Hvala gospodine predsjedniče, cijenjene zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora. Dozvolite mi par riječi, uvodnih riječi vezano na Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina. U okviru reforme energetskog sektora u Republici Hrvatskoj za područje plina je uz krovni Zakon o energiji i Zakon o tržištu plina u kojem je opskrba plinom bila definirana kao energetska djelatnost, a s obzirom da je opskrba plinom bila određena i kao komunalna djelatnost u okviru Zakona o komunalnom gospodarstvu, pokazalo se nužnim jasnije regulirati tu djelatnost. Zakon o energiji i Zakon o tržištu plina nisu uredili sva pitanja glede obavljanja djelatnosti distribucije plina kao energetske djelatnosti pa je osobito nakon stupanja na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu i prestanka važenja odredbi Zakona o komunalnom gospodarstvu u kojima su bila uređena neka pitanja obavljanja djelatnosti distribucije plina, postalo nužno izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, cjelovito uredi područje djelatnosti distribucije plina. Dakle, jedini razlog za izmjene i dopune postojećeg Zakona o tržištu plina jest potpuno i razvidno uređivanje djelatnosti distribucije plina. Posebice je bilo nužno riješiti niz pitanja vezanih uz davanje koncesije za obavljanjem djelatnosti distribucije plina i većim dijelom Zakona posvećen je tom pitanju. Postojećim Zakonom o tržištu plina nije bilo uređeno ni pitanje kome pripada naknada za koju kupac plaća za priključenje na distribucijski sustav plinovoda, a iz koje se sada investitoru djelomice vraćaju sredstva koja je uložio u izgradnju distribucijskog sustava plinovoda. Također nije bila derogirana odredba Zakona o komunalnom gospodarstvu prema kojem je naknada za priključenje na distribucijski sustav plinovoda prihod proračuna jedinica lokalne samouprave, namijenjena za financiranje građenja objekata komunalne infrastrukture. Stoga, u slučajevima u kojima trgovačka društva koja obavljaju djelatnosti iz distribucije plina grade distribucijski sustav plinovoda ne bi mogli iz naknade za priključenje na distribucijski sustav plinovoda djelomice namiriti troškove izgradnje sustava. Nedovoljno normirano obavljanje djelatnosti distribucije plina imalo je za posljedicu da su neka pitanja koja su u zakonodavstvu Republike Hrvatske inače uređena na razini zakona bila uređivana podzakonskim aktima, Pravilnikom o distribuciji plina. Sada se sva problematika uređuje ovim Zakonom. Zakonom se određuje nužan kapacitet distribucijskog sustava plinovoda koji određeni distributer mora imati. Posebnom odredbom će se propisati prijelazni rokovi u kojima postojeći distributeri plina koji na dan stupanja na snagu ovog Zakona neće raspolagati distribucijskim sustavom plinovoda propisanog kapaciteta moraju ispuniti uvjet glede kapaciteta. Cilj uvođenja ove odredbe jest okrupnjavanje distribucije plina jer danas postoji prevelik broj poduzeća za distribuciju plina. Njih oko 38. Pojedina poduzeća distribucije distribuiraju svega nekoliko milijuna prostornih metara prirodnog plina pa se javlja problem njihove ekonomske učinkovitosti. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina propisuju se i pitanja koja odgovarajućim pravilnikom uređuje ministar nadležan za energetiku. Treba naglasiti da ovaj Zakon ne predstavlja usaglašavanje sa novom EU direktivom 2003/55. o općim pravilima za unutrašnje tržište prirodnog plina koje obuhvaćaju upravljanje podzemnim skladištem plina, razdvajanjem distribucije i opskrbe plinom, upravljanje terminalom za ukopljeni prirodni plin i drugo. U sljedećem koraku predviđa se izrada novog Zakona o tržištu plina koji bi trebao biti razmatran početkom 2006. godine. Razlozi zbog kojih se Zakon donosi po hitnom postupku. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu prestale su važiti odredbe kojima su bila uređena neka pitanja obavljanja ranije komunalne djelatnosti opskrbe plinom, a koja nisu bila uređena Zakonom o energiji i Zakonom o tržištu plina u obavljanju energetske djelatnosti distribucije plina. Stoga se zbog nastalih problema u svakodnevnom radu i zakočene gospodarske djelatnosti stekao osobiti opravdani državni razlog da se Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina donese po hitnom postupku. Hvala.
Hvala državnom tajniku. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. Gospodin ... [[Govornik se ne razumije.]] u ime odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani zastupniče, poštovani gospodine državni tajniče. Odbor za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskoga sabora na 30. sjednici održanoj 29. lipnja 2005. godine razmotrio je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnijela Vlada Republike Hrvatske, aktom od 9. lipnja 2005. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi Zakon donese po hitnom postupku. Odbor je u smislu članka 67. Poslovnika Hrvatskoga sabora o navedenom Prijedlogu zakona raspravljao u svojstvu matičnog radnog tijela. Uvodno izlaganje podnio je predstavnik predlagatelja. U raspravi su članovi Odbora ukazali da ovaj Zakon služi okrupnjavanju distributera i eliminaciji malih distributera. Međutim, određena količina plina znači i ponudu određene kvalitete plina. Ovaj Zakon je privremeno rješenje koji nije usklađen sa smjernicama Europske unije, dok se ne usvoji novi Zakon o tržištu plina koji je planiran za 2006. godinu. Ovaj Zakon pokriva međuprostor za distributere. Mreže plinske distribucije se moraju u cijeloj Republici Hrvatskoj razviti. Zadatak rješavanja, pitanje koncesije, tako će se cjelokupna opskrba osigurati. Navedeno je da male distributere treba sigurnosno nadgledati, a ne po količini distribucije. Nakon provedene rasprave Odbor je jednoglasno odlučio Hrvatskome saboru predložiti donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina uz sljedeći amandman. Članak 10.b stavak 4. mijenja se i glasi: "Koncesiju za razvoj postojećeg distribucijskog sustava plinovoda može dobiti na zahtjev i distributer plina koji ima prodaju manju od 10 milijuna kubnih metara plina godišnje, kada to opravdavaju geografski razlozi područja na kojima se razvija sustav zaštite okoliša i prirode i/ili politika gospodarskog razvoja tog područja, te ako postoji ekonomska opravdanost. Obrazloženje i količina distribucije plina ne smije biti isključivi element koncesije, a na prvom mjestu mora biti sigurnost mreže".
Hvala lijepa predstavniku Odbora. Da li još neki odbor u ime odbora? Nema. Otvaram raspravu. U ime Kluba HDZ-a gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine dopredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Naime, da bi možda nam bilo jasnije zbog čega donosimo ovaj Zakon potrebno je se možda malo više zadržati na aktualnom stanju plinskog gospodarstva. Prvo da pogledamo malo što je sektor prirodnog plina kod nas, odnosno što sve čini plinsko gospodarstvo. Prije svega, to je proizvodnja plina koju normalno rabi za sada INA Naftaplin. Dobava plina, za sada INA ali sjetimo se da prema zakonu to mogu i drugi dobavljači, na žalost zbog tehničkih uvjeta nisam siguran da će to još biti moguće, jer nisam siguran da će INA tako brzo dozvoliti nekom drugom dobavljaču da pod drugim uvjetima dostavlja plin. Pri tome 60% predstavljaju domaći izvori a 40% uvoz je iz Rusije, zatim imamo transport plina koji vrši novoosnovana INA-ina firma PLINAKRO to će naši potrošači dobro znati jer je prije nekoliko godina povećana cijena plina jer se uvelo u cijenu i transport plina, zatim skladištenje plina koje opet vrši INA i konačno dolazimo na distribuciju plina koju prema podacima koje sam ja dobio Ministarstva gospodarstva prema tabeli 36 distributera a barata se brojkom 36 ili 38 tu negdje. Ukupna planirana potrošnja za 2005. godinu je milijardu i 219 milijuna kubnih metara plina ali od toga distributer Gradska plinara negdje oko trećinu troši negdje 420 milijuna, zatim slijede HEP plin d.o.o. Osijek 160 milijuna kubnih metara, Termo plin d.d. Varaždin sa 100 milijuna kubnih metara plina, a većina ostalih bitno manje, a 10-tak ispod 10 milijuna kubnih metara plina, imate 2, 3, 4 dakle imate malih distributera. Treba reći da se većina malih distributera već dugo bavi tim poslom sjetimo se kada je plinifikacija po nekim dijelovima Hrvatske išla, Slavoniji i Zagorju, i da je u prijedlogu vrlo teško odrediti crtu opstanka na tržištu plina. Predviđena minimalna distribucija od 15 milijuna kubnih metara plina maknula bi s tržišta 20-tak distributera ukoliko se ne guraju u predloženi nastavak novog članka dakle 10b. koji predviđa i specifičnosti kao što su geografski razlozi područja, zaštita okoliša i prirode ili politika gospodarskog razvoja tog područja. Tada mogu imati godišnju distribuciju manju od 10 milijuna od kubnih metara plina, za većinu će to biti svakako zadovoljavajuće rješenje, međutim, razočarenje za velike koji bi rado preuzeli male. Mogu se predvidjeti problemi ako su mali distributeri odabrani koncesijskim natječajima a vrlo često u tim natječajima je bio strani kapital, dakle nije ih jednostavno maknuti sa tržišta. Možda bi trebalo napraviti analizu o tehničkoj i kadrovskoj opremljenosti, kvaliteti održavanja mreže, financijskom stanju trgovačkih društava inspekcijskim nalazima, i slično. Općenito trebalo bi više pažnje posvetiti izradbi godišnjih bilanci izdavanju energetskih suglasnosti a potrebno je ubrzati donošenje podzakonskih akata, jer neke stvari nisu dovoljno pojašnjene. Treba pojačati nadzor nad realizacijom djelatnosti plinskog gospodarstva, poseban problem predstavlja dobava plina, rekli smo tu jedino INA. Među 36 distributera sigurno ima onih koji ne mogu povećati razvoj jer ne mogu dobiti dovoljne količine plina, jasno energetske suglasnosti daju im ograničenje a da o novim područjima ne govorimo. Upravo zbunjujuće izjave čelnih ljudi INE Plinakro i Plinakroa u nedovoljnim količinama plina u zimskim mjesecima smanjuju interes potencijalnih potrošača plina za priključenje na plinsku mrežu, plin kao ekološko gorivo sigurno da smanjuje smog u gradovima, ekonomski je najisplativiji ali mora postojati sigurno opskrbe. Sadašnje izmjene i dopune Zakona neophodne su jer je područje plinskog gospodarstva do sada bio obuhvaćeno u nekoliko zakona, pa jedan zakon zabranjivao što je drugi dozvoljavao, tumačenje je bilo proizvoljno i zbunjujuće posebno za strane investitore, naši su već navikli na to. Prijedlog izmjena i dopuna zakona o tržištu plina treba prihvatiti jer regulira do sada nepokrivena područja ili nejasno pokrivena, to je prije svega način organiziranja distribucije plina, koncesije, zatim određuje i vrstu koncesije, način dodjele koncesije, sadržaj ugovora o koncesijama, kriterij tko može obavljati distribuciju plina s obzirom na postojeću ili buduću godišnju prodaju plina, zatim to bi trebalo uskladiti s Europskim direktivama jer čini mi se da smo mi ovdje prestrogi i u njima je konzum od 15 milijuna kubnih metara prevelik. I konačno organiziranje distribucije plina na većim područjima, evo ja mogu reći s obzirom da je prva koncesija bila u mojoj općini u Hrvatskoj općenito, da … plinara jedna firma koja je dobila koncesiju a ona sada ima 6 koncesija u 4 županije. Što je sigurno dobro, radi normalno ljudi su zadovoljni, međutim, ono što se događa je naš specifikum, pogledajmo malo granice, evo imamo kuća do kuće. Sljedeća kuća pripada općini Samobor i oni nemaju plina, ova kuća prije nje ima već 5 godina plina i recimo firma koja pokriva dio područja Samobora ne dozvoljava da se susjed priključi na istu mrežu. Slično je i sa gradom Zagrebom koji nije dozvoli prije 5 godina da ista ova firma pokrije Lučko ali je bez problema pokrila Stupnik, Lučko još sigurno 4, 5 godina neće dobiti plin, dakle tu bi trebalo nešto više tolerancije, u ovom zakonu postoji mogućnost tih manjih koncesija što je zapravo dobro gdje mogu konačno i stanovnici dati inicijativu. Plinsko gospodarstvo je već dugo u ozbiljnoj krizi, samo INA predviđa probleme s uvozom plina za zimsko razdoblje 2005/2006. godine, treba ubrzati definitivno pravodobno povezivanje sustava sa Jadranskim plinskim područjima, također treba upućivati na štednju energije, kod projektiranja novih objekata sa maksimalnim korištenjem toplinske zaštite. Rješavanje nagomilanih problema plinskog gospodarstva Republike Hrvatske moguće je s sustavnim pristupom možemo ga podijeliti u dvije etape, prva je kratkoročna, a tu treba dobro upravljati potražnjom, druga je dugoročna znači utvrđivanje stanja i prijedlog rješenja sustavno rješenje od kadrovskog do funkcionalnog za sve djelatnosti u plinskom gospodarstvu a to je preduvjet za dugoročno uspješno ostvarivanje projekta plinifikacije Republike Hrvatske ako to sve uzmemo uz sinergijske efekte. Dobra rješenja ovog Zakona neće donijeti više plina ali će definitivno uvesti red u do sada konfuzno stanje plinskog gospodarstva, pa Klub HDZ-a podržava prijedlog ovog Zakona. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba PGS HNS-a gospodin zastupnik Jakša Marasović.
Gospodine predsjedavajući, kolege i kolegice. Ovaj Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina, evo ovako … to radimo dolazi nakon nekoliko mjeseci, nakon što je izglasan zakon o tržištu plina. Valjda tada Vlada nije znala, kako će vršiti to tržište plina ali u 6 mjeseci je naučila, pa predlažem ove izmjene i dopune, i nalazi razloge zašto je hitni postupak. Dakle, ovaj Zakon će imati implikacije sigurno na krajnjeg kupca kad se počne primjenjivati kao i svi drugi zakoni koji reguliraju materiju koja se odnosi na plaćanje troškova režije, mjesečnih režijskih troškova a to je plaća svako pučanstvo, oni malo bogatiji na više mjesta i onda ćemo vidjeti kakav je eho tog zakona. Razlozi koji se navode za donošenje su malo čudni jer pogotovo što se kaže i da nije ovo usklađenje sa Europskom unijom. Meni se čini da se ovom zakonu prišlo na način da se sankcionira postojeće stanje koje je vrlo različito na teritoriju Republike Hrvatske gdje su dakle distributeri, komunalna poduzeća kao u Zagrebu recimo Gradska plinara koja je samo zato ali na drugim područjima imate svašta. Imate privatnih distributera, imate komunalnih poduzeća koja nije im samo djelatnost plin nego su voda, čistoća. Slika je vrlo različita po Hrvatskoj i to nije dobro jer kad se bavite sa svime onda se ne bavite s ničim. Zbog toga mi se čini jedna od dobrih strana ovih zakona je i dobra namjera ovog zakona je okrupnjavanje sustava jer to okrupnjavanje ako kad do njega dođe može donijeti određene rezultate u smislu sigurnosti opskrbe plinom a i efikasnosti samog sustava, a samim time i do cijene koja bi trebala biti manja od onog kad je anarhično stanje. I ja zbog toga mislim da bi samo tu inicijativu trebalo podržati i da bi to trebala biti jedna od odrednica ako hoćete i strategije plinifikacije Hrvatske koju jasno se mora onda kroz propise i provesti i regulirati propisima. Međutim, loša strana ovog prijedloga je nerješavanje pitanja vlasništva infrastrukture. Mi to imamo problem u kompletnoj infrastrukturi. Ono prvo što smo prodali tu smo ga već lijepo napravili. Dakle, sve ono što smo prodali HT-u su građani ove države isfinancirali kroz plaćanje telefonskih priključaka a danas kao što vam je poznato se ubire velika lova ne samo kroz dividende nego i kroz način funkcioniranja tog sustava, kroz uzdržavanje, kroz nabave, kroz pa je to jedan od ovako krasnih primjera šta ne bi smjeli činiti u budućnosti. Dakle, ja bi zamolio i tražio da se naglašava da nikakav koncesionar ne može biti vlasnik infrastrukture. Koncesionar može dobiti pravo na upravljanje sustavom i dok to dobro radi može to raditi, kad dobro ne radi onda ga treba stjerati a vlasništvo infrastrukture mora ostati vlasništvo građana ove države, lokalnih zajednica, područnih zajednica i same države. Dakle, to je nešto što se ili slučajno ili namjerno izbjegava kazati u svim propisima koji reguliraju materiju koja se tiče u krajnjem slučaju uvijek građanina jer to on plaća. S druge strane, ja bi vam iznio nekoliko primjera kako se na neki način prešlo ovom baš da tako kažem na paušalan način ovom zakonu. Prepisale su se vjerojatno neke odredbe o zakonu, iz Zakona o koncesijama i komunalnog gospodarstva, pa ću vam to i pročitati. Za ovaj prijedlog izmjena i dopuna traži se hitan postupak. Obrazloženje pak spada u sferu duhovitosti. Naime, hitan postupak se traži jer se stupanjem na snagu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o komunalnom gospodarstvu prestale važiti odredbe kojima su bila uređena neka pitanja vezana za distribuciju plan. Taj je zakon objavljen u Narodnim novinama 82/2004. Postavlja se pitanje zašto je Vlada obzirom da je svjesna problema koji je nastao čekala više od pola godine da uputi ovaj prijedlog u proceduru, štoviše po hitnom postupku. Ova argumentacija nikako ne može biti u skladu s poslovničkom odredbom o hitnoj proceduri. Dalje, nekoliko člana ćemo komentirati. Članak 3. predviđa izmjenu članka 10. postojećeg zakona i donosi zanimljivo rješenje. Poglavarstvo jedinice područne samouprave može dati suglasnost poglavarstvu druge jedinice područne samouprave, dakle ne znam Zadar Šibeniku a nemaju plina ni jedni ni drugi. Da dade koncesiju za obavljanje djelatnosti za distribucije plina na dijelu njenog područja. Više puta sam pročitao ovu rečenicu i još mi nije potpuno jasno što se želi postići ovim rješenjem. U obrazloženju nema ni slova o razlozima već se samo konstatira da se predlaže ovako nešto. Problemi koji se javlja su višestruki. Ukoliko je moje shvaćanje točno županija A daje suglasnost županiji B da ona dade koncesiju nekoj pravnoj osobi koja bi distribuirala plin na području županija. Dakle, poglavarstvo moje županije dopušta drugoj susjednoj županiji da dodijeli koncesiju i odredi uvjete samim tima i kvalitetu usluge, cijenu, model isporuke na području moje županije. Drugi je problem što bi županija B uprihodila novac od dodjele koncesije iako se distribucija vrši na teritoriju županija. Želio bih vjerovati da je predlagatelj uzeo u obzir ove za sada čisto teoretske probleme i da je predvidio mehanizam rješavanja eventualnih sporova i dvojbi a napose … [[Govornik se ne razumije.]] od distribucije sredstva dobivenih od koncesije. Bilo bi lijepo kada bi u obrazloženju ovog prijedloga pisalo nešto konkretno i suvislo barem što se tiče ovog članka. U članku 4. kaže u prijedlogu se dodaju članci 10d. i 10e. koji predviđaju da se natječaj i zahtjev za dobivanje koncesije objavljuju u Narodnim novinama i barem još jednim dnevnim novinama koje se uobičajeno prodaju na području kojem se daje koncesija. Činjenica je da se tijela područne samouprave svakodnevno otvaraju prema građanina. Jedan od načina su Internet stranice područne regionalne samouprave kojih je svakim danom sve više i koje su sve kvalitetnije. Ako se uzme u obzir tehnološka razvijenost informatičke mogućnosti RH kao i pravac razvoja djelovanja administracija u EU potrebno je ove članke dopuniti odredbom u stilu te elektronskim putem gdje je to moguće. Zašto? Ovo već imate kroz Zakon o telekomunikacijama. Članak 10. točka 9. predviđa da se uz prijavu na javnom natječaju treba priložiti između ostalog uvjerenje da nije pokrenut kazneni postupak. Iz navedenog slijedi a je sama činjenica pokretanja kaznenog postupka dovoljna za diskvalifikaciju ponude. I još jednom podsjećam na presunkciju nevinosti u kaznenom pravu. Ovakva odredba poticajno bi mogla prouzročiti neugodnosti, žalbe na natječaj te eventualnu materijalnu odgovornost jedinica područne samouprave. Primjerice, prijava bude odbijena radi pokrenutog kaznenog postupka protiv člana uprave i natjecatelja. Nedugo zatim ista osoba bude oslobođena svih optužbi, nije teško zamisliti moguće komplikacije. Uz rizik da će ući u sferu špekulacija i tamne strane poslovanja navode još jedan primjer. Društvo A i društvo B se natječu za koncesiju. Član društva A podigne kaznenu prijavu, može i anonimno protiv člana društva B. To dovede do pokretanja kaznenog postupka i diskvalificira društvo B usprkos potencijalno povoljnijoj ponudi. Uzmite ipak u obzir da sam malo iskarikirao ovaj primjer i otišao prema krajnosti s ciljem da prikažem neopravdanost i nezakonitost ove odredbe. Nitko nije kriv dok mu se pravomoćnom sudskom presudom ne utvrdi krivnja. Članak 10., stavak 2. ovog prijedloga govori o distributeru plina koji djelatnost obavlja bez koncesije već s drugog valjanog pravnog osnova. Takav distributer može prema prijedlogu nastaviti obavljati djelatnost ako ispunjava uvjete određene ovim Zakonom. Zabrinjava činjenica da distributeri, da distributeri plina mogu obavljati tu djelatnost, citiram: «bez koncesije ili drugog valjanog pravnog osnova». Na temelju čega onda obavljaju tu djelatnost? Tko dopušta da se takvi pravni subjekti uopće bave djelatnošću distribucije plina? Da ne spominjem da se ovim prijedlogom širom otvaraju vrata da se nastavi, da se nastavi s takvom ilegalnom djelatnošću. Štoviše da je legaliziraju. Samim time stavak 3. istog ovog članka je nepotreban. Nema potrebe da Agencija utvrđuje valjanost pravnog osnova za distributere koji nemaju koncesiju kada stavak 2. kaže da se djelatnost može obavljati i bez koncesije i valjanog pravnog osnova ukoliko su ispunjeni zakonski uvjeti. Dakle ja bih kazao da se bavilo ovo, kod predlaganja ovog Zakona da se bavilo prepisivačinom, da se nije razmišljalo o, o samoj suštini problema. Da se država ili ova vlast nema ni viziju ni scenarij iz kojega bi proistekla regulativa i kazao bih još jednu stvar na kraju. To je već spomenuo kolega Markovinović. Može se dogoditi u vrlo kratkom periodu, dvije, tri godine, četiri da mi budemo imali vrlo razvijenu plinovodnu mrežu i veliki broj onih koji su priključeni na tu plinovodnu mrežu, a da bude tu mrtvi kapital. Jer potrošnja plina raste u Hrvatskoj, a mi zapravo problem nabave plina i dobave plina u Hrvatsku bilo iz Jadrana, bilo iz Rusije ili istočnih zemalja nemamo riješeno niti tko o tome u Hrvatskoj govori. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Imamo dva ispravka. Prvo je gospodin zastupnik Miroslav Korenika. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Moram nažalost demantirati kolegu Marasovića jer hrvatska praksa pokazuje da veliki distributeri nažalost nisu jamci da će dobava plina biti osigurana ne samo u zimskom razdoblju nego i tijekom cijele godine. Sjetimo se samo i ove ali i proteklih godina da smo imali problema kako u Slavonskom Brodu gdje je za naše prilike bio veliki distributer plina sa preko dvadesetak milijuna prodanih kubičnih metara ... [[Govornik se ne razumije.]] plina. Isto tako sjetimo se Stubice i svega ostalog gdje je Vlada morala intervenirati. Prema tome to je potpuno netočno, nažalost. Praksa nas demantira. Druga je stvar da će tržište odrediti tko će preživjeti, a tko neće, a ne hoće li netko biti veliki distributer da se mora na silu udružiti odnosno da na silu mora netko kupiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Također ispravak, gospodin Vlado Jelkovac. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ispravio bih dva navoda od gospodina Marasovića. Prvo je njegov navod da je Vlada pred nekoliko mjeseci donjela Zakon o tržištu plina kojeg sad mijenja što nije točno. Ovdje se mijenja Zakon o tržištu plina koji je donešen 19. srpnja 2001. godine dakle u prethodnom mandatu i Vlade i prethodnog saziva Sabora. I druga stvar, gospodin Marasović je rekao da se namjerno izbjegava reći da infrastruktura nakon isteka koncesije ostaje državi, općini, gradu ili županiji, onom tko već daje. Sama bit koncesije jeste u tome da koncesionar financira, gradi, eksploatira i po isteku koncesije ostavlja davatelju koncesije infrastrukturu ili ta sredstva dakle koja je dao. Prema tome već samim nazivom i bitom koncesije to se podrazumijeva.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Na redu je Klub zastupnika SDP-a i gospodin zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina. Zakon za koji predlagatelj drži da su se zbog zakočene gospodarske djelatnosti stekli osobito opravdani razlozi i to državni da se iz tog razloga donese po hitnom postupku. U obrazloženju ovog Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama zakona ističe predlagatelj da bi se ovim Zakonom djelatnost distribucije plina trebala urediti cjelovito i to s ciljem omogučavanja neprekinutog obavljanja djelatnosti i pružanja usluge distrubucije plina te izbjegavanja već najavljenih problema od strane pojedinih distributera. Naravno vezano za zatečeno stanje. To isto je potvrdio za ovom govornicom i gospodin državni tajnik. No mi iz Kluba SDP-a možda bismo i prihvatili ovakvo obrazloženje da odmah u nastavku ovog obrazloženja Vlada ne ističe da je ovo samo privremena mjera rješavanja samo jednog dijela problema vezanih za ovo područje i da vrlo brzo resornom Ministarstvu i Vladi slijedi opsežan posao usuglašavanja sa novom europskom direktivom i to 2003/55 o općim pravilima za unutrašnje tržište prirodnog plina zbog ukidanja prethodne europske direktive. Temeljem direktive 2003./55 čijim se odredbama ubrzano otvara tržište plina Republika Hrvatska je obavezna do srpnja 2007. godine tržište prirodnim plinom u potpunosti, sto posto dakle otvoriti i za potrošače u kućanstvima. Što govori da navedno obrazloženje baš i nema nekakvog posebnog utemeljenja i da ćemo u skoroj budućnosti ponovo raspraviti o ovoj temi tada istina u okviru usklađenosti zakona sa propisima Europske unije. Zašto Vlada to do sada nije učinila i ponudila nam danas doista cjelovit i sa europskim zakonodavstvom usklađen zakon ostaje nejasno pa stoga očekujemo da ćemo tijekom ove rasprave dobiti odgovor na ovo kao i druga pitanja, a napose da će biti ispoštovan rok koji ste vi gospodine državni tajniče rekli da će to biti početkom iduće godine. Želimo vjerovati da će to doista tako i biti, a onda ćemo naravno opet dosta temeljito raspravljati o ovom za mnoge građane Republike Hrvatske bitnom zakonu. Moji prethodnici su puno toga rekli pa ne bih ponavljao no nesporno je iz svega ovoga što je rečeno da je osnovni cilj ovog Zakona sadržanog u članku, u 12 članaka stvaranje pretpostavki za okrupnjavanje distribucije plina. Dakle znatno reduciranje sa sadašnjih 38 poduzeća koja se distribucijom plina bave i svođenje na mjeru koja je rekao bih u Europi poznata i priznata a napose primjerena. Prema informacijama kojima raspolažem u Njemačkoj je 5 takovih distributera, u Mađarskoj također toliko. Naravno cilj ovog Zakona je, je i kvalitetna priprema i osposobljavanje većih distributera za kvalitetnu tržišnu utakmicu. Neupitno je da distribucija plina ne trpi improvizacije i da pored kvalitetne i potpune usluge krajnjim korisnicima mora osigurati i nužnu ekonomsku prihvatljivost, a to u tržišnim uvjetima podrazumijeva maksimalnu efikasnost bilo kojeg distributera. Iz tih razloga i mi iz Kluba SDP-a prihvaćamo ovakvo opredjeljenje Vlade, no istovremeno skrećemo pozornost na nekoliko bitnih detalja koje po nama ovaj Zakon nije obuhvatio i napose kvalitetno riješio. Prije svega smatramo da u ovom prijelaznom razdoblju posebnu pozornost trebamo posvetiti i socijalnoj komponenti, jer iz zakona nije razvidno kolika je cijena priključka te cijena plina općenito, način formiranja cijene, mjere nadzora i efikasne kontrole kako davatelja koncesije tako i ostalih institucija upravo iz razloga što u tržišnim uvjetima neupitno sve plaća krajnji potrošač, a u našim rekao bih dodatno i ne efikasnost i nerentabilnost pod navodnicima sposobnost i snalažljivost distributera. Stoga držimo nužnim precizirati tko određuje cijenu, tko vrši kontrolu realizacije preuzetih obveza od strane distributera, kontrolu raspodjele sredstava, inventuru utroška itd. Imajući u vidu ekonomsku snagu naših građana, ali i postojeći fiskalni potencijal jedinice lokalne samouprave, te gotovo simboličnu koncesijsku naknadu jedinicama područne odnosno regionalne samouprave. Držimo nužnim o ovom problemu voditi brigu kako se ne bi dogodilo da koncesionar povećanim cijenama i priključka i plina nastoji što prije otplatiti uloženo, pa da uslijed toga imamo apsurdnu, ali moguću situaciju, da imamo načinom plinificirane mnoge jedinice lokalne samouprave sa vrlo malo korisnika plina. Naravno, ovome treba dodati i onu drugu dimenziju, to je pitanje dostatnih količina o kojima su prethodnici govorili. Isto tako, držimo primjerenim obvezati distributera da dostavlja predstavničkom tijelu davatelja koncesije, ali i jedinicama lokalne samouprave ako su one vlasnici mreže najmanje godišnja izvješća o stanju mreže, potrošnje plina, stabilnosti snabdijevanja, te drugim problemima i aktivnostima vezano za sigurnost potrošača. Dakle, jednu kvalitetnu informaciju. Ovako nadležnost i ingerencija predstavničkog tijela ili izvršnog tijela jedinice područne odnosno regionalne samouprave ili županije dakle postaje marginalna, ona samo raspisuje natječaj i niti za što drugo ne odgovara, odnosno nema utjecaja. Po našem sudu smatramo da bi trebalo kvalitetnije riješiti odnose između vlasnika mreže, u ovom slučaju najčešće jedinica lokalne samouprave i županije koji je davatelj koncesije, preciznije riješiti problem pribavljanja dokumenata navedenih u članku 10.g. stavak 3. kojom potencijalni distributer dokazuje da ima pravo korištenja distribucijskog sustava plinovoda temeljem Ugovora o zakupu ili drugog ugovora sa vlasnikom sustava iz razloga što je praksa potvrdila niz nelogičnosti, a često puta dovela do nemogućnosti realizacije ovoga problema. Naime, kako dolazim iz Brodsko-posavske županije mi smo među prvima po donošenju ovoga zakona raspisali koncesiju za izbor distributera plina i na koncu dovedeni u poziciju da je cijeli taj obiman posao završio na Upravnom sudu Republike Hrvatske, jer nisu mogli izabrati distributera zbog nemogućnosti naprosto dogovora sa vlasnicima mreže. Iz tog razloga želim posebno naglasiti i potrebu da se o tome dodatno povede računa. Kako ne postoji zakonska obaveza temeljem koje bi bilo koji vlasnik distribucijske mreže bio dužan zaključiti unaprijed navedene ugovore sa bilo kojim ponuditeljem koji sudjeluju u postupku javnog natječaja niti bilo čime može biti prisiljen. Najčešće se događa da odabir distributera može biti dojmovan, a ne utemeljen na stvarnim mogućnostima i kvaliteti distributera, pa se na taj način može dogoditi što praksa i potvrđuje da se eliminira nepoželjne, a kvalitetne ponuditelje. Možda bi bolje bilo rješenje da ponuditelji dostave uz ponudu predugovor kojim se preuzima obaveza da u slučaju odabira kao najboljeg ponuditelja kasnije sklopi glavni ugovor ili da to pitanje kao prethodno riješi davatelj koncesije. U svakom slučaju, veliki problemi će biti upravo na ovoj relaciji kako pomiriti interese vlasnika, svakodobnog vlasnika plinskog sustava i davatelja koncesije sa druge strane jer je člankom vrlo jednostavno rečeno da u samoj ponudi uz prijavu za javni natječaj ponuditelj mora dostaviti dokumente koji dokazuju ili da je vlasnik distribucijskog sustava ili da ima pravo korištenja distribucijskog sustava plinovoda temeljem ugovora o zakupu ili drugog ugovora sa vlasnikom sustava. Po tome ispada da bi svi doista morali donijeti svi koji se takmiče morali donijeti takav ugovor, a to već neke velike logike, a napose mogućnosti u životu nema. Ne bih htio ponavljati ovo što su naročito kolega Marasović rekao. Možda bih samo na kraju skrenuo pozornost na članak 10h. stavak 2. Mislim da je u pitanju previd. Naime, u stavku 2. ovoga članka kaže se da temeljem odluke iz stavka prvog ovog članka predstavničko tijelo ili drugo ovlašteno tijelo jedinice lokalne samouprave i ponuđač zaključuju ugovor o koncesiji koji sadrži sve elemente iz članka 10g. ovoga zakona. Mislim da je dakle riječ o, namjera zakonodavca, da je riječ o predstavničkom tijelu jedinice područne, odnosno regionalne samouprave, a ne jedinice lokalne samouprave, pa evo gospodine državni tajniče, ako sam ja dobro razumio ovaj nesklad predlažem da u zakonu ispravite. Da zaključim. Ukoliko dobijemo kvalitetne odgovore i ukoliko uvažite i naše dobronamjerne sugestije i prijedloge Klub SDP-a načelno će podržati ovaj zakonski prijedlog. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Tonči Tadić kojeg nema, pa Klub gubi pravo raspravljati o ovoj temi. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Htio bih se osvrnuti vrlo kratko na problem tržišta plinom. Naime, cilj ovoga zakona u osnovi jeste samo oklopnjavanje distributera plina i na taj osnovni cilj nemam primjedbi. To je naprosto ekonomski gledano potrebno učiniti, jer već i distributeri su ekonomski jači i mogu kontrolirati troškove lakše nego mali distributeri. Ali, kad sam pažljivije pogledao Prijedlog izmjena i dopuna ovog zakona dozvolite mi da postavim neke dileme na koje me zakon naveo. Jadan put se govori o komunalnoj djelatnosti, a drugi put se radi o distribuciji plina kao komercijalnoj stvari i postoji nesklad između zakonskih definicija Zakona o komunalnim djelatnostima i gospodarstvu i Zakona o distribuciji plina. To još ne bi bilo problem ako bismo u ovom Zakonu ugradili elemente zaštite potrošača. Ako je riječ o komunalnoj djelatnosti onda zaštitu potrošača se mora raditi na državnoj, na razini gradova, općina i županija. Ako je riječ o tržišnoj djelatnosti onda je zaštita potrošača nešto drugačija i rješava je drugi zakon. Da li ovaj Zakon rješava, a Ugovor o isporuci plina je ugovor, kako će se obeštetiti recimo individualni potrošač ako mu ne bude isporučen plin, a on se grije na plin. Koje su posljedice za distributera? Toga nisam našao u Zakonu. Osim toga, ako je plin budućnost Hrvatske, a ja mislim da jeste, energetska budućnost Hrvatske i vjerojatno će primjena javno-privatnog partnerstva kao instituta u izgradnji mreže biti vrlo značajna. Ovaj Zakon skoro izričito kaže nakon završetka takvog ugovora objekti infrastrukture se moraju vratiti u javni sektor. Jučer smo raspravljali na Prijedlog Kluba Hrvatske stranke prava o inicijativi i zaključcima koje mora usvojiti Hrvatski sabor kad je u pitanju ovaj institut javno-privatnog partnerstva pa su čak replicirali da javno-privatno partnerstvo nakon završetka ne podrazumijeva vraćanje objekata u javni sektor. To su jučer replicirali. Današnji Zakon to izričito traži i ne dozvoljava uopće raspravu da se objekti nakon izgradnje, bilo da su u koncesiji dati ili na drugi način ne vrate u javni sektor, to je i logično. Pogotovo ako se radi o komunalnoj djelatnosti. Htio bi na to ukazati. Dakle, ja sam uvjeren da će se u ovoj djelatnosti koristiti taj institut javno-privatnog partnerstva jer on ovdje upravo ispada. Tim više što će iz programa čak Vlade, jasno da će se plinofikacija ubrzano raditi, onda je sasvim jasno da treba vidjeti koji je taj period da se zaštititi, da tako kažem, standard hrvatskih građana. Jer ako se da u koncesiju distributeru izgradnja mreže on ima sasvim ekonomsku logiku do kad mora vratiti svoje uloženo. Na koji način će se zaštititi standard životni korisnika mreže i plina koji se daju u koncesiju? To je po mojem sudu manjak u ovom Zakonu jer će se sasvim sigurno na temelju ovog Zakona davati u izgradnju distributivna mreža. I što je, još nešto sam htio spomenuti, što je sa kvalitetom plina? Ja mislim da tu, ja nisam stručnjak, ali postoje tehnički normativi za kvalitetu plina kao i za struku. Ovaj Zakon ne govori o isporuci kakvog plina. Dakle, temeljni osnov, temeljni cilj Zakona da se okrupne distributeri je zaista prihvatljiv. Ima ekonomsku logiku, ima razvojnu logiku, ima potrebu u planovima Republike Hrvatske, ali ne smijemo zanemariti ni socijalnu komponentu, a plin će zaista kao energent biti od važne socijalne potrebe. Prema tome, možemo govoriti o razvojnom, da treba prihvatiti, ali i ugraditi osigurače za distributere, pogotovo u koncesiji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Idemo dalje. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Pa vidite, ovaj Prijedlog zakona treba prihvatiti jer je to jedno nužno zlo, ali on tako kako je poslan zapravo svjedoči o jednom, o nečem što bismo mogli nazvati normativnim neredom. On zapravo predstavlja krpanje rupe. Rupa je nastala prošle godine kad se mijenjao Zakon o komunalnom gospodarstvu i kad su ukinute odredbe o distribuciji plina. Onda je trebalo 6 mjeseci da se ustanovi da je nastala rupa koju sad treba zakrpati da bi se moglo voziti tom cestom dalje. Pa kad govorimo o normativnom neredu onda mislim na to da kad se već mijenjao Zakon o komunalnom gospodarstvu da je trebalo uočiti sve implikacije te izmjene pa onda u proceduru poslati paralelno izmjene jednog i drugog zakona. Znači, ovaj Zakon nije sustavno rješenje, on je tako, nužno zlo. Uz to, 2006. godine, znači za 6 mjeseci mi ćemo morati donijeti novi zakon koji će biti usklađen sa direktivama Europske unije. Taj bi Zakon tek trebao biti nekakvo sustavno rješenje. Što sada da napravimo? A što drugo nego da Vladi progledamo kroz prste i da prihvatimo ove zakone. Njime će se, ima on nekakve implikacije, naravno za koje mislim da nisu baš niti u Vladi niti ovdje u Saboru domišljene do kraja, kakve sve implikacije on može proizvesti. On će maknuti sasvim sigurno jedan broj distributera. Njih je, sad čujemo, 36, 38, ne znamo ni je li ih je 36 ni da li ih je 38. Ne bih ja sad htio razgovarati o tome je li njih previše ili premalo. U drugim zemljama ih ima manje. Mene zanima što će se dogoditi potrošačima kad se ovi maknu? Što će se dogoditi u tom prijelaznom razdoblju? Hoće li potrošači biti osigurani u opskrbi plina ili neće? Ili će biti prepušteni stihiji? Znate, to je ogroman nedostatak ovog Zakona, o čemu je i kolega Leko govorio, da tu nema instrumenata, nema mehanizama zaštite potrošača. A zakoni koji se donose, a da se ne vodi računa o tome kakve će oni posljedice proizvest za građane, ti zakoni nisu dobri. Opet ćemo ih morati ispravljati, opet nekakvim na brzinu rješenjima, opet po hitnom postupku da bismo ispravili nešto što se može pojaviti, a što sada nije domišljeno. Mislim da bi, kad je opskrbi plinom riječ, da bi trebalo razmišljati ozbiljno i o zaštiti potrošača u pogledu cijene plina. Vidite što radi INA? Ajmo vidjeti što radi kod nafte. INA cijenu benzina određuje, maloprodajnu cijenu, prema kretanju cijene nafte u Mediteranu. Pošto kupuje naftu, to je logično, to je logično, ali to nije jedina nafta koju INA ima. INA nešto i crpi nafte, u Hrvatskoj ima svoja nalazišta. E pa sad, čija je to nafta? Čija je ta nafta? To je nafta građana ove zemlje, to je rudno bogatstvo ove zemlje, a INA tu naftu građanima naplaćuje kao da ju je kupila na Mediteranu. U ovoj fazi divljanja, porasta cijena nafte, da INA bar tu naftu izvadi pa ju skladišti kao robnu rezervu ako cijene na svjetskom tržištu podivljaju pa da Hrvatska ima nekakvu robnu rezervu, rezervu nafte da se ne može dogoditi da ostane bez nafte ili da ju plaća onako skupo dok se cijene ne stabiliziraju još kako tako, još bi to imalo neke logike. Ali ovako prodavati svojim građanima njihovo rudno bogatstvo kao da ste to negdje kupili, to predstavlja zloupotrebu monopolnog položaja. Hrvatska ima i svog plina, zalihe plina su veće nego zalihe nafte, 60% domaći iz domaće proizvodnje, iz domaćih rudnih izvora, pa ajmo jednu viziju napraviti, to pozivam Vladu, kada već imamo toliko plina, ako je to ekološki prihvatljiv energent, najprihvatljivi, da vidimo do koje godine, kojim metodama, kojim postupcima za koju cijenu će svako domaćinstvo u ovoj zemlji imati plin, da vidimo kolike su nam zalihe u rudnom bogatstvu, da predvidimo kretanje cijena toga plina, zašto. Zato da bismo zaštitili te potrošače, jer to sve radimo, ne zbog toga da bismo donosili zakone sada jedan sada drugi, nego radimo, jedino ima smisla da tako radimo, da radimo u interesu tih građana. Prema tome, od Vlade očekujem viziju, očekujem strategiju a što je moguće manje, ovakvih krpeža od zakona koji jesu možda nužni ali ne služe na čast Vladi. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Dragutin Lesar, izvolite.
Hvala lijepa, poštovan gospodine potpredsjedniče. Prvo što želim reći kada sam pročitao ovaj prijedlog izmjena zakona ne mogu se oteti dojmu da on kao da je pisan u dobrom uredu nekog od velikih postojećih distributera plina. Iz niza odredbi koje su njemu napisane, ali i zabrinjava me obrazloženje koje je dato u pisanom obliku i danas rečeno razlozi ijednog postupka. Naime, kada smo u Saboru mijenjali Zakon o komunalnom gospodarstvu, Vlada je tada u raspravi bila upozorena da brisanjem distribucije plina iz komunalnog gospodarstva nastaje zakonodavna rupa na tom području i da je to trebalo doći paralelno u raspravu već tada kako bi vidjeli cjelovitost rješenja upravo u distribuciji plina ove energetske djelatnosti. I koliko se sjećam bilo je rečeno da je prijedlog zakona već napravljen, prije 6, 7 mjeseci i da će on odmah doći u saborsku proceduru, prošlo je više od 6, 7 mjeseci, da bi tek sad valjda na poticaj distributera plina dobili ovaj Prijedlog zakona na razmatranje. Čini mi se kao da je Vlada mislila da smo onaj Zakon mijenjali na silu mimo volje Vlade, a da smo sada opstruirali i promijeniti ovaj Zakon, pa eto sad nas mole da ipak to napravimo. Što ovim zakonom mijenjamo značajno u odnosu na građane ove države. Plinska mreža i distribuciju plina, čija je plinska mreža u Hrvatskoj. Plinsku mrežu izgradili su građani bilo samodoprinosom, bilo plaćanjem naknade za priključak na plin. I do sada su ti ljudi koji su plaćali godinama barem posredno mogli odlučivati o uvjetima novog priključenja, odabiru distributera ali i cijeni plina u distribuciji, kroz općinska i gradska vijeća koja su najčešće bili suvlasnici ili 100% vlasnici tih firmi, koje su kroz nadzorni odbor mogli suodlučivati o svim komercijalnim uvjetima koje je distributer morao poštivati. Stupanjem na snagu i provođenjem ovog Zakona, i to posredno odlučivanje građana nestaje kao što je to prije bilo kod fiksne telefonije i onih koji se nadaju velikim investicijama distributera, neka samo pogledaju kako je Deutsche telekom i T-COM koliko milijardi su oni investirali u fiksnu telefoniju u Hrvatskoj nakon što su je preuzeli pa će taj isti iznos biti investiran u distribucijsku mrežu plina, vjerojatno u sljedećih 5 godina. Dakle, do sada su općine i gradovi odlučivali o uvjetima distribucije, priključaka i svega ovoga, sada koncesije raspisuje i daje županija, a cijene plina i priključka, utvrđuje distributer uz suglasnost HERE. Nije kontesa nera nego Hera, Božica, Braka i pomoć ženama pri porodu, ako je to novi brak građana i distributera bojim se da će biti na štetu građana jer činjenica da smo suglasnost Here, distributeru koja je potrebna da bi on korigirao cijenu plina povećao ili troškove odnosno cijenu priključka, govori o tome da eventualno njegovo ulaganje u budući razvoj mreže neće biti iz njegovih sredstava nego sredstava građana. Zakon predviđa koncesije na 15 do 30 godina, ako su uvjeti izgradnje nove mreže da je to minimalno 20 godina. I onda zakon predviđa niz odredbi striktnih, rigoroznih kriterija provođenja natječaja i otprilike 2 kolica dokumenata koja koncesionar budući mora podnijeti na taj natječaj ali onda u članku 10e. i došlo do jednog genijalnog rješenja da postojeći distributeri koncesiju dobivaju zahtjevom bez natječaja, sadašnjem poglavarstvu županije kojega daje na 15 do 30 godina, bez ikakvih uvjeta i obaveza tog distributera koji će dobiti koncesije na 30 godina a natječaji će ići tek nakon 30 godina, ne sada stupanjem na snagu ovog zakona, s time da je u članku 10e. nekako čudno rješenje da županija mora u Narodnim novinama objaviti zahtjev za davanje koncesije, vjerojatno poziv za davanje zahtjeva, a ne zahtjev tako barem iz stipulacije bi trebalo to ispasti, ali mi nije jasno zašto i to kada se tim zahtjevom može pojaviti samo jedan jedini distributer, koji je sada postojeći, ne mogu biti 2, 3 zahtjeva, nego samo jedan. Dakle, radi se o jednom rješenju da po zakonu ispod žita postojeći distributeri dobiju legalne koncesije na 15 do 30 godina, bez natječaja i bez ikakvih novih zakonom propisanih uvjeta ulaganja. Zbog toga i moj amandman da se takva koncesija ograniči na 5 godina kako bi se svi na tržištu plina i distribucije plina mogli pripremiti onda za natječajne uvjete, barem 5 a nikako više. Kada dolazimo do članka 10lj. inače ovaj Zakon morao upotrijebiti cijelu Hrvatsku abecedu da bi dobio nazive članaka od a do žlj predviđeno je da naknada za koncesiju se obračunava na način da ona iznosi koliko iznose godišnje bruto plaće zaposlenih u županijskim službama koji se bave nadzorom distribucije plina. Ja naprimjer u Međimurskoj županiji odmah mogu izjaviti da će naknada za koncesiju u Međimurju biti 0 kuna, ne znam za druge, ali ja znam da županije do sada nisu sa plinom imale ništa, sa plinskom mrežom ništa, i barem ni ured ni služba ni službenik nije zadužena za plin osim domar koji svako jutro pali centralno grijanje kada se grije, koje je na plin. Zaposlenika nema, bruto plaća nema, naknada je koncesijska nula. Je li nam cilj da oni koji ostvaruju profit na tržištu već sada po postojećim uvjetima dobivaju koncesiju bez natječaja na 30 godina s koncesijom 0 kuna ili ipak koncesiju trebali računati u odnosu na količinu distribuiranog plina. Četiri zaposlenika, sa takvom plaćom kakve jesu na terenu je 380 tisuća kuna otprilike kada bi ih zaposlili 4. ja sam predložio da koncesija iznosi 1% na iznos fakturiranog plina koje je taj distributer u prošloj kalendarskoj godini prodao, i recimo na 15 milijuna kubika koji je minimum uz cijenu 1,97 po kubiku uključivo PDV to je 300 tisuća, što je veća distribucija, veća koncesija. Pa kada smo već došli do takvog prijedloga rješenja takvog prijedloga rješenja, ajmo onda regionalnoj samoupravi omogućiti da bar ostvari nekakav prihod koji nije zavisan o broju službenika nego količini distribuiranog plina na tom tržištu koje im je … [[Govornik se ne razumije.]] I završno, ovakvim koncesijskim pristupima i privatizacijom sve ono što je bilo vrijedno u komunalnoj infrastrukture dakle od telefonije koja je bila najveća cijena plaćanja kad su se građani priključivali na telefone svojedobno. Sada plin a struja već odavno u državnim rukama, građani ove države izgubili su svo svoje vlasništvo ulaganje u komunalnu infrastrukturu a sada i gube i posredan način utjecanja na odlučivanje o cijenama energenta, dakle plina i cijenama iznosa priključka kojega će morati plaćati po ovom modelu. Ako je to jedini razlog hitnog postupka i pritisak distributera da moramo po hitnom postupku ovakvo rješenje prihvatiti, ja za to neću dići ruku naročito ukoliko se ne prihvate ovi amandmani koji su dati ali bi bilo dobro da i Vlada prihvati da je ovo privremeno rješenje do kraja godine i da do kraja godine dođete do novog prijedloga zakona koji koncesijska prava razlučuju na mjesto gdje su i nastala, to su općine i gradovi. Hvala.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Vlado Jelkovac. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče odnosno potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, kolegice i kolege zastupnici, državni tajniče! Činjenica je da smo se mi našli u jednom pravnom vakumu kojeg naprosto moramo riješiti izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina jer kao što je rečeno u uvodnom obrazloženju a i kasnije čuli smo u raspravama. Dakle, izmjenama Zakona o komunalnom gospodarstvu prestale su važiti neke odredbe koje raniju komunalnu djelatnost opskrbe plinom nisu regulirale u novom Zakonu o energiji i novom Zakonu o tržištu plina i dakle taj pravni vakum sada jednostavno treba riješiti i mislim da trebamo prihvatiti tu činjenicu, poglavito što dakle početkom 2006. godine očekujemo novi cjeloviti Zakon o tržištu plina koji će onda sve to skupa uskladiti i regulirati. Naravno i ova činjenica koja je ostala u Zakonu o komunalnom gospodarstvu gdje je naknada za priključak na plinski sustav prihod jedinica lokalne samouprave a ne mogu je oni koji će financirati, dakle koristiti kao instrument sufinanciranja mora se uskladiti i ispraviti. Sama odredba i nakana kojom se želi smanjiti broj distributera može biti dobra, no ja mislim da sam broj distributera ne mora značiti automatizmom i povećanje kvalitete distribucije. Kud i kamo je važnije pouzdanost i kud i kamo je važnija kvaliteta opskrbe plinom i mislim u ponderiranju značaja pojedinih elemenata da to treba biti u prvom planu u odnosu na broj odnosno veličinu distributera. Zakon o tržištu plina postojeći, dakle iz 2001. godine donio je promjenu i on je regulirao da jedinica područne samouprave, dakle županija donosi odluku o koncesiji, dakle da daje koncesiju. Ranije su to činile jedinice lokalne samouprave, dakle gradovi i općine temeljem Zakona o komunalnom gospodarstvu. To dakle ostaje ali je važno naglasiti, no stavak 3. novog članka 10. gdje se regulira da poglavarstva dviju ili više jedinica područne samouprave mogu zajedničko donijeti odluku o distribuciji na zajedničkim područjima ili da poglavarstvo jedne jedinice može ovlastiti poglavarstvo druge jedinice regionalne samouprave, dakle županije da provede postupak dodjele koncesije za dio njezinog područja po meni je samo teoretski moguće, bojim e da se to nigdje u praksi neće desiti. Želio bih prokomentirati sam postupak izbora koncesionara odnosno tijela koje donose odgovarajuće odluke prilikom raspisivanja i dodjele koncesije. Krenuti ću od kraja i onog što je rečeno u novom članku 10h. temeljem odluke iz stavka 1. ovog članka predstavničko tijelo i drugo ovlašteno tijelo jedinice lokalne samouprave i ponuđač zaključuju ugovor. Pretpostavljam da se radi ovdje o tiskarskoj grešci jer piše jedinice lokalne samouprave, to bi bili gradovi i općine a iz cijelog konteksta ovih izmjena i dopuna zakona i temeljnog zakona stoji da su to jedinice regionalne samouprave pa mislim da ovdje treba ovu tiskarsku grešku ispraviti. No, u obrazloženju tog članka 10h. stoji da odluku o davanju koncesije donosi poglavarstvo jedinice područne samouprave. Ja mislim da poglavarstvo ne bi trebalo donositi tu odluku. Radi se o velikom poslu i velikim investicijama. Radi se o značajnim projektima za županije i mislim da bi odluke trebale donositi predstavnička tijela, dakle županijske skupštine a naravno da samu proceduru provedbe natječaja i utvrđivanje prijedloga predstavničkom tijelu treba učiniti poglavarstvo te jedinice. Isto tako, u članku 10j. stavak 2. prijedlog je da prestanak koncesije utvrđuje poglavarstvo jedinice područne samouprave, mislim isto tako sukladno ovom što sam prethodno rekao da bi onaj tko donosi odluku o davanju koncesije trebao onda donositi odluku o prestanku koncesije. Dakle, mislim i jedno i drugo da bi trebalo biti predstavničko tijelo. U članku 10lj. regulirana je visina naknade za koncesiju. Ja bih se ovdje u raspravi složio sa kolegom Lesarom i njegovim komentarom onoga što je dakle rekao za utvrđivanje visine naknade. Vezao bih ovaj članak i uz ono što piše u članku 10g. gdje se kaže što je sve ponuditelj za koncesiju dužan priložiti uz svoju ponudu a to je pod točkom 14. izjava o visini i načinu plaćanja naknade za koncesiju. Ako ponuditelj mora dati izjavu o visini naknade za koncesiju on prije toga ne može znati koliko zaposlenih ljudi ima u jednoj županiji koji se bave problematikom plina. Mislim da bi kud i kamo bilo kvalitetnije a i pravednije da se naknada za koncesiju veže da li uz bruto ili neto dobit koncesionara ili mislim najpravednije uz njegov ostvaren ukupni prihod koji neposredno ovisi o količini distribuiranog plina. Pa ukoliko na mom području on distribuira i proda više plina platit će i veći iznos u proračun jedinice lokalne samouprave. Mislim da bi trebalo, to vjerojatno nije moguće ovim zakonom reći ali nadamo se da će dakle početom sljedeće godine doći novi cjeloviti zakon i regulirati prijelazne i završne odredbe jer mi na terenu sada imamo činjenice da su nam distributeri komunalna poduzeća, da negdje imamo provedene koncesije, da su te koncesije uglavnom dali ili gotovo isključivo jedinice lokalne samouprave, dakle gradove i općine i u tim prijelaznim i završnim odredbama trebamo onda reći kako, na koji način, uz koje uvjete, prava i obveze sa gradova i općina prelaze na županije. Isto to naravno regulirati i za komunalna poduzeća. I na kraju stavak 4. postojećeg starog, dakle zakona koji kaže da su izgradnju i održavanje plinskog transportnog sustava te za pouzdan ekonomičan transport plina do izravnog kupca distributera odgovoran je transporter plina do mjerno redukcijske stanice znači, a za izgradnju i održavanje distribucijskog sustava plinovoda, te za pouzdanu i ekonomičnu distribuciju plina do kupca odgovoran je distributer. Mi na žalost u Hrvatskoj imamo činjenicu da očito nemamo dovoljne količine plina na raspolaganju osobito u onim vršnim mjesecima, dakle kad je potrošnja plina najveća i slijedom toga niti distributeri nisu u mogućnosti odgovoriti na zahtjeve koji su im dani u stavku 5. ovog članka. Dakle, oni naprosto ne mogu od dobavljača plina dobiti adekvatne količine plina. Zbog tog nastaje problem i u distribuciji, jer oni koji su preuzeli koncesije, koji su preuzeli obvezu izgradnje plinske mreže nemaju niti motiva niti razloga graditi i širiti dalje plinsku mrežu u pojedinim naseljima, niti kućanstvima, niti velikim potrošačima nisu u stanju garantirati kvalitetnu i adekvatnu opskrbu tijekom cijele sezone. Jer niti oni od svog dobavljača ne mogu dobiti adekvatne količine plina. Ja se nadam da će ovo stanje biti popravljeno, ne u cijelosti riješeno izgradnjom magistralnog plinovoda Pula-Karlovac koji se nadam će nadam se uskoro biti gotov i da će on ipak omogućiti kud i kamo kvalitetniju i sigurniju opskrbu i dobavu plina i za središnju Hrvatsku, a što se tiče ovih eventualno neriješenih pitanja iz samog Prijedloga izmjene dopuna zakona očekujem da će oni biti dopunjeni i popravljeni u novom cjelovitom paketu zakonodavstva koji će regulirati plinsko tržište. Hvala.
Hvala. Replika. Poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Kolega Jelkovac je govoreći o distributerima plina evo upravo sada na kraju rekao da su kao ograničavajući faktor razvoja pojedinih distributera su i mogućnosti dobivanja u lokalne mreže određenih količina plina. U isto vrijeme ovdje stavljamo kao jedan od uvjeta da netko uopće dobije koncesiju, jedan od uvjeta za produženje koncesiju je količina plina koju će on prodavati. To je ograničavajući faktor. Mi mislim da bismo trebali kao jedan od značajnijih faktora za davanje koncesije imati da neki distributer ispunjava tehničko-tehnološke i sigurnosne uvjete koje treba propisati zakonom, a onda na temelju toga ako on može opstati na tržištu i sa manjom prodajom plina to je njegov problem. Povucimo si paralelu koju imamo trenutnu u telekomunikacijama, u fiksnoj telefoniji, da svatko tko ispuni određene zakonom uvjete, tko isto tako dobije koncesiju, plati državi ono što ide njoj može ići u takav posao. Međutim, njegov je problem hoće li on propasti zato što jednostavno ne može ispuniti i ostale zahtjeve i dobiti dovoljan broj korisnika. Ista stvar bi trebala biti ovdje. Mi smo se svi zakleli devedesete kad smo prelazili iz jednog sustava u drugi da ćemo imati sustav slobodnoga tržišta. Ovdje ga ograničavamo količinama, jer imamo i sada distributera koji djeluju na pojedinom području. Imate u pojedinim županijama gdje ima više distributera koji se nemaju više kamo širiti. Njihovi resursi, zemljopisni, broj mogućih korisnika su ograničeni. Mi na ovaj način tjeramo da netko nekoga mora progutati, a što tu radi tržište. Tržište ako je netko efikasan i dobar može biti sa manjim brojem znači korisnika sa manjom potrošnjom plina, a pri tome zaboravljamo da i tehnologija, tehnika ide naprijed i da trebamo što više štediti ovih prirodnih goriva, fosilnih goriva, a to nitko ne uzima u obzir, nego želimo samo povećavati potrošnju do kada i koliko o tome možemo i razgovarati.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Vladimir Jelkovac.
Kolega Korenika upada u jednu kontradiktornost, iako se ja u biti s njim slažem, ali mi ovdje govorimo o Zakonu o tržištu plina koji regulira koncesija i mi ne možemo od koncesionara tražiti da garantira nešto za što je zadužen netko treći. Mi sami odnosno vi ili ja u svojim županijama ukoliko idemo raspisivati natječaj za koncesiju valjda pretpostavljamo onda da ćemo moći dobiti ili osigurati kod transportera ili dobavljača adekvatne količine plina za onog koncesionara kojem ćemo na svom području dati koncesiju. Tu ipak ne bih mogao njega kriviti ili njemu prenositi tu krajnju odgovornost, jer on sasvim sigurno ne može dobiti niti energetsku suglasnost, niti ugovor o adekvatnim količinama plina bez prethodno potpisanog ugovora ili bez prethodno iskazane naše namjere o očekivanoj potrošnji plina.
Hvala. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Nije tajna da ovaj Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina nije takav zakon takve vrste da označava standardizaciju sa propisima europskog zakonodavstva koji nama tek predstoji, zato je prava šteta, jer je bilo dosta vremena da uz ovo premošćenje ne činimo i to i to bi bio onda pravi posao koji bi onda mogli eto i oprostiti Vladi što joj je trebalo toliko mjeseci da pronađe u jednom zakonu ono što je bilo nužno izmijeniti sa temeljnim izmjenama Zakona o komunalnom gospodarstvu, tj. obveze priključka odnosno nemogućnost korisnika da se ne priključi na sustav ukoliko nema građevinsku dozvolu. Na ovakav način kao što je već u raspravi i bio okarakteriziran ovaj zakon postaje ponovo jedan premosnički zakon i tako Vlada s vremena na vrijeme premosnički reagira, pa onda može dobiti uskoro i epitet "Vlade premosnice" iako je to bila obećana Vlada pokretanja vizije i razvoja i svega ostalog i više se itko i ne sjeća, tko se više i sjeća tih obećanja. No, čini mi se ipak da je korisno u ovom zakonu ono što se tiče okrupnjivanja distributera plina i to je nešto što je zaista nužno i što je hvale vrijedno u ovom Prijedlogu zakona. Međutim, ukazat ću na jednu opasnost koja se može dogoditi, a ukoliko predlagač ne izmijeni, odnosno ne dopuni i članak 10. odnosno članak 3. članka desetog koji se mijenja i to stavak drugi. Nedvojbeno nema druge situacije, nego da koncesiju za obavljanje djelatnosti distribucije plina daje jedinica područne, regionalne samouprave tj. županija i tome se nema što prigovoriti. Međutim, vlasnici najčešće sustava jesu druge jedinice lokalne samouprave, gradovi i općine koji onda sa distributerom, odnosno onim koncesionarom zaključuju ugovor. Međutim, u praksi su se već događale situacije da najbolji ponuđač tj. onaj kojem je jedinica područne regionalne samouprave tj. županija odobrila koncesiju kao najboljem koncesionaru jednostavno vlasnik sustava, grad odbije zaključiti konačni ugovor ili odustane od onog prethodnog. Stoga bi bilo nužno reagirati u članku trećem, članku desetom stavak drugog da je onda vlasnik dužan sa izabranim koncesionarom zaključiti odnosno izvršavati takav ugovor. Jer na ovakav način moguće su upravo samovolje, a ta samovolja nikad nije iz pukog hira. Ona je uvijek vezana za nešto što kod građana onda stvara sumnju u korupciju. Prema tome ako ste već na vlasnički odnos reagirali sasvim opravdano ovlasti županije da dodjeljuje koncesiju jer je to jedini način da izađemo iz ove situacije usitnjenih distributera onda treba učiniti korak naprijed i obvezati jer je to logični slijed ukoliko želimo ovo što ste i zamislili sa ovim Prijedlogom zakona i izmjena dovesti do kraja da se ovakve situacije u praksi ne bi događale. A ponavljam to onda kod građana nema što drugo stvoriti sliku nego da se radi o mogučnosti odnosno o sumnji u korupciju. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Josip Sudec, petminutna rasprava u ime Kluba HSU-a. Izvolite.
Tržište plina u Republici Hrvatskoj karakteriziraju neki problemi a to je prvo problem opskrbe plinom dakle nedostatak dobavnih pravaca. Drugo je manjak skladišnih kapaciteta. Treće,nema pomaka ili željenog pomaka u realizaciji plana razvoja izgradnje i modernizacije transportnog plinskog sustava koji je donešen 2002. do 2011. i status distributera prirodnog plina nije do kraja riješen. Ovim izmjenama i dopunama rješavamo samo ovaj četvrti segment ili četvrti problem zbog toga što za ova tri bi trebalo cjelovito posegnuti za tržište prirodnog plina pa možda i šire na tržištu energenata. Zbog toga očekujem da je ovaj Zakon samo privremenog karaktera. O tome će valjda se državni tajnik izjasniti i postavljam istovremeno pitanje da li će doći i kada će doći do izgradnje ovih transportnih sustava jer za transportne sustave se u cijeni, u cijeni već osiguravaju određena sredstva dok se sredstva za neposrednu distribuciju osiguravaju iz naknade priključka. Prema tome ovaj sustav distribucije je već osiguran novčano odnosno njega podmirujemo u tzv. veleprodajnoj cijeni. Pa bih ja lijepo molio ako je veleprodajna cijena ove godine već dignuta 20% jer se ona usklađuje na temelju odnosa dobavljača prema formuli koje su utemeljene na cijeni sirove nafte i naftnih derivata onda postavljam pitanje koliko će se to odraziti i na maloprodajne cijene u neposrednoj, neposrednoj distribuciji. Da li neće doći do automatskog prevaljivanja i misli li Vlada na ovaj, reagirati i kako? Mi ćemo podržati ovaj dio jer se radi o koncesiji za koju smatramo da je prevelika odnosno predugačka. Mi smatramo da 10 godina koncesije sasvim, sasvim dovoljno, a što se tiče veličine distributera mislim da njih ne treba po veličini nego po efikasnosti. Oni imaju svoje završne račune, oni imaju svoju dobit i trebalo bi prema efikasnosti. Onaj tko je efikasniji, koji je jeftiniji. Hvala.
Hvala. I petminutna rasprava. U ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo javio sam se čisto malo ponukan sa govorom kolegicom oko koncesija. Naime natječaj se raspiše, u redu je. Stignu ponude, dobrih ponuda ima, ima i loših ponuda ali problem je zašto lokalne samouprave malo više razmišljaju da li nekom dati ili ne? Naime nisu sva područja općine, grada i županije jednako gusto naseljena. Postoje područja koja su koncesionaru manje interesantna i onda koncesionar uvjetuje da će pokriti samo područje koje je njemu interesantno. To se događalo. To se događalo i nama međutim dok nismo našli koncesionara koji je zapravo cijelo to područje pokrio. I to mogu reći evo 100%. Što se inače tiče cijelog zakona mislim da će on pokriti ovo, ja vjerujem privremeno, ali pa i dosta kvalitetno pokrit će ovu prazninu i to je točno. Ono što moramo svi skupa nastojati natjerati nekako INA-u da svoje kapacitete transportne prepusti i drugima da bi došlo do konkurencije u kupovini plina jer plina na svjetskom tržištu ima, ali on nam je u ovom trenutku nedostupan. I ono što moramo stvarno naći nekog bilo koncesijom, bilo na koji način koji će hitno povezati bušotine na Jadranu sa postojećim plinskim sustavom, transportnim sustavom. Dakle ili magistralnim sustavom. Nadam se radi, ali po mom mišljenju treba to definitivno ubrzati jer vidimo da problemi nastaju ne samo sa plinom nego drugim energentima, a plin može puno toga riješiti. Hvala.
Hvala. I završni osvrt državni tajnik Vladimir Vranković. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo samo kratko odgovor gospođi Antičević. Nažalost ostavljeno je puno rupa. Ne možemo ih sve zatrpati odjednom pa neke rupe moramo i premostiti. Kao tako, tako i ovaj Zakon koji mora to napraviti. Znači cijeli, cijela ova problematika kao što sam rekao na početkun riješena je tim Zakonom o tržištu plina i Zakonom o komunalnom gospodarstvu. Nažalost očito nije bilo usaglašenih stavova oko, nisu se vidjele implikacije na područje manipulacije sa plinom i jednostavno do donošenja novog zakona znači potpuno usklađenog i koji će sveobuhvatno riješiti problem trgovine i distribucije i opskrbe plinom. Jednostavno morali smo pristupiti ponudi ovom cijenjenom Saboru da prihvati ovaj Zakon kako bi riješili neka, neke kao što je rečeno pravne praznine koje su se javile u ovom periodu, a temeljni cilj nam je znači bio kao što je bila i čitava ta socijalna tj. kompletna orijentiranost prema potrošačima kao takvom. Htjeli smo im osigurati pouzdanu, sigurnu i cjenovno znači najprihvatljiviju minimalnu cijenu. Znači koja nije opterećena nekim nepotrebnim troškovima kao takvim. Sad, ja ne bih sad ulazio u elemente koje smo mi izabrali da bi postigli znači ova tri temeljna cilja: pouzdanost, sigurnost i cjenovnu, cjenovnu atraktivnost za potrošače. Ovdje je bilo u diskusijama govora i o globalnoj energetskoj strategiji Hrvatske. Ova Vlada ima tu strategiju i u, provodi je sukladno znači sa stanjem na terenu tj. sa raspoloživim sredstvima kao takvim. Što se tiče visine koncesije koja je bila spomenuta u raspravama nastojali smo praktički jer koncesionar će sigurno visinu koncesije prevaliti na krajnjeg potrošača. Išli smo minimalno da ona bude maksimalna dvije plaće znači djelatnika koji će biti zaposleni u tijelu koje daje koncesije. To je znači regionalna uprava znači jer smo, znači netko mora kontrolirati kako se ponaša koncesionar. Tko će to kontrolirati nego onaj tko je dao koncesiju kao takvu? I ja vjerujem da i slažem se s vama da ima nedorečenosti i ovih gramatičkih grešaka, ovo što smo rekli štamparskih grešaka koje će biti sigurno ispravljene kao takve ali mislimo da je, da je ovaj Zakon tj. Prijedlog ovog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina maksimalno u ovom trenutku pokrio one nedostatke znači koji ugrožavaju tu pouzdanost i sigurnost opskrbe krajnjih potrošača. Htio bih ovdje samo još napomenuti dvije znači te vlasničke pozicije. Što se tiče transporta plina, znači cijela infrastruktura je u vlasništvu Vlade Republike Hrvatske, u državnom vlasništvu. A što se tiče distribucionih mreža one su u vlasništvu jedinica lokalnih samouprava i tu nema nikakvih dilema što se tiče vlasništva u svemu tome. Znači, država je zadužena da razvija transportnu mrežu i to se čini i Hrvatska bi, znači, osim što je bilo govora o usmjerenju prema Jadranskom pravcu, ona se mora vezati i na europske pravce i da bude kompletno umrežena kao što je to sa električnom energijom. A INA koja se spominje tu, INA je najveći dobavljač plina, ujedno je i proizvođač. Ona nema pravo, znači ovaj transportni put može zakupiti po zakonu, što zakon dozvoljava bilo koji koji se registrirao za tu djelatnost trgovine sa plinom. Evo, ja se nadam da će zastupnici ovog Sabora uvažiti i shvatiti trenutak u kojem se nalazimo i potrebu reguliranja ovog dijela vezano za plin i da će na prijedlog Vlade Republike Hrvatske prihvatiti ovaj Zakon. Znači, kako bi mogli osigurati kvalitetnu i sigurnu dobavu plina našim potrošačima. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miroslav Korenika.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Moram demantirati gospodina državnog tajnika jer očito u Vladi ne poznaju dovoljno situaciju na terenu. Netočna je tvrdnja da je lokalna mreža samo u vlasništvu jedinica lokalne samouprave nego i pojedinih distributera jer su, ja ne znam na koji način, pojedine jedinice lokalne samouprave prodale distributerima lokalnu mrežu. Prema tome, i još jedan navod koji smatram da je netočan. Ovaj Zakon nije pouzdan i neće biti jamac da će biti distribucija, sigurnost opskrbe i sintegrička sigurnost na terenu potpuna. Hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina. Molim državnog tajnika Vladimira Vrankovića da se očituje o amandmanima. Amandman jedan Odbora za zakonodavstvo.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Drugo. Amandman istoga odbora.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Treći Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Četvrti zastupnika Dragutina Lesara.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Peti zastupnika Dragutina Lesara.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio zakona. Šesti zastupnika Dragutina Lesara.
Odbija se.
Državni tajniče Sabor odbija glasovanjem amandmane, a vi se očitujete da li prihvaćate ili ne prihvaćate. Vi ne odbijate.
Pardon.
Mi odbijamo.
Pardon. Ne prihvaća se. Razlog je što je pet godina je tehnički i financijski neprihvatljivo za koncesionara. Postoji mogućnost da koncesionar odustane zbog takvog roka ili da neće investirati u razvoj, nastojat će izvući samo dobit.
Zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine, neću povuć sigurno. Ma državni tajnik je prihvatio ova dva prethodna amandmana jer mu popravljamo tekst zakona. Zato dugujete bar kavu ako ništa drugo, a odbijate ovaj koji se odnosi na slijedeću činjenicu. Odbijate amandman koji govori o tome da se koncesija za distribuciju plina po pozivu i zahtjevu poštujućeg distributera ne može davati recimo na 30 godina. Velite ekonomski neisplativo. Pa neka predloži županiji da se raspiše natječaj odmah ne po pozivu, pa će dobiti na 30 godina pod uvjetima iz natječaja. Čini mi se, nemojte se ljutiti, ali ovaj put podlegli ste lobiju distributera prema postojećim velikima koji su vam očito i pripremili zamku o ovome, a posljedice će plaćati građani. Samo dajem privremeno rješenje koje vi ne želite prihvatiti, a velim vam prvi natječaj ćete imati za 30 godina. Tražim glasovanje svakako.
Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. 35 za, 10 suzdržanih, 57 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. Sedmi također zastupnika Dragutina Lesara.
Suglasni.
Postaje sastavni dio zakona. Prihvaćam gospodine.
Prihvaćam.
Osmi također zastupnika Dragutina Lesara.
Odbija se. Ne prihvaća se. Želja zakonodavca je da se naknadno pokrije samo plaće za dva zaposlena koji rade na problematici distribucije plina i da se ne daje regionalnoj upravi mogućnost određivanja prevelike koncesije kako se ne bi nepotrebno povećavala prodajna cijena plina ili izgubio interes koncesionara.
Zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Gospodine državni tajniče, ako sam dobro razumio iz ovog obrazloženja vi naređujete županijama da zaposle dva službenika koja će pratiti koncesijsku pravu distribuciju plina. Dakle, moraju zaposliti dvojicu inače nema prihoda od koncesije. Jesam vas dobro razumio? Rekli ste dva zaposlena u županiji i to je iznos njihove bruto plaće su iznos koncesije. Ako županija nema zaposlenje službenika nema ni plaćanje koncesije. Jesam vas dobro razumio tajniče?
Nema polemike.
Pa samo kažem kako sam razumio. Žamor je bio predsjedniče. Oprostite. Prema tome, moramo to reći. Donijet ćete zakon po kojemu ili će se raditi manipulacije sa brojem zaposlenih bruto plaćama ili neće biti koncesijskog plaćanja. Nigdje u Europi nismo našli zakon da se iznos koncesije utvrđuje na bruto plaće imaginarnih zaposlenika. Dakle, obrazloženje koje ste dali nije ni racionalno, ni zakonito u ovom trenutku jer zadirete u pravo regionalne samouprave i zakona. Tražim glasanje, ali usput, tražit ću ocjenu ustavnosti ovoga Zakona, to morate znati. Hvala.
Dobro. Povrede Poslovnika, poštovani zastupnik Vlado Jukić, Pero Kovačević isto. Izvolite
Gospodine predsjedniče, budući da ste vi prema članku 214. propustili reagirati molim vas da sad reagirate jer je državni tajnik rekao kod odbijanja amandmana da je želja zakonodavca. Pa mi smo zakonodavac, nije predlagač zakonodavac. Znači, vi ste trebali prema članku 214. reagirati. ... [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] [[Pljesak.]] To je čisto to da ne bi ispalo da je Vlada zakonodavac, ipak je Sabor zakonodavac.
Ja mislim da ja imam priviđenje. Meni se čini kao da sam ja negdje čuo da sam ja rekao maloprije da sam skrenio pozornost državnom tajniku da Vlada se očituje o prihvaćanju ili ne prihvaćanju, a da Sabor odlučuje o odbijanju ili ne odbijanju. ... [[Upadica se ne razumije.]] A nije radio? Bože moj. Tko je za ovaj amandman broj 8 zastupnika Dragutina Lesara? Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? 32 za, 9 suzdržanih, 57 protiv. Nije dobio potrebnu većinu. 9. zastupnika Krunoslava Markovinovića.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio Zakona. Hvala lijepa, državni tajniče. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu plina. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 71 glasom za, 11 suzdržanih i 21 protiv donesen ovaj Zakon u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Imamo još za danas osim glasovanja predviđeno da pokušamo završiti i raspravu o - Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu, hitni postupak, P.Z. br. 316. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod utvrđivanja dnevnog reda. Amandmani do kraja rasprave koju su proveli Odbori za zakonodavstvo, obrazovanje, znanost i kulturu. Izvješća ste primili na sjednici. Molim ravnatelja Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo Željka Topića da dodatno obrazloži Prijedlog. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. U obrazloženju Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu valja naglasiti da je Zakon o patentu u primjeni od 1. siječnja 2004. godine. I da je u prigodi njegova donošenja ocijenjen od strane domaćih i neovisnih stranih stručnjaka kao suvremen, cjelovit i sukladan pravnoj stečevini Europske unije. Postavlja se onda pitanje otkud potreba da polovicom 2005. godine predlažemo njegove izmjene i dopune. To je jednostavno posljedica stalnog razvitka i napretka Međunarodnog pravnog poretka u području prava intelektualnog vlasništva i to je za očekivati i sa ovim Zakonom i sa svim ostalim zakonima iz područja intelektualnog vlasništva da ćemo relativno često imati prigodu dopunjavati ih najnovijim razvojem na tom području. Republika Hrvatska je 2000. godine kao sudionica Diplomatske konferencije u Svjetskoj organizaciji za intelektualno vlasništvo potpisala Ugovor o patentnom pravu, a Zakon o potvrđivanju toga Ugovora ovaj Sabor je donio 2004. godine. Stupanje na snagu ovoga Ugovora nije fiksirano bilo u vremenu nego je utvrđeno ili određeno, ovisno o dinamici ratifikacije od strane zemalja potpisnica i on je stupio na snagu 28. travnja ove godine. I kao posljedica toga Republika Hrvatska kao i ostale potpisnice mora u svoje nacionalno zakonodavstvo, odnosno u Zakon o patentu unijeti one odredbe koje nisu prethodno tamo stajale. Dakle, uključivanjem tih odredbi Zakon će sadržavati najmodernije standarde koji se odnose na način podnošenja prijave u smislu ublažavanja do sad vrlo strogo postavljenih kriterija. Ublažavanjem tih kriterija ne gubi se na kvaliteti postupka, a proces podnošenja prijave pojednostavljuje se za podnositelja same prijave patenta. Slijedom odredbi Ugovora Zakon o patentu potrebno je izmijeniti i dopuniti u segmentu koji se odnosi na udovoljavanje formalnim uvjetima za priznanje datuma podnošenja prijave i u dijelu koji se odnosi na obvezno zastupanje pravnih i fizičkih osoba koje nemaju sjedište, odnosno prebivalište na teritoriju Republike Hrvatske. Uvodi se i novi institut mogućnosti podnošenja zahtjeva za nastavak postupka nakon propuštanja rokova, za poduzimanje određenih radnji u postupku pred Zavodom što bi inače bilo dovelo do gubitka prava iz prijave ili prava iz patenta. Ja se ne bih upuštao sada u tehničke odredbe, pojedine odredbe Zakona. Naravno, na raspolaganju sam ako bude potrebe na pitanja uvaženih zastupnika dati pojašnjenja. Samo se želim odrediti prema primjedbi zakona, ispričavam se, dakle, Saborskog odbora za zakonodavstvo. Dakle, podcrtati da se traži povratno djelovanje odredbe iz članka 5. Ona se odnosi zapravo na dopunu članka 41. Zakona o patentu. U osnovi radi se o omašci koja je prilikom donošenja, dakle, samoga Zakona o patentu ostalo je neprecizno pozivanje na članak, na cijeli članak 5. Zakona, a zapravo je trebalo dodatni na stavak 6. toga članka 5. To se pokušalo ispraviti kao ispravka pogreške, ali bio je zaključak da to nije moguće, odnosno da se mora ići u izmjene i dopune Zakona. Nismo željeli ulaziti, pokretati zakonodavnu proceduru radi doslovno dvije riječi, dopune koju čine doslovno dvije riječi. Pogotovo zato što logika postupka priznavanja patenta ostavlja razdoblje od godinu i pol dana unutar kojega se na podnesene prijave patenta zapravo ne može, ne odnose nikakve konzekvence. Zbog toga se sačekalo, dakle, da zbog naprosto, rekao bih, ekonomičnosti i smislenosti cijeloga pokretanja zakonodavne procedure da se pojavi potreba i za nekim drugim dodatnim izmjenama i dopunama. Evo, gospodine predsjedniče, uvodno sam mislio toliko, a na raspolaganju sam za ...
Hvala lijepa. Odbor za zakonodavstvo? Odbor za obrazovanje, znanost i kulturu? Otvaram raspravu. Poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković u ime Kluba HDZ-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, gospodine ravnatelju. Kao što smo već čuli, mi već imamo Zakon o patentima koji je usklađen sa zakonodavstvom Europske unije. Dakle, imamo jedan moderan zakon, a ove izmjene se temelje zapravo na stupanju na snagu Ugovora o patentnom pravu koji je sklopljen u Genovi 2000. godine. Međutim ove godine je tek stupio na snagu jer ga je u siječnju ratificirala i 10. potpisnica tog Ugovora. Dakle, ovim izmjenama zapravo samo uvodimo još modernije i još bolje standarde u patentnom pravu nego što to je i ispunjavamo svoje obveze iz preuzetog ugovora. Što je ovdje najbitnije? Najbitnije je to da se ovim izmjenama zapravo ide in favorem onih koji podnose zahtjeve, koji podnose prijave patenata i to u onom segmentu gdje do sada smo imali jedan zatvoreni sustav zastupanja pa se reklo da u postupku pred Zavodom strane i fizičke osobe mogu zastupati samo zastupnici koji su upisani u Registar Zavoda. Dakle, izmjenom članka, izmjenom odgovarajućeg članka Zakona sada uvodimo da te strane i fizičke osobe se mogu i same zastupati u postupku pred zavodom i to za točno određene i navedene radnje koje su unutra. Ovdje smatram da bi trebalo svakako uzeti u obzir postojanje Zakona o odvjetništvu obzirom da se radi nedvojbeno o upravnom postupku a zakon o odvjetništvo naravno propisuje tko u upravnom postupku pruža pravnu pomoć i mislim da predlagatelj ima vremena i sam reagirati ili na eventualni amandman vezano za to da treba tu odredbu i dopuniti da u tom postupku ne samo zastupnici koji su upisani u registar mogu obavljati i zastupati strane fizičke i pravne osobe nego da to mogu i odvjetnici i odvjetnička društva. Također ono što je bitno, bitno je da se ovdje omogućava ako je propuštena određena radnja u samom postupku, ako je propušteni rok za poduzimanje određene radnje da se u opravdanim slučajevima može dozvoliti da se ta radnja poduzme i naknadno naravno ako se k tome plate i pristojbe koje su propisane za tu radnju, da se ta radnja i nakon roka uvaži. To je također ide se znači na ruku iako postupak priznavanja patenta on je složen on je kompliciran i naravno takav mora i biti da bi se izbjegle eventualne zlouporabe da bi se izbjegle eventualne nepravilnosti u tome, međutim, ipak je cilj da se zaštiti određeno pravo, ipak je cilj da se zaštiti određeni izum i zato ovakvom jednom izmjenom ide se na ruku podnositeljima prijava da poduzmu radnje i nakon toga da ostvare svoje pravo tako da tu ne budemo isključivo administrativno orijentirani. Također već je sam državni tajnik ovdje osvrnuo se na odredbu članka 5. za koju se traži povratno djelovanje, ovdje je nedvojbeno da se radi o ispravku Zakona koji je donijet 2003. godine, i ispada sada da bi prema važećoj odredbi zakona koncenzualni patent za koji je propisana puno jednostavnija procedura priznavanja tog patenta, dakle ne bi se u postupku priznavanja koncenzualnog patenta nemamo svu onu proceduru ispitivanja koja je dugotrajna i skupocjena, ovdje se ide na jedan konsenzus zainteresiranih stranaka. Prema sadašnjoj odredbi to naprosto nije moguće primijeniti, a obzirom da zaista ima, koliko iz obrazloženja vidimo određeni broj zahtjeva, određeni broj prijava koje su podnijete za takve koncenzualne patente mi držimo da je opravdano omogućiti ovdje i povratno djelovanje zakona. Dakle, zaključno Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati ovaj Zakon, ovaj Zakon donosi još dodatne standarde i poboljšava ovaj Zakon, ide se apsolutno na ruku i u korist podnositeljima prijava za patente, a i ispravljaju se ove neke greške koje su napravljene u pisanju Zakona 2003. godine. Stoga Klub HDZ-a podržava ovaj zakon. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HSS-a poštovani zastupnik Josip VResk izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine ravnatelju Državnog zavoda, kolegice i kolege zastupnici. Klub hrvatske seljačke stranke je spreman podržati Prijedlog ovog zakona uz uvjet da se u određenom smislu napravi korekcija tj. da se prihvati amandman kolege Josipovića, koji je očigledno pogođena i tema i o čemu je govorio upravo i gospodin Bošnjaković. Naime, evidentno je da je članak 1. ovog zakona u sukobu sa zakonom o odvjetništvu i u sukobu sa zakonom o zastupanju u području intelektualnog vlasništva, kao što znate taj drugi Zakon je nedavno bio u ovom Saboru i upravo je prihvaćanjem amandmana ispravljena jedna greška koja mislim da se ne bi smjela događati. Naime, ja ne govorim da li se ovdje radi o pritisku inženjerskog lobija ili bilo koga i naprosto me to ne zanima, i ako je i ako nije baš me briga, ali je činjenica da su odvjetnici koji su često puta bili u negativnom na žalost kontekstu, spominjani u ovoj Sabornici ovlašteni zastupati i pravne i fizičke osobe i pred tijela uz sve ine poslove pravosudne, ali i tijelima upravne vlasti. Evidentno je da je Zavod tijelo upravne vlasti i ja ne vidim niti jednog načina da se odvjetnicima oduzme to pravo, ne zastupam odvjetnički lobij, nije mi to ni na kraj pameti ali je tu grešku potrebno ispraviti, ja se nadam da je do takve greške došlo nehotice. S druge strane, želim reći jednu stvar da se ovdje očigledno radi o pravnom poslu, to nije inženjerski posao to nije izrada patenta, radi se o zastupanju, dakle o pravnom poslu pa je to razlog zbog kojeg je u svakom slučaju potrebno prihvatiti ovaj amandman, na kraju krajeva imat ćemo jedan kvalitetni tekst i izrazit ćemo povjerenje u jednu struku. Pa ne tako davno bili smo svjedoci svakome je drago se dopasti na populistički način biračima prije izbora, pa smo napadali odvjetničku tarifu iako mi dan danas nije jasno iz kojeg razloga. Odvjetnici i dan danas to odgovorno govorim sa ove govornice, su jedini koji u Republici Hrvatskoj zastupaju siromašne stranke za badava i pri tome ih Komora njihova strukovna udruga itekako prati i kažnjava, sankcionira svako ponašanje koje nije u skladu sa kodeksom odvjetničke etike. I doista mi nije jasno zbog čega toliko napada na tu časnu struku i zbog čega to baš ovdje. NO, o tom po tom, ja se nadam da će gospodine ravnatelju ta greška biti ispravljena. I još jedna nismo išli amandmanom, iako bi možda trebalo ići, pogledajte dobro članak 8. bila je naime nekada dobra praksa Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora, da je upozoravao predstavnike Vlade i samu Vladu da kod pisanja propisa kada se radi o podzakonskim aktima treba točno spomenuti dvije stvari, dvije su stvari važne. Prvo, područje koje će se regulirati podzakonskim aktom i drugo točan njegov naziv, ovdje je baš suprotno pa piše da će se riječ pravilnikom, što je očigledno dobro, zamijeniti riječima propisima donesenim na temelju ovog Zakona. Treba uvijek naime u dobroj namjeri sugeriram predlagatelju točno propisati područje koje će regulirati podzakonski propisi i točno navesti koji će to podzakonski propis biti, napominjem da ih u smislu Zakona o upravi ima samo tri. Naime, zašto je to važno, reći ću vam sada zašto. Sada ću početi braniti malo Vladu. MI ovdje volimo Vladu napadati zbog svih uredbi sa zakonskom snagom koje Vlada donosi kada postoje trenutci kada vlada mora naprosto biti zakonodavac, ali zaboravljamo jednu drugu stvar, ako kolegice i kolege dobro pratite pravilnike koje donose naši ministri, vidjet ćete da naši ministri u zadnje vrijeme postaju zakonodavci u pravom smislu te riječi. DA se u pravilnicima koji je najčešći akt koji donosi ministar, ne ministarstvo, nego čelnik tijela državne uprave, često puta radi o materiji o kojoj bi se trebalo u najmanju ruku raspravljati baš ovdje u Hrvatskom saboru. I tu jest ta opasnost i zato sugeriram i Odboru za zakonodavstvo čiji sam ja član, da više pazimo na to što radi Vlada ali isto tako što pojedini ministri propisuju u pravilnicima. Postaju u pravom smislu te riječi malo i zakonodavci, mislim da takva praksa naprosto nije dobra. Dakle, Klub Hrvatske seljačke stranke će, očigledno se radi o tome da će predlagatelj ovaj amandman prihvatiti, u prvom redu da propis bude korektan, da ne bude suprotan sa bar dva zakona, podržati ovaj Zakon. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Idemo na pojedinačnu raspravu. Poštovani zastupnik Josip Leko, nema ga gubi pravo na riječ. Ja znam da ste vi dolazili se ali ne vidim, u redu. U ime Kluba SDP-a poštovani zastupnik Ivo Josipović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine ravnatelju državnog zavoda, kolegice i kolege! Vrlo kratko. Kolega Bošnjaković i kolega Vresk su više-manje rekli sve ono bitno za ovaj zakon. Naime, ovaj dio koji se odnosi na zastupanje i odvjetnike ja mislim da je to naprosto omaška koja će se popraviti i ne bih tome dao neku veliku stratešku važnost. Inače, moju pozornost a mislim i Kluba SDP-a uvijek privlače svi zakoni koji se odnose na intelektualno vlasništvo jer je vrlo važno da upravo intelektualno vlasništvo bude dobro uređeno u Republici Hrvatskoj. Naime, taj sektor, to područje djelovanja je nešto gdje Hrvatska ima perspektivu u međunarodnoj utakmici i zato je vrlo važno da upravo propisi koji uređuju pitanje intelektualnog vlasništva budu usklađena sa propisima Europske unije s jedne strane, i drugo da bude kvalitetna i ažurna u odnosu na domaću situaciju. Moram reći da je u ovom velikom broju zakona koje imamo i s kojima nismo baš uvijek zadovoljni. Imamo vrlo velike primjedbe, čak i gramatičke naravi da je državni zavod jedan od onih upravnih tijela koje emitira da tako kažem u načelu kvalitetne propise i mislim da je to nešto što valja pohvaliti i istaći. Isto tako, mislim da je dobro da se propisi ažuriraju i da tu zaista više-manje imamo recentna rješenja usklađena sa Europskom unijom. Ono što je u ovom zakonu koji se nudi važno jest to da se reagiralo promptno očito na neki jedan nedostatak koji se potkrao koji je nomotehničke naravi s jedne strane. A drugo, da otvara područje prijave patenata na način koji je povoljan za podnositelje zahtjeva, in im se in favorem s jedne strane i s druge strane se usvajaju kriteriji propisani međunarodnim pravom. Inače, mislim da je isto tako važno istaći da je Hrvatska jedna od onih zemalja koja je ponajveći broj tih međunarodnih instrumenata prihvatila i uključila u svoje unutarnje pravo. Da ne duljim evo Klub SDP-a uz naravno prijedlog da se prihvati ova manja promjena kojom se otklanja nesuglasje sa Zakonom o zastupanju u području intelektualnog vlasništva s jedne strane i Zakona o odvjetništvu s druge strane, prihvaća ovaj zakon, podržava ga i na neki način podržava i dalje motivira državni zavod da i dalje prati područje intelektualnog vlasništva kako je to do sada činio i da promptno nastavi reagirati sa promjenom propisa i s obzirom na unutarnju situaciju u Republici Hrvatskoj a i s obzirom na međunarodno pravo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Nenad Stazić. Nema ga. Poštovani zastupnik Zvonimir Mršić. Nema ga. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, uvaženi gospodine ravnatelju! Pa evo, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu koga apsolutno treba podržati, u krajnjoj liniji zbog svih ovih razloga o kojima su govorili kolege u prethodnim raspravama. Dopustite mi međutim u kratkim crtama da pobrojim nekoliko elemenata koji se očito u ovim izmjenama pojavljuju kao novine u odnosu na prethodno zakonsko rješenje i apsolutno cijelom sustavu intelektualnog vlasništva koji se odnosi na patente sustavu uređenja daje po mojoj procjeni apsolutno jednu dodatnu kvalitetu. Dakle, u prvom redu bi istakao kao i novo rješenje u ovim izmjenama i dopunama dakle da se navode radnje stranih fizičkih i pravnih osoba koje iste pred zavodom mogu obavljati samostalno, dakle bez zastupnika uz naznaku da je strana pravna i fizička osoba i nadalje dužna zavodu dostaviti adresu na koju će primati pismena koje stranci upućuje zavod. I sada se opet vraćamo na onu problematiku zastupanja. Apsolutno se pridružujem kolegama koji su u ovom smislu spominjali i Zakon o odvjetništvu u smislu zastupanja dakle u postupku ostvarivanja patentne zaštite pred zavodom i mislim odnosno pridružujem se onim promišljanjima da odvjetnicima u tom smislu apsolutno kao službi, kao ljudima koji zastupaju u postupcima i pred sudovima i pred drugim instancama, tijelima, institucijama i ovdje naravno kako je to bilo, kako se i o tome raspravljalo apsolutno otvori mogućnost da vrše svoju zakonom propisanu ulogu u našem društvu. Drugo, znatno se pojednostavljuju rješenja po pitanju sastavni dijelova prijave za patente uz propisanu novost da je utvrđivanje datuma podnošenja, sama prijava dakle mora sadržavati dio koji predstavlja u onom smislu sam načelno i opis izuma. Treće, propisan je rok. Taj rok je dva mjeseca od isteka prioritetnog razdoblja u kojem se može podnositi zahtjev prema zavodu, zatim propisuju se i rokovi okolnosti u kojima se ispravak ili dopuna zahtjeva za priznavanje prava prvenstva mogu podnositi. Mislim da je potrebno u ovom smislu iznijeti još dva elemente. Naime, prvi je precizno se navodi ili precizira se nemogućnost podnošenja zahtjeva za ponovnu uspostavu zahtjeva za ponovnu uspostavu prava u slučaju propuštanja roka za poduzimanje radnji koji se odnose na zahtjev za priznanje prava prvenstva. I idući element, dakle da se navode radnje u postupku pred zavodom za koje nije dozvoljeno podnijeti zahtjev za nastavak postupka ako one nisu obavljene u propisanim rokovima. Međutim, ono na što bih se posebno htio osvrnuti, o tome je bilo riječi ili govora u raspravama prethodnika. Naime, ja ovdje vidim i ovu izmjenu ili pronalazimo izmjenu dakako u postupovnim odredbama kada govorimo o postupku ili provođenju postupka potpunog ispitivanja a osnovicom postignutog konsenzusa svih zainteresiranih strana u u postupku. Dakle, kao institut koji je uveden u Zakonu o patentima koji je naravno uveden u sam zakon i zbog ubrzanja postupka u kojem je potpuno ispitivanje odgođeno ili trajno izostavljeno pojednostavljenje samog postupka i ubrzanje i pojedftinjenje postupka. Dakle, sam institut predstavlja pogodnost koja stoji na raspolaganju pojedincima ili manjim gospodarskim subjektima kojima trošak potpunog ispitivanja uistinu stvara prepreku koja bi onemogućila ili čak odvratila od namjere traženje patentne zaštite. Dakle, što želim naglasiti? Da kada bi se zadržalo zakonsko rješenje u izloženom smislu, dakle postojeća odredba članka 41. zakona uistinu bi se moglo zaključiti odnosno tumačiti ta odredba na način da se i na konsenzualnom patentu provodi postupak potpunog ispitivanja što je u suprotnosti dakle sa opće prihvaćenim institutom konsenzualnog patenta i dakako da i u tom smislu podržavam ove izmjene i dopune Zakona o patentu. Što se tiče onog dijela samih predloženih izmjena koje se odnose na ispravak a da su u izvjesnom smislu i u raspravi na Odboru za zakonodavstvo moglo čuti da li se odnosno postojala je dvojba da li se radi o čistoj retroaktivnosti predviđena naravno člankom 89. Ustava ili se radi o ispravci uočenoj, zapravo pogrešci ili omašci u smislu donošenja ovog prvog zakona. Naravno, priklanjam se da se radi o ovoj drugoj situaciji da se ne radi o klasičnoj retroaktivnosti propisanoj člankom 89. odnosno zabrani primjene retroaktivnosti, ne radi se o tome i apsolutno podupirem ne samo predloženi tekst nego i ona promišljanja i obrazloženja koja imaju svoje uporište zapravo u pojednostavljenju tog, tog postupka zapravo omogučavanju strankama pogotovo kod dakle konsezualnog, konsezualnog patenta da što prije dođu do svoje, do svoje, do svojih u krajnjoj liniji prava koja ostvaruju u ovom postupku. Evo hvala.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ravnatelju Državnog zavoda za intelektualno vlasništvo, kolegice i kolege! Mislim da nije za odmet ponoviti što su gotovo svi govornici rekli i istaknuli primjedbu da nije čak ni moguće po postojećem zakonodavstvu eliminirati odvjetnike iz patentnog prava pa jednako tako prava zastupanja kao što se to ovim Prijedlogom zakona čini. I ne znam po čemu to bi onda to pravo imali i to ekskluzivno pravo imali samo oni zastupnici upisani u registar zastupnika pri Zavodu. Ja ne želim ovdje to eksplicitno reći ali se stvara onda dojam, jedna percepcija eto kad god formiramo koji zavod koji ima stvarno vrlo konkretnu potrebnu ulogu u društvu onda se on zatvara i nekako otkida od čitavog sustava. Pa zato onda imamo i ovakvu normu. To je nešto nedopustivo pa onda, pa onda Vlada to ispravila ili ne, prihvatila ili ne taj amandman sigurno je da je jače pravne snage onaj zakon koji to dozvoljava nego ovaj koji ima tu namjeru kao možda «leg specialis» u tom smislu da ga derogira jer to mislim sa stajališta i zakonitosti i ustavnosti nije moguće, ali ipak bilo bi korisno djelovati u tom smislu i prihvatiti amandman na tragu onoga što su govornici rekli. To je čisto što se tiče formalne strane dakle sa aspekta zakonitosti i ustavnosti, a da ne govorimo o sadržajnom aspektu i o mjestu i ulozi takve vrste punomoćnika u svim postupcima pa onda i ovim zavodom. Ono što mi se čini također suspektnim a što je objašnjeno na tragu ublažavanja formalnosti upisa mislim da je u svakom slučaju korisno pozdraviti brzinu, ekspeditivnost, pojednostavljenje upisa ali ovaj upis kao i zemljišno-knjižni upis mora ostati strogo formalni upis. Upravo zbog prirode i naravi tog upisa i sadržaja o čemu je riječ. Pa na tom tragu dozvoliti ovako široko kako ni u jednom postupku to nije omogućeno nastavak postupka eto onog prijavitelja, sudionika u postupku koji nije poštivao norme i to imperativne norme da izvrši jednu radnju koju je bio dužan pod prijetnjom gubitka prava u postupku da je izvrši, da ovako benevolentno odjednom institut navodimo nastavka postupka kada je to moguće učiniti svaki puta tom prijavitelju i ovdje nije uopće određen objektivni rok. Subjektivni rok da on to može učiniti svaki put kad ispuni ispuštenu radnju, propuštenu radnju u roku od 2 mjeseca, ali kada je on za to saznao. Ako nema objektivnog roka, koliko vidim nije jasno da je on ovdje postavljen on se može svakodobno i nakon desetljeća javiti da eto je on tek prije dva mjeseca odnosno mjesec dana saznao za neki propust pa ga on onda i čini. Tako je, to je stvaranje jedne pravne nesigurnosti i za druge konkurente i potencijalne prijavitelje. Prema tome mislim da nije to dopustivo da svi postupci moraju u Hrvatskoj konačno voditi računa o poštivanju i disciplini svih sudionika, a na ovakav način mi uvodimo jednu nedisciplinu. A koliko vidim ona je zadesila i sami zavod jer evo po priznanju i samog predlagatelja tamo se nakupilo dosta predmeta pa je eto gužva ne samo pred našim sudovima nego i postupcima svake vrste pa eto i za priznavanje za upis patenta kao što je to evo izrijekom navedeno u ovom prijedlogu, u objašnjenju ovog Zakona pa se eto i zbog toga traži nešto što također je suspektno sa stajališta zakonitosti i ustavnosti da se retroaktivnost ovog, ovih izmjena protegne na sve te postupke koji nisu završeni i koji su u tijeku. Hvala lijepa.
Hvala. I poštovani zastupnik Željko Pavlic. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ravnatelju, dame i gospodo evo dopustite da se ja ukratko osvrnem na donošenje ovog Zakona. Na početku mogu reći da podržavam dakle donošenje ovog Zakona prvenstveno s ciljem da se njegovim donošenjem ublaže kriteriji dakle za, za dobivanje, podnošenje i dobivanje prijave. Isto tako podržavam i amandman gospodina Josipovića za koji se nadam dakle da će, da će on biti prihvačen kako bi zakon bio što funkcionalniji. No da se, no da se ne ponavljam jer podržavam sve rasprave manje više koje su bile do sada možda malo da progovorim o samom položaju, da iskoristim dakle ovu priliku, položaju inovatora. Dakle onih koji stvaraju i prijavljuju te patente u Republici Hrvatskoj. Naime prije koji mjesec upravo u Čakovcu bila je održana jedna sjednica Udruge inovatora Međimurske županije na kojoj su oni između ostaloga upozoravali na neke probleme koje imaju u svojem funkcioniranju. Oni tako ističu dakle da se u različitim svečanim i sličnim prilikama ističe podrška inovatorima dakle oni koji proizvode patente pa tako možemo čuti dakle gdje se ističe da su inovacije osnovni pokretač gospodarskog razvoja a njihovo pravilno prepoznavanje i vrednovanje te stvaranje poticajnog okruženja za njihovu komercijalizaciju spada u glavne zadaće nositelja gospodarske politike posebice u svjetlu približavanja Hrvatske Europskoj uniji. Dakle to zvuči pretenciozno, a svi smo dakle svjedoci da smo daleko od toga. Ili tako ističe se da vođenje novih i poboljšanih, uvođenje novih i poboljšanih tehnologija te proizvoda i usluga da je to pretpostavka opstanka na tržištu i to ne samo razvijenih gospodarstava već i gospodarstava u tranziciji kao, u koje spada i hrvatsko gospodarstvo. Eto dakle to je ono što čujemo s jedne strane. S druge strane dakle su bile primjedbe samih dakle inovatora koji govore o tome da oni imaju velike teškoće u, u onoj mogli bismo reći u prvoj fazi što se tiče same prijave patenta. Što se tiče birokratizacije, što se tiče dugotrajne procesa priznavanja patenata i što se tiče isto tako i troškova koje to iziskuje. Evo ovdje ja imam popis osnovnih troškova postupka za priznanje patenta. Od prve točke podnošenje prijave za priznanje patenta, druge točke zahtjev za ispitivanje uvjeta za priznanje patenta, treće točke objava patenta, četvrte točke izdavanje patentnog spisa, pete točke izdavanje isprave o priznatom pravu i šeste točke održavanje važenja patenta i konsenzualnog patenta. Troškovi ovog cijelog procesa, procedure iznose za 20 godina dakle za patent 39 tisuća kuna, a za maksimalno trajne zaštite 6 tisuća 260 kuna. Na to se dobiva kao što ovdje piše poseban popust, ali svejedno je za neke inovatore koji sami ulaze u taj posao. Sama procedura je komplicirana a isto tako i ta sredstva koja moraju uložiti za njih su dosta velika. Dakle oni ističu potrebu većeg angažiranja same države preko svog proračuna, županija, općina i tako dalje, a korist bi trebala biti dakle na, korist bi trebala biti za sve nas. Tu mogu recimo za primjer navesti primjer Varaždinske županije koja je prije koji mjesec formirala Agenciju čini mi se za potporu inovatorima. Oni su složili, dakle osnovali, formirali jedan ured u kojem je zaposleno nekoliko zaposlenika koji mogu davati dakle osnovnu pravnu pomoć, a isto tako se mogu osloniti i na određena sredstva u proračunu. Mislim da bi to svaka županija trebala imati i šteta je što neke županije to još na žalost nemaju jer poznato nam je i Hrvatska je poznata po tome što ima vrsne inovatore. Evo zadnje informacije nam govore da su hrvatski inovatori na … [[Govornik se ne razumije.]] na svjetskoj izložbi inovacija u Pittsburgu osvojili 17 odličja od kojih 7 zlatnih. Također eto tu je podatak da je učenik Tehničke škole "Ruđer Bošković" Kristijan Semrič drugi na Svjetskom sajmu elektrotehnike, a isto tako u mojoj Međimurskoj županiji imamo puno darovitih inovatora. Evo tu je i tvrtka "Tehniks" iz Donjeg Kraljevca koja je dobila godišnju nagradu za prošlu godinu upravo za inovaciju. Radi se o mobilnoj naftnoj pumpi koja će itekako poslužiti da zaštitimo svoj okoliš. Dakle, u toj prvoj fazi naši inovatori zaslužuju posebnu podršku, a ono što nam još preostaje da povežemo te naše inovatore s našim gospodarstvom. Dakle, oni kad i naprave svoj patent, kad taj patent dobije svoj broj itd. onda oni na žalost sami obilaze tvrtke i nude svoje patente. Ja vjerujem da su to patenti koji bi itekako dugoročno mogli zaraditi i vratiti novce. Na žalost puno takvih patenata završava van Republike Hrvatske. Mi na taj način prodajemo ono što nam je najvrednije, prodajemo dakle svoju pamet van Hrvatske na kojoj će netko drugi zarađivati. No, to upozoravaju dakle i udruge inovatora Hrvatske. Nadam se da će se to u što skorije vrijeme promijeniti i da će dakle Republika Hrvatska shvatiti značenje i vrijednost našeg inovatora i da će ih poticati dakle od samog početka, da će ih povezati s našim gospodarstvom jer eto to je jedan od uvjet bržeg razvoja našeg gospodarstva. Eto toliko dakle samo sam mislio reći da se svi skupa jače angažiramo, da ne ostaje samo na zakonskoj regulativi ovo je samo jedan korak dakle tom smjeru da pomognemo što više i aktiviramo naše inovatore. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. I završni osvrt ravnatelj Zavoda za intelektualno vlasništvo. Željko Topić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, zahvaljujem svim uvaženim zastupnicama i zastupnicima koji su imali volje i snage čitati ove komplicirane odredbe naših propisa. Zahvaljujem na podršci koja je uglavnom iskazana u prijedlogu zakona i želio bih se odmah referirati na primjedbe koje su izrekli većina zastupnika. Zaista, ova odredba članka 1. nije imala nikakvu namjeru utvrđivati tko je a tko nije ovlašten za zastupanje u postupku pred zavodom. To je uređeno Zakonom o zastupanju pred zavodom, ali se slažemo da je moguće tako iščitati tumačenje te odredbe, jer je ovo zakon koji se donosi kasnije u vremenu poslije onog zakona i zato nam je sasvim prihvatljivo i ovaj amandman uvaženog zastupnika Josipovića i komentari koji su. Dakle, definitivno nije bila intencija određivati tko je to ovlašten zastupati pred zavodom, nego dapače omogućiti prijaviteljima da u točno određenim, navedenim situacijama i radnjama ne moraju uopće angažirati zastupnika. Dakle, u ime predlagatelja možemo se već sada odrediti da je taj amandman za nas sasvim prihvatljiv. Jednako tako amandmani predloženi od Kluba zastupnika HDZ-a koji su nomo tehničke naravi i koji su sasvim prihvatljivi, dakle nemamo u ime predlagatelja nikakvih primjedbi na to. Slijedeća stvar koja uvaženi zastupnik, ja se ispričavam, ja mu nisam zapamtio ime, je prigovorio na članak 8. dakle da se tu riječ "pravilnik" zamjenjuje riječima propisom donesenim na temelju ovoga zakona. Ja bih ipak zamolio da ta formulacija ostane. Ona je zaista prikladna da nismo u situaciji da ako eventualno neki podzakonski akt promijeni svoj naziv ili dođe do promjene pod zakonskog akta da smo onda u situaciji da zbog toga moramo mijenjati zakon. Dakle, mislim da ova formulacija, provedbeni propis donesen na temelju ovoga zakona sasvim prihvatljiva. Što se tiče primjedbi uvažene zastupnice Antičević, dakle da se radi o benevalentnim odredbama koje zapravo stvaraju pravnu nesigurnost. Mislim da one nisu dakle utemeljene naprosto zato što sve druge odredbe zakona vrlo striktno i vrlo strogo, vrlo formalno propisuju sve radnje koje treba dovesti, a ove formulacije su zapravo izravne formulacije Ugovora o patentnom pravu. Dakle, mi ih zapravo preuzimamo kao takove. Mi smo ih raspravljali u toku donošenja samoga ugovora. I ako dopustite gospodine predsjedniče ja bih sad iskoristio ovu prigodu izvijestiti vas i cijenjene sabornike da je 7. srpnja se navršava jedan iznimno značajan jubilej. Naime, to je 110 obljetnica prvog hrvatskog Zakona o patentu. Tada zajednički ugarsko-hrvatski Sabor je 7. srpnja 1895. godine donio zakonski članak 37. o povlasticama na izume i od toga trenutka na tlu Republike Hrvatske kontinuirano imamo uređenu zaštitu izuma patentom što je jedna od odlika uređenih zemalja koja nas svrstava u jedan ekskluzivni klub zemalja koji 110 godina imaju na visokom europskom ili najvišem europskom i svjetskom nivou uređenu zaštitu izuma patentom. Vi osobno i većina uvaženih zastupnika pretpostavljam da su već dobili poziv da sudjeluju na tom skupu gdje ćemo prigodno obilježiti taj dan, a ja evo koristim prigodu i sad vas pozvati. To će biti u zgradi stare Nacionalne i sveučilišne knjižnice 7. srpnja prigodan skup na kojemu će sudjelovati i predstavnici austrijskog i mađarskog zavoda, predstavnici Europske patentne organizacije, Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Poziv od ravnatelja ste čuli. Dobili ste i pisane pozivnice za 7. srpanj. Vrlo smo točni ko švicarska ura. Sad prekidam sjednicu. U 15,00 sati je glasovanje pa ponovo apeliram na brigu o ključićima. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu. Rasprava je zaključena. Amandmane koje je podnio Odbor za zakonodavstvo i zastupnik Ivo Josipović predlagatelj je prihvatio. Sukladno članku 154. Poslovnika Hrvatskog sabora dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Za povratno djelovanje članka 5. Konačnog prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu postoje osobito opravdani razlozi. Molim, uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Zaključak je donesen sa 92 za, 5 suzdržanih i 3 protiv. Sad dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o patentu. Možemo se uključiti. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 96 glasova za, 5 suzdržanih i 1 protiv donesen je Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o patentu u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora utvrdio je Prijedlog odluke o razrješenju i izboru predsjednika Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora. Razrješuje se predsjednik Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora Radimir Čačić. Za predsjednika Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora bira se Alenka Košiša Čičin-Šain.
Dobro, to bi bilo. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Molim glasovanje o Prijedlogu ove odluke. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 94 glasa za, 4 suzdržana donijeta je predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o izboru predsjednika Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora. Za predsjednika Odbora za pravosuđe Hrvatskog sabora bira se Ana Lovrin.
Za predsjednicu?
Za predsjednicu.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog ove odluke. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 92 glasa za i 1 suzdržanim donesena predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio je Prijedlog odluke o razrješenju izbora potpredsjednika Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu Hrvatskog sabora. Razrješuje se potpredsjednik Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu Hrvatskog sabora Zvonimir Puljić. Za potpredsjednika Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu Hrvatskog sabora bira se Kruno Peronja.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa za donijeta predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora Zvonimir Puljić. Za člana Odbora za zakonodavstvo Hrvatskog sabora bira se Kruno Peronja.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Molim uključite se. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 glasom za i 2 suzdržana donesena je predložena Odluka. Izvolite dalje, predsjednice.
Hvala. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora Radimir Čačić. Za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora bira se Zlatko Koračević.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je sa 90 glasova za i 3 suzdržana donijeta predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio prijedlog odluke o razrješenju i izboru člana Odbora za pomorstvo promet i veze Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora Zvonimir Puljić, za člana Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora bira se Kruno Peronja.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Uključite se. Možete glasovati. Rezultat. Sa 89 glasova za i 2 suzdržana donijeta predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i izboru zamjenika člana Izaslanstva Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini Organizaciji za europsku sigurnost i suradnju. Razrješuje se dužnosti zamjenika člana Izaslanstva Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini organizacije za Europsku sigurnost i suradnju Jozo Radoš. Za zamjenika člana Izaslanstva Hrvatskog sabora u parlamentarnoj skupštini organizacije za europsku sigurnost i suradnju bira se Nikola Vuljanić.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Možete glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 89 glasova za i 5 suzdržanih donijeta Predložena odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor i imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora iz reda predstavnika sindikata više razine, Dražen Managić. Za člana Odbora za financije i državni proračun Hrvatskog sabora iz reda predstavnika sindikata više razine imenuje se Tamara Smokvina.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat. Sa 84 za i 5 suzdržanih donijeta predložena Odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor i imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 27. sjednici održanoj 1. srpnja 2005. godine utvrdio Prijedlog odluke o razrješenju i imenovanju člana Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora. Razrješuje se član Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora iz reda predstavnika sindikata više razine, Nikolina Haralović. Za člana Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu Hrvatskog sabora iz reda predstavnika sindikata više razine imenuje se Mario Švigir.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Rezultat. Možete glasovati, pardon. Rezultat. SA 80 glasova za i 7 suzdržanih donesena predložena Odluka. Hvala lijepa predsjednici Odbora za izbor i imenovanja. Više nemamo danas za glasovanje. Imamo jedan prijedlog, o kojem ćemo još obaviti određene konzultacije, prijedlog potpredsjednice i zastupnice gospođe Vesne Pusić. Prekidam sjednicu, nastavak u srijedu u 9 i 30 sa Konačnim prijedlogom zakona o državnim službenicima itd. Idemo na izbore i imenovanja. - Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva Molim predsjednicu Odbora za izbor i imenovanja, gospođu Nevenku Majdenić da obrazloži prijedlog.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani ministri, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno usvojio Prijedlog odluke o izboru člana Mandatno-imunitetnog povjerenstva Hrvatskoga sabora. Za člana Mandatno-imunitetnog povjerenstva Hrvatskoga sabora bira se Tomislav Tomić umjesto Mate Štimca.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je Odluka donijeta jednoglasno sa 88 glasova za. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskoga sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o izboru člana Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost Hrvatskog sabora bira se Tomislav Tomić.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je odluka donijeta jednoglasno sa 88 glasova. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razriješenju i izboru člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora. Razrješuje se dužnosti člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora Vladimir Šišljagić. Za člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora bira se Ana Lovrin.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 88 glasova za jednoglasno donijeta predložena odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razriješenju i izboru članu Odbora za turizam Hrvatskog sabora. Razrješuje se dužnosti člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora Ivan Drmić. Za člana Odbora za turizam Hrvatskog sabora bira se Kruno Peronja.
Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je sa 88 glasova za jednoglasno donijeta predložena odluka. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za ratne veterane Hrvatskog sabora bira se Ivan Jurkin.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je predložena odluka donjeta jednoglasno sa 88 glasova za. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio prijedlog odluke o izboru člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za poljoprivredu i šumarstvo Hrvatskog sabora bira se Tomislav Tomić.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je predložena odluka donijeta jednoglasno sa 88 glasova za. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o izboru člana Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora. Za člana Odbora za pomorstvo, promet i veze Hrvatskog sabora bira se Ivan Jurkin.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je jednoglasno odluka donijeta sa 88 glasova za i izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o razriješenju i izboru člana Odbora za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora. Razrješuje se dužnosti člana Odbora za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora Ivan Drmić. Za člana Odobra za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora bira se Marija Bajt.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je predložena odluka donijeta jednoglasno sa 89 glasova za. Izvolite dalje.
Odbor za izbor, imenovanje i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 28. sjednici održanoj 12. srpnja 2005. godine jednoglasno utvrdio Prijedlog odluke o imenovanju člana Odbora za dodjelu državne nagrade tehničke kulture «Faust Vrančić». Za člana Odbora za dodjelu državne nagrade tehničke kulture «Faust Vrančić» imenuje se Ivanka Roksanić, članica Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu Hrvatskog sabora umjesto Katarine Fuček kojoj je prestao mandat.
Hvala. Otvaram raspravu. Zaključujem. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da je predložena odluka donijeta jednoglasno sa 88 glasova za i još samo na kraju. Imamo još i prijedlog Vlade da se za člana Nadzornog odbora Hrvatskog fonda za privatizaciju umjesto Željka Švedla imenuje prof.Luka Crnković. Imate to u materijalima. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog ove odluke. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? 89, ima 3 za, 2 suzdržana, 2 protiv. Hvala lijepa.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Odbor za izbor, imenovanja i upravne poslove Hrvatskog sabora je na 29. sjednici održanoj 15. srpnja 2005. godine nakon provedene rasprave i pojedinačnog glasovanja u skladu sa člankom 91., člankom 118. stavkom 2. i člankom 244. Poslovnika Hrvatskog sabora utvrdio prijedlog odluke o imenovanju člana Savjeta spomen područja "Jasenovac". Za člana savjeta spomen područja "Jasenovac" imenuje se Ivanka Roksandić.
Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje predloženu odluku. Molim, uključite se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 91 glas za, 7 suzdržanih i 5 protiv donesena je predložena odluka. Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa radom na sjednici Hrvatskoga sabora. Radi lakšeg snalaženja na klupe je podijeljen pročišćeni dnevni red. Idemo na raspravu o - Konačni prijedlog Zakona o državnim službenicima, drugo čitanje, P.Z. br. 225 Predlagatelj zakona je Vlada. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Molim zamjenika državnog tajnika središnjeg državnog ureda za upravu, Zorana Pičuljana da dodatno obrazloži prijedlog. Izvolite.