Presidenten vil gjøre oppmerksom på at vi vil gå litt utover den reglementsmessige tid for dagens formiddagsmøte for å bli ferdig med dagens kart.
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 60]]
Ingen har bedt om ordet.[[Votering, se side 61]]
Etter ønske fra helse- og omsorgskomiteen vil presidenten foreslå at taletiden blir begrenset til 5 minutter til hver gruppe og 5 minutter til statsråden. Videre vil presidenten foreslå at det blir gitt anledning til tre replikker med svar etter innlegg fra medlemmer av Regjeringen innenfor den fordelte taletid. Videre vil presidenten foreslå at de som måtte tegne seg på talerlisten utover den fordelte taletid, får en taletid på inntil 3 minutter. – Det anses vedtatt.
Bakgrunnen for denne saken er at det de siste årene har vært en kraftig økning i bruken av advokathjelp i pasientskadesaker, og dermed en stor økning i Norsk pasientskadeerstatnings utgifter til å dekke advokathjelp. Fra 2003 til 2007 var det en økning på rundt 90 pst. I denne proposisjonen foreslår Regjeringen endringer i pasientskadeloven slik at det kan iverksettes tiltak for å få bedre kontroll med disse kostnadene. Det er enighet i komiteen om behovet for å sette inn tiltak, og forslagene samler bred støtte i komiteen. De endringene som nå foreslås i pasientskadeloven, innebærer i hovedsak tre ting: For det første foreslås det at pasientskadeloven endres slik at Kongen i forskrift kan gi nærmere regler om dekking av advokatutgifter, bl.a. om at en skal bruke statens offentlige salærsatser. For det andre foreslås det en endring slik at en advokat som tar på seg et oppdrag for en klient som ønsker å fremme et krav mot Norsk pasientskadeerstatning etter pasientskadeloven, eller som klager på et vedtak til Pasientskadenemnda, ikke kan kreve eller ta imot betaling etter høyere timesatser enn den offentlige salærsatsen. For det tredje forlenges søksmålsfristen for domstolsprøving fra fire til seks måneder for å gi pasienten litt bedre tid til å vurdere om det skal reises søksmål. Komiteen støtter både forslaget om å forlenge søksmålsfristen og forslaget om at Kongen i forskrift kan gi nærmere regler om dekking av advokatutgifter. Et bredt flertall støtter også forslaget om å endre loven slik at en advokat ikke kan kreve eller motta ytterligere betaling fra pasienten utover den offentlige salærsatsen. Jeg tror dette vil sikre likebehandling, og at alle pasientene stilles på lik linje i slike saker.
Fremskrittspartiet ser at det er behov for å ha kontroll over utgiftene til advokatbistand. Vi vil derfor støtte forslaget om en fast salærtakst. Men vi ser også at det kan være en fare for at pasientskadesaker kan bli nedprioritert av erfarne advokater. Vi mener at den offentlige salærsatsen vil føre til likebehandling i forhold til hva som blir dekket etter at rett til dekning av advokatutgifter er tilstått av Norsk pasientskadeerstatning. I de tilfellene det innvilges rett til å benytte advokat, er det snakk om kompliserte saker som krever høy spisskompetanse, og det må vektlegges. Fremskrittspartiet ser det derfor som viktig at selve størrelsen på salærsatsen vurderes og eventuelt endres, slik at man sikrer bistand fra gode advokater. Vi vil på bakgrunn av dette støtte det forslaget som er framlagt. Fremskrittspartiet kan derimot ikke se at innføring av salærtakst betalt av Norsk pasientskadeerstatning bør begrense pasientens valgmulighet når det gjelder tilgjengelige advokater og retten til å bruke egne midler etter eget ønske i de tilfellene hvor de velger å bruke en advokat som krever en høyere timesats. Det er fortsatt en mulighet til å legge deler av saksbehandlingen utenfor området som Norsk pasientskadeerstatning og Pasientskadenemnda har godkjent, som ikke omfattes av forskriften. Dette vil likevel kunne føre til at pasienten får en høyere regning. Fremskrittspartiet mener at pasienten på forhånd bør kunne kreve vedtak om hvor stor del av advokathonoraret som vil bli dekket, og har mulighet til å ta en beslutning om valg av advokat ut fra egen økonomisk situasjon. Fremskrittspartiet vil derfor ikke støtte forslaget om nytt tredje ledd i § 11 i pasientskadeloven om at det ikke kan kreves ytterligere vederlag fra advokaten ved innføring av den offentlige salærsatsen. Fremskrittspartiet vil støtte forslaget om å forlenge søksmålsfristen for domstolsprøving fra fire til seks måneder, noe vi synes er veldig bra.
Bare noen få merknader fra min side. For det første er jeg selvfølgelig glad for at komiteens flertall i innstillingen har sluttet seg til forslagene i Ot.prp. nr. 81 for 2007–2008. Jeg mener at det er rimelig og naturlig at advokatsalær som dekkes av det offentlige, beregnes ut fra offentlige salærsatser. Tilsvarende ordning med offentlig salærsats gjelder også for offentlig oppnevnte forsvarere. Det er viktig, synes jeg, også å understreke at ordningen her i Norge, selv med denne tilpasningen, er gunstig for pasientene. I tilsvarende pasientskadeordninger i Sverige og Danmark er utgangspunktet at advokatutgiftene ikke dekkes. Jeg mener også at forbudet mot at advokater kan kreve betaling fra pasientene i tillegg til salærsatsen, hindrer at advokatene skyver utgiftene over på pasientene. Jeg tror det ville blitt et svært omfattende byråkrati hvis vi knyttet til hver enkelt sak skulle ta stilling til om det i tillegg til offentlige salærsatser skulle være anledning til å ta seg advokat som krevde betaling utover offentlige salærsatser. Da hadde vi tilført et helt nytt saksbehandlingskompleks til norsk pasientskadeerstatning som jeg ikke mener er formålstjenlig. Men det er viktig å være klar over at pasienter, dersom de ønsker det, kan velge ikke å gjøre seg bruk av ordningen med dekning av advokatutgifter og da selvfølgelig kunne benytte seg av den advokat de selv måtte ønske.
Fleire har ikkje bedt om ordet til sak nr. 3.[[Votering, sjå side 62]]
Etter ønske frå helse- og omsorgskomiteen vil presidenten foreslå at taletida blir avgrensa til 5 minutt til kvar gruppe og 5 minutt til statsråden. Vidare vil presidenten foreslå at det blir gitt anledning til tre replikkar med svar etter innlegg av medlemmer av Regjeringa innafor den fordelte taletida. Vidare vil presidenten foreslå at dei som måtte teikne seg på talarlista utover den fordelte taletida, får ei taletid på inntil 3 minutt. – Det er å sjå på som vedteke.
Jeg vil kort redegjøre for sakens innhold. Forvaltningen av helserefusjoner skal overføres fra Arbeids- og velferdsforvaltningen til Helsedirektoratet innen 1. januar 2009. I denne odelstingsproposisjonen fremmer departementet forslag til endringer i lov om folketrygd som sikrer videreføring av gjeldende regelverk når ansvaret for folketrygdloven kapittel 5 overføres. Helsedirektoratet vil delegere fullmakter i enkeltsaker og ha fokus på overordnet styring og utvikling. Helsetjenesteforvaltningens nasjonale oppgjørsenhet og seks regionale enheter har ansvar for saksbehandling og utbetaling til brukerne. Overføringen skal ikke innebære endrede rettigheter eller plikter for brukerne. Vilkår for stønad, saksbehandling og klagemuligheter forblir uendret. Det er således kun statens organisering av forvaltningsområdet som påvirkes. Komiteens flertall, alle unntatt medlemmene fra Fremskrittspartiet, støtter lovforslaget. Komiteen slutter seg videre til forslaget om lovendringer i pasientrettighetsloven for å oppdatere henvisninger til ny tvistelov. Lov om psykisk helsevern § 4-8 om pasienter uten samtykkekompetanse som ikke har nærmeste pårørende, oppheves, da dette nå er uttømmende regulert av loven § 4-6. Videre inneholder pasientrettighetsloven § 4-3 en henvisning til § 4-8. Dersom § 4-8 oppheves uten at § 4-3 fjerde ledd endres, blir henvisningen uten mening. Det er derfor åpenbart en forglemmelse at departementet ikke har foreslått nødvendig endring av § 4-3 fjerde ledd, som viderefører gjeldende rett. Komiteen fremmer på denne bakgrunn følgende forslag: «I lov 2. juli 1999 nr. 63 om pasientrettigheter skal § 4-3 fjerde ledd annet punktum lyde: Mangler pasienten nærmeste pårørende, skal avgjørelsen legges frem for annet kvalifisert helsepersonell.» Jeg går ut fra at Fremskrittspartiet ikke støtter dette forslaget.
Det får vi høre, for no er neste talar Harald T. Nesvik.
Jeg vil bare helt kort fremme det forslaget som Fremskrittspartiet har, og som er inntatt i innstillingen. Bakgrunnen for dette forslaget er at vi føler at det som har med helserefusjoner å gjøre, blir best ivaretatt ved at det fortsatt blir liggende innunder Arbeids- og velferdsetaten og de systemene som der allerede er opparbeidet, og som har fungert på en skikkelig måte. Vi mener at det er her dette hører hjemme. Derfor fremmer jeg herved forslaget.
Representanten Harald T. Nesvik har då teke opp det forlaget han refererte til. Fleire har ikkje bedt om ordet til sak nr. 4.[[Votering, sjå side 62]]
Etter ønske frå helse- og omsorgskomiteen vil presidenten foreslå at taletida blir avgrensa til 5 minutt til kvar gruppe og 5 minutt til statsråden. Vidare vil presidenten foreslå at det ikkje blir gitt anledning til replikkar etter dei enkelte innlegga, og at dei som måtte teikne seg på talarlista utover den fordelte taletida, får ei taletid på inntil 3 minutt. – Det er å sjå på som vedteke. Harald T. Nesvik får ordet i staden for ordføraren for saka, som er Jan Henrik Fredriksen.
Regjeringen foreslår i proposisjonen å la forskriftshjemmelen i folketrygdloven § 8-7 niende ledd omfatte unntak også fra kravet til legeerklæring ved åtte ukers sykmelding etter folketrygdloven § 8-7 fjerde ledd. Med få ord kan det sies slik at man for kiropraktorer og manuellterapeuter utvider retten til å skrive sykmelding fra åtte til tolv uker. Flertallet i komiteen, alle unntatt Fremskrittspartiet, støtter denne omleggingen. Bakgrunnen for at Fremskrittspartiet ikke ønsker å gå utover de åtte ukene som allerede ligger til grunn, er at det forsøket som er igangsatt, dagens ordning, med inntil åtte ukers sykmeldingsrett, ikke er godt evaluert. Fremskrittspartiet mener at før man går til det skritt å utvide med ytterligere fire uker, burde denne ordningen vært grundig gjennomgått, for å se på virkningene og ikke minst langtidseffekten av det. På denne bakgrunn vil Fremskrittspartiet ikke støtte de forslagene som her foreligger.
Regjeringen har som kjent i denne proposisjonen lagt fram forslag om utvidelse av sykmeldingsretten for kiropraktorer og manuellterapeuter. Forslaget er en tilpasning til sykmeldingsreglene fra 1. mars 2007 som ble vedtatt på bakgrunn av Ot.prp. nr. 6 for 2006–2007, og som innebærer at det innen tolv uker skal avholdes dialogmøte mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Dersom arbeidstaker ønsker det, skal legen eller annen sykmeldende behandler delta i møtet. Kiropraktorer og manuellterapeuter har i dag sykmeldingsrett i inntil åtte uker. De vil derfor ikke kunne delta i møter som holdes nærmere tolvukersfristen. En utvidelse av sykmeldingsretten legger til rette for at kiropraktorer og manuellterapeuter vil kunne delta også i møter som holdes etter åtte uker. Innføring av dialogmøter endrer fokus fra vekt på dokumentasjon av manglende medisinsk arbeidsevne og hva man ikke kan gjøre, til fokus på funksjonsevne og hva man faktisk kan gjøre. Det er derfor mer hensiktsmessig at kiropraktor eller manuellterapeut er de som stiller i dialogmøtet, dersom det ikke er andre forhold enn dem disse behandler, som er grunnlaget for sykmeldingen. I slike tilfeller vil gjerne sykmelder være den som fortsatt fysikalsk behandler den sykmeldte, og være nærmere til å vurdere funksjonsevnen i et dialogmøte. Jeg er på denne bakgrunn tilfreds med at alle, bortsett fra Fremskrittspartiets medlemmer i komiteen, er enig i forslaget. Det kan se ut til at Fremskrittspartiet stiller spørsmål ved om kiropraktorer og manuellterapeuter i det hele tatt skal ha sykmeldingsrett. Jeg nøyer meg her med å vise til at dagens ordning med sykmeldingsrett i inntil åtte uker ikke er en prøveordning, men ble gjort permanent og landsdekkende i 2006 etter en grundig evaluering av en forsøksordning i tre prøvefylker. Jeg viser for øvrig til vurderingene i proposisjonen.
Dei talarane som heretter får ordet, har ei taletid på inntil 3 minutt.
Etter statsrådens innlegg føler jeg behov for bare å klarlegge én ting: Fremskrittspartiet er ikke imot at kiropraktorer og fysioterapeuter med spesialitet innenfor manuellterapi skal kunne ha sykmeldingsrett i inntil åtte uker. Det har Fremskrittspartiet støttet, og det støtter vi fortsatt. I mitt innlegg, som statsråden burde ha hørt, sa jeg at vi ikke har sett noen evaluering av langtidseffekten av dette, og det var i påvente av en slik evaluering at vi ikke ønsket å gå fra åtte til tolv uker. Det er bakgrunnen. Som sagt, vi støtter at disse yrkesgruppene skal ha mulighet til å sykmelde. Det må det ikke foreligge noen som helst tvil om.
Fleire har ikkje bedt om ordet til sak nr. 5.[[Votering, sjå side 65]]
Den reglementsmessige tida for formiddagsmøtet er over, men presidenten har all grunn til å tru at Odelstingets medlemer ønskjer å ta voteringa no. – Det er vedteke.
Det blir votert over overskrifta til lova og lova i det heile.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det blir votert over overskrifta til lova og lova i det heile.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Det blir først votert over I § 11 nytt tredje ledd. Framstegspartiet har varsla at dei vil røyste imot.
Det blir så votert over resten av I, II og III.
Det blir votert over overskrifta til lova og lova i det heile.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Under debatten har representanten Harald T. Nesvik sett fram eit forslag på vegner av Framstegspartiet. Forslaget lyder:
Framstegspartiet har varsla at dei vil stemme imot.
Det blir votert over overskrifta til lova og lova i det heile.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Framstegspartiet har varsla at dei vil stemme imot.
Det blir votert over overskrifta til lova og lova i det heile.
Lovvedtaket vil bli sendt Lagtinget.
Dermed er dagens kart ferdigbehandla. Ber nokon om ordet i medhald av § 37 a i forretningsordenen før møtet blir heva? – Møtet er heva.