Htio bih govoriti o tome da država, odnosno Zakon o izvršenju proračuna prikriva stvarno stanje državnog zaduživanja za iduću godinu.
Dobro. Kolega Grmoja.
Tražim stanku u ime MOST-a o aktualnoj političkoj situaciji.
Kolega Bauk.
U ime kluba SDP-a o aktualnoj unutar političkoj i djelomično vanjsko-političkoj situaciji.
Dobro. Kolega Bačić.
U ime kluba zastupnika gospodine predsjedniče tražim stanku od 10 minuta na temu aktualna politička situacija.
Dobro. Javlja li se još? Kolega Čuraj.
U ime kluba HNS-a također tražim stanku iz istih razloga.
Dobro. Kolega Pupovac.
U ime kluba SDSS-a također tražim stanku od 10 minuta povodom aktualne političke situacije.
Dobro. Evo ga, to je to. Kolega Dodig. Morate objasniti zašto.
U ime kluba HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a tražim stanku od 10 minuta da progovorim o aktualnoj političkoj situaciji.
Hvala vam lijepa. Nastavljamo sa radom u 9 sati i 50 minuta. STANKA U 9,40 SATI. NASTAVAK ZASJEDANJA NAKON STANKE U 9,50 SATI Poštovane kolegice i kolege, nastavljamo s radom. Prvi je na redu Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvažene dame i gospodo. Sjećam se kada je svojedobno u Srednju školu BEdekovčina došao Ivica Todorić držati predavanja učenicima. Tamo je bio i župan Kolar koji ga je hvalio na sva zvona, naravno on je hvalio sam sebe i govorio je učenicima što je potrebno za uspjeh u Hrvatskoj. Jedna od stvari koja je Todoriću bila potrebna za uspjeh odnosno za ovu prevaru kolosalnih razmjera u suštini je bilo krivotvorenje poslovnih knjiga, znači on nije iskazivao stvarno stanje dugova u Agrokoru. I mi bismo mislili o.k. sad ljudi vide da to mućke sa dugovima nisu o.k., međutim to se i dalje nastavlja ovaj put u državnom proračunu za iduću godinu. O čemu se radi? Nas uvjeravaju putem medija Vlada da je deficit samo 4 milijarde kuna, međutim ima jedna druga misao članak 29. Zakona o izvršenju proračuna predviđa zaduživanje od 22,5 milijarde kuna. Ako je manjak u kasi samo 4 milijarde kuna zašto se država onda zadužuje za 22,5 milijarde? Odgovor je u tome što obveze po dospjelim kreditima Vlada ne računa u proračunske rashode i na taj način prikriva stvarno stanje državnog duga odnosno skriva stvarni deficit. Druga misao koju treba reći jest da će ova Vlada dići još kredita, ali sada na jedan drugi način. Naime, osim 22,5 milijarde kuna što država izravno diže još je odobrila 5,6 milijardi kuna državnih jamstava. A o čemu se radi? država kada izdaje državna jamstva to čini zato jer je svjesna da poduzeća koja dižu kredite ne mogu te kredite vratiti pa zapravo država će biti ta koja će ih vraćati te kredite, samo će ajmo reći forme radi država dat jamstvo, a oni biti ti koji ga tobože dižu iako je jasno da će iduće godine dići još 5,6 milijardi kuna, koje će naravno država vratiti. Ukupna zaduženja države u idućoj godini dolaze do brojke od 27 odnosno 28 milijardi kuna. Međutim, kao u onoj top shop ponudi to nije sve, ima još nešto, a to je sljedeće, članak 35. Zakona o izvršenju proračuna kaže sljedeće „Ovlašćuje se Vlada da se može u svoje ime i za svoj račun zadužiti na inozemnom i domaćem tržištu novca i kapitala za Hrvatske ceste, autoceste i Autoceste Rijeka-Zagreb što ne ulazi u ukupni iznos zaduženja iz članka 29. ovog Zakona“. Što to znači? To znači da će za razliku od državnih jamstava koja država daje državnim poduzećima iako ih država vraća u tri odvojena slučaja u slučaju Autocesta neće Vlada davati jamstvo tim subjektima da se zadužuju već će se izravno država zadužiti umjesto njih i to u svoje ime i za svoj račun. To znači da će država dići te kredite i država će ih vraćati. Logično bi bilo za pomisliti da budući da ih država diže i država vraća, da će ti isti krediti biti evidentirani odnosno iskazani u računu financiranja proračuna odnosno da će se pridodati ukupnoj sumi zaduženja, međutim neće jer je zakonodavac predvidio da iako se Vlada zadužuje u svoje ime i za svoj račun to ne ulazi u ukupni iznos zaduženja. Znači sva zaduženja koja će država raditi izravno na svoje ime i za svoj račun za financiranje dugova u Autocestama neće se knjižiti u državno zaduženje. Takav način knjigovodstva ne dovodi samo u zabludu strane kreditore već dovodi u zabludu i vlastiti narod i taj narod zbog tih mućki i tih makinacija zapravo nema predodžbu odnosno svjesnost o dubokoj ovisnosti naše zemlje o kreditima i samim time tko je stvarni gospodar i upravitelj naše zemlje. Hvala.
Idemo na drugu raspravu to je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i poštovani kolega Nikola Grmoja, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče, kolegice i kolege. Evo nakon jučerašnjeg dana rasprave o proračunu koja je završila sinoć nakon ponoći, trebalo bi ponovno ponoviti što se jučer događalo u ovom Saboru, činjenicu da je bez ikakvog zaključka ugašen odnosno da se pokušalo ugasiti saborsko Istražno povjerenstvo, da se kolege iz HDZ-a nisu imale hrabrosti ni pojaviti pred nama, znači svojim kolegama, pred povjerenstvom i donijeti tamo pred nama tu odluku jer nisu željeli da u memoriji ovog naroda ostaju upamćeni oni i njihove ruke za gašenje saborskog Istražnog povjerenstva. Isto tako nisu tu odluku željeli donijeti ni ovdje gdje se treba da odluka donijeti, pred ovom Saborom koji je i osnovao saborsko Istražno povjerenstvo. I onda nakon svega toga, nakon toga nasilja, nakon činjenice da su saborske službe zvale svjedoke da ne dođu na sjednicu povjerenstva, da je predsjednik Sabora, to je jučer priznao, naložio da saborske službe ne budu na raspolaganju nama u saborskom Istražnom povjerenstvo, nakon činjenice da je predsjednik Sabora kršio Poslovnik. Evo kolega Podolnjak je ja mislim pola sata držao jučer pločicu za povredu Poslovnika, bilo je nemoguće raditi ovdje u sabornici sve zbog toga što je predsjednik kršio Poslovnik. Nakon svega toga željelo se to predstaviti kao nekakvo nasilje oporbe ovdje u Saboru. Strašno nasilje, tu je par kolega lupkalo pločicama po saborskim klupama, neviđeno. Strašno, strašno nasilje nakon kršenja svih propisa, nakon pokušaja gašenja povjerenstva, nakon kršenja Poslovnika od strane predsjednika Sabora predstavlja se lupkanje po klupama kao nekakvo nasilje. Ja osobno nisam lupkao, ali sam tražio od predsjedavajućeg da poštuje Poslovnik i da odobri stanku kako bi se sve smirilo, to nije učinjeno, nisu kolege dobile ni priliku dati replike na izlaganje premijer, premijer je pobjegao iz sabornice i tako je jučer HDZ odradio i saborsko Istražno povjerenstvo i raspravu o proračunu i sve ostalo. Ali ja ću kolegama iz HDZ-a postaviti sada jedno pitanje. ako su takvi legalisti, ako se oni drže zakona i uvjereni su da je povjerenstvo prestalo s radom po ovom pravomoćnom rješenju, zašto ne idemo u izmjene zakona koji su u proceduri? Zašto ne idemo u izmjenu odluke koja je u proceduri? A ako im ni to nije dovoljno, evo ja im obećajem, pružam im još jednu ruku da vidim koliko su za istinu o Agrokoru, ja ću osobno danas uputiti novu odluku o osnivanju saborskog istražnog povjerenstva u kojoj neće biti ove kvalitete financijskih izvješća u koncernu Agrokor. Novu odluku. Idemo osnovati novo povjerenstvo pa da vidimo jeste li za istinu. Danas je predsjedniku Sabora redatelj filma Gazda, Dario Juričan uputio otvoreno pismo u kojem ga optužuje za gušenje istine o Agrokoru i čovjek je revoltiran tom činjenicom dao svoju knjigu na kojoj je radio 3 godine uz film, znači dao je besplatno na Internet samo kako bi pokazao institucijama ove države kako se bori za bolju Hrvatsku, za transparentniju Hrvatsku. Je li vama do toga? Je li vam do istine o Agrokoru? Ako jest, evo pružamo i tu ruku. Pružamo ruku, osnujte novo saborsko Istražno povjerenstvo. Evo tražim samo odgovor, evo kolega Borić će govoriti nakon mene, kolega Čuraj iz HNS-a, kolega Pupovac iz SDSS-a, ja tražim od njih odgovor jesu li za saborsko Istražno povjerenstvo? Samo taj odgovor, ne zanima nas više vaša priča o zakonima, da ste vi legalisti, to nas uopće ne zanima. Evo, znači tvrdite da je tako, imate većinu, možete raditi što vas je volja, idemo osnovati novo povjerenstvo. Hitno ga osnovati, isto kao što ste hitno donijeli lex Agrokor i mi ga isto podržali jer smo željeli spasiti gospodarstvo. Idemo hitno radi transparentnosti, radu zdravih temelja hrvatskog gospodarstva da nam se ne bi ponovno dogodio neki novi Agrokor, idemo to napraviti. Evo, pružamo ruku. Zanima me što ćete odgovoriti.
Treća rasprava Klub zastupnika SDP-a i poštovani kolega Bojan Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Poštovane kolegice i kolege, za Klub zastupnika SDP-a tema Agrokora danas nije ništa manje aktualna nego što je bila jučer ili prethodnih dana, međutim jučer se dogodilo nešto što ipak smatramo da ima barem simbolički, veću važnost čak za Hrvatsku. Nismo se jučer niti u jednom trenutku ovdje dotaknuli događaja, a to je presuda Ratku Mladiću koji je jučer osuđen na doživotnu kaznu zatvora za svoje zločine u sklopu udruženog zločinačkog poduhvata u agresiji na BiH. Ova presuda donijela je tračak nade žrtvama genocida u njegovoj režiji međutim za mnoge druge pravde nije bilo. U presudi Ratku Mladiću izostalo je ono ključno. A to je osuda veze između njegovog djelovanja i službenog Beograda. U presudi se kao povezane osobe u udruženom zločinačkom poduhvatu navode Karadžić, Krajišnik, Biljana Plavšić i neki drugi, ali nedostaje vrlo upadljivo, ime Slobodana Miloševića. Drugim riječima, kolegice i kolege, ekskulpiran je zločinački velikosrpski režim koji je odgovoran za agresiju na Hrvatsku i BiH. Zbog ovoga, oni ideološki sudionici te agresije koji su profitirali od nasilja, koji je Mladić sijao, ostaju stvarni pobjednici suđenju Ratku Mladiću. To su Vojislav Šešelj, to je Aleksandar Vučić, Tomislav Nikolić i nažalost mnogi drugi. Kolegice i kolege, sud u HAG-u donio je presudu na papiru. Na nama je ovdje da svojim djelovanjem odgovornim politikama uistinu presudimo prošlosti. Hrvatska mora biti sila pravde i mira u jugoistočnoj Europi. Na neke od naših susjeda, u tome, barem, dok se kod njih barem nekakve političke okolnosti ne promjene, očito ne možemo računati. Niti trebamo. To trebamo učiniti za dušu Hrvatske, to trebamo učiniti za budućnost. Hvala.
4. rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo čuli smo danas ponovno priču o jučerašnjem danu, koji je jedna od najgorih epizoda koja se mogla desiti u povijesti Hrvatskog sabora. Kolege iz oporbe nisu mogli iskontrolirati svoj bijes i počeli su to raditi ovdje u sabornici, na jedan način, koji do sada nije zabilježen. A bilo je vidljivo da će se to desiti, jer smo i mi koji smo bili unutra primijetili jedan trenutak, kad su izašli iz sabornice Petrov, Bernardić, Beljak, Grmoja, na 10-tak minuta i vratili se sa jednom porukom koju hrvatski građani sigurno nisu prihvatili kao nešto što treba biti Hrvatski sabor. To jednostavno treba prestati biti način na koji oporba treba popravljati vlast i tražiti svoje političke poene. Ali, vratimo se na ove tvrdnje oko Istražnog povjerenstva, da ih opet demantiramo, reći ćemo pravu istinu. Rješenje o provođenju istragu, postalo je izvršno u ponedjeljak 20.11. Od 20.11. do 23.11. u srijedu, tj. do 22.11. mi od predsjednik Istražnog povjerenstva, gospodina Miljenića, nismo dobili nikakvu obavijest o bilo čemu. Nije se u sudio ni poslati ni e-mali. Obavijestiti nas o novom trenutku koji je stupio na snagu, temeljem zakona, temeljem čl.4 stavka 2 koji može značiti da povjerenstvo zastaje s radom. Niti jedna jedina obavijest. Podredio je svoju funkciju vlastitim ciljevima, vlastitoj politici, vlastitoj stranci i očekivao je reakciju s druge strane da vidimo što ćemo mi napraviti. Odgovorni ljudi koji poštuju zakon, a mi smo prvi ti koji to trebamo biti, jer smo u zakonodavnom tijelu, sastali smo se, potpisali smo izjavu i dostavili ju gospodinu predsjedniku, kad nas nije htio obavijestiti. Prije toga predsjednik Sabora je učinio ono što je on trebao učiniti. On je to napravio, a kad je i dobio potvrdu sa županijskog suda, onda je postupio po zakonu. Ništa on nije napravio krivu, nego je postupio po zakonu i naložio je službama Sabora da postupe po zakonu i ništa drugo on nije trebao napraviti više od toga gospodo, što god vi to htjeli. Gdje nas SDP tjera? Tjera nas u prostor u kojoj kaže gospodo zastupnici, ne trebate poštivati zakon, idemo u anarhiju. Vi građani, gledajte nas, možete i vi to raditi. Neće to biti tako gospodo. Imate se pravo boriti za svoje ciljeve demokratskim sredstvima. Pa i ovo je bilo jučer demokratsko sredstvo. Ali, vas je uhvatila naknada savjest, očito. Vidjeli ste i sami da ste ušli u prostor u kojem nije lijepo biti. Zašto? Kolege iz Mosta, pa vidljivo je da plešete kako SDP svira. Čemu to? Što vama to treba? Jer, nije se ovo povjerenstvo ugasilo kako vi tvrdite i pokušavate u medijima.
Kolega Borić samo malo, kolega Borić, samo malo, ja vas molim, dakle, govorili ste i vi i svi ste šutjeli. Sad vas isto tako molim, da saslušate ono što vam se možda i ne sviđa. Nemojmo dobacivati, držimo. Ako vam se sviđa. … [[Upadica se ne čuje.]] onda svejedno morate slušati. Evo.
Hvala lijepo. Pa vidljivo je to. Kad je glavni maestro, jučerašnje predstave, gospodin Maras počeo lupati, s ovim pločicama, lupaju i kolege iz Mosta. To je ta podrška koja se pojavljuje i vi ne možete bježati od toga gospodo. Što se tiče vašeg preuzimanja uloge istražitelja, pa svaka vaša sumnja je ustvari već u javnosti neka snage pravomoćne presude. A svagdje vas demantiramo i nije tako. Nije tako gospodine Grmoja, jer vi ste sami sebe demantirali. Rekli ste nam na jednom slučaju, jednog svjedoka morate mu vjerovati, a na drugom, slučaju tog istog svjedoka, rekli ste mu ne vjerujte mu. Da, znači, u jednom slučaju vjerujte mu, u drugom mu ne vjerujte. Gospodo iz Mosta mi ćemo vjerovati kako mi želimo i onako kako mi imamo dojam da trebamo vjerovati. Niste vi iskon istine u RH. Što se tiče hrabrosti, ne trebate sumnjati u nju. A što se tiče provedbe zakona, provoditi ćemo. I nije predsjednik Sabora kršio Poslovnik, nego je jasno poštivao zakon. A taj zakon je trebao poštivati i ovaj predsjednik Istražnog povjerenstva i trebao nas je okupiti i reći, gospodo, sastanimo se da vidimo što ćemo napraviti u ovom trenutku. A što se tiče ovih drugih pitanja, mi smo u HDZ-u na istoj liniji. Od početka. Tako da sve ove vaše priče nemaju smisla, demantiramo vas svaki dan i počnite se ozbiljno birati o svojoj ulozi, jer očito da vam građani neće pristati na opstrukciju koju ste ovdje pokazali jučer [[Upadica Grmoja: Nisi odgovorio hoće li podržati osnivanje novog povjerenstva.]]
Kolega Grmoja, vi nevjerojatno, iznijeli ste ovdje čitav niz optužbi, svi su lijepo saslušali vas, nitko nije reagirao. A onda kad druga strana se brani, pa iznese svoju istinu, onda vi dobacujete i pobjegnete van sada. E to je baš slika i prilika. Izvolite kolega Čuraj.
Zahvaljujem predsjedniče, štovane kolegice i kolege. Dakle aktualno ja ću samo ponoviti ono što već pričamo danima. Ne samo danima, nego ono što sam pričao i prije dva mjeseca. Kratko i jasno HNS nema ništa protiv bilo koga i bilo čega da, jel' smijem ja? HNS nema protiv toga da bilo tko i bilo što dođe pred povjerenstvo, da se istražuje. Ali ponovit ću još jednom zakon je tu vrlo jasan i naravno da imamo protiv da bilo kako sudjelujemo u kršenju istoga. Kaže članak toliko spominjani, ali to moram radi javnosti reći da, mislim da svatko tko ga čuje i artikulirano da mu može biti jasan makar nikad ne vidio ni jednu pravnu knjigu u životu. Ukoliko je pokrenut sudbeni postupak a to se govori kada on postane pravomoćan, odnosno kad istraga postane pravomoćna što smo dobili o nekom pitanju za čije istraživanje je prethodno osnovano istražno povjerenstvo. Konkretno jedno pitanje je dovoljno, a to je slučaj. Ono, misli se na povjerenstvo će prestati sa radom. Točka. Dakle, neće prestati sa radom oko tog pitanja, bavit se nečim drugim, neće istraživati nešto četvrto nego će prestati sa radom. To je zakon. Kolega Miljenić ga tumači na neki drugi način kako bi opravdao svoje uporno inzistiranje da nastavi dalje pred povjerenstvom, jer ne može prihvatiti da je ovo točno i onda reći, a ja ću dalje kršiti zakon. Ali već ako on kao pravnik ima problema sa tumačenjem i ne može, nije siguran ili ne zna ili neće znati, onda je trebao kad je dobio naše izjave trebao je zastati reći u redu, hajmo tražiti službeno tumačenje nadležnog odbora, nadležnih tijela pa da dobijemo pravorijek pa ćemo onda znati šta. U jednu ruku govoriti da povjerenstvo može samo ovaj Sabor ukinuti, a u drugu ruku tražiti da dođu članovi, da glasuju o tome da se prestane raditi sukladno zakonu je kontradiktorno. S druge strane ne možemo mi ni na povjerenstvu, ni u ovom Saboru odlučivati koji ćemo zakon poštivati ili ne. Možemo ga mijenjati. Možda ga je i trebalo promijeniti, možda nije. To je druga tema. Hoće li se to dogoditi, neće, koliko ima i mogućnosti u paralelizmu. Spominje se državni odvjetnik. Pa ja bih bio, mislim van svake pameti i presedan da državni odvjetnik govori saborskim zastupnicima šta smiju, ne smiju raditi. Mislim da to nema nigdje. Ako je trodioba vlasti kao da mi njemu govorimo šta smije istraživati ili ne, pa mislim da bi se ovdje svi digli na noge, da neki saborski zastupnik kaže šta da istraži ili ne. A niti ne smije on nama. Ali s druge strane mi ne znamo gdje će ta istraga ići jer smo čuli sad najave da se ona i proširuje i tu je sad pravo pitanje koliko bi mi mogli i u izmjeni zakona imati nešto i smjeti nešto raditi. To treba vidjeti, to treba raspraviti. Ali situacija koju je trebalo napraviti kad već nije kao kolega Borić kao što je rekao predsjednik sam zatražio i obavijestio nas je trebao stati, imamo novi momenat. Ja mislim da tako nije, a idemo zatražiti tumačenje. Ja nemam ništa protiv toga. Govoriti da samo povjerenstvo ne može sebe ukinuti, a onda tražiti da netko dođe da to napravi ja ne razumijem ništa osim običnog politikantstva. Ja razumijem da on mora braniti taj stav, inače ne može sam čovjek sebi reći ja znam da to zakon brani meni da dođem tamo na sjednici ako po zakonu trebam prestati. Ali eto meni moja stranka kaže da ja moram to doći pa ću ja to raditi. Što se tiče samog rada dosadašnjeg bilo je zbilja ljudi koji su se dobro pripremali. Ja sam u svom radu išao koncizno sa striktnim pitanjima da, ne, saznanja imam, nemam, tko je sudjelovao, tko je imao. Na žalost nismo dobili odgovore, čak i od nekih koji su hajmo reći nisu od onih koji su bili od devedesetih nego neki koji su i sada aktualni. Puno smo vidjeli toga prepucavanja i to je ona skepsa koju smo izrazili na početku i to je i ono što i dalje izražavam da ni dosadašnje ni jedno povjerenstvo, pa tako ni ovo bojim se da neće nam rasvijetliti nešto oko političkih okolnosti koliko će služiti za prepucavanje. To mi nitko ne može reći taj dojam da nema i mislim da je i koliko god javnost bila zainteresirana u samom Agrokoru, naravno da je, jer puno ljudi to gleda zato što im sudbine ovise o tome. Koliko mi njima s time pomažemo to je isto upitno. Kada nastupe za to zakonski uvjeti mi ćemo nastaviti raditi. Privatizacija ne zastarijeva i sve to ako je išta bilo protuzakonito to moraju i trebaju mjerodavna tijela utvrditi i tu nema popusta za nikoga. I nikakvo povjerenstvo neće ni doprinijeti, ni oduzet tome, odnosno mogao bi čak oduzeti ako radimo nešto što je paralelno i što kosi se sa ovim. Hvala.
Povreda Poslovnika kolega Grmoja. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, povrijedili ste članak 238. Omalovažavali ste zastupnika, propitivali ste motive mog odlaska. Ja imam dogovoreni intervju, izašao sam iz sabornice, a ne trebate vi govoriti da ja bježim kad mi nešto odgovara. Nećete ovo vam je zadnji put da propitujete motive mojih izlazaka ili dolazaka u ovu sabornicu. Znači ozbiljno vas upozoravam da vam je ovo zadnji put, znači da vi to komentirate. Nećete me vrijeđati na takav način i komentirati zašto ja izlazim ili ulazim u sabornicu. Ja imam dogovoreni intervju i ovo vam je zadnji put.
Kolega Grmoja vi meni prijetite? Ja se vas ne bojim. Vi ste netko koga se čovjek ne treba bojati. Vi niste opasan.
…/Upadica Grmoja: Vi se svakoga bojite./…
Vi niste opasan čovjek.
…/Upadica Grmoja.: Vi svakog se bojite i iza svakoga trčite tko god je na vlasti./…
Je, je, je. Ja sam oduvijek u HDZ-u. Dakle, dragi prijatelju ja se vas ne bojim to je prvo i nemojte prijetiti. To se još u Hrvatskom saboru nije dogodilo. Mi se možemo različito odnositi prema određenim stvarima, ali prijetiti si nećemo. Ono što sam trebao učiniti trebao sam vam izreći opomenu kada ste dovikivali i dobacivali iz klupe, a ja to ne činim, nego vas upozoravam. A vi ste jedini koji to čini tijekom današnje rasprave. Dakle, svi su slušali ostale kolege, jedino ste vi dobacivali. I kada je završila rasprava kolege Borića onda ste izjurili van uz smijeh, samo da kažem, uz smijeh i ruganje. I ja vas molim da to ne činite. Dakle u Saboru mora biti red. Postoje zakoni, postoje pravila, postoje Poslovnici. Oni sprječavaju anarhiju kaos pa i nasilje, to je civilizacijska stečevina i ja se toga moram držati jer ako se toga ne držim imat ćemo situaciju kao što smo imali jučer i ja vas lijepo molim da to ne činite, a posebno mi nemojte prijetiti. Izvolite.
Gospodine predsjedniče. Ja ponovno vas upozoravam da kršite članak 238. ja se nisam rugao ja sam izlazio iz sabornice jer imam dogovoren intervju. Molim vas da više ne propitujete motive mojih izlazaka i dolazaka u sabornicu jer na to imate pravo. Ja vam nisam prijetio fizički nego vas upozoravam da to ne činite jer nemate na to pravo i nemojte to više raditi.
Vi ste meni prijetili. Što ste pod tom prijetnjom mislili to ja ne znam, ali što god vi mislili mene baš i briga da vam budem iskren. Izvolite kolega PUpovac.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Nadam se da će u ovom Saboru biti prostora za neku drugu vrstu rasprave osim ovakvih kakve se sada vode i kakve su se jučer vodile. U protivnom postoji dio nas zastupnika koji ćemo naprosto odlučiti da ne sjedimo u sabornici, imamo i drugog posla. Ali ovu vrstu nepolitičkoga ponašanja ja ne pamtim. Jučer je bila rasprava o proračunu vidjet će se kada se bude raspravljalo o amandmanima koliko je amandmana podnešeno. A ja se sjećam veoma dobro da nije prošla nijedna rasprava, a da nije najveći broj zastupnika posebno iz opozicije iskoristio priliku da kaže ono što je smatrao da je važno za njega, njegovu izbornu jedinicu ili mjesto odakle dolaze, da kaže da je potrebno školu urediti, da je potrebno most napraviti, da je potrebno sportsku dvoranu napraviti, da je potrebno napraviti ovo ili ono, a da Vlada to ne uvažava. Tko je to jučer radio? Vrlo mali broj ili nitko. Jeli bilo ozbiljnih rasprava o tome da li je ovaj proračun održiv ili nije održiv? Možda dvojica zastupnika su tako raspravljali. Cijela stvar je usmjerena i cijelu stvar neki ljudi vode u pravcu u kojem ne samo da nema političkog rješenja nego ima samo političkog sramoćenja. Voda koja je protekla kroz rijeku, onaj tko ju želi vratiti natrag taj nema elementarne pameti. I umjesto da brine o tome što je sa vodom koja sada teče, a ne sa onom koja je protekla umjesto da brinemo kakvo nam je pravosuđe, umjesto da brinemo kakva nam je politika subvencija, umjesto da brinemo kakvo nam je zdravstvo, umjesto da brinemo o tome kakvo nam je školstvo, umjesto da brinemo o tome kako da zaustavimo siromaštvo, mi slijedimo ovnove koji znaju samo za jedna vrata. Pa tko to hoće neka slijedi, moj klub i ja to nećemo. Toliko što se tiče ovog jučer i toliko što se tiče ovoga danas. Htio bih jednu stvar reći, mnogo se govorilo s pravom proteklih dana o stradanjima, žrtvama i zločincima, zločinima i zločincima, koristim priliku da kažem kada ako čovjek osjeća najdublji pijetet prema svima koji su stradali, prema sugrađanima hrvatske nacionalnosti, prema sugrađanima drugih nacionalnosti izvan RH, ali ću iskoristiti priliku da kažem još nešto, kada se o tome govori neka se sjete ljudi i stradanja sugrađana srpske nacionalnosti, zločina koji su počinjeni prema njima, a nisu kažnjeni. A više puta je rečeno, mi ćemo to uraditi, a navest ću vam sljedeći primjer. Žena čije je ime zaštićeno je silovana u Šibenskom zatvoru KUline u više navrata od više ljudi kao zatvorenica. Ima prvostupanjsku presudu o tome da je to učinjeno. Po sili zakona je komisija Ministarstva branitelja trebala osigurati da se toj ženi prizna po zakonu da je bila žrtva te vrste zločina. Znate šta je komisija napravila? Odbila joj.
… /Upadica predsjednik: Kolega Culej ja vas molim da to ne činite. Kolega Culej./ …
… [[Upadica se ne razumije.]] Ne on je prilično bliži nekim drugima nego meni.
Kolega Jovanović pa dobro što je vama. Pa dajte molim vas. Kolegice i kolege. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolegice i kolege, pa dajte molim vas dajte se smirite. Kolega Pernar. Ovako samo malo prestanite se tako ponašati svi, prestanite se tako svi ponašati počet ćemo s opomenama i isključivanjem iz rasprave. Ovo zaista nema smisla. Kolega Culej molim vas prestanite. Izvolite kolega PUpovac.
Govorim to zbog toga da bismo konačno imali mir u našoj zemlji i govorim to zbog toga kako bismo u našoj zemlji podijelili osjećaje poštovanja žrtava i kako se ne bismo dijelili.
Hvala vam. Zadnja rasprava poštovani kolega Goran Dodig.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora. Nakon onoga što se dogodilo jučer, nakon ovoga što se događa danas, zaista postavlja se pitanje kuda i kako dalje. Ima jedna poslovica koja kaže da nije budala onaj napravi grešku nego onaj tko je ponavlja. Izgleda da stalno smo u situaciji da ponavljamo greške, međutim postavlja se pitanje cijene te greške. Cijena greške ide upravo proporcionalno sa pozicijom čovjeka koji je izgovara i njegovom pozicijom institucije u kojoj on to govori. Zato sve što se izgovori u ovom Saboru a što nije ponajprije ljudski, iza toga civilizacijski, pravno tek na trećem mjestu, ima nesagledive posljedice. Sve ono što se događalo jučer u Saboru je posljedica da ljudi ne samo da nam ne vjeruju, nego ja mislim da preziru ovaj Sabor. Tko je za to kriv treba postaviti pitanje onaj koji je sudjelovao u tome. Ako postoji institucija koja treba poštivati zakone, onda je to ovaj Sabor. Ja ne znam je li poštivan zakon u cijelosti ili ne, ali sasvim sigurno znam da način kako se htjelo doći do istine je li zakon poštovan ili ne je potpuno kriv, a često puta način kako se dolazi do istine je opasniji od ne dolaženja do istine. Mi smo jučer ovdje demonstrirali, ovaj Sabor je demonstrirao ne civilizacijsko ponašanje, nedemokratsko ponašanje, to je priča da je to demokratska stečevina, postoji nešto što se zove kultura demokracije. Demokracija nije samo pravo da se kaže nešto, da se uvrijedi nekoga, da ga se povrijedi i da se kaže nešto bez ikakve odgovornosti. To je jučer bilo ponašanje bez odgovornosti. I kad danas slušam da postoje ljudi koji se uvrijede na način što ih se omalovažava i koriste članke Poslovnike da bi pokazali da se radi o povredi Poslovnika, onda zaista ne znam što je mislio time. Ovdje se u Saboru u zadnje vrijeme propituje ljude zašto dižu ruku za nešto, propituje se njihova savjest. Vrijeđa ih se na najgori mogući način. i ja se slažem da onaj koji je povrijeđen i prijeti jer u ovom Saboru više nema načina kako održati red. Zato vas molim gospodine predsjedniče, iskoristite sve mogućnosti pa i promjenu Poslovnika da se ovo više ne događa jer ovo je postalo zaista nedopustivo. Nedopustivo. Ako ćemo se vratiti u vremena koja karakterizira izjava nećemo se držati zakona kao pijan plota onda ne znam šta smo radili. Vrlo često upotrebljavana sintagma ovdje 27 godina propasti. Pa jel' išta se dogodilo dobro u tih 27 godina? Pa sad vam mogu nabrajati pola sata šta je bilo dobrog, da ima puno toga za popraviti, pa to nitko ni negira. Zato smo ovdje, da radimo za ljude, da radimo za njihov standard, da radimo za obnovu stanovništva, da radimo na zadovoljstvo ljudi, to je naša pozicija ovdje i naša zadaća. Ovdje pozivati ljude da se dođu tući s njima, da se fizički obračunavaju uzor je loših Parlamenata bez obzira gdje oni bili i koliko bili u demokratskim procesima. Zato dragi moj prijatelji, ako mogu tako reći, poštivajmo ljude, poštivajmo dostojanstvo jer ako to ne činimo, ne poštivamo ni sami sebe. Hvala lijepa.
Hvala vam. Ovime smo došli do kraja rasprava nakon stanke, pa prelazimo sada na naš dnevni red kao što sam i najavio. Izvolite kolega Bulj.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U ime kluba MOST-a tražim stanku po pitanju presude Ratku Mladiću. Hvala lijepo.
Presude Ratku Mladiću? U redu. Javlja li se još netko? Kolega Šuker.
U ime kluba HDZ-a tražim stanku opća politička situacija.
Dobro, znači imamo stanku do 11,20. STANKA U 11,10 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,20 SATI]] Evo još je 30 sekundi, ali molio bih kolegu Bulja da uzme riječ. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Jučer smo svjedoci, bila je presuda ratnom zločincu, generalu jugoslavenske vojske, JNA, poslije srbočetničke vojske, koja je napravila zločin u Srebrenici, u cijeloj Bosni. Također, hrvatski vojnik je svojom požrtvovnosti i sporazumu … [[Govornik se ne razumije.]] Tuđman u vili Dalmaciji zaustavio još veći pokolj u bihaćkoj enklavi. Majke, Srebrenice, BIH, roditelji, su napokon, doživjeli bar nekakvu pobjedu, međutim, ostaje grč u trbuhu šta Srbija nije odgovorna ni povezana ni na koji način, ali je činjenica i svi znamo radi istine da je to neistina. Još bolnija je stvar u ovome svemu što presuda nije obuhvatila Ratku Mladiću srbočetničkom zapovjedniku, na početku Domovinskog rata, koji je vodio postrojbe u napadu na području RH, koju su počinile zločine najvećih razmjera. Pa moramo nabrojati od … [[Govornik se ne razumije.]] ravnih kotara, zadarskog područja, šibenskog područja, drniškog, sinjskog, gdje su zločini bili ogromni, materijalne štete još veće. I dan danas prisjećamo se njegovih žrtava. Evo nedavno Škabrnje … [[Govornik se ne razumije.]] pokušaj, tj. učinjeni zločin nezapamćen koji nije radila niti nacistička vojska u 2.sv. ratu, ni fašisti. Miniranje brani Peruča, gdje je u kameru, evo ratnom snimatelju, Petru Malbašu, osobno kazao tada u to vrijeme, Ratko Mladić da je minirana brana Peruća. Minirani su branu Peruću, srećom se nije dogodila najveći ekocid i genocid poslije drugog svjetskog i genocid, drugog svjetskog rata, jer da je brana Peruća sa 570 milijardi litara da je uspjela minirana je ali srećom zaustavljeno je. Stradao bi Cetinski kraj, Omiš, cijelo omiško zaleđe i to nigdje se ne spominje u presudi. Kao da Ratko Mladić nije bio na našem području, kao da nije počeo taj rat, okupatorski, agresorski, protiv nenaoružanih hrvatskih branitelja. Samo kad se prisjetim područja Kijeva, Vrlike, znamo koje su tamo žrtve napravljene, međutim, što je radila hrvatska diplomacija, Hrvatska država, hrvatsko pravosuđe, državno odvjetništvo? Zašto šutnja onih koji su bili vojnici Šešelja, a ovdje ću spomenuti četnika Nikolića i vojvodu četničkoga i četnika Vučića koji je sada predsjednik Srbije. Zbog čega šutnja? Zašto šutjeti ljudi i zašto Hrvati, hrvatska diplomacija, napokon, prema Vučiću umjesto da dozvoljava otvaranje poglavalja, pravosuđe gdje će biti ingerencija, jurisdikcija pravna nad hrvatskim branitelja što je sramotno. Da zatraže od njega ratnu štetu, 45 milijarde kuna, ratne štete koje je uzrokovao, ne Ratko Mladić, on je bio samo izvršitelj, egzekutor, nego i Šešeljev četnik, Slobodan Milošević, kojega više nema, on je, znači više se ne spominje. Jednostavno sada kada čekamo presudu Hrvatima u BIH, još jednom ponavljam, našim generalima, povezivati ih sa hrvatskom agresijom, to je teško za Hrvatsku državu i to je neistina, jer je postao sporazum, Hrvatski vojnik je pobjednički vojnik, koji je spasio bihaćku enklavu od krvnika Ratka Mladića. Ovdje se postavljaju brojna pitanja prema hrvatskim institucijama. Zašto nisu štitili hrvatske branitelje? Zbog čega su se progonili, uključivali hrvatski junaci koji su morali braniti svoje dostojanstvo u HAG-u. Proganjalo ih se ko zvjeri i danas imamo presudu Ratku Mladiću i ne spominju se zločini na području RH, u presudi. Niti jednom riječju. A i na području Srbije, na području BIH, spominje se odgovornost Srbije za stvaranje velikosrpske agresije, jer moramo znati da je četnik Vučić, sad predsjednik Srbije, pozivao, na veliku Srbiju, na području Kline i teritoriju RH. Pozivam hrvatske institucije, da napokon naplate štetu i zaštite hrvatske branitelje i hrvatske interese. Hvala.
Drugi je na redu Klub zastupnika HDZ-a i poštovani kolega Davor Ivo Stier. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Ratko Mladić, sasvim sigurno jedan je od najvećih zločinaca 20. stoljeća. I u tom kontekstu, doživotna kazna, je ne samo očekivana, nego ništa ispod toga, vjerojatno ne bi se moglo reći, da je u okviru neke pravde. Moramo imati međutim, u obzir još jednu činjenicu, da je ovo tek i prvostupanjska. Dakle, i prije nego što i ovo kažem o doživotnoj kazni, moramo čekati i to da bude drugostupanjska. Ali, očekivanja su svih žrtava, naravno, da se to potvrdi. Kad uzmemo u obzir zločine koje je počinio Ratko Mladić. Međutim, točno je da je veliki propust haškoga suda, što Ratko Mladić nije optužen i nije suđen za zločine koje je počinio u RH. O tome sam kao ministar vanjskih poslova govorio i na vijeću sigurnosti UN-a. Naravno još veća po meni je greška i Haškog suda što uopće nije optužio, nije sudio i vrh obavještajne zajednice u Srbiji prvenstveno kontra obavještajne službe Jugoslavenske narodne armije. Jer oni su ti koji su zapravo bili ti koji su idejirali velikosrpsku agresiju. Međutim, Haški sud uopće se nije time pozabavio. I to je pitanje koje se mora ovdje postaviti jer to je ključno pitanje oko utvrđivanja isto tako uloge Srbije u agresiji prema Hrvatskoj, prema BiH-a. O tome čak i neki bivši tužitelji odnosno tužiteljice Haškog suda su nešto govorili koje su bile neke zakulisne igre politike, međunarodne politike u tome. Ono što je Haški sud učinio kada bi i niže rangirane procesuirao ili čak i neke vojne dužnosnike ali nije zapravo išao na vrh obavještajne službe ili kontraobavještajne službe JNA je nešto što će se morati sasvim sigurno naglasiti kada se napravi analiza rada Haškoga suda koji će ove godine završiti svojim radom. Što se tiče pristupnih pregovora RH činjenica jest da je Hrvatska odnosno na inzistiranje Hrvatske uvedeno je niz kriterija za zatvaranje tog poglavlja i da na tome se treba inzistirati. Činjenica jest da mi imamo i bilateralni sporazum sa tadašnjom SRJ a njega je naslijedila i Republika Srbija čiji članak 7 govori o jednoj posebnoj komisiji koja treba utvrditi štetu nastalu ratom a rat se vodio u RH. Činjenica jest da se ta skupina sastala samo jednom i nakon toga srpska strana više nije htjela doći na pregovore. I činjenica jest da smo i mi tijekom ove Vlade donijeli odluke da se ponovno formira tim pregovarački sa hrvatske strana koji će sva otvorena pitanja pokušati riješiti u skladu sa već preuzetim obvezama koje je Srbija potpisala. Prema tome, to su pravni okviri i što se tiče pristupnog procesa i što se tiče bilateralnih odnosa. Ono što želimo ovdje naglasiti jest da očekujemo da se Haški sud i u ovim završnim radnjama koje ima drži onog mandata koji je dobio od Vijeća sigurnosti da ne izađe iz tog mandata i da služi doista pravdi. Hvala vam.
Gotovi smo sa replikama, gospodin Petrov je tražio pauzu ali je odustao od pauze, samo da vam kaže razlog zašto, koja je tema te pauze od koje ćemo odustati. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Radin. Ja sam zamolio stanku vezano za aktualna događanja u sportu pa sam isto tako predložio budući da mi ne treba sama stanka, može i odmah ako se vi slažete, ako se … [[Govornik se ne razumije.]]
Ja se slažem. Nema drugih, izvolite gospodine Petrov. A ima još, dobro, izvolite gospodine Šuker, koja je tema?
… [[Govornik nije uključen.]] aktualna politička situacija, traži stanku.
Tražite stanku ili ste isto odmah spreman za govor? Spremni ste, dobro. Izvolite, gospodine Petrov.
Hvala. Kolegice i kolege zastupnici, kako na suđenju gospodin Mamić baš i ne stoji najbolje, onda su se Šuker, isti prezimenjak, Mamić, i ostali politički pokrovitelji potrudili da se što brže organizira izborna skupština HNS-a kako se ne bi slučajno bolje organizirala oporba okupljena oko Darija Šimića. HDZ je trebao imati dva kandidata, jedan od ta dva kandidata je osim gospodina Šukera trebao biti i njihov zastupnik Kustić valjda kako ne bi nogometna krava muzara pobjegla iz dvorišta. Nažalost i to pokazuje da gospodin Mamić ima jak utjecaj na određene političke strane iako i dalje ne organizirane rođendane. Neki ljudi kažu da je nogomet ogledalo društva, a onda kada vidite sa čim je sve HNS opterećen, sa koliko stotina afera i korupcijom, onda vam bude sve jasno kako su društvo stvorile dosadašnje političke stranke. Oni tvrde da su se promijenili, da se sve radi lege artis, da rade na boljitku domovine, da će pokušati spriječiti desetine tisuća ljudi koji odlaze iz Hrvatske u najboljim godinama. Onda bacite jedan pogled na nogomet i sve vam postane kristalno jasno pa čak ako i do toga trenutka nije. Jer htjeli se mi složiti s tim ili ne, nogomet jest ogledalo društva jer nogomet je pod puno većim povećalom javnosti nažalost od gospodarstva. Nogomet i afere u nogometu jasno ocrtavaju i afere u Agrokoru i sve druge afere. Nažalost, političke stranke ne shvaćaju da je suprotno demokratskom poretku i tradiciji petljati se u apsolutno sve. Onda stječete dojam kao da ste u komunističkoj Jugoslaviji a očito neki s mentalitetom nisu niti izašli iz nje jer oni su trebali kontrolirati sve. Nažalost Davor Šuker je izbor političara, Davor Šuker je bio koliko znam jedan od članova stranke, predstavljao ih u Zagrebačkoj skupštini, navodno 11 od 17, neki kažu i 14 od 17 onih koji su u HNS-u i donose odluke su članovi jedne stranke. Mene samo zanima dokad? Na kraju, kad dođu izbori u Dalmaciji, predsjednik Vlade Andrej Plenković i lokalni političari će govoriti kako oni nemaju apsolutno nikakve veze sa svim onim što se događa u HNS-u. E nemojte im dopustiti da vam imaju mogućnost to reći jer to nije istina. I nemojte im dati mogućnost da se to zaboravi jer Davor Šuker a i ostali su njihovi kandidati. MOST nezavisnih lista i ja zalažemo se, zalagat ćemo se da se gospodarstvo, kultura, sport depolitizira. Smatramo i apeliramo i na sportsku i na političku elitu da se ostave sporta, da ga prepuste sportskim djelatnicima, sportašima. Osim onima koji su umiješani u kriminal i za to imaju teške optužbe. Nemojte zaboraviti da ste među ostalima i vi uzor ili bi trebali biti uzor djeci i mladima i da je sport nastao zbog zdravog natjecanja, zbog zdravog duga i zdravog tijela.
Hvala lijepa gospodine Petrov, zanimljiva tema. Gospodin Šuker, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege, sa ove govornice ne želim biti ničiji odvjetnik niti to tako želim govoriti. Ali želim govoriti kao netko tko je u sportu cijeli život. O sportu gdje mi ovdje u Saboru sa zakonima reguliramo kako će se taj sport odvijat, ne regulira nijedan savez. Mi smo tu koji donosimo zakone i koji određujemo pravila igre od toga kako to institucionalno treba izgledati, tko koga predstavlja, kako na koji način se nešto financira, kako na koji način se oporezuje i sve ostalo dalje, to mi trebamo ovdje urediti. Međutim, isto tako zaboravljamo, povlačim opet ne želim biti ničiji odvjetnik, odredbu FIFA-e i pogledajte što sada prijeti reprezentaciji Perua, isključenje sa svjetskog prvenstva u Rusiji zbog miješanja politike u rad nacionalnog saveza. Dakle svrstam se samo na jednu stranu mislim da u politici nije pametno, naprosto zato što moramo donositi zakone temeljem kojih netko mora funkcionirati. Ali ja bih ovdje progovorio o sportu na jedan puno ljepši način i puno drugačiji način. Sport čine na tisuće ljudi koji daju svoje slobodno vrijeme, svoj novac da bi omogućili da se djeca bave sportom. I svi oni koji lamentiraju ja bi im postavio pitanje, da li su ikada u subotu ujutro došli pred nogometno igralište, pred sportsku dvoranu i svoj auto stavili troje ili četvero nečije tuđe djece i tu djecu vozili na nekakvu utakmicu po kiši, po snijegu, po magli i da li su ti koji pričaju o sportu svjesni odgovornosti toga? Nisu jer to je sporta i to je ljepota sporta. I kada o sportu govorimo onda trebamo govoriti na takav način. Ako želimo rješavati neke druge stvari onda niko nam ne brani da napravimo izmjenu Zakona o sportu. Ja se sjećam tu prije poprilici dvije godine jedna skupina saborskih zastupnika je slavodobitno predložila izmjene Zakona o sportu, taj Zakon o sportu je izmijenjen, međutim nažalost neka događanja itd. su ostala ista, dakle naprosto oni su bili protagonisti nečega. Međutim mi ovdje ne smijemo biti protagonisti nikoga i ničega nego jednostavno protagonisti sustava koji će ići na korist prije svega našoj djeci. Da li se postavlja pitanje da silni objekti koji su napravljeni novcima državnog proračuna i proračuna jedinica lokalne samouprave to su sportske dvorane da li su one dostupne našoj djeci za bavljenje sportom. Pa vi pogledajte koliko se samo naplaćuju te sportske dvorane tim košarkaškim rukometnim, judo klubovima, odbojkaškim klubovima na takav način i onda imate situaciju da jedinica lokalne samouprave daje novce za funkcioniranje tog kluba, a onda mu uzme 30 ili 60% novaca natrag kroz korištenje dvorane. To svi gradonačelnici i načelnici znaju. Prema tome, to je sport i trebamo govoriti o tome. Kada riješimo ove stvari onda naprosto će neke stvari same po sebi nestati jer zakon s kojim određujete kako nešto funkcionira rješavate sve probleme. Ali ako mi u ovom Visokom domu nismo spremni poštivati pravila po kojima smo sebi odredili kako ćemo igrati utakmicu onda kako ćemo nekim drugima služiti kao primjer kako treba igrati utakmicu. Jer gledajte, vi kada gledate nogometnu, košarkašku ili rukometnu utakmicu i ako sudac na početku ne sankcionira nekakav prekršaj u principu se ta utakmica izrodi, naprosto ne završi onako kako treba. Prema tome, mi ako želimo dobro hrvatskom sportu onda trebamo znati gdje je mjesto Olimpijskom odboru, gdje je mjesto nacionalnim savezima i gdje je mjesto Državnom uredu za sport. Kažem vam, govorim vam kao čovjek koji je cijeli živo u sportu i kao aktivan sportaš i neko tko je godinama bio na čelu jednog kluba, a isto tako bio sam i na čelu nacionalnog saveza. Jedino kako možemo pomoći sportu je institucionalno ga urediti. Ovako se svrstavati zbog dnevne politike na jednu ili na drugu stranu naprosto i za sport, a i za politiku i za ovaj Visoki dom je pogubno. Međutim, jučerašnji dan je pokazao da mnogi nisu spremni igrati utakmicu po pravilima koju su sami donijeli i ovaj Poslovnik Hrvatskog sabora nije donio HDZ i većina nego su ga donijeli neki drugi. Hvala lijepo.
Hvala. Ali da tema vrijedi raspravu, vrijedi. Nemamo replike, ne možemo ni imati ovdje.
Poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici dobro jutro. Nastavljamo sa radom. Danas ćemo imati 7 točaka dnevnog reda. Prijedlog je i dogovoreno je koliko sam informiran između klubova da se u prvih pet točaka provede objedinjena rasprava. Dakle, to su sljedeće točke: - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u misiji potpore miru „Resolute supoort“ u Afganistanu - Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru KFOR na Kosovu - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru „EU NAVFOR Somalija – Atalanta“ - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda - Prijedlog odluke o upućivanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim (multinacionalnim) zapovjedništvima u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a Tako da ćemo raditi prvo to i onda u popodnevnim satima sukladno najavi druge dvije točke. Ovime smo došli do kraja rasprava nakon stanke, pa prelazimo sada na naš dnevni red kao što sam i najavio, spojili smo 5 točaka, bit će objedinjena rasprava, nabrojit ću sada koje su to točke. To je Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u misiji potpore miru „Resolute Support“ u Afganistanu, Prijedlog odluke o sudjelovanju Oružanih snaga RH u operacije potpore miru KFOR na Kosovu, Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru „EU NAVFOR Somalija-Atalanta“, Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operacijama potpore miru UN-a, Prijedlog odluke o upućivanju pripadnika Oružanih snaga RH na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim (multinacionalnim) zapovjedništvima u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a. Predlagatelj svih akata je Vlada RH na temelju članka 54. Zakona o obrani i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Molio bi sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje. S nama je poštovani Tomislav Ivić, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite gospodine Ivić.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici. Pred vama je Prijedlog odluka o produljenju mandata pripadnika oružanih snaga Republike Hrvatske u različitim misijama u kojima hrvatska vojska, odnosno, oružane snage RH sudjeluju već dulji niz godina u nekima i 15 i više godina. I riječ je o misijama, dakle, za koje predlažemo da i u 2018. g. i dalje budu pripadnici oružanih snaga RH, za prijedlog ove odluke postoji prethodna suglasnost predsjednice Republike i naravno, osigurana su sredstva u državnom proračunu u 2018. g. za svaku od ovih misija. Krenuti ću redom i o svakoj od tih misija reći nekoliko riječi. Ugl. je prijedlog da brojčana veličina pripadnika oružanih snaga ostane u onim okvirima kao što je to bilo i do sada, no u nekim ima i promjene, što se tiče brojčane veličine pripadnika oružanih snaga. Kada je u pitanju sudjelovanje pripadnika oružanih snaga RH u operaciji … [[Govornik se ne razumije.]] osigurava se nastavak vidljivosti i angažmana RH u okviru napora saveza za potporu u miri, što je u skladu sa zaključcima iskazan u namjeru s NATO sastanka na vrhu u Varšavi. U misiji … [[Govornik se ne razumije.]] trenutno se nalazi 7 hrvatski kontingent od 98 pripadnika oružanih snaga. U tom kontekstu RH nastavlja svoj angažman u savjetničkim timovima, snagama za zaštitu savjetničkih timova i kampa, te na zapovjednim stožernim dužnostima. Sukladno zahtjevima saveza prema državama članicama, za povećanje doprinosima u kritičnim sposobnostima, zatraženo je povećanje u dijelu koja se odnosi na zrakoplovne savjetnike, mehaničare. Iako afganistanska vojska je započela proces prelaska helikoptere zapadnog porijekla, tijekom 2018. postoji potreba za mentorima i mehaničarima na helikopterima ruskog tipa. Stoga se predlaže u misiju potpora … [[Govornik se ne razumije.]] u Afganistanu u 2018. uputiti do 110 pripadnika oružanih snaga RH uz mogućnost rotacija. Misija na Kosovu u kojoj RH snažno podupire napore NATO-a čiji je cilj održavanje sigurnosti na Kosovu i nastavlja sudjelovanju u NATO operaciji Kafor. Nastavkom sudjelovanjem oružanih snaga u Kaforu osigurava se kontinuitet doprinosa RH, izgradnji stabilnog i sigurnog okruženja na Kosovu. Radi se o NATO operaciji koji se provodi u našem susjedstvu, te nam je stoga naš angažman od posebnog interesa. Trenutačno je u ovoj operaciji raspoređen 25 hrvatski kontingent, koji se sastoji od 33 pripadnika oružanih snaga i 2 transportna helikoptera. Hrvatski kontingent je fokusiran na izvršavanje zadaća zračnog transporta, rad u NATO stožeru, operacije Kafor, sustavu ranog upozorenja NATO-a te rad u savjetničkim timovima na razini ministarstva kosovskih snaga sigurnosti. Ovom odlukom predlaže se operaciji Kafor na Kosoru uputiti u 2018. g. do 40 pripadnika s 2 helikoptera hrvatskog ratnog zrakoplovstva uz mogućnost rotacije. Dakle, ista brojčana veličina kao što je to bilo i do sada. Atelanta, uzimajući u obzir članstvo RH u EU, Hrvatsko predsjedanje EU 2020. g. kao i dosadašnje sudjelovanje u operaciji Atelanta, te u potpunosti uvažavajući strateške, vanjskopolitičke ciljeve, EU u borbi protiv piratstva uz rog Afrike i u vodama Indijskog oceana, predlaže se da RH nastavi s podrškom nastojanja i angažmana EU u operaciji Atelanta, te zadrži brojčanu veličinu sudjelovanjem do 25 pripadnika oružanih snaga u 2018. g. Dakle, prijedlog je da to bude kao što je to bilo i u 2017. g. Trenutno sudjelovanje pripadnika oružanih snaga RH u operacijama potpore, miru UN, za 2017. regulirano je odlukom Hrvatskog sabora od studenoga 2016. g. Predlažemo nastavak sudjelovanja u operaciji potpore miru UN u Zapadnoj Sahari u 2017. g. upućivanjem do 8 pripadnika oružanih snaga, kao i u operaciji u Indiji i Pakistanu u 2018.g. upućivanje do 10 pripadnika oružanih snaga. Dakle, isti prijedlog kao što je to i za 2017. odnosno, isto brojčana veličina. Kada je u pitanju Libanon, iako sam jučer na sjednici Odbora za obranu rekao da će predlagatelj uputiti amandman o povlačenju ove odluke, predlagatelj ipak neće uputiti amandman i zbog odgovornosti i vjerodostojnosti RH kao članice UN. Naime, tamo je došlo do pogoršanja sigurnosne situacije, vjerojatno ste to pratili i zbog toga je se razmišljalo o tome da se odustaje od misije u Libanonu, no kao što sam rekao Vlada predlaže da se donese odluka o mogućem sudjelovanju pripadnika oružanih snaga u misiji u Libanonu. To ne znači da će naši vojnici i završiti tamo. Pratiti će se, dakle sigurnosna situacija i sukladno tome donijeti odluka. Sigurnost hrvatskih vojnika mora biti na provom mjestu. Kao što je uvijek i do sada to i bilo. Što se tiče zapovjednih struktura NATO-a Hrvatski sabor je u rujnu 2015. godine donio Odluku o upućivanju pripadnik Oružanih snaga RH na dužnosti u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim zapovjedništvima u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a za 2016. i 2017. godinu kojom se omogućava istodobno uputiti najviše do 80 pripadnika Oružanih snaga RH. RH prihvatila je obvezu sudjelovanja u radu zajedničkih tijela NATO-a, ponajprije u zapovjedništvima i stožerima. Pripadnici Oružanih snaga RH upućeni na takve pozicije i dužnosti u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim zapovjedništvima mogu biti upućeni u područja NATO operacija kao ojačanje drugih stožera i zapovjedništava zbog nastale krizne situacije i drugih aktivnosti. Slijedom navedenog predlaže se da pripadnici koji su na tim dužnostima mogu u 2018. i 2019. godini po potrebi službe biti upućeni u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a na zadaće koje su u okviru poslova koje obavljaju na svojim dužnostima. Predlaže se zadržavanje brojčane veličine do 80 pripadnika koji mogu biti istodobno upućeni u područje operacije ili na neku drugu aktivnost u skladu s planom nadležnog zapovjednika. Dakle ista brojčana veličina kao što je to bilo i u prethodnoj odluci. Kao što sam rekao financijska sredstva za provedbu svih ovih odluka osigurana su u državnom proračunu za 2018. godinu na razdjelu Ministarstva obrane i ono što je također bitno i treba naglasiti da postoji i prethodna suglasnost predsjednice Republike o upućivanju pripadnika Oružanih snaga u navedene misije. Hvala lijepa.
Prvi je poštovani kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi predstavniče Ministarstva obrane. Mene osobno zanima na koji način Hrvatska odnosno Amerika i NATO točno podržavaju proizvodnju droge jer vidimo da je porasla proizvodnja od kada je ta NATO misija tamo sa 10.000 hektara na 200.000 tisuća hektara, znači udvostručila se površina gdje se proizvodi opijum. Također zanimaju me isto statističke brojke u proizvodnji opijuma. U Afganistanu trenutno radi preko 400 tisuća ljudi, to je više nego što radi u snagama sigurnosti, također po svemu sudeći žetva opijuma je također rekordna i iznosi 4800 tona prošle godine. Zanima me kako ste uspjeli jednostavno ostvariti takav, također ima milijun ovisnika o opijumu i heroinu u Afganistanu. Broj izbjeglica, ovo je zanimljiv isto detalj koji je recimo išao u Njemačku 2000. iz Afganistana kada su Talibani bili na vlasti bio je samo 5000 prošle godine u Njemačku je došlo 127.000 izbjeglica iz Afganistana, zanima me molim vas da mi kažete kako ste uspjeli sve te znači broj izbjeglica povećati 15 puta, proizvodnju droge 20 puta, broj ovisnika 100 puta, evo naučite nas, objasnite nam gdje je tajna vašeg uspjeha. Hvala.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Niti mogu, niti hoću odgovoriti vam na vašu repliku jer ona nema apsolutno nikakve veze sa predmetnim prijedlogom.
Idemo na drugu repliku, poštovani kolega Žagar. Izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče. Moja replika ide doista u smjeru koja je malo širi od ove teme o kojoj govorimo, ali mislim da je osobito važna. To sam pitanje postavio ministru kada je bio ovdje i odgovor je dao isto tako načelno. Vi ako možete valjalo bi da date nekakav odgovor. Ali ono u svakom slučaju što bi ipak trebalo pokrenuti inicijativu u tom smjeru. Naime, kao što vidimo suradnja oružanih pripadnika u različitim misijama je došla ovdje u Sabor i mi ćemo vjerojatno tu suradnju izglasati. Međutim, ono što meni se čini neobično važno u današnjem trenutku je razvoj hrvatskog gospodarstva, imamo gospodarski rast i tu su prilike ogromne članstvom Hrvatske u NATO savezu. Mi preko Ministarstva gospodarstva koje je nositelj svih projekata, ono prema definiciji treba surađivati sa Ministarstvom obrane, sa Ministarstvom europskih i vanjskih poslova, sa stalnim predstavništvom ili misijom RH pri NATO-u zapravo u Uredu vijeća za nacionalnu sigurnost i HGK. Imate li saznanja kakva je suradnja zapravo i koliko danas hrvatski gospodarstvenici sudjeluju u nabavi opreme? Nije to samo vojna oprema, to su različiti natječaji koji NATO savez raspisuje, koliko je tu mogućnosti gospodarstva i koliko bi Ministarstvo obrane u suradnji s drugim ministarstvima mogli doprinijeti da hrvatsko gospodarstvo ozbiljnije krene na ta tržišta? To su kada govorimo o NATO savezu to su veliki potencijali i veliki novac je u pitanju. Možete li malo pojasniti oko procedure oko svega i zašto recimo Ministarstvo obrane ne krene u nekakvu aktivnu propagandnu akciju kako bi hrvatskim poduzetnicima to još više približilo?
Odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. Poštovani kolega Žagar. Ministarstvo obrane itekako je uključeno u napore da se hrvatska obrambena industrija digne na još višu razinu. Mogu sa zadovoljstvom reći da je upravo prije mjesec i nešto malo više dana otišao prvi put hrvatski kontingent u Afganistan kompletno opremljen sa proizvodima hrvatske obrambene industrije i kada je riječ o odori, obući, ali isto tako kada je riječ o osobnom naoružanju. I činjenica je da se u posljednjih desetak godina hrvatska obrambena industrija itekako razvila. Naravno najvišim dijelom je, moramo biti iskreni pa priznati to rezultat njihovog truda. Dakle, nije to možemo slobodno reći ipak bio jedan sustavan rad cjelokupnog sustava, odnosno društva. Ali ulaskom u NATO savez otvaraju se naravno i puno veće i šire perspektive nego što su to bile za hrvatsku obrambenu industriju ranije. I činjenica je da hrvatska obrambena industrija u posljednjih nekoliko godina ostvaruje itekako značajne izvozne rezultate i da su proizvodi hrvatske obrambene industrije i što se tiče kvalitete i svega ostalog cijena na svjetskoj razini, na to zaista možemo biti ponosni. I naravno naš cilj u ministarstvu je apsolutno puna potpora hrvatskoj obrambenoj industriji i suradnja naravno i sa ostalim dionicima u tom cjelokupnom procesu od Ministarstva gospodarstva, Hrvatske gospodarske komore pa evo i nedavno je bila održana i jedna konferencija, [[Upadica predsjednik: Hvala gospodine Ivić.]] prva konferencija o hrvatskoj obrambenoj industriji.
Sada je na redu poštovani kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Uvaženi tajniče, vidimo Hrvatska vojska je u brojnim misijama NATO saveza i u ostalim mirovnim misijama. I kao vrlo bitan aspekt i najbitniji aspekt je vojnik opremljen materijalno-tehnički i financijski osiguran. A činjenica je, vidimo da imamo tužbe i presude hrvatskih vojnika zbog svojih prava koja ne ostvaruju. To govorim iz razloga pošto sam bio 17 godina profesionalni vojnik poznajem taj sustav i znam što znači biti vojnik, a presuda koja je sad izašla na vidjelo i štete koje more prouzrokovati u daljnjim ne govori baš motivirajuće o hrvatskom vojniku. Žao mi je što brojni ljudi izlaze iz sustava kvalitetni, mladi. Očekujem da se zabavimo hrvatskim vojnikom, a ne da se nadmećemo da šta više vojnika dajemo u strane misije ne ostvarujući prava, a očekujem kao što je slučaj opremanja materijalno-tehničko Hrvatske vojske kao u slučaju avioni. Ako je potreban Hrvatskoj vojsci avion pozivamo se na NATO zbog čega NATO savez nije kazao Hrvatskoj državi daje veliki obol misijama. Imamo kvalitetna vojnika. Zašto nije kazao evo mi ćemo pomoći da Hrvatska vojska dobije svoju eskadrilu, a ne na teret proračuna. Znači jednostavno tu sliku koja se prikaziva dobra suradnja sa Amerikancima. Ono jedino šta šaljemo svoje sinove u operacije, a zauzvrat ne dobivamo ništa osim predstavljanja nekakve lijepe slike, da imamo dobru suradnju sa Amerikancima, samo koliko je to dobro. Ali koji je rezultat to me zanima? Vjerujem da ćete na ovo odgovoriti ne kao gospodin Pernar da nećete odgovoriti, nego da mi odgovorite rezultate te suradnje. Hvala.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine Bulj, a nije baš sve tako kao što ste vi rekli. Činjenica je da je materijalni status hrvatskog vojnika na nezadovoljavajućoj razini i da je bilo na tisuće tužbi zbog ukidanja različitih prava koje su imali pripadnici Oružanih snaga RH. I upravo zbog toga u proceduri je prijedlog izmjena Zakona o službi Oružanih snaga kroz koji će se većina tih prava ponovo vratiti i nadam se da ćemo na taj način i smanjiti broj tužbi hrvatskih vojnika prema Ministarstvu obrane, odnosno prema Hrvatskoj državi. Kada je u pitanju odnos sa Sjedinjenim Američkim Državama, SAD su strateški partner RH i činjenica je da u posljednjih desetak godina od kad je pa i prije toga Hrvatska članica NATO saveza su bile brojne donacije od strane SAD-a. Ja ću vas samo podsjetiti na eskadrilu, jel' tako helikoptera Warrior. To je donacija, dakle SAD-a. Takvih donacija ima puno i naravno da je naš cilj te odnose sa SAD-om kao predvodnicom NATO saveza i dalje razvijati u obostranom interesu vodeći naravno prije svega računa o interesima RH.
Dobro. Sada idemo na odbore. Kolega Igor Dragovan, predsjednik Odbora za obranu je zamolio za riječ. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Odbor za obranu je raspravio sve prijedloge odluka o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga u operacijama potpore miru i sve odluke je odbor podržao jednoglasno. Ono što sam želio naznačiti je sljedeće a to je i državni tajnik u svom uvodnom izlaganju napomenuo. Jedino što se tiče odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operacijama potpore miru UN-a a tiče se Libanona to nije bio predmet rasprave na Odboru za obranu i isključivo se odluka koju ste dobili, izvješće tiče zapadne Sahare i Indije i Pakistana. Jer zbog najave koju smo imali to nismo niti raspravljali na odboru. Dio odbora o tome nije zauzeo stav. Hvala lijepo.
Sada prelazimo na raspravu. Prvi se za riječ javio klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i poštovani kolega Robert Podolnjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Hrvatski vojnici prema prijedlozima odluka o kojima sada raspravljamo i koje su pred Saborom trebali bi biti upućeni u šest operacija i misija i to na tri različita kontinenta u okviru različitih međunarodnih organizacija s povećanjem prisutnosti naših oružanih snaga u dvije od tih šest operacija. Radi se o operacijama pod patronatom NATO saveza u Afganistanu i na Kosovu, tri operacije UN-a u Indiji i Pakistanu, Zapadnoj Sahari i Libanonu kao i o jednoj misiji pod patronatom EU operacija Atalanta u Somaliji. U Afganistanu Hrvatske oružane snage sudjeluju već niz godina od 2003. godine, trenutno 96 naših pripadnika je tamo. Sada se predviđa povećanje tog kontingenta do 110 vojnika. Ali i druge države kako se vidi iz obrazloženja ove odluke povećavaju svoju vojnu prisutnost u tom kriznom području. Radi se o nastavku operacije „Resolute Support“ u skladu sa zaključcima NATO saveza iz Varšave. Kosovo je druga operacija pod patronatom NATO saveza od 2016. u operaciju potpore miru na Kosovu upućuje se u narednoj godini jedan kontingent Hrvatskih oružanih snaga do 40 pripadnika s dva helikoptera Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i protuzračne obrane. Kada je riječ o operaciji u Somaliji, ona proizlazi iz našeg članstva u EU i u njoj Hrvatske oružane snage sudjeluju od 2009. godine. Osnovni ciljevi te operacije su zaštita plovila koja prevoze humanitarnu pomoć za Somaliju i brodova koje pružaju logističku potporu snagama afričke unije, zaštita plovila koja prolaze područjem operacija i ono posebno odvraćanje zaštita i suzbijanje kriminalnih radnji, piratstva i oružane pljačke s područja Somalije. Kada je riječ o operacijama UN-a u potpori miru, posebno se ističe operacija u Libanonu u kojoj bi trebalo sudjelovati do 70 pripadnika naših oružanih snaga, jedna inženjerijska postrojba gdje do sada Hrvatska sudjelovala simbolično s nekoliko pripadnika oružanih snaga, a u praksi tek jedan pripadnik. Nekada smo imali i značajniju vojnu prisutnost u tom području na Golanu u sklopu mirovine misije UN-a, ali smo se povukli kada je tamo bila izgledna opasnost i ratna i stradavanja naših postrojbi. I stoga je naravno važno pitanje ponovnog sudjelovanja RH na tom području. U Zapadnoj Sahari predviđa se uputiti do osam pripadnika oružanih snaga, u Indiju i Pakistan do deset pripadnika. Naravno u sklopu ovih odluka postavljaju se i određena važna pitanja na koje bi i predlagatelj trebao odgovoriti Hrvatskom saboru. Prvo je pitanje naravno činjenica da RH sudjeluje danas u mnoštvo različitih operacija. Nedavno smo raspravljali i odlučivali o upućivanju naših oružanih snaga i u većem broju pripadnika u istočnoeuropske države u Poljsku, Latviju. Stoga se postavlja pitanje s obzirom na obim vojnih operacija odnosno mirovnih misija u koje šaljemo naše oružane snage, da li Hrvatska treba sudjelovati u svim tim misijama, čak i na simboličnoj razini sa nekoliko pripadnika. Činjenica je iako nismo dobili komparativne podatke da je danas prisutnost Hrvatskih oružanih snaga i ova koja se namjerava provesti u 2018. godini veća nego što je bila ranijih godina, čini mi se i znatno veća nego što je bila primjerice krajem prošlog desetljeća i treba na neki način sagledati zašto je toliko važno da RH sudjeluje u gotovo svim operacijama koje su danas aktualne od strane UN-a, EU i NATO saveza. Naravno pitanje koje čuo sam da se postavilo i na Odboru za obranu je ukupni trošak svih tih vojnih misija s obzirom da on nije iskazan u odlukama koje smo primili. Treće, izuzetno važno pitanje ja bih rekao i najvažnije pitanje kod donošenja ovih odluka, pitanje povećanja rizika za naše vojnike i mislim da bi bilo dobro da ovdje dobijemo preciznu informaciju u kojem stupnju je taj rizik veći, naročito zbog veće prisutnosti naših oružanih snaga u Libanonu. Ne treba naglašavati da je riječ o izuzetno kritičnoj zoni koja je zapravo desetljećima bure baruta i da svako upućivanje većeg broja pripadnika oružanih snaga na to područje je sasvim sigurno značajan sigurnosni rizik. I u tom smislu bilo bi važno znati kakva je procjena i Ministarstva obrane i u tom smislu. Kada uzmemo u obzir da smo nedavno u ovom Saboru donijeli odluke o upućivanju naših postrojbi u Poljsku i Litvu u sklopu NATO saveza, naša misija u vojnim misijama NATO saveza je očito vrlo značajna, razgranata s većim brojem vojnika, pa se postavlja pitanje na koje bismo dobili odgovor u Klubu zastupnika Most-a kako se ta naša uloga honorira i cijeni kada je riječ primjerice o nabavi naoružanja od država tog saveza, naročito SAD-a? Naime, sasvim sigurno postoji nešto što možemo nazvati cost benefit analizom. Troškovi su naravno oni financijski troškovi koje RH ima u upućivanju ovih naših oružanih snaga u vojne misije. Hvala Bogu, do sada nismo imali one najteže moguće troškove a to bi bili troškovi ljudskih života. Oni su za sada, hvala Bogu na razini financijskih troškova. Ali dakle, postoje i oni benefiti koji sasvim sigurno postoje, dakle donacije vojne opreme, i drugih eventualno pojedinih vrsta naoružanja. Bilo bi zanimljivo dakle čuti na koji način i kada se odlučuje o upućivanju naših oružanih snaga u strane vojne misije da li je to onaj čimbenik koji ima važnu ulogu i da li je ta benefit strana značajnija i korisnija i na taj način zapravo mi češće odlučujemo o sudjelovanju naših bojnih postrojbi u pojedinim vojnim misijama i operacijama naročito kada je u pitanju NATO savez. Na to bismo rado voljeli dobiti sadržajnije odgovore budući da naravno po proceduri odlučivanja kakva je predviđena Ustavom Sabor je neizostavna karika u tom lancu uz prijedlog Vlade i prethodnu suglasnost predsjednice Republike kao vrhovne zapovjednice oružanih snaga. Naravno da su o tome sigurno informirani i članovi Odbora za obranu kao nadležnog matičnog tijela. Ali sigurno, bilo bi dobro da je i hrvatska javnost koja prati ovu raspravu na taj način može promatrati i u cjelini naše sudjelovanje u mirovnim operacijama i misijama. Ona ima važnu vanjskopolitičku dimenziju, sasvim sigurno proizlazi iz naše uloge kao članice UN-a, djelomično i naše pripadnosti i članstvu EU, ali posebno NATO operacije imaju sasvim sigurno važnu ulogu, rekao bih i veliki broj vojnika koji sudjeluju u tim vojnim operacijama. I nas u klubu zanima naravno kakva je ta benefit strana svih tih operacija u kojima sudjelujemo. Naravno Klub zastupnika MOST-a će podržati navedene odluke o upućivanju hrvatskih oružanih snaga u strane misije, ali očekujemo ove odgovore naročito kada je u pitanju sigurnosni rizik o kojem je riječ i koji je sigurno povećan donošenjem ovih odluka. Zahvaljujem.
Imamo dvije replike, prvi je poštovani kolega Škibola, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče Sabora. Gospodine Podolnjak, imali ste jedan vrlo, ajmo reći racionalan govor. Spomenuli ste određene kritike. Ja bih htio pročitati jedan članak koji je nedavno izašao i kaže talibani su preuzeli odgovornost za napad autobombom na konvoj NATO-a blizu Kandahara na jugu Afganistana u kojem ima žrtava, rekao je glasnogovornik koalicije. Vi ste postavili pitanje cost benefit analize, ekonomsko financijskih troškova, međutim mislim da troškovi ljudskih života, to su neprocjenjivi troškovi i da u ovakvim misijama u kojim Hrvatska šalje svoje vojnike pogotovo mlade ljude treba itekako razmisliti.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Škibola, svaka vojna operacija, misija sa najboljim namjerama i sa karakterom mirotvorne misije može nažalost imati ljudske žrtve. Nitko ne može predvidjeti čak i obične nesreće koje se događaju, može se dogoditi da nažalost u nekoj vojnoj misiji padne helikopter i na žalost bude ljudskih žrtava među pripadnicima oružanih snaga. I činjenica je da se one nažalost događaju. Činjenica je da one postoje i da su uvijek određeni rizik. Ali činjenica je da, Republika Hrvatska je pristupanjem određenim međunarodnim organizacijama preuzela i određene obveze, uz prava preuzeli smo i obveze kao i druge države članice. Nastojimo te dužnosti ispunjavati kao i druge države. Svjesni smo toga da se zbog povećanog sigurnosnog rizika događaju i situacije koje nažalost uzrokuju ljudske žrtve i nevinih i civila i to je činjenica. Ali nitko unaprijed ne ulazi u takve misije, mirotvorne misije, zaštite mira koje sasvim sigurno donose puno više dobra ljudima na području tamo gdje se upućuje te vojne misije. I činjenica je da sam ja uvjeren, vjerujem i ogromna većina zastupnika u ovoj sabornici da su operacije u Afganistanu donijele puno više dobroga stanovnicima tog područja na žalost uz određene žrtve koje se događaju. Ali ja se nadam da će Hrvatske oružane snage kao i do sada, neće imati ljudskih žrtava koje se nikada, sigurnosno ne mogu isključiti.
Idemo na drugu repliku. Poštovani kolega Žagar, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi kolega Podolnjak, dakle iz vaše rasprave sam zaključio i zapravo je ključno pitanje kakve sve RH može imati koristi ili benefite od slanja ovakvih, slanja naših vojnika u ovakve misije. Naravno Ministarstvo obrane će to uvijek naglasiti i reći da je to jačanje operativnog sastava ili stjecanje takvih iskustava naših operativnih snaga koje će poboljšati spremnost naše vojske. Međutim, ono što moramo naglasiti je svakako gospodarsko stanje u kojem se RH nalazi, jer i kod popunjavanja ovih jedinica koje idu u te mirovne misije vi nemate problema zapravo. Znate zašto? Zato što ti vojnici redovito dobivaju i dnevnicu koja iznosi oko 100 američkih dolara dnevno i to je onda sigurno … [[Govornik se ne razumije.]] situacija u kojoj se nalazi hrvatsko gospodarstvo za mnoge zapravo standard hrvatskih građana, za mnoge vojnike to je veliki izvor prihoda unatoč ovoj opasnosti kojoj su izloženi. Ministarstvo obrane je u 2016. izdvojilo oko 80 milijuna kuna u ovoj tekućoj godini, prema podacima 110 milijuna, iduća godina se planira izdvojiti 180 milijuna kuna. Dakle to je trošak koji znamo, toliko koštaju te mirovine a ono što svakako trebamo voditi računa o tome i to sam i zamolio državnog tajnika i ministra da se stvarno uključi da bi hrvatsko gospodarstvo osim ovih koristi koje ima hrvatski vojnik u smislu izobrazbe i u smislu napredovanja imalo je hrvatsko gospodarstvo da se što aktivnije, jer naša diplomacija, mi zapravo u ovom trenutku nemamo u RH točan podatak koliko naša diplomacija pomaže hrvatskom gospodarstvu. Diplomacija je kažu lijep posao, odeš tamo, ali koliko stvarno svaki diplomata doprinosi rastu hrvatskog gospodarstva pa tako onda i naše članstvo u NATO savezu ili stalno predstavništvo ili misija u NATO savezu. Hvala.
Kolega Podolnjak, odgovor na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega, činjenica je da neizostavno, kada govorimo i o ovoj vojnoj i vanjsko političkoj dimenziji sudjelovanja Oružanih snaga RH u vojnim operacijama i misijama diljem svijeta da neizostavno razmišljamo i o ovoj gospodarskoj komponenti. Nedavno je u Hrvatskom saboru bilo izvješće sa Europskog vijeća predsjednika Vlade gdje je bilo rečeno kako će Hrvatska pristupiti i pojačanoj obrambenoj suradnji u okviru EU kao jedna od država koja će sudjelovati u tome. I to je izuzetno važno zato što jedan važan cilj te pojačane obrambene suradnje je jačanje vojne industrije i ujednačavanje oružja i standardizacija naoružanja u okviru EU. Dakle ovdje treba gledati i u ovu gospodarsku dimenziju zato što bi hrvatska vojna industrija po toj logici trebala imati značajne koristi od sudjelovanja RH u toj pojačanoj vojnoj suradnji i u okviru EU. I ja se nadam da ćemo u nekom budućem izvješću vidjeti da ta dimenzija je znatno ojačala i da i ta gospodarska kvaliteta u smislu jačanja izvoza hrvatske vojne industrije naročito unutar EU će biti jača zahvaljujući sudjelovanju RH i u vojnim misijama ali i u pojačanoj vojnoj suradnji u okviru EU.
Zahvaljujem se. Nastavljamo sada sa raspravom. I idući je na redu Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e i poštovani kolega Pernar. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući. Ovdje govorim ne samo u svoje ime, ne samo u ime svoje stranke, birača koje predstavljam, nego u ime zdravog razuma i zapravo svih građana svijeta. Tajna je, odnosno skrivena je istina da je proizvodnja heroina, odnosno opijuma u Afganistanu porasla sa 8 tisuća hektara 2001. na 200 tisuća hektara prošle godine. Znači otkada je NATO izvršio invaziju u Afganistanu proizvodnja opijumskog maka porasla je 25 puta. Logično pitanje koje se postavlja jest kakva je tamo sigurnost. Pa sigurnost je takva da je 400 tisuća ljudi uključeno u proizvodnju droge u Afganistanu i da to predstavlja više nego što čine sigurnosne snage, snage koje NATO trenira. Očito je da NATO, odnosno te sigurnosne snage njihove prihvaćaju prešutno, odnosno zapravo podupiru i štite proizvodnju opijumskog maka. Rekao sam jednu misao a to je da je proizvodnja maka opijumskog porasla 25 puta. Otprilike toliko je porastao i broj heroinskih ovisnika u Americi. 2001., odnosno uoči invazije na Afganistan u Americi je bilo 189 tisuća ovisnika. 2016., prošle godine u Americi je bilo 4,5 milijuna ovisnika o heroinu. To je rast od 24 puta. Znači povežete proizvodnju opijuma 25 puta u Americi rast 24 puta broj heroinskih ovisnika. U Afganistanu je situacija posebno zabrinjavajuća, tamo je trenutno, ovo su šokantni podati 3 milijuna heroinskih ovisnika. Tih ovisnika tamo nije bilo dok Amerika, odnosno Hrvatska i ostale zemlje NATO-a nisu umiješale svoje prljave prste. Reći ću i još jednu misao, rat koji vodi NATO u Afganistanu do sada je ubio 111 tisuća Afganistanaca i odnio živote 3400 NATO vojnika. Što se tiče također sigurnosne situacije, reći ću vam jedan detalj, izbjeglica iz Afganistana u Njemačkoj 2000. godine kada su talibani bili na vrhuncu moći bilo je samo 5 tisuća. Prošle godine bilo ih je 127 tisuća. To je porast od 25 puta. Zapazite kako proizvodnja maka pod NATO-vim patronatom raste 25 puta i kako broj ovisnika i izbjeglica raste 25 puta. Ima još statistika, mrtvih u Americi 2000. bilo je 1779 od predoziranja heroinom. Prošle godine bilo ih je 10 tisuća 574, 6 puta više se u Americi predoziralo heroinom. Taj rast smrti vezan je uz rast proizvodnje maka. Reći ću vam još jedan detalj, znate li koliko je u Europi i Rusiji otkad je Amerika izvršila invaziju na Afganistan, koliko je ljudi umrlo od predoziranja heroinom? Što mislite, dame i gospodo? Milijun ljudi. Pola od svih smrti od predoziranja dogodilo se u Rusiji. Zašto je to problem? Problem je zato jer zbog epidemije heroinske je došlo i do porasta HIV-a i u Rusiji trenutno je preko 100 000 godišnje novih slučajeva HIV-a. Pola od tih zaraženih HIV-om zaradilo se putem fiksanja odnosno drogiranja heroinom. Nažalost ukoliko se ova politika Hrvatske nastavi, politike koja zapravo podržava dame i gospodo, kriminal, koja štiti proizvođače droge, koja omogućava da ta droga ide kroz cijeli svijet, da uzima ljudske živote, svjedočit ćemo još većim tragedijama. Međutim, jedna je misao slijedeća. A to je da sve dok netko vama bližnji, vaše dijete, vaš brat, sestra, vaš rođak, vaš prijatelj ne bude jad od onih koji ostaju dio ove statistike tmurne, vi ćete govoriti da je Pernar klaun, budala i da priča gluposti. Vašem sluganstvu i poltronstvu američkoj politici kraja nema. Vi ste spremni izvršavati sve što oni traže od vas iako u slučaju ovoga rata suludog u Afganistanu i sami vidite da Afganistanci ne žive bolje otkad je Amerika tamo, pa pokušajte samo zamisliti zemlju sa 3 milijuna ovisnika i kakav je život njih i njihovih obitelji. to možete vidjeti po tome što je broj izbjeglica iz Afganistana porastao 25 puta otkad je Amerika tamo. Ali nažalost, sve ove brojke vama ne znače ništa. Vi ćete što se tiče terorističkih napada, u Afganistanu ih nikad više nije bilo. Evo ako je to jedan detalj koji vas brine. Znači od američkog dolaska u Afganistan, porastao je terorizam, proizvodnja droge i kriminala 25 puta, broj ovisnika je 3 milijuna, broj izbjeglica je porastao 25 itd. Ja vas pitam, koji su pozitivni utjecaji NATO-ove vojne misije na život prosječnog Afganistanca ili da prebacimo ploču na drugu stranu ili na živote prosječnog Amerikanca, Rusa, Hrvata itd. Ovaj rat koji se vodi nije rat protiv terorizma, ovo je rat čiji je cilj zaštititi i nastaviti proizvodnju opijuma, ovo je rat u kojem je profit jedini smisao. Jedini koji zarađuju iz ovoga rata su slijedeći, evidentno oni koji proizvode i trguju drogom, evidentno oni koji proizvode i trguju oružjem i evidentno oni koji tu politiku podupiru. Nažalost, u Hrvatskom saboru, mi iz Živog zida smo de facto jedina politička stranka koja osuđuje ovu politiku, ovu politiku koja vodi poniženju i propasti ljudi. Vi podržavate NATO-ovu vojnu misiju ne zato jer ste vidjeli podatke pa sad evo vidite koji su njeni pozitivni rezultati, ne, naprotiv, vi znate da su svi njeni rezultati negativni, vi ju podržavate samo zato jer ste odlučili služiti, tzv. imam Homeini nazvao je Ameriku „velikim vragom“. Odlučili ste služiti zlu, zlu u obliku strica Sama ili kažu Ameri, Uncle Sam koji želi vas i vaše duše, on kaže onu parolu „I want you“ i on je vas dobio na svoju stranu. Ono što mene zanima jest, što ste vi osobno dobili zauzvrat da podržavate ovu politiku koja vodi u propast ne samo Afganistance nego i građane diljem svijeta? Nažalost, vama je ovo vjerojatno smiješno ili neozbiljno, a to je zato jer niste svojim očima gledali kako se ljudi fiksaju, niste svojim očima gledali predozirane ljude itd. Vi se smijete na račun toga što sam ja medicinska sestra i vama je to smiješno dame i gospodo, ali ja sam kao medicinska sestra imao prilike vidjeti ovisnike o heroinu, imao sam prilike vidjeti ljude koji dolaze po zamjensku terapiju odnosno po heptanone. Imao sam priliku vidjeti kako njihovi životi izgledaju i ja takav život ne želim za ničije dijete. Ali dame i gospodo, ako se ova misija nastavi, evidentno je da će se nastaviti proizvodnja droge, evidentno je da će se nastaviti kriminal, porat kriminal, rast terorizma i zapravo na kraju krajeva, velik broj smrtnih slučajeva diljem Amerike, Europe i Azije. Rat u Afganistanu donio je samo propast, samo propast i ništa dobro za dobre ljude, za obične ljude. Za one koji ne trljaju ruke kada ubijaju. Međutim na ovom svijetu postoje ljudi koji kako kaže jedna pjesma Američki san, koji ruke trljaju ljude dok ubijaju, znači takvi ljudi postoje među nama, oni su na vlasti u Americi, nažalost, vidim da su u većini odnosno da su na vlasti i u mojoj vlastitoj zemlji Hrvatskoj. Vidim da vama je profit i interes Amerike ispred interesa zdravog razuma, ispred dobrobiti ljudi općenito i da u toj svojoj sebičnosti, sljepoći, gluhoći i kako bi to rekao, jednoj samoobmani, vi sami sebe uvjeravate da činite dobro iako je po rezultatima očito da činite zlo. Ja ću to i ponoviti. Od američke, odnosno NATO invazije u kojoj Hrvatska sudjeluje, rast 25 puta površine na kojoj se sad opijum, sa 8 000 na 200 000 hektara, u Americi raste ovisnika o heroinu sa 189000 2001. na 4,5 milijuna 2016. Draga dame i gospodo, izbjeglica samo u Njemačkoj, porastao je njihov broj sa 5000, 2000. na 127000 prošle godine. Rast također 25 puta. Dame i gospodo što dalje vi hoćete od mene čuti? Što bi vi tražili? Sjećam se jedne biblijske usporedbe, radilo se o oholom bogatašu i siromašnom Lazaru. Dok je Lazar nakon smrti završio u raju, oholi bogataš je završio u paklu. I tada dolazi da tako kažem Lazar u krilu Abrahamovo poslije smrti. Odlazi u raj. Međutim, bogataš kad je vidio kako je završio, on je rekao, Bože molim te, tj. oče Abrahame, molim te daj opomeni moju braću dole koja žive na zemlji kao i ja, da ne završe i oni u paklu, kao što sam ja završio. I tada mu je rekao, tada mu je Abraham rekao, imaju Mojsija i proroke, neka čitaju sveta pisma i biti će im sve jasno. A on je rekao, da vjeruje Mojsiju i prorocima. A onda, je Abraham rekao oholom bogatašu, ako ne vjeruju Mojsiju i prorocima, neće vjerovati niti ako tko od mrtvih uskrsne. Na isti način, vi tvrdite kad bismo mi znali istinu, mi bismo stali na njenu stranu. Međutim, ja sam vama rekao istinu, vi ste ju čuli i vidjeli. Međutim, poput ohole rodbine bogataša iz usporedbe sa siromašnim Lazarom, vi i vaša rodbina, odbijaju prihvatiti ovu očitu istinu. Odnosno odbijaju stati na njenu stranu i ne želite prestati podržavati ovu kriminalnu politiku koja je dovela samo do gubitka ljudskih života, ljudske patnje, rasta broja izbjeglica i na kraju krajeva, ljudskih tragedija koja su se iz Afganistan odjedanput, ne samo da su užas multiplicira u Afganistanu, nego ste ga izvezli u cijeli svijet. To je vaša politika dame i gospodo iz HDZ-a, SDP-a Mosta, HNS-a i svih drugih stranaka, jer ste prihvatili da budete marionetske stranke, da budete u službi stranog okupatora, među ostalim i naše zemlje, samo što je razlika između NATO i misije u Afganistanu, što NATO okupirate oružjem i podržavate Vladu koja nema nikakav legitimitet, a Hrvatska naša zemlja, okupirana je putem kredita, financijskim instrumentima, na način da smo učinjeni ovisnicima o stranom izvoru novca, zato jer ste 1994 g. pretvorili HNB u mjenjačnicu. Budući da je ruka koja daje, uvijek iznad ruke koja prima, a da smo mi ruka koja prima, a strani kreditori ruka koja daje, jasno je da u našoj zemlji glavnu riječ imaju strani kreditori i da je volja naših građana nebitna. Pa budući da je tako i u ovom slučaju slanja vojnika u ovu propalu, ne samo propalu misiju, ona je uspješna misija ali za koga? Uspješna je misija za one koji se bave prodaju i proizvodnjom droge, koji trguju s drugom. Ovo je NATO misija uspješna za one koji proizvode oružjem i trguju oružjem i na kraju krajeva, onima koji su potplaćeni da se cijeli ovaj cirkus nastavlja i dalje u nedogled. Znači nije dovoljno 16 g. kako bi rekao vaš bivši predsjednik stranke i pritvorenik, idemo dalje. Koliko još, još 16, 30,100 g. sam Bog zna. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva gospodin Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Pernar, zapravo ne bih ulazio u meritum vaše rasprave, htio sam vas samo pitati, iznijeli ste dosta podataka u vašoj raspravi, pa me samo zanima izvor podataka. Ako biste mogli barem navesti nekoliko izvora, za podatke recimo ove statistike, broj ovisnika, broj smrti od, evo i … [[Upadica se ne čuje.]] da, pogotovo Afganistan i to. Dakle, ponavljam, ne ulazim u meritum vaše rasprave, ali ove brojke mislim da su bitne, nisu male brojke, vi ih koristite da argumentirate svoju poziciju. Čisto evo, za evanđelje po Luki, mislim da manje-više svi znamo za vašu ovu priču, ali za ove druge neke podatke koje ste iznijeli, bi zaista volio, ako mi možete navesti barem nekoliko izvora. Hvala.
Odgovor gospodina Pernara.
Uvaženi kolega Glavašević, brojka, o porastu broja uz izbjeglica iz Afganistana u Njemačkoj je od saveznog ureda za izbjeglice njemačkoga, ta brojka iznesena i tijekom parlamentarne rasprave u Bundestagu zato jer i u Njemačkoj vide zastupnici, da ta politika, ta NATO vojna misija, nije riješila izbjegličku krizu nego ju je pojačala 25 puta. Što se tiče povećanja broja hektara pod opijumom, to su podaci UN-a kao i brojka od 3 milijuna ovisnika. Ta brojka od 3 milijuna ovisnika, prije samo 3 g. bila je milijun. Znači skočila je puta 3 u jako kratkom vremenu. 111000 mrtvih Afganistanaca, to su podaci, također procjena UN-a a 3400 mrtvih NATO vojnika, oni su svi popisani i njihova imena možete vidjeti također iz zemlje odakle dolaze. Što se tiče broja ovisnika u heroinu u Americi, to je podatak koji ima savezni, tj. CVC to se zove centar za kontrolu bolesti, odnosno, to spada u tzv. medicinsku statistiku. Što se tiče broja HIV-a u Rusiji to su službeni podaci ruske vlade, a što se tiče broja od milijun mrtvih ukupno u Rusiji i u Europi u zadnjih 16 g. od heroina, to je jednostavna brojka. Jednostavno se zbrajaju smrtni slučajevi u svim tim zemljama. Drage dame i gospodo, također i broj znači predoziranih u Americi od heroina. Ova statistika nije sporna, ova statistika je šokantna. Ali ono što boli je to što ćete vi usprkos tome zatvoriti svoje oči pred tim i podržati slanje naših vojnika u tu katastrofalnu misiju. Hvala.
Gospodin Zekanović, izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega. Evo drago mi je da ste se malo ispravili. Prvo smo čuli milijun Rusa godišnje umre od predoziranja heroinom. Sad smo čuli da je to milijun ljudi je umrlo od heroina, ali ne samo u Rusiji nego cijeloj Europi u zadnjih 16 godina. Dobro lapsus. Ali evo ja bih postavio jedno pitanje, koliko god se trudio ne dići ovu palicu za repliku morao sam dignuti. Vi ste kao stranka i osobno jako angažirani za legalizaciju lakih droga, a ovdje ste iskoristili raspravu o mirovnoj misiji Hrvatske vojske u Afganistan i druge zemlje da govorite isključivo, gotovo isključivo o drogama. Pa malo mi je to nekako nije mi baš, ima jedan tu nesklad zapravo u vašim stavovima lake droge bi, teške droge evo tu smo čuli kako ste jako zapravo svjesni tog velikog problema. Niste nam rekli i koja alternativa? Je li alternativa NATO paktu i možda Rusija? Pa i Rusi su bili Afganistan u desetljećima. Niste u svojoj raspravi Ruse spomenuli niti jednom riječju. I moram komentirati da ste kao i inače koristili jednu jako, jako tešku terminologiju. Govorili ste kao ako se ne varam otprilike ovako. Pod protektoratom NATO pakta sade se plantaže opijuma u Afganistanu. Pa malo pokušajte birati terminologiju, jer mislim da za to nemate niti jedan dokaz, a opijum sa Afganistanom sam radio i prije Amerikanaca. Na žalost će i poslije Amerikanaca, a ja bih se usudio reći kad govorim o mirovnim misijama mi smo u Hrvatskoj u Domovinskom ratu jedva čekali da nam dođu mirovne misije, da nas netko sačuva od agresije. Danas svi kada govorimo o mirovnim misijama u drugim zemljama imate jedan kompletno drugačiji stav s tim da jednu državu a to je Rusija ovdje branite na jedan način, a NATO pakt čiji smo član napadate i to na jedan neprimjeren način.
Gospodine Pernar, izvolite.
Gospodine Zekanović nisam rekao da je milijun mrtvih godišnje u Rusiji, nego da je ukupno u zadnjih 16 godina u Europi Rusi od predoziranja heroinom umrlo milijun ljudi, a 100 tisuća brojka predstavlja broj novo oboljelih od HIV-a u Rusiji od kojih je pola uzrok znači HIV-a uzimanje heroina. Vi ne shvaćate razliku između heroina i marihuane. Marihuana nije droga, marihuana je biljka koja nikoga nije ubila, marihuana je biljka koja liječi. To je biljka koja se koristi za liječenje među ostalim i multiple skleroze i zbog liječenja je na žalost dvije godine zatvora dobio Huanito Luksetići iz Rijeke što je velika sramota, dok svi vaši kriminalci, kolege iz stranke koji su pokrali cijelu državu i koji podržavaju ovu trgovinu i proizvodnju droge na žalost oni nikad neće ići u zatvor. I to je također jedna velika sramota. Pitali ste koja je alternativa? Pa alternativa ratu, alternativa ubijanju i ovo je jedna bitna stvar. Ovo nije mirovna misija, ovo je okupacija Afganistana. Vi možete tu zavaravati javnost, pričati da ste vi tamo u službi naroda i da nema dokaza da NATO sudjeluje u tom poslu s drogom. Međutim, površine pod makom su toliko velike da je nemoguće jednostavno to bez suradnje savezničkih vlasti napraviti. Imate slike, odite na Internet kako američka vojska patrolira poljima opijuma i bit će vam sve jasno. Shvatit ćete da nisu došli tamo da ih sijeku već da ih naprotiv štite. I na isti način kao što je u doba Vijetnamskog rata se u kovčezima mrtvih američkih vojnika droga iz Vijetnama prevozila u Ameriku na istim tim kanalima na žalost se i danas prevozi u Ameriku. Hvala.
Gospodin Stier, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega vi znate da ova misija u Afganistanu ima mandat Ujedinjenih naroda. Vi znate kako se donose odluke na Vijeću sigurnosti, vi znate da je Vijeće sigurnosti 14. prosinca 2014. donijelo jednoglasnu odluku o rezoluciji 2189 kojim se autorizira ova misija u Afganistanu. Vi znate Vijeću sigurnosti je dovoljno da samo jedna od stalnih članica uloži veto i takva rezolucija ne može proći. Prema tome, ja bih vas molio da mi kažete da li sve ove vaše optužbe koje ste na račun ove misije iznijeli ste ih iznijeli i iznosite sada na primjer protiv Ruske Federacije koja je dala suglasnost da se ova misija autorizira. Dovoljno je bilo da ruski veleposlanik na Vijeću sigurnosti kaže mi se ne slažemo i nema autorizacije UN-a, dovoljno je to bilo. Međutim, on to nije učinio. On je digao ruku za ovu misiju koju ste vi okarakterizirali kako ste okarakterizirali. Moje je pitanje vrlo konkretno i molim konkretan odgovor. Da li vi optužujete i Rusiju onda za sve ono što ste optužili ovu NATO-vu misiju s obzirom da je Rusija na Vijeću sigurnosti digla ruku za autorizaciju ovakve misije? Hvala vam.
Odgovor gospodina Pernara.
Gledam iz perspektive međunarodnog prava ova misija je legalna. Međutim, to što je legalna da li to znači da je sudjelovanje u njoj ispravno? Rusija iako je digla ruku za nju po vašim riječima nije poslala svoje vojnike tamo, odnosno u njoj ne sudjeluje. Međutim, čak i da Rusija nije digla ruku za nju Amerika se ne bi povukla iz Afganistana, Amerika bi nastavila tamo sijati smrt i opijum što znači da je podrška Rusije toj Rezoluciji UN-a bila samo kaže se na engleskom … odnosno tinta na papiru, pro forme, de iuro, a de facto Rusija osuđuje američku politiku koja je dovela do katastrofe i naprotiv Rusija je pozivala godinama Amerikancima govori, ljudi pogledajte mi smo bili u Afganistanu, mi smo pokušali nešto tamo napravit, to je nemoguće misija, to je propala misija. I onda Amerika umjesto da izvuče poruku od Rusa, Amerika kaže mi idemo tamo. A šta Rusi kažu, Rusi kažu samo odite, odite, evo da pitate još hoćete 50 godina pa Rusi bi vam rekli idite. A mislite da će vam jednog vojnika poslati tamo, neće jer znaju da gubite vrijeme tamo odnosno bolje rečeno vi ne gubite tamo vrijeme, vi tamo radite ono tj. NATO ono za što je i došao, a to je osiguravanje proizvodnje droge i to je nastavak raseljavanja ljudi i nastavak rata koji već 16 godina traje i zbog čega je došlo kao što sam rekao do povećanja broja izbjeglica koji je eksponencijalan. Hvala.
Gospodin Felak, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni kolega Pernar. Vama replicirati u principu uzaludan posao, ali jednostavno neki puta je nemoguće izdržati slušati vaše obmane, vaše iznošenje neistina, korištenje podataka ciljano za ono za što vama treba. Evo sada i ovom odgovoru na pitanje kolege Stiera ste opet pokazali na čijoj ste vi u principu strani i za koga radite. Niste vi baš ovdje onako kako se volite predstavljati branitelj svih i svega. Vidim da se u drogu jako dobro razumijete, o tome uopće neću s vama razgovarati, tu ste sigurno puno jači od mene. Vidim da imate podatke koliko je bilo predoziran i u vrijeme Talibana, ne znam da li ste vi u to vrijeme bili u Afganistanu jer od kud vam ti podaci, ali da izričaj i nastup imate sličan Talibanima to je neosporna istina, to smo do sada uspjeli uvjeriti nebrojeno puta u ovom Saboru. Stoga o gospodine Pernar kada govorite o ovakvim misijama gdje idu naši ljudi sa dobrom vjerom da donesu u neke zemlje ovdje Afganistan, Kosovo, Somalija i druge zemlje gdje ih šalju UN, mislite malo i o tim vojnicima, vojnikinjama koji tamo idu sa željom da učine nešto dobro. I oni su uvjereni da to čine i velika većina našeg naroda, svih nas ovdje u Saboru vjerujemo da kada šaljemo ljude u mirovine misije kako su dolazili k nama da donesu mir, tako ih i mi šaljemo tamo da učine nešto dobro. Nije sigurno sve idealno, ali sigurno činimo puno dobrih stvari kada pošaljemo naše ljude u misiju na ta područja. Rat se tamo vodio stoljećima i nema niko iluziju da ćemo ga mi sada učiniti odjedanput sve dobro. Jedino bi još jednu stvar želio reći kada već govorite o evanđeljima i svemu, vi ste jedan od najvećih lažnih proračuna koji se u zadnje vrijeme pojavio na hrvatskoj političkoj sceni. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Pernar, odgovor.
Htio bih reći da sam razgovarao sa hrvatskim vojnicima koji su bili u Afganistanu i za razliku od vas i onih koji podupiru njihovo slanje tamo oni ne vjeruju u tu misiju. Oni mi kažu Ivane NATO tamo ono što NATO tvrdi da će tamo napraviti to neće napraviti, a sve ono za što tvrdi da se bori protiv toga zapravo sve to gamo podupire. I rekao mi je iskreno Ivane ja sam tamo samo radi novaca. Znači mi zapravo tamo imamo ljude koji su više u formi plaćenika jer znaju i oni sami da to nije nekakav obrambeni rat, da oni nisu tamo jer ja kada vas slušam, znate na koga me podsjećate gospodo. Podsjećate me na onu djecu cvijeća u Americi, ono mir, ljubav, ono svi su sretni itd. to je ta parola, to su te priče koje vi prodajete ljudima, ali svi znamo da to nije istina, da je to daleko od istine. I ja vas pozivam gospodine, pitajte te hrvatske vojnike koji su u Afganistanu neka vam oni sami kažu da li vjeruju u uspjeh NATO-ve misije i da li je novac isključivi motiv zbog kojeg tamo idu. A naravno kada bi mogli normalno živjet u našoj zemlji koju ste vi upropastili, kada bi mogli tu normalno zarađivati, a ne da ih zakidate na plaćama i da oni zato moraju tužbe protiv MORH-a voditi vjerojatno se nikada ne bi ni prijavili za te misije. Njihov čin odlaska tamo je vezan egzistencijalne naravi zato jer ste ih doveli do ruba egzistencije jer jednostavno ne znaju na koji drugi način da dođu do novaca. Hvala.
Gospodin Škibola, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Sabora. Gospodine Pernar ja neću biti toliko kritičan prema vašem govoru, naprotiv smatram da je dobro da se u Hrvatskom saboru govori i sa suprotne strane jer nije sve pozitivno u slanju vojnika u NATO misije i sigurno da ima ovih nekih činjenica koje ste i vi iznijeli. U današnjem vremenu pa i prije kroz cijelu povijest ratovi se često vode samo zbog nekih interesa, da li su to ekonomski interesi, da li su to neki interesi nadmoći nad drugim zemljama ili neki treći interesi. U današnje doba mi smo svjedoci geopolitičkih sukoba Amerike i Rusije i u tim geopolitičkim sukobima pitanje je na koji način se Hrvatska postavlja i da li je mudar način da stajemo uvijek i samo na stranu Amerike iako to može biti štetno po naše interese. Hvala.
Hvala. Gospodin Pernar, odgovor.
Uvaženi kolega Škibola, pa naravno da nije mudro bezuvjetno stajati na nečiju stranu, čak i onda kada ta strana vodi očito pogrešno politiku. Hrvatska se mogla ako se već odlučila trgovati, odnosno ne trgovati nego podrediti Americi, pa mogla odglumiti, mogla je reći da, mi podržavamo vaše vojne napore i želimo vam svaku sreću, mogli su to reći. Ali nije Hrvatska morala osobno sudjelovati u tom ratu, nisu hrvatski vojnici tamo morali ići. Znači sve ovo gospodine Škibola o čemu ja govorim, ove brojke i statistike, one se neumoljive i one govore o štetnosti NATO vojne misije. Oni pričaju da je to mirovna misija. Pa dame i gospodo, kome vi prodajete maglu? Kakva mirovna misija? Ovo je vojna misija, ovo nije kao što sam rekao obrambeni rat, ovo je okupacija druge zemlje, onaj… [[Govornik se ne razumije.]] je bio marioneta Amerike kao što je i ova trenutna Vlada i ta Vlada nema nikakav legitimitet i zato je tamo građanski rat, zato jer Vlada u Kabulu ne predstavlja nikoga. Predstavlja interese vas i onih koji vas guraju da vodite tu politiku a ne volju afganistanskog naroda jer inače bi građanski rat odavno bio gotov. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Dragovan u ime SDP-a će nastaviti o Aganistanu i nekoliko drugih zakona koje ide s tim. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Iviću, poštovane kolegice i kolege. Na samom početku želim reći da će klub SDP-a podržati odluku o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u misijama u Afganistanu, na Kosovu, Somalija-Atalanta te odluku o upućivanju pripadnika Oružanih snaga RH na dužnosti u NATO zapovjednoj strukturi i sve ono što ide. Ali što se tiče odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operacijama miru UN-a, klub SDP-a će podržati upućivanje u Zapadnu Saharu do osam pripadnika te Indiju i Pakistan do deset pripadnika. A što se tiče operacije potpore miru UN-a u Libanonu, dozvolite mi nekoliko rečenica. Samo ću naglasiti ono što je sama predlagateljica i napisala, a to je sljedeće „Na sigurnosnu situaciju u Libanonu utječe niz faktora s posebnim naglaskom na problem razoružanja militantnih skupina, djelovanje terorističkih i ekstremističkih skupina, krijumčarenja oružja te pogoršano stanje i nasilje u izbjegličkim kampovima što libanonskim vlastima onemogućava provedbu učinkovitog nadzora nad državnim teritorijem. Na situaciju u Libanonu znatno utječu zbivanja u susjednim državama posebno zbivanja u Siriji. Budući da se operacija UNIFIL odvija na strateški vrlo značajnom području koje je u vezi s pogoršanom sigurnosnom situacijom u Iraku i Siriji predstavlja jedno od dominantnih kriznih žarišta u svijetu. Uspostava višeg stupnja prisutnosti RH u Libanonu važan je doprinos naporima međunarodne zajednice.“ E sa ovim zadnjim dijelom rečenice se baš i ne slažemo, a to je da je uspostava višeg stupnja prisutnosti RH u Libanonu važan doprinos naporima Međunarodne zajednice. Upućivanje pripadnika Oružanih snaga u ove misije koje u Hrvatskom saboru godišnje da tako kažem dajemo dozvolu nije tehničko pitanje. Ono je sve drugo osim tehničkog pitanja, ono je prije svega pitanje vjerodostojnosti RH, njenoj prisutnosti i sudjelovanju sa svojim partnerima i saveznicima, ali isto tako i odgovornosti onih koji donose tu odluku o sigurnosti pripadnika. I mi ocjenjujemo da je ovo povećanje koje se predlaže sa 5, a formalno je u stvari bio jedan na 70 pripadnika u Libanonu u protekla 2 mjeseca izuzetno pogoršanoj sigurnosnoj situaciji nepotreban prijedlog odluke. Da ne duljim želio bih dodati još nekoliko rečenica, a tiče se slijedećega. Sam državni tajnik je u svom uvodnom izlaganju rekao da smo po godinama u određenim misijama. Osobno smatram da je došlo vrijeme da se ozbiljno sjedne i preslože prioriteti koje je RH imala u svojim sudjelovanjima u mirovnim misijama. Ja osobno mislim da je pitanje slanja pripadnika Oružanih snaga u mirovne misije prije svega i prvenstveno vanjsko-političko pitanje a ne vojno pitanje. I stoga ću inicirati tematsku sjednicu zajedničku Odbora za vanjsku politiku i Odbora za obranu Hrvatskog sabora ako će to doprinijeti, a sa željom da to doprinese ka ozbiljnom pristupu redefiniranju strategije i strateških ciljeva slanja pripadnika Oružanih snaga u mirovne misije u cijelom svijetu. Jer definitivno protekom vremena a negdje smo i preko desetak godina u određenim misijama sigurno su se određeni prioriteti, određeni ciljevi hrvatske vanjske politike promijenili, pa možda će se promijeniti i misije u koje ćemo sutra slati naše pripadnike Oružanih snaga zbog vanjsko-političkih interesa RH. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je replika gospodina Glavaševića, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Sabora. Kolega Dragovan mislim da je ova ideja o zajedničkoj sjednici Odbora za vanjsku politiku i Odbora za obranu zaista vrijedna. I vidimo iz rasprava nekih drugih kolega ovdje da zaista postoji potreba za širom raspravom i kontekstualizacijom hrvatske strategije sudjelovanja u mirovnim misijama, pa bih možda sugerirao da evo na vašu zajedničku sjednicu s obzirom na stvari koje smo slušali isto tako o redefiniranju obrambene politike EU da možda pozovete i Odbor za europske poslove. Hvala.
Hvala lijepa. Ne odgovor? Dobro. Gospodin Ante Bačić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Dragovan na vaše izlaganje evo samo par riječi. Rekli ste da trebamo preispitati naše odluke, posebno odluke ministarstva i Vlade oko slanja naših pripadnika Oružanih snaga u određene misije radi njihove dugovječnosti jer smo u nekima i preko 10, 15 godina. Mislim da i u ovom obrazloženju ovih odluka vidimo da nam baš ta dugovječnost što smo u određenim misijama daje jedno dodatno iskustvo, ali i jedan kredibilitet kao što ste vi i spomenuli da je to i vanjsko-političko pitanje a ne samo obrambeno. Što se tiče Libanona i evo konkretno ove operacije potpore mira Ujedinjenih naroda. Mi smo imali jučer Odbor za obranu i istina je evo i korigirao se sam državni tajnik i vi ćete bit tu suzdržani oko same te operacije i normalno imate to pravo. Ali mislim da moramo opet dati i taj jedan korak, iskorak i državnom tajniku i ministarstvu koji su tu bili pošteni i iznijeli da iako se tu situacija pogoršala, iako postoje određeni problemi, iako je riskantno traže od nas da podupremo tu misiju. A normalno moramo i mi dat njima potporu da će oni sagledati kompletnu situaciju, da će napraviti svoju analizu i da će onda ocijeniti hoće li slat naše Oružane snage tamo ili ne. Ali sami taj korak da je Vlada, tj. ministarstvo bilo spremno podnijeti amandman i povući naše snage od tud, tj. ne slati ih uopće dokazuje da je i ministarstvu i Vladi na pameti prvo vojnik i sigurnosna situacija, a tek onda normalno naš angažman i u NATO-u i UN-u i ostalim savezima. Hvala.
Hvala vama. Sad da, odgovor. Izvolite gospodine Dragovan.
Poštovani kolega, osobno mislim da smo mi donijeli odluku da ostajemo u istom obimu na kojem smo bili, nitko nam od naših partnera ili bilo koga drugoga ne bi rekao niti riječ zamjerke. Mislim da smo možda malo prehitro i prebrzo donosili odluku o drastičnom povećanju pripadnika sa jednog na 70 u kratko vrijeme u sigurnosno pogoršanoj situaciji koja je trenutno u Libanonu. Prema tome, bez te odluke se i moglo proći. To je moje mišljenje, na to imam pravo. A vidim da postoji taj problem i mislim da je korektnije i poštenije ne donijeti odluku da će se upućivati a onda tražiti način da se vojnici ne upute nego jednostavno ostati na onome što smo do sada participirali u toj misiji i to je sve.
Hvala lijepa. Replika gospodin Pernar. Gospodine Pernar, gospodin Pernar, gospodin Pernar, imate repliku.
Uvaženi kolega Radin, htio bih pitati predstavnika SDP-a koji su njegovi razlozi osobni zašto SDP podržava NATO vojnu misiju u Afganistanu. Hvala.
Nema odgovora. Gospodin Zekanović.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolega, moram priznati da mi je žao što sam čuo da nećete podržati mirovnu misiju u Libanonu, s obzirom da se radi o jednom iznimno trusnom prostoru, jednome području koje je, ja bih rekao potencijalno krizno žarište i da je Hrvatska kao punopravna članica UN-a i kao članica NATO pakta ja bih rekao dužna prevenirati moguće neželjene događaje na tom prostoru. Znači to je država koja je u blizini Golanske visoravni i Izraela, a da ne zaboravimo Siriju koja je odmah do, koja ima evo kažu zadnji podaci možda i milijun ljudi je poginulo u proteklim događanjima. Također jako bitno je znati da je nedavno i premijer sam, znači libanonski dao ostavku na jedan čudnovati način, da je nestao u Saudijskoj Arabiji. Tako u cijelom tom kontekstu žao mi je što ne preuzimamo odgovornost. S time da ovdje moram naglasiti još jednu jako bitnu stvar, Libanon je jedna zemlja koja je kompleksna, koja ima i Šita i Sunita ali ne zaboravimo da ima i kršćana, znači ima jedna kršćanska, nažalost danas je to manjina, nekoć su bili znatno zastupljeniji. Koji smo mi, evo ja ću reći ispred znači i stranke HRAST i u svoje osobno ime, mislim da bi morali malo voditi računa i o toj kršćanskoj zajednici tamo koja nažalost danas je iznimno ugrožena. Tako da mi je žao što neće podržati misiju u Libanonu koja je jedina od ovih država koja ima jednu kršćansku zajednicu koju smo, koju bih volio da je uspijemo zaštiti. Eto, hvala.
Hvala lijepa. I posljednja replika gospodin Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Pa kolega Dragovan, sve ste rekli i rekli ste da ne bi podržali ovo, mislim ali u zadnjem pasosu bez obzira na ovo krizno žarište koje je dominantno piše da se od nas traži da ovaj doprinos realiziramo upućivanjem do 70 pripadnika Oružanih snaga Hrvatske vojske inženjerijskih sposobnosti u zajedničku sa talijanskim partnerima i Talijanskom Republikom kao bilateralnim partnerom. Znači inženjerijske sposobnosti govore o nečemu da nisu vojnici koji će biti izvidničko diverzantska postrojba niti pješačke postrojbe koje će razoružavati militantne skupine niti koje će biti direktno ugrožene u prvoj liniji nekakvih sukoba koji bi se dogodili. I o tome treba voditi računa da nije baš tako bez obzira na tešku i kriznu situaciju i dominantno krizno žarište, ipak se radi samo o inženjerijskim sposobnostima postrojbe koja bi bila tamo.
Hvala odgovor gospodina Dragovana.
Kolega Đakiću, vi vrlo dobro znate kao što ja znam a pretpostavljam i ostali da je to područje u kojem je potpuno nebitno je li ste borbena postrojba ili neborbena postrojba. Da je na svakom mjestu sigurnosni rizik izuzetno velik i vi to vrlo dobro znate. Tako da argument o tome da je nešto neborbeno u odnosu na borbeno ne stoji. S obzirom na način ratovanja, na način na koji ugroza nastaje, na tom području, to stvarno nema nikakve razlike. Ja još jedanput ponavljam, argument koji sam iznio na njega imamo apsolutno pravo. U ostalom i Vlada RH kao predlagateljica je o tome razmišljala i o tome razmišlja, to je i sam državni tajnik rekao u uvodu.
Hvala lijepa. Nema dalje replika. Sada gospodin Đakić će govoriti ispred kluba HDZ-a.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo pred nama su misije potpore miru koje smo i sami imali u RH u proteklom domovinskom ratu. Pred nama je zahtjev za odobrenjem, upućivanje pripadnika oružanih snaga RH tijekom 2018. godine u 5 mirovnih misija diljem svijeta. Sudjelovanje u Oružanim snagama RH u mirovnim misijama obaveza je RH kao članice NATO saveza. Mirovne misije prilika su za stjecanjem važnih iskustava u zajedničkom angažmanu u okviru NATO saveza. No možda još i vrjednije što Oružane snage RH u operacijama potpore miru ostvaruju jest vlastitu međunarodnu vjerodostojnost kao i politički i vojni kredibilitet RH unutar NATO saveza. Hrvatski vojnici gdje god su došli ostvarili su vrlo bliske i prijateljske odnose sa lokalnim stanovništvom kako je naglasio i ministar Krstičević za posjeta Afganistanu. Hrvatski vojnici odavno su postali brend gdje god su bili i gdje god su došli. Pred nama je godina u kojoj će hrvatski vojnici sudjelovati u mirovnim operacijama diljem svijeta. Hrvatska je u prilici uputiti svoje vojnike na različita krizna žarišta opremljene vojnom opremom proizvedenom u Hrvatskoj. Hrvatski su vojnici po prvi puta od sudjelovanja Oružanih snaga RH u misiji Resolute Support upućeni u Afganistan, opremljeni hrvatskim puškama. Dakle, osim što su mirovne misije prilika za kako je već spomenuto stjecanje vojnih iskustava i potvrđivanje međunarodne vjerodostojnosti, te političkog i vojnog kredibiliteta RH one su i ogroman poticaj domaćoj obrambenoj industriji koja u posljednje vrijeme bilježi vrlo značajne rezultate kroz svojih 28 tvrtki koje rade stvarno vojnu opremu i koje još imaju k tome i puno kooperanata. U sljedećoj 2018. godini predviđeno je jačanje prisutnosti Hrvatske vojske na svjetskim kriznim žarištima. Oružane snage RH trebale bi sudjelovati u operacijama potpore miru na Kosovu i u Afganistanu u sklopu NATO saveza, u Somaliji u sklopu Europske unije, te operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda u Libanonu, zapadnoj Sahari, Indiji i Pakistanu. Za sudjelovanje Oružanih snaga u operacijama potpore miru predviđeno je i značajno povećanje sredstava u prijedlogu državnog proračuna za 2018. godinu u odnosu na proteklu godinu ali i u odnosu na 2019. kao i na 2020. godinu kada se barem prema predloženim projekcijama očekuje smanjenje aktivnosti u mirovnim misijama. Upućivanjem pripadnika Oružanih snaga na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim, multinacionalnim zapovjedništvima u operacijama i druge aktivnosti i u inozemstvu pod vodstvom NATO-a. Kao članica NATO saveza RH je prihvatila obavezu sudjelovanja u radu zajedničkih tijela NATO-a prije svega u zapovjedništvima i stožerima sa tim pozicija i dužnosti u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugih nacionalnim i multinacionalnim zapovjedništvima. Pripadnici Oružanih snaga RH mogu biti upućeni u područja NATO vođenih operacija kao ojačanje drugih stožera i zapovjedništava zbog nastale krizne situacije i drugih aktivnosti u inozemstvu. Republika Hrvatska sudjeluje u procesu donošenja odluka o sudjelovanju snaga NATO-a u operacijama kao i drugim aktivnostima, te bez suglasnosti RH NATO ne može pokrenuti određenu operaciju niti bilo koju drugu aktivnost za koju je prethodno potrebna nacionalna odluka, odnosno konsenzus svih 29 članica saveza. Odlukom o upućivanju pripadnika Oružanih snaga na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim i multinacionalnim zapovjedništvima u operaciji i drugih aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a predlaže se zadržavanje brojčane veličine do 80 pripadnika Oružanih snaga RH koji mogu biti istodobno upućeni u područje operacije ili na neku drugu aktivnost u skladu sa planom nadležnog NATO zapovjednika koji je prethodno odobrio Sjevernoatlantsko vijeće. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda, operacije potpore miru Ujedinjenih naroda imaju za cilj pridonijeti i stvaranju dugoročnog, stabilnog, sigurnog i naprednijeg okruženja, jačanje vladavine prava, zaštitu civila, poštivanje ljudskih prava i sigurnost temeljni su preduvjeti za ispunjavanje tog cilja. Republika Hrvatska je aktivno podupirala globalnu kampanju Ujedinjenih naroda za jačanje doprinosa država davateljica snaga i jačanje sposobnosti i kapaciteta operacija potpore miru Ujedinjenih naroda, te je na summitu o mirovnim operacijama 2015. godine u New Yorku iskazala namjeru stavljanja na raspolaganje Ujedinjenim narodima injžinjerijske postrojbe ujedno preuzevši obavezu nastavka organizacije i pokriće troškova predputne obuke policijskih službenika sa ciljem aktivnog sudjelovanja u implementaciji Rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 1325 o ženama, miru i sigurnosti. Pripadnici Oružanih snaga prisutni su u operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda u Libanonu UNFIL, a u 2018. godini trebalo bi se uputiti do 70 pripadnika. U zapadnu Saharu trebalo bi otići 8 pripadnika, u Indiju i Pakistan do 10 pripadnika. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u operaciji potpore miru EU NAFOR Somalija Atalanta i operacija potpore miru koju EU provodi od prosinca 2008. godine sa ciljem borbe protiv piratstva, a osnovni ciljevi operacije su zaštita plovila koja prevozi humanitarnu pomoć za Somaliju i brodova koji pružaju logističku potporu snagama afričke unije. Zatim zaštita plovila koja prolaze područjima operacija, odvraćanje zaštita i suzbijanje kriminalnih radnji, piratstva i oružane pljačke sa područja Somalije, te sudjelovanje u nadzoru ribarskih aktivnosti ispred obale Somalije. U ovu operaciju u 2018. godini trebalo bi se uputiti do 25 pripadnika Oružanih snaga uz mogućnost rotacije. Sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u misiji potpore „Resolute Support“ u Afganistanu u operaciji ISAF koja je prethodila misiji odlučna potpora RH započela je u veljači 2003. godine upućivanje voda Vojne policije od 50 pripadnika u suradnji sa Saveznom Republikom Njemačkom. Okosnica dosadašnjeg angažmana RH u Afganistanu bila je upućivanje hrvatskih mentorskih, odnosno savjetodavnih timova za obuku afganistanske vojske, civilne policije ali i snaga zaštite. Trenutno se u području operacije nalazi sedmi hrvatski kontingent od 96 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Sudjelovanjem naših vojnika u ovoj misiji osigurava se nastavak vidljivosti angažmana RH, te se omogućuje daljnji prijenos odgovornosti za sigurnost Afganistana na afganistanske nacionalne obrambene snage, te izgradnju njihove samo održivosti. U Afganistan bi se trebalo uputiti do 110 pripadnika Oružanih snaga u 2018. godini uz mogućnost rotacije. Sudjelovanje pripadnika oružanih snaga u operaciji Potpore miru KFOR na Kosovu, operacija KFOR na Kosovu je za Hrvatsku iznimno značajna operacija potpore miru, a izgradnja mira i stabilnosti na Kosovu nije nam važna samo zato jer smo članica NATO saveza već prije svega jer se radi o našem neposrednom susjedstvu. U tom smislu Hrvatska razvija i bilateralnu obrambenu suradnju sa Republikom Kosovom koja je usmjerena na stručnu potporu i prijenos iskustava u izgradnji sigurnosno-obrambenog sektora. 25. hrvatski kontingent koji je trenutno raspoređen na Kosovu sastoji se od 33 pripadnika Oružanih snaga RH koji sudjeluju u operaciji sa dva transportna helikoptera, letačkim logističkim stožernim osobljem i specijalnim snagama. Odlukom o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji Potpore miru KFOR na Kosovu u operaciji bi se tijekom 2018. godine trebalo uputiti do 40 pripadnika oružanih snaga sa dva helikoptera Hrvatskog ratnog zrakoplovstva i protuzračne obrane uz mogućnost rotacije. Posebno impresionira činjenica da su naši ljudi koje smo poslali na Kosovo visokostručne osobe u području u njihovoj nadležnosti, a njihova je stručnost prepoznata i u NATO-u, pa su našim ljudima ponuđene pozicije savjetnika u novom NATO timu. To su stvari koje su do sada viđene koje su napravljene i koje su budućnost i zato klub HDZ-a podupire sve ove operacije koje su pred nama, njih je pet i one koje su u NATO savezu i one koje su sa UN-om i možemo samo reći da pohvaljujemo sve naše časnike, dočasnike i vojnike koji su sada u misijama da im dajemo apsolutnu potporu i da im želimo puno uspjeha u tim misijama koje obavljaju za sada časno i prezentiraju i obrambeni sustav RH, a jednako tako i politički sustav RH. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prva replika gospodin Beljak.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Gospodine Đakić, lijepo ste ovo pročitali. Ja bih imao nekoliko pitanja, govorimo o akcijama, o operacijama o oružanim snagama i u drugu stranu stavljamo potporu miru. Dakle oružje i mir, a to vi i ja najbolje znamo rijetko kada idu skupa. Ja bih vas samo pitao, kada smo mi već članica NATO-a i kada je naš glas punopravan bez RH se ne može ići u nikakvu operaciju, da li je netko od naših diplomata ikada razmišljao kako su nastale te države gdje mi šaljemo hrvatske vojnike? Kako je nastao Libanon, Sirija, Jordan, Irak, Afganistan, Zapadna Sahara? Mislite li da su te države nastale poput Hrvatske referendumom ljudi, voljom tih ljudi? Ne. Te države su bile kada govorimo o Bliskom Istoku dio otomanske imperije, a nakon toga su bile kolonije koje su dobile granicu onako kako je odgovaralo Velikoj Britaniji i Francuskoj u to vrijeme. Dakle to su kolonije koje su dobile na neki način međunarodno priznanje, ali te države nemaju nikakve veze sa etničkim granicama, sa religijskim granicama, apsolutno nikakve veze sa nečime što mi u Europi podrazumijevamo kao nacionalnu državu. To nisu nacionalne države i ratno stanje koje u tim područjima traje, koliko ja pamtim, a vjerojatno jel ste vi stariji i koliko vi pamtite neće se riješiti nikakvim mirovnim operacijama nego će se riješiti jedino na način da se tim ljudima koji tamo stanuju dopusti da se sami odrede svoju sudbinu. Nažalost, imam dojam da se NATO savez kojem mi pripadamo i koji je prvenstveno zamišljen kao obrambeni savez više, a i mi skupa s njima kao dio tog saveza pretvara u kolonijalističku vojsku u interesu jedne sile koja okupira te države o kojima govorim gdje nikad neće biti mira nego se samo čuva status quo, a status quo u Libanonu i Zapadnoj Sahari i Afganistanu znači rat.
Hvala. Odgovor gospodin Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega BEljak, postavili ste pitanja kao da se ja sada vraćam kakva je bila i kada je postojala Hrvatska od bosanskog kraljevstva ili od koje godine i težnje hrvatskog naroda za slobodom. Svagdje u tim zemljama postoje ljudi koji su ugroženi, kojima treba pomoći kao što je trebalo i Hrvatskoj pomoći u samim počecima. Tako da sve ovo što danas radimo sigurno radimo u interesu tih ljudi kako bi tamo postalo i civilizirano društvo i sigurno društvo. Društvo koje će imati vladavinu prava, koje će imati demokratske institucije, koje će se izgraditi na osnovu mentorskih timova koji će učiti sigurnosne snage, vojne snage, ali i politička potpora koja bi trebala biti svih zemalja koje jesu. Tako da postavljati pitanje kakove su to zemlje, kako su nastale mislim da je bespredmetno nego pitanje o sigurnosti onih koji žive tamo je pitanje svih pitanja.
Hvala. Gospodin Bačić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Kolega Đakiću. Pošto se dosta zastupnika javlja baš na tu tematiku čemu mirovine misije, jel naš angažman tu dostojan jel trebamo biti uopće tu pa vas pitam kao bivšeg pripadnika oružanih snaga i čovjeka koji je u toj tematici već dugo, koliko su same te mirovne misije koristile nama u našem Domovinskom ratu i vi iz perspektive vojnika koliko ova iskustva i upravo u ovim multinacionalnim operacijama kada surađujemo ovo što te vi spomenuli sa prijateljskim državama razmjenjujemo iskustva, opremu koliko to pomaže našem borbenom sektoru kada se vrati ovdje u domovinu? Hvala.
Hvala. Odgovor gospodin Đakić.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Pa kolega, naravno da naši vojnici, dočasnici i časnici sa … [[Govornik se ne razumije.]] željom i težnjom se pripremaju kako bi bili najsposobniji, najspremniji, najobučeniji i kako bi upali u kontingente koji se formiraju i koji slušaju. Njima je preokupacija da budu i najsnažniji fizički, motorički, najspremniji kao rukovodioci oružjima i oruđima, letjelicama i svim ostalima, samo takovi postižu ono što je njima zadaća. Preokupacija svakoga od naših časnika, je da zna jedan ili dva jezika, da može komunicirati, uz to da je uvježban, spreman, na sve izazove koji ga čekaju, da je hrabar i odvažan u tim misijama. To su postignuća koja su na njihovoj osobnoj izgradnji. A izgradnja vojne industrije u RH sigurno je i zahvaljujući tim misijama gdje se prezentira i naša digitalna uniforma, naša kaciga, naša puška, naš pištolj, raširenosti po svijetu i prodaja je sve veća, izvoz je sve veći, prihod je sve bolji. I to su sve učinci koji se donose u … [[Govornik se ne razumije.]] a krajnji cilj je stvarno uspostava mjera kao što je bio i onda kada su mirovne snage došle u RH. Također su bile ugrožene, jer neke operacije smo morali provesti i u zonama zaštite snaga UN, kao što je bio Bljesak, za vrijeme njihovog prisustva, mi smo morali odraditi operaciju Bljesak.
Hvala. Gospodin Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Đakić, pa što reći, što reći poslije svega, površina u Afganistanu, na kojem je zasađen opijumski mak, porasla je 25 puta od dolaska NATO vojne misije. Broj ovisnika o heroini u Americi porastao je 24 puta, sa 189000 na 4,5 milijuna u samom Afganistanu 3 milijuna ovisnika, 400000 ljudi u Afganistanu radi u sustavu proizvodnje droge. Više je ljudi uključeno u to nego u sigurnosne snage. Zanima me smatrate li ove rezultate, porazne, neuspjehom te vojne misije i drugo pitanje. Smatrate li da ćemo nastavkom ove politike koju vi zagovarate i Američka vlada, da ćemo postići možda neke druge rezultate? Hvala.
Odgovor, gospodin Đakić.
Hvala lijepo. Najrađe ne bih odgovarao, ali evo moram. Naime, opterećeni sa svojom vizijom uzgoja polja makova, mislim da stvarno stavljate teret RH, kao zastupnik u ovom Saboru, teret koji nije argumentiran s ničim. Jednako kao da ste rekli da na Kosovu, naše snage, također čuvaju polja makova. Dobro da niste … [[Govornik se ne razumije.]] jer vaša razmišljanja i promišljanja na teret samo snaga NATO-a da čuvaju polja makova, je stvarno zabrinjavajuća, optužujuća i neodgovorna. To izreći u Hrvatskom parlamentu je strašno i teško. Optuživati NATO snage da čuvaju i proizvode polja makova u Afganistanu, za mene to je nepojmljivo. Ne znam kako ste se drznuli i od kud vam te informacije. Staviti na teret, takovu strašnu optužbu, za mene stvarno je presedan. Presedan u ovom Saboru.
Hvala lijepo. Sada gospođa Vesna Pusić u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, da ne pogriješim.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Raspravljamo o upućivanju hrvatskih časnika i vojnika u 6 misija plus na različite zapovjedne funkcije, u zapovjednoj strukturi NATO-a. Ovdje u raspravi su rečene različite stvari, neke sasvim neobične, na neke ću se ovdje i osvrnuti. Ali, nešto što je rečeno, mislim da stoji, a to je da je za mir, odnosno, za potporu u miru, je u svim ovim sredinama, potrebno više od samo oružanih snaga. Dakle, našem mišljenju u Klubu GLAS-a i HSU-a je da Hrvatska treba sudjelovati u ovim misijama. Ali, da treba sudjelovati uz vojne misije i sa razvojnim projektima. I mi smo faktički, pogotovo u nekim od ovih većih misija, recimo naročito u Afganistanu i na tome ću se malo zadržati, sudjelovali i sudjelovali sa razvojnim projektima. Jer ono što vojnici mogu je prekinuti oružane sukobe i privremeno, naročito u ovakvim međunarodnim snagama, privremeno osigurati odsustvo oružanih sukoba. Ali, to je samo nužni preduvjet, da bi sigurnosne snage u ovom slučaju afganistanske, dovoljno ojačale da same preuzmu tu funkciju, a da bi mir moga biti trajan, potreban je razvoj. I zato razvojni projekti, s kojima idemo u te zemlje, su jednako tako po mom, mišljenju važni kao i sudjelovanje u vojnim mirovnim misijama. Primjerice Afganistan, Hrvatska sudjeluje tamo sa svojim vojnicima, inače rat u različitim formama u Afganistanu traje 40 godina. Hrvatska tamo sudjeluje sa svojim vojnicima koji imaju izuzetno visoki ugled i izuzetno dobru reputaciju. Prvo zato što su dobro obučeni, zato što su stariji, zato što razumiju kulturnu raznolikost, religijsku raznolikost, nije prvi put da više džamiju kada dođu u Afganistan. I uvažavani su i od lokalnog stanovništva i od svojih kolega, vojnika koji sudjeluju u tim međunarodnim misijama. Međutim Hrvatska je tamo primjerice sagradila biblioteku za žensku školu, sagradila srednju školu, sagradila, ja se nadam da je završena kliniku, odnosno bolnicu, rodilište koje ukoliko se pokaže uspješnim projektom može biti ponavljano u različitim dijelovima Afganistana. Sve statistike koje smo ovdje čuli i koje se odnose na Afganistan su apsolutno neprovjerive zbog toga što državna uprava i javna uprava tamo ne funkcioniraju na dovoljno visokoj razini da bi bilo što od tih statistika bilo provjeriv. Ono međutim što jeste provjerivo je da je za vrijeme talibanske vlasti djevojčice recimo nisu išle u školu. Da su za vrijeme talibanske vlasti uništeni budu u Bamjanu, jedno od najvećih uopće ljudskih da tako kažem nasljedstava povijesnih. Da su za vrijeme talibana žene nisu mogle raditi niti izlaziti iz kuće da bi na bilo koji način privređivale za sebe. To je izvjesno da se promijenilo. Da li je to na razini danas na kojoj bi mi rekli, to je savršeno i to je završen posao? Pa naravno da nije. Naravno da tu ima još jako puno posla, uključujući i osnaživanje obrambenih i sigurnosnih snaga samog Afganistana. Ali u jednom apartheidu koji je tamo vladao u odnosu na žene i djevojčice pozitivni pomak je učinjen. I ja moram reći da samo ponosna da je Hrvatska jednim malim dijelom tome doprinijela i pripomogla. Da li Afganistan danas funkcionira nakon 40 godina različitih oblika ratova kao jedna ajmo reći normalna država vladavine prava, pa naravno da ne funkcionira. Ali predsjednik Ghani je najbolje što se u Afganistanu se dogodilo u tih zadnjih 40 godina i tim ljudima treba u ovom smislu dati šansu za one koji govore kako je to nešto na čemu u ovom trenutku Amerika inzistira obrnuto, to je nešto na čemu je Amerika prestala inzistirati ali što de facto treba podršku da bi se Afganistanu dala šansa da dođe do jedne razine u kojoj je samoodrživ. Ja se nadam da to će se dogoditi u doglednom razdoblju, ali u koliko godina to se ne može predvidjeti međutim u ovom trenutku kao što se pokazalo oružane snage i obrambene snage Afganistana nisu u stanju same još održavati taj red i Hrvatska sudjeluje upravo u treningu policije, dakle obučavanju policijskih snaga u Afganistanu. Što se tiče operacije na Kosovu, mislim da tu nema argumenata, očito je, to je u našoj regiji, očito je da međunarodne snage tamo zapravo stvaraju prostor u kojem se institucije te države grade i pokušavaju samostalno na sebe preuzeti funkciju normalne i moderne države. Tu nema nikakvih primjedbi ni sa kosovske strane odnosno kosovarske strane. Atalanta u Somaliji, ne vidim ni na to kakvih bi primjedbi bilo obzirom da je to misija koja zapravo za svoju funkciju ima borbu protiv piratstva, dakle ne samo pitanje Somalije same nego pitanje slobodne plovidbe u tim vodama za sve međunarodne brodove. Tri misije u kojima dakle ne znam jesam rekla na početku, radi se o misijama UN-a, misijama EU i misijama NATO-a, tri misije u kojima Hrvatska sudjeluje, od kojih je jedna bila ovdje sporna. Indija, Pakistan, sudjelujemo godinama, to je misija u kojoj, zapravo se u Kašmiru nadzire granica. Minurso misija u Zapadnoj Sahari, je misija koja bi de facto, za svoju funkciju ima provedbu referenduma, međutim budući, referenduma o sudbini Zapadne Sahare. Međutim budući da ne postoji slaganje između Maroka i Alžira o tome tko bi imao pravo glasati o tom referendumu to je jedna vrsta misije čekanja boljih vremena, de facto misije koja je u jednoj vrsti pat pozicije u ovom trenutku. I onda dolazimo do misije u Libanonu. Možda neki od vas misle da u Libanonu vlada rat jer je zaista tamo dugi niz godina vladao rat i Beirut je bio ratna zona, podijeljeni grad, dakle jedna tragična situacija. Međutim, to godinama nije tako. Dakle, u ovom trenutku u Libanonu nije rat i Beirut nije ratna zona. Ono što se međutim dogodilo u zadnja dva tjedna je da je predsjednik Vlade Libanona Hariri na putu u Saudijsku Arabiju dao ostavku. Nakon toga je bio u Francuskoj kod predsjednika Macrona. Nakon toga se vratio u Beirut i suspendirao nakon razgovora sa libanonskim predsjednikom, dakle svojim predsjednikom suspendirao tu svoju ostavku. Gledajući cijelu situaciju ono što je u ovom trenutku objektivno opasnost je da se jedan „Proxy Rat“ između Irana i Saudijske Arabije prenese na Libanon. I misija koja boravi i koju treba poslati u Libanon je misija koja treba spriječiti da do toga dođe uz ne samo vojsku, nego uz činjenicu međunarodne prisutnosti. Da li će to biti moguće je drugo pitanje. Za to treba puno međunarodne prisutnosti i puno međunarodne diplomacije, ali naše je mišljenje da je to nešto ako išta se isplati raditi, onda se isplati raditi na tome da se spriječi da dođe do ratnih sukoba, a to je ono što je zadaća ove misije u Libanonu. Ako slučajno ne daj Bože dođe tamo do ratnih sukoba mi ćemo biti u prilici o našoj poziciji ponovno odlučivati. Ali ovo je u ovom trenutku sudjelovali bi u misiji koja bi to trebala spriječiti. Iz rasprava koje smo danas čuli mislim da je jedan zaključak evidentan, a to je da bi nama trebala zaista jedna ozbiljna argumentirana rasprava o hrvatskom sudjelovanju u mirovnim misijama i hrvatskoj razvojnoj pomoći upravo kombiniranoj sa hrvatskim sudjelovanjem u mirovnim misijama. Moramo upozoriti da je takav zakon pripremljen. On postoji u Ministarstvu vanjskih poslova, rađen je u suradnji sa Ministarstvom obrane i ovdje bi na to upozorila i državnog tajnika i preporučila sa strane kluba GLAS-a i HSU-a da se taj zakon ponovno pogleda, eventualno doradi, ali da se upravo omogućiti zakonski kombinirati vojno sudjelovanje u mirovnim misijama sa razvojnim projektima koje Hrvatska podupire. Jer to je kombinacija koja daje šanse da odsustvo rata ili odsustvo oružanih sukoba koje mu mogu doprinijeti vojne misije se postepeno počne pretvarati u trajni mir kojemu može doprinijeti i koji može garantirati samo razvoj i gospodarski napredak. Klub GLAS-a i HSU-a će podržati ove prijedloge.
Hvala vam lijepa. Imamo tri replike. Prva gospodin Pernar.
Uvažena zastupnice Pusić, govorili ste o stanju žena da je tobože njima u Afganistanu bolje, da su otvorene pokoja škola i bolnica međutim pitanje je zapravo koliko im je bolje zato jer 90% žena u Afganistanu trpi nasilje, ali to ne od talibana, nego trpi od svojih vlastitih obitelji, vlastitih muževa itd. Od te vrste nasilja NATO nije zaštitio te žene, ali s druge strane mnoge žene su poginule u tom ratu, mnoge žene su na žalost ovisnici o heroinu. Njihova djeca su također ovisnici o heroinu, mnogim ženama jer je i to danas zemlja sa tri milijuna ovisnika o heroinu Afganistan. A sama činjenica da u SAD-u ima 4 i pol milijuna ovisnika o heroinu isto je šokantna. Ona vam sve govori o tome kako se osjećaju majke čija djeca se drogiraju, kolika je dobrobit žena koje se i same drogiraju itd. od te misije. Jer kao što sam rekao šteta od te misije višestruko nadmašuje korist koju ste naveli kao na primjer izgradnja jednog rodilišta ili jedne bolnice. Mislim da su takve akcije koje NATO radi zapravo najobičniji PR stand jedna propagandna farsa koja u stvarnosti ne predstavlja nikakav pomak za bolji život prosječnog Afganistanca. A da je Afganistancima gore puno nego im je bilo svjedoči i to, opet ponavljam podatak 2000. u Njemačkoj je bilo, tj. u Njemačkoj je došlo 5000 izbjeglica iz Afganistana. Prošle godine 127000 izbjeglica je došlo iz Afganistana. Znači porast od 25 puta. To vam sve govori o slomu i porazu politike koju zagovarate vi i Amerika tamo. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor gospođe Vesne Pusić.
Hvala. Prvo škola, bolnica, biblioteka nije ono što je NATO izgradio u Afganistanu. To je ono što je samo Hrvatska izgradila u Afganistanu, dakle ne misija Resolute Support nego samo Hrvatska. A što se tiče 3 milijuna ovisnika o heroinu u Afganistanu, to je nemoguće utvrditi, to je izmišljena statistika zbog toga što oni o tome nemaju. Dakle ja sad mogu tvrditi 5, vi 3, netko 2, ta statistika ne postoji. Bit će dobro kad jednog dana proradi državna i javna uprava do te razine da može imati te podatke i to je sigurno ozbiljni problem ali koliki su brojevi, naprosto ne postoji kao podatak što se samog Afganistana tiče. Što se tiče mogućnosti ne izgradnje jedne škole nego mogućnosti da djevojčice uopće idu u školu, to je rezultat ove misije jer za vrijeme talibanske vlasti, djevojčice nisu smjele ići u školu. Žene nisu smjere raditi. Bičevane su doktorice koje su za to vrijeme pokušavale ljudima dati pomoći i raditi kao doktorice samo zato što su bile žene i pokušavale su raditi. Dakle, to su činjenice koje su nepobitne. Da li kao što sam rekla je sada situacija ili neka kakvu bi mogli poželjeti, pa naravno da nije i nakon 40 godina rata dugo će trebati da se situacija popraviti ali ovo je jedan vrlo i značajan pomak.
Hvala. Gospodin Sokol, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Kolegice Pusić, spomenuli ste Afganistan, ono što bih istaknuo je jedan moment a to je da nakon što se povukao zapravo najveći dio američke vojske i stranih snaga je taj ne da se stanje poboljšalo, nego da je stanje sve gore. I time se pokazalo da bez mirovnih snaga ta država teško može funkcionirati. Konkretno, talibani koji su uvijek imali ključni podršku na jugu zemlje u … [[Govornik se ne razumije]] djelu i nekih stranih službi ali dobro, to je druga tema, sad su se proširili i na sjeverni dio. Recimo dijelovi gdje su Uzbeci većina i Tadžijci gdje prije nisu imali podršku pa čak i u dolini Panšir, danas su talibani prisutni i to samo pokazuje kako je potreban ovo što ste rekli, još dug put prema stabilizaciji te države i da su mirovne misije tu, ne mogu se zamijeniti odnosno bez njih ta država neće moći još dugo funkcionirati. Druga stvar, spomenuli ste Kosovo, s obzirom na atmosferu u susjednoj državi u Srbiji i neke mnoge komentare koje čujemo o tome o statusu Kosova i teškoj priznavanja Kosova kao nezavisne države, koliko mislite da je potrebno vremena da se tamo zbilja stvori svijest o tome da je Kosovo nezavisna država i da može kao takva funkcionirati ili će međunarodne snage morati tamo ostati na neograničeno razdoblje, desetljećima kako bi spriječilo nove sukobe? Ako možete odgovoriti. Hvala.
Izvolite, gospođo Pusić, odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, što se Afganistana tiče, … [[Govornik se ne razumije.]] što reći a to se pokazalo zapravo kad se počeo smanjivati broj međunarodnih snaga tamo i to je dugotrajni problem. Što se Kosova tiče, tu se meni se čini i moj se međunarodni kontekst donekle promijenio. Dakle, postoji veliki interes ili angažman Amerike vezan na Kosovo i na ovu regiju. Taj interes se po mojoj ocjeni smanjio međutim interes Rusije je ostao jednako velik i još ako hoćete, snažniji upravo u ovom djelu ne samo Kosova nego cijelom Balkanu ili jugoistočnoj Europi budući da se na neki način na sceni vratila stara politika interesnih sfera i u ovom trenutku mislim da Amerika ne vidi jugoistočnu Europu kao svoju interesnu sferu. I u tom pogledu moje mišljenje da je situacija na Kosovu danas možda osjetljivija i cijela situacija sa statusom Kosova, osjetljivija nego što je originalno bila ili što je bila nekad. U kojoj mjeri će to produžiti potrebu za prisustvom međunarodnih snaga, pa ako hoćete i puno većim angažmanom europskih snaga odnosno EU-a u prisutnosti na Kosovu, ja ne mogu ocijeniti ali svakako mislim da je potreba za europskim prisustvom na Kosovu se povećala.
Hvala. I na kraju, gospodin Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolegice Pusić, dobro ste naglasili ono što se dogodilo u civilnom sektoru, u izgradnji institucija, obrazovanih ustanova, bolnica i mislim da je tako i cilj i misija NATO saveza i suradnika i saveznika s njima da su u određenim regijama jasno zacrtani ciljevi što se rješava vojno, da se spriječi daljnji rat, što se sa civilnim strukturama i policijom rješava, što se izgrađuje da bi se doprinijelo daljnjem napretku, miru, pravnoj sigurnosti, da bi se obrazovali kadrovi i da bi narod afganistanski zapravo živio bolje i ljepše. To su stvari koje stvarno mogu pohvaliti i u vašim iskazima ali jednako tako vjerujem da ćemo nastaviti dalje graditi i raditi na tom području kako bi dočarali bar nešto o civilizaciji što je potrebno u samom Afganistanu.
Odgovor na repliku, gospođa Pusić.
Hvala lijepa. Mislim da treba biti potpuno svjestan da se od mirovnih misija, vojnih misija ne može očekivati ono što one ne mogu napraviti. One mogu napraviti neobično važnu stvar. Dakle, kada traje oružani ratni sukob, oni to mogu zaustaviti. I bez tog zaustavljanja, nema ničeg dalje, nema napretka, nema razvoja, nema poboljšanja situacije. Ali to nije završetak posla, to je na neki način stvaranje uvjeta, da bi se moglo ono što je potrebno za trajni mir dogoditi, a to je razvoj. To je infrastruktura prvo, pa onda razvoj, ljudi moraju moći raditi, moraju moći ići u školu, moraju se moći zaposliti, da bi mogli, da bi se mir mogao trajno održati. I zato još jedanput apeliram, da mi te svoje dvije aktivnosti, u našim okvirima, nismo mi velika svjetska sila. Ali, u našim okvirima, da te svoje dvije aktivnosti kombiniramo.
Hvala lijepo. Prelazimo na pojedinačne rasprave. Prva, gospodin Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. Kolegice i kolege, kad govorimo o vojnim misijama, NATO i vojnim misijama, gdje hrvatska vojska sudjeluje, činjenica kad govorimo o NATO-u, znači NATO i te vojne misije bi trebale biti one koje će programirati određene sukobe, zaustaviti sukobe, ali je činjenica i mi tu činjenicu moramo promatrati, da u brojnim situacijama, NATO nije uspio ili je poboljšao. Pa mi imamo danas jedan veliki problema, a o tome trebamo govoriti iskreno, da sjeverni dio Afrike i prema Aziji u biti uopće više nemamo država. Ja ne vjerujem da NATO s tolikim snagama nije mogao sačuvati mir, s tolikim novcem, s tolikim utjecajem, vojnom silom, sa interesnim lobijima koji financiraju i oružanje i industrije da nisu mogli zaustaviti bilo stvaranje ISIL-a, ja čisto sumnjam. Da tu interesni lobiji zaista nisu odradili jednu stvar, u biti da imamo sada jednog ogromno područje, koje nije daleko ni od nas Hrvatske, Europe i to utječe na Europu znamo kroz samu migracije koje su bile u epskim razmjerima. Ja čisto sumnjam da brojne države koje ne postoje, one doslovno ne postoje kao države, da NATO to nije mogao … [[Govornik se ne razumije.]] prije, da je imao interes. I naravno kad gledamo s toga aspekta, da mi smo svi za mir u svijetu, bez obzira i zato me žalosti ako netko govori protiv neke stvari o NATO-u koje kritičke gleda kao kolege zastupnici, onda se svi dignu protiv toga zastupnika. Zašto ne i promatrati neke stvari i kritički i promatrati tu situaciju na taj način. I još jednom ponavljam, da je NATO, ja to, moj stav osobni, imao interes spriječiti ratove od Iraka, do Afrike, ali to je geostrateški udarac sa svih strana znači. To je poremećaj političkih odnosa. Ne hvalim ja diktatorske režime, međutim, ja čisto sumnjam da toliki lobiji koji su unutar NATO-a toliki interesne grupacije, toliki mehanizam da nije mogao zaustaviti, tolika krvoprolića, tolike patnje, da se ne krije iza ipak interes. Ovo je moj stav i ja ga javno izričem ne po prvi put, jer mi je žao tih prostora, jer smatram da tolika snaga je mogla to zaustaviti da je bio politički interes toga svega, a ne se produciraju i dalje i žrtve i nestabilnosti na tome području. Pa možemo se prisjetiti, evo ja se vratiti trenutak kada govorimo hrvatskom vojniku, kako je nastao hrvatski vojnik. Hrvatski vojnik je nastao, jer moramo se sjetiti da je državni tajnik, američki došao u Beograd i kazao i dao jedan vrlo kratak rok, o prosudbi njihovoj, da se riješi problem Hrvatske i da ostane SFRJ u svom obliku. To je jedna velika greška bila i gdje je hrvatski vojnik morao nastaviti i dobio je legalitet tada i Slobodan Milošević i velikosrpska politika. Moramo se sjetiti državnog tajnika … [[Govornik se ne razumije.]] toga sastanka u Beogradu, čini mi se, ali nebitno. Ugl. je tada dato zeleno svjetlo, da se riješi ta mala pobuna u jednoj maloj državici zbog stabilnosti. Hrvatski vojnik je nastao u odboru, sam bez pomoći ičije. Određene su države su ga priznale, od Vatikana, Njemačke i druge države, su nas priznale i naravno, našu dijasporu, i zajedno smo uz ogromne žrtve je nastao hrvatski vojnik, pobjednički vojnik, pobjedničke hrvatske vojske zajedno sa Hrvatskom vijećem obrane, su stvorili samostalnu RH. Žao mi je šta tada međunarodne institucije odmah u startu nisu spriječile i Vukovar i Škabrinju i Srebrenicu i žrtve koje danas osjećamo i posljedice osjećamo. Hrvatska je dan danas ima 45 milijardi eura šteta, koje nije isplaćeno Hrvatskoj državi, a sigurno bi i od tih 45 milijardi eura mogli stvarati bolje uvjete za hrvatskog vojnika, a ne da hrvatski vojnik tuži svoju državu, po sudovima i da se te presude dobivaju. Da hrvatski vojnik mora biti materijalno tehnički dobro opremljen, logistički, dobro uvježban, a hrvatski vojnik ima te mogućnosti, jer ono što je napravio hrvatski vojnik, pobjedničkom operacijom Oluja, je to dokazao i tome se svi vojni analitičari proučavaju i svi se dive tom ponašanju. Međutim, kad iđemo u ove operacije, onda govorim, sad iz aspekta ponavljam, bio sam 17 g. profesionalni vojnik. Znam što znači biti vojnik, znam što je vojnički život, znam što treba osigurati vojniku, to nije radno mjesto. To je poziv, to je čovjek koji je 24 sata na raspolaganju svojoj domovini, poštiva Ustav, lojalnost prema Hrvatskoj i smatram, da hrvatski vojnik mora imati bolje uvjete u Hrvatskoj, bolju i opremljenost i pozivanje hrvatskih Vlada svih na dobru suradnju sa NATO-om, sa Europskom unijom, sa Amerikom mora koristiti bolje poglavito po pitanju kad gledam sada evo spomenuli ste vi helikoptere. Zbog čega bi mi samo zadavali živu silu? Zbog čega nama kad nas toliko vole ne bi nam dali mogućnost da dobijemo vojne avione borbene, nadzvučne zrakoplove. Recimo Amerikanci, oni to mogu ali mi ko' da se natječemo di su sukobi da naš vojnik bude, mi najveći broj damo ljudi. Ja sam za mir, svi smo mi ovdje za mir ali moramo mi to sve kritički promatrati. I nemojte misliti ako mi kritički promatramo određeni kolege zastupnici da smo mi protiv da bude mir u svijetu. Dapače, ali je činjenica da mi šaljemo svoje sinove, rođake, ljude, hrvatske vojnike da idu. Koji je tu nacionalni interes Republike Hrvatske? Imamo li mi ili Ministarstvo vanjskih poslova da nam ovdje jednom u Saboru kaže od svih tih misija reći rezultate. Ja znam da hrvatskom vojniku koji je potplaćen kao profesionalac, kojem nisu osigurani troškovi njegovoga života jer nije lako biti profesionalni vojnik. Ti su odvojeni od obitelji previše vremena. Znam da hrvatski vojnik teži otići u misiju veći dio jednostavno zbog životnih uvjeta koje ima u Hrvatskoj. Ja znam da se ministarstvo sad trudi napraviti korak, iskorak da stvori bolje uvjete življenja u vojarnama i to su ogromni … [[Govornik se ne razumije.]] Znam da je to godinama zapuštano, znam da je hrvatska vojska jedno vrijeme u zadnjih 17 godina, 15-tak godina bila jednostavno izolirana, da su brojni ljudi iz sustava otišli nepravedno koji su imali ogromna iskustva to je Domovinski rat. Odlaziti u misije bez dobrih analiza, bez interesa nacionalnih Republike Hrvatske a štiti tko zna koje interese jer nama je to nepoznato. Nije dobro i to Parlament, mi saborski zastupnici moramo znati kad odlučujemo o ovome. To je obaveza nebitno koja Vlada jer mi tu šaljemo ljude. Pa ne možemo mi Hrvati samo slat živo meso u određene, poglavito di su opasne operacije, gdje postoji da će ljudi izgubiti svoju glavu, znači gdje će ostati njihove obitelji bez tih ljudi, a mi kao država znači bez hrvatskih vojnika. Vjerujem da hrvatski vojnik mora obaviti svaku zadaću, treba više ulagati u materijalno-tehnička sredstva, u logistiku, u bolje plaće jer to je poziv. Još jednom ponavljam kao profesionalni vojnik koji sam dugo bio a među nama ima vjerojatno i drugih koji su bili i u Specijalnoj policiji imamo kolega, bilo ih je koji su bili profesionalni i znaju da je to poziv. Tu nemate slobodnog vremena. 24 sata morate biti lojalni zapovijedi svojoj Domovini i izvršavati sve zadaće. Stoga još jednom zamolio bih ministra obrane, Odbora za obranu saborske, vanjsku politiku da jednom izanaliziraju koji je interes Hrvatske jer poziva se samo na razvoj, a mi nemamo nikakve pokazatelje. Znači nije dobro. Dodvoravanje ništa nam nije donijelo dobro. Vidimo dodvoravajući da je osuđen i Ratko Mladić, ratni zločinac. Spominju se Hrvatska i žrtve hrvatske, ni Škabrnje, ni Peruče, ni ostale. Ne spominje se više, ja tražim da napokon hrvatska Vlada pošalje i uplatnicu Vučiću koji je bio četnik predsjedniku Srbije i da se naplate štete, pa ćemo imati i obučenog vojnika i socijalne mjere i zdravstvene usluge bolje. Prema tome, vrijeme je da dobro razmislimo i da suverenistički gledamo interese RH a svi smo … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepo.
Imat ćete prilike jer imate četiri replike. Gospodin Mišić, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj u vašem izlaganju se spominje dosta puta interes NATO-a i interes NATO snaga. Svakako interesi postoje u svijetu i mi to svi dobro znamo. Onda ste rekli da netko treba nas voliti ili ne voliti. Ja smatram da se mi trebamo cijeniti i uvažavati. Ne trebaju nas volit ni Amerikanci, ni Rusi, ni bilo tko drugi. Mi se moramo uvažavati i tražiti u ovom svijetu šta je to za našu Hrvatsku najbolje. Ja mislim da je NATO napravio velike stvari za Hrvatsku i za Bosnu posebno i Hercegovinu koji je zaustavio rat, koji su ljudi bili sretni kad su oni došli. Nadam se da je tako bili i u Afganistanu i drago mi je da naše snage nastupaju na tim svjetskim ratištima, u stvari čuvaju jedan mir, pokušavaju dati jedan doprinos. Znamo u Afganistanu 40 godina rata kako tamo žive, kako su žene obespravljene, djeca ženska i tako. Nadam se da je taj NATO u Afganistanu napravio i dobrih stvari, pa si postavimo pitanje šta bi danas bilo da NATO ne nadzire Balkan, kako bi to izgledalo i kada bi se oni povukli iz svih tih opcija koje su danas evo na Kosovu, pa jedno vrijeme i u Makedoniji. I mislim da je to jedna dobra stvar, a svjetski moćnici, svjetske države kao što je Rusija, Amerika, Europa oni gledaju svoje interese. Daj Bože da su naš rat kada je krenuo kod nas i u Bosni ušli ranije i zaustavili svo to krvoproliće ne bi danas imali ovog zločinca koji sjedi tamo u Haagu koji je osuđen na doživotnu robiju. I ne bi imali nadam se i danas da neće doći do ratova i da neće doći do ovog što se sve desilo iako vidimo prijetnje istih zemalja koje su nas napale konkretno i Srbije koji ste spomenuli. I predsjednik Srbije je bio četnik pa se evo preobuko i sada više nije [[Upadica Radin: Hvala lijepa. Vrijeme.]] Nadam se da je NATO ipak jedan korektiv svega toga.
Fala, fala lijepa. Odgovor na repliku.
Kolega Mišić, ja sam u biti imao namjeru kritički promatrati ono šta svi i pričamo u čestim razgovorima i promišljanje ljudi i građana RH i jedan malo drugačiji stav čisto da kritički krenemo pa da dođemo do nekakvoga zaključka jer interes je da se otvori rasprava o ovim stvarima, ja mislim da ćete se vi složiti. Naravno kad promatram, ja sam u početku kazao, kad promatram NATO savez, kad promatram zemlje sjeverne Afrike prema Aziji koje više ne postoje države, znači nema ih, možda na karti granice ali u stvarnosti one ne postoje kao države, kao institucije, ja čisto ne mogu vjerovati da to NATO nije mogao zaustaviti. Međutim, uvijek se postavlja doza interesa, možda interesne skupine koje proizvodne naoružanje, možda im je bio cilj po nečem da istresu sve svoje oružje, da to dobro naplate. Pa vjerujete li vi, ja vjerujem da je povezana industrija sa NATO američka industrija, koja proizvodi naoružanje, sa Ministarstvom obrane. Pa to je spominjano bezbroj puta. Svi smo mi za mir u BiH-u gdje sam također bio godinu dana i znam šta je taj narod propatio i znam da je hrvatski vojnik pomogao da se ne dogodi još jedna Srebrenica i gore, to je bihaćka enklava, ali je činjenica da danas imamo opasnost gdje predsjednik tvorevine Republike Srpske kaže da će ići na izdvajanje za samostalnu državu. Znači možemo se dvaput kamenom se bacit. Mi imamo nestabilno područje, meni je žao šta NATO i tada diplomacija američka nije zaustavila rat u Hrvatskoj, u Bosni, u cijelom području RH, … [[Govornik se ne razumije.]] bivše države, zaista to bi bilo pohvalno od njih. Međutim činjenica je nisu, zbog čega? I hrvatski vojnik je nastao na otporu svih sila. Hvala.
Hvala. Gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bulj, dakle spomenuli ste jednu vrlo važnu stvar a to je materijalno stanje hrvatskog vojnika. Dakle tu se ne misli samo na njihove plaće ili određena druga materijalna prava poput dodataka na plaću jer proteklih godina bilo je slučajeva da su podizane i tužbe i sporovi sa ministarstvom vezano uz neisplatu tih njihovih prava. Međutim, druga važnija stvar su uvjeti u kojima oni borave i žive, prije svega vojarne. Mi imamo situaciju, donijeli smo Strategiju o Domovinskoj sigurnosti i vidjeli smo i u zadnjim događajima, posebno oko ovih ugroza kao što su požari da vojska ima tu nezamjenjivu ulogu. Može imati u sprečavanju takvih pojava ugroza. Da bi to ostvarili morali bi prije svega voditi računa o uvjetima u kojima oni žive pa imamo sad jednu nelogičnu situaciju da se gotovo 50 milijuna troši godišnje na prijevoz vojnika jer su vojarne razmještene u različitim dijelovima Hrvatske pa oni do njih trebaju putovati, a s druge strane evo recimo uređenje vojarne u Petrinji koja je obnovljena je koštalo 180 milijuna kuna. Imamo vojarne u Našicama ili Kninu koje su u ajmo reći prilično lošem stanju i tu su naravno, najavljeno je uređenje vojarne u Vukovaru, Sinju, Varaždinu i Pločama. Mislim da je to uređenje tih vojarni ne treba gledati kao trošak posebno zato što i same Oružane snage mogu puno doprinijeti pa čak i same mogu puno poslova odraditi ali dugoročno gledano, društvo će imati puno više koristi nego troškova u podizanju materijalnog stanja ili statusa hrvatskog vojnika. Hvala.
Hvala. Odgovor gospodina Bulja.
Pa krenut ću od kraja. Slažem se s vama da hrvatski vojnik i hrvatska vojska u slučaju ugroza i kriza zajedno sa civilnim stanovništvom i civilnom vlasti, vatrogastvom, može puno doprinijeti jer to je jednostavno tako prirodno. I hrvatska vojska je dio naroda, to su hrvatski vojnici i sama ušteda šta je vojska u Sinju, u Vukovaru. Znam da je dolje na našem području, 40 milijuna kuna se plaćalo godišnje za putovanje do Benkovca, Knina iz ovoga djela imotskog, sinjskog kraja i vrgoračkog i to je dobro i dobro je strateški. Znači i strateški je dobro i zbog ovih situacija i zbog raznih ugroza jer znamo kakva je granica, dobro je što je u Vukovaru, dobro je što je u Varaždinu, dobro je Pume, i to je super, znači da teritorijalno i strateški bude vojnik jer vojnik nije trošak, ali trebamo ulagati u vojnike. Ulagati u vojnike, ne samo u plaće što ste rekli nego 24 sata treba omogućiti život vojniku. Rekao sam od obuće, odjeće, jer jednostavno to je poziv. To je čovjeku kojem morate omogućiti, a ne dozvoliti da mora kupiti sam sebi za ručak salatu ili hranu, znači pitanje je života hrvatskog vojnika u hrvatskim vojarnama, ovdje na ovome području. A o NATO misija kad govorimo i ovim zadaćama i ulogama, ja vjerujem da će Hrvatska pronaći sredstava da u Hrvatskoj hrvatski vojnik ima dobre uvjete a ne da se tužaka, ja imam primjer iz … [[Govornik se ne razumije.]] ja sam imao osobno tamo gdje su brojni … [[Govornik se ne razumije.]] države međutim to se smije dozvoliti. Hrvatski vojnik, ne smije se dozvoliti da tuži svoju državu nego treba mu omogućiti uvjete a imamo perspektivu, imamo rješenje, neka napokon se pošalje uplatnica Vučiću, predsjedniku Srbije i neka plati tih 45 milijardi eura šteta i zločina koje je Srbija napravila, u kojem je on sudjelovao, Republici Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Slijedeća replika gospodin Stričak.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Kolega Bulj, vi ste dosta pričali o obučenosti i opremi hrvatskog vojnika i to dosta pesimističkim tonom. Ovdje ću napomenuti da je ovo prva Vlada nakon dugo, dugo godina koja je u proračunu izdvojila više sredstava za Ministarstvo brane u ovoj godini a naravno taj rast je osjetan i u idućoj godini. Također, nakon 15 godina donesena je i Strategija nacionalne sigurnosti, Zakon o sustavu Domovinske sigurnosti, novi teritorijalni ustroj gdje se upravo ide na ruku vojnicima da neće biti kako to veli general Krstičević, ministar obrane, putujuća vojska, da više vremena provedu u autobusu putujući od svog mjesta prebivališta svog doma do radnog mjesta nego da će im na taj način ostati više vremena da budu sa svojim obiteljima, a naravno i na taj način učinkovitiji na svom radnom mjestu. Također slažem se jedino s vama u dijelu gdje ste opisali hrvatskog vojnika da je to doslovno brend, gdje god se pojave cijenjeni su i poštovani. Između ostalog prošle godine kanaderi tj. naši piloti kanadera kada su gasili požare u Izraelu osobno ih je premijer posjetio njihov, čestitao im. Mnoge države koje traže međunarodnu pomoć i misije doslovno traže da u misijama sudjeluju hrvatski vojnici. Između ostalog nedavno smo raspravljali i o Poljskoj gdje je Poljska inzistirala da u kontingentu budu i hrvatski vojnici, tako da smatram da naša vojska ima daleko veći ugled nego pojedine naše rasprave. A da ne govorimo o vojnoj industriji gdje evo prvi put u Afganistanu su naši vojnici i opremljeni i naoružani sa svim dijelovima naše vojne industrije. Između ostalog tu su i mnoge pohvale, između ostalog samo jedna rečenica ministra obrane SAD, gdje je izjavio „Hrvatska je mala zemlja, ali se bori znatno iznad svoje kategorije“ znači to su sve pohvale.
Hvala lijepa gospodine Stričak. Odgovor, gospodin Bulj.
Kolega Stričak, niti jednom riječju ja mogu samo pohvaliti hrvatskog vojnika jer cijeli svoj radni vijek 18 godina sam bio hrvatski vojnik profesionalni. Prema tome, hrvatski vojnik ne samo da je brend, ono šta hrvatski vojnik ima nema niti jedan vojnik u svijetu. Hrvatski vojnik je u nekoliko dana oslobodio veće područje nego područje Kosova, sam iz ničega je nastao od običnog čovjeka. Prema tome, niti jednu riječ nisam kazao samo sam govorio kritički, razmišljajući kritički o misijama vojnim, kritički da otvorimo raspravu, da vidimo sve aspekte o kojima se mi često hvalimo, aspekte koje imaju učinke na Hrvatsku po pitanju tih misija u nestabilnim područjima gdje hrvatski vojnik odlazi. Koji je tu interes hrvatski? Jel nama treba biti strateški interes Hrvatska država, hrvatski vojnik. A o hrvatskom vojniku sve šta ste vi rekli ja deset puta ću više reć, a vi ćete iza mene opet ponoviti možda niti imate riječ hvale jer je to prirodno tako. Imamo nešto šta niko na svijetu nije imao. Nama se dive Izraelci, Amerikanci njima nije jasno da taj hrvatski vojnik iz čega je iznikao, iz ničega u ratu i da je tako ima jednu vojno organiziranu humanu vojsku koja je najveći brend koji ima Hrvatska država uza sve pokušaje obezvređivanja, uhićivanja, lociranja najistaknutijih sinova, proganjanja što bi reka Šeks vrlo jednostavnu jednu onu rečenicu i suđenje. Znači ja nemam problema s tim. Ali drugo je stvaranje uvjeta življenja koji nisu dobri, pomaka ima ja sam osobni bio s generalom Krstičevićem kada smo razgovarali i u Odboru za obranu, nemamo oko toga problema. Ali interes Hrvatske države i hrvatskog vojnika ne smije biti samo slati ih u misiju bez da imamo … stratešku važnost za Hrvatsku.
Hvala. Posljednja replika gospodin Bačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo kolega Bulj konstantno u vašem izlaganju ste provlačili koji je naš nacionalni interes, koji je cilj RH. Ja ću samo pročitati jedan pasus iz obrazloženja ovih odluka, „Članstvom u NATO-u RH snažno pridonosi nacionalnoj sigurnosti, sigurnosti saveznika te općem položaju u međunarodnoj zajednici. Na taj način RH ujedno realizira svoj strateški interes prepoznavajući savez kao najčvršće jamstvo sigurnosti i stabilan okvir za angažman u očuvanju i promicanju regionalne europske i međunarodne sigurnosti te transatlantskog savezništva i partnerstva čije vrijednosti i interese dijele u potpunosti.“ To je što se tiče nacionalnog interesa cilja samo ukratko ono što stoji ovdje u obrazloženju. Ali ste spominjali i materijalni status vojnika tj. ove tužbe koje su stvarno alarmantne ima ih preko tisuću i već koliko, ali bilo bi korektno i od vas pošto ste i pripadnik 4. gardijske bili i ministar obrane, znamo legendarni zapovjednik 4. gardijske, bilo bi korektno od vas da naglasite od kada su te tužbe, da su to od prije i sve težnje ministra vašega zapovjednika što je napravio za povećanje samoga proračuna. Nije napravio povećanje proračuna isključivo radi opreme radi aviona i radi svega, napravio je baš da se promijene pravilnici gdje naši vojnici nisu primali u određenom periodu prošlih vlada doprinose i za rad za blagdane, noćni rad itd. na temelju čega su sada te ogromne tužbe. Zato i treba pohvaliti nastojanja ministarstva i državnog tajnika i ministra koji to žele sada promijeniti. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor na repliku.
Kolega Bačić, dobro čitate ali tekst nije vam baš najbolje napisan. Vi ste pročitali jedno obrazloženje koje je napisano, ali ja sam sasvim raspisano tako kako je napisano od predlagatelja, ali moja je sasvim drugačija bila namjera rasprave da vidimo od Ministarstva vanjskih poslova, Ministarstva obrane učinke i na gospodarstvo i po pitanju evo ja sam spomenuo avione, zbog čega NATO taj koji danas toliko … koji ministar i zapovjednik i prijatelj, zašto ne bi javno kazali zbog čega ne bi nama avione dali NATO, evo rekli vi ste s nama dajte svoga vojnika, hrabroga vojnika. Neće to kazati. Opet ponavljam, preveliki su interesi u NATO-u. meni je žao šta nemamo bolju, stabilniju situaciju i u Africi u našem okružju i u Aziji i u BiH i na Kosovu, govorim u našoj blizini. Meni je žao šta NATO nije '91. rekao Slobodanu Miloševiću ne, a njemu je dao rok … da nas Hrvate sataru razumijete. Ja sam rekao kronološki jednu situaciju koju sam prenio u današnju situaciju recimo u Libanonu. Ja ne vjerujem i danas ne mogu vjerovati da je Hrvatska država bila prepuštena sama sebi kod NATO-a, kod Europske zajednice tada. Mi smo prepušteni sami sebi. Hrvatski vojnik je izlika sam, on nije ni NATO-vo dijete ni EU. Hrvatski vojnik je suvremeni vojnik i moramo ga štiti. S ovim bi se složio i ministar da je ovdje, on je suvremeni vojnik. A moja pitanja, vi govorite o 4 brigati, da ja sam bio, tu dio vladajuće, kad smo tu i Sinj spominjali, došla vojska u Sinj, zajedno smo to odrađivali, održali smo i strategiju, znači nacionalnu strategiju, nemamo mi nikakav problem.
Hvala gospodine Bulj. I sada posljednja pojedinačna rasprava, gospodin Bačić opet.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče. Mislim da su kolege kraj mene, dosta toga iznijeli i kronološki što se sve događalo i evo kolega Pernar je odustao u svojoj raspravi, pa ću ja nastojati biti kratak, da ne zadržavamo toliko vrijeme. Ja sam se zato javio za raspravu za raspravu vezano baš za ovaj prijedlog odluke, vezano za operaciju mira … [[Govornik se ne razumije.]] kako je objedinjena rasprava za sve ove točke što smatram da je dobro, pa ću se referirati onda pomalo i na sve. Znači pred nama je ovaj paket odluka ministarstva, tj. Vlade upućen u Sabor vezano uz ove mirovne misije i pripadnike naših oružanih snaga. Znači misije i NATO-a i UN-a i KAFOR-a koji su i u Afganistanu, Somaliju, Kosovu, općenito u Europi, Zapadnoj Sahari i Indiji i Pakistanu i Libanonu. Uz sve ove prijedloge, normalno treba naglasiti da su u suglasnosti predsjednice RH, da su osigurana sredstva u proračunu, što smo evo i kroz raspravu često i spominjali. Bitno je naglasiti, da se broj pripadnika, značajno u ovim operacijama mjera, značajno ne povećava, da je slično iz odluka 2017. i da su isključivo to časnici i dočasnici koji će služiti kao vojni promatrači i zdravstvene inženjerske snage, vojske RH koji su tu da bi stvarali jedan siguran, stabilan okvir i napredno okruženje te jačali vladavinu pravu, zaštitu civila ljudskih prava i sigurnosti. I sve u cilju međunarodnog mira. Znači bitan je taj naglasak da to isključivo nisu borbene, već mirovne operacije. Bitan je element da RH već duži niz godina u svim ovim operacijama u nekim i po 15-tak godina i evo, dosta smo kroz raspravu povlačili upravo ovu temu i Libanona, tu moramo pohvaliti definitivno i odgovornosti i ministarstva i Vlade RH, koja je bila spremna uložiti i u amandman, da uopće ne šaljemo naše vojnike tamo. Ali, su nam dali, naravno, tj. zatražili odnosno nas povjerenje, da će oni procijeniti situaciju, ali da im je na prvom mjestu, naravno sigurnost i sama krizna situacija u Libanonu i hoćemo li uopće naše vojnike tamo slati. Što se tiče operacije … [[Govornik se ne razumije.]] u Somaliji, možda je zanimljivo ovo povezati, tu isključivo naše oružane snage rade na pod uvjetima, tj. rade na sprječavanju piratstva i oružanih pljački. Što je zanimljivo i za nas, kao pomorsku zemlju, sa velikim brojem pomoraca koji se i često nalaze u takvim situacijama, tako da definitivno iskustvo to u kriznom menadžmentu u takvim situacijama, pljačke i opcije nam je isto od iznimnog značaja. Što se tiče Afganistana, isto je bilo u raspravi često spominjano naše prisustvo tamo koliko pridonosimo, koliko ćemo pomoći. Mislim da tu moramo naglasiti da su to savjetniče zadaće, obuka te mentorstvo i afganistanske vojske, a posebice, i afganistanske policije. I mislim da je tu i zadovoljen taj segment razvoja i civilnog sektora i mislim da naši kontingenti i naše oružane snage što su tamo primile brojne, ne samo vojne nego i civilne nagrade, tako da tu definitivno smo kvalitetan i dobar primjer. Raspravljali smo ovdje koji je naš cilj, strategije, nacionalni interes. Mislim da kao članica NATO-a itekako moramo sudjelovati u ovim mirovnim misijama. One stvarno koriste, ne samo nama, nego cijelom svijetu, zanimljive su po tome što obučavaju naše oružane snage u jednim zanimljivim novim uvjetima, multinacionalnim uvjetima, gdje se naši pripadnici, vojske nalaze u jednostavno, u uvjetima u kojima se iskustvo steče vrlo brzo i koje iskustvo poslije prenose kada dođu u Hrvatsku i na ostale naša pripadnike oružanih snaga i time normalno razvijaju i naš obrambeni sektor. Evo, većinom toga ću pokušati preskočiti, jer smo dosta o tome raspravljali, pa pošto je zadnja rasprava, da ne gubimo tu puno vrijeme. Treba naglasiti naše sudjelovanje u operaciji Kafura na Kosovu koja ima definitivno poseban značaj za RH i to moramo naglašavati. Evo, nedavno smo usvojili i donijeli i raspravljali ovdje o sprječavanju dvostrukom oporezivanju upravo sa Republikom Kosovo. Tu nam je interes, zato što je to de facto nama u susjedstvu i sve implikacije koje se događaju tamo, brzo se mogu ovdje preliti. I jednostavno stabilnost i neovisnost Kosova mora biti i je strateški cilj RH. Normalno to smo iskazali i u pomoći, ne samo obrambenoj, sigurnosnoj, već i u svim angažmanima ko približavanje Republike Kosovo, NATO-u i integracijama. Svatko tko prati rad ministarstva evo mene je dopalo i jako sam zadovoljan što sam u odboru za obranu i što pratim generala i ministra Krtičevića i vidimo sve njegove aktivnosti i o jučerašnjoj raspravi o proračunu, vidimo se sve stavke koje se odnose na obranu, ali i njegove aktivnosti i aktivnosti ministarstva kada su i samiti svih ministra obrane na razini NATO-a vidimo da se ugled naše vojske koji je iznimno uvijek bio velik ali da se i sa generalom Krstičevićem na poseban način sada vrednuje. Postali smo nezamjenjiva mislim i jako kvalitetna članica svih integracija i saveza u kojima jesmo. To vidimo i po ovim konferencijama i kongresima koji su se događali u zadnje vrijeme i vezano za vojnu industriju vidimo i brojke koje se mijenjaju šta se tiče naše vojne industrije i sve ovo bez obzira šta je glavni cilj međunarodna suradnja i međunarodni mir i nekakvi vanjski politički faktori. Ali moramo naglasiti svoje doprinose ovoj mirovnoj misiji i naš stalni angažman u ovim mirovnim misijama doprinose i Republici Hrvatskoj i kroz gospodarstvo. S time šaljemo jednu sliku sigurne i stabilne članice. Vidimo koliko je to donijelo doprinosa i u razvoju naše vojne industrije. Ali moramo naglasiti i težnju što je meni osobno zanimljivo, a to je težnju i ministarstva i ministra Krstičevića u razvoju našeg vojnog učilišta koje će se transformirati jednoga dana mislim i ubrzo u vojno sveučilište. Tu još treba normalno otvoriti rasprave hoće li to biti sveučilište zasebno ili da ga stavimo u nekakvu formaciju, integraciju u sklopu ostalih naših sveučilišta. A mislim da sve ove akcije mirovne i sav naš vanjsko-politički angažman posebice u obrambenom sektoru doprinosi ne samo razvoju gospodarstva, nego razvoju konkretno i sveučilišta. Veći broj kadeta će dolazit na naša učilišta i sutra vojno sveučilište, tako da evo završim definitivno puna potpora svim mirovnim misijama. Normalno pozdrav i moramo uvijek imati u mislima i naše vojnike koji se nalaze u svim tim opasnim teritorijima, nek' ih Bog blagoslovi, nek' ministarstvo ovako nastavi dalje. Hvala.
Hvala i vama. Nemamo replike. I sada državni tajnik gospodin Tomislav Ivić imat će završnu riječ. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, štovane zastupnice i zastupnici. Ja bih se htio zahvaliti svima sudionicima u raspravi na korektnoj raspravi. Vjerujem i nadam se da će velika većina saborskih zastupnika podržati ove prijedloge odluka o sudjelovanju u različitim misijama i ponoviti ono što je temeljna stvar da sigurnost hrvatskog vojnika mora i uvijek mora biti i uvijek je bila na prvom mjestu. Zbog toga su i bile uostalom neke od dilema o kojima smo i danas ovdje raspravljali, konkretno Libanon. Naravno da ćemo pratiti sigurnosnu situaciju i sukladno tome donositi i odluke. Molim vas dakle još jednom da sve ove prijedloge odluka i podržite kada bude glasovanje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Radilo se o pet odluka. O njima ćemo glasovati kada se steknu uvjeti najvjerojatnije idući tjedan.
Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u misiji potpore miru Resolute Support u Afganistanu, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Naglašavam da članak 7. stavak 6. Ustava RH određuje da je za donošenje odluke potrebna većina glasova svih zastupnika, dakle 76 glasova. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u misiji potpore miru Resolute Support u Afganistan, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 90 glasova za, 1 suzdržan i 5 glasova protiv donesena Odluka o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u misiji potpore miru Resolute Support u Afganistanu.
Prelazimo sada na sljedeću točku dnevnog reda. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, prvo čitanje, P.Z. br. 218. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo i za zakonodavstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gospođa Nataša Mikuš-Žigman glavna tajnica u ministarstvu. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo pred vama je dakle Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja u prvom čitanju. Prije nego što obrazložim što predlažemo dakle ovim izmjenama i dopunama zakona željela bih istaći kako je, dakle jedan od glavnih ciljeva Vlade kao predlagatelja ovog zakona Hrvatsku svakako učiniti zemljom koja je privlačnija za domaća i za strana ulaganja i učiniti je isto tako zemljom koja je kako na domaćoj tako i na međunarodnoj razini priznata kao perspektivna i kao otvorena država sa stabilnim pravnim okruženjem upravo da bi se u što većoj mjeri privukla ulaganja i time otvorio prostor za gospodarski rast i za zapošljavanje. Ovaj prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja koji je pred vama je dakle proizašao iz potrebe poboljšanja pravnog okvira, odnosno upravo dakle sa ovom namjerom koju sam prethodno spomenula kako bi se intenzivirali procesi ulaganja i kako bi se stvorilo jedno stabilnije ulagačko okruženje. Ujedno je ovaj prijedlog zakona napor da se usklade njegove odredbe sa Uredbom Komisije broj 651. iz 2014. godine. Nakon što je Europska komisija tijelo nadležno za pripremu prijedloga ovog zakonskog akta, odnosno Ministarstvo gospodarstva, poduzetništva i obrta pozvala na usklađivanje članka 15. važećeg zakona o poticanju ulaganja sa pravnim aktima koji su na snazi u EU, odnosno koje je donijela EU. Dozvolite mi prije nego što obrazložim što se mijenja, dakle ovim izmjenama i dopunama zakona, ukratko iznijeti podatke koji su vezani uz provedbu, dakle postojećeg Zakona o poticanju ulaganja. Mi smo dakle temeljem važećeg zakonodavnog okvira, dakle zakona iz 2015. godine zaprimili do sada 738 prijava za korištenje potpora odnosno poticaja od strane malih, srednjih i velikih poduzetnika. Od toga se 138 prijava odnosi na projekte velikih poduzetnika, a 600 prijava na projekte malih i srednjih poduzetnika, dakle i mali i srednji prevladavaju u ukupnom broju zaprimljenih prijava prema ovom Zakonu o poticanju ulaganja. Od tog broja je od zahtjeva za poticaj odustao 51 poduzetnik, 27 prijava je odbijeno, a preostalih 660 su dakle ili do sada odobreni poticaji, odnosno projekti ulaganja ili projekti koji se trenutno obrađuju. A visina, dakle ulaganja za ovih 660 projekata koje sada spominjem iznosi okvirno 31 i pol milijarde kuna, a planirano je otvaranje oko 17500 novih radnih mjesta, dakle kroz poticanje projekata koji su predloženi. Prema posljednjim podacima na dan 15. studenog ove godine potvrdu o statusu korisnika sukladno ovom zakonu dobilo je ukupno 258. poduzetnika. Dakle, preostali broj je u obradi od čega su, dakle 242 trgovačka društva i 16 obrta odnosno 119 malih poduzetnika, 74 srednja i 65 velikih poduzetnika. 5 njih je u međuvremenu odustalo od ulaganja, a jedan poduzetnik je u maksimalnom iznosu iskoristio EU potporu, pa tako iako ima pravo po zakonu na poticanje po kumulaciji, dakle više nije bilo moguće dodijeliti mu poticaj temeljem ovog zakona. Vrijednost ulaganja, znači za odobrene projekte iznosi cirka 11 milijardi kuna i njihovom se realizacijom planira otvoriti gotovo 9900 novih radnih mjesta. Od toga se preko 6,6 milijardi kuna i gotovo 4700 novih radnih mjesta odnosi na ulaganja velikih poduzetnika, dok su mali i srednji koji su korisnici potpora oni planiraju ulaganja u vrijednosti od okvirno 4,4 milijarde kuna i planirano otvaranje 5189 novih radnih mjesta. Iskustva iz provedbe, dakle sada važećeg zakona među ostalim i činjenica kao što ste mogli vidjeti kroz iznesene brojke da je relativno malen, odnosno skroman broj projekata odobren u odnosu na zahtijevane poticaje, odnosno potpore ukazalo je upravo na potrebu poboljšanja određenih odredbi zakona koje sada kroz ove izmjene i dopune predlažemo. Izmjenama i dopunama, dakle koje se nalaze pred vama se uvode povoljniji uvjeti za ostvarenje potpora, odnosno poticajnih mjera. Prvo kod mikro poduzetnika, dakle to je ona prva ciljana populacija koju želimo zahvatiti ovim izmjenama i dopunama zakona i to na način da se daje mogućnost mikro poduzećima da se kao trošak ulaganja koji se uzima u obzir za odobrenje potpore po ovom zakonu, dakle uzme u obzir i rabljena oprema ne samo kupnja nove opreme nego i vrijednost rabljene opreme i to do pet godina starosti. Nadalje, poduzetnici, mikro poduzetnici koji su do sada u razdoblju od jedne godine morali zadovoljiti uvjet otvaranja od minimalno tri nova radna mjesta, njima se dakle omogućuje da ovaj uvjet ispune ne u roku od jedne godine kao što je to bilo, odnosno kao što je sada po važećem zakonu već se predlaže da se taj rok produlji na tri godine od početka ulaganja. Poboljšavaju se uvjeti za korištenje potpora za ulaganje za sektor informacijsko-komunikacijske tehnologije kao jedan od sektora koji je iznimno propulzivan i bitan za hrvatsko gospodarstvo i to na način da, dakle predlažemo da minimalni iznos ulaganja koji je potreban da bi se ostvarilo pravo na korištenje potpora po ovom zakonu se smanji za dvije trećine, odnosno sa 150 000 eura kako je sada propisano na 50 000 eura po prijedloga izmjena i dopuna ovog zakona uz uvjet da se otvori minimalno 10 novih radnih mjesta. Takvi projekti, dakle u IKT sektoru će moći koristiti olakšicu sniženog poreza na dobit i to između 25 i 50% ovisno o veličini poduzetnika. Treća izmjena koju predlažemo je da se uvodi nova potpora i to za projekte ulaganja u iznosu većem od pet milijuna eura. Ali ono što je bitno pritom naglasiti je da se ovdje radi o gospodarskom aktiviranju neaktivne državne imovine, dakle imovine u vlasništvu RH. Ono što predlažemo jest da u potpomognutim područjima RH imovina koja je u državnom vlasništvu, a koja nije u funkciji i na kojoj se ne obavlja nikakva gospodarska aktivnost, dakle omogućuje se za tu imovinu privatnim poduzetnicima davanje u zakup te neaktivne imovine na razdoblje do maksimalno 10 godina i to bez plaćanja naknade. Uvjeti koji se moraju ispuniti da bi se na ovaj način odobrila potpora jest da se u roku od tri godine investira tri milijuna eura u projekte za koji poduzetnik, dakle uzima u najam takvu imovinu i uz uvjet da vrijednost te imovine povećaju za 50%. Nakon isteka tog razdoblja od 10 godina uz ispunjavanje naravno onih uvjeta koji su propisani za realizaciju investicijskog projekta investitor bi stekao pravo na kupnju te imovine sukladno procijenjenoj tržišnoj vrijednosti prije njenog gospodarskog aktiviranja. Što želimo? Ono što smatramo da su dodatni pozitivni učinci, dakle upravo ove mjere koje sam sada obrazložila, je da se gospodarskom aktivacijom neaktivne imovine iz portfelja RH ta imovina praktički sa pozicije troška u državnom proračunu po okončanju razdoblja aktivacije u stvari transformira u poziciju prihoda državnog proračuna RH. Isto tako predlažemo da se zakonom proširi pojam logistički i distribucijskih centara. Da oni budu prihvatljivi projekti za korištenje potpora temeljem ovog zakona, a to do sada nije bio slučaj. Dakle, do sada su projekti bili isključivo vezani uz proizvodno prerađivačke aktivnosti. Te bi se na taj način ustvari proširio opseg aktivnosti, odnosno, projekta koji je moguće temeljem ovog zakona odobriti za u smislu poticanja ulaganja. Isto tako se zakonom produljuje propisano razdoblje očuvanje broja novootvorenih radnih mjesta, koja su povezana s projektom ulaganja. Dakle, na neki način odredbe zakona su fleksibilnije, ali za one poduzetnike, koji su bili zahvaćeni razdobljem financijske krize, te uslijed uvjeta financijske krize, dakle od 2009.-2015. g. nisu mogli sukladno planu, projektnom planu zaposliti određeni broj djelatnika. Njima se dakle, omogućuje da taj broj djelatnika, zaposle u ukupnom razdoblju trajanja projekta. Dakle, ne propisuje se da se u svakoj godini, kako je to bio inicijalno propisano projektnim prijedlogom, za svaku godinu ispoštuje takav broj. Međutim, to se odnosi samo na one poduzetnike koji nisu mogli dakle uvjetovati svoje poslovanje, odnosno, na čije je poslovanje utjecala financijska kriza, te iz tog razloga nisu mogli zaposliti planirani broj novih radnika. Smatramo da će dakle, rezultati, koje predlažemo ostvariti ovim izmjenama i dopunama zakona, a ovaj zakonodavni okvir je na snazi do 2020. g. sukladno programu potpora, koji je odobren od strane Europske komisije. Očekujemo da će doći do povećanja broja odobrenih projekata, ulaganja, za okvirno 50 projekata na godišnjoj razini. I da bi se njihova ukupna vrijednost mogla povećati na, za oko 1,2 milijarde kuna godišnje. Zaključno Vlada Republike Hrvatske kao predlagatelj ovog akta, smatra da će pitanja koja se predlažu urediti izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, doprinijeti povećanju realiziranih projekata ulaganja, posebno malog i srednjeg poduzetništava i gospodarskom aktiviranju neaktivne državne imovine, upravo kroz uvođenje ove novine, koju predlažemo kroz izmjene i dopune i ravnomjernijem regionalnom razvoju RH. Sredstva koja su potrebna za provedbu ovog zakona su predviđena u državnom proračunu RH, na razdjelu Ministarstva gospodarstva poduzetništva i obrta. I to za 2018.g. 70 milijuna kuna, za '19. iznos od 84,2 milijuna kuna i za 2020. g. iznos od 90,2 milijuna kuna. Hvala vam lijepo na pažnji i evo ja se nadam da ćete podržati dakle, ove izmjene i dopune za koje smatramo da će doprinijeti povećanju ulaganja i gospodarskom rastu RH. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepo. Repliku, samo jednu repliku imamo, gospodin Žagar, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažena državna tajnice, gospođa Mikuš Žigman, pa naravno da treba, podržati svake napore da se i gospodarstvo unaprijedi u RH, a i da se prije svega otvore nova radna mjesta. S tim u vezi bi htio postaviti jedno pitanje, koje više možda govori o strukturi tih ulaganja. Malo mi ispadne, zapravo jako dobro, jako pozitivno. VI govorite, da je planirano negdje 31,5 milijarda ukupnih projekata i da bi to otvorilo 17500 radnih mjesta. Prema onim projektima koji su dobili status, se govori o 11 milijardi i sa ostvarenim 9900 radnih mjesta. Dakle, trećina sredstava, a gotovo već polovina radnih mjesta se s tim, s tom trećinom ulaganja ostvaruje. E sad, ono što mi je malo neobično, je li to iz strukture projekata ili zbog čega. Kod velikih govorimo o 6,6 milijardi ulaganja i 4700 radnih mjesta, a kod malih i srednjih imamo puno manja ulaganja, znači 4,4 milijarde, a puno više radnih mjesta 5189. Jesu li projekti na taj način vrednovanja da zapravo vi spominjete o ovim rokovima za otvaranje radnih mjesta i produljenjem tih rokova, jesu li projekti vrednovani na taj način, da je bitno koliko zapravo radnih mjesta se otvara, ili je to čisto zbog strukture samog ulaganja, kada govorite o informacijskim i komunikacijskim tehnologijama, onda je posve jasno da su to tehnologije koje su konkurentne, međutim, te tehnologije ne otvaraju baš puno radnih mjesta, ili sam ja možda u zabludi. Možete mi malo pojasniti, kako zbog čega mali i srednji poduzetnici ostvaruju kroz projekte više radnih mjesta ili veliki? Evo to je da pojasnim pitanje.
Odgovor poštovane državne tajnice. Izvolite.
Hvala lijepo na pitanju. Dakle, brojke koje sam dala se, evo samo malo da ih ponovim, ovako, dakle, 660 je ukupno projekata odobrenih ili u obradi. I taj iznos projekata prema prijedlozima, naravno kako su nam dali poduzetnici i prema strukturi novog zapošljavanja ili ulaganjima koji se mogu priznati prema ovog zakonu, dakle, ti podaci su vučeni iz njihovih aplikacija, praktički. Prema tih 660 odobrenih projekata, očekuje otvaranje 17500 novih radnih mjesta. Od onih 252 projekta koja su odobrena, dakle, ti su sada odobreni, tu je očekivani učinak, nešto manje od 9900 novih radnih mjesta. Kada govorimo o strukturi i dobro ste spomenuli, dakle, upravo sektorom i komunikacijsko, informacijsko komunikacijske tehnologije, upravo on se i karakterizira prema tome da ima vrlo malo ulaganje u opremanje, dakle, materijalnih ulaganja, ugl. se ulaganja ustvari i svode na otvaranje novih radnih mjesta. Jer je narav samog sektora takva da se u stvari uglavnom i ide na zapošljavanje nove radne snage što može onda objasniti, dakle zašto na malim i srednjim poduzećima to su uglavnom mikro ili mala poduzeća upravo broj novih radnih mjesta je puno veći od velikih tvrtki.
Žele li izvjestitelji odbora sad uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će biti Klub zastupnika MOST-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Panenić. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući, poštovana državna tajnice, suradnici, poštovane kolegice i kolege. S obzirom na važnost zakona kojim se pomaže, potiče, unapređuje poslovna klima dovode investicije, mislim da bi stvarno u ovome Domu trebalo biti značajnija prisutnost svih zastupnika jer od interesa je nama, svim klubovima zastupnika i nadam se evo da će i u ovome čitanju i upravo i komentari, primjedbe koje ćemo davati biti nadopuna da ministarstvo iziđe sa još boljim, kvalitetnijim prijedlogom. Naravno da svi mi razmišljamo kod formuliranja, implementacije politike očekujemo da država ima ključnu ulogu i određeni ključni postavki koje svi i komuniciramo. Ono što nama nedostaje zapravo je jedna strateška odrednica na koji način mi želimo u Hrvatskoj privlačiti investitore, što smo spremni dati i zapravo kako u okruženju funkcioniramo. Vidimo da sve države okruženja su nam takmac, svatko želi kod sebe dobit kvalitetnu investiciju, želi da se stvori nova dodana vrijednost, nova radna mjesta. I nama je cilj i to je ključ zašto moramo i strateški krenuti u tom smjeru. Dobro jedna od osnovne postavke takav jedan dokument onda osigurati stabilno regulatorno okruženje, da nema čestih izmjena zakona, da pogotovo oni koji se odnose na poreze, trebamo osigurati da gospodarstvenici svoje poslovne procese odvijaju brzo pogotovo oni koji su administrativno regulatorno vezani da im je što manji trošak i da što brže odvijaju. I ono što je još bitnije što često i naglašavam ovdje treba biti procjena učinka na zakon, zakon koji donosimo. Također evo sad imamo i ovdje Zakon o poticanju ulaganja. Ja nemam pred sobom procjenu učinka. Hajmo krenuti od toga, znači Vlada, svi skupa ovdje izglasali smo, želimo procjenu učinka, ono da li je tko od vas vidio procjenu učinka. Možemo reći da, bit će to pozitivno. Izgleda pozitivno. Vidimo u prijedlogu proračuna povećano je izdvajanje, međutim koji su krajnji efekti, koji su dosezi, što smo mi postavili kao kriterije, kao ćemo mjeriti učinkovitost odluke ministrice Dalić ako ne znamo zapravo koji je parametar. Mi se možemo uvijek dogovoriti ovome ćemo dati malo više, malo manje, onome ćemo dodati na ovaj ili onaj način ili oduzeti. Međutim, koja je razina odgovornosti i drugo koja je razina učinkovitosti onoga koji to predlaže. Mislim dok toga ne bude nećemo niti moći mjeriti zapravo niti politiku ni ove Vlade, niti bilo koje sljedeće i moramo se vratiti da postavljanje ciljeva donošenja određenog zakona mora biti mjerljivo i na kraju iza nje stoji i politička i stručna odgovornost na kraju krajeva. Ovaj prijedlog ono ja ću iznijeti i neke stvari koje pohvaljujemo kao klub, iznijet ću i neke koje smatramo da trebalo bi redefinirati i naravno i neke prijedloge, pa da onda budemo u ovome dijelu imamo što bolju pripremu za sljedeće čitanja. Ovo što je nabava rabljene opreme za mikro poduzetnike sigurno će im pomoći jer na kraju kad netko kreće s te pozicije puno toga možda već i ima ili da kažemo na mogućnost nabave, gleda da što povoljnije da prođe, ne može se zaduživati. Prema tome mislim da je to jedna od pozitivnih strana. Treba samo voditi zapravo računa o vrijednosti same opreme, da tu ne dođe do manipulacija. Ali definitivno ovo pomaže. Također pozdravljamo i potporu ulaganjima koja se odnose na IST industriju koja do sada nije bila predviđena u ovome. Vidjeli smo brojne pritiske, konstruktivne prijedloge upravo tvrtki koje nastaju svakoga dana u toj industriji, žele se kvalitetnije razvijati. Spuštena je granica prihvatljivih ulaganja na 50000 eura. Oni će koristiti ove povlastice onda i tijekom deset godina, imati oslobođenje od poreza. Međutim, tu bi evo dao jedan prijedlog da malo budemo još fleksibilniji u tome smjeru. Postavio bih pitanje zbog čega se postavio uvjet da je to 10 radnih mjesta. Ako pogledamo da za isti taj kriterij, za ostale mikro poduzetnike postavljeno je da su samo tri nova radna mjesta potrebna. Ja mislim da i ovdje trebamo to u najmanju ruku izjednačiti na ta tri da ne razlikujemo, jer sve što je u IST industriji većinom nastaje iz mikropoduzetništva. To je zapravo snaga koju imamo, snaga koja je evo događa nam se u jednom Osijeku i mislim da je njima broj zaposlenih manje bitan kriterij nego posao kojega rade, a vidimo rade svjetske poslove. I sami ste iznosili primjedbe da nekada zbog rigoroznih uvjeta zapošljavanja moraju davati poslove vanjskim suradnicima putem tvrtki i nekad ćete imati stvarno uspješnu, kvalitetnu tvrtku koja sa par zaposlenih donosi ogromne prihode kako svoje tvrtke tako isto RH. Pa evo bih tu zamolio da se razmotri upravo ovaj kriterij radnih mjesta, da se spusti na što nižu razinu. Pozdravljamo i namjeru da se aktivira neaktivna državna imovina na potpomognutim područjima. Pozdravljam evo potpomognuta područja upravo što i traže što veći broj investitora, pomaganja ali opet se tu vraćamo navodite idu prema Ministarstvu državne imovine. Koliko sam ja razumio ministra Gorana Marića njegov je stav da se neaktivna državna imovina, resursi koji se nalaze na lokalnoj razini trebaju zapravo lokalizirati, da lokalni ljudi će najbolje znati na koji način stavljati u funkciju. Na ovaj način zapravo sve opet centraliziramo da bilo koji poduzetnik koji dolazi mora doći u Ministarstvo državne imovine, prolaziti svu tu proceduru umjesto da možda na samome terenu uz potporu lokalne samouprave još brže i kvalitetnije uđe u svoje projekte pa bi evo upravo tražio tu na neki način da usuglasite sa ministarstvom tko je nositelj razvoja. Ja smatram da je što se tiče poduzetništva i želje da nastaju radna mjesta najzainteresiranija strana je upravo lokalna samouprava i na nju naslonjena regionalna samouprava koji žele biti što efikasniji. Ovako ćemo administrativno možda nepotrebno opteretiti cijeli ovaj ciklus. Ono što bih ja među stvari koje ono smatramo da su problematične to su promjene vezane uz ulaganje u logističke distribucijske centre. Do sada je bila odredba da mogu biti uz proizvodne prerađivačke aktivnosti, sada se ukida ta odredba. Da li je stav ministarstva da netko može raditi ja ću reći skladište jer logističko-distribucijski centar koliko god da ga mi opisivali zapravo je jedno malo bolje opremljeno skladište može izgraditi i neki trgovački subjekt i mi ćemo za to davati potporu. Znači, mi sa ovim svjesno omogućavamo da trgovina, trgovački lanci grade logističke distribucijske centre i mi to dotiramo. To smatram da malo prelazi omjere, jer na kraju ako kažem trgovina ostvaruje, imamo brojne primjere, imamo Zakon o nepoštenoj trgovačkoj praksi gdje želimo da se razvija. Ali da li je stvarno naša namjera i zato pitam gdje je to u strateškom dokumentu da mi pomažemo neke treće ja bih rekao industrije ili djelatnosti ili sektore a koji nisu proizvodno prerađivački. Tu bih, sad sam napomenuo zapravo i na jednu ključnu primjedbu koju evo ne znam zbog čega pokušavate prikriti, a odnosi se na ulaganje, na potporu ulaganjima u golf igrališta. U samom pojašnjenju članka 7. u kome je evo i ubačeno golf kao djelatnost od dodane vrijednosti, nigdje niste niti jednom jedinom riječi spomenuli objašnjenje. Znači za sve imamo objašnjenje. Imamo objašnjenje redom za sve. Ukucajte u tome je pretraživač samo u samom dokumentu. Na jednom jedinom mjestu se spominje golf i to u članku gdje je onako nenametljivo tiho umetnut, a mi zapravo time stvaramo od golfa projekt od izrazito dodane vrijednosti. I onda ćemo jedan golf na Srđu protiv kojega brojni stanovnici Dubrovnika i okruženja imaju primjedbe ne samo izgleda omogućiti, nego ćemo ih još i dodatno dotirati iz državnog proračuna. Da li je to iskomunicirano sa hrvatskom javnošću, da li su upoznati ljudi gdje imaju probleme sa takvim projektima da Ministarstvo gospodarstva planira dati i dodatna sredstva ulaganje u takve sadržaje. Ja bih molio evo da do sljedećeg čitanja u pojašnjenju zakona navedete razloge potpore upravo ovakvim projektima pa da znamo koji je stav ministarstva da ne ispadne da je možda slučajno uletila takva odredba, pa da onda ispadne evo da je greška. Ja sumnjam da je greška, ali evo tražim još jednom da ministarstvo propita tu odredbu i da stvarno pojašnjenje. Ono što u vašem prijedlogu još nisam vidio, a to je od silne želje da se pomogne potpomognutim područjima, da se pomogne putem projekta Slavonije, Baranje i Srijem područja koja nazaduju nisam vidio niti jedan prijedlog koje ćete davati posebne olakšice poduzetnicima koji bi u sklopu potpora ovoga zakona ulagali u potpomognuta područja. Da li mi svjesno stojimo kod toga i ministarstvo i Vlada stoje svjesno kod toga da treba pružiti iste olakšice svim zainteresiranim ulagateljima ili ipak treba za potpomognuta područja vidjeti da intenzitet potpore bude veći, da motivacija bude veća, da u jednome Vukovaru se dogodi investicija, da ne bude isto investirati u Zagreb gdje će biti puno jednostavnije u odnosu na jedan Vukovar, Sinj, Knin ili bilo koje drugo područje koje ima otežane uvjete gospodarenja. Mislim da moramo biti, imati zajednički stav, da moramo pomagati aktivno ulaganjima u ta područja, da samo određene pasivne porezne mjere nakon što je ulaganje nastalo nisu dostatne. Evo slušamo o htijenju i grada Vukovara, želi posebne uvjete, želi pomagati znači da se naprave olakšice, da se pomogne, da se povećaju deminimis potpore. Ja u ovome zakonu to ne iščitavam, ja ne vidim uopće intenciju da li je samo cilj da bude i jedna oaza, možda grad Vukovar a sve ostalo da propadne. Prema tome, tražim od vas da razmotrite još jednom da za potpomognuta područja napravite ustupke, da se nađe razmjeran model kome će svakom poduzetniku koji želi riskirati, ja ću reći riskirati i otići u takvo područje pružite adekvatnu potporu. Znači još jednom naglašavam. Logističko-distribucijski centri za trgovinu po nama neprihvatljivo. Pomoć golf igralištima također. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Imamo nekoliko replika. Prva je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega s pravom ste na početku rasprave istaknuli važnost ovog zakona i usporedili današnju sjednicu sa jučerašnjom. Dok se jučer lupkalo tu po klupama netko je na terenu, na gradilištima, u gradovima, općinama upravo koristeći ova sredstva gradio, stvarao, razmišljao, promišljao, ulagao, krenuo u nekakav rizik stvaranja izgradnje i otvaranja novih radnih mjesta. Postavili ste pitanje da li je itko vidio procjenu učinka. Ja sam vidio ne samo procjenu učinka nego i učinak. Pozivam vas da dođete dolje kod mene. Mjere koje je poduzela Vlada, sredstva koja su data gospodarstvenicima, pa se na tom području sada gradi preko 30-tak hala. Rezultat svega toga će biti oko tisuću radnih mjesta. Ali nije to samo učinak ta nova buduća radna mjesta. Učinak je puno veći u nečem drugom. Kada se krene u investiciju, kada se promišlja o investiciji već su angažirana radna mjesta, već su tu projektanti, već su tu geodeti, već se tu zavrtio ciklus razvoja, ciklus gospodarstva. Prije nego što se izgradi hala, građevinska operativa priprema teren, gradi se. Čitava vojska radnih mjesta je okupirana u izgradnji tako nečeg. Ono što posebno treba istaknut, ali i upozorit prilikom odobravanja sredstava ono što bi ja osobno volio kod mojih gospodarstvenika nama u području a tako i diljem Hrvatske, da gospodarstvenik u trenutku kada preda svu dokumentaciju ima sigurnost i nekakav vremenski rok koji će biti unaprijed detektiran kada će biti osigurana ta sredstva i da se dovoljno sredstava osigura u proračunu za sve one kojima će biti odobreno. Da se ne dogodi da investitor krene u izgradnju, takvih slučajeva smo imali ja za neke od njih znam, da su već u realizaciji projekta a da nema dovoljno osiguranih sredstava. I to je bila tema o kojoj se trebalo jučer razgovarati kada smo razgovarali o proračunu, ali o tome nismo razgovarali. Nismo razgovarali o tim ključnim, bitnim stvarima koji su toliko važni za razvoj budućnosti ove zemlje.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Hvala lijepo kolega na komentarima, ali ja bih iz ovoga razabro zapravo da niste uspjeli jučer nametnuti se i tu temu otvoriti i komentirati zapravo o samom proračunu. Ja bih se ovdje vratio upravo na ovaj prijedlog zakona i slažem se evo da, naravno da svaka izgradnja je dobra i tu se angažira broj ljudi. Ali kada pogledate samo evo u prijedlogu vaše Vlade o povećanju broja stranih radnika u Hrvatskoj u komponente sektoru najviše ih dolazi. Upravo u građevinskom. Znači naša sredstva pomažu. Projekt jednoga golfa jer nam dolaze strani radnici koji rade na tome, to bi ja onako, možda je karikatura ali zapravo tako ispadne. Znači mi nismo uspjeli angažirati vlastite radnike, vlastite tvrtke, nego mi na kraju za izgradnju koristimo uvoznu radnu snagu. Mislim to je tragedija koja nastaje. Ja sam zapravo ovdje rekao dajemo podršku naravno da širenju potpora međutim, onome što je izostala podrška se odnosi na 2 slučaja koja smatramo spornim, a to je potpora da određeni trgovački lanac može svoje skladište izgraditi uz potporu državnih novaca. I drugo je da investitoru golf se smatra sa posebno kao investicija sa posebnom dodanu vrijednošću koju ćemo uz sve prijepore u društvu na kraju … [[Govornik se ne razumije]] ukinuti i Zakon o golfu koji je bio i uz sve prijepore u društvu mi ćemo ga dodatno poticati. Znači ukinuli smo jedan zakon, a dodali smo na to sredstva. Ono malo dolazimo nelogično. Onda bih ja rekao hajmo ponovno dati, dajte taj zakon neka se on raspravi, pa onda ova sredstva koja se osiguravaju mogu biti prihvatljiva kao takva donesete.
Sljedeća replika je poštovani potpredsjednik ovog Doma uvaženi Božo Petrov.
Zahvaljujem predsjedavajući. Gospodine Paneniću, ma meni ovo iskreno izgleda kao da smo mi … obećana zemlja jer svako malo se pojave neki hirovi u vezi poticaja da je to nevjerojatno. Ja se sjećam u jednom trenutku kada je gospodin Jakovčić odakle je blizu i gospodin Klarić objašnjavao da se kvaliteta života mjeri brojem golf terena. Pa meni samo nije jasno po čemu je to Hrvatska toliko specifična da svakih pet godina se promijene na ovakav način uvjeti, pa smo onda odlični za ovo, odlični za ovo i onda u cijelom ovome zakonu imamo niz stvari koje bismo trebali poticati tipa skijališta, imamo Janici Kostelić. Mi potičemo golf terene. Ali ih potičemo na način koliko ja vidim da idemo i protiv ljudi koji žive na tome mjestu. Imamo sada primjer golfa na Srđu. Znači, svi govore protiv toga golf igrališta, ali ne, određene političke elite žele golf na Srđu jer to je dobro. Pa ja sam mislio da je dobro ono što se treba napraviti u korist građana koji to žele. Moje pitanje je vama, je li po vama smisao ovoga zakona odnosno ubacivanja golfa na način da se golf polako proturi kao jedan od oblika koji će se poticati?
Odgovor poštovanog zastupnika Panenića.
Poštovani kolega Petrov evo ono što ja mogu reći samo, da ovaj zakon će postati lex golf. Znači nema više onoga lex golfa nego imamo sada novi lex golf u kome stvari mi dajemo stvarnu potporu. Ono kada sam rekao za potpomognuta područja ja nisam vidio još niti jedan projekt golfa koji bi se dogodio u nekom potpomognutom području negdje dalje, nego vidimo svi se događaju tamo zapravo gdje je i najveći razvoj i na kraju ćemo mi to financirati sve skupa. Ali mene smeta kada se ide to prikriti. Znači ako samo jedna rečenica, jedna jedina riječ ubaci se unutra i trebali bi mi svi skupa dignuti ruku i onda će ispasti da, da li je Most protiv Zakona o poticanju ulaganja, širenju baze da mikropoduzetnici dobiju mogućnost rabljena sredstva, da se poveća ulaganje, da se državna imovina, naravno da jesmo. Ali zašto svaki put se ide zloupotrijebiti naša dobra volja i ubaciti takav jedan da kažemo delikatan problem kao što je golf i izbjeći javnu raspravu od toga? Koliko je ljudi primijetilo da je ubačeno golf? Koliko je o tome raspravljano? Ja sam tek kada sam pročitao prijedlog onda kada je došao sa Vlade onda sam ostao zapravo zapanjen, pa nije moguće, nije valjda da opet netko pokušava to progurati. Hajmo staviti više tu temu zakon o golfu, ako hoće vladajući da imaju zakon o golfu onda neka izvole dati takav prijedlog, pa neka osiguraju i financiranje koje će biti. Ali nemojte pod Zakon o poticanju ulaganja stavljati odredbu koja je sporna građanima na čijem se području događa. Bit će i nama sporna kao političarima koji trebali bi raspravljati i na kraju donositi odluku o tome zakonu. I na kraju, što ćemo reći onima koji su tamo u Srđu, što treba njima reći? Evo, nama je žao, ali radi veće dobiti što će imati brojni poduzetnici vi ste na žalost morali nastradat. Lakše je to ukinuti i izmijeniti. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika, poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepa predsjedavajući. Kolega Paneniću, očekivao sam odmah i odgovor od tajnice u ime predlagatelja jer vi ste iznijeli da se golf spominje samo jednom riječju, bez obrazloženja a sve ostalo da ima obrazloženje. Znači, ovo je klasična podvala. Trebalo bi dobro još iščitati imali tu još nekakvih podvala, vrlo dobro vaše je pitanje, znači to su područja, nerazvijena područja na području RH, što daje ovaj zakon tim područjima, koje su subvencije poduzetnicima ulagačima? Vi kažete da niste vidjeli niti jedan, evo pitam predlagateljicu, nekakav poticaj poseban za područja, posebna područja Vukovar, Sinj, Drniš, nebitno, da ta područja koja su jasna i odakle ljudi se iseljavaju, jedino golf i dobro ste to primijetili, golf protiv koga je znači dolje, građani koji žive jer će im stvarati loše uvjete življenja, ljudi imaju drugu perspektivu i još uz to će ih država poticati i subvencionirati a javnost o tome ne zna. I to je ta nekorektnost. Korektno bi bilo da se napiše golf igrališta i da date obrazloženje i to je vaš stav, ovako kriomice. I baš me zanima u ime ovih projekata gdje sudjeluje muž od ministrice Burić, a predsjednica povjerenstva za strateške investicije je ministrica gospođa Dalić, da li se možda sakrilo … [[Govornik se ne razumije.]] termoelektrana Peruča, morat ćemo dobro prolistati ali ovdje se očito samo donosi zakon za podvale a ne za građane i razvoj poduzetništva. Zbog toga su 2/3 gospođo tajnice Hrvatske prazne, zbog ovakvih odluka i podvala kao što je u ovom trenutku golf igralište. I ovo su sramotni zakoni di se pogoduje interesnim skupinama protiv interesa građana RH. Hvala lijepo.
Hvala. Nešto će reći uvaženi zastupnik Panenić.
Dobro, evo ja ću komentirati. Kolega Bulj, silna sredstva i hrvatskog proračuna i fondova uložena su u brojne poslovne zone pogotovo na potpomognutim područjima. Danas možemo vidjeti da su brojne prazne radi toga što naša porezna politika, politika poticanja ulaganja nije bila dostatna. Znači mi smo samo napravili infrastrukturu i podrazumijevali netko će sam doći i radi toga mi i nedostaje da i u ovom zakonu mi ne vidimo tu niti, ne znam evo jedne općine Lovas koja zonu ima upražnjenu, niti jedne općine Gradište niti neki drugi, ja nabrajam sada iz moje županije gdje bi volio vidjeti brojne investitore koji tamo pokušavaju zasnovati svoj poslovni poduhvat ali to nismo predvidjeli. Znači jednostavno nismo dali motiv nikome da dođe kod nas. A oni koji su zainteresirani za golf, njima omogućavamo još da se i obraduje da kažemo bit će više sredstava. Ja vas pitam da li onda, evo spomenuli ste Peruču, onda se ne spominje taksativno ovdje ali zapravo, da li smo mi jasni, da li imamo strategiju pa bi trebali tamo nabrojati što želimo pomagati? Ako tamo piše da želimo pomagati, poticati ulaganja u poslovne zone onda bi trebalo biti tko ide u toj zoni ulagati, tamo želimo da se pojave. Na ovaj način nismo dosljedni, jednostavno ne pokazujemo kao društvo našu sliku a sliku stvara zapravo Vlada koja predlaže ovakve zakone, koga mi želimo prihvatiti uz sva opterećenja koja dolaze, uz nove neporezne namete, ja ne vidim iz ovoga da će ijedan poduzetnik u mojoj županiji a ne vidim tamo baš ni tamo u vašem području uložiti svoja sredstva da bi dobio potporu. Lakše mu je u jednom Zagrebu ili tamo u Istri gdje će izgraditi ili na Srđu ako planira golf igralište.
Hvala. I ima repliku poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Panenić, čim ste spomenuli Slavoniju imao sam nekako potrebu vam replicirati. Naime, osobno smatram da je problem, mi smo govorili jučer o proračunu, prije nekog vremena smo govorili o Zakonu o OPG-u i kad vi spomenete procjenu učinaka, propisa, onoga što bi ovaj zakon trebao poručiti, u ovom djelu kad govorimo o logističko-distribucijskim centrima onda se s vama potpuno slažem. Besmisleno je poticati ulaganja onih centara koji će poticati potrošnju na onaj način da roba dolazi. Mi imamo problema sa deficitom robne razmjene sa inozemstvom i moramo poticati ona ulaganja koja će omogućiti pomoći izvozu i pomoći distribuciji proizvoda koji naši OPG-ovci proizvode. Dakle, umjesto logističko-distribucijskih centara bolje da potičemo logistički-otkupne centre, hladnjače na području Slavonije gdje bi se poticale razne intenzivne kulture i koje bi onda omogućavale što više radnih mjesta. Vidite da i prema ovome što sam pitao i državnu tajnicu, znači mala i srednja poduzeća otvaraju više radnih mjesta sa manje sredstava nego velika. I u tome je ključ. I zato mislim da ste u pravu kad kažete da bi trebalo vidjeti u kom smjeru idemo jer ako želimo stvarno gospodarski rast koji je temeljen na proizvodnji, onda moramo tako razmišljati. Ako budemo samo razmišljali o potrošnji i kroz poticanje logističko-distribucijskih centara, nećemo daleko stići, onda je to zamka u kojoj danas upadamo kad ne smijemo sniziti ni stopu PDV-a upravo zbog toga što se gospodarstvo temelji na potrošnji uvozne robe. I to je onda problem. Dakle, vrlo je važno procijeniti u kom smjeru idemo i što ćemo poticati. Hvala.
Poštovani zastupnik Panenić.
Hvala lijepo. Kolega Žagar, nama izgleda ta tema Slavonije, Baranje i Srijema, evo i meni i vama je jedan veliki problem jer slušamo u javnosti u utorak evo sjednica koja je bila, gdje ministri su dolazili, gdje govore o tome kako će svako u svom resoru potaknuti razvoj upravo našega područja u kome živimo, onda ovdje dođemo i gledamo jedna zakon gdje toga nema. Znači nema nijedne riječi i onda ajde mogu razumjeti malo radi PR-a kad netko potpore za potpomognuta područja kroz bilokoji oblik prikaže pa malo izvadi toga pa pokaže e vo ovo je projekt Slavonija, da kažemo ovo je promocija i na taj način se dobivaju politički bodovi. Međutim, ali ne mogu razumjeti kada imamo zakon u kome trebalo bi makar za potpomognuta područja. Za mene je potpomognuto područje i kod mene, a isto tako je i u Lici i bilo gdje da se nalazi je područje sa problemima i treba ih pomagati i ovdje nema niti jednoga ni traga, ni glasa osim onoga državna imovina koja je neaktivna. Ako je ona neaktivna bila do sada, onda da li će to promijeniti kod mene? Teško da će promijeniti. Ja bih više volio da dođe stvarni poduzetnik želi investirati u poslovnu zonu bilo koju u blizini, da stvara radna mjesta i da je za to dobio potporu, onda bismo imali stvaran Zakon o poticanju ulaganja i mogli bi reći, evo i on je sastavni dio projekta Slavonije, Baranje i Srijema. Ovako ostaje to samo fikcija. I na žalost, nama otežava kao saborskim zastupnicima uopće na terenu kada dođemo govoriti o tome što je dobro napravljeno za Slavoniju, Baranju i Srijem, jer ja na žalost morat ću reći, u ovome zakonu za nas nema ništa. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika SDP-a sada će govoriti poštovani zastupnik Orsat Miljenić. Izvolite.
Državna tajnice, ja vas sve lijepo pozdravljam. Kolegice i kolege. Naravno da ću govoriti o Agrokoru i poveznici. Šalim se. Dakle, ovo je zakon koji ćemo mi podržati u prvom čitanju. Sve ono što može doprinijeti poboljšanju ulaganja u Hrvatsku, otvaranju radnih mjesta je dobro došlo i zakon sadrži niz ja bih rekao dobrih izmjena koji bi trebali pomoći u tom smjeru. Stoga neću sada hvaliti što je dobro. Ukazat ću možda na par pitanja koje bi bilo dobro da se razmotre, neka su opća, a neka su konkretnija. Dakle, ja se ovdje ograđujem, možda sam nešto krivo izračunao i metodološki, međutim ako mi dajemo skoro 30 milijardi toliko se predviđa za 17 tisuća radnih mjesta malo više, onda vam to ispadne skoro milijun i 700 tisuća kuna po radnom mjestu. E, to je nešto kažem ako nisam metodološki fulao, onda je to nešto što mene jako zabrinjava. Jer mislim da smo na razini i na nekakvoj ljestvici učinkovitih zemalja koliko košta jedno radno mjesto, jer to se da vrlo lako izračunat da smo tu pri samom dnu. I to je nešto o čemu trebamo razgovarati. I to treba biti jedan od parametara mjerljivosti uspješnosti ovoga zakona. Ako sam, nisam pogriješio, ja se još jednom ograđujem, ali ako plaćamo skoro milijun i 700 tisuća kuna za jedno radno mjesto to nam je nekakvih 7, 8 godina 20 tisuća kuna bruto za to radno mjesto. Dakle to je ono što mi dajemo i tu bih volio da mi svi zajedno napravimo korak natrag. Ovdje sada ne govorim vladajući. Tu smo zajedno i vladajući i opozicija moramo imati isti interes. To je za što manjim ili bolje da kažem da imamo što bolji učinak ovoga zakona, to nam je svima u interesu. A mislim da je milijun i 700 tisuća za radno mjesto nije dobar učinak. I ovaj zakon koji smo donijeli mi u naše vrijeme. Dakle, to ponavljam nema nikakve veze sa jednim i drugim. Zašto to govorim? Zato što mi zapravo na tom tragu u zakonu ne mijenjamo dovoljno. Barem ja ne vidim bitne promjene. I ako ostanemo pri tolikoj potrošnji sredstava za jedno radno mjesto, mislim da nećemo moći ovaj zakon smatrat učinkovitim. Jer hajmo pojednostaviti. Ja opet pojednostavljujem, jer kažem, ja sam iz jedne druge struke. Ali hajmo sada na cestu ponuditi čovjeku milijun i 700 tisuća, što mislite koliko je ljudi zaposlit i na koliko dugo? Milijun i 700 tisuća, a toliko ovdje dajemo. Dakle, razmislimo o tome i uopće razmislimo onda uopće o sustavu koji imamo koji je dao neke rezultate. Ali vas pitam koliko nas je to koštalo? I koliko će nas koštati u budućnosti i što trebamo napraviti da bi imali bolje rezultate da košta manje? Dakle, to je nešto što je strateška stvar i koja je vrlo mjerljiva. I tu možemo sjesti i mjeriti sa bilo kojom drugom europskom zemljom. A ja sam negdje čitao podatke, podaci koliko košta radno mjesto i sa većim plaćama su manje od ovoga. I tu svi zajedno imamo problem. Neću ulaziti sada i to se ne tiče ovoga zakona, i o cijeni rada, i o davanjima, i o porezima, itd. ali imamo problem. Ovo vam je najbolji pokazatelj što znači investirati u Hrvatsku i koliko se plaća na jedno radno mjesto. Što se tiče, dakle ovo je bio jedan načelna primjedba i mislim da bi bilo dobro da do sljedećeg čitanja malo razradite ove podatke ako vam mogu preporučiti, zato što to je bitno. Ja ponavljam, još jednom se nadam da griješim. Ali ako ne griješim, dajte malo obrazložite, usporedite sa nekim drugim zemljama da vidimo gdje smo. Jer ako je ovo točno onda smo vrlo, vrlo loši i ne može nitko reći da je to dobro. Druga stvar, što se tiče samog zakona nekoliko konkretnijih stvari. Prvo, predložio bih vam da razradite ovaj sustav iz članka 22. o podacima koji su javno dostupni i koji se objavljuju. Dakle, on tamo postoji. Ali ako mi dajemo poticaje, a kao što sam sada rekao dajemo milijun i 700 tisuća kuna za radno mjesto, onda je bitno da to bude javno objavljeno. Dakle i sada je predviđeno javno objavljivanje. Ali ono što mene zanima i mislim što bi građani ove zemlje imaju pravo znati jer plaćaju iz svog proračuna, je da se to poveže sa rezultatom. Dakle, ne samo da znamo koliko je tko dobio i gdje je dobio, nego da znamo što je dogodilo na konkretnom, sa konkretnim projektom kroz njegov životni vijek. I to treba biti podatak koji će svima biti vrlo jednostavno dostupan znači internetom. Odete i vidite koštalo je toliko, dobili smo to i to. Sljedeće godine se tu dogodila promjena u ovom ili onom smjeru. Dakle to je onda jedno praćenje gdje mi možemo za svaki projekt reći što smo dobili. I nije dovoljno znati tko ga je dobio. Dovoljno je znati, treba znati što se događa u životnom tijeku tog projekta. Dakle, to je bila moja sugestija koja bi digla kvalitetu, s jedne strane povećala ako hoćete i pritisak na one ljude koji dobiju poticaj da rade još bolje da se vidi što smo napravili. Stvorila bi pritisak i na državnu upravu koja upravlja sa tim sredstvima dok ih ne da da vidimo za što se daje. Naime sve zemlje i to jedan trend, sve zemlje se bore i natječu u tome koja će stvoriti bolju investicijsku klimu. I to je opravdano, to je nešto što rade svi. Ali kažem, ako to radimo, ako plaćamo hajmo kontrolirati što, kako i da to bude što javniji podatak tako da smo svi na čisto dali smo toliko, dobili smo to, što smo dobili za to. Ukazao bih i na nešto što mislim da je bitno dakle, a povezujem sa ovom objavom podataka. Dakle, upravo zbog ovog aktiviranja državne zemlje i uopće nekretnina u državnom vlasništvu mislim da je tim važnije ove podatke napraviti javnima zato što vi predviđate i mogućnost otkupa nakon 10 godina i ja hoću znati, ali ne to ja kao ja, nego kao građanin ove zemlje kao i svi drugi koliko je koštalo, što se dogodilo sa tim projektom, po kojoj cijeni je bilo procijenjeno i po kojoj cijeni ide i to da bude javno i da bude dostupno praktički na klik. Imat ćete puno čišću situaciju vi u ministarstvu. Svi ljudi koji odlučuju će biti vrlo jednostavno odmah možeš pratiti. Nema ona priča što se što dogodilo. Dakle, to je prijedlog. Ovdje naravno, jučer je bila tema proračuna, evo kolega je govorio da bi bilo bolje da smo razgovarali o proračunu nego radili, razgovarali o drugim temama. Jesmo razgovarali o proračunu. Razgovarat ćemo i dalje. Ja ću ovdje samo crticu reći koja nema s ovim veze, ali će utjecati na provedbu ovoga zakona, a to je drastično smanjenje sredstava za uređenje zemljišnih knjiga u prijedlogu proračuna. Dakle, vi ćete ovdje aktivirati državnu zemlju, a smanjuju se sredstva i to mislim 2/3 za rješavanje pitanja zemljišnih knjiga. Neće ići. Što god mi govorili, opet pisali, to neće ići. Dakle u okviru toga što možete razmislite o tome koliko možete utječite, ali ta sredstva za uređenje zemljišnih knjiga ako hoćete provesti ovaj zakon moraju biti veća. Inače se neće ništa dogoditi. Imat samo prazno slovo na papiru. Kolege su spominjale pitanje golfa. Ja se slažem ne da golf ne treba poticati. O tome trebamo razgovarati. Ali to je nešto što je toliko nama svima ušlo u uho kao mogući problem. Ako ga ovdje spominjete obrazložite zbog čega, što se s tim misli postići ili se ne misli postići. Jednostavno u hrvatskom društvu je to počeo nositi negativno konotaciju. Zašto ne ako će donijeti nova radna mjesta ako donosi nekakvu korist? Ali ako postavljate u ovakav zakon izričito ubacujete golf, dajte nekakvo obrazloženje da vidimo zašto, zašto golf, a ne nešto drugo? Zašto ne tenis? Teniski turizam. Mislim razumijete? Logističko-distribucijski centri, nisam siguran da smo zemlja koja treba poticat tu vrstu djelatnosti na ovaj način i nisam siguran i ako to bude u konačnoj verziji zakona da li ćemo to moći na taj način podržati. Jedno je proizvodnja. Jedno je nešto gdje se stvara nova vrijednost, drugo je poticanje trgovine, preprodaja. Mislim da je kod nas trgovina te vrste tako dobro razvijena i tako dobro stoji da joj ne trebaju novi poticaji. Dakle, nisam siguran da sredstva trebaju ići u tom smjeru na uštrb eventualne proizvodnje. Dakle, još jedan ako idete s tim dajte nam bolje obrazloženje da vidimo što hoćete s tim. Jer inače ovako kako je stavljeno nije nam prihvatljivo. Predložio bih vam dizanje broja radnih mjesta koji se očekuju kao učinak jer to je ono što nam je cilj. Čak i ovo kada govorimo o milijun i 700 tisuća kuna po radnom mjestu, hajmo povećati to kao uvjet što projekt mora donijeti, pa će onda i ta cijena jednog radnog mjesta biti nešto niža i učinci će biti veći. Jer ovdje se na nekoliko mjesta smanjuje. To se odnosi i na mikropoduzetnike. Znači sada dižemo umjesto jedne godine dižemo na 3. Nisam siguran da je to pravi pristup. Netko tko ne može dignuti odmah na 3 a dobije ova sredstva, nisam siguran da će dugoročno to opravdati. Dakle, to je također nešto što vam predlažem da razmotrite. I to bi bilo to manje-više. Dakle, zakon u cjelini da. Trebamo poticati ulaganja. Trebamo se na tom području natjecati s drugima. Svako radno mjesto koje se otvori dapače, ali izračunajmo koliko nas košta, a košta nas jako puno. To nam treba biti mjerilo uspjeha. Ne koliko smo ih otvorili, nego i koliko je to koštalo. Jer možda postoji bolji način da se sa istim novcem otvori više. Drugo, svi podaci koji mogu biti dajte ih napravite javnima. Mora se pratiti projekt u javnom životu i mora biti dostupan rezultat projekta svima jer to je javni novac. Dakle, ne samo tko je dobio projekt, nego što se s njim događa. Ovo sam vam rekao za zemljišne knjige i ove stvari koje se tiču samog zakona. Ovo, hvala lijepa.
Hvala. Ima više replika na vaše izlaganje. Prva je poštovanog zastupnika Darka Horvata. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Pa uz nekoliko dobrih konstatacija, slažem se ne treba hvaliti dobra rješenja, jer dobra rješenja su sama po sebi dobra rješenja. Ali ja bih se samo osvrnuo na stvarno jedno vaše nerazumijevanje u činjenici kada ste apostrofirali ne slušajući obrazlaganje državne tajnice da će otvaranje 17 tisuća radnih mjesta državu koštati 31 milijardu. Dakle, sa ove govornice ste rekli da u prosjeku državu to radno mjesto stoji negdje oko milijun i 700 tisuća kuna. No, na žalost ili na sreću ono što je činjenica, dakle kroz aplikaciju gotovo 600 poduzetnika oni su na sebe uzeli obvezu da uz korištenje subvencija investiraju 31 milijardu i otvore 17 tisuća radnih mjesta. I dajmo mi konačno stati na kraj demagogiji da je svako radno mjesto, radno mjesto i da je svako radno mjesto poželjno radno mjesto u RH. Ove investicije koje su prvenstveno usmjerene k proizvodnoj i proizvodno prerađivačkoj industriji imaju skupu investiciju zbog toga jer su to investicije u osnovna sredstva, dakle ovo nisu usluge, ovo nije trgovina ovo su investicije u proizvodnju, a svaka investicija u proizvodnju kada se krene uspoređivat sa investicije u uslugi ili bilo što drugo nekoliko je puta skuplja pa je tako radno mjesto skuplje, ali daleko, daleko poželjnije od bilo kojeg drugog. I ono što je činjenica u onom fiskalnom efektu ovoga zakona svaka investirana kuna iz državnog proračuna u ovakvu subvenciju tu istu kunu tri puta okrene i tri puta vrati u državni proračun.
Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
E pa kolega mi smo na vrlo sličnom tragu, dakle možda vi mene opet niste slušali kada sam govorio. Ja nisam govorio toliko mi plaćamo, ja sam govorio koliko košta i rekao sam da mi kao država moramo razmisliti koliko kod nas košta jedno radno mjesto i ako smo tu slabije konkurentni od drugih da smo u problemu. Naravno da dio snosi sam poduzetnik, dio ako mu omogućimo kroz zakon poticaj, ide kroz to. Dakle to je nešto gdje se vi mjerite s drugima. I ja sam se i ogradio da je to moje čitanje i da bi bilo dobro da u zakonu imamo tu razradu jer to je bino. Vi hoćete privuć nekog, vi mu trebate reći o.k. kod nas će vas koštati prosječno toliko i toliko, po zakonu možete dobiti toliko, pa znate radili ste treba vam ta kalkulacija. Ovo što ste rekli sa podjelom na proizvodne i ova druga, tu se također slažem. Zato sam i intervenirao u ovom smjeru da trebamo razmisliti da li trebamo poticati ovaj distribucijsko logistički segment ili se zadržat, što se sada širi po zakonu, ili se zadržati prvenstveno u proizvodu. I tu se u potpunosti s vama slažem, nije ista investicija, a još manje da bi bio isti učinak. I isto tako ću dodati na ovo što ste rekli da nije isto ni gdje je radno mjesto jer tamo gdje vam ih i inače nedostaje gdje možete s njima ostvariti nekakav bolji učinak po širu zajednicu, tamo su još više dobrodošla. Dakle ima tu čitav niz stvari i zato sam rekao neću govoriti o onom što je dobro, što podržavam u načelu, ali ću istaknuti ove neke stvari. Ako ja možda nisam nešto razumio, neće razumjeti ni građani. To je razlog više da se zakon bolje obrazlaže u tom smjeru. Zato sam rekao do drugog čitanja ovo su neke od stvari za koje molim da se razrade da se obrati pozornost na njih i da vidimo nekakvo bolje obrazloženje. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika poštovani zastupnik Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Miljenić. Dakle s pravom ste postavili pitanje vezano s jednog radnog mjesta, međutim iako ovdje u zakonu obrazloženo zapravo predviđa se otvaranje radnih mjesta. Kada govorimo o razvoju gospodarstva onda poticanje gospodarstva ili ulaganje u poticanje gospodarstva koje država daje uvijek treba težiti kroz samom razvoju gospodarskih aktivnosti, a radna mjesta indirektno proizlaze iz toga. Npr. ako vi vertikalno podupirete autoindustriju onda vi zapravo ne možete u tom trenutku procijeniti koliko će radnih mjesta biti, ali na kraju se ispostavi da puno više nego što su čak i procjenjivali jer se na autoindustriju veže puno drugih industrija. U tom smislu ja se nadam da će ove brojke koje govore o radnim mjestima biti puno veće pa neće biti ovako kao što vi govorite jer ne mora to biti konkretan cilj. Ili s druge strane ako gledamo strukturu hrvatskog gospodarstva kada govorimo o izvozu koji je jedan od generatora gospodarskog rasta samo 7% strukture izvoza je roba visoke tehnologije pazite u RH, to je jako nizak postotak. I zbog toga možda ne moraju otvoriti puno radnih mjesta ovi poticaji, ali neka onda otvore proizvodnju robe visoke dodane vrijednosti pa će se to odraziti na rast gospodarstva što će onda kasnije generirati otvaranjem drugih radnih mjesta. I zato kažem važno je, važno mi je da Ministarstvo gospodarstva procijeni koje su to grane, koja je to struktura gospodarstva u koje grane najviše valja ulagati da bi se gospodarstvo razvijalo. Evo kada sam već spomenuo autoindustriju RH nema autoindustriju osim gospodina Rimca koji ide s ovim projektima. Dakle možda je to prilika da se razvije određena industrija koja će biti suport autoindustriji jer mi određenim zaštitama štitimo industriju koju nemamo, mislim na one poreze na kupovinu vozila i ne znam čega više ne.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Antona Klimana.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolega Miljenić, evo imao sam potrebu replicirati jer preopćenito ste uzeli koštanje jednog radnog mjesta. Dakle ne možemo sve sektore staviti u jednu kategoriju i onda to podijeliti sa brojem radnih mjesta. Određeni sektori iziskuju puno veća ulaganja da bi se otvorilo radno mjesto ali onda se gleda učinak kroz dobit, kroz PDV, kroz dugotrajnost samog iskorištavanja tog radnog mjesta, kroz opstojnost na tržištu itd., itd. dakle to je malo općenito, neću reći da je populistički jer je teško sada u ovoj cijelo priči tako pristupiti. Ali trebamo biti oprezni kada kažemo koliko jedno radno mjesto košta. U turizmu možete imati jedno radno mjesto u usluzi, kupite jedan stol onaj aparat za kokice ili za raditi palačinke i imate jedno radno mjesto otvoreno. Dakle moramo shvatiti tu da jedno radno mjesto ima jednu svoju sektorsku težinu. To je bilo usput rečeno. Ali ono za što sam se javio u pravom smislu za repliku, to je upravo što je u članku 7. rečeno da će se poticati između ostalog projekti ugostiteljsko-turističkih objekata Hotel Baština difuzni hotel itd., itd. dakle nigdje nismo rekli da onaj klasični hotel će se poticati. A zašto to kažem? Zbog toga što smo već sada na neki način oštećeni kroz konkurentnost jer fondovi EU više ne prepoznaju financiranje naših turističkih objekata, o hotelima pričam i sada smo došli opet u situaciju da sve različite vrste hotela ćemo na njima imati potporu, a na ono pravo što ustvari najviše stvara dohodak ne. Moram reći i to da svega 20%, to morate znati, 20%, ako se radi o hotelu Baštini, ako radite rekonstrukciju nekoga, [[Upadica Reiner: Hvala.]] neke [[Upadica Reiner: Vrijeme je.]]
Evo, odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Hvala lijepa. Dakle, prvo što se tiče cijene tu se ja mogu s vama složiti, naravno da nije ista. Ja sam uzeo ono što postoji tu, htio sam samo ukazati idemo sa zakonom vani, ajmo do sljedećeg čitanja dobiti nekakve brojke iz kojih ćemo moći možda i ove parametre malo približiti si, zato što oni su izuzetno važni. Sada ste spomenuli turističku industriju. Pa tu smo također konkurentni ili konkurentniji više ili manje a jedan od parametara je i cijena rada, odnosno cijena, ne samo rada nego i radnog mjesta, znači onog što se ulaže, što se dobije kroz to itd., dakle to je nešto što nam je bitno. Ovo što ste rekli da, ja mislim da ako širimo i ovdje navodimo a propuštamo određeno, recimo naše nekakve hotele navesti, spomenuti, mi zapravo sami sebe, sami sebi zatvaramo put za investiciju i ono što nam se do sada vraćalo i to najbrže i na najbolji mogući način. I to je jedna od stvari koju treba doraditi do drugog čitanja. Ako to izlazi van dajte nam obrazloženje zašto izlazi van. Evo to je, prvo je čitanje pa stignemo doraditi, stigne se razgovarati. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Željko Glasnović.
Poštovani kolega, slušamo, nisam se uključio u cijelu raspravu jutros, ali slušamo istu mantru već tjednima o ekonomskom razvoju, napretku itd. Ali čitamo li mi išta što netko drugi govori o nama? Evo prije 6, 7 mjeseci pročitao sam izvještaj jedne austrijske tvrtke koji ponavlja onu istu stvar što mi vidimo a o čemu ne razgovaramo ovdje jer ovo je zatvoreni krug, između sebe se svađamo, rješenja nema. O čemu su oni pričali, prvo ta birokracija iz bivšeg sustava koji generira korupciju, pričaju o likvidnosti, o neobučenoj radnoj snazi koja uopće, naša radna snaga uopće nije kompatibilna sa modernim ekonomskim sustavom. Mi smo naslijedili sivu ekonomiju iz bivše države, mi stručnjaka nemamo za neka poduzeća, mi smo kratki po tom pitanju. Govorimo tu o sivoj ekonomiji, Hrvatska je mislim, Italija 25% ima BDP-a se gubi u sivoj ekonomiji, u Hrvatskoj oko 30%. Sve te naučene lekcije, to je jednostavni postupak naučena lekcija, to rade sve vojske. Šta smo mi naučili? Samo ponavljamo iste stvari opet i opet. To vidi i bloger Krule i baba Vanga šta se tu događa. Koje su to investicije recite vi meni blue-chip investicije, greenfield investicije u Hrvatskoj zadnjih 10 godina, aquisa? Tvornica Toyota je trebala biti u Lici koja je sada totalno prazna. Znate gdje je sada? U Češkoj. Zašto? Radi inertnosti ljudi ovdje. Došao je čovjek iz Kanade, tamo je bilo 2000 poslova. Ovo ako se ne riješi, ti uzroci ovog problema, naše bolesti mi nećemo ići nigdje. 80% pritužbi ovome Odboru za pritužbe i predstavke su pravne naravi, mi živimo i radimo u pravnom vakuumu. Ovo nije uređena država. Imali smo 10 godina, 30 godina da napravimo nezavisne institucije, još to nismo napravili.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Evo, valjda zato što je popodne pa smo onda u jednom malo koncilijantnijem tonu, ja se i s vama moram složiti u dobrom dijelu ovog što ste izlagali. Dakle, da, nitko od nas ne može biti zadovoljan sa stanjem javnih institucija, državnih institucija, opće javnih sa ajmo opet govori o učinkovitošću. Da tu sad izvučemo koliko nas košta tu jedno radno mjesto u državnoj ili javnoj upravi a što dobijemo za to tu sigurno ne bi bili na vrhu, nešto mi govori da bi bili na dnu ljestvice, konkurentnosti. A to je nešto što nam je zajednički problem. Svi mi živimo u ovoj zemlji, nismo iskoristili čitav niz prilika koje su nam se otvarale. Zadnja je bila ulazak u EU, mi to nismo iskoristili do kraja. Mi svakodnevno vidimo bujanje državne administracije, o lokalnoj razini neću ni govoriti a uopće se ne pitamo tko će to sve platiti. Mi gubimo ljude koji plaćaju porez a dobivamo ljude koji žive od poreza. Dugoročno to neće ići, razdoblje niskih kamata će završiti prije ili kasnije, bojim se prije. A onda ćemo svi zajedno biti u problemu. Nažalost, već smo prolazili kroz te situacije u ovoj zemlji, ništa nismo naučili. Nismo naučili da u doba kada imaš malo više onda trebaš malo srezati i stegnuti da bi kada dođeš u situaciju da nemaš mogao od toga živjeti. Najteže je vući takve reformatorske poteze kada se nema. I to je ako hoćete moja najveća zamjerka ovoj vladi. Mi sada imamo vrlo dobre gospodarske pokazatelje, nemamo niti jednu reformu. I to je silan problem, propušta se vrijeme. Godina dana je prošla, ništa nismo vidjeli. Ja se nadam, to nam je svima u interesu, tu sada nema strančarenja, svima je u interesu da se nešto počne micati na tom planu. Jer sada možemo, a kada porastu kamate, eventualno kriza dođe a doći će prije ili kasnije, onda više stvarno nećemo moći i biti ćemo u još većem problemu. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Tomislav Klarić.
Uvaženi kolega, kao prvo, čestitke i pohvale na konstruktivnosti u djelu gdje ste rekli da ćete podržati ovaj zakon u prvom čitanju. A za repliku sam se zapravo javio iz razloga jer ste vi istaknuli logističko distribucijski centar. A ovo ću vam ja reći iz osobnog iskustva jer operativno iz dana u dan, praktički svako svoje slobodno vrijeme sam na gradilištima i gledam kako se stvara i razvija nešto da u gospodarstvu jedno bez drugoga ne može. Dakle mi možemo poticati, neka nam prioritet bude proizvodnja ali vjerujte da onaj koji proizvodi, mora to negdje uskladištiti, mora to negdje ocariniti, mora to negdje spremiti, mora to nekim putevima dalje distribuirati. I ako se strateški promišlja, onda treba obuhvatiti sve ove segmente. U ovom dijelu početkom rasprave smo čuli demagogiju pojedine grupe naših kolega gdje si izvuku iz zakona samo jednu riječ golf teren. Što je u tome loše, ako će generirati radno mjesto, ako će generirati prihod državi i ako će neki krajolik koji je obrastao makijom, kamenjarom, ne upotrjebljiv za druge stvari oplemeniti? Ali ako stavimo da nešto ne valja pa kritiziramo pa kritiziramo zašto ćemo trgovinu potencirati. I trgovina je toliko bitna, jer onaj tko proizvodi karikiram lampu on je mora negdje izložiti, mora je negdje prodati. Ako je izvozi van onda mora imati i taj logističko-distribucijski centar. To govorim iz razloga jer to jako dobro znam, jer to gledam svaki dan. Evo i luka Rijeka sad radi ogroman logističko-distribucijski centar, naprosto mora ga imati i to je dobar potez pored njega i pored nje, a Hrvatska ima hvala Bogu toliko prostora neiskorištenog za izgradnju takvih stvari od proizvodnih hala, tvornica, skladišta, logističko-distribucijskih centara, golf terena, svega ostalog da je jednostavno naprosto nevjerojatno da gledamo kako sve to propada [[Upadica Reiner: Hvala.]] i da se gušimo u dugoročnosti birokracije.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Miljenića.
Hvala lijepa. Kolega dakle dva segmenta koja ste otvorili. Što se tiče golfa ja nisam rekao pa to ste i dobro čuli da smo protiv, nego ono što sam rekao da zbog jedne konotacije koja je kroz godine ušla da mi trebamo imati jedno dobro obrazloženje što se očekuje kroz to, zašto ulazi to konkretno na tragu ovoga što ste vi sad dali. Ovo je zakon, hajmo ga obrazložit na pravi način da bi bilo svakom građaninu ovdje jasno što se hoće s tim postići, a da ne bude neka druga asocijacija što smo već slušali danas. Dakle, to je nešto. Nije samo bitno što pišete nego kako i obrazložite. Dakle, moja je primjedba išla u tom, ja nisam rekao mi smo a priori protiv toga, nego hajmo dobit obrazloženje zašto je to tu. Nikakav problem. Isto se odnosi i na ove centre o kojima ste govorili. Također hajmo ih povezati na ovaj način na koji ste rekli. Možda se može razraditi u zakonu da oni budu povezani sa nekom proizvodnom djelatnošću, da ne završi u čistoj trgovini, uvozu i preprodaji, nego da završi upravo povezano sa nečim što se proizvelo ovdje. Pa normalno je da se ono mora i uskladištiti, distribuirati itd. I to ćemo svi podržati. Ali kad pušete, kad dobijete samo ovako bez, onda normalno da pušete i na hladno jer jedno je investirati i dati poticaj da se uvozi i preprodaje, a drugo je dati poticaj da se ono što se proizvede i što je možda poticajno kroz zakon dalje distribuira ili recimo kroz nekakvu hladnjaču uskladišti, ide dalje. To ćemo apsolutno podržati. Dakle, hajmo da se razradi, zato je prvo čitanje, ali hajmo to razraditi. Ja sam ukazao da su to potencijalno slabije točke na kojima se može više raditi i bolje ih razviti u zakonu. Hvala lijepo na primjedbi.
Hvala. U ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a govorit će poštovani zastupnik Tulio Demetlika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] pozitivna atmosfera u Saboru čim se razgovara o razvoju gospodarstva, o otvaranju novih radnih mjesta, o poticajima a ne pogodovanju. I upravo zbog toga poštovana gospođo državna tajnice, kolegice i kolege zastupnici danas kad je taj zakon na dnevnom redu o poticanju ulaganja koji bi trebali pridonijeti povećanju realiziranih projekata ulaganja posebno malog i srednjeg poduzetništva, te gospodarskom aktiviranju neaktivne imovine u vlasništvu države onda mi u IDS-u, PGS-u i RI-u smo posebno sretni kad je to došlo na dnevni red. I pridružit ću se kolegi Miljeniću da ćemo i mi podržati jedan ovakav zakon što će sigurno doprinijeti ubrzanju stavljanja ove državne imovine koja nije u funkciji u funkciju. I na samom početku sigurno želim pohvaliti dio zakona koji se odnosi na dopuštanje da se malim i mikro poduzetnicima kao projekti prihvatljivi za ostvarivanje poticanja ulaganja priznaju i nabavljanje rabljene opreme maksimalno do pet godina starosti. To je sigurno jedan korak naprijed u odnosu na prijašnji zakon, jer znamo da do sada to nije bio slučaj. … [[Govornik se ne razumije.]] prihvaćalo samo projekte u kojima se nabavljala nova oprema. I zato je ovo pozitivna izmjena jer svjesni smo da svi nemaju veliki početni kapital ili obrtna sredstva za kupnju isključivo nove opreme koja u slučaju nabave strojeva ili informatičke opreme može dostići veoma velike iznose koje poduzetnik treba izdvojiti. Drugo što isto tako želimo pohvaliti je izmjena koja omogućava korištenje poticaja i u informacijsko-komunikacijskoj industriji kojeg do sada nije u značajnijoj mjeri mogla koristiti. Svakako je to također korak naprijed prema izgradnji suvremenog poslovnog okruženja. I sada dolazimo do treće novine u zakonu koja se odnosi na mogućnost da privatni poduzetnici putem Ministarstva državne imovine koriste neaktivnu državnu imovinu. Ta novina je ono što sam rekao za nas stvarno evo jedna ja ću reći nazvati malo revolucionarna. Međutim, tu mi vidimo i neke probleme. Ja ću reći da, znači temeljem ovih izmjena zakona privatni poduzetnici moći će se javiti Ministarstvu državne imovine i tražiti korištenje neaktivne državne imovine uz propisane uvjete koje trebaju ostvariti. E tu sad vidim ja problem u realizaciji samoga projekta. Vi ćete uputiti iz Ministarstva gospodarstva poduzetnika u Ministarstvo državne imovine i Ministarstvo državne imovine vidimo neke rezultate pozitivne u posljednje vrijeme kod njih. Međutim, naići će na probleme jer oni ne znaju ni gdje je ta hala, ni gdje je to zemljište, još uvijek ne znaju. I onda je spora birokracija u tom ministarstvu. I tu je onaj prijedlog naš koji kao IDS stalno govorimo, da upravo ta imovina koja nije od interesa značajnog za RH da se prenese na upravljanje jedinici lokalne samouprave gdje se nalazi i da taj poduzetnik ne dolazi u Zagreb nego da dođe kod gradonačelnika ili načelnika ili župana u toj lokalnoj kolege Tomislava Govornik se ne razumije./… da onda oni sve naprave korake koji se predviđaju a onda Ministarstvo državne imovine neka upravlja državnom imovinom, neka ima kontrolne mehanizme pa neka kontroliraju tu jedinicu lokalne samouprave da li je to odradila. Slijedeće što se dešava, dešava vam se da vi kad dođete u Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom, onda imate tamo birokrate, pravnike koji iz straha da se ne bi tražila opet politička odgovornost kao što se sada često u ovom Saboru i traži, da li je netko pogodovao ili da li je netko poticao nekoga i onda da nam se ne desi za 10 godina nakon isteka ovih ugovora koje će imati o najmu te zgrade, zemljišta ili već što državne imovine, da ne bi imali opet nekih novih Agrokora. Znači tu kao IDS upućujemo na potencijalni problem gdje bi bila prepreka da se taj zakon kojeg predlažete ne bi mogao sprovesti. Ulaganje u gospodarstvo i privlačenje novih investicija rekli smo da je to garancija bržeg razvoja što doprinosi otvaranju novih radnih mjesta i to na taj način posredno zadovoljavamo sve potrebe našega društva, ja ću reći od demografije, školstva, obrazovanja, kulture, sporta. Znači svaki korak koje Ministarstvo gospodarstva čini u tom smjeru sigurno je za pohvaliti međutim nije dovoljno da samo to ministarstvo odradi taj dio posla. Mi naglašavamo da mora Ministarstvo financija odraditi svoj dio, da tu treba sigurno donijeti nove porezne olakšice kako bi radnici od toga imali koristi, koji će vidjeti normalno na povećanju i osiguranju dostojanstvenih plaća. Ova tema sigurno pokazuje još jedan primjer gdje treba doći do tijesne suradnje spomenutog Ministarstva gospodarstva, Ministarstva financija ali onda ja ću spomenuti još dva ministarstva. To je Ministarstvo državne imovine i treće možda iznenađujuće, ali i Ministarstvo rada i mirovinskog sustava. Ja znam za jedan primjer, poznate tvornice prvomajske u Raši koja nakon zatvaranja 2000. godine i pokušaja stavljanja u funkciju od strane jednog poduzetnika iz Slovenije, došla je u stečaj i budući da nije bio podmiren dug prema mirovinskom fondu, danas vam je vlasnik Ministarstvo rada i mirovinskog sustava tj. Zavod za zapošljavanje. Oni su napravili procjenu te imovine, ona iznosi 23 milijuna kuna, poduzetnik dođe, procijeni, kaže to vrijedi 5 ili 6 i to vam tako stoji 20 godina i propada. Znači sa tim ministarstvima koji jednostavno nemaju sluha, ne žele doći na teren, ne žele vidjeti situaciju, uz zakon koji donosi Ministarstvo gospodarstva, ja ne vidim ako se ne budu ovi ostali uključili da će doći do rješenja da se ta imovina opet stavi u funkciju. Međutim, evo bez obzira na ove probleme koje sam naveo, još jedna ključna točka koja muči nas iz IDS-a, PGS-a i LRI-a ovoga zakona odnosi se na teritorijalno ograničenje. Neću reći diskriminaciju ali činjenica je da se radi teritorijalno ograničenje za dobivanja prava na poticaj. U vašem prijedlogu zakona onemogućava se privatnim poduzetnicima iz čak 292 jedinice lokalne samouprave da traže tj. da im se omogući korištenje neaktivne državne imovine jer ste rekli u prijedlogu zakona da to vrijedi samo za potpomognuta područja RH. I sad ja postavljam javno jedno pitanje. Koja je razlika između jedne prvomajske u Raši i jedne tvornice Borovo u Vukovaru? Ako postoji interes poduzetnika, privatnog poduzetnika da uloži u tu tvornicu i pokrene 50 radnih mjesta i tamo stoji prazna, onda radimo stvarno diskriminaciju između potpomognutih područja i ja ću reći, nepotpomognutih područja. Mislim da to u zakonu morate izmijeniti. Jer ako ne, iz područja Istarske županije i Primorsko-goranske županije, nemate niti jednu jedinicu lokalne samouprave koja spada u to i jednostavno na tom području neće se moći ostvariti ti poticaji od gospodarstva. I možda netko će pomisliti da na tim područjima nema neiskorištene državne imovine, ali ja sam dao primjer da ipak ima i o tome vas molim da povedete računa jer to su prije svega i tvorničke hale i velike površine koje propadaju i trunu a država već godinama propušta ih staviti u funkciju. Prije je netko spomenuo i turizam i tu vezano za turizam ili stavljanja jednog hotela koji je isto tako u derutnom stanju, nije uključen. Razmislite jer i hotel je jedna vrsta gospodarstva iako 20 godina, ne znam, u Crikvenici ili u Opatiji stoji prazan, zašto se ne omogući da se stavi u funkciju i ostvari korist i za državu a i za lokalnu samoupravu. Zato klub IDS-a, PGS-a i LRI-a traži od predlagatelja da u konačnom prijedlogu zakona otkloni teritorijalnu zapreku za prijavu na natječaj u smislu ograničenja samo na poduzetnike iz potpomognutih područja i proširi potpore za davanje u zakup i na poduzetnike s cijelog teritorija RH. I tu čak ćemo i predložiti jer vi imate samo jednu opciju, znači da ne plaćaju uopće mjesečnu najamninu 10 godina, čak i da im se omoguće dvije opcije, znači da im se naplaćuje mjesečna zakupnina ali da im se nakon 10 godina taj iznos koji su plaćali 10 godina odbije od one cijene koju se procijenilo. A vidjeti ćete koje ćete imati probleme u samim procjenama. I još na kraju, želim reći da nema nikakvog smisla izostaviti veliki broj jedinica lokalnih samouprava iz ovakvih mjera i pustiti državnu imovinu na tim područjima da i dalje propada. To su vrijedne građevine, poljoprivredna zemljišta koja trebaju poslužiti za osnaživanje poduzetništva i otvaranje novih radnih mjesta. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo i na vaše izlaganje više replika, prva je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega dobro je da razgovaramo na ovaj način o ovom zakonu upravo kako ste rekli. Šteta je što nema više ljudi koji će o tome govoriti i šteta što nije sabornica puna kada se govori o ovome. I najveća korist ovoga zakona između ostalog je i ovo što ste vi spomenuli šta otvara se pitanje te državne imovine. I vi i ja koji godinama to radimo znamo da država nema pojma što ima sve i gdje što ima. Svi ovi investitori, svi ovi koji se nalaze na ovom zakonu, svi koji će kandirati za nekakvu investiciju, kamo dolaze? U nekakav grad ili nekakvu općinu. Na čemu će graditi? Na nečemu što su ti gradovi i općine napravili, vodovode, kanalizaciju, poravnali platoe, doveli infrastrukturu da bi on uopće mogao graditi. I onda dolazimo do apsurda. I zato sam se digao i zato je dobro da o tome govorimo o toj državnoj imovini. Ako govorimo da su prostorni planovi sukno i škare, ako je na prostorne planove gradova i općina dala suglasnost županija, dala suglasnost država preko svog ministarstva i usvojilo gradsko ili općinsko vijeće onda je taj prostorni plan sveto pismo. Što se događa? Događa se da po nekakvom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu iz 91. … [[Govornik se ne razumije.]] Državno odvjetništvo zemljište koje je u vlasništvu grada ili općine knjiži na RH, automatizmom i blokira grad ili općinu, blokira tog investitora koji je kanio se kandidirati na ovaj natječaj i tu treba napraviti rez. I dobro je da govorimo o tome ovdje i o ovome zakonu jer je to problem. Problem koji osjetimo svi koji krećemo u realizaciju određenih projekata. I dobro je da to govorite vi, dobro je da to govorim i ja sa strane pozicije ali je dobro da skupimo svi zajedno glave i da razriješimo taj problem. Isto tako što me posebno veseli, zato mi je drago da sam u ovom Saboru što konačno mijenjamo onaj nesretni zakon koji je donesen 2014. gdje se riješilo da 60% mora biti ispunjeno zemljišta u poduzetničkim zonama da bi država odobrila davanje zemljišta. To konačno se mijenja, mislim da je prijedlog zakona gotov, da ide na Vladu i onda na usvajanje u Sabor. Jer je i taj zakon nepametno blokirao gradove i općine a upozoravao sam na to u onom trenutku kada sam bio u opoziciji. Sada se konačno to mijenja. I ako ne govorimo na ovaj način kako ste vi i ja sada govorili u ovom Saboru onda neće biti dobro. Hvala.
Hvala. Evo uvaženi zastupnik Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Klarić, ja mislim da vam ne treba replicirati nego mislim da se u 100% u razmišljanju i shvaćanju problematike slažemo. Ja ću potvrditi da je meni žao da za ovakve teme nema više zainteresiranih u sabornici jer upravo to su teme koje će doprinijeti da se izvučemo iz ove situacije u kojoj jesmo jer smo rekli da gospodarstvo je ono koje će osigurati bolje standarde i bolji život svim građanima u našoj državi. Ali vi koji dolazite iz vladajuće stranke isto tako govorimo o Zakonu o državnoj imovini i meni je drago kada vi iz HDZ-a kažete da neke stvari treba spustiti na niži nivo jer onaj poduzetnik dolazi kod gradonačelnika. A i vi i ja znamo jako dobro kada su ti gospodarstvenici i poduzetnici dolazili kod nas, kod vas još uvijek dolaze, onda smo ih mi vozili u Zagreb i onda smo mi kucali na ministarstvo, tj. tadašnji DUUDI ili već kako su se prije zvali i moljakali i preko veza i vezica da li možemo doći ne znam ja do ministra gospodarstva i na koji način da oni ostvare te poticaje. I tu mislim da se poklapamo i tu podržite i vi nas kao evo mali IDS sa tri saborska zastupnika a mi vas, ali upravo u tome da dođe u tom dijelu do decentralizacije kako bi bili brži i efikasniji jer mi točno znamo ono što njima treba i koja lokacija. I još jednu dobru stvar ste rekli, prostorne planove mi ne možemo na lokalnom nivou izglasati bez suglasnosti nadležnih ministarstava. Ja ne znam zašto kada se taj plan donese nas još netko mora kontrolirati i provjeravati i za svaku stvar trčati u Zagreb da opet tražimo suglasnost. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Klimana.
Hvala lijepo. Evo kolega Tulio, rekli ste da je jedan od velikih problema početni kapital malih poduzetnika. Mene sad zanima kako će se banke ponašati prema ovom zakonu, odnosno kako će donijeti odluku i kako će se ministarstvo ponašati oko toga kada znamo da će mikro poduzetnik, mali poduzetnik dobiti dakle poticaj i u kojem trenutku će banke reagirati. Vi znate jako dobro o čemu ću sada reći da oni pitaju da li će to ući u ekviti, dakle kod nekoga kredita daljnjega koji će se servisirati iz toga i onda će dalje se kroz fizibiliti studiju rasteretiti otplaćivanje u nekom razdoblju koji se vi predvidjeli ne znam 3, 5 godina od nečega i kako će banke reagirati. Dakle tu je ključan problem kada će prihvatiti vašu odluku da će biti poticaja u određenom poduzetničkom pothvatu. To je ključan moment jer iz iskustva znamo da oni definitivno čekaju cijelo rješenje dok cijelo rješenje se dobije, do tada neće moći doći uopće u obzir obrada toga kredita. Ali kada dođe nekakav poticaj tada se relaksiraju uvjeti kreditiranja i onda se može dobiti kredit a onda već puno puta već prođe Vlak. Dakle to su tehnički problemi koji jako puno, koji jako često dovode do jedne blokade investicije, pogotovo kod malih. Ja znam da ćete možda sada u sebi reći, da ali ima nekih drugih instrumenata preko HAMAG-a, ne znam itd., međutim tu su problemi jer ne obuhvaćaju svaki puta i ne uzimaju u obzir ono što bi trebali u budućnosti dobiti kroz sljedeći korak, a to su ovi poticaji.
Hvala. Poštovani zastupnik Demetlika.
Evo ovu repliku gospodina Klimana sam shvatio ipak da je više upućena prema ministarstvu, ali u onom dijelu na samom početku da si mali investitori i mali poduzetnici koji kreću stvarno oni će imati problema. Znači imat će mogućnost dobiti određeni recimo poslovni prostor u deset godina korištenja, bez plaćanja najma sa mogućnošću otkupa nakon deset godina. Međutim ako on želi u tom prostoru pokrenuti određenu proizvodnju trebaju mu još dodatna sredstva, a taj prostor neće moći založiti jel nije njegovo vlasništvo. I ono što ste dobro primijetili je pitanje ministarstvu, na koji način će zakon dozvoliti da neko ulaže u tuđi prostor. Znači ja kao mali poduzetnik želim uložiti tri milijuna eura u sanaciju i izgradnju, dogradnju ove tvorničke hale i sada ja ulažem u tuđe vlasništvo. Na koji način, e to ja iz toga nisam shvatio. To je to. Hvala lijepa.
Hvala. Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Glasnović.
Poštovani kolega mi sjedimo jedan do drugoga i u puno toga se slažemo, ja mislim da je IDS mala stranka. Imali ste puno dobrih prijedlog ovdje, ali to se u ratu zove ove, taktička razina. Ovaj rat se dobija na taktičkoj razini ali kroje se veći planovi na strateškoj razini. Evo ovako gledajte, imamo puno modela ovdje, imamo njemački model gdje se obrtnici dobivaju novac od vlade da imate jednu obrazovnu radnu snagu tamo gdje je potrebna ta radna snaga, to nama fali. U Hrvatskoj nitko neće raditi rukama, fizički rad je tabu tema o tome niko ne govori, ali u Njemačkoj vi već imate osiguran posao kada ste već uđete u obrt, primate plaću i idete dalje. Da, u Kanadi recimo 80% poduzeća srednjih ima, 80% ljudi zapošljavaju u malim i srednjim poduzećima. Tamo nikada nećete čuti da će vlada dati ljudima poticaj, taj odnos prema državi nije takav vani. Vi plivate ili tonete. Drugo, spomenuo sam vakuum u pravnom sustavu, sjećamo se mistera … i Riječke banke to je samo jedan od primjera. I ekonomska diplomacija, to je možda više za naše ljude iz Ministarstva gospodarstva ovdje koji sjede, najveća poslovna grana u Hrvatskoj hrvatska dijaspora 45 milijardi dolara. Kakve su investicije, gdje je ta ekonomska diplomacija? Gdje je strateški okvir za te investicije? Šta se događa? Ako nema tog pravnog okvira … zaštite investicija niko neće doći ovdje. U Rumunjskoj 70% ljudi se zapošljavaju vezom. Zvuči li to poznato? Koliko je to u Hrvatskoj? to su neki ključni problemi koje moramo riješiti jer mi još nismo izašli, što se mene tiče, … na toj razini ako riješimo taj strateški okvir. Evo to sam htio reći. Mi smo još duboko, duboko u produžetku komunizma.
Hvala. Poštovani zastupnik Demetlika.
Zahvaljujem kolega Glasnović. Generale, rekli ste da je IDS je mala, ali stabilna i jaka, konstantna stranka. I znate vi koji dolazite iz redova ćemo reći vojske, onda smo mi naučili iz umijeća ratovanja poznatog kineskog pisca … koji je napisao to tamo negdje prije rođenja Krista, da pobijediti u ratu treba bez žrtava i tom politikom se vodi i IDS. Znači tako mali, ali mi ćemo se uporno i dalje boriti upravo na način da gledamo u budućnost i da se ne vraćamo u prošlost. Tako da na ovaj drugi dio vaše prošlosti ja se ne bi vraćao nego gledat ću u budućnost da ovi mladi koji nam danas odlaze u Irsku ili neke druge dijelove svijeta, a vi ste bili vani i slušao sam vas kada ste pričali mladima da je ipak doma u Hrvatskoj najbolje iz vlastitog iskustva jer ste bili dugo vani i to moramo na tome raditi, a ne ih opterećivati sa prošlošću jer prošlost svih boli. Hvala.
Hvala. Sljedeći će u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a govoriti poštovani zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Klub GLAS-a i HSU-a podržat će ovaj prijedlog u prvome čitanju, ali želimo upozoriti da nismo zadovoljni parcijalnim pristupom u rješavanju općeg jednog pitanja postojanja antipoduzetničke klime u Hrvatskoj koja doduše nažalost nije od jučer, ona je reminiscencija jednoga mentaliteta iz socijalizma gdje se na svaku poduzetnu osobu i uspješnog čovjeka gledalo s podozrenjem, jalom ili ljubomorom. O čemu se zapravo radi, što je naša temeljna primjedba? RH već nekoliko godina može koristiti čitav niz blagodati u razvoju svoga gospodarstva i već iz činjenice da je članica EU. To se može raditi na više razina, s jedne strane kao preuzimanja … s druge strane korištenjem fondova, s treće strane harmonizacijom politika, s četvrte strane otvaranjem većemu tržištu. Što se to od svih tih mogućih benefita kod nas dogodilo? Malo nažalost, da mi bilježimo porast izvoza u zemlje EU, ali smo zapravo preorijentirali svoju izvoznu ovisnost s jednih na druge zemlje. Pravo stanje stvari vidi se kada se analiziraju podaci sa ljestvica na kojima se izračunavaju opći uvjeti poslovanja ulaganja i stvaranja nove vrijednosti gdje mi nažalost padamo. Pa sada hoćemo li mi jedne druge lagati da je stvar u metodologiji, da je stvar u tome da su neki drugi ulagali više kako god mi okrenemo, mi smo na tim ljestvicama poput one … [[Govornik se ne razumije.]] biznis loši. Ne samo, to, usporedimo li se s drugima, u EU, prije svega, jer oni su nam valjda mjerilo, mi smo na jako lošim pozicijama na svim mogućim listama. Postavlja se pitanje, kako je moguće, od rata do danas, dakle, govorimo o formalno, 20, 22 g. praktički stasala čitava jedna generacija. To su ljudi koji već sutra imaju, ako nemaju već sada svoju vlastitu djecu. Zarobljena u prošlosti, koja nije u stanju promijeniti paradigmu, dakle, gledanju u budućnost. Sam set tema kojima se mi bavimo, odvraća sve kreativne ljude i smanjuje njihovu dobru volju. Dakle, govorimo prije svega o vlastitim kapacitetima, o vlastitim kreacijama, o vlastitim sposobnostima, da stvorimo nešto novo. U takvoj atmosferi malo tko može stvarati, a mnogi i odlaze tražeći neku drugu atmosferu, neko drugo okružje u kojemu će njihova kreacija, ambicija, sposobnost biti prepoznata i vrednovana. Dakle, kad govorimo o našoj uspješnosti, mi se moramo suočiti s činjenicom, da RH, kažem ne brojim one godine prije, jer su ratne, 20 putnih godina stoji na mjestu ili stagnira. To je sramota, sramota svih generacija koje su stasale od tada do danas, jer u svim drugim željama nakon loma komunizma, nakon pada Berlinskog zida, dogodila se promjena paradigme, samo u Hrvatskoj nije. To je nešto što zabrinjava, i što zove svaku Vladu, ako hoćete i u širem smislu i političku elitu na akciju. Radi se o razvijanju čitavoga seta politika, kojima se zapravo mijenja atmosfera, u kojoj treba stvoriti novu vrijednost. Poticanje ulaganja, samo je jedan mali segment. Što je najvažnije? Teško je reći, ali da se radi o koktelu, koji može pomoći, da Hrvatska konačno počne koristiti i svoje kapacitete i resurse i svoje znanje i da privlači tuđe znanje. Dakle, čitav je bio fazon takvih politika. Radi se i o sređivanju zemljišnih knjiga. Radi se o efikasnijem pravosuđu, radi se i o smanjenju parafiskalnih ali i fiskalnih nameta. Radi se o pojeftinjenju rada, cijene rada. Radi se fleksibilizaciji u stvaranju novih radnih mjesta i zapošljavanju novih ljudi. Radi se o redukciji i stvaranju efikasnije radne uprave. Radi se također o digitalizaciji postupaka. Radi se o olakšanju postupaka, osnivanja, do registracije i promjene u registrima kada je riječ o poduzetnicima. Radi se o promjeni paradigme inspekcijske službi. Je li normalno da vas zbog 60 kn ili zbog 6 kn u blagajni, netko kazni sa 60000? Je li normalno da se pokazuju mišići na malim poduzetnicima takvoga tipa, a da se na onima koji duguju milijune, što poreznog duga ili nekih drugih davanja, zapravo da se k njima ni ne osuđuje priči? To je korumpirano društvo. U korumpiranom društvu nema slobodnoga poduzetništva. Radi se također o de monopolizaciji. Jedan od najsvježijih primjera, izgleda da ćemo se tek njime početi baviti suvislo, je pitanje taxi usluga. Kada govorimo o taxiju mislimo i na sve druge. Jednako tako to je razvoj sustava koncesija. Samo na pomorskome dobru RH, godišnje gubi preko 100 milijuna kuna potencijalnih koncesijskih naknada koje se divljači eksploatiraju. Na obalama naših većih gradova u Dalmaciji i u Istri, uredno se u komunalnim lukama, odvija nautički promet, mimo svojih svakih pravila. U gradu Zadru, postoji velika marina, bivša marina, tehno komerca, tanker komerca, pardon, koja već godinama normalno radi, iako je firma odavno otišla u stečaj, istekla je koncesijska dozvola i nitko živ ne zna, tko to ubire, naknade, za privezištva u toj marini? Kako je to moguće? Kako je moguće da koncesiju jedan vlasnik marine plaća 1 a drugi 6? Zato što je to diskrecijsko pravo ministarstva koje je nadležno za to. Odnosno, ako baš hoćete, jedne konkretne osobe, koja radi što ju je volja, već dugo i to u 4 generacije različnih ministara. A oni, navini, da ne kažem kao ovce, nakon mjesec dana kad postanu ministri počnu braniti interese svojih vlastitih birokracija, ne shvaćajući da to o tome nije riječ. I onda se unutar Vlade sukobljavaju braneći interese birokracija, a ne braneći interese politike Vlade. Dakle, o tome se radi. Voljeli bismo vidjeti, snažnu, pametnu i hrabru Vladu, koja će reći želimo razviti čitav set politika kojima ćemo poboljšati uvjete života, poslovanja i stvaranja nove vrijednosti. I onda da priče o poticajima bude samo jedan kamenčić u tom mozaiku. Zadnji put, koliko se ja sjećam, je Vlada Jadranke Kosor, pokušala napraviti tako nešto, predstavivši jedan set mjera. Fali nam i hrabrosti i sveobuhvatnosti u tom smislu. I da se bi postavimo cilj, želimo u roku 3 g. postići to u roku 5 g. to, u roku od 10 g. to. Ko što rade druge zemlje. Želimo biti u boljem društvu, nego u kojemu jesmo. I što nam za to treba? I razviti set mjera. I tući se u ovom Parlamentu za te interese i tražiti savezništvo od opozicije. Tražiti razumijevanje za takve stvari. Ne može se oko svega postići konsenzus. Socijalisti, konzervativci, liberali ne misle o istim stvarima na isti način, ali treba tražiti razumijevanje i definirati što je cilj određenih politika pa i onih koji su protiv njih će razumjeti o čemu se radi ali onda će čekati iza ugla da vide kakvi su rezultati. Pa ako su rezultati dobri. Ne mogu vam ništa ni reći ni spočitnuti, ali ako rezultata nema a mi ih nemamo, onda može govoriti što god hoće i stvarati jednu kakofoniju u kojoj se čuju samo isključivo poruke koje stvaraju novi razinu depresije i tjeraju ljude odavde. Što se tiče konkretno ovoga teksta, mi pozdravljamo svaki napor Ministarstva gospodarstva i Vlade da raskrči tu šumu, da omogući da se s manje barijera dođe do poticaja, do kvalitetnijega posla, ali jednako tako molimo da se vodi računa o tome da Hrvatska ima i neke prioritete. I da se tim prioritetima vodimo. Kolega Miljenić je spomenuo koliko košta novo radno mjesto, po ovim kriterijima i po visini ulaganja. Pogledajte malo bolje što piše unutra pa ćete vidjeti da za velike poduzetnike košta više. Sve je to lako objasniti- veliki poduzetnici ulažu u nove tehnologije, one su skupe a zahtijevaju malo radnika. Više od 2 milijuna kuna košta radno mjesto kod velikih poduzetnika kroz ove projekte o kojima ovdje govorimo. A kod malih to košta osjetno niže. Ja ću podsjetiti da u 2016. godini najkvalitetniji pomaci dogodili su se upravo u sektoru mikro poduzetništva. Dakle to je ono što i Europska komisija definira kao poduzeće ili pothvat koji zapošljava do 10 radnika i ima prihod do 15 milijuna kuna ili 2 milijuna eura. U tom podsektoru prihodi su povećani u 2016. za 26%. dobit u tom segmentu kod oni koji su isplaćivali dobit rasla je za 41%. Broj zaposlenih rastao je 15%,a trošak rada raslo je 17% što znači da su čak oni išli gore sa višim plaćama više nego ostali. Dakle, oni su iznimno kvalitetno doprinijeli rastu našeg BDP u onom djelu u kolikom mogu sudjelovati. Jer istina koja jako boli, udio mikro i malih poduzetnika u ukupnom gospodarstvu u Hrvatskoj, čini mi se da je službeni podatak negdje 37% a on je u EU-u dvostruko veći. Dakle, nas to mora zabrinuti. Vlada mora razviti čitav set politika i mjera kojima će srušiti barijere koje postoje pred postojećim i malim i srednjim poduzetnicima jer očito je da oni stvaraju više i bolje. I njima treba otvoriti prostor jer se u tom sektoru najviše događa i ono što zovemo fenomenom samozapošljavanja što je Hrvatskoj koja ima previše nezaposlenih koji su teško zaposlivi, itekako potrebno i važno. Ogroman broj poslova i usluga u našoj najdominantnijoj industriji a to je turizam, upravo leži kod malih poduzetnika. Sve što se tiče poljoprivrede a izvan je velikih sustava PIK-ova i prerađivačke industrije leži u sektoru malih poduzetnika i mikro poduzetnika. Svi OPG su mikro poduzetnici. Prema tome, očito je barem nama, nadam se i Ministarstvu gospodarstva i Vladi da ta ciljana skupina je broj 1 na koju treba ići. Ona podiže samosvijest, ona je prostor da se kreira novi proizvod. Taj proizvod uvijek najprije ide na lokalno tržište jer mali poduzetnici nemaju snage za velike poslovne zahvate koji podrazumijevaju izvoz ili barem ne jako ozbiljan. Nisu u stanju proizvoditi velike serije, velike količine ali su u stanju sve što proizvedu prodati lokalno ako je to kvalitetno i vrijedno. I ako je kompatibilnost onom ponudom koju mi imamo ekstra a to je ponuda prema gostima. Ovdje konkretno mislim na turizam i ugostiteljstvo. Gdje god se to dogodilo uzmite primjer Međimurja. Uvijek su benefiti puno veći nego što se očekivalo. Zašto na tim primjerima onda ne gradimo politiku, uspješnu politiku? Pozdravljamo naravno stavljanje državne imovine u funkciju razvoja poduzetništva na način da oni koji uzmu u najam to na 10 godina, odnosno praktički bez naknade to stave u funkciju. Hvala bogu dasmo se sjetili. Toliko imovine ima država da je na zadnji dan zakonskog roka u kojem je trebalo predati zahtjeva za legalizaciju Vlada RH, ne znam dal' ste to znali, predala A4 papir n kojemu je pisalo da podnose zahtjev za legalizaciju. U prilogu nije bilo ničega jer se to naknadno kompletiralo zbog toga što nije popisana imovina. Nije se ni znalo koje su nekretnine nelegalne u građevinskom smislu. U tome smislu molimo da se proširi ova politika i slika i da Vlada kompleksnije pristupa ovom problemu. Hvala lijepo.
Hvala. Prva replika je poštovanog zastupnika Giovannija Sponze.
Ovako, pokušat ću zapravo više postaviti neka pitanja pa kroz raspravu da svi zajedno ali i putem predstavnika ministarstva dođemo do odgovora. Dakle, prva točka o kojoj je danas podosta bilo riječi je taj Zakon o upravljanju državnom imovinom o čemu je možda čak i najzornije kolega Klarić rekao gdje je problem, koje probleme producira na terenu no moje prvo pitanje je svima nama, ne optužujući nikoga kada će konačno taj prijedlog zakona doći na ove klupe, zato što je on generator i kočničar investicija u RH? Mene uz pozitivne elemente ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja brine sljedeće, da li svi mi građanke i građani RH sve jedinice lokalne samouprave ovim prijedlogom zakona imamo jednaku šansu, jednaka prava, jednaku obavezu i jednaku odgovornost? Ako pogledamo da se zemljište daje u zakup potpomognutim područjima doći ćemo do jednostavnog izračuna da više od 50 jedinica lokalne uprave i samouprave neće steći navedeno pravo. Da li je to u skladu sa Ustavom RH i da li doista imamo jednaku šansu i jednaka prava i jednake odgovornosti? Razumijem ako se time želi razriješiti element demografije, ali ovo sigurno nije ispravan put.
Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Kolega Sponza, vama je potpuno jasno da je ovo prijedlog zakona koji zbog teze da se postigne veća kako bi rekao benefit za one regije koje su manje razvijene ili izjednačavanje razvijenosti regija pokušava riješiti jedino ovakvim prijedlogom, a to je nerealno. Dakle činjenica jest da mi imamo državnu imovinu koja je izvan funkcije. Ako ćemo sada stavljati u funkciju samo ona koja je u potpomognutim područjima napravili smo glupost. Kako ćemo poticati onu drugu? Šta će ona druga ostati neiskorištena? A znamo da u tim zonama koje spadaju u razvijenije, a to je većina jedinica lokalne i područne samouprave imamo ogroman broj takvih nekretnina. To što nitko nije brinuo o tome da se na vrijeme napravi registar državne imovine, to što nitko nije brinuo o tome da se uknjiži imovina, evo vam jedan primjer, vi znate za tu priču o besperspektivnoj vojnoj imovini, postoje nekretnine na kojima još uvijek nije titular promijenjen na način da tamo još uvijek piše da je to općenarodno vlasništvo. Vjerujte li da od općenarodnog vlasništva dakle preko društvenog i preko državnog se ništa nije napravilo? I onda imate sada situaciju da ukoliko ta nekretnina mijenja svoju namjenu svi oni kojima su oduzete parcele za njenu izgradnju imaju pravo na zahtjev na povrat. Prije pet godina bilo je više od 9 tisuća zahtjeva za povrat, nijedan nije riješen. Zašto? Jer politika nije rekla idemo to rješavati i onda to stoji i to onda koči razvoj poduzetništva jer ako nemate riješeno imovinskopravno, ako nisu zemljišne knjige čiste nemate gdje ulagati.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Šukera.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega BEus, dakle slušajući i vašu raspravu i kolega prethodnika u principu nema tu nekakve velikog razmimoilaženja. Međutim ono što bi ovakvi zakoni trebali biti oni bi trebali biti u principu ko nekakva štiva koja se čitaju u nastavcima jer naprosto ne smije se dogoditi da se nešto prekine. Vi ste dobro spomenuli program gospodarskog oporavka iz 2010. koji nas je na određeni način povukao kočnicu u onim vremenima recesije, međutim onda je došlo do promjene vlasti i išlo se na jedan drugačiji model, ali nije bilo ništa pripremljeno i sve je stalo ili ako to preslikamo na suradnju između države i jedinice lokalne samouprave, ako tu nema sinergije nema ni uspjeha. Ako država negdje nešto nameće jedinica lokalne samouprave to ne želi, to sve zjapi prazno. I onda ću završiti sa svojom replikom na nečemu što je bio hit prije 10, 12 godina, a to su gospodarske zone. U prostore gdje je država davala silne prostore jedinicama lokalne samouprave, preko Ministarstva gospodarstva ili nekog su se davali silini novci za infrastrukturu i sada to zjapi sve negdje u zraku prazno. Uzmite primjer koji svi vidimo na desnoj strani, a tamo je naplatna kućica kod Bosiljeva, onaj ogromni prostor gdje je napravljena infrastruktura i sve velika gospodarska zona koja nikada nije niti profunkcionirala i zjapi prazna. Dakle Hrvatska ima potencijale, mi samo moramo shvatiti da svi u lancu nekakvog odlučivanja moraju odlučivati. I druga stvar, da svijet ne počinje i ne završava sa mnom nego svijet živi i dalje pa bez obzira tko bio.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Beus Richembergha.
Ja se slažem sa vama da bi ovaj zakon trebalo iščitavati kao jedan element malo šire priče i knjige kao neku priču u nastavcima, ali koju priču? O tome se i radi. dakle volio bih vidjeti sustavnu vladinu politiku, jedan program koji će reći na prostoru fiskusa, na prostoru parafiskalnih, na prostoru zemljišnih knjiga na prostoru smanjenja lokalne administracije, na prostoru digitalizacije postupaka napravit ćemo to, to i to u sljedeće dvije godine. To je naš ratni plan i onda ovo dođe kao jedan element. Ali ja to ne vidim. Što se tiče gospodarskih zona, vi ste svjesni toga koliki kamionski promet prolazi kroz RH prema središnjoj i Sjevernoj Europi iz Bugarske, Turske, Grčke, Rumunjske, Srbije. Mi smo na idealnom putu između Turske i Sjeverne Europe, na sredini negdje, postoje gospodarske zone na cijeloj dužini uz autocestu Zagreb-Lipovac ili ako hoćete od Bregane do Lipovca ili ako hoćete od Čakovca do Lipovca, nikome nije palo na pamet da napravi veliki distribucijsko logistički centar koji će opsluživati te tisuće i tisuće kamiona koji prolaze svaki dan. Netko drugi bere benefite od toga na … [[Govornik se ne razumije.]] Gdje vi možete na toj autocesti uopće prespavati. Je li sramota da Hrvatska na glavnoj svojoj autocesti do Lipovca nema suvislu pumpu? Dvije na cijeloj toj dužini. Kako mi onda potičemo ulaganje, gdje smo mi to rekli da bi trebala Republika Hrvatska imati svoje interese i da kaže na ovoj zoni treba razviti te i te djelatnosti. Tko god to bude napravio to je naš nacionalni interes onda ćemo ga poticati. Ništa! Sama činjenica da nemate normalno odmorište govori kako mi promišljamo svoju budućnost a to je zona Slavonije i Srijema.
U ime Kluba zastupnika HDZ-a sada će govoriti poštovani zastupnik Darko Horvat, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, poštovane kolege i stručno povjerenstvo su radili na ovom zakonu. Nastavna rečenica na jednu rečenicu koju je kolega Šuker ovdje rekao ovo je jedan od zakona koji se moraju čitati kao nastavci u kontinuitetu. Upravo je tako. Dakle, ovo nije zakonodavni okvir koji nastaje danas, ovo je filozofija zakonodavnog okvira koji u Republici Hrvatskoj postoji negdje od 2005. godine i šteta je sad što nemam prilike kolegi Miljaniću pojasniti i objasniti na koji način se valoriziraju efekti ovog zakona, ali siguran sam da će si uzeti malo i prostora i vremena, pa ako nikako drugačije pitati one ljude koju metodologiju verifikacije doprinosa državnom proračunu ovog zakona rade i prate. Dakle, 2015. godine nastao je koncept kojeg mi danas dorađujemo. Isto taj zakon iz 2015. kontinuitet je onoga što se dešavalo i u proteklih pet, odnosno sedam godina, dakle 2012., 2007. i osma. Dakle, sustav poticanja investicija na prostoru Republike Hrvatske je jedna ustaljena metoda privlačenja investitora i ovo je jedan od u regiji najboljih zakona koji upravo to rade. Dakle, kad vam netko kao efekt primjene ovakvog zakonodavnog okvira veli da vam je na stolu 720 aplikacija, da ih je 660 u procesu obrade, da se ovim zakonodavnim okvirom želi potaknuti investiranje negdje na razini preko 30 milijardi kuna sa intencijom i obvezom tih investitora da otvore preko 17000 radnih mjesta, onda bih se ja volio vidjeti nekoga tko će se usuditi naći bolji poticajni okvir od ovog na prostoru Republike Hrvatske koji doprinosi razvoju i poduzetništva i sveukupnog gospodarstva na prostoru Republike Hrvatske. Dakle, ova politika je jedna od sektorskih politika koje daju doprinos rastu gospodarstva i vrlo je interesantno sa ove govornice bilo napomenuto da poštovana gospodo u 2016. godini su se počeli događati neki pokazatelji koji su valorizirani u brojke, koji su sveukupni rast GDP-a u toj godini doveli do razine 3,3%. Nemojte zaboraviti da smo imali i izbore i da smo imali i pad Vlade itd. itd. No međutim, u tom trenutku te 2016. godine hrvatske bankarske institucije bile su ja bih rekao gotovo natjerane na jednu drugačiju filozofiju valorizacije kreditnih zahtijeva i na jedan drugačiji način obrade tih zahtjeva. Padale su kamate, povećavao se udio bespovratnih sredstava koji su dolazili iz europske zajedničke kase i događale su se investicije. I onda dobite jednu interesantnu brojku. Dakle u polugodišnjem i godišnjem izvješću Hrvatske banke za obnovu i razvitak dobite vrlo impresivnu cifru, brojku kreditnih aranžmana plasiranih u obrte, mikro i mala srednja trgovačka društva koji nadilazi gotovo 16 milijardi kuna i povećanje od preko 50% u odnosu na 2015. godinu. Onda dobite situaciju da se deseterostruko više bespovratnih potpora povuklo iz EU upravo u segment mikro, malih i srednjih trgovačkih društava i kada spojite kumulativno efekt potaknula se gospodarska aktivnost i sa sinergijom investiranja odnosno gospodarskih planova javnih poduzeća i dobre turističke sezone dogodio se gospodarski rast od 3,3%. I sad se mi polako vraćamo opet u jedno ja bih rekao čudno okruženje gdje je pritisak na te financijske insitucije nekako jenjao, opet kamata raste, opet se ishođenje takvih ja bih rekao poželjnih kreditnih aranžmana razvlači na duži vremenski period i ta ja bih rekao presija državnog aparata na bankovne institucije, odnosno jedan puno liberalniji pristup dovodi do toga da se kreditni aranžmani čekaju pogotovo godinu dana, da je kolaterala opet premašila opet 50%, da je kamata opet narasla na preko 4 i pol ili 5% što je za one najslabije obrtnike i mikro poduzetnike rak rana. Dakle, ne može se započeti sa privatnim biznisom, sa nekakvom aktivnošću ispočetka ako je isti tretman mikro i malog kao i onog velikog koji je na tržištu odnosno u nekakvom proizvodnom aspektu 10, 15 ili 20 godina. Dakle, ovaj poticajni okvir ima 3 temeljna stupa koji se ovim izmjenama i dopunama nadograđuje. Dakle, do maksimalno milijun eura svaki poduzetnik koji investira određeni iznos u određeni sektor ima mogućnost u kapitalnoj investiciji dobiti maksimalno milijun eura bespovratne potpore, odnosno subvenciju. Isto tako ovisno o stopi nezaposlenosti po pojedinim županijama svako novootvoreno radno mjesto koje ima veze sa tom investicijom država nagrađuje sa od 3 do 9 tisuća eura. I isto tako ovim zakonodavnim okvirom daje se mogućost ne plaćanja poreza na dobit u iznosu od 50 pa čak do 100%, u 10 godina trajanja ili nastajanja investicije, dakle porezno opterećenje za poduzetnika koji počinje radi, počinje tek nakon 10-te godine od trenutka kada je ušao u takvu investiciju. Ove izmjene i dopune idu korak dalje, dakle opet nastavno na rečenicu kolege Šukera sljedeći nastavak. A sljedeći nastavak je aktiviranje državne imovine. Uz slažem se sa ove govornice nekoliko puta izrečenu anomaliju za koju sam siguran da će zakonodavac popraviti do drugog čitanja, dakle nije cijeli prostor RH isto kategoriziran i ova priča oko potpomognutih područja i županiju iz koje ja dolazim, o kojoj sam siguran da sa ove govornice imamo što reći o sustavu obrta i poduzetništva, uključivo i kolegu Demetliku koji je sa ove govornice na istu temu iznio isti problem jer dolazi iz Istre koja također nije potpomognuto područje, dakle i kod nas u Međimurskoj županiji i u nama susjednoj Varaždinskoj i Koprivničko-križevačkoj županiji. Ima jako puno državne imovine koja trune i koja vrlo efikasno iz onog troškovnog centra državnom proračunu može biti prihodovni centar. I kada nekako čudno akceptiramo kategoriju golfa u ovom zakonu onda bih ja sve one koji su ofrlje pročitali i obrazloženja koja je zakonodavac dao pročitao ovdje i jednu stavku, dakle neću čitati sve ali temeljem ovog zakona ukupni bruto iznos potpora negdje oko 14% subvencionirao je turizam. E pa sad, jel' se netko u ovoj sabornici usudi meni pokušati objašnjavati da golf ne doprinosi turističkoj ponudi u RH, ja ne ulazim uopće u prostor niti u krajeve RH u kojima privatni investitori žele investirati i graditi golf igrališta. Ali ja sam sebe pitam ako smo turistička destinacija, ako želimo petu zvjezdicu u turističkoj ponudi zašto sve mediteranske zemlje, zašto kontinentalne zemlje, zašto jedna Turska imaju da ne velim koliko golf terena a Hrvatska do dana današnjega nema niti jedan a ja znam za najmanje pet investitora koji u tu, ili taj prostor žele investirati. Ono sa čime se isto slažem a rečeno je iz ove govornice, dakle u valorizaciji onoga što država daje u zakup, valorizirajući tu vrijednost nakon 10 godina eksploatacije te nekretnine ja sam istog mišljenja da se bez bilo kakvog problema taj trošak može na kraju desete godine uključiti u otkupnu vrijednost u koju investira poduzetnik. Ali spram izračuna i spram različite definicije cijene novootvorenog radnog mjesta koja je s ove govornice nekoliko puta bila potencirana, dakle ja se mogu složiti s time da postoje radna mjesta koja su relativno jeftina, za koja ne trebaju osnovna sredstva, za koja ne trebaju ulaganja, koja u konačnici i poduzetnika daleko, daleko manje stoje, ali ono što zagovaram već jedno duže vrijeme i prvenstveno u kraju iz kojeg dolazim a to je sjeverozapadna Hrvatska, dakle investicija u novo radno mjesto nije investicija investicija, niti je radno mjesto, radno mjesto. Postoje poželjne investicije, postoje poželjna radna mjesta. I otvarati jeftina radna mjesta, mislim da bismo se tom demagogijom konačni i mi trebali doći i stati joj na kraj. Jer svako radno mjesto koje iziskuje novu tehnologiju, a kolega Beus je to jako dobro zaključio, iziskuje velika ulaganja. I nije cilj danas … [[Govornik se ne razumije.]] posao i radna snaga koja će zarađivati 2,5 tisuće kuna nego je cilj uvesti novu tehnologiju koja neće zahtijevati veliku količinu radnih mjesta ali koja će stvarati proizvode visoke dodane vrijednosti i u konačnici industrija s kojima će biti zadovoljna i lokalna i regionalna samouprava i dakle radna mjesta koja će osiguravati dovoljne porezne prihode u državni proračun ali u konačnici radna mjesta koja će radniku omogućavati dostojnu egzistenciju na prostoru na kojem se ta radna mjesta i otvaraju. I ono što je opet indikativno, dakle vodio sam ovdje pred otprilike 3 tjedna jedan mali verbalni rata a tema tog verbalog rata je bila indikativna rečenica „Di su pare?“. E pa šteta je što sada ovdje nema kolege Bulja da mu, evo od prije pola sata informaciju stavim na stol. Dakle u jednom od natječaja Ministarstva poduzetništva koji se događaju od 2016. godine, u kojem je po prvi puta takva forma natječaja upravo za ove najslabije obrtnike i mikropoduzetnike osigurao kroz financiranje Europske komisije 250 milijuna kuna pa sad odgovaravši na temu di su pare, dakle od 714 poduzetnika s današnjim danom je preko 152 milijuna kuna prosječno isplaćene potpore od preko 212 000 kuna, 171 poduzetnik u ovom trenutku ugovara a 130 poduzetnika je na nekakvoj rezervnoj listi ili listi čekanja i u slijedeća 3 tjedna svih 250 milijuna tog natječaja bit će isplaćeno. Prema tome, odgovor na indikativna tipa di su pare u nekim od natječajima je vrlo jednostavan, kod hrvatskih poduzetnika koji u ovom trenutku pametno ta sredstva koriste i otvaraju nova radna mjesta. Hvala lijepa.
Hvala. Na vaše izlaganje su se javili gotovo svi preostali zastupnici, krenimo redom, uvaženi zastupnik Tomislav Panenić, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Horvat, vaša primjedba zapravo prvenstveno moje izlaganje oko golfa je možda viđenje se vaše strane međutim evo ajmo uzeti primjer jedne države kao što je Austrija koja ima negdje 140 golf igrališta. Pobrojite ona golf igrališta koja imaju izgrađenu infrastrukturu tipa hotela ili neku sličnu, tako smještene objekte u samome golf igralištu kao kompleksu pa ćete visjeti zapravo gdje mi griješimo u svemu tome. Znači tamo je golf sport, tamo je golf infrastruktura koja se nadovezuje na ostalo dok ovdje kod nas je golf samo izgovor da bi se napravila nova apartmanizacija. Znači tu bismo trebali pogledati. Sada ako mi idemo podupirati i kroz ovakav zakon, što mi priznajemo? Mi priznajemo zapravo da golf igrališta kod nas nisu rentabilna. Postavlja se pitanje zašto investitori onda nisu došli jer nisu sva područja problematična ako neka područja u Hrvatskoj su suglasna da bi htjela imati golf igralište ili neko bi zabranio da to naprave. Mislim da nije, bilo je uvijek problem kad je lokalno stanovništvo bilo protiv izgradnje. Ali znači do sada po Zakonu o poticanju ulaganja su mogli ostvariti za investiciju ako su gradili na ovaj način, mogli bi ostvariti određene benefite, međutim mi ovdje dodajemo dodatan sadržaj, znači još više povećavamo stupanj našeg investiranja pa se ja pitam onda da li onda mi smo mogli napraviti neke lokalne projekte pa reći našim gradovima, općinama, izgradite golf igrališta i dobit ćete potporu od države. Mislim da bi onda slika bila drugačija i da bi možda oslikavala pravo stanje na terenu. Na ovaj način mi direktno dajemo sredstva za projekte koji načelno nisu isplativi ako mi nismo spremni kao država poticati. Ja ne vidim logiku razvoja turizma na taj način. Hvala lijepa.
Odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Kolega Panenić, ono što je ključno u segmentu razvoja tog oblika sporta, turizma ili bilo čega, dakle mi ovdje u ovom trenutku govorimo o samo i isključivo privatnim investicijama. Dakle, mi ne govorimo o nerentabilnosti državnog ulaganja a vjerujte mi, svaki poduzetnik prije nego krene u bilokakvu investiciju, svoju fizibilnost, 5 puta izračuna i ne ulazi u onaj poduzetnički poduhvat koji ćemo producirati gubitke. S druge pak strane, vi isto tako jako dobro znate da mi u RH onog trenutka kad smo postali punopravna članica EU-a, imamo tzv. kartu regionalnu potpora. Karta regionalnih potpora definira maksimalnu potporu koju investitor može koristiti s obzirom na poslovni nastan odnosno mjesto investicije i svi izvori tih potpora i sav kumulativni iznos ne može premašiti taj maksimalni iznos kojim se određena investicija može poticati. Ja moram priznati da u golfu znam jako malo, ali ako mi u ovom trenutku radimo i gradimo sportske kampove u kojima se događa odbojka, nogomet, plivanje ili bilo koji drugi sport, ja ne vidim razloga, a u ovom trenutku kroz medije čujem da otprilike 5 investitora želi graditi nešto slično na prostoru RH. Pokušao sam saznati od jednog investitora što mu priječi investiciju. Ne riješeni imovinsko-pravni odnosi, nemogućnost ishođenja prostorno-planske dokumentacije, nemogućnost ishođenja građevinske dozvole i u konačnici taj čovjek ne traži nikakvu dodatnu potporu jer on financijsku konstrukciju ima zaokruženu. Dakle, nemojmo mi priječiti stvari koje idu i inerciju same po sebi i kao što je bilo ovdje rečeno u jednom kontinuitetu ovo je samo dodatak zakona koji treba na određeni način polučiti jedan dodatni efekt.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Uvaženi kolega, spomenuli ste između ostalog ovo o čemu je maloprije govoreno golf terene i nešto što je poželjno i nepoželjno. Ja se sjećam svoje mladosti, djetinjstva i sjećam se na desetine dimnjaka u Rijeci, tvornice, ljevaonice, mlake, tvornice papira Vulkan, sjećam se Dine petrokemije na Krku u punom pogonu i znam da mi još sad 27 godina neovisne države, nismo dosegli klimane brojke od prije rata u turizmu. Dakle, nisu nas smetali dimnjaci, nije nam smetala ta silna vrtljavina u gradu i nije nam smetalo 20, 30 000 stanovnika više nego što sad grad Rijeka ima. Ti ljudi su otišli, a otišli jer nema radnih mjesta, jer su se zatvorile sve te tvornice. I onda netko spomene hidrocentralu na Cetini, događanja naroda, LNG na Krku, događanja naroda, sve nam dimi, sve nam smrdi. Golf tereni, nećemo golf terene, ajmo demonstracija. Postoje dvije stvari, ja se toga držim. Demagogija i populizam kojeg smo se toliko naslušali ovdje u Saboru i u medijima i postoji odgovornost donošenja odluka i rad. To su dvije različite stvari. Jedna generira nestanak, odlazak stanovništva, propadanje gospodarstva, ukidanje radnih mjesta, a donošenje odluka i rad, odgovornost koju bi trebali imati mi čelnici gradova i općina, odgovornost u ministarstvima, Vlade, ali i odgovornost nas ovdje u Saboru koju stvaramo zakonodavnu regulativu poput ovog zakona. Ako ćemo na svaku pojavu bilo kakve investicije, golf terena razmišljati o nekakvoj … tko ima kakve koristi i voditi se nekakvom paranojom, nikad ništa nećemo izgraditi i država će još više stagnirat.
Hvala. Odgovor kolege Horvata.
Ma kolega Klariću ja se u potpunosti s vama slažem, dakle niti ćemo građevinsku dozvolu za neki novi golf teren izdati mi ovdje u Saboru izdat će ih stručne službe koje jako dobro znaju što se smije i što se ne smije, samo nemojmo mi stvarati famu da su takvi objekti Hrvatskoj nepotrebni. Povući ću samo jednu paralelu, dakle kolega Panenić je ovdje dobro apostrofirao, ako Austrijanci u svojim Alpama mogu graditi golf igrališta, zašto ih mi ne možemo graditi tamo gdje imamo zapuštena zemljišta i na prostoru na kojem se gotovo ništa ne radi niti ne dešava? Pa pogledajte, jedna Austrija vam danas ima preko 350 malih hidroelektrana. Ja sam siguran da se svi mi ovdje pitamo, pa od kud 350 lokacija u Alpama na kojima je država dozvolila izgradnju takvih objekata. Zamislite vi da vam se danas pojavi jedan zahtjev da u Nacionalnom parku Plitvička jezera zamislite na prostoru gdje ima vode i gdje se jedino može hidroelektrana napraviti, podnese zahtjev za gradnju jednog takvog objekta. Studija utjecaja na okoliš u našoj instituciji koje se zove Ministarstvo zaštite okoliša bi napisala slovima fonta 35, ne može. Dakle u Hrvatskoj ne može u Austriji može, golf u Hrvatskoj ne može u Austriji može. Pa zamislite da neki od poduzetnika želi graditi poligon za vožnju Formule 1 u Hrvatskoj, pa ja mislim da bi 2,5 milijuna Hrvata prosvjedovalo protiv toga ne znajuć uopće zbog čega mi to niti ne želimo.
Sljedeća replika je poštovani zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani kolega Horvat. Javio sam se iz nekoliko razloga. Prvo, da vam se zahvalim u podršci da između dva čitanja vrijedi razmisliti da se dodjela državne imovine proširi van područja potpomognutih područja, zato što sam prije napravio lapsus jer sam rekao 50 jedinica, više od 50% jedinica lokalne uprave i samouprave neće imati pravo na to. Drugo, vaš stav u tom kontekstu me ne čudi zato što i Međimurci i Istrijani uvijek hoće više, uvijek hoće bolje, uvijek hoće brže i nama nikada nije teško raditi pa niti priznati grešku. Ovo što ste vi u svom uvodnom izlaganju rekli koliko je spremnih projekata, koliko imamo aplikacija, koliko će to generirati ako sam dobro upamtio 30 milijardi kuna ukupnih investicija, držim da je to informacija ako je doista to tomu tako, nešto što je pozitivno i nešto što budi nadu u ovom društvu, tako da ja evo samom Ministarstvu gospodarstva želim sve najbolje da to doista tomu tako i bude, a Bogu hvala ako može još i više. Mi kontinuirano pričamo o golfu u RH, ovdje imamo i bivšeg ministra turizma, turizam u ukupnom turističkom prometu iz godine u godinu u Hrvatskoj raste, nastao je veliki broj novih hotela sa četiri, pet i više zvjezdica. No kolegice i kolege koje smo mi dodatne sadržaje koji stvaraju dodatnu vrijednost zbog elementa nesigurnosti u našem širem okruženju što je utjecalo na bolji promet kreirali u ovom međuvremenu? Gotovo ništa. Mi svo vrijeme govorimo ovo ne može, ovo ne ide, ovo ne ide, ajmo početi konačno razgovarati, o zdravstvenom turizmu o biciklističkim stazama, o brojnim projektima pa i o golfu, a ne trošiti najuredniji prostor nego ono što ste vi rekli. Hrvatska je predivna idemo koristiti onaj prostor koji će ga dodatno oplemeniti i stvoriti dodanu vrijednost, a to je državnička politika i to je naš interes, a ne samo ne, ne i ne.
Hvala, molim vas. Ajmo se držati vremena. Odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Pa evo neću se sada ja ponavljat, dakle ovo je očito tema koja je nakon dugo, dugo vremena pomirila sve saborske klubove i drago mi je što uopće o njoj danas raspravljamo. Nije mi drago vidjeti praznu sabornicu. Ali ono što je činjenica i ono od čega ne možemo pobjeći jer ja vjerujem državnoj tajnici i vjerujem svim tim brojkama koje je ona iznijela, a iznijela ja bih rekao jako lijepe brojke koje bi trebalo s ove govornice sa svake od ovih klupa ponavljati barem desetak puta s namjerom da i mediji, da i novine, da i portali i bilo tko drugi tko informira hrvatsku javnost nešto o tome u ovih nekoliko dana veli. Dakle ako državna tajnica velik da je u ovom trenutku 660 aplikacija, ako su se poduzetnici obvezali da ako svih 660 aplikacija prođe, investiraju 31,5 milijardu kuna, otvore 17,5 tisuća novih radnih mjesta, ja državnoj tajnici vjerujem. Ako je u obrazloženju ovog zakonskog prijedloga rečeno da je u ovom trenutku potvrdu ishodilo 258 poduzetnika, ako u ovom trenutku se događa 252 investicije temeljem tih odobrenja negdje na razini 11 milijardi kuna koje će za godinu, dvije ili tri otvoriti preko 9900 novih radnih mjesta, onda ja to državnoj tajnici vjerujem. Dakle nije šala iznositi netočne podatke, ali sam siguran jer sam u toj kući imao priliku jedno kratko vrijeme i raditi, da je ovaj poticajni zakonodavni okvir dobar, da su njega poduzetnici prepoznali, a rezultat toga svega su upravo ove brojke.
Hvala. Sljedeća replika poštovani zastupnik Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, kada u proteklih 15-akgodina uzmete kreditne plasmane onda možete naprosto vidjeti cikluse gdje su bile želje za investicijama, bio je nedostatak financijskih sredstava, mijenjali su se zakoni i tako su išli nekakvi procesi. Međutim nešto što može karakterizirati sve te vremenske periode je politička i pravna sigurnost. I što mi imamo danas? Imamo dobar, kvalitetan materijal. Međutim, mnogi o tom materijalu raspravljaju a da ga nisu pročitali. Nego uzmu rečenicu od nekoga tko raspravlja i onda se zahvate, ulove za to i diskutiraju. E sad se postavlja jedno elementarno pitanje, koliko mi u ovom trenutku u Hrvatskoj imamo poduzetnika koji imaju imovine, a u financijskim sredstvima ih ima vrlo malo koji mogu investirati. Pogledajte bilance, nemojmo pametovati, nemamo bog zna šta. I nemojmo misliti o sebi da smo mi bogom dani, naprosto, kapital ima određenih pravila i tih pravila se držimo. I mi zajedno kako na državnoj razini, kako mi ovdje koje dižemo ruku za određene zakone, jedinica lokalne samouprave, itekako se trebamo pogrbiti i vući da to privučemo, jer jedino na takav način ćemo moći govoriti da nam problem, mirovinskom, zdravstvenog sustava, demografski problem, postaje manji problem. I jedino novo radno mjesto, te probleme rješava, ništa ih drugo ne rješava. Ali, međutim, jeste vidli jučer, silne rasprave, oko čega? Oko ničega. Jeste vidjeli silna prozivanja. Tko će doći investirati u Hrvatsku, ako on sukladno važećem zakonskom propisu, na javnom natječaju dobije nešto, onda ga se netko sjeti za 4, 5 godina prozivati. Tko je lud? Da one svoje novce investirati negdje … [[Govornik se ne razumije.]] I na kraju, kamata za hrvatske poduzetnike, u ovom trenutku, za 3, 4 puta veća od njihovih konkurenata i to je naš stvarni problem.
Odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Kolega Šuker, vi ste u potpunosti u pravu, kada tvrdite da se ovdje za riječ javljaju ne konkretno danas, ali puno puta do sada i oni ne samo koji su ofrlje zakonodavni okvir pročitali, nego oni koji su imali prilike i sudjelovati u izradi takvog zakonodavnog okvira, nikada se s konkretnim poslom nisu bavili, ali u biti o svemu sve znaju. Pa su tako u jednom trenutku hrvatskog poduzetnika, pokušali educirati, da postoji sustav bespovratnih potpora, Europska komisija daje silne potpore i novce, ali morate proći na natječaju. Tim istim poduzetnicima, nisu objasnili uvjete koji taj poduzetnik mora zadovoljiti, da bi uopće prošao na natječaju, pa su neki od naših poduzetnika, dosta misleno ušli u tu projekciju i potrošili ogromne novce, a nakon toga im je ili su im ministarstva rekla, više sreće drugi put. Dakle, stvarati poduzetniku, zakonodavni okvir, za investiranje, koji će mu biti prepreka, a ne poticaj, je isto tako kao što ste rekli, jedan vremenski okvir nekih vlada koje su upravo to radile. Dakle, ja sam imao prilike doživjeti to, da za stol pozovete 15 poduzetnika i pitate ih zašto ne apliciraju, svi su rekli, bojimo se jer nas to košta, a garancije nikakve nema. E kad im objasnite malo drugačije i stvorite zakonodavni okvir, u kojem oni ne moraju participirati prije nego će dobiti potporu i ne trebaju u investiciju prije nego će biti sigurni da potporu dobijete, onda će investitor investirati, sigurno i sretno.
Hvala. Sljedeća replika je poštovani zastupnik Tulio Demetlika.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Kolega Horvat, evo od onog vašeg uvoda, kad ste spomenuli 2005. kako je krenulo i slažem se u potpunosti s vama da je ovaj prijedlog izmjena, dopuna je jedno usklađivanje i stvaranje kvalitetnijih uvjeta, za naše poduzetnike i za one koji imaju želju i volju za ulaganja u novoj proizvodnji i nova radna mjesta. Ali, mene nešto tu brine. Znači nije vezan, zakon nije prepreka. Ali, vezano za Ministarstvo gospodarstva, jučer smo imali prijedlog proračuna, za 2018. vidite, 2 stavke u ministarstvu, gdje se smanjuje, znači razvoj unaprjeđenje konkurentnosti i restrukturiranje industrije, sa 531000 na 96 indeks 18,1 i drugo jačanje konkurentnosti malog i srednjeg poduzetništva sa 215195 na 123 milijuna, to znači indeks 57,2. Znači tu vidimo pokazatelj , nešto ova Vlada ima namjere smanjivati vezano za razvoj gospodarstva. Drugo, ovi gospodarstvenici što ste i rekli i najavili, koji su postavili zahtjeve i 9000 novih radnih mjesta, ne vidim problem u poticajima od strane Ministarstva gospodarstva. Vidim problem što kod nas ovakve investicije se polako smanjuju upravo iz jednog drugog razloga, a to je ja ću reći pravni okvir sigurnosti i stabilnosti. Gospodin Šuker, je izašlo van, a to je jedan problem i drugi problem je što nama nedostaje kvalificirane i efikasne radne snage. Znači u onom drugom dijelu gdje ova Vlada zaostaje ili sporo radi, a to je upravo na otvaranju strukovnih škola ili centara za izvrsnost, jer mi danas isporučujemo iz srednjih škola, radnu snagu koja nije dovoljno školovana, educirana, za sofisticirane tehnologije koje dolaze do nas. I onda iz trećeg razloga, ti radnici koji se zapošljavaju, imaju puno niže plaće nego u razvijenim zemljama. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Da za hrvatsku javnost i nas ovdje sve skupa ne ispadne da smo popili kavu prije nego smo krenuli diskutirati, mi se u svemu slažemo. Igrom slučaja zbog toga jer dolazimo iz sličnih regija, ili zbog toga jer razmišljamo isto, manje je bitno. Dakle, ja sam siguran, ja sam siguran, pokušajte zapamtiti današnji datum, ako ovaj saborskih mandat bude onaj regularni mandat da ćemo mi doživjeti ovdje tematsku sjednicu na temu strukovno obrazovanje. Tematska sjednica Hrvatskog sabora, dogoditi će se na tu temu, ili na temu tržišta rada, iz jednostavnog razloga, jer mi u Istri i mi u sjeveru Hrvatske, a polako i Slavonija, polako, uz ta iseljavanja, osjećaju nedostatak radne snage. Opet ću ponoviti, nije svejedno, kakvo radno mjesto otvarate i nije svejedno dali ćete tim radnim mjestom prolongirati iseljavanje ili ćete čovjeka zadržati, omogućiti da nešto gradi i radi ili potaknuti njegovo razmišljanje da svoju sreću traži u nekim od zapadnoeuropskih zemalja. Ali s druge strane ono što vas moram, ali ne ispraviti u smislu da vas kritiziram, nego ispravit ću vas dobronamjerno. Dakle, ova poticajna mjera u proračunu za sljedeću godinu je gotovo poduplana. Dakle, 70 milijuna kuna nikad do sada nije bilo predviđeno za sustav poticanja investicija. U 2018. je to upravo tih sedamdesetak milijuna kuna i ja sam siguran da će i tih 70 milijuna kuna biti premalo. I kad se mjera ne može u osmom, devetom i desetom mjesecu nastaviti u kontinuitetu do kraja godine jedini je razlog jer u proračunu za takve poticajne mjere nedostaje više sredstava.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Totgergelia. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pa evo kolega Horvat, danas praktički svi govornici su se složili oko i praktički skoro imaju iste ili vrlo slične stavove i konstatiralo se nekoliko puta da se vodi jedna kvalitetna rasprava. Međutim, ponukan sam kolegom Beusom kad je govorio o stvaranju percepcije u javnosti i odgovornosti političara za tu percepciju. Kad pogledamo šta su danas novinari i novine pisale, onda na svim naslovnicama praktički možemo vidjeti jedino kako saborski zastupnici lupaju po klupama. Ne vjerujem da ćemo sutra u novinama na naslovnicama imati ovu današnju raspravu o ovom zakonu. I mislim da tu i mi koji sjedimo u Saboru trebamo imati jednu veću dozu odgovornosti, da upravo nas bude više kad govorimo o ovakvim ozbiljnim stvarima, da jučer je bila također rasprava o ozbiljnim stvarima jer je bio proračun. Ali eto van na kraju izađe jedino kako zastupnici lupaju po klupama. To je jedna stvar. Druga, bio je kolega Šuker spomenuo poduzetničke zone. Imali smo nesreću sa poduzetničkim zonama da taman tamo negdje 2008., 2009. kad smo ih pozavršavali i kad ih je trebalo početi puštati u funkciju, e onda je došla ona ekonomska kriza gdje su mnogi poduzetnici koji su i krenuli krahirali i sad u tim poduzetničkim zonama imamo objekte koji su započeti ali nisu do kraja pušteni u funkciju. A onda s druge strane novi poduzetnici koji trebaju doći e sad nemamo ih gdje dovesti u naše gradove i općine. I upravo u tom dijelu i ovaj zakon nam treba pomoći da dovedemo lakše poduzetnike i da im imamo ponuditi, uglavnom se tu u ovim kontinentalnim dijelovima radi o zemljištu koje je u vlasništvu Republike Hrvatske. I sad dolazim do onog dijela, a već mi je skoro isteklo vrijeme, ali još dvije, tri rečenice za potpomognuta područja [[Upadica Reiner: Hvala.]] Ja u potpunosti razumijem predlagatelja jer upravo, evo rečenica jedna, jer upravo …
Kolega Totgergeli prešli smo značajno vrijeme. Evo molim vas odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Pa neću ništa puno govoriti, bilo bi mi draže da u ovih dvije minute kolega Totgergeli upotrijebi za svoje izlaganje u potpunosti je u pravu. Jako malo javnog mnijenja vezano je uz ono o čemu govorimo jako puno o onome, dakle o načinu na koji tu našu diskusiju, a ovu danas pogotovo novinari prenesu javnosti. Ja si tu očito jako malo mogu pomoći, ali za razliku od nekih drugih saborskih zastupnika nisam siguran da se baš u svaku javnu raspravu mogu uključiti. Ali o onima o kojima nešto znam i imam neko i ono formalno i neformalno znanje siguran sam da ću braniti svoj stav i stav svih nas koji … [[Govornik se ne razumije.]] iz koje dolazite vi, ja, kolega Demetlika želimo bez obzira što je u jednom vremenskom periodu iskoračila malo brže nego drugi krajevi Republike Hrvatske. Potpuno isti status i iste benefite kakve ima cijela RH.
Hvala. Sljedeća replika poštovana zastupnica Ninčević-Lesandrić.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Horvat, ako sam dobro razumjela, a ispravite me, ušla sam taman dok ste pričali, pa ako je krivo vi se zapravo slažete da ne treba dodatna potpora za ulagače, investitore za golf, ja se s tim slažem. Ako oni već imaju sredstva za taj golf ne treba im još naša posebna dodatna potpora. Dajemo ju rađe za istraživačko-razvojni centar koji čak ne bi vjerovali neki poduzetnici u Hrvatskoj žele raditi, obzirom da ionako i onako premali, odnosno manje od 1% BDP zapravo ulažemo u ARENDI. Međutim, ono za što sam se ja javila na repliku to je ovo vaše spomenuli ste raspravu prije tri tjedna gdje je kolega Bulj pitao di su pare. I vi i ja znamo da nitko nije pitao di su pare, tipa pare su nestale kad ste nam i vi upravo ovdje na sjednici rekli da pare imamo na računu. Dakle, radi se o tome da ta sredstva ne postoje godinu i tri mjeseca i nemojte mi reći da vam je normalno jer znam da nije, pričali smo o tome da poduzetnici se prijave na natječaj 1.9. prošle godine, a sada dobivaju pare. To je nakon godine i tri mjeseca i to je van svake pameti, zato što godinu i tri mjeseca taj poduzetnik pet puta propadne i pet puta se podigne. Pa uostalom investicija koja mu je trebala prije godinu i tri mjeseca više mu možda danas ne triba jer se mijenjaju trendovi na tržištu. E sad, kad smo već kod tog poduzetničkog impulsa meni je drago što se vi slažete da je to jedan super projekt jer ja se slažem s tim da je to jedan fenomenalan projekt, zapravo jedini koji je nudio mogućnost nepovratnih sredstava mikro i malim poduzetnicima, pa kako stoji u odgovoru od prije neki dan ministrice Dalić, zastupničko pitanje kaže da se ukida poduzetnički impuls i da se više neće ponavljati nikakav natječaj tog tipa. Pa mene zanima iskreno vaše mišljenje pošto znam otprilike vaše mišljenje o malim, mikro i malim poduzetnicima i način njihovog poticanja, da li se vi slažete sa ovim da se to više neće ponavljati, jer kako piše u pitanju oni imaju na raspolaganju razne kredite i zajmove koji se zasigurno ne mogu uspoređivati sa nikakvim nepovratnim sredstvima pogotovo kad pričamo o mikro i malom poduzetništvu. Hvala.
Odgovor poštovanog zastupnika Horvata.
Sad bih ja pitao da li i one dvije minute prethodne mogu koristiti za odgovor, tako da četiri minute bi mi bile prekratke. Kolegice kada vi velite da li investitorima u golf terene treba ovakav način dodatne potpore, onda ja vas pitam kakve to potpore ti investitori danas koriste. Ja ne znam, ja mislim da nema nikakvih potpora u ovom segmentu i da je ovo jedina potpora koja može privući investitora da dođe i gradi golf teren na prostoru RH. Složiti ću se s vama godinu i tri mjeseca čekati ugovor nije normalno, nije normalno. Ali isto tako postavljati pitanje „Gdje su pare?“ ja odgovaram na to pitanje. Dakle pare su kod hrvatskih poduzetnika, kod njih 714 na računu, kod njih 171 u fazi odgovaranja i na rezervnoj listi od 130 poduzetnika i za 14 dana svih 250 milijuna kuna će se isplatiti obrtnicima…/Govornik je isključen./ [[Upadica: Pare treba stvoriti.]] [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Hvala. Sada će, molim vas, sada će u ime Kluba zastupnika HNS-a govoriti poštovana zastupnika Božica Makar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena državna tajnice sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Evo pred nama su izmjene i dopune Zakona o poticanju ulaganja. Danas je bilo tu raznih razmišljanja da li će one doprinijeti privlačenju investicija, sigurno će doprinijeti. Ali da su one jedine te izmjene zakona ili taj zakon koji će doprinijeti sigurno neće. Svjesni smo svi koliko imamo tu raznih još prepreka. Još uvijek nas se percipira kao državu gdje je administracija velika, gdje su česte izmjene zakona bez obzira i na ove napore svih nas tu u Saboru a i prijašnjih Vlada da se to smanji, da imamo radnu snagu koja ne odgovara današnjim potrebama, sve to stoji. Međutim što i mi radimo ovdje? Koliko puta smo nazvali naše poduzetnike lopovima, koliko puta? Da li mislite da oni to ne slušaju, da li je to ugodno čuti? I to mi ovdje hrvatskih zastupnici, zastupnici i njihovi, i oni su nas birali. Oni su ti od kojih mnogo očekujemo a istovremeno ih toliko omalovažavamo da ima onih koji ne rade korektno, ima ali ima daleko više onih koji stvarno brinu i o investicijama i o tome da redovito isplaćuju plaće, da maksimalno isplaćuju plaće, koji nisu dužni ni dan državi poreza ni doprinosa, ali to je nama nebitno, mi jednostavno sve u isti koš pa kako bude, bitno da mi pričamo tu. Da slušaju samo naši poduzetnici, pa slušaju to i ostali koji planiraju investirati ovdje. I oni sve podatke koje je navela državna tajnica, koje je naveo kolega Horvat, o kojima je tu bilo još rasprave. Ne neće to biti sutra u medijima jer to je nebitna stvar, daleko su interesantnije druge stvari pa mislim da i mi moramo malo povesti brigu na koji način diskutiramo i kako se odnosimo prema pojedinim skupinama a naročito o našim poduzetnicima od kojih puno očekujemo. Imali smo i do sada ovaj zakon, zadnji je bio iz 2015. da su izmjene bile dobre, imali smo i ranije ono što je bilo poboljšano kada je HAMAG BICRO uveo da se ne trebaju više dostavljati odnosno da poduzetnici ne trebaju sami dostavljati u papirnatom obliku i vaditi sve te potvrde jer znamo kakvi su to bili elaborati odnosno registratori papira nego su oni sami osiguravali sve ono što je bilo moguće osigurati. Međutim, ono zbog čega mi je drago da se taj zakon iz 2015. mijenja. Naime, znamo da smo onda imali Ministarstvo gospodarstva i Ministarstvo poduzetništva i obrta. I kada se raspisao natječaj bilo je poduzetnika koji se nisu mogli javiti ni na jedan natječaj. Radilo se naime o sljedeće, radilo se o organizacijskom obliku. Oni nisu bili trgovačka društva da bi se mogli javiti na natječaj Ministarstva gospodarstva ali istovremeno nisu se mogli javiti na natječaj poduzetništva i obrta jer su zadovoljavali odnosno prelazili su jedan od ona dva kriterija a to je da su spadali, da su imali preveliki prihod i automatski nisu mogli biti među obrtnicima koji su mogli koristiti ova sredstva. Zbog toga je stvarno dobro da nakon 5 godina su svi u jednakom statusu odnosno i da oni obrtnici koji zapošljavaju oko 100 ljudi ostvaruju prihode ali imaju organizacijski oblik obrta sa plaćanjem poreza na dobit mogu sudjelovati u tim natječajima. Pa smo tako imali situacija onda da su ti obrtnici jednostavno morali kupovati strojeve koji su bili stariji jer nisu mogli nigdje aplicirati za sredstva i zato je dobar ovaj zakon koji sada omogućava da se i taj dio na taj način rješava i da može sudjelovati sa tim svojim sredstvima koje je kupio u tom dijelu kao vlastita ulaganja. Tu imamo evo sad riješen taj problem i stvarno smatram da je to dobra izmjena u tom dijelu. Od ostaloga što je također dobro to je uvođenje povoljnijih uvjeta za ostvarivanje potpora u ulaganju mikro poduzetnika što sam rekla kroz uračunavanje u opravdane troškove, unos korištene opreme do maksimalno 5 godina ali i produljenje razdoblja popunjavanja minimalnih potreba broja novih radnih mjesta. Tu postoji dilema koja je ciljana radnog mjesta, koliko bi trebalo zaposliti. Međutim, mi već sada imamo situacije da nam čak daleko veći problem predstavlja očuvanje postojećih radnim mjesta jer evo u dijelu iz kojeg ja dolazim nema toliko nezaposlenih ali ima oni koji trebaju raditi ali trebaju raditi na drugim radnim mjestima. Naime, tu postoji jedan veliki problem što ima kod nas izuzetno puno izvoznika. I u izvozu se traži kvaliteta a kvaliteta se može postići stvarno novom tehnologijom, nabavom novih strojeva. Dakle ako se žele zadržati i ta radna mjesta treba prekvalificirati radnike i treba vidjeti isto mogućnosti kako u tom dijelu na neki način stimulirati jer ti ljudi isto velim uplaćuju doprinose i normalno da će uplaćivati više ako postignu vani višu cijenu, ali je pitanje da li će uopće izvoziti ako dođe se u situaciju da kvaliteta ne može pratiti kvalitetu koja postoji na tržištima vanjskim. Tu imamo još i dosta je bilo riječi o logističkim i distribucijskim centrima. Smatram da treba još dobro analizirati i procijeniti, ima tu u članku 12. točno specificirano i navedeno što tu spada, ali možda ne bi bilo loše da se još jedanput to sve proanalizira. I ono sa čime se slažem, a složila se i većina mojih kolega je to da je potpora za sada predviđena samo za imovinu u vlasništvu RH koja se nalazi na potpomognutim područjima. Smatram da bi i ostale jedinice lokalne samouprave u tom dijelu zakona odnosno o Zakonu o poticanju ulaganja trebale imati isti status odnosno iste mogućnosti. Moguće je drugim zakonima i stimulirati i znamo da treba i da se zalažemo za ravnomjerni razvoj cijele Hrvatske i tu apsolutno stoji, međutim u ovom dijelu slažem se s kolegama koji su to prije već naveli. I ono što još samo na kraju da velim da ćemo mi u prvom čitanju podržati ovaj zakon kao klub HNS-a, ali da ipak očekujem da se još razmotre ove neke primjedbe. Hvala.
Hvala. Imamo više replika po običaju. Prva je poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice Makar, dobro je da ćete podržati ovaj zakon. Ja mislim da poduzetnici u RH u biti željno iščekuju te promjene i pomoći koje će se ostvariti sa njime, ali oni još željnije iščekuju da li će gospodin Vrdoljak uskočiti u Vladu jer ako on uskoči onda će sigurno gospodarstvo krenuti značajnije naprijed i to je nešto šta sada evo vjerojatno poduzetnici sa nestrpljenjem čekaju jer njegovo odsustvo iz politike proteklih šest mjeseci zbilja smanjilo koncentraciju kvalitete i dosljednosti i ideja i nekih inicijativa, tako da vjerojatno su poduzetnici i birači u Hrvatskoj jako zainteresirani da se gospodin Vrodljak vrati u hrvatsku politiku, hrvatsku Vladu. Pa vas ja molim da ga i osobno stimulirate, nema potrebe da bude samozatajan, da se čuva jer on ima još tako puno dati, ne samo HNS-u koji će postati sada predsjednik uskoro, ponovo nakon što se odmorio malo, nego zbilja ima još jako puno dati hrvatskoj politici. Hvala lijepo.
Odgovor poštovane zastupnice Makar.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras. Ja se zovem Božica Makar, ja sam zastupnica u Hrvatskom saboru koja jednom riječju nije spomenula ništa od ovoga što te vi danas rekli i sigurna sam bilo koji poduzetnik je danas slušao vašu repliku bit će posebno ponosan na nju. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Tomislava Klarića.
Evo uvažena kolegice, vi ste spomenuli, ali nisam se zato javio na repliku, ali me ovo potaknulo što smo malo prije čuli na onaj dio priče da su poduzetnici svi valjda lopovi, da smo svi kriminalu kakva klima to se stvorila u Hrvatskoj. Evo upravo je kolega naš u svojoj replici joj dao još jedan doprinos stvaranju nekakve takve klime. Ali ono što je bitno možemo govoriti da smo svi čelnici jedinica lokalne samouprave, gradonačelnici, načelnici nekakvi lokalni šerifi, možemo govoriti da su brojni poduzetnici nekakvi kriminalci, ali bit ovog našeg postojanja ovdje je zakonodavni okvir koji stvaramo upravo ovim zakonom mogućnost tim poduzetnicima da krenu u investicije i da grade. Ja sa velikim zadovoljstvom vidim na svom području svaku onu veliku bijelu tablu na kojem je hrvatski grb i grb EU, gdje piše sufinancirano sredstvima EU, gdje se rade hale, gdje se rade pogoni. I to je nažalost nešto što nećemo moći pročitati u medijima, što nećemo moć gledati previše osim malih crtica na nekakvoj televiziji, na nekakvim portalima nego ćemo gledati upravo ovakva lupanja, ovakve blesavoštine da tako kažem i sramoćenje politike, političara i svih nas u današnjoj raspravi ovdje od IDS-a od ovdje preko naših zastupnika, svi koji su konstruktivno raspravljali poput vas o ovom zakonu i onom što taj zakon donosi ovoj državi, tom investitoru, onom čovjeku koji je preuzeo na sebe rizik da možda stavi svoj dom pod hipoteku da bi krenuo u investiciju, da bi stvarao novu dodatnu vrijednost za sebe prvenstveno, ali stvarajući za sebe, stvara i za one ljude koji će raditi u toj njegovoj hali, koji će primati plaću, za sve one koji će plaćati PDV na onu robu koju on proizvode koji će puniti državni proračun.
Hvala. Odgovor poštovane zastupnice Makar.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Pa uvaženi kolega, neću ponavljati ono što ste reli jer zapravo se slažem s većinom toga. Na prvi dio se neću osvrnuti jer jednostavno ne želim. A ovo što se tiče naših poduzetnika, pa normalno svako od nas ovdje prisutnih tko je bar jednom pokušao nešto samostalno zna što to znači, zna cijeniti svaku kunu, zna cijeniti svaku pomoć s bilo koje razine, a naročito ako mi tu donesemo zakone koji mu omogućavaju da krene i da bolje radi. Hvala.
Zastupnik Maras je digao pločicu povrede Poslovnika. U čemu je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepo gospodine. Povrijeđen je 238. ali i jedan dio oko vođenja sjednice jer gospodin Klarić se trebao javiti prije nego šta je gospođa Makar završila, ali nije se javio. A onda ima posebne sposobnosti, jer je u svojoj replici rekao, da se referira na ono što sam ja govorio poslije gospođe Makar, znači on je očito onda predvidio što ću ja reći, jer se replikom javio upravo na to. Znači, ili je gospodin Klarić vidovit, ili je prekršio Poslovnik. A meni je izuzetno neugodno, što se gospodin Klarić tako loše osjeća, jer ja ovako ugledne zastupnike iz HDZ-a svojim zastupnika u Hrvatskom saboru, pred hrvatskom javnošću unizujem. Znači, žao mi je evo ja vam se ispričavam, vi biste vjerojatno imali vjerojatno ogroman ugled, da ja sad nisam održavao ovu raspravu, jer bi se vaše mudre riječi široko čule. Evo, žao mi je što sam unizio vašu raspravu, koja je zbilja bila vrlo kvalitetna. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Maras, procjenjujem, da naravno nije Poslovnik povrijeđen, a to znate i vi sami. Znate i vi sami jer ste zlorabili instituciju povrede Poslovnika. Sljedeća replika je poštovanog zastupnike Mire Totgergelija.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Pa kolegice Makar, ja se ne slažem u onom dijelu, gdje ste se vi složili sa kolegama koji dolaze ugl. ovako više razvijenih županija i kad kažu da treba u potpunosti izjednačiti sva područja, znači u tom dijelu, gdje pričamo o potpomognutim područjima, ja mislim, da ta područja ipak treba imati određenu prednost. I tu se slažem sa predlagateljima zakona i razumijem ih zašto je to tako u ovom prijedlogu zakona napisano. Naime, ajmo sad usporediti ta područja, gdje ugl. je više područja koja dolaze kao potpomognuta područja. Recimo, moja županija, slavonske županije. One po gospodarskoj snazi se nalaze pri dnu u RH. I da bi tamo doveli investitore, trebamo im u svakom trenutku dati nešto više, nego u onim dijelovima, gdje oni ustvari dolaze i sami. I u tom dijelu, potpuno razumijem predlagatelja, jer recimo, tu se sad dosta pričalo o golf igralištima. Kad bi išli graditi golf igralište negdje u Slavoniji, pa teško bi jako investitora naveli, ako mu nedamo neke super pogodnosti u odnosu na recimo područja, kao što su recimo Istra, pa čak i ovi dijelovi koji su jako blizu Gradu Zagrebu. Zato razumijem predlagatelja i u tom dijelu se ne mogu složiti sa kolegama koji dolaze iz područja koja nemaju puno, područja koja su potpomognuta, pa tu se malo i razilazimo.
Odgovor poštovane zastupnice Makar.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvaženi kolege, i dobro je da razmišljamo različito, ali da iznesemo argumente i da postignemo zajednički dogovor. Odnosno, da izvedemo zaključak što je to što je najbolje. Ima puno stvari koje mogu doprinijeti tome da se investira u potpomognuta područja. Da li je upravo ovaj? Možda jedan segment. Ali, je pravo da se samim tim onemogući drugim jedinicama lokalne samouprave isti start u tom dijelu? Odnosno investiranje? Sigurno postoje prednosti koje imate vi. Postoje prednosti koje ima Istra, postoje prednosti, koje ima naš sjever, sve postoje određene prednosti. Da li je to radna snaga, da li je okoliš, da li su drugi uvjeti, da li neka položajna rentača u pitanju, odnosno, položaj da li je određeni. Ali, sve to treba sagledati, ali ovim zakonom, mislim da to ne možemo riješiti, nego da treba vidjeti mogućnosti izmjene tog dijela. Hvala.
Hvala. Sada će, idemo na pojedinačnu raspravu. Imamo samo jednu, a to je poštovanog zastupnika Marasa. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege. Evo, na početku rasprave, moram reći, da sam pomalo i nervozan, jer se bojim da sa svojom raspravu ne banaliziram ove kvalitetne i vrhunske rasprave, koje su imali kolege iz HDZ-a, koji evo, vjerodostojno predstavljaju politiku na vlasti već nekoliko godina, samo od vjerodostojnosti ne vidimo ni V. Tako da sa te strane ispričavam se unaprijed kolegama ukoliko njihove ozbiljne rasprave će biti zasjenjenje mojim banalnim raspravama po njihovom mišljenju. Ali, nema veze. Idemo na zakon, idemo na ono što je bitno, a što smo ovdje bitno i što je potrebno naglasiti, a to je da uz sve napore koje naša Vlada radi, mi u ovoj godini, u prvom tromjesečju, imamo manje izravnih ulaganja za 126 milijuna eura, odnosno, 22,8%. Pa i uz sve kvalitetne rasprave koje smo čuli ovdje iz Kluba zastupnika HDZ-a, uz sve napore koje Vlada radi, nažalost, rezultati nisu dobri i trebamo se ovdje svi skupa pitati zašto je to tako. Možda će sada kada Vrdoljak dođe u Vladu biti bolje. Ostavljamo i tu mogućnost, ali činjenica je da u prvom tromjesečju ove godine imamo 22,8% manje ulaganja. Kada pogledamo EU, u 2016.g. od 5845 ulaganja u EU, u Hrvatskoj je realizirano njih 34. Kompariramo li veličinu RH i teritorijalno i po broju stanovnika, vidimo da jako zaostajemo za prosjekom EU i da tu nismo napravili dovoljno. I to su podaci, to je ono od čega ne možemo pobjeći, to je ono što govorimo i mi u opoziciji da se ništa ne radi, po pitanju reformi, da smo pali 8 mjesta na doing business listi. Koliko god rasprave u saboru bile banalne ili mudre kao od kolege Klarića, mi u Hrvatskoj smo pali 8 mjesta na duing listi. Za to nije kriv Miro Bulj, za to nije kriv Gordan Maras za to su krivi oni koji drže većinu u RH, za to su krivi zastupnici koji su podržavali i koji podržavaju ovu politiku koja ne radi gotovo pa ništa i 8 mjesta je jedan zabrinjavajući rezultat koji govori da idemo u krivom smjeru, da ništa od reformi, ništa od uklanjanja barijera, ništa od smanjenja administracije, ništa od onoga svega što smo slušali već sada prije više od godinu dana. To nije inicijativa i nadležnost Sabora da radi, mada i zastupnici u Hrvatskom saboru predlažu određene stvari ali kada čovjek nešto predloži kao što sam ja predložio nekoliko zakona, onda ni ovi kvalitetni zastupnici iz HDZ-a poput gospodina Klarića ne podržavaju takve inicijative i ne daju podršku tome da hrvatskim poduzetnicima bude lakše jer oni samo čekaju prijedloge Vlade. A kako njih nema ili sporo dolaze ili su kozmetičke prirode, onda nije ni čudno šta u prva 3 mjeseca ove godine imamo 126 milijuna eura izravnih stranih ulaganja manje nego šta smo to imali u istom razdoblju 2016. godine i moramo biti svjesni da situacija nije dobra. Mora biti bolja to se vidi iz planiranja Vlade, evo to gospodin Šuker vrlo dobro zna, prateći jučer raspravu o proračunu i analize, nestale su one projekcije od 5% rastu, obećanja, vjerodostojnih politika HDZ-a o stotine tisuće novih radnih mjesta koje će se otvoriti, sad smo se sveli na to da smanjujemo stope rasta iz 2016. odnosno 2017. do 2018., 2019. na kraju umjesto 5 bit će 2, 2,5 ako bude i to su planovi koje Vlada Andreja Plenkovića daje. I onda se postavlja pitanje zbog čega kada imamo mogućnost, kada je rast gospodarstva, kada se proračun puni bolje nego ikada, kad su prihodi od PDV-a veći nego što su bili primjerice 2015. godine, zbog čega se više ne investira u gospodarstvo, zbog čega se primjerice ne ispuni obećanje opet kolega iz HDZ-a da se smanji stopa PDV-a ako imamo 10 milijardi kuna više od PDV-a šta je 25% na apsolutnom iznosu, zbog čega se sne smanji za 1, 2% stopa PDV-a i tako poveća kupovna moć građana. Znači mi nemamo ulaganje u kupovnu moć građana, nemamo olakšanje gospodarstva, ne štitimo svoje tržište i na taj način ne napravimo odnosno nismo napravili u ovih godinu dana i nešto gotovo pa ništa kako bi iskoristili povoljnu europsku klimu koja nas vuče naprijed ali ne dovoljno koliko bi mogla. Što se tiče golf terena, ta priča je ispričana više puta, ne mogu ja to shvatiti ni sada zbog čega kolegama iz MOST-a to toliko smeta kada se radi o jednom prostoru koji bi sve oplemenio i koji se može prostorno isplanirati tako da nema nikakvih zamjerki niti grad niti građani. Na kraju krajeva, ljudi koji su prodali svoju zemlju su i zaradili novac, investitor stoji tamo neko vrijeme i sad imamo situaciju da nas ljudi razmišljaju tužiti investitori umjesto da se tamo gradi nešto, da se zaposli naša građevina, da od turizma dobijemo određeni novi prihod, da Dubrovnik dobije novu atrakciju, znači sve to u Hrvatskoj po meni ide presporo. Ali generali ja mislim da nisu problemu naši to što se ne može realizirati golf teren na Srđu, naši su problemi ti što u ovim trenucima kada se može napraviti puno, ne radimo gotovo pa ništa, ni u povlačenju sredstava EU-a. Da nema poljoprivrede vjerojatno ne bi bilo ni ovo iskorišteno šta je iskorišteno u području poduzetništva, nešto o tome su govorili i zastupnici MOST-a Bulj i gospođa Ninčević-Lesandrić u svojem zaštitnom sloganu di su pare kada vidimo da ne možemo povući ni te bazične, minimalne sitne iznose za naše poduzetnike da oni čekaju mjesecima, da se to nije uspjelo realizirati, ja mislim da je onda odgovor zbog čega je i rast i investicije sporiji nego što bi to trebalo biti. Da se ne koristi ni poduzetnički impuls na najbolji način, tako da nevjerojatno je recimo da u ovim raspravama se toliko kritizira zadnjih godinu, godinu i pol dana, to je evo gospodin Bulj dobro primijetio, godinu i pol dana HDZ-ove Vlade u odnosu na ono što je bilo prije, kao da je ova Vlada bila 8 godina pa kad ima toliko negativnih primjera u ovim projektima koje kolega Bulj spominje. Ja ću podržati i u prvom čitanju ovaj zakon, nadam se da će on rezultirati određenim promjenama u odnosu prema investitorima, da će rezultirati novim investicijama u RH i da ćemo na kraju imati bolje rezultate nego koje imamo sada ali to ne ide bez ozbiljnih reformi, to ne ide bez boljeg mjesta na Doing Business ljestvici, 8 mjesta izgubiti u godinu dana da gledamo Makedonce sa zavišću kako su oni uspjeli uz sve političke nestabilnosti riješiti određene stvari, ja zbilja ne razumijem. To pokazuje nedjelovanje, odnosno ne neki značajan rad u proteklom razdoblju ali na to smo već naučili jer nije to samo jedan projekt, to su spominje i INA i sve ono što je vezano uz to. Nitko se nije pitao u Hrvatskoj zašto imamo u proizvodnji ugljikovodika pad i da recimo imamo razinu proizvodnje iz 2014. godine da bi stopa rasta bila viša, zašto to konstantno pada, zašto ne riješimo problem već sa MOL-om, zašto se nije kupila INA kada se već obećala, puno toga je neodgovoreno odnosno puta toga se priča a malo toga se radi. I to bez obzira, opet kažem da li imali ovako kvalitetne rasprave kao što je primjerice od gospodina Klarića u Hrvatskom saboru ili ove banalne kao što je to po njegovom mišljenju moje. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo replike, naravno. Prva je poštovanog zastupnika Klarića.
Evo ja se od svega srca zahvaljujem kolegi zastupniku Marasu što je pohvalio moju raspravu koja uistinu je dobronamjerna i korektna. Zahvaljujem se i pohvaljujem mu se na njegovoj izjavi da će podržati ovaj zakon, znači da je kvalitetno i pripremljen. A zašto nam je situacija ovakva? Ja se sjećam jednog ministra koji se slučajno prezivao isto kao i kolega Maras, koji je bio 4 godine ministar poduzetništva a tada sam i ja bio ovdje u Saboru a bio sam i gradonačelnik i zamrle su sve investicije praktički u onom dijelu, ništa se previše nije gradilo niti radilo. Između ostalog i ovaj zakon a i brojni drugi zakoni se moraju mijenjati. Zbog takvog rada Vlade najveći domet tog ministra, žustre rasprave bio je Zakon o pogrebničkim usluga ma gdje se mrtvaca pretvorilo u tržišnu robu po izjavi kolege Linića u tom trenutku. Sjećam se i zakona koji direktno utječe na ovo za što smo mi iz opozicije tada svojevremeno tom istom ministru gospodinu Marasu sugerirali da to ne čini kada je upravo ono što je tema ovog zakona državno zemljište, gradovima i općinama ukinulo pa i u ovom dijelu bodovanja za europske fondove onemogućilo dobivanje državnog zemljišta. Kada je stavio u obuhvat svih poduzetničkih zona na područjima jedinica lokalne samouprave kriterij od 60% u krugu od 20km. Pa i one zone koje su bile 80% popunjene i ti gradovi i općine nisu mogle dobiti i ne mogu dan danas zbog tog zakona dobiti državno zemljište pa moramo mijenjati taj zakon i blokirani smo jer nemamo tih 5 bodova za kandidaturu na te fondove iz naprosto razloga jer je taj ministar sposobni, vrli kada je krenula poduzetnička klima vrlo jako i dobro, promijenio taj zakon i onemogućio da ti gradovi i općine dobiju to državno zemljište.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepo. Gospodine Klarić, ne morate se zahvaljivati, ja jednostavno to sam morao primijetiti, ja vas pratim već neko vrijeme i moram reći da me ljudi zaustavljaju na cesti i kažu tko je onaj iz Bakra, taj zbilja govori sjajne rasprave. I ja sam to evo sad morao i javno vama reći, to je zbilja nešto što već i građani šire primjećuju i traže više vaših rasprava jer to oplemenjuje rad ovog Sabora. Znači s te strane nemojte se zahvaljivati to je nešto što je opće prihvaćeno, svi vjerojatno znaju za gospodina Klarića iz Bakra i njegove rasprave. A što se tiče ovog drugo dijela, pa dok je taj gospodin odnosno moja malenkost bila ministar mi smo na doing business ljestvici rasli. Ne znam da li više vjerujete Klarićevim ljestvicama i da li mi ovdje u Saboru više vjerujemo Klarićevim ljestvicama ili doing business ljestvicama. Ja bih nekako bio skloniji Svjetskoj banci nego šta bi bio sklon vama. Evo nemojte se naljutiti i jako dobre su vam rasprave ali ipak to znanje i procjenu Svjetske banke uzimam malo sa više ozbiljnosti i respekta nego što su vaša izvješća. Što se tiče poslovnih i poduzetničkih zona pa ja sam protiv toga da država daje na sve strane a da zone stoje prazne. I to je tako. A ako ste već to primijetili kao veliki problem, pa niste vi od jučer na vlasti. Znači ovo je već druga godina prošla, koliko vam treba za takav jedan jednostavan zakon promijeniti. Znači koliko vam treba, pa za takav zakon po meni treba 2 mjeseca. Kako to da vi, dajte vi napišite, pa zašto vi ne napišete zakon? Evo ja sam spreman potpisati vaš prijedlog ali vi niste ni jedan zakon u dvije godine napisali. Zašto vi to ne napravite i ispravite tu nepravdu. Evo predlažem vam, vi ste uz kvalitetne rasprave sigurno sposobni napisati i taj prijedlog.
Hvala lijepa. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ante Babića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Maras, kada smilo govorite o projekcijama gospodarskog rasta državnog proračuna RH a i o investicijama u RH onda ne zaboravite da i ne bi trebalo zaboraviti jer je to odgovornost i moja i vaša i svih nas u Hrvatskom saboru da nije samo država ona koja stvara određene zakonske normativne preduvjete već je to i društvena klima u kojoj se mi nalazimo i koja definitivno utječe na investicije u RH i to ljudi koji se ozbiljno bave biznisom i investicijama jako prate. Zaboravljate činjenicu recimo da dok ste vi bili na vlasti odnosno vi tada ministar gospodarstva da je gospodarski rast 2012. godine pao 2% pa 2013. godine za još jedan postotni bon, 2014. godine isto tako. A zapravo tada ste i tada vam je ukupni inozemni dug narastao na preko 46,7 milijardi eura. A zaboravljate zapravo što se tada događalo i to ne bih volio da se sada događa i znam da to dolazi iz drugih oporbenih klupa da nema investicija i da je nepovoljna investicijska tema. Zaboravljate da tada, kada smo vas mi upozoravali, onda ste vi prebjegli jednoj drugoj stvari, išli ste na one svjetonazorske, ideološke teme što nama nije bilo drago kada smo govorili, ukidali ste komemoraciju bleiburškim žrtvama, zatim uvođenje nasilno dvojezičnih ploča u Vukovaru, zdravstvenog odgoja osnovne i srednje škole i rekli smo da će to uz one promjene zakona pogotovo u poreznim zakonima kojih je bilo čini mi se 30-ak utjecati na nepovoljnu investicijsku klimu. Dakle i danas, i onda, pa i danas treba razmišljati o tome da je, da društvo mora stvarati uvjete za povoljnu investicijsku klimu. Neću ulaziti u ono što su govorili kolege iz MOST-a ali ako vi danas zabranjujete i golf na Srđu i određene termoelektrane i koje druge investicije to sigurno nepovoljno utječe na investicije u RH.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Marasa.
Hvala lijepa kolega Babić, u vašoj raspravi ste slučajno ili namjerno indirektno prozvali vaše koalicijske partnere, znači ja nisam bio ministar gospodarstva ali vaš kamen sup temeljac ove koalicije je, znači Vrdoljak je bi i iskreno ću vam reći ono šta mislim da je najveća šteta koja se desila toj vladi šta je Čačić morao otići zbog one situacije sa nesrećom, a što je Vrdoljak došao za ministra gospodarstva. … [[Govornik se ne razumije.]] Ja mislim da je to jedan od glavnih problema šta se nije napravilo dovoljno koliko se moglo napraviti u gospodarskom dijelu Vlade. Da je Čačić ostao ministar gospodarstva vjerujte mi rezultati bi bili sigurno puno, puno bolji. I druga stvar, tu ste spomenuli i Ploče i štošta za što se zalažu također vaši koalicijski partneri iz SDSS-a, a i svi oni koji u Hrvatskoj pa i HDZ bi se za to trebao zalagati, a to je da poštujemo svoje zakone, pogotovo ustavne zakone koje smo donijeli ovdje u Hrvatskom saboru, a HDZ je bio predvodnik donošenja tih zakona. i ja ne vidim zbog čega se to uopće dovodi u kontekst sa klimom investicijskom. Znači vi sada govorite da je to da li imamo dvojezične ploče tamo gdje naše manjine to imaju sukladno ustavnim svojim pravima o slobodi, o jeziku i pismu, vi sada govorite da je to u direktnoj korelaciji sa investicijskom klimom. Pa onda mi nije jasno kako to da je primjerice u Istri, kolege iz IDS-a su tu znači klima puno bolja nego u nekim drugim dijelovima gdje je to problem, a gdje nema gospodarski gotovo nikoga. Znači onda bi u Istri trebao biti takav problem kao šta vi govorite, a što nema veze jedno sa drugim. Odvojimo te stvari. Hvala lijepa.
Hvala. Završno … [[Upadica se ne razumije.]] moram priznati ja nisam vidio. Kolega Maras, vi ne vodite sjednicu oprostite to nikako da shvatite. Sada ćemo ići na završnu riječ u ime Kluba zastupnika Most-a nezavisnih lista za koje se javio uvaženi zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo predsjedavajući. Uvažena tajnice, kolegice i kolege. Ispred kluba Most-a dao je stav moj kolega Panenić gdje je nabrojao sve u ovim izmjenama i dopunama Zakona o poticaju i ulaganjima i naravno da očekujemo da u ovome čitanju da ste vi kao predlagatelj slušali očekujemo vaše obraćanje. Žao mi je ako niste prije jel nisam bio u mogućnosti završno pa da kažete svoj stav o svim prijedlozima iznešenim i očekujem da će investicijska klima i ulaganje biti poglavito u područjima nerazvijenih krajeva, to je kolega Panenić naglasio. Imamo brojne poduzetničke zone prazne, nadam se da će se i ovim zakonom u čitanju šta je i naglašeno … kluba Most-a da će ti krajevi i poduzetnici imati bolje uvjete, poticaje da dođu u te krajeve, da ulažu i da opstanu ti krajevi. Da sada ne nabrajam sve te zone od Vukovara do Dubrovnika u zaleđima, Slavonija imaju mogućnosti razvoja. Naravno da vam se provukla vjerojatno greška ili namjera, a to su golf igrališta, znamo da se to cilja za Srđ to kolega Bačić je upoznat oko toga, zna i SDP jel dolje su oni zajednički SDP i HDZ prihvatili taj projekat, ali jedino je narod protiv. Ali obe velike stranke su doli oko toga bile usuglasile. Prema tome ja očekujem da ćete ovo oko golf igrališta dobro razmotriti jer imamo mi i mogućnost razvoja skijališta pa da ne pišu, imamo mi mogućnosti drugih turističkih bitnih projekata koji bi mogli biti dobro poglavito u našem kontinentalnom dijelu RH. Ovo je baš ciljana, ako nije greška onda je ciljano da je ovo točno išlo se na Srđ znači onoga protiv čega je narod jedino jednoglasno u Dubrovniku HDZ i SDP i naravno u ovome slučaju ministarstvo. Vjerujem da ovaj put se neće po nekakvim stranicama … i svega provući investicija od supruga ministrice Burić. Naravno da je vjerojatno ministrica Dalić, žao mi je šta nije ovdje da je upitam jel sve proučeno pa evo da nam i to pojasnite. Vjerojatno se ne radi o projektima Vis viva obiteljskim projektima od ministara, pa vjerujem ajde da u ovome zakonu nije spomenuto u izmjenama. Žao mi je evo spomenuo me je i bivši ministar gospodarstva Horvat očito bi puno bilo bolje da je on ministar jel ipak ovih 200, 300 milijuna kuna što smo govorili o projektima spominjano i di su pare, vjerojatno te pare ne bi čekali ljudi dvije godine, vi ste iz poduzetništva i baš je šteta što ste u ovim klupama s tolikim iskustvom i puno bi bolje radili svoj posao od ministrice Dalić jel ste iz realnog sektor i poznajte probleme poduzetnika, ministrica Dalić poznaje bankarske probleme, te lobije, dobro ona taj dio slaže, ali ovaj poduzetnički dio zasigurno bi kolega Horvat puno bolje obavljao u Vladi nego brojni drugi ministri. Ali nažalost jedino što ima prigodu nama ovdje govoriti u Saboru šta po meni nije baš prikladno. Evo još jednom kolega Horvat slažem se sa vašim izlaganjem ali evo žao mi je šta te pare nisu na vrijeme, di su pare, još jednom pitam di su pare. Pa di su pare recimo od recimo od fondova. Obećano je da će europski fondovi to je isto bitan gospodarski razvoj, … 10 milijardi kuna iz europskih fondova u 2017. samo je 4%, 3, 4% je ostvareno. Uvijek govore svake godine ugovorenih da ima projekta nešto više, ali činjenica je da je samo 4% ostvarenih projekata, a dan danas uplaćivamo više u blagajnu EU Hrvatska država nego što se vraća Hrvatskoj. Znači mi financiramo strane projekte ovaj dio je malo zaključno i van teme ali kolega Horvat … [[Govornik se ne razumije.]] di su pare, pare su u blagajni … [[Govornik se ne razumije.]] EU-a, ulaže se u druge države, manje se vraća u Hrvatsku nego šta ulažemo a to je nesposobnost uprave koja nije očito sposobna da ostvari bolje povlačenje sredstva jer je žalosno da mi godišnje ulažemo iz državnog proračuna jedan Pelješki most i sad prosimo pod njihovim uvjetima da nam dadnu novac za Pelješki novac. I samo smo 4% sredstva od planiranih izvukli koje imamo iz EU-a. Ja vjerujem da će kolega Horvat kao poduzetnik to objasniti ministrici, žao mi je što nije ovdje, Dalić, i vjerujem da će valjda nekakva pozitivna poanta iz toga izaći, da će pouka izvući i da će se krenuti napokon u pravom smjeru a ne padati na Doing Business listi za 8 mjesta itd., itd. Hvala lijepo.
Imamo dvije replike, poštovana zastupnica Ivana Ninčević-Lesandrić, prvo.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moram se složiti sa ovom vašom izjavom odnosno ajmo ovako, … [[Govornik se ne razumije.]] kad je gospodin Horvat bio ministar mene zapravo politika nije zanimala, nisam uopće znala šta je ni koja stranka ni uopće me ništa nije zanimalo jer sam bila poduzetnik ali ostalo mi je urezano u sjećanje da je došao ministar poduzetništva i sjećam se da sam taj dan u tvrtci rekla ljudi moji, možda napokon netko nešto promijeni jer je došao iz realnog sektora, jer je poduzetnik. I onda nećete vjerovati, maknu poduzetnika i dovedu ženu koja u životu, ali u životu nije imala iskustva sa realnim sektorom i zbog toga sam ja ljuta zašto sve kasni godinu i 3 mjeseca, jer da je osoba koja vodi to ministarstvo radila u realnom sektoru, da zna što znači biti mikro i mali poduzetnik ne bi joj na kraju pameti bilo da godinu i 3 mjeseca to stoji, znamo i sami da … [[Govornik se ne razumije.]] jer fali taj vremenski period di su bile te prijave. I tu se slažem s vama, sigurna sam da je ministar iz realnog sektora da se to ne bi događalo a i da bi se promjene po pitanju poduzetništva itekako prije, odnosno da bis e barem neke događale zasada ih nemamo, zasad jedino što imamo to što je ministrica potpisala 547 neporeznih nameta, od toga se još nijedan nije promijenio, ništa se nije ukinulo i tako, slažem se tu s vama. Nažalost.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Pa ja bi se složio s vama da bi bilo dobro da u tim resorima bude poduzetnik koji poznaje realno stvari gdje je realno stanje i probleme ali činjenica je da očito da za ministra treba imati druge poluge, treba biti dobar sa Škegrom, Gregurićem, treba financirati koju stranku kao što je slična svjetonazorski Pametno, pada bi mogao biti ministar u ovoj Vladi, vjerojatno to su bili ključni kriteriji. Ja očekujem i vjerujem da će se izvući što više sredstava iz EU-a, da će se poboljšati investicije, da nećemo padati kao što smo pali na Doing listi za 8 mjesta, to mi je žao i da ćemo napokon već kad smo ušli u tu EU na koju se pozivalo, da ćemo manje uplaćivati sredstava u EU a da ćemo puno više privlačiti, ulagati u Hrvatsku jer ovo je žalosno, da mi siromašna zemlja više ulažemo u blagajnu zajedničku u EU-u i s tim novcima te bogate države investiraju u sebe, toliko o sposobnosti, vidimo i u ovome padu ali očito evo, za kolegu Horvata koji je bio poduzetnik nema mjesta, on sjedi u saborski klupama ali evo za bliske ljude koji u biti vode Vladu, Dalić, za njih ima mjesta i to nije dobro, to je loša poruka prema poduzetnicima, investitorima, ulagačima. Hvala.
Hvala. Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Ivice Mišića.
Hvala, potpredsjedniče Sabora. Kolega Bulj, kada smo u oporbi onda smo uvijek protiv. Ja kao čovjek koji se ipak bavi nekakvim poslovima pitam se zašto jedna oporba ne kaže ok, napravili ste ovo dobro, a ovo nije dobro. A sad vas pitam, vidim spomenuli ste Srđ, sjećamo se tog projekta, da li ste vi istražili te ugovore o Srđu i da li je taj Srđ stvarno bio u interesu Hrvatske ili protiv interesa i pitam se da li je netko potpisao neke ugovore koji će sutra možda Hrvatska platiti nekakvu kaznu? Mi smo protiv svake opstrukcije ako mi to nismo rekli, ako je to ne tko drugi, onda ću ja biti uvijek protiv. Mi u ovoj državi ne možemo nikad naprijed ići ukoliko ćemo kao oporba s bilo koje strane rušiti neke projekte koji nam na neki način daju razvitak, ne na neki nego na svakakav način čim netko ulaže nekakav novac ali ja vidim koji god se projekat vidi na djelu da bi se mogao napraviti, uvijek iz nekakvih ne znam iz kojih pobuda, ljudi su protiv toga. Ja bi volio da se projekti u Slavoniji dešavaju, da dolaze sa strane i da pravimo nešto što možda do sad nemamo. Nije dobro da iz ovog Sabora stalno izlaze riječi negativne, da ovaj naš narod nas gleda kao destruktivce već mi moramo odavde širiti jednu pozitivnu energiju prema našim građanima da ipak ima nešto što je dobro. Ako je ministar poduzetnika maloprije rekla kolegica, lijepo bi bilo da su neki poduzetnici ministri koji bi znali šta bi trebalo raditi ali isto moraju biti odgovorni ministri kad potpisuju ugovor i završiti taj ugovor a ne kad ministar potpiše i od tog ugovora nema ništa, onda hrvatska država plaća a njemu se ništa ne desi. A takvih ugovora koliko znam ima puno. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepa. Kolega Mišiću, vi kao oporbeni saborski zastupnik … [[Govornik se ne razumije.]] vjerujem da razumijete najbolje kako to znači biti u oporbi, kako na vlasti, prema tome, apsolutno Tomislav Panenić je u ime kluba MOST-a sve kazao u svom izlaganju oko ovoga zakona, sve pozitivne stvari žao mi je što niste pročitali, i je problem što se neće ulagati u Slavoniju, što u ovome zakonu o potporama, poduzetnicima ne spominje se taj … [[Govornik se ne razumije.]] razvoj, znači ne spominju se nerazvijeni krajevima, tu je problem. Jedino što se spominje golf, ali ne na način, da je napisalo golf i obrazloženje, onda je ok. Kužite, nego su oni prekriveno stavili, uz bez obrazloženje jednu rečenicu golf. Naravno ovdje ciljano, ja ne znam, ja znam da su građani Dubrovnika protiv grudanje projekta toga, to znam. Znam da je dole, da su obje velike stranke i HDZ i SDP zajedno bile za taj projekat. Znam da su brojne inicijative i udruge i dalje nisam ulazio. Ali, je činjenica da je ovdje prekriveno i podvučeno taj dio. Ja bi puno više volio da je ovdje poticaj u nerazvijenim krajevima, u zonama, koje su prazne, koje su izgrađene, država je puno uložila, u mom … [[Govornik se ne razumije.]] je uložila, u Cetinskoj krajnji ima, otok Trilj, … [[Govornik se ne razumije.]] ali prazne su. Znači oni nisu dali ovdje povoljnije uvjete i poticaje ljudima da dolaze u Slavoniju, Dalmaciju, Dalmatinsku zagoru, Liku, zato bi volio, da ste poslušali, kao što je kolega Panenić govorio, ja sam bio onako kratak, a što se tiče ministra, smatram da bi ovdje bilo puno bitnije iskustvo ministra poduzetništva, kao što je kolega Horvat, nego ministrica Dalić, koja je jedino dobra s bankarskim sektorom, to znam, sa gospodinom Škegrom i znam da je financirala stranku Pametno.
Hvala. Sada će u ime predlagatelja, govoriti poštovana državna tajnica Nataša Mikuš Žigman. Izvolite.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedavajući. Također koristim priliku zahvaliti na sadržajnoj raspravi i reći da ćemo naravno, sve konstruktivne primjedbe razmotriti prilikom pripreme i konačnog prijedloga ovog zakona. Rasprava je bila duga, dakle, nemoguće je osvrnuti se na svaki pojedini segment, ali dozvolite da istaknem par elemenata koji su bili spomenuti kroz raspravu a koji možda dodatno pojašnjavaju intenciju, ustvari izmjene i dopuna ovog zakona. Prije svega bih željela samo još jednom naglasiti brojke, koje su bile dakle, istaknute i u mom uvodnom izlaganju, a to je da se da, kroz aplicirane projekte, koji se trenutno, koji su već ili odobreni ili se trenutno nalaze u obradi u Ministarstvu gospodarstva, poduzetništva i obrta, dakle, da je ukupna njihova vrijednost, 31,5 milijardi kuna, dakle, ulaganja. I kroz to se dakle planira otvoriti 17500 novih radnih mjesta. Mislim da te brojke jednostavno moramo imati na umu i ponavljati sami sebi dakle, da bismo znali što ovakvi zakoni ustvari donose. Drugo, bilo je pitanje, kako ćemo mjeriti učinkovitosti, što očekujemo dakle od ovoga zakona. Očekujemo svakako i u odnosu na ove brojke koje sam istakla, dakle, da bude veći priljev kapitalnih investicija, dakle, da se poveća broj projekata, koje ćemo kroz ovaj zakon poticati. Spomenula sam uvodno, da je naša projekcija, odnosno, naša procjena da bi to moglo biti oko 50-tak projekata na godišnjoj razini, vrijednosti oko 1,2 milijarde samih ulaganja. To naravno nosi nova radna mjesta, to naravno nosi veće prihode i od poreza na dobit u državni proračun, a time i sam gospodarski rast. Bilo je pitanje, vezano uz logističko distribucijske centre, bitno je istaknuti, dakle, da je trgovina isključena iz primjenu ovog zakona. Dakle, trgovinu ne potičemo kroz ovaj zakon. Ono što se u takvim centrima isto tako radi, su isto neke aktivnosti, koje su kako da kažem, manipulativne, ne u negativnom smislu, nego karaktera koji prati ustvari samu trgovinu, znači prepakiranje, brendiranje i to je ono gdje se ustvari i takvi centri onda po ovom prijedlogu izmjena i dopuna mogu uključiti u poticaje po Zakon o poticanju ulaganja. Puno je riječi bilo o golfu, ja bih dosita željela vrlo jasno istaknuti da ovaj zakon, ni na koji način ne ističe golf kao granu koju potiče. Dakle, izmjene i dopune ovog zakona u čl.7 govore o poticanju, dakle, projekata u sektoru turizma, kao sektora koji dakle, nudi usluge visoke dodane vrijednosti i tamo se dakle, spominju i projekti zdravstvenog turizma i kongresnog turizma, nautičkog turizma, dakle, rekreacijskih centara, tematskih parkova, turističko ekoloških projekata i svih drugih inovativnih projekata u segmentu turizma. Po pitanju potpore, odnosno, veće razine potpore, područja koje su nerazvijenija, odnosno, manje razvijena, moram reći da se i sada već pri ocjeni, dakle projektnih aplikacija, odnosno, projekata koji nam stižu temeljem ovog zakona, daje veći iznos poticaja i rasterećenja upravo za projekte i poduzetnike iz onih županija koje su nerazvijenije, odnosno, koje su po kriteriju razvijenosti na razini NAC 3, dakle, na razini županija, spadaju prema karti regionalnih potpora u one krajeve kojima, dakle, kojima je ustvari pomoći više da bi se mogli uspješnije razvijati. Dakle, taj element već sada uzimamo u obzir i poduzetnici iz tih krajeva imaju mogućnost dobiti veće rasterećenje, imaju mogućnost dobiti veći iznos potpore i veće subvencije za zapošljavanje. Bilo je puno pitanja oko aktivacije državne imovine, mi ćemo svakako razmotriti kao što sam rekla, prijedloge koji idu u smislu, da se teritorijalno proširi obuhvat, aktivacija državne imovine, na one županije, koje u ovom prijedlogu nisu obuhvaćene. I na kraju, bih željela reći, generalno, da s obzirom da je jedno izlaganje išlo dosta u smjeru koje vlada poduzima po pitanju poticanja investicijske klime, po pitanju, dakle, stvaranje povoljnijih uvjeta u kojima poduzetnici mogu lakše i jednostavnije poslovati. Upravo to i jest okosnica mandata ove Vlade. Vi znate da je od početka ove godine u primjeni odnosno u provedbi Akcijski plan za rasterećenje gospodarstva. Većinu tih mjera mi očekujemo da će biti realizirane do kraja ove godine ili prvog kvartala sljedeće godine, istovremeno sa time radimo na jednom sustavnom mjerenju svih propisa u četrdesetak područja koji imaju učinak na gospodarstvo, primarno na male i srednje poduzetnike upravo sa ciljem da se definiraju sljedeće mjere koje ćemo provoditi kroz 2018., kroz 2019. da bi se rasteretilo poduzetnike poglavito male i srednje poduzetnike od prekomjernih papira, pečata nepotrebnih, obilaženja šaltera dakle svega onoga što njima otežava poslovanje i što bi ih moglo spriječiti u tome da rade ono što najbolje rade, a to je da proizvode, da zapošljavaju i da stvaraju dodanu vrijednost. Kod svih novih propisa koji se donose i koje upućujemo u ovaj Visoki dom, radimo i tzv. procjenu učinka na malo i srednje gospodarstvo. Dakle nije moguće da propisi bez odobrenja Ministarstva gospodarstva kao resora koje je nadležno za gospodarstvo za malo i srednje poduzetništvo budu upućeni na usvajanje Vlade i na usvajanje Hrvatskom saboru. Tako da se djeluje i preventivno kod donošenja novih propisa u smislu rasterećenja kako se ne bi donosili oni propisi koji nepotrebno imaju negativan učinak na gospodarstvenike. Radimo i na ukidanju ne poreznih davanja, također od sredine ove godine tako da mislim da je ovaj zakon koji smo predložili u izmjenama i dopunama jedan sustavan napor upravo na rasterećenju i na stvaranju bolje poduzetničke klime i svjesni smo da u tom smjeru treba činiti daljnje napore. Na kraju dozvolite mi samo da završim sa brojkama, s obzirom da je bilo dosta riječi o eu potporama i o trajanju postupaka. Mislim da je u više navrata bilo javno istaknuto kako smo svjesni toga sa postupci dodjele jesu dugotrajni i da radimo na tome da se isti ubrzaju i učine učinkovitijima. Rekla bih samo za kraj da je Ministarstvo gospodarstva kao nadležni resor za korištenje sredstava iz Operativnog programa Konkurentnost i kohezija do sada dodijelilo 1645 potpora poduzetnicima, poduzetničkim projektima vrijednosti bespovratne eu potpore 2,6 milijardi kuna i da je u 2017. godini to bilo četiri puta više u odnosu na protekle godine. To nije negativan balans u odnosu na doprinos koji Hrvatska uplaćuje u proračun EU i mi ćemo se naravno i dalje truditi da ti podaci budu što bolji. Hvala vam lijepo još jednom na podršci i evo sigurna sam da ćete podržati ove izmjene i dopune.
Hvala lijepa. Zaključujem time raspravu o ovoj točci, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja, prvo čitanje, P.Z br. 2018. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, a rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, 1. prihvaća se prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poticanju ulaganja i 2. sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanju teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 99 glasova za, 1 suzdržani i 15 protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Sada prelazimo na sljedeću točku, a to je: - Prijedlog zakona o prestanku važenja Zakona o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija, prvo čitanje, P.Z. broj 214. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu, okoliš i prirodu, Odbor za gospodarstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike Ivo MIlatić. Izvolite.
Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Predmetnim nacrtom predlaže se prestanak važenja Zakona o Centru za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicija, prestanak rada centra i uređivanje pravnih učinaka koji se odnose na preuzimanje poslova centra od strane Ministarstva zaštite okoliša i energetike, preuzimanje opreme, sredstava za rad, prava i obveza centra, dovršetak postupaka koji su u tijeku te preuzimanje radnika. Naime, sukladno Nacionalnom programu reformi za 2017. godinu i postavljenom cilj povećanja učinkovitosti tijela javne uprave kroz smanjenje broja pravnih osoba čije se djelatnosti i nadležnosti preklapaju u energetskom sektoru su poduzete aktivnosti kako bi se optimizirao broj tijela s javnopravnim ovlastima. Tako je u cilju učinkovitog djelovanja u energetskom sektoru u ovoj godini već pripojena Agencija za obvezne zalihe nafte i naftnih derivata Agenciji za ugljikovodike, a sljedeća mjera se odnosi na usklađivanje aktivnosti koje su vezane uz prestanak rada Centra za praćenje poslovanja energetskog sektora i investicije što je i prijedlog ovog zakona koji je pred vama, što je i predmet ovog zakona. Dosadašnjim zakonom se propisuje djelatnost CEI-a kao pravne osobe s javnim ovlastima koja je osnovana prvenstveno da pruža stručnu podršku i sudjeluje u izradi prijedloga strategije programe investicije, te da sudjeluje u Projektima javno privatnog partnerstva. Kako za poslove koji se tiču investicija i sektora za javno privatno partnerstvo u RH postoje pravne osobe s javnim ovlastima koje aktivno obavljaju te poslove, dolazi do preklapanja u ovlastima s tim tijelima. Također centar nije uspio ostvariti održivost svog djelovanja kroz samostalno pokrenute investicijske projekte ili kroz projekte suradnje s lokalnom zajednicom gdje je nastupao kao konzultant. Treba naglasiti da se aktivnosti vezane uz investicije u energetskom sektoru, posebice one na projektima od posebnog interesa EU odvijaju kroz ministarstvo nadležno za energetiku te da u tom smislu neće postojati diskontinuitet. Ministarstvo će preuzeti i ostale poslove vezano uz privlačenje investicija iz energetskog sektora i davanja stručne potpore drugim tijelima vezano uz razvoj i unapređenje mogućnosti za privlačenje investicija u energetski sektor. Što se tiče ostalih aktivnosti koje provodi CEI, a posebice onih iz djelokruga rada energetike segmenata obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti gdje se CEI pojavljuje kao nacionalno koordinacijsko tijelo. Njih će također preuzeti Ministarstvo zaštite okoliša i energetike. Nacionalno koordinacijsko tijelo će biti samostalna organizacijska jedinica unutar resornog ministarstva. Ovakvo uređenje nije neuobičajeno u državama s malim tržištem kao što je tržište RH, a posebice imajući u vidu da je energetska učinkovitost u svojoj provedbi obuhvaća više sektora poput prometa, zgradarstva, poljoprivrede, industrije i samog energetskog sektora u užem smislu, te je nužno osigurati učinkovitu međuresorsku suradnju. Ministarstvo zaštite okoliša i energetike preuzet će imovinu, opremu, sredstva za rad, financijska sredstva, prava i obveze, te radnike … [[Govornik se ne razumije.]] čime će se ojačati i administrativni kapaciteti ministarstva. Sa aspekta smanjenja rukovodećeg kadra za jednog rukovodećeg zaposlenika za 2018. godinu i 2019. godinu. Očekuje se ušteda u iznosu od 166 tisuća 150 kuna godišnje. Prestankom plaćanja zakupa poslovnog prostora smanjuju se materijalni troškovi za 2018., 2019. godinu radi čega se očekuje ušteda u iznosu od 702 000 kuna godišnje, te zaključno ovim nacrtom zakona predlaže se stavljanje izvan snage Zakona o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora investicije, a što za posljedicu ima i prestanak rada samog centra da bi se postigla racionalizacija poslovanja, optimizacija procesa i organizacijske strukture. To bi bilo sve od ministarstva i zahvaljujem na pažnji. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista govoriti poštovani zastupnik Tomislav Paneić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući, državni tajniče, kolegice i kolege. Mislim da pred nama imamo jedan prijedlog zakona o ukidanju institucije gdje su iznad svi suglasni. Znači inicijativa o ukidanju još je nastala u Milanovićevoj Vladi, potvrđena je u Oreškovićevoj Vladi. Prijedlog napokon ono što smo svi molili evo radi svih peripetija koje su pratile znači samo donošenje zakona, jer pred nama i ja ću otvoreno reći znači MOST nezavisnih lista podržava ovaj zakon i nadam se evo da će što prije doći u drugo čitanje. Zapravo evo malo i u razgovoru i sa državnim tajnikom ne znam radi čega je uopće išao u dva čitanja jer je, vrlo je formalan, nema negativnih posljedica. Davno je već bilo i određeno da djelatnici iz privatno-javnog partnerstva prelaze u AIK, ovi što su iz energetskog sektora će u onome dijelu koji budu prihvatili prijeći u ministarstvo. Evo i kao ministar u ono vrijeme znam da je najveći otpor bio upravo činjenica da u toj agenciji su bile jako visoke plaće. I mnogi od tih djelatnika su izražavali zapravo svoju ljutnju i rekli da oni više neće biti u javnom sektoru, nego da će otići u neki privatni, da ćemo izgubiti sve njihovo znanje koje je akumulirano. Ali međutim, izgleda je tamo dosta znanja, a učinkovitost je vrlo mala jer ja osobno ne znam niti jedan ozbiljniji projekt koji je nastao iz toga centra a uloženo je jako puno. Ono što znam samo da se cijelo vrijeme povlačile upravo aktivnosti centra po medijima. Ako se prisjetite od pokušaja kupnje automobila, pa evo sada i ako se vratimo na sadašnjeg povjerenika u Agrokoru gospodina Ramljaka koji je u ono vrijeme imao 24000 kuna prihode gdje je bio član Upravnog odbora. Bio je savjetnik tadašnjeg potpredsjednika Vlade gospodina Čačića. Bio je u Nadzornom odboru, znači ugodan život je bio praktično namijenjen onima koji su u samom tom centru koliko se sjećam prvi iznos je bio milijun kuna pa je onda to raslo na pet, pa je na 14 milijuna. Mislim da je dotacije iz proračuna su se povećavale, opterećivalo državne tvrtke, HEP Plinacro koji su plaćali značajne iznose. I onda stvarno dođemo do toga da u jednom trenu netko mora reći koji je vaš učinak, onaj stvarni učinak što ste postigli. I ja koji sam često kritičar i ministra Vrdoljaka ovaj put kažem ono da evo njegova inicijativa da se ovo zatvori je nešto što evo sam i podržao i podržat ću i u buduće vrijeme. Ono što još je na kraju uz taj centar bilo vezano, da jedna od institucija u kojoj su dolazili kadrovi iz Agrokora, ako se sjećate gospodina Dragana Marčinka koji je tada, mislim da to navedemo prešao sa pozicije predsjednika uprave, direktora PIK-a Vrbovec za predsjednika ovoga centra. Mislim ono stvarno upoređujući i važnost samoga PIK-a Vrbovca i dolazak, onda je, zapravo nameće se samo po sebi pitanje što je to motiviralo nekoga sa tako dobre, kvalitetne, menagerske funkcije da prijeđe u ovakav jedan centar. Ono što je izrazito bitno da i dalje treba raditi, pomagati, organizirati investicije koje će biti vezane za energetiku u RH ne možemo dozvoliti da investicija nema. Ne možemo dozvoliti da ima investicija koje su štetne za RH. Vidimo da se vežu brojne afere. Ja ću prvenstveno nabrojat ono što meni osobno kao tada resornom ministru je bilo, a to je korištenje poticajnih sredstava za kogeneracije gdje se fiktivno kroz modele kogeneracije zapravo forsirali projekti i radi toga i moje negativno stajalište je bilo i tada da mora se naći novi model funkcioniranja, znači gdje rekao sam i otvoreno podržavam … [[Govornik se ne razumije.]] na primjer u Osijeku, novi termo blok da bude ali ne u onom iznosu vrijednosti jer to je zapravo bi bilo vrlo skupo i za državu a ne bi bilo dovoljno korisno za stanovnike u samom gradu Osijeku. Sada imamo ponovno se nameće pitanje termoelektrane u Peruči koja je bila također kogeneracijska prema tome, tu ja vidim i ulogu i državnog tajnika i njegovih suradnika da traže dobra rješenja koja će povećati proizvodnu, ta proizvodnja da bude održiva, jako je teško ovim cijenama energije sada da se pronađe kvalitetna investicija i uzimajući u obzir u njenu dugoročnost, treba stvarno velikoga znanja, pažljivog praćenje razvoja situacije i u okruženju i prema tome da ključne funkcije ovoga će biti sad integrirane u ministarstvo je jedna još veća odgovornost i drago mi je da se iskazuje i u procjeni učinka, da je ušteda na razini nekih 700 000 kuna u ovoj godini, ali to znači već kad je cijeli taj sustav praktično sveden na minimum. Ne bih dalje duljio, nego sam izrekao potporu i nadam se da će biti što više aktivnosti koje će napraviti državu efikasniju, da neće biti nepotrebnih parasustava kao što je i ova agencija bila, a isto tako i onih koji možda se u jednom trenutku čine kao potrebni, korisni, treba raditi redovito analizu učinka i ukoliko se pokaže da nisu ostvarili svoju funkciju, ne treba biti prema sebi ako si pokrenuo inicijativu, treba biti iskren prema sebi pa to na vrijeme zaustaviti a isto tako nekad treba snositi političku odgovornost i reći evo to ne možemo više dozvoljavati da troši javna sredstva. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Darko Horvat.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici, Dakle, neću ponavljat ono što je kolega Panenić izrekao jer se u velikoj većini sa svime slažem, dakle jedna od institucija u RH koja je dosta na silu oformljena 2012. godine, institucija koja nije opravdala svoje postojanje, institucija koja u svom zakonodavnom okviru u taksativnom nabrajanju svojih ciljeva nije polučila ama baš nikakav rezultat u nijednom od tih ciljeva, djelatnosti koje su u tom trenutku zakonodavnim okvirom bile, ja bih rekao dodijeljene u ingerenciji Centra za praćenje investicija u energetskom sektoru potpuni fijasko, potpuno preklapanje i ono što je najbitnije za zaključiti, slažem se tu sa kolegom Panenićem, već je i ona Vlada koja ga je stvorila uvidjela da je nepotreban i već od 2015. godine na snazi je razgovor, dogovor i pregovori za njegovo ukidanje. Pozdravljam odluku da se on u ovom trenutku ukine, da se njegove ingerencije preseli u tajništvo koje se bavi energetikom u Ministarstvo zaštite okoliša i energetike ali isto tako ukidanjem ove institucije siguran sam da će se rasvijetliti korelacije između inih drugih institucija čije ingerencije se preklapaju pa tako danas u RJ, svjesni činjenica da mi ustvari investicija u temeljenu energetiku gotovo da i nemamo i onaj mali segment energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije koji su prepušteni za investicije privatnom sektoru, doživljavaju jako puno administrativnih prepreka i preklapanja ingerencija državnih institucija sa javnim ovlastima a da bi se uopće došlo do početka investicije odnosno njenog samog završetka. Gotovo je i nebitno da ukidanjem jednog rukovodećeg radnog mjesta državni proračun će doživjeti određene uštede ali mislim da će one prave uštede osjetiti i doživjeti i privatni a i javni sektor anuliranjem administrativnih prepreka koje u ovom trenutku moraju poduzetnici odnosno investitori zadovoljiti da bih ih preskočili i u onoj vremenskoj i onoj financijskoj sferi. I klub HDZ-a kao što je ovdje maloprije bilo rečeno i sa aspekta kluba MOST-a daje punu podršku transformaciji ingerencija u institucije koje danas posluju i postoje i za koje smo sigurno da će te svoje zadatke ispunjavati i fleksibilnije i daleko učinkovitije. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava je poštovanog zastupnika Marasa, nema ga, gubi pravo na raspravu. Time zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Želim vam laku noć i vidimo se sutra u 9 i 30 i prva točka sutra će biti Prijedlog zakona o provedbi uredbe EU broj 511/214 o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobit koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji, prvo čitanje, P.Z.E. broj 224. Laku noć. SJEDNICA PREKINUTA U 18,00 SATI.
Prijedlog Zakona o prestanku važenju Zakona o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora, investicija, prvo čitanje, P.Z br.2014. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, 1. prihvaća se prijedlog Zakona o prestanku važenju Zakona o centru za praćenje poslovanja energetskog sektora, investicija i 2. sve primjedbe i prijedlozi dostaviti će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđuje da je većinom glasova, 111 za, 0 suzdržanih i 3 glasa protiv, donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Završili smo sa raspravama nakon stanke i sada prelazimo na današnji dnevni red. Kao što sam i najavio prva točka je - Prijedlog zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 511/2014. o mjerama usklađivanja za korisnike protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji, prvo čitanje, P.Z.E. br. 224. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje. Sa nama je poštovani državni tajnik u Ministarstvu zaštite okoliša i energetike Mile Horvat. Izvolite.