Sada je na redu nezavisni zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani kolege zastupnici, danas ću govoriti o jednoj temi koja je ušla u fokus javnosti prošli tjedan, međutim evo polako pada u zaborav. O toj temi sam govorio puno puta, a i danas ću. Dakle, radi se o blokadi ulaska Srbije u EU. Za sve one koji ne znaju Srbija je 2015. započela pristupne pregovore sa EU da bi postala punopravna članica EU kao što je Hrvatska. Imali smo prije 6 godina situaciju koju smo osjetili na vlastitoj koži kad smo mi ulazili u EU kada nam je Slovenija blokirala naš ulazak u EU radi neriješenog graničnog problema u Savudrijskoj vali. Mi sa nama susjednom, a ne mogu reći prijateljskom državom Srbijom imamo mnogo više problema, međutim hrvatska vlast, hrvatska Vlada po ovom pitanju ne čini ništa, stoji skrštenih ruku, ne radi se apsolutno ništa. Dakle, imamo povijesnu priliku koju za 2 godine kada Srbija uđe u EU više imati nećemo. Ovdje imamo priliku da uvjetujemo Republici Srbiji njezin ulazak u EU blokiranjem otvaranja i zatvaranja poglavlja. Kad govorim o EU ovdje moram istaknuti, svjesni smo svi da je Hrvatska izgubila jedan veliki dio suvereniteta kad je ušla u EU koja je zamišljena kao unija kršćanskih naroda, na kršćanskom kontinentu pa Robert Schumann, Konrad Adenauer, Alcide De Gasperi su upravo zamišljali takvu EU. Međutim, ta EU koja je u početku bila zamišljena kao isključivo ekonomska asocijacija, prvo zajednica za ugljen i čelik, pa onda kasnije 51 godine europska ekonomska zajednica, danas postaje puno više od toga. Danas se iz te EU nameću dokumenti poput Marakeškog sporazuma, Istanbulske konvencije koje imaju veze sa svim samo ne sa ekonomijom. Dakle, u tu uniju koja je sve samo ne ekonomska zajednica, jer Hrvati ne prosperiraju u njoj bolje nego što su prosperirali u bivšoj zajednici, uskoro ulazi Srbija. Imat ćemo sličnu asocijaciju kao što je bila nesretna Jugoslavija u kojoj ćemo također biti u suživotu sa susjednom Srbijom odnosno sa susjednim narodom Srbima. Smatra i ponovit ću da je nedopustivo ovakvo nesuverenističko ponašanje hrvatske Vlade, gdje se skrštenih ruku promatra kako Srbija ulazi u EU i po tom pitanju se ne radi ništa. Čak šta više ovdje moram naglasiti da je upravo premijer Plenković najzaslužniji zašto je Srpska napredna stranka Aleksandra Vučića, znate o kome se radi o čovjeku koji je ovdje pred Zagrebom zagovarao Veliku Srbiju u Domovinskom ratu, da je postala član Europske pučke stranke i PPI-a i danas u istim klubovima sjede pripadnici HDZ, članovi HDZ-a i članovi Srpske napredne stranke Aleksandra Vučića. Smatram da hrvatska vlast mora biti malo više suverenistička, da naš premijer Plenković mora razmišljati malo više kao hrvatski premijer, a manje kao europljanin jer mu je legitimitet dao hrvatski narod i on mora zastupati hrvatske interese. Ovdje moram naglasiti da relativno nedavno su Poljaci po zna koji put ponovno tražili od Njemačke ratnu odštetu, to su napravili Grci, a Hrvati šute. Dakle, s ovog mjesta najavljujem da ću osobno ja ispred svoje stranke HRAST, ali i ispred Hrvatske konzervativne stranke s kojom smo u koaliciji zahtijevati ultimativno od hrvatske Vlade svaki put kad mi se pruži prilika do ispunjenja mojih zahtjeva da se Srbiji uvjetuje ulazak u EU prije svega priznavanjem agresije na RH. To nisu tamo neki sukobi ili konflikti kako ih neki vole nazivati to je bila agresija republike u Hrvatsku. Pitanjem nestalih, da znamo gdje su naši nestali, pitanjem granice, a imamo neriješeno pitanje granice sa Republikom Srbije i naposljetku pitanjem ratne odštete. Ne želim da nam se političari iz Europe smiju kako smo nesposobni, kako hrvatska Vlada ne radi ništa, a u poziciji je da nešto napravi. Dakle, zahtijeva i tražim od hrvatske Vlade sa se Srbiji uvjetuje ulazak u EU.
Druga rasprava, poštovani kolega Hrvoje Zekanović kao nezavisni zastupnik, izvolite.
Dakle, Hrvatski sabor često zaboravlja neke datume, pa eto tako kolega Đakiću iza mojih leđa i predsjedniče sabora gospodine Jandrokoviću jučer zaboravi obilježiti i dan Sv. Josipa, zaštitnika hrvatskog naroda, zaštitnika Hrvatske države. Dakle, svim Hrvaticama i Hrvatima čitavom hrvatskom narodu čestitam s ovog mjesta s jednim danom zakašnjenja blagdan njegovog zaštitnika, njihovog zaštitnika Sv. Josipa. Upravo ovaj dom, znači Hrvatski sabor 1687. donio odluku da Sv. Josip bude zaštitnik našeg hrvatskog naroda i naše Hrvatske države, ali mi smo to zaboravili. Evo i meni je žao što se desilo i nadam se da će dogodine HS i hrvatska Vlada se sjetiti ovoga važnog dana. Ovdje bi danas nešto rekao o dvostrukim mjerilima odnosno rekao bih nešto o govoru mržnje. Danas imamo neke zastupnike u HS-u, jedan se zove Nenad, nije ovdje, jedan se zove Milorad, također nije u sabornici, koji itekako izražavaju svoje kritike prema zločinima s jedne strane. Pa čak, ja sam i to mnogo puta istaknuo, pogotovo kolega Nenad. Čak i likuje nad žrtvama i zločinima koji su se dogodili nad Blajburškom polju, na križnom putu, a s druge strane, oči su im pune suza kada treba obilježiti jasenovačke žrtve. A zaboravljaju da u tom Jasenovcu, na tom istom mjestu nakon 45-e godine također postojao koncentracijski logor i da su oni koje oni veličaju, koji su nosili crvenu zvijezdu i dalje sljedećih godina ubijali i mučili upravo na tom mjestu, a svaki se zločin treba osuditi. I onaj prije 45-e godine i onaj poslije 45-e godine. Onda se pitam je li možda jedini razlog zašto se to dešava zato što hrvatske žrtve nemaju jednaku vrijednost u njihovim očima, kao žrtve Srba, Židova i ostalih. Svaka žrtva je jednako vrijedna i svaki zločin i svaki zločinački režim treba osuditi. Pa tako i onaj četnički. Pa ja još nisam čuo od našeg kolege Milorada, a niti od kolege Stazića da je osudio komunistički režim, da je jasno i glasno osudio kokardu, da se osudio četništvo. Pa čak da je izustio izraz, naziv, Domovinski rat. Iz njegovih riječi to nikad nismo čuli. I nikad nismo čuli ispriku za one zločine koji su se dešavali nedavno, u zadnjem, Domovinskom ratu. Pa nam se i ovih dana serviraju vijesti kako je manijak iz Novog Zelanda posjećivao nekoliko puta Hrvatsku, a zanemaruje se vijest da je onaj genocid koji je napravio nad muslimanima u džamiju u Novom Zelandu napravio potaknut četničkim pjesmama i onda danas imamo rehabilitaciju četništva u Srbiji. Imamo nereagiranje hrvatske vlasti po tom pitanju, iako sam osobno prije točno godinu dana uputio hrvatskoj Vladi dopis da se žurno postupi po, da se uputi diplomatska nota da se povuče veleposlanik kako treba, dok se ne uklone murali koji slave četničke zločince po Beogradu koji se nalaze ispred hrvatskog veleposlanstva u Beogradu. Međutim, ništa. Vratit ću se. S jedne strane imamo osudu svih gnjusnih zločina koji su nekoć počinili Hrvati, ja ću reći, svaki zločin je za osudu. Međutim, ignorira se i ne vidi se zločin koji je počinjen nedavno pod četničkom kokardom i sve ono što je pobijeno od 45-e godine nadalje pod crvenom zvijezdom. Ovdje ću još povući jednu interesantnu paralelu. Nedaleko Jasenovca nalazi se i jedno naselje Zrin. Nekoć hrvatsko naselje koje 1943. kompletno spaljeno od strane partizana, svi Hrvati su istjerani i pobijeni i kasnije 1946. g. imovina Hrvata je predana Srbima. Danas imamo hrvatsko naselje u srpskom vlasništvu, a hrvatska država i po pitanju Zrina ne radi ništa.
Imamo povredu Poslovnika. Poštovani kolega Ranko Ostojić, izvolite.
Poštovani predsjedniče. Povrijeđen je čl. 238. u kojem jedan zastupnik vrijeđa druge. Dobro znamo o kome je govorio i prema tome, ja vas molim da te stvari, pogotovo, kad nisu nazočni oni zastupnici o kojima se govori, kojih se vrijeđa i koje se pokušava staviti u kontekst nečega što apsolutno, vjerujem, u ovom Saboru ne bi prihvatili. Moram reći da je g. Zekanović apsolutno prekršio pravilo, a to je da zastupnici slobodno mogu govoriti, prema tome, nema im pravo govoriti na koji način [[Upadica: Hvala vam.]] nastupati.
Hvala vam. Ocjenjujem da nije prekršen Poslovnik jer se često događaju situacije da zastupnici, iako nema njihovih kolega, govore o njima na vrlo ružan i neprimjeren način. Mi smo radili opomene i povrede Poslovnika, ali bih se složio i pozvao vas da vodite računa o tome, kad govorite o drugima, da ne iznosite na njihov račun uvrede, pogotovo ako ih nema. Izvolite kolega Zekanović.
Kolega je također prekršio Poslovnik, s obzirom da je meni naveo poslovničku povredu koja ne postoji. Ja nisam kriv što kolege nisu na svom radnom mjestu. Nisam kriv. A stoji da svake riječi koje sam izgovorio, bilo vama to pravo ili krivo.
Dobro, ni to nije bila povreda Poslovnika, nemojmo sada, dakle, sad ću davati i počet ću davati opomene, dakle, vi ste isto tako dobili povredu Poslovnika, a moja procjena je bila da nije bilo povrede Poslovnika, kao i u ovom slučaju. Znači sad, ne znam što želite. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Ja se strogo držim Poslovnika. Naveo sam čl. 238., u njemu piše da drugi zastupnik nema pravo vrijeđati predsjedatelja ili druge zastupnike. O tome sam govorio. Prema tome, nije korektno od kolege, kada govori da nije bilo povrede, odnosno da nisam imao pravo o tome govoriti.
Dobro, kolega Ostojić. Kad bi se tako dijelile opomene, onda bi gotovo svaka treća ili četvrta rasprava zasluživala opomene jer ljudi često dotaknu i druge zastupnike, a sad, što je uvreda, to je teško ponekad za procijeniti. Ali vas pozivam, još jednom. Kolega Zekanović, ne možete dobiti za povredu Poslovnika jer ja sam rekao što sam imao za reći, nije bilo povrede Poslovnika i više nećemo sada dalje ići. Dobro, ali nećemo se sada natezati.
Gospodin Zekanović, Hrvoje Zekanović će govoriti kao nezavisni zastupnik, znači individualno. Hvala.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, drage kolegice, drage kolege. Govoriti ću o zaštiti života, govoriti ću o jednom zakonu koji se hrvatska Vlada ne usudi staviti na dnevni red a radi se o Zakonu o pobačaju. Mi smo ga napisali, dali u zakonsku proceduru, nismo ga nazvali Zakon o pobačaju jer naš zakon štiti život pa smo ga nazvali Zakon o zaštiti života. Ali interesantno mi je da niti jedan HDZ-ovac trenutno nije ovdje, da su svi izašli iz Sabornice, da su svi pobjegli da ne čuju ono što ih spada. I niti jedan nije htio potpisati zakonski prijedlog koji sam im ponudio da se život zaštiti od njegovog začetka. Niti jedan. A svi znate da se HDZ itekako deklarira kao stranka kršćanskih demokrata, kao demokršćanska stranka a nitko nije htio potpisati. A imaju priliku, imaju priliku staviti ga u proceduru, ja jamčim da ćemo imati dovoljno ruku u Hrvatskom saboru ali nemaju hrabrosti. Zašto nemaju hrabrosti jer je puno stvari prioritetnije, prioritetnija im je stranka, sjedalica a demokršćanstvo ili kršćanstvo očito na 3., 4. ili 5.-om mjestu, to nije toliko bitno. Zakon je jednostavan, radi se zapravo o jednoj ustavnoj odredbi u koju mi moram implementirati u hrvatske zakone. To je članak 21. hrvatskog Ustava, stavak 1. koji kaže svatko ljudsko biće ima pravo na život. Ne ono rođeno ili ono nerođeno, nego svako ljudsko biće. A znanost je tu jasna, niti jedan znanstvenik, biolog, antropolog, tko god, neće kazati da život počinje nekada kasnije a ne začećem, život novog ljudskog bića započinje u onom trenutku kada spermij oplodi jajnu stanicu i kada nastane zigota. I to je novo ljudsko biće. A hrvatski zakon kaže da se ljudski život štiti. I mi to negiramo. Ma ne samo to, današnja Vlada negira još jednu jako važnu stvar a to je da je Ustavni sud dao rok 2 godine a rok je počeo teći u ožujku 2017. godine da se donese novi zakon, oni su ga nazvali o pobačaju, ja ga nazivam o zaštiti života jer tako treba izgledati i nikome ništa. Nedavno je naš predsjednik Hrvatskoga sabora, gospodin Jandroković pisao Ustavnom sudu i rekao tko vaš šiša, tko vas šljivi, nećemo ispoštovati vašu odluku, nećemo ispoštovati odluku najvišeg sudbenog tijela u RH jer nas nije briga, njega nije briga, mene je briga. Zašto? Jer tom premijeru Plenkoviću, predsjedniku Vlade nije pragmatično, on želi biti demokršćanin a ne želi donositi kršćanske zakone. On želi uzimati kršćanske glasove ali ne želi donositi zakone u skladu s onim što se on deklarira da je. I to je naopako. I ponoviti ću, evo volio bih da kamera snimi, niti jedan član najveće stranke u Hrvatskoj, HDZ-a trenutno nije u sabornici. I ponoviti ću drugu stvar, niti jedan od mojih kolega, nažalost reći ću, nije htio potpisati Prijedlog zakona o zaštiti života. Međutim, neću odustati jer sam siguran da će prije ili kasnije upravo u ovom Domu sjediti dovoljno domoljuba a reći ću u čovjekoljuba i bogoljuba koji će upravo ovaj ili sličan prijedlog zakona koji štiti život od njegovoga početka a to je začeće donijeti odnosno izglasovati. A sve one koji nisu potpisali a deklariraju se kao takvi neka ih bude sram, neka zapravo razmisle o tome što su i tko su. Iako znam da ovo neće imati odjeka jer nije pragmatično. Neke teme jednostavno nije mudro otvarati, nije mudro govoriti o početku života, bolje je govoriti o nekakvom pravu na privatnost, tko to zna što je.
Idemo sada na 9.-ti klub zastupnika, to je HDS, HSLS i HDSSB i poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Prošle godine, isto u ovoj poslovničkoj mogućnosti u ime kluba sam govorio o potrebi rasprave i donošenja određenih zakonskih okvira vezano za neradnu nedjelju. Svjedoci smo u ovom vremenu da su pojedine jedinice lokalne samouprave započele samoinicijativno u principu pregovore sa trgovinama na svojim područjima ili nekim drugim poslovnim subjektima, kako bi postali jedinice lokalne samouprave bez rada nedjeljom. Radi se većinom o trgovinama, radi se i o dvije općine u Koprivničko-križevačkoj županiji, pa me je to ustvari potaknulo danas iznesem nekoliko razmišljanja i stavova, prvenstveno i nas u HDS-u. Te općine su napravile hvalevrijedan potez, vjerojatno će biti još takvih općina, ima takvih općina diljem RH. No to naravno neće riješiti pitanje slobodne nedjelje za hrvatske građane, posebno za one koji rade u trgovačkim centrima, u trgovinama, gdje većinom rade žene, mlađe žene, žene koje imaju djecu i koje kažu da im ustvari je najteže kad idu nedjeljom na posao, ostaviti djecu i obitelj jer bi taj dan ipak svi trebali biti na okupu i posvetiti se svojoj obitelji, pa onda ova mjera ima itekako utjecaj i na ukupnu demografsku situaciju u RH, treba ju tako sagledavati. Promatrajući sve to skupa i ukazujući već na taj problem otprije, dakle, stav HDS-a apsolutno da treba donijeti Zakon o neradnoj nedjelji da možemo to vrlo jednostavno napraviti gledajući primjere takve prakse iz razvijenih zemalja, iz okolice primjera Austrije, slobodno je nešto takovo napraviti što je dobro i da jednostavno se pokrene ta priča rasprava i donese takva odluka. Drago mi je, čitam u medijima da je Vlada pokrenula određene aktivnosti u analizama te problematike i analizama učinaka uvođenja neradne nedjelje, ja se nadam i vjerujem da je to na tragu i putu toga da stvarno u Hrvatskoj dođemo u situaciju da imamo neradnu nedjelju, posvećenu obiteljima da mlade majke, prvenstveno i mladi roditelji taj dan mogu mirno planirati za neke svoje izlete, izlete u prirodu a ne u trgovačke centre. Jer danas je u Hrvatskoj postala moda i pomodarstvo da se ustvari obitelj izvodi i oni koji ne rade nedjeljom u trgovačke centre a da ne razmišljaju da tamo za pultom u tim trgovinama, u trgovačkim centrima rade isto majke ili očevi ali većinom majke koje bi isto htjele taj dan biti sa svojom djecom, izvesti svoju djecu zajedno sa svojim životnim partnerom, sa mužem, muž sa ženom, negdje na neki izlet u prirodu, biti skupa, biti na nekom obiteljskom ručku, baviti se svojom djecom u krugu svoje obitelji. I mi smo kao podružnica HDS-a Koprivničko-križevačke županije pokrenuli jednu inicijativu, poslali jedno otvoreno pismo jedinicama lokalne samouprave u Koprivničko-križevačkoj županiji i vodstvu županije da se razmotri mogućnost i daljnje takve inicijative kao što su već neke jedinice lokalne samouprave napravile kako bi se što više jedinica lokalne samouprave uključilo i priključilo toj inicijativi i na taj način ustvari potaknuli što brže rješavanje ovog problema. Ono što je važno i bitno, osluškivali smo glas javnosti nakon te inicijative i moram reći da smo naišli na vrlo malo kritika da je u principu komentari i razmišljanja ljudi koji su pratili ta događanja su bili pozitivni i da u svakom slučaju u većini to i podržavaju. Evo ja se nadam i vjerujem da ćemo uskoro imati pred sobom takve prijedloge izmjena zakona i postati država koja i na taj način brine o obitelji.
Hvala. Sada je trebao govoriti poštovani kolega Pupovac u ime Kluba zastupnika SDSS-a, njega nema ovdje pa gubi pravo govora. Pa prelazimo na osnog govornika, a to je poštovani kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, izvolite.
Hvala lijepo, g. predsjedniče. Ja sam već u nekoliko navrata ukazivao ovdje na problem a i još neke kolegice i kolege devastacije privatnih šuma, krađa u privatnim šumama, uništavanje okoliša sječom privatnih šuma, izbjegavanjem vjerojatno i plaćanja poreza i nereagiranja sustava u zaštitu vlasnika tih šuma. Imam vrlo konkretan slučaj, zamolio me čovjek da ako je ikako moguće iznesem taj slučaj ovdje u Hrvatskom saboru, da se na neki način proba pokrenuti državni mehanizam, da nešto po tom pitanju konačno počinje rješavat. U nedjelju sam bio sa lovcima tamo u onom svom podkalničkom kraju pa mi je nekoliko ljudi još praktički ukazalo na taj problem navodeći i svoje primjere također gdje su im posječene šume, srušene, prodane, odvezene i ljudi u principu nisu imali nikakvu zaštitu, nisu se imali kome obratiti, nisu mogli nadoknaditi svoju štetu a kamoli naravno vratiti posječenu šumu. Ovaj slučaj o kojem govorim se dogodio u šumi, šuma se zove Čučevac u k.o. Uljanik, to je negdje oko Garešnice, posječeno je negdje oko 3 jutra šume, izvezena je, vjerojatno prodana, vlasnik je to prijavio nadležnoj inspekciji, inspekcija praktički nije napravila ništa, tek su javili policiji, policija je kazala vlasniku da mora napraviti procjenu šume i nakon toga prijaviti krađu, ako se nađe slučajno tko je to izvezao, da onda mora privatnom tužbom ići u namirenje svoje štete. Isti takav slučaj kao što sam rekao sam čuo u nedjelju gdje čovjek kaže je, porezali su mi šumu, odvezli su drva, našao sam i tko je to napravio, čovjek mi je rekao da mu je to neki tamo susjed prodao, ja nisam znao čija šuma, ja ti ne mogu sad više ništa veli. Tuži me ili tuži njega. Što će ga tužiti kad on nema da mu uopće plati, nema od kuda naplatiti i nikome ništa, pojeo vuk magare i to se svakodnevno događa diljem Hrvatske po tim privatnim šumama. Nevjerojatno je stvarno da u Hrvatskoj ne postoji sustav koji bi zaustavio krađu, koji bi zaustavio devastaciju prirode, koji bi zaustavio izbjegavanje poreza, koji bi na neki način zaštitio građane jer upravo ovaj primjer koji se događa diljem Hrvatske, pokazuje na jedan neefikasan sustav u zaštiti građana i njihovog vlasništva. Ja stvarno s ove govornice pozivam državne institucije da malo upere pogled u ovom pravcu, da se jednostavno pokrenu procesi, da se ako treba predloži izmjene zakona kojima će se tako nešto zaustaviti, kojima će se to sankcionirati i ljudima kojima se dogodi nanošenje takve štete i takve krađe, otuđenje imovine, da im se namiri ta šteta jer na ovaj način kako to ide, uskoro praktički nećemo ni imati više privatnih šuma. Ljudi imaju šume, odselili su iz tih krajeva, ne idu u tu šumu, ne gledaju tu šumu, naravno ne vide je svakodnevno, dođu, pogledaju, nema šume i nikom ništa. i nikom ništa. Kad to završi na sudu, dobro znamo kako to izgleda. Pravde nema, nadoknade nema, ispadaš sam sebi smiješan, na kraju imaš troškove koje moraš platiti i imaš štetu koja ti je nastala. I stvarno, vrlo ozbiljan apel i poziv da se u tom djelu naprave određene izmjene zakona i da se počinju štititi ljudi i njihovo vlasništvo.
Sada je na redu poštovani kolega Branko Hrg, Klub zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Ovih dana se diljem Hrvatske po svim sredinama, sumiraju rezultati uspjeha u prošloj godini u sportu. I potaknut upravo jednim takovim događajem, prelijepim događajem u mojem gradu Križevcima, želim danas iznijeti nekoliko misli, vezano na sport, na okupljanje mladih, na organiziranje sporta, posebno u lokalnim sredinama diljem RH. Mislim da, premalo pažnje ustvari posvećujemo toj izuzetno bitnoj temi, izuzetno bitnoj ulozi u krajnjem slučaju, u razvoju jednog zdravog čovjeka. Posebno u ruralnim krajevima, u manjim gradovima, u manjim sredinama. Uspostavljanje središnjeg državnog ureda za šport, uz Hrvatski olimpijski odbor, uz lokalne zajednice i regionalne, sigurno da otvara jednu veću širinu, stvara neke bolje, veće uvijete, za više posvećivanja pažnje tom izuzetno vrijednom, izuzetno vrijednoj djelatnosti u društvu, stvaranju uvjeta za bavljenja športom. Zašto me je potaknuo? Zato jer sam prisustvovao dodijeli nagrada za najbolje športašice i športaše, kolektiva, u gradu Križevcima i danas ovdje ustvari želim čestitati javno, mladim ljudima, koji su tamo spomenuti, za koje vi vjerojatno nikada niste čuli i da nisam ja tamo, ni ja ne bi vjerojatno čuo. Dakle, imena koja ću sada izreći su u Hrvatskoj nepoznata, a čuti ćete koji su ti ljudi, Veronika Drljačić, Ida Šimunčić, Marcela Gudić, Neven Krulić, Ognjen Mergon, Rudolf Kralj. Mladi ljudi, odlični učenici, uspješni studenti, izvrsni sportaši, atletičari, reprezentativci Hrvatske, višestruki državni prvaci. Mladi ljudi kojima se bave entuzijasti, volonteri, koji organiziraju atletski šport u gradu Križevcima, u atletskom klubu Križevci. Reći ću ovdje da iza njih stoje izvrsni trener Drago Palići, višestruki hrvatski olimpijac Branko Zorko i da je tu ponikao još jedan olimpijac Nino Habun. Ali, treniraju u nemogućim uvjetima, nismo im stvorili uvijete na kojima bi mogli postizati, znatno bolje rezultate i ja ovdje pozivam da se sve te institucije o kojima sam govorio i središnji državni ured za šport i Hrvatski olimpijski odbor i lokalne zajednice, pokušaju u budućim vremenima, što više udruživati, zajedno osiguravati što veća sredstva, kao bi se uređivali sportski tereni diljem RH, kako bi se mladim ljudima omogućavalo da se mogu aktivnije baviti športom. I učenicima, oslonih i srednjih škola, pa i vrtića, da imaju primjerene uvijete za ovakvu vrstu aktivnosti koja je od izuzetnog značaja. Sada već postoji takva inicijativa i središnji ured i Hrvatski olimpijski odbor imaju sredstva za ulaganje u lokalni šport, ali to nije dobro i neće biti dobro i morati će se ovdje u Hrvatskom saboru, kada se o tom raspravlja i u tim tijelima i u Vladi, osiguravati znatna veća sredstva, povezivati ta sredstva s lokalnom samoupravom, pa i sa sponzorima i stvoriti puno bolje uvijete, uz čestitke svima njima i svim drugima u Hrvatskoj, neka ovo bude jedan poziv za više ulaganje.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepa. Ponukan sam ustvari današnjom raspravom o suzbijanju zloporabe opojnih droga pa si razmišljam koje su to preventivne mjere koje bi se mogle više upotrijebiti kako bi se inače kod mladih ljudi često puta i kod djece u Hrvatskoj prevenirala ovisnost i naravno uvijek se nekako u tom djelu čovjek vraća sportu. Vraća se organizaciji sporta, vraća se načinu uključivanja širokih slojeva djece i mladih i sportske aktivnosti. Pada mi na um ustvari jedna organizacija koja već preko 20 g. organizira tisuće i tisuće djece diljem Hrvatske a li i izvan Hrvatske u drugim državama i popunjava onaj prostor kojim se ustvari ne bavimo dovoljno u sustavu. Prvenstveno u školskom sportu, mislim da nam je tu ogroman prostor prazan i da bi ustvari mogli napraviti izuzetno velik posao kada bi se malo više institucionalne pažnje posvećivalo uključivanju djece i mladih u sustavu školstva u razne sportske aktivnosti i da bi nam onda izvješća o suzbijanju zlouporabe opojnih droga bila sasvim drugačija i sa puno više pozitivnih elemenata. Sportske igre mladih djeluju, kao što sam rekao, diljem RH, izvan RH i dosta sam upoznat sa tom aktivnosti, znam da nailaze na velike potpore u državama u koje dolaze. Imaju određenu potporu i u RH, posebno imaju potporu od određenog dijela jedinica lokalne samouprave koje se također uključuju u taj program. Mislim da takve aktivnosti u stvari trebaju biti kud i kamo značajnije poduprte, da se u njih treba kud i kamo značajnije i više ulagati i da na taj način možemo napraviti veliki iskorak u suzbijanju bilo kakvih ovisnosti. Nedavno sam govorio o potrebama ulaganja u sport na lokalnim razinama, danas ću to samo napomenuti i reći da imamo priliku preko Središnjeg državnog ureda za sport, preko Hrvatskog olimpijskog odbora, dakle, preko državnog proračuna i nacionalne organizacije sporta i preko proračuna jedinice lokalne samouprave stvarati još bolje uvjete i to sve ugraditi u strategiju borbe protiv zlouporabe opojnih droga. Jedan primjer samo je onaj koliko košta liječenje nekoga tko je pokleknuo pred drogama, kad bi se taj novac uložio u sport na lokalnim razinama, obuhvatile šire mase djece, spasili bi i prevenirali desetke djece za liječenje jednog, jedne posrnule osobe koja je podlegla tom zlu. I apsolutno je ovo poruka i preporuka svima nama, našoj državi, našem vodstvu, da se za naredni period predvide značajnije veća sredstva za sport, da se podupru organizacije ovakvog tipa, koje ne obuhvaćaju klupske sportove na treninzima, nego koje obuhvaćaju široke mase djece i mladih ljudi kao što su to Sportske igre mladih i da na taj način napravimo taj jedan iskorak po kojem bi mogli itekako biti da tako kažem, pokretači prevencije protiv ovisnosti.
Hvala lijepo.
Treća rasprava poštovani kolega Branko Hrg u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, danas je naravno Uljanik glavna tema, ali ja neću o tome jer govorimo o regionalnim nekim stvarima i Uljanik isto se često puta spominje kao regionalna priča nažalost loša. Reći ću samo da bi bih volio vidjeti one koji su oko preko 15 milijardi kuna negdje zdimili, 15 milijardi kuna proračunskih obveznika RH koji su nestali, nitko ne odgovara, nitko nije kriv i danas se opet traži da država i dalje daje novce. E pa mislim da je vrijeme da se kaže dosta i da više tako ne može ići. No, tražio sam izjašnjavanje u ime kluba radi jedne druge stvari, neki dan je mislim da je to bilo 5.3. ministar Tolušić izjavio u Slavoniji da će svaki student koji upiše Poljoprivredni fakultet u Slavoniji nakon prve godine, za svaku narednu godinu dobiti 10.000 kuna iz državnog proračuna. Ja jednostavno ne mogu vjerovat da je ministar poljoprivrede to izjavio, a još više ne mogu vjerovat da to misli napravit. Jer si postavljam pitanje, kome se to pomaže, da li je to pomoć Slavoniji, oživljavanju Slavonije, na takav način diskriminacijom svih ostalih poljoprivrednih visokih učilišta i fakulteta u RH. Da ne govorim i svih ostalih fakulteta općenito, tko garantira da će ljudi koji će studirati na Poljoprivrednom fakultetu u Osijeku ostati živjet u Osijeku i u Slavoniji, hoće li oni studenti koji dođu odavde iz Križevaca, iz Međimurja, iz Varaždina u Osijek, studirat zbog te dobre stipendije godišnje, hoće li oni nakon toga ostat tamo živjet, pa neće, u 99% slučajeva neće, vratit će se u svoje krajeve, ali će se uništiti Poljoprivredni fakultet i visoka učilišta diljem Hrvatske. I lokalno sam pogođen ovakvom izjavom, dolazim iz grada Križevaca, grada u kojem djeluje najstarije poljoprivredno učilište u ovom dijelu Europe, od 1860. godine, Visoko gospodarsko učilište Križevci je učilište iz kojeg su nastala neka visoka, visoki fakulteti u stvari, u krajnjem slučaju fakulteti u poljoprivredi. To učilište će propasti na ovaj način. Da li je ovaj kraj oko Križevaca, oko Bjelovara razvijeniji od Slavonije? Nije. Ja nisam za to da se Slavoniji ne pomogne, nema onog tko neće pomoći, ali ne na štetu drugih, ne na štetu drugih. Kakva je to pomoć ako jednome uzimaš da bi drugome dao, to nije pomoć, to je štetno pretakanje novaca. Ja pozivam ministra Tolušića, ali i čitav savjet za Slavoniju, da razmotri ovu odluku, ako već želimo pomagat, a očito ova Vlada želi pomagat Slavoniji i svi mi želimo da se pomogne Slavoniji, onda ako želimo razvijat poljoprivredu, ako želimo oživljavati tu propalu poljoprivredu u Slavoniji onda idemo naći rješenja kako pomoći još dodano mladim poljoprivrednicima koji će radit u Slavoniji, a ne ići na varijantu kako uništiti poljoprivredne fakultete koji nisu u Slavoniji. Ja ne razumijem taj pristup. Stvarno je šteta, stvarno molim i pozivam da se to razmotri i da se zaustavi. Na ovaj način to ne može ići. To nije dobra politika, to je politika uništavanja ostatka da bi se nekome pomoglo, takva pomoć nikome nije dobrodošla.
4. je na redu poštovani kolega Branko Hrg, u ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS i HDSSB-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Prošle godine donijeli smo treću izmjenu poreznih zakona u onom paketu poreznih reformi, ona se odnosila na smanjenje PDV-a na širi spektar hrane živežnih namirnica. Tada se je već postavljalo pitanje i upitnost učinaka te mjere koja je u dobroj mjeri osiromašila da tako kažem državni proračun i postavljalo se i pitanje da li bi ustvari bilo možda bolje ta sredstva koja se prikupljaju od PDV-a usmjeriti na neka dodatna moguća rasterećenja i nekakve poticaje za povećanje plaća a u stvari ostaviti PDV kakav je bio na hranu ili možda ići u nekakvo generalno smanjenje PDV-a, stope PDSV-a ukupnog a ne samo na određene namirnice. Sada smo na kraju 3. mjeseca, bilo bi u redu da ministarstvo financija sa tijelima državnim koje ima na raspolaganju napravi analizu učinaka smanjenje stope PDV-a na hranu da vidimo što se je dogodilo. Koliko su trgovci smanjili cijene hrane, koliko su građani RH od toga profitirali, koliko su se povećali kućni budžeti hrvatskih obitelji. Po dostupnim podacima u siječnju se to nije događalo. Cijena hrane u principu nije išla dolje. Nešto se je smanjila cijena mesa za 1,7%, još nekih artikala, generalno je došlo do smanjenja od 0,8% na hranu a smanjenje PDV-a od 13%. I sada si postavljam pitanje da li to ostaviti da ide dalje tako i da te silne milijune, odnosno milijarde kuna ostaju na računima trgovaca ili napraviti novi redizajn i jednostavno naći rješenje kako taj novac ako ga već usmjeravamo prema hrvatskim obiteljima usmjeriti prema tim obiteljima. Mislim da se ne treba čekati predugo da stvarno treba vrlo brzo napraviti te izračune, vidjeti koliko su trgovci u RH profitirali, koliko im je novaca više ostalo na računima i napraviti neke poteze u zakonskim rješenjima koji će to njima onemogućiti a dati hrvatskim građanima, hrvatskim obiteljima. Mislim da nismo postigli onaj ciljani efekt, nisu se trgovci baš previše pretrgli i brže skinuli cijene i napravili takvu konkurentnost nego su se stvari izgleda dogovorili prešutno pa su cijene ostavili i nastavili dalje raditi po istome. Država ostala bez milijarde kuna ili dvije, građanima ništa više u kućne budžete, trgovcima ostalo na računima. Evo naš klub poziva Ministarstvo financija da se stvarno napravi jedna takva analiza, da se s time upozna i javnost i da se u krajnjem slučaju reagira odmah, zaustavi taj trend i napravi nešto sa tim novcima u usmjeravanju prema građanima RH, prema obiteljima a ne prema trgovcima. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika HDS-a, HSLS-a i HDSSB-a poštovani kolega Branko Hrg, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, neki dan pročitam jedan naslov u medijima Krah reforme, ministrica Divjak odustaje od nabave tableta za svakog učenika i to me u stvari potaknulo na ovo današnje javljanje da u ime kluba iznesem neka razmišljanja na tu temu, jer kod donošenja novog Zakona o osnovnom školstvu mi smo u ime kluba upravo ukazivali na taj problem i protivili se uvođenju tableta za učenike nižih razreda, jer je sva struka koja se bavi dakle razvojem djece ukazivala na to da je to vrlo štetno za razvoj djeteta. I ovo što ministrica nakon već kratkog vremena odustaje od uvođenja tableta za svako dijete u nižim razredima osnovne škole, mi u stvari pozdravljamo i smatramo da je to mudro postupanje, ne zbog ušteda novaca, ne zbog ušteda novaca, nego isključivo zbog zdravlja djece i razvoja djece. I mislim da bi takvih primjera trebalo biti i više. Ako netko nešto započne, ako vidi da to što je započeo, ne ide u dobrom pravcu, da bi mogli imati štetne posljedice, bolje je na vrijeme odustati, nego ići dalje, po krivom putu. Također pozdravljamo i ponovno uvođenje spola i imena majke i oca u svjedodžbe djece. To je bila apsolutno jedna nespretna i nesmotrena odluka, nepotrebna i stvarno kao ljudi, kao klub, kao HDS u krajnjem slučaju, pozdravljamo da se u svjedodžbu vrati i spol djeteta i ime majke i oca djeteta. Vjerujemo da će ovakvih primjera biti još, da će i ostali ministri, kada krenu u neki proces, nekog provođenje novog zakona ili pravilnika, uvidjeti da ne ide dobro, da nema efekata koji su se trebali postići, da će reagirati i odmah intervenirati i to promijeniti kao što je to recimo, slučaj sa učincima, smanjenja PDV-a na hranu. Vjerujem da će se ta praksa ovakvog ispravljanja pogrešaka, koje nisu očito bile u nikakvoj lošoj namjeri, ali ukazali su se, pokazale su se kao loše i treba ih vrlo brzo mijenjati. Ono što ne valja, bolje promijeniti, nego nastaviti raditi kako ne valja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Hrg.
Idemo na 10.-tu raspravu Klub zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Boris Milošević. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Iskoristiti ću ovo vrijeme slobodnog govora da kažem nešto o jednoj temi koja je životna i konkretna, neću dakle govoriti o špijunskim aferama koje sada tresu javnost niti o nabavci ratnih aviona niti o situaciji u Vukovaru. Neću govoriti ni o jačanju četničkog pokreta u Hrvatskoj pa ni o stanju u HRT-u koji kao javni servis evo tuži vlastite novinare, što ne smatram dobrom pojavom. Ta konkretna životna situacija se odnosi na građane RH koji imaju staru deviznu štednju, dakle koji su imali staru deviznu štednju u bankama koje imaju sjedište u Republici Srbiji a koji se nalaze pred jednom situacijom da rok u kojem bi mogli to pravo svoje ostvariti, dakle isplatu stare devizne štednje imaju birokratskih problema, nalaze se pred određenim birokratskim zidom. Jasno je da sve države pa tako ni Hrvatska nisu voljne građanima isplaćivati naknade iz nekih bivših tranzicijskih vremena pa nisu voljne ni vršiti povrat nekretnina, odnosno i kad dođe do isplate ili do povrata onda to bude u iznosima koji su smiješni. Brojni naši građani su imali deviznu štednju za vrijeme bivše Jugoslavije u bankama koje su imale sjedište u državama odnosno u drugim republikama. Podsjetimo se samo problema i slučaja Ljubljanske banke gdje su građani dugo se borili sa Slovenijom i sa pravnom slijednicom Ljubljanske banke kako bi ostvarili svoju štednju da bi došli do zadovoljštine putem Europskog suda za ljudska prava. 4,5 godine skoro, evo, prošle godine je izašao podatak da je građanima RH, dakle građanima RH isplaćeno temeljem stare devizne štednje koju su imali u Ljubljanskoj banci 160 milijuna eura, dakle 160 milijuna eura. To uopće nije zanemariv novac, dakle to je novac koji je isplaćen građanima RH. Takvu sličnu presudu ima Republika Srbija. Republika Srbija je radi presude Europskog suda za ljudska prava morala donijeti i donijela zakon kojim je regulirala svoju obavezu da isplati novac štedišama iz bivših, dakle drugih, koji su državljani drugih bivših replika, biše SFRJ a sjedišta tih banaka su bile u Srbiji. Dakle da se isplati novac njima, tim štedišama i radi se negdje o iznosu oko 310 milijuna eura, 310 milijuna eura. Sve države osim Hrvatske su na vrijeme donijele odluku koja će institucija izdavati potvrdu na temelju koje će se štediše dokazati da nisu u svojoj državi dobile neko pravo, odnosno isplatu novca ili neko drugo pravo temeljem stare devizne štednje osim Hrvatske. Dakle sve i Slovenija i Makedonija i BiH-a i Crna Gora. Odnosno Hrvatska je to učinila, odnosno, nadležni resor tek krajem prošle godine, dakle, prošle godine, negdje 20.12. je obavješteno Ministarstvo financija RH, a par dana poslije je i obavljeno na web stranicama Ministarstva financija, da će potvrde izdavati Zagrebačka banka, Privredna banka Zagreb i Hrvatska gospodarska banka koja je u stečaju. Dakle koja zapravo nije likvidirana, samo zato što ima obavezu da likvidira, odnosno, pravna slijednica Jugo banke ima obavezu da riješi ovaj problem. Građani i dalje imaju problem da pribave potvrdu i od Zagrebačke banke i od Privredne banke Zagreb, a pogotovo od ove banke u stečaju. I dogoditi će se da će rok, a rok je 23.2. dakle sljedeći mjesec, za nekih mjesec dana, da građani neće ostvariti svoje pravo zbog birokracije.
Hvala. Sada je na redu poštovani kolega Milorad Pupovac, iznošenje stajališta Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Klub zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke je sa izrazitim interesom pročitao vijest o najavio ministrice obrazovanja, znanosti i sporta da će učenici osnovnih škola u sklopu obaveznoga programa, imati obavezu jedanputa godišnje posjetiti spomen područja Jasenovac. … [[Govornik se ne razumije.]] na to da je prošle godine 2017. dakle, pretprošle godine, svega 9 škola posjetilo to strašno stratište iz drugog sv. rata. Takva činjenica, kao i činjenica da je prošle godine, 2018. više posjetilaca bilo iz Republike Italije, nego iz Republike Hrvatske, je bila izrazito zabrinjavajuća, pogotovo u kontekstu svega što se događa oko nas da djeca ne znaju što je ispravno, što nije, da li jest pozdrav „Za dom spremni“ dopušten ili nije dopušten, da li je veličanje ustaštva dopušteno ili nije dopušteno, takva najava Ministarstva predstavlja značajan korak i nadam se da će uslijediti još koji korak kako bismo u četvrtom mjesecu svi zajedno, svi koji trebamo, bili u istoj koloni na dan sjećanja za žrtve Jasenovca. Najavio sam se zbog jedne teme, to je pitanje slobode medija koja se djelomično želi ugušiti odavde iz ovih klupa od pojedinih naših kolega zastupnika, koji novinare koji rade, u ovom slučaju jedne novinarke, jedne novine koje rade profesionalno svoj posao, ne pitajući se u kojim okolnostima rade, ne pitajući da li taj isti vlasnik na pravilan način poštuje prava novinara. Svoj sukob sa vlasnikom pretvara u sukob sa novinarima, nepojmljivo i nedopustivo. To bi otprilike bilo tako kao kad biste nekoga radnika kažnjavali zbog toga što radi kod nekog poslodavca koji je loš poslodavac. Ja bi bio tada nikakav socijalist, obračunavao bi se sa radnikom, a ne bi sa poslodavcem. Treba štititi novinarsku profesiju, kao i profesiju saborskog zastupnika, treba štititi profesiju suca, kao što treba štititi i profesiju učitelja i nastavnika, a ako negdje nešto ne valja u sistemu, onda treba napadati mjesto gdje to ne valja u sistemu. Druga posebna zabrinjavajuća činjenica, da javni mediji, čiji smo mi osnivač HRT, kojom smo mi stvorili pretpostav, to je može biti neovisan javni servis, sistemom javne pretplate, sistemom javnih dotacija, sistemom privilegiranog položaja kad je posrijedi reklamiranje u odnosu na komercijalne medije koji samo od toga žive. Dobivamo činjenicu da u posljednjih mjesec dva dana imamo 33 tužbe protiv drugih medija, od kojih dobar dio živi od tržišta. Zašto? Da li zato što su se borili protiv lažnih vijesti? Ne. Da li zato što su se borili protiv govora, širili govor mržnje? Ne. Tužbe su podignute ne zato što je netko primijetio da tamo netko širi lažne vijesti ili govor mržnje ili neprofesionalno radi svoj posao, nego zato što je netko primijetio da u nekim slučajevima postoje elementi cenzure. Pa gdje bismo mi kolegice i kolege zastupnici dospjeli da kad bi našim, nama, našim strankama, našim klubovima, svakome od nas, nešto što je napisano u medijima, nakon toga išli posezati za tim da branimo svoju čast, svoj ugled, kao što to čini HRT. 33 tužbe u nepunih 2 mjeseca, to je razlog zbog kojeg ću ja i moj klub razmisliti o tome da istoj toj HRT zabranimo da spominje naša imena i da nas traži za bilo koju izjavu jer je to nečasno što rade i pozivamo vas ostale zastupnike i zastupnice kad već oni nisu u stanju.
Hvala. Sada je na redu poštovana kolegica Dragana Jeckov, u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite. Govorite do 10,35.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Dame i gospodo, saborske zastupnice i zastupnici. Zadnjih nekoliko dana, nije bilo ni malo lijepo čitati naslove novina, žigosana djevojka iz Splita, pripadnica albanske nacionalne manjine, napadnuti vaterpolisti Crvene zvezde, utakmica otkazana. Dan nakon incidenta na rivi osnovna škola osvanula išarana porukama mržnje mrzim Srbe, mrzim smrt policiji. Sve je to slika koliko smo kao društva dosegnuli na civilizacijskoj razini, prihvaćanje onih koji su drugačiji po nacionalnosti, vjeri il po spolu ili različiti na bilo koji drugi način. Poruka je jasna, drugi i drugačiji su nepoželjni, nepodobni i sve što počinje sa ne. Ukoliko smo ipak odlučni da ne želimo čitati niti slati ovakve poruke, pred nama je mnogo posla, ni malo lakog, ni malo posla na brzinu, nego mukotrpnog i dugotrajnog, jer je jasno da smo zalutali i izgubili pravi put, kada dobijamo ili kada se iz naše zemlje šalju ovakve zabrinjavajuće poruke. Svatko od nas ima razloga za zabrinutost i svatko od nas treba početi od sebe, s pitanjem, što sam ja učinila ili učinio da to primijenim. U moru ovih zabrinjavajućih destruktivnih i depresivnih vijesti, jedna je prošla gotovo neopaženo, međutim, ne smije proći neopaženo, nego naprotiv, treba o njoj jasno i dovoljno glasno govoriti jer je hvale vrijedna. Upravo zato želim za ovom govornicom govoriti o toj vijesti o kojoj je nedovoljno rečeno, što bi se žargonski reklo, prošla je ispod radara. Naše znanstvenice s ini tuta Ruđer Bošković, snimile su poruku, kojom su pozvale djevojčice i djevojke, da im se pridruže u znanstvenoj avanturi, da postanu znanstvenice i tako svakog dana, uživaju u novim otkrićima, jer je znanost uzbudljiva i maštovita. Poruke su poslale povodom međunarodnih dana žena i djevojaka znanosti koji se diljem svijeta obilježava 11.2. U svom obračunu znanstvenice su pojasnile, da znanost omogućava da se neprestano uči i usvajaju nova znanja i iskustva, ona je globalnog karaktera, pa se ima prilika putovati i upoznati nove ljude i kulture. Svaki korak koji se napravi u znanosti je izazovan i ponekad je potrebno malo više hrabrosti za bavljenje znanošću, ali svako novo otkriće predstavlja neopisivo zadovoljstvo. Također, manje su poznati podaci, podaci o kojima se ne govori, da je od 880 ukupnih zaposlenih na institut Ruđer Bošković, 427 je doktora znanosti, od čega 246 doktorica znanosti, što je udio od 58%. Od 11 predstojnika Zavoda, 4 su znanstvenice, odnosno, 36%, dok je udio žena u ukupnom broju voditelja laboratorija 50%. Prema podacima EUROSTAT-a iz 2017. 59% znanstvenika inženjera u EU su muškarci, dok su 41% žene. Prema dostupnim podacima s EUROSTAT-a udio žena u znanosti unutar RH je 48%, što dakle Ruđer postavlja iznad hrvatskog, europskog i svjetskog prosjeka. Kao što sam rekla u moru informacija i statistike koja nas stavlja na dno svakojakih ljestvica ovo su podaci koji nam ulijevaju nadu. Ovim hrabrim, pametnim i vrijednim ženama čestitam njihov praznik sa željom da se poruke koje su poslale čuju još glasnije, zapravo neka budu po mogućnosti toliko glasne da nadglasaju sve ostale i pronađu put do djevojčica i djevojaka. Neka u RH bude što više mladih znanstvenica koje imaju odlične uvjete za rad i napredak i koje će predanim radom osvjetlati obraz našoj zemlji uz najizraženiju želju da ostanu u RH jer to zaista i žele. Osim znanstvenicama čestitam i mladoj djevojci koja je na splitskoj rivi pomogla izaći iz hladnog mora ne četniku, ne Srbinu, ne Crnogorcu, ne vaterpolisti, nego čovjeku u nevolji. Čestitam joj na hrabrosti, ljudskosti i iskreno voljela bih je upoznati, popiti kavu s njom jer nam je ona pokazala da je junakinja i da nisu baš svi zaboravili šta znači pružiti ruku spasa. Zahvaljujem.
Hvala. Idemo dalje, Klub zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Boris Milošević, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici. Danas ću govoriti o jednoj temi, o kojoj sam već govorio ranije, kada smo imali raspravu o izmjenama Zakona o hrvatskom državljanstvu, obzirom da smatram da je ova tema važna, govoriti ću danas u svom slobodnom govoru, gdje smatram da je važno da upozorim na lošu i nepravednu prasku koja se primjenjuje svakodnevno i kada već to neće promijeniti upravna tijela koja rješavaju, kada to već neće promijeniti sudovi, da treba promijeniti Hrvatski sabor kao zakonodavno tijelo. A radi se o činjenici da se hrvatsko državljanstvo osporava osobama koja su po svemu zapravo hrvatski državljani, čiji su roditelji hrvatski državljani, čiji su roditelji u trenutku njihova rođenja bili hrvatski državljani. Naš zakon o hrvatskom državljanstvu, sadrži odredbe o stjecanju hrvatskog državljanstva podrijetlom, kao i vjerujem svi zakoni o državljanstvu u svim demokratskim državama. Dakle, odredbe govore primjerice da, djeca stječu hrvatska državljanstva, ako su u trenutku njegova rođenja, oba roditelji hrvatski državljani. Pa onda imamo dalje varijacije na temu, ako je jedan roditelj u trenutku rođenja hrvatski državljanin, a dijete je rođeno u RH ili ako je jedan roditelj hrvatski državljanin, a drugi je roditelj nepoznatog državljanstva ili bez državljanstva itd. itd. Ali ono što je nesporno, dakle, ako su u trenutku rođenja djeteta oba roditelja hrvatski državljani, dijete hrvatskih državljana. Naš zakon, kada je donesen '91. je propisao da u trenutku stupanja na snagu zakona, svi koji su tada po važećim propisima, u republičkom državljanstvu, dakle, svi koji su bili državljani, socijalističke Republike Hrvatske da su ostali danom stupanja zakona na snagu o hrvatskom državljanstvu državljani Republike Hrvatske. Dakle, ovaj naš zakon je naslijedio Zakon o državljanstvu socijalističke Republike Hrvatske. I svi dakle, državljani tadašnjeg republičkog državljanstva bez obzira na nacionalnost, bez obzira na prebivalište su postali hrvatski državljani. I taj Zakon o socijalističkom državljanstvu je sadržavao odredbe o podrijetlu, dakle, stjecanju hrvatskog državljanstva, podrijetlom i sadržavao je odredbu, da državljani, da dijete je stjecalo državljanstvo, ako su mu roditelji u trenutku njegovog rođenja bili hrvatski državljani. Dakle, ako su oba roditelja u trenutku rođenja djeteta bili državljani socijalističke RH i dijete ostalih državljani, tada, republičkog državljanstva, socijalističke RH. Postojale su dalje varijacije na temu, ako je jedan roditelj bio državljanin neke druge republike, onda je važio sporazum roditelja, ali je bilo nesporno, ako su oba roditelja imali isto državljanstvo, upisivalo se to državljanstvo. U praksi su se događale greške, u praksi se događalo, da je matičar znao upisati državljanstvo one republike gdje je dijete rođeno, ali ti je bila greška. Što mi imamo danas? Mi imamo danas situaciju, da upravna tijela koja rješavaju po takvim predmetima, pa nažalost i upravni sudovi, konstatiraju da je dijete u trenutku rođenja, ako su oba roditelja bili hrvatski državljani, bilo hrvatski državljanin, ali 20 ili 15 dana poslije, kada su ga upisivali u matičnu knjige rođenih, ako je matičar pogrešno upisao republičko državljanstvo, onda je dijete steklo državljanstvo te druge republike, onda nije hrvatski državljanin. Pa ja se pitam, kako je to moguće, kako je moguće da je upis i to pogrešan upis, postat konstruktivan, a ne deklaratoran, nešto što je trebalo biti samo deklaratorno, taj upis ostalo je danas činjenica koja određuje nekom život i koja nekom određuje državljanstvo, a radi se o pogrešnom upisu. I to je ono što moraju biti svjesni i državna tijela koja o tome odlučuju, ali moramo biti i mi svjesni u Saboru, kada budemo odlučivali o Zakonu o hrvatskom državljanstvu. Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a i poštovani kolega Boris Milošević, izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolegice i kolege, možda bih danas trebao govoriti o sramotnom transparentu koji slavi mesare u Splitu, al odabro sam jednu drugu temu o kojoj ću govoriti i kojoj zapravo i često govorim nastojeći osvijestiti u biti pravo stanje stvari, razbiti predrasude i krivu percepciju koja u javnosti o tom pitanju postoji, a radi se o zapošljavanju nacionalnih manjina u državnu upravu. Prema zadnjem izvještaju Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina kojeg je Vlada uputila ovom visokom domu vidljivo je da je postotak svih manjina u državnoj službi pao, neznatno, ali da je ipak pao i da on iznosi 3,34%. Prema podacima za 2015. i 2016. iz istog izvještaja, dakle iz izvještaja za te godine udio nacionalnih manjina je bio 3,4%, dakle dvije godine isto, a za 2017. taj udio je pao na 3,34%. Podaci za 2018. godinu se i dalje prikupljaju i vrlo lako možemo pretpostaviti da će taj udio manjina i dalje padati. Kad pogledamo dakle udio stanovništva, kad pogledamo stanovništvo i udio manjina u stanovništvu RH je zapravo jedna od najhomogenijih, nacionalno najhomogenijih država u Europi, udio svih manjina je negdje oko 7,7%, dakle a zaposlenih u državnoj službi je 3,4%. Dakle, ni blizu 50% primjerice te korelacije. Kad pogledamo broj Srba, kojih je u stanovništvu 4,36% kao najbrojnije manjine, dakle njih je u državnoj službi zaposleno 2,25% dakle negdje oko 50%. Kad pogledamo primjerice Rome, njih gotovo u državnoj službi da i nema 0,02%. Evo, to je ta privilegija i zapošljavanje temeljem prava prednosti na koju se manjine mogu pozvati i na koju kako javnost kaže zapošljavaju. Ne tako davno kad smo pregovarali o ulasku u EU obećali smo i donijeli smo akcijski plan o zapošljavanju nacionalnih manjina u državnu službu, tada je obećano da će tim akcijskim planom u 3 godine biti dosegnut prag od 5,5% u zapošljavanju manjina, nažalost ne da se taj postotak, taj prag nije ostvario nego svjedočimo dakle padu. I dalje čekamo dakle od Vlade proaktivne mjere da se trend preokrene. U jesen 2016. prije nešto više dakle od 2 godine Klub SDSS-a je imao pressicu na ovu temu, gdje smo tražili da se stvari preokrenu, da govorili smo o zapošljavanju manjina, a prvenstveno Srba u javnoj upravi, tada smo u javnosti dočekani na nož, kako od desnice tako i od ljevice, koja je eto prigovarala što sad oni traže, traže privilegije, traže zapošljavanje po etničkom ključu, traže fotelje po etničkom ključu, skandalozno je zapravo što oni to traže u ovo vrijeme, a zapravo cijelo vrijeme pokušavamo pokazati koliko su ti naši zahtjevi opravdani. I naši zahtjevi su utemeljeni i na Ustavnom zakonu i na okvirnoj Konvenciji za zaštitu nacionalnih manjina koji smo ratificirali '97 i koja kaže da mjere koje država poduzme u smislu zaštite neke nacionalne manjine, pa bile te mjere i mjere pozitivne diskriminacije zapravo ne diskriminiraju nikog jer su to mjere afirmativne, afirmativne akcije gdje se jedna društvena skupina nastoji zapravo izjednačiti sa svim ostalim u društvu. Ali koga briga za zapošljavanje, koga briga za Ustavni zakon i poštivanje Konvencije koju smo ratificirali 1997., ako, evo, SDSS ako sebi traže zapošljavanje po etničkom ključu. Hvala.
Idemo dalje, sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a, poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege, ja ću danas govoriti o jednom pozitivnom projektu i smatram da s ove govornice treba govoriti i o onome što je dobro i što je pozitivno. Nezaposlenost je kompleksan društveni problem, a u općoj nezaposlenosti, posebno treba kao problem istaći nezaposlenost žena. Tako da je danas gotovo 54,5% nezaposlenih žena. Položaj žena na tržištu rada i dalje je lošiji od položaja muškaraca, a na probleme s poslodavcima nailazi se kada je riječ o majčinstvu i izloženosti spolnom uznemiravanju, kao i nesigurnim radnim uvjetima. Žene se na tržištu rada susreću sa višestrukom diskriminacijom i više nego drugim grupama prijeti socijalna isključenost, kao posljedica dugotrajne nezaposlenosti. Upravo socijalna isključenost žena i isključenost starijih osoba bila je inicijalna poveznica oko osnovne ideje projekta „Zaželi“. Programom „Zaželi“ pružanjem potpore omogućen je pristup tržištu rada i zapošljavanju žena koje se nalaze u nepovoljnom položaju na tržištu rada, čime se ublažavaju posljedice nezaposlenosti i rizik od siromaštva. Svakako i socijalno uključivanje i povezivanje razine kvaliteta života za, nažalost, brojne starije i nemoćne osobe. Program „Zaželi“ u skladu je sa europskim i nacionalnim preporukama o unapređenju položaja žena na tržištu rada i zaštite prava žena, kao i sa smjernicama politika zapošljavanja država članica EU. Program „Zaželi“ uključuje sva tri temeljna prioriteta Europskog socijalnog fonda, dakle, zapošljavanje, socijalnu uključenost i obrazovanje, te tri stupa koja omogućavaju kvalitetan i uključiv život u zajednici. Ovim programom, vrijednim milijardu kuna, koji se financira iz sredstava Europskog socijalnog fonda u okviru operativnog programa Učinkoviti ljudski potencijali. Na području čitave RH bilo je planirano zapošljavanje 7,5 hiljada žena koje će raditi na poslovima potpore, podrške i brige o gotovo 30 hiljada starijih osoba i osoba u nepovoljnom položaju i to u njihovim kućanstvima, a ne u institucijama skrbi. Istovremeno, ženama se osigurava i dodatno obrazovanje i to za zanimanja koja su deficitarna u njihovoj lokalnoj zajednici koji će im po završetku rada, u okviru projekta, omogućiti veću zapošljivost na tržištu rada. Prvobitno planirana sredstva za ovaj poziv bila su u iznosu od 400 hiljada kuna, povećana su u drugom mjesecu 2018. na ukupno milijardu kuna. Činjenica je da su do sada financijski, da je to najizdašniji poziv u okviru Europskog socijalnog fonda, te da je probudio veliki interes za, naspram broja dostavljenih prijedloga i pokazuje da Ministarstvo rada i mirovinskog sustava ovu aktivnost plasira kao veliku potrebu i koji su, dakle, prepoznali jedinice lokalne samouprave i neprofitne organizacije. Tako da je prema podacima do sada, donijeto je 28 odluka o financiranju odobrenih za dodjelu bespovratnih sredstava za 274 projekta ukupne vrijednosti 952 milijuna 892 hiljade, od toga gotovo isto toliko nepovratnih. Na predmetnim projektima zaposleno je 5705 žena i, koje, dakle, obilaze i pružaju pomoć i potporu za 27146 starijih osoba koje se nalaze u, dakle, tom nezavidnom položaju. Prilikom odabira projekata koji će se financirati u okviru navedenog poziva, naglasak je naravno stavljen na teško dostupna područja, ruralna i otoci, te na područje u kojima je stopa nezaposlenosti i stopa dugotrajne nezaposlenosti viša od hrvatskog prosjeka, dakle, to je područje istoka, područje Banije i Korduna. Među top 5 županija po brojnosti ugovorenih projekata zaposlenih žena, najznačajnije je osječko-baranjska, vukovarsko-srijemska, splitsko-dalmatinska, sisačko-moslavačka i brodsko-posavska. Sada kada smo nakon, otprilike godinu dana provedbe programa „Zaželi“ sigurno da postoje neki uočeni nedostaci, ali još uvijek ima višestrukih prednosti koje se ostvaruju njegovom realizacijom. Pošto vrlo intenzivno pratim ovu temu jer se događa na područjima u kojima mahom živi stanovništvo srpske nacionalnosti, često sam u kontaktu sa čelnicima JLS u kojima se program „Zaželi“ provodi. Sve u svemu, ovaj dobar i [[Upadica: Hvala]] kvalitetan projekat trebao bi imati svoj nastavak.
Hvala vam. Sada bih pozvao u ime Kluba zastupnika SDSS-a, poštovanog kolegu Milorada Pupovca, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pitanje Uljanika, za Klub zastupnika Samostalne demokratske srpske stranke kao što vjerujem za bilo kojeg od zastupnika Hrvatskog sabora je sa punom savješću teško pitanje. Teško pitanje s obzirom na to što se do sada činilo prema Uljaniku i propusti koji su napravljeni da se Uljanik i ostale hrvatska brodogradilišta ne dođu u situaciju do koja su došla, a i pitanje je toga što je napraviti, da ne dođe se do završne točke a to znači da proizvodnja u Uljaniku i aktivnost u Uljaniku i u drugim brodogradilištima prestane, i da RH kao zemlja na moru, sa tradicijom snažne brodogradilišta i brodogradilišne industrije postane bez ijednog brodogradilišta. Ostati bez ijednog brodogradilišta, kao što je netko ovdje govorio, u današnjim okolnostima, nakon propasti, mnogih industrijskih komponenti našeg društva i onakve zemlje, je simbolička točka koju je politički veoma, veoma teško objasniti. I onima koji s tim nisu imali veze i onima koji su s tim imali veze. I onima koji s tim nisu imali nikakvog doticaja, kao i onima koji su imali svakog raznovrsnog doticaja u tom pogledu. U tom smislu donijeti odluku i donošenje odluke, sasvim sigurno nije jednostavna stvar za vladu niti za premjera, prestrukturirati ili ići u stečaj? I jedno i drugo ima svoje loše strane. Nešto ću reći o restrukturiranju. Dosadašnji poslovi restrukturiranja i uopće poslovi subvencioniranja, razlikuju se od onih iz bivše države i država koji su neki ljudi sada spomenuli poput Francuska i Njemačke, to je država koja kontrolira svoj novac i koja kontrolira svoju politiku subvencioniranja i za koju se zna koja je svrha, očuvanje konkurentnosti, očuvanje znanja, jedne nacije, jedne države u odnosu prema drugima, uključujući komponentu sigurnosti. A čemu restrukturiranje je služilo kod nas godinama? Privatizacije, nekontroliranom načinu, nekontrolirano postupanje u trošenju državnoga novca. Od strane ljudi koji su od države dobili ovlasti da restrukturiraju i koriste državni novac. I zbog toga je država posegla za mehanizmom, da neki ljudi zbog toga trebaju odgovarati u slučaju Uljanik. Jasno da to, ti ljudi, da li su to svi od jučer ili neki, ja klub kojem pripadam mi to ne zna, neka država to utvrdi. Ali, svjesno tome da ta vrsta subvencije restrukturiranja ne smije biti nastavljena mora biti jasna, neovisno o tome, koju će odluku vlada donijeti. Ja bih i moj klub radije da donese odluku kojom će se pružiti prilika da nešto od Uljanika ostane. Ali o tome ćemo raspravljati na drugom mjestu. Ono što samo se nameće kao pitanje i o čemu kao član vladajuće koalicije, ne mogu da progovorim s ove govornice. Ako ljudi koji su neodgovorno raspolagali sredstvima koja država osiguravala za Uljanik i za 3.maj, trebaju odgovarati. Što je sa onim ljudima koja vode druga brodogradilišta? Gdje je nalazi državnih revizija već nekoliko godina, govore o nenamjenskom korištenju državnih subvencija u procesu restrukturiranja, posebno onih koji se sada pojavljuju kao mogući spasitelj Uljanika a imaju tu vrstu referencije? Od države očekujemo univerzalnu pravednost u svemu. Pa i u ovome. Univerzalnu političku pamet pa i u ovome, jer je to jedini način, kako možemo uvjeriti da vlada ne radi stranački, da ne radi po principu ove ili one regije i možemo uvjeriti da vlada radi onako kako građani očekuju. I u tom smislu mi ćemo podržati sve ono što bude najbolje za politiku države kada je po sredi raspolaganje državnim novcem i podržati ćemo najbolje što bude za interes radnika u Uljaniku.
Hvala. Idemo na 5. klub. Klub zastupnika SDSS-a, poštovani kolega Boris Milošević, izvolite.
Poštovani predsjedniče HS-a, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Zadnji tjedan u Saboru bih počeo čestitom cijeloj Hrvatskoj, svim građanima koji su uspjeli skupiti više nego potrebno novca za liječenje male Mile Rončević kojoj želim uspješno liječenje i nadam se, konačno ozdravljenje. Nadam se da će i banke koje su uzimale naknadu za platni promet postupiti onako kako su postupili i naši građani. Ono o čemu bih ja danas govorio je nešto što se zapravo vuče već 20-ak godina, koji je jedan tranzicijski problem društva, jedno ratno naslijeđe, koje je u raznim fazama, gdje je imalo razne vrste nepravednih rješenja, dakle nikad tu nije bilo pravde, a taj problem se nažalost pojavljuje kao aktualan i danas. Dakle, obraćaju mi se građani sa problemom da gradovi u kojima žive ili u kojima su živjeli uklanjaju ruševine njihovih miniranih kuća, dakle, radi se o kućama koje su minirane 91. i 92. Radi se pretežno o građanima, ne isključivo, ali pretežno građanima srpske nacionalnosti. Ti ljudi danas se terete da moraju platiti troškove uklanjanja tih ruševina. U jednom konkretnom slučaju, imam primjer jedne žene, suvlasnice takve kuće, ona je suvlasnica u jednoj trećini gdje je dobila račun od 20 hiljada kuna, ona više ne živi u tom gradu nego pored, jednoj maloj općini, ima malu mirovinu, sad možete misliti što to znači za nju. Dakle, takve kuće su minirane, ona i njeni slični primjeri nikad nisu dobili nikakvu naknadu štete, nikakav vid obeštećenja, postupke koje su pokrenuli da bi ostvarili nekakvu naknadu štete, su izgubili, parnice su izgubili upravo iz razloga što je ovaj Visoki dom ukinuo zakonske odredbe za temelju kojih su oni mogli ostvariti neko pravo na naknadu štete. Dakle, parnice su izgubili, morali su platiti parnične troškove, upućeni su da pokrenu postupak, upravni postupak, postupak obnove, tamo su također odbijani. Dakle, nitko od njih nije ostvario pravo na obnovu, s pravom jer Zakon o obnovi takve slučajeve ne regulira i imamo situaciju da im je uništena imovina, da nisu dobili nikakvu naknadu, da su izgubili parnice i sve postupke koje su pokrenuli, da su morali platiti parnične troškove i sada dolazimo do situacije da ih na kraju i grad tereti troškovima uklanjanja dakle ruševina njihovih miniranih kuća u kojima su nekad živjeli. Smatram da je to duboko nepravedno, da je to duboko diskriminatorski i da s takvom praksom treba prekinuti. Nije dobro i nije pravedno da se takva rješenja prelamaju preko građana koji su bili očite žrtve sistema. Gradovi traže da se ruševine uklone radi, uz obrazloženje sigurnost prolaznika, susjeda i svih ostalih građana. Slažem se. Treba ukloniti ruševine i shvaćam interes grada, radi sigurnosti građana, pa i da grad izgleda urednije. Ali, nije dobro da se takva rješenja nameću i slamaju preko leđa onih koji su zapravo bili žrtve i koji su pretrpjeli nepravdu svih ovih godina. Koji nisu dobili nikakvu zadovoljštinu. Ni na koji način. Kod takvih građana samo stvaramo osjet i produbljujemo osjećaj nepravde. Zato ćemo se kao stranka boriti i tražiti da se s takvom praksom prekine i da gradovi uklanjanju ruševine, ali na svoj trošak. I zato im poručujem, uklonite građevine, ruševine građevina, tražite suglasnost vlasnika, ali napravite dobru stvar, napravite to na svoj trošak. Hvala.
Sada je na redu kolega Marin Škibola kao nezavisni zastupnik. Izvolite.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a poštovani kolega Milorad Pupovac, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pred nama su u narednih svega 2 tjedna, dvije komemoracije, dva komemorativna skupa. Jedan jasenovački, drugi blajburški. Obama skupovima je ovaj Sabor pokrovitelj. Ali odnos prema ta dva skupa, ovog Hrvatskog sabora kao pokrovitelja nije jednak. Prema ovom prvom, jasenovačkom, Hrvatski sabor se odnosi kao da nije pokrovitelj u istinskom smislu te riječi. Prema ovom drugom, Hrvatski se sabor odnosi kao da je istinski i posvećeni pokrovitelj. Zašto to kažem s ovoga mjesta? Zbog toga, što je nakon odluke austrijskih svjetovnih i crkvenih vlasti, da se zabrani skup u Bleiburgu na način, na koji je do sada održavan, sva vlast u Hrvatskoj i crkvena i svjetovna i izvršna i predstavnička, učinila sve da ispregovarala pretpostavke da se taj skup održi, pristajući na to da poštuje austrijske zakone, koji zabranjuju veličanje, fašističkih, u ovom slučaju ustaških ideja, znamenja, simbola i poruka. U našoj zemlji na snazi su isti zakoni. Na snazi su prije nego što su postali n a snazi u Republici Austriji, kada je ova stvar posrijedi. Na snazi su odredbe Ustava, na snazi je presuda Ustavnog suda RH, povodom slučaja općine Slatinski Drenovac, gdje je jedna ulica nosila naziv 10. travnja, po kojoj Ustavni sud jasno rekao, što se misli o tom režimu, što se misli o tom pokretu i što se misli o tim idejama, što se misli o tim simbolima.
Poštovani kolega Glasnović, ja vas lijepo molim, nemojte ometati kolegu zastupnika da govori, izvolite kolega Pupovac.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, nisam siguran da bi trebao nastaviti govoriti. Ovo vrijeđa dostojanstvo svih onih, zbog kojih ćemo se u petak skupiti u Jasenovcu, bez predstavnika, službenog, predstavnika Sabora i službenog predstavnika vlade, zato što je ovo što smo čuli slika Hrvatske. Hrvatska koja je spremnija poštivati tuđe zakone, nego vlastite. Hrvatska koja je spremnija se izboriti da stvori pretpostavke, za komemoriranje onih koji su iza sebe ostavili krvave tragove nad ljudima koji nikome ništa nisu učinili. Jer ti u Jasenovcu, kao što su mnogi već rekli, nisu krivi ni za jednog mrtvoga na Teznu, Kočevskom Rogu ili Macelju. Ali mnogi na Teznom Kočevskom Rogu i Macelju jesu krivi, za desetke i stotine hiljada onih koji su diljem, tzv. nezavisne države Hrvatske bili ubijeni samo zato što su bili Romi, Židovi, Srbi i protivnici toga režima, hrvatski antifašisti ili antifašisti druge nacionalnosti. I mi umjesto da se tome posvetimo, umjesto da primijenimo svoje zakone, mi toleriramo, da se u našoj zemlji, obnavlja sukobljavanje na temama oko 2.sv.rata. Umjesto da zatvorimo ratnu stranicu bilo '40. bilo '90. na najbolji mogući način i da mi to s jedne i s druge strane svedemo u realne okvire a mjesta stradanja pretvorimo u mjesta borbe protiv svakog militarizma, svakog rata, svake vjerske, etničke, političke isključivosti, mi radimo suprotno. Poštujemo tuđe zakone, vlastite ne. Poštujemo one koji su doprinijeli stradanju, a ne poštujemo one koji su stradali.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pupovcu. Ja bi molio i kolegu Pupovca i kolegu Glasnovića i sve nazočne, kolegice i kolege da se na ovim temama na žrtvama ne dijelimo i da ponovno ne djelima žrtve, zločin je zločin, ma s čije god strane dolazio.
Sada je na redu gđa. Dragana Jeckov, ispred, koja će iznijeti stajališta Kluba zastupnika SDSS-a. izvolite.
Zahvaljujem uvaženi potpredsjedniče, kolegice i kolege. Prije nekoliko dana predstavljene su smjernice i sugestije Ministarstva obrazovanja, tzv. nova mreža osnovnih škola na području Vukovarsko srijemske županije. I sada, ništa to ne bi bilo neobično, da te smjernice, nisu izazvale šok i nevjericu, kod prisutnih načelnika i gradonačelnika, ali i njihovu jedinstvenu reakciju, koju zapravo dugo vremena nismo imali priliku čuti. Ne, ne i ne, bio je odgovor bez obzira na stranačku ili nacionalnu pripadnost. Prema tim smjernicama u županiji će tokom narednih godina, biti zatvorene sve osnovne škole koje imaju manje od 150 učenika. Praktično to znači da od 41 škole kojima je osnivač Vukovarsko srijemska županija, biti će zatvoreno njih 16. Isto tako biti će zatvoreno 37 malih područnih škola. Moram isteći, da ovakav salonski tip donošenja važnih odluka bez posebne brige o posljedicama, dugo nismo imali priliku vidjeti. Ovakva strategija, pokazuje kako se na sve gleda hladno i proračunato, očigledno ne razmišljajući što gašenje škola zapravo znači za jedno selo i kakve su to posljedice za selo. Kada bi razmišljali ili barem imali nekakva iskustva, pri tome ne bi gledali samo brojke, onda bi znali da ovakvo gašenje škola, zapravo znači veoma brzu smrt za selo, jer upravo te škole su centar kulturnog društvenog i sportskog života u malim sredinama. Te će takav potez samo ubrzati iseljavanje kojem smo već godinama izloženi. Naravno da u smjernicama nema niti slova o školama koje pohađaju pripadnici nacionalnim manjina, o njihovim specifičnostima, o zahtjevima za prijenos osnivačkih prava koje su jedinice lokalne samouprave, zatražile daleke 2016. g. upravo zato da bi ih zaštitili od ovakvih i sličnih odluka. Pritom je važno reći, da govorimo o 1567 učenika koji pohađaju nastavu po modelu A. kada bi razmišljali onda bi pronašli načina da te škole ostave u životu kako god je to moguće, pa i po cijenu većih gubitaka. Tražili bi načine da iste škole popune i da u ta sela, na neki način vrate život. Bezbroj puta smo imali priliku, vidjeti kako država ima novca za sve i svašta, a kada su u pitanju djeca, na koje se toliko puta pozivaju, nema novca, jer se mora gledati ekonomski aspekt. Razmišljala sam se i pitam se, razmišljala sam i pitam se što će se dogoditi kada i ono malo mladih roditelja, još intenzivnije stane se iseljavati zbog zatvaranja područnih škola. Kako će se organizirati recimo prijevoz đaka prvaka ili đaka u 2.razredu, jer oni, samo da podsjetim, koriste javni prijevoz, što također nije u skladu sa standardima. Šta će se dogoditi kada nastupi poplava tehnološkog viška na Zavod za zapošljavanje u vidu nastavnika, profesora, osoblja u tim školama, hoće li se i tada gledati ekonomski aspekti ovih smjernica? Pa možda je i istina da nisu rentabilne. Pa zar do sada toliko puta nismo financirali propale i nerentabilne projekte, uostalom ne treba na tako i razmišljati. Kako je moguće da škole i budućnost naše djece, njihovo obrazovanje, može biti nerentabilno s ekonomskog aspekta. Dakle, sve naopako. Prvo smo po tim selima, škole gradili, obnavljali, opremali, a sada ih gasimo, jer se netko sjetio da su nerentabilne sa ekonomskog aspekta. Dakle, gotovo nevjerojatno, kao u zemlji Dembeliji.
Hvala lijepo.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Kao i svaki puta kada imamo prvi dan radni što se tiče plenarne sjednice u tjednu počinjemo sa raspravama po klubovima, slobodni govor. Prvi je na redu Klub zastupnika IDS-a, PGS-a, i RI-a i poštovani kolega Emil Daus.
Poštovani predsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Iako je Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a pred nešto više od mjesec dana već ukazao na ovaj problem prisiljen sam to ponoviti iz jednostavnog razloga što se radi o gotovo 60 milijuna kuna neiskorištenih sredstava sufinanciranih putem EU fondova kroz program ruralnog razvoja RH za razdoblje 2014.-2020. godina a nitko u međuvremenu nije reagirao. Naime za mjeru 721 navedenog programa Istarski vodovod kao komunalno društvo koji upravlja vodoopskrbnim sustavom većeg dijela istarskog poluotoka pripremilo je na vrijeme su potrebnu projektno tehničku dokumentaciju te na vrijeme zatražilo potrebna mišljenja. Među njima je trebalo biti i mišljenje Ministarstva zaštite okoliša i energetike odnosno uprave za procjenu utjecaja na okoliš i održivo gospodarenje otpadom istog ministarstva o potrebi postupka ocjene, o potrebi procjene utjecaja na okoliš. Iako je naziv dokumenta i postupka dosta složen zapravo se radio o veoma jednostavnoj proceduri koja se više bazira na formi nego na sadržaju s obzirom na vrstu projekta. Dakle 14 projekata kojima se trebala izgraditi nova vodoopskrbna mreža na području ruralne Istre uključujući i gradove i općine s brdsko planinskim statusom nije realizirano zbog nedovoljnog angažmana a usudio bih se reći i neodgovornosti Ministarstva zaštite okoliša. Jer kako drukčije objasniti da predmetno mišljenje putem elektroničke pošte stiže samo 13 minuta prije zatvaranja aplikacije za prijavu projekata iako su zahtjevi za istim poslani resornom ministarstvu 35 dana prije. O važnosti izgradnje vodoopskrbne mreže na području ruralne Istre koja svake godine ima porast od 20 do 30% turističkih dolazaka i noćenja, konstantan rast produljenja pred i post sezone te sve značajniji porast malog i srednjeg poduzetništva ne treba previše trošiti riječi kao ni na činjenicu da svaka investicija pogotovo u građevinskom sektoru direktno utječe na rast gospodarstva. Znači više od mjesec dana trebalo je ministarstvu da pošalje praktički formalna mišljenja za projekte vrijedne 60 milijuna kuna koje bi se financirali EU sredstvima a i kada su mišljenja napokon stigla to je bilo 13 minuta do isteka roka prijave. I sada se mi u Istri pitamo koji je cilj ovakvog pristupa Ministarstva zaštite okoliša i tko će odgovarati za to što se ovako veliki i važni projekti nisu realizirali tim više što bi i država na njima zaradila. Da, zaradila jer bi se projekti velikim dijelom s jedne strane sufinancirali europskim sredstvima a s druge kroz takve se investicije razvija područje te time stvara dodatni gospodarski rast i zapošljavanje što sve generira i povećanjem poreznih prihoda u državnu blagajnu. Stoga, da zaključim, naš klub poziva Vladu RH da putem resornih ministarstava koji su zaduženi za provođenje programa ruralnog razvoja preispita cijeli postupak i omogući da se predmetni projekti prihvate s obzirom da su imali svu potrebnu dokumentaciju osim one na koji nikako nisu mogli utjecati već je utjecalo Ministarstvo zašite okoliša i energetike. U protivnom, smatrati ćemo da je razlog svemu navedenom ili neodgovornost i nezainteresiranost Ministarstva za provođenje projekata ili je riječ o namjernom isključivanju projekata iz Istre. A u tom slučaju to je veoma zabrinjavajuće i potpuno neprihvatljivo.
Hvala vam.
Prelazimo sada na iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika, prvi je gospodin Giovanni Sponza ispred Kluba IDS-a, PGS-a i LRI-a. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege postavljam pitanje. Ima li Vlada razrađen konkretan plan s aktivnim mjerama za zaštitu ukupnih nacionalnih interesa uključujući potencijalne probleme koji će se pojaviti i u našem turizmu ukoliko Velika Britanija izađe iz EU? U ime kluba prije 2 mjeseca ukazao sam na moguće pooštravanje viznog režima za britanske goste uoči izlaska Velike Britanije iz EU što može imati negativne posljedice i na naš turizam i na naše gospodarstvo. Vidimo da se situacija oko Brexita da je vrlo i dalje neizvjesna. I još su nam uvijek svježa negativna iskustva kada su se prije nekoliko godina najavljivale vize za Ruse. Struka iz turističkog sektora tada je predlagala niz aktivnih i konkretnih mjera kako bi se i lakše i brže izdavale vize i tako olakšala cijela procedura. Epilog svega bio je gubitak velikog broja ruskih gostiju, negativni financijski učinak na naš turizam i to poglavito u segmentu najskuplje ponude a time i na naše gospodarstvo. Tada smo bili prisiljeni tražiti primjerenu zamjenu tržište Ujedinjenog Kraljevstva bio je logičan izbor. Danas kao da smo opet suočeni sa sličnim izazovom. Turoperatori, avioprijevoznici, specijalisti iz sektora turizma iz Ujedinjenog Kraljevstva upozoravaju kako je neizvjesnost oko Brexita već proizvela negativne učinke. Ne samo da je funta oslabila već se novac ne troši radi neizvjesnosti oko Brexita. Dakle pitanje koje se nameće samo od sebe ima li Vlada razrađen konkretan plan sa aktivnim mjerama s ciljem izbjegavanja potencijalnog scenarija koji nas je zadesio nakon ulaska u EU što je nametalo implementaciju viznog režima prema ruskim gostima. Na nadležnima u Vladi je učiniti sve kako bi izbjegli ponavljanje istog negativnog scenarija. Upravo iz tog razloga da pokažemo da smo naučili lekciju naš klub po drugi put skreće dužnu pozornost na moguću problematiku koja nas može ponovno zadesiti. Kako bi izbjegli potencijalni scenarij predlažemo nekoliko opcija ublažavanja mogućeg problema. Najbolja bi opcija bila brzo i efikasno izdavanje e-viza, zatim mogućnost dobivanja turističke vize prilikom slijetanja na zračnim lukama u RH. I da se na vrijeme isplanira otvaranje aktivnih viznih centara koji će moći servisirati najznačajnije emitivne destinacije iz Ujedinjenog Kraljevstva prema Hrvatskoj. Primjera radi, u Rusiji imamo trenutno 18 aktivnih takvih viznih centara. Napominjem da nam je Ujedinjeno Kraljevstvo sedmo najvažnije tržište u Hrvatskoj, da su prošle godine realizirali više od 4,4 milijuna noćenja. I nikako ne bi bilo dobro ukoliko dođe do pooštravanja viznog režima za britanske goste da u nekom drugom moramo tražiti zamjenu za Britance. Stoga na samom kraju ponavljam pitanje, ima li Vlada razrađen konkretan plan sa aktivnim mjerama za zaštitu ukupnih nacionalnih interesa uključujući navedene potencijalne probleme koji će se pojaviti i u našem turizmu ukoliko Velika Britanija izađe iz EU?
Hvala.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Kao i svaki puta ovaj tjedan započinjemo sa raspravama klubova. Prvi se danas prijavio, imamo inače 11 prijavljenih, a prvi se je javio poštovani kolega Emil Daus u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Krajem prošle godine saborska većina je usvojila novi Zakon o brdsko planinskom području. Tijekom rasprave izneseno je mnogo primjedbi kako je preopćenit i nema nikakvu konkretnu mjeru te kako će se sve svesti na podzakonske akte koje donosi vlada ili resorno ministarstvo. Jedan od najvažnijih takvih podzakonskih akata, ministarstvo regionalnog razvoja i fondova EU, uputilo je na e-savjetovanje, radi se o obuci, o obuhvatu i razvrstavanje jedinice lokalne samouprave koje stječu status brdsko planinskog područja. Nažalost, kako se radi o aktu kojeg donosi vlada, a ne sabor, o njemu nemamo prilike detaljnije govoriti u ovoj sabornici, no ja ću se ipak osvrnuti na nekoliko bitnih činjenice. Pohvalno je to što je tim prijedlogom broj jedinica lokalne samouprave povećan, no nikako nije dobro, da će zbog toga nekoliko njih izgubiti dosadašnji status. Zapravo, bojimo se da će se ponoviti ista greška kao kod indeksa razvijenosti. Naime, prijedlogom odluke, predviđeno je da 47 gradova i općina koje do sada nisu imale taj status, istoga dobiju, ali da ih 7 izgubi, od čega su 3 iz područja sjeverne i unutrašnje Istre. Ove jedinice lokalne samouprave, kako se u posljednje vrijeme, vole šaliti njihovi stanovnici, … [[Govornik se ne razumije.]] od briga … [[Govornik se ne razumije.]] odnosno, od brdskih predjela ravnica. Da bi apsurd bio veći, dogoditi će s i to da će status izgubiti općine i gradove koji se zaista nalaze u brdskom području,a dobiti neki koji se nalaze uz more. Volio bi vas malo kolegice i kolege, prevoziti cestama Buzešćine, Motovunšćine, Gračašćine, do stotine njihovih raštrkanih sela i zaseoka, tim se … [[Govornik se ne razumije.]] na kojima je zbog flišnog terena, svako zimu neko klizište ili odron, pa da se uvjerite sami, da li je to brdsko područje ili nije. Povesti vas do kolega gradonačelnika i načelnika, da vam pokažu koliko više košta izgradnja i održavanje komunalne i društvene infrastrukture na takvim područjima, od onih područja u ravničarskom dijelu. Koliko je zbog konfiguracije terena i vrste tla poljoprivrednicima teže ostvarivati prinose po istoj jedinici, površine u odnosu na one u ravničarskom dijelu. Da ne spominjem 20 milijuna kn godišnje izravnim vlastitih podrezanih prihoda kojih nema u lokalnim proračunima, posljednjih 5 g. od kada je stupila izmjena bivšeg Zakona o brdsko planinskom području. No smatram da postoji rješenje kojim mogu svi biti zadovoljni. Naš Klub zastupnika rješenje vidi u tome, da status brdsko planinskog područja zadrže sve jedinice lokalne samouprave, koje su ga imale do sada, s obzirom na to da se radi o samo 7 gradova i općina koje su po novom prijedlogu izgubile status. Ako je moglo novih 47 gradova i općina dobiti brdsko planinski status ne vidimo razloge da smo od tih 7 koji su od brda poslali preko noći ravnica taj status i dalje ne zadrži. To s jedne strane neće mnogo utjecati na cjelokupni sustav općine gradova s brdsko planinskim statusom, ni funkcionalno ni financijski, a s druge će biti od velike pomoći onima koji bi predloženom odlukom taj status izgubili. Mislimo da će se time na jedan korektan način postići kompromis kojim će svi biti zadovoljni, i oni koji su do sada imali brdsko planinski status i oni koji će ga ovim aktom dobiti. Stoga resornom ministarstvu, predlažemo da prihvati navedeni prijedlog i tako barem djelomično pomogne tim krajevima, isto ćemo učiniti i izravnim putem.
Dobro, sada ćemo, došlo je vrijeme za popularne stanke ili prijave za iznošenje stajališta u ime kluba zastupnika i Nezavisnih zastupnika. Prvi je ispred kluba IDS-PGS-RI-a g. Tulio Demetlika.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege, tema mojeg današnjeg izlaganja jest dugogodišnji problem plaćanja RTV pristojbe s kojim se susreće veliki broj prijevoznika. Navedena pristojba za sve prijevoznike, a osobito za one koji imaju veći broj vozila, predstavlja veliko, i mogu slobodno reći, neopravdano troškovno opterećenje. Ono što je sigurno neopravdano jest to da se pristojba plaća po svakom vozilu. Ovakvom praksom posebno su zakinuti prijevoznici u međunarodnom prijevozu s obzirom da se njihova vozila pretežno nalaze u inozemstvu gdje nisu predviđeni tehnički uvjeti za primanje programa RTV-a, a u vozilima imaju radio prijamnik zbog zakonske obveze nekih zemalja, primjerice, zbog sigurnosti u prometu. Pravna osnova za plaćanje RTV pristojbe nalazi se u Zakonu o hrvatskoj radio televiziji kojim je određeno da su vlasnici radijskih i televizijskih prijamnika na području RH dužni plaćati pristojbu HRT-u, a obveza plaćanja iste ukida se kada vlasnik odjavi prijamnik. Ono što posebno želim istaknuti je to da ne postoji jednak tretman prema svima, a naša je obaveza da se upravo borimo da svi imaju isti ili jednaki tretman. Ako se u pojedinim djelatnostima, npr. za 4 prijamnika, plaća jedna pretplata, zašto se isto ne primjenjuje i na vozila? Pitanje je zašto se na ovaj način zakida prijevoznike, a pogotovo one koji imaju više vozila? Naime, prijevoznik za jedno vozilo plaća 80,00 kn mjesečno, što je gotovo 1.000,00 kn godišnje. Zamislimo sada situaciju onog prijevoznika koji ima više vozila. Da li je potrebno i opravdano prijevoznicima nametati tako veliko troškovno opterećenje pored svih drugih troškova poslovanja s kojima se svakodnevno nose. Trebamo biti svjesni činjenice da su mnogi prijevoznici u nemogućnosti isplate minimalnih plaća svojim zaposlenicima, a mnogi sve više muku muče sa pronalaskom radne snage, pa je RTV pristojba po svakom vozilu dodatno troškovno opterećenje. Govorimo o ljudima koji su svakodnevno, svaki dan na cesti, jutro, dan, noć i koji radio u većini slučajevima koriste, ili kako bi čuli stanje na cestama i vremensku prognozu ili da ih glazba održava budnima. Radio prijamnik se gotovo u 100% slučajeva uključuje i sluša samo iz potrebe. Zar ne bi bilo onda pravednije da se za pravne subjekte koji se bave djelatnošću međunarodnog cestovnog prometa, uvede obveza plaćanja pretplate prilikom registracije vozila i to u iznosu od jedne mjesečne pretplate tj. 80,00 kn po vozilu, te da se taj iznos plaća jednom godišnje. Ovakvo troškovno opterećenje zaista nije opravdano jer ne vidim smisao da se našim prijevoznicima nameću, uz sve silne troškove poslovanja, još i troškovi pretplate koji brojni od njih zbog minimalne zarade, ne mogu snositi, te sukladno tome gase svoja poduzeća. Mislim da nam to nije i nikako ne bi trebao biti cilj. Stalno slušamo o smanjenju opterećenja za naše poduzetnike, pa dajte da i ovo primjer provedemo u djelo. Hvala.
Hvala i vama.
Idemo sada na Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a. Poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici. Želim se kratko osvrnuti na izjavu predsjednice Grabar Kitarović o pozdravu Za dom spremni i njenoj očitoj namjeri da svoje pogrešne poteze svali na svoje savjetnike. Predsjednica je prije 2 g. jasno izrekla svoj stav o ustaškom pozdravu Za dom spremni, tako što je na novinarsko pitanje odgovorila riječima, da je to stari hrvatski pozdrav. Predsjednica je tada tako govorila, jer je vjerojatno smatra, da joj u tom trenutku, to politički odgovara, kao što to čini i u nizu drugih situacija, kada ovisno o prigodi i publici, kojoj se obraća prilagođava svoj izjave i satove. Svi se još sjećamo ožujka prošle godine, kada je predsjednica boravila u Argentini, gdje je održala govor u kojemu je pripadnike ustaškog pokreta, koji su nakon 2.sv.rata izbjegli u tu zemlju nazivala domoljubima koje su ondje potražili slobodu. S druge strane, kada primjerice dođe u Istru, tada govori o svojem nonetu i noni, o partizanima koji su sudjelovali u antifašističkom pokretu i na što je ona osobito ponosna. Takvo ponašanje, osobe koja obnaša dužnost predsjednice Republike, je krajnje nevjerodostojno. Moram reći, da stvarno ne znam, je li gore, to što predsjednica države, od danas do sutra mijenja svoje mišljenje ili to da ga uopće nema. Sada kada je predsjednica konačno ustanovila, da je ustaški pozdrav, ustaški pozdrav, sada kada su i susjedne države, morale izglasati zakone, kojima se kažnjava svako promicanje ustaških simbola, sada kada je i Pučka pravobraniteljica poručila da je državna vlast odgovorna za toleriranje ustaštva, nije li vrijeme da konačno nešto poduzmemo. Nije li vrijeme da poručimo cijelom svijetu, da je i u Hrvatskoj završio 2.sv.rat. Pitam se kako osoba koja ne poznaje elementarne povijesne činjenice ili ih pak svjesno iskrivljava, ovisno o prigodi u kojoj se nađe, uopće može obnašati dužnost predsjednice Republike. U čl. 94. Ustava RH, stoji, da predsjednik RH predstavlja i zastupa RH u zemlji i inozemstvu, nažalost u slučaju aktualne predsjednice možemo reći da Kolinda Grabar Kitarović degradira instituciju predsjednika RH u zemlji i inozemstvu. Zahvaljujem.
Poštovane kolegice i kolege, sada ćemo prijeći na iznošenje stajališta u ime kluba pa će prvi govoriti u ime kluba IDS-a, PGS-a i LRI-a, poštovani zastupnik Emil Daus, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U klubu IDS-a, PGS-a i LRI-a smatramo potrebnim reagirati na sadržaj popisa lektire u novom kurikulumu hrvatskog jezika. Opći je dojam kako je novi popis napravljen po principu moramo napraviti nešto što će izgledati revolucionarno i atraktivno. Nešto se i napravilo ali se ustvari pokazalo da nema hrabrosti, volje, znanja a u konačnici niti želje kao ni vremena preuzeti odgovornost za kreiranje stručno smišljenog i tako željno iščekivanog osuvremenjenog popisa lektire. Najrevolucionarnije da se tako izrazim u novom popisu je podjela lektirnih djela na obavezna i izborna djela pri čemu se jasno vidi kako se željela zadovoljiti forma i rasterećenje učenika pa je tako primjerice u gimnazijskom programu od dosadašnjih 12 do 16 programski određenih lektirnih naslova po godini za cjelovito čitanje određeno njih 5, 6 kao obavezna pa se čini kako je postignuto već dugo najavljivano i priželjkivano rasterećenje. Međutim to je samo naizgled tako jer ostaje 5 do 6 djela koja profesor samostalno ili u dogovoru sa učenicima može birati s ponuđenog prijedloga preporuka. Pri tome je veliki broj djela koja su dosada smatrana kanonskim stavljeno na popis izbornih djela a to nikako ne bi smjelo biti tako jer to podrazumijeva da se s nekim djelima neki učenici neće uopće susresti jer je tako odlučio njihov nastavnik. S druge strane, od osuvremenjivanja i zahtjeva da se popis lektire približi novim generacijama učenika niti traga jer čak niti u proširenom popisu izbornih djela nema nego samo nekolicina suvremenih, živućih autora kako strane tako i domaće literature. A upravo bi te autore trebalo definirati na nacionalnoj razini kako nastavnici ne bi zalutali pri odabiru ali kako bi se izbjeglo etiketiranje nastavnika da bira djela prema vlastitom subjektivnom kriteriju. Upravo je ova podjela na obvezna i izborna djela i izazvala buru u javnosti jer ono što je ostavljeno na izbor, javnost doživljava kao ono što se ne mora pa se niti neće čitati. U konačnici, to će ponegdje biti tako jer u općoj podcijenjenosti nastavničke struke i opadanja motiviranosti nastavnog kadra, a da ne govorimo o općem manjku stručnog nastavničkog kadra zbog neatraktivnosti toga zanimanja, dogodit će se da će da će i pojedini nastavnici tako doživljavati i tumačiti ono izborno kao ono što se ne mora. Ako je odgoj i obrazovanje stavka od nacionalnog interesa a složit ćemo se svi da je, onda je on nacionalnog interesa da se donese konsenzus oko toga što je kanon i od čega se ne treba i ne smije odustati i što ne smije biti ostavljeno na izbor jer ako je nešto ostavljeno na izbor, to znači da se može ali i ne mora. Dakle, da zaključim, neka bitna djela sigurno neće biti čitana jer će ovisiti o svjetonazoru profesora što može dodatno produbiti i ideološke razlike u društvu. Provođenje reforma svelo se na brzinu a ne na kvalitetu tj. bitna je forma u ovom slučaju početak školske godine a ne kvaliteta učenja i poučavanja. To nam svjedoči o neozbiljnosti provođenja reforme ili s druge strane, ne znamo ni što želimo ni koji nam je cilj. Znamo samo da mora biti zapisano da je reforma provedena. Osnovno bi pitanje zapravo trebalo biti kako ujednačiti obrazovanje za koje će dugoročno oblikovati humanistički odgojenog i obrazovanog građanina, svjesnog prava i dužnosti temeljenim na kritičkom razmišljanju jer sve drugo je samo forma a ne reforma.
Hvala.
Sada ćemo na kratko prekinuti raspravu o ovome prijedlogu zakona, o izvješću, pardon i preći ćemo na iznošenje stajališta u ime Klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvo je na redu g. Tulio Demetlika koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a. Dobro je da ste pronašli papire, sad možete i pristupiti samom govoru, izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Ali, uvijek je dobro imati podsjetnik da znamo što govorimo. Kolegice i kolege zastupnici, javljam se u ime Kluba IDS-a, PGS-a i RI-a, kako bi, ne znam po koji put upozorio na neprovedivost zakona koji donosimo u ovom HS-u i želim ponovno skrenuti pozornost na činjenicu da je ovoj našoj Vladi jedino bitno štancati zakone i da se pri tome uopće ne razmišlja o provedivosti istog. Bitno da se oni hvale kako su donijeli nove zakone, da su ih uskladili sa zakonima EU, međutim, o provedivosti tih zakona u praksi ne postavljamo si zadatke kako to ocijeniti? Osim toga učestalo nedostaje analiza rezultata donesenih zakona jer mi nemamo prilike uopće vidjeti da li je donošenje nekog zakona polučilo uspjeh ili nije. I kao najsvježiji primjer tome navodim slijedeću situaciju. Na Internet stranicama Narodnih novina 18.2.2019. godine objavljen je Zakon o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda. Predmetni zakon je stupio na snagu 16.2.2019. godine, a zakon je u prijelaznim i završnim odredbama propisao da planove djelovanja za 2019. godinu predstavničko tijelo jedinica lokalne i područje (regionalne) samouprave te Gradska skupština Grada Zagreba dužni su donijeti do kraja veljače 2019. godine. Da samo spomenem da zakon propisuje za plan djelovanja mora sadržavati popis mjera i nositelja u slučaju nastajanja prirodne nepogode, procjena osiguranja opreme i drugih sredstava za zaštitu i sprječavanje stradanja imovine, gospodarskih funkcija i stradanja stanovništva, pod tri sve druge mjere koje uključuju suradnju s nadležnim tijelima iz ovog zakona i/ili drugih tijela, znanstvenih ustanova i stručnjaka za područje prirodnih nepogoda. Drugim riječima da bude svima jasnije od objave zakona na internetskim stranicama, pa do isteka roka za donošenje plana djelovanja od strane predstavničkog tijela ostalo je svega 10 dana, za izradu predmetnog plana djelovanja, pripremu materijala za gradsko vijeće, sazivanje i održavanje sjednice gradskog vijeća, raspravu na sjednici i donošenje od strane gradskoga vijeća. O provođenju savjetovanja o nacrtu plana djelovanja sa zainteresiranom javnošću nema smisla niti govoriti. Ja ću sada postaviti nekoliko pitanja? Da li birokracija u ministarstvu vodi računa o rokovima i mogućnostima provođenja izglasanih zakona, da li netko u ovoj zemlji razmišlja o tome da se jedinice lokalne samouprave dovode u situaciju u kojoj su fizički onemogućeni provoditi zakone i koju poruku ova Vlada šalje određivanjem ovako kratkog roka? Ja mislim da šalje poruku da imamo zakone čime zadovoljavaju svoju formu, a reformi nema, a na terenu nam problemi i dalje ostaju. Zahvaljujem.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Danas je srijeda, prvi dan plenarnog zasjedanja, tako da znamo da nas čekaju prvo rasprave po klubovima. I prvi je na redu Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a, poštovani kolega Giovanni Sponza.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, govoriti ću ime Kluba na temu je li moguće graditi dugoročno konkurentan turizam u nekonkurentnoj državi. Navedeno pitanje potkrijepiti ću ključnim problemima koji proizvode negativne učinke i zbog kojih je hrvatski turizam nekonkurentan. Nemamo jasan, dugoročni porezni okvir. PDV u turizmu promijenjen je 4 puta od 2011. godine. Učestala promjena PDV-a stvorila je osjećaj nepovjerenja prema državi kod svih onih koji se bave turizmom. Hrvatska ima najvišu stopu PDV-a unutar mediteranskog konkurentnog kruga. Tako visoka porezna presija ograničava i ulaganja i povećanja plaća. Nemamo provediv zakon o turističkom zemljištu. Zakonom nije riješeno temeljno pitanje, status nositelja vlasništva. Nejasna situacija oko turističkog zemljišta glavna je prepreka dinamici ulaganja, za neke objekte treba po nekoliko godina za okrupnjavanje čestica da bi se dobila izgrađenost i zbog nejasne situacije vrlo mali broj tvrtki potpisao je koncesijski ugovor. Struktura smještajnih kapaciteta je nekonkurentna. Danas je svega 16 do 17% kapaciteta u hotelima i naseljima što je lošije od 1990. godine kada je to iznosilo 23%. Time znatno zaostajemo za ključnim konkurentima poput Italije, Grčke, Španjolske u kojima je udio od 2,5 do 4 puta veći. Sa druge strane u priobalju dopuštamo udar na vrijedan resurs, dopuštamo bespravnu gradnju na vrijednom poljoprivrednom zemljištu. I jako važno nedostaje radne snage. Ključ uspjeha u turizmu je čovjek. Danas sa jedne strane imamo rast potreba za radnom snagom a s druge strane odlazak mladih u inozemstvo, pad nataliteta i starenje populacije. Poštovane kolegice i kolege, Hrvatska ima jedan nematerijalan element konkurentske prednosti koji je danas vrlo cijenjen a to je sigurnost i to je bitno. Ali mi moramo osvijestiti da turizam čini oko 20% udjela u hrvatskom BDP-u što predstavlja najveći udio u EU. Vlada ne čini ništa, Vlada se mora pokrenuti, Vlada problem treba pretvoriti u izazov i hrvatskom turizmu osigurati nužno i potrebno ali to danas a ne sutra. I to dugoročno predvidiv, stabilan i konkurentan porezni okvir koji će stimulirati održivi model sa ciljevima. U prvom redu zadržavanja kao i dolaska uglednih i dugoročnih ulagača. Zadržavanja i privlačenja radne snage sa povećanjem plaća, ulaganja u nove proizvode, ulaganja u proizvode visoke dodane vrijednosti, ulaganja u male obiteljske hotele. Riješiti pitanje turističkog zemljišta čime se potiču investicije, stvara nova dodana vrijednost, zadržavaju i otvaraju radna mjesta, stvaraju novi prihodi, rješavaju besmisleni dugi i skupi sudski sporovi. I da zaključim, Vlada mora čuvati ruke koje hrane državni proračun jer u suprotnom da se to tako slikovito izrazim svaka jača gripa biti će udar kako na turizam tako i na hrvatsko gospodarstvo u cjelini. Hvala.
Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a poštovani kolega Tulio Demetlika. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. U ime Kuba IDS-a, PGS-a i RI-a govoriti ću o razvoju situacije oko Uljanik grupe uoči iduće sjednice Vlade na kojoj će se odlučivati o sudbini naše najveće brodograđevne tvrtke a time i cjelokupne brodograđevne industrije u Hrvatskoj. Nema sumnje da je jedina ispravna politička odluka ići u restrukturiranje Uljanik grupe sa novim strateškim partnerom. Uljaniku treba dati šansu kao što su uostalom šansu dobila i ostala hrvatska brodogradilišta. Svima onima koji alternativu vide u stečaju kako bi time možda htjeli pokazati i navodnu brigu za javne financije poručujem da bi ta opcija koštala gotovo jednako kao i restrukturiranje, uz razliku da bismo ugrozili egzistenciju nekoliko tisuća kućanstva i budite sigurni postepeno ugasili cijelu brodograđevnu industriju u Hrvatskoj. Jasno je svima da je budućnost Uljanika u rukama Vlade, a neodlučna Vlada neprestano odgađa donošenje odluke. Neshvatljivo je da Vlada već više od pola godine odugovlači s mogućim rješenjima i što je najtužnije zavlači 1000 radnika koji iz dana u dan sve teže preživljavaju bez plaće. Po ne znam koji put podsjećam da je Vlada najveći pojedinačni vlasnik tvrtke koju nije kontrolirala te kojoj je izdavala jamstva bez da su ikad zatražene poslovne knjige na uvid. Ne samo da nisu nadzirali upravu sve te godine, nego kad smo upozoravali da se nešto događa i da u Uljaniku očito postoje ozbiljni problemi nitko mjesecima nije reagirao. Uljanik je tipičan primjer kako se Vlada odnosi prema svojoj imovini, prema trgovačkom društvu u kojem kroz vlasničku strukturu ima sve poluge upravljanja i utjecaja, ako je Vladi teško donijeti tu odluku pozivam predsjedavajućeg da u dnevni red sabora uvrsti pitanje. Treba li u Hrvatskoj ubiti brodogradnju? Siguran sam da postoji konsenzus jer ne želim vjerovati da među nama saborskim zastupnicima ima onih koji bi iz bilo kojeg razloga bili spremni ugasiti jednu cijelu industrijsku granu. Uostalom, ako se u saboru raspravljalo o budućnosti privatnih tvrtki ne vidim zašto ne bismo raspravljali o poduzeću čiji je država najveći pojedinačni suvlasnik. I na kraju osvrnuti ću se na izjavu podpredsjednika sabora i zamjenika predsjednika HDZ-a gospodina Milijana Brkića. Gospodinu Brkiću podsjećam da Istra ima najnižu stopu nezaposlenosti, najveći broj investicijskih ulaganja te da smo jedina regija u kojoj je viša stopa useljavanja stanovništva u odnosu na iseljavanje i jedan od svega tri županije koje pune državni proračun. Dok je obrazac vladanja HDZ-a doprinio tome da županije u kojima HDZ vlada su najnerazvijenije s najvećom stopom nezaposlenosti te s velikim egzodusom stanovništva. Zato ja predlažem vama kopirajte IDS-ov model upravljanja jer istarski BDP koji je u rangu Češke i Slovačke je model upravljanja IDS-a. Dok je Hrvatski BDP koji je među najnižim u EU je obrazac vladavine HDZ-a. Hvala.
Prvi klub koji je zatražio iznošenje stajališta je Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a, u njihovo ime će govorit će zastupnik Giovanni Sponza.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Završeno je s-savjetovanje o Prijedlogu Zakon o vodnim uslugama. U odgovorima na dane komentare u okviru savjetovanja, predlagatelj se isključivo ograničio na formalistički pristup bez ozbiljne analize učinka zakona. Obzirom da se ovim prijedlogom zakona omogućava objedinjavanje javnih tvrtki za pružanje vodnih usluga, moramo znati već sada dobiti odgovor da li se u slijedećem koraku planira privatizacija istih. Podsjećam da je voda opće dobro i da smo svi mi po Ustavu dužni štititi opće dobro. Podsjećam i da se vodoopskrbna infrastruktura gradi i održava sredstvima građana. Podsjećam da je HDZ-ova Vlada u mandatu 2007.-2011. već pokušala privatizirati vode ali je odustala. Tek nakon snažne reakcije i protivljenja Hrvatske biskupske konferencije. Zato nas nimalo ne bi iznenadilo da HDZ to ponovno pokuša jer ne kaže se uzalud da „vuk dlaku mijenja ali ćud nikada.“ Kolegice i kolege, naučili smo da HDZ-ova Vlada gotovo o svim važnim temama, o svim važnim zakonskim prijedlozima, primarno rješava samo tehnička pitanja a sadržajno i krucijalna pitanja podzakonskim aktima koji su isključivo i jedino u ingerenciji Vlade. Kad HDZ-ova Vlada o važnim pitanja i zakonima ne konzultira struku, kad ide sa užurbanom hitnom procedurom, pitanje koje se nameće samo od sebe jest da li se nešto valja iza brda zato postavljam vrlo jasna i nedvosmislena pitanja Vladi. Planira li Vlada privatizirati vodne resurse i koji je stav Vlade o privatizaciji vodoopskrbe a time i vodnih usluga u budućnosti?
Hvala.
Sada s obzirom da je jedan sat, po običaju ćemo ići na iznošenje stajališta u ime kluba, imamo dva kluba su se prijavila i prvi je onaj IDS-PGS-RI-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Emil Daus, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, svi u RH govore o mladima, kako nam trebaju obrazovani ljudi i da mlade trebamo zadržati u našoj zemlji. S druge strane, sve studije, ankete, analize ukazuju na to da mladi nemaju povjerenja u sustav institucije. I sada se događa jedna nevjerojatna stvar, nakon više od 50.g. mlade istarske studente iz Kluba studenta Mate Balota u Zagrebu želi se istjerati iz prostora, pa se samo od sebe nameće pitanje zašto i zašto baš sada nakon više od 50.g.? U tih dugih 50.g. postojanja kluba nema studenata iz Istre, ali ni iz ostatka RH koji ne zna za istarski klub. Radi se o kultnom mjestu, u prilog tome govori činjenica da već sama riječ „istarski“ asocira na Klub studenata iz Istre. Taj klub djeluje kao neprofitna udruga još od 1966.g. na uvijek istoj adresi Zagreb, Ilica 13. Sve ove godine klub je s Gradom Zagrebom imao sklopljen Ugovor o zakupu prostora na toj adresi i sve svoje ugovorne obveze je prema zakupodavcu uredno izvršavao. Ugovor je posljednji put sklopljen u travnju 2017.g. na rok od 5.g. odnosno do 2022.g., ali je klub u siječnju ove godine obaviješten od strane grada kako je Ugovor o korištenju prostora raskinut po sili zakona pošto se država upisala kao vlasnik predmetnog poslovnog prostora. Klub je postupio u skladu s uputom Grada Zagreba, nakon čega je održan sastanak predstavnika ministarstva s predstavnicima kluba na kojim im je obznanjeno da se klub mora iseliti iz prostorija u kojima djeluje. Ponoviti ću opet, zašto baš sada nakon više od 50.g.? Podsjećam, Klub studenata Istre Mate Balota od 1966.g. nesmetano koristi prostor u Zagrebu na adresi Ilica 13, te ovo sjedište predstavlja dugogodišnju tradiciju u radu kluba tj. svojevrsno kultno mjesto koje danas povezuje svoje sadašnje i bivše članove. Podsjećam, i da klub uredno izvršava svoje obaveze, da je Istarska županija zainteresirana za daljnji rad i da potiče aktivnost kluba u cilju očuvanja istarskih običaja, kulture, jezika, kao i promocije Istarske županije u cjelini, da se iseljenjem kluba iz ovih prostora dovodi u pitanje daljnje funkcioniranje kluba, kao i pitanje djelovanja 224 člana kluba. Smatramo da ne postoje nikakve formalne zapreke da klub i dalje nastavi koristiti prostorije na ovoj adresi. Osim toga, prema Zakonu o upravljanju državnom imovinom ne postoje ni zakonske zapreke da klub i dalje zadrži prostor pod istim uvjetima. Vladajući su do sada napravili previše pogrešaka zbog kojih su mladi izgubili povjerenje u institucije zato nemojte opet mladima slati krive povorke, već ih podržite u njihovom radu, istarski mora ostati u svom dosadašnjem prostoru. Hvala.
Idemo na 3 klub zastupnika, to je IDS, PGS I RI i poštovani kolega Giovanni Sponza, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolegice i kolege poštovana javnosti, jeste li u posljednjih godinu i pol dana, od vlade RH, imali priliku čuti da je država bila dužna nadizati poslovanje Uljanika? Niste. Jeste li u pošiljanijih godinu i pol dana od Vlade Republike Hrvatske imali priliku čuti, ako propadne Uljanik, da je mrtva brodogradnja u Hrvatskoj? Niste. Jeste li u posljednjih godinu i pol dana, od Vlade RH, imali priliku čuti ukoliko propadne brodogradnja, da nas čekaju ogromne, teške negativne posljedice, jer brodogradnja vezuje za sebe, tisuće radnika i desetak tisuća članova njihovih obitelji. Jeste li u posljednjih godinu i pol dana, od vlade od RH, imali priliku čuti, da će učiniti sve da spasi brodogradnju? Niste. Jeste li u posljednjih godinu i pol dana od vlade Rh imali priliku čuti da će se Uljanik primijeniti model Agrokora? Niste. Čemu smo u ovih posljednjih godinu i pol dana imali prilike svjedočiti? Periodu destrukcije, periodu manipulacije, gdje se svi problemi i svi rizici stavljaju na teret Uljanika i prelamaju preko leđa radnika Uljanika. Ako se osvrnemo na brojke svatko tko je imalo dobronamjeran, uvidjeti će da je Uljanik dobio daleko najmanje od države u odnosu na sva brodogradilišta, a proizveo, izvozio daleko najviše. Uljanik je jedino brodogradilište koje nije restrukturirano. U proteklih 20 g. u Hrvatskoj, izgrađeno je i izvezeno brodova u vrijednosti više od 86 milijardi kuna, od čega sam Uljanik sudjelovalo je daleko najviše, sa više od 50 milijardi kuna, Uljanik sam sa više od 60%. Dakle, ponoviti ću svjedočimo čistoj manipulaciji, gdje se svi problemi i rizici žele staviti i stavljaju na teret Uljanika. Da stvar bude još gora, slušamo razne populističke neutemeljene a prije svega kratkovidne izjave, gospodin Maras, poput one da se umjesto spasa Uljanika moglo dati 15 tisuća eura za svako novorođeno dijete a nitko se u ovoj državi ne postavlja pitanje da li će jednoga dana kada ta djeca odrastu i završe fakultete nakon što se uložilo u njihovo obrazovanje, mnogo, ali mnogo više od tih 15 tisuća eura ta djeca potencijalno napustiti Hrvatsku. S obzirom da se potenciraju zanimanja i tehnički fakulteti, tehničke struke na taj bi se način poštovane kolegice i kolege, pod navodnicima bogata Hrvatska financirala, pod navodnicima siromašne zapadne zemlje. Hrvatskoj dugoročno, dugoročnu Hrvatsku ne može hraniti samo turizam, Hrvatskoj dugoročno trebaju i industrija i poljoprivreda i turizma. Brodogradnja je jedina velika industrija u Hrvatskoj, brodogradnja vezuje na sebe veliki broj radnika i desetak tisuća članova njihovih obitelji, Uljanik kao što je rekao moj kolega prije, ima budućnost, pod uvjetom ako država uvede reda, pod uvjetom ako država uspostavi nadzor uz sposobnu upravu. Obzirom da ministar financija zagovara stečaj, a ministar gospodarstva restrukturiranje očekujem od predsjednika Vlade državničku odluku temeljenu na viziji, strateškom promišljanju i odgovornosti. Očekujem pozitivnu odluku i za Uljanik i za Treći maj a time i za hrvatsku brodogradnju. I na kraju, želim također i to jasno naglasiti, s obzirom na jučerašnja događanja da IDS prvi, prije godinu i pol dana pozvao državne institucije da istraže svaki segment poslovanja Uljanika.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj IDS-PGS-RIA u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege, po ne znam koji put i danas smo očekivali donošenje odluke Vlade o budućnosti brodogradnje u RH. No, premijer je tu odluku opet prolongirao, ali ipak se iz njegovih riječi dalo isčitati da ne podržava restrukturiranje već si otvara vrata prema stečaju. Koliko je brodogradnja bitna ovoj Vladi, koliko su radnici koji su 7 mjeseci bez plaće bitni ovoj Vladi koliko ova Vlada želi prekinuti agoniju i neizvjesnost tih radnika i njihovih obitelji, da se zaključiti iz uvodnog izlaganja premijera na današnjoj sjenici kojemu je trenutno najbitnija tema u Hrvatskoj stavljena ne u drugi, već u peti plan. I za njega su prioriteti Brexit, NATO, Europsko vijeće i svi drugi europski i svjetski problemi. Premijer se i danas pohvalio brojnim investicijama financiranima iz Europskih fondova, kao i iz proračuna Republike Hrvatske, pokušavajući skrenuti s prioritetne teme. Ali postavlja se pitanje zašto se nije pohvalio koliko su neuspješni u sanaciji brodogradnje u Hrvatskoj, i danas smo vidjeli ono što gledamo već mjesecima, a to je da Vlada besramno kupuje vrijeme i suludim izgovorima odgađa donošenje ove izuzetne važne odluke. Sve ovo jasno pokazuje da Vlada nije dorasla zadatku i izazovima koji su pred hrvatskom brodogradnjom. Dajte nam odgovor zašto se za Agrokor u cilju očuvanja gospodarstva rješenje pronašlo preko noći, a s Uljanikom i 3. Majem se toliko odugovlači. Da vam ja dam odgovor? Možda zato što su Uljanik i 3. Maj u županijama gdje HDZ nije na vlasti. Nije Uljanik i 3. Maj za stečaj, već ju je ovakva Vlada spremna za stečaj. Zahvaljujem.
Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Kao i uvijek srijedom, prvi dan plenarnog zasjedanja u tjednu, prvo ide rasprava po klubovima, slobodni govor i prvi se danas javio Klub zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a, poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, kolegice i kolege. Tema mog današnjeg izlaganja, je odnos HDZ-ove vlade prema Istri. I više nego očito je da, ova vlada ima 2 modela djelovanja i to jedan za ona područja u kojima je HDZ na vlasti i drugi, za ona područja u kojima HDZ nije na vlasti. Uljanik se nalazi na ovom drugom području i očito je da zbog toga na može računati na potporu države. Zastrašujuće je i nevjerojatno je da se cijela jedna regija kažnjava zbog političkih interesa HDZ-a, zbog ostvarenja svojih interesa HDZ koristi Uljanik kao alat za napad na Istru. Isto tako, zastrašujuće je da od premjera i ministara, neprestano slušamo jedne te iste priče, o tome koliko bi Uljanik koštao porezne obveznike, odnosno, neprestano obrazlažu samo troškovnu stranu, pritom o prihodovnoj strani, tj. koliko građani Istre a među njima i radnici Uljanika, iz svojih džepova pune državni proračun, te time doprinose cjelokupnom hrvatskom razvoju u posljednjih 29 godina, ni jedne jedine riječi. Upravo zato upućujem nekoliko jednostavnih pitanja premjeru Plenkoviću, prvo, znamo da samo 4 županije sudjeluju sa neto iznosom u punjenju državnog proračuna, pa pitam je li Istra jedna od tih županija i kojim iznosom puni državni proračun po svim osnovama? Drugo, koja županija, nakon Grada Zagreba ima najviši BDP, po glavi stanovnika? Treće, koja županija ima najnižu stopu nezaposlenosti? Četvrto, koja županija ima veću stopu useljavanja od iseljavanja stanovništva? A kada bi pitanje bilo, u kojim županijama je najveća stopa iseljavanja stanovništva, najniži BDP, najmanja ulaganja, najviša stopa nezaposlenosti, odgovor bi bio u onima u kojima je HDZ na vlasti. Ova vlada punih 17 mjeseci zavlači radnike Uljanika i cjelokupnu javnost, iz tjedan u tjedan, vlada najavljuje pa potom prolongira donošenje važnih odluka, za spašavanje više tisuća radnih mjesta. Vrhunac licemjera ove vlade, dogodio se prošli tjedan, kada je sjednica Vlade kasnila skoro pola sata i to kako bi se čula odluka Trgovačkog suda u Rijeci o pokretanju stečaja. Kakva je to vlada, koja se prilikom donošenja svojih odluka skriva iza odluka suda. Kakva je to vlada čiji ministri radnicima, koji godinama doprinose hrvatskoj industrijskoj proizvodnji i izvozu, poručuju da će poslati mobilne timove, koja će im pomoći da se upišu na Zavod za zapošljavanje? Dati ću vam ja odgovor. To je Vlada koja je odlučila svjesno i namjerno uništiti brodogradnju, jednu od posljednjih industrijskih grana u Hrvatskoj. Zar nije poražavajuće da sposobni radnici, koji su voljni raditi i koji čak 7. mj. radi bez plaće i nadaju se ponovnom riješenu za svoju budućnost, budu osuđeni na socijalnu pomoć. I zato, umjesto da vi u HDZ-u govorite kako je Hrvatska socijalna država, a koja će radnicima Uljanika pružiti socijalnu pomoć i kako će ih za ruke voditi za Zavod za zapošljavanje, pomognimo im u zadržavanju njihovih radnih mjesta.
Sada ćemo prije nastavka pojedinačne rasprave sukladno čl. 249. dati priliku za iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prvi je u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i RI-a, kolega Giovanni Sponza. Izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Svoje izlaganje temeljim na jučerašnjim izjavama predsjednika Kluba HDZ-a, a vezane za brigu Vlade o važnim projektima za građane Istre, gdje ću se osvrnuti na 4 ključna problema. Pa krećem redom. Što je to Vlada učinila za Uljanik? Nepravovremenom isplatom plaća prouzročila je štrajk, zbog toga je došlo do otkazivanja narudžbi, otkazom narudžbi prouzročene su financijske štete, izgubljeno je povjerenje naručitelja brodova. Vlada je zbog nečinjenja prouzročila naplatu jamstva. Vlada, kao predstavnik države nije htjela preuzeti odgovornost i predložiti svoje predstavnike u nadzorni odbor. Rezultata rada Vlada je da radnici više od 7 mjeseci nisu primili plaću, da su za Agrokor učinili sve, ali doista sve, ma da je privatna kompanija. A za Uljanik, u kojem je država najveći pojedinačni vlasnik, ne donosi odluke, ne nudi rješenja, ne snosi konkretan plan i mjere, skriva se iza odluka Trgovačkog suda, skriva se iza bivših uprava, skriva se iza bivših Vlada. Vlada, time pokazuje da čini ogromnu razliku u pristupu između Agrokora i Uljanika. Izvolite objasniti radnicima Uljanika, izvolite objasniti građanima Istre koji je razlog tome. Što je Vlada učinila za pulsku bolnicu? Prvo, Vlada je odugovlačila pune dvije godine sa davanjem garancije za kredit HBOR-a. Drugo, nakon dvije godine odugovlačenja, sada, Ministarstvo zdravstva i Vlada odbijaju potpisati drugi Aneks Sporazuma o sufinanciranju čine ugrožavaju dovršetak izgradnje. Izvolite objasniti građanima Istre zašto Vlada odbija potpisati drugi Aneks Sporazuma o sufinanciranju, čime je ugrožen dovršetak izgradnje bolnice u Puli. Što je Vlada učinila za Kaštijun? Mi u Istri vezano za projekt gospodarenja otpadom, poštovali smo zakon, strategiju, tehnologiju koju je propisala država. Poštovali smo ispunjavanje svih uvjeta. Poštovali rokove, učinili smo sve kako država ne bi trebala platiti penale. A država neispunjavanjem svoje preuzete obaveze nije zaokružila cijeli proces. Izvolite objasniti građanima Istre koji je razlog tome. Što je Vlada poduzela oko sanacije elementarne nepogode u Raškom zaljevu koja se dogodila u lipnju prošle godine. Gotovo ništa, županija je ta koja je odradila posao umjesto države reagirala je promptno, organizirala čišćenje, sanirala štete, a Vlada ne plaćanjem svojih obaveza izlaže županiju ovrhama i time dodatno onemogućava realizaciju drugih važnih projekata za građane Istre, a kada je u pitanju sanacija šteta u drugim županijama osobito u onima gdje je HDZ na vlasti tada Vlada reagira promptno. Izvolite na to pitanje građanima Istre dati odgovor. Kada HDZ drži ruku u džepovima građanima Istre onda im je Istra i mila i draga, kada tim istim građanima treba vratiti manji dio njihovog novca tada HDZ i dalje drži ruku u džepovima građana Istre, ali onda s figom. Zato preuzmite odgovornost, ispunite preuzete obaveze i tako čete pokazati da ipak poštujete građane Istre.
Imamo iznošenje stajališta u ime Kluba zastupnika IDS-a, PGS-a i LRI-a, poštovani kolega Tulio Demetlika, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče sabora, kolegice i kolege, po ne znam koji put mi iz IDS-a upravo s ove govornice upozoravamo na veliki problem divlje gradnje i neučinkovitosti građevinske inspekcije da takvu gradnju spriječi. Bespravna granja u Istri, ali ne samo u Istri buja. Gradi se na poljoprivrednom zemljištu, gradi se izvan granica građevinskog zemljišta, gradi se na visoko vrijednom zemljištu. Takvom se gradnjom na žalost svakim danom sve više devastira prostor i ugrožava prirodna, graditeljska i kulturna baština lokalnih sredina. Problem je i građevinska inspekcija koja se nije pokazala učinkovita u sprječavanju bespravne gradnje. Najpotrebnije je hitno pronaći konkretno i dugoročno rješenje. Stoga mi u IDS-u smatramo da je potrebno ustrojavanje gradskih građevinskih inspekcijskih službi. Naravno uz prijenos ovlasti potrebno im je osigurati financijska sredstava u razmjernim iznosima u kojima je država do sada financirala rad građevinske inspekcije na području pojedine županije. Sigurni smo da bi se na takav način puno kvalitetnije i bolje kontroliralo pravo stanje na terenu i na takav način bi se spriječilo širenje bespravne gradnje. Upravo iz tog razloga na nivou Istarske županije u koordinaciji sa gradonačelnicima upućen je zahtjev prema Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja da pripremi i pošalje u saborsku proceduru odgovarajuće izmjene i dopune Zakona o građevinskoj inspekciji, kojima bi se omogućilo ustrojavanje gradskih građevinskih inspekcijskih službi. Trebamo se sjetiti 2008. godine kada je Zakon o gradnji definirao da upravo gradovi i županije mogu izdavati građevinske dozvole. Prije takve odredbe u Isti je bilo neriješeno na 1000 predmeta, a nakon što se taj postupak prepustio gradovima i županiji svi predmeti su vrlo brzo bili riješeni. Upravo to nam treba biti primjer dobre prakse. I danas je stanje u Istri po tom pitanju odlično, predmeti se rješavaju na vrijeme. Jednostavno mora se prihvatiti činjenica da su gradovi i županije u rješavanju brži od ministarstva i zato mi u IDS-u ne vidimo razlog zašto to ne iskoristiti i po pitanju građevinske inspekcije. Oni koji su najbliži na terenu najbolje i najbrže mogu detektirati problem i riješiti ga i za to im treba dati ovlasti. Mi u IDS-u se snažno zalažemo za decentralizaciju jer je to jedan od temeljnih uvjeta za razvoj gospodarstva cijele zemlje. Uvođenjem Državnog inspektorata koji objedinjava 17 inspekcija još je jedan primjer centralizacije sustava, a ne decentralizacije kako se ova Vlada često voli pohvaliti. Očito je da ova država ili još uvijek nema povjerenja u lokalnu i regionalnu samoupravu ili je smatra nesposobnom ili želi uspostaviti sustav potpune centralizirane kontrole čime se otvara mogućnost dodatne represije i kažnjavanja, pod navodim znakovima nepodobnih, što nas ne bi iznenadilo od ove HDZ-ove Vlade. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Demetliki.
Prije nastavka u ime klubova zastupnika, vrijeme je za iznošenje stajališta kluba zastupnika, prva prijava je u ime Kluba zastupnika IDS-PGS-RIA, to je kolega Giovanni Sponza, izvolite kolega.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjene kolegice i kolege, ogledalo rada Vlade očituje se u viziji, strateškom promišljanju, odlučnosti i odgovornosti. Što od toga imamo prilike vidjeti? Da je RH, da smo po svim relevantnim pokazateljima pri samom dnu u EU. Navesti ću samo neke od pokazatelja. Da smo po standardu građana predzadnji u EU, da smo predzadnji po izdvajanjima za istraživanje i razvoj, da smo pri samom dnu za izdvajanje za školstvo, da smo među zemljama s najvećom stopom siromaštva. Govorio sam bezbroj puta da moramo trčati brže od drugih kako bi mogli biti konkurentni i kako bi mogli iskoristiti naše komparativne prednosti. A čime se poštovane kolegice i kolege vladajući zadovoljavaju? Da po njima imamo stabilne javne financije, no to je kolegice i kolege miljama daleko od potrebnog. Biti zadovoljan, dok nam brojni građani i mlade obitelji odlaze iz zemlje i to u prvom redu zato što su izgubili povjerenje u državne institucije i sustav i zato što im uvjeti za život nisu zadovoljavajući. Biti zadovoljan dok nam umirovljenici žive na rubu siromaštva, biti zadovoljan dok je potplaćen rad, dok radnici rade, a ne primaju plaću, biti zadovoljan dok lijekove i liječenje za bolesnu djecu rješavamo humanitarnim akcijama, a ne sustavnim rješenjima, biti zadovoljan dok nam je gospodarstvo na respiratoru jer Vlada nema jasnu strategiju, biti zadovoljan dok izuzetno loše koristimo sredstva iz EU fondova, znači da je Vlada inkasator, a ne generator razvoja. Poštovane kolegice i kolege, građani žele živjeti u državi koja ima sigurnost, stabilnost, budućnost, a to RH, ruku na srce, danas nije. Stoga, biti zadovoljan svojim radom, kako to za sebe ističu vladajući je najblaže rečeno omalovažavanje zdravog razuma građana. Idemo naprijed po inerciji bez sustavne strategije, bez plana i bez vizije. Poštovane kolegice i kolege, HDZ je od osamostaljenja najduže na vlasti i to je činjenica. Stoga neka Vlada prestane s izgovorima, neka Vlada prestane zatvarati oči pred problemima, konačno ih počne rješavati i konačno preuzme odgovornost.
Hvala.
Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u slobodnom iznošenju stavova klubova zastupnika i idemo sada na dnevni red. Prva točka: - Konačni prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 422 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi sa čl. 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Molio bi predstavnika predlagatelja da nam da dodatno obrazloženje, s nama je poštovani Željko Plazonić, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva, izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici. Danas imamo zadovoljstvo vam prezentirati Konačni prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, koji se osiguravaju temelji za harmonizaciju pravnoga okvira upravljanja zdravstvenim podacima i informacijama i njihovu kvalitetnu obradu na razini nacionalnog zdravstvenog sustava, te na razini EU i također međunarodnoj razini. One razlike između konačnog prijedloga Zakona i prijedloga zakona iz prvog čitanja, su uglavnom bile nomotehničke prirode. Temeljem rasprave u Hrvatskom saboru, o konačnom prijedlogu zakona, a u svrhu postizanja što je moguće bolje kvaliteta zdravstvene zaštite, sadržajne su poboljšane odredbe o zdravstvenoj dokumentaciji i evidencijama u područjima zdravstva, propisana je standardizacija obrazaca, koje su vezane uz prikupljanje i obradu zdravstvenih podataka, te jasnije i preciznije propisana tehnička povezanost. Centralna zdravstvenog, znači povezanost između centralnog, zdravstvenog i informacijskog sustava RH, nacionalnog i javnog zdravstvenog sustava i tzv. e-zdravstva sa državnom informacijskom infrastrukturom. Cilj konačnog prijedloga zakona je sveobuhvatno i djelotvorno korištenje zdravstvenih podataka i informacija u zdravstvenoj zaštiti a radi unaprjeđenja i očuvanja zdravlja i stanovništva u RH. Hvala vam lijepo na pažnji.
Hvala vam. Imamo dvije replike, prvi j poštovani kolega Ćelić, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče, na početku želim zahvaliti što je ministarstvo kao predlagatelj uvažilo moju primjedbu da se standardizirani obrasci za prikupljanje i obradu zdravstvenih podataka budu posebno regulirani pravilnikom koji propisuje ministar nadležan za zdravstvo. Za nas koji radimo u zdravstvu, medicinska dokumentacija kao dio zdravstvene dokumentacije je nešto bez čega ne možemo govoriti o kvalitetnoj zdravstvenoj zaštiti i tu se vide dakle veliki napreci posljednjih nekoliko godina a možemo reći dakle da je RH i sa projektom e-recepta i e-uputnice izišla izvan granica naše zemlje i sada je to proizvod koji se prodaje i u drugim zemljama.
Želite li odgovoriti? Hvala. Onda idemo na drugu repliku, poštovana kolegice Strenja, izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajućem. Ja bih još jednom podsjetila da je važnost informacija u zdravstvu posebno istaknuto i tijekom prošle godine povjerenik za zdravlje i sigurnost hrane Vytenis Andriukaitis je rekao koliko treba iskoristiti potencijal digitalnih tehnologija radi poboljšanja zdravstven skrbi i medicinskih istraživanja. I onda vas upozorimo na situaciju da ste u članku 40. npr. rekli da je rok 5 g. da bi se nakon stupanja ovog zakona osiguralo provođenje ove zdravstvene medicinske dokumentacije a onda kažete da svi pružatelji trebaju 2 g. od stupanja na ovu snagu osigurati razmjenu sa ... [[Govornik se ne razumije.]] Znači pokazuje koliko je bitan ovaj zakon a koliko ste propustili normotehnički kao što ste rekli da jeste, neke osnovne stvari usuglasiti unutar ovog zakona što bi bilo neophodno potrebno, imali ste dovoljno vremena. Ovo nije ustaše, partizani, to sve, ovo je zakon koji je svima potreba ali onda ste trebali u skladu s tim usuglasiti i normotehnički barem vremenske okvire a kamoli mnoge druge stvari koje ste propustili.
Hvala. Izvolite, odgovor.
Pa mi smo novotehnički usuglasili ovaj zakon i koliko ja znam, Odbor za zdravstvo nije imao nikakvih primjedbi. A što se tiče roka od 5 g., to je krajnji rok, nitko nikome ne prijeći da to sve skupa učini prije 5 g. Ali mislim da je to jedan razuman rok jer nije jednostavan. Posao je vrlo složen i vrlo kompliciran i vrlo zahtjevan posao koji zavisi od čitavog niza faktora koji se moraju u njega uključiti, zato je i dan taj veći rok od 5 g. ali kažem, ako netko ... [[Govornik se ne razumije.]] prije toga završi, to mu nitko ne brani.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da, imamo predsjednicu Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku, kolegicu Strenju, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedajući, pozdravljam još jednom predstavnike ministarstva. Dakle odbor je raspravio ovaj Konačni prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu na svojoj sjednici 3. prosinca 2018. kao matično radno tijelo. I u uvodnom obrazloženju čuli smo od predstavnica predlagatelja koji je osnovni cilj ovoga zakona i područje njegove primjene. Kako je istaknula predlagateljica, cilj donošenja zakona očituje se u sveobuhvatnom i djelotvornom korištenju zdravstvenih podataka i informacija o zdravstvenoj zaštiti radi unaprjeđenja i očuvanja zdravlja stanovništva u RH. Zakonom se osigurava temelj za harmonizaciju pravnog okvira, upravljanja zdravstvenim podacima i informacijama i njihove kvalitetne obrade na razini nacionalnog zdravstvenog sustava te na razini EU-a i međunarodnoj razini. Zakonskim prijedlogom osigurava se provedba Uredbe EZ br. 1338/2008 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. prosinca 2008. o statističkim podacima zajednice o javnom zdravstvu i zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu. Razlikama između rješenja u konačnom prijedlogu zakona u odnosu na rješenja iz prijedloga zakona u kojim se preciziranjem sadržaja zdravstvene dokumentacije i navođenje mjesta gdje ona nastaje u zdravstvenoj djelatnosti, bolje propisuju standardizirani obrasci vezani uz prikupljanje i obradu zdravstvenih podataka, prihvaćeni su primjedbe članova odbora izneseni u prvom čitanju. U daljnjoj raspravi, odbor je upozorio da je prema njegovom mišljenju diskrepancija između članaka 40. i 43. zakona u kojim se govori o rokovima za koje smatra da bih ih trebalo uskladiti te da je rok od 5 g. predugačak. Tijekom rasprave je pohvaljeno i propisivanje standarda kojima će se unaprijediti kvaliteta zdravstvenih podataka informacija uz istodobno smanjenje administrativnih poslova sveobuhvatnim i djelotvornim korištenjem informacijskih tehnologija u okviru e-zdravstva. Odbor je većinom glasova podržao prijedlog ovog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Otvaram raspravu i sad ponovno pozivam u ime kluba MOST-a nezavisnih lista kolegicu Strenju da uzme riječ, izvolite.
Zahvaljujem. Nacionalna Strategija razvoja zdravstva 2012.-2020., Strateški plan razvoja ljudskih resursa u zdravstvu 2015.-2020. kao i Strateški plan razvoja e-zdravstva u RH prepoznali su digitalizaciju zdravstva jednim od ključnih alata razvitka hrvatskog zdravstva. Postojeći zakon kojim je nominalno uređeno područje upravljanja podacima u zdravstvu, Zakon o evidencijama u oblasti zdravstva napunio je više od 40 g. i ne daje odgovore na brojna pitanja kao uostalom niti pravilnik koji proizlazi iz Zakona o zdravstvenoj zaštiti a to je Pravilnik o uporabi i zaštiti podataka iz medicinske dokumentacije pacijenata u centralnom informacijskom sustavu zdravstva RJ. Nadalje, Pravilnik o načinu vođenja, čuvanja, prikupljanja i raspolaganja medicinskom dokumentacijom pacijenata u centralnom informacijskom sustavu zdravstva RH te Pravilnik o standardima kvalitete zdravstvene zaštite i načinu njegove primjene. Dakle navedeno je posebno važno imajući u vidu odredbe Ustava RH kojim je propisano kako svakom se jamči sigurnost i tajnost osobnih podataka. Bez privole ispitanika osobni se podaci mogu prikupljat, obrađivat i koristit samo uz uvjete određene zakonom. Zakonom se uređuje zaštita podataka te nadzor nad djelovanjem informatičkih sustava u državi. Zabranjena je uporaba osobnih podataka suprotna utvrđenoj svrsi njihova prikupljanja, kaže članak 37. Ustava. Sukladno navedenom u RH obrada osobnih podataka ispitanika mora biti utemeljena na zakonu koji je ujedno potrebno naznačit najmanje svrhu obrade. Uputno je da se istim utvrdi i voditelj obrade, vrste osobnih podataka, kategorije ispitanika, ograničenja, svrha, razdoblje pohrane i druge mjere za osiguranje zakonite i poštene obrade. Do nedavno je Zakonom o zaštiti osobnih podataka bilo propisano kako se osobni podaci mogu prikupljat u svrhe s kojom je ispitanik upoznat, koja je izričito navedena i u skladu sa zakonom i mogu se dalje obrađivat samo u svrhu u koju su prikupljeni odnosno u svrhu koja je podudarna sa svrhom prikupljanja te da je za postupanje u skladu s odredbama ovog članka odgovoran voditelj zbirke osobnih podataka. Donošenjem Zakona o provedbi opće uredbe o zaštiti podataka, prethodni Zakon o zaštiti osobnih podataka stavljen je izvan snage, a sam Zakon o provedbi opće uredbe o zaštiti podataka nema zdravstvenih sadržaja koji se doista i nalaze u općoj uredbi. Iz svega je jasno da ne urede li se podaci i informacije u zdravstvu ovim zakonom na primjeren i stručno održiv i primjenjiv način budućnost digitalizacije podataka ostat će na nesigurnim nogama. Dakle, neophodno je bilo ovim zakonom uredit pojam mjesta gdje nastaje dokumentacija, tko izrađuje dokumentaciju zdravstveni radnik, suradnik, nezdravstveni radnik, medicinski uređaj, klasifikaciju dokumentacije, administrativna dokumentacija, liječnička, sestrinska, primaljska, vrsta dokumentacije, digitalna, ručno vođena, dijagnostički, slikovni materijali, elektrofiziološke krivulje, semantičke i procesne standarde, pri čemu se semantičkim standardima osigurava upis, razmjena i čitanje razumljivih i korisnih podataka, a procesnim standardima osigurava njihova kvaliteta, pravovremenost, pouzdanost, dostatnost itd. Također, bilo je potrebno uredit koliko dugo i u kojim uvjetima se čuva određeni tip dokumentacije, koji zdravstveni podaci su predmet javnozdravstvenog interesa, osnovne komponente zdravstvenog informacijskog sustava, interoperabilnost unutar i izvan zdravstvenog informacijskog sustava, popis i opis registara u zdravstvu, popis i opis evidencija u zdravstvu, popis i opis vrsta dokumentacije te prava pristupa i posebni slučajevi. Bez ovako metodološki strukturiranog pristupa zakon neće opravdati očekivanja građana koji u vrijeme 4 industrijske revolucije žele baštiniti sva suvremena tehnološka dostignuća dostupna susjednim zemljama Europe. Izgledno je da je ovaj prijedlog, konačni prijedlog zakona ima znatnih nedorečenosti, nejasnih formulacija i kao takav ne može pružiti jasan okvir sigurnosti i zakonitosti a koja je bila toliko neophodna za nastavak procesa informatizacije zdravstva. Ja ću još jednom pročitati, ako možda niste dobro razumjeli, ali nesuglasje između članka 40. i 43. pokazuje da zbilja niste jednostavno pratili onaj slijed koji je trebalo da barem usuglasite članke međusobno, a ne da su u jasnoj diskrepanci. Članak 40. kaže, voditelji obrade podataka u zdravstvenoj djelatnosti u zdravstvenoj djelatnosti obvezi su osigurat vođenje zdravstvene i medicinske dokumentacije na svim razinama zdravstvene zaštite u elektroničkom obliku u roku od 5 godina od dana stupanja na snagu ovog zakona. Pet godina je puno, ali ovdje kažete 5 godina, a u članku 43. kažete, svi pružatelji zdravstvene zaštite u RH obvezni su osigurat razmjenu zdravstvenih podataka putem CEZIH-a sukladno članku 28. stavku 3. ovog zakona u roku od 2 godine od dana stupanja na snagu ovog zakona. Dakle, da ne duljim MOST će biti protiv ovog zakona jer nije usklađen sa Zakonom informacijskoj infrastrukturi, a namijenjen je uređivanju budućnosti digitalizacije podataka o pacijentima upravo temeljem državne informacijske infrastrukture. Da vas podsjetim, Zakon o državnoj informacijskoj infrastrukturi kojim se utvrđuju prava i obveze i odgovornosti nadležnih tijela javnog sektora vezano uz uspostavu, razvoju i upravljanju sustavom državne informacijske infrastrukture, uspostavljanje i upravljanje sustavom javnih registara i uvjeti koje državna informacijska infrastruktura mora osigurat u odnosu na javne registre, kao i korištenje zajedničke osnovice sa sigurnu razmjenu podataka unutar sustava državne informacijske infrastrukture, zajedničkog sustava identifikacije i autentifikacije, jedinstvene točke interakcije s građanima i drugim korisnicima. Dakle, primjedaba je bilo dosta, evo nisam ovdje ponijela, bio je konkretan i prijedlog primjedba Udruge i pravnika u zdravstvu, Udruge Hrvatske liječničke komore, Komore primalja, dakle i najčešće su primjedbe bile na tome da se predlaže da se unutar samog zakona kaže da će pravilnik o rokovima pohrane zdravstvenih i drugih osobnih podataka biti jasno definiran. Dakle, odredbom stavka 1. članka 36. propisano je da zdravstveni i drugi osobni podaci moraju biti čuvani u obliku koji omogućuje identifikaciju ispitanika samo onoliko dugo koliko je potrebno u svrhe koje, kojih se ti podaci obrađuju. Navedena odredba mogla bi u praksi dovesti do različitih postupanja u zdravstvenim ustanovama te je nužno propisat rokove pohrane za sve zdravstvene i druge osobne podatke u obliku koji omogućuje identifikaciju ispitanika. Dakle, člankom 29. prijedloga zakona ovim, Konačnog prijedloga Zakona o podacima i informacija u zdravstvu uređeno je da se podaci u registrima i evidencija u području zdravstva čuvaju tajno. Međutim, niti u jednom odredbom nije regulirano čuvanje zdravstvenih i drugih osobnih podataka koji su nastali ranije, koji su pohranjeni u pismohranama u papirnatom obliku i koji omogućuju identifikaciju ispitanika, a ne postoji niti drugi propis koji bi to regulirao. Dakle, Zakon o evidencijama u oblasti zdravstva kaže da podaci koji se unose u evidenciju o posjetama, zdravstvenim uslugama, utvrđenim bolestima i stanjima te ozljedama čuvaju se kao podaci trajnih, kao podaci od trajne vrijednosti, stoga zdravstvene ustanove u svojim pismohranama imaju pohranjene velike količine zdravstvene dokumentacije u papirnatom obliku, a to su zdravstveni kartoni, specijalistički nalazi, laboratorijski nalazi koji su stariji čak i 50 i više godina, koji su i veliki problem ustanovama kako ih i gdje pohraniti, a koja dokumentacija omogućuje identifikaciju ispitanika. Stoga su predlagali, da se zakonom ovlasti ministar zdravstva na donošenje pravilnika koji bi regulirao rokove pohrane zdravstvenih i drugih osobnih podataka kako bi sve zdravstvene ustanove postupale na jednak način u rokovima čuvanja u obliku koji omogućuje identifikaciju ispitanika. Dakle, u drugom čitanju, vi ste prihvatili samo preporuke Središnjeg ureda za razvoj digitalnog društva i to tek djelomično, čl. 7., 28. i 29., sve ostale članke u njima nisu usklađeni izričaji te stoga postoji i dalje neusklađenost prijedloga ovog prijedloga zakona sa Zakonom o državnoj informacijskoj infrastrukturi. On je trebao biti namijenjen uređivanju budućnosti, kao što sam rekla, digitalizacije podataka o pacijentima upravo temeljem državne informacijske infrastrukture. Ostaje i dalje neodgovoreno, gdje je tu sigurnost pacijenata, pravo građana na zdravlje zajamčeno Ustavom, postupanje temeljem načela propisanih Zakonom o državnoj informacijskoj infrastrukturi. Još jednom ću ponoviti koliko je zapravo i Europa stalno ukazivala na potrebu donošenja jednog kvalitetnog zakona iz ovog područja pa je tako Povjerenstva zdravlje i sigurnost hrane Vytenis Andriukaitis u više navrata rekao da je potrebno u potpunosti iskoristiti potencijal digitalnih tehnologija radi poboljšanja zdravstvene skrbi i medicinskih istraživanja. I to će, što će rezultirati lakšim pristupom zdravstvenim podacima, što će omogućiti bolju prevenciju bolesti i skrb usredotočenu na pacijenta, brz odgovor na prijetnje pandemijama te poboljšano liječenje. I zbog toga je predloženo da se osigura bolji pristup i mogućnost ponovne uporabe podataka javnog sektora, dobra razmjena znanstvenih podataka, razmjena podataka privatnog sektora među poduzećima između poduzeća i državnih tijela te zaštita zdravstvenih podataka građana uz istodobno poticanje europske suradnje. Ovim zakonom mi to nismo učinili i zbog toga će MOST Nezavisnih lista biti protiv ovog zakona. Hvala.
2. klub zastupnika je ovaj HDZ-a, poštovana kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici Ministarstva zdravstva. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. Tijekom prvog čitanja, a vjerujem da će tako biti i sada, svi smo se usuglasili da nam je nužno potreban novi zakon jer znamo da je trenutno na snazi Zakon o evidencijama iz oblasti zdravstva koji je star 40 godina. Ako se osvrnemo i na nacionalnu strategiju razvoja zdravstva 2012.-2020. g. vidjet ćemo da je prioritet standardizacija zdravstvenih podataka i njihovo integriranje, a isto tako informacija i ujednačavanje stupnja informatiziranosti u zdravstvu. Isto tako, kako je i sam predlagatelj rekao, ovim se osigurava provedba Uredbe br. 1338/2008, Europskog parlamenta i Vijeća od 16.12.2008. o statističkim podacima zajednice o javnom zdravstvu, zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu. Kako bi zdravstveni sustav bio funkcionalan i učinkovit, bitna je kvaliteta u samom prikupljanju, ali isto tako i korištenju zdravstvenih podataka i informacija. Nažalost, mi još uvijek nemamo sustav koji bi mogao koristiti svim sudionicima u zdravstvenom sustavu. Znači da ne postoje zajednička načela, pojmovnici, procedure, odgovorna tijela, ostvarivanje prava i obaveza pravnih i fizičkih osoba u samom sustavu zdravstva. Upravo nam to govori o potrebi donošenja ovakvog zakona. Naravno, potrebno je definirati informacijske standarde i propise i uskladiti same informacijske sustave. Kako sam i tijekom prvog čitanja napomenula, naš informacijski sustav i danas nisu u zdravstvenim ustanovama usklađeni, nisu ujednačeni i često se događa da opće i županijske bolnice, osuđene su na one informacijske sustave koje si mogu priuštiti. Ti informacijski sustavi nažalost često su nedorađeni i možemo reći da nisu prikladni za današnje pružanje zdravstvene djelatnosti i često se dogodi da i unutar samog bolničkog sustava ne možete ponekad pratiti istog pacijenta, a da ne govorimo o tome kada se pacijent uputi u neku drugu bolnicu ili u kliniku. Naravno sam zdravstveni sustav odnosno zdravstvena djelatnost moraju ponuditi ono što je potrebno svim sudionicima u zdravstvenom sustavu, dakle, samo prikupljanje informacija, kvalitetu informacija, a time i podataka o samom pacijentu i njegovo praćenje. Zato smatram da ćemo u trenutku kada se standardizira informacijski sustav postići ono što nam je svima doista potrebno, a to je ono što svi stalno govorimo i naglašavamo, harmonizirani informacijski sustav, učinkovitost, ekonomičnost, sigurnija upotreba zdravstvenih podataka informacija. Potrebno je napomenuti kako je medicinska dokumentacija temeljni izvor zdravstvenih informacija o korisniku zdravstvene zaštite, a isto tako i sastavni dio elektroničkih zapisa koji moraju zadovoljiti svih sudionika u zdravstvenom sustavu. Za sve te podatke o zdravstvenom sustavu izuzetno je bitno da su dostupni, provjerljivi i da su istiniti. Ovim zakonom se zato, pretpostavljamo, nastoji postići unaprjeđenje upravo kvalitete zdravstvenog sustava i informacijskih tehnologija. Ono što ne smijemo zaboraviti da bi se na ovaj način isto tako, trebali smanjiti i administrativni poslovi. Oni koji rade u zdravstvu, znaju koliko nam je to bitno i koliko su sami zdravstveni radnici i liječnici i medicinske sestre zatrpani administracijom. Naravno klub HDZ-a će podržati zakon jer doista smatramo kako je potrebno uvesti red u kolanju informacija u zdravstvenom sustavu i omogućiti kvalitetniju uslugu i zdravstvenu zaštitu našim pacijentima, ali isto tako omogućiti kvalitetniji rad svim zdravstvenim djelatnicima, jer naravno, da bi se to postiglo, potrebni su nam kvalitetni i ažurirani podaci i informacije, njihovo praćenje i upravljanje njima, a isto tako nam je bitan i sam sustav pohrane podataka, kako bi naš zdravstveni sustav mogao kvalitetno funkcionirati. Još jedanput ću naglasiti kako ćemo mi kao klub HDZ-a podržati ovaj Zakon, hvala.
Idemo sad na treću raspravu, klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Željko Jovanović, izvolite.
Uvaženi predsjedniče HS-a, državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege, klub SDP-a podržati će Konačni prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu jer smatramo da je predloženim tekstom ispunjen cilj donošenja Zakona, to je sveobuhvatno i djelotvorno korištenje zdravstvenih podataka i informacija u zdravstvenoj zaštiti radi unapređenja i očuvanja zdravlja stanovništva u RH, kao i harmonizacija pravnog okvira upravljanja zdravstvenim podacima i informacijama, njihova kvalitetna obrada na razini racionalnog zdravstvenog sustava i razini EU. Čuli smo uvodno, kao i u prvom čitanju, da je sadašnji Zakon star 40 godina, pa je jasno da on ne može ispuniti sve one obveze koje proizlaze iz mogućnosti raspolaganja kvalitetnim podacima. Nikada u povijesti čovječanstva nismo imali ovoliko podataka, ovoliko informacija, ali toliki porast podataka informacija nije pratio i proporcionalni porast znanja. Prema tome, upravljanje podacima, upravljanje informacijama je ključno da bi iz podataka dobili informacije, a da bi iz informacija dobili znanje koje će onda našem zdravstvenom sustavu osigurati kvalitetnije upravljanje zdravstvenim resursima i kvalitetnije rješavanje zdravstvenih problema naših građana. Ono što posebno želim istaknuti iz ovog cijelog zakonskog prijedloga, da ne ponavljam ono što su govorili prethodnici, a to je kvalitetno uspostavljanje registara i praćenja ishoda liječenja jer će upravo to omogućiti našem sustavu da se usmjeri na zdravlje i na ozdravljenje. Mi po sadašnjim podacima znamo da u RH nismo pretjerano uspješni u liječenju brojnih bolesti, da smo na vrhu po poboljevanju, po brojnim bolestima u EU, a upravo kvalitetni podaci koji će se moći dobiti temeljem ovog Zakona, uspostava registara osigurat će da se i budući ishodi liječenja učine boljim i da uvjeti u kojima će zdravstveni radnici donositi odluke, budu kvalitetniji. Dakle, da dobiju kvalitetne informacije temeljem kojih će se moći donositi smjernice za liječenje, temeljem čega će biti omogućen multidisciplinarni pristup u liječenju. Podsjetit ću vas na naše registre za šećernu bolest, registre za rak, koji postoje već desetljećima, ali koji danas ne funkcioniraju dobro iz jednostavnog razloga što nije riješen čitav niz pitanja o samom financiranju ljudi koji popunjavaju podatke u tim registrima. Prema tome, prikupljanje, analiza sa svrhom praćenja, unapređenja ishoda liječenja, po meni je nešto najvažnije što će proizaći iz ovog Zakona, pa unatoč nekim nedostacima, smatramo da taj Zakon treba podržati i da će na temelju kvalitetne primjene ovog Zakona, uz naravno, ako uzmemo da je ovo nekakav softver, trebati osigurati što prije hardver sa dodatnim softverom u cjelokupnom zdravstvenom sustavu, kako bi umreženost, harmoniziranost podataka, bila dostupna na cijelom teritoriju RH i na taj način osigurala racionalno raspolaganje sredstvima, smanjila administriranje zdravstvenim radnicima i omogućila donošenje kvalitetnih odluka koji će značiti bolju zdravstvenu skrb u RH. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prije nego što krenemo na pojedinačnu raspravu, pozdravio bih učenike i učenice gimnazije Lucijana Vranjanina iz Zagreba. Dobro došli!... [[Pljesak]] Sada idemo na pojedinačnu raspravu, prvi na redu je kolega Miro Bulj, nema ga, pa gubi pravo na govor i onda nakon njega je poštovani kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Hvala g. predsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicama, uzmemo li u obzir kako je u RH na snazi Zakon o evidencijama koji je prepisan od Zakona o evidencijama u oblasti zdravstva iz davne 1988.-me godine, svjesni da ne postoji potpuni pravni harmonizirani okvir o upravljanju zdravstvenim podacima i informacijama, mogli bismo reći kako smo na ovome području manjkavi. Usudim se reći kako nije moguće govoriti o ozbiljnoj zdravstvenoj reformi, barem u kontekstu RH, ukoliko nemamo suvremenih, današnjem vremenu prilagođeni Zakon koji će regulirati područje zdravstvenih podataka i informacija. Europa je regija kontrasta, pa ću ja sad reći, dakle, da na kraju mandata, danski premijer Lars Loekke Rasmussen, provodi zdravstvenu reformu koja se zove Prvo pacijenti, ona ima 4 dijela, prvo je blizina dostupnosti zdravstvene usluge, zatim koherentnost, kvaliteta i onda veća prava za pacijente. Dakle, u jednoj suvremenoj europskoj zemlji kao što je Danska, govora o medicinskoj informatici nema, ali ako odemo malo na istok, pa vidimo, recimo, situaciju, u nama susjednim zemljama, kao što je recimo Crna Gora, tamo imamo već problem, o čemu je i kolega Jovanović rekao, tko će upisati podatke i tko će te podatke poslati u Nacionalni institut za javno zdravstvo. Naravno, već je prije spomenut, dakle, registri koji imaju svoju dugogodišnju povijest i koji se trebaju prilagoditi današnjem vremenu, mi imamo 4 registra za zarazne bolesti, 4 registra za kronične nezarazne bolesti i stanja i registar samoubojstava. Imamo i svijetle primjere kao što je KB Sveti Duh, kao što je Opća bolnica Varaždin koji imaju takve informacijske sustave gdje se interpoliraju podaci vezani za određene medicinske pretrage, koje se kronološki poredaju no s druge strane imamo nažalost neke bolnice koje još uvijek nemaju centralizirani informacijski sustav pa svaki odjel ima neku svoju priču. U Hrvatskoj općenito treba raditi na promicanju kulture zdravstvenih informacija. Ovdje vrijedi spomenuti s jedne strane koncept organizacijske kulture budući da se u zdravstvenim krugovima promjena organizacijske kulture često navodi kao jedan od važnijih preduvjeta za poboljšanje funkcioniranja zdravstvenog sustava i posljedično zdravstvene zaštite bivajući pri tom dijelom zdravstvenih reformi. S obzirom na to da su podaci i informacije iznimno važan upravljački proces u planiranju, vođenju i procjeni zdravstvenog sustava nužno je razvijati i informacijsku kulturu kao dio organizacijske kulture koji određuje upravljanje informacijama te načine njezina korištenja u sustavu. Primjena informacijsko komunikacijskih tehnologija koje se zbog kompleksnosti zdravstvenog sustava razvijaju sporije nego u drugim sektorima značajno mijenja načine, oblike i mjesta prikupljanja analize i korištenja podataka. Dakle zdravstvo kao specifičan sustav ima svoje poteškoće i sporije se razvija u informatičkom smislu u odnosu recimo na gospodarstvo. Informacijska kultura je kultura u kojoj je prepoznata vrijednost i korisnost informacija u postizanju operativnih i strateških ciljeva u kojoj informacije čine osnovu pri donošenju odluka pri razni organizacije a učinkoviti informacijski sustav omogućen je korištenjem informacijske tehnologije. Da bi interakcija ljudi, informacija i tehnologije u bilo kojoj organizaciji pa tako i u zdravstvenoj polučila određeni uspjeh, uspješni radni učinak potrebno je promicati i njegovati ponašanje i vrijednosti koja potiču produktivnu uporabu informacija ali isto tako i razviti sposobnost učinkovitog upravljanja aplikacijama informacijske tehnologije te infrastrukturom kao i sposobnost učinkovitog upravljanja informacijama odnosno njihova prikupljanja, organiziranja, obrade i održavanja. Primjer e-zdravstva pokazuje da interakcija ljudi, informacija i tehnologija ne može uspješno funkcionirati bez sposobnosti učinkovitog upravljanja infrastrukturom informacijske tehnologije bez uspješnog upravljanja kvalitetom informacija te bez povezanosti i uspješne komunikacije, podjele ovlasti, uloga, svih oni koji bi informacijama trebali upravljati. Zato je potrebno promicati ponašanja i vrijednosti koje potiču učinkovitu uporabu informacija a u slučaju e-zdravstva to se posebno odnosi na povećanje razine informacijskog integriteta, transparentnosti i kontrole. Hvala.
Hvala vam. Imamo dvije replike. Prvi je kolega Stričak, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege. Kolega Ćeliću, javio sam se jer ste održali jednu jako dobru raspravu, između ostalog često ovdje u Hrvatskom saboru se uvijek naglašavaju recimo negativnosti. Međutim vi ste u svojoj raspravi danas naveli i dobre primjere, između ostalog informacijskog sustava, Opće bolnice Varaždin, što me svakako veseli i raduje. Najprije bih htio naglasiti da uvijek iza svega stoje ljudi i da uvijek trebamo cijeniti i poštivati njihov rad. A uposlenici Opće bolnice Varaždin su moram naglasiti i stručni i ljubazni. I upravo stoga smatram da oni najviše doprinose cijelom radu bolnice a pogotovo kada govorimo o informacijskom sustavu koji po meni bi trebalo preslikati i na ostale razine, pogotovo na više razine zdravstva. Hvala vam.
Kolega Ćelić, izvolite.
Pa evo tijekom rasprave i pripreme zapravo o ovom konačnom prijedlogu zakona došao sam do podataka da uistinu Opća bolnica Varaždin ima izvrstan informacijski sustav sa tom mogućnošću kronološkog interpoliranja podataka. Naravno ako ćemo imati manjinu takvih bolnica kao što je Opća bolnica Varaždin onda će podaci koji se prikupljaju u središnjem sustavu pohrane, dakle u CEZIH-u biti manjkavi. I vrlo je važno da oni podaci koji trebaju ići na višu razinu, prvenstveno tamo gdje se nalaze registri u Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo bude sve međusobno povezano. Jer nažalost, evo iako je 2019. godina još uvijek imamo određene registre gdje je u fizičkom smislu potrebno donijeti tiskane obrasce a mislim da je to danas nepotrebno i da se to sa informacijskim tehnologijama može izbjeći i na taj način smanjiti ono suvišno administriranje.
Druga replika, poštovani kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani kolega. O bilo kojem zakonu a posebno o Zakonu o zdravstvu kada govorimo uvijek nam pred očima treba biti građanin koji veže kraj s krajem, građanin koji se osjeća poput Sizifa čim pokuca na zatvorena vrata zdravstvenog sustava. Bespravlje u zdravstvu je toliko veliko za malog čovjeka da svakog dana je on sve dalje od liječničke usluge, ne govorim one obiteljskog liječnika već specijalističkih pregleda i kvalitetnih usluga pa se tako čeka na preglede po dvije godine, 2,5 godine. I smatram da zakonodavac, tj. predlagač zakona Vlada u ovom slučaju želi građanstvo oboružati zakonom koji će mu reći koju informaciju smije a koju ne smije javno objavljivati. U vrijeme kada su nedostupni lijekovi, kada su nedostupni kirurški zahvati, kada su nedostupni specijalistički pregledi za malog čovjeka mi se bavimo ovakvim informacijama. Mislim da je ovo put ka cenzuri što se smije govoriti o zdravstvu a što ne.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Uvaženi kolega Lenart, čini mi se da ste vi pripremili neki manifest a da niste uopće pročitali Prijedlog zakona o podacima i informacijama u zdravstvu. Dakle informacije su sastavni dio zdravstvenog sustava. Slažem se s vama da ima puno područja, da su najbitniji ljudi u svakom zdravstvenom sustavu, da se susrećemo sa određenim problemima, jer bez kvalitetnih i dovoljno educiranih ljudi u hrvatskom zdravstvenom sustavu onda i usluga zdravstvene zaštite neće biti dostatna. Dakle taj princip spojenih posuda s jedne strane dakle kvalitetni i dobro educirani stručnjaci definitivno će se odraziti na uslugu što veći i što bolju kvalitetniju uslugu zdravstvene zaštite prema pacijentima, zbog kojih je hrvatski zdravstveni sustav namijenjen i mislim da ovdje trebamo govoriti o onome što je bit ovoga zakona, a ne puštati jeftine političke floskule.
Hvala. Završno, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva, g. Željko Plazonić, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ovako ja bi htio samo par informacija dati u cilju pojašnjenja da ne bi nekakva kriva percepcija ovog zakona otišla u eter i tamo ostala. Prvo, ovaj cijeli zakon je u čl. 2. to piše lijepo, usklađen sa Uredbom EU, to je kao prvo i osnovno, a s druge strane svi naši zakoni, koji su relevantni koji se odnose na područje informacije su doista pokazali i dokazali, uključujući i Odbor za zakonodavstvo, da je dosita to usklađeno sa svim našim pozitivnim do sada zakonskim propisima. Što se tiče podataka, ovo što se tiče čl. 40 i 43. radi se o 2 članka koji nemaju nikakve direktne veze. Vi ste lijepo pročitali čl. 40. gdje se govori da se medicinska dokumentacija na svim razinama zdravstvene zaštite drži i čuva u elektroničkom obliku u roku od 5 g. to je čuvanje cjelokupne, a što se tiče čl. 43. radi se samo o osiguranju razmjene podataka, zdravstvenih podataka putem CEH, CEZIH i ovoga zakona u roku od 2 g. Znači jednoj je razmjena podataka, a drugo je čuvanje podataka. Druga stvar, nije istina da mi ne čuvamo trajno ove podatke, jer podaci se trajno čuvaju i koriste se i u zakonu pišu isključivo znanstvene i statističke svrhe, a u čl. 28. piše da u stavku 4 da u CEZIH se medicinska dokumentacija za fizičke osobe čuva 10 g. nakon smrti fizičke osobe, a nakon proteka roka, sa dokumentacijom se postupa sukladno propisima o arhivskom gradivu i arhivima. I ono što je najvažnije, sve ove detalje, koje ste vi draga kolegice iznijeli se tiče ne zakona, nego pravilnika koji će biti donesen i koji će biti sveobuhvatni i točno će uputiti sve dionike ovoga procesa u zdravstvu, što im je činiti, kad im je činiti i kako im je činiti. Hvala vam lijepo.
Hvala na vaše izlaganje imamo jednu repliku, kolegica Ines Strenja, izvolite.
Ja se ispričavam, očito ćemo morati osobno jednom kontaktu razriješiti ovu situaciju, zato što sam se ja pozvala na čl. kako piše, a to je da je rok implementacije, da se počne primjenjivati i čuvati na ovaj način koji ste vi zakonom propisali 5 g. Dakle ne koliko se čuva, nego voditelji obrade podataka obavezno osigurati vođenje itd. u roku od 5 g. od dana stupanje na snagu ovog zakona. On govori koliko vam treba da taj zakon implementirate u svima. Ja znam da je problem, ja znam da KBC Sestara milosrdnica još uvijek nema informacijski sustav, što je meni apsolutno nepojmljivo, jer mi u Rijeci to imamo već 10 g. I to je jedini način na koji se može uopće kvalitetno raditi, u kliničkom bolničkom centru. Ali, vi molim vas, još jednom vidite, čl. 40. kaže, 5 g. vam treba da uspostavite primjenu ovog zakona, a kažete da svi pružatelji moraju započeti sa primjenom i osigurati razmjenu sa CEZIH u roku od 2 g. od dana stupanja ovog zakona, tako da očito ćemo morati to osobno razriješiti.
Hvala odgovor, izvolite državni tajniče.
Ne znam dal ćemo to moći u osobnom kontaktu mi riješiti, međutim, mi očito krivo čitamo jedne te iste stvari. Ovo se radi o vođenju podataka kroz 5 g. ako će netko to napraviti za godinu dana, to mu nitko ne prijeći, ali mu se daje rok od 5 g. da to uspije sve kupa riješiti do kraja, jel tako? Mislim da je stvar potpuno jasna, samo bi ju trebalo pravilno i jednako, ja bi rekao sa jednakim ciljem interpretirati. Hvala lijepo.
Hvala. Time smo zaključili raspravo o Konačnom prijedlogu Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 422, a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu, drugo čitanje, P.Z.E. broj 422. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje konačni prijedlog navedenog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 109 za, 5 suzdržanih i 11 glasova protiv donesen Zakona o podacima i informacijama u zdravstvu.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. 536/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage Direktive 2001/20/EZ, drugo čitanje, P.Z.E.br. 423 Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi čl. 190 Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenu se odredbe poslovnika koji se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su problemi Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje, izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolegice i kolege saborski zastupnici. Dakle, Konačnim prijedlogom Zakona o provedbi Uredbe (EU) br. taj i taj Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. a o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage Direktive 2001/20/EZ utvrđuje se nadležan tijela i njihove zadaće, provođenja nadzora te odgovarajuće prekršajne odredbe, kojima se sankcionirana nepoštivanje doredbe uredbe o kliničkim ispitivanjima. Uredba je donesena radi zaštite prava, zdravlja, dostojanstva i dobrobiti ispitanika, te dobivanje pouzdanih i konzistentnih podataka tijekom provođenja kliničkih ispitivanja lijekova. Direktiva 2001/20/EZ nastojalo se pojednostaviti i uskladiti administrativne odredbe o kliničkim ispitivanjima lijekova u EU, međutim, iskustvo je pokazalo da je usklađeni pristup uređivanja kliničkih ispitivanja samo djelomično postignut. Novi postupci za odobravanje kliničkih ispitivanja, propisanih uredbom, trebali bi stimulirati uključivanje najvećeg mogućeg broja država članica i time potaknuti konkretnost i provođenje kliničkih ispitivanja lijekova u EU. Stoga su donesene odredbe kojima će se pojednostaviti postupci za podnošenje dokumentacije u vezi sa zahtjevom za odobren je kliničkog ispitivanja putem i jedinstvenog portala EU, čime će se izbjeći višestruko podnošenje ugl. identičnih informacija o kliničkom ispitivanju i zamijeniti podnošenjem jednog dosjea s dokumentacijom u vezi sa zahtjevom, te sasvim dotičnim državama članicama kojih se to tiče, preko jedinstvenoga portala. Novim pristupom razlike među državama članicama svedene su praktično na minimum a dotične države članice međusobno surađuju u ocjenjivanju zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja temeljem jedinstvene procedure procjene dokumentacije i jedinstvenih rokova što će sveukupno doprinijeti brzini postupka. Naručiteljima ispitivanja olakšane su administrativne procedure koje su vezane uz odobravanje kliničkih ispitivanja lijekova ali uz zadržavanje detaljnih procjena potencijalnih rizika sa osobitim osvrtom na zaštitu ispitanika u kliničkim ispitivanjima. Na području inspekcije kliničkih ispitivanja dodatno se uvode kontrole Unije pri čemu Europska komisija priprema u suradnji sa državama članicama program kontrola kako bi se utvrdilo da države članice nadziru usklađenost sa odredbama uredbe. I cilj konačnog prijedloga zakona je osigurati brz pristup novim, inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno osiguranje zaštite i sigurnosti ispitanika kroz niz navedenih pravila. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Na vaše izlaganje imamo dvije replike, prva je kolegica Ines Strenja, izvolite.
Zahvaljujem. Htjela bi zapravo postaviti pitanje, u svijetu trenutno se ulaže u klinička ispitivanja više od 16 milijardi eura, u Hrvatskoj je to nekih koliko, otprilike 40 milijuna eura. Što je ministarstvo po tom pitanju učinilo u protekle 2 g. za vrijeme mandata ovog ministra kako bismo na ovaj način ipak unaprijedili zdravstvenu skrb unošenjem čistog novca koji nam stoji na raspolaganju jer znate samo koliko su klinička ispitivanja direktna ulaganja u zdravstvo u RH. Dakle što je učinjeno u zadnje 2 g.?
Izvolite, odgovor.
Dakle odgovor, iako ja mislim da ovo pitanje nije predmet ovoga zakona, mi smo u Ministarstvu zdravstva značajno skratili rokove, na taj način smo omogućili što je moguć brže efikasnije klinička ispitivanja novih lijekova. To je bio zadatak a koliko ćemo mi učiniti tih ispitivanja, to je ustvari odnos između ministarstva i onih koji nama nude kliničke postupke za ispitivanje lijekova, znači to ne zavisi samo od ministarstva nego i do farmaceutske industrije na prvom mjestu i naših regulatornih tijela unutar Hrvatske kao takvih.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Ivan Ćelić, izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Pa evo zanima isto tako, dakle vezano za tu proceduru jer je prigovor od strane farmaceutske industrije međutim i udruge pacijenata naglašavaju važnost tih kliničkih ispitivanja i zanima me je li možda Ministarstvo zdravstvo razmišljalo o nekim specifičnim kampanjama u kojima bi određene ciljane skupine bolesnika gdje se najviše provode klinička ispitivanja, informirali o važnosti tih kliničkih ispitivanja i na taj način neizravno poticali ako je to mišljenje struke da se uključe u ta ispitivanja. Prvenstveno mislim dakle na onkološke bolesti, na rijetke bolesti itd.
Hvala. Izvolite odgovor na repliku.
Pa klinička ispitivanja mi kao ministarstvo prvenstveno provodimo u suradnji sa našim bolnicama, pogotovo kliničkim bolnicama i to je velikim djelom i dio posla koje rade naše kliničke bolnice, koje će pacijente, po kojim dijagnozama i kojim svrhama i u odnosu na koje lijekove uvrstiti u svoja klinička ispitivanja. Mi moramo znati da niti jedan lijek koji dođe na hrvatsko tržište i koji ... [[Govornik se ne razumije.]] sve moguće instance do njegovoga puštanja u kliničko ispitivanje, nije prvi put došao u Hrvatsku, on je već itekako klinički ispitivan i njegova je pretpovijest značajno bogatija nego što se nama to na prvi pogled može činiti pogotovo kod onih koji nisu dovoljno informirani. Nama je u interesu da mi kao ministarstvo podupremo što je moguće više kliničkih ispitivanja koja idu u korist onim bolesnicima koji su danas prvenstveno najviše ugrožen sa naravom svoje vlastite bolesti. Pri tome mogu reći i kao bivši član Povjerenstva za lijekove u HZZO-u, da smo gotovo na svakom sastanku bili na neki način informirani od 12 do 20 novih lijekova iz domene liječenja malignih bolesti. Hvala lijepo.
Hvala vam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolegice Jelkovac, kolegica Strenja? Kolega Strenja, predsjednica Odbora za zdravstvo i socijalnu politiku, izvolite.
Dakle, Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku je na svojoj sjednici održanoj 3. prosinca raspravljao o Konačnom prijedloga Zakona o provedbi Uredbe EU 536/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi i stavljanju izvan Direktive 2001/20 EZ koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada RH. Dakle, odbor je raspravljao kao matično radno tijelo i predstavnica predlagatelja u uvodnom djelu je istaknula da ovaj zakon osigurava provedbu ove uredbe o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te stavljanje ove direktive izvan snage kojom je usklađen pristup uređivanju kliničkih ispitivanja na području cijele EU ali time je samo djelomično postignut. Dakle pojednostavljeno je rješavanje zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja podnošenje samo jednog dosjea s dokumentacijom u vezi sa zahtjevom svih državama članica kojih se to tiče putem jedinstvenog portala. Provedba uredbe povećat će konkurentnost EU na globalnoj razini u području provođenja kliničkih ispitivanja lijekova, osigurat će brz pristup novim i inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno donošenje niza pravila za sigurnost i zaštitu ispitanika te će se omogućiti dobivanje pouzdanih i konzistentnih podataka tijekom provođenja kliničkih ispitivanja lijekova. Novim pristupom razlike među državama članica svedene su na minimum a dotične države članice međusobno surađuju u ocjenjivanju zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja temeljem jedinstvene procedure procjene dokumentacije i jedinstvenih rokova što će sveukupno doprinijeti brzini postupka. U raspravu na odboru su pohvaljene odredbe zakona kojim se na području inspekcije kliničkih ispitivanja dodatno uvode i kontrole EU-a pri čemu Europska komisija priprema u suradnji sa državama članica program kontrola kako bi se utvrdilo da li države članice nadziru usklađenost sa odredbama EU 536/2014. Odbor je jednoglasno podržao ovaj zakon o provedbi ove uredbe i predložili smo ga znači da se raspravi na plenarnoj sjednici. Hvala.
Hvala vam. Možete ostati jer otvaramo raspravu u ime klubova, dakle vi ste prvi, izvolite kolegice Strenja, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, dakle isti zakon.
Zahvaljujem. Dakle, MOST nezavisnih lista će podržat prijedlog ovog zakona jer smatramo da je on bitan. Na taj način smo htjeli, ovim pitanjem koje sam ja i postavila kao replika izvjestiteljima od strane predlagatelja znači Ministarstva zdravstva, htjela sam zapravo skrenut pažnju na to koliko mi kao Hrvatska zaostajemo na ovom području. Dakle jedno je primjena ove uredbe, usaglašavanje, jedinstveni obrazac, a drugo je na koji način Ministarstvo zdravstva u ovom trenutku shvaća činjenicu da su klinička ispitivanja izravna ulaganja u Hrvatsku i njezin zdravstveni sustav, bolesnicima omogućuje brz i izravan pristup najnovijim lijekovima, a liječnicima omogućava nova znanstvena spoznaja, nove znanstvene spoznaje i terapijske mogućnosti. Trenutno u svijetu se provodi 200 tisuća kliničkih ispitivanja. Radi se o novcu otprilike od 16 milijardi EUR-a koja su u tom području uložena i direktna su zarada tim zemljama gdje se provode klinička istraživanja, ispitivanja, pa je zabrinjavajuće da je to u Hrvatskoj zapravo samo 9,2 EUR-a po stanovniku odnosno samo 40 miliona EUR-a. U Sloveniji npr. klinička ispitivanja u njih se ulaže godišnje 161 milijun EUR-a odnosno 81 EUR-o po glavi stanovnika u odnosnu na naših 9,2, u Mađarskoj je to čak 158 miliona EUR-a godišnje odnosno 16 EUR-a po stanovniku, a u Belgiji 2,4 milijarde, u Danskoj 1,4 milijarde EUR-a godišnje. Dakle, jedan ogroman bazen u koji mi zapravo tek trebamo zaplivati. Hrvatska treba zauzeti jasno stajalište i strategiju kako bi postala zemljom poželjnom za provedbu kliničkih ispitivanja, a to znači i odluka ministarstva da prema ovome ide proaktivno što je reko i kolega Ćelić. To uključuje sustavu edukaciju stručne medicinske javnosti, pravovremene informacije pacijentima o kliničkim ispitivanjima i uspostavu nacionalnoga registra kliničkih ispitivanja. Budući da su u Hrvatskoj još uvijek prisutne predrasude o kliničkim ispitivanjima lijekova kao svojevrsnim eksperimentima na ljudima u farmaceutskoj industriji napominju kako je riječ o strogo kontroliranim procesima koji vode najbolji zdravstveni stručnjaci koji su svakodnevno u kontaktu s pacijentima s ciljem da poboljšaju ishode liječenja. I udruge pacijenata i toga smo svjesni podržavaju stalno ovakve inicijative koje bi dovele do većeg broja kliničkih ispitivanja i njihove veće dostupnosti hrvatskim pacijentima, jer je pacijentima koji sudjeluju u kliničkim ispitivanjima omogućen pristup najnovijim inovativnim lijekovima kojih inače nema na hrvatskom tržištu. To je posebno važno za onkološke pacijente kojima su klinička ispitivanja često posljednja mogućnost za nastavak liječenja i produljenje života te za oboljele od rijetkih bolesti. Dakle, uz to koristi ima zdravstveni sustav jer ostvaruje uštede budući da trošak liječenja i dijagnostičkih procedura kompletno u tijeku liječenja tog pacijenta u cijelosti pokriva naručitelj ispitivanja. Stoga je i ministarstvu zapravo predan i zahtjev za, da se proces odobrenja skrati na samo 28 dana i da se Hrvatsku učini znatno atraktivnijom za ta klinička ispitivanja od strane udruga, koje se, znači udruga pacijenata. Klinička su ispitivanja u Hrvatskoj i dalje i tu zapravo ministarstvo ima značajnu ulogu, trebalo bi preuzet i nadalje se pogrešno tumače kao jedan od načina ostvarivanja profita farmaceutske industrije, pri čemu je bolesnik sveden na ulogu pokusnog kunića. Međutim, klinička ispitivanja sastavni su dijelom napretka na području medicine, međutim predrasude o opasnostima kliničkih ispitivanja uobičajene su iako su ispitivani proizvodi često su mnogo bolji od onih postojećih. Za mnoge je bolesnike sudjelovanje u kliničkim ispitivanjima njihova zadnja nada, za bolesne od malignih bolesti kao što sam rekla i postavlja se zapravo jedno veliko etičko pitanje pred nas. Da li je etično uskratiti mogućnost dobrobiti od proizvoda koji se tek ispituje, samo zato što se tek ispituje, a može spasiti život tog djeteta ili te osobe koja boluje od te teške bolesti. Velika je odgovornost onih koji financiraju, ali je isto tako velika odgovornost, znači velika je odgovornost farmaceutske industrije, ali prije svega ona mora prvenstveno misliti na dizajn ispitivanja s fokusom na minimizaciju rizika za bolesnika, odabir kvalificiranih stručnjaka u Hrvatskoj koji će provoditi ispitivanja, ishođenje dozvola, ishođenje etičkih odobrenja, osiguranje propisno nadzora nad aktivnostima u sklopu ispitivanja, imenovanje nadzornika, znanstvenih vijeća, odbora za zaštitu, obradu i analizu podataka, publiciranje rezultata itd. Odgovornost samog ispitivača je prije svega u osiguravanju neprekidne sigurnosti i dobrobiti za svakog sudionika ispitivanja, pa se podrazumijeva detaljno poznavanje ispitivanja, proizvoda i protokola, rizika, nuspojava i mogućih dobrobiti ispitivanog lijeka. Također, nadležnost je ispitivača educirat suradnike i sukladno razdijelit posao, prijaviti događaje koji su utjecali na sigurnost i odmah prekinuti ispitivanje ukoliko smatra da isto više nije u najboljem interesu samog bolesnika. Dakle, valja spomenut nedovoljno razumijevanje pojma odgovornosti i bolnica, nije bolnica odgovorno tijelo ispitivanja već je to ispitivač koji osigurava provođenje ispitivanja na siguran, etički prihvatljiv i pravno dopušten način. Bolnica samo omogućava prostor i opremu, ali kroz svoja tijela odobrava, etička povjerenstva, odobrava početak kliničkog ispitivanja. I na kraju prava i zaštita bolesnika, dakle u državama EU bolesnik ima pravo prekinuti sudjelovanje u ispitivanju zbog bilo kojeg, ali čak i bez ikakvog razloga. Odustajanje ne smije biti razlogom diskriminacije bolesnika ukoliko se on vraća nazad na jedan klasičan dotadašnji način liječenja. Bolesnik ima pravo znati tko plaća ispitivanje, koliko je plaćeno njegov ispitivač, mora biti obaviješten o poznatim rizicima, nuspojavama i očekivanim dobrobitima ispitivanja, kontinuirano i sukladno promjenama u saznanjima do kojeg se došlo čak i tijekom istraživanja. Također, bolesnika se obavještava o ishodu ispitivanja, posebno su ranjive skupine, neke skupine bolesnika poput djece ili osoba lišenih slobode pa se na njih posebno treba obraćat pažnja. Dakle, u Hrvatskoj glede kliničkih ispitivanja mnoga su pitanja i drugačiji su izazovi nego u EU ali kao što sam rekla, to je izravan benefit za zdravstvo u našoj zemlji, ali i pristup omogućavamo pristup onima koji bi sigurno umrli ili bi ranije desio se, znači smrtni ishod ukoliko ne bi dobili taj lijek koji još uvijek je u fazi ispitivanja i treba još dosta dugo i više godina dok uopće dođe i bude upotrijebljen na našem tržištu. Dakle, važnost je prepoznavanja dobrobiti na najvišoj razini upravljanja zdravstvenim sustavom bez čega nema donošenja i provođenja odluka o kliničkim ispitivanjima u znatnijem opsegu nego sada kada se praksa svodi samo na inicijativu i trud pojedinaca entuzijasta. Mislim da je to nešto gdje Ministarstvo zdravstva naše treba preuzeti puno proaktivniju ulogu. MOST Nezavisnih lista podržat će ovaj prijedlog usklađivanja znači sa Direktivom EU i prijedlog ovog zakona koji to unutar sebe i sadrži. Hvala.
Hvala vam. Prije sljedeće rasprave u ime kluba, pozdravimo studentice i studente Poslovnog veleučilišta Zagreb. Dobrodošli koji se nalaze s moje lijeve strane… [[Pljesak.]] Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Sljedeći je kolega Ivan Ćelić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite kolega Ćelić.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o provedbi Uredbe 536/2014 Europskog parlamenta o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te ostavljaju izvan snage Direktive 2001/20 EZ. Tijekom provođenja kliničkog ispitivanja trebaju se zaštiti prava, zdravljen, dostojanstvo i dobrobit ispitanika, a dobiveni podaci trebaju biti pouzdani i konzistentni. Interes ispitanika uvijek trebaju imati prednost pred svim drugim interesima. Kako bi se osigurala nezavisna kontrola pridržavanja tih načela, za kliničko ispitivanje potrebno je prethodno odobrenje. Bilo je potrebno preciznije definirati koncept kliničkog ispitivanja uvođenjem šireg koncepta kliničke studije pri čemu je kliničko ispitivanje jedna od njezinih kategorija. Cilj direktive iz 2001. bio je pojednostavljenje i usklađivanje administrativnih odredbi o kliničkim ispitivanjima u EU. Međutim, iskustvo pokazuje da je usklađeni pristup uređivanju kliničkih ispitivanja samo djelomično postignut. Zbog toga je posebno teško izvesti dotično kliničko ispitivanje u nekoliko država članica. Na temelju razvoja znanosti moguće je zaključiti da će buduća klinička ispitivanja biti usmjerena na populaciju pacijenata koja je specifičnija, kao što su podskupine određene s pomoću genomskim informacija. Kako bi se uključio dovoljan broj pacijenata za takva klinička ispitivanja, trebalo bi uključiti mnoge, ako ne i sve države članice. Pravi oblik uredbe predstavlja prednost naručiteljima ispitivanja i ispitivačima, pa se razlike u pristupu među različitim državama članica svode na minimum. Rokovi za ocjenjivanje dokumentacije u vezi sa zahtjevom za odobravanje kliničkih ispitivanja, trebaju biti dostatni kako bi se ocijenila dokumentacija te u isto vrijeme trebaju osigurati brzi pristup novim inovativnim postupcima liječenja i osigurati da unija ostane atraktivno mjesto za provođenje kliničkih ispitivanja. U kontekstu toga, direktivom iz 2001. uveo se koncept prešutnog odobrenja i taj se koncept treba očuvati kako bi se osiguralo pridržavanje rokova. Trebalo bi se poticati klinička ispitivanja za razvoj lijekova za rijetke bolesti i lijekova namijenjenih ispitanicima koji pate od ozbiljne i iscrpljujuće bolesti te često opasne po život, koja pogađa najviše jednu osobu na 50 tisuća u EU. To su izrazito rijetke bolesti. Države članice trebaju učinkovito i u zadanom roku ocijeniti sve zahtjeve za klinička ispitivanja. Rizik za sigurnost ispitanika u kliničkom ispitivanju uglavnom proizlazi iz 2 izvora, ispitivanog lijeka i intervencije. Međutim, mnoga klinička ispitivanja predstavljaju samo minimalni dodatni rizik za sigurnost ispitanika u usporedbi s uobičajenom kliničkom praksom. Ta klinička ispitivanja niskog rizika često su presudna za ocjenjivanje uobičajenog liječenja i dijagnoza, čime se optimizira upotreba lijekova i time pridonosi visokoj razini javnog zdravlja. Za bi klinička ispitivanja trebala podlijegati manje strogim pravilima u pogledu praćenja, zahtjeva za sadržaj glavne datoteke i slijedivosti ispitivanih lijekova. Kako bi se poboljšali postupci liječenja koji su dostupni osjetljivim skupina kao što su neotporni i stariji ljudi, ljudi koji imaju višestruke kroničke bolesti te ljudi sa psihičkim poremećajima, treba u potpunosti i na odgovarajući način proučiti kakve učinke imaju lijekovi koji bi mogli biti od značajne kliničke vrijednosti u tim specifičnim skupinama, također, što se tiče zahtjeva koji se odnose na njihove specifične značajke i zaštitu zdravlja i dobrobiti subjekata koji pripadaju tim skupinama. U skladu s međunarodnim smjernicama, ispitanik informirani pristanak treba dati u pisanom obliku. Ako ispitanik ne zna pisati, može ga se snimiti drugim odgovarajućim sredstvima, neko preko audio ili video snimača. Prije dobivanja informiranog pristanka, potencijalni ispitanik trebao bi dobiti informaciju prethodnom razgovoru na jeziku koji mu je lako razumljiv. Ispitanik treba u svakom trenutku imati mogućnost postavljanja pitanja. On treba imati na raspolaganju odgovarajuće vrijeme da razmisli o svojoj odluci. Prema našem zakonu, čl. 14., osoba koja obavlja razgovor i sudjeluje u postupku dobivanja informiranog pristanka može biti isključivo dr. medicine i dr. dentalne medicine. U nekim drugim zemljama članicama EU to mogu i drugi stručnjaci. U istom članku se pridržava nacionalno pravo kojim se uz informirani pristanak koji je dao zakonito imenovani zastupnik, zahtjeva i da se maloljetnik koji je sposoban stvoriti mišljenje i procijeniti informaciju koja mu je dana, također treba složiti sa sudjelovanje u kliničkom ispitivanju. Zakonom se premda iznimno, određuju jasna pravila o informiranom pristanku u hitnim situacijama. Te se slučaje kad pacijent npr. dobije iznenadni bolest koja je opasna po život i koja je posljedica višestrukih ozljeda, moždanih udara ili infarkta te mu je potrebna hitna medicinska intervencija. Dotično kliničko ispitivanje treba biti izravno povezano sa zdravstvenim stanjem zbog kojega nije moguće u okviru terapijskog prozora dobiti prethodni informirani pristanak od ispitanika ili od njegova zakonito imenovanog zastupnika. Veliki dio kliničkih ispitivanja provode nekomercionalni naručitelji. Nekomercionalni naručitelji često se oslanjaju na financiranje koje dolazi djelomično ili u potpunosti iz javnih fondova ili dobrotvornih udruga. Kako bi se maksimiziralo vrijedan doprinos takvih nekomercionalnih naručitelja i poticalo njihovo daljnje istraživanje, a da se ne ugrozi kvaliteta kliničnih ispitivanja, potrebno je da države članice donesu mjere za poticanje kliničkih ispitivanja koja provode nekomercionalni naručitelji. Ovom Uredbom želi se ostvariti unutarnje tržište u vezi s kliničkim ispitivanjima i lijekovima za primjenu kod ljudi, a temelji se na visokoj razini zaštite zdravlja. Također ovom se Uredbom određuju visoki standardi kvalitete i sigurnosti lijekova, kako bi se ispunili uobičajeni sigurnosni zahtjevi u vezi s tim proizvodima, a sve s ciljem osiguravanja brzog pristupa novim, inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno donošenje niza pravila za sigurnost i zaštitu ispitanika. Stoga će klub zastupnika HDZ-a podržati Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe br. 536/2014 o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi, te o stavljanju izvan snage Direktive 2001/20/EZ. Hvala.
Hvala. Nastavljamo s raspravama u ime kluba zastupnika. Slijedeći je kolega Željko Jovanović, ispred kluba zastupnika SDP-a, izvolite kolega Jovanović.
Hvala potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege, obzirom da su i državni tajnik Plazonić i kolegica Strenja i kolega Ćelić zaista podrobno objasnili razloge zašto je ovo dobar Konačni prijedlog Zakona, ja neću sve to ponavljati, reći ću na početku da i mi kao klub SDP-a podržavamo ovaj Zakon jer smatramo da će on zaista doprinijeti i boljem liječenju građana RH. Dakle, čuli smo da je osnovni cilj pojednostavljavanje rješavanja zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja, podnošenjem samo jednog dosjea s dokumentacijom u vezi sa zahtjevom svim državama članicama kojih se to tiče, putem jedinstvenog portala EU. Zašto je to važno? Dakle, istraživanja se provode svuda u cijelom svijetu i EU želi na ovaj način povećati i svoju konkurentnost na globalnoj razini u području provođenja kliničkih ispitivanja lijekova, želi za svoje građane osigurati brzi pristup novim, inovativnim postupcima liječenja uz istovremeno donošenje niza pravila koji se tiču sigurnosti i zaštiti ispitanika, što će se omogućiti dobivanjem i pouzdanih i konzistentnih podataka tijekom provođenja kliničkih ispitivanja lijekova. Ono što je za nas važno, novim pristupom razlike među državama članicama svedene su na minimum, dotične države članice međusobno surađuju u ocjenjivanju zahtjeva za odobrenje kliničkog ispitivanja temeljem jedinstvene procedure, procijene dokumentacije i jedinstvenih rokova, što će se sveukupno doprinijeti brzini postupka. Dakle, EU želi biti konkurentna. Sada je na nama koliko ćemo mi biti konkurentni unutar EU da privučemo što je veći broj kliničkih ispitivanja u RH za koje smo čuli da ih za sada nema previše. Lani je odobreno svega 69. Ukupni iznos namijenjen kliničkim ispitivanjima u svijetu iznosio je 16 milijardi EUR-a. Dakle, povećanjem broja kliničkih ispitivanja u RH, procijene su još iz vremena ministra Varge, da bi vrlo brzo došli do vrijednosti negdje 200 milijuna EUR-a koji bi unijeli u zdravstveni sustav RH i na taj način omogućili, ne samo veću dostupnost kvalitetnih lijekova našim pacijentima, nego i bolje uvjete za poslovanje zdravstvenih ustanova, a i određene financijske naknade za sve one koji sudjeluju u kliničkim ispitivanjima. Prema tome, ovaj Zakon donosi čitav niz kvalitetnih rješenja, te ga mi kao klub podržavamo, a istovremeno naglašavam još jednom da se on u potpunosti naslanja na prethodni Zakon koji smo donijeli jer bez kvalitetnih informacija, bez kvalitetnih registara kroz koje će se moći pratiti ishodi liječenja, nama neće biti dostupna klinička ispitivanja jer je to preduvjet koji se mora ispuniti da bi netko odobrio da se u RH klinička ispitivanja mogu provoditi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Slijedeća je kolegica Željka Josić, izvolite.
Zahvaljujem. Ja ću naravno, kao i moje kolege, s obzirom da smo mi svi liječnici, nekako u ovoj komunikaciji bili, morat pohvalit ovaj prijedlog Zakona. Morat ću pohvalit ovaj prijedlog Zakona, ne samo zato što smo liječnici, nego doista smatram da je on izvrstan iz nekoliko razloga. Kao što je i spomenuto, smanjiti će se administrativna procedura u odobravanju kliničkih ispitivanja, što smatram da je bitno i zbog onih koji ih provode, a isto tako i zbog samih naših pacijenata koji će biti uključeni u klinička ispitivanja. Ono što moje kolege nisu u ovoj raspravi istaknuli, a ja bih svakako istaknula, to se sve nalazi u Zakonu u prvom članku, a često se spominjalo i u HS i mislim da je jedan od oblika nerazumijevanja bio, pa ću evo sada to istaknut. Dakle, klinička ispitivanja koja bi uzrokovala izmjene genoma u reproduktivnim stanicama ispitanika, ne smiju se provoditi. I ovo je ono što, o čemu i trebamo u stvari educirati našu javnost. Dakle, ne samo ljude koji bi sudjelovali u ovakvim ispitivanjima, nego i kolege koje nisu blizu nekih medicinskih struka. Ono što bih istaknula je da iz kliničkih ispitivanja imamo podatke nekih država iz EU, recimo, Poljska čak 30% lijekova u liječenju zloćudnih bolesti koriste upravo iz kliničkih ispitivanja. To nam je jedan dobar podatak i mislim da bi ga mogli koristit i mi u RH i vjerujem da ćemo to s vremenom i napravit. Ono što je bitno naglasit, ako pogledamo recimo Belgiju koja više od dvije milijarde kuna povlači baš na klinička ispitivanja ili recimo Dansku, Švicarsku, to su sve jedne dobre, to su sve dobre prakse i vjerujem da će Hrvatska u narednom razdoblju se povoditi tim, jer nam je to bitno za razvoj našeg zdravstvenog sustava. Mi znamo da je zdravstveni sustav u našem zdravstvu je prilično teško i vjerujemo da ćemo na ovaj način omogućiti i našim liječnicima a i našim pacijentima, da na kvalitetniji način provode zdravstvenu skrb. Toliko, hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 1 repliku, izvolite kolega.
Hvala. Kolegice Josić dobro ste rekli, dakle, klinička ispitivanja su izravna ulaganja u Hrvatskoj, u njezin zdravstveni sustav, i ako pogledamo i ovo što je državni tajnik rekao taj hodogram, odnosno, 3 koraka, prvo središnje etičko povjerenstvo, koje se sada ne sastaje jednom u 30, nego jednom u 14 dana, prosjek Ministarstva zdravstva i izdavanje rješenja, negdje oko 15 dana. Sada zapravo ostaje ta treća ugovaranje sa svakom pojedinom zdravstvenom ustanovom, koje se provodi ispitivanje, to nije moguće regulirati za zakonom, ali evo, više nekakva preporuka, ne znam da li je možda moguće i sa strane Ministarstva zdravstva da taj treći korak se ubrza, da uistinu ne bude dugo čekanje. Nama treba kao što ste rekli, na prvome mjestu biti pacijent i mogućnosti inovacijskih tehnologija, a to je svojevrsni izazov i za medicinsko osoblje, jer je ono onda u kontaktu sa najnovijim znanstvenim dostignućima.
Hvala vam. Odgovor na repliku, izvolite, kolegice.
Zahvaljujem. Tu ste u pravu kolega Ćelić, ja vjerujem da će ministarstvo naći rješenje i za ovaj 3 korak, jer vjerujem da su svi jako zainteresirani, posebice zato to mi imamo izuzetno visoko kvalificirane liječnike, ne samo liječnike, nego i drugo medicinsko osoblje, koje sudjeluje u tim kliničkim ispitivanjima i koji mogu jako puno još ponuditi u našem zdravstvenom sustavu. Hvala.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravu, posljednji je kolega Željko Joavnoić, izvolite kolega.
Hvala uvažene kolegice i kolege. Javio sam se u pojedinačnoj raspravi sa istim pitanjem kojim sam progovorio o jednom problemu u replici, prošli put kod prvog čitanja i želim ga danas ponovno naglasiti, naime u čl. 18. navodi se sljedeće, inspekciji nadzor provode ovlašteni farmaceutski inspektori ministarstva, na svim mjestima povezanim s provedbom kliničkih ispitivanja, a koja uključuje, mjesta na kojima se provodi kliničko ispitivanje, laboratorij, koji se koristi za analizu kliničkom ispitivanju, ustanove sponzora i ugovornih istraživačkih organizacija ili tvrtki uključenih u ugovor o provedbi kliničkog ispitivanja te središnjeg etičkog povjerenstva. Zašto sve ovo ističem? Zato što je to posao koji je vrlo bitan, da naši građani budu sigurni, da su sva klinička ispitivanja, da se provodi u skladu sa dobrom praksom, a to radi farmaceutski inspektori. Ti farmaceutski inspektori radi i sve ostalo, što se proizlazi iz nadležnosti, iz Zakona o zdravstvenoj zaštiti i na moje pitanje pomoćniku, koliko ima tih farmaceutskih inspektora, obzirom da je važno da mogu raditi ovako odgovoran posao, odgovor je bio da ih ima 2, dakle, brojkom i slovom 2. Stoga moje pitanje državnom tajniku, da li se razmišlja o povećanju broja farmaceutskih inspektora, jer oni definitivno ne mogu obavljati posao, nego ovako postoji radi reda radi. Hvala lijepo.
Hvala vama. I sada u ime predlagatelja, državni tajnik, izvolite, završno.
Zahvaljujem se g. potpredsjedniče. Prvo da odgovorim kolegi na pitanje, mi smo sada povećali broj farmaceutskih inspektora na 5 i u našoj sistematizaciji, još imamo slobodnih mjesta, pa snimajući potrebe za farmaceutskim inspektorima, ćemo u doglednom vremenu ako treba i ako to podaci pokažu zaposliti dodatne farmaceutske inspektore. Ovo na kraju, ja bi se samo zahvalio svima koji su … [[Govornik se ne razumije.]] učešća u ovoj diskusiji, glede ovoga našega zakona, kojega ja držim da je izuzetno važan, jer i ministarstvo kao takvo i kao regulatorno tijelo, stoji na činjenici i na stavu, da treba, što je mogu više kliničkih ispitivanja uvesti u naše bolničke institucije, ali s onim strogo kontroliranim i strogo nadziranim principima koje je i ovaj zakon sam po sebi već donio. Mi moramo znati jednu činjenicu, što je kolega Jovanović, također naglasio da je Europa kao cjelina, jedno relativno malo tržište, za područje kliničkih ispitivanja, pa se i farmaceutska industrija, kao takva prebacila na druga područja svijeta gdje ima daleko veća mogućnost, mmasovnijeg načina i uključivanje ispitanika u to. Međutim, bez obzira na to, mi ćemo i dalje kao ministarstvo, a skratili smo i rok za regulaciju na 15 dana naših suglasnosti i dalje voditi itekako računa, u prvom redu, da što je moguće više tih i kliničkih ispitivanja uvedemo u našu svakodnevnu praksu u našim institucijama, ali uz maksimalnu, maksimalnu kontrolu i zaštitu naših pacijenata. To je ono što sam htio naglasiti na kraju i još se jedanput svima zahvaljujem na vrlo konstruktivnoj, sažetoj i podražavajućoj diskusiji. Hvala lijepo.
Na vaše završno izlaganje, imamo jednu repliku, izvolite kolega Ćelić.
Hvala. Samo jedno kratko pitanje na kraju, s obzirom da je bila rasprava i bilo je o tome govora i u medijima, da se neki onkološki lijekovi, novi onkološki lijekovi, mogu samo aplicirati u klinikama, a ne i u županijskim bolnicama, analogno tome je pitanje, isto tako i provođenje kliničkih ispitivanja, da li je to samo u klinikama moguće ili u županijskim bolnicama, opet vezano na ono što ste rekli, dakle, pitanje sigurnosti pacijenata i pitanje eventualnih nuspojava koje se mogu pojaviti i kod kliničkih ispitivanih lijekova i kod novih onkoloških lijekova. Hvala.
Izvolite odgovor, državni tajniče.
Ja ću drage volje odgovoriti na vaše pitanje, neki lijekovi se daju na tako specifičan način, zato što zahtjeva vrlo visoku spretnost i znanje onih koji te lijekove i primjenjuju. Ja neću sada nabrajati koji su to lijekovi i načini na koji se oni davaju, ali dostupno st i tehnika izvođenja primjene određenih lijekova je poprilično diferentna i zahtjeva jedno visoko diferentno i visoko educirano osoblje, koji znaju sa takvim načinima i takvom primjenom svakodnevno koji to radi zna rukovoditi. To je pitanje zašto mi to radimo u onim institucijama, koji imaju tzv. veliki volumen veliki broj bolesnika i koji imaju vrlo, vrlo dobro istrenirano, educirano i osposobljeno osoblje za primjenu takvih lijekova putem tih specijalnih metoda. Hvala vam.
Hvala. Time i zaključujemo raspravu o konačnom prijedlogu zakona a glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o provedbi Uredbe (EU) broj 536/2014 Europskog parlamenta i vijeća od 16. travnja 2014. o kliničkim ispitivanjima lijekova za primjenu kod ljudi te o stavljanju izvan snage Direktive 2001/20/EZ, drugo čitanje, P.Z.E. broj 423. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Utvrđujem da je većinom glasova 118 za, 3 suzdržana i 1 glas protiv donesen navedeni zakon.
Nastavljamo sa: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.. br. 536; Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se sukladno time mogu podnositi do kraja rasprave što je sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. S nama je državni tajnik u Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja gospodin Željko Uhlir, izvolite gospodine Uhlir.
Hvala lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici, predsjedavajući. Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama donesen je 2012. godine i do danas je mijenjan i dopunjavan dva puta i to 2013. godine i 2017. godine. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama iz 2013. godine osnovana je Agencija za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada radi učinkovitijeg i bržeg procesa rješavanja zaprimljenih zahtjeva za izdavanje rješenja o izvedenom stanju. I time i ostvarivanja osnove svrhe zakona tj. ozakonjenja što većeg broja nezakonito izgrađenih te ujednačavanja brzine odnosno broja riješenih zahtjeva na cijelom području RH. Naime, nakon proteka roka za podnošenje zahtjeva za izdavanje rješenja o izvedenom stanju a to je bilo 30. lipnja 2013. godine utvrđeno je da je na cjelokupnom području RH zaprimljeno 826 tisuća 946 zahtjeva za izdavanjem toga rješenja. Nakon prikupljenih podataka od svih nadležnih upravnih tijela o broju riješenih zahtjeva te provedene analize istih utvrđeno je da takav izuzetno veliki broj nadležna upravna tijela ne mogu savladati uz obavljanje redovitog posla a kako bi se predmete riješilo u razumnom roku. Ukupan broj riješenih zahtjeva svih nadležnih upravnih tijela od primjene Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama iznosio se ... [[Govornik se ne razumije.]] 6% od ukupno zaprimljenih zahtjeva a što je implicirano da bi se isti rješavali idućih 16 godina te je osnovana agencija koja će donositi rješenja o izvedenom stanju u slučajevima u kojima nadležno upravno tijelo zbog velikog broja predmeta koje ima u radu ne može u primjerenom roku riješiti. Agencija je započela radom s 1. veljače 2014. godine a zakonom je propisano da je ista privremenog karaktera i da prestaje s radom završetkom ozakonjenja zgrada. Ukratko prema pregledu obrađenih predmeta nakon donošenja zakona iz 2012. godine podneseno je do 30.6.2013. na razini RH 826 tisuća 946 zahtjeva a po noveli zakona iz 2017. godine podneseno je još 74 tisuće 945 zahtjeva što ukupno iznosi 900 tisuća i 2 zahtjeva. Od navedenog broja ukupno je na razini RH pravomoćno riješeno i zavedeno u registru na današnji dan 689 tisuća 295 zahtjeva a od toga je agencija riješila 105 tisuća 772 zahtjeva ili 15% svih ukupnih rješenja. Ukupni dosadašnji direktni prihodi od donesenih rješenja i naknada za zadržavanje zgrada u prostoru prema ovome zakonu iznose milijardu i 692 milijuna čemu treba pridodati prihode po drugim zakonima a to su prihodi iz komunalne naknade i vodnog doprinosa koji su plaćani prilikom ozakonjenja. Indirektno zakonom i njegovom efikasnom provedbom zahvaljujući radu agencije doprinos društvu je puno veći s obzirom na velik broj zatečenih nelegalnih zgrada u prostoru i podizanje svijesti kod građana u vezi nelegalne gradnje te omogućavanja dobivanja sredstava iz EU fondova za poljoprivrednike koji su uspješno legalizirali svoje zgrade Od navedenih milijardu i 692 milijuna kuna prema zakonskoj raspodjeli prihoda 20% na jedinice lokalne uprave i agenciju ovisno kome rješava predmet 30% na područnu upravu i 50% RH odnosno nakon novele iz 2017. godine gdje su promijenjeni odnosi na 30:30:40, dakle nakon raspodjele prihoda 507 milijuna kuna pripalo je lokalnoj odnosno područnoj upravi. Što se tiče rada same agencije, od ukupnog broja podnesenih zahtjeva agencija je od veljače 2014. godine do svibnja 2018. godine preuzela 145 tisuća zahtjeva i ukupno je donijeto 113 tisuća pravomoćnih i nepravomoćnih rješenja, tj. 78%. Od toga 76 tisuća rješenja o izvedenom stanju a ostali su zahtjevi odbijeni, odbačeni ili su stranke same odustale od zahtjeva. Od ukupnog broja očekuje se da će oko 35 tisuća preuzetih zahtjeva biti vraćeno na rješavanje u mjesno nadležne urede. Obveza agencije je evidentiranje svih nezakonito izgrađenih zgrada za koja su izdana rješenja o izvedenom stanju u informatički sustav prostornog uređenja temeljem podatka iz rješenja koji se upisuje u registar izdanih rješenja. Na dan 31.12.2018. godine u informatički sustav je evidentirano 741 tisuća zgrada koje su obuhvaćene u 442 tisuće izdanih rješenja o izvedenom stanju. Još nije uneseno cca. 80 tisuća izdanih rješenja. Maksimalni broj zaposlenih Agencija je imala u siječnju 2016.-te godine, njih 214, dok danas ima ukupno 106 i svi su zaposleni na određeno vrijeme prema privremenom karakteru Agencije. Agencija je do kraja 2018.-te godine za izdana rješenja naplatila 214 milijuna kuna, od čega je 64 milijuna kuna ili 30% doznačeno lokalnoj upravi. Prihodi Agencije su se kretali po godinama. Od 2014.-te godine 3 milijuna i 600 kuna, 2015.-te 14 milijuna i 500, 2016.-te 13 milijuna, 2017.-te 8 i 2018.-te 4 milijuna, ukupno 44 milijuna kuna. Slijedom pada aktivnosti Agencije i time povezanih prihoda, zaključuje se da nije potrebno daljnje postojanje Agencije koja je u potpunosti ispunila svoj zadatak i dio nesređene povijesti u našem prostoru privela je kraju. Ovim se Zakonom uređuju pitanja vezana uz provedbu zaključka Vlade RH od 2. kolovoza 2018.-te godine o smanjenju broja Agencija, Zavoda, Fondova, Instituta i Zaklada i trgovačkih društava i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima, a kojim je planiran prestanak rada Agencije sa 1. srpnjem 2019.-te godine. Donošenje predloženog Zakona prestati će, dakle, s radom Agencija sa 1. srpnjem 2019.-te godine, propisat će se završavanje donošenja rješenja o izvedenom stanju, uredit će se vraćanje predmeta i vraćanje završavanje istih po mjesno nadležnim uredima i urediti preuzimanje materijalnih sredstava prema Ministarstvu graditeljstva i prostornog uređenja. Za provedbe ovog Zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u državnom proračunu. Donošenje ovog Zakona se predlaže po hitnom postupku iz osobito opravdanih razloga. Naime, da bi se proveo zaključak Vlade RH o smanjenju broja Agencija odnosno da bi Agencija predmetna prestala sa radom u roku iz tog zaključka, te da bi se pravovremeno uredili postupci i pitanja vezano uz prestanak rada iste, potrebno je donijeti ovaj Zakon po hitnom postupku. I na kraju ovog uvodnog izlaganja, javno bih se, u ime Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja zahvalio ravnateljici Agencije Jasminki Kečanović Šimec, dipl. ing. arh., kao i svim zaposlenicima Agencije na trudu koji su uložili u svoj rad i odradili ovaj veliki posao koji često puta prelazi okvire radnog vremena i uobičajenog angažmana u državnoj službi. Hvala lijepo.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo 4 replike. Prvi je kolega Vedran Babić, izvolite kolega Babić.
…/Govornik isključen/…i zeleno i crveno, e sad je dobro. Ovako, moje pitanje je slijedeće, budući se, evo, donosi se izmjena Zakona kojom se okončava rad Agencije 1.7., da li imate procjenu koliko će trajati još sam postupak ove legalizacije, kako smo je nazivali, budući da je riješeno nekih ¾ predmeta i možete li nam reći za područje kojeg županija je Agencija odnosno gradova Agencija odradila najviše predmeta? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo na pitanju. Agencija je preuzimala sve predmete iz cijele RH. U ovom trenutku nemam pregled po svim županijama i svim gradovima, on je javno objavljen i redovito se ažurira na stranicama Ministarstva graditeljstva. I ono što je bitno, dakle, odrađeno je 82% predmeta, a ono što je preostalo su uglavnom predmeti koji su u dopunama odnosno pri nekakvim završecima, tako da se očekuje stvarno uskoro završetak cijeloga procesa.
Hvala. Slijedeća replika kolega Sponza.
Zahvaljujem. g. državni tajniče, bespravna gradnja je ozbiljan problem u RH i javio sam se za repliku zbog ukupnog problema bespravne gradnje. Državna tijela nisu se pokazala efikasna, niti učinkovita u sprečavanju bespravne gradnje. I nakon legalizacije i nakon produljenja rokova legalizacija i dalje se bespravno gradi, a osobito u priobalnom području. Dopustit ću si kazati da ispada da Vlada RH svjesno i prešutno daje zeleno svijetlo bespravnim graditeljima da bez ikakvih problema i bez ikakvih sankcija mogu i nadalje bespravno graditi. Problem bespravne gradnje treba rješavati promptno i to na samom začetku i na mjestu gdje i nastaje, a to ova Vlada definitivno ne čini.
Odgovor, izvolite državni tajniče.
Hvala lijepo na podsjećanju da treba poduzimati kontinuirano borbu protiv nelegalne gradnje, bespravne gradnje u prostoru jel, kao što je svima nama poznato, prostor je najvrjedniji resurs naše države. Da ova Vlada radi intenzivno po tim pitanjima jest primjer Žnjana i kako je u Splitu počišćeno ono što se godinama nije smoglo snage da se počisti. Dakle, kontinuirano se uklanjaju bespravno izgrađeni objekti u prostoru i oni koji su bespravni graditelji, snose troškove tog postupka.
Replika br. 3, kolegica Čikotić, izvolite.
Poštovani državni tajniče, nisam iz vašeg izvješća vidjela podatak vezan za odbijene premete iz nepotpune i razloga nepotpune, znači, dokumentacije. U srpnju i kolovozu preko 30 građana s područja Slavonije i Baranje, socijalno ugroženih građana, mi se javilo jer zapravo nisu imali novca da ulože u dokumentaciju. Njihovi mladi su odselili, napustili, kuće su ostale bez mladosti, oni su ostali u nekim prostorima. Što će s njima dogoditi, hoće li biti produžetka rokova za ponovnu legalizaciju u tim slučajevima, te, žalosno je da zapravo velika većina građana kojima je odbijeno to jer nisu imali sredstava, zapravo, da ulože novac, da legaliziraju svoje objekte, neće se moći javiti i iskoristiti 30 milijuna EUR-a dostupnih iz EU Fondova, a svjesni smo da preko 47% samačkih kućanstava izloženo riziku od siromaštva. Hvala.
Izvolite, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Ne mogu se složit sa vašim podacima da će ostati bez 30 milijuna EUR-a zato što nemamo dokaz takve vaše analize i nisam siguran da je ispravno povezane jer govorite o samačkom stanovništvu a ne o nekim gospodarstvenicima, ako nemaju sredstva onda sigurno nisu gospodarstvenici i ovo pitanje dileme je vječito pitanje našeg društva, d li onome tko je nelegalan, treba još država pomagati da se legalizira ili konačno mora snositi troškove svojeg nelegalnog postupanja.
Hvala. I posljednja replika kolega Bulj.
Hvala lijepo. U RH građevinske dozvole za bazne stanice ili antenske stupove ne trebaju i postavljaju se na bespravno izgrađene objekte kao što je primjer Radušić kod Sinja i to država tolerira. Jedino u RH građevinske dozvole ne trebaju u RH baznim stanicama ili antenskim stupovima, zbog toga teleoperateri imaju najveću dobit. I te bazne stanice se preko noći postavljaju uz vrtiće, uz bolnice na bespravno izgrađene objekte i vi to tolerirate. Ja sam dao izmjene Zakona o gradnji da bazne stanice kao u cijeloj Europi, kao cijeloj u Europi moraju imati građevinsku dozvolu jer to je ogromna šteta RH i po pitanju našega prostora kojega ne štitimo i nisu ravnopravni teleoperateri koji u svojim državama zbog toga izvlače ogroman novac. Što ste po pitanju napravili a ja sam dao ... [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala vam. Izvolite, odgovor.
Hvala lijepo na prilici da vam odgovorim što smo poduzeli i kako cijeli sustav radi. Dakle, nije istina i nemoguće da tako nekakve pojave postoje zato što se bazna stanica ne može postaviti na nelegalni objekt jer je automatski ona nelegalna. Zakon i Pravilnik o jednostavnim građevinama potpuno jasno propisuju da je postava baznih stanica potreban glavni projekt koji je u skladu sa prostornim planom. Ako je lokalna uprava izradila takav prostorni plan koji je dopušten i dopušta postavu tih baznih stanica, onda se ne može raditi mimo prostornog plana.
Hvala vam. Kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedavajući. U ime kluba MOST-a tražim stanku da bih govorio o ovoj temi nelegalno izgrađenih objekata tj. u ovom slučaju postavljanja baznih stanica i da demantiram tajnika po postavljanju baznih stanica na nelegalno izgrađenoj zgradi, to je primjer Radušića kod Sinja gdje je 3 g. bila bazna stanica i gdje je vaše ministarstvo na kraju inspekcija, nakon brojnih prosvjeda, nakon brojnih privođenja, ja sam sudjelovao, nakon toga šta je policija štitila te koji su postavljali bazne stanice preko noći je dokazano da nema građevinsku dozvolu objekat. I dandanas stoji ta bazna stanica. Postavljaju bazne stanice u prostoru gdje god im padne na pamet. Od bolnica, od vrtića, od raznih ustanova zdravstvenih, gdje im god padne na pamet. I jedino u RH za bazne stanice ne treba tj. antenske stupove ne treba građevinska dozvola. Ja sam dao izmjene Zakona o gradnji. I neistina je što vi potvrdili. Provjerite primjer Radušića kod Sinja postavljanja bazne stanice. Govorite laž i obmanjujete javnost. Pogodujete teleoperaterima koji imaju najveću dobit u RH, 42%. Dok u Europi imaju 20%. I u Srbiji im treba građevinska dozvola, i u Crnoj Gori, ne samo u EU-u, jedino kod nas bazne stanice se postavljaju bez građevinskih dozvola. Čak i u većini RH ne treba pravo služnosti. Pardon, ne treba im suglasnost susjeda. Preko noći uz dječje vrtiće, uz spavaonice. To se može i vama dogoditi. Samo pogledajte popis, Hrvatska udruga za zaštitu od magnetskog zračenja je na to upozoravala. Pogledajte popis nelegalno postavljenih baznih stanica. Čak u zvonike od crkava ih postavljaju preko noći i kriju ih.
Hvala vam. Dakle, kolega Bulj, sukladno članku 248. i članku 3. zapravo tražite sastanak i konzultacije kluba da razgovarate o ovoj točci, jel tako? Izvrsno. Dakle dajem vam stanku u trajanju od ajde reći ćemo, 12 minuta, nastavljamo u 12 i 15 minuta. Hvala. STANKA U 12,05 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,18 SATI]] Dobro. Nastavljamo o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 536. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolegica Jelkovac, kolegica Topolko? Ako ne, otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista raspravu će podijeliti kolegica Čikotić i kolega Bulj. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege. Stvaranjem hendikepiranih dokumenata stvaramo nesigurnost, nedorečenost, mjesto manipulacije za pojedinačne i ne interese. Ja ovdje, mi danas govorimo o gašenju agencije koja je trebala provoditi postupke legalizacije objekata, nelegalno izgrađenih objekata no međutim ja sam ovdje dužna upozoriti i na stvarnost. Dužna sam upozoriti i zanima me koliko zahtjeva je odbijeno iz razloga nepotpune dokumentacije. Koliko je zapravo tih zahtjeva i korisnika obzirom da su se meni tijekom srpnja i kolovoza javljali ljudi, siromašni ljudi, socijalno ugroženi ljudi, ljudi staračkih domaćinstava koji su eto tako samo podnijeli zahtjev a zapravo nisu priložili sve one potrebne dokumentacije jer nisu imali novca za izradu. Mene zanima koliko je takvih zahtjeva koji su odbijeni iz tih razloga nepotpune dokumentacije. Što će s njima biti i na koji način će oni legalizirati svoje objekte? Mi danas imamo iz izvješća pučke pravobraniteljice situaciju da 10% građana je zapravo izloženo energetskom siromaštvu i zapravo imamo situaciju da je sve veći broj građana u riziku od siromaštva a posebno 47% je takvih koji su znači samačka domaćinstva. Mene zanima, znači što će se dogoditi s tim ugroženim građanima koji nisu onda ni u jednom zahtjevu kada je išao prvi zahtjev, val legalizacije, ni u drugom valu legalizacije imali novca da zapravo podnesu taj zahtjev i prikupe tu potrebnu dokumentaciju. Što će se dogoditi sa njihovim objektima? I još jedna stvar, ja želim reći od 2014. godine nama stoji na raspolaganju 30 milijuna eura za energetsku obnovu obiteljskih kuća. Taj natječaj je trebao biti raspisan krajem prosinca 2018. godine, mi smo to odgodili ako se ne varam za 5. mjesec 2019. godine. Ti građani koji imaju nelegalno sagrađene objekte, znači ovdje ne govorimo o vilama, ne govorim o objektima koji su na pomorskim dobrima, ovdje govorim o Slavoniji koja se iseljava gdje su mladost napustila znači ta kućanstva i gdje zapravo ta staračka domaćinstva nemaju novca da legaliziraju te svoje objekte. Zanima me znači na koji način oni će zauvijek, trajno ostati isključeni da bi zapravo poboljšali svoj materijalni status kroz ulaganje u energetsku obnovu. Jer nelegaliziranim objektima ne mogu znači javiti se na te mjere energetske učinkovitosti. Mene zanima što će Ministarstvo i razmišlja li se što će se učiniti znači sa socijalno ugroženim građanima koji imaju oronule domove, energetski vrlo vjerojatno, bar ono što su se meni javljali, oni nisu znači dovoljno energetski zaštićeni, imaju niska primanja i na koji način će se osobe legalizirati svoje objekte. Ne govorim o vilama, ne govorim o ne znam, na pomorskom dobru i tome, govorim o ljudima diljem Hrvatske koji jednostavno nemaju novca da plate tu legalizaciju. Evo toliko.
Hvala. Nastavak, kolega Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Kada govorimo o nelegalnim izgrađenim objektima u prostoru i kada tajnik kaže da ja govorim neistinu maloprije a prostor je nešto najvrjednije što imamo i to trebamo čuvati a za to je zaduženo baš nadležno ministarstvo koje je ovdje, međutim činjenica je da je u RH ponoviti ću još jednom, atenski stupovi i bazne stanice jedino se mogu u Hrvatskoj, u cijeloj Europi, jedino se mogu u Hrvatskoj postavljati bez građevinske dozvole. To nas upozorava svjetska asocijacija mobilnih operatera gdje se postavljaju bazne stanice na nelegalne objekte. Spomenuo sam jedan primjer u traženju stanke, isto se događa u Zadru gdje uz zvonik crkve je postavljena bazna stanica, gdje se postavlja na vrtiće, škole, zgrade, gdje im god padne na pamet u većini RH. Primjer Radoča kod Sinja postavljena je bazna stanica 2014. nakon brojnih prosvjeda policija je štitila da se postavi bazna stanica i postavljena je preko noći. Sukladno pravilniku, sadašnjem pravilniku o jednostavnim i drugim građevinama i radovima na dovršenu obiteljsku kuću uz kršenje GUP-a Sinja. Unatoč višestrukim zahtjevima za inspekcijskim nadzorom građevinska inspekcija reagirala je tek nakon višestruko ponovljenog zahtjeva pučke pravobraniteljice, izašla je na teren u studenom znači nakon 2,5 godine, nakon 3 godine skoro 2017. i u veljači 2017. godine donijela je rješenje o uklanjanju navedene bazne stanice u roku izvršenja od 120 dana što znači da je prošlo od veljače do sada evo godinu dana. I ta bazna stanica koja je nelegalno postavljena i dalje stoji. Ja sam čak i pisao uvaženi tajniče pismo veleposlaniku Švedskome, nisam dobio odgovor, da li se ti teleoperateri ponašaju tako u Švedskoj, u Njemačkoj, dakle, dolazi ne ponašaju se. Mi ne štitimo svoj prostor, mi ga ne štitimo i zbog toga, i upozorava na svjetska asocijacija mobilnih operatera, koja se komparira, registrira … [[Govornik se ne razumije.]] baznih stanica po zemljama. Hrvatska je jedina zemlja, u kojoj treba građevinska dozvola, ovo ponavljam, jedina od samo 4 u Europi, uz Rumunjsku, Slovačku i Portugal, gdje nije potrebna … [[Govornik se ne razumije.]] lokalne samouprave. Znači lokalna samouprava ne trebaju suglasnost, građani oko lokacije, jedina oko koje se ne treba dozvole … [[Govornik se ne razumije.]] kapaciteta i nadogradnje postojećih lokacija. E sada, vi tvrdite tajniče da ja govorim neistinu i da teleoperateri krše zakon. Ja ću vam nabrojiti, a kod primjera u grupu Sinja, stoji da 50 metara ne može se postaviti bazna stanica i antenski stup a ono se postavi 10 m od kuće. Dal je to kršenje GUP-a dal je to kršenje, o pravilniku o jednostavnim i drugim građevinskim radovima. I zbog toga sam i dao ja zakon u proceduru. Ništa drugo ne tražimo nego da se isto teleoperateri ponašaju u našemu prostoru, kao što se ponašaju u državama odakle dolaziju, ni manje ni više, to je naše pravo uvaženi tajniče, RH, suvremeno pravo da se teleoperateri ponašaju i imaju iste zakonske obaveze kao što imaju u drugim državama, odakle dolaze. I zbog toga je korištenja našega prostora, vidite, evo, kada dođete na kulturnim dobrima, vidjeti ćete na klišoj državi kolika je bazna stanica, veća od hrvatskog jarbola, kliška tvrđava, naš brend, povijest. Rekao sam na zvonike, u sred naseljenih mjesta, sakriju se, sakrivaju se u nekakve fumare, kod dimnjake koje izrađuju. Tako samo u mom gradu imamo, u centru gradu, kod pošte, odmah 50 m od pošte gdje živi u krugu, ne znam, 10 tisuća ljudi i nedavno je postavljeno na jedan dimnjak, od jedne bivše pekare, koja više ne radi, tako je na Pujankama, ljudi se protive, tako u Zaprešiću, tako je u Kaštelima, tako je u Zadru, svagdje se postavljaju bazne stanice gdje im nije mjesto. I ne možemo govoriti o u ređenju našega prostora i očuvanju našega okoliša ako se strani teleoperateri ste im dozvolili vi, da se tako ponašaju, jel treba 3 g. da građevinska inspekcija dođe tu, da mora pisati prvi susjed, da moram ja sto puta držati stanku kao saborski zastupnik, prije kao … [[Govornik se ne razumije.]] pa je nas policija odrađivala svoju zadaću, ali je nas provodila policija i policija je imala trošak što je trebala dolaziti i to braniti. Znači ogromna devastacija našega prostora, rekao sam po ovome pitanju, na objekte koje nisu, znači nemaju uporabnu građevinsku dozvolu, postavljaju bazne stanice. Zbog čega to ne želite riješiti? Dao sam, ponavljam zakon, izmjene Zakona o gradnji, gdje bi bazne stanice ili atenski stupovi trebali imate građevinsku dozvolu. Ja samo očekujem taj vaš odgovor, demantiram vas gdje ste rekli da je to neistina, dostaviti ću vam rješenja, vama od građevinske inspekcije, koja je rekla da je nelegalno postavljena bazna stanica, koja potvrdila u svom rješenju, nakon 3 g. borbe, nakon nekoliko puta što je javna pravobraniteljica morala se očitovati, nakon brojnih prosvjeda, zbog čega se postavlja pitanje, pogodujem, zbog čega pogodujete teleoperaterima? Nije to ona priča, mi želimo vratiti Hrvatsku u kameno doba, ne, mi samo želimo da teleoperateri, ne koriste naš prostor na štetu građana RH. I šteta proračuna u konačnici. Jer da se rade ti projekti kako treba, da se udaljenost koristi, onda bi morali raditi projektnu dokumentaciju, morali postavljati infrastrukturu, a ako nađu objekat kraj dječjeg vrtića, kraj škole, ili u centru grada, a znamo da su puno veća zračena, Svjetska zdravstvena organizacija, ali to je potvrdila i struka u RH, a poglavito stručnjaci iz Hrvatske udruge za zaštitu elektromagnetskog zračenja, da je 890 puta veće zračenje dozvoljen u RH, nego primjer, nego u Parizu ili u Austriji ili ne znam gdje. Uz to, što ne plaćaju prvo služnosti, sada im još dajemo prostor da ga koriste kako god žele. Ja ne znam zbog čega ste prije nekoliko minuta, zato sam i tražio stanku rekli da ja govorim neistine. To nije neistina, ja vas argumentirano demantiram imamo znači dokumentaciju gdje je građevinska inspekcija rekla nakon 3 g. da je tu nelegalno postavljano i očekujem od vas, ako vi nemate hrabrosti, očekujem, nije predsjednik Sabora, ali potpredsjednika, ali evo predsjedniku Sabora, da na dnevni red stavi točku dnevnoga reda koju sam dao, da u Zakonu o gradnji bude građevinska dozvola i za bazne stanice, kao što je u cijeloj Europi i kao što je u državama odakle dolaze teleoperateri. Nakon moje uzurpacije, nakon mojeg upozorenja da se pogoduje najvećem teleoperateru, da će prodati se EVO tv koje je vlasništvo pošta, hrvatsko vlasništvo, to je za sada zaustavljeno, vidio sam u medijima, jer je bila prikazana među 54, nadam se da ćemo zaštiti ovdje hrvatski nacionalni interes, a ne slušati direktive od Merkelice, da bude zaštite njihov teleoperateri da ima najveću dobit u RH. Ovo je naš prostor kojega moramo čuvati, jer je bitniji taj naš prostor zaštita našega prostora, nego interesi Angele Merkel i njenog teleoperatera. Na tržištu moramo imati svi iste uvjete, s tim se slažem, ali nije samo dovoljno što su naše politike dale, naše nacionalne interes telekomunikacije u njihovo vlasništvo. Mi, oni, teleoperateri devastiraju naš prostor, na štetu RH, a za dobit tim stranim teleoperaterima koju izvlače iz Hrvatske. Zamolio bi vas da mi odgovorite na ovo pitanje, zamolio bi evo i predsjednik kluba će bit g. Bačić HDZ kao vladajuće najveće stranke, reć će zbog čega ne iđe izmjena zakona, kojega sam dao već prije pola godine, gdje bi bazne stanice trebale imati kao u svim državama građevinsku dozvolu, bazne stanice il antenski stupovi, a poglavito od vas izvršne vlasti vaša obaveza je po Ustavu štiti interese i teritorij RH, a time i prostor. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s raspravom u ime klubova, slijedeći je kolega Branko Bačić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolte kolega Bačić.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege s obzirom da me kolega Bulj prozvao, reći ću nekoliko stvari. Dakle, još 2011. godine kao ministar donijeli smo Pravilnik o jednostavnim građevinama, kojim je pravilnikom a kasnije je on čini mi se i mijenjan, utvrđeno da se ovakve stanice mogu postavljati ukoliko imaju projekt i ukoliko nisu suprotne prostorno planskoj dokumentaciji. Ja sa te 2011. godine na, prema prijavi određenog broja građana grada Dubrovnika donio rješenje o, tada smo donijeli rješenje o uklanjanju značajnog broja baznih stanica u Gružu, prije u dijelu Šipčina i po meni je prema tom rješenju trebalo već tada postupati. Dakle, nije točno da se ne mogu postavljati kako se omili i kako je, kako to hoće pojedini operateri već mora za to ishoditi određenu dokumentaciju i na kraju dobiti uporabnu dozvolu kako bi mogla bazna stanica biti puštena u rada. Tamo gdje su one postavljene protivno tom pravilniku bez suprotno prostorno planskoj dokumentaciji ukoliko nemaju dozvolu za upotrebu onda je potpuno legitimno da građani koji žive na tom prostoru podnesu zahtjev i bilo tko drugi, pa i građevinska inspekcija može u tom smislu postupati, na način da takve objekte ukloni, ali da se sada vratim Zakonu o izmjenama i dopuna Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Podržavamo mi u Klubu zastupnika HDZ-a ovaj zakon, ove izmjene zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama kojim se praktično ukida Agencija za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada, a koja je osnovana 2013. godine. Ja ću samo ukratko reći da je osnovni zakon, prvi zakon donesen u moje vrijeme, ako tako mogu reći kad sam bio ministar, donesen je 2011. godine a kao podloga za njegovu provedbu sve do danas izrađena je aerofotogrametrijska snimka cijele RH s danom 21. lipnja kada je utvrđeno stanje objekata svih objekata, pa onda i nezakonito izgrađen ih zgrada na području RH. Tako da na prijašnju repliku kolege Sponze, slažem se, potrebno je građevinska inspekcija mora reagirati hitno, promptno dok je još objekat bespravni u temeljima, prije nego što se ulože određena sredstava u njegovu izgradnju i tu građevinska inspekcija treba reagirati. Međutim, danas kada posjedujemo aerofotogrametrijski snimak od 21.lipnja 2011. godine vrlo jednostavno je utvrditi je li taj objekat zakonit ili nezakonit i danas se može po njemu postupati, jasno na trošak bespravnog graditelja, ukoliko je bez građevinske dozvole, bez akta za građenje napravio nakon tog roka bilo kakvu gradnju u RH. Taj zakon koji je donesen 2011. godine bio je nešto u smislu provedbe kompliciraniji od zakona koji je došao 2012. godine ali je po meni ta komplikacija na kraju omogućila bespravnom graditelju da osim legalizacije svog objekta on ujedno bude i upisan u zemljišnoj knjizi što zakonom koji je slijedio 2012. godine nije bio slučaj, bio je cilj tadašnje vlade što je legitimno pojednostaviti postupak, ubrzati postupak, napraviti nekoliko klasifikacija zgrada po njihovoj površini, pojednostavniti dokumentaciju i ubrzati, ubrzati, ubrzati realizaciju ozakonjenja nezakonite gradnje u Hrvatskoj odnosno legalizaciju. To je bilo posve legitimno, ali je činjenica da ćemo danas nakon ovog jednog velikog postupka imati legalizirane objekte, ali i dalje oni neće biti, veliki dio njih ja ne znam koliko bilo bi dobro da nam ministarstvo ako to ima upozna koliko je temeljem ovog zakona, osim što smo riješili negdje oko 670.000 čini mi se objekata, oko 672.000 objekata koliko tih objekata je dovršilo proceduru upisa u katastar, upisa u zemljišnu knjigu, a koliko je izdano samo rješenja koje je, koje potvrđuju, jamče do tada bespravnog graditelju da od izdavanja rješenja o izvedenom sada jest doista vlasnik zakonitog objekta. Ja sam bio protiv, 2013. godine nakon šta smo utvrdili da je do roka koji je bio propisan pristiglo oko 824, 5, 6 tisuća zahtjeva to je bio ogroman posao koji se, koji je podrazumijevao veliki angažman upravnih odjela bilo jedinica lokalne samouprave, bilo županijskih upravnih odjela iako u ovo sada koristim priliku bilo je već pitanje mislim kolege Babića tko je najbolji bio u provedbi, provedbi ove, ovog zakona mislim da je grad Dubrovnik riješio 100% 89,99% zahtjeva ali su i brojni drugi gradovi, onda i Poreč i županije imaju koje su preko deset, četiri pet posto ukupnog broja legaliziranih objekata. Pri tome treba reći da je, jasno, tu svoju ulogu odradila i Agencija, ali s druge strane, ono što također treba reć, ima županija gdje taj broj ogroman, 50, 60 tisuća, ali ima i onih gdje je on puno manji, svega nekoliko stotina. Prema tome, nisu sve županije i svi gradovi imali isti posao ispred sebe. Kad govorimo o legalizaciji, onda svaki puta spomenem, dakle, da je u RH ovo bio četvrti postupak ili peti postupak legalizacije. Prva legalizacije je bila 68.-me godine, kada je omogućena, to je bila opća legalizacija, kada je omogućeno svim nezakonito izgrađenim zgradama da se upišu u katastar u zemljišnu knjigu uz temeljni uvjet koji je dobar po meni, a to je riješeni imovinsko pravni odnosi. Drugi projekt legalizacije je bio 1992.-ge sa legalizacijom nezakonitih objekata, nije baš bio naročito uspješan, nije polučio rezultate. Treći puta smo 2007.-me Zakonom o prostornom uređenju i gradnji, koji također nije polučio neke velike brojke u smislu legalizacije i četvrta legalizacija je bila 2011.-te odnosno 2012.-te godine sa izmijenjenim Zakonom, tako da možemo reći da, ja podržavam i mi u klubu podržavamo jasno taj projekt, bez obzira što je kod brojnih naših sugrađana izazivao osjećaj nejednakosti pred Ustavom, netko gradi, za to plaća, rješava, dobiva dozvolu, plaća projektante, projekte itd., sve uredno plaća, dok onda netko drugi koji to ništa nije radio sa jednom vrlo jednostavnom procedurom, sa puno manje potrebnih novaca, legalizira objekat koji je susjedni objekat... [[Govornik se ne razumije]] objektu, ali činjenica je da je ta legalizacija nastala samovoljom bespravnih graditelja, ali i, rekao bih, neodgovarajućim odgovorom i pristupom države prema nelegaliziranoj gradnji i na određeni način i država snosi odgovornost i to veliku odgovornost, najveću odgovornost zbog toga što je doista došlo do tako velike bespravne gradnje u RH. Kad govorim dakle, o onome što sam i tada govorio, tad sam bio skloniji kada smo vodili Agenciju da se umjesto zapošljavanja određenog broja ljudi u Agencijama, toliki broj rasporedi diljem RH po jedinstvenim upravnim, po upravnim odjelima, bilo onima u županiji, bilo onima u velikim gradovima, možda bi to bilo malo duže trajalo, neću reći, ali možda i ne bi da smo taj broj zaposlenih, toliki angažman na legalizaciji omogućili jedinicama područne odnosno regionalne samouprave i jedinicama lokalne samouprave odnosno velikim gradovima koji su pod ovim Zakonom postupali. No, danas smo tu gdje jesmo, posao je priveden kraju, koliko smo vidjeli, Agencija je od ukupnog broja legaliziranih objekata riješila negdje oko 105 000 odnosno 15%, dala je svoj doprinos legalizaciji. Preostali broj predmeta prema ocijeni Vlade i resornog Ministarstva moći će rješavati sada odnosno upravni odjeli u županijama i gradovima i Agencija će njima prepustiti te poslove i sada će oni, jasno, nastaviti raditi svoje poslove, doduše, sada sa puno manje predmeta, jer kažem, veliki dio tih predmeta je već sada riješen, tako da mi u klubu zastupnika podržavamo prijedlog Zakona kojim se ukida Agencija sa, čini mi se, 1. srpnjom 2019.-te godine, neriješene predmete će vratiti tamo odakle ih je i uzela, tj. u jedinstvenim pravnim odjelima. Ono što sam također još htio reći nekoliko riječi jer je Zakon vrlo kratak je i podrazumijeva jednu jedinu odredbu, a to je ukidanje Agencije. To je činjenica da smo prilikom predlaganja Zakona 2011.-te godine bili u uvjerenju da ćemo kroz sredstva od legalizacije drugačije koristiti. Razumijem i mjere, zahtjeve, jesu li oni bili po politički ili nisu, kada smo rekli da ćemo ljudima koji su gradili nelegalno, omogućiti da bude puno niža cijena naknade za zadržavanje u prostoru i čak se išlo in favore nelegalnim graditeljima kroz plaćanje komunalnog doprinosa i vodne naknade, što takav volinter nisu imali legalni graditelji. Razumijem da je trebalo napraviti, da je to bio ogroman posao koji smo trebali dovršili da bismo riješili traume brojnih vlasnika svojih nelegalnih zgrada, a to je da riješe konstatus svog stana, pitanje krova nad glavom, ali činjenica da, a i prema onome što je državni tajnik rekao, jesmo li zadovoljni na kraju efektima same legalizacije. Naime, bilo je, izravno je bila namjera da sredstva od legalizacije, naknade od legalizacije, omogućimo jedinicama lokalne samouprave, pa i Državnoj geodetskoj upravi da se sredstvima od naknade za legalizaciju, da uđemo u poboljšavanje prostornih planova, definiranje prostornih planova, uređenje i pomaganje u obnovi katastra i zemljišne knjige jer jedan od razloga ovako velike nelegalne gradnje u RH, činjenica je nesređenih imovinsko pravnih odnosa. Kako je pretpostavka ishođenju akta za građenje riješeni imovinsko pravni odnosi, često, a to zna biti i skupo kroz rješavanje, kroz hrvatsko pravosuđe, upis na svoju nekretninu zna često biti skup i dugotrajan. Time ne opravdavam bespravne graditelje, ali na određen način su onda pribjegavali i iz tih razloga, pored drugih, ali i iz tih razloga bespravne gradnje. Zbog toga smo držali tada, bilo naše razmišljanje da iz toga razloga, da novce koje se država ubere od nelegalne gradnje, kako jedan od razloga te nelegalne gradnje, nesređeni imovinsko pravni odnosi, da se sredstvima koji će se namiriti kroz naknade za zadržavanje objekata u prostoru, vrati u uređenje tih dviju temeljnih zemljišnih evidencija, katastra i zemljišne knjige, nismo na tome napravili. Dobro je na kraju što je Vlada išla sa Zakonom o geodetskoj izmjeri katastru nekretina u kojemu utvrđuje jedno ubrzano vrijeme, u kojemu bi se vremenu trebalo napraviti novi katastar i zemljišnu knjigu, predviđen je rok od 10 godina, očekujemo da Vlada čim prije donese program ubrzane geodetske izmjere i katastra nekretnina kako bismo sredili katastar i zemljišnu knjigu koja praktično vodi evidenciju pa i o ovim objektima. Kroz taj postupak mogli bismo kompenzirati činjenicu da ovim zakonom veliki broj objekata koji smo legalizirali i dalje ostaje što se tiče katastra i zemljišne knjige nepostojeći, vlasnici, kako sam malo prije rekao imaju svoja rješenja da su im objekti legalizirani ali oni su i dalje nemaju, nisu vidljivi u te dvije temeljne evidencije pa je dobra stvar utoliko da Vlada krene ubrzanim tempom u izradu novog katastra i zemljišne knjige gdje će i ti objekti onda biti sastavni dio katastra i zemljišne knjige i na taj način konačno sredimo tu evidenciju bez koje, to sam puno puta rekao nema niti ulaganja, nema niti rješavanja brojnih pitanja naših građana. U svakom slučaju katastrom, novim katastrom i novom zemljišnom knjigom omogućava se jedinicama lokalne samouprave da odmah u startu povećavaju svoje izvorne prihode za oko 30%, barem tako pokazuju iskustva koja imamo u jedinicama lokalne samouprave i koji su u potpunosti sredili katastar i zemljišnu knjigu. Da zaključim, mi ćemo u klubu podržati ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o nezakonito izgrađenim objektima. Hvala.
Hvala kolegi Bačiću. Nastavljamo sa raspravom u ime klubova. Sljedeći je u ime Kluba zastupnika GLAS i HSU, kolegica Anka Mrak Taritaš, izvolite kolegice.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom. Evo pred nama su Konačni prijedlog Zakona o izmjenama, dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama. Prvo ću reći nešto što obično kažem na kraju a to je odredbom članka 3. je definirano da će se predmeti početi vraćati sa 15. siječnjem. Budući da nisam bila na uvodnom izlaganju državnog tajnika pa ako je on nešto na tom tragu rekao ja se ispričavam tu će trebao je biti amandman i ja očekujem da će to biti amandman Vlade koji ste pripremili jer je ovaj 15. siječanj vjerojatno bio na tragu toga da je trebalo do 1. siječnja, odnosno da je trebalo u onom kontingentu od prošle godine biti riječ o zakonu pa onda to očekujem da će biti amandman Vlade koji će to definirati odnosno taj datum početka, vraćanja predmeta definirati malo drugačije obzirom da smo danas 23. siječanj. Kada je riječ o nezakonito izgrađenim zgradama onda tu naravno ništa ne počinje sa ovim zakonom. Ovaj zakon je samo posljedica nečeg drugog. I treba malo vidjeti što znači uopće nezakonito izgrađene zgrade u RH. Uvodno je i gospodin Bulj govorio i o baznim stanicama, budući da ga nema ja se neću na to referirati ali ovo je Zakon o nezakonito izgrađenim zgradama i kao takav je bio postavljen. Kada uopće uđete u jedan takav projekt onda morate znati što je smisao i zašto idete. S jedne strane kada malo analizirate bespravnu izgradnju u Hrvatskoj i kada je ona nastala, glavnina bespravne izgradnje kada je riječ o moru je krenula tamo '70.-tih godina prošlog stoljeća ili magistrala, Jadranska magistrala je puštena u promet od '65. do '67. ovisno kako gdje. Tadašnja zemlja je bila otvorena prema strancima, odnosno dopuštala je mogućnost dolaska stranaca i tad je odjedanput ta atraktivnost obala je postala apsolutno velika i jako puno bespravne gradnje je nastalo ta. Drugi val bespravne gradnje je tamo negdje iza '90.-tih godina, jednako tako prošlog stoljeća, nakon tih trauma koje je Hrvatska imala iz ratnog perioda. U trenutku kada vam se dešava da dolaze neki ljudi koji imaju potrebe za rješavanjem svojih stambenih pitanja. Kada malo uđete dublje u analizu bespravne gradnje onda oni koji se s time bave sa različitih aspekta navode 4 razloga za bespravnu gradnju. Jedan razlog za bespravnu gradnju je nepostojanje prostornih planova i sve potrebne dokumentacije pa je to rezultat. Drugi razlog je sporo izdavanje dozvola, pa netko čeka dozvolu 2 i 3 godine i ne možete reći da tu onda nema nekakvog razloga, nakon 3 godine što je čekao dozvolu koju može dobiti kaže baš me briga idem sad graditi jer više ne mogu čekati, ne mogu čekati da djecu upišem u školu i sve ostalo. Treći razlog je gospodarski jer nekako kaže se kada bespravno gradi pa je onda nešto jeftinije zemljište. Taj gospodarski razlog je vrlo upitan. I četvrti razlog je zapravo jedan socijalni kada je, u krajnjoj liniji tadašnje općine a i država bio netko tko je žmirio na bespravnu gradnju. Kada su za potrebe radnika, dakle za potrebe tvornica trebali ste radnike, trebali ste radnu snagu. Pojedine tvornice su zaista dijelile zemljište i tu su nicale pojedine kuće i vi niste uopće tad je bila tema ima dozvole, nema dozvole i sve ostalo. U jednom, ovdje je riječ o jednom ozbiljnom projektu. Ovdje je riječ, dakle kada govorimo o ovom zakonu, o projektu koji je bio se bazirao na nekoliko stvari, da se podvuče crta, da je crta 21.6.2011. i sve ono što je prije toga napravljeno da stekne uvjete za legalizaciju. Druga stvar su bili da postupak bude jednostavan i da postupak bude brz, da se postupak ne razvlači opet godinama jer to neće imati smisla. Treći razlog za to sve zajedno je bilo ono što je propušteno i što je važno, da stavite jasne obrambene linije, da nemate daljnje bespravne gradnje, da stvorite uvjete da inspektor bude brz, da bude operativan, da izlazi na teren i da reagira u trenutku kada se počinje sa izgradnjom. Trenutak kada je kuća gotova, kada je kuća useljena, kada u toj kući već imate, imate već i namještaj i ljudi koji žive, dakle ja moram priznati da je meni osobno su izuzetno ružne bile one slike kada vi rušite gotove kuće, kuće koje čak imaju i fasadu da ne kažem imali smo i kuće gdje još uvijek po određenim skladištima stoji kućanski aparati, stoji namještaj, stoje neke stvari koje nitko neće preuzeti i na taj način priznaje da je on bio tamo i morao bi snositi neke posljedice. Dakle, tu vam je ta obrambena linija da reagirate odmah. Ta obrambena linija reagiranja odmah je propuštena i to jasno treba reći. Dakle, inspekcija nije odradila svoj posao iako je imala uvjet i imala je mogućnost, bila je ideja komunalnih redara da oni … [[Govornik se ne razumije.]] evidencije da je netko počeo raditi, sagrađuju sa građevinskom inspekcijom. A ono što se ja bojim, da u ovom smislu, kada se ide raditi veliki inspektorat, da je sad je otprilike izgubljeno vrijeme, jer se razmišlja tko gdje ide, i kako ide i kada ponovno profunkcionira građevinska inspekcija biti će to malo prekasno. Ali to je bilo, dakle, to je propušteno vrijeme i o tome zaista treba ozbiljno voditi računa, jer o smislu podataka koje mi imamo, dakle, Hrvatska ima snimljeno što je bilo 21. lipnja 2011., ima taj podatak snimljen. Vi danas možete dobiti satelitske karte, koje vam automatski evidentiraju bilo kakve građevinske radove, bilo što što se je desilo, dakle, treba biti samo operativan, ali ja bi htjela reći, sve to zajedno treba htjeti. Jednako tako, mi smo postavili, dakle, u zakonu je i bilo postavljeni koji su rokovi za predaju zahtjeva, ja uvijek pričam, uvijek neke zgodne priče, iz jednostavnog, jer su vam te priče stvarnost. U jednom trenutku je moj kolega koji je dobri smo si, zajedno smo studirali, me je nazvao, otprilike mjesec dana prije roka za podnašanje onih prvih zahtjeva i kaže, ja sam čuo da će se produžiti rok. Ja velim, gle neće. Veli ja sam čuo dal da predajemo jer u tom trenutku više se nije moglo isfabricirati svu potrebnu dokumentaciju, kaže dal da predajem zahtjev ili ne. Ja kažem, ja sam načelu ministarstva, sigurna sam da rok nećemo produžiti, a ti vidi kako treba. Dobar običaj svih nas je bilo da u 6. mj. te 20163. je, ja se dobrom siječam, bili izluđeni, svi uredi, svi urudžbeni, jer je dolazilo zahtjeva i zahtjeva. Postoje vam slika, dakle, Hrvatska pristupa EU, a u Gradu Zagrebu, gradski, urudžbeni zapisnik radi do ponoći i redovi su ljudi koji predaju zahtjev, a da ne kažem da su redovi bili i na pošti, da do ponoći 30. lipnja 2013. predaju taj zahtjev. Dakle to vam je ono što uvijek misli, pa nema veze, biti će. Što vam želim reći, nije dobro da građevinska inspekcija nije odradila svoj posao, nije dobro da radi, iz jednostavnog razlog, što su u svijesti, svih naših sugrađana, kaže, pa nema veza, sada ću to napraviti, pa će tamo netko za 10-15 g. ponovno ući u projekt legalizacije. To jednostavno nije dobro. Ja sam nebrojeni broj puta čula od broja građana, koji su rekli, vi ste krivi, pritom misleći na naš koji smo radili u, za državu, odnosno, ja sam tada bila i restorana ministrica i prije, što sam ja bespravni graditelj, jer niste reagirali. Dakle, država svojim nereagiranjem, na određeni način je poticala bespravnu gradnju, to je malo grubo rečeno, ali tu ima nešto i istine. Jednako tako u ovim broju riješenih zahtjeva moramo biti do kraja operativni i reći slijedeće, nije tu u svim slučajevima riječ o cijeloj kući, tu vam je riječ o dogradnjama, tu vam je riječ o nadogradnjama, tu vam je riječ o nekakvim stvarima, za koje recimo, zatvaranje lođe je bila jedan posebna priča, kada lođom pretvarate, tu lođu u aktivan stambeni prostor. Dakle, tu je bilo zaista razno raznih stvari i u ovom riješenim predmetima ima razno raznih stvari. Zašto agencija? Dakle, ideja je bila legalizacija sljedeća, da se zaposli ljudi tamo gdje je bespravna gradnja nastala, da ti ljudi koji tamo jesu, zaista budu primljeni na određeno vrijeme i da se bave legalizacijom, jer je smisao bila da se legalizacija brz riješi, jer ako vi to krenete rješavati kroz sljedećih 15 g. zatrpate sve urede, s dokumentacijom, to više neće imati smisla. I mi smo tada obišli cijeli Hrvatsku, obišli smo sve urede, što županijske što gradovi koji su imali i vidjeli smo da je slika, kao što je i Hrvatska različita, kao što je različitih mojih 5 ili vaših 5 prstiju na ruci, tako je i spremnost ureda bila različita. Bili su uredi koji su odmah krenuli, uzeli su student servis, uzeli su ljude na određeno, složili su se na način da su na jedni na terenu, drugi pregledavaju dokumentaciju, treći pišu rješenja, a ima ureda koji su bili vrlo inertni. I mi smo tada odlučili da moramo imati mogućnost da na razini države se osnuje agencija koja će odraditi taj posao. Jedan župan u tom trenutku je bio župan, sada to više nije, kada bih rekla, što je danas, znali bi o kom je riječ, pa ja to neću, je meni rekao, mi vam nećemo raditi tu legalizaciju, a vi nećete nikada osnovati agenciju. Ja sam rekla, ok, odlučite se. Mi ćemo stvoriti uvjete da se predmeti rješavaju. Predmeti se mogu rješavati kod vas, ili se predmeti mogu rješavati u agenciji. Kada je vidio da ozbiljnost cijelog projekta, to je bila jedna od županija koja je bila od boljih i primio se posla i bila je jedna od boljih. Agencija je osnovana iz razloga, što zaista, vi ste trebali ujednačiti cijelu Hrvatsku i to je bio njen smisao. I u toj agenciji su ljudi bili zaposleni na određeno vrijeme i kada su bili zapošljavani se je znalo da su vezani uz taj posao. Resorno ministarstvo je očito ocijenilo da agencija, da je došlo vrijeme da agencija prestane sa svojim radom, ona prestaje sa 1. srpnjem, dakle tu su svi, ljudi koji su bili zapošljavani, su znali da su zaposleni na određenom projektu i meni se čini da je taj model dobar. Ako imate nekakav projekt, ako ga želite realizirati, ako ga želite realizirati u brzom vremenu, da onda stvorite sve uvjete da taj projekt bude zaista bude realiziran, da pri tom kažete ljudi moji bit ćete zaposleni na tom poslu i to vam je prilika da vam se neko nauči nekakvom radu i da onda iza toga se steknu uvjeti da ide raditi ili u javnu upravu ili u nekakve općine i gradove, županije, ministarstvo i sve ostalo i to je dobro. Ja moram priznati da je moja ideja bila zaista slijedeća, da se agencija bavi zgradama do jednog trenutka, d onda zaista ostane samo dio, da se donese Zakon o legalizaciji bespravno izgrađene infrastrukture i da agencija do kraja onda odradi još kroz godinu ili dvije bespravno izgrađenu infrastrukturu jer ono što morate znati a što mi cijelo vrijeme ovdje govorimo, mi imamo zaista kad uzmete svo ono brdo onih nerazvrstanih cesta koje su nerazvrstane ceste, brdo i nekih drugih infrastrukturnih objekata, da ne govorim sva ona nasipavanja mola, određeni molovi, čak i dio obala, čak i dio marina, imamo bespravno, oni nemaju odgovarajuću dokumentaciju, bio je smisao donijeti takav jedan zakon budući u kroz takav jedan zakon to napraviti, ministarstvo koliko ja znam ima ideju da se takav zakon donese i da se to rješava u ministarstvu ali apsolutno je legitimno da svatko tko upravlja pojedinim resorom slaže sebi svoj program rada onako kako to može napraviti i kako si to može složiti. Obzirom da je zaista smisao agencije bilo da radi do određeno vrijeme i nema razloga da ja ne vjerujem ministarstvu da je 1. srpanj sasvim dovoljno da se odradi i da oni barataju svim činjenicama što je na terenu i mi u tom smislu nećemo biti protiv, mi u klubu GLAS-a i HSU-a protiv ovoga jer je uopće cijela ideja bila takva kakva je, ali ja moram ponoviti još jedanput. Trebale su se stvoriti jasne obrambene linije. Trebalo se je stvoriti uvjet da bespravnu gradnju zaista da se reagira odmah, treba se reagirati odmah. Hrvatska je relativno, ne relativno nego stvarno mala zemlja. Da vi reagirate odmah i da odmah u temeljima uklanjate ili oni moraju ukloniti sam, u Istri, to će znati ovi u Slavoniji, znat će i ovi u Dubrovniku da bilo kada vidite da su operativci vani i da rade, to vam isti čas se na terenu osjeti. Drugim riječima, tu je propušteno neko vrijeme, ne bi bilo dobro da zaista imamo ponovno nekakvu priču bespravne gradnje jer onda poruku koju se šalje državom, centralna država je, nema veze, ne morate baš poštivati propise, radite i koristite prostor kako hoćete a bit će prilike kad ćemo mi to riješiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Nastavljamo s raspravom u ime klubova. Slijedeći je kolega Vedran Babić ispred Kluba zastupnika SDP-a. Kolega Babić, izvolite, samo polako.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama i ugodno sam evo iznenađen što je ova rasprava izazvala drugih rasprava, dugačkih rasprava no gdje su se kolegice i kolege referirali na ono što nije tema u samoj raspravi jer tema same rasprave jest agencija koja je provodila odnosno pomagala u legalizaciji i u našim županijama i gradovima. Pokušao sam saznati kojemu je najviše trebala pomoć ali u suštini to je nebitno. Iskreno očekivao sam da je će ta agencija odraditi u suštini više posla. Petnaestak posto određenih predmeta u suštini je smanjila cijelu ovu, čak bi nazvao i kampanju same legalizacije za nekih recimo manje od godinu dana ali budući da je čak i ovaj dugačak rok samog postupka legalizacije evo traje već dobrih, možemo reći više od 5 g., recimo možda da nje i nije bilo, sama legalizacija bi trajala duže pa svi oni koji nisu mogli naći financijska sredstva da legaliziraju u ovo vrijeme, možda bi ga u dogledno vrijeme našli ili ne bi ali evo, slažem se i sa kolegicom Mrak-Taritaš koja je rekla da je kampanja same legalizacije bila u smislu da se nakon 21. 6. 2011. podvuče crta što se tiče same ilegalne gradnje u Hrvatskoj i vjerujem da na neki način i je podvučena jer jednostavno su reakcije takve da budući im je to struka i jednostavno ih čujem što ljudi govore vezano za ovu temu da je ilegalne gradnje sve manje i manje, bez obzira na sve ove negativne primjere koje se konstantno događaju ali u puno, puno manjem obimu nego sama kampanja koja evo, rekao bi čak i započeta za vrijeme dok je bio i ministar kolega Bačić. Razvoj za ilegalnu gradnju, evo nabrojani su neki ali i čak se govorilo o intenzitetu kad je ona postojala, onda možemo reći da je ona od II. svj. rata kod nas nažalost konstantna u manjem ili većem obimu i definitivno mislim da je ovaj zakon i svi postupci koji su paralelno vođeni s njim, donijeli nešto pozitivno u Hrvatsku i da je manje ilegalne gradnje i da ćemo jednostavno i tim provođenjem te zakonske regulative jednostavno da i jesmo promijenili svijest kod naših sugrađanki i sugrađana da se jednostavno izbjegne ilegalna gradnja i napominjem, građevinska dozvola je uvijek bila potrebna i na neki način mi je žao onih ljudi koji su se jednostavno mučili i ishodili građevinske dozvole u skladu sa svim zakonskim propisima, platili čak i više nego što su mnogi sada plaćali u ovom postupku legalizacije i držali se zakonskih propisa da su na neki način i oštećeni jer netko je i mogao sagraditi kuće i mimo prostornog plana i legalizirati ... [[Govornik se ne razumije.]] i za to platiti i nekakvu relativno malu kaznu s obzirom na investiciju koja je tu bila i uspio je svoj objekt legalizirati. Sve u svemu, možemo reći da je agencija bez obzira na sve ispunila svoju svrhu, pomogla je u legalizaciji bespravno izgrađenih građevina i evo iskreno se nadam da bez obzira i na ove negativne slučajeve koji jesu konstanti, da se svijest građana načelno promijenila, da ljudi sad traže građevinsku dozvolu, da se jednostavno ne usude ići u ilegalnu gradnju, jer ako to u suštini nismo uspjeli, onda je ovaj zakon bio ad hoc i riješio je nešto što se kao trebalo riješiti jer i sav normalan zapadni svijet na bespravnu gradnju i gleda na drugi način nego što se kod nas u suštini gledalo svih ovih godina. Da ne dužim više, Klub SDP-a podržati će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Nastavljamo sa raspravama u ime kluba zastupnika. Sljedeća je kolegica Bernarda Topolko ispred Kluba zastupnika HNS-a, izvolite kolegice Topolko.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovani državni tajniče sa suradnikom, poštovane kolegice i kolege. Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona, odnosno izmjene zakona o postupanju nezakonito izgrađenim zgradama, koje se donosi po hitnom postupku. Zbog velikog broja nezakonito izgrađenih zgrada, nakon proteka roka za podnošenje zahtjeva za izdavanje rješenja o izvedenom stanju, 30. lipnja 2013. godine utvrđeno je da je zaprimljeno preko 800 tisuća zahtjeva za izdavanjem rješenja te je osnovana agencija koja će donositi rješenja o izvedenom stanju u slučajevima u kojima nadležno tijelo zbog velikog broja predmeta nije u mogućnosti u razumnom roku donijeti ta rješenja. Također, propisano je da agencija ima privremeni karakter i prestaje sa radom završetkom ozakonjenja zgrada. Ukupno je zaprimljeno 902 901 zahtjev, od toga je agencija zaprimila od veljače 2014. do svibnja 2018. g. 145 072 zahtjeva za izdavanje rješenje o izvedenom stanju. Prihodi agencije na dan 31.12.2018. iznosili su 43.913.000,00. Pošto je agencija izvršila svoju zadaću, odnosno je, obrađeno je po izvješću agencije 99,41% predmeta, više nema potrebe za rad iste. Vlada Rh donijela je 2. kolovoza 2018. godine zaključak o smanjenju broja agencija, zavoda, fondova, instituta, zaklada, trgovačkih društva i drugih pravnih osoba s javnim ovlastima. Tih zaključkom planiran je prestanak rada agencije od 01. srpnja 2019. godine. Pitanja radnika evo agencije nije potrebno regulirati ovih zakonom jer radnici agencije rade na temelju ugovora o radu sklopljenim na određenom vrijeme, odnosno do prestanka rada agencije. Agencija je s 31.12.2018. zapošljavala 110 radnika. Posljedice koje će poisteći donošenjem ovog zakona su te da od 1. srpnja 2019. g. prestat će s radom Agencija za ozakonjenje nezakonito izgrađenih zgrada. Propisat će se donošenje rješenje o izvedenom stanju, uredit će se vraćenje predmeta i završavanje istih po mjesto nadležnih tijela, uredit će se preuzimanje materijalnih sredstava, uredit će se pripadnost i namjena sredstava od naknade za zgrade ozakonjene rješenjem o izvedenom stanju koje je donijela agencija, a o kojoj će biti uplaćena nakon što agencija prestane sa radom. Potrebno je da ovaj zakon stupi na snagu što prije, odnosno prije završetka rada agencije te da se omogući agenciji vrijeme da sve spise, predmete za donošena rješenja o izvedenom stanju dostavi nadležnim upravnim tijelima na čijem su području nezakonito izgrađene zgrade. Agencija će uključiti i spise predmeta u kojima nije donešeno rješenje te započeti vraćati nadležnom tijelu, u prijedlogu zakona stoji već od 15. siječnja 2019. i završiti najkasnije do 20. lipnja 2019. g. Pošto se zakon ne može primjenjivati retroaktivno, Klub HNS-a će podnijeti amandman tehničke prirode, odnosno da se 15. siječnja 2019. zamijeni riječima „danom stupanja na snagu ovog zakona“. Agencija će sredstva i dokumentaciju za obavljanje poslova predati ministarstvu najkasnije do 27. lipnja 2019. g. Vlada će u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovog zakona uskladiti Uredbu o unutarnjem ustrojstvu Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja, a ministar će također u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu Uredbe Vlade RH uskladiti Pravilnik o unutarnjem ustrojstvu ministarstva. Danom upisa brisanja agencije prestaje mandat ravnatelju agencije i članovima i predsjedniku upravnog vijeća agencije. Zakon o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama bio je u raspravi sa zainteresiranom javnošću i na njega nije bilo primjedbi. Kao što sam na početku napomenula, Klub HNS-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala vam kolegice. Nastavljamo s raspravom u ime klubova. Sljedeći u ime Kluba nezavisnih zastupnika, kolega Tomislav Žagar. Izvolite kolega Žagar.
Hvala potpredsjedniče HS-a, uvaženi predstavnici Vlade, kolegice i kolege, evo, u jednoj kratkoj raspravi ću pokušati reć glavne stvari koje mislim da su bitne sada reć nakon što ovaj se proces se privodi kraju. Mi sad još u ovom trenutku ne znamo kad će on definitivno biti gotov, ali privodi se kraju i podržati ćemo naravno donošenje ovog Zakona, drugačije ne može ni biti, Agencija je odradila svoj posao, po ovome, kao što smo vidjeli iz izvješća, uspješno, pa eto da, s obzirom i Vladin plan ukidanja Agencija, to je, eto, ajmo reći, dobra stvar da imamo jednu Agenciju manje, a i dobro je da je odradila posao. Međutim, ono što bi valjalo u kontekstu ovog Zakona reć, a tiče se našeg društva u cjelini je ipak da je riječ o Zakonu koji je donesen 2012.-te koji je obuhvatio period od 15.2.68.-me do 21.6.2011.-te, dakle, 43 godine gradnje u RH i prema ovom broju zahtjeva, to je negdje 800, 900 000 objekata, dakle, to je ogromna količina. Bilo bi zanimljivo znati podatak koliko je u tom vremenu legalno sagrađeno objekata. Je li to bilo kod nas nekako u karakteru, u društvenoj normi ponašanja, s građenjem. Zbog čega se gradilo? Nešto je kolegica Anka Mrak Taritaš o tome govorila, koji su sve razlozi, ali recimo, valja spomenuti u kontekstu ove rasprave da u čak i u to vrijeme mjesni Odbori, pa čak i gradovi ili one, kako su se zvale, skupštine općina, kako je već to bilo, su gradile mrtvačnice, pa sportske terene, domove, bez dozvola, bilo da to je riječ bila o radnim akcijama ili na neke druge načine, pa je onda i kasnije su u toj fazi i općine morale, i gradovi morali legalizirati te objekte, jer se nije prema odredbama Zakona i smjelo ulagati u objekte koji nisu u vlasništvu, na to je upozoravala revizija. Dakle, ono što je dugi niz godina u RH bilo normalno, a to je gradnja bez dozvole, je ovim Zakonom nastojalo se konačno stati tome na kraj u ovom periodu i da se taj postupak jedanput završi. Ono što je spomenuto isto u raspravi, a u svakom Zakonu se to promiče, a tiče se i budućnosti, a to je uloga komunalnih redara u bespravnoj gradnji. Mislim da je opet to pretjerivanje, komunalni redari niti imaju te potrebna znanja, vještine, a njih je i malo i ne mogu oni baš tako, govorim posebno općinama, praviti to stanje na terenu da bi oni prijavljivali ljude, pa čak ima ona mogućnost prijavi susjeda, mislim da se od toga treba otkloniti i da treba to raditi drugim metodama koje danas postoje, koje su, dakle, razvijena tehnološka razina to omogućuje. Dakle, ono što treba još naglasiti da je 2017.-te izmjenama Zakona rok bio produžen za podnošenje zahtjeva do šestog mjeseca prošle godine, kraja šestog mjeseca i osobno mislim da će biti u budućnosti još prilike za nekakva postupanja, nisam siguran da će, ja bi volio da se ova situacija okonča, ali mislim da će još biti iznimaka jer govorila je i kolegica Anka Mrak Taritaš, najgore je rušiti stambene objekte u kojima ljudi žive, u kojima je pojedini namještaj. Ne govorim o onima koji su gradili svjesno uz more, pa su na tome ostvarivali korist, već o onim ljudima koji su, eto, da bi riješili svoju egzistenciju, izgradili objekat, pa čak, eto, nisu imali novca ni da kroz ovaj postupak legalizacije ga završe. U svakom slučaju da zaključim, ovaj zakonski prijedlog ćemo podržati. Hvala.
Hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Slijedeći je kolega Bulj, kolege nema, dakle, sukladno Poslovniku, gubi pravo na raspravu. Nakon njega je kolega Maras, isti slučaj. I završit ćemo sa kolegom Lončarom, izvolite kolega Lončar.
Hvala potpredsjedniče Sabora. Kratke dvije stvari bi se osvrnuo, a to je da bi molio ovdje Ministarstvo ukoliko je moguće da se ovaj Zakon produlji na godinu dana iz dvije stvari. Prva je što je stanje kod dosadašnje legalizacije objekata do 21.6.2011.-te godine bilo niz faktora u kojim nisu bili mogućnosti obitelji odnosno o sadašnjoj podijeli, ostvariti svoje pravo na rješenje o legalizaciji. Bilo je zajedničke obitelji koji su sad došli do podjele i želio, konkretno, otac i sin i sin nije mogao podnijeti zahtjev jer mu je prije toga bio otac nositelj, a on zbog imovinskog stanja nije bio u prilici da to napravi. Međutim, sad su nove okolnosti u kojima pojedinac želi podnijeti novo rješenje, međutim, Zakon ga ograničava. Pa molim, evo da, ukoliko je to moguće, omogućimo mnogim obiteljima, posebice mladima, gdje svi zajedno tražimo da ostanu na našim područjima, da im se to zato omogući. I druga stvar je, bitno je, a i važno je da su jedinice lokalne uprave u svom prostornom planu, stavile … [[Govornik se ne razumije]] u građevinsko zemljište sve te objekte i važno je da to u prostoru ne narušava ništa, u ovom slučaju ne narušava. Samo je mogućnost i bolji uvjeti stvaranja života, a to je da se Aneksom na izdano dosadašnje rješenje omogući pojedincu ukoliko je imao prije toga kuća, ali nije imao krova, da može postaviti krov i taj krov u prostoru ne mijenja ništa. Evo, to bi molio da se uvaži i da se to ljudima omogući. Toliko, hvala.
Hvala vam. I sad u ime predlagatelja državni tajnik Željko Uhlir, izvolite.
Hvala lijepo. Zahvaljujem svima koji su sudjelovali u ovoj raspravi, podsjetili nas na trenutke kada je i Zakon donesen i kada je osnivana bila Agencija za zakonjenje koja je odradila ovaj ogroman posao i pomogla lokalnoj upravi također da izvrši svoj dio zadatka. Ujedno bih se samo kratko osvrnuo na dio diskusije koji je indirektno i vezan sa ovim Zakonom, a govorilo se o baznim stanicama. Dakle, onaj primjer koji je ovdje danas iznesen, on nije baš takav u svojoj naravi. Radi se o Radošu kraj Sinja, doneseno je rješenje o uklanjanju, naplaćena je kazna od 70.000,00 kn i pokrenut je upravni spor. Dakle, ne stoji ono da nitko ne radi svoj posao, da građevinska inspekcija ne radi svoj posao, dakle, upravi spor je u tijeku. Što se ostaloga tiče, po tom pitanju u pitanju su drugi Zakona i ne bih o tome dalje komentirao. Također, u zakonu je primijećeno da se odnosi na postupanje dijelom od 15. siječnja 2019. no s obzirom da je danas došao na red u raspravi u ovom visokom domu ovaj predloženi amandman Kluba HNS-a je tehničke naravi i pomiče taj rok postupanja od datuma stupanja na snagu ovog zakona, odnosno agencija će od tada vraćati predmete i stog razloga se taj amandman prihvaća. Hvala lijepa svima koji su sudjelovali.
Hvala i vama. Time smo i zaključili raspravu o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. broj 536, a glasovat ćemo o zakonu kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 536. Predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandman je podnio Klub zastupnika HNS-a liberalnih demokrata. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandman kluba te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Dajem na glasovanje navedeni konačni prijedlog zakona. Utvrđujem da je većinom glasova, 109 za, 13 suzdržanih i 3 glasa protiv donesen zakon o izmjenama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama.
Nastavljamo s sljedećim, sljedećom točkom dnevnog reda, a to je: - Konačni prijedlog Zakona o žigu, drugo čitanje, P.Z. broj 417. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. u vezi s člankom 190. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu. Želi li predstavnica predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državna tajnica u Ministarstvu znanosti i obrazovanja, gospođa Branka Ramljak. Izvolte gospođo Ramljak.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući, uvažene zastupnice i zastupnici predmetnim konačnim prijedlogom ovog zakona predlaže se donošenje novog Zakona o žigu s ciljem unapređenja sustava stjecanja ove vrste prava intelektualnog vlasništva kao i unapređenja zaštite prava nositelja žiga na teritoriju RH. U tu svrhu Konačnim prijedlogom Zakona o žigu predlaže se propisivanje razumljivih i jasnih pravila te učinkovitih postupaka za zaštitu žiga kojima će se osigurati konzistentnost postupanja i usklađenost s pravnim okvirom EU i međunarodnim pravnim okvirom u području zaštite žigova. Isto tako i komplementarnosti, koegzistencija sustava nacionalne zaštite žiga sa sustavima zaštite žiga na razini EU i na međunarodnoj razini u okviru tzv. Madridskog sustava. Također, u pogledu zaštite prava nositelja žiga cilj konačnog prijedloga zakona je osigurati normativna rješenja koja će omogućiti učinkovitu zaštitu od rastuće pojave krivotvorenja žigova čime će se ujedno osigurati bolja zaštita potrošača od proizvoda i usluga upitne kvalitete i sigurnosti na kojima se neovlašteno koriste zaštićeni žigovi. Potreba donošenja ovog zakona osobito proizlazi iz činjenice da je na razini EU donesena nova Direktiva 2015/2436 Europskog parlamenta i vijeća iz prosinca 2015. godine o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima. A ta Direktiva modernizira, dopunjuje i unapređuje odredbe prethodno važeće Direktive iz 2008. godine. Od značajnih novosti koje ova Direktiva donosi te posljedično i predloženi novi Zakon o žigu ističe se prilagođavanje pravnog okvira zaštite žigova u EU novim tehnološkim mogućnostima prikaza žiga slijedom čega se ukida dosadašnja obveza da se znak koji se štiti kao žig mora moći prikazati grafički. Stoga će se žig ubuduće moći prikazati na bilo koji način koji omogućuje nadležnim tijelima i javnosti da odrede točan i jasan predmet zaštite žigom što će omogućiti daljnji razvoj nekonvencionalnih žigova kao što su primjerice zvučni, pokretni i hologramski žigovi. Također, uspostavlja se primjereni pravni okvir za zaštitu tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalni specijaliteta, oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti od neovlaštene registracije žigom, uvođenjem odgovarajućih tzv. apsolutnih razloga za odbijanje registracije žiga koji sadrži takve izraze te uređuje detaljna pravila vezana za registraciju i zaštitu zajedničkih i jamstvenih žigova. Predmetnim konačnim prijedlogom Zakona o žigu uz ispunjavanje obveze usklađivanja propisa RH sa Direktivom područje zaštite žiga na nacionalnoj razini unapređuje se i jasnijim određivanjem uvjeta vezanih za registraciju, produženje važenja žiga i raspolaganjima, raspolaganja pravima iz žiga kako bi se otklonile određene nedoumice koje se javljaju u primjeni postojećih zakonskih odredbi. Uz navedeno donošenje novog zakona olakšat će korištenje sustava zaštite žiga i snalaženje u odredbama njegovim korisnicima. U prvom redu gospodarstvenicima i poduzetnicima što će posredno imati povoljne učinke na unapređenje poslovnog okruženja u RH. Predmetnim konačnim prijedlogom Zakona o žigu ne uvode se dodatne nadležnosti Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo ili drugih državnih tijela u postupcima registracije ili zaštite žiga, niti se uvode dodatne financijske ili druge obveze. Hrvatski sabor razmatrao je i prihvatio prijedlog ovog zakona na sjednici u listopadu prošle godine. Prilikom razmatranja prijedloga zakona u prvom čitanju u ovom uvaženom domu nisu istaknute primjedbe niti prijedlozi na sadržaj odredbi zakona. Jedine istaknute primjedbe i prijedlozi došli su od Odbora za zakonodavstvo koji su se odnosili na nomotehnička poboljšanja teksta zakona. Stoga se konačni prijedlog zakona u odnosu na prijedlog zakona razlikuje samo utoliko što su u njega uvrštene nomotehničke primjedbe i prijedlozi Odbora za zakonodavstvo kao i dodatne manje nomotehničke izmjene i usklađivanja postupovnih odredbi s odredbama drugih propisa slijedom očitovanja nadležnih tijela na nacrt konačnog prijedloga zakona.
Hvala državnoj tajnici na uvodnom obrazloženju. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ, kolegica Jelkovac i kolegica Bedeković, ako ne, otvaram raspravu. Prvi se javio kolega Miro Bulj. Kolege Bulja nema. Sukladno članku 233. zastupnik gubi pravo na govor o ovoj točki dnevnog reda. Slj. je kolega Tomislav Sokol u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite kolega Sokol.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, gospođo ravnateljice, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog Zakona o žigu. I to je jedan zakon oko kojeg, koliko sam shvatio manje-više postoji konsenzus u Saboru što svakako nije dobro, nije loše, bilo bi dobro da tako, nije loše, bilo bi svakako dobro da ima još takvih situacija. Dakle žigom, eng. trademark kao pravom intelektualnog vlasništva štite se znakovi kojima se označavaju proizvodi ili usluge radi međusobnog razlikovanja proizvoda ili usluga pojedinih poduzeća na tržištu. Pravna zaštita žigom znaka kojim poduzeća razlikuju svoje proizvode ili usluge na tržištu izuzetno je važno za gospodarstvo budući da uz ovu temeljnu funkciju žiga kojom se omogućuje potrošaču da identificira proizvode ili uslugu koja odgovara njegovim potrebama ili očekivanjima, odnosno izvor takvog proizvoda ili usluge žig može služiti i kao jamstvo kvalitete odnosno kao sredstvo tržišnog natjecanja među poduzećima. Znači žig je izuzetno, od izuzetne važnosti kako za gospodarstvo kako za poduzetnike, ali isto tako i za potrošače jer zapravo kroz žig i njegovu nekakvu prošireno značenje kroz razne brendove zapravo znaju i svjesni su toga što kupuju, što koriste i zato je izuzetno bitno da tu pravila budu jasna kako ne bi bilo nikakvih zabuna u tom smislu. Zaštitom i primjerenom poslovnom upotrebom žig može pridonijeti konkurentnosti poduzeća odnosno povećanje njegove dobiti udjela na tržištu te služiti kao simbol prepoznatljivosti reputacije poduzeća odnosno njegovih proizvoda i usluga na tržištu. Značaj zaštite žiga za gospodarstvo pokazuju rezultati studije Europskog patentnog ureda i Ureda EU za intelektualno vlasništvo. Znači ova studija iz 2016. pokazuje da u EU segment gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga doprinosi ukupnom nacionalnom bruto proizvodu prosječno sa 35,9%. Znači to su ove firme koje intenzivno korist žig za ove svrhe koje smo ih naveli. Dok je na nacionalnoj razini u Hrvatskoj taj postotak i više od europskog prosjeka što možda nije tako čest slučaj u nekim drugim sektorima, znači segment koji gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga doprinosi ukupnom nacionalnom brutoproizvodu RH sa 36,5%. Uz navedeno segment gospodarstva koji intenzivno koristi zaštitu žiga ima udio 21,2% ukupne zaposlenosti EU, odnosno 20,7% na nacionalnoj razini u RH. Znači radi se o zakonu koji itekako utječe na vrlo značajan dio gospodarstva. Kao što je već spomenuto sustav zaštite žiga u EU uključuje 2 razine. Znači jedna je unitarna zaštita žigom EU jedinstvenog karaktera koji se primjenjuje u svim državama članicama kada bude odobren te zaštitu putem nacionalnih žigova koji vrijede na teritoriju pojedine države članice prema njenom nacionalnom zakonodavstvu. U RH dakle sustav nacionalne zaštite žiga uređen Zakonom o žigu koji je donesen još 2003. godine i u međuvremenu je imao čak 6 izmjena i dopuna što pokazuje i prema nomotehničkim pravilima Hrvatskoga sabora da je potrebno svakako pristupiti izradi novog zakona kao što je Vlada i napravila i kao što smo vidjeli u prvom čitanju. Znači ovdje se radi o zakonu koji regulira nacionalne aspekte međunarodnog sustava registracije žiga temeljem tzv. Madridskog sustava pod okriljem Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo i naravno nacionalne aspekte zaštite žiga. Analiza Europske komisije ukazala je na probleme na koje poduzeća nailaze u praksi primjene dosadašnjeg pravog okvira EU te postojećeg nacionalnog pravnog okvira u području zaštite žiga slijedom njihove nepotpune međusobne usklađenosti. Znači to se posebno odnosi na postupovna pravila vezana za registraciju i održavanje žiga, neujednačenost ili nedostatak pravila vezanih za registraciju i zaštitu zajedničkih i jamstvenih žigova kao i nedostatnost primjerenog pravnog okvira za zaštitu tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalnih specijaliteta te oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti od neovlaštene registracije žigom što je jedna od najvažnijih stvari vezanih uz ovaj zakon koja se dotiče RH što ću spomenuti na kraju. Postojeći pravni okvir također ne osigurava primjerenu pravnu zaštitu nositeljima prava i žiga odnosno na krivotvorenu robu koja se nalazi u tranzitu kroz teritorij EU te na pripremne radnje povezane sa korištenjem ili pakiranjem proizvoda neovlaštenim korištenjem žiga. Uz navedeno tehnološki razvoj i plasman proizvoda i usluga poduzeća na globalnom tržištu zahtjeva odgovarajući razvoj dostupnosti informatičkih alata i usklađenost pravnog okvira za zaštitu žigova sa novim tehnološkim mogućnostima prikaza žiga, novim načinima dostave dokaza koji poduzećima omogućavaju bržu i učinkovitiju registraciju uz zaštitu žiga u nacionalnim, regionalnim i međunarodnim sustavima zaštite žiga. Drugim riječima potrebno je prilagoditi sam, pravila o samom žigu novim okolnostima, znači različitim načinima njegovog prikazivanja koji više ne mora biti onaj klasični, grafički kakav je bio do sad i svakako je potrebno što više olakšati same procedure kako bi to za poduzetnike bio što manji teret u već još uvijek sada vjerojatno prereguliranom europskom pravnom sustavu. Iz navedenih razloga na razini EU donesena je Direktiva 2015/2436 o usklađivanju zakonodavstava država članica o žigovima. Donošenjem Direktive provedena je odgovarajuća reforma sustava žiga u EU u smislu njegove modernizacije i unapređene međusobne usklađenosti unitarnost i nacionalnog sustava. Znači europskog zakonodavstva sa zajedničkim europskim žigom i ovog nacionalnog sustava koji regulira registraciju žigova na nacionalnoj razini. Prije njenog donošenja utvrđeno je da je važno ... [[Govornik se ne razumije.]] ograničeni djelokrug usklađivanja koji je postignut Direktivom 2008/95 te proširiti usklađivanje na ostale spektre materijalnoga prava o žigovima koji se štite putem registracije na temelju Uredbe br. 207/2009. Radi poticanja i stvaranja uspješnog unutarnjeg tržišta i omogućavanja stjecanja i zaštite žigova u EU u korist rasta konkurentnosti europskih poduzeća osobito malih i srednjih poduzeća. Znači to je ono što je od izuzetnog značaja, znači budući da žigovi imaju veliku važnost da firme u tržišnom natjecanju radi njihove prepoznatljivosti, koje je naravno važno, kada se natječaju sa drugim firmama i firmama iz drugih krajeva svijeta, naravno da taj postupak zaštite intelektualnog vlasništva bude što jednostavniji kako zbog preregulacije, a koje EU nekada sklona, ne budu dovedeni u teži položaj u odnosu na konkurenti iz SAD-a, Kine itd, a pogotovo, kažem nekih država koje ne štite intelektualno vlasništvo, tako striktno kao što to radi EU. Dalje, u svrhu lakšeg dobivanja i primjene registracija žigova diljem Unije, nužno je bilo uskladiti ne samo odredbe materijalnog prava, nego i postupovnim pravila. To su upravo ova koja se tiču same registracije kako bi ona bila što jednostavnija i predstavljala manji administrativni teret za poduzetnike. Sav konačni prijedlog zakona, na tom tragu ima za cilj unaprjeđenje sustava registracije zaštite prava i žiga na teritoriju RH, propisivanje pristupačnih i jasnih pravila, te učinkovitih postupaka, koji će osigurati konzistentnost postupanja i usklađeni s pravilnih okvira EU u ovom području. Ujedno u pogledu zaštite žiga, kao što je već rečeno, cilj je osigurati ona normativna rješenja, koja će omogućite učinkovitu zaštitu od krivotvoritelja i nositelja prava i žiga na koji se način štite osim samih poduzetnika naravno i potrošači, koji temeljem žiga zapravo i odlučuju između ostalog s kojom će firmom sklopiti ugovor, od koje će kupiti neku robu, itd. Znači ta prepoznatljivost, koju daje žig je od velikog značajna. U odnosu na postojeći Zakon o žigu, konačnim prijedlogom zakona, postiže se nekoliko važnih učinaka, znači prvo što je bitno da se ukida dosadašnja obveza da se znak koji se štiti kao žig, mora moći grafički prikazati, to je ovo što sam spomenuo, to je usklađivanje sad jednostavno modernom tehnologijom i modernim načinima prikazivanja znakova koji više jednostavno ne moraju biti, zadovoljavati one kriterije koji su bili propisani prije, a koji zapravo dolaze iz strog grafičkog prikazivanja koji više nije u tom smislu što bi rekli … [[Govornik se ne razumije.]] Predloženim ri ješenjem žig će se moći prikazati na bilo kjoi način, koji omogućuje nadležnim tijelima i javnosti, da odrede točan i jasan predmet zaštite žigom. Znači važan je sadržaj, znači važno je da se žig može prikazati na način, da nadležna tijela, potrošači, mogu utvrditi radi li se točno, znači utvrditi točan i jasan predmet zaštite a nije tolika bitna sama forma i ne treba se rigidno robovati formi u tom smislu. Dakle, čl. 6. ovog konačnog prijedloga zakona, propisano je da se žig može sastojati od bilo kakvih znakova osobito riječi, uključujući osobna imena ili crteža, slova, brojki, boja, oblika proizvoda ili pakiranja proizvoda ili zvukova, pod uvjetom da su takvi znakovi prikladni za sljedeće. Razlikovanje proizvoda ili usluge jednog poduzeća od proizvoda ili usluge drugih poduzeća, znači da bi potrošači prvenstveno mogli razlikovati proizvode jednog poduzetnika, od proizvoda drugog poduzetnika i prikazivanje u registru na način koji omogućuje nadležnim tijelima i javnosti da odrede točan i jasan predmet zaštite koji žig pruža nositelju žiga. Znači bitno je da se može utvrditi sadržaj te zaštite zaštite na koji god način je prikladan. Nadalje također bi napomenuo drugi ovaj aspekt, drugi najvažniji aspekt ovog konačnog prijedloga zakona, a to je da se uspostavlja primjereni pravni okvir za zaštitu tradicionalnih izraza za vina, zajamčenih tradicionalnih specijaliteta, oznaka zemljopisnog porijekla i oznaka izvornosti od neovlaštene registracije žigom uvođenjem odgovarajućih apsolutnih razloga sa odbijanjem registracije žigom. Tako je čl. 9. propisano da se između ostalog neće registrirati žigovi koji su isključeni iz registracije u skladu sa zakonodavstvom EU ili međunarodnim sporazumima, kojima se osigurava zaštita tradicionalni izraza za vino. Žigovi koji su isključeni iz registracije u skladu sa zakonodavstvom EU ili međunarodnim sporazumima, kojima se osigurava zaštita zajamčeno tradicionalnih specijaliteta. Na ove razloge Državi zavod za intelektualno vlasništvo pazi po službenoj dužnosti. Znači ovaj posao bitno je u kontekstu hrvatskog gospodarstva. Znači, znamo da je zaštita tradicionalnih proizvoda i općenito prehrambene industrije od strateškog značaja i priznata na kraju krajeva u RH kao takvom i strategijom pametne specijalizacije. Znači proizvodnja h rane tradicionalnih specijaliteta je onda jedna ništa u kojoj Hrvatska može imati kumulativnu prednost u odnosu na firme i proizvođače drugih država članica EU i to je ono područje koje doista trebamo štiti i na svaki način i u tom smislu imati adekvatni pravni okvir i zato ova promjena koju zakon donosi izuzetno važan. … [[Govornik se ne razumije.]] hrane i pića ima značajan udio u hrvatskom gospodarstvu i slovi kao najsnažnija proizvođačka djelatnost po ostvarenim prihodima i broju zaposlenih. Iako je udio izlaza ukupnih prihodima manji nego u drugim industrijskim djelatnostima, u usporedbi s drugim državama članicama EU, udio prehrambene prerađivačke industrije u ukupnom iznosu roba je među najvišim. Znači to još jednom ilustrira ovaj značaj upravo tog segmenta hrvatske industrije i hrvatskog gospodarstva i zbog toga je potreban i pravni okvir koji će adekvatno štiti intelektualno vlasništvo u tom segmentu. To je nešto zbog čega je ovaj zakon izuzetnog značaja i vjerujem da će ga osjetiti i naši proizvođači, naši OPG-ovi i svi ostali koji zapravo sudjeluju u tom proizvodnom procesu. I na kraju svakako bi pohvali pojednostavljenje postupnijih pravila, mi znamo da je EU, sklona, nekad, možda prereguliranju nekih stvari, pogotovo kada se uspoređujemo sa SAD-om, još se sjećam onih priča i dosjetki o propisivanju uredbom o najdulje duljine, najveće duljine krastavaca, oko čega je dosta bilo komentara i posprdnih itd. i zato mi je svaki propis koji EU donosi, a kojom pojednostavljuje procedure, smanjuje taj administrativni teret i teret pravnog okvira na poduzetnike, pogotovo na male i srednje, nešto što se treba pozdraviti. I u tom smislu, mislim da ovaj zakon, koji implementira adekvatne europske propise postiže taj cilj i iz svih navedenih razloga, Klub HDZ-a će ga podržati. Hvala.
Hvala vam. Time smo završili s raspravama u ime Kluba zastupnika, imamo prijave za 2 pojedinačne rasprave, prva je kolegica Vesna Bedeković, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moje poštovanje uvaženoj državnoj tajnici gđi. Ramljak, ravnateljici Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo i svakako njenoj suradnici. Pa evo, kao što je kolega Sokol, onako lijepo, sustavno objasnio i obrazložio ovaj Zakon, ja neću puno dodavati, samo ću, evo, ponoviti neke, evo, točke ovog Zakona za koji smatram da ih je potrebno još jednom dodatno naglasiti, kako bi se, između ostalog, naglasila, dakle, dobra struktura ovog Zakona, dakle, i sve ono što će se Zakonom polučiti odnosno u praksi postići. Evo, kao što je i rečeno, dakle, osnovni predmet ovog Zakona je žig, kao, dakle, isključivo pravo priznato na znak koji služi za razlikovanje proizvoda odnosno usluga jedne od ostalih osoba i to prvenstveno u gospodarskom prometu i, naravno, žigom se zaštićuje, kako ime, tako logotip, neki album, etiketa ili bilo koja druga razlikovna obilježja proizvoda ili usluge, a sam žig, kao što je u Zakonu regulirano, stječe se registracijom na temelju ispitivanja koje obavlja odgovarajuće nadležno tijelo, u ovom slučaju je to u RH Državni zavod za intelektualno vlasništvo i ono što, evo, je dobro, još jednom ponoviti da osnovni uvjet koji neki znak mora zadovoljiti da bi mogao uopće postati žigom jest to da je razlikovan i da nije sličan nekom drugom ranijem žigu i to je osnovni uvjet da bi žig kao takav uopće mogao inzistirati i vlasniku na taj način osigurati isključivo pravo na stavljanje u promet proizvoda odnosno usluga koji su njime obilježeni i u tome smislu valja još jednom naglasiti da sama zaštita žigom zapravo predstavlja učinkovito tržišno sredstvo kojim proizvođači i pružatelji usluga štite sredstva, vlastita sredstva koja su uložili u promidžbu odnosno marketing svojih proizvoda i usluga. I jednako tako smatram bitnim naglasiti da upravo zaštitom same kreacije odnosno dizajna nekog znaka ili logotipa ili neke etikete koja može predstavljati autorsko djelo, da se štiti ujedno i autorsko pravo, čime je onda posljedično zaštićen i sam interes autora i zapravo se u tom smislu žigom kao pravom intelektualnog vlasništva, štite i znakovi kojima se označavaju proizvodi odnosno usluge radi njihovog međusobnog razlikovanja, a onda i razlikovanja pojedinih poduzeća i gospodarskih subjekata na tržištu. Već je rečeno da je u RH ova problematika prvi put regulirana 2003.-će godine, dakle, kada je donesen prvi Zakon o žigu koji je kasnije, tijekom vremena, do, evo danas, imao nekih 5 izmjena i dobro je, dakle, da zbog opsežnosti novih izmjena idemo na novi Zakon, a ne na još jednu u nizu izmjena, tim više što će donošenje ovog Zakona olakšati, zapravo, korištenje sustava zaštite žiga njegovim korisnicima, a kao što sam rekla, u prvom redu, gospodarstvenicima i u tom smislu je i bitno, dakle, još jednom ponoviti osnovne ciljeve ovog Zakona, a to je prije svega unapređenje sustavne registracije i zaštite prava žiga, najprije na teritoriju RH, a onda osigurati komplementarnost ovog sustava, dakle, naše nacionalne zaštite žiga sa sustavima žiga na razini EU i naravno, u tom smislu se i ovim Zakonom i usklađuju naši propisi s nekim propisima u EU, prije svega s Direktivom iz 2015.-te godine. Naravno, ono što bitno je još jednom napomenuti da se ovim Zakonom uspostavlja primjereni pravni okvir i pravna zaštita, što je, evo, i kolega koji je govorio u ime kluba HDZ-a posebno naglasio, a to je pravni okvir zaštite, prije svega, tradicionalnih izraza Naša vina za neke naše zajamčene tradicionalne specijalitete i za oznaku zemljopisnog podrijetla odnosno oznaku izvornosti, dakle, naravno da je to bitna, ono bitno što je potrebno istaknuti upravo kad su u pitanju naši poduzetnici, naši vlasnici obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava na našem području odnosno na području RH, kako u nacionalnim okvirima, tako onda i kroz cijeli teritorij EU, upravo stoga što se nositeljima prava i žiga osigurava primjerena pravna zaštita u odnosu na krivotvorenu robu koja se može naći u tranzitu kroz teritorij EU i naravno svime ovime unaprijediti će se i sustav registracije i zaštite prava na žig, sustav će se učiniti pristupačnijim i ono što ja smatram osobito važnim, na taj način će se utvrditi jasna pravila i postupci koji će osigurati konzistentnost i usklađenost postupanja u području registracije i zaštite žiga kako s pravnim okvirom u EU, tako i međunarodnim pravnim okvirom koji je opet određen Madridskim sustavom. I naravno, posljedično tome onda imamo osiguranu komplementarnost sustava nacionalne zaštite, zaštite žiga na području EU i kad je u pitanju međunarodni promet. Ono što je možda još ovdje dosta bitno naglasiti i evo, podcrtati, da se zakonom ne uvode nikakvi novi postupci, niti nove obveze za naša poduzeća, nego naprotiv, olakšava im se primjena sustava zaštite žita, dakle, u poslovanju i naravno ono što je uz to potrebno reći, da se Zakonom ne uvode nikakve nove naknade, niti bilo kakva nova davanja, niti promjene koje bi zahtijevale prilagodbu poslovanja i s tim povezane nekakve dodatne nove troškove za naša poduzeća i naravno da se onda u tom smislu i očekuju pozitivni učinci na poslovanje gospodarskih subjekata, a isto tako i na tržišno natjecanje zbog upravo ujednačavanja uvjeta za i stjecanje i održavanje i zaštitu prava iz žiga je li, što naravno pozitivno posljedično utječe na veću pravnu sigurnost i konkurentnost naših poduzeća kako na domaćem tako na stranom tržištu, a naravno da nam je svima jasno i potrebno je osvijestiti da se time jača i konkurentnost, a konkurentnost naravno implicira i gospodarski rad, rast i poboljšano zapošljavanje na tržištu. Hvala lijepa.
Hvala vam. Na vaše izlaganje imamo 3 replike. Prvi je kolega Žagar, izvolite.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena kolegice Bedeković, s obzirom da ste cijeli svoj profesionalni život u sustavu znanosti i obrazovanja, prošli ste sve zapravo sve aspekte tog obrazovanja od srednjoškolskog, osnovnoškolskog do visokog obrazovanja i s obzirom da ste bili dekanica, želim vas pitati što mislite je li dovoljno pažnje posvećeno u obrazovnom sustavu na ovu problematiku isključivo sa stajališta gospodarskih prednosti koje donosi ovaj zakon. Jel sam postupak priznavanja autorskih prava od patenta žiga je zapravo i složen postupak, da li naši studenti dobivaju dovoljno znanja vezano za to i trebalo bi, bi li trebalo u tom smjeru učiniti nekakve dodatne korake da se taj postupak približi ljudima jer mnogi inovatori imaju s tim problema, to sam i sam primijetio, imaju ideje, imaju sve, ali ne znaju kako to materijalizirati da se tako izrazim.
Izvolite odgovor na repliku.
Pa uvaženi kolega hvala vam na ovo pitanje, naravno da je evo ovo pitanje relevantno i te kako pogotovo za naše studente osobito za one koji studiraju na onim studijskim programima koji su vezani za poduzetništvo za dakle, njihovu buduću profesionalnu orijentaciju kako za zapošljavanje u gospodarskim subjektima, a još više na samozapošljavanje i naravno informiranost o ovoj problematici ovisi o tome koje studijske programe studiraju. Dakle, ako su u području ekonomije kroz pojedine kolegije su dobro informirani o ovome, međutim u nekim studijskim programima ovih sadržaja nema ili ih nema dovoljno i naravno da smatram i slažem se s vama da je bitno i važno naše mlade dakle, na vrijeme informirati o svemu što ih na tržištu rada čeka, a osobito o načinima na koji mogu zaštiti svoje autorsko pravo i svoje patente, a držim da Hrvatska je zemlja vrijednih, marljivih, mladih, talentiranih ljudi kojima treba dati potporu u tom području.
Hvala. Replika kolega Maras.
Hvala lijepo, kolegica Bedeković ova tema je od izuzetnog značaja, pogotovo za male i srednje tvrtke, ono šta je posebno interesantno je naša pozicija u EU odnosno pozicija malih i srednjih tvrtki da li to zajedničko tržište može na neki način biti njima benefit u izlasku i na svjetsko tržište. Znači sa te strane postavlja se pitanje registracije na koji način registrirati svoj proizvod, kako ga obilježiti gdje je proizveden i sada zanima me vaše mišljenje kako mislite da se reguliraju određene stvari koje su geografski vrlo bitne za Hrvatsku odnosno specifične, a sa druge strane sigurno je za neke naše proizvođače u visoko tehnološkim industrijama je zanimljivije možda da budu registrirane pod europskim okriljem odnosnom zajednicom zemalja, znači tu se isto također treba na neki način naći prostor i u jednoj i u drugoj branši ovisno [[Upadica: Hvala.]] šta je tvrtci zanimljivo.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Nisam sigurna da sam do kraja razumjela vaše pitanje konkretno jer ste dakle naširoko i nadugačko objašnjavali, ali nadam se da ću pogodit dakle, odgovoriti na ono što ste htjeli pitati. U svakom slučaju za naše male i srednje poduzetnike je bilo da ciljaju na domaće tržište nacionalno, bilo da ciljaju na strano tržište, potrebno je stvoriti zakonske pretpostavke da na što jednostavniji, lakši, brži, učinkovitiji i zakonom zaštićeniji način mogu zaštiti svoje proizvode i zaštiti hrvatsku izvornost, kako na domaćem tržištu, tako na tržištu zemalja EU, a naravno i na međunarodnom tržištu izvan teritorija EU. Je li to bilo ono što ste me htjeli pitati?
Hvala [[Upadica: Sve smo se razumjeli.]] i posljednja [[Upadica: Čudno, ali razumjeli smo se.]] zašto bi bilo čudno, al dobro. Posljednja replika kolega Sokol, izvolite.
Hvala lijepa, pa kolegica Bedeković vi ste spomenuli pitanje konkurentnosti na europskom tržištu i to je mislim od izuzetne važnosti to je ključ dugoročnog razvoja hrvatskog gospodarstva. Evo ja bi samo napomenu da je Hrvatska 2013. po Zavodu za statistiku izvozila 72,6 milijardi kuna ukupan izvoz, a 2017. je to bilo 105 milijardi kuna. Znači i od tog iznosa 65% ide u EU, tako da mislim da te brojke pokazuju koliko je nama europsko tržište bitno, a i pokazuje da oni poduzetnici koji neće biti konkurentni na europskom tržištu na tržištu EU koji će gledati samo hrvatsko tržište sa njegovim jednostavno ograničenjima što je malo, malo broj korisnika, manja platežna moć itd. jednostavno neće moći opstati. Pa evo drago mi je da ste to spomenuli, a što se tiče pitanja obrazovanja evo meni je recimo žao da pravo intelektualnog vlasništva se po meni nedovoljno izučava na našim pravnim fakultetima, da ima obveznih predmeta na diplomskom studiju koji dotiču puno manje ljudi pa se nadam da će se i to promijenit u budućnosti.
Hvala vam, izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo što ste ovo primijetili, dakle ja ću ponovno ponovit evo ono što sam i naglasila da nam treba veća pravna sigurnost i između ostalog idemo prema tome i kroz ovaj zakon zato što veća pravna sigurnost jača konkurentnost naših poduzeća na tržištu, a naravno jača konkurentnost implicira onda i gospodarski rast i zapošljavanje i sve ono što uz to ide, a što se tiče intelektualnog vlasništva i prava na intelektualno vlasništvo i reguliranje ove problematike u sustavu znanosti što je izuzetno bitno jer znamo da je znanost motori i pokretač gospodarskog razvoja svake zemlje, tako i Hrvatske. To je kompleksna problematika koja, slažem se s vama, trebalo bi posvetiti puno, puno više pozornosti i prostora, ali i konkretnih akcija.
Hvala vam. Time smo i zaključili raspravu o Konačnom prijedlogu zakona o žigu, drugo čitanje, P.Z. br. 417. O isprika, isprika, isprika, isprika, imamo još jednu pojedinačnu raspravu, kolega Maras. Pardon.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kada vodite vi sjednicu očito brzo stvari idu pa ste ubacili u brzinu, ali red je da se kaže nekoliko stvari iz pozicije, ne samo tehničke, ovo što smo do sada čuli, a što je vrlo važno da se te stvari definiraju, intelektualno vlasništvo, potpis na proizvod, na brand, to je nešto što, je ja bih rekao i temelj moderne ekonomije odnosno prava da koristiš ono što si patentirao ili osmislio i na taj način krađa takvih prava je nešto što je nedopustivo. Ono što je meni posebno interesantno je da raspravimo malo i da kažemo našim ljudima gdje se to Hrvatska nalazi vezano uz potpise Izvorno hrvatsko ili Hrvatska kvaliteta. Znači, imaju određene stvari koje, ja bih rekao su prepoznatljive odnosno po kojima je Hrvatska prepoznatljiva, gdje se trudimo da ta izvornost bude prepoznata i da to bude dodatni plus kvaliteti i našem izvozu i našim proizvodima i sa te strane, naravno dolazimo dosta često i u sukobe sa nekim drugim zemljama koje također svojataju određene stvari i to će tako vjerojatno biti i u budućnosti, ali Hrvatska, koliko ja znam je zaštitila, primjerice svoje zelje, maslinovo ulje, određene sorte vina i još čitav niz stvari koje, po kojima smo vjerojatno na daleko poznati. Rasprava o tome da li razvijati odnosno da li potencirati izvornost odnosno zemlju odakle dolazi neki proizvod i da li to doprinosi kvaliteti prodaje tog proizvoda i prepoznatljivosti u svijetu je vrlo interesantna jer mogu reći da sam osobno sudjelovao na sjednicama Europskog vijeća gdje se vodila rasprava o tome kako će se obilježavati na jedinstvenom europskom tržištu proizvodi koji su proizvedeni u EU. Jedan dio zemalja se snažno protivio tome da piše Made in EU, znači da se jednostavno i dalje nastavi koristiti, primjerice svaka zemlja ponaosob, zbog toga što su imali dominantne određene industrije koje su bile baš kvaliteta, u tim industrijama je bila prepoznatljiva i poistovjećena sa zemljama iz kojih je dolazila. Primjerice, moda iz Italije ili vina iz Francuske i to su bile zemlje koje su forsirale da ostale i dalje mogućnost registracije proizvoda odnosno deklaracije proizvoda gdje je proizveden ponaosob za svaku zemlje, dok su neke druge zemlje koje su imale visokotehnološku industriju i koja je uključivala proizvode iz više zemalja, poput Njemačke, zagovarale nešto drugo. To vam govori da i dalje i u EU, zemlje gledaju svoje interese, odnosno interese njihovog gospodarstva. Isto tako, mislim da bi trebala gledati i RH i na taj način pokušati naći eventualno neki prostor za očuvanje te izvornosti jer mislim da Hrvatska zbija ima na šta biti ponosna. Što se tiče povećanja izvoza i što se tiče zaštite naših prava, dobro je što smo ušli na tržište EU, odnosno što smo postali članica EU koje garantira našim proizvođačima i veću sigurnost i veću dostupnost tržišta i veću prodaje i to se pokazuje iz godine u godinu. Nažalost, rast i sve ono što bi trebalo to pratiti, podrška gospodarstvu nije na onoj razini na kojoj bi mi svi vjerojatno htjeli da bude, s obzirom da smo konstantno na začelju po stopama gospodarskog rasta, bez obzira što se radi o rastu, ali kad se usporediš sa nekim zemljama poput Bugarske, Rumunjske, onda vidiš da su neki koji su bili iza nas jako puno, u biti sada puno ispred nas i polagano nas već prestižu i to je ono što o čemu bi trebali voditi posebno računa u budućnosti. Naravno, apsolutno se slažem s time da uređeno tržište, pa i intelektualno vlasništvo, odnosno sustav koji regulira intelektualno vlasništvo je preduvjet uspješnog i tržišta, a i gospodarstva. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Izvolite, replika.
Hvala lijepo kolega Maras. Slažem se sa stvarno najvećim dijelom vaše rasprave, ali bi trebalo neke stvari staviti i u kontekst. Činjenica je da su neke, druge istočne zemlje bivšeg socijalističkog bloka, srednje i istočne Europe, ušle u EU neke 9 godina prije Hrvatske, a neke 6 godina prije Hrvatske i imali su u tom smislu sve te godine prije nas, znači za korištenje europskih fondova koji su itekako doprinijeli gospodarskom rastu, dok je s druge strane, RH u tom periodu morala se zaduživati da bi izgradila ključnu nacionalnu infrastrukturu po kamatama 6, 7% jer drugog izbora nije bilo, i to je ona razlika koje se onda vidjela i u duljini recesije itd. Tako da mislim da to treba jednostavno spomenuti i ovim putem i još jednom naglasiti zašto je EU važna i koji su sve benefiti od nje.
Odgovor na repliku, g. Maras.
Hvala lijepo. Ja bih bio sretan kad bi to bila točna konstatacija. Znači nije to isključivi razlog, jer kad pogledate, zemlje su ulazile 2007., 6 godina, jedan ciklus, ali nije njihova struktura rasta iz EU fondova, znači to nije niti može biti jedini ključ oporavka gospodarstva, pa tako to neće biti ni u Hrvatskoj. Znači, ni sada nemamo stope rasta koje se generiraju iz priljeva novca iz EU nego imamo stope rasta koje se generiraju iz osobne potrošnje, odnosno jednog dijela razduživanja koje je trajalo 7-8 godina i sad je opet došlo vrijeme kada se, pa to možete vidjeti i po cijenama, primjerice, neko .../nerazumljivo/... tržište koje raste iz dana u dan, opet dolazi do jednog balona, koji će se vjerojatno za 5-6 godina opet ispuhivati. Znači, to su jedni ciklusi i nažalost ovo što govorim, znači usporedba sa ovim zemljama koje sam rekao, Rumunjska, Bugarska, Slovačka nisu nikako povezana sa EU fondovima nego jednostavno drugačijem restrukturiraju, odnosno [[Upadica: Vrijeme g. Maras.]] promjenom određenim reformama koje su one napravile koje Hrvatska nažalost ne radi. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o žigu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 417, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Daje ma na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o žigu, molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 120 glasova donesen Zakon o žigu.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, drugo čitanje, P.Z. br. 407; predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172 u vezi s čl. 190 Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na drugo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državni tajnik, g. Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče HS-a, uvažene saborske zastupnice, uvaženi saborski zastupnici. Prijedlog zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja je ovaj konačan tekst, konačan prijedlog, drugo čitanje. Odredbom čl. 32 Zakona o zaštiti okoliša propisano je svjetlosno onečišćenje kao promjena razine prirodne svjetlosti u noćnim uvjetima uzrokovana unošenjem svjetlosti proizvedene ljudskim djelovanjem. Problem svjetlosnog onečišćenja prisutan je u globalnim razmjerima, pa tako i kod nas u RH. Pitanje pravnog uređenja svjetlosnog onečišćenja u našem okruženju riješeno je na razne načine, dakle u pojedinim pokrajinama u Italiji, u Sloveniji je to riješeno zakonodavnim okvirom, dok se u ostatku Europe propisuju, primjenjuju usuglašene norme, standardi, preporuke o izvedbi vanjske i javne rasvjete. Ovim izmjenama zakona mi smo predložili dakle, zakon je donesen 2011. godine. Mi smo ovdje zahvatili u korekciju i modificiranje određenih pravnih instituta koje je naprosto nametnula praksa. Naime, cilj zakona je zaštita od svjetlosnog onečišćenja uzrokovanog emisijama svjetlosti u okoliš iz umjetnih izvora svjetlosti kojima su izloženi ljudi, biljni i životinjski svijet u zraku i u vodi, to je bitno napomenuti, prirodna dobra, kao i noćno nebo uz korištenje energetski učinkovitije rasvjete. Definirane su, naime, emisije svjetlosti u okoliš na koje se odredbe zakona ne primjenjuju i to je već definirano čl. 3, zbog svojih specifičnosti, ali uređenosti tih emisija drugim propisima, a kao i povremenoj funkciji .../nerazumljivo/... rasvjetnih tijela kao npr. rasvjetljivanje proizvodnog pogon i energetskih objekata, uklanjanja posljedica elementarnih nepogoda i pred drugim izvanrednim događajima i okolnostima, sigurnosne rasvjete, vojnih, obrambenih ili zaštitnih djelatnosti na područjima za potrebe obrane, zaštite, spašavanje, pomoći od prirodnih i drugih nepogoda. Isto tako se ovaj zakon ne primjenjuje na signalizaciju u zračnom, cestovnom, željezničkom prometu, pomorskom prometu i prometu na unutarnjim vodama u skladu s posebnim propisima. Daju se, isto tako, definicije, odnosno značenje pojmova kojima je uređeno ovo područje kao i obveznici primjene mjera zaštite od svjetlosnih onečišćenja i to su jedinice lokalne samouprave, grad Zagreb, pravne i fizičke osobe u svojstvu operatora rasvjete, projektanti projekata rasvjete, investitori, nadzorni inženjeri i izvođači rasvjete. Ta obaveza je riješena čl. 6. Definirane su obvezne mjere zaštite od svjetlosnog onečišćenja u čl. 8. Definirane su obveze i način postupanja operatora rasvjete koji je odgovoran za upravljanje vanjskom rasvjetom i koji je dužan osigurati ugašenost vanjske rasvjete tijekom dane uz propisane iznimke kao što su npr. loši vremenski uvjeti ili potrebe zaštite objekata. Dodatno su definirane zabrane koje se između ostalog odnose i na upotrebu svjetlosnih snopova, bilo kakve vrste ili oblika ili njihovo usmjeravanja prema nebu ili prema prirodnom vodnom tijelu. Rasvjetljavanje otvora, dakle prozore i vrata zaštićenog ili stambenog prostora vanjskom rasvjetom, što je bitno napomenuti. Isto tako, zabrane se odnose na ugradnju i postavljanje svjetiljki mimo propisanih odredbi. Definirano je da se radi čuvanja ekosustava i bio raznolikosti u zaštićenim područjima postavljaju svjetiljke korelirane temperature, boje svjetlosti ispod 2200K. Zakonom je uređeno planiranje, gradnja, održavanje i rekonstrukcija vanjske rasvjete. Isto tako, u cilju optimalizacije i boljeg planiranja definirano je da jedinice lokalne samouprave odnosno grad Zagreb izgrađuju plan rasvjete kojim se za svoje administrativno područje planira izgradnja iste. Plan rasvjete podloga je za izgradnju akcijskih planova i projekata vanjske rasvjete. Akcijskim planom planira se gradnja nove rasvjete usklađene i usklađenja postojeće javne rasvjete u vlasništvu jedinica lokalne samouprave i grada Zagreba, odnosno operatora vanjske rasvjete s odredbama ovog zakona. On je stručna podloga za izradu projekata gradnje i rekonstrukcije vanjske rasvjete u jedinicama lokalne samouprave. Upravni nadzor nad provedbom ovog zakona provodi ministarstvo. Isto tako, definiran je inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona, pa je za njegovu provedbu nadležna inspekcija za područje zaštite okoliša, elektroenergetskog sektora i tržišna inspekcija. Dodatno se uvode ovlaštenja za postupanje komunalnog redaka koji je ovlašten da operatoru rasvjete naredi gašenje rasvjete i daljnju uporabu ukoliko ista ne udovoljava odredbe ovog zakona u dijelu kojim se definiraju zabrane korištenja, eto naročito čl. 11. Prijelaznim i završnim odredbama uređeni su rokovi za donošenje podzakonskih akata koji je dužno donijeti za potpunu primjenu odredbi ovoga zakona dakle bi inspekcija mogla postupati, bitno je donijeti pravilnik kojim se propisuje obvezni način i uvjeti upravljanja rasvjetljavanjem, pravilnik kojim se propisuje način mjerenja rasvijetljenosti okoliša i pravilnik kojim se definira sadržaj, format i način dostave plana rasvjete i akcijskog plana. Također, definiran je prelazni period za usklađivanje postojeće javne rasvjete s odredbama ovoga zakona koji iznosi 12 g. od donošenja podzakonskih akata. Dakle dodatno se ovim zakonom osigurava zaštita ljudskog zdravlja, biljnog i životinjskog svijeta kao i racionalno korištenje prirodnih dobara i energije. Za provođenje ovog zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva u proračunu, on je bio na e-savjetovanju sa zainteresiranom javnošću od 11. lipnja do 10. srpnja 2018. g. i ovdje bih ja napomenuo da je prijedlog ovog zakona radila isključivo stručna skupina koja osim nadležnih ministarstava, bili su predstavnici Hrvatskog zavoda za norme, HGK-a, Hrvatske obrtničke komore, Hrvatska udruga poslodavaca, Hrvatska komora zdravstvenih radnika, Hrvatski astronomski savez i predstavnici Udruge za zaštitu noćnog neba. Između prvog i drugog čitanja, prihvatili smo sve sugestije koje su poslane u ministarstvo, mijenjali smo članak 2., dodan je izričaj speleološkim koji se dodatno definiraju prirodni podzemni objekti u skladu sa Zakonom o zaštiti prirode, u članku 5. izvršena je korekcija pojma ekološki prihvatljive svjetiljke. U djelu koji se odnosi na maksimalno koreliranu temperaturu, boja koja je sada 3000 K te je dodano ograničenje vezano uz samu živu, naime zabranjuje se korištenje svjetiljki koje su sebi imaju bilo koji element žive. U članku 12. dodan je novi stavak kojim se propisuje da se planom rasvjete definiraju područja na koja se odredbe ovog zakona osim stavke o zabranjenom rasvjetljavanju ne primjenjuju na rasvjetna tijela odnosno svjetiljke i člankom 20. dopunjena je nadležnost komunalnoga redara. Odbor za zaštitu okoliša i prirode u Hrvatskom saboru na isti prijedlog i ovih izmjena i dopuna zakona nije imao primjedbi. Hvala vam.
Hvala i vama, g. Žagar replika.
Hvala potpredsjedniče. Više je pitanje nego replika. Uvaženi državni tajniče, možda mi je to promaklo, kad govorimo o planu rasvjete koji je onda podloga za akcijski plan i kasnije za projektiranje jer projekt izgradnje rasvjete mora biti u skladu sa planom rasvjete a dva ministra će definirati pravilnikom. Jel' u ovom trenutku poznato tko će moći izrađivati te planove rasvjete? Dal' će to biti ovlaštenici ili će to biti inženjeri koji do sad rade i koliko će to troškove iziskivati za jedinice lokalne samouprave, dodatne troškove su smislu postojećih dosadašnjih rješenja, imate li taj podatak? Hvala.
Odgovor, g. Horvat.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče Žagar. Dakle, plan rasvjete kao dokument koji mora biti usuglašen sa prostorno-planskom dokumentacijom, zamišljeno je po konceptu ovoga zakona da izrađuju jedinice lokalne samouprave svojim kadrovskim kapacitetima jer naprosto po našem viđenju stvari taj plan rasvjete nije složen dokument koji oni ne bi mogli raditi. Dakle on nije toliko složen da bi se njegova izrada morala dati nekome vanjskom suradničkom tijelu ili ovlaštenoj nekoj tvrtci. Inače pravilnik će donijeti ministar koji će u roku godinu dana propisati minimalni sadržaj toga plana rasvjete. Dakle kad se budu pravilnikom definirali sadržaji onda će lokalna samouprava iz tog sadržaja moći sama raditi svoji autonomni plan rasvjete. Hvala.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, prelazimo na raspravu najprije po klubovima, g. Mato Čičak ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče, drage kolegice i kolege saborski zastupnici. Od donošenja Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja prošlo je više od 6 g., u tom razdoblju stupile su na snagu mnoge izmjene i dopune o aktima na području gradnje, prostornog uređenja i energetike. Također na snagu su stupile i izmjene u ostalim bitnim aktima za ovaj globalni problem. Sukladno tome, danas se raspravlja o konačnom prijedlogu ovoga zakona koji je vrlo važan za biljni i životinjski svijet a na kraju će pridonijeti poboljšanju ljudskog zdravlja. Danas se često kaže kako su problemi globalni no ovaj doista i jest globalan a svega nekoliko zemalja ga uspješno rješava. Nepostojanjem direktive koja bi točno odredila zaštitu od svjetlosnog onečišćenja samo donošenjem novoga zakona, postiže se veliku važnost što će dodatno pripomoći da Hrvatska bude jedna od vodećih zemalja EU-a koja ima propise mjere zaštite okoliša od svjetlosnog onečišćenja. Predmetnim zakonom utvrđuje se zaštita od svjetlosnoga onečišćenja koje obuhvaća obveznike mjere zaštite, način utvrđivanja dopuštenih vrijednosti, rasvjetljavanja kao i njihovo ograničenje i zabranu. Također obuhvaćeni su i sami uvjeti rasvijetljenosti okoliša kao i druga pitanja radi smanjenja svjetlosnog onečišćenja okoliša. Cilj koji je u prijedlogu zakona je zaštita od svjetlonosnog onečišćenja uzrokovanom emisijom svjetlosti u okoliš iz umjetnih izvora svjetlosti kojima su ponajprije izloženi ljudi a zatim biljni i životinjski svijet kako u zraku tako i u vodi. Želi se spriječiti nastajanja prekomjernih emisija svjetlosti, smanjiti postojeću rasvijetljenost okoliša na dopuštene vrijednosti. Zakonom će se zabraniti bilokakve vrste upotrebe svjetlosnog snopa usmjerene prema nebu kao i prema prirodnom vodnom tijelu. Počet će se ugrađivat ekološki prihvatljive svjetiljke koje će se postaviti tako da ne svijetle u horizont ili iznad njega već će biti usmjerene u prometnice. Nema smisla da postoji javna rasvjeta koja istovremeno svijetli tamo gdje treba i tamo gdje ne treba. Zaštita okoliša provodit će se tijekom noći te danonoćno u prirodnim podzemnim objektima. Cilj je smanjiti potrošnju električne energije. Što se tiče rokova, predloženo je usklađivanje postojeće infrastrukture javne rasvjete u idućih 10 godina. Jedinice lokalne samouprave bit će dužne izraditi plan rasvjete i akcijski plan gradnje i rekonstrukcije vanjske rasvjete unutar godinu dana od stupanja na snagu Pravilnika koji će donijeti ministar. Istim Pravilnikom predviditi će se mjerenje i način praćenja rasvijetljenosti okoliša. Važno je napomenuti kako opravdanost ovog Zakona leži u uštedama koje će se postići primjenom standarda, te u zaštiti okoliša od svjetlosnog onečišćenja. Samim donošenja Zakona neće se povećati sredstva potrebna za provođenjem mjera zaštita jer će biti dovoljna sredstva koja su već osigurana u okviru državnog proračuna RH. Ponovit ću kako i Zakon o zaštiti okoliša definira svjetlosno onečišćenje kao promjenu razine i prirodne svjetlosti u noćnim satima uzrokovanu unošenjem svjetlosti proizvedenim ljudskim djelovanjem. Stoga donosimo ovaj Zakon kojim ćemo pridonijeti dugoročnoj zaštiti i očuvanju okoliša. Spomenut ću još da upravni nadzor nad primjenom Zakona koji će provodit Ministarstvo zaštite okoliša i energetike, a inspekcijski nadzor ovog Zakona provodit će inspekcije koje su nadležne za područje zaštite okoliša u području nadzora ispunjavanja propisanih obaveza jedinica lokalne samouprave. Prilikom nadzora, posebno naglasak stavit će se na izvršenje obaveza i provedbu mjere zaštite od svjetlosnog onečišćenja, te praćenja stanja rasvijetljenosti okoliša propisanih ovim Zakonom, kako bi se utvrdili da svi u skladu sa svojim mogućnostima provode mjere zaštite okoliša. Uz to, uvodi se i nadzor komunalnog redara koji je nadležan za nadzor izvršavanja obaveza i provedbu mjera propisanih ovim Zakonom, a iste mjere nisu u nadležnosti inspekcije. Ovlasti komunalnog redara, kao i njihov način i postupak obavljanja nadzora, propisani su ovim Zakonom, ali i Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Predlažemo da komunalni redar ovlasti za donošenje rješenja kojim će se odrediti mjere i rok za otklanjanje utvrđenih nepravilnosti, kako bi se procedura ubrzala, a samim tim provedba ovog Zakona. Svjetlosno onečišćenje popratna je pojava u razvoju društva. Trebamo povećati našu svjetlost i zaštititi okoliš od ovog onečišćenja bez obzira na to što mnogi ne primjećuju, ovo je veliki problem, globalan i potrebno je promjenom Zakona prilagoditi mogućnosti, kako lokalnih samouprava, tako i Grada Zagreba, pa i svih onih koji obavljaju djelatnost rasvjetljavanja s jednim ciljem, a to je dugoročna zaštita našeg okoliša. Hvala na pažnji.
Hvala i vama. Idemo dalje, g. Tomislav Saucha, ispred kluba zastupnika HNS-a.
Hvala lijepa g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, svjetlosno onečišćenje je veliki problem modernog doba, kao što je rekao maloprije kolega. Svjesni smo također da je prizor zvjezdanog neba postao sve rjeđi, da je rezerviran gotovo isključivo za dijelove RH koji su ili jako slabo napućeni ili, recimo, za pućinske otoke gdje nema takve vrste svjetlosnog onečišćenja kao što ima u velikim urbanim sredinama u Zagrebu, … [[Govornik se ne razumije]] recimo iz najljepšeg vremena, iz najčišćeg zraka, zvijezde gotovo i ne vide. No, nije samo nedostatak zvjezdanog neba problem, nego i činjenica da svjetlosno onečišćenje, kao i svako drugo onečišćenje, nepovoljno djeluje na ljudsko i životinjsko zdravlje i cjelokupan okoliš. Pretjerana je i nepotrebna rasvjeta također ekološki neprihvatljiva iz razloga prekomjerne upotrebe energije i troškova koji iz toga proizlaze za jedinice lokalne samouprave, kao i za razno razne druge pravne i fizičke osobe. Kako u ovom… [[Govornik se ne razumije]] jedna Direktiva, EU Direktiva, dobro je da se donosi jedan ovakav Zakon koji će sigurno, usprkos možda nekim manjim propustom, poboljšati situaciju. Cilj ovog Zakona je zaštita od svjetlosnog onečišćenja uzrokovane emisijama svjetlosti okoliš iz umjetnih izvora svjetlosti kojima su izloženi ljudi, biljni i životinjski svijet u zraku i vodi, prirodna dobra, kao i noć na nebu uz korištenje energetski učinkovite rasvjete. Ovim se Zakonom, dakle, to je bila definicija Zakona, ovim se Zakonom uređuju također i iznimke tj. emisije svjetlosti na koje se odredbe ovog Zakona ne primjenjuju zbog svoje specifičnosti, ali i činjenice da te emisije da su definirane drugim propisima. Možda ovih iznimaka ima i previše da bi se postigla puna svrha donošenja ovog Zakona. Tako npr. u čl. 3. st. 2. kao iznimka navedena je rasvjeta nepokretnih kulturnih dobara, što na određenom lokalitetu, na kojem je takvih kulturnih dobara puno, može dovesti do velike količine svjetlosnih emisija. To su npr. centri velikih gradova, također, recimo, pa većina gradova na Jadranu, na obali, ima stare jezgre koje su prepune zaštićenih kulturnih objekata koji su osvijetljeni, dakle, na neki način, mislim da bi to možda mogao biti veliki problem ako se na njih ne budu primjenjivale odredbe ovoga Zakona. Iako svjesni smo da je ovo sada drugo čitanje, da je to trebalo možda, ne kroz razgovore, sa predlagateljem i ranije rješavati, ali evo, bolje da se sada u to ukaže, nego da se uopće na to ne ukaže. Također u točci 6. ovoga članka navodi se da rasvjeta morskih luka i lukovertilnih voda bez ikakvog daljnjeg određivanja, dakle, luke, u ovom slučaju mogu biti luke nautičkog turizma, za njih se po ovakvoj definiciji ne bi primjenjivale odredbe ovog Zakona, a mi se slažemo da za komercionalne luke gdje se mora vršiti utovar i istovar nekog određenog tereta, osjetljivog recimo, smrznutih proizvoda u svako doba dana i noći da za takve komercionalne luke postoji potpuno opravdana potreba za svjetlosnim, znači, za emisijama svjetlosti, dakle, rasvjetom. Smatramo da bi izostavljanjem tj. izdvajanjem luka nautičkog turizma iz primjene ovog Zakona moglo doći do većeg svjetlosnog onečišćenja i to upravo na onim pozicijama koje su na neki način i najranjivije tu govorimo o otocima i dijelovima obale, koji su po samoj prirodi stvari, doduše ne sve luke nautičkog turizma, ali neke od njih su zaista na lokalitetima koji su možda posljednje još oaze nedirnute ovako specifičnom vrstom onečišćenja, ne znam da li je ikad itko bio po nekim od naših marina, recimo na otoku Žutu, iako ja vjerujem da tamo sasvim sigurno neće sama uprava te marine dozvoliti da se, ne znam, stave nekakvi reflektori, ali recimo takve, takve manje luke, tu nautičkog turizma bi morale biti ustvari podvrgnute još i strožem nadzoru nego ostale obzirom kao što sam rekao da se ovdje radi o nekim zadnjim netaknutih oazama Hrvatske koja su nezagađena ovom vrstom onečišćenja. Naime, svako onečišćenje nepovoljno djeluje na ljudsko i životinjsko zdravlje, pa tako i svjetlosno onečišćenje. U čl. 5. ovog zakona se definiraju pojedini pojmovi pa se tako navodi da ekološki prihvatljivo s etikom, izvor svjetla sa maksimalnom temperaturom boje od 3000 K. Sad, ako je netko nedavno radio nekakvu renovaciju ili barem mijenjao žarulju u bilo kojem dijelu stana, vidio je da, pošto se više ne mogu kupiti ove konvencionalne žarulje sa Volframskom niti, nego se kupuju LED ili halogene žarulje. Oni imaju te oznake topline boje, znači Kelvina, znači 3000 K je izuzetna bijela, hladna svjetlost sa velikim udjelom plave boje u spektru, a dokazano je u znanstvenim istraživanjima, liječničkim istraživanjima da upravo taj plavi dio spektra izrazito nepovoljno djeluje na ljudsko zdravlje, pogotovo da ometa znači redovite i normalne cikluse sna. Dakle, kada gledamo dakle, da je ovdje to zabranjeno, dakle, smatra se da je to gornja granica temperature koja se ne bi smjela, tj. iznad koje se ne bi smjelo ići. Dolazimo do zaključka da će se u stvari u javnoj rasvjeti, koja je tu najčešća izvor tog onečišćenja koristiti, mogu se koristiti dakle rasvjetna tijela koja emitiraju ovakvu hladnu boju svjetlosti koja može dovesti do zdravstvenih problema. Da je to tako, pokazuje i čl. 11 i st. 4 toč. 10 ovoga zakona i čl. 11. st. 5. toč. 10 ovoga zakona gdje se upravo za zaštićena područja radi očuvanja ekosustava i bio raznolikosti predviđa da se ne bi smjele koristiti rasvjetna tijela koja imaju tu temperaturu boje preko 2200 K. Dakle, očito je prepoznata ta korelacija između topline, tj. hladnoće, kako bi to već nazvao svjetla i učinaka na okoliš i zdravlje čovjeka i životinja. Na kraju krajeva, to je i razlog zašto se i donosio ovaj zakon pa mislim da bi evo mogli oko toga malo razmisliti, možda nema potrebe da se ide sa amandmanima, ali u svakom slučaju trebalo bi paziti da ta boja bude što je moguće prirodnija. Evo kada večeras ćete ići, ili sutra ili neki dan kući, kad se spuštate dolje niz Mesničku ulicu možete pogledati kako je primjer loše napravljene javne rasvjete, gdje su standardne žarulje zamijenjene nekakvim groznim LED žaruljama koje, mislim, ne želite pogledati direktno u to, ostat će vam, 20 točkica zapečenih u pamćenje jer ta rasvjeta osim što je neprirodna, mislim i daje tu neprirodnu boju, vrlo je slaba s druge strane, loše osvjetljava i daje jedan neprirodan osjećaj kada se čovjek šeće ili hoda po tim ulicama. Ali ja govorim o tome da neke od ulica na ovdje tu u okolici ovog visokog doma, kao da su poslušali i najgorljivije pobornike zabrane tj. zaštite okoliša od svjetlosnog zagađenja pa u njima uopće javne rasvjete niti nema pa građani moraju hodati sa lampama u ruci, ali da ne skrenem na lokalne teme koje to u zadnje vrijeme dosta popularno u ovom visokom domu, vratio bih se nazad dakle na ovaj zakon. Znači, htio bih još reći da ovim zakonom su definirani obveznici primjene mjera zaštite od svjetlosnog onečišćenja. To su jedinice lokalne samouprave i grad Zagreb, pravne i fizičke osobe u svojstvu operatera rasvjete. Također, definiraju se i obvezne mjere zaštite od svjetlosnog onečišćenja, dakle, kako bi joj trebale biti postavljene te rasvjetna tijela, pod kojim kutevima, dakle zabrana da se, znači zabrana da se taj, sprečavanje da taj svjetlosni snop ne ide iznad horizonta, dakle. Također je propisano da jedinica lokalne samouprave odnosno grad Zagreb moraju izraditi plan rasvjete prilikom rekonstrukcije nekih rasvjetnih tijela i da u svakom slučaju moraju imati jedan plan rasvjete koje donosi predstavničko tijelo jedinice lokalne samouprave koji bi trebao biti predstavljen znači u postupku savjetovanja sa zainteresiranom javnošću na mrežnim stranicama lokalne samouprave i grada Zagreba što smatramo da je dobro jer smatramo da građani moraju na jedan dostupan i transparentan način imati uvide i to kako će se postaviti javna rasvjeta i na koji način će se jedinice lokalne samouprave kao operater znači nositi sa tim velikim problemom onečišćenja okoliša od strane sa svjetlosnim onečišćenjem. Dodatno su se uvele i ovlasti za postupanje komunalnih redara koji će biti ovlašteni operateru rasvjete, narediti gašenje rasvjete ako ista ne udovoljava odredbama ovoga zakona. Eto ja se, tj. mi se nadamo da će primjena ovog zakona dovesti do toga da u nekom, ne znam, određenom periodu više ne bude nevjerojatno i nemoguće da se iz određene urbane sredine vidi pokoja zvijezda i da to ne bude isključivo samo rezervirano samo za nenaseljena područja Hrvatske i za naše prekrasne otoke. Mislimo da je to ne samo pitanje neke, ne znam kako bih rekao to, ne estetike niti ljepote nego pitanje ljudskog zdravlja i nužnosti i uz neke manje zamjerke Klub HNS-a smatra da se radi o dobrom zakonu i koji će sigurno doprinjeti smanjenju svjetlosnog onečišćenja i zbog će ga klub HNS-a i podržati. Hvala lijepa.
Hvala i vama. S nama su učenice i učenici Prve varaždinske gimnazije. Pozdravimo ih s pljeskom, drago nam je da ste s nama… [[Pljesak]] Idemo dalje sa raspravama. Gđa. Anka Mrak Taritaš ispred kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege, pred nama je u drugom čitanju Zakon o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja. Klimatske promjene su činjenice. Klimatskim promjenama se u smislu onog što imamo prilike i vidjeti, biljni i životinjski svijet prilagođuje. Prilagođivati će se i morati će se prilagoditi i čovjek. Jedna od stvari je u smislu migracija, kada o tome raspravljamo, ono što se govori, govori se da će slijedeći val migracija biti val migracija zbog klimatskih promjena jer ako će netko trebati dva ili tri dana više doći do pitke vode, to će biti jedan od razloga što će napustiti mjesto gdje živi. Ali u kontekstu klimatskih promjena, dobro se uvijek vratiti na temu, a tema je svjetlosno onečišćenje. Jednako tako kad gledate slike zemlje i kad gledate slike pojedinih kontinenata, po svjetlosnom onečišćenju odnosno po tome kako gdje svijetli, točno možete vidjeti kako koji dio zemlje funkcionira, što se tu dešava i koja je tu priča. Ja se moram sjetiti pred jednom 10.-tak, 15.-tak godina, ima tome sad i 15.-tak godina, kada su rađene autoceste, onda je, između ostalog, jedna od stvari na našim autocestama su bili tzv. zeleni mostovi. Mi smo tad bili u dosta velikim neznanjima vezano uz zelene mostove koji su rađeni za prijelaz životinja, pa su bili krupna, krupne životinje, sitne životinje i tada je jednako tako po prvi put, moram priznat, sam se susrela sa temom svjetlosnog onečišćenja. Kad se vozite bilo kojom autocestom, vi točno vidite dijelove koji su posebno osvijetljeni, uvijek su, osvijetljeni su vijadukti, osvijetljeni su, osim pratećih uslužnih objekata, osvijetljena su tamo prostor i kad morate skrenut i kad morate izać, oni su osvijetljeni zbog vozača, zbog nas da se u noći možete snaći, ali to ima sigurno posljedicu i na biljni i na životinjski svijet i to je jedna od rasvjeta koja relativno brzo se mora mijenjati i tad dolazimo do teme gradova. Naši gradovi se na različiti način odnose prema tom problemu. Ima gradova koji zaista vode računa u smislu rasvjete koju koristimo, ima gradova koji to idu nešto sporije. Dakle, uvijek se nekako, moram priznat, referiram na Grad Zagreb i na priču koja je bila i koju ste mogli vidjeti, Grad Zagreb je angažirao posebnu tvrtku koja se bavila i koja se još uvije bavi problemom osvjetljenja pojedinih ulica u Gradu Zagrebu, problemom promjena žarulja i onda kad vidite koji su to iznosi, ostanete malo iznenađeni i malo zabezeknuti, čak štoviše, ova jedna stabilna koalicija koja je i u Saboru i u Gradu Zagrebu, HDZ-a i g. Milana Bandića je na temu Održavanja javne rasvjete u Gradu Zagrebu, bila pred pucanjem, to je nešto što u nekoliko navrata u Gradskoj skupštini nije prošlo da se javnom rasvjetom u Gradu Zagrebu bavi pojedina tvrtka i onda je bilo spasonosno rješenje Zakon o komunalnoj djelatnosti koji je rekao da o tome više ne odlučuje predstavničko vijeće, nego odlučuje gradonačelnik sam i to je bilo spasonosno rješenje u Gradu Zagrebu jer je to bila tema o kojoj je jedno četiri, pet puta je na Gradskoj skupštini nije prošlo da u Gradu Zagrebu imate Holding sa 10 000 zaposlenih, gdje imate ljude koji se mogu baviti s tim da uzimate jednu tvrtku koja će se baviti održavanjem rasvjete, javne rasvjete u Gradu Zagrebu, ali to je nešto što u principu spominjemo usput, nešto što je tema je slijedeće, dakle, postoje, imamo Zakon, na temelju Zakona na način na koji je ovdje definirano, bit će potrebno donijeti podzakonske akte i onda imamo kaže, usklađivanje postojeće javne rasvjete s Odredbama ovog Zakona, rok će biti prijelazni period 12 godina od donošenja podzakonskih akata. I sad kad to pročitate, čini vam se 12 godina, 12 godina u smislu izbora, to su vam tri mandata, to su vam tri mandata nekog gradonačelnika ili tri mandata nekakvog zastupničkog tijela, to je tih 12 godina u kojima će se morati prilagoditi. Pitanje je što će sve biti kroz tih 12 godina. A zašto to sve zajedno govorim? Ovo je jedan Zakon kad ga čitate i kad malo uđete u njega, čini vam se okej, dakle, svjetlosno onečišćenje, svi smo svjesni problema koji je. U redu je u odnosu na neke Odredbe i usklađenje s propisima EU, u redu je zaista da se o tome brinu gradovi jer kad uzmete druge Propise i Zakone, to je nadležnost, dakle, to je komunalna problematika koja je nadležnost gradova, u redu je da RH ima u svom zakonodavstvu dobar odnos prema problemu koji je vezan uz zaštitu okoliša i imat ćemo jedan pristojan Propis i onda će nam se desiti ono što nam se uvijek dešava, razlika između tog pristojnog Propisa i stvarnosti. Dakle, imamo 12 godina za prilagođavanje, što je u smislu planiranje i svega dobro. I onda jedno od pitanja, koliko zemalja EU je do sad donijelo takav Zakon? Ja sam to pitala i na prvom čitanju na Odboru i onda se ispostavilo da je to svega nekoliko. Ja mislim da smo Hrvatska, da je prva od tih zemalja koja će kroz Parlament taj Zakon donijet. Zašto žurimo? Zašto smo sad odlučili s tim zakonom tako brzo ići. Tu postoji uvijek i nekakav razlog koji može biti opravdan. Recimo ako mi na tržištu ili pripremamo se imati u smislu gospodarstva, nekoliko tvrtki koji će proizvoditi neke stvari koje su vezane uz mogućnost takve rasvjete, onda to ima smisla. Da si donesemo zakon i da na taj način potičemo razvoj domaćeg gospodarstva, potičemo razvoj poduzetništva pa ćemo biti evo prvi, mislim da dobro čitam. Dakle nekoliko ih zemalja EU-a imalo u raspravi ali ajde da budem do kraja poštena, možda jedna od prvih. Imat ćemo taj zakon. Moći ćemo se pohvaliti, znate ono kad stavljate recke, evo mi smo tu recku napravili i donijeli. Ako iza toga stoji zaista težnja i mogućnost za razvoj gospodarstva, da se tu naše gospodarstvo može razvijat, da se mogu možda nekakva proizvodnja otvarati, sve ok, napravili smo to pa ćemo biti prvi, pa ćemo onda to možda nam je dobar izvozni proizvod ali ako to radimo samo zbog jednog slučaja, ako radimo ne daj bože zbog nekog nepoznatog razloga ili zbog nekih vrlo zanimljivih interesa, onda se pitamo zašto. Imamo niz propisa koje je valjalo, s kojim tapkamo, koje ne donosimo a baš ovaj propis idemo prvi donijet. Mi ćemo kao klub GLAS-a i HSU-a biti suzdržani. Bit ćemo suzdržani na ovo, suzdržani ste u trenutku kad nemate baš razloga previše biti za, nemate najčvršće moguće argument da budete protiv ali imate osjećaj da ipak je tu nešto što vam ne bi do kraja bilo prihvatljivo. Da budem poštena do kraja, u smislu propisa i u smislu što piše, sve ok, odnos prema prostoru, odnos prema zaštiti okoliša, dajemo 12 g. za prilagodbu, dakle sve u redu ali pitanje je suštinsko, zašto žurimo s tim, što ćemo s tim dobiti, dal nije bilo pametnije još možda malo pričekati pa vidjeti sve neke stvari i pritom ja nemam ni problem da se donosi neki propis i donosi neki zakon, pa po putu ustanovite ili utvrdite da nešto nije bilo dobro pa da radite izmjene i dopune, ali ovdje je dosta tih nepoznanica i dosta tih priča. Tm više kad gledate malo Zemlju iz zraka i kad gledate Hrvatsku, točno možete vidjeti po onim točkicama, točno ne mora vam nitko reći koji je najveći grad u Hrvatskoj, kako gradovi stoje, koji su vam dijelovi Hrvatske koji su zapravo opustošeni gdje više nema ljudi i gdje zaista su ljudi otišli i pitanje je kad će se vratiti pa su to slike koje treba koristiti, treba koristiti u smislu uopće ideje, projekte i strategije nekakvog demografskog oporavka Hrvatske ali to je jedna druga tema i nema potrebe da ovu govornicu na ovoj temi koristim za ovo, jasno sam rekla stav našeg kluba, hvala lijepo.
Hvala i vama. Sad ćemo prijeći na pojedinačne rasprave, ima samo jedna, g. Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče, uvaženi g. državni tajniče, uvažene kolegice i kolege. Naravno da podržavam inicijativu za donošenjem ovog zakona zato što smatram da je svjetlosno onečišćenje jedan od vidova onečišćenja o kojima se u javnosti nedovoljno govori i nedovoljno razumije koje su njegove posljedice. Svjetlosno onečišćenje naravno utječe na primjerice mogućnost da se bavimo određenim znanstvenim djelatnostima kao što astronomija koje mi je naravno jako da je astronomsko društvo sudjelovalo u donošenju ovog zakona ali svjetlosno onečišćenje ima direktne posljedice po biljni i životinjski svijet. Svjetlosno onečišćenje dovodi do promjena u ponašanju raznih životinjskih vrsta, do promjena u rastu biljaka, ali isto tako svjetlosno onečišćenje pogotovo u gradovima dovodi i do promjena u bioritmu mnogih ljudi. I ako govorimo o onima koji možda nemaju mogućnost da primjerice zbog tog što žive u nekim jeftinijim objektima ili tako dalje, nemaju mogućnost potpuno izolirati ulazak svjetla u njihove stambene jedinice, to dovodi do poremećaja u snu a poremećaj u snu znamo uzročnik je mnogih opakih bolesti. Zbog toga, bez obzira na potencijalne možda nečije interese, ja moram pozdraviti donošenje ovog zakona i s te strane ga podržavam. Međutim, smatram da ovaj zakon ima nekoliko nedostataka zbog čega smo moji kolega Tomić i ja podnijeli niz amandmana kojima želimo pomoći da se ovaj zakon popravi pa ću u ovoj raspravi iskoristiti priliku kako bi obrazložio neke od njih i počet ću redom. Člankom 3. stavkom 1. ovog zakona, predviđen je niz situacija od kojih se izuzimaju od primjene Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja. Neke od tih situacija su potpuno logične. Primjerice, signalizacija u prometu. Pa naravno da signalizacija u prometu koja je direktno usmjerena na zaštitu ljudskog života, ljudskog zdravlja mora biti izuzeta iz ovog zakona. Isto tako i sigurnosna rasvjeta. Možemo debatirati o obrambenim objektima, u nekim zemljama je pitanje svjetlosnog onečišćenja koje dolazi od obrambenih objekata vrlo velika tema ali s obzirom na činjenicu da j broj obrambenih objekata u RH smanjen bez obzira na namjene ministra Krstičevića da vojsku rasprostri diljem RH, mislim da je i ovo nešto što je logično da bude kao izuzeće. Međutim ono što nije logično da bude izuzeće od ovog zakona je potpuno izuzeće primjene zakona na proizvodne pogone. Poštovane kolegice i kolege, proizvodni pogoni nisu izvor samo onečišćenja dimom, onečišćenja štetnim emisijama nego su često upravo proizvodni pogoni najveći izvor svjetlosnog onečišćenja. Svatko tko je imao sreću ili nesreću da živi u blizini nekog proizvodnog pogona koji radi a primjerice u Puli takvu situaciju imamo sa tvornicom cementa, Uljanikom itd. mogao je svjedočiti koliko proizvodni pogoni proizvode svjetlosnog onečišćenja. I zbog toga smatram da odredba kojom se proizvodni pogoni apsolutno izuzimaju od dosega primjene ovog zakona. Pazite u svim situacija proizvodni pogoni dok rade plus 30 minuta prije ili kasnije izuzeti su iz primjene ovog zakona i mogu proizvoditi svjetlosnog onečišćenja koliko god žele. Na njih nije čak niti predviđena odredba da postojeće žarulje moraju zamijeniti sa ekološki održivijim jer u zakonu izričito piše odredbe ovoga zakona ne primjenjuju se na proizvodne pogone. Ako znamo da je razdoblje prilagodbe 12 godina onda mislim da doista nema potrebe za jednim ovako širokim izuzećem i stoga smo predložili amandman da se u stavku 1. točka 1. briše. Naravno, naravno, ukoliko bi Vlada RH bila spremna intervenirati na način da predloži nekakvo kompromisno rješenje bili bi više nego zadovoljni to prihvatiti. Ali smatramo da je potpuno neprihvatljivo sa aspekta zaštite okoliša isključiti primjenu ovoga zakona od svih, za sve proizvodne objekte. Sličnu situaciju imamo i sa pitanjem luka. OK, naravno da luke koje vrše prekrcaj tereta ne mogu imati ovakvo ograničenje jer bi to naprosto značilo da u određenim lukama u RH u određeno doba noći naravno ne možemo raditi. Međutim, međutim mislim da to ne treba biti za sve luke kao što je navedeno u članku 3. stavci 2. točci 6. ovog zakona. S jedne strane zbog sentimenta kao Puležan mislim da bi brodogradilišta trebala biti izuzetak kod primjene ovoga zakona ali vjerujem da ćemo se složiti da sportske luke i nautičke luke doista ne bi trebale biti izuzetak. Ja doista mislim da luke nautičkog turizma mogu osvijetliti svoje objekte a da pri tome poštuju kriterije koji su postavljeni u ovom zakonu. S obzirom da je nautički turizam relativno profitabilna djelatnost i da je rok prilagodbe 12 godina mislim da bi trebalo ugraditi ograničenje koje se predlaže u našem amandmanu. Sljedeća stvar na koju ću ukazati kao problem je pitanje krajobrazne, krajobrazne rasvjete. Dakle ovim zakonom je dopuštena relativno široka primjena krajobrazne zaštite pa čak pazite, tu je poseban problem, pa čak i u objektima koji se smatraju zaštićenim dijelovima prirode. Bez obzira na određene elemente zaštite koje je predlagatelj ugradio i koje su hvale vrijedni ipak postoji bojazan da bi se krajobrazna zaštita, pardon krajobrazna rasvjeta mogla kao takva zloupotrijebiti jer postoji mogućnost a to se često događa da se njome osvjetljavanju krošnje, da se njome osvjetljavaju slapovi itd., pa čak i u područjima koje se smatraju zaštićenim područjima prirode a onda se dovodi u pitanje koliko su ta zaštićena područja doista zaštićena i koliko se u njima očuvava onaj eko sustav zbog kojeg je neko područje zaštićeno. Jedan konkretan prijedlog koji bi vam dali i s time ću završiti kada govorim o pojedini odredbama je pitanje oglasnih ploča. Svjedoci smo da se sve više i više postavljaju oglasne ploče i te oglasne ploče se po mojem mišljenju potpuno nepotrebno osvjetljavaju s donje strane što onda dovodi do odbijanja i raspršavanja svjetlosti koje ide prema gore čime ometa i životinje koja lete ali isto tako i sve one koji su ikad uzeli teleskop i pokušali promatrati naše nebo. Doista, doista mislim da za oglasne ploče nema potrebe da se dopusti osvjetljavanje s donje strane. Ponoviti ću još jednom rok prilagodbe je 12 godina. Svim onima koji su postavili oglasne ploče oni će se više-manje u tom roku amortizirati što znači da će se ovo primjenjivati samo na one nove koji će se postavljati i doista ne vidim da bi nekoga posebno ograničavalo ako bi se ovakvo ograničenje uvelo sada u zakon. Zaključiti ću, apsolutno treba podržati donošenje ovog zakona jer se radi o jednom vidu onečišćenja koje mnogi zaborave. Ali u nadi da će ovaj zakon koji je u svojoj intenciji dobar, koji je po mojem mišljenju i dovoljno restriktivan u smislu da svojim odredbama štiti naš okoliš koji s druge strane ima dovoljno dug rok prilagodbe kako bi se svakome na koga se odnosi omogućilo dovoljno vremena kako se nikoga ne bi. Pazite mi smo često imali situacije da neke dosta važne stvari treba primijeniti u pola godine, godinu dana ili tako dalje. Ovdje će svatko imati više nego dovoljno vremena da se tom zakonu prilagodi. I zbog toga mi je, pa reći ću slobodno nerazumljivo što su se dogodile ovakve po mom sudu omaške u ovom prijedlogu zakona i nadam se da će kod predlagatelja biti sluha za prihvaćanje barem dijela amandmana koje smo kolega Tomić i ja uputili. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Da, imamo jednu repliku, gospodin Saucha.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolega Grbin, ja dugujem jednu malu ispriku vama i kolegi Tomiću jer kada sam se pripremao za ovu točku ja nisam shvatio da su to vaši amandmani ali sada mi je drago da sam se pripremao i da sam gledao te vaše amandmane i mogu vam reći da se s vama slažem i da ću prilikom glasanja o amandmanima ako predlagatelj ne prihvati te amandmane, ne uvrsti ih u prijedlog sasvim sigurno da ću glasati za te amandmane. Kao što sam bio izrekao i u svojoj raspravi u ime kluba pogotovo se slažem kada u pitanju su luke nautičkog turizma i prihvaćam u potpunosti vas argument da se za komercijalne luke je jedna stvar a što se tiče luke nautičkog turizma da bi tu ipak trebalo biti u potpunosti ispoštivane odredbe ovoga zakona. Dakle još jedanputa jedna mala isprika kolegi Tomiću i vama i pohvala jer ste se oko ovoga očito izuzetno angažirali. Hvala.
Odgovor? Ne, dobro, hvala. I sada će završnu riječ imati državni tajnik gospodin Mile Horvat. Izvolite.
Zahvaljujem se potpredsjedniče HS-a. Zahvaljujem se uvaženim kolegama i uvaženim zastupnicama i zastupnicima koji su pozdravili donošenje ovog Zakona. Jasno, izrazili su i određena kritička mišljenja vezano za pojedine odredbe, što mi uvažavamo. Amandmani uvaženog zastupnika Grbina će biti u svakom slučaju izanalizirani i mi ćemo predložiti Vladi određena rješenja odnosno da li ćemo ih prihvatiti ili ne, da sad ne poleminiziramo o pojedinim Amandmanima, ali ima, moglo bi se razgovarati i o Amandmanima odnosno o temeljima na osnovu kojih smo određene odredbe propisali, a vi ste to, ukazali na njih Amandmanima. Kulturna dobra i luke odnosno nautički turizam apsolutno su regulirani rasvjetljavanje i kulturnih dobara i luka su regulirani ovim Zakonom, a naročito je to režim njihovog rasvjetljavanja je predviđen čl. 11. ovog Zakona. Ekološki prihvatljiva svjetiljka, uvaženi zastupnik Saucha je rekao, ako sam ja pravilno shvatio, dakle, Zakon je propisao odnosno struka je to rekla, mi smo u ovom Zakonu izuzetno konzultirali struku i struka je rekla da je ekološki prihvatljiva svjetiljka ona koja je do 3000 kelvina, dakle, ta boja i ta rasvijetljenost je struka definirala kao ekološki prihvatljiva. Imamo mi i slučajeve, na Braču imamo slučajeve neke druge slučajeve gdje su nam se ljudi javljali, tražili su intervenciju naših inspekcija jer jednostavno su, njihov komoditet ugrožen odnosno njihov san je ugrožen na način da su svjetiljke koje je lokalna samouprava u okviru javne rasprave postavila, neadekvatno postavljena, pa im svijetli u sobe, pa im svijetli u kuće, oni nemaju miran san. Pratili smo mi sve što se to dešava, znamo i šta znači to sa medicinskog stanovišta, inspekcija je izlazila itd., dakle, da ne širim temu, zato je ovaj Zakon i propisao da se u javnoj rasvjeti od sad, pa ubuduće, dakle, tko god ide u rekonstrukciju javne rasvjete, mora se primjenjivati ovi standardi gdje je ekološki najprihvatljivija svjetiljka do 3000 kelvina. U nacionalnim parkovima, parkovima prirode, iz određenih razloga na koje su ukazali ljudi iz zaštite prirode, smo taj cenzus spustili, dakle, tehnološki spustili na one svjetiljke do 2200 kelvina i to je struka rekla, dakle, mi smo uvažavali mišljenje i stav struke. Zašto primjena sad ovog, zašto smo išli sad u izmjene ovog Zakona? Temeljni Zakon je donesen 2011.-te godine. On se od tad do danas nije primjenjivao, čak se nisu donijeli ni Pravilnici koji su trebali da utvrde određena mjerila i kriterije u razradi tih Zakona i na osnovu toga inspekcija je imala vrlo otežan rad na terenu jer nisu imali osnov za donošenje određenih mjera. Dakle, mi ćemo sad poslije usvajanja ovog Zakona, ukoliko se on usvoji, ovakav kakav smo predložili, ostavili smo rok od 12 mjeseci za donošenje tri temeljna Pravilnika koji trebaju taj pravni vakum da urede, dakle, da stvorimo određenu pretpostavku u inspekcijskim službama na osnovu kojih oni mogu postupati na terenu. Mi smo definirali primjenu ovog Zakona 12 + jedna godina. Dakle, od danas, od prvog dana primjene, 12 godina je potrebno da se, ostavljeni rok, da jedinice lokalne samouprave se, dakle, usuglase sa ovim tehničkim standardima. Oni koji imaju javnu rasvjetu nedavno rekonstruiranu, struka je rekla da te žarulje koje su oni ugradili, imaju vijek trajanja 12 godina. Mi smo to poštovali, pa smo rekli da, u trenutku kad dođete u fazu nove rekonstrukcije, vi ćete morati primjenjivati standarde iz ovog Zakona. Dakle, mi vas ne prisiljavamo da to radite sad, nego kad to budete tehnološki vi bili svjesni odnosno kad vam to bude bilo potrebno, želite rekonstrukciju, morat ćete raditi rekonstrukciju po ovim standardima, a ne više po standardima kao prije gdje ste koristili svjetiljke od 4 do 5 do 6000 kelvina, koje je struka rekla da su štetni, da su previše svijetli, previše plavi, itd. Dakle, to je cilj izmjene ovih Zakona. Inače je struka rekla da je ekonomska isplativost ovih žarulja je u sedmoj godini i da još pet godina traju, prema tome, to je 12 godina koji je neki tehnološki vijek i mi smo tu činjenicu uvažavali kad smo rekli da će se ovaj Zakon primjenjivati, rok prilagodbe jeste 12 godina + jedna godina, računajući od danas, pa za 12 mjeseci kad Ministarstvo se obavezalo da će donijeti sve pripadajuće akte. Ako sam nešto izostavio, evo, to je to. Hvala vam.
Hvala i vama. Imate 3 replike. Prvu repliku je tražio g. Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, hvala vam što ćete uzeti u razmatranje ove Amandmane. Samo bih htio ukazati, da, točno je da se luke nautičkog turizma i ostale luke nalaze u režimu iz čl. 3. st. 2. gdje oni moraju primjenjivati one zabrane iz čl. 11. st. 5., ali to nisu jedine zabrane. Vi primjerice u čl. 11. imate i druge zabrane, kao što je primjerice zabrana da svijetlo gori tijekom dana, koja će ostati za luke nautičkog turizma, dakle, ta zabrana, onda zabrana tamo onih svjetala od 500 nanometara itd. Moj prijedlog je da razmotrite da se luke nautičkog turizma i sportske luke uopće izuzmu iz bilo kakvog povlaštenog režima. Recimo, možda bi kompromisni prijedlog bio da se onda proizvodni pogoni stave u isti režim kao što su i luke. Dakle, to bi, po mojem mišljenju onda bilo dobro rješenje. Hvala.
Hvala lijepo. Drugu repliku ima g. Tomislav Saucha.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Bez namjere da ikoga uvrijedim, znam neke tj. jednog političara kojem je struka bila jedna od, znači, struka je rekla, bila je jedna od omiljenih parola. Kada je htio progurati nešto što je u principu bila politička odluka, šta ja ne tvrdim da ovdje je. No međutim, nije mi logično da ako sam Zakon već u jednom od kasnijih članaka definira da je ipak bolja i zdravija, znači, temperatura svijetla 2200 kelvina, nije mi jasno zašto onda na prethodnom članku kaže za ljudsku upotrebu tj. ne za ljudsku upotrebu, nego za urbane sredine da je sasvim u redu 3000 kelvina. Mislim i same, probajte u samoj praksi, kad idući put idete u neki trgovački centar gdje se prodaje građevinska oprema ili rasvjeta tijela, zamolite tamo nek vam netko uključi žarulju od 3000 kelvina, to definitivno nije najprirodniji mogući spektar i mislim da ne bi bilo loše da se još jedanput ta struka pita dal je moguće da se ipak ide sa malo toplijim svjetlom od 3000 kelvina, evo, samo to, hvala lijepa.
Hvala lijepa. Treću repliku ima gđa. Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Samo malo pojasnim da, sebi možda, a bit će i prilike da odgovorite. Zakon stupa na snagu 1. travnja 2019.-te. Ako je 12 mjeseci, ste dali rok za izradu Pravilnika, to je, pretpostavljam od 1. travnja 2019.-te 12 mjeseci. To znači da je 1. travnja 2020.-te i onda još imamo 12 godina, to znači, do 1. travnja 2032.-ge se mora prilagoditi javna rasvjeta odnosno rasvjeta odredbama ovog Zakona.
Hvala, hvala lijepa. S time zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sad ćemo preći na izjašnjavanje o amandmanima na Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, drugo čitanje. P.Z. broj 407. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnici Peđa Grbin i Damir Tomić. Molim predsjednika predlagatelja da se izjasni o podnesenim amandmanima. Državni tajnik Ministarstvu zaštite okoliša i energetike, Mile Horvat. Izvolite.
Amandman na članak 3. se ne prihvaća, gospodarski subjekti u svojim proizvodnim pogonima kroz građevinske i ostale projekte definiraju tehnološki proces koji uvjetuje potrebnu količinu rasvjetljavanja za normalno i sigurno odvijanje svih procesa uz zadovoljavanje potrebnih standarda sigurnosti i zaštite na radu. Nadalje, kako je rasvjetljavanje takvih postrojenja iziskuje znatne troškove kroz projektna rješenja osiguravaju se optimalna rješenja kako s aspekta zaštite okoliša, tako i s aspekta energetske učinkovitosti.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
… [[Govornik nije uključen.]] Zahvaljujem poštovani gospodine podpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege, gospodine državni tajniče. Rasvjetljavanje više-manje svakog objekta uzrokuje određene često znatne troškove, međutim ovdje ima problem što ste vi člankom 3. stavkom 1. točkom 1. predvidjeli da se na industrijska postrojenja ne primjenjuju odredbe ovoga zakona. Dakle, člankom 3. stavkom 1. točkom 1. predviđeno je da će industrijska postrojenja bez obzira na naša proklamirana stajališta da treba uvesti zaštitu od svjetlosnog onečišćenja moći raditi što god ih je volja. Da, projektom, ali kada govorimo o drugim propisima tamo nema normi koje zaprječuju primjerice prekomjerno usmjeravanje svjetla u nebo itd. Smatram da ste ovime bez obzira što ste svim kojim su obveznici primjene zakona predvidjeli 12 godišnju prilagodbu išli previše na ruku industrijskim postrojenjima. Industrija je inače najveći onečišćivač, kako kada govorimo o onečišćenju štetnim emisijama dimovima i sl., kako kad govorimo o onečišćenju zvukom često i kada govorimo o onečišćenju svijetlom. Držim da je doista nepotrebno apsolutno svim proizvodnim pogonima dopustiti da krše odnosno da ne moraju primjenjivati apsolutno svaku odredbu ovog zakona. Mi smo to predlagali nažalost niste prihvatili zbog čega moramo tražiti glasovanje o ovom amandmanu.
2. amandman zastupnika Peđe Grbina i Damira Tomića.
Zahvaljujem se, 2. amandman zastupnika gospodina Grbina se ne prihvaća. Sukladno odredbama Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja kulturna dobra nisu u potpunosti izuzeta od primjene ovog zakona s obzirom da sukladno odredbi članka 3. stavka 2. točka 1. na kulturna dobra primjenjuju zabrane iz članka 11. stavka 5. kojim se definiraju zabrane rasvjetljavanja pa tako i na ovu vrstu objekta.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Kao što sam vam rekao i tijekom rasprave, pogotovo kada sam govorio o onome što će biti predmet trećeg amandmana, da doista u članku 3. stavku 2. ostavljena je primjena određenih zabrana, ali ne i svih. Jedna od zabrana koja se na kulturna dobra neće odnosi je primjerice ona zabrana koja govori o tome da se objekti ne smiju rasvjetljavati tijekom dana. Dakle, ovdje ćemo sada nekritički, a slično će biti i kada budemo govorili o sljedećem stavku biti omogućeno da se predmetni objekt rasvjetljava 24 sata, potpuno nepotrebno. S jedne strane nepotrebno zato što imamo svjetlosno onečišćenje, s druge strane nepotrebno zato što se često u slučaju kulturnih dobara radi o objektima koji se posebno snažno rasvjetljavaju, pa dolazi i do prekomjerne potrošnje električne energije. Stoga mislim da je odredba članka 11. stavka 5. gdje je popisano, što, kako i pod kojim uvjetima, pogotovo kada govorimo o rasvjetljavanjima pročelja treba činiti, sasvim dovoljna i da pitanje rasvjete kulturnih dobara nije trebalo stavljati u članku 3. stavku 2. gdje se nalazi pod točkom 1. S obzirom da niste prihvatili amandman tražim glasovanje. Hvala.
Amandman br. 3. poštovanih zastupnika Peđe Grbina i Damira Tomića.
Amandman br. 3. se ne prihvaća. Sukladno odredbama Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja morske luke nisu u potpunosti izuzete od primjene ovog zakona s obzirom da sukladno odredbi članka 3. stavka 2. točka 1. na morske luke primjenjuju zabrane iz članka 11. stavka 5. kojim se definiraju zabrane rasvjetljavanja pa tako i za ovu vrstu objekata bez obzira na namjenu. Sukladno Zakonu o pomorskom dobru i morskim lukama, sportske luke i luke nautičkog turizma su luke posebne namjene. Luka posebne namjene je također morska luka tako da kao takva ne podliježe izuzeću.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Ova stavka, odnosno članak 3. stavka 2. točka 6. je sporna iz dva razloga. Prvo zato što potpuno nepotrebno sportskim lukama i lukama nautičkog turizma dopuštate da budu izuzeti iz dijela obveza koje proizlaze iz ovog zakona. Naravno, naravno da bi određena izuzeća primjerice za prekrcajnu luku koja je namijenjena industriji, izvozu itd., kao što je riječka luka ovakvo izuzeće trebalo. Ali se postavljaju druga pitanja, zašto onda za luke, ponoviti ću kao što je Riječka luka, kao što je Luka Ploče, Gaženice itd., niste predvidjeli isti tretman kao što ste ga predvidjeli za industrijska postrojenja. I postaviti ću vam sljedeće pitanje. Sva naša brodogradilišta u prostornim planovima definirana su kao morska luka posebne namjene brodogradilište. Da li će se onda na brodogradilište koje je istovremeno industrijski pogon i luka posebne namjene, morska luka primjenjivati odredba članka 3. stavka 1. točke 1. ili članka 3. stavka 2. točke 6. Jer ste predvidjeli za isti, isto područje dva određena pravila, dva različita pravila. Držim da je ovaj stavak trebalo drugačije urediti. Svakako je iz njega trebalo izuzeti luke nautičkog turizma i sportske luke a da je prihvaćen onaj amandman koji smo imali na članak 3. stavak 1. točku 1. ne bi došlo do ovog nesporazuma i do ove dvojbe u primjeni zakona koja će se događati u slučaju brodogradilišta s obzirom da ste odbili oba amandmana. Naravno tražimo glasovanje o amandmanu. Hvala.
Amandman br. 4. zastupnika Peđe Grbina i Damira Tomića.
Amandman 4. se ne prihvaća. Sukladno definiciji pojam krajobrazna rasvjeta je vanjska rasvjeta koja se koristi za naglašavanje obilježja zelenila na javnoj površini što ne uključuje slapove jer nisu dio zelenila i javne površine, to je definirano člankom 5. točka 12. U članku 11. stavka 5. točka 9. definirano je da svjetlosni tok kod krajobrazne rasvjete ne smije izlaziti iz gabarita osvjetljavanja. U članku 11. stavak 5. točkama 1, 7, 8 i 10 definirane su zabrane i uvjeti rasvjetljavanja koji se također primjenjuju na krajobraznu rasvjetu ali i rasvjetljavanje prirodnih vodnih tijela i zaštićenih područja radi očuvanja eko sustava i bio raznolikosti.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Da bi pojasnili građanima o čemu se radi, krajobrazna rasvjeta je nešto što najčešće možemo vidjeti kada vidimo rasvijetljene krošnje. Jednostavno smatramo da nema nikakvog suvislog razloga da se takav način rasvjete dozvoljava u ovolikom obimu u kojem je predviđeno zakonom. Dakle radi se o rasvjetljavanju krošnji. Radi se o rasvjetljavanju dijelova prirode koji su staništa velikog broja noćnih životinja. I pitanje je koliko ovaj zakon uopće ima svrhu ako imamo toliko izuzetaka. Naravno da ne možemo prihvatiti vaše obrazloženje zbog čega tražimo glasovanje i o ovom amandmanu. Hvala.
Amandman br. 5. poštovanog zastupnika Grbina i Tomića.
Amandman br. 5. se ne prihvaća. U članku 11. stavka 5., točka 2. odnosi se na otvore, to su prozore i vrata zaštićenog ili stambenog prostora iznad vrijednosti propisanih pravilnikom iz članka 9. ovog zakona. Dok se točka 3. istog stavka odnosi na stambene objekte koji su dio nepokretnih kulturnih dobara kao što su stare gradske jezgre proglašeni kulturnim dobrom u skladu sa Zakonom o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara. Imajući u vidu kako svojstvo kulturnog dobra na temelju stručnog vrednovanja utvrđuje Ministarstvo kulture, bilo je nužno definiranje ograničenja i zabrane posebnim stavkom u okviru Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Ovo je materija bliska onome o čemu smo govorili pod amandmanom br. 2. Dakle kao i u drugim slučajevima kod slučaja kulturnih dobara smatramo da ste dopustili prekomjerna izuzeća u odnosu na primjenu ovog zakona. Smatramo da je pitanje koje je uređeno u točki 3.-oj u dostatnoj mjeri uređeno točkom 2. Smatramo da se na ovaj način osim onih izuzetaka o kojima smo govorili prekomjerno dopušta ispuštanje rasvjete u okoliš. Ali isto tako svaki puta kada govorimo o prekomjernom rasvjetljavanju moramo biti svjesni da govorimo o dva aspekta zaštite okoliša jer jedna stvar je prekomjerna količina svjetla koju treba spriječiti a druga stvar je prekomjerna uporaba električne energije. Kao i u svim slučajevima do sada i ovdje tražimo glasovanje o ovom amandmanu budući ga ne prihvaćate. Hvala.
Amandman br. 6. poštovanog zastupnika Grbina i Tomića.
Amandman br. 6. se ne prihvaća. Naime, nepotrebno je dodavati i krajobraznu rasvjetu jer sukladno odredbi ako se ista nalazi u zaštićenom prostoru mora biti izvedena sa svjetiljkama korelirane temperature boje svjetlosti ispod 2200 kelvina te udovoljiti i svim ostalim odredbama koje se odnose na zabrane.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Zahvaljujem. Ovdje se ponovno radi o krajobraznoj raspravi samo što ima jedan problem, radi se i o zaštićenim dijelovima prirode. Dakle, držimo da je u ovom slučaju se doista, doista prevršilo svaku mjeru i mislimo da nije bilo potrebe za ovakvim izuzećem. Ako bi možda još i mogli prihvatiti da se dopušta ekstenzivni izuzeci ovog Zakona u slučaju inače krajobrazne rasvjete, kada govorimo o posljednje zaštićenim dijelovima prirode, onda je upitno o čemu se radi. Dakle, da pojasnimo, u Nacionalnom parku će na temelju ovoga netko moći rasvjetljavati stabla. Pitanje je da li je onda to Nacionalni park, pitanje je da li je to onda očuvanje staništa, pitanje je da li se onda u takvom zaštićenom dijelu prirode mogu sačuvati oni uvjeti koji se trebaju očuvati da bi nešto po Zakonu imalo status Nacionalnog parka, a da ne govorimo, ne znam, o posebnom rezervatu ili tako dalje. Naravno, kao i u svim slučajevima do sada tražimo glasovanje o ovom Amandmanu. Hvala.
7.-mi Amandman poštovanog zastupnika Grbina i Tomića.
7.-mi Amandman se ne prihvaća. Čl. 11. st. 5. u toč. 1., 5., 8. i 9. navodi zabranu iskazane predloženom promjenom. Međutim, radi široke definicije velikog broja različitih tipova oglasnih ploča, nužno je definiranje emisija svjetlosti za oglasne ploče kroz Pravilnik iz čl. 9. ovog Zakona kojim će se detaljno razraditi predmetna tematika. Napominjemo kako je emisija svjetlosti definirana u čl. 5. st. 6.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Osobno sam ovaj Amandman smatrao najbenignijim od onih koje smo predložili. Dakle, ovdje se radi o nečem izuzetno jednostavnom. Imamo oglasne ploče, imamo sve više i više oglasnih ploča koje se rasvjetljavaju. Uglavnom, naši građani ih imaju prilike vidjeti uz autoceste, uz prometne, gradske prometnice i sl. Ovim Amandmanom smo tražili samo jedno, ne da se zabrani njihovo rasvjetljavanje, već samo da se naloži da to rasvjetljavanje ne može dolaziti sa donje strane. Zbog čega? Zbog toga što u takvoj situaciji, što zbog usmjerenosti svjetlosnog snopa, što zbog fizike odbijanja svjetlosnog snopa dolazi do rasapa količine svjetla koja odlazi, potpuno nepotrebno, u okoliš. Dakle, držimo da je barem ovo mogao biti Amandman koji ćete prihvatiti, tim više što se na postojeće oglasne ploče ovo ionako neće odnositi jer ne mogu zamisliti da neka od oglasnih ploča koje su sada postavljene, će moći potrajati 12 godina. Ponovit ću još jednom, ovaj Zakon u svojoj punini stupa na snagu za 12 godina. S jedne strane, onima koji postavljaju nove oglasne ploče, je sa strane troškova, potpuno svejedno da li ih osvjetljavaju od dole ili od gore, a za postojeće će tek za 12 godina morati promijeniti. Sa aspekta, kako zaštite okoliša i utjecaja na noćni život, znači, na ptice, sisavce, insekte itd. je ovo dosta, dosta ozbiljan problem, a pogotovo je ozbiljan problem sa aspekta primjerice astronomskih promatranja jer ovakve oglasne ploče koje se često nalaze izvan naseljenih mjesta, su ona koja onemogućavaju astronomima da i kada iziđu iz gradova, imaju pogled na potpuno čisto nebo [[Upadica: Hvala]] i naravno da tražim glasovanje i ovom Amandmanu.
Posljednji Amandman zastupnika Peđe Grbina i Damira Tomića.
Amandman br. 8. se ne prihvaća. Prilikom planiranja, projektiranja, gradnje i održavanja rekonstrukcije vanjske rasvjete koja se definira prema Zakonu kojim se uređuje građenje, uzimaju se u obzir važeće norme u svim segmentima, pa tako i važeće norme iz područja rasvjete. Prilikom izrade Pravilnika iz čl. 9. ovog Zakona, predmetna tematika bit će dodatno razrađena, vodeći računa o specifičnim urbanim sredinama, zaštiti ljudskog zdravlja, okoliša i energetske učinkovitosti. Sukladno proceduri donošenja propisa, Pravilnik je iz čl. 9. ovog Zakona prolazi kroz savjetovanje sa zainteresiranom javnošću, te će se svi suvisli, inovativni komentari analizirati i po potrebi uvažiti.
Poštovani zastupnik Peđa Grbin.
Hvala poštovani g. potpredsjedniče. Prije svega, iskoristit ću ovaj zadnji Amandman kojeg smo podnijeli, kako bi se zahvalio svim onim Udrugama i svim onim građanima koji su nam pomogli u pripremi ovoga jer niti kolega Tomić, niti ja nemamo sva potrebna stručna znanja kako bi se pozabavili ovakvom, pa za mene osobno jer sam se godinama bavio astronomijom i osobno zanimljivom tematikom. Međutim, ovaj Amandman zadnji je vezan ustvari direktno na prvi Amandman. Kada ste obrazlagali prvi Amandman rekli ste da ćemo sve prepustiti projektiranju i da bi se kroz projektiranje industrijskih postrojenja trebalo pozabaviti time da ta rasvjeta ide više-manje u duhu ovog Zakona, ali nećemo. Zašto? Zato što se industrijske norme za sada još ne bave rasvjetljavanjem na način kao što je to predviđeno ovim Zakonom. Ovim Amandmanom smo u stvari predložili da sa industrijskih norma težište pređe na Pravilnik kojeg bi vi kao Ministarstvo trebali izraditi. Dakle, ovim smo Amandmanom ustvari vama kao Ministarstvu dali veći značaj, zato me čudi što ga niste prihvatili. Ali ovo upravo otvara pitanje zašto je trebalo prihvatiti i Amandman 1. Zato što naprosto, u ovom trenutku, u našim industrijskim normama nema odredbi koje bi se na ovakav način odnosile na zaštitu od svjetlosnog onečišćenja. One se u naš pravni sustav unose tek ovim Zakonom. I upravo je zato pozivanje na norme, pogrešno, kako u slučaju industrijskih postrojenja, tako i u svim ostalim slučajevima. Naglasak treba biti stavljen na Pravilnik koji će se donijeti. Nakon toga, će to tek s vremenom, postati dio norme, za sada to još nije. I upravo zato tražim glasovanje i o ovom Amandmanu, hvala.
Hvala. Time smo završili izjašnjavanje odnosno obrazlaganje amandmana. Napravit ćemo sada stanku jer uobičajeno će glasovanje, kao što je i najavljeno, biti u 12 sati, pa ćemo do 12 sati imati stanku. SJEDNICA PREKINUTA U 11,50 SATI
Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, drugo čitanje, P.Z. br. 407., predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Amandmane su podnijeli zastupnici Peđa Grbin i Damir Tomić. O amandmanima smo se izjasnili tijekom današnje sjednice pa ćemo sada glasovati o amandmanima koje predlagatelj ne prihvaća. Dakle, imamo 8 amandmana dvojice zastupnika. Idemo na Amandman broj 1. Vlada ga ne prihvaća pa molim da glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 2. isto tako nije prihvaćen, molim glasujemo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 3. Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 4. Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 5. Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 6. Vlada ne prihvaća, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Amandman broj 7. Vlada ne prihvaća, pa molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. I Amandman broj 8. isto tako nije prihvaćen, molim glasujmo. Nije dobio potreban broj glasova. Sada dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja, molim glasujmo. Utvrđuje da je većinom glasova 80 za, 47 suzdržanih donesen Zakon o zaštiti od svjetlosnog onečišćenja.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 397. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika HS-a. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuje se odredba Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? S nama je državna tajnica gđa. Marija Vučković, izvolite. Državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede, ribarstva itd., izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Cijenjene gđe. saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Zakon o morskom ribarstvu je stupio na snagu 8. srpnja 2017.-te godine. Objavljen je u NN 62/2017, te je izmijenjen stupanjem na snagu Zakona o akvakulturi u prosincu 2017.-te godine. Kratko ću samo reći da je na nacionalnoj razini, ovim Zakonom utvrđeni su ciljevi ribarske politike, način gospodarenja, zaštite obnovljivih bioloških resursa, način provođenja nadzora kontrole inspekcija tijela i način provođenja sustava potpora, uređenje tržišta, kao i sva ona druga bitna pitanja za morsko ribarstvo. Također, osigurani su neophodni pravni mehanizmi za provođenje zajedničke ribarstvene politike EU u dijelu koji se odnosi na formiranje pravne podloge za novi operativni program za ribarstvo i pomorstvo, za planove upravljanja ribolovom, kao i godišnje planove prikupljanja podataka i postupanja s njima. Smatramo da je ovim Zakonom osigurana pravna podloga za ekološki održivo, te gospodarski i društveno opravdano ribarstvo koje je i u korist naših otočnih i obalnih zajednica. Izmjene koje su predviđene ovim prijedlogom su uglavnom tehničke naravi. Radi se o dodatnom pojašnjenju određenih odredbi koje su se mogle dvojako tumačiti. Isto tako, izbjegavanju ponavljanja prekršaja, omogućavanju korištenja snimki novog besposadnog sustava letjelica za kontrole i nadzor u ribarstvu i sl. Također, u odnosu na prvo čitanje, dodatno su iz strukovnih organizacija izdvojene Zadruge kao prijelazni oblik do proizvođačkih organizacija koje podupire EU u zajedničkoj ribarstvenoj politici tj. strukturnim fondovima predviđeno je da Ministarstvo poljoprivrede umjesto Hrvatske poljoprivredno šumarske savjetodavne službe obavlja poslove stručnog osposobljavanja i to bez naknade, te također predviđeno poslove kontrole sljedivosti u ribarstvu dodijelit Državnom inspektoratu od 1. travnja 2019.-te godine. Hvala vam lijepa.
gđa. Vučković, imate dvije replike. Prvu repliku je tražio g. Ante Bačić.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, zanima me vezano za operativni program koji ste napomenuli u svom uvodnom izlaganju, operativni program ribarstva koji pokriva razdoblje od 2014.-te do 2020.-te, zanima me vezano za Ministarstvo, koliko smo novaca povukli iz Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo. Znamo da je velika količina, nekih 200, 250 milijuna ostalo u samom Fondu i zanima me planovi, znači, vezano za ta sredstva za 2019.-tu tj. 2020.-tu godinu, koliko planiramo izvući do kraja mandata? Hvala.
Izvolite.
Hvala vam lijepa. Dakle, operativni program za pomorstvo i ribarstvo vrijedan je oko 358 milijuna EUR-a, 348 milijuna EUR-a, pri čemu se iz EU financira 252,6 milijuna EUR-a. U ovom trenutku mi smo ugovorili milijardu i 240 milijuna kuna, od čega je isplaćeno 580 milijuna kuna i koristim priliku reći da prethodni operativni program koji je vrijedio za razdoblje od 2007.-me do 2013.-te godine, a koji je se morao zatvoriti godinu dana ranije o dostavi Fondova, nije bio zatvoren. Do kraja 2016.-te smo imali vrlo kratko vrijeme certificirati i zatvoriti takav program. Da ovaj program nije bio akreditiran, pa smo 2017.-tu godinu radili na akreditaciji, a kreditirali ga 2018.-te godine, prvi zahtjev za ovjeru poslali u travnju 2018.-te godine i ispunili M+3 zahtjev 31.12.2018.-te godine. U pogledu vašeg pitanja koliko očekujemo da ćemo iskoristiti, očekujem da ćemo iskoristiti sve.
Hvala. Drugu repliku ima g. Miro Bulj.
Uvažena tajnice, rekli ste koliko sredstava je ugovoreno iz EU fondova, možete li mi kazati koliko je znači u provedbi, koliko je provedeno do sada, koji je to iznos? Ugovorenih mi imamo puno, 10,5 recimo milijardi eura i u drugim stvarima u poljoprivredi pa nismo mi toliko toga ostvarili, ja mislim da je puno bitnije koliko je ostvareno i koliko se provodi. Moje ključni pitanje je, koliko je ugrožen naš riblji fond i imate li mogućnost da ga zaštitimo pošto nema ova Vlada hrabrosti proglasiti isključivi gospodarski pojas bez obzira što to ima pravo RH po međunarodnom pravu i po Konvenciji UN-a iz '72. g. a imamo pravo i Vijeća Europe govori da zaštitimo naš Jadran jer jednostavno naše štete su velike, nitko ne kontrolira strane ribarske flote jer vrlo malo su kontrolirane i naravno da bi isključivi gospodarski pojas proširio djelokrug između ostalog i zaštite našeg ribljeg fonda. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Želite odgovoriti? Izvolite.
Dakle, ponovit ću, ugovoreno je milijardu 240 milijun kuna, potrošeno je 580 milijuna kuna, dakle isplaćeno korisnicima, certificirano nešto više od 41 milijun eura. Najbrži rast potrošnje u odnosu na strukturne fondove koje koristi RH. Što se tiče zaštićenog ekološko-ribolovnog pojasa i zaštićenog gospodarskog pojasa, po ko zna koji put, isključivog, oprostite gospodarskog pojasa, po ko zna koji put prepoznavajući barem površno razlike između ova dva režima u odnosu na neke druge gospodarske djelatnosti, što se tiče ribarstva nema nikakve razlike. Ulaskom u EU, vode koje nisu teritorijalne vode RH, za njih mjere upravljanja propisuje EU i iste bi bile bez obzira radilo se o zaštićenom ekološko-ribolovnom pojasu ili isključivo gospodarskom pojasu.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Prelazimo na raspravu i to prvo po klubovima, prvi je g. Ante Bačić ispred Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Još jednom državna tajnice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu. U samom uvodu smo čuli i od državne tajnice što se sve mijenja. Većinom tehničke prirode i znamo da samo ovim prijašnjim Zakonom o akvakulturi, da su prestale važiti pojedine odredbe ovoga zakona te stupanjem na snagu samo zakona omogućila se provedba novih uredbi iz EU-a a vezane su za ribarstvo i uvode novu kontrolu i prekršaja i sustava upravljanja ribolovnim kapacitetom, organizacija zajedničkog tržišta i ostalih proizvoda vezano za ribarstvo. Postavljeni su i okviri za donošenje operativnog programa za ribarstvo te utvrđeni ciljevi same RH vezano ribarstvenu politiku, plan i upravljanja ribolovnom fondom te način prikupljanja podataka zaštite i obnavljanja biologije mora, sve u okviru zajedničke ribarstvene politike EU-a. Bitno je da zakon omogućava odgovorno i održivo iskorištavanje živih bogatstava što vidimo i u samom prijedlogu zakona a i u samom objašnjenju te na ekološki uravnotežen te gospodarski i društveno opravdan način kroz mjere za zaštitu i očuvanje i samoobnovu resursa ... [[Govornik se ne razumije.]] sustav uz kontrolu i nadzor prema propisima EU što pridonosi naravno i razvoju obalnih i otočnih zajednica. Vezano za konačni prijedlog zakona, ponavljam većinom su stvari i izmjene tehničke prirode ažuriranje popisa uredbi koje su sada na snazi vezano za uredbe Europskog parlamenta i Vijeća iz 2017. g. vezano za prikupljanje i upotrebu podataka iz sektora ribarstva ali i usklađivanja vezano za zakon s obzirom na budući Državni inspektorat. Radi izbjegavanja mogućnosti dvostrukog tumačenja izmijenjen npr. članak 6. koji propisuje ribarska plovila te članci koji su provedbi prakse pokazali dvosmisleni i donosili su određene nedoumice. Ovim prijedlogom zakona tj. ovim konačnim prijedlogom zakona potrebno je i doraditi odredbe koje se odnose na regulaciju ribolova u zaštićenim dijelovima prirode, športski i rekreacijski ribolov a i provođenje stručnog osposobljavanja za gospodarski ribolov na moru koji evo sada Hrvatska poljoprivredna-šumarsko savjetodavna služba u konačnom prijedlogu zakona provodi tj. stručno osposobljavanje za gospodarski ribolov na moru ostaje na kraju u nadležnosti samog Ministarstva poljoprivrede i prilikom toga se i ukida sama naknada za isto, tu je bilo najviše rasprave između ova dva čitanja, državna tajnica je spomenula i odredbe koje se odnose na bespilotne letjelice. Također ovim prijedlogom je omogućeno djelatnicima Ministarstva obrane da upravljaju navedenim sustavima istih. Što se tiče članka 28. u samom konačnom prijedlogu zakona, on se mijenja i glasi da zajedničko uređena tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture obuhvaća strukovna strukovne organizacije, tržišne standarde za određene proizvode ribarstva, informiranje potrošača, pravila tržišnog natjecanja i istraživanja tržišta. U tom djelu gdje se spominje sama strukovna organizacija ali ovo što sam napomenuo u samom uvodu tj. u samoj replici, veliki naglasak je i na operativni program ribarstva koji pokriva razdoblje od 2014. do 2020. g. i ostavlja nam definitivno još novce iz Europskog fonda za pomorstvo i ribarstvo od ukupno nekakvih 252 milijuna eura količine sredstava koji se mogu iskoristiti u izvršenju ciljeva ribarstvene politike RH. Vjerujemo da povlačenje tih sredstava definitivno mogu biti veća A evo čuli smo nastojanja same državne tajnice da će ministarstvo u potpunosti, tj. nastojati će u potpunosti iskoristiti sve vezano za fondove EU. U konačnici i klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Sada je na redu gospođa Anka Mrak Taritaš ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege. Pred nama je evo u drugom čitanju Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu. Ova Vlada ima zaista običaj koji ne mogu reći i ne pohvaliti da dobivamo prijedloge zakona u dva čitanja, da imamo mogućnost rasprave, da između prvog i drugog čitanja se mogu još neke stvari promijeniti, da se neke stvari mogu akceptirati, da se neke stvari mogu ugraditi i to je principijelno za pohvalu. Nažalost, rezultat svega toga vam je da u drugom čitanju ste relativno, dakle sve ono što smo trebali reći smo se iscrpili kroz prvo čitanje pa onda u drugom čitanju evo sve zajedno je malo javnost, odnosno kolege zastupnici puno manje tu su aktivni. Ja moram priznati ne mogu i ne odoljivo mi je, siječanj je inače mjesec koji je inače mjesec depresije i tako, mi smo sa saborskom sjednicom krenuli onaj prvi dan dosta energično i tu su i bili povišeni tonovi. Ja moram priznati da sam i u jednom trenutku očekivala da će neki kolege koji to uobičajeno rade tražiti da dođe resorni ministar pa da onda raspravljamo možda o cipelama ili nekim drugim stvarima tog ministra, ali evo dobro je da se to propustilo i da smo ipak u raspravi i na ono što je meritum, a meritum je ovaj zakon. Ja moram reći da je ovaj zakon nešto što ćemo mi u klubu GLAS-a i HSU-a podržati. On je od onih, ja ih zovem tzv. tehnički zakoni jer se zapravo kroz primjenu zakona vi vidite stvari koje su loše, stvari koje treba mijenjati, stvari koje trebate dopuniti. I dođete s jednom korektnom izmjenom i dopunom i kroz te izmjene i dopune stvarate si dokument koji vam je operativan. I zaista i koristim ovu priliku, ne treba gledati niti jedan propis da je on kao da je uklesan u kamenu pa ga onda ne mijenjamo. I naravno oni koji rade po tom propisu kada vide kada su nekakvi nedostaci i neke stvari treba mijenjati, da se mijenjaju. I kada bi ovaj, da je ovaj zakon bio i u prvom i u drugom čitanju mi tu ne bi imali ništa protiv iz jednostavnog razloga što je riječ o tzv. tehničkom zakonu. Ono što je još dobro spomenuti i ono što ću ja spomenuti to su dvije teme o kojima smo puno raspravljali, prvi siječanj je prošao, poljoprivredno šumarska savjetodavna služba više nije na životu nego su se djelatnosti prebacile u ministarstvo. Mene bi zanimalo kako to danas funkcionira da li su tu već aktivnosti napravljane, da li su to već uredbe u ministarstvu spremne jer morate kroz uredbu definirati na drugačiji način posao, morate rasporediti ljude. I bez obzira što, uvijek kada ste govorili o tome je situacija sljedeća da se kaže neće trebati novih sredstava, ne treba to direktno ali će biti indirektno. Jednako tako ovdje spominjemo inspekciju. O inspektoratu smo raspravljali. Ako bude istina inspektorat će početi sa 1. travnjem 2019. Ja pretpostavljam da su i tu određene aktivnosti u ministarstvu da vidite koliko imate inspektora, da se radi, da jedna, strukturirano vezano uz veliki inspektorat. Jer smisao je da to počinje sa radom, smisao je da to djeluje. Ali sada da se još možda u par rečenica samo osvrnem i na zapravo uopće održivi eko sustavi koji su izuzetno bitni i izuzetno važni, dobro je da se o njima govorilo. Dobro je da su se ovim zakonom regulirala i mogućnost ribolova u zaštićenim područjima. Ono što morate znati kada su uopće bili proglašenje zaštićenih područja, dakle ja sada tu neću, govoriti ću principijelno i otprilike 40% kopna u Hrvatskoj bilo u Naturi 2000. a 60% podmorja. S tim što mi imamo i nacionalne parkove koji se protežu i na morskom dijelu i dobro je da se tu nešto regulira. Ja se sjećam onih natpisa po novinama da li se i koliko se smije ribariti na Kornatima odnosno izlovljavati ribe. Koliko se to smije na Mljetu, koliko se to smije, imamo i Park prirode Lastovo, dakle pogotovo posebni prostori. I dobro je da to kroz zakon imamo regulirano, da imamo kroz zakon definirano, biti će dobro da inspektori rade svoj posao. Ali uvijek moramo voditi računa, mi imamo jedan običaj koji sad već je nekako alarmantan a to je da imamo propise koji su pristojni, koji su korektni a onda dolazimo do stvarnosti a stvarnost je malo drugačija. Rezultat je ovog zakona kada je riječ o stvarnostima, trebalo bi biti da zaista inspekcija gradi svoj posao i trebao bi biti da ono što trebamo i energije i svega ostalog koristimo za taj jedan, jednu održivost tog morskog svijeta jer ako o tome nećemo brinuti, jednog dana nitko neće moći ni raspravljati o Zakonu o morskom ribarstvu jer jednostavno ribe biti neće. Neću, već je popodne, svi su već, malo su i umorni, ono što zaista želim ponoviti, mi ga doživljavamo kao jedan tehnički propis kroz koji se usklađujete sa svim onim što se u međuvremenu izdešavalo i u tom smislu ćemo podržati ovu izmjenu i dopunu zakona. Hvala.
Hvala i vama. Ispred Kluba zastupnika SDP-a govoriti će gospodin Alen Prelec. Izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Evo prije svega imamo ispred sebe jedan zakon koji ja bih rekao više usklađivanje sa europskim normama i toga smo svi svjesni, član sam i Odbora za poljoprivredu i gdje smo raspravljali o svemu tome skupa i ja ispred kluba SDP-a mogu reći da ćemo podržati ovaj zakon, pogotovo evo, ovo je prvo čitanje i nadamo se da ćemo i kroz raspravu ali i do drugog čitanja uključiti maksimalno sve one zainteresirane stranke da raspravljaju o ovom zakonu i da bude on po mjeri ribara. Nije ništa sporno ovdje velim dosta sam si kontaktirao i ribiče, ne samo ove morske nego i one slatkovodne i koliko sam čuo od njih nema nitko ništa za dodati za ovaj zakon odnosno nema ništa protiv, dal će imati za dodat vidjet ćemo između rasprave. Međutim, evo ja bih htio možda u ovom trenutku problematizirati nešto drugo. Naime, činjenica da Hrvati bez obzira što su pomorska zemlja što imamo otoka 1200 i nešto imamo prekrasnu obalu, more su na začelju po potrošnji morske ribe. Ne znam da li znate da je samo Mađarska iza nas po potrošnji ribe, to je nešto što apsolutno bi trebalo problematizirati i trebalo bi vidjeti u stvari koji su razlozi toga. Naime, po preporuci svjetske organizacije za hranu ljudi bi trebali 2 puta tjedno jesti ribu i po 170 grama, sreća da bi najviše trebali konzumirati plavu ribu što je i jeftinija riba pa je onda možda i dostupnija Hrvatima, ali evo malo šale u svakom slučaju Hrvati, prosjek EU 25,5 kilograma ribe po glavi stanovnika godišnje. Hrvatska je tu po europskim nekim pokazateljima koristi 18,4 kilograma, a po nekim našim pokazateljima 8 do 9 kilograma. Sad ću ovo ponoviti, da vidite koliko u stvari koliko je to stvarno alarmantni podatak. Znači 25 kilograma je prosjek, a Hrvati u najboljem slučaju troše 18 kilograma. Portugalci troše 55 kilograma ribe po glavi stanovnika, Španjolci 46, a velim a Mađari su na začelju. Evo, to mi je žao, ja inače jesam Zagorac ali stvarno volim ribu i prije mi je riba na meniu nego svinjetina, al evo to je tako. Vjerujem da i mnogim Hrvatima bi bilo riba prije na meniu kad bi ona bila i lako dostupna. Nije mi jasno da jednostavno evo uz ovo more koje imamo, uz naše vrijedne ribare, uz sve ono što nam je bogom dano, da jednostavno ne koristimo da smo na začelju ove ljestvice, neslavne ljestvice. Vjerujem da se uz jednu dobru strategiju razvoja poljoprivrede u kojem će se obuhvatiti ovo ribarstvo možemo popeti na toj ljestvici i da ne budemo u društvu s Mađarima koji nemaju more, dobro imaju Balaton vjerojatno je tamo jako puno love pa zbog toga su u ovaj, u jednom lošem položaju ali vjerujem da će, da se uz jednu pravu strategiju Hrvati mogu popest na ovoj ljestvici ali uz pomoć i Europskih fondova. Naime, imam ovdje knjižicu koju smo dobili zadnji puta na odboru kaže program za regionalni razvoj u kojem se vidi u stvari koliko je u stvari Hrvatskoj na raspolaganju novaca iz Europskih fondova po razno raznim projektima. Pa evo nešto mi je zapelo za oči, Program poticanja otočnog gospodarstva i kapitalnih projekata, 117 miliona kuna. Pa ja vjerujem da će dosta tih novaca uć i u ovaj dio poticanja ribarstva. Još jedna dobra stavka veli, donešen je paket zakona usmjerenih na ravnomjerni regionalni razvoj i za Zakon o otocima iznos od 96 miliona kuna. Pa ja vjerujem da će dio, veliki dio ovih novaca upravo iti i upravo onima koji su potrebni da bi se ovaj naš, naše ovo ribarstvo podiglo, da bi ribari mogli kupiti nove brodove, a znam da je i ribarstvo subvencionirano na razno razne načine i kupnjom plavog dizela i vjerujem da ćemo uz taj način dobiti da više Hrvata jede ribu. E sad, zašto Hrvati stvarno jedu tako malo ribe, da li je to nešto, jel vole više svinjetinu ili ona nije dostupna? Evo ja bi nažalost mogao reći da riba kod nas nije dostupna. Nažalost prosječnom Hrvatu možda je i najdostupnija ona, onaj brancin i orada koji ide iz uzgajališta koja košta 70 kuna i hvala bogu Kromarisu koji je razvio ovakvu industriju, odnosno sad je već i industriju i da Hrvat, prosječan Hrvat može si priuštiti ribu od 70 kuna, kvalitetnu ribu. Ali zašto si prosječan Hrvat ne može priuštiti neku drugu ribu, a znamo da na placu i na ribarnicama zubatac košta 150 kuna kila, e pa sad to je možda jedna dublja tema, zbog čega je riba u Hrvatskoj skupa, a zašto je nešto drugo dostupnije. Pa to bi ja malo potaknuo na razmišljanje ustvari da vidimo da li možemo stvarno biti na, barem u prosjeku EU da naši ljudi mogu više jesti ribu, a ona bi trebala bit u svakom slučaju dostupnija. Pa evo, to je možda i jedna od tema koje bi trebali raspravljati, trebali biti dio strategija razvoja poljoprivrede u Hrvatskoj i vjerujem da uz takav način ćemo, da će Hrvati više jest ribu, a i još jedna druga stvar mi svi se volimo hvaliti kako imamo turizam i turizam stvarno svake godine ide sa sve većim i boljim rezultatima, pa ne vidim bolje tržište nego turistima koji dolaze u Hrvatsku ponuditi našu hrvatsku ribu, ali da li je to tako, nažalost nije. Svi mi idemo na more ili većina ide na more, pa znamo da onda u restoranima ili, ili u neki fast food-ovima dobivamo i ribu koja je iz uvoza. Pa sad znaju reć ovaj oni koji su u drvnoj industriji, da Hrvatska prodaje svoje trupce van i onda uvozimo namještaj iz Italije ili iz nekih drugih zemalja, ja bi reko tako je i sa ribom, Hrvati izvoze kvalitetnu, dobru ribu u Europu uglavnom to zna biti i evo među ostalim i tuna kvalitetna, znam da i Japanci i naš poštovani general se bavi tunom, izvozimo tunu u Japan visokokvalitetnu, a onda uvozimo konzervu tune iz Indonezije, ja ju kupim u Konzumu konzervu iz Indonezije ili ne znam s Tajvana ili tako nešto. Evo to su neki problemi koji jasno da tište trebali bi tištit sve nas, trebali bi aktivno razgovarati i razmišljati o tome kako da ribarstvo u našoj Hrvatskoj bude bolje i da preko turizma što više plasiramo a ne da izvozimo sirovu ribu a umjesto da je ovdje ponudimo sa uslugom zasigurno bi bila to bolja politika i da bi tu bili rezultati. Evo, ja sam malo krenuo ovaj dio vezano uz ribarstvo ali mislim da je to i dio ovog zakona iako jasno nije riječju i slovom, znam da je on usklađen sa EU. Europa nam ne bi trebala diktirati neke stvari, mislim da bi mi trebali biti dovoljno dobri gospodari da napravimo svoju strategiju razvoja ribarstva, poljoprivreda i svega ostaloga. U svakom slučaju, nadam se da će barem dio ovih mojih riječi doprijeti do onih pravih ušiju i da ćemo se uz Strategiju razvoja poljoprivrede a onda i ribarstva, ova naša ribarska politika biti u budućnosti bolja. Hvala za sada.
Hvala i vama gospodine Prelec. Sada imamo zadnju pojedinačnu raspravu, gospodin Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo. Zadnja, ujedno i prvu [[Upadica Radin: Prvu i zadnju.]] Da, [[Upadica Radin: Prvu i zadnju.]] Znači kad, poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva. Kod rasprave o ovom zakonu ključno je zapitati se kako mi uopće gospodarimo Jadranom. Kako se čini barem prema onome što čitamo u javnosti gospodarimo očajno jer je zagađenje mora sve veće a samim time uništenja svega onoga što u moru imamo i prema nekim analizama do 2050. godine će npr. u morima biti više plastike nego ribe, pa tako eto i u našemu Jadranskomu moru. Ima jedan crnohumorni vic po novome kada je čovjek kupio u ribarnici ribu pa kaže prodavaču naplatili ste mi vrećicu a niste mi je dali a kaže prodavač pa već vam je u ribi unutra. Jer naime koliko vidimo već u jednoj trećini morskih organizama se nalazi plastika i mnogi zbog toga umiru, mnoga su živa bića zbog toga zagađena. Također na Jadranu vidimo da su veliki problem koncesije koje se često daju bez zdrave logike. Ne tako davno u vrijeme Vlade Zorana Milanovića i SDP-a, naravno uvijek prisutnoga HNS-a, slušali smo sulude ideje o bušenju Jadrana a slijedom svega toga očito ni stanje u ribarstvu nije puno bolje, to je danas glavna tema ovoga zakona. Nažalost svjedoci smo toga da kod izlova ribe vlada potpuni kaos koji je obilježen izlovljavanjem ribljega fonda i uništavanjem cijelih staništa ribe u kojima sudjeluju mnogi neprofesionalni, mnogi nečasni a profesionalni ribari. Znači imamo kao i u mnogim drugim segmentima društva želju za brzom zaradom, imamo pohlepu koju nažalost država vrlo slabo suzbija, odnosno slabo regulira to tržište jer je nadzor nedovoljan a isto tako su kazne često premale. Ovaj zakon ako sam dobro shvatio ima namjeru povećati kazne za nelegalni izlov ribe ali čini se da je tim prekršiteljima zakona ipak još uvijek isplativije plaćati kazne nego odustati od svoje rabote. Također kao što smo mogli vidjeti prema karti koju je nedavno objavilo ministarstvo čini se da je štetno ribarenje pod nazivom kočarenje i dalje dozvoljeno u Jadranu i to na cijelom Jadranu, nažalost i u onim područjima gdje se ne bi smjelo obavljati a to su prije svega područja uz obalu, to su područja u uskim otočnim kanalima i druga. Naravno ovdje je već bilo spomenuto da su naše koćarice problem ali da su daleko manji problem nego talijanske koćarice koje dolaze u naš Jadran i namjerno ulaze u mrjestilišta poput onoga, poput otoka Palagruže, rade veliku štetu a nitko im ništa ne može jer Hrvatska nema načina a čini se ni volje da tu pojavu zaustavi. Osim Talijana u manjem dijelu u nelegalnom ribolovu sudjeluju i Slovenci i Crnogorci u našim teritorijalnim vodama. Kada govorimo o ulozi Talijana, važno je napomenuti da oni također svoju industriju teške metale bacaju u Jadransko more, da su od tamo dolazili i NATO avioni, svojedobno su u Jadran bacali koješta i sve je to doprinijelo uništenju jadranske flore i faune. Novi problem koji se pojavio u očuvanju ribljega fonda su klimatske promjene. Tu je važno istaknuti vrlo žalosnu odluku SAD-a da se povuče iz Pariškoga sporazuma. I vidimo da se zbog toga zatopljenja ribe pomiču prema sjeveru i da su kroz Sueski kanal u Jadran došle tropske vrste riba koje bi vrlo lako mogle uništiti ove naše tradicionalne autohtone vrste što je jedan novi problem. U svakom slučaju zbog svih ovih razloga koje sam naveo lako je moguće da će sva mora a ne samo Jadran u sljedećih 30 godina ostati bez ribe. To nije samo moja tvrdnja nego je ustvari tvrdnja svih onih udruga koje se bave proučavanjem mora, npr. Svjetskoga fonda za prirodu koji je 2015. godine utvrdio da 93% vrsta ribe u Jadranu je prekomjerno izlovljeno, a u biti bi trebali raditi na očuvanju odnosno na smanjenju izlova. Nažalost, ribe i morski organizmi iz godine u godinu sve više postaju zaštićene vrste. Znači, ne samo ribe, nego i školjke, sisavci i pužići, različiti organizmi, lista je doista jako dugačka i u Jadranu je u biti u zadnjih 40 godina uništeno 40% svih živih organizama. Ja sam slušao g. Prelca prije mene koji kaže da bi Hrvati trebali jesti više ribe, ali ključno je pitanje da li će uopće biti ribe. Znači, da li će u Jadranu ili nekim drugim morima, uopće biti ribe kroz par desetljeća jer ako se ovakvi trendovi nastave, znači, trendovi globalnog zatopljenja, pretjeranog izlova, onečišćenja, ekoloških incidenata, kršenja Zakona itd., čini se da u budućnosti neće biti nikakve ribe za konzumiranje, a ribarit će se samo u pustom i mrtvome, u stvari, moru, mutnome. Slijedom svega ovoga, ja bih htio reći da se Živi Zid zalaže da se ovo pitanje ne rješava putem EU zakonodavstva, ovaj Zakon koji ste donijeli je, dakle, napravljen u Briselu, nego da RH napravi svoje vlastito zakonodavstvo koje bi rješavalo pitanje izlova ribe u skladu sa najvišim standardima zaštite prirode, a istovremeno ga zaštitilo od nelegalnog i prekomjernog izlova, svejedno da li dolazi od strane naših nečasnih ribara ili od strana ribara iz graničkih zemalja. Prema tome, osnovna poruka koju želimo reći je da bi RH ovo pitanje trebala rješavati samostalno i suvereno. Podržavamo ideju isto isključivo gospodarskog pojasa koja je izvorno naša, a ovo je samo u biti jedna tehnička dorada koja ova sva pitanja koja sam naveo, nažalost, neće riješiti. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku g. Preleca.
Poštovani predsjedavajući, pa ne događa se često da se ja u potpunosti slažem sa kolegom Bunjcem, ja to moram reći, al ovaj puta apsolutno potpisujem sve ono što ste rekli i mislim da bi se svi zajedno trebali zabrinuti o stanju ribljeg fonda u Jadranu, prije svega zbog izlovljavanja, ali onaj prvi dio koji ste govorili o zagađenju. Ja bi rekao ovim putem, ne znam da li bi se više trebali bojati zagađenja sa talijanske strane ili sa crnogorske strane, a znamo koliko štetnih kemikalija dolazi iz, pogotovo iz rijeke Po sa talijanske strane ili da čitamo iz novina svake godine koliko smeća nam dolazi sa crnogorske strane, evo u Dubrovnik i okolicu. I apsolutno se tu slažem s vama, poštovani kolega, da bi svi zajedno trebali raditi na jednoj regulativi koja bi možda bila i stroža nego ova europska regulativa, kako bi zaštitili naše hrvatskom more, a onda i time ribu općenito. Hvala.
Hvala. Malo i iz Albanije isto, ne samo iz Crne Gore, malo iz Albanije. Odgovor, da g. Bunjac.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Prelec. Evo i mi se u nečemu slažemo, doduše, u ribama, nije možda presudno pitanje, ali je bitno. Međutim, važno je ipak za napomenuti da i mi isto tako, nažalost, radimo ekološke incidente, evo, imali smo prošle godine u Raškome zaljevu veliki ekološki incident, u Istri, imali smo potapanje broda tamo kod Jabuke, isto mislim prošlo ili pretprošlo ljeto. Ja se osobno sjećam ekoloških incidenata tamo oko Omišlja na Krku, da su po moru bile crne fleke, da se ljudi nisu mogli kupati, a navodno su postavljene plave zastave da je sve super, savršeno čisto. Znači, tu je potrebna jedna puno, puno veća briga, a tim prije jer je turizam odnosno boravak na Jadranu postao glavna gospodarska grana u RH o kojoj u stvari ovisi proračun i cjelokupna gospodarska aktivnost. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sada će uzet završnu riječ gđa. državna tajnica u Ministarstvu poljoprivrede, gđa. Marija Vučković, izvolite.
Hvala lijepa. Hvala potpredsjedniče HS-a. Zahvaljujem cijenjenim zastupnicama i zastupnicama koji su sudjelovali u ovaj raspravi, također zahvaljujem na korisnim sugestijama. U završnoj riječi su nastojat samo kratko, znači, odgovoriti na još neka pitanja vezano za Hrvatsku poljoprivredno šumarsku savjetodavnu službu. Njeni su svi zaposlenici prešli u Ministarstvo poljoprivrede. Sustav danas funkcionira na isti način, nadamo se da će i bolje. Uredba o unutarnjem ustrojstvu nije usvojena, međutim, u cijelosti je izrađena i poslana nadležnim tijelima državne uprave na mišljenja, tako da nema nikakvih zastoja. Što se tiče svih aplikacija, rada, sve je preuzeto, svih 129 lokalnih ureda radi kao i do sada, a već imamo prve uštede što se tiče troškova uredskog materijala, primjerice i sl. Inspektora u Ministarstvu je približno 450, sve inspekcije Ministarstva poljoprivrede ići će u Državni inspektorat, osim Ribarske inspekcije, a njih je 33 koja ima posebna zaduženja u sustavu upravljanja kontrole Europskim fondovima. Iako smo rekli da su promjene koje ovaj Zakon predlaže, pretežito tehničke naravi, nisu u cijelosti, pa tako imamo i novu mogućnost donošenja hitnih odluka ministra poljoprivrede koji je zadužen za ribarstvo, baš u situacijama koje ste spominjali, a u smislu hitnog ograničavanja ribolovnog napora tamo gdje je to još dodatno potrebno, korištenja određenih alata i ribarenja. Želim isto napomenuti jer je ovdje spomenuto da smo mi, da iako imamo 33 inspektora, da smo u protekloj godini dana ovlastili i educirali više od 200 osoba MUP-a Ministarstva prometa, Carinske uprave, Ministarstva obrane a i čuvari prirode koji su također spomenuti kako bi bili sposobni zajedno s nama, s našom ribarskom inspekcijom provoditi zaštitu biološki resor za nadzor i kontrole. Potrošnja ribe u Hrvatskoj nažalost točno je je premala, točniji je podatak onaj lošiji koji ste iznijeli nego onaj koji nudi europska komisija ili neko drugo međunarodno statističko tijelo. Mi smo ove godine financirali jednu kampanju Hrvatske gospodarske komore, zajedno smo u tome a vezuje se za promociju hrvatske ribe, ribe hrvatske jedi što vrijedi. Ova je promocija u višemilijunskom iznosu financira također iz operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo. Uveli smo isto tako jedan poseban dan u škole te smo promovirali potrošnju ribe i konkretni poklon paket našim polaznicima prvih razreda a tu ćemo mjeru kao i školski medni dan nastojati još više proširiti, povećati, osnažiti, raditi ćemo i dalje na kampanjama, pripremamo ali najvažnije će biti povećati konkurentnost kroz konkretne mjere namijenjene sektoru ribarstva kako bi naravno ta riba cjenovno bila dostupnija hrvatskim potrošačima. Na kraju isto tako želim reći da naša ribarska politika u dijelu koji se odnosi na kontrolu i zaštitu ipak pokazuje određene rezultate, da smo prvi koji smo uveli određene mjere prostorno vremenskog ograničenja 2015. godine pa ćemo pričekati 2020. istek 5.-godišnjeg razvoja da vidimo i rezultate ali nadamo se da su dobri jer evo i Europska komisija je barem privremeno odustala od nametanja kvota za malu plavu ribu pa čak i preuzima ovaj model za druge mediteranske zemlje. Također smo nakon dugotrajnih napora uspostavili poseban režim u partnerstvu sa Talijanskom Republikom u Jabučkoj kotlini. Najprije je bilo riječ o višemjesečnom sporazumu a sada je to ipak trogodišnji sporazum koji će vrijediti do 9. mjeseca 2021. godine pa se nadamo da će i takav sporazum dati rezultate, prekršajni za ribare koji krše uvjete ribarenja. Nisu rezervirane samo prekršajne kazne nego i naknade štete. Nije točan podatak da se koćariti može u cijelom ribolovnom moru, koćariti se može samo na određenim mjestima. Sve su koće danas opremljene sa uređajima koji nam omogućuju automatsko praćenje i alarmiranje čim je netko u prekršaju i čim je netko zašao u zonu u kojoj nije dozvoljeno ribariti. Želim također reći da je doista ribolovni napor još uvijek velik ali činimo što možemo pa je tako s novim mjerama i dodatkom autorizacije na gospodarsku povlasticu ribolovni napor, odnosno broj ribara u dijelu koji se odnosi na obalne potegače i male plivarice recimo pao za 87%, korak po korak idemo dalje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Prvu repliku ima gospodin Kirin.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Spomenuti ću vam mreže plivarice. Mediteranskom uredbom bilo je onemogućeno korištenje mreža plivarica na dubinama koje su manje od 70% visine mreža. Dakle ta je uredba bila štetna za hrvatske ribare jer oni 89% svoga ulova ostvaruju baš tim mrežama. Na tu uredbu je podnesen amandman 174. Ruže Tomašić. Protiv njega su glasovala tri europarlamentarca. Da li imate informaciju zašto je IDS-ov europarlamentarac glasovao protiv kada je Istra poznata po borbi za ribare i njihova prava? Hvala.
Možda je pogriješio gumb, tko bi ga znao, izvolite.
Evo nemam informaciju, znam kako se glasovalo i to je sve. Što se tiče znači amandmana koji je izložen u Europskom Parlamentu i koji je usvojen većinom glasova u Europskom parlamentu, hrvatska ribarska politika, Ministarstvo poljoprivrede je pripremalo kompletnu podlogu i dalje će raditi na tome sada u ovim trilateralnim pregovorima između Komisije, Vijeća i Parlamenta. Hvala vam.
Gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena državna tajnice, vi ste u dodatnom obrazloženju ste se referirali na ovu edukaciju i u zaštićenim dijelovima prirode i kontinuirano da educirate i sve druge i naveli ste činjenicu da je 33 inspektora koji su zaduženi za ribarstvo ostali i imali ste jedan argument koji nisam uspjela razumjeti do kraja a vezali ste uz njihove obveze vezane uz zadaće EU. Pa ne znam da još samo malo pojasnite koji je to bio razlog da su ti inspektori ostali kod vas u Ministarstvu poljoprivrede? Hvala lijepo.
Želite li odgovoriti? Izvolite.
Znači za poslove, hvala vam lijepa, za poslove ribarske inspekcije u okviru operativnog programa za pomorstvo i ribarstvo rezervirano je 37 milijuna eura. Ribarska inspekcija u okviru dodijeljenih sredstava oprema se i sa brodovima i sa bespilotnim sustavima. I isto tako educira sve druge u sustavu koji će joj sutra pomagati. Bilo bi prilično kompleksno, komplicirano a dolazilo bi do promjena i određenih dijelova ne u regulativi ali u drugim aktima i mislim da, mi smo stava da bi to zakompliciralo korištenje europskih fondova. A u dijelu koji se odnosi na kopno i nasljedivost proizvoda poslovi ribarske inspekcije će prijeći u Državni inspektorat ali će ova 33 inspektora ostati provoditi još bolje znači kontrole i nadzor u moru.
Zaključujem sadržajnu i konstruktivnu raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu, drugo čitanje, P.Z.E. br. 397, predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 108 za, 13 suzdržanih i 3 protiv donesen zakon o izmjenama i dopunama Zakona o morskom ribarstvu.
I sada prelazimo na: - Prijedlog zakona o slatkovodnom ribarstvu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 515; Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnica predlagatelja gospođa državna tajnica Marija Vučković dati dodatno obrazloženje? Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine podpredsjedniče Hrvatskog sabora, cijenjene gospođe saborske zastupnice i gospodo zastupnici, cilj donošenja ovog Zakona o slatkovodnom ribarstvu je kreiranje učinkovitih pravnih normi za obavljanje sportskog i gospodarskog ribolova na kopnenim vodama te provođenje inspekcijskog nadzora nad svim sudionicima. U svrhu u odnosu na postojeći zakon norme su upotpunjene, dopunjene, pojašnjene i cjelovito su ređena neka sporna pitanja koja se odnose na dopuštenost ribolova u inventacijskom pojasu, poplavljenim područjima, vodotaku, vrijeme lovostaja i sl. Osim ovih razloga koje sam navela pojavila se i potreba za promjenom s obzirom da je u međuvremenu stupio i novi Zakon o akvakulturi te je akvakultura izdvojena iz važećeg Zakona o slatkovodnom ribarstvu. Iako ne postoji zajednička ribarstvena politika u slatkovodnom ribarstvu za sva pitanja na razini EU već je državama članicama ostavljeno da zakonski urede ovo područje u većem dijelu sukladno svojim ihtiološkim, geomorfološki, hidrološkim, biološkim, ekološki, socioekološkim i drugim karakteristikama ipak određena pitanja su regulirana na razini zajedničke ribarstvene politike osobito ona koja se odnose na tržište proizvoda slatkovodnog ribarstva na eliminiranje crnog i sivog tržišta te na sljedivost proizvoda. Također, postojala je potreba za usklađivanjem s propisima u području zaštite prirode i vodnog gospodarstva u dijelu koji se odnosi na ocjenu prihvatljivosti za ekološku mrežu što se tiče zaštite prirode i na planove upravljanja koji trebaju biti usklađeni s planovima vodnog gospodarstva. Ovaj zakon također i promjene koje donosi donijet će određene uštete za hrvatsko gospodarstvo pa je u Akcijskom planu za administrativno rasterećenje gospodarstva predviđena ušteda na temelju ukidanja administrativnih pristojbi iz postojećeg zakona od 650.000 kuna. Dodatno će se provesti i jedan vid decentralizacije kroz preuzimanje dijela poslova u nadležnosti županija te imenovanje ovlaštenih osoba županija za inspekcijski nadzor u ribolovnim vodama gdje se obavlja gospodarski ribolov. Ono što je novitet ovog zakona i jedna izrazito dobra strana, izrada potpune elektroničke interaktivne baze podataka u slatkovodnom ribarstvu koja će omogućiti kupnju, elektroničku kupnju dozvola za ribolov, bezgotovinsku naplatu i automatski raspored sredstava između državnog proračuna ovlaštenika ribolovnog prava i onih saveza koji su dobili javne ovlasti. Na ovaj način olakšat će se kupnja dozvola, povećati frekvencija dolazaka ribića kao ciljanih turista što smatramo da će barem donekle pogodovati razvoju lokalnih zajednica. S druge strane uvođenje elektroničkog evidentiranja prodaje dozvola i uplata naknade u Državni proračun RH na ovaj način postić će se olakšano i trenutno ispunjavanje obveza dostave podataka komunikacija, transparentnost u financiranju svih obveza i korištenja sredstava, puno veća u odnosu na sadašnje strane, na sadašnji zakon i tiskanu dostavu materijala. Na ovaj način bolje ćemo pratiti ribolovni napor i zadržani ulov u sportskom i gospodarskom ribolovu. Mijenja se i sustav financiranja svih ovlaštenika ribolovnog prava, postaje fleksibilniji na način da prati pojedine planove upravljanja, specifične potrebe svakog ovlaštenika. Prepoznajući važnost trajnog i ciljanog znanstvenog monitoringa ribljeg fonda, kopnenih ribolovnih voda ovim se zakonom dodatno uređuju kadrovske i tehničke norme za ovlaštene znanstvenoistraživačke ustanove te uvodi kategorija, posebna kategorija ribolova za javne akvarije otvorene za javnost. Dodatno se uređuju ovlasti ribarske inspekcije te smatramo da zakon ima, da zakon je, da je zakon efikasna pravna podloga za slatkovodno ribarstvo na ekološki održiv te gospodarski i društveno opravdan način. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku, ne? Nema, dobro još bolje. Želi li predstavnici klubova uzet riječ? Ne. Prvi je gospodin Domagoj Mikulić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Vi ste imali repliku? Oćete sad obaviti repliku?
Zahvaljujem se poštovani podpredsjedniče sabora, poštovana državna tajnica Vučković sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici, pred nama se nalazi Zakon o slatkovodnom ribarstvu u prvome čitanju, zakon koji nadograđuje postojeći i zasigurno ga modernizira, ovu staru verziju za koju se ukazala potreba kako bi se ovo veliko i značajno područje jasnije definiralo. Izmjene zakonskih normi i uvjeta bile su nužne kako bi stvorili učinkovitiji sustav za sportski i gospodarski ribolov na kopnenim vodama, kako bi racionalno i održivo upravljali ribljim fondom, prikupljanjem informacija, kako bi kvalitetnim nadzorom i prekršajnim odredbama kontrolirali slatkovodno ribarstvo. Također, izradom Zakona o akvakulturi iz koje je izdvojena, koja je izdvojena iz Zakona o slatkovodnom ribarstvu stvorila se prilika da se novim zakonom urede do sada primijećena sporna pitanja oko dopuštenosti ribolova. Postojala je i potreba za usklađivanjem s propisima o zaštiti prirode i okoliša kao i vodnog gospodarstva i kao što smo čuli ne postoji zajednička ribarstvena politika u slatkovodnom ribarstvu na razini EU i praktički svakoj zemlji je dato da samostalno urede ovo područje sukladno biološkim, hidrološkim, socioekonomskim i drugim prilikama. Stoga su uvedene i obvezujuće zakonske norme i akti EU koji se odnose na uređenje tržišta i ono što je možda poglavito bitno je sljedivost slatkovodnog ribarstva. S obzirom na aktualno stanje u ribarstvu pokazalo se nužnim izraziti, izraditi novu zakonsku podlogu koja za cilj ima uređivanje cjelokupnog tržišta slatkovodnog ribarstva to se ostvaruje prvenstveno kroz kontrolu ulova koje bi trebalo utjecati kroz smanjenje crnog tržišta ribom kao i očuvanjem naših prirodnih bogatstava. Kroz racionalno i održivo upravljanje i zaštite ribljeg fonda i kroz osiguranje dostatne opskrbe slatkovodnom ribom te sljedivosti. Ističe se nekoliko primjera pozitivnog doprinosa koji će ostvariti ovaj zakon, tu bih naglasio jasnije reguliranje obavljanje sportskog i gospodarskog ribolova na kopnenim ribolovnim vodama. Do sada su pojašnjenja bila različito tumačenja i dovodila su do određenih poteškoća u provođenju dosadašnjih zakona, a odnose se na lovostaj, na vodotok, poplavljenih područja i … [[Govornik se ne razumije.]] pojas. Osim toga, dobro je što ovim zakonom digitaliziramo ovo područje kroz elektroničke aplikacije povezane sa digitalnim bazama. One bi trebale zamijenite dosadašnje papirnate upisnike, neažurirane dostave podataka o ribolovnom naporu i zadržanom ulovu u gospodarskom i sportskom ribolovom. Zakon uvodi i elektroničke dozvole za ribolov bezgotovinsku naplatu i raspodjelu sredstava što će definitivno olakšati i kupnju dozvola, povećati samim time i broj dolazaka, poglavito onih ribiča turista, uvesti jasniju kontrolu naplate uplate naknada i spriječiti mogućnosti financijskih malverzacija. Nadzor je polje koje se mora uložiti još veće napore, zato je dobro što se i ovim zakonom i jasnije uređuju ovlasti ribarske inspekcije, kao i ostalih ovlaštenih osoba za nadzor. To se omogućuje i kroz decentralizaciju poslova vezanih uz obavljanje gospodarskog ribolova i stavljen u nadležnost županija, koje će između ostalog moći imenovati svoje ovlaštene osobe za inspekcijski nadzor nad ribolovnim vodama i ribolovom. Riblji fond u kopnenim ribolovnim vodama, danas predstavlja veliki potencijal i vrlo važan prirodni resurs, zato je nužno njegovo odgovorno i održivo iskorištavanje, vrlo je važno trajno i ciljano znanstveno nadziranje ribe fonda, uz naravno veće kadrovske i materijalne napore, što ovaj prijedlog zakona i uređuje. Zahvaljujući mjerama za zaštitu očuvanje i obnovu resursa slatkovodnih eko sustava, uz jednu odgovorno ponašanje i uređen sustav dužnosti, možemo očekivati višestruke benefite, veći povrat u razvoj ruralnih područja, prisustvo znanstveno ispravne ribe na tržištu, te nadziranje cjelokupnog procesa kroz osiguranja sljedivosti ribe. Bitno je za naglasiti da ovaj prijedlog zakona, ukida određena administrativna opterećenja, svih sudionika, s čime se postižu značajne uštede, koje su zasigurno i poticaj za opstanak i razvoj gospodarskog i sportskog ribolova. Dakle, jasnija regulacija obavljanja sportskog i gospodarskog ribolova, digitalizacija, efikasniji nadzor, decentralizacija, mjere za zaštitu i obnovu resursa slatkovodnih eko sustava, sastavni su i istaknuti dijelovi ovoga zakonskog prijedloga, zbog kojih će između ostalog Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona o slatkovodnom ribarstvu u prvom čitanju. Hvala.
Hvala vama g. Mikulić. Sada ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a govoriti će gđa Anka Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena državna tajnice sa suradnicima, kolegice i kolege, pred nama je u prvom čitanju Prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu. Kao što je uvodno državna tajnica rekla, bila je za očekivati da ćemo dobiti prijedlog ovog zakona, iz jednostavnog razloga, što je iz bivšeg zakona izašla akva kultura van u posebnom zakonu i bilo je za očekivati da ne ostane na krvnji način regulirano to područje u Zakonu o tamo, nego je bilo za očekivati zaista, da se napravi ovaj zakon. Mi ćemo u prvom čitanju podržati prijedlog ovog zakona, ali bi kroz raspravu nekako htjela možda dekretirati i naglasiti neke teme. Prva tema je, u principu vezanost na sve one propise, odnosno, odredbe koje su definirane sa aspekta zaštite prirode i okoliša, kao i sa aspekta vodnog gospodarstva. Dakle, čim je riječ o vodama, čim je riječ o korištenju voda, tu imamo zaista usku povezanost sa zaštitom okoliša, a posredno i sa zaštitom prirode. Iako su u nekoliko navrata bile vođene rasprave, što je to priroda u odnosu na okoliš, što su to zaštićeni dijelovi, kako u zaštićenim dijelovima prirode, pod kojim uvjetima i kako. Inače, rasprave koje su se vodile i na različitim stručnim nivoima, je uvijek tema, ljudi imaju osjećaj kada se nešto proglasi zaštićenim dijelovima prirode, da tamo nema ništa. Tome nije tako i to uvijek treba koristiti da tome nije tako. To je samo u tim dijelovima je nešto malo osjetljivije, nešto malo drugačije se treba definirati, ali i tamo su moguće gospodarske aktivnosti, ali u svrhu i voditi uvijek računa, što je prioritet. A prioritet, da je to zaštićeni dio prirode. Ono što ste tu između ostalog, u nekoliko navrata i naveli i nekoliko navrata naglasili a to su elektroničko evidentiranje prodaje dozvola i uplata naknada. I te evidencije, dakle, ono što je i ovo prilika da kažemo, ajdemo vidjeti koja je razlika između propisa i stvarnosti. Propis je to omogućio i dobro da je omogućio. Sada, ajdemo vidjeti u stvarnosti, što je do sada napravljeno, što još treba biti napravljeno da to profunkcionira. Mi se, nema ni jednog propisa koji dođe u raspravu, a da ne govorimo o tim u kidanjima, ukidanja administrativnih barijera, da ne govorimo o tome, da se neke dozvole i aktivnosti trebaju brže, da će to biti jeftinije za naše građane i apsolutno to na deklarativnoj razini podržavamo svi. Sada je nedavno donesen isto jedna propis, koji je govorio o tim e-aplikacijama, jedan od naših sugrađana je počeo to koristiti i onda je dobio odgovor da to ne funkcionira ili funkcionira loše. Možda u završnoj riječi će biti prilike da nam državna tajnica, kao što nam je u završnoj riječi rekla nešto o poljoprivredno savjetodavnoj službi, rekla nešto o inspekciji. Možda će i u završnoj riječi biti prilika da nam malo kaže što se dešava s tim aplikacijama, u kojoj su fazi, kada je za očekivati da nešto profunkcionira iz jednostavnog razloga što sam nešto što sam apsolutno sigurna a to je da tu ovu metodologiju koja nije od danas, koja je već dugo da s jedne strane imamo propise koji su korektni gdje mi ugrađujemo sve dobre prakse sa razine EU, u koju ugrađujemo i dobre prakse našeg djelovanja, imate u propisu to regulirano na odgovarajući način i onda dođemo do stvarnosti i u stvarnosti vidimo da te neke stvari ne funkcioniraju. Tako da bi uvijek bilo dobro kao što inače zakon ima uvijek ocjene izvori sredstava potrebnih za provedbu zakona, sada tu netko kaže da treba ili ne treba, dakle to je onaj obrazac koji je obvezan, uvijek je dobro da možda i kada je riječ o uvođenju elektroničkih aplikacija se malo i pojasni i objasni u kojoj fazi su, da li ih imamo, da li ih nemamo, koliko će trebati vremena, da li danas već nešto funkcionira u tom smislu ili bi bilo za očekivati da nešto funkcionira odnosno da vidimo kroz koji će vremenski okvir odnosno kroz koji će vremenski period biti potrebno proći da se nešto profunkcionira. Nije dobro i neće biti dobro, netko će recimo doći i pročitati zakon, vidjeti a ha, vidi to imamo i onda kada dođe u praksu čega se od nemila do nedraga i pokazati će da nešto ne funkcionira. Između ostalog kada ste govorili odnosno osnovna pitanja koja se uređuju zakonom onda ste rekli da jedna od razloga i tumačenje određenih pojmova i tu ste posebno naveli inundacijski pojas i poplavljeno područje. I sad dolazimo do odredbe članka 3. zakona gdje je pojmovnik, dakle svaki zakon uobičajeno kada složimo prvo je svrha zakon a drugo je ono što, članak 2. je usklađenje sa određenim direktivama EU a u članku 3. su pojmovi. I sad sam ja išla pažljivo pročitati i iščitati kako ste definirali pojam inundacijsko područje i išla pročitati kako ste definirali pojam poplavno područje. Iz kojeg razloga? Iz razloga što zaista imamo prečesto slučajeve da donosi se i čak su i u saborskoj raspravi pojedini zakoni i onda se pojedini pojam, čak i iz istog resora, pojedini pojam kroz taj zakon različito tumači. Iako, kaže pojedini pojmovi su u smislu ovog zakona, dakle ali nekako mi se čini da bi bilo dobro zbog elementarne higijene propisa da kada imamo neke pojmove da ti pojmovi imaju nekakve dodirne točke. O čemu konkretno govorim? Kada je riječ o inundacijskom području vi ste to područje vezali uz činjenicu da je ono ucrtano u katastarske planove i da je ucrtano u planove prostornog uređenja temeljem posebnog propisa. E sad, kada je riječ o katastarskim planovima obzirom da je u nekoliko navrata i s ove govornice smo govorili o činjenici koliko su nam sređeni katastarski planovi, da ih imamo stare, da su zastarjeli, bojim se da će tu u provedbi biti malo problema. A kada je riječ o planovima prostornog uređenja, zaista postoje prostorni planovi u kojim su definirani u namjeni prostora inundacijsko područje. Ali imamo prostorne planove koji to nisu i mislim da će vam tu biti neprilika u provođenju. Pa nekako je moj savjet obzirom da ćemo imati još drugo čitanje, da između prvog i drugog čitanja malo sa kolegama koji su nadležni za to to prokomentirai. Ionda dolazimo do pojma poplavljeno područje i sada vam je to ono područje koje je izvan granica inundacijskog područja ta granica će vam biti veliki problem, vjerujete mi, jer u katastru, ja sam vrlo malo puta vidjela granicu inundacijskog, u prostornim planovima sam nešto vidjela ali u smislu izdavanja pojedinih dozvola sa aspekta građenja šta je inundacijsko područje i ostalo a poplavljeno područje je pak pojam s kojim ćete imati užasno puno problema. Dakle, poplavljeno inače, imate u kartogramima, da sada da tu ne pričam previše o prostornom uređenju, u namjeni imate tri kartograma, imate namjenu površina, onda imate infrastrukturu i treće je uvjeti i načini korištenja. U uvjetima i načinima korištenja ima dosta i županijskih planova i općinskih koji imaju označeno prostor koji se plavi. Ja između prvog i drugog čitanja dajte odradite jedan radni sastanak sa kolegama koji su sa aspekta zaštite, odnosno sa aspekta prostornog uređenja da probate se tu malo uskladiti. Dakle vaša želja je bila da izdefinirate i to ste rekli u obrazloženju što je inundacijsko područje i što je poplavljeno područje. I sad je tu pitanje sa aspekta, imate prostorno planiranje, imate katastar u smislu inundacijski imate opet vodogospodarske osnove, dajte to malo uskladite da kada već definirate da vam to bude, imate problem u provođenju, da vam tu bude jasnije što je. Kod poplavljenog područja je meni malo manji problem, jer onda poplavljeno područje može biti sve drugo šta vam se desi poplava, povremeno, ... [[Govornik se ne razumije.]] poplava imate nekakvo iskustvo i sve ostalo. Ova inundacija me muči. To me muči u nekakvim drugim stvarima a ovo je zapravo i rekla sam da ćemo mi kao klub i podržati uvodno ali ako već imamo potrebu to detaljnije definirati dajte, jer imati će i vi problem. Kao što ste sad rekli imamo problem pa to definiramo, na ovaj način nije jasno do kraja definirano odnosno vežete se uz dokumente koji to definiraju na nekakav drugi način a ne na onaj koji vama treba. Pa onda je tu moj savjet da to malo između dva čitanja sjednete, vidite, vidite, da vi jasno kažete što vi želite u zakonu da to bude definirano pa da se onda vežete uz dokumente na odgovarajući način jer ćete nekog natjerati na prostorni plan a to će biti različite crte odnosno različite linije. U svakom slučaju kao što sam uvodno rekla ovaj zakon nije nešto što nismo očekivali, očekivali smo ga, on je u smislu nekakvih tehničkih stvari korektno napravljen. Moj savjet je kada dođe sljedeći put ili ćete imati mogućnost se referirati ili sljedeći put da mi malo vidimo vezano uz ovo što ja principijelno podržavam i mislim da je dobro i da je to stvarnost, a to je zapravo taj, te elektroničke aplikacije, da možda u par rečenica kažete dokle se je s tim došlo, što je za očekivat, koji su rokovi, što danas funkcionira, što ćete poboljšati jel zasigurno je dobro i to je dobra slika RH da imate takve nekakve aplikacije, da netko tko u smislu turizma ili koji se i sportski ribolov, pa će doći, ne znam, zbog nekih drugih stvari da dobije pravu uputu, a ne da ispadne da smo u Zakonu nešto propisali, a da je do toga, do realizacije toga, kao što smo imali Zakon o svjetlosnom onečišćenju, 13 godina, pa je onda, ne bi bilo u svakom slučaju dobro. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu g. Alen Prelec ispred kluba zastupnika SDP-a.
Hvala poštovani predsjedavajući. Poštovana državna tajnice sa suradnicima, pa evo, mala isprika, ja sam, kad sam govorio o prijašnjem Zakonu o morskom ribarstvu, jasno da je drugo čitanje, da smo imali mogućnosti rasprave, hvala kolegici koja me na to, koja mi je pomogla u tome. Evo, ovaj je Zakon je u prvom čitanju, između dva čitanja, jasno da evo, možemo još neke stvari poboljšati. Naime, naši predstavnici su sudjelovali u usaglašavanju oko ovog Zakona i mi ga podržavamo u cijelosti. Velim, ovo je prvo čitanje, ali ja bi evo, iskoristio priliku da svima vama pročitam nešto što sam dobio u pismu, to je od ravnatelja Lonjskog polja, pa ću evo, u cijelosti pročitati ovdje, kako bi mogli možda evo malo prokomentirati, da vi svi čujete o čemu je riječ. Naime, ribolov je u Lonjskom polju kao i na rijeci Savi oduvijek imao višestruko značenje i vrijednost. Lokalno stanovništvo nastanjeno na obalama ovog prostora generacijama se hranilo ribom, a ribolov i prerada ribe stoljećima je bila osnovno gospodarska aktivnost ovog područja. Tijekom posljednjih 50 godina smanjivana su ribolovna prava tradicionalnim ribarima sve do postupnog izumiranja njihovog zanata. Park prirode Lonjsko polje sa svojim očuvanim prirodnim vrijednostima i kulturnom baštinom pruža mogućnost stanovnicima ovog kraja da se u okviru bavljenja seoskim turizmom, tradicijsko ribarstvo obnovi i iskoristi na značajan i kvalitetan turistički sadržaj, te na taj način omogući lakši ostanak i opstanak stanovnicima ovog kraja. U sjedištu javne ustanove park Lonjsko Polje održan je jedan sastanak, organiziran je okrugli stol na temu Nacrta novog Zakona o slatkovodnom ribarstvu, te vam ovim putem, nakon provedene rasprave o istom, upućujemo inicijativu da se u novi Zakon o slatkovodnom ribarstvu koji se trenutno nalazi u saborskoj proceduri, uključi nova kategorija tradicijskog ribolova koji bi bio dozvoljen na područjima na kojima struka utvrdi da postoji dostupni resursi, da se propišu selektivni alati, te da se isti odvija na održiv način. Naime, tradicijski ribolov u Lonjskom polju proglašen je kulturnim nematerijalnim dobrom, rješenjem Ministarstva kulture još od 2008.-me godine, no u postojećem Zakonu o slatkovodnom ribarstvu, kao ni nacrtu novog Zakona, nije regulirano područje tradicijskog ribolova. Stoga stanovnici na području parka prirode Lonjsko polje ne mogu koristiti tradicionalne alate, niti se baviti tradicijskim ribolovom. Ova je tema izrazito važna ljudima koji žive u području parka Lonjsko polje za razvoj turizma, ali i očuvanja kulture, te ukoliko ih želimo zadržati na tom području, trebamo omogućiti samo održiv razvoj područja parka prirode Lonjsko polje i dati im mogućnost da se bave tradicijskim ribolovom. Evo, pa moja molba ide u ovom smislu da stvarno razmotrite ovaj prijedlog ljudi u Lonjskom polju, ali ne samo u Lonjskom polju. Imamo puno drugih područja koja možda nisu obuhvaćena tom kategorijom tradicijskog ribolova i vjerujem da ćete uz vašu dobru namjeru, između ova dva čitanja, razmotriti ove njihove prijedloge i uvažiti u kojoj najvećoj mogućoj mjeri koja bude moguća. Evo, mi ćemo u svakom slučaju podržati ovaj prijedlog Zakona u prvom čitanju, ali velim, molim da se uzmu u obzir ovakva nastojanja ljudi koji, evo, tradicijski žele održati i ovo slatkovodno ribarstvo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo sada na jedinu pojedinačnu raspravu, na redu je g. Tomislav Lipošćak.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažena državna tajnice sa suradnicima, evo, pred nama je prijedlog novog Zakona o slatkovodnom ribarstvu i Zakonom je, zapravo, jasno podijeljen gospodarski od sportskog ribolova. Ja ću se u svojoj raspravi temeljiti i osvrnuti upravo djela koji govori o sportskom ribolovu i to uglavnom iz pogleda i iz kuta sportsko ribolovnih društava. I ovaj zakonski prijedlog, kao i sve one druge zakonske prijedloge kojima se želi nešto popraviti i poboljšati, naravno pozdravljam i naravno, nije nam uglavnom na terenu niti problem Zakon, nego samo njegova provedba. I zato bih se i osvrnuo na nekoliko odredbi samoga Zakona, koje su mi možda malo nejasne ili nelogične ili koje bih želio da ih prokomentiramo odnosno detaljnije proučimo i isdiskutiramo. Krenimo redom, u čl. 18. u st. 1. definira se da ribu u sportskom ribolovu smiju loviti osobe koje imaju položen ribički ispit, imaju ribičku dozvolu, te koriste dozvoljene tehnike ribolova. Međutim, u st. 2. dalje nabrajamo iznimke, a to su osobe koje su mlađe od 14. godina, te oni koji ne love na temelju godišnjih dozvola. Znači, te dvije kategorije ne moraju imati položen ribički ispit, a također se navodi da osobe koje su mlađe od 14. godina, naravno, moraju biti u pratnji osobe odnosno ribiča koji posjeduje odgovarajuću dozvolu. Postavlja se pitanje iz kojeg se razloga, zapravo, osobe koje kupuju dnevne odnosno višednevne dozvole, ne moraju imati položene ribičke ispite? Dešava se, može se, zapravo, praktički dogoditi situacija da i osobe iz st. 2., znači, mlađe od 14. godina, mogu biti u pratnji osobe koja ima jednodnevnu ribičku dozvolu koja također nema dozvolu. Mogao bih čak i prihvatiti objašnjenje koje se nalazi u savjetovanju sa javnošću u kojemu se ova odredba gleda pozitivno glede, zapravo, turističke ponude odnosno glede umasovljenja ribolovnoga turizma, ali možda bi bilo dobro tada razmisliti da cijene ribolovnih dozvola budu različite, odnosno, da dnevne, višednevne ribolovne dozvole, budu različitog iznosa za onih koji imaju položen ribički ispit, za razliku od onih koji to nemaju. Konkretan primjer ću vam reći, naime, osoba koja ima položen ribički ispit, može biti član ribičkog društva, kada kupuje ribolovnu dozvolu, za zonu koja izvan područja njegovoga društva, odnosno, ovlaštenika, plaća određenu cijenu za tu dozvolu i to je u redu. Međutim, smatram da bi osoba bez ribičkog ispita, koja to isto čini, možda bi bilo poželjno da plaća veću cijenu za tu dozvolu, a ova razlika, između tih cijena da se ulaže u jedan određeni poseban fond, koji bi bio, ajmo to tako reći, na razini nekakve ribočuvarske službe. Smatram da osobe koje bez dozvole, bez položenog ribičkog ispita idu u ribolov, su, bi trebale biti podložne i strožoj kontroli na samome terenu, znači kroz ribo čuvarsku službu. Kada sam se već dotaknuo i ribičkih ispita, ovim putem bi apelirao i na Hrvatski športsko ribolovni savez, da pod hitno ažurira, same ribički ispite, budući da se isti nisu mijenjali već dugi niz godina, pa tako imamo i apsurdne situacije, da u samim ispitima nalazimo na nazive ministarstava koje se ne koriste već možemo reći 10-tak godina. Jednako tako postavio bi i pitanje, zbog čega nam ribički ispiti, koji su položeni u RH, ne vrijedi u inozemstvu, dok mi većinom prihvaćamo ribičke ispite, koji nam dolaze iz drugih zemalja, mislim da bi se i tu savez trebao dodatno angažirati i učiniti nekakve napore, kako bi naše uvjerenje bilo prihvaćeno, barem u zemljama koje su članice EU. Sama kvaliteta ribičkih ispita, također bi mogla biti bolja i svakako treba, još jednom ću reći i obnoviti i osvježiti, a možda i razmisliti o određenom praktičkom dijelu, kroz edukaciju na samome terenu. Zakon također u čl. 21. definira dnevne, višednevne i godišnje ribičke dozvole, a pravo na kupnju godišnje dozvole, imaju članovi saveza koji imaju položen ribički ispit. Sada se opet vraćamo na ribički ispit, što je po meni, u redu. Međutim, u stavku 3 se navodi, da pravo imaju i u slučaju kada je ovlaštenik ribolovnog prava fizička osoba, obrtnik, zadruga, trgovačko društvo ili neki drugi poslovni subjekt, koji sukladno posebnim propisima, ne može biti učlanjen u savez, naravno uz plaćanje svih financijskih obaveza ovlašteniku. Sada ću tu ponoviti pitanje, što je u ovom slučaju sa ribičkim ispitom, da li u tom slučaju, osobe koje kupuju godišnju dozvolu, za ove osobe znači pravedne i ovo mora imati položeni ribički ispit ili ne, jer su na terenu tumačenja različita, da se ne bi zapravo desilo, da uz 2 praktički kategorije ovlaštenika imamo i 2 kategorije ribiča, jedne s jednim obavezama, druge sa drugim obavezama. Jednako tako, po meni, možda malo i problematično, odnosno, nejasna stavka je čl. 24. koji definira da se ribljim fondom i sportskim ribolovom upravlja u ribolovnoj zoni, a temeljem naravno planom upravljanja. Međutim, stavak 6 kaže da se to ne odnosi na zemljišta koja se nalaze u privatnom vlasništvu. Znači li to da se na privatnom zemljištu ne vrijede zakonske odredbe, odnosno, da ne vrijede odredbe plana upravljanja. Konkretno ako se nalazimo na toj kućici koja ima s oba dvije strane privatno vlasništvo, da li na tom dijelu, da li na toj ribolovnoj zoni vrijede odredbe zakona, odnosno, da li tu vrijede odredbe plana upravljanja tom ribolovnom vodom. Članak 29. također definira plan upravljanja i u stavku 6 se navodi, da u slučaju pomora riba veće od 1/3 … [[Govornik se ne razumije.]] mase procijenjene planom upravljanja, kao i u slučaju proglašenje većih elementarnih nepogoda, kao što su poplava, suša itd. mora se obaviti revizija plana upravljanja i prije isteka roka od 6 g. Ovdje ću podcrtati ovu riječ mora, smatram da bi bilo dobro razmisliti da ovu riječ zamijenimo riječi može. Reći ću vam konkretno, ja sam član športsko ribolovnog društva iz Ogulina, koji između ostalog upravlja i rijekom Dobrom, koja je izrazito bučna i zapravo je krivac za brojne poplave, koje nas zarezuju svih ovih godina, tako da vrlo često, pogotovo u zadnje vrijeme, dolazi do proglašenja elementarnih nepogoda. U ovom slučaju ćemo imati obavezu izrade revizije, revizije plana upravljanja, iako sama ta poplava u tim dijelovima ne radi preveliku štetu na autohtonu vrsta riba poglavito na području, na potočnu pastrvu, zato apeliram ako ovaj mora se obavezi revizija, možemo pretovariti, odnosno, prepraviti u može se. Također ovim zakonom mijenjamo raspored sredstava iz naknade za ribičke dozvole, sada je to 20% na ovlašteniku, 40% ide na Save, a 40% u proračun. Do sada je bilo 80% ovlašteniku, 10% savezu i 10% proračunu, što znači da od 2020. g. kada ova odredba stupa na snagu sami ovlaštenici gube 60% prihoda, zapravo iz tih naknada za ribičke dozvole, a i ovih 20 je strogo namijenjeno za izradu planova i informatizaciju. I neminovno je da ako cijena dozvole, odnosno, naknade ostane ista, da će se očito morati povećavati one druge naknade koje tako popularno nazivamo članarinom, koji čine ukupno cijenu dozvole na pojedinoj ribolovnom zoni i mislim da to neće biti problem na onim atraktivnim vodama gdje je veliki pritisak ribiča i veliki broj ljudi, međutim, u ruralnim u manjim sredinama, na manje atraktivnim vodama, ovo bi mogao biti, možemo reći financijski atak i problem da se pojedina društva dovedu i na manji broj članova, a samim tim i da njihovo funkcioniranje bude doveden pod upitnik. Jedino ukoliko ministarstvo ne odluči smanjiti naknadu pa onu razliku između naknade sadašnje i one niže, ribolovna društva budu mogla iskoristiti za povećavanje svojih internih naknada. Jednako tako zakonom predviđamo i elektronsku evidenciju ulova, te kupnju dozvola putem mrežnim aplikacija. Nadam se samo da ćemo pronaći načina, da one budu dostupne svima, vodimo računa da veliki dio naših ribiča je u 3 životnoj dobi, pa mislim da oni nisu često baš informatički tu spretni i pismeni, da ćemo naći načina, da i njima to omogućimo. I na kraju povukao bi analogiju jednu sa lovstvom naime stranim državljanima omogućimo ribolov uz važeće dozvole. Opet se vežem uz problematiku dnevnih i višednevnih dozvola. Strani lovci na temelju lovačke iskaznice matičnih zemalja dobivaju lovačku iskaznicu koju im daje Hrvatski lovački savez, ne bi bilo loše da možda nešto tako slično napravimo i kroz ribolovni savez tako da i oni u biti prilikom kupnje moraju predočiti ribolovnu dozvolu matičnih saveza. I jedina još stvar vezano uz pravilnik, rok donošenja je 2 godine, njima se definira jako široko područje zapravo koje je vezano uz ovaj zakon, apeliram da taj rok odnosno da ti pravilnici budu doneseni i nešto ranije budući da od 2020. stupa niz odredbi ovoga zakona na snagu poput evidencije ulova, označavanja ulova i sl. te bi donošenje ovih pravilnika u ranijem roku bilo svakako nužno i potrebno. Hvala.
Hvala lijepa. Sada će državna tajnica gospođa Marija Vučković uzeti završnu riječ, izvolite.
Evo zahvaljujem svima koji su raspravljali u ime kluba i pojedinačno na svim koristim sugestijama i na podršci prijedlogu Zakona o slatkovodnom ribarstvu. Što se tiče dodatnih iznesenih primjedbi il otvorenih pitanja počet ću s posljednjim jer se bojim da ću to zaboraviti. Vezano za smanjivanje cijene ispita, ispit bi sad trebao biti 100 kuna, a bio je 400 kuna, mi smatramo da će to biti dovoljno s obzirom da želimo administrativno rasteretiti sustav, a s druge strane će se ovaj, ova razlika prema našem planu nadoknađivati članarinama koje će biti oslobođene plaćanja poreza na dodanu vrijednost pa će imati 20% 25% više nego dosad. Što se tiče mogućnosti da osoba ispod 14 godina lovi ribu bez dozvole to se, ta je iznimka omogućena najviše zbog promocije turizma i dolazaka obitelji odnosi se na djecu na osobe ispod 14 godina koji su u pratnji ribića koji ima dozvolu, no evo razmotrit ćemo još jednom da li je korist od turizma veća ili eventualno šteta u ovom dijelu. Pitanje je odnosilo se na iznimku iz članka 21. jedno pitanje, jel tako, vezano za obvezu polaganja ispita, znači svatko mora položit ribički ispit i u tom dijelu svi su, uvjeti su za svakoga isti i nema iznimaka. Umirovljenici će moći ipak i dalje bez obzira na naš cilj i namjeru uvođenja interaktivne elektroničke baze podataka i razmjene, umirovljenici će moći na isti način kao i dosada obavljati ovaj slatkovodni ribolov i koristiti svoja prava. Planovi upravljanja, do sada je program donosio savez prema postojećem Zakonu o slatkovodnom ribarstvu, po novom Zakonu o slatkovodnom ribarstvu program za polaganje ispita, planove uprave sve to određuje ministarstvo, pa tako da vjerujemo da će biti evo kvalitetniji u suradnji s drugima. I još znači primjena elektroničke razmjene podataka, mi očekujemo da će biti nakon stupanja, po stupanju na snagu zakona u roku od 3 mjeseca s obzirom da ćemo u potpunosti samo u reduciranom obliku, jer je malo manje zahtjevna, primijeniti sustav koji smo uspostavili i koji potpuno funkcionira u morskom ribarstvu. Imali smo pitanje još vezano za Lonjsko polje, Ministarstvo poljoprivrede, Uprava ribarstva je sudjelovao na okruglom stolu koju je bio organiziran 17. rujna 2018. godine u vezi sa zahtjevom za uvođenje nove kategorije koja bi se zvala „tradicijski ribolov“. Kao država odredili smo se, odredili smo dvije kategorije ribolova, gospodarska za koje je obvezno evidentiranje, praćenje sljedivosti, uređenje tržišta i negospodarska u kojem prednjači, u kojoj prednjači sportski ribolov. Shvaćajmo pitanje tradicijskog ribolova i poštujemo činjenicu da je upravo ta vrsta ribolova ali kao alat, a ne kao područje zaštićena kao nematerijalno kulturno dobro, ministarstvom, odlukom Ministarstva kulture i sabora iz 2008. godine. Mi ćemo u ovom vremenu koje je pred nama još jednom razmotriti na koji je način moguće uvažiti taj, tu vrstu alata kao posebno vrijedno, kulturno, nematerijalno dobro Hrvatske, ali ne mislimo da će se moći gospodarski ribolov obavljati u Lonjskom polju, nije moguće ni uvesti novu kategoriju najprije samo za jednu vrstu parka prirode, gospodarski ribolov ne obavljamo u nacionalnim parkovima i u parkovima prirode i tako mislimo da treba ostati i dalje, posebno u Lonjskom polju koje je jedno od posljednja dva mrjestilišta brojne autohtone ribe na jugoistoku Europe. No vjerujemo da se može nešto učiniti kako bi ti tradicionalni alati koji su zaštićeni dobili posebnu vrijednost i kako bi stanovnici Lonjskog polja još bolje živjeli pa ćemo kažem u vremenu koje je pred nama s njima organizirati sastanak vidjet na koji način bismo mogli bolje iskoristiti ribolovne alate, koji dio njih bi se mogao primijeniti u gospodarskom ribolovu a ne u Lonjskom polju, što možemo učiniti sa primjenom selekcijskog ribolova koji također im može pomoći, a u Lonjskom polju bi bio dozvoljen sportski ribolov pa ćemo vidjeti što je od tih tradicionalnih alata moguće koristiti u dijelu koji se odnosi na sportski ribolov. Svakako podržavamo njihova nastojanja, ali kažem to je, zaštita se odnosi na vrstu alata u kojoj je posebno znanje, vještine ugrađeno hrvatskog naroda a ne na područje i to ćemo pokušati primijeniti. Hvala vam.
Prvi je prvi gospodin Križanić kao prva replika.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, gospođo državna tajnice, srdačno vas pozdravljam. Poznato je da kormorana čini velike štete u slatkovodnom ribnjačarstvu. S obzirom da u Zakonu o lovstvu nije bilo moguće kormorana uvrstiti u lovnu divljač, tako da njegovu brojnost bi mogli kontrolirati odstrelom. Zanima me da li se mogu dobiti odštete za štete od kormorana iz EU iz onog Fonda mjera ruralnog razvoja isto kao i za ostale štete u poljoprivredi? Često dobivam ova pitanja pa vas molim to za komentar.
Odgovor gospođa državna tajnica.
Hvala lijepa. Poštovani zastupniče, za štete koje nanose kormorani u slatkovodnom ribarstvu, posebno u šaranskom ribarstvu, moguće je dobiti odštetu. Ta odšteta nije predviđena korištenjem strukturnih fondova međutim mi smo naručili jednu studiju tijekom 2017. godine i uputili smo zahtjev Europskoj komisiji za notifikaciju državne potpore, to je proces čak nešto i kompleksni nego ovaj proces, nego istovjetan proces u poljoprivredi, malo duže traje. I mi smo dobili, to je prva državna potpora u ribarstvu notificirana od Europske komisije, sada radimo i na nekim drugim primjerice za zaštitu od predatora u Malostonskom zaljevu a i ne samo, ne radimo samo na tom predmetu. Znači mi smo tu potporu notificirali. U državnom proračunu za 2018. godinu bili smo rezervirali sredstva i za tu godinu ali imajući u vidu da je u 2017. godini, godini nakon prijelaznog razdoblja naši, znači vlasnici šaranskih ribnjaka nisu bili dobili nikakvu državnu potporu a nisu više mogli onu staru klasičnu eko rentu koristiti, tako da im je isplaćen dupli iznos, to je još uvijek ispod notificirane potpore po hektaru ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Reiner: Hvala, malo smo prešli vrijeme, dosta.]] Uglavnom dobili su potporu i [[Upadica Reiner: Hvala, hvala.]]
Ali imate još jednu repliku pa ćete moći nastaviti. I drugu repliku ima gospodin Mikulić.
Zahvaljujem se poštovani potpredsjedniče. Poštovana državna tajnice, spominjali ste tradicijski ribolov i ja također smatram da treba poštivati tradiciju i da bi bilo dobro da se pronađe neko rješenje, no naravno s oprezom s obzirom da riblji fond nama zaista predstavlja veliki potencijal i vrlo važan prirodni resurs. I evo jedna molba da prilikom pronalaska tog rješenja uz Lonjsko polje aktivirate i naš Kopački rit koji se nalazi u Baranji i predstavlja to jedno od dva mrjestilišta u RH. Hvala.
Izvolite, OK, dobro. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kada se steknu uvjeti, vjerojatno u petak će se steći uvjeti. I sada, sutra ujutro, četvrtak, 24. siječanj u 9,30 nastavljamo raspravu sa Konačnim prijedlogom Zakona o potvrđivanju Konvencije o policijskoj suradnji u jugoistočnoj Europi, bitan zakon. Idite i razmnožite se. SJEDNICA PREKINUTA U 16,34 SATI
Prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu, prvo čitanje, P.Z.E. br. 515, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje slijedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog Zakona o slatkovodnom ribarstvu i drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 109 za, 15 suzdržanih i 3 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Dobro jutro, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Jedna obavijest prije početka rada. U nedjelju 27. siječnja obilježava se Međunarodni dan sjećanja na žrtve holokausta kada cijeli svijet odaje duboko poštovanje žrtvama nacističkog progona i genocida nad židovskim narodom i pripadnicima manjina ali i svim žrtvama nacističkih i fašističkih režima tijekom II. svjetskog rata. Pozivam vas stoga da se pridružite, sutra, u petak 25. siječanj u 8,45 na polaganju vijenca na židovskom djelu groblja Mirogoj ispred skulpture Mojsija. Tim povodom ću se također sutra na početku plenarne sjednice obratiti Hrvatskom saboru nakon čega ćemo minutom šutnje odati počast svim žrtvama holokausta. Sada ćemo prijeći na dnevni red: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Konvencije o policijskoj suradnji u jugoistočnoj Europi, drugo čitanje, P.Z. br. 491 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 207. a Poslovnika Hrvatskog sabora. Navedenim člankom Poslovnika propisano je da se zakoni koja se u skladu s Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donesu u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Molio bih sada predstavnika predlagatelja da da dodatno obrazloženje, ovdje je s nama državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova poštovani Žarko Katić. Izvolite, državni tajniče.