citirao ovo što je rekao predsjednik Mesić ili netko drugi ili ako bilo tko kaže da treba rezati da kaže iz koje to pozicije treba rezati. To je njegovo demokratsko pravo i njegov prijedlog. Pa bi vidjeli onda kako bi se našli u ćor sokaku i ne bi se moglo govoriti populistički više nego bi morali reći jedan bolni rez jer struktura hrvatskog proračuna je naprosto takva da nemate od kuda uzeti, zna se što čini 84, 85% hrvatskog proračuna. Prema tome, ako hoćemo govoriti o tome kakav bi proračun trebao izgledati onda u najmanju ruku bi bilo korektno ako želimo ovom raspravom pomoći i Vladi za pripremu slijedećeg rebalansa proračuna da se kaže gospodo, je teška su vremena, idemo odsjeći s te i te pozicije. Danas svi plačete nad besplatnim udžbenicima. Ja sam ovdje prisutan na svim obranama proračuna, rebalansa proračuna od jutra do na večer, to mi ne možete reći da nije tako. I sjećam se što ste govorili kada je prvi puta u proračunu su se našla sredstva za besplatne knjige. Danas najedanput plačete, silne žalopojke itd.. Prema tome, čovjek mora pamtiti što u svojim političkim nastupima govori. Bio sam i ja oporbeni zastupnik ali uvijek sam pazio da ne pređem jednu granicu koja naprosto u političkoj komunikaciji nije dopuštena. Gospodine Pančiću niti jedan ministar u Vladi niti Ive Sanadera, niti sada u ovoj Vladi gospođe Jadranke Kosor, nije nakon isteka mandata, nakon izbora potpisivao ugovore kao što ste to radili vi i gospodin Picula.
Zahvaljujem. Imamo četiri ispravka netočnih navoda, prvo je uvaženi zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Svašta je gospodin Šuker neistinitoga izrekao, uključujući i ovo zadnje da sam ja potpisivao nekakve ugovore nakon isteka mandata, pa onda ste me trebali uhapsiti gospodine Šuker da je to točno ali to je apsolutno laž. Laž ali lažete na Šukerovski način pa vam se može oprostiti. Ali da se vratimo na ovo drugo.
Molim vas. Nemojte na taj način.
Pa vidite, molim vas, opomenite svoga ministra, ako nećete opomenuti, ja ću se sam pobrinuti za sebe.
Već sam ga opomenuo. Izvolite ispravak netočnog navoda.
Ali protiv vaše neostaljinističke metode su dobro poznate u HDZ-u.
Oprostite.
Evo ispričavam se ako sam nekoga ovako demokratski orijentiran u ovoj stranci optužio.
Uvaženi zastupniče, dodjeljujem vam opomenu i molim vas da se prestanete, da prestanete upotrebljavati takve izraze.
To je neutralno bilo upotrijebljeno u neutralnome značenju. Kao politolog mogu to koristiti. Ali kada kaže gospodin Šuker da bez argumenata optužuje nekoga. Pa gospodine Šuker valjda ste mogli …/Govornik se isključio pa naknadno uključio./… Što se tiče brze ceste Zadar- …/Govornik se isključio pa naknadno uključio./… u travnju [[Upadica: Vrijeme uvaženi zastupniče.]] Uzeli ste mi vrijeme. Podnijeta je kaznena prijava.
Nemojte to raditi.
Mogao sam već završiti. Do dana današnjega od te kaznene prijave nije bilo ništa.
Zahvaljujem, vrijeme vam je iscurilo. I na redu je uvaženi zastupnik Zvonimir Mršić.
Dakle, potpuno je netočno ministre da sam ja nešto drugo govorio da krize nema, ja sam o krizi govorio još na jesen prošle godine i tako sam i planirao gradski proračun. Gradski proračun grada Koprivnice nema u ovom trenutku ići u rebalans osim ako ga država ne uzdrma sa svojim lošim upravljanjem, sa smanjivanjem plaća i sa svim ostalim stvarima. Dakle, mi smo dobro planirali, mi nemamo potrebu ukidati kartice jer kartice nemamo, mi smo prodali službeni auto na proljeće, pijemo vodu iz galona već godinama i nema potrebu. Mi se ponašamo domaćinski prema gradskom proračunu. A ne ponašamo se prema gradskom proračunu kao vi prema državnom da se pilo, jelo, trošilo dok je bilo a sada od nas tražite da mi kažemo što se treba rezati.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Gospodine ministre, mi se doista možemo i svrbiti i češati gdje god hoćemo ali to neće pomoći. Ja apeliram na vas da konačno shvatite, [[Upadica: Ispravak netočnog navoda.]] Čekajte, pa ispravak netočnog navoda, čovjek je rekao da se možemo svrbiti i češati, ja kažem da se možemo koliko god hoćemo ali to neće pomoći, to je ispravak netočnog navoda. Vi čitavo vrijeme samnom vodite polemiku. I upali mi se crveno i ne mogu nikako kazati gospodinu ministru šta hoću reći.
Ispravak netočnog navoda, evo izvolite.
Evo, pogledajte sada ovo i onda ćete meni reći da se ja smirim. Ja sam smiren, samo vas podsjećam ovo nije Sabor HDZ-a, ovo je Sabor. Hrvatski. Ja vas molim da konačno shvatite da jedino decentralizacija, fiskalna decentralizacija može izvući Hrvatsku iz krize. Posebno i porez na dohodak, porez na dobit i PDV. Ali jedan veliki dio treba ići jedinicama lokalne samouprave. I nisu svi gradonačelnici bili u toj misiji, nisu se zaduživali kao ovaj moj prethodnik šestomjesečnik koji je ajde, ja mu ostavim 8 milijuna kuna, on za 6 mjeseci nabije dugove na 35 milijuna kuna. Ja vas molim, pomognite Đakovu, nisu tamo svi crveni, žive Hrvati i Hrvatice.
Zahvaljujem, zahvaljujem.
Hvala i vama.
Sada je na redu uvažena zastupnica Marija Lugarić.
Poštovani ministre nije točno da smo zaboravili što smo govorili oko udžbenika i da sada plaćamo za besplatnim udžbenicima. I mi iz SDP-a smo uvijek govorili isto a to je da djeca kojoj roditelji to nisu u mogućnosti država treba osigurati udžbenike i da je neracionalno nabavljati svima jer da nismo toliko bogata zemlja. Iz istog osnova sada smo protiv toga da država ne nabavlja nikome pa onda niti najsiromašnijom djeci. S druge strane ja se ne sjećam da ste se vi kao ministar financija u Vladi pobunili kada je vaš ministar obrazovanja suprotno zakonu, suprotno proračunu razbacivao se stotinama milijuna proračunskih kuna obećavši svima da će iduće školske godine dobiti besplatne udžbenike i rekavši da ove postojeće mogu baciti u smeće.
Zahvaljujem. I sada idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Hvala lijepa, naime, s obzirom da je Vlada najavila da ćemo vjerojatno krajem srpnja dobiti novi rebalans proračuna na izvanrednoj sjednici smatram da će ova rasprava o aktualnom rebalansu biti zapravo jedan dobar prilog izradi novog rebalansa koji bi kako očekuju i naši poduzetnici i hrvatska javnost trebala biti jasan odgovor fiskalne politike države na aktualnu gospodarsku krizu. Možda je ovo pravi trenutak, možda je nakon ostavke premijera Sanadera i promjena na čelu Vlade stvorena dovoljna kritična masa u javnosti da Vlada konačno presječe gordijski čvor i hrvatskim građanima jasno kaže da već godinama živimo iznad svojih mogućnosti i da smo ovakvim načinom života, dakle iznad mogućnosti hrvatskoga gospodarstva već previše novca posudili od budućih naraštaja i generacija. Oko rezanja državne potrošnje postoji suglasje. Činjenica je da u Hrvatskoj malo ljudi radi a da na leđima tih ljudi puno ljudi dobro živi. Jasno koristeći cijeli spektar prava i beneficija za koje država koja je prije 10-ak godina izašla iz rata, koja je prošla tranziciju ili prolazi sa iznimno lošom naslijeđenom strukturom gospodarstva još iz socijalizma. Dakle u ovoj situaciji se više ta prava i te beneficije ne može priuštiti, ne može izdržati. Bilo kakvo odgađanje ovih bolnih rezova dodatno bi bio pritisak na gospodarstvo i vjerojatno bi vodilo u novo zaduživanje koje sigurno u ovoj situaciji poskupljenja novca na tržištu kapitala sigurno da ne bio dobra opcija. Gdje će se rezati, gdje će se smanjivati, kako to iskomunicirati s javnošću? Sigurno je da će biti veliki test odlučnosti i za Vladu i za Sabor. Ovaj rebalans kojeg očekujemo krajem srpnja sigurno je da će biti velika prekretnica, no ono što on mora sadržavati, dvije ključne stvari. Prvo, mora zadržati onaj socijalni minimum, ona prava za najugroženije slojeve stanovništva, dakle to mora zadržati i drugo, sigurno je da treba i preispitati određene investicije, njihovu dinamiku prije svega i ulagati u ono što donosi brze efekte, dakle prije svega u poduzetništvo i gospodarstvo. Mi smo imali tamo 1998. godine nakon što je 1. siječnja uveden PDV, išao je rebalans proračuna negdje u polovici godine i tada je bila velika šansa za Hrvatsku. Prikupili smo velika sredstva od PDV-a. Međutim, umjesto da je taj novac koji je bio prikupljen od PDV-a, taj izdašni prihod, umjesto da je bio usmjeren u gospodarstvo gotovo cijeli višak prihoda otišao je u javnu potrošnju i u hiperprodukciju različitih prava. Kulminacija je došla godinu dana kasnije kada je '99. došlo do opće nelikvidnosti u gospodarstvu, do nesolventnosti, do problema u naplati potraživanja itd., došlo je do pravne nesigurnosti, porasta kamata jer je bio rizik na naplatu ugrađen kao premija itd., itd. Zašto govorim o toj '98.? Mislim da se treba podsjetiti i mislim da je to prije svega snažan argument za ovo što Vlada najavljuje, dakle značajno presanje javne potrošnje. I tu trebamo isto imati konsenzus u smislu da nije dobro da svatko od nas staje iza jedne skupine u tom državnom proračunu i da onda licitira samo za tu skupinu, nego da pokušamo odgovorno i razborito sagledati cjelinu i sučeliti se sa potrebom značajnog smanjenja proračunske potrošnje. Ono gdje sam htio dati svoj mali doprinos, vezano na te uštede. To je prije svega ono što sigurno dodatno pritišće gospodarstvo, to je državna administracija, ali i njezina efikasnost. Kad govorim državna, onda mislim i na ovu doista centralne države, ali i na administraciju koja je po jedinicama lokalne samouprave, općina i gradova i županija. Naime, prvo plaće. U ovom rebalansu i u novom ovom koji je najavljen dakle ići će se na smanjivanje plaća. Ovdje su obuhvaćene mirovine dužnosnika, dakle ove povlaštene mirovine, dakle menadžeri u javnim poduzećima, a vjerojatno će se taj krug i proširiti. Postavlja se pitanje kako je moguće da u toj situaciji u gradovima i općinama, dakle u većini, neću tvrditi svima, ali u većini službenici sličnog opisa posla, istog radnog staža i iste stručne spreme da u lokalnoj samoupravi, dakle u gradovima, općinama i županijama imaju od 30 do 50% veću plaću od istih tih službenika, dakle sa istom stručnom spremom, sa istim stažem pa pogotovo i sa sličnim poslom, reći ću jednakim nakon što smo imali neke preustroje, dakle da imaju od njih za 30 do 50% veću plaću. To sigurno nije dobra situacija u sustavu. Dakle, nije dobro da svaka općina i svaki grad ima vlastitu politiku plaća i jasno je da to nije ni stimulativno prema onim ljudima koji rade u državnoj službi na sličnim ili čak istim poslovima. Isto tako treba tu uzeti u obzir, koliko god mi drugačije zastupali, da ipak u gradskim poduzećima i u općinama i u gradovima ljudi se lakše zapošljavaju, hoću reći kroz ili lakši postupak ili na neki način ima čak i situacija gdje nema ni tih javnih natječaja kad su javna poduzeća, odnosno ova gradska u pitanju itd. Prema tome, ja bih svakako htio pozdraviti ovo što je jutros premijerka najavila da bi se išlo na neki način u to usklađivanje i da se, ne bi rekao da je to nepravda, nego jedan sustavni problem koji je nastao, ali da se to ispravi. Drugo, to je politika plaća u državnoj upravi. Tu je još veliki posao pred novoimenovanim ministrom Mlakarom. Naime, u državnoj upravi sigurno je da imamo izvrstan, stručan i kompetentan kadar. No isto tako je činjenica da smo politikom plaća i "nagrađivanja" u državnoj upravi napravili dugogodišnju negativnu selekciju i da nažalost imamo i značajan broj onih koji ne rade svoj posao ili ne znaju raditi svoj posao, ali neovisno o tome primaju jednaku plaću i imaju jednaka prava kao i oni koji stvarno odrađuju taj posao i daju sve od sebe. Doista mogu govorit na osnovi vlastitog iskustva. Ovi ljudi, pogotovo koji su bili uključeni u pregovore s Europskom unijom, sjajni ljudi, stručni, kompetentni, koji doslovno bez sveca i petka su odrađivali svoj posao. No isto tako imate u sustavu i one koji uzimaju od istoga kolača, ali tom sustavu ne privređuju. I tu je sad na novom ministarstvu posebna uloga i zadaća da preispita tu politiku nagrađivanja u sustavu državne uprave gdje bi se stvarno stimulirali oni koji korektno obavljaju svoj posao. Jer kad gledamo naše gospodarstvo, to gospodarstvo traži efikasnu državnu administraciju, dakle prije svega tamo trebaju sjediti kompetentni, ali i nagrađeni ljudi koji imaju to kao dodatnu i stimulaciju i motivaciju u poslu. Isto tako, politički gledano, sigurno da je to jedno osinje gnijezdo, ali možda kroz jedan ovako srednjovječni period ispitati ovu situaciju da imamo preko 500 jedinica lokalne samouprave. Ne mora baš svako selo imati svoga šerifa, svoje pomoćnike i svoju administrativnu tajnicu, dakle treba vidjeti je li postoje te općine i gradovi, odnosno prije svega općine, koje ne mogu isfinancirati niti svoj hladni pogon, koji ne mogu isfinancirati niti ono elementarno plaće i režije. Dakle, stvarno da se kroz jedan sustavan pristup, jer ima tu i naslijeđenih sad prava, ima tu, sigurno da to nije jednostavno odraditi. Tu je i dokumentacija itd., tako da se i tom problemu kroz jedno srednjovječno razdoblje bi trebalo pristupiti. Evo prije svega kažem da ono što osobno vidim kao uštede u ovom rebalansu proračuna koji dolazi to je ušteda na administrativnom aparatu koji bi trebao kroz kvalitetniji sustav nagrađivanja postati efikasniji i bolja logistika našem gospodarstvu.
Hvala. Imamo nekoliko replika, ali imam i jednu obavijest. Naime, jutros sam primio i pročitao pred Saborom pismo koje mi je uputilo 9 klubova i 3 zastupnika u kojem traže, naime da se zbog uštede troškova i sredstava koje bi izazvale sazivanje izvanredne sjednice Hrvatskog sabora glasovanje o Prijedlogu rebalansa Državnog proračuna provede prije početka roka iz članka 170b. stavka 3. To je bilo moguće dok nismo, dok nije jedan od potpisnika ovog zaključka, jedan od klubova podnio amandmane na rebalans proračuna. Time se je praktično odustalo od dogovora, pa shodno zakonu i Poslovniku moraju proći tri dana od rasprave za odlučivanje o proračunu. Pokušali smo da ovi amandmani budu predloženi u ovoj sljedećoj fazi rebalansa proračuna, a da se sada ne podnose, da ne bi dva puta sazivali izvanrednu sjednicu. Međutim, to nije urodilo plodom. Zbog toga, u skladu sa člankom 197. stavak 3. Poslovnika pitam klubove za mišljenje o mogućnosti sazivanja izvanredne sjednice Hrvatskog sabora za 16. i 17. srpnja ove godine. Dakle, za četvrtak i petak, a potom će biti sazvana i izvanredna sjednica koncem ovog mjeseca. Tako da ćemo imati dvije izvanredne sjednice, jer moraju proći tri dana od podnošenja amandmana do odlučivanja o njima. Dakle, molim klubove ako imaju neko mišljenje. Ja ionako namjeravam prema Poslovniku da sazovem sjednicu 16. i 17. Zastupnik Drmić, izvolite.
Ja se javljam u ime kluba HDSSB-a. Ja sam potpisnik tog vašeg prijedloga. Da ste ga pročitali u cijelosti vidjeli biste da u njemu ne piše da neće biti predaje amandmana. Ja sam u tom trenutku znao da ćemo mi predati amandman. Međutim, u tom zahtjevu bilo je govora samo o skraćivanju tog roka od tri dana. Ja i danas nemam ništa protiv da se taj rok skrati, da se svi amandmani predaju do kraja ove rasprave, da Vlada ne mora čekati na izjašnjavanje o amandmanima spomenuta tri dana. Što se mene tiče Vlada može i večeras napraviti sjednicu Vlade i očitovati se o tim amandmanima. Znači, nije do nikakve promjene došlo već od samog početka je riječ o tome.
Nije. Dakle, ja sam pročitao cijeli ovo pismo jutros pred Saborom. Nisam ja ništa preskočio.
Da, i nigdje se ne spominje predaja amandmana.
A sad sam citirao ovaj dio zbog čega se je mislilo da bi to trebalo.
Da samo je riječ o uskraćivanju tog roka od tri dana.
U slučaju, u slučaju da nema amandmana nema poslovničke obveze čekati tri dana, jer nema se o čemu odlučivati ono što traže zastupnici. Budući da su podneseni amandmani nema poslovničke ni zakonske mogućnosti da skratimo taj rok od tri dana. O tomu ja govorim. Ja vama ništa ne govorim zašto se podnijeli, zbog čega ste, niti ja komentiram vaš. Vi imate pravo podnijeti amandmane i vi ste ih podnijeli. Međutim, sad više nema poslovničke ni zakonske mogućnosti da moramo čekati tri dana jer su podneseni amandmani. Prema tome, ja ništa drugo ne obavještavam Sabor nego o tome da ćemo sazvati 16. i 17. prvu izvanrednu sjednicu, a potom koncem ovog mjeseca drugu izvanrednu. Isto tako, obavijestio sam zastupnike da smo molili podnositelja amandmana da ove amandmane podnesu na ovom drugom dijelu. Dakle, da nemamo dvije izvanredne sjednice. To nije prihvaćeno i zbog toga ja moram obavijestiti, obavještavam Sabor da mi 16. i 17. redovito zasjedamo u skladu sa zakonom i Poslovnikom.
Dobro. Mi ostajemo kod svojih amandmana. Ja ih neću povući. Isto tako, ne smatram da će se bitno povećati troškovi jer su svi zastupnici već ovdje. Mogu se spojiti te dvije sjednice. Prije mislim da je riječ o nečijoj uplati za godišnji odmor. Ja mislim da može dva dana žrtvovati svog godišnjeg odmora, pogotovo što je zemlja dovedena do bankrota i dva dana od godišnjeg odmora se može …
Ne tražimo mi od kluba vašeg da obrazlaže vaš odluku. Ovdje vi sad govorite nešto … … [[Upadica Drmić, ne razumije se.]] Ovo nije u skladu sa Poslovniku da uopće sad više raspravljamo o tome. Ja sam samo iznio ono što su činjenice i što nas upućuje zakon i Poslovnik, a to je da mi moramo održati, dakle dvije izvanredne sjednice Sabora pa što će tko misliti, kako će misliti neka misli.
Dobro. Meni je drago da ste konačno počeli držati zakona i Poslovnika. Idemo još dva dana raditi.
Molim lijepo. Prema tome, ja samo tražim na temelju članka 197. da klubovi o tome kažu svoje mišljenje, a ja namjeravam sazvati sjednicu četvrtak i petak i tu nema ništa sporno. Jel'? Ja o ničemu ne govorim, nego o tome da moram sazvati sjednicu. Molim lijepo! Imamo replike na prethodnu raspravu. Prva je gospodin Zoran Vinković na repliku, replika na izlaganje gospodina Kovačevića.
Sad bi se trebali sjetiti o čemu je gospodin zastupnik Kovačević pričao, ali evo pokušat ću i malo i podsjetiti ovaj javnost. Naime, gospodin Kovačević Dragan je sada vjerojatno jedan od prvih HDZ-ovaca koji je evo javno priznao da smo mi 1998. i 1999. imali opću nelikvidnost u državi, imali vanjski i unutarnji dug. Evo, ja sad podsjećam da evo 10 godina nakon toga, dakle 2008. i 2009. Sad imamo doduše malo duplo veći taj vanjski dug koji je sad po ovim procjenama negdje 42 milijarde eura, ne dolara, pa sad to ovi ekonomisti mogu izračunati koliko je to dolara. To je negdje iznos kad je Argentina doista bila u banani i kada je pala i vlada, kada je pala i moneta i kada je Bogović pevao da želi biti milioner. Na žalost, mi više ne možemo biti ni milioneri. Dakle, u takvom sam stanju. S druge strane, ovdje je bilo riječi i o plaćama u lokalnoj samoupravi itd. Ja se slažem da one trebaju biti uravnotežene pa i prema veličinama ovih lokalnih proračuna. Međutim, tu upravo sada opet riječ ministra i Vlade koji moraju i prema naputcima Europske unije provesti decentralizaciju lokalne samouprave gdje više ne može 92% svih poreznih prihoda ostajati ovdje u Zagrebu, ne kod Bandića, nego sada više nije ni Sanader. Tko zna gdje je on! Ali to, upravo taj prihod ostaje sada tu. Dok je vani taj omjer sasvim drukčiji. Gospodine ministre, za ovaj sljedeći rebalans predložite sada gospođi Kosor koja je i prva predsjednica Vlade, koja sada vjerojatno i zna da ona torba puna školskih knjiga neće više biti tako puna i teška jer pola stanovnika Hrvatske neće moć kupiti te knjige, predložite upravo decentralizaciju kao jedina.
Hvala [[Upadica: Pa sad ću završiti gospodine Bebiću.]] Odgovor na repliku, gospodin Dragan Kovačević.
Naime, s obzirom …
Molim? [[Upadica: Stalno prekidate.]] Tko prekida? … [[Upadica se ne čuje.]] Jesam li prekinuo kad je ovo počelo? Ma dajte smirite se i malo shvatite da ste u Saboru konačno. Oprostite gospodine Kovačeviću, mislili smo da smo jedno vrijeme bili pošteđeni od ovakvih stvari. Izvolite gospodine Kovačević.
Da, slažem se. Razmišljam uopće da s njim uopće repliciram, komuniciram na taj način nakon ovih izjava. No mislio sam prvo ispraviti netočan navod, ali evo, s obzirom da je poslovnička mogućnost replike pa ću reći. Dakle, nisam ja prvi kazao i sučelio se sa tom činjenicom da je rebalansom '98. godine da je otišlo to u javnu potrošnju i da je kasnije kulminiralo problemima u nelikvidnosti, neplaćanju itd. Hrvatska demokratska zajednica na svim svojim bitnijim skupovima se jasno sučelila sa svim svojim odlukama, ono što možemo reći i iz prošlosti koje nisu bile dobre, zašto smo 2000. godine izgubili izbore i upravo ta snaga HDZ-a da se sučeli i s takvim odlukama i sa tom prošlošću je omogućila da smo na sljedećim parlamentarnim izborima i to u 2 navrata osvojili vlast. O tome se radi. Prema tome, to se itekako raspravljalo, itekako analiziralo i upravo na tome je snaga da smo se sučelili s time i da smo dobili 2 puta još izbore parlamentarne.
Replika, gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvaženi kolega Kovačević je u svojoj raspravi iznio jednu političku i jednu ekonomsku ocjenu i s ovom vašom ocjenom bih se morao u potpunosti složiti pa stoga nisam imao mogućnosti ispraviti vam netočan navod. Prva vaša točna politička ocjena je bila da je odlaskom premijera Ive Sanadera stvorena kritična masa u javnosti da dođe do ovakvih radikalnih rezova, ako sam dobro dakle, a neobično pozorno sam vas pratio jer me to na neki način i začudilo da ste to vi tako javno rekli. Dakle, dobili smo još jedno tumačenje odlaska bivšeg premijera, a to je da Vlada pod njegovim vodstvom nije imala ni podršku javnosti, a ni volje da napravi radikalne rezove i u tom smislu je to doista bila dobra odluka. Druga vaša ocjena je ekonomske prirode s kojim se također moram u potpunosti složiti, a to je da je Hrvatska država u zadnjih nekoliko godina trošila iznad svojih mogućnosti i da smo se zaduživali više nego što je trebalo. E sada, obzirom da se ovaj proračun smanjio za svega 0,78 milijardi kuna, što nije niti 1% ukupnog proračuna, mi ćemo i dalje do ovoga velikog rebalansa trošiti više nego, iznad svojih mogućnosti i dalje ćemo se još jedan mjesec zaduživati više nego što je trebalo i to samo govori o tome koliko ove mjere Hrvatske Vlade, Vlade HDZ-a kasne i mislim da je trebalo to napraviti i da ne treba biti doktor ekonomskih znanosti da se to shvati na početku ove godine kada je to predlagao i SDP jer će sad Vlada morati donijeti iste mjere koje smo mi predlagali, samo smo mi izgubili još 6 mjeseci. Zahvaljujem.
Odgovor, gospodin Dragan Kovačević. Izvolite.
Pa naime, samo bih u ovom odgovoru na repliku kazao da sve ovo što se događa, znači i u gospodarstvu, sve ovo čemu smo bili na neki način i izloženi proteklih mjeseci, prije svega radi toga što se i ova financijska i gospodarska kriza što je došla i pred samu Hrvatsku, da je to stvorilo ono što ste kazali kolega, tu jednu kritičnu masu u javnosti, da Hrvatska mora preispitati svoju javnu potrošnju i da ta javna potrošnja koja obiluje različitim beneficijama, ja bih rekao iz različitih faza da ih treba također preispitati i da ta javna potrošnja mora biti u skladu sa gospodarskim mogućnostima zemlje. Dakle, mi ne možemo više trošiti iznad gospodarskih mogućnosti ove zemlje. Dakle, javna potrošnja mora biti u suglasju sa gospodarstvom i sa gospodarskim mogućnostima, sa gospodarskim potencijalom. Prema tome, sigurno je da ćemo se na rebalansu koji je najavljen krajem srpnja sučeliti s time da će doći do značajnog kresanja pojedinih stavki, ali sam isto kazao da tu moramo biti principijelni, da ne smijemo licitirati samo oko prava pojedinih skupina, nego da pokušamo odgovorno sagledati cjelinu.
Božica Šolić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, kolega Kovačević, slažem se s vama kada ste govorili u svojoj raspravi o neusklađenosti sistema u odnosu na plaće, tj. na plaće župana, gradonačelnika i načelnika općine, a u odnosu na dužnosnike Hrvatske i službenike državne. I mi danas imamo zapravo jedan nelogičan pogled na sve to, kao npr. u Sisačko-moslavačkoj županiji navodno da županica po tom neusklađenom sistemu ima plaću 28 tisuća kuna. Zamislite koliko je to razlika od predsjednika Vlade, ako predsjednik Vlade ima 22 tisuće kuna, a županica 28 tisuća kuna, zapravo tu bi trebala isto tako država napraviti intervencije, naravno u korist isto tako rebalansa ovog idućeg koji nam nadolazi. Isto tako, nepriznavanje krizne ove situacije, posebno ću tu istaknuti kada je riječ o SDP-u, kada je gradonačelnik Grada Zagreba pred same lokalne izbore izjavio da u Gradu Zagrebu nema krize. A vi evo, sada tumačite da mi nismo htjeli priznati krizu. Mi smo govorili o krizi i upravo iz vaših redova pojavljuju se dužnosnici koji govore da nema krize. Prije 2-3 dana isti taj gradonačelnik Grada Zagreba izjavu daje da se neće smanjiti plaće službenicima u Gradu Zgrebu. Pitam vas ja kako onda uopće tu krizu dovesti kraju? S jedne strane govorite da treba, a s druge strane upravo da izvučete koliko bi vi htjeli.
Hvala. Ima još repliku gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Izvolite.
Pa poštovani kolega Kovačević, ja se u potpunosti s vama slažem dakle da je bivši premijer doista bio prepreka ozbiljnim rezovima i potrošnji iznad mogućnosti kao što ste rekli. Ono što jedino bih htio malo razjasniti, to je pitanje plaće u lokalnoj samoupravi koje je i ministar Šuker u jednom trenutku rekao. Dakle postoji, prema Zakonu o državnoj upravi se treba donijeti posebni zakon o lokalnim službenicima i namještenicima i o njihovim plaćama. To još do ovog trenutka nije napravljeno, ali nemojmo biti onda prekruti u tome ili pazimo da ne pređemo onu granicu autonomije i onoga što jest lokalna samouprava koja ipak mora imati neke mogućnosti vlastitog odlučivanja. Međutim kod ove, i ono što je još jednako važno, dakle plaće u lokalnoj samoupravi ni na koji način ne utječu na stanje državnog proračuna, niti se isplaćuju iz njega, niti se u njega uplaćuju. Dakle, potpunu su neutralne za državni proračun. Međutim, ono što značajno utječe na državni proračun jesu plaće u javnim poduzećima. Mi imamo situaciju da nam je nabujao ogromno broj zaposlenih u javnim, državnim javnim poduzećima, da su narasle ogromno plaće, bonusi i premije u tim javnim poduzećima, da su narasli broj automobila, kartice i svega onog ostalog što se u tim javnim poduzećima ima i to značajno smanjuje dobit tih javnih poduzeća, odnosno značajno smanjuje mogućnost investiranja tih javnih poduzeća u infrastrukturi za koje su ta javna poduzeća zadužena.
Odgovor, gospodin zastupnik Dragan Kovačević. Izvolite.
Na ovaj prvi dio se neću ni osvrtati jelda, jer smatram da pokušavate nekakvim fintiranjem nešto insinuirati, za što uopće nema prostora, dakle znam točno što sam kazao i što je uopće bila poruka i što su bile promjene u Vladi itd. Međutim, ovaj drugi dio gdje govorite o plaćama u lokalnoj samoupravi. Dakle i te plaće isto kao što su i plaće državnih službenika, sve je to javna potrošnja, sve je to teret gospodarstvu. Pa ne isplaćuju se te plaće iz vaše dobiti zato što ste vi gradonačelnik ili dobiti vašeg poglavarstva, nego isto tako i od prihoda poreza, prireza itd., itd. Dakle sve to ulazi kad se promatra na razini konsolidirane države, sve to ulazi također u javnu potrošnju. Isto ovaj dio se slažem oko javnih sustava. Dakle u javnim sustavima imamo menadžere, međutim oni kao menadžeri nisu kao menadžeri kad je to nekakav poduzetnik na tržištu koji se bori za prodaju svojih usluga, traži svoj prostor na tržištu. Oni ipak dijelom upravljaju monopolskim uslugama i prema tome kad se govori o njihovim plaćama treba i to uzeti u obzir i država ima puno pravo te plaće onda i ograničiti, jer se ne radi o poduzetnicima na otvorenom tržištu koji se bore kako prodati svoju uslugu. Kažem radi se većinom o tim monopolskim. Međutim, isto tako vjerujem da ste i za to da se ovom direktoru zračne luke, koji je vas podržavao u kampanji SDP, da se njemu smanji ona megalomanska plaća koja jednostavno iritira i javnost i birače i građane ove zemlje. Dakle, sa tim čovjekom koji je vas podržavao treba početi u kresanju plaća, jer to jednostavno iritira javnost.
Hvala. Sada je na redu gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče, ministre i kolege zastupnici. Pa ako se klonimo ove teatralnosti i demagogije i pokušaja pojedinih zastupnika da od ove rasprave o rebalansu naprave zabavište ovdje, onda ustvari moramo priznati da prelijevanje negativnih … [[Govornik nije uključen, ne razumije se.]] gospodarskih tokova sa svjetskih financijskih tržišta nije mogla izbjeći Hrvatska, kao što ni naš realni sektor i tako najvećim dijelom zbog toga su i smanjeni planirani prihodi. Kao što to nisu uspjele izbjeći ni mnoge europske države. Tim više što i pojedine isto tako imaju obavezu svoj proračunski deficit svesti na 2 do 3%. Čak i Europska Komisija predviđa ovu godinu, za ovu godinu proračunski deficit od oko 6%. No to sve za nas nije utješno. Ali nam je pokazatelj da je plimni val pogodio Hrvatsku koja je po posljedicama recesije dijeli sudbinu svih članica Europske unije i prema posljedicama smo već davno postali njihovi punopravni član. Vladina brana je sve do sada uspješno odolijevala prelijevanju recesijskih negativnosti na Hrvatsku i do sada je uspješno provodila selektivnu štednju uz punu socijalnu osjetljivost. Nije intervenirala ni u jedan propis kojim su uređena socijalna prava, sva materijalna prava uređena kolektivnim ugovorima za službenike i namještenike Vlada je ispoštovala. Činjenica koju ne treba prikrivati je da u posljednjih 6 godina razina socijalnih prava znatno je povećana u Hrvatskoj i to od mirovina koje su povećane za 50%, zaposlenosti koja je povećana za 10%, smanjena je nezaposlenost za 30%, naknada za nezaposlene povećana je od 160 do 260%, prosječna plaća porasla je za 30%, dok je u isto vrijeme rast sindikalne košarice rastao za 18%. Najniža minimalna plaća porasla je za 55%. Nisu dirani izdaci za rodiljne i roditeljske potpore, kao ni dječji doplatak. Toliko tome u prilogu koliko su socijalna prava povećana u ovih 6 godina. Takva razina socijalnih prava sigurno da ima i svoju cijenu, iako još uvijek standard većine građana nije na zadovoljavajućoj razini, no ne slažem se sa pojedinim katastrofičarima koji prognoziraju hrvatsku katastrofu, bankrot, financijski slom i ne znam što sve ovdje nismo čuli danas šta su sve napričali. Otkad znam za sebe periodično u bivšoj i sadašnjoj državi postojale su i postoje ekonomske, socijalne i životne turbulencije, no sve smo preživjeli pa ćemo i ovu recesijsku pijavicu. Međunarodni monetarni fond, slažem se sa onima koji kažu da nam ne treba. Sa njima imamo iskustva i sami unaprijed znamo što će od nas tražiti. Tražit će rezanje plaća, mirovina, svih stečenih materijalnih prava, socijalnih prava itd. Ovoj Vladi ne treba Međunarodni monetarni fond da bi imala alibi za neke neugodne gospodarske poteze ili socijalne. Ova Vlada to može otvoreno i odgovorno javno reći i u dogovoru sa socijalnim partnerima sve mjere provesti, a nikako ne njima iz leđa. Kao što se toga sjećamo. Javnu potrošnju moramo drastično smanjiti i sigurno da treba odstraniti što više fiskalnih parazite. Moraju se rezati i parafiskalna davanja i to je sigurno ono što Vlada mora učiniti. No Vlada Republike Hrvatske mora isto tako hitno nešto poduzeti na području financijskog sustava u odnosu na banke koje su skoro sve u stranom vlasništvu. Bez obzira na njihovu monetarnu nedodirljivost i samostalnost nedopustivo je da dok građani i u privredi je sve gore, a bankama je sve bolje, da ostvaruju ogromne dobiti. Tako za prošlu godinu su imali 5,8 milijardi kuna, za prvih pet mjeseci ove godine ostvarili su dobit od 2,2 milijarde kuna. Visokim kamatama na kredite građana kroz svoje visoke rate još više osiromašuju dovode građane u ja bih rekao tako dužničko ropstvo, u odnosu na te banke. Kamate na potrošački kredit su preko 11%, na stambeni negdje već se kreće od 7 do 9%. Isto tako perfidno visokim kamatama od 5 do 7% na štednju građana, znači na depozite privlače novac u banku na kojem oni višestruko zarađuju. Dok u mnogim razvijenim zemljama banke nemaju tako visoke kamate i ne potiču na taj način štednju. Imali smo prilike vidjeti u Kanadi banke na štednju daju 1% maksimalno do 2%. Tako da sam imao prilike čuti da ima ljudi kojima se ne isplati štedjeti u banci, već traže gdje će svoj novac ulagati u gospodarstvo, jer jednostavno su im kamate toliko male, nisu im tako stimulativne kao što to naše banke smišljeno rade. Zato zalažem se da treba vidjeti i treba pronaći način i banke treba oporezivati kao što to se radi prema svakom drugom poduzetniku, a posebno im destimulirati visoke kamate. Vlada treba stati na kraj i parazitskom životu javnih poduzeća. Poduzeća u većinskom vlasništvu države, a tim primjerom moraju poći jedinice lokalne samouprave sa svojim trgovačkim društvima. Nedopustivo je da menadžer, direktor ima veću plaću od predsjednika Republike, predsjednika Vlade ili predsjednika Sabora. Pa on normalno da obezvređuje time rad tih ljudi. Mi možemo pitati koliko onda rad tih ljudi vrijedi ako jedan menadžer, odnosno direktor i to poduzeća u vlasništvu države može imati veću plaću. Što se tiče nadzornih odbora i upravnih vijeća, smatram da treba njih smanjiti maksimalno 3 do 5 članova. Nema potrebe ih uopće više biti, a naknada im ne treba biti veća od 50% prosječne plaće tog poduzeća ili društva u kojem jesu. Poduzeća u većinskom vlasništvu države moraju hitno izraditi programe racionalizacije i sanacije. Nažalost to su obećanja dugogodišnja. No nikako da izrade. Ovu socijalnu krizu treba socijalno i pravedno rasporediti i podijeliti s onima imućnijima. Vlada treba razmisliti o stvarnoj potrebi isto tako velikog potrošačkog aparata Hrvatske. Treba li nama u Hrvatskoj 429 općina, 127 gradova i 21 županija? Ili se to može racionalizirati. Mislim da bi Vlada uskoro morala o tome ozbiljno razmisliti. Jer njihova cijena je stvarno velika, sve veća ja bih rekao prevelika za građane koji to jedva da mogu danas više servisirati i plaćati. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo ispravak gospođa zastupnika Biljana Borzan. Izvolite.
Ispravljam netočan navod gospodina Kunsta, da Vlada uspješno, brana vladina uspješno odljeva krizi koja se prelijeva iz okolnih država. Ne znam kako je to nekako rekao. Ja ne znam na osnovu čega temeljite tu tezu, ako pogledamo pokazatelje tipa, pad BDP-a u prvom tromjesečju za 6,7% što je najveći pad od '99.-te. Pad investicija 12,4%, pad izvoza 14%, pad uvoza 20%, pad industrije 10%, potrošnja države porasla za 3,9%, inozemni dug 40 milijardi eura itd. Dakle, apsolutno se ne radi ni o kakvom uspješnom odolijevanju brane Vlade.
Ispravak zastupnik Ivan Drmić.
Gospodin Kunst je iznio čitav niz netočnih navoda. Govori da je država u ovim 6 godina odlično vođenja da je bio visok stupanj socijalnog zadovoljavanja ljudskih potreba kroz proračun, da su se krediti dizali. A evo ja mogu reći da mi se čini da nije tako. Da je gospodin Kunst, sjećam ga se još '98. vikao Franjo Sadame, dizao glas za radnika i ostale ljude u ovoj državi. U prošlom mandatu ga nisam čuo, možda je bivšem premijeru šaptao na uho Ivo Sadame, ali znam da je prošle izbore nagrađen foteljom u Hrvatskom saboru, jer je u HDZ odigravao često dupli pas, predao radnika ... /Govornik isključen./ ... fotelju u Hrvatskom saboru. i mislim da ima najmanje pravo tu držati moralne prodike, jer je moralna nula i to se dobro vidi sa ovom odličnom trgovinom koju je napravio, a sada kreše još plaće javnim službenicima i uz to viče kako je to odlično stanje u ovoj državi.
Ovaj etiketiranje i imenovanje zastupnika kao moralnoj nuli, je neprimjereno u Hrvatskom saboru. neću dalje o tome, ali upozoravam na elementarni pristojnost i odnos prema kolegama zastupnicima, bez obzira na to jeli ide prema lijevoj ili prema desnoj strani. Povreda Poslovnika Ivan Drmić.
Ne vodite sjednicu po Poslovniku. Kada je malo prije gospodin Kunst kako divljak dobacivao tamo kolegi, onda ste to prešutili.
U čemu je povrijeđen Poslovnik? ... [[Upadica se ne razumije.]] Nema u svemu, nego treba reći članak Poslovnika. Nemate pravo više govoriti jer niste to rekli.
Plaćeni ste da znate što ste pogriješili.
Dalje, imamo ispravak netočnog navoda zastupnik Zoran Vinković. ... [[Upadica se ne razumije. Ja vodim sjednicu a ne vi gospodine. ...]] Govornici govore u glas, ne razumije se./...
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. To uvažavajući i ovo što je gospodin Drmić rekao ja ću odustati od ispravka niza netočnih navoda a riječi izgovorene i dobačene ovako iz klupe govore više o onima koji dobacuju nego o onima kojima su upućene. Zahvaljujem. I vama se izvinjavam, nisam mislio da ste vi Staljin niti da je Sabor nego određeni načini kad se prekida zastupnik opozicije ja sam to samo slikovito opisao da je to tako onako u tom duhu neoboljševizma. Zahvaljujem.
Prihvaćam to s time da je ovdje žmigalo kad sam ja prekinuo. Dakle, nikako nije bio postupak van Poslovnika nego u okviru Poslovnika, je li tako? Jesam ja nešto prekršio Poslovnik? Nisam. Gospodin Marin Jurjević ima repliku. Izvolite.
Hvala. Kolega Kunst je rekao da direktori državnih poduzeća imaju enormno visoke plaće i to je istina. Ovih dana smo zapanjeni nekim brojkama koje su se pojavile u javnosti, ali ja bih htio ovdje sve nas podsjetiti da su predsjednici skupština tih poduzeća koliko ja znam uglavnom ministri. I utoliko čini mi se da indirektno Vlada odnosno njezini ministri snose odgovornost što dopuštaju da se u državnim poduzećima mogu dobivati toliki novci. Podsjetio bih na dobru praksu i odluku koalicione Vlade da nitko, nijedan direktor državnog poduzeća ne može imati veću plaću od premijera. Ne znam zašto se od toga odustalo u ovih šest godina vladavine HDZ-a. Čini mi se da je zaista neprimjereno da direktori državnih poduzeća imaju veće plaće i od premijera i od predsjednika Republike Hrvatske. Ali da tako kažem mehanizam koji to može promijeniti je u rukama Vlade. Ministri su na čelu skupština tih poduzeća. Oni odobravaju takve plaće molim lijepo dajte to promijenite jer to je ovako sad retorički uzorak ali uputite na adresu vlastite stranke jer ona to može promijeniti, uvela je tu praksu i ja ne razumijem zašto. I ista je stvar ako mislite da ima puno jedinica lokalne samouprave s čime bi se ja složio dajte agitirajte u vlastitoj stranci da se to promijeni.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Pa vidite kolega Jurjević, ja se u potpuno slažem sa vašom replikom i vi ste tu potpuno u pravu. No, činjenica je jedna. Točno da i ministri sjede u tim upravnim vijećima i nadzornim odborima i sigurno njih treba drastično smanjiti u odnosu na sadašnji broj ali podsjetit ću vas da je bilo i ranije za vrijeme dok je vaša stranka imala većinu vlasti da je bilo ministara koji su sjedili u 16, 17, neki u 18 upravnih vijeća i nadzornih odbora. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ne, tad su se čak plaćali. Tad je bilo pa je kasnije ukinuto. No, ja se potpuno s vama slažem to treba racionalizirati, nema logike da sjede pojedinci reda radi u tim upravnim vijećima posebno neki koji veze nemaju ni sa tom djelatnošću niti znadu što to poduzeće radi i da još dobivaju neku naknadu i sigurno da je to jedna obaveza Vlade koju ona mora napraviti. Po meni tri do pet člana vijeća upravnih ili nadzornih odbora bi bilo uvrh glave a naknada im ne bi smjela biti viša od 50% od prosjeka plaće tog društva ili poduzeća. Ali to je, istu stvar bi trebalo prenijeti i na trgovačka društva, na jedinicama lokalne razine. Tamo ima itekakvih problema, uđite samo u neka društva, trgovačka društva koliko ima članova i na koji način ti članovi uopće dolaze, imate ih u vodovodu, u plinu a jedino što znadu zapaliti plin i piti vodu. Nemaju pojma što se tamo dešava, tako da sigurno da bi onda o tome trebalo voditi računa i na lokalnoj razini ali i na državnoj.
Zahvaljujem. Idemo dalje s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre. U negdje nešto malo prije 18 sati čestitam vam što još uvijek imate strpljenja jedini vi od te stare nove Vlade koja danas ovaj dio čini mi se da je doživio ili svinjsku gripu ili nešto pa čak nisu bili niti ovdje. Samim tim pokazuju. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ti drugi pokazuju koliko im je stalo i koliko je ozbiljan ovaj rebalans na način da je onda ove kritike neozbiljnog rebalansa ne bi smjele izazivati ovoliko puno pažnje, replika jer on zaista takav je, pa evo i Vlada pokazuje koliko joj je stalo i koliko je to ozbiljan rebalans. I nažalost, ovaj rebalans i najava još jednog rebalansa do kraja mjeseca neće nas dovesti i nije nas doveo još uvijek takav osjećaj se nakon ove cjelodnevne rasprave ima do suočavanja sa realnim gospodarskim problemima jer smo ih eto sveli na nešto što je po mom skromnom sudu gledano iz nekakve izvršne vlasti na nekakvim nižim razinama marginalno. Znate, ako se rebalans radi na tome da ćemo smanjiti reprezentacije, troškove telefona i neke sitnarije onda to nije nikakav ozbiljan rebalans. No, u svakom slučaju on je takav kakav je. Ja sam samo htio kazati da i danas još uvijek nismo na kraju čvrsto uvjereni da kriza zaista jeste i da kriza je tu i da za krizu su potrebne neke druge stvari. A to sam čuo što je očito nešto nakaradno u ovoj sabornici postalo ili naopako, ispričavam se riječ nakaradno malo je grupa. Ja sam danas pažljivo slušao i dio zastupnika koji su u vladajućoj koaliciji pa su eto oni izrekli najoštrije kritike ako sam ja dobro pisao pa su nam rekli da su nam se do sada prodavale, valjda nije SDP-ova Vlada prodavala nego neke druge Vlade koje su u međuvremenu bile šarene laži da nismo spremni na radikalne rezove jer ih nema, da je ovo rebalans rebalansa, da smo trošili kao begovi i da prvi puta smo dužni učiniti uravnotežen proračun a to je došlo s ove strane, ja potpisujem sve to, čak bih evo skratio svoju raspravu da mi se moje ime potpiše pod tu jednu raspravu jer to je na neki način sve tako kako jest. E sada, ako mi tražimo danas oni koji vladaju prvi puta uravnoteženje proračuna bojim se da onda što smo radili do sada kada smo tvrdili da mi s ove druge strane da proračun nije uravnotežen onda smo dobivali s ove vaše strane napade da eto mi ništa to ne razumijemo i da je sve med i mlijeko. Ja ću samo podsjetiti da smo upozoravali i upozoravali, ne samo mi nego i očito ako kažete samo mi pa možete reći mi ne znamo. Može se i tako kazati, ali ne možete reći da jedan Rohatinski ili gospodin Rohatinski ne zna. Pa je on također upozoravao i zadnje upozorenje je njegovo da za financiranje deficita i refinanciranje dospjelog duga treba osigurati u ovoj godini 42 milijarde kuna koje država ne može očekivati na domaćem financijskom tržištu već sada u manjem kreditni rejting države označiti da ćemo i to se nepovoljno zaduživati u inozemstvu. Morat ćemo se zadužiti, a moramo najprije srediti stvari u svojoj zemlji da bi se mogli zadužiti. Ovo mi sve skupa liči i ako se dobro sjećate gospodine ministre, kada smo na početku godine, na kraju one prošle godine govorili da kriza jest tu, ali da bi zato trebalo i učiniti neke antirecesijske mjere. Očito je da jeste donijeli, jeste donijeli mjere koje smo mi prozvali namjere, ali one nisu dale efekte jer nisu bile dobre mjere. Jer da su dale nekakav efekt onda danas ne bi govorili o ovakvom kozmetičkom rebalansu, nego bi zaista onda imali snage učiniti jedan prav ozbiljan rebalans, da to onda budemo uvjerljivi i prema našim građanima i prema samima sebi. I sad kad se sve to tako iščita i kada premijerka kaže da će se raditi i popisi automobila, da će se smanjiti reprezentacije, telefoni, auti, kartice, znate to je u jednoj ozbiljnoj Vladi, a ovo nije nova Vlada da se razumijemo, ovo je stara Vlada samo ima novu premijerku, pa se to trebalo napraviti i prije. To je posao koji se u lokalnoj samoupravi radi od početka kada sjednete na vlast najprije stežete te stvari i o tome vodite računa. Siguran sam da u svakoj lokalnoj samoupravi znamo koliko automobila imamo. Imamo ih manje nego u Vladi, ali znamo koliko ih imamo, a tek sad ići brojiti automobile, mislim da to dokazuje da onda ovaj rebalans zaista neće biti pravi rebalans, nego eto samo jedna lakirovka kako bismo ostavili dojam da ipak nešto radimo. Svi znate, evo završit ću, svi znate i gledali ste, ako niste gledali vjerojatno ste čuli onu poznatu sagu o Titanicu. Titanic je jedan krasan brod koji je sa svim mogućim pregradama čvrsto izrađen i onda je krenuo na ono svoje prvo i posljednje putovanje sa samouvjerenim kapetanom da se može postignuti rekord i unatoč upozorenjima da negdje može biti i očekivano je da se može dogoditi nekakva santa leda na koju će naletiti. Mahnuli su na ta upozorenja i krenuli su da eto petom brzinom da na neki način onu plavu vrpcu prestignu, da dođu nekako u New York ranije nego što treba. Nisu stigli. Očito je da se onda dogodilo nešto što se kod nas ne može dogoditi. Brod je naletio na santu, plovio u petoj brzini, kapetan tog broda je ostao zajedno sa brodom i uz muziku, krasnu muziku i orkestar je cijeli sa kapetanom ostao na brodu i ako sam ja dobro zapamtio, da skratim sada priču, bilo je najprije žena i djeca. Ako to budemo ikada radili remake tog filma na hrvatski način pa kažemo da je Titanic ova naša Vlada koja je eto u petoj brzini također krenula snažno i jako, unatoč upozorenjima da se može naletiti na santu koja se zove recesija. Sa nijedne strane se to upozorenje nije poslušalo. Naletjeli smo na tu recesiju koju još uvijek, negdje davno prije, ali evo sad nekako pokušavamo reći je možda ipak je nekakva recesija. Što se u tom remakeu Titanica dogodilo na hrvatski način? Da je kapetan prvi nažalost napustio taj brod, a ono žene i djeca smo shvatili doslovno pa onda smo u tom, prvo su stradali, nismo ih spasili nego stradavaju djeca jer ukidamo im prijevoz, udžbenike, dječji doplatak smanjuje za 6% naravno ne u pravima jer djece ima manje, a ovamo smo neki dan donijeli Zakon o umjetnoj oplodnji koji eto takav je pa djece i dalje neće biti više. I onda se ja pitam čemu sve to služi, da iako se upozorava, iako to nije od jučer, iako i ljudi koji predstavljaju Narodnu banku pametno kažu što bi trebalo napraviti, iako oporba upozorava godinu dana, godinu i pol, da je trebalo nešto napraviti. I ako imamo sve pokazatelje iz kojih se može iščitati što će biti u prvom mjesecu iduće godine ministre, pokazatelje imamo samo treba to sročiti u kockice i reći ovdje treba odrezati da bi u prvom mjesecu bilo bolje. A za to je potrebna snaga i volja, ja ne kažem znanje, snaga i volja i htijenje. I onda na kraju evo čuo sam maloprije da nije čak ni KBC-u Rijeka oštećen za 9 milijuna kuna. Je, pišu novine 9 milijuna kuna je uzeto za cjepivo protiv svinjske gripe. Ali opet svima, KBC-u u Zagrebu nije oduzeto za svinjsku gripu. Ili oni ne participiraju u svinjskoj gripi ili samo Rijeka mora participirati u svinjskoj gripi. I obrazloženje je uzelo se 9 milijuna, ali projekt ide dalje, i dalje će se graditi. Bez tih 9 milijuna se neće sigurno sve napraviti u KBC-u Rijeka. Mi smo solidarni, mi možemo dati i 10 milijuna, nije problem, ali dajte onda da svi iz tog proračuna plaćaju za tu svinjsku gripu, a ne samo neki. Jer ako ove antirecesijske mjere koje su bile namjere nisu dale nikakav rezultat, e sad bojim se da bi onda trebalo poslušati vaše partnere u vlasti koji traže da ovaj drugi rebalans kojega također svi tako jako očekujemo, da on bude sa radikalnih rezova koji će onda učiniti da ona rashodovna strana bude zaista približno tu negdje s ovom prihodovnom, jer na prihodovnoj novaca nema Vjerujem da ćemo taj rebalans i učiniti takav da ćemo moći onda razgovarati, da pokušavamo shvatiti da kriza jeste i da imamo neka rješenja kako iz te krize izaći.
Zahvaljujem. Imamo dvije replike. Uvaženi zastupnik Ivan Hanžek. Izvolite.
Zapravo, potpredsjedniče, ja nisam našao drugu formu u našem Poslovniku da reagiram. Nisam se prijavio za raspravu jer smatram da je možda već u prvih dva, tri sata bilo sve rečeno što se trebalo reći i da je ovo ponavljanje na izvjestan način i stavova i obrana i napada, ali s obzirom da u našem Poslovniku ne piše, drago mi je da je sad i predsjednik kluba HDZ-a ovdje, mislim da bi predsjednici klubova morali sjesti i s vama rukovodstvom Sabora oko nekih ponašanja. Naime, kolegice Šolić sad nema, ja bih uvrijedio bilo koju kategoriju naših sugrađana kad bi rekao da raspravljaju na način koji je gospođa Šolić govorila, jer da saborski zastupnik raspravlja da navodno ovaj ima to, da navodno onaj ima to. Oprostite, ovo je najviši dom hrvatske demokracije i navodnih ili uzvodnih ili nizvodnih ne bi trebalo biti. I mislim da bi i potpredsjednici i predsjednik trebali upozoriti saborske zastupnike da se tim ne služe. To ide i lijevu i desnu stranu i mi moramo svoje i vi morate svoje i ovi treći u sredini jer jednostavno upućujemo lošu poruku građanima kojima baš nismo mi jedini omiljeni. Mi smo krivi i za recesiju, mi smo krivi za troškove, nas bi trebalo ukinuti i imenovati nekakvog imperatora koji bi bio puno jeftiniji, a mi bi riješili sve hrvatske probleme. Stoga vas molim da pokušate inicijativu tu moju koju sam iskoristio ovu poslovničku odredbu koja je jedina mi dala prostor i da li je gospodin Matković podržavao SDP ili nije to nije problem, nego je problem u njegovoj plaći, njegovoj premiji i premijama inih drugih direktora na višoj i na nižoj razini koji primaju plaću od preko 20000 kuna. Ja vam to mogu i dokumentirati. Neki dan smo zatražili podatke za komunalna društva i postavili smo si pitanje zašto nismo direktori komunalnih društava. Hvala.
Vrijeme. Hvala lijepa. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Luka Denona.
Ja mislim da nije dobro da se u ovom Saboru zazivaju kolega vrag i bilo kakovi diktatori i da nam to u ovom trenutku ne treba. Očito da nam treba ono što nas može otpeljati i izlaz iz ove krize s jedne strane je prije svega smanjenje ogromne javne potrošnje, a za to su bolni rezovi. Za to su potrebni bolni rezovi, a s druge strane stimuliranje industrijske proizvodnje da bi na taj način mogli nešto i zaraditi. I u onim prioritetima, a ja znam da će sada kolega, zapravo gospodin ministar Šuker meni kazati da toga nema u proračunu i da u svakom slučaju o tome ne treba govoriti. Ali i nešto što je kapitalno, što negdje nešto gradimo. Trebamo negdje svesti u nekakve druge okvire. Nisam nigdje danas čuo da ćemo osim udžbenika i prijevoza učenika možda nećemo graditi Pelješki most. Reći ćete mi nije u proračunu. Ali gledajte sve je u proračunu. To je hrvatske ceste, nisu nikakve mađarske ceste, nego su hrvatske ceste. Kada se digne kredit u Hrvatskim cestama za taj most onda je to hrvatski kredit. Neće ga otplaćivati mađarska Vlada, nego ako ga ne otplate Hrvatske ceste onda ćemo donijeti zakon da onda to plati netko iz proračuna i to hrvatskog proračuna. Pa dajmo onda govorimo i o takvim problemima koje bi trebalo prije knjiga i prije otočnih prijevoza na neki način ipak razriješiti da li idemo s tim dalje ili ne.
Zahvaljujem. I sada je replika, uvaženi zastupnik Marin Jurjević.
Hvala. Vi ste kolega Denona postavili u stvari pitanje svih pitanja kad ste se zapitali je li ovaj rebalans uopće rebalans ili se radi o nečem sasvim drugom. Da li je ovo drveno željezo? Da li je ovo u stvari krivi odgovor na krivu politiku koja se do sada vodila. Ja u ovom trenutku sam mogu pretpostaviti što će se desiti nakon ove odluke Vlade o tome da se škverovi osim Uljanika prodaju za jednu kunu i ukoliko se što vjerojatno neće nač ponuđač koji će zadovoljiti one uvjete da se nastavi osnovna djelatnost, pa se treći natječaj raspiše na taj način da škverove preuzme netko tko neće nastaviti s brodogradnjom, a onda ajme ga se i radnicima i ajme ga se brodogradnji u Hrvatskoj. Zbog toga je opće pitanje šta sa ovim rebalansom danas ili tzv. dobijamo i da li je to samo krivi odgovor na krivu politiku.
Zahvaljujem. Na redu je pojedinačna rasprava uvaženi zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine ministre sa suradnicama, štovane kolegice i kolege. Dakle, Hrvatska je možda jedna od rijetkih zemalja koja zaista nije imala krizu, nego smo direktno iz recesije došli na rub provalije koja se zove bankrot. Sjetimo se prije nekoliko mjeseci kada smo također raspravljali o proračunu i rebalansu proračuna kako se grčevito pokušavala izbjeći ta riječ kriza. Svi ti signali koji su dolazili iz međunarodnog gospodarstva sa naznakama da će se kad-tad preliti u Hrvatsku. Naravno, naša kriza nije isključivo posljedica međunarodne recesije i krize, nego su razlozi puno dublji. I sada imamo jedan marginalni rebalans proračuna koji ne predviđa radikalne rezove koji su zapravo u ovoj dubini krize jedino mogući i poželjni. Štoviše, ide se štediti na recimo javnoj nabavi flašica vode. Sad se neće nabavljati u ministarstvima i javnim poduzećima bočice vode, nego galoni vode putem javne nabave itd. S druge strane postoje čitave serije nelogičnosti i gluposti u proračunu koje se protežu iz proračuna u proračun, a da nisu opravdane. Jedna od takvih situacija primjerice jest umjetno djelovanje na vrijeme pod kojim se krije obrana od tuče, a koja naprosto nema nikakvo uporište u znanstvenim istraživanjima. Štoviše, i Vlada Republike Hrvatske je u svom zaključku od 31. ožujka 2005. godine prihvatila mišljenje, citiram: “da postojeći sustav obrane od tuče u Republici Hrvatskoj nema zadovoljavajuće uporište u znanosti, te da ne postoje objektivni pokazatelji učinkovitosti i opravdanosti takvog sustava. Usprkos tome 17 milijuna 370 tisuća kuna je i ovdje rezervirano za umjetno djelovanje na vrijeme, odnosno obranu od tuče što predstavlja čak 2,2% od ovih 780 milijuna kuna koliko je stvarno rezanje u ovom rebalansu proračuna koju mi raspravljamo. E sad, postavljam pitanje zašto se ne vjerujem međunarodnoj znanosti? Zašto se ne vjeruje hrvatskim znanstvenicima kada je Ministarstvo znanosti i tehnologije, obrazovanja i športa bilo jednom dužno proučiti učinkovitost obrane od tuče i dalo je svoje mišljenje da to nije znanstveno opravdano. Svejedno se Državnom hidrometeorološkom zavodu nameće ta djelatnost i financira se jedna zaista dubiozna aktivnost koje nema, nema u razvijenim zemljama osim u nama istočnim zemljama vrlo teškog komunističkog nasljeđa. Zašto? Zato što očito postoji opsesija jednog od koalicijskih partnera vladajuće koalicije sa tom obranom od tuče i to se naprosto u proračunu mora naći. Dokumenti izjave Svjetske meteorološke organizacije Američkog meteorološkog društva, direktora meteoroloških službi ne opravdavaju postojeći sustav obrane od tuče i oni dapače ukazuju na to da se djelovanjem umjetnim na vrijeme mogu izazvati još veće štete, još veće opasnosti i posljedice za poljoprivredu, ali badava. Međunarodna anketa o statusu i učinkovitosti obrane od tuče koju je pribavio Državni hidrometeorološki zavod kao i provedena istraživanja djelovanja obrane od tuče u Republici Hrvatskoj uz međunarodnu recenziju Svjetske meteorološke organizacije, njemačke meteorološke službe, mađarske meteorološke službe, slovenske meteorološke službe, Međunarodnog centra za teorijsku fiziku u Trstu nisu potvrdile uspješnost obrane od tuče i njenu gospodarsku opravdanost. Ne postoji niti jedan znanstveno utemeljeni dokaz da je obrana od tuče po sadašnjoj tehnologiji učinkovita i gospodarski isplativa. U Europskoj uniji nema operativne obrane od tuče na državnoj razini. Obrana od tuče nije niti implicitno, niti je eksplicitno referirana, niti ne postoje u zakonodavstvu Europske unije. Obrana od tuče kakva postoji u Hrvatskoj uporabom raketa i generatora nema nigdje na svijetu. Pojačan kombiniran sustav obrane od tuče raketama i generatorima u mnogim je slučajevima djelovao, a istovremeno je padala tuča stvarajući velike štete. To je činjenica. Obrana od tuče je problematična i sa stanovišta očuvanja okoliša jer se tijekom zasijavanja onim srebrnim jodidom bez ekološke kontrole, taj reagens ispušta u slobodu atmosferu i onda još zagađuje tlo. I usprkos svega, 17 milijuna 370 tisuća kuna odlazi u vjetar, odlazi u vjetar i odlazit će sve dok bude HDZ-ov koalicijski partner opsjednut učinkovitošću obrane od tuče, umjesto da pogleda znanstvene radove, da pogleda međunarodnu opravdanost da se posveti drugim načinima zaštite usjeva, kao što su osiguranje itd. Dakle, moj besplatni savjet ovoj Vladi, bez da dužim ovu raspravu jest uštedite 17 milijuna 370 tisuća kuna. Neka ljudi primaju svoje plaće, ali da se ta djelatnost ne provodi jer će okoliš biti zaštićeniji, državni proračun će biti puniji, a nećemo se sramotiti pred međunarodnom znanstvenom javnosti i pokazati ćemo zaista da držimo do znanstvenog mišljenja i da je Hrvatska zaista zemlja znanja, da se uvažava mišljenje i ekspertize njenih učenih ljudi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Uvodno izlaganje premijerke, gospođe Kosor samo je potvrdilo da ovaj današnji rebalans nije ništa drugo do još jedna predstava za javnost kako bi se odglumila odlučnost Vlade, a zapravo to je Vlada koja je, kao što sam i kod njenog predstavljanja naglasio, Vlada kontinuirane i dosljedne neodgovornosti prema građanima Hrvatske. Kako drugačije tumačiti najavu da ćemo do kraja ovog mjeseca imati još jedan rebalans, odnosno pa ako treba i 10 rebalansa, kaže premijerka Kosor. Pa to je dokaz, još jedan dokaz da ova Vlada kao ni ona Vlada koja nas je dovela u gotovo bezizlaznu situaciju zaista nema niti viziju, niti strategiju, niti plan, a da o kadrovskim, stručnim, organizacijskim sposobnostima i ne govorim, kako razriješiti gospodarsku krizu, kako razriješiti društvenu krizu, krizu upravljanja državom, reformu pravosuđa, korupciju ili kriminal. Kaže premijerka, gospođa Kosor zatražila sam analizu antirecesijskih mjera. Mislim da će to biti tekst od pola kartice. Na njemu se neće imati što napisat. Niti je bilo antirecesijskih mjera bivše Vlade, bile su namjere, ali ni te namjere nisu pretočene u djelo. Prema tome, ovaj rebalans ni na koji način ne ispunjava ciljeve o kojima je govorila premijerka Kosor, dakle ne stvara temelje za osiguravanje financijske stabilnosti, za osiguravanje radnih mjesta ili za socijalnu sigurnost građana Hrvatske. Dapače, predloženi rebalans proračuna ne zadovoljava ni minimalne zahtjeve koji bi išli prema tome cilju. Državni proračun je uvijek mnogo više od pukog usklađivanja rashoda i prihoda. Može ga se smatrati pravim sredstvom usmjeravanja ekonomskog i društvenog razvoja neke zemlje. Protekla Sanaderova politika doživjela je tešku havariju, a ovaj prijedlog ostaje u potpuno istim šemama i mentalnim obrascima proračuna koji je napravio bivši premijer. Prema tome, agonija Hrvatske Vlade, a time i cijele ove države i svih nas u njoj se nastavlja. Svaki rebalans proračuna mora biti ne samo ekonomski održiv, nego i socijalno osjetljiv i pravedan. Pa danas su i koalicijski partneri HDZ-a isticali da ovaj rebalans niti je socijalno osjetljiv, niti je pravedan. Hrvatska se danas općenito doživljava kao duboko nepravedna država, država koja je kapilarno i sistemski korumpirana, skupa i neefikasna te socijalno nepravedna. Citirat ću jednu novinarku koja je najbolje opisala današnje aktualno stanje, kaže na državnoj su se sisi tovile razne klijentelističke skupine od s vlašću povezanih tajkuna do na pola milijuna nabujalog broja branitelja. Prava slika našeg stanja. Kvalitetna državna politika mora zaštititi osjetljive skupine koje su najveći gubitnici tranzicije koju Hrvatska prolazi, ali istodobno ne i uništiti, nego ohrabriti uspješne i perspektivne. Proračun daje odgovor kako da se teret krize pravednije rasporedi. U ovom prijedlogu toga nema. Hrvatskoj je prema tome nužan novi društveni dogovor, novi razvojni smjer, novo vodstvo, a ne to krpanje budžetskih rupa, što mi danas ovdje imamo, a imat ćemo očito i za 2 tjedna. Gospođa premijerka poziva nas na zajedništvo. Pa dozvolite da vam nabrojim nekoliko zakonskih inicijativa u proteklih godinu dana, inicijativa u kojima smo mi iz SDP-a također pozivali na zajedništvo, ukazivali na probleme u gospodarstvu i nudili rješenje za očuvanje radnih mjesta, povećanje proizvodnje, rast bruto domaćeg proizvoda, očuvanje socijalne sigurnosti. Antirecesijski paket SDP-a sa izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, Zakona o doprinosima, Zakona o porezu na dohodak, Zakona o porezu na dodanu vrijednost, o plaćanju određenih neporeznih prihoda u 2009., Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za nezaposlene, Zakon o prolongaciji otplate stambenih kredita 2009., Zakon o utvrđivanju osnovice za izračun plaća državnih dužnosnika 2009., Zakon o izmjeni Zakona o izvršavanju državnog proračuna za 2009., Prijedlog odluke o uplati sredstava i državnog proračuna RH za 2009., temeljni kapital, subvenciju kamata i dio u kreditima Hrvatske banke za obnovu i razvitak, Prijedlog zakona o posebnom porezu na kamate, Prijedlog o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosu za obavezna osiguranja, o obaveznom zdravstvenom osiguranju, o sprječavanju zlostavljanja na radu, o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona. Prijedlog Zakona o izmjeni dopuna Zakona o područjima županija, gradova i općina RH, Prijedlog Zakona o dopunama Zakona o odlikovanju i priznanjima, Prijedlog Zakona o dopuni Zakona o javnim cestama, interpelacija o radu Vlade u provođenju Zakona o ostvarivanju vladavine prava sa zaštitom ljudskih prava, o dostojanstvu čovjeka kao najviše vrednote Ustavnog poretka, interpelaciju o radu Vlade Republike Hrvatske u svezi s ulogom Vlade u procesu sanacije restrukturiranja hrvatske brodogradnje, interpelaciju o radu Vlade na području opskrbe energentima te u vezi s njihovim cijenama i utjecaj na gospodarstvo i životni standard građana. Kako su prošle sve ove naše inicijative? Prošle su ignoriranjem vladajuće većine. A sad se pozivamo na konsezus. Ali recimo da zaboravimo sve ove prijedloge naš antirecesijski paket, naše interpelacije, naše zakone. Zaboravimo sve. Sjetimo se samo prošlog tjedna kad je u ovoj sabornici tvrdoglavo i bahato branjen zakon koji je licemjeran, neustavan, najkonzervativniji u Europskoj uniji, zakon koji ugrožava zdravlje žene, Zakon o medicinski potpomognutoj oplodnji. Svi naši amandmani su odbijeni. Svi. Zar je to kolegice i kolege iz HDZ-a poziv na konsenzus? Ili pozivate na konsenzus samo kad vama odgovara? Predloženi rebalans proračuna zvučna je šamarčina bivšem ministru Primorcu i njegovom projektu besplatnih udžbenika, ali i onome tko je bio nadređen ministru Primorcu i koji mu je dozvolio sve ono što je izglasano, a to je aktualna premijerka gospođa Kosor. Prema tome, neznanje ove Vlade srušilo je konačno i mit o hrvatskom društvu znanja. Preko noći donijeti ovakvu odluku znači tisuće obitelji lišiti udžbenika za njihovu djecu, jer neće imati novaca da te udžbenike plate, neće imati novaca da uopće do škole dođu. Pa zar je to društvo znanja? Kaže gospođa predsjednica Vlade danas osnovati ćemo još jedno tijelo za provedbu i kontrolu postupaka javne nabave. Pa kolegice i kolege, mi imamo zakone, imamo pravilnike, imamo Ured za kontrolu postupaka javne nabave, imamo Komisiju za kontrolu postupaka javne nabave. Pa zar nam treba još nekakav središnji ured da kontrolira ova dva ureda koja već postoje da bi kontrolira postupke javne nabave? Ne treba nama novi ured, ne trebaju nama više ni dodatni zakoni. Sve to imamo, ali ih moramo provoditi. Mi moramo imati ljude koji će te zakone provoditi u praksi. Evo prije neki dan raspisan, zapravo nije raspisan, nego je zaključen natječaj kojem su sva ministarstva posao nabave potrošnog materijala dodijelila "Narodnim novinama", iako je ta ponuda bila skuplja za gotovo 2 milijuna kuna od ponude 9 drugih dobavljača koji su zajednički pripremili tu ponudu. Ali znamo da je "Vjesnik" pripojen "Narodnim novinama", da stvara gubitke, pa te gubitke nekako treba "Narodnim novinama" pomoći da pokriju gubitak koji nastaje zbog "Vjesnika", glasila HDZ-a ne znam čemu drugom služi. Govori se o uštedi na kavi i vodi. To će nam jako pomoći uz rasipanje novca, dakle ponavljam 2 milijuna kuna, posao je dodijeljen skupljem dobavljaču u odnosu na onaj koji je bio. Pa pitam se zašto uopće mi ove silne papire dobivamo po ovim klupama? Dobili smo svi ove laptope. Zar zaista moramo trošiti dodatno novce na silnu hrpu papira koji zapravo, možda ću pretjerati, pa ja mislim da 85% zastupnika 85% tih materijala nikad ni ne otvori. Pa nemojmo više dobivati ove kopije, imamo sve na web-u, u 21. smo stoljeću, pa uštedimo na taj način. Bit će veća ušteda od kave i vode. Neka gospođa premijer uz analizu antirecesijskog paketa koji će posao biti gotov za 5 minuta, zatraži analizu provedbe Zakona o medijima, Zakona o pravu na pristup informacijama, pa da vidimo što će te analize pokazati. Ne želim ulaziti pojedinačno u pojedine stavke ovog proračuna, jer je to potpuno nebitno. To je politički proračun, proračun koji ima zadatak samo zamagliti oči javnosti i pokazati im da se nešto radi, a zapravo se ne radi ništa. Ali ne mogu ne reći da je zaista neshvatljivo da se Kliničkom bolničkom centru u Rijeci uzima 9 milijuna kuna, da se Općoj bolnici Pula uzima 5 milijuna kuna, da se otocima u koji se stalno netko zaklinje uzima 2 milijuna kuna za zdravstvenu zaštitu, da se uskraćuju brodske linije, da se uzima 200 milijuna kuna željeznici za održavanje infrastruktura. Znate šta to znači? Uzet ćemo sada 200 milijuna za održavanje infrastrukture, pa ćemo druge godine morati uložiti 500 milijuna, jer je stanje infrastrukture očajno. Zaključujem. Ova Vlada kontinuirane dosljedne neodgovornosti ovim prijedlogom ne nudi nijedno rješenje za nagomilane gospodarske probleme, za socijalne probleme i stoga takav prijedlog treba odbaciti. A možda se zapravo ja varam. Možda je sve to dio genijalnog Sanaderovog plana čiju genijalnost mi iz oporbe na žalost ne možemo razumjeti.
Ministar financija, Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Slušajući gospodina Jovanovića, zastupnika u Hrvatskom saboru, čovjeka naprosto ulovi strah živjeti u takvoj državi. Meni je lijepo živjeti u Hrvatskoj. Vidite gospodine Jovanoviću, ja kad sam došao za ministra financija, kompletnu nabavku automobila je dobila jedna tvrtka iz Rijeke. Nikada, evo nikada, evo tu je Slavko s kojim sam ne jedanputa prepucavam, nikada nisam spomenuo tu u ovom Saboru, ne bi niti danas da vi niste raspravljali ovako kao što jeste. I ne kažem da je tu bilo bilo kakve mućke. Bože sačuvaj. I ako sam bilo … [[Govornik se ne razumije.]] ja se ispričavam, unaprijed. Ali vam samo hoću reći da, a radi se o automobilima gdje je zastupnik iz Zagreba. A još ću vam nešto reći. Vi ste napravili čitav show oko Povjerenstva za carinu, međutim ono o svemu o čemu ste pričali događalo se 2002. godine. Dakle kad nisam bio ja ministar, kad nije bila ova Vlada na vlasti, kad se točno zna na koga su se primjedbe gospodina Matijevića odnosile, na vašeg kolegu saborskog zastupnika. Ali kažem, to je nebitno. Vi imate takvu raspravu, tako raspravljate. Niti jedan argument niste ponudili za ovo što ste rekli. Niti jedan argument. Govorite o mjerama. Jeste rekli koliko te mjere koštaju koje ste vi predložili? Ne niste ih. Na kraju krajeva, to je vaše legitimno pravo da ih predložite, naše je legitimno pravo da ih prihvatimo ili ne prihvatimo. To je demokracija, i to je parlamentarna borba. I ne treba tu vidjeti ništa lošega. Međutim, ono što je mene kao predstavnika Vlade najviše smeta u svakoj vašoj raspravi što koristite niz teških riječi. Ali bez ijednog argumenta. I ja sam bio oporbeni saborski zastupnik. Uvijek sam se čuvao teških riječi. Svaka teška riječ može nekoga povrijediti, ako nemate argument za to. Međutim, vaš politički stil je vrijeđati, vrijeđati, vrijeđati, vrijeđati od vlastite domovine, preko Vlade i svakoga drugoga. Ali dajte jednom ponudite argument. I da ja vam postavim pitanje, možda će biti neumjesno, a koliko ste vi proračuna u životu napravili da nama držite ovdje lekcije o proračunima? Koliko? Na proračunu radi desetine i stotine obrazovanih i stručnih ljudi. Pa nije pošteno da ih se vrijeđa na ovakav način. Ništa ne vrijedni, ništa ne valja. Antirecesijske mjere, hoćemo li ih pobrojati? Pa pričali ste o HBOR-u, pa HBOR-u smo omogućili 500 milijuna kredita za male i srednje poduzetništvo. Jel donesen zakon da za sve investicije do 45 dana se ishode svi papiri, zapravo za sve investicije preko 10 milijuna eura? Ako je sve sukladno prostornoj i planskoj dokumentaciji da se u roku od 45 dana mogu dobiti svi papiri. Jesu javna poduzeća dobila na stotine milijuna kredita da se poveća likvidnost? Ne. To za vaš nije ništa. Ali ponavljam ja sam kao predstavnik Vlade morao odreagirati. Ja smatram da moja Hrvatska nije ovakva kakvu vi doživljavate. Možda bi vi htjeli nekakvu drugačiju, ali nažalost niste uspjeli.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Netočna je izjava ministra da se iz državnog proračuna kupovalo automobile od neke tvrtke u Rijeci.
Mir.
Netočna je izjava ministra Šukera koji govori da se iz državnog proračuna od neke tvrtke u Rijeci. Za vrijeme koalicijske Vlade na čelu sa pokojnim premijerom Račanom. Nijedan se automobil nije kupio. Vozili su se stari vozni parkovi i vozili su se vozila iz Renta cara i ne renti. Toliko da znamo da ministar Šuker koji nažalost i 6 godina nakon ministrovanja ne zna osim svoje neuspjehe pravdati sa koalicijskom Vladom.
... [[Govornik nije uključen.]]
Ne hvala lijepo. Molim vas mir, nema tu više replike, molim mir. Molim vas mir. Slavko mir. Slavko Liniću upozorio sam ministra da ne dobacuje iz klupe, ali vi nemojte na ovaj način isto reagirati. Zaustavio sam ministra, ali sam trebam reagirati na vas. Smirite i vi strasti. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče.
Mir gospodo. Molim vas.
Kolegice i kolege, hoću i ja vikati mir? Mir.
Izvolite.
Može, hvala lijepo. Evo ovako. Jutros je predsjednica Vlade u svom uvodnom izlaganju spomenula da je teška situacija i da nitko do kraja nije zaštićen. I to je nažalost istina. I naravno u ovom rebalansu prvi na udaru su društvo znanja, zatim dolaze na red mirovine i plaće. I kada smo već kod ovih mirovina i plaća ja bih se prisjetila da je danas 13. 7., a da je Vlada 13. 5. sa sindikatom napravila sporazum da će do 1. 1. 2010. godine plaće javnih službenika biti usklađene sa inflacijom. Isto tako Vlada je preuzela obvezu da će napraviti izmjenu i dopunu Zakon o osnovici plaća u javnim službama i da će poslati u Hrvatski sabor za dva mjeseca. Danas je taj datum, danas ističe ta dva mjeseca. Pa bih pitala da li zna gospodin ministar financija što o tome? Mogu li ja nastaviti ili?
Onih kojih se to tiče, a koje ja sada ne gledam, molim da se ni pogledima uzajamne simpatije da ne izražavaju. Inter ali, ali onih kojih se to tiče. Kolegice izvolite. Molim vas omogućite kolegici da nesmetano.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo čuli smo danas u više navrata, prva konkretna mjera Vlade gospođe Jadranke Kosor protiv teške financijske krize u Hrvatskoj, mnogi su zapravo nazvali kozmetički rebalans, jer je donijela prijedlog rebalansa kada je o potrebnih 14 milijardi kuna tek srezano 780 milijuna kuna i to uglavnom na račun školske djece, jer na ukidanju školskih udžbenika i besplatnog prijevoza država zaradila 540 milijuna kuna. Isto tako smo čuli danas od gospođe premijerke, da svi sa dobrim idejama su dobro došli. Gospodin kolega, zapravo Jovanović je spominjao sve antirecesijske mjere koje smo predlagali. Ja ću se prisjetiti kada smo prije parlamentarnih izbora najavljivali porez na tajkune, vladajući su nas napadali iz svih oružja plašeći građane da je to porez na njihove stanove, kuće ili pak dionice. Osobno sam i ja govorila i o jednom pomorskom propisu koji omogućava brojne zlouporabe s plovilima velikih vrijednosti čime se oštećuje državni proračun u milijunima eura. Porez na luksuz kada su u pitanju jahte ne bi zaobišao mnoge građane. Međutim djeca od takvih koje sam spomenula, dobivali su upravo te besplatne udžbenike i besplatan prijevoz do škole. Međutim, pitam se da li se neto sjetio upravo napraviti izmjene trošarinskih propisa po kojima bi se zamislite na plovila naplaćivala trošarina po dužnom metru bez obzira na vrijednost. A to vam je da ne navodim primjere jer bih išla u dugo. To vam je kao da automobile npr. Zastavu, Jugo, Mercedes, Jaguar ili Rols Rojs plaća se na njih ista trošarina, jer su iste dužine bez obzira na njihovu vrijednost. No da se vratim novom ovom kozmetičkom rebalansu. Navela sam da je 540 milijuna zaradila da su se ukinule besplatni školski udžbenici i besplatan prijevoz djece. Ostatka novca do nedovoljnih 780 milijun kuna, ušteđen je na reprezentaciji, subvencijama, te nekim kapitalnim projektima u zdravstvu što je ionako bila jedna od antirecesijskih mjera iz ožujka ove godine, ali koja se nije primjenjivala. Međutim to znaju samo oni iz Vlade. Valja naglasiti kako je osim rezanja Vlada preraspodijelila novac i to oko 2 milijarde kuna a preraspodjela je objašnjena iznenadnim troškovima kao što su računi za rukometne dvorane, plaćanje jamstava u brodogradnji te 180 milijuna kuna za cjepivo protiv svinjske gripe. Dakle, nakon što je Vlada u subotu u potpunosti ukinula projekt besplatnih udžbenika jedino što se sa sigurnošću može reći jest da će početak nove školske godine obilježiti kaos u kupnju udžbenika. Sve ostalo koliko će knjige koštati, tko će ih kada prodavati, kako potpuna je nepoznanica. Prema cijenama koje su nakladnici ovog proljeća dostavili Ministarstvu obrazovanja komplet udžbenika za osnovnu školu ovisno o razredu stoji između 600 i tisuću 700 kuna. Za srednju školu nema kompleta jeftinijeg od tisuću 500 kuna. To drugim riječima znači da će roditelji koji imaju dvoje djece školske dobi samo za njihove udžbenike morati izdvojiti najmanje 3 tisuće 400 kuna. A što je sa onima koji imaju troje, četvero ili više djece? S jedne strane potičemo majke da rađaju i tako popravimo katastrofalnu demografsku situaciju u zemlji a onda dovodimo roditelje do očaja jer svojoj djeci neće moći kupiti knjige. A onda jedan otac u hodniku kaže, ispriča situaciju kako njegov sin, mali sin prati ovu situaciju s udžbenicima, vjerojatno i čuje priču roditelja, jadikovku roditelja zbog cijele situacije pa on kaže: "Tata, ja imam rješenje. Ja neću ići u školu.". Nažalost, smiješno ali nije smiješno nego je žalosno. I sada na kraju, rekla bih maloprije su se spominjali automobili na krilima afere oko nabavke novog BMW-a u jeku krize Vlada je donijela odluku koja je za pohvalu a to je o potpunoj zabrani kupnje novih automobila za službene potrebe. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Zdenka Čuhnil. Izvolite.
... [[Govornica nije uključena, ne čuje se.]]
Hvala gospođi zastupnici. Gospodin zastupnik Mario Habek.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Već u prosincu prošle godine kada se donosio proračun za 2009. godinu te kada se donosio prvi rebalans proračuna prije nekoliko mjeseci govorili smo ovdje u Saboru o tome da taj proračun ignorira krizu u kojoj se Hrvatska nalazi te da je taj proračun nerealan, neostvariv te da Vlada želi prikazati se boljim upravljačima ove zemlje nego što jest. I naravno da sada nema novaca jer se tada proračun nije niti mogao ostvariti. Isto tako, ministar Šuker je prije nekoliko mjeseci izjavio da će i nakon prvog ovogodišnjeg rebalansa proračuna hrvatski kreditni rejting biti stabilniji. Vidimo danas kako je taj rejting stabilniji. Također su gospodarstvenici i prije prvog ovogodišnjeg rebalansa proračuna govorili da je stanje loše i sve teže i da im je pomoć neophodna. Upozorili smo vas da ukoliko već ne slušate naše prijedloge slušate prijedloge gospodarstvenika. Tada niste slušali, danas ne slušate i najavljujete za dva tjedna slijedeći rebalans proračuna. Ljudi, vi ste igrate životima hrvatskih građana. I danas tvrdite da je sve pod kontrolom, da možemo vraćati dug, da možemo isplaćivati plaće, da stručni izmišljaju dolazak MMF-a a dolazak MMF-a je sve izgledniji i taj scenarij je sve izgledniji u skorije vrijeme u Hrvatskoj. Ovo je samo pokazatelj jedne velike dezorijentacije, nesposobnosti i nezainteresiranosti hrvatske Vlade kako bi dala odgovor na stanje u kojem se Hrvatska trenutno nalazi. Tome u prilog ide to što cijeli dan među nama nema gospođe Kosor. Ona je na početku današnjeg dana zasjedanja rekla što misli i nestala iz Sabornice. To pokazuje samo nebrigu o tome što zastupnici govore i misle o situaciji u kojoj se nalazimo i što predlažu. Nažalost, cijenu te dezorijentiranosti i lutanja plaćaju naši građani koji svakim danom ostaju bez posla, bez radnih mjesta i svakim danom imaju sve težu i lošiju egzistenciju. Također se govori o tome i uvjerava kako je globalna kriza jedini razlog zbog čega smo u ovakvoj situaciji. To je netočno i ne tvrdimo samo mi iz oporbe nego i gospodarstvenici koji već pet godina nemaju pravu pomoć prema gospodarskim projektima. Zaustavili ste mnoge potrebne reforme, nema decentralizacije koju ste zaustavili istog trena kada ste došli na vlast 2004. godine i nema reforme javne uprave. Očekivao sam od Vlade da prikaže metode i mjere kojima kani poticati razvoj gospodarstva, zadržavanje radnih mjesta, smanjenja razine korupcije u zonama koje imaju doticaja s javnim novcem i povećanja učinkovitosti pravosuđa. Za razliku od toga ovakvim rebalansom proračuna sve se više umanjuje kupovna moć stanovništva i izravno ugrožava standard građana a proračunski novac najviše se troši na krupnu infrastrukturu umjesto da se novac ulaže u industrijsku proizvodnju i zaštitu radnika. Hrvatska se nažalost zadužuje punih pet godina i to izuzetno velikim tempom i ono što je najgore zadužuje se uglavnom za potrošnju. Znači, kada voda dođe do grla onda radimo rebalans proračuna. Taj rebalans je trebao doživjeti znatne strukturne promjene ali da bi Hrvatska izašla iz krize bit će potrebno napraviti mnogo više od ovakvog kozmetičkog rebalansa. Upozoravamo već godinama na rastrošnu ekonomsku politiku koju vodi ova Vlada i koja nas je dovela u ovo teško stanje. Inflacija, niski gospodarski rast, sve veće zaduženje zemlje, pad standarda građana i netransparentno trošenje novaca iz državne blagajne posljedice su ustvari loše gospodarske politike koju je ova Vlada vodila u proteklih pet godina. Vlada koja nema ekonomsku politiku, koja nije socijalno osjetljiva, pravična i solidarna ne može voditi ovu zemlju i to se pokazalo sada istinitim. Smatrali smo da treba povući neke poteze i predložili smo niz zakona koje smatramo da bi pomogli da se ublaži pad standarda i da se sačuva realna vrijednost radničkih plaća, radna mjesta i da se povećaju prava nezaposlenima. Kada smo zadnjih pola godine raspravljali o krizi, o recesiji vi ste se smijali, proglašavali nas neinformiranima. Pitam se tko je danas neinformiran kada ste početkom godine tvrdili da će deficit ove godine biti 2 milijarde kuna a sada se popeo već na 15 milijardi kuna. Očito vam danas više nije do smijeha. Odbacili ste sve naše prijedloge, tvrdili ste da nisu dobri, da ne valjaju a koliko vaši valjaju dokazuje to da danas po drugi put u ovoj godini imamo rebalans proračuna, da po drugi put najavljujemo smanjenje i smanjujemo plaće radnicima ali očito vas i za te ljude nije baš previše briga. Doveli ste državu do bankrota 2009. godine nakon što je koalicijska vlada sanirala i uspjela sanirati vaš promašaj, evo upropaštavate i mislim da ćete upropastiti državu i danas po drugi puta u 10 godina. Iskreno se nadam i uvjeren sam da nećete još dugo.
Gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, kolegice i kolege. Ove izmjene i dopune proračuna koje su pred nama svakako nisu utemeljene u padu gospodarskih aktivnosti u 2009. godini, znači pad u prvom kvartalu od 6,7%. Već su ove izmjene defacto, samim izmjenama ne rješava se problem stabilnosti javnih financija, samog proračuna jer znamo da je korekcija od 780 milijuna kuna nedostatna, nedovoljna. I ono što bih naglasio, problem ove države nisu samo pad gospodarske aktivnosti nego i vanjski dug koji iznosi preko 40 milijardi eura. No, svakako postavlja se pitanje tko je odgovoran za ovakvo stanje u koje je država dovedena. Sigurno jednim manjim dijelom je to svjetska kriza ali i zanemarivanje njenog utjecaja na sve nas. Mi znamo da smo i, da se i u ovom Saboru sa strane Vlade Republike Hrvatske govorilo da će nas kriza samo okrznuti, da su donesene polovične antirecesijske mjere koje se nisu provodile i rezultati su danas vidljivi. Predlažu se rezovi. A ovi rezovi jesu štednja na djeci, štednja na besplatnim udžbenicima koji to više normalno neće biti po prijedlogu, štednja na prijevozu, najavljuje se smanjenje mirovina, plaća i s pravom su građani zabrinuti sa ovim najavama. Najavama kroz treći rebalans proračuna. Mislim da sve to iziskuje normalno jedan zaokret, jer najlakše je govoriti o rezanju, ali svakako se postavlja pitanje što je sa prihodima i svakako sa onim prihodima za koje građani znaju, što je sa prihodima svih onih koji su opljačkali Hrvatsku kroz pretvorbu i privatizaciju, ratni profeteri koji nisu do sada kazneno sankcionirani i ovo je prilika da vrate dio onog što je oteto. Drugi problem je svakako problem korupcije o kojem se već dosta govorilo i zasigurno iskorijenjene korupcije bio bi značajna ušteda i u samom ovom državnom proračunu. Treće što bih ja naglasio je porez na luksuz. Svakako ovdje je već i rečeno ali i jahte i skupocjeni automobili ali vidimo i kroz prijave dužnosnika, kroz porezne kartice, višak i stambenog prostora, neki govore o 3, 4 stana, neki govore o 7, 8, 9 kuća itd.. Mislim da ima prostora da se oporezuje i ono što, ne da se ide porezima prema građanima koji nemaju niti jedan stan jer je to nemoguće, ali zasigurno onima koji imaju višak i nekretnina i jahta i svega ostaloga. Četvrto što bih naznačio jeste i donošenje Zakona o turističkom zemljištu. Znamo da u ovom Saboru dugi niz godina već razgovaramo da je potrebno ali i to je jedan značajan dio prihoda i za lokalnu i za regionalnu i za državnu blagajnu da ju tako nazovemo. Jer znamo da se negdje oko 20 milijuna metara kvadratnih zemljišta danas koristi bez ikakve naknade. Znači niti je to zemljište dano u koncesiju, niti je ono prodano. I mislim da i to vrijeme da razmišljamo o prihodima u tom državnom proračunu zasigurno zalažem se za progresivno oporezivanje, znači svi oni koji mogu platiti više poreza jer imaju veće prihode, odnosno veće plaće, razlog je da se i stope korigiraju. I na kraju spomenuo bih i političke projekte. Da li su nam u ovom trenutku potrebni politički projekti, poput Pelješkog mosta, poput nastavka gradnje autocesta, mislim da u ovom trenutku nisu potrebni. Ne kažem da oni nisu potrebni u tim dijelovima Republike Hrvatske ali zasigurno ako nemamo novaca onda moraju ti projekti počekati neka bolja vremena, odnosno ako su isplativi onda ih treba graditi sustavom koncesija gdje nisu teret državnog proračuna. I na kraju spomenuo bih i ja da je u ovom rebalansu proračuna smanjeno pet milijuna kuna na stavci kapitalnih potpora općoj bolnici Pula za projekt koji je izrađen, projekt izgradnje nove bolnice Pula. Znači projektnu dokumentaciju. Ona je dostavljena, znači posao je obavljen, dostavljena je Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi i to da tako kažemo skidanje pet milijuna kuna, znači država neće platiti trgovačkom društvu koje je taj projekt radilo. Tako da mislim da time samim sebi dokazujem, odnosno Vlada dokazuje da potiče ne plaćanje međugospodarskim subjektima posebno kada je država ta koja treba platiti svoj posao. Evo, ovaj rebalans mislim da je samo uvod u treći rebalans, dapače, ja mislim da ovaj treći rebalans za koje se najavljuje smanjenje mirovina i plaća je krajnje neprihvatljiv u ovoj situaciji kada građani a posebno umirovljenici izuzetno teško žive i apsolutno se ne slažem sa takvim pristupom, slažem se sa pristupom da oporezujemo one koji su ovu državu doveli u ovu situaciju a čija imovina je poznata. Hvala.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Davor Bernardić.
Poštovani potpredsjedniče, uvaženi kolega, pa vjerojatno ste se zabunili kada ste pričali o nastavku izgradnje autoceste i Pelješkog mosta, ja vas moram podsjetiti da je najava da će autocesta Zagreb-Sisak biti gotova bila 2007., pa se onda špekuliralo medijski 2008., pa je pisala i 2009., iza toga je bio datum 2010., nakon toga je postojao datum 2011. a sada je vjerojatno izvjesnije da će biti dalje. Dakle, pitanje je da li je taj projekt nastavljen. A isto tako teško je da možemo utvrditi da li su nastavljeni projekti, tj. radovi na Pelješkom mostu jer su sada trenutno u toku podvodni radovi, znači sada su podvodni radovi.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Marin Brkarić. Mir dame, dame, molim.
Točno stanje na projektima doista ne zna, ali ja sam se založio da se politički projekti a među njima smatram da je to i Pelješki most i nastavak gradnje autocesta sačekaju neko bolje vrijeme i da se grade koncesijama kao što se gradi Istarski ipsilon gdje država participira minimalno ono što je ranije rečeno, znači ako nemamo novaca, dajmo koncesiju i koncesionar će vidjeti da li je taj projekt isplativ ili nije isplativ. Svakako svaki dio Hrvatske zaslužuje i autocestu i bilo koju drugu infrastrukturu ali onda kada svi zajedno imamo za to novaca. Ne možemo zaduživat i nas same i generacije novih sa kreditima i dovest se u situaciju da moramo smanjivati plaće, moramo smanjivati mirovine, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] za što apsolutno se protivim. Hvala.
Gospodin zastupnik Gvozden Flego. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući, kolegice i kolege. Obrazovanje je, kako piše i u novom programu Vlade, nacionalni prioritet. Obrazovanje je konsenzualno prihvaćeno kao motor napretka. Svi smo se složili i u Parlamentu, a ja ne znam niti jedne političke stranke koje bi se tome protivile, a svi smo se složili da ćemo ulagati maksimalne napore za približavanje društvu znanja. Međutim, u dva rebalansa proračuna dešavaju se čuda, tj. stavlja se na kušnju ono što je na papiru napisano kao pozitivna odredba aktualne politike. U prvom rebalansu smo izgubili skoro 900 milijuna kuna, u drugom rebalansu gubimo 234 milijuna kuna, tako da ispada da je Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta zapravo najveći doprinositelj antirecesijskim mjerama u zemlji. Situacija je vrlo problematična i zbog toga što se ovim rebalansom proračuna vrlo drastično ukidaju neka obećana, a rekli bismo i neka stečena prava. Ukida se prijevoz učenika u srednjim školama od 1.9., ukidaju se dakle i besplatni udžbenici. I to se čini sredinom 7. mjeseca za vrijeme od 1.9. kada su roditelji računali da nemaju te izdatke jer im je obećano ono što im je obećano. Obećani su besplatni udžbenici za sve učenice i učenike i obećani su besplatni udžbenici svake školske godine potpuno novi. I tada, kolegice i kolege, kada se paradiralo s tim obećanjima, nitko koliko je meni poznato, niti iz Vlade niti iz Sabora nije demantirao ta obećanja i stavio ih … [[Govornik se ne razumije.]] Potom je potpuno protuzakonitom najavom poklonjena učenicima cjelokupna naklada ovogodišnjih udžbenika i na taj način je oštećen državni proračun za 100-tinjak, a možda i 200-tinjak milijuna kuna, jer će iz četiri ministarstava, a to je i današnji zaključak Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu, se predložiti Saboru da se obveže Vlada da nađe novac za socijalno ugrožene i za prijevoz i za udžbenike i to će koštati između 100 i 200 milijuna kuna, što se nije trebalo dogoditi. Stoga se meni čini da je s jedne strane ta uporaba škara vrlo opasna i nekonzistentna, politički je nanesena strahovita šteta, ali prvenstveno vladajućima čemu se mi ne veselimo. Nama je žao da je do toga došlo, jer će ispaštati cijeli niz roditelja, a i rebalans proračuna je rezan na vrlo čudesan i čudnovat način. Ja ću vam navesti samo nekoliko primjera. Stipendije studenata su na 97% od rebalansom, dakle prvim rebalansom planiranih sredstava. Dakle, upravo u vrijeme kada će biti velika jagma za novcem i kada će biti veliki manjak novca, umjesto da povećavamo iznos stipendija i na taj način olakšavamo roditeljima da školuju svoju djecu, onu koja su naravno uspješna i koja zadovoljavaju osnovne kriterije, mi režemo te stavke. Znanstveni projekti i tehnološki projekti su oni zapravo koji bi trebali biti glavni i gotovo neposredni motori razvoja gospodarstva. Njih smanjujemo za 5%. … [[Govornik se ne razumije.]] da ne idemo u tehnikalije, jednu od ključnih metoda integracije sveučilišta u čemu smo u strašnom zaostatku za razvijenom Europom i za svijetom, je sveden na 2,32% u odnosu na ona sredstva koja su planirana. Praktički je ukinut. A ono što je elementarna infrastrukturna podrška i osnova znanstvenom razvoju, to su publikacije i časopisi i znanstvene knjige su pale ispod 90% prvim rebalansom projektiranih sredstava. E sad, mi smo kada smo ulazili u reformu obrazovanja i reformu naravno znanosti planirali 2002. godine da bi proračun za dakle Ministarstvo znanosti, obrazovanja trebao svake godine rasti sukcesivno, barem 10%, da bismo 2010. godine dosegnuli onu razinu koju je Europa imala 2002. godine. Proračun je umjesto za 87% u ovih šest godina rastao za 57% i na taj način iskazao jednu ogromnu razliku u odnosu na deziderativ i u odnosu na ono stanje koje je bilo planirano. I ono što zapravo, naravno da želim kazati da je i ovim pristupom proračun za obrazovanje opet postao trošak umjesto da je tretiran kao optimalna investicija u budućnost, s čime se mi uopće ne slažemo. Dakle, mi se ne slažemo sa ovakvim načinom smanjivanja proračuna. Mi mislimo da, pogotovo u vremenima krize, vremena krize mora biti vrijeme gole istine, u vrijeme krize treba ulagati tamo što će nas najkvalitetnije i najbolje iz krize izvući, a to su znanost i obrazovanje. A osim toga mi se čini da je sa ovim svojim doprinosom … … [[Upadica se ne čuje.]] Meni se čini da je ovim svojim doprinosom od milijardu 130 milijuna kuna Ministarstvo znanosti, obrazovanja iscrpilo sve svoje mogućnosti. I gospodine ministre, dirne li se novim rebalansom u to ministarstvo bojim se da će sustav početi pucati jer je prenapregnut, tako da vam upućujem molbu, bez obzira što sam s ove druge strane govornice, da pazimo da ne upropastimo školstvo jer je sanacija obrazovanja vrlo mukotrpan i dugotrajan proces. Tako da se nadam da smo ovim iscrpili doprinos obrazovanja antirecesijskim mjerama Vlade, gospodine potpredsjedniče, i nadam da ćete u potpunosti shvatiti naše nastojanje da se stanje u školstvu popravi, a ne da se pogoršava. I vama naravno, pa vi ste dio vladajuće koalicije tako da se vama obraćam sa tom molbom i sa tim deziderativom i da ćete shvatiti naše razloge zašto je nama ovaj rebalans, pogotovo iz perspektive obrazovanja, neprihvatljiv. Hvala vam lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Davor Bernardić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, pa evo odmah na početku cilj mi je upozoriti na jednu stvar koja se nekako olako zaboravi, a mislim da je jako bitno u procesu donošenja zakona najnoviji podatak, sad od prije par dana. Ulaganja u Hrvatsku su pala za 60%, direktna ulaganja u Hrvatsku su pala za 60%. Najveći dio doduše je u financijskom sektoru, no ne treba zanemariti i onu da financijski sektor pokreće i realno gospodarstvo. Prije godinu dana kada smo najavljivali što bi se moglo dogoditi i upozoravali na to da je kriza pred vratima, da je treba ozbiljno shvatiti i već se prije godinu dana početi pripremati građevinska ekspanzija u ljeto prošle godine je bila 13%. I tad se govorilo da nema razloga za zabrinutost, da nema razloga za krizu, mada onaj tko je dublje razumio, tko je dalje čitao, tko je čitao između redaka je mogao zaključiti da itekako ima razloga za zabrinutost i to je ovo što se događa danas. Dakle, u vremenu u kojem su ulaganja pala za 60% sigurno nam nije očekivati brz i lak oporavak. Brzog i lakog oporavka sa ovim podatkom nema. Kad ulaganja, direktna ulaganja padnu 60% onda to nije upozorenje, onda to nije trenutni pad. Onda je to ozbiljna stavka. Nije riječ o 10, nije riječ o 20%. Riječ je o 60% direktnih ulaganja, o 60% pada onoga što direktno generira radna mjesta, ono što direktno isplaćuje plaće u gospodarstvu, ono što direktno puni državni proračun. E sad vidite, da bi vam gospodarstvenici došli nužno je imati stalnost zakona, odnosno nužno je imati zakonodavni okvir na koji se mogu osloniti. I u bilo kakvom poslovnom ciklusu koji negdje iznosi za naj, hajmo reći kratkoročnije planiranje za bilo kakvu ozbiljnu investiciju između 5 i 8 godina nužno je da 5 i 8 godina nema te bitne promjene zakona. Navest ću vam samo jedan primjer. Zakon o osiguranju u Njemačkoj se nije mijenjao punih 100 godina, od 1908. do 2008. Tamo osiguravajuće kuće su 100 godina igrale po istim pravilima i to je nešto što daje povjerenje gospodarskim subjektima, stranim ulagačima koji žele investirati u Hrvatsku i koji žele ovdje ostvariti i svoj poslovni interes, ali isto tako otvoriti radna mjesta. Kako to stoji kod nas? Mi smo Zakon o osiguranju ovdje i o tom ću pričati, znači o stalnosti zakonodavne inicijative. Mi smo Zakon o osiguranju ovdje tri puta mijenjali u zadnjih četiri godine sa istim objašnjenjem usklađivanja sa Europskom unijom. Loša poruka. Sad uz ovaj rebalans su nam samo poslane četiri izmjene i dopune zakona. Znači, uz ovaj rebalans mi ćemo još, da bi to mogli ostvariti imati još četiri izmjene i dopune zakona. Najava je i sljedećeg rebalansa za 2 tjedna, a već smo jedan rebalans imali u ožujku. Tri rebalansa ove godine jednostavno poruka investitorskoj javnosti nije dobra. Ne možemo ili ne znamo procijeniti što će se dogoditi i kontrolirati što se događa u javnim financijama. Ta poruka je loša. Bolje je imati jedan kvalitetan rebalans sa svim procjenama, jer to je jača poruka i znak da Vlada odnosno Ministarstvo financija može kontrolirati ono što se događa i planirati prihode odnosno rashode. Zatim, Zakon o tržištu kapitala kad je donesen izmijenjen. Zakon o kreditnim institucijama kad je donesen izmijenjen. Ja vam samo pričam o ovom dijelu godine i pol dana koliko sam ja zastupnik. Znači, pričam vam o ovim zakonima koji su došli, izglasani su i koji su izmijenjenih u zadnjih godinu i pol dana. Poruka investitorima. Nema, prvo rezanje plaća u javnom sektoru pa onda nećemo smanjivati plaće u javnom sektoru, pa ćemo opet smanjivati plaće u javnom sektoru. To je isto tako loša poruka zato jer govori da nismo u stanju procijeniti ono što će se u budućnosti događati i to u bližoj budućnosti. Znači, ne govorimo tu o dalekoj budućnosti. Onda par eksperimenata. Zakon o zabrani pušenja, pa se sjećam ko' jučer kad je ministar najavljivao da od toga apsolutno ne odustaje i da nema te sile koja će ga natjerati da od tog zakona odustane, a sad se spominje i sad je rekao neki dan da se to ipak može promijeniti jer to nije “sveta krava“. O tome pričam, o sustavnosti donošenja zakona. Zatim, eksperiment sa radom nedjeljom. Još prošlo ljeto smo bili svjedoci da se s mora mijenjao taj zakon, s ljetnog odmora i to uredbom Vlade. I onda je u novije vrijeme, sad prije mjesec i nešto dana taj zakon pao na Ustavnom sudu. To nije dobra poruka investitorskoj javnosti, jer se ne mogu pouzdati u hrvatski zakonodavni okvir ako se zakoni ovdje mijenjaju i to isti zakoni svaki mjesec. Onda jedini antirecesijski zakon koji je došao izglasan u ovom Domu, a došao je od strane Vlade je zakon za ubrzavanje procesa građevinskih dozvola za 45 dana. Pa mislim nije riječ tu o antirecesijskom zakonu i to sam tad i rekao, nego je riječ o tome da se jednostavno omogući državnim institucijama da rade svoj posao, da ono što u normalnom svijetu treba biti gotovo za 30 ili 45 ili 60 dana sada je došlo za veće investicije. Dakle, zakon koji tjera državnu administraciju da radi svoj posao. Ja da sam investitor isto bih se pitao malo o posljedicama tog zakona i mislio bih si, čuj ako meni za, ako je takav zakon došao koji tjera državnu upravu da radi svoj posao za velike investicije, onda očito da imaju određenih zastoja u samom funkcioniranju administracije. Onda konkretno eksperimenti koji sad dolaze, poput ovog Zakona o medicinski potpomognutoj oplodnji. Ja sad ne znam čemu se ide eksperimentirati. Mislim, mi smo skloni i u krizna vremena, u vremena i najvećih šokova od 90-tih godina, znači i u ratu je stanje u financijama barem po gospodarskim makroekonomskim pokazateljima bilo bolje. Mi smo skloni u vrijeme krize eksperimentirati sa zakonima koji, koji ja ne znam koji imaju ozbiljne posljedice, a nisu izvagani, odnosno nisu na sustavan način pripremljeni. Onda koje još promjene zakona? Čitava promjena poreznih zakona, poreznih propisa u samo zadnjih godinu i pol dana. Evo podsjetit ću vas o preraspodjeli poreza na dobit, onda povećanju osobnog odbitka čime je direktno smanjen udio fiskalnog inkoma, tj. ulaza jedinica lokalne samouprave sa 16 na 14%, a nakon prihvaćanja Europske povelje o lokalnoj samoupravi. Znači, prihvatimo Europsku povelju o lokalnoj samoupravi, kažemo da decentralizaciji, kažemo da konzultiranje lokalne samouprave u donošenju zakona i onda se lokalnoj samoupravi smanji taj udio sa 16 na 14% sa 2 ili 3 zakona. Onda oslobođenje poduzetnika od plaćanja poreza na dobit u slobodnim zonama. Ono s čim su oni prije mogli planirati na rok od 10 ili 15 godina je ukinuto već od 2009. … [[Govornik se ne razumije.]] zbog sustava i prilagođavanja, ma da se i to isto tako moglo izbjeći, ususret ulaska Hrvatske u Europsku uniju od koje očito sad sljedećih par godina nema ništa. I taj dio je isto tako neozbiljna poruka investitorskoj javnosti ako on dolazi investirat ovdje u Hrvatsku, kažu mu da će biti oslobođen 5 ili 8 godina poreza na dobit i onda mu netko preko noći promijeni zakon i više nije oslobođen poreza na dobit, odnosno oslobođen je samo dijelom. To su stvari koje su ozbiljne i koje su sustavne i o njima treba sustavno voditi računa jer ne mogu se zakoni mijenjati 3 puta godišnje, ne mogu se zakoni mijenjati 3 puta godišnje jer poruka investitorskoj javnosti, onima koji dolaze ovdje uposliti ljude, stvoriti radna mjesta nije dobro. I zato su ulaganja u Hrvatsku pala 60% između ostalog, ne samo zbog toga, ali između ostalog i zbog toga. I kad pričamo o rebalansu i o ovim mjerama koji je 2. rebalans ove godine, a biti će i 3. Bilo bi bolje da je bio jedan kvalitetan, nego da je par rebalansa jer tako se šalje poruka iz mjeseca u mjesec mi imamo stanje, ne možemo baš predvidjeti što se događa i radit ćemo rebalans svaki mjesec ako treba. Je, to mi možemo i imamo zakonsku mogućnost i to uopće nije problem. No opet je pitanje kako na nas percipiraju investitori, institucionalni ulagači koji ulažu i u hrvatske obveznice? A kako nas percipiraju dovoljno govori to da je, evo i prošlo mjesec i sad kad smo imali izvješće o HBOR-u, HBOR je najavio otvaranje kreditne linije za kratkoročne kredite za likvidnost. Znači, što do sad nije bilo zbog sve veće nelikvidnosti u hrvatskom gospodarstvu. I vjerojatno je propust, još ću na kraju i to reći, da u situaciji kada se ukidaju besplatni udžbenici, ovdje ste se vjerojatno zabunili ili vam je omaškom promaklo da se povećavaju sredstva ove godine za direkciju za korištenje službenim zrakoplovom i za Ured Vijeća za nacionalnu sigurnost. To isto tako nije dobra poruka u situaciji kad se smanjuju sredstva za udžbenike se povećavaju ova sredstva. Tako da, evo nije dobra poruka. Hvala.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Željko Turk. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Dakle … [[Govornik se ne razumije.]] mladog kolege i njegovog izlaganja moram konstatirati da je bolje jedan pravi rebalans, nego više njih, to je apsolutno neistina i netočno u ovim uvjetima koje prolazi ova naša država, ali ne samo ona. I da to sa tim nema uvažavanja stranih investitora, ja vas jednostavno moram demantirati. Danas u Hrvatskoj u mom gradu u odnosu na broj stanovnika od 30 tisuća imamo investiciju od 350 milijuna eura. Investitor je Austrijanci i Nijemci. I mladi uvaženi kolega, izuzetno respektiraju situaciju kako u Hrvatskoj, ali u svojoj zemlji jer je pad BDP-a kod njih u Njemačkoj 6,8 ili 6,9% i jako dobro osluškuju kako je bilo, ne samo hrvatskog, europskog, nego i svjetskog kapitala i tokova novca, a da je tome tako govori i prilog naših bliskih zemalja sa sličnim problemima, što zapravo znači da moramo reagirati u onom trenutku kada sa mjerama možemo polučiti najbolje rezultate. Hvala.
Potpredsjednik Doma, poštovani zastupnik gospodin Neven Mimica. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ministre. Došao je trenutak istine, izjavio je jedan od potpredsjednika Vlade na raspravi na Vladi o prijedlogu rebalansa proračuna. Slično je danas govorio i ministar financija. Time su samo bjelodano pokazali ono što hrvatski građani već davno znaju. Da ova Vlada ne prepoznaje niti kada je pravi trenutak, niti što je prava istina o krizi koja nas izjeda. Zar je smanjenje ove državne potrošnje od 800 milijuna kuna ili neka bude i 3 milijarde kuna koliko izračunava Ministarstvo financija, zar je to prava istina o dimenzijama i dubini krize? Golemo je kašnjenje Vlade u poduzimanju mjera suvisle gospodarske razvojne strategije koja bi otvarala nadu u izlazak iz gospodarske krize i recesije zbog kašnjenja, a ono se proteže pa sve tamo do početka 1. Sanaderove Vlade, ne mogu prihvatiti tezu da smo bez vlastite krivice, da smo se našli na udaru isključivo uvezene vanjske krize. Takva, rekao bih meteorološka teza ne može sprati odgovornost 3 posljednje u osnovi iste Vlade za ovakvo stanje. Ima tu puno razloga da se pogleda u ogledalo i pokuša pronaći i priznati sve ono čime je vlastitim činjenjem i ne činjenjem ova Vlada pogoršavala ionako tešku situaciju. Jedan drugi potpredsjednik Vlade, onaj zadužen za gospodarstvo uvjeravao nas je prije 2 mjeseca ovdje u Saboru da već on vidi izlaz iz krize, da vidi svjetlo na kraju tunela. Nažalost, sada kada imamo ovaj rebalans, kada imamo najave još većih rebalansa do kraja godine, postaje svima, a nadam se i potpredsjedniku Vlade za gospodarstvo, jasno da to svjetlo nije kraj tunela, nego svjetlo lokomotive vlaka koja juri na nas. Danas imamo na stolu ovaj rebalans proračuna u kojem Vlada nije uspjela uštedjeti niti 800 milijuna kuna, a svi se gospodarski analitičari slažu da će ovogodišnji minus državnoga proračuna biti barem 10, ako ne i 15 milijardi kuna. Čuli smo obrazloženje Vlade, odmah idemo i sa 2. sljedećim, odnosno 3. sljedećim rebalansom, onim pravim velikim. Veterinari se s ovim ne bi sigurno složili. Oni drugačije režu psu rep. Odjednom, da pas nepotrebno ne trpi. Dva su velika problema koja ovaj rebalans čine bolnijim nego li što on i financijski možda izgleda. Prvo, Vlada i dalje ne nudi ništa više, ništa kreativnije od rebalansa proračuna. Još uvijek nema ništa od sustavne provedbe sustavnih antirecesijskih mjera. Čak ni one minimalne nesustavne i ne previše smislene mjere od prije nekoliko mjeseci koje su pompozno tada najavljivane, nisu nikada u cjelini provedene. I zato danas izgleda da je rebalans proračuna objektivno nužan. Ali kada Vlada uporno izbjegava ozbiljan rad na novome razvojnome modelu zemlje, onda ova serija rebalansa postaje nužna i zbog subjektivnih razloga vezanih uz nesposobnu Vladu. Drugi je problem vezan uz koncepcijski model samoga rebalansa proračuna ili je možda bolje reći uz koncepcijski model vladanja ove koalicije na vlasti, a taj model glasi oduzimanje, a ne stvaranje. I to oduzimanje slabijima jer je i njihov otpor najslabiji. Očiti primjer je ukidanje besplatnih udžbenika i školskoga prijevoza, što možda dodiruje i granice ustavnih odredbi o besplatnom osnovnom obrazovanju. Od loše koalicije na vlasti lošija je samo koalicija takve vlasti sa raznim krupnopoduzetničkim i bankarskim lobijima koja se prelama na leđima najsiromašnijih. I zato je ova Vlada već previše puta pokazala da je spremnija na oporezivanje prihoda od rada, negoli prihoda od kapitala od imovine. Da je spremnija na razmišljanje o povećanju državnih prihoda putem neselektivnog povećanja poreznih i drugih opterećenja, negoli što je spremna krenuti u odlučno smanjenje državne potrošnje. Pri tome ministar financija za proračunski deficit i za loš porezni sustav uporno već 6 godina optužuje onu davnu koalicijsku Vladu. I tu si ja ne mogu pomoći a da se uvijek kada to čujem ne sjetim one priče o čovjeku koji je na konju nosio vreću žita u mlin i kad se vratio kući počeo vikati na ženu kako si mi to zavezala onu vreću, devet puta mi se razvezala do mlina. A kako bi moglo izgledati to odlučno smanjivanje državne potrošnje? Zašto se Vlada ne vrati 5 godina unazad, 4, 5 godina, recimo u 2005. godinu i kaže u ovoj 2009. godini imat ćemo onu državnu javnu potrošnju u onom dijelu koji se odnosi na, ne znam subvencije, investicije i sve druge izdatke osim za plaće javnog sektora, državnog i javnog sektora, osim za mirovine, osim za socijalna davanja. Svi ti drugi izdaci će biti na razini 2005. godine, a plaće, mirovine i socijalna davanja ćemo ostaviti na razini koja je danas predviđena sa svim propisima. Tako bismo došli do nekog proračuna od stotinjak, 100, 105, 107 milijardi kuna, smanjenje 10-tak, 11 milijardi u odnosu na ovaj sada važeći rebalans. Svi rashodi države osim plaće i mirovina vratili bi se na 2005. godinu, a to je bila godina koju smo dosta uredno preživjeli, sa takvom razinom javne potrošnje. Naravno, ovaj prilično jednostavan proračunski recept može uspješno funkcionirati tek uz dva preduvjeta, da se Vlada konačno počne brinuti za cjeloviti strateški razvojni koncept većega stvaranja od trošenja koji će poticati proizvodnju i izvoz, a ne potrošnju i izvoz, te da se ozbiljno uhvati u koštac sa nelikvidnošću i neplaćanjem države i državnih tvrtki. Takav novi razvojni model kasni već jako dugo, što je to teže kada se zna koliko je vremena potrebno da se strukturne promjene počnu ostvarivati, ali početi moramo i to bez daljnjega odlaganja, jer fiskalne i monetarne mjere i restrikcije više ne mogu pomoći. Kriza, vrijeme za strukturaliste, a ne monetariste i poreznike. Vlada se više ne može izgovarati na to da je tobožnji velikim uspjehom u zaduživanju po državnim obveznicama oslobodila prostor bankama za novo kreditiranje proizvodnje, kad više nema ni proizvodnje ni tržišta koje bi mogli povući taj kreditni potencijal. A nelikvidnost bi se možda i uspješnije savladavala kada bi Vlada poradila na prihvaćanju kulture plaćanja na vrijeme, a ne samo na prisilnim i kratkotrajnim mjerama povezanim često sa korupcijom u državnim tvrtkama pri odlučivanju o ubrzanijim plaćanjima. U tom smislu razmišljati o postupnom uvođenju plaćanja PDV-a na naplaćenu, a ne na fakturiranu realizaciju moglo bi pridonijeti zainteresiranosti države za poticanje upravo te kulture pravovremenog plaćanja. Sve me ovo navodi na zaključak da se predloženi rebalans državnoga proračuna ne može popravljati amandmanima. On je toliko daleko od rješenja za naše razvojne i krizne probleme da ga se može samo u cijelosti odbaciti. Ova koalicijska Vlada nema pravo na 100 dana poštede. Nova premijerka imala je tek 7 dana da konkretnim djelima pokaže je li ona naša hrvatska čelična lady ili možda Alisa u zemlji čudesa. Bojim se da nam je predlaganjem ovakvog privremenog rebalansa olakšala snalaženje u toj dilemi. Predloženi rebalans ništa ne dovodi u ravnotežu. On samo pokušava održati status … [[Govornik se ne razumije.]] potrošenoga modela vlasti, ali sve je više društvenih skupina pojedinaca koji se više nisu spremni miriti sa rastućim procjepom između politike na vlasti i životne zbilje, između sve boljih obećanja i sve lošijih životnih okolnosti. Ovaj i ovakav rebalans proračuna samo će pojačati javni interes i javnu potrebu za promjenom vlasti. Zato ipak u pravu onaj potpredsjednik Vlade kada uzvikuje došao je trenutak istine, ali to je trenutak istine da su prijevremeni izbori neizbježni. Vrijeme je za otići na vrijeme, a neki su to već i shvatili. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine ministre, kolegice i kolege zastupnici. Kažu da je stara izreka da pametnog čovjeka ne brine što je sada, nego što ga čega u budućnosti. S obzirom na Vladu kontinuiteta glavno pitanje je da li ova Vlada ulijeva povjerenje da može zemlju izvući iz krize? Zašto postavljam takvo pitanje? Prvo što Vlada ovim proračunom i vremenom kad ga predlaže i još nagovještava slijedeći pokazuje da je iznenađena krizom. Inače ne bismo proračune donosili u vremenu kad Sabor ne zasjeda. Dakle Vlada ni sada nije spremna uhvatiti se u koštac sa krizom, jer tek sada mora izraditi proračun koji bi ozbiljno zauzdao krizu. Drugo. Vlada ne priznaje da hrvatska kriza najvećim dijelom uzrokovana konceptom hrvatskog ekonomskog razvoja. Ako se to ne priznaje, dakle ostat će koncept koji je svih 20-tak godina zasnivao se na zaduživanju u inozemstvu i uvozu robe. Taj koncept ne samo što je ekonomski neprihvatljiv na duži period i što se sam po sebi mora uništiti, on je izuzetno socijalno i društveno nepravedan. On se temeljio i temelji se i sada na zaštiti interesa vrlo uskog broja građana Republike Hrvatske i razvitku na grbači najvećeg dijela hrvatskog naroda. Dakle zaduživanje i potrošnja uvezene robe morala je dovesti do kraha i morala je to Vlada kontinuiteta znati već unazad 5 godina. Sasvim sigurno danas ne bismo razgovarali o proračunu i rebalansu ovako kako danas razgovaramo, niti o budućem proračunu kako nam najavljuje premijerka i ministar. Može li se od ove Vlade očekivati promjena koncepta? Ne može. Vlada kontinuiteta sama kaže da je Vlada kontinuiteta i da će svoju politiku temeljiti na istim parametrima. Ne može ni zbog toga što je Vlada zadržala istu strukturu i u državi, ali i u HDZ-u je ostala ista struktura. A ovaj koncept je HDZ nametnuo prije 16 godina. I zbog toga ne može se očekivati promjena koncepta ekonomskom razvitka Republike Hrvatske. A još je drastičnije kada pogledamo vladu kontinuiteta koja je uspjela dovesti za 5 godina povećati ino zaduženje negdje za 20 i nešto milijardi eura. Dakle, potpuno je pogrešan koncept ili vlada kontinuiteta ima u planu 4 i nešto pad bruto domaćeg proizvoda. A zabilježen je u prvom tromjesečju ove godine 6,7. Pa kako onda možemo vjerovati toj Vladi da će nas izvući iz krize? Gdje je tu legitimitet kontinuiteta i uspješnosti u toj Vladi? Što na nudi Vlada? Ako tome još dodamo da je po meni najvažnijem području sektoru, to je školstvo i obrazovanje Vlada zapravo skresala temelje. Odrezala je budućnost hrvatskom društvu. Preko milijardu kuna je smanjeno u proračunu i to u kratkom periodu za tako važnu strateški bitnu politiku razvitka jedne zemlje, jednog društva. I onda se zaista moramo upitati jeli to bio interes zaštite jedne politike, jedne stranke ili je to bio nacionalni interes, ta Vlada kontinuiteta? Ako je bio sav taj interes samo jedne stranke nastavak te politike, onda je naša dužnost da to kažemo građanima. Da to građanima kažemo. Dakle, ne želim sudjelovati i snositi odgovornost u nastavku jedne politike koja je duboko promašena i sa stajališta ekonomskog razvitka i sa stajališta društvene pravde i pravice. Mi govorimo da je uvezena kriza, a Republika Hrvatska nikada nije pala ispod 250 tisuća nezaposlenih radnika. I kažemo da je to naše zadovoljstvo. A taj trend sada se rapidno povećava. Taj trend se rapidno povećava. Mi govorimo da smo vraćali dug umirovljenicima, a sada se najavljuje smanjenje mirovina. Sve bi to mogao razumiti, ponovno se vraćam, ali nitko ne nudi za sada iz Vlade koji su to motori izlaska iz ove krize? Na kojim sidrima misli Vlada izvlačiti zemlju iz krize? Kresanje proračuna je kresanje onih stavki gdje i nema novaca. Mi ništa nismo uštedili, mi samo nećemo se zadužiti, jer nemamo se gdje zadužiti. Da imamo još bi mi nastavili tu politiku. Mi nemamo se gdje zadužiti i zato moramo na brzinu, panično, doslovno panično skratiti proračun za 12 ili 13 milijardi kuna. I sada ćemo to kresati, mogao bih reći bez dugog promišljanja, jer da je bilo promišljanja, obrazovanje i školstvo i znanost ne bi gubila novac. Svatko od nas se brine za budućnost. Zato nije prihvatljivo, ja ne vidim nikakvog rezona u tome da se najvažnija djelatnost, pogotovo u krizi, tako tretira. Moglo bi se tu naravno puno toga govoriti, ali temeljno pitanje ja se vraćam. Jeli Vlada ulijeva povjerenje da zna da ima motore i da bude u tome pravedna da rasporedi teret krize na način koji osigurava ekonomski rast, izlazak iz krize i društvenu pravednost? Ako je to Vlada kontinuiteta i ako se zasniva na principima koje je do sada ta Vlada imala, mi ćemo se ponovno za neko kratko vrijeme susresti sa činjenicom, nismo uspjeli. Ekonomska kriza, svjetska još je jača. Takvo izgovaranje ne donosi ništa dobro, a još manje, jer je ono potpuno neodgovorno. Ako možemo utvrditi stanje u društvu, a mislim da možemo, onda moramo angažirati se, doći pred Sabor i pred narod sa istinom i donijeti radikalne mjere, ali radikalne mjere koje podrazumijeva pošten odnos prema građanima i prema svim slojevima u Hrvatskoj. A toga nažalost do sada nije bilo. Zato ja još jedan put, vrlo važno je jeli na istoj strukturi u vladi i u državi, na istoj strukturi u HDZ-u moguće promijeniti politiku? Nije moguće. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Što je okosnica prijedloga rebalansa proračuna koalicijske Vlade sa novom predsjednicom Vlade? Prva uvodna rečenica iz obrazloženja prelijevanje financijske krize na hrvatsko gospodarstvo rezultiralo je gospodarskim padom 6,7%, industrijskom proizvodnjom pad od 9, nešto posto, trgovinom 17% i turističkim prometom oko 9%. To je nešto oko čega se ne možemo složiti. Nije točno. I krive su konstatacije da je samo prelijevanje financijske krize rezultat ovakvog ponašanja i ovakvih ja bih rekao makro-ekonomskih veličina jer onda ćemo pitati što je Hrvatska nelikvidnost, tko ju je uzrokovao, koliko je ona kriva za to, što je problem hrvatske brodogradnje, što je problem hrvatske poljoprivrede, što je problem neefikasne uprave, što je problem neefikasnog pravosuđa. I ako to postavimo pitanje dobit ćemo odgovor da su prije svega hrvatski problemi i nerješavanje hrvatskih problema uzrok ovakvih makro-ekonomskih kretanja i zato se vladajući i mi iz opozicije ne možemo složiti. E sad onda je i temeljno pitanje ako Vlada na ovoj činjenici sagledava uzroke stanja u privredi ona nam poručuje čekat ćemo dok se ta financijska kriza u svijetu riješi i nećemo ništa poduzimati jer kad se ona riješi drukčija će biti makro-ekonomska kretanja u Republici Hrvatskoj a mi iz opozicije velimo uhvatimo se u koštac sa hrvatskim uzrocima ovakvih ja bih rekao problema za gospodarstvo, ovakvih kretanja u gospodarstvu i tog trenutka brže ćemo rješavati naše probleme. Ali neovisno o tome čak i da je točna prva konstatacija Vlade gospođe Kosor da li je normalno da rebalans proračuna predloži fiskalne politike u funkciji gospodarske politike Vlade i da Vlada svojim prijedlozima gospodarske politike utječe na promjenu ovakvih makro-ekonomskih kretanja. Ne, ovaj rebalans proračuna nema niti jedne mjere u funkciji u biti promjene ovakvih negativnih kretanja u gospodarstvu i mi kroz fiskalnu politiku nismo dobili aktivnu ulogu u proračunu. Mi moramo shvatiti da proračun nije samo držanje proračunske ravnoteže nego je proračun i akt Vlade s kojim se utječe na gospodarsku politiku. Nažalost, ovaj rebalans proračuna nema tih bitnih naznaka rebalansa i zato je to nekvalitetan proračun. Mi nijednim prijedlogom Vlade ne vidimo što učiniti da se promijeni pad gospodarske aktivnosti u Republici Hrvatskoj, da se promijene trendovi u trgovini, da se promijene trendovi posebno u industrijskoj politici a sve samo sa jednim rezultatom da zaustavimo pad broja zaposlenih i rast broja nezaposlenih. Evidentno je da najveći negativni efekti ovakvog stanja u gospodarstvu su povećani brojevi i iznosi koje moramo davati za registrirane nezaposlene na Zavodu za zapošljavanje. Prema tome, nama Vlada nije ponudila aktivnu politiku, gospodarsku politiku kojom bi se pokušalo promijeniti negativno stanje u gospodarstvu a sa ciljem da na neki način možemo promijeniti negativni trend. Prema tome, pred nama je proračun koji samo pokušava izbalansirati odnose u proračunu i tada dolazimo do još teže činjenice a to je jednim djelom ćemo rezati a drugim djelom ćemo pokazati proračunske deficite. I to je jedino što možemo prepoznati u predloženom rebalansu proračuna. Što možemo prepoznati u rezanju? U rezanju tada možemo ponovo prepoznati politiku Vlade, teret ovakve situacije prebacujemo na najsiromašniji sloj građana Hrvatske. Čak najave koje su išle sa ovim rebalansom za novi rebalans govori teret problema pasti će na najsiromašnije slojeve građana i tu dolazimo do bitnih razlika u politikama vladajućih i opoziciji. Već više od dvije godine pokušavamo vrlo jasno iz opozicije ukazati da imamo neravnomjerno poresko opterećenje, da imamo preveliko opterećenje rada, preveliko opterećenje i sa porezima i doprinosima radnika, umirovljenika, poslodavaca ili poduzetnika a premalo ili skoro nikakvo opterećenje onih koji u Hrvatskoj žive od imovine ili prihoda od imovine. I smatramo da je neophodno izvršiti promjenu te politike, da je neophodno na neki način više opteretiti u ovom trenutku one koji žive od imovine. I pokušavamo reći da je to bogatiji sloj građana Hrvatske koji moraju nešto dati za javne potrebe u Republici Hrvatskoj. Godinu dana o tome posljednju intenzivno progovaramo sa strane opozicije, nudimo i rješenja. Nažalost, imamo vrlo poruku jasnu vlasti. Koja je to poruka? Ne. Idemo dosljedno sa opterećenjem samo oni koji žive od rada i rezultata rada. Nećemo dirati nikoga tko živi od kapitala. To su poruke koje su tako čiste i nedvosmislene. I tu se bitno razlikujemo. I teško ćemo naći bilo kakav dodirni momenat da pokušamo nešto zajednički promijeniti. Ne, potpuno smo na suprotnim pozicijama. Vladajući žele zaštititi bogati sloj i ne žele učiniti preraspodjelu. Najveća je tragedija što teret neuspješne gospodarske politike, neuspješne budžetske politike još dodatno opterećujemo siromašni sloj. Također danas po prvi puta sa zadovoljstvom moram reći da sam čuo od najvećeg dijela koalicijskih partnera vlasti da se ne slažu sa takvim politikama, po prvi puta izuzev HSS-a imali smo neprekidno rasprave o nesuglasicama oko te politike. I očito da smo trebali doći do ovakve krize da dobar dio koalicijskih partnera shvaća da mora promijeniti politiku poreskog opterećenja i da bi morali na neki način teret neuspjeha vlasti prenijeti i na one koji žive od kapitala i žive bolje nego radnik i umirovljenik. Nažalost, s obzirom da će glasati za ovaj rebalans bitnih promjena ne možemo očekivati ni u ovoj godini. Vlast je odgovorna i za projekcije i nema opravdanja da neprekidno u 2009. griješimo sa projekicijama. Nema opravdanja, za to je kriva sama vlast. O projekcijama smo raspravljali, sa poduzetnicima, sa sindikatima, sa stručnjacima ili naučnicima ovdje u Parlamentu između pozicije i opozicije i nikada se nismo mogli složiti. Mi smo bili paničari, neodgovorni, slali smo u svijet negativne poruke, a jedino je vlast bila pametna i nikada nije pogodila procjene, nikada. Da, to je istina. Ali za nepogađanje, procjena nosi se i odgovorno. I zato je odgovorna hrvatska Vlada. I ona je odgovorna što nećemo imati ni sigurne plaće ni sigurne mirovine do kraja godine. Ona je odgovorna što gospodarstvo ne može naplatiti svoje potraživanja posebno od države i državnih poduzeća i što ni radnici njihovih tvrtki za mjesec ili dva neće imati sigurne isplate i ne znaju kako će isplaćivati plaće. Sve su to krive pogreške vlasti i njihovih procjena. I to je razlog da ova rebalans nudi neizvjesnost radniku i umirovljeniku.
Gospođa zastupnica Marija Lugarić. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, gospodine ministre. Slušali smo danas dosta cijeloga dana kako je ovo tek jedan light rebalans proračuna i kako će nam kroz dva tjedna doći zapravo onaj pravi rebalans proračuna. Ja moram reći za sve nas koji se bavimo obrazovanjem, koji smo iz obrazovanja ovaj rebalans uopće nije light. Posebno kažem ne u dijelu osnovnog i srednjeg obrazovanja, posebno ne u ovom dijelu koji se tiče ali svake obitelji u Republici Hrvatskoj. Jer svaka obitelj u Republici Hrvatskoj ima nekoga tko ili ide u školu pa su, ili idu u školu ili su roditelji ili bake ili djedovi. I nastavljajući ono što je maloprije kolega Leko dobro rekao da je nemoguće od iste strukture u vlasti, u Vladi, od iste strukture u vladajućoj stranci očekivati nešto različitu politiku. Ja mogu samo zaključiti da u ovome dijelu obrazovanja i obrazovne politike zaista se ide dalje ali u državu neznanja. U ovoj državi, u ovih svih 20-ak godina je prodano gotovo sve što se moglo prodati, ostalo je još nešto sitno prirodne imovine ili priroda da tako kažem, koje se nadam ipak nitko neće usuditi prodavati potrošili smo i mnogo više od onoga što smo smjeli potrošiti. I nama kolegice i kolege, nama gospodine ministre, ako hoćemo dugoročno imati svoj razvoj, ako zaista hoćemo bilo što sa državom učiniti, nama preostaje samo jedna jedina stvar a to je ulaganje u ljude. A to dugoročno ulaganje u ljude ide jedino kroz obrazovanje i znanost i ni na koji način drugačije. Mi ovim i ovakvim rebalansom, ne samo da rušimo državu i društvo znanja, neki od nas su i sumnjali da je to samo jedan oblačić ili balončić od sapunice, da to nije prava politika i prava mjera, to se nažalost sada i pokazuje. Dakle, ne samo da kapitulira društvo znanja, čini mi se da dugoročno zaustavljamo bilo kakvu mogućnost napretka države. Nekoliko konkretnih brojki iz ovog rebalansa, samo kao ilustracija. Relativno mala stavka ali znakovita. Programi rada sa darovitima minus 50%. To nije mala stvar. Ako nećemo ulagati u najbolje da smišljaju inovacije, da smišljaju nove tehnologije kako ići naprijed. Primjerice, razvoj na znanju utemeljenih malih i srednjih poduzeća minus 20%, ne minus 5, ne minus 3, minus 20%, a ta stavka je ionako bila mala a tek minus 20 se odnosi na već smanjenju stavku iz prvog rebalansa. Razvoj na znanju utemeljenih malih i srednjih trgovačkih društva. Primjerice analiza i praćenje tehnološkog razvitka, minus 40%, 40, ne 4, ne 10, 40%. Ključni projekti ove Vlade jer to jest, kako ste nas uvjeravali Vlada kontinuiteta iako smo se mi snažno zalagali za diskontinuitet u ovom dijelu. Mreža škola i projekt jednosmjenskog rada u osnovnim školama, minus 100%, nema, nula. Izgradnja mreže programa i mreže u srednjim školama, minus 40%, ne 5, ne 3, ne 10, 40%. Financiranje obrazovanja za zapošljavanje i samozapošljavanje, stavka od koje bi čovjek očekivao da raste, sve više ljudi je bez posla, struktura obrazovanja kod nezaposlenih je takva da traži novo učenje, novo doobrazovanje da tako kažem. Minus 20%. Ne povećanje, smanjenje. Projekt … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno uvođenje novog načina financiranja u visokom obrazovanju. U vrijeme velike krize u financiranju visokog obrazovanja nama su studenti bili na cesti, blokirali fakultete, minus 98%, ne jedan, ne pet, ne 8, minus 98%. I naravno već dosta puta spomenute teme danas u raspravi besplatni udžbenici, ukidanje besplatnih udžbenika za sve, ukidanje prijevoza srednjoškolaca, ukidanje sufinanciranja alternativnih programa. Ukidanje sufinanciranja, odnosno financiranja smještaja i prehrane u učeničkim domovima. O tome će biti rasprave nešto više i sutra kod donošenja zakona. No, međutim, želim i danas reći nekoliko rečenica. Čuli smo tijekom rasprave dosta argumentacije da smo mi u krizi, da sada imamo problema to toliko financirati, da to nije održivo itd.. Ali nama kolegice i kolege to nije palo s marsa. Nama projekt besplatnih udžbenika i obećanje da će svi dobiti besplatne udžbenike nije palo s marsa. Nama nije palo s marsa obećanje, odnosno plan da djeci financiramo prijevoz u srednjim školama. To je sve temeljem prijedloga Vlade izglasao ovaj Sabor. I sve to u situaciji kada sam i ja osobno a još i neki od nas godinama upozoravali da su te mjere nedovoljno osmišljene, neodržive, stihijski planirane i u konačnici u situaciji ipak limitiranih sredstava i potrebe da se zadovolje ipak neki veći prioriteti duboko socijalno nepravedne. I mi idemo iz krajnosti u krajnost. Prije dva mjeseca ministar govori svi će dobiti knjige, sutra ne dobiva nitko jer je u proračunu nula. Ja se pitam što će biti sljedeće. Naravno da se ozbiljna politika ne može voditi na način danas ćemo svi, sutra neće nitko pa će preksutra možda netko, za tri godine ajmo opet sad svi pa onda ajmo opet nitko. Mi se igramo sa stotinama milijuna kuna, mi se igramo doslovce sa stotinama tisuća hrvatskih obitelji. Nešto obećamo, jako se za to zalažemo i onda kažemo ne može. Možda je najbolji primjer te jedne loše paradigme, neodgovorne paradigme, upravo besplatni udžbenici. Velika svađa lani u prosincu, bivši premijer viče na tadašnjeg i bivšeg ministra Primorca, u krizi svi moraju stegnut remen pa i Primorac. Sabor na prijedlog tog istog Primorca i tog istog Sanadera izglasava zakon koji kaže roditelji će participirati u cijeni besplatnih udžbenika, nema besplatnih udžbenika jer je kriza. Unatoč zakonu, unatoč svemu, ministar Primorac prije manje od dva mjeseca press konferencija svi će dobiti besplatne knjige, fućkaš zakon. Sve knjige koje smo kupili, državna imovina, sredstvima državnog proračuna, možemo baciti u smeće, mi ćemo kupiti sad svima nove. I šta sad? Sad odjednom nema nikome. Ja pitam ministre Šuker, to je ipak negdje briga za financije državne je vaš resor, tko će odgovarati zbog bačenih knjiga. To nisu samo bačene knjige, to je bačenih 200 milijuna proračunskih kuna, jer smo te knjige mogli sačuvati i podijeliti ih ove godine ako nikome drugome a ono socijalno ugroženima. Tko će za to odgovarati? O tome ćemo nešto više govoriti sutra ponavljam kod zakona, ali mislim da ova država mora dati odgovor, krize su za to dobra prigoda i mene žalosti da ovdje takvog odgovora nemamo. Što je naša strategija razvoja? Odgoj i obrazovanje očito nisu. Što nam, kolegice i kolege, preostaje? Zahvaljujem.
Hvala. Petminutna rasprava klub IDS-a. Gospodin zastupnik Damir Kajin. Nema ga, gubi pravo na riječ. Završni osvrt, ministar financija Ivan Šuker. Izvolite, ministre.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo. Ja se svima zahvaljujem na raspravi koja je po običaju bila i žučna, pale su i neke teške riječi, no obično kad nema argumenata onda padaju teške riječi, no i to je sastavni dio ovog našeg političkog folklora. No dozvolite mi samo da se osvrnem sa nekim argumentima. Gledajte, prije pet godina proračun prosvjete je bio 7 milijardi i još nešto, danas je 12, znači 60% veći. Onda se sve moglo napraviti, danas se ne može napraviti ništa. Ja ipak mislim da nije crno bijelo nego da je negdje istina po sredini i kad bi svi sa malo manje samodopadnosti, a samo malo više samokritičnosti govorili, mislim da bi onda našli pravu dijagnozu gdje nam je prosvjeta danas. Jer kažem, rekao sam to u svom obraćanju, ako smo toliko napadali besplatne knjige, a danas se svijet ruši zbog besplatnih knjiga, mislim da baš nije tako. Također ako pogledamo kolika su sredstva Hrvatske banke za obnovu i razvoj, koliko puta su povećana, skoro desetak puta u odnosu na to koliko ih je bilo prije šest, sedam godina, onda ne možemo reći da nema ulaganja u gospodarstvo i to po vrlo povoljnim kamatnim stopama, 2 i 4%. Ne možete reći da, Vlada je to jasno rekla, da se odlučila da ide preko HBOR-a u pomoć malom i srednjem poduzetništvu i ova nova kreditna linija za obrtna sredstva koja dosad nije bila je uvedena upravo zbog problema da poduzetnici mogu doći lakše do kredita i do povoljnijeg kredita. Dakle, svatko ima pravo na svoje mišljenje, međutim brojke su takve kakve jesu. A što se tiče nelikvidnosti, imaju dokumenti, Nadzorni odbor HAC-a, 10. mjesec 2003., 2 milijarde 400 neplaćenih računa se prenosi u 2004. godinu. I mogao bih tako nabrajati, ali opet bih vjerojatno dobio atribut da ne govorim istinu, ali ugovor, zapravo natječaj za automobile i nepostojeću zgradu u Rijeci postoje u poreznoj upravi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Prijedlog izmjena i dopuna financijskih planova za 2009. godinu: a) Hrvatskih voda za 2009. godinu, b) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2009. godinu, c) Fonda za zaštitu okoliša i energetske učinkovitosti za 2009. godinu. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika SDSSB-a. Molim predstavnika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima. Prvo, amandman prvi, Ministarstvo poljoprivrede, ribarstva i ruralnog razvoja.
Vlada Republike Hrvatske ne prihvaća, zato što će ovo pitanje biti riješeno rebalansom proračuna koji je u ovom trenutku u izradi.
Hvala. Predstavnik kluba, odnosno da kluba je.
Ja bih vas molio pauzu od 5 minuta u ime kluba.
Ja ne znam zbog čega, amandmani su. Nema poslovničke mogućnosti bez obrazloženja.
Obrazloženje je, nisam očekivao da Vlada neće ispuniti svoje obećanje, nisam se pripremio za ovakvu varijantu.
Ovako, određujem stanku od 10 minuta, dakle duplo više nego što ste tražili i vidimo se ovdje u 10 sati i 8 minuta. Molim zastupnike da se ne udaljavaju bez potrebe, zbog toga što imamo još vrlo kratko i završit ćemo zasjedanje. Dame i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Prošlo je 10 minuta. Budući da je amandman odbijen od strane Vlade, predstavnik kluba neka izvoli.
Poštovane kolege i kolegice. Svi smo mi svjesni koliko je ovaj rebalans potreban ovoj državi. Svi smo svjesni da se 6 godina u ovoj državi vodi politika koja je neminovno vodila u jednu ovakvu krizu i da je ova međunarodna svjetska kriza samo pospješila i ubrzala dolazak ove naše financijske situacije u državi do samog dna. Isto tako ne želimo prihvatiti pozive današnje Vlade koja ima kontinuitet u zadnjih 6 godina, kojom poziva oporbu koja je cijelo vrijeme upozoravala da će se ovo prije ili poslije dogoditi. Koja poziva tu oporbu na odgovornost, danas kada treba rezati troškove, kada treba pokušati izvući državu iz ovog gliba. Ja dolazim iz Slavonije i Baranje gdje je jedna od glavnih grana i mogućnosti da ljudi prežive poljoprivreda. Svi smo svjedoci da 11. lipnja puno tisuća seljaka sjelo na svoje traktore i iz Slavonije se uputilo prema Zagrebu pred Ministarstvo poljoprivrede. Isto tako moramo biti svjesni da ti ljudi nisu sjeli na traktore i cijeli dan se vozili prema Zagrebu da bi vidjeli našeg bivšeg premijera Ivu Sanadera ili današnju premijerku Jadransku Kosor. Na to ih je natjerala nužda i saznanje da ako ovakva politika se nastavi u ovoj državi, da njihovi poslovi neće opstati, da neće imati od čega prehraniti svoju djecu. Posebno u ovakvim uvjetima kada se krešu svi troškovi, svi socijalni izdaci i najviše ti ljudi osjete udar ovog rebalansa proračuna. Isto tako današnja premijerka Jadranka Kosor sudjelovala u radu Vlade proteklih 5 godine, kada se te iste ljude stimuliralo da podižu kredite, da ulažu u farme, da kupuju te nove traktore koje danas spominju, ali nažalost ovakvom politikom ti ljudi ne mogu vraćati te kredite, ne mogu servisirati svoje poslove, svoje farme i ozbiljno im prijeti propast. Na prošlim parlamentarnim izborima moja stranka je obećala i zato je dobila glasove da će se boriti za njihova prava, da će se zalagati da se proračunski kolač dijeli jednako na sve regije. Isto tako tržimo da se rez ovog proračuna i teret ovog kriznog stanja podijeli na sve regije jednako. Ne može se uzimati seljacima i poljoprivrednicima u Slavoniji i Baranji, a isto vrijeme da se izdvajaju milijuni za gradnju koje kakvih Peljeških mostova, kojima vraća neko dugove. Onim biznismenima koji su jeftino kupili zemlju na Pelješcu, a sada čekaju da se taj most izgradi i da toj zemlji cijena skoči u nebesa. Isto tako i današnju premijerku nitko nije vukao za jezik 11. lipnja. I onda je vrlo dobro znala da je Sanader upropastio ovu zemlju, da novaca nema, da pokuša namagarčiti te seljake, da im obeća sve što su tražili, samo da bi sjeli na traktor i uputili se kući. To možda nisu nekakvi visoki dužnosnici ili političari iz Europske unije da im se mora podilaziti, ali mislim da nisu zaslužili da se Vlada i premijer odnosi prema njima na ovaj način. Obećano je tada negdje milijardu i pol kuna za poticaj u poljoprivredi da bi se prevladala ova kriza, obećala se stimulacija na cijenu po litri mlijeka, obećala se zabrana uvoza sira. Ništa od toga nije učinjeno. U našim amandmanima previđeno je 200 milijuna kuna u tu svrhu i to je samo ona kap koja može ublažiti ovu vatru koja gori u Slavoniji i Baranji i pomoći ovim ljudima da prežive gospodarski i da dočekaju kraj krize. Isto tako je ponedjeljak iza toga četvrtka kada su dana obećanja mljekarima, dano obećanje i ostalim poljoprivrednicima koji su sijali pšenicu, da će se Vlada potruditi, da da subvenciju po kilogramu pšenice da bi preživjeli ove visoke troškove koje im je također ova Vlada nametnula. Također možemo zaključiti da je Vlada u tom trenutku znala da će prevariti seljake i da neće ispuniti svoje obećanje. Ja pozivam i gospodina Friščića koji je koalicijski partner u većini koji je obećao ako Vlada prevari seljake, da će se prvi popeti na traktor i na taj način prinuditi Vladu da ispuni obećanje seljacima. Nažalost, danas svi šute, nas optužuju da povećavamo troškove sjednice, iako je pravi razlog skraćivanje godišnjeg odmora i kupanja na moru za dva dana. A u isto vrijeme se prodaje demagogija da će biti radno ljeto. Isto bih upozorio sve one koji su digli troškove za ovu sjednicu da na to nemaju pravo, da je to krađa ili pljačka.
Hvala.
Jel po pravilima troškovi se mogu podići samo jednom u tjednu kada zasjeda Sabor. To je obavljeno gospodo moja u ponedjeljak. Izvolite vratiti novac koji ste digli za troškove dolaska na ovu sjednicu. Jer svi imate pravo na hotele i stanove. I znali ste da je sjednica u petak.
Hvala.
Gospodo ovo nije zoološki vrt.
Dame i gospodo. Dajem na glasovanje amandman jedan Kluba zastupnika HDSSB-a, koji Vlada ne prihvaća. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Amandman jedan kluba nije prihvaćen. Glasovalo je 8 za, 2 suzdržana, 75 protiv. Molim predstavnika Vlade da se izjasni o drugom amandmanu istog kluba.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Dame i gospodo. Mogu reći isti odgovor kao i na prvi amandman. No zbog svih saborskih zastupnika i hrvatske javnosti mi dozvolite da ipak malo na drugi amandman dam šire obrazloženje Vlade zašto ga Vlada odbija. Dakle, gdje predlaže klub da se skinu novci? Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva na aktivnosti subvencije inovacije u brodogradnju u iznosu od 100 milijuna kuna. Ja mislim da nema čovjeka u Hrvatskoj koji u ovom trenutku nije svjestan u kakvoj situaciji je hrvatska brodogradnja, što znači hrvatska brodogradnja za gospodarstvo Republike Hrvatske i što bi se dogodilo kad bi se ovi novci umanjili, na kakvoj poziciji bi bila hrvatska brodogradnja a rekao sam tim više što će Vlada Republike Hrvatske osigurati novim rebalansom proračuna dodatna sredstva za poljoprivredu. Dakle, to je 100 milijuna. Drugih 100 milijuna predlaže se da se skine sa održavanja željezničke infrastrukture i regulacije prometa. Dakle, još jedna izuzetno da tako kažem i tvrtka koja je u krizi i infrastruktura koja je u takvoj situaciji u kakvoj je i mislim da kad svi raspravljamo onda se svi kunemo kako treba dati novce i brodogradnji i Hrvatskim željeznicama. A kad predlažemo amandmane onda je najlakše skinuti sa nekog iznosa koji je ovako velik. Ovo sam morao reći zbog hrvatske javnosti da znamo koliko se ozbiljno razmišlja o hrvatskom gospodarstvu. Hvala lijepo.
U ime kluba gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo ministri koji ste ovdje nazočni. Saslušao sam pozorno obrazloženje gospodina ministra Šukera i da kažem u određenu ruku žalopojke na brodogradnju i na željezničku infrastrukturu odnosno održavanje itd. Jasno je nama u Slavoniji da je uvijek bilo sve važnije od Slavonije i slavonskog seljaka pa tako i ovaj puta. Vi ste dobro upoznati jer što kažu kod vas je kesa, kod vas je blagajna, koliko je u brodogradnju uloženo ili ulupano novaca u posljednjih. ... [[Upadica se ne čuje.]] To za Uljanik ne znam, ali nemoj me smetati Kajin. Posljednjih par godina govori se o 10 milijardi kuna i ovo je rekao bih posljednja tranša nekih 800 milijuna kuna brodogradilišta koja ćemo onda prodati strancima. Dakle, hrvatski narod, hrvatski građani iz svojih poreznih obveza opet će uložiti daljnjih 800 milijuna kuna u brodogradilište. Meni je žao da ne bi netko krivo shvatio djelatnika, radnika, ljudi koji pošteno rade i steknu svoju plaću u brodogradilišta ali znamo mi i za afere i sve ostalo kamo su novci nestajali ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]] Nemojte me isključivati, molim vas. Ako vam je kriminal problem onda me nemojte isključivati, to je vaš problem, to nije moj problem. Dakle, gospodo znamo mi dobro i za aferu Brodosplit i za sve ostale. Što se tiče željezničke infrastrukture tek sad isplivava sve ono kamo su novci nestajali na računima u Austriji od tzv. menađera.
Hvala.
Samo malo gospodine. Zbog takvih se ne može ... [[Govornik je isključen, ne čuje se.]]
Hvala lijepa. Dajem na glasovanje 2. amandman Kluba zastupnika HDSSB-a kojeg Vlada ne prihvaća. Molim, uključimo se i glasujmo o amandmanu. Rezultat? Amandman nije prihvaćen jer je dobio 3 glasa za, ništa suzdržanih i 83 protiv. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, hvala vam što ste mi dali riječ. S obzirom da smo se dogovorili da amandmana biti neće nismo ih podnosili. Međutim, gledajući ovaj Prijedlog izmjena rebalansa proračuna ustanovili smo da je na stavci Vukovar obnova i razvoj za 10 milijuna kuna, dakle za ¼ smanjena stavka. U tom smislu jučer sam uputio u ime kluba SDP-a pismo predsjednici Vlade ne ulazeći u to je li riječ o namjeri da se sve linearno skine ili samo o grešci, svejedno vjerujemo da će ovo biti popravljeno barem za dva tjedna kada bude pravi rebalans proračuna. Sa svoje strane SDP će kroz čelnike lokalne samouprave u ponedjeljak probati pomoći gradu koji je zapušten i siromašan. Ovih 10 milijuna ne rješava ništa ali ostavlja loš dojam i gorku sliku.
Je li tu došlo do nekih promjena? Hvala vam lijepa. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Izmjena i dopuna Državnog proračuna za 2009. godinu donesena je većinom glasova sa 82 glasa za, ništa suzdržanih i 41 protiv u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Sukladno članku 35. Zakona o proračunu sada prelazimo na glasovanje o odlukama o davanju suglasnosti Financijskih planova izvanproračunskih korisnika. Prvo, dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Hrvatskih voda za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Odluka je donesena većinom glasova za 82 glasa, ništa suzdržanih i 41 protiv. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ova je odluka donesena većinom glasova sa 81 glas za, 1 suzdržan i 40 protiv u tekstu kako ga je predložila Vlada Republike Hrvatske. Dajem na glasovanje Odluku o davanju suglasnosti na izmjene i dopune Financijskog plana Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ova odluka donesena je većinom glasova sa 82 glasa za, 41 protiv, ništa suzdržanih u tekstu kako je predložila Vlada Republike Hrvatske. Odbor za zakonodavstvo predlaže Saboru donošenje zaključka koji glasi: Ovlašćuje se stručna služba Hrvatskoga sabora da zajedno sa predstavnicima predlagatelja obavi … [[Govornik se ne razumije.]] teksta Izmjena i dopuna Državnoga proračuna za 2009. godinu i Izmjena i dopuna financijskih planova prije njihove objave u Narodnim novinama. Dajem na glasovanje predloženi zaključak. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zaključak je donesen većinom glasova 85 glasova za, 7 suzdržanih i 11 protiv. Odbor za turizam predlaže Saboru donošenje zaključka koji glasi: Zadužuje se Ministarstvo turizma da uputi u proceduru donošenje Zakona o turističkim zemljištima. Želi li predstavnik predlagatelja se izjasniti o ovom prijedlogu [[Upadica: Hvala prihvaćam.]] Ako je Vlada prihvatila, onda molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Prijedlog zaključka Odbora za turizam je prihvaćen većinom glasova, 108 glasova za, 3 suzdržana i 2 protiv.
I još ćemo raspraviti - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu Predlagatelj je Vlada. Ovaj zakon raspravljat ćemo sukladno odredbama Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli mjerodavni zainteresirani odbori. Želi li ministar financija dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Ministar financija Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Samo zbog zapisnika, s obzirom da se prijedlogom izmjena održanog proračuna predlaže povećanje deficita normalno da su i potrebe za zaduživanjem za financiranje tog deficita veće. Pa predlažemo dakle da se Zakon o izvršenju Državnog proračuna Republike Hrvatske u članku 26. stavak 1. iznos od 15 milijardi 344 milijuna 114 tisuća i 607 kuna zamijeni sa iznosom 21 milijarda 715 milijuna 618 tisuća i 932 kune, a stavku 2. iznos od 9 milijardi 823 milijuna 717 tisuća 452 zamijeni sa iznosom 9 milijardi 823 milijuna 273 tisuće 729 kuna. Isto tako, u članku 3. stavak 3. da se jamstvena pričuva sa 267 milijuna poveća na 667 milijuna. To je ono o čemu smo govorili i na početku, jedan dio jamstava koja su dobila hrvatska brodogradilišta od Vlade Republike Hrvatske su aktivirana i mi smo ih morali podmiriti u prvih 7 mjeseci ove godine. Hvala lijepo.
Hvala. Da li odbori imaju namjeru? Nemaju. Otvaram raspravu. Jedan zastupnik je u pojedinačnoj raspravi. Gospodin zastupnik Zvonimir Mršić. Ovdje ga nema pa gubi pravo na riječ. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 9,30 sati. Konačni prijedlog zakona o smanjenju mirovina određenih prema Zakonu o pravima i dužnostima zastupnika u Hrvatskom saboru, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima dužnosnika u Hrvatskom saboru, Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnoj i srednjoj školi, Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o udžbenicima za osnovnu i srednju školu itd. Vidimo se u 9,30.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu, drugo je čitanje, P.Z. br. 405. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2009. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj Prijedlog zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju Državnog proračuna prihvaćen je većinom glasova, 81 glas za, 1 suzdržan i 39 protiv. Dobro jutro dame i gospodo zastupnice i zastupnici! Nastavljamo s radom. Kao što je najavljeno idemo na - Prijedlog zakona o smanjenju mirovina određenih prema Zakonu o pravima i dužnostima zastupnika u Hrvatskom saboru, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 406 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Miljenko Pavlaković, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva, rada i poduzetništva. Izvolite.