Če človek reče dobro jutro ob tej uri, pomeni, da smo imeli veliko prostega časa, kar pa vsi vemo, da ga nismo imeli, ampak se morda lepše sliši. Najprej bi se rad zahvalil članicam in članom odbora za finance, ki so cel dan razpravljali in odločali ter omogočili, da danes sejo začnemo. Pričenjam torej 37. izredno sejo državnega zbora Republike Slovenije. Obveščam vas, da nekaj kolegic in kolegov zaradi drugih obveznosti manjka. To so kolegi: dr. Brejc, Čebulj, Čeligoj, Fabjan, Jakič, Janša, Jelinčič, Kangler, Kebrič, Lavrinc, Merlo, Peterle, Pozsonec, Širca, Švagan, Tanko in Ana Marija Tisovic. Na to sejo sem po vabil tudi predstavnike vlade. Pozdravljam ministre in druge predstavnike. Vsem torej voščim uspešen dan! Prešli bomo na določitev dnevnega reda 37. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno s prvim in drugim odstavkom 58. člena poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje. Umiki in širitve - teh nisem prejel, tako da bi zdaj lahko določili dnevni red. Želi kdo pred tem obrazložiti glas ali lahko preidemo naodločitve? Prosim, poglejte glasovalne naprave. Že zdaj bom prosil, da bi bili, ko bomo odločali, čim bolj mirni v dvorani, tako da tudi predsedujoči lahko mirno in zbrano vodi sejo. Lahko odločimo? Glasovali bomo o predlogu dnevnega reda, kot ste ga prejeli. Glasujemo. Treba je počakati še nekaj minut. Mislim, da nas je sicer v dvorani dovolj, ampak kakšno minuto bom še počakal. Vem, da so potekala živahna posvetovanja med poslanskimi skupinami, tudi z vlado, tako da je mogoče krajša zamuda katerega naših kolegov razumljiva. Še kakšen trenutek bom počakal, potem bomo prešli na določitev dnevnega reda. Nato pa vam bom pojasnil, kako smo se včeraj zmenili po posvetu na kolegiju. Ali lahko še enkrat, prosim, glasujemo? Prosim kolegice in kolege iz preddverja, da pridejo v dvorano. Odločamo o dnevnem redu. 48 navzočih, 40 za in eden proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Preden bomo prešli na skupne obrazložitve predlogov sprememb proračuna za leti 2004 in dopolnjenega predloga proračuna za leto 2005, naj vas obvestim o naslednjem. Včeraj sem se posvetoval z vodji poslanskih skupin na kolegiju o tem, kako naj bi delali. Najprej bi vam rad povedal, da sem prenesel, saj to sami vemo, mnogokrat kritične besede o tem, da državni zbor dela cele dneve, da dela tudi v poznih urah, da to ni nujno dobro za kvaliteto dela in da si mnogi želijo drugačne organizacije dela. Jaz sem pojasnil, da pač delo je treba opraviti, seveda ne na račun kvalitete. Tako smo prišli do odločitve, da bi danes delali približno do sedme ure. Če bi se izkazalo, da obstaja realna možnost, da bi danes sejo tja do osmih, pol devetih tudi zaključili, se bom pred tem malo posvetoval z vodji poslanskih skupin in bomo tako odločitev sprejeli. Če bo jasno, da razprava ni dovolj zrela za odločanje, pa bomo približno ob sedmi uri, približno ob sedmi uri danes sejo prekinili in jo jutri nadaljevali ob deseti uri in potem tudi odločali. Odločanje bomo začeli po prvih dveh točkah dnevnega reda, potem pa do konca z razpravo in drugimi odločitvami. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2004 - EPA 1004-III in 2. TOČKE DNEVNEGA REDA - DOPOLNJEN PREDLOG PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2005 - EPA 1005-III . Najprej bom dal predstavniku vlade besedo za petminutno dopolnilno obrazložitev. Predsednika vlade smo že slišali pri proračunski razpravi, sedaj bomo slišali ministra. Prosim, gospod minister za finance, doktor Mramor imate besedo in pet minut na voljo zanjo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami sta predloga spremenjenega proračuna za leto 2004 in dopolnjenega predloga proračuna za leto 2005, ki sta, kot je pojasnil v svoji predstavitvi predsednik vlade, prva proračuna Slovenije, vključena v Evropsko unijo. Z vidika proračuna vključitev v Evropsko unijo prinaša bistvene spremembe, ne samo na postavkah, ki okvirjajo tok plačil v in iz proračuna Evropske unije, vendar imata posledice skoraj za vsako postavko proračuna, če se Slovenija želi izogniti izjemnemu povečanju deficita. Po mojem poznavanju preteklih proračunov tako velikih enkratnih sprememb proračuna Slovenija še ni imela. Hkrati pa skupaj z recesijo v naših največjih gospodarskih partnericah in zahtevami po dodatnih sredstvih na področjih, ki so bistvena za razvoj, ter dodatno zaostritvijo z vstopom v ERM2 in evro sta oba proračuna narejena ob tako strogih predpostavkah, da ne puščata nikakršnega manevrskega prostora več, ne da bi ali povečali primanjkljaj ali pa zajeli v izdatke, ki so predpogoj za gospodarsko rast in zaposlenost. Zadnji dve prilagoditvi, ki odražata program za vstop v ERM2 in evro, sta povečanje možnega linearnega zmanjšanja odhodkov, to je strani vlade v letu 2004 iz deset na petnajst milijard tolarjev. Če prihodki ne bodo sledili predvidenim, kar bi bila lahko predvsem posledica hitrega nižanja inflacije, to smo sprejeli včeraj kot amandma k zakonu o izvrševanju proračuna. Druga takšna prilagoditev je dopolnjen predlog proračuna za leto 2005, ki upošteva znižanje inflacije v tem letu s 4,2 na 3%. Skupni obseg proračunskih odhodkov v tem dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2005 je tako zmanjšan za 19,7 milijarde, kar predstavlja 1,13% vseh odhodkov. A bilance skupni obseg prihodkov proračuna pa za 18,3 milijarde tolarjev. Tako, da se proračunski primanjkljaj znižuje za 1,4 milijarde tolarjev in ostaja na ravni 1,70% predvidenega bruto domačega proizvoda. Zmanjšanje je bilo tako na strani prihodkov kakor tudi na strani odhodkov izvedeno v obliki proporcionalnega zmanjšanja, pri čemer je bila upoštevana sama narava prihodkov in odhodkov oziroma njihova elastičnost na gibanje cen. Z drugimi besedami povedano, realno ostajajo prihodki in odhodki nespremenjeni. Nominalno se znižujejo, zaradi nižje inflacije. Na strani odhodkov so v dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2005 za 1,2% zmanjšani vsi tisti odhodki, ki niso nenamensko pogojeni s posamezno vrsto prihodkov. Odhodki, ki se niso znižali, so donacije, vsi odhodki, ki sovezani na prilive EU sredstev, sredstva lastne dejavnosti, sredstva lastne udeležbe ter drugi namenski odhodki. Znižal se je tudi transfer Slovenije v evropski proračun, saj bodo imele zaradi predvidene nižje inflacije vse komponente oblikovanja in porabebruto domačega proizvoda nominalno nižjo rast. Odhodki, ki so vezani na EU sredstva, niso znižani, ker je višina izpogajanih sredstev v evrih in ima vpliv na višino sredstev samo evropska inflacija in tečaj evra. Spoštovane poslanke in poslanci, pred vami je izredno odgovorna naloga, ki je nekaterim sedanjim članicam Evropske unije ni uspelo opraviti in posledice so izjemno hude. Velika brezposelnost in nizka gospodarska rast. Pred seboj imate predlog, ki nam omogoča izkoristiti vključitev v EU v obratnismeri, z višjo gospodarsko rastjo, nižjo inflacijo in nižjo brezposelnostjo. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Zdaj dajem besedo predsedniku odbora za finance in monetarno politiko, kolegu Pucku. Kolega Pucko ima za predstavitev stališč odbora 5 minut. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, spoštovani ministri, drugi predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Odbor za finance in monetarno politiko državnega zbora je kot matično delovno telo v skladu s 160. členom poslovnika opravil razpravo in odločanje o spremembah proračuna Republike Slovenije za leto 2004 in o dopolnjenem predlogu proračuna Republike Slovenije za leto 2005. V dokaj kvalitetni in konstruktivni razpravi "za" in "proti" posameznim dopolnilom, ki so bila predlagana s strani kvalificiranih predlagateljev k obema predlogoma proračuna, je na koncu sprejel za leto 2004, se pravi k predlogu sprememb proračuna za leto 2004, amandmaje, ki jih je podprla vlada in nekatere amandmaje poslanskih kolegov. In sicer kolega Zmaga Jelinčiča, kolega Maksimiljana Lavrinca, potem amandma o povečanju sredstev za gospodarsko javno službo in za sodne zaostanke. In pa dva amandmaja, ki ju je povzel oziroma sprejel in ki urejata določene stvari, katere so se zgodile od predloga proračuna za to leto, ki je bil predložen v začetku meseca oktobra v skladu s poslovnikom. V zvezi z dopolnjenim predlogom proračuna za leto 2005 se je odbor za finance in monetarno politiko seznanil z vsemi vloženimi amandmaji, z mnenjem sodnega sveta, z mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije. In po uvodni obrazložitvi ministra za finance, glede na to, kaj pogojuje nominalno znižanje prihodkov in odhodkov proračuna za leto 2005, prešel na odločanje o posameznih amandmajih. V razpravi je bila zastavljena vrsta vprašanj, med njimi: Ali vlada ob načrtovanem znižanju inflacije načrtuje tudi razbremenitev gospodarstva, na primer na področju plač, davka na dobiček pravnih oseb itd.? Prav tako so bila postavljena vprašanja v zvezi s pričakovano davčno reformo, ki državnemu zboru še ni bila predstavljena in je bilo postavljeno tudi vprašanje glede ocenjenega kot tudi upoštevanega anticipativnega finančnega učinka te reforme za proračuna države za prihodnji dve leti. Opozorjeno je bilo še na nekatere druge vidike, zlasti poudarjena neustrezna organiziranost države na posameznih področjih. Bilo je postavljeno vprašanje v zvezi z načrtovanjem stimulacij tujih investicij. Poudarjeno jebilo ne nepomembno vprašanje, na katerem območju v Sloveniji tuji investitorji hočejo vložiti svoj denar in ustrezna prerazporeditev teh investicij, ki bi jo verjetno lahko dosegli s posrednimi in davčnimi olajšavami na posameznih področjih. Potem je odbor odločal o 30-ih amandmajih posameznih poslanskih skupin, ki so bili vloženi v skladu s 160. členom poslovnika. Vlada je vsem vloženim amandmajem, z izjemo enega, nasprotovala in tako je odbor podprl amandma treh poslanskih skupin za povečanje sredstev za investicijsko vzdrževanje in gradnjo državnih cest za 1,5 milijarde slovenskih tolarjev. In pa amandma, s katerim se dajejo določeno višja sredstva javni gozdarski službi pri proračunskem uporabniku ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Hkrati pa se odbor ni opredelil do tistih amandmajev poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, katerih amandmaji [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]niso bili vloženi tako, kot bi morali biti v skladu s poslovnikom. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Predlagam, da v razpravi oziroma pri odločanju sledite tistemu, kar je podprl odbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj bomo slišali predstavitve stališč poslanskih skupin. Najprej bom dal besedo kolegu Sašu Pečetu, potem po vrstnem redu dalje vsem, potem pa bomo šli na razpravo poslank in poslancev k 1. točki. Sedaj pa o obeh. Prosim, kolega Peče.
Spoštovani prisotni! Minister je v svojem kratkem nagovoru glede sistema javnih financ dejal, da je pred nami odgovorna naloga. Lepo bi bilo, če bi bilo res, da bi bila odgovorna naloga, toda dejstvo je, da je pred nami samo še nadaljevanje tiste finančne smešnice, ki smo jo oziroma ki ste jo načeli pred leti, delate danes in, žal, jo boste delali tudi v prihodnje. Pred nami je žal samo še en akt, ki je vnaprej dogovorjen, kateri amandmaji bodo sprejeti in kako bo proračun sprejet. Po oceni Slovenske nacionalne stranke je treba tudi poudariti govor ministra glede dopolnitev in sprememb. Za leto 2004 govorimo o spremenjenem predlogu proračuna in za leto 2005 govorimo o dopolnjenem predlogu proračuna. S tem hočem izpostaviti, da smo oba akta v tem državnem zboru že srečali. Oba akta ste v tem državnem zboru že sprejeli. Toda, seveda, ker vlada Republike Slovenije ni pripravljena, žal, ni pripravljena dolgoročno in kvalitetno delati, se vsakih toliko mesecev srečamo s tem tako imenovanim odgovornim aktom oziroma smo postavljeni pred tako imenovano, z besedami ministra, odgovorno nalogo, da moramo tovrstne finančne akte sprejeti. Po moji oceni bi morala biti naloga državnega zbora, vlade Republike Slovenije glede javnih financ drugačna. Proračuni bi morali izkazovati neka pravila igre, in sicer, da bi se znali gospodarski subjekti po eni strani kot odjemalci, po drugi strani kot polnilci proračuna, na ta akt navezovati; da bi jim politika vlade Republike Slovenije dala možnost, da bi vedeli, kaj jih čaka v prihodnje, koliko bo od njih država pridobila, katere smernice oziroma smeri bo država spodbujala. Toda ta pravila igre bi lahko bila uspešna samo pod pogojem, če bi imeli neko dolgoročno finančno vizijo v nekem stabilnem finančnem aktu, torej proračunu. Tega, žal, ni. Vidimo, da se nekajkrat na leto srečujemo s spremembami oziroma dopolnitvami in vedno pod pretvezo, češ, razmere na svetovnih trgih, Evropa, evro, od nas zahtevajo te spremembe. Ko sem poslušal uvodničarja, torej ministra pred menoj, se mi je za trenutek zdelo, kot da smo šele sedaj vstopili v Evropo. Kot da naši predstavniki tam niso že dolgo časa, kot da sepogajanja ne odvijajo že desetletje in kot da smo tako nepripravljeni na Evropo, da je treba v vsakem trenutku vse spreminjati. Po moji oceni je škodljivo sprejemati spremembe in dopolnitve proračuna, predvsem če vemo, da iz proračuna izvirajo od socialnepolitike do gospodarske politike, do zunanje politike, da je to akt, ki določa finančno preživetje oziroma finančno življenje vseh področij v naši družbi. Kako potem lahko trdimo oziroma trdi vlada Republike Slovenije, da imamo v Sloveniji neko stabilno socialno politiko, da imamo neko stabilno gospodarsko politiko, če pa damo jasno vedeti nekajkrat na leto vsem odjemalcem in polnilcem proračuna, da akt, ki jih k nečemu zavezuje, ne bo dolgo veljal. Po mojem prepričanju je to napačno izhodišče za javne finance in za vse tiste, ki od teh javnih financ živijo. Od javnih financ pa nekako, posredno ali neposredno, živi vsak Slovenec. Tisti, ki imajo smolo, so pač darovalci v proračun skozi dohodnino ali katerokoli drugo obliko davčnih prihodkov, žal pa na proračun ne morejo vplivati. Vlada Republike Slovenije v aktu, ki spremlja proračun, torej proračunskem memorandumu za leto 2004 in 2005 navaja, da je ta proračunski memorandum predstavlja neko vizijo, idejo. Na uvodni strani, pod osnovnimi cilji in usmeritvami gospodarske politike ter prednostnimi nalogami je napisano, da se bo naša država zavzemala in hotela oziroma težila predvsem k stabilni stopnji gospodarske rasti, ki bo hkrati višja od povprečja Evropske unije, da bo, seveda ta višja raven, omogočila realno približevanje oziroma zmanjševanje razvojnih zaostankov Slovenije za državami EU. Torej, dokler se bo ta državni zbor srečeval samo z lepimi besedami in v okviru memoranduma, torej akta, ki spremlja proračun in seveda za to nič storil, potem vsi akti, ki so danes pred nami, ki so nekajkrat na leto pred nami, ne bodo predstavljali nobene odgovorne naloge. Kajti, dejstvo je, da če bi hoteli zasledovati tovrstni cilj, ki je žal v slovenski praksi postal obvezna floskula in nič drugega, bi morali tovrstnecilje zasledovati tudi na drugih področjih. Po naši oceni so seveda to samo lepe napisane besede. Ta državni zbor na predlog vlade Republike Slovenije seveda počne drugo. Kako doseči gospodarsko rast? Če spremljamo politiko slovenske vlade, lahko z gotovostjo trdimo, da je možno, da bo slovenska gospodarska rast v letu ali dveh napredovala - toda za kakšno ceno? Po oceni Slovenske nacionalne stranke izključno kot rezultat prodaje vsega, kar je državno. Naj vas na to opomnim oziroma naj to mojo trditev argumentiram z mnenjem Evropske unije o predlogu vlade oziroma zakonu o prevzemih. Ta državni zbor, vlada Republike Slovenije se je pred dvema letoma zgražala nad predlogom Slovenske nacionalne stranke, ko smo skušali gospodarsko rast povečati tudi preko zakona o prevzemih in ste nam vsi očitali: "To je nemogoče, preveč ste zaščitniški, preveč hočete zaščititi domača gospodarstva in to ni evropska norma, Evropejci nas med seboj ne bodo hoteli imeti, če se boste vi Slovenci pač zaščitili in ustvarili selektivne pogoje za pridobivanje določenih kapitalskih deležev v slovenskih podjetjih." Nakar je vlada Republike Slovenije izpisala svoj zakon. A napisala je tako liberalnega, da je celo direktiva Evropske unije govorila o tem: "Slovenci ne pišite tako liberalnih zakonov, ker vas bodo pokopali!" Torej, hočem vam povedati, da proračunskega memoranduma s politiko tega državnega zbora in politiko vlade Republike Slovenije ne moremo, žal, ne moremo sprejemati. Kar nakazuje, da je tovrstni akt zgolj skupek želja vlade Republike Slovenije. Jaz verjamem, da tovrstni proračunski memorandum tudi ne more škoditi. Ampak še zmerja in vedno sem stal na stališču, da je smiselno sprejemati tiste akte, ki so uresničljivi. Da je popolnoma brezpredmetno sprejemati akte z lepo vsebino, za katere vemo, da jih ni mogoče izpolniti. Po drugi strani, ko govorimo o gospodarski politiki in proračunu kot enem izmed podpornikov oziroma osnovnem podporniku gospodarske politike, je potrebno povedati, da vlada Republike Slovenije navkljub velikim besedam v memorandumu še zmeraj ni pripravila ne strategije ne ideje, kaj šele zaščito za pravice iz naslova delovnih razmerij. Vsi vemo, institucije za makroekonomske analize so pred časom izdelale študijo in skozi to študijo opozorile zakonodajalcain pa vlado, izvršno vejo oblasti, da bomo po vsej verjetnosti v Sloveniji imeli kmalu 40 tisoč novih brezposelnih ljudi iz naslova nezmožnosti oziroma slabe konkurence na trgih Evropske unije. Da bi Vlada Republike Slovenije za to kaj naredila? Ne. V Slovenski nacionalni stranki smo sprožili to debato, povabili k sodelovanju sindikate, Vlado Republike Slovenije, tako da seveda odgovora ni bilo. In po moji oceni bi institut za preprečevanje tovrstne utemeljene bojazni po novih delovnih mestih moral biti vključen v proračunu Republike Slovenije. Ne, Vlada Republike Slovenije tega ni pripravljena narediti. V delovnih telesih državnega zbora, ki so se ukvarjala s proračunom, je bilo mnogokrat rečeno, saj lahko proračun spreminjate preko amandmajev. Realnost je seveda druga. Preko amandmajev se lahko spremeni kakšna proračunska postavka, in še to mora biti sreča, da je kakšen amandma opozicijskih strank sprejet. Po moji oceni, seveda, z amandmajem ne moremo reševati tega proračunskega akta oziroma proračuna. Pomoji oceni bi se morali proračuna lotiti sistemsko. Nikakor pod vprašanjem in pretvezo, saj poslanci imajo vpliv na proračun preko amandmajev. V Slovenski nacionalni stranki smo spisali nekaj amandmajev, tako da seveda, tudi če bodo sprejeti, to ni argument, da bi podprli tovrstni načrt javnih financ v naši državi, imenovan proračun. Kar pa je seveda najbolj žalostno, vsaj po oceni Slovenske nacionalne stranke, da v vsakoletnih proračunih, dopolnitvah proračunov in spremembah proračunov izpostavljamo že leta in leta nazaj osnovno dilemo javnih financ. In da Vlada Republike Slovenije še nikoli, vsa ta leta nazaj, ni niti odgovorila, niti dala pomisleke, glede, torej po naši oceni, osnovne napake proračuna. Resnične proračunske dileme, seveda, tako ostajajo odprte. Tistih nekajkrat na leto spregovorimo sicer o njih, toda seveda nič kaj dalje, kot od vrat tega državnega zbora. Trend javnih financ ostaja nespremenjen. Iz leta v leto se povečuje oziroma konstantno narašča razlika oziroma sistem davčnih in nedavčnih prihodkov. Ta država se je sprijaznila z vlogo finančnega ministra, da bomo proračune polnili izključno skozi davčne prihodke in da bomo nedavčne prihodke spuščali ob strani. V tem letu je davčnih prihodkov oziroma v predlogu sprememb proračuna za leto 2004 je davčnih prihodkov zopet za 90% v celotni strukturi prihodkov. Sem notri seveda spadajo davki na dohodek in dobiček, dohodnina, davek od dobička pravnih oseb, prispevki za socialno varnost, prispevki zaposlenih, delodajalcev, davki na plačilno listo in delovno silo, davki na premoženje, domači davki na blago in storitve, davki na trgovino in transakcije. Nekaj sem jih naštel oziroma niti dosti manj kot desetino, samo zato, da bomo videli, da ta proračunski akt v bistvu samo nalaga obveznosti, skozi prej sprejete različne finančne akte v obliki davkov. Po drugi strani pa pušča nedavčne prihodke ob strani. To so tisti davčni prihodki oziroma tista sredstva, na katerih bi naša država po moji oceni morala delati. Toda za našo državo to nikoli ni bilo pomembno. Dejstvo je, da je vlada sprejela tisto strategijo, ki jo ima že nekaj časa, to pomeni, pridobiti denar, kjer je obvezen, torej od ljudi, državljank in državljanov naše države. In ko govorim o prihodkih proračuna, za katere sem prepričan, da so dosti pomembnejši kot odhodki in da ta državni zbor vedno daje premalo poudarka na prihodkovno stran in se vsi poslanci zaletavate samo ob odhodkovno stran. Po moji oceni je to izvirni greh državnega zbora. Kajti če bi se državni zbor dotaknil prihodkovne strani, bi bila zgodba drugačna. Pred meseci dni sem predlagal javno oziroma splošno razpravo v povezavi z davčnimi in nedavčnimi ter prihodki nasploh. Uganite - poslanci vladajočih strank predloga niste podprli. Toda, seveda, predloga niste podprli na željo vlade Republike Slovenije, ki noče spregovoriti o prihodkih. Prihodke moramo, po moji oceni, spremljati tudi drugače, ne kot neke vrste avtomatizem. Kajti dokler bomo v tej državi prihodke spremljali kot avtomatizem, toliko časa bomo imeli to strukturo proračuna, za katero pa moramo dovolj pošteno in jasno reči, da nima neke pozitivne naravnanosti. Kajti naravnanost te naše države, najsibo naravnanost v prihodnost, bi se morala izkazovati skozi prihodke javnih financ, torej skozi obremenitve vseh tistih, ki v tej naši državi živijo. Premalo je govoriti in se parcialno srečevati s predlogi vlade, sindikatov, katerega od ministrov o tem, kako je smiselno pomagati kateri od panog, mogoče samo kateremu od podjetij, hkrati pa vedno ob strani puščati bremenitve teh podjetij. In dokler bomo imeli neko šablono oziroma ravnilo glede davčnih prihodkov, toliko časa po moji oceni ne bomo mogli govoriti ne o regulativi ne o omejitvah, kaj šele o spodbudah. Izvirni greh slovenskih javnih financ oziroma proračuna je v razmerju prihodkov. Dokler bo razmerje prihodkov med davčnimi in nedavčnimi prihodki 90 proti 10, ne bomo mogli govoriti o kvalitetnem proračunu. Kar se tiče ozračja sprejemanja tega proračuna, ki ga je pred nekaj minutami zelo nazorno nakazal predsednik odbora, torej, proračun je še kako pomemben, proračun je dober, proračun je tako in tako naravnan. Odbori, delovna telesa državnega zbora seveda to morajo govoriti, kajti struktura, sestava teh delovnih teles je v prid vladajočim strankam. Torej odbori, ki seukvarjajo s proračunom, v bistvu predstavljajo samo "glasnogovornika" vlade Republike Slovenije. To pa seveda pomeni zavajanje. To pomeni, da se s proračunom nočemo spoprijeti z dobrim namenom - da ga spremenimo izključno zato, da bo našim državljankam indržavljanom omogočal kvaliteto. Glede na časovno omejitev, ki je določena poslancem Slovenske nacionalne stranke, naj zaključim s tem, da je problem javnih financ izključno v tem, da so javne. Dokler bodo naši predstavniki v vladi, dokler bomo poslanke in poslanci sprejemali proračun prek roke, torej dokler ga bomo sprejemali na ta način, da ga bomo obravnavali kot javnega, toliko časa ne bo nič bolje. Po naši oceni v tej državi ni nihče odgovoren za javne finance. Najhujše, kar nas lahko doleti, je, da kateri od državnih uradnikov ne dobi vsakomesečne nagrade za opravljanje svojega dela. In drugi največji problem javnih financ je, da Slovenke in Slovenci še zmeraj verjamemo, da je konstantni krivec za javnofinančne probleme, ki se odražajo tudi v spremembah in dopolnitvah proračuna, tako imenovani zunanji faktor. Torej, kadar pač pride na plan, da se deficit povečuje, da država tako ali tako dnevno izdaja obveznice, da se država dnevno nekje v tujini ali pa doma zadolžuje in da bo pač nekoč treba te dolgove vrniti, je vedno razlaga, da so za to krive razmere na svetovnih trgih, na katere Slovenija kot majhna država pač ne more vplivati. Torej napake: prva, javne finance so žal javne, druga, naivnost naših državljanov, ker vam to dopuščajo. Iskreno upam, danam Slovenke in Slovenci tovrstnega pristopa pri javnih financah, pri proračunih ne bodo več dopuščali. V Nacionalni stranki ne glede na sprejete ali nesprejete amandmaje tovrstnega proračunskega akta za leti 2004 in 2005 ne nameravamo in tudi ne bomo podprli. S tem nočemo še huje prikazati bede in nesposobnosti slovenskih javnih financ. Hvala.
Hvala lepa vam, kolega Peče. Sedaj bo dobil besedo kolega dr. Andrej Bajuk, ki bo predstavil stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Za njim bom dal besedo kolegu Pucku za predstavitev stališč poslanskega kluba LDS. Najprej kolega dr. Bajuk, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Dvoletni proračun - zgodba se nadaljuje. Večkrat smo že opomnili in prav ob začetku, da je to popolnoma nesmiseln pristop, predvsem pa v takšnem okolju, kot še vedno prevladuje v naši državi, v kateri vlada nima pravega odnosa do bistvenih principov transparentnosti, sepravi, reda, ki mora vladati na področju javnih financ. Sprejemamo proračuna za prihodnja leta, pri čemer pa določbe našega poslovnika onemogočajo neko pravo razpravo, ki jo je pričakovati v parlamentarni demokraciji. Gospod predsednik je danes začel to sejo s svojo željo, da bi bila kvalitetna razprava. Spoštovane kolegice in kolegi! Ta razprava ne more biti tako kvalitetna, kot bi morala biti, ravno zato, ker je v sklopu z vsemi temi našimi pravili načrtovano nepregledna. Lani smo sprejeli proračun za leto 2004. Kaj pa smo sprejeli? Sprejeli smo to, kar je vlada, ta državni zbor oziroma je sprejel to, kar je vlada predlagala. In vlada je predvidevala spet neko lepo obzorje, kjer bi se vse stvari, se bodo, končno uredile. Nadaljevala je z isto zgodbico, za katero smo bili navajeni v prejšnjem desetletju, odkar je vladavina liberalne demokracije ustoličena v naši državi, da je normalno, sprejemljivo, lepo, če je primanjkljaj tam okrog 1%. In spet smo tako načrtovali, so nam to predlagali in ta državni zbor je to sprejel. Kaj pa je sprejel? Sprejel je za leto 2004 proračun, ki naj bi imel odhodke za 1.558 milijard tolarjev. Seveda, sedaj pa imamo popravek. Kaj pa je popravek, v čem pa je ta popravek na področju odhodkov tega proračuna? Ja, da namesto, da bo 1558 milijard, bo za 89 milijard večje. Torej za 1.647,6 milijard. Kaj pa s prihodki? S prihodki, ki so jih načrtovali za 1.500, nam danes zagotavljajo in razlagajo, da se bodo povečali za 54,7 milijard. Torej, namesto 1.500, kot je bilo načrtovano ob začetku, sedaj predlagajo in načrtujejo 1.555 milijard. Kaj pa to pomeni? Pomeni, da smo načrtovali in sprejeli, se sprijaznili z nekim deficitom, ki naj bi bil 58,3 milijarde, eno leto nazaj. Danes se to povečuje še za 34,1 milijarde, torej na 92,4 milijarde ali 1,7% bruto domačega produkta. Iz tega mesta smo poslanci opozicije, koalicije Slovenija, tako Nove Slovenije kot Slovenske demokratske stranke vedno na tem področju opozarjali na stalni razkorak med besedami in dejanji. In torej, če hočemo razumeti, kaj nam tukaj predlagajo, moramo se osredotočiti ravno na to, kaj dejansko vemo in edina stvar, kar vemo, so dejanja. Kaj pa je vlada dejansko izvajala, ne glede na to, kaj je govorila? In zadnji podatki, ki jih imamo, edini podatki, ki jih imamo, so pa takoimenovani zaključni računi. Torej tisto, kar se dejansko izcimi, ko je vsega besedičenja konec. Gotovo se spomnite, kaj se je zgodilo v zaključnem računu leta 2001. Vlada ga je slovesno prikrila, zakrila s tako imenovanimi kozmetičnimi popravki. Gospod minister za finance je izdal napotilo, kako naj se spremenijo določeni računovodski prikazi in je lepo prikril 20,7 milijard, samo zato, da se je lahko obdržala ta magična cifra lepega, malega primanjkljaja. A, vendar to je prišlo na dan, računsko sodišče je to ugotovilo, ta državni zbor se je s tem seznanil in je seveda to z veliko večino odobril. Je v redu, gremo naprej. Kaj pa zaključni račun za leto 2002, ta, ki zdaj prihaja v obravnavo v državni zbor, kaj nam pa ta kaže? Ta nam pa kaže, da je dejansko bilo 47 milijard manj prihodkov, kot pa jih je vlada načrtovala. Seveda so morali tudi zmanjšati odhodke. Za koliko pa? Ja, samo za 37. Torej, smo povečali primanjkljaj. In tisti primanjkljaj, ki je bil načrtovan, je v zaključnem računu ugotovljen na podlagi dela računskega sodišča, 63 milijard. Kaj pa leto 2003, zdaj, kaj pa se sedaj dogaja? Gotovo se spomnite te zgodbe, kako smo v tem državnem zboru sprejemali proračun za leto 2003. Najprej je prišel en predlog, potem je prišla jesenska analiza urada za makroekonomske analize in razvoj, kar naenkrat smo odkrili, da svet ni tako rožnat, kot smo predvidevali, in seveda je prišel popravek. Na podlagi tega popravka smo sprejeli v tem državnem zboru, sicer ne z glasovi opozicije, proračun na strani odhodkov za 1.454 milijard, prihodkov 1.406 in načrtovali primanjkljaj za 48 milijard. Kaj pa zdaj vemo o tej zadevi? Vemo, vlada nam je poslala zdaj v zadnjih dveh mesecih kar tri ocene, različne, kaj naj bi se dogajalo v letu 2003. Dokončne podobe še nimamo, seveda je tudi ne moremo imeti, a vendar bi rad opozoril, da je tisti primanjkljaj, ki je bil v drugem proračunu, že popravljenem proračunu predviden za 48 milijard, bo sedaj v najbolj optimistični oceni vlade Republike Slovenije tam nekje nad 70,5 milijard, in to optimistično gledano. Torej, navadili smo se, da je to normalno, da je to v redu in da pač bomo že, bomo že kako. Seveda, trenutki resnice se pa neizogibno bližajo. Bližajo se pa zato, ker smo na pragu Evropske unije in tam pa prevladujejo drugi kriteriji transparentnosti, kot pa so sedaj v tem desetletju prevladovali v naši državi. In prej ali slej bo morala slovenska vlada priznati slovenski celotni državi, vsem državljankam in državljanom, da ti podatki niso bili v celoti takšni, kot bi morali biti.Da dejansko so primanjkljaji po maastrichtskih kriterijih drugačni in da bo treba še kako pasove zatisniti. Kaj pa nam predlaga za 2005, kar bomo prav gotovo, po teh izkušnjah, ki jih imamo do sedaj, gotovo sprejeli: odhodke za 1.750 milijard, prihodke seveda manjše, 1.600, primanjkljaj 113. Torej od leta 2002 63 milijard, leta 2003 70, 2004 92 milijard, 2005 113. In kot bi rekli v našem medijskem prostoru, ta Karavana gre naprej. Zdaj pa se moramo vprašati, ali je ta primanjkljaj dejansko v celoti izkazan ali še vedno kaj skrivamo. Stari Rimljani so rekli "historia est magistra vitae", torej zgodovina je učiteljica življenja. Ali, izkušnje naj bi kaj veljale, to so nam hoteli povedali, naslednjim rodovom. Ali izkušnje kaj veljajo? Če ocenim na podlagi stališč, ki jih je zavzela slovenska vlada včeraj na maratonski 11-urni seji odbora za finance, bomo še napredovali in naprej delali, kot smo do sedaj. Torej nismo še pripravljeni oziroma slovenska vlada ni pripravljena, da bi počistila s skritimi primanjkljaji, ki so zelo legalno, a vendar zavestno skriti pred očem slovenske javnosti. S tem, da so pa skriti pa ne pomeni, da jih ne bo treba plačati. Prej ali slej bomo vse morali plačati. Ta skriti primanjkljaj je nastal zaradi nepravilnega izkazovanja prihodkov v preteklih proračunih, ki so ga vladni piarovski eksperti, v tem, pa moram priznati, da so izredni strokovnjaki. Ko so pa, ko je enkrat to prišlo deloma na dan, so to poimenovali izravnalni primanjkljaj, skoraj strokovno je zvenelo, a vendar to so bile stvari, ki so bile prikrite v luknjah. Ta primanjkljaj se skriva na strani odhodkov. Ta proračunski primanjkljaj, ki je državnemu zboru in javnosti poznan, vendar ni pravilno izkazan, je znesek konec leta zapadlih in zavestno neplačanih obveznosti, ki se, kot je znano, iz proračunskih zaključnih računov proračuna prejšnjih let, prenaša v naslednje leto. Da je to skriti primanjkljaj, ni samo strokovna ugotovitev, temveč tudi opozorilo, ki ga lahko najdete v vseh standardih fiskalne transparentnosti, predvsem pa to, kar naj bi za nas bilo zavezujoče, mednarodnega denarnega sklada. Ponovno pa moram opozoriti, da vlada vztraja pri tem in da bo v tem predlogu zakona o izvrševanju proračuna, ki ga bomo obravnavali v naslednjih točkah, vztrajala pri tem, da bomo še naprej, prav tako kot smo do sedaj, skrivali primanjkljaj na strani odhodkov vsaj na šestih panogah. Omenil bom samo dve. O tem sem že večkrat govoril in moram še govoriti. Zakaj? Ker vlada nima posluha, da bi se tega resno lotila in enkrat javno povedala. Gre za izkazovanje investicijskih odhodkov za vojsko, ki se financira z namensko najetimi posojili za temeljne razvojne programe, in drugič, izkazovanje vnočevanja garancij države, ko pride do njihove vnovčitve. Ta dva primera sta prepoznana tudi konkretno v poročilih o fiskalni transparentnosti Republike Slovenije mednarodnega denarnega sklada. O tem sem že opozarjal, a vendar, ker nimate posluha, moram to ponoviti. Vlada nepravilno v proračunu izkazuje izdatke za vojsko, ki jih financira s posojili po zakonu o temeljnih razvojnih programih. Izkazuje jih na način, ki so ga določili leta 1993, ko proračunsko knjigovodsko še ni bilo vodeno po sedanji "cash" podlagi, to se pravi na podlagi denarnih tokov, na način, ki naj bi ustrezal tedanji še veljavni zvezni računovodski zakonodaji, čeprav so že tedaj pristojni strokovnjaki, kot nam je vsem poznano, tedanjega finančnega ministra in sedanjega guvernerja Banke Slovenije opozarjali na neustrezno rešitev tudi za tedanjo jugoslovansko ureditev. Ministrstvo za finance danes vztraja, zavedajoč se nepravilnosti takšnega pristopa in se sklicuje na tedanjo odločitev, ne da bi želelo odpraviti in se prilagodilo sistemu. Za kaj pravzaprav gre, ponovno, spoštovane kolegice, kolegi? V sedanjem sistemu izkazovanja proračunske porabe je potrebno izkazati kot porabo vsa plačila, opravljena v breme državnega proračuna, ne glede na to ali so bila plačana s prilivi prihodkov proračuna ali z najetimi posojili. Koliko izdatkov se vsako leto plača s posojili, mora pokazati v bilanci A, to se pravi v proračunskem primanjkljaju. Nabav, financiranih s posojili o programu temeljnih razvojih programov v državnem proračunu pa v bilanci A ne izkazujemo tedaj, ko so plačila opravljena, temveč šele tedaj, ko so posojila oziroma njihove anuitete odplačane. Na ta način ni prenizko izkazana le celotna proračunska poraba v tekočem državnem proračunu ter del porabljenih za obrambne namene, temveč tudi tekoče zadolževanje države. Seveda, to je legalno ter to državni zbor dovoljuje v vsakoletnem zipru in prav gotovo boste danes popoldan ponovno to izglasovali. V državnem zboru torej ne vemo, koliko se bo država za namen TRP v posameznem letu zadolžila, prav gotovo tudi ne za 2004 in 2005, in s tem tudi ne poznamo dejanske porabe za obrambne namene v posameznem letu, sicer pa to vpliva na celotno podobno naših javnih financ. Prikazujemo nižjotekočo javno porabo za obrambne namene, razen v primerih, ko so od plačila glavnic in obresti višje od tekočih nakupov, financiranih s posojili. Na nepravilno izkazovanje izdatkov, kot sem že omenil, je konkretno in zelo jasno opozorilo, je opozoril mednarodni denarni sklad v svojem poročilu. Pod točko 15 in 34 tega poročila, ki sem ga že tukaj enkrat omenil. Konkretno pravi in tukaj citiram: "Javna poraba oziroma odhodki za vojaške namene morajo, "ne naj bi bili, morajo" biti v celoti zajeti v proračunu leta, ko so nastali, skladno s fiskalno tansparentnostjo in najboljšo mednarodno prakso." Torej nič. Druga točka, katero moram omeniti, je pa skrivanje dokončne javne porabe in dejanske višine proračunskega primanjkljaja, na katerega je pa izkazovanje unovčenih garancij v breme državnega proračuna. Ko pride do unovčitve garancije, za katero je bilo poroštvo odobreno neposredno z zakoni ali s strani vlade v breme skupne letne kvote izdanih garancij po vsakoletnem zipru, se ta v proračunu ne izkaže kot proračunski izdatek, pa čeprav ni nobenih možnosti, nobenih možnosti, poudarjam, nobenih možnosti, da bi država od dolžnika lahko kdaj ta dolg izterjala. Vlada po ugotovitvah računskega sodišča zdaj že tri leta zapovrstjo, ki je nastal zaradi poplačila s strani države garantiranega posojila, evidentiran preprosto kot novo odobreno posojilo, in sicer v bilanci B. V nekaterih primerih izdatek za unovčene garancije s svojim sklepom spremeni v povečanje kapitalskih naložb v podjetju dolžnika, ne da bi pri tem dolžniku prišlo do kakršnegakoli povečanja premoženja. Seveda pa sploh o tem ne vemo, ker vlada noče, državnemu zboru, poslati bilance stanja in pa poročila o naložbah. Da je tako početje vlade skregano z ekonomsko logiko, upam, da je končno le jasno, po vsej verjetnosti pa je v nasprotju tudi s pravnimi pravili, da ne govorimo o zdravi pameti. Podobno je v drugih primerih pri unovčevanju garancij, ki jih ne morejo plačati rudniki v zapiranju, saj še za zapiranje dobijo dotacijo države. Torej, moramo še enkrat poudariti, da je tako ravnanje skrivanje javne porabe in državne pomoči gospodarstvu in ne prikazuje celovite podobe naših javnih financ. Poseben primer netransparentnega izkazovanja je primer slovenskih železnic, o tem smo že razpravljali v tem državnem zboru še letos, a vendar nič. Jaz upam, da je stališče, ki ga je zavzel včeraj na seji odbora za finance gospod minister za finance, da bo tudi končno dobil podporo s strani velike koalicije in da bomo redno dobivali takšna poročila, ne samo o teh zadevah, ki so skrite in prikrite, marveč tudi o vseh neplačanih obveznostih, o obveznostih, ki so sprejete in še niso zapadle, da bomo vsaj začeli se približevati neki celoviti podobi dejanske situacije. Torej, ta primanjkljaj, ki sicer smo ga že sprejeli, daje neko normalnost, pa končno tudi ni v celoti takšen, kot bi moral biti, ni takšen, kot ga vlada poroča in mora poročati kot vse države, ki se bodo včlanile v Evropsko unijo, evropski uniji. Zakaj? Ker je izračunan in prikazan na podlagi našega domačega pristopa, ne pa na podlagi standardov, ki veljajo drugod. Predvsem gre za ESA 95, o tem bi pa bilo še marsikaj treba povedati. Če mi dovolite, gospod predsednik, samo še eno besedo glede izkazovanja javnega dolga države. V državni zbor smo dobili poročilo do leta 2001, takrat je bil celotni javni dolg 38,1% in so predvidevali do konca leta 2002 naj bi bil pa 40. Opozarjam vse kolegice in kolege, da tega podatka, kaj se je dogajalo naprej, ne poznamo. Edino, kar vemo, je, da je UMAR že oktobra lani poročal o javnem dolgu ne samo ožje države, marveč tudi širšega koncepta države, a vendar je to opustil, od tam naprej nič več. Vlada pa uporablja za primerjave, za kozmetiko, samo podatek zadolževanja ožjega koncepta države in s tem dosega - kaj? - zgodbico o uspehu nadaljuje.
Hvala lepa.
Sicer pa, da boste vedeli, da se zgodba o uspehu nadaljuje [[...]]
Kolega Bajuk! Kolega Bajuk, čas je potekel [[...]]
[[...]]vas pa opozarjam, da nam tukaj predsednik vlade in tudi gospod minister, ko so nam poslali ta proračun, zagotavljajo, da od leta 2007 naprej bo pa vse lepo, ponovno bo primanjkljaj samo 1% [[...]]
Hvala, kolega dr. Bajuk.
[[...]]delež državne potrošnje se bo pa znižal od leta 2007 naprej za 19%. Karavana gre naprej [[...]]Mi ne bomo tega podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Ciril Pucko bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani gospod predsednik, predstavniki vlade, spoštovane poslanke in poslanci! Liberalna demokracija Slovenije na dokumente, ki so pred nami, to so spremembe proračuna za leto 2004 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2005, gleda z vidika zagotavljanja stalne stopnje vzdržne gospodarske rasti in našega polnopravnega članstva v Evropski uniji oziroma zmanjševanja razvojnega zaostanka Slovenije za državami Evropske unije. Med glavne cilje ekonomske politike, ki jih podpira poslanski klub LDS, tako sodijo naslednji elementi: zagotavljanje dolgoročne vzdržnosti javnih financ; postopno zniževanje inflacije; nadaljevanje strukturnih reform; vlaganja v sodobne razvojne dejavnike, kot so krepitev konkurenčnosti gospodarstva, učinkovitejša država in zmanjševanje njene vloge v upravljanju in reguliranju gospodarstva; promocija investicij in povečanje zaposlitvenih možnosti v regijah, ki zaostajajo v razvoju; zagotavljanje gospodarsko pomembne infrastrukture v regijah, ki zaostajajo v razvoju; skrb za ohranjanje in razvoj kulturne identitete. Liberalna demokracija Slovenije podpira ekonomsko politiko, ki bo ustvarila pogoje za uspešno vključitev v Evropsko unijo. Ukrepi, ki jih je vlada sprejela za spodbujanje gospodarske rasti, so na eni strani neposredne razvojne spodbude in na drugi strani strukturne reforme. Zato podpiramo pospešitev tistih reform, ki bodo povečale učinkovitost in prilagodljivost zasebnega in javnega sektorja. To je: prestrukturiranje nekonkurenčnih panog [[tekstilne, usnjarske, jeklarske in živilske]] ter uporaba državne pomoči po regionalnem ključu; spodbujanje investicij z namenom odpiranja novih zaposlitvenih možnosti v regijah, ki zaostajajo v razvoju; krepitev konkurenčne sposobnosti, spodbujanje podjetništva in odprava administrativnih ovir pri tem; povečevanje prilagodljivosti trga dela z večjo fleksibilnostjo; povečanje konkurenčnosti in strokovne učinkovitosti infrastrukturnih in nemenjalnih dejavnosti, to je telekomunikacij, pošte, prometa, električne energije in finančnega posredništva. Poslanci Liberalne demokracije Slovenije podpiramo ukrepe, ki jih je vlada sprejela za znižanje inflacije s politiko nadzorovanih cen in spreminjanja fiskalnih obremenitev, deindeksacijo plač, učinkovitostjo nemenjalnega in javnega infrastrukturnega sektorja. Za uspešnost Slovenije kot nove članice Evropske unije je še kako pomembna dohodkovna politika v naslednjih letih. Tako bo vlada z uveljavljanjem zakona o sistemu plač v javnem sektorju na fiskalno nevtralen način, in sicer tako, da se masa izdatkov zaplače v javnem sektorju ne bo povečala, zagotavljala bo hkrati znižanje razlik med plačami v javnem sektorju z ožanjem razpona med plačnimi razredi. Na ta način se bo izboljšal relativni položaj prejemnikov nižjih plač. Prav tako podpiramo predlog skupnega kadrovskega načrta za organe državne uprave v letih 2004 in 2005, ki bo zmanjšal skupno število zaposlenih v državnih organih vsako leto za en odstotek, razen za policijo in slovensko vojsko, ki bosta projekt varovanja meje izpeljali maksimalno racionalno in ob iskanju možnih vzajemnih zmanjševanj rasti stroškov. Spoštovani! V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo ukrepe za povečanje prilagodljivosti javnofinančnih izdatkov na eni in ukrepe za izboljšanje strukture le teh na drugi strani. Posebej pozdravljamo program vlade in Banke Slovenije o vstopu v ERM2 in evro območje. Prepričani smo, da je ta odločitev tista, ki je okvir in podlaga za stabilno in uspešno Slovenijo v naslednjem obdobju. Zato bomo podprli predlog sprememb proračuna za leto 2004 in proračun za leto 2005.
Hvala lepa vam, kolega Pucko. Kolega Battelli bo predstavil stališče italijanske in madžarske narodne skupnosti. Za njim bo imel besedo kolega Pohorec. Najprej pa kolega Battelli. Prosim, imate besedo, kolega Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dober dan vsem! Tu imam ustavo Republike Slovenije, citiram: "Italijanski in madžarski narodni skupnosti v Republiki Sloveniji in njunim pripadnikom so zagotovljene vse pravice iz ustave Republike Slovenije in veljavnih mednarodnih pogodb." Proračuna za leti 2004 in 2005 peljeta obe narodni skupnosti v Evropo z manj sredstvi kot na primer leta, kakršnokoli leto prej, ampak z manj sredstvi, kot na primer leta 1998, 1997 ali pa 1996, 2000, 2002. Gospodarske osnove narodni skupnosti nimata, kljub temu, da ureditev v tej državi predvideva vzpostavitev te gospodarske osnove. Zadnjič je bilo na mešani komisiji, na skupni seji komisije Republike Slovenije, Furlanije - Julijske krajine odločeno, da se naredi finančno družbo s sodelovanjem slovenske manjšine v Italiji in Italijanske narodne skupnosti. Ko govorimo o manjšinah - tu je govora o Slovencih v Italiji, ne pa o Italijanih v Sloveniji - kakorkoli, da se naredi neko mešano finančno družbo, ensubjektgospodarski Slovencev v Italiji razpolaga z osnovnim kapitalom 11 milijonov evrov, 11 milijonov. En subjekt. 11 milijonov evrov. Mi nimamo sredstev, da bi karkoli vložili v to. Živimo izključno s kulturnimi dejavnostmi in vsem ostalim. Izključno iz javnih sredstev. Teh je pa vsako leto manj. Vsi živijo v prepričanju - na primer - da imamo televizijo in radio. Ni res! Gre za javno službo, ki po naši zakonodaji servisira tudi potrebe narodnih skupnosti. To je med drugim manj in celo na določenih točkah v nasprotju z ratificiranimi in mednarodnimi pogodbami v tej državi. To ni res, torej, da imamo to! Ampak filozofija je taka, da se država, vlada, parlament in javni zavod ne morejo dogovoriti o tem, kaj zdaj početi. 1994. leta je zakon, ki je bil tukajsprejet - in mi smo glasovali proti temu zakonu - spremenil RTV Koper in italijanske programe iz resursa v strošek. Vse, kar je bilo sprejeto v državnem zboru, tudi na pobudo vlade, za kulturo, za RTV in tako naprej kot prispevek k izboljšanju tega stanja je bilo z dopolnjenim predlogom proračuna za leto 2004 istega leta spet odvzeto. Se pravi, ta ista večina, ki je najprej dodelila toliko sredstev več, jih je nekaj mesecev kasneje odvzela. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]
Končajte misel.
Glede delovanja v državnem zboru je - recimo - odbor za finance zavrnil vse amandmaje, ki jih je sprejela komisija za narodni skupnosti. Na tej isti seji komisije za narodne skupnosti ob proračunih za leti 2004 in 2005 ni bilo nobenega - razen ene izjeme - nobenega iz vlade, ki bi lahko povedal in razložil, zakaj so bila ta sredstva znižana in zakaj so bila znižana v znesku, za katera so bila znižana.
[[...]]čas je potekel [[...]]
[[...]]bom končal. Toliko o tem, kaj je stvarnost in kaj se v tej državi govori o zaščiti narodni skupnosti, ki med drugim doživlja ta kot edini, edini, tretjino manj pripadnikov kot leta 1991 in v osmih mesecih [[...]]
Kolega Battelli!
[[...]]vlada ni odgovorila na to, zakaj so to [[...]]
Kolega Battelli!
Hvala lepa!
Glejte! Če smem čisto človeško zaupati, je nekomu zelo težko posegati na koncu v besede, ker se zdi, da predsedujoči oponira njegovemu stališču in ga želi prekiniti, ker se z njim ne strinja. To ni res! Dolžni smo ga prekiniti, zato ker je potekel čas. Čas, omejitev si izbere poslanska skupina sama oziroma ga določi poslovnik. Prosim, da spoštujemo ta pravila! Kolega Pohorec bo predstavil stališča poslanske skupine. Najprej imamo predstavitev poslanskih stališč do konca. Prosim!
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, spoštovani ministri, predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Smo pred odgovorno nalogo ob iztekajočem se letu, da obravnavamo in sprejmemo predlog sprememb proračuna za leto 2004 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2005. Oba akta je v skladu s svojo dolžnostjo in pristojnostjo predložila Vlada Republike Slovenije. V postopku razprave in sprejemanja na delovnih telesih sta oba doživela nemalo sprememb in dopolnitev. Proračun vselej izraža neko stanje na področju razvojnega nivoja države, njenih teritorialnih enot. Še bolj pa pokazuje stanje in pogoje delovanja na vseh področjih našega individualnega in skupnega življenja. Osrednja točka proračuna naj bi bil človek, državljante države. Saj se zbir vseh želja in vseh potreb nanaša na človeka, državljana. Zbir želja je lahko neskončno dolg. Prav tako zbir vseh potreb, ki je že bliže realnim možnostim in se vselej primerja z okolji v ožjem ali širšem smislu, s katerimi bi se želeli primerjati s svojo stopnjo razvoja. Proračun za leto 2004 se prvič vključuje v nove pogoje našega življenja v Evropski uniji. Prišel je čas popolne zresnitve. Prišel je čas, ko se bomo morali vse bolj zavedati, da lahko potrošimo le tisto, kar tudi ustvarimo. Že povečan proračunski primanjkljaj nas opozarja, da bi radi porabili več, kot ustvarimo. Vpetost proračuna v evropske razmere nam sicer daje nove možnosti dobiti kaj več tudi iz evropskih virov, a hkrati naši vladi in nam vsem, nalaga veliko odgovornost, da te možnosti tudi izkoristimo. Na poti razprave o obeh proračunih ter zakonu o izvrševanju proračuna smo bili priče množici nerealnih predlogov. Sicer všečnih za lokalna območja in interesna področja. Le kdo od nas ne bi našel in predlagal kakšnega takega predloga? Ali skupaj zmoremo, je pa že drugo vprašanje. Ali smo pripravljeni te naše parcialne in lokalne interese uskladiti z interesi drugih in s skupnimi interesi države kot celote? Poslanci Demokratične stranke upokojencev se zavzemamo za doseganje ciljev, zastavljenih v obeh proračunih, torej za leti 2004 in 2005. Podprli bomo oba proračuna z amandmaji, ki jih je sprejel odbor. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pohorec. Kolega Podobnik bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani ministri! Pred seboj imamo dva pomembna dokumenta, spremembo proračuna za leto 2004 in dopolnjen predlog proračuna za leto 2005. Vsekakor sta oba dokumenta na poseben način izvirna, kajti prvič sta slovensko-evropska. Ko državni zbor sprejema dopolnitve proračuna za naslednji leti, to je leto vstopa v Evropsko unijo, moramo pri tem upoštevati nove konkurenčne pogoje, ki bodo nastali v razširjeni Evropski uniji. Več podjetij bo na našem trgu. Večja bo konkurenčnost. Večja bo potreba po znanju in kadrih, ki bodo usposobljeni za tako tekmo. Našim podjetjem bo omogočen vstop na trge Evropske unije. Ti pa že desetletja tečejo po ustaljenih tokovih, v katere je mogoče prodreti le z vrhunskimi izdelki in storitvami. Še težje pa se je na njih dolgoročno uveljaviti. Tudi iz tega lahko sklepamo, da bodo večji pritiski tudi na trgu delovne sile v Sloveniji, ker bodo konkurirali predvsem visoko usposobljeni kadri v najvišjem plačnem razredu. Tudi zato podpiramo vse tiste usmeritve v proračunu, ki so usmerjene v zagotavljanje dolgoročne uspešnosti slovenskih podjetij, v reševanje socialnih sprememb, predvsem skozi usposabljanje zaposlenih za bolj zahtevna delovna mesta in za zagotavljanje znanj, ki bodo taka kvalitetna delovna mesta tudi ustvarjala. Danes je bilo na kratko že povedano, da so morda v zadnjih dneh nekateri amandmaji, ki so ali pa morda niso bili sprejeti na odboru za finance, poželi zelo veliko zanimanja. Gre za nekatere segmente, ki so zelo pomembni segmenti v vsakem državnem proračunu. Če omenim financiranje občin, če omenim financiranje regionalnega razvoja ali če omenim financiranje izgradnje državnih cest. To so zelo pomembni segmenti za delovanje teh podsistemov. Po drugi strani pa je ta izjemnost proračuna, ta sinteza slovenskega in evropskega proračuna, po našem mnenju priložnost, da na tem mestu kot vladna stranka predstavimo naš konceptualni vsebinski pogled na prihodnost slovenskih javnih financ v sklopu evropskih javnih financ. Pri tem bomo izhajali iz nekaterih ugotovitev. Prva ugotovitev je ta, da bo tudi v prihodnjem proračunskem obdobju značilnost slovenskih javnih financ visok delež zakonsko opredeljenih in zato kratkoročno neprilagodljivih izdatkov. Na drugi strani pa se Slovenija v svojih ključnih razvojnih dokumentih opredeljuje za prehod k novemu razvojnemu konsenzu, kjer naj bi ravno javne finance igrale najpomembnejšo vlogo spodbujevalca naložb v nova delovna mesta. V njihovo tehnološko prenovo ter v šolstvo, znanost in raziskave. Takšne usmeritve najdemo v strategiji gospodarskega razvoja Slovenije, v poročilu o razvoju, o socialnem sporazumu za obdobje 2003/2005 ter v vladnem programu za učinkovit vstop v Evropsko unijo. Na drugi strani pa so slovenske javne finance v primežu izpolnjevanja nominalnih konvergenčnih kriterijev določenih v maastrichtskem sporazumu, ki narekuje predvsem znižanje inflacije. V Slovenski ljudski stranki vemo in čutimo, da smo kot vladna stranka skupaj s svojimi koalicijskimi partnerji v težkem položaju, ko moramo pri oblikovanju državnega proračuna uskladiti številne, tudi nasprotujoče si interese. Nenazadnje, gibati se moramo v pogojih koalicijske pogodbe. Jasno je, da državni zbor ne more služiti vsem ciljem v navedenih okvirjih. Tudi zato ne kar je danes kratko, ampak prepričljivo poudaril gospod minister za finance prof. dr. Mramor ker smo priča sorazmerno nizki gospodarski rasti, ki je tudi zaradi gospodarske recesije v naših najpomembnejših izvoznih trgih še najbolj odvisna od državnih investicij, ki so vezane na proračun. Druga ugotovitev. Druga ugotovitev, ki jo predstavljamo s sopotrebno odgovornostjo pa če je na tem mestu dovoljeno reči tudi s potrebno samokritičnostjo. Po postopku sprejemanja državnih proračunov se vedno odrazi tudi stopnja tako imenovanega implementacijskega deficita. Predstavlja razliko med formalno sprejetim in dejanskim uresničevanjem sprejetega. Med normirano in dejansko vplivnostjo različnih družbenih akterjev. Ta neskladnost vodi v podoptimalno delovanje družbeno ekonomskega sistema in razhajajoče učinkuje na razvojne pobude. Če je pravni red v različnih delih družbeno ekonomskega sistema različno uspešno uveljavljen, se rešitve oblikujejo parcialno. Nato nastopijo posledice. Na primer, vsebinsko osiromašenje razvoja in prevlada finančnih nad razvojnimi argumenti. Ali pa se razvoj preveč prilagaja le interesu manjšega števila akterjev. Ali pa je razvoj nižje uravnovešen in povečuje pritisk na prej omenjene resurse. Dobro in enakomerno uveljavljanje pravnega reda znižuje transakcijske stroške pri usmerjanju razvoja in olajšuje oblikovanje razvojnih koalicij. O tem govori tudi Strategija gospodarskega razvoja Slovenije. Tretja ugotovitev - takšno stanje je zaskrbljujoče. Implementacijski deficit postaja vedno večji. Tudi zato zamujamo z nekaterimi pomembnimi reformami gospodarskega in javnega sektorja, ki so po mnenju Slovenske ljudske stranke nujne za ohranitev konkurenčnosti gospodarstva po vstopu na skupni evropski trg. Potrebo bo najti zakonske in druge mehanizme, da se državni proračun vsaj delno osvobodi vnaprejšnje determiniranosti in da se postavi ključne razvojne prioritete. Nekaj osnovnih podatkov, ki govorijo o zelo veliki rasti proračuna in celotnega javno-finančnega sektorja tako na prihodkovni kot odhodkovni strani. Rast indeksa 111,8 v letošnjem letu, v prihodnjem letu 112,3. Napoved za leto 2005 pa je padec na 106,3. To naj bi bila posledica ponovne oživitve gospodarske rasti. Kako bo takšno stanje vplivalo na konkurenčnost gospodarstva? Ali bo to lahko vodilo v stečaje podjetij in se potem vrnilo kot bumerang v obliki vedno višjih stroškov za socialne transferje? V Slovenski ljudski stranki smo prepričani, da za odlašanje s strukturnimi reformami zasebnega in javnega sektorja ni nobenih argumentiranih razlogov. Slepo izpolnjevanje zgolj nominalnih konvergenčnih kriterijev ne zadostuje in je morda všečno bruseljskim uradnikom. Kako dolgo še? Nedavni padec Pakta stabilnosti v primeru opustitve drastičnih sankcij zoper Nemčijo in Francijo zaradi njune očitne prekoračitve omejitve 3-odstotnega primanjkljaja državne blagajne je zgovoren primer, da očitno temu ni več tako. Tako Francija kot Nemčija sta tvegali resne sankcije zoper načela, ki sta jih sami postavili skupaj s svojimi kolegicami v zvezi. Zakaj? Ali sta ugotovili, da so bila postavljena brez pravega smisla? Tudi njihovo spreminjanje navzgor ne bi imelo več pravega smisla, kajti hitro bi prišlo do ponovnih primerov kršitev. Ali je Evropska unija opustila svoja načela, ker je videla, da so nesmiselna in se jih v danih pogojih ne da izvajati? Ali bo treba uvesti nova merila in določiti nove nadzorne mehanizme? Dejstvo je, da države članice nimajo več diskrecije nad lastno monetarno in tečajno politiko. Zato morda zadostuje, da prevzamejo tudi polno odgovornost za svoj javni dolg. Ne vemo še natančno, kakšne mehanizme nadzora bo izbrala Evropska unija. Toda očitno nič več ne bo tako, kot je bilo. Četrta ugotovitev. Program za učinkovit vstop v Evropsko unijo zavezuje vlado k sprejetju ukrepov na področjih gospodarstva, regionalnega razvoja, zdravstvene reforme, reforme javne uprave, uresničevanja načel pravne države, zunanje politike ker želi znižati inflacijo, zmanjšati obrestne mere, znižati rast zaposlovanja v javnem sektorju, ohraniti realnost socialnega sistema, znižati visok nivo investicijskih izdatkov, predvsem pa povečati razvojne dejavnosti in izobraževanj in s tudi tem povečati gospodarsko rast, zvišati zaposlenost in s tem povečati učinkovitost gospodarstva in države. Vlada je dobila za te obveze podporo naše stranke in mandat, da izvede zastavljene cilje. Stojimo ji ob strani in v okviru naše pristojnosti ji bomo nudili vso podporo. Vsekakor pa ne bomo pristajali na nespoštovanje ali izogibanje tem dogovorom, ki bi lahko zagotovili, da naše gospodarstvo ne bo doseglo potrebnega zagona v novih pogojih konkurenčnosti. Vlada in Banka Slovenije sta prejšnji mesec pripravili skupno gradivo o vstopanju Slovenije v režim ERM2, ki je namenjeno ekonomsko socialnemu svetu. Torej, ta dokument vsebuje zavezo k razvojni preusmeritvi proračunskih odhodkov v naslednjem proračunskem obdobju in predvideva ukrepe, ki bodo potrebni za nadaljevanje reform po vstopu v tečajni mehanizem ERM2, ko bo Slovenija izgubila možnosti ohranjanja makroekonomskih ravnovesij po izgubi suverenosti na področju vodenja monetarne in tečajne politike. Prepričani smo, da bo soglasje v okviru ekonomsko socialnega sveta dovolj za oblikovanje novega razvojnega konsenza. Slednji bo potreben po vstopu v Evropsko unijo. Istočasno bo omogočil izpolnjevanje realnih konvergenčnih kriterijev in tudi razvojno dohitevanje Slovenije razvitih članic. Spoštovane kolegice in kolegi, ne glede na formalno postavljene kriterije pa mora Slovenija podpreti nadaljevanje reform. Slovenija mora čimprej dokončati obdobje tranzicije. Take ukrepe pa terjajo tudi neformalni - lahko jim rečemo -realni konvergenčni kriteriji, ki bodo postali zagotovo vedno pomembnejši. Potrebno bo dokončati reforme celotnega finančnega sektorja ter omogočiti hitrejši tempo tehnološke prenove podjetij in s tem odpiranje novih delovnih mest z visoko dodano vrednostjo in na način, da se davčne obveznosti gospodarstva ne bodo povečale. In kako lahko to storimo? Po mnenju Slovenske ljudske stranke je za takšen korak potrebno poživiti - lahko rečemo - reformirati tudi dosedanje oblike iskanja družbenega konsenza, ki mora temeljiti najprej na dejanski reprezentativnosti vseh socialnih partnerjev. Pred novim razvojnim konsenzom je potrebno dokončati tudi reformo socialne države, - kot smo že omenili, - še posebej reformo zdravstvenega, delno pa tudi pokojninskega in delno tudi šolskega sistema. Nenazadnje je potrebno tudi z veliko energije političnega poguma dokončati reformo raziskovalnega sistema in univerz. Kajti, po našem mnenju mora slednji postati sposoben za nastanek sistemov prenosa znanja v podjetja. To ne bo lahka naloga. Kot sem že uvodoma povedal, se zavedamo, da je vsakokratni sprejem državnega proračuna vedno tudi priložnost, da se poslanski kolegi in kolegice opredelijo do nekaterih razvojnih in drugih problemov, ki so aktualni v okoljih, kjer so bili izvoljeni za poslance ali poslanke. Mi takšno stališče cenimo. Nenazadnje ima poslanec vedno relacije do svojih volivk in volivcev. Toda kot poslanska skupina in kot stranka želimo s svojimi odločitvami prispevati k odgovornemu odnosu do javnih financ. Prav v tem oziru sem tudi predstavil nekatera načelna stališča stranke do prihodnje slovenske javno finančne podobe. Istočasno pa na tem mestu lahko povem, da bomo pri glasovanju o posameznih amandmajih ravnali odgovorno. Poskušali bomo upoštevati stališče vlade, ministra za finance, v nekaterih elementih pa tudi rešitve, ki jih je predlagal odbor za finance. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. Kolega dr. Brejc bo predstavil stališče Slovenske demokratske stranke. Imate besedo. Prosim.
Spoštovane gospe in gospodje! Ne ravno pritegovanje stanja javnih financ se nadaljuje. To je naša osnovna ugotovitev. Že v samem začetku izhajamo iz tega, da vlada načrtuje prihodke po najbolj optimistični metodi, da bodo izgledali čim večji. Na drugi strani pa prikazuje odhodke na drugi način. Po - kako naj rečem - po neki pesimistični metodi. Razlika je prevelika že v samem izhodišču. Kolikšna je ta razlika, kot jo vidi vlada 88,8 milijard. Povečati in na katerih postavkah je potrebno povečati načrtovane odhodke? Tu je zdaj eno od teh tehtnih vprašanj. Povečati jih je potrebno iz razloga, ki sem ga že povedal. Ker so bili v sprejetem proračunu prenizko načrtovani. Tu mislimo zlasti na tekoče transfere za 28 [[?]] milijard, drugi tekoče transferje za 25,6 milijard, obresti za 6,2 milijardi, prispevke delodajalca za 3,7 milijard. Nekaj več ali 14,5 milijard naj bi namenili tudi investicijskim odhodkom in transferom. Povečanju uporabe za investicijske namene pa najbrž ne gre verjeti, če izhajamo iz izkušenj preteklih let. Samo za ilustracijo. Tudi v rebalansu proračuna za leto 2002 povečani odhodki za investicijske namene dejansko niso bili realizirani v predvideni višini, samo 76%. Povišanja porabe za investicijske namene so se v proračunu za leto 2004 ali pa se bodo po vsej verjetnosti dogajale, zaradi oblikovanja rezerve še za kakšno drugo zadevo. Za kakšne nerealno načrtovane druge postavke? Zakaj o tem tako mislimo? Predvsem nas v to prepričujejo predlagane določbe zakona o izvrševanju proračuna, o katerem širi vlada prevzemanja obveznosti za plačilo v naslednjih letih. Recimo, na področju kmetijstva, za finančno zadolževanje, ki se naj ne šteje v skupni obseg zadolževanja države in s tem tudi ne v proračunski primanjkljaj. S tem mislim temeljne razvojne programe, zadolžitve za železnice in tako naprej. Takšno ravnanje je v nasprotju z našo sistemsko ureditvijo, v nasprotju z evropskim sistemom računov, v nasprotju z mednarodnimi standardi o fiskalni transparentnosti. Naj v obravnavi sprememb proračuna za leto 2004 še opozorimo, da nanj ne bo vplivala v pozitivnem smislu še nobena od napovedanih reform. Niti davčna, niti zdravstvena, ker pač nobena še ni pripravljena. S predlaganimi spremembami za leto 2004 se proračunski primanjkljaj zvišuje na 1,5 bruto domačega proizvoda. Z vsako spremembo ali rebalansi proračunov vlada poslabšuje javno finančni položaj države. Kaj prinaša predlog proračuna za leto 2005? Proračun oziroma njegov predlog predvideva, da bomo v tem letu razpolagali s 4% višjimi prihodki oziroma prejemki in porabili ali plačali za 5% več iz proračuna, kot je predvideno v spremembah proračuna za 2004. Proračunski primanjkljaj pa bo od načrtovanega za leto 2004 višji za 21%. Znašal bo približno 1,7 BDP. Pomembnih strukturnih sprememb v predvideni proračunski porabi za leto 2005 ni videti. Razen 4% točke višjo rast izdatkov ministrstva za šolstvo, znanost in šport. O strukturnih spremembah v proračunski porabi, ki bi vplivale na prestrukturiranje našega gospodarstva pa tudi ni mogoče govoriti, ker bo ministrstvo za gospodarstvo v letu 2005 dobilo za 14% manj sredstev kot v letu 2003 oziroma 9% manj kot 2004. Tudi v letu 2005 bo vlada še naprej prek zakona o izvrševanju proračuna lahko omejevala porabo po programih, ki so sprejeti s posebnimi zakoni, povečevala proračunski primanjkljaj in javni dolg mimo sistemske ureditve, prevzemala obveznosti za plačila v naslednjih letih, spreminjala oziroma poviševala obseg zgornje meje finančnega zadolževanja prek takoimenovanega fiskalnega stabilizatorja. Proračun za leto 2005 bo zagotovo predmet sprememb še te vlade. Verjamemo pa, da tudi naslednje. Na njegovo spreminjanje bo dejansko vplivalo naše članstvo v Evropski uniji. Zato tudi ne kaže posvečati temu proračunu prevelike pozornosti. Kot sem dejal, vlada v sedanjem mandatu ne bo izpeljala potrebnih reform - recimo - davčne reforme. Minister za finance v letu 2004 napoveduje le sprejem in uveljavitev zakona o obdavčitvi dohodka pravnih oseb in sprememb zakona o dohodnini. Vse to naj bi se dogajalo kasneje. Kot pravimo, ne bo imelo učinka na omenjen proračun. Mislimo, da bi oba zakona sprejeti in uveljaviti skupaj, če naj z njima dosežemo najavljene cilje. V opoziciji še nimamo, še nismo videli novega predloga zakona o dohodku pravnih oseb, niti novega zakona o dohodnini. Strokovna javnost pa je o tem že marsikaj rekla. Zanimivo je stališče Gospodarske zbornice o teh stvareh. Citiram: "Po prvih izračunih naj bi bila obremenitev zavezancev v najnižjem razredu dejansko nekoliko manjša, vendar se s spremembami v davčni lestvici obeta, da bo v spodnji razred uvrščen precej manjši del zavezancev kot doslej. S povečano progresijo se bo po naši oceni, torej zbornice, v masi povečala obremenitev zavezancev s srednjo in visoko izobrazbo. S predvideno razširitvijo davčne osnove, obresti, pa tudi glede na predlagane omejitve glede posebnih olajšav je težko predvideti, da bi se preliv iz dohodnine v državni proračun res zmanjšal. Se pravi, ravno obratno kot govori država. Gospodarska zbornica zaključuje s svojo oceno, zagotovitvijo, da bi uveljavitev vseh predlaganih sprememb dejansko lahko generalno povečala davčno breme in vplivala ne samo na višje stroške dela, ampak tudi na zmanjšanje kupne moči. Komu sedaj javnost verjame, težko povemo. Prav tako še ni jasno, kaj bo z davkom na plače. Omenil sem tudi, da zdravstvene reforme še ni in da ne bo vplivala na leto 2004. Sedanja gospodarska rast ne omogoča dohitevanja ravni bruto domačega proizvoda, kot ga imajo države članice. Mislimo na osnovi podatkov, ki so javno objavljeni oziroma iz katerih izhaja, da niti sedaj ne dohitevamo rasti razvitih evropskih držav oziroma članic Evropske unije, ampak da že sedaj zaostajamo. Kot kaže, bomo zaostali tudi v prihodnje. Če bi hoteli doseči - recimo - sosednjo Avstrijo v naslednjih letih, bi morala biti naša rast vsaj 8 do 10 %. Napovedi naše gospodarske rasti pa se bistveno, torej, trikrat manjše. Iz tega jasno izhaja velik razkorak med tistim, kar vlada napoveduje, in kar dejansko pričakujemo in kar se bo na žalost dejansko zgodilo. Glede sprememb proračuna za leti 2004 in 2005 ni pričakovati dejanskega uresničevanja gesla, ki se glasi: "Postati želimo na znanju temelječa družba." V Sloveniji daje država za raziskave okoli 0.6 %, za gospodarstvo pa okoli 0.8 % bruto domačega proizvoda, kar je približno pol manj, kot daje Nemčija. Ampak razlika med nami in - recimo - Nemčijo je v tem, da je tam povezanost med raziskovalnimi podsistemi in gospodarstvom močna, velika. Pri nas je pa ni. Pri nas, kot je pokazala tudi včerajšnja razprava pri predsedniku republike, obstaja velik razkorak med znanstveno sfero, preiskovalno sfero in njeno dejansko uporabnostjo ter povezanostjo z gospodarstvom. Je zanimivo. Ne podcenjujem nobenega dela slovenske raziskovalne sfere. Zdi se mi, da bi v teh časih morali sredstva drugače usmeriti v tiste dejavnosti, ki nam bodo pomagale pri gospodarskem razvoju. Tako se mi zdi nerazumljivo - da recimo, kot beremo v časopisih - med družboslovnimi fakultetami dobi največ za raziskovalno dejavnost Fakulteta za družbene vede. Recimo trikrat več, kot dobi Ekonomska fakulteta. Jaz se ne spuščam v kriterije, kako in kaj. Mislim, da bi morali sedaj raziskovalni denar vendarle usmeriti v tehniko, v razvoj novih tehnologij, v razvoj gospodarstva. Smo v taki situaciji. Če tega ne bomo storili bo naš bruto domači proizvod v prihodnosti še manjši. Znali pa ga bomo zelo dobro, sociološko, politološko in še kako drugače pravno utemeljiti. Vse vlade liberalne demokracije so bile do sedaj neuspešne pri oblikovanju gospodarskih politik, ki bi strateško usmerile razvoj gospodarstva k višjim tehnologijam in s tem hitrejši gospodarski rasti, ki bi tudi omogočila, da bi dohiteli razvitejše. Še zanimivost. Med desetimi novimi članicami za vstop v Evropsko unijo ima Slovenija v svojem izvozu najmanjši delež visoko tehnološko razvitih proizvodov. Samo 5 %. Ne poznamo nobenega ukrepa, konkretno vlade v desetih letih za usmerjanje v študij naravoslovnih in tehničnih ved. Proračun za leti 2004 in za 2005 prav tako ne prinaša nobenih zagotovil za dejansko uveljavljanje na znanju temelječe družbe. Proračunski programi so na deklarativni ravni usmerjeni k programskim rezultatom in učinkom, ne pa dejansko. V proračunskih dokumentih namreč ni indikatorjev. Ni meril, s katerimi bi lahko neposredno merili programske rezultate in s tem učinkovitejšo lokacijo proračunskih sredstev. Kako do nižje javne porabe in višje dolgoročnejše gospodarske rasti? V Slovenski demokratski stranki menimo, da bi morala odgovorna vlada pred obrazložitvijo sprememb proračuna za leto 2004 v državnem zboru organizirati razpravo in predstaviti ukrepe gospodarskih politik, ki bi dali odgovore na vprašanje, kako do višje in dolgoročnejše gospodarske rasti. To se mi zdi eno ključnih vprašanj. Namesto tega pa vlada čaka na ponovno gospodarsko oživitev v največjih državah članicah Evropske unije. Tedaj - kot pravi minister dr. Mramor - bomo pristopili k ukrepom za odpravljanje strukturnega proračunskega primanjkljaja. Verjamem, da bo v Evropski uniji prišlo do obrata in vzpona, se pravi rasti, navzgor. Ampak vprašanje je: Ali bo Slovenija imela tedaj kaj ponuditi višjemu povpraševanju na evropskem trgu? Vprašanje je tudi: V kolikšni meri bodo domači proizvajalci - kako naj rečem - po 1. maju 2004 nekako izrinjeni, pa ne samo iz tujega, tudi iz slovenskega trga? Recimo, če govorimo o živilsko-prehrambeni predelovalni industriji. V Slovenski demokratski stranki podpiramo program vstopa v ERM2 in prevzem evra. To ocenjujemo kot edino možno pot za dejansko znižanje inflacije na raven, ki je skladna z maastrichtskim kriterijem, to je s 3 odstotki BDP. Na glas pa je treba povedati in tega vlada ne stori. Državljanom in državljankam Slovenije pa je potrebno na glas povedati, da bosta odločitev za čim hitrejši vstop v ERM2 in prevzem evra terjala določene probleme ali povzročila določene probleme. Tu mislim zlasti na zaostajanje rasti plač, pokojnin, socialnih transferov za inflacijo. Te ukrepe bodo čutili predvsem tisti, ki živijo od svojega dela in ne od kapitala. To je realna bojazen. Prav bi bilo, da bi ljudje to vedeli vnaprej. Uspeh programa za vstop v ERM2 in evro bo v veliki meri odvisen od dejanske uspešnosti izvajanja politik v pristojnosti vlade in Banke Slovenije. Tu pridemo takoj do naslednjega problema, to je do dejanske velikosti proračunskega oziroma javno-finančnega primanjkljaja po maastrichtskih kriterijih. Vsi dobro vemo - to je zdaj splošno znano - da je gornja meja tega proračunskega letnega javno-finančnega primanjkljaja, ki ga država članica ne sme preseči, 3% bruto domačega proizvoda. Kako prikazujemo ta domači proizvod in ta primanjkljaj? Vlada uporablja lastno metodologijo. To ni nič narobe. Po tej lastni metodologiji je ta primanjkljaj - kot danes pogosto slišimo - od 1,5, tja do 1,7. Nekje še nekaj pod 1 celo, se govori. Ampak vendarle moramo pogledati, kakšna je struktura, kaj se šteje po slovenski metodologiji za primanjkljaj. Torej, samo ta raven države, ne pa lokalna raven in ne skladi socialnega in invalidskega zavarovanja. Poglejte tole tabelo v Ekonomskem ogledalu številka 10, 2002. Tam se lepo vidi: dolg države 26 celih [[...]]Ja, pardon, to je zdaj najprej, kar zadeva finančni primanjkljaj. Torej, prikazujemo 1,5 v resnici je 2,5. Zakaj? Zato, ker notri ni enote lokalne ravni in skladov sociale in tako naprej. Enaka logika stvari, enaka logika do pike pri izkazovanju javnega dolga države je pa potem v številki 10 Ekonomskega ogledala iz leta 2002, kjer prikazujemo dolg države v višini 26,9 bruto domačega proizvoda. Če pa pogledamo celotno strukturo iz te tabele, se pa lepo vidi: če dodamo temu še lokalne skupnosti, ZPIZ in zdravstveno, je že 27,5. Če dodamo še ostali javni sektor [[prej smo omenjali TRP-je in vse ostalo]] , je pa ta že 38%. Rekli boste: "Že, že, ampak javni dolg ne sme preseči 60% bruto domačega proizvoda, to je kriterij v Evropski uniji." In to drži. Ampak ni prav, da prikazujemo, da smo pa v primerjavi z drugimi naravnost sijajni. Ker to ni res. Mi moramo šteti vse, kar se šteje v javni dolg države, ne samo tistega, kar država v ožjem pomenu povzroči. Ker če se hočemo primerjati z drugimi, moramo uporabiti enake, povsem enake kriterije. Žal je prikazovanje - kot sem že na začetku dejal - javnofinančnega stanja države s strani vlade zavajajoče. Ne morem drugače reči. Vlada v proračunu za leto 2004 niti v proračunu za leto 2005 ni zmogla poseči v strukturne spremembe, niti opredeliti skupne ali agregatne fiskalne discipline. Počakala bo - kot smo že rekli - da težave v Evropi minejo, da mine recesija. Takrat bo pač poskušala ukrepati. Bojim se, dabo to pozno in da na to ne bomo dobro pripravljeni. Kljub temu, da se vse to dogaja, vlada v obrazložitvi sprememb proračuna za leto 2004 zapiše kot cilj politike javnih financ za obdobje do leta 2007 naslednje: "Do leta 2007 naj bi proračunski kot javnofinančni primanjkljaj padel pod 1% bruto domačega proizvoda," To je seveda po naši metodologiji, ne po evropsko primerljivi metodologiji, "delež državne potrošnje v bruto domačem proizvodu se bo zniževal in bo znašal v letu 2007 19,4%." Torej, lepo! Mene zelo veseli, da so cilji tako visoki, ampak nikjer ni poti do ciljev. Ko zdaj govorimo o teh poteh do cilja, smo v preteklosti vložili veliko amandmajev. Ne bi se dovolj zmotil, če bi rekel, da smo jih v preteklosti vložili gotovo več kot 200. Nobeden ni bil sprejet. Ali je to mogoče, da čisto nič, kar predlagamo, ne gre skozi? Je, v tej državi je to mogoče. In še nekaj naj rečem. Doslej smo živeli relativno dobro. Tukaj eksperti menijo, da nad svojimi zmožnostmi. Nekaj podobnega se nam je dogajalo tudi v Jugoslaviji, ampak potem je prišel čas streznitve in težave so bile neskončne. Bojim se, da bo enkrat treba plačati račune, ki so nastali v preteklosti. Račune ki jih je povzročila nesmotrna gospodarska in siceršnja politika liberalnih vlad. Ta čas prihaja.Bojim se, da bomo v prihodnjih letih videli bistveno drugačno podobo zgodbe o uspehu. In če še rečem v ljudskem jeziku; če poslušamo vlado, bi človek rekel "cedila se nam bosta med in mleko". Dejansko pa kaže, da bomo jedli "kruh in čebulo". Hvala.
Kolega Feri Horvat bo podal stališče poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Mir v dvorani!
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane ministrice, ministri, državne sekretarke, predstavnice in predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Iz Združene liste socialnih demokratov menimo, da je sprejemanje proračunov za leti 2004 in 2005 še posebej pomembno in odgovorno dejanje, saj gre za prva evropska proračuna države Slovenije. To dejanje je toliko bolj zahtevno in odgovorno, ker so pričakovanja ljudi ob vstopu v EU velika, kot so tudi veliki izzivi in potrebna prilagajanja v razmerah članstva v razširjeni združeni Evropi. Ob tem je razumljivo, da je za nas bistveno vprašanje, ali in v kakšni meri proračuna zagotavljata uresničevanje ciljev in strategije Slovenije in še posebej uresničevanje prioritet, kot so konkurenčnost in rast gospodarstva, večje možnosti zaposlovanja, socialna varnost in povezanost. Skratka, blaginja ljudi v novih razmerah. Pričakujemo, da bo ob sprejemu proračunov - odgovor na to vprašanje je pozitiven. Ta proračun bomo tudi podprli. Glede na najnovejša gibanja in napovedi gospodarskih gibanj v Združenih državah, v svetovni trgovini in še posebej v območju evra in Evropske unije se po globoki recesiji kažejo znaki oživljanja. Napoved predsednika evropske centralne banke pred dnevi v evropskem parlamentu in na drugih mestih pravi, da bo porast že na koncu tega leta za okrog 0,7%. To utemeljuje tudi napovedi za porast v letu 2004 in2005 celo tja do 2,4%. To utemeljuje tudi realnost domačih in tujih ocen kot podlag za načrtovanje naših dveh proračunov. Pravne pozitivne premike v sestavi proračunov - čeprav bi radi videli na nekaterih segmentih večje številke, vendar upoštevamo omejitve, s katerimi smo soočeni - vidimo zlasti na naslednjih področjih. Povečanje investicij v infrastrukturo, stanovanjsko izgradnjo in gospodarstvo. Poleg javnih bodo pomembne tudi večje zasebne investicije. Torej neke vrste partnerstvo v investicijo. To je tudi najnovejša usmeritev Evropske unije kot vemo. Večja vlaganja v raziskave in razvoj. Spomnil bi na cilj Evropske unije: 3,32% GDP-ja za ta vlaganja. Večja vlaganja v znanje in izobraževanje, večja vlaganja v aktivno politiko zaposlovanja, nova delovna mesta, spodbujanje tujih in domačih naložb, večja vlaganja v skladnejši regionalni razvoj, poudarek na konkurenčnosti in prestrukturiranju podjetij ter na spodbujanju malega gospodarstva in turizma in še bi lahko našteval. Te usmeritve so v veliki meri v skladu z najnovejšimi prizadevanji Evropske unije za ponovno oživitev takoimenovane lizbonske agende s ciljem povečanja na znanju temelječe gospodarske rasti in konkurenčnosti zaposlovanja, socialne povezanosti, zmanjševanja regionalnih razlik in povečanja vloge Evropske unije v globalnem svetu. Velik poudarek je tem usmeritvam dan v predlogih Evropske ustave. O tem se je žal manj govorilo, tako o ciljih, politikah in načinu odločanja. Že sprejeta ali v obravnavi v ustanovah Evropske unije je vrsta dokumentov, kako uresničiti te cilje. Naj omenim samo nekatere: pad stabilnosti in rasti, agenda za rast, sklepi predsedstva evropskega sveta iz oktobra, pobude evropske komisije in evropskega parlamenta ter vrsta drugih pobud s predlogi politik za povečanje rasti zaposlovanja industrijske in socialne politike ter okolja. Skupni imenovalec teh dokumentov je, kako izboljšati učinkovitost politik v sami Evropski uniji vključno s spremembami v sestavi evropskega proračuna, kot tudi potreba po večjem usklajevanju ekonomskih in drugih politik držav članic razširjene unije. Dovolite mi, da se omejim še na nekaj vprašanj, ki se nam v teh proračunih zdijo posebej pomembna. V letošnjem letu smo sprejeli obsežen socialni sporazum za obdobje 2003-2005, ki pomeni temeljit dogovor socialnih partnerjev o temeljnih vprašanjih našega razvoja. Ker Združena lista poudarja pomen socialnega partnerstva - kar je tudi evropska kategorija - in s tem vlogo, pomen, zaupanje in odgovornost socialnih partnerjev za vsa bistvena vprašanja razvojne, gospodarske, socialne in dogodkovne politike, smo prepričani, da smo s tem ustvarili temeljne pogoje za stabilen razvoj naše države tudi v pogojih članstva v Evropski uniji. Zato si je vladna koalicija lahko zastavila ambiciozen program za učinkovit vstop v Evropsko unijo. Slovenija enako kot sedanje članice Evropske unije svojo nacionalno vizijo razvoja in temeljne strateške usmeritve gradi na razvojnih sklepih iz Lizbone in smernicah nove evropske ustave, ki imajo za cilj ravnotežje med ekonomsko, socialno in okoljsko komponento. Razred brezposelnosti predstavlja enega od najpomembnejših makro ekonomskih ciljev za doseganje uravnoteženega socialno ekonomskega razvoja Slovenije. Na tem področju kljub zelo zahtevnim gospodarskim razmeram, ki so pogojene z gospodarsko recesijo na najpomembnejših tržiščih Slovenije, dosegamo pomembne rezultate, saj je brezposelnost v letošnjem letu padla pod sto tisoč. Naši cilji in želje so postavljeni višje. Zaposlenost in delo vsakega, ki je za delo sposoben, predstavljata pomemben, če že ne ključen element socialne povezanosti družbe in pogoj za ohranjanje človeškega dostojanstva. Dogajanje na trgu dela tudi v najrazvitejših državah Evropske unije nam kaže, da so ti rezultati v gibanju brezposelnosti za nas hvalevredni. Skupni osnovni ukrepi na področju trga dela so usmerjeni v hitrejšo rast zaposlenosti ter zmanjšanje brezposelnosti, ki naj bi do leta 2006 dosegla naravno običajno stopnjo brezposelnosti. Zato pozdravljamo, da so cilji, ki si jih je Slovenija zadala v Nacionalnem programu razvoja trga dela in zaposlovanja do leta 2006, med prioritetami proračunov. Evropska unija je v letu 2003 sprejela prenovljeno Strategijo zaposlovanja do leta 2010 ter na njeni podlagi smernice evropske zaposlovalne strategije državam članicam, ki predvidevajo 10 ukrepov za pospeševanje zaposlovanja in odpiranja novih delovnih mest. Republika Slovenija je na podlagi obeh strateških dokumentov že pripravila nacionalni akcijski program zaposlovanja za leti 2004 in 2005, ki ga je dolžna predložiti tudi evropski komisiji. Proračun za področje trga dela je v dveh letih oceni pripravljen v skladu s cilji in usmeritvami evropske zaposlovalne strategije. Metodološko in tudi vsebinsko je usklajen z 10 ukrepi zaposlovalne politike Evropske unije, kakor tudi z uredbami unije na področju črpanja strukturnih skladov, zlasti evropskega socialnega sklada in pobude unije "equal". V letu 2004 je namreč prvo proračunsko leto, ko pridobi Slovenija dostop do sredstev Evropskega socialnega sklada. S sredstvi Evropskega socialnega sklada bodo financirani ukrepi aktivne politike zaposlovanja, ki bodo zmanjšali zaostanke Slovenije predvsem na področju povečanja zaposljivosti težje zaposljivih, brezposelnih, socialne izključenosti in spodbujanja novega zaposlovanja. Stanje na področju trga dela se po navedbah v poročilu Evropske unije o napredku Slovenije izboljšuje. V skladu z Nacionalnim programom razvoja trga dela in zaposlovanja do leta 2006 bo po predvidevanjih konec leta 2003 95.000 registriranih brezposelnih oseb oziroma 10,6% prebivalstva, Konec leta 2004 pa 92.000. Nadalje, izvajani bodo ukrepi za zmanjšanje pasivnih oblik financiranja brezposelnih oseb, za denarna nadomestila in za denarne pomoči v korist sredstvom, ki omogočajo aktivno zaposlitev brezposelnih oseb, in za programe, ki zagotavljajo zaposlitev in usposabljanje. Tako razumemo tudi preusmerjanje predlaganih proračunskih sredstev, kjer ima aktivna politika zaposlovanja kot celota utemeljeno pomembno prioriteto. Po našem mnenju se bo moral zavod za zaposlovanje nadalje prilagajati ciljem zaposlovalne politike v Evropski uniji. Za doseganje teh ciljev, posebej v interesu Slovenije, se morajo sredstva aktivne politike zaposlovanja prednostno usmeriti v regije z nadpovprečno stopnjo brezposelnosti, v programe in osebe, ki se bodo vključevali v programe in usposabljanje za pridobitev višje stopnje izobrazbe in za ustrezne poklicne kvalifikacije, nadalje k učinkovitejšemu zaposlovanju žensk, mladih, prvih iskalcev zaposlitve in starejših od 55 let. Cilje za aktivno politiko zaposlovanja bo možno doseči le ob ustrezni gospodarski rasti, ki bo omogočala odpiranje novih delovnih mest, zmanjševala regionalne razlike ter zagotavljala ustrezne makroekonomske in fiskalne pogoje za vzpodbujanje novih investicij in podjetništva. Ekonomski strokovnjaki in socialni partnerji so enotnega mnenja, da se mora Slovenija čimprej vključiti v ERM2. Slovenija bo z vstopom v čakalnico - ali kot nekateri pravijo - pripravljavnico za evro sicer izgubila vzvode denarne politike, s katerimi je do sedaj nevtralizirala negativne in notranje šoke v gospodarstvu. Vendar je med drugimi analizami potrebno upoštevati tudi nedavno analizo Evropske unije, ki ugotavlja, da ima Slovenija med vsemi kandidatkami oziroma novimi pristopnicami največji delež evra v svoji gospodarski menjavi s tujino, ne samo z državami evro območja in Unije, ampak tudi z drugimi državami. Torej, gospodarstvo je v velik meri pripravljeno in želi čimprejšnjo uvedbo evra. Na vladni ravni se bodo zmanjšale možnosti neposrednih vladnih državnih pomoči podjetjem. Vstop v EU povečuje nekatere neposredne obveznosti do EU, hkrati pa omogoča črpanje evropskih sredstev na področju kmetijstva, razvoja podeželja, strukturnega prilagajanja, regionalnega razvoja in vzpostavljanja schengenske meje. Pri tem poudarjamo, da mora vlada oziroma ministrstva čim prej zagotoviti vse potrebno za učinkovito črpanje sredstev iz skladov Evropske unije v obdobju 2004 do 2006. To bo tudi vplivalo na udeležbo Slovenije v novi finančni perspektivi 2006 - 2013, pri čemer nas čakajo izjemoma težka in trda pogajanja. Čeprav se tudi v ZLSD zavzemamo za uravnotežen proračun menimo, da se v sedanjih razmerah globalne evropske recesije ne moremo izogniti zmernemu primanjkljaju. Zlasti še, če bo ta in mora biti v funkciji spodbujanja razvoja. Zato mora Republika Slovenja s socialnimi partnerji in drugimi družbenimi akterji, v izogib večjemu finančnemu neravnovesju z ukrepi varčevanja zagotoviti, da preprečimo dolgoročno neravnotežje v javnih financah.To je v veliki meri omogočeno tudi s sprejemom socialnega sporazuma, ki je že prispeval k umiritvi nekaterih najpomembnejših odhodkov proračuna, pa tudi uspešen dogovor v poenotenju plač v javnem sektorju. Naša vključitev v EU bo zahtevala tudi okrepljeneaktivnosti in sredstva na področju kulture. Saj je to predpogoj za ohranjanje in krepitev naše identitete v okviru skupnosti večjih in močnejših evropskih narodov. Ministrstvo za kulturo si je že v dosedanjih aktivnostih in z omejenimi sredstvih prizadevalo zagotoviti predvsem utrjevanje in nadgradnjo že doseženih standardov na področju institucionalne in neinstitucialne umetniške in druge kulturne dejavnosti ter na področju varstva kulturne dediščine z ohranjanjem in razvojem slovenskega jezika, spodbujanjem kulturne raznolikosti, zagotavljanjem dostopnih kulturnih dobrin prebivalstev in dostopnosti pogoja za umetniško in kulturno ustvarjalnost čim večjemu številu ustvarjalcev. Kultura lahko pomembno prispeva k spodbujanju gospodarskega razvoja. Zlasti k razvoju človeških virov, kakovosti življenja, socialni povezanosti in zlasti še k vsestranski mednarodni promociji države in k njeni boljši prepoznavnosti. Naša pripravljenost za uspešno delovanje v Evropski uniji bo zelo odvisna tudi od dobre organiziranosti države in lokalnih skupnosti ter profesionalnosti javne uprave. V preteklem obdobju je bilo opravljenega že veliko dela s sprejemom številnih zakonov, kar se odraža tudi v pozitivni oceni v Poročilu o napredku Republike Slovenije s strani evropske komisije. Ob vseh realiziranih zakonskih projektih ne smemo prezreti tudi številnih drugih opravljenih nalog in aktivnosti za izboljšanje kakovosti dela javne uprave po evropskih standardih, vključno z dostopnostjo, hitrostjo dela uprave in človeškim obrazom te uprave. Sedaj nas čakajo še pomembne naloge za izvedbo schengenske meje, kjer potekajo aktivnosti že nekaj let. Potrebnih bo še kar precej sredstev in naporov za dosedanje potrebnih standardov varovanja meje, kot jih pričakuje Evropska unija. Ena pomembnih nalog - in s tem zaključujem - pri kateri precej kasnimo in ki je pomembna zlasti za skladnejši regionalni razvoj ter za uspešno delovanje v Evropski uniji [[posebej mislim na čezmejno sodelovanje in medregionalno sodelovanje]] je čimprejšnja regionalna organiziranost pokrajin. Zelo upamo, da pomeni včerajšnja odločitev ustavne komisije končno zeleno luč za pospešitev uresničitve tega pomembnega projekta, tudi v kontekstu skorajšnjega vstopa v Evropsko unijo, kjer igrajo regije tudi po predlogu nove evropske ustave vse pomembnejšo vlogo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke mladih Slovenije bo predstavil gospod Igor Štemberger. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! V državnem zboru se s proračunom za posamezno leto ukvarjamo kar tri- do štirikrat. Toliko opevana novost, ki smo jo uvedli pred parimi leti, očitno ne daje pozitivnega učinka. Ti postopki celo zamegljujejo celotno stanje načrtovanja in pregleda na področju financ. Ob vseh spremembah in rebalansih ni več jasno, koliko sredstev je namenjenih za katero ministrstvo, še manj, koliko jih je namenjenih za posamezen projekt. Tako vsako leto sprejmemo proračun za dve leti vnaprej, ga naslednje leto spet spreminjamo, v letu izvajanja pa še enkrat do dvakrat popravljamo. Ni mi jasno, kaj naj bi bile prednosti takega početja. Nobena napoved vlade o odhodkih in prihodkih za dve leti vnaprej ne drži. Vlada se sicer zgovarja na nestabilno mednarodno gospodarstvo in situacijo v svetu. Zakaj je še smiselno oblikovati proračune za dve leti vnaprej, če je potem večina postavk deležna sprememb in popravkov. Vendar se vlada dvoletnim proračunom prav gotovo ne bo odrekla. Še posebej ne sedaj,ko je pred vrati predvolilno leto, kajti prav sprejem proračuna za dve leti vnaprej omogoča vladi rezervacijo sredstev za projekte, ki jih želi izvesti, čeprav je to poseganje že v pristojnosti prihodnje, povolilne vlade, ki pa še ne vemo, kakšna bo. Lahko se zdaj opravijo javni razpisi, sklenejo pogodbe z izvajalci, skratka vlada lahko porabi denar, ne samo za leto, ki prihaja, ampak še za leto vnaprej. Tako bomo drugo leto dobili novo vlado, ki bo imela v letu 2005 praktično zavezane roke, saj bodo vsi glavni projekti že v teku izvajanj in denar že rezerviran. In to je zdaj v predvolilnem letu obljub še kako pomembno. Pravzaprav je to izrednega pomena. Predstavniki koalicijskih strank bodo lahko po Sloveniji mahali s projekti in sredstvi, ki so jih zanje namenili. Tako imamo zdaj pred seboj spremembe proračuna za leto 2004, torej za proračun, ki smo ga lansko leto sprejeli, seveda na bistveno višjih predpostavkah gospodarske rasti, kot je ta, s katero se srečujemo danes. Iz jesenskega poročila Umar-ja lahko preberemo, da je trenutno napovedana gospodarska rast za naslednje leto le še 3,6%, kar je seveda bistveno manj od 4,1, ki je bila upoštevana lani ob pripravi in sprejetju proračuna. Tudi letošnja gospodarska rast, naj bi bila po zadnjih napovedih le še 2,6, kar je še manj od tiste najbolj pesimistične lanske napovedi, ki je bila 2,7. Glede na trend, ki se kaže v svetu, kjer je oživljanje svetovnega gospodarstva, bistveno počasnejša od pričakovanega, se je bati, da tudi ta ocena ni realna in potem se bomo naslednje leto zopet lotevali popravkov tega proračuna. Za doseganje in ohranjevanje takega gospodarskega napredka je potrebno imeti inovativna in prilagodljiva podjetja, še posebej zdaj ob prehodu na skupni evropski trg. Dejstvo je, da so slovenska podjetja predvsem v tekstilni, usnjarski, čevljarski in vseh ostalih delovno intenzivnih panogah, prepuščena iznajdljivosti njihovih menedžerjev. Tako so nekdaj paradni konji slovenskega gospodarstva postali le kooperanti za velika evropska podjetja. V Muri na primer kar 80% proizvodnje sestavljajo izdelavni posli za evropske blagovne znamke. Ko naši delavci izdelujejo izdelke za evropska podjetja, namesto da bi razvijali svoje blagovne znamke. Tam se zgodi, da ta podjetja svoje predelovalne posle selijo na Kitajsko in ostale azijske države z nizkimi delovnimi stroški. Tu pa ostajajo tisoči delavcev brez dela in slovenska podjetja brez strategije, kako naprej. Tam seveda nastopi država, ki rešuje take okorele velikane z milijardnimi državnimi pomočmi, ki najpogosteje agonijo teh delavcev in podjetij le preložijo za nekaj mesecev. Tu se najbolj vidi zgrešena investicijska politika države v preteklosti in vlade v zadnjem desetletju, ko bi morala država nekoč velikanom slovenske industrije pomagati do strateških tujih partnerjev in programov in pri oblikovanju ter pripravi na nove gospodarske razmere. Potem bi bila ta podjetja sedaj ekonomsko in izvozno veliko močnejša. Sedaj pa se moramo soočati s propadanjem podjetij in z osipom zaposlenih. S takim gospodarstvom bomo težko dosegli želene odstotke gospodarske rasti. Pri predstavitvi sprememb proračuna za leto 2004 in proračuna za leto 2005 smo od predsednika vlade lahko slišali laskave številke, ki so v proračunih namenjene za gospodarske dejavnosti. V letu 2004 najbi se sredstva povečala za 35% in so namenjena predvsem za programe povečevanja konkurenčnosti, prestrukturiranje podjetij in spodbujanje razvoja malega gospodarstva. Sliši se skoraj prelepo, vendar žal menimo, da bo to le zvonenje po toči. Tista podjetja ki so hotela preživeti so se že morala preoblikovati, če so hotela ostati konkurenčna na evropskih in svetovnih trgih in ohranjati oziroma povečevati svoj tržni delež. Pomoči države so potrebna predvsem podjetja, ki ne želijo več preživeti le iz dneva v dan, temveč vidijo svoje uspehe predvsem v novih izdelkih, ki bodo edino lahko preprečili, da jih tuja konkurenca ne bo poskušala izrinit iz tega ali onega trga. V prihodnjih dveh letih naj bi se gospodarska ras višala predvsem zaradi povečanega zasebnega povpraševanja prebivalstva in pa zaradi investicij v stanovanjsko izgradnjo. V naslednjih dveh letih se pričakuje povečano povpraševanje po stanovanjih, hišah in ostalih stanovanjskih objektih, zaradi sprostitev sredstev iz sheme stanovanjskega sklada. Ta sredstva in sredstva, ki jih država namenja investicijam v avtoceste, bodo v večji meri, če lahko tako rečem, kriva za nekoliko večjo gospodarsko rast. Med tem ko na drugi strani izvozni koeficienti padajo. Izvoz ne dosega pričakovanj ne na zahodno evropskem trgu, ne na trgih vzhodne in jugovzhodne Evrope. In ta trend naj bi se nadaljeval tudi po letu 2004. S slovenskim vstopom v Evropsko unijo bomo pač postali le ena od evropskih držav in za nas bodo veljali enaki pogoji, kot za vse države članice Evropske unije. S tem bomo izgubili tiste prednosti, ki smo jih imeli v preteklosti do trgov vzhodne in jugovzhodne Evrope. Proračun za leto 2004 je pomemben še zaradi enega razloga in sicer vključitve Slovenije v Evropsko unijo. Slovenija naj bi prihodnje leto prispevala v evropsko blagajno 45 milijard tolarjev, pričakuje pa jih več ko 80. Leta 2005 pa naj bi vplačali 76 milijard, dobili pa kar 103 milijarde. Torej, naj bi bili ena od tako imenovanih držav neto prejemnic. To se sicer zelo lepo sliši, a ob tem jepotrebno poudariti, da teh 80 milijard naslednje leto in 103 milijarde v letu 2005 ni kar samoumevnih. Potrebno jih bo črpati iz evropskega proračuna in nismo prepričani, da bo vlada Republike Slovenije sposobna pridobiti vsa ta razpoložljiva sredstva. Vlada pravi, da je strah, da bi bila Slovenija pri črpanju evropskega denarja neučinkovita neupravičen in je med prihodke proračuna leta 2004 vpisala vseh 80 milijard domnevnega evropskega denarja. Temu so primerno oblikovani tudi odhodki, vendar se bojimo, da bomo odhodke uresničili v celoti, prihodkov pa ne. Ali se bomo tedaj spet posluževali izhoda v sili, kot že leta doslej in povečali zadolževanje ali pa bomo to elegantno rešili z novim rebalansom. Naslednje leto bo po napovedih vlade primanjkljaj znašal 1,5%, leta 2005 že 1,7% BDP-ja. Letos je sicer vladi uspevalo obdržati primanjkljaj pod odstotkom BDP-ja, sedaj pa ji to ne uspeva več. Iz podatkov lahko razberemo, da je del primanjkljaja cikličnega in ga bo, ko bo gospodarstvo v razcvetu, lažje zmanjševati. To naj bi se zgodilo šele po letu 2005. Glede na to, da se napovedi gospodarske rasti že nekaj let popravljajo le v negativno smer in glede na trenutne svetovne gospodarske razmere, razcveta kmalu tudi ni pričakovati. Zato so te napovedi še preveč nezanesljive, da bi lahko na njih gradili upanje v znatnejše povečanje prihodkov v bodoče. In vsak ekonomist ve, da se ciklični primanjkljaj, kolikor se ga v kratkem obdobju ne začne zniževati, spremeni v strukturnega. Na kakšnih majavih nogah je proračun za leto 2005, lahko sklepamo tudi iz obljub vlade po ohranitvi reforme davčne in zdravstvene politike. Kako lahko danes potrdimo nek proračun, če ne moremo vedeti na kakšen način bomo dosegli načrtovane dohodke. Napovedana zdravstvena reforma bi korenito zamajala tudi odhodkovno stran proračuna, saj so prihodki zaradi negotovih svetovnih razmer tako ali tako bolj v zraku. Tudi če je vlada pri pripravi proračuna upoštevala zdravstveno reformo, so drugo leto volitve, ko se karte ponovno premešajo in do sprejetja bele knjige mogoče niti ne bo prišlo. Poleg tega se napoveduje celovita davčna reforma, ko naj bi se korenito spremenilo kar nekaj zakonov z davčnega področja. Davki so eden od glavnih virov državnega proračuna, zato ni jasno, kako je lahko vlada pripravila proračun na podlagi zakonov, ki še niso sprejeti in se zanje niti ne ve, če bodo in kdaj bodo. To samo potrjuje našo ugotovitev, da je sprejemanje dvoletnih proračunov čisto zameglevanje javnih financ in omogoča izigravanje in izrabljanje proračunskihpostavk. Zaradi povedanega spremembe proračuna za leto 2004 in proračuna za leto 2005 v stranki Mladih Slovenije ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Slišali smo stališča poslanskih skupin. Sedaj pa bomo prešli na razpravo poslank in poslancev o 1. točki dnevnega reda, to je o predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2004. Proceduralni predlog. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa gospa podpredsednica. Vodstvu državnega zbora se zahvaljujem, ker mi je vendarle dovolilo, da sem prej prekoračil odmerjeni čas, ki sem si ga sam izbral. Opozarjam pa na dejstvo, da je v državnem zboru ni urejena prevajalska služba, tako kot je predvideno s poslovnikom. Posebej še poudarjam, da dejstvo, da je ne uporabljamo - jaz je ne uporabljam že trinajsto leto - prihranilo tej državi verjetno nekaj desetkrat več denarja kolikor je predlaganih amandmajev na postavke za narodni skupnosti s strani komisije za narodne skupnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Battelli. Sedaj bomo torej razpravljali o posameznih delih predloga sprememb državnega proračuna in vloženih amandmajih. Kot posamezni del je šteti splošni del, posebni del in načrt razvojnih programov. Sedaj najprej prehajamo na obravnavo splošnega dela predloga sprememb proračuna. Želi kdo besedo? Gospod Vizjak, izvolite.
Hvala lepa. Seveda bi se rad dotaknil splošnega dela proračuna, kajti želel bi opozoriti, čeprav vem, da ne bo nič pomagalo, kakor tudi ni doslej, na kronično ponavljajočo se zgodbo proračuna, tako te države kot verjetno številnih drugih proračunov. To je, da imamo celo kopico prepotrebnih projektov za izvesti in čedalje večji del fiksnega proračuna. Imamo pa tudi velike, velike probleme, kako odhodke te države na nek način pokriti s prihodki, še posebej v primeru, če se tudi prihodkovna stran ne povečuje, temveč se zmanjšuje oziroma upada. In takrat nastane težave, kako poravnati te prihodke z odhodki, s tem da ne izpademo sprevisokim primanjkljajem. In seveda vlada tu ponavlja zgodbo, na katero je bilo že opozorjeno, da dejansko prenapihuje nekatere prihodke, za katere že zdaj ve, da jih ne bo moč realizirati in po drugi strani podcenjuje odhodke. In zelo žalostno je v strukturi odhodkov tudi to, da se ta fiksni del odhodkov iz leta v leto povečuje. Vlada sicer poudarja, da je kljub temu cela kopica investicij in investicijskih odhodkov, ki pa jih potem ne realizira v dani višini, temveč jih realizira v višini pod 80%. Problem je torej v tem, da je slika, ki jo prikazujemo s proračunom eno, da pa je tisto, kar počnemo s popravki in potem ugotavljamo v zaključnih računih, nekaj povsem drugega. Naravno in logično je sicer, da vlada deluje optimistično, da želi prikazati tako koalicijskim partnerkam kot tudi ljudem, da je država razvojno naravnana, žal pa se potem vedno, ko gledamo in vidimo gole številke, izkaže drugače. Mislim, da to velja opozoriti predvsem zaradi tega, ker tako iz tega proračuna kot iz proračuna za leto 2005 ne izhaja pravzaprav ničesar, kar bi strukturno spremenilo našo sliko oziroma podobo naše države v prihodnje. Prepričan sem, da če bomo nadaljevali s tako politiko, predvsem na gospodarskem področju, nikakor ne bomo mogli iti v smeri, kot jo vlada deklarativno zagovarja, se pravi, v smeri večjega tehnološkega razvoja, v smeri povečevanja spodbud malim in srednjim podjetjem ter povečevanja konkurenčnosti slovenskih podjetij. Prepričan sem, da ob nekaterih kozmetičnih popravkih odstotka gor ali dol se teh ciljev ne da doseči. Gospodarska situacija v Sloveniji je vse prej kot spodbudna. Slovenska industrijska proizvodnja je v devetih mesecih letos višja le za 0,2%, kljub temu so zaloge večje za 4,2%. Realna rast izvoza je večja le za 2,2% glede na enako obdobjelani, pri tem je izvoz v države Evropske skupnosti višji le za 0,5%. Rast uvoza je na relativno visoki ravni na 5,5%. Cenovno in stroškovna konkurenca slovenskih predelovalnih dejavnosti se še naprej poslabšuje, zmanjšujeta se proizvodnja v tekstilni industriji ter v proizvodnji usnja in usnjenih izdelkov. Skupna zaposlenost, merjena z ekvivalentom polnega delovnega časa se je letos prvič po štiriletnem obdobju rasti zmanjšala, število formalno delovno aktivnih se tudi zmanjšuje. Mislim, da so ti kazalci in še marsikateri en pomemben alarm in signal vladi, da strukturno poseže v odhodkovni del proračuna in seveda da izvede tiste reforme, ki jih je napovedovala že v koalicijski pogodbi in za katere ima verjetno tudi minister za finance marsikateri siv las več. Na primer davčno reformo, katere cilj je bil predvsem zmanjševanje obdavčitve dela in povečevanje obdavčitve kapitala. Žal je vlada in seveda vladajoča liberalna demokracija to napovedovala že kar nekaj časa. Kljub večini, ki jo ima ta koalicija v tem parlamentu, se dogovorjenih rokov ne drži. Zato mislim in sem prepričan, da vlada v bistvu ni sposobna spraviti skozi parlament in v življenje tisto, a nenazadnje sama poudarja, da je potrebno storiti. Mislim, da je to zelo pomembna ugotovitev pred prihajajočimi volitvami, da torej vlada, ni napravila izpita. Ni napravila z zadostno oceno tistega, kar si je sama zadala na začetku in kar sama piše v proračunskih memorandumih, kar sama piše v strategijah gospodarskega razvoja in tudi sama javno zagovarja. Nivideti, žal, ni videti volje vlade, da bi šla strukturno po tem najpomembnejšem finančnem dokumentu v smeri dejansko spodbijanja tehnološkega razvoja. Poglejte, samo en primer vam bom povedal, kar je sramota, sramota za slovensko vlado. Pred nekaj dnevi, pred enim tednom smo v Krškem odpirali izjemno pomembne investicije v tehnološko posodobitev proizvodnje papirja ter lesovine, v ekološko posodobitev tovarne, kjer je v zadnjem obdobju bila investicija v višini 120 milijonov evrov. To je največji investicijski projekt v Sloveniji poleg avtocest. Niti državnega sekretarja s strani vlade ni bilo, kaj šele ministra ali predsednika vlade. Za tako pomembno investicijo, katere otvoritev je bila, naši vladni predstavniki niso našli časa. To je odnos gospodarstva, to je odnos slovenske vlade do gospodarstva in do podjetij, ki se trudijo vlagati v posodobitev v tehnologijo in okolje. Poslali so državnega podsekretarja, hvala bogu, da je prišel, ampak mislim, da je to tudi simbolen pokazatelj, kako gleda slovenska vlada na pomembne investicije tujcev v tem primeru in tudi države v ekologijo, v tehnološko posodobitev. Mislim, da je žal videti, da je tej vladi beseda eno, dejanje drugo. In strukturnih sprememb, ki bi govorile dejansko v obrnjenem trendu te države v smislu tehnološkega razvoja, tu ni. Sam bom podprl vsak proračun, ki bo obetal in ki bo kazal na to, da se bo v slovenskem gospodarstvu nekaj preobrnilo drugače. Žal vlaganje v tehnološki razvoj in povečano konkurenčnost ne veje v tej meri, da bi se kaj zgodilo Verjamem, da če govorimo o procentih se to lepo sliši, ko pa govorimo o absolutnih številkah pa vemo, da si niti pol slovenskih podjetij s tem denarjem ne more kaj prida pomagati. Skratka, sam seveda ne bom podprl tega proračuna, predvsem zaradi tega, ker ohranja trend, ki ni dober. To je neboleč trend, ki ohranja nek status quo, ki pelje sicer naprej, ne pelje pa zadosti hitro, da bomo dohiteli razvite ali pa povprečno razvite v družini evropskih držav, komor, seveda, želimo in kadar nenazadnje naslednjeleto tudi gremo. Seveda, nekatere sklepe vlade podpiramo, predvsem podpiramo dokaj ambiciozen načrt prevzema evra. Seveda pa ne moremo podpirati ohranjanja takih strukturnih značilnosti proračuna kot veje iz tega. Takega sistema precenjevanja prihodkov inpodcenjevanja odhodkov seveda ne moremo podpreti. Torej konstantno prisotnega in ponavljajočega se javnega dolga in primanjkljaja, katerega je nenazadnje sedanji predsednik vlade na hearingu opozoril in povedal, da bo že proti koncu mandata tu suficid terda ne bo več deficita. Danes vidimo, da je ta napoved zopet za dve, tri leta naprej in tako bo verjetno zopet čez dve leti. Mislim, da je vlada, čeprav ji načeljuje Liberalna demokracija, v tem premalo odločna in želi premalo resno poseči v strukturo proračuna.
Hvala lepa. Dovolite, da vam povem kako boste po vrsti lahko govorili: gospod Rokavec, Kelemina, Peče in dr. Bajuk. Besedo ima gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Spoštovane predstavnice in predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Na kratko bi se dotaknil, z nekaterih vidikov, predloga spremembe proračuna za leto 2004. Namreč, iz gradiva je jasno razvidno, da se bodo prihodki povečali za 55 milijard, odhodki pa za 89 milijard. Se pravi, da se bo proračunski primanjkljaj v letu 2004 povečal za 34 milijard. To je eno od vprašanj, ki so sigurno na mestu. Namreč, pri spremembah proračuna bi verjetno veljalo izhajati iz dejstva, da se spremeni samo na postavki ustvarjenih prihodkov in tudi odhodkov in to je prvo vprašanje in dilema, ki je pred menoj. Drugo pa so vprašanja prihodkov. Prihodki, ki so planirani, so planirani predvsem iz skladov oziroma namenskih sredstev, ki bodo prišla iz Evropske unije, se pravi, evropski denar. Tu pa se je treba vprašati, ali so vse institucije v državi, vključno z ministrstvi in na nižji ravni, sposobne in usposobljene, da bodo planirana sredstva dejansko v prihodnjem letu že prišla v načrtovanih višinah tudi v našo državo. Menim, da je tu zelo velika odgovornost. Odgovornost zato, ker prihajamo v predvolilno leto, kjer bo ta državni zbor dejansko samo do počitnic lahko sprejemal odločitve. Lahko tudi še potem, seveda, če bi bile kakršnekoli spremenjene okoliščine. Se pravi, zelo odgovorna naloga predlagateljev, da bo tudi prihodkovna raven lahko v tem smislu tudi v tej višini realizirana. Drugo vprašanje, ki se mi pri tem zastavlja, je pa vprašanje realizacije letošnjega proračuna. Namreč, zakaj to poudarjam? Poudarjam na podlagi že zelo stare prakse, da se skorajda vsako leto ob koncu leta približno 20 milijard neplačanih računov premakne v izplačilo v naslednje leto. Če se bo to zgodilo tudi letos, bo že v samem startu v letu 2004 postal proračun v izvedbenem delu do neke mere invaliden. In tudi na to vprašanje, ki se iz leta v leto ponavlja in ki je dejansko zelo pomembno vprašanje in ga najbolj producira prav resorno ministrstvo za finance do svojih proračunskih uporabnikov, bi želel odgovor v tem smislu, kako smo pripravljeni z realizacijoletošnjega proračuna. Da ne bomo spet dodatno obremenili postavk v letu 2004, po drugi strani pa že onemogočali realizacijo nekaterih postavk prav s to novo obremenitvijo, ki je stalnica v proračunskem poslovanju naše države. Naslednje vprašanje, ki bi se ga dotaknil, pa je - seveda tu pozdravljam zelo veliko delo, ki je bilo opravljeno s strani ministra za finance na področju deindeksacije, vsaj v nekem delu. Menim, da to je napredek, ki mu je treba dati posebno priznanje. Seveda pa tu menim, da smo se ustavili na pol poti, da še vedno nismo, predvsem kar se tiče državne uprave, uredili vsega. Namreč, tu lahko ustvarimo največ rezerv. Ne moremo iskati rezerv v krčenju investicijskih postavk, ker to predstavlja tisto osnovo za razvoj. Tu pa menim, da bi morali biti zelo občutljivi, tudi do nekaterih projektov, ki jih napovedujemo. Pomembno je, da je včeraj ustavna komisija ponovno dela zeleno luč za uvedbo pokrajin. Vendar se postavlja odgovornost pred državo, da ne bo za tem projektom, ki bo verjetno stopil v veljavo, če ne v prihodnjem letu pa v letu 2005, sproduciralo po nepotrebnem nove finančne obremenitve. To je velika naloga, tako na finančnem področju, kadrovskem in postopkovnem, kako bodo pokrajine zaživele. In nenazadnje, v nadaljevanju se bomo sigurno srečali z zelo pomembnim amandmajem, ki ga je včeraj sprejel odbor za finance in monetarno politiko, ki se nanaša na vprašanje občin. Iz leta v leto občinam ta državni zbor nalaga nove pristojnosti, nove naloge, vendar za to država ne nameni dodatnihfinančnih sredstev. In tukaj menim, da je potrebno storiti vsaj minimalen korak - o tem bomo govorili še potem pozneje - v tej smeri, da se občinam vsaj delno nadomesti veliko večji izpad, ki je bil v teh letih dosežen vsaj v letu 2004. Toliko na kratko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vprašanja vam bo odgovorila državna sekretarka v ministrstvu za finance, gospa Helena Kamnar. Izvolite. Pa, da se lahko javi k besedi tudi sproti.
Hvala lepa. Morda najprej glede prihodkov, odhodkov in primanjkljaja. Mi smo že lansko leto, ko smo predlog proračuna za leto 2004 predložili državnemu zboru, posebej povedali, da proračun ne vključuje ne na prihodkovni ne na odhodkovni strani sredstev, ki so povezane s proračunomEvropske unije. Kot posledica te vključitve, na prihodkih in na odhodkih, sredstev povezanih z evropskim proračunom, se seveda skupni obseg proračuna zvišuje. Res je, da so prihodki iz naslova Evropske unije povečani za 88 milijard in da s tem vlada prevzema veliko tveganje ali bo sposobna vsa ta sredstva pravočasno tudi počrpati in izvesti nekatere programe, ki so v proračunu postavljeni. Na drugi strani je res tudi to, da je vlada z inštrumenti, ki jih je ogradila v zakon za izvrševanje proračuna, skušala narediti sistem na tem področju tako gibljiv, da se lahko pravice porabe premeščajo brez omejitev iz enega proračunskega uporabnika na drugega, iz enega projekta na drugega, tako da bi lahko hitro tekel tisti projekt, ki je pripravljen do take mere, da se lahko maksimalno počrpajo sredstva na tem delu. Tudi z implementacijskimi strukturami mislim, da smo v zadnjem letu naredili zelo veliko, da bi bilo moč počrpati ta sredstva. Včeraj je potekala razprava tudi na odboru za finance v povezavi z močjo občine kjer se bo velik del, zlasti projektov, ki so povezani s kohezijskim in strukturnimi skladi dogajal, kako graditi posamezne elemente, ki bi tudi občinam omogočali, da bi lahko bolje izkoristili ta sredstva evropskega proračuna. V proračun sta vgrajena kar inštrumenta, ki bosta to pripomogla. Enega pa smo že včeraj na odboru za finance dogradili oziroma dopolnili, ki mislim, da je tudi pomemben in bo pripomogel k temu. Glede primanjkljaja oziroma povečanja primanjkljaja, si je tudi vlada in pred tem že ministrstvo za finance prizadevala, da bi ta primanjkljaj ne narastel, da bi ga ohranili na ravni prvotno sprejetega proračuna. Vendar je bilo treba pretehtati, ali odpraviti iz proračuna inštrumente ali pa programe, ki bi lahko pospeševali gospodarsko rast in s tem zagotovili vse skupaj na boljši ravni, obenem pa ne povzročiti dodatne brezposelnosti in podobnih negativnih učinkov, ali pa zmanjšati tiste odhodke proračuna, ki jih je pravzaprav brez zakonskih predlogov moč zmanjšati. Vlada se je odločila za srednjo pot in posledica tega je zvišan primanjkljaj. V veste, da je struktura državnega proračuna, ki je nastala tudi kot posledica številnih zakonov z tega parlamenta takšna, da je zelo nefleksibilna. Veliko proračunskih izdatkov je zelo jasno definirano spravicami. V koalicijskih razpravah, ki so se dogajale in tudi vladi je bila ocena, da ni možno zmanjšati nekaterih pravic, s katerimi bi lahko pripomogli k zmanjšanju proračunskega primanjkljaja. Torej, ostajajo programi na področju državnih pomoči, ki neposredno vplivajo na pospeševanje konkurenčnosti gospodarstva in tehnološkega razvoja, za katerega ravnokar ocenjujete, da tudi ni dovolj izpostavljen in ostajajo seveda investicije. Glede realizacije proračuna letošnjega leta. Letošnje leto, mislim, da je bilo že nekajkrat tudi v tem državnem zboru povedano, če ne drugače ob obravnavi spremembe zakona o izvrševanju proračuna za leto 2003, je povsem drugačno od zadnjih dveh let. Prihodki se bodo v proračunu realizirali v večjem obsegu od načrtovanih in zaradi tega ni nobenih razlogov za omejevanje izplačila nastalih računov. Tako da zaradi tega prenesenih računov, neplačanih računov v prihodnjem letu ne bo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Kelemino. Izvolite.
Hvala lepa, Spoštovana podpredsednica, spoštovani vsi skupaj, tudi predstavniki vlade, se razume! Temeljno sporočilo vlade, se pravi tako predsednika vlade, gospoda Ropa, kot tudi ministra za finance, tudi danes, pa tudi na odborih je bilo kot sem ga jaz razumel iz vseh teh razprav, da za leto 2004 in pa tudi seveda za naprej ali pa tudi na splošno še daleč naprej, torej da ni več denarja in da ga bo vedno manj in da ga ni možno še kje vzeti oziroma prerasporediti, od tega kar je seveda zdaj bilo v prihodkih zajeto. To je moje temeljno sporočilo, ki sem ga seveda iz tega razbral. To pa v bistvu pomeni, da vsi tisti, ki so danes v podrejenem položaju glede financiranja, nezadostnega financiranja in tako naprej, v bodoče ne morejo pričakovati nikakršnega izboljšanja na tem področju, kvečjemu še poslabšanja. Zdaj se pa seveda človek ob vsem tem vpraša najprej kdo je dejansko glavni krivec za takšno stanje na finančnem področju v državi Sloveniji, kdo je slovenske finance spravil na kolena. In seveda zelo enostavno, hitro dobimo odgovor, če pogledamo malo nazaj, ko so bili tu predvsem gospod Drnovšek s svojo dolgoletno politiko kot predsednik Vlade, gospod Gaspari kar precej časa, po moji oceni pa je največ k temu prispeval gospod Rop, sedanji predsednik vlade. Nekoč kot državni sekretar, potem pa predvsem kot minister za delo v prejšnji vladi, kjer je prav gotovo s svojo zgrešeno pokojninsko reformo povzročil Sloveniji ogromno škodo, ki zaradi zgrešene pokojninske reforme znaša že blizu 300 milijard tolarjev. To so takšne številke, da bi mi za ta denar lahko zgradili še dve Slovenije, če bi bilo potrebno, če bi ga vložili v investicijsko vzdrževanje oziroma v investicije. Potem pa tudi kot minister za finance, kjer je z neizmernim potorošništvom prispeval k temu, da smo se zakreditirali in da dejansko skoraj ne moremo več jemati mednarodnih kreditov za nujne investicije na vseh področjih in pa danes še dodatno kot predsednik vlade z neustrezno politiko. Kajti ugotavljam iz govora predsednika vlade ob predstavitvi proračuna za leto 2004 oziroma mnenja k proračunu 2004, da enostavno ni opredelil nobene prave prioritete. V vseh prioritetah o katerih je govoril jih je opredelil tako na splošno, da bi pa ocenil pod številko ena je največja prioritetata, dva ta, tri, štiri, pet, ne, vse prioritete so izredno pomembne oziroma sploh jih ni navedel katere so te. Govori o evropski skupnosti, približevanju evropskem proračunu, monetarni politiki in tako naprej, skratka vse zmeče v en koš, prioritete pa ni.In ni čudno, da potem v državnem proračunu ni denarja za tiste najnujnejše projekte, za investicijske vložke, ki so edini, ki lahko potegnejo ta voz gospodarskega razvoja, o katerem toliko govorimo in o blaginji naroda, ki iz tega nekako sledi. Osebno ugotavljam in to sem že večkrat povedal - samo kaj, ko nihče ne posluša, nihče tega niti nima časa poslušati, kaj šele, da bi upošteval - je to, da je obstoječi sistem, ki pri nas vlada, nujno reorganizirati, tako na nivoju vlade, kot tudi na ravni državnega zbora. To je najpomembnejša stvar, gospe in gospodje, pa o tem sploh nihče ne razmišlja. Namreč, za kaj gre? Poleg tega, da oblast oziroma vlada, nima nobenih pravih prioritet po vrstnem redu, številka 1, 2, 3. Tudi državni zbor kot institucija, ki je odgovorna za popolnoma vse, kar se v tej državi dogaja. Državni zbor je tista institucija, ki lahko predlaga in sprejme zakone. Kje pa piše, da mora zakone predlagati vlada? Kje pa! Državni zbor sam oziroma poslanci jih lahko predlagajo in potem tudi sprejmejo In sprejmejo takšne usmeritve, takšno politiko in takšne prioritete, ki jih mora izvršna oblast izvajati. Pa tudi sodni sistem jih mora izvajati, če jih državni zbor sprejme. Oblast ljudstva je v tej hiši, vendar je očitno ni čutiti. Državni zbor ni usposobljen, mogoče niti ni sposoben ali noče ugotoviti dejanskega stanja na različnih področjih, gospodarskega, družbenega in finančnega življenja v tej državi in noče ukrepati. Nima programskih prioritet. Pokažite mi en ključen programski dokument, ki ga ima državni zbor na tem področju! Ga nima. Ga nima. Politične stranke vsaka po svoje nekaj kombinirajo, vsak poslanec dela nekaj po svoje, nekaj poskuša narediti - skupne organizacije, skupnega programa pa nimamo. Pa imamo zdaj po novem vodstvo državnega zbora, predsednik, podpredsednike, imamo zdaj nek zelo specialen kolegij, zelo razvpit in tako naprej, ki odloča o vseh pomembnih zadevah, nimamo pa enega skupnega strateškega dokumenta, kaj je za to državo pomembno in kako bomo to državo vodili naprej. Nimamo, lepo vas prosim! In to bi morali najprej postaviti. Ko se parlament na novo ustanovi, bi si moral zastaviti svoje strateške cilje, kaj bo v svojem štiriletnem mandatnem obdobju naredil. Pa tega ne naredimo. Zakaj ne? Vprašajte se! Vprašajte se potem, kdo sedi v državnem zboru. Skratka, mislim, da je kritika popolnoma upravičena na tem področju in upam, da se bo kaj premaknilo. Dobro, minister je pač povedal, da je pred poslanci odgovorna odločitev. Vendar se sprašujem in se temu skoraj moram smejati, da ne finančni minister ne predsednik vlade, niti posamezni ministri ne vedo, kaj se v posameznih postavkah proračuna, recimo, za leto 2004 skriva. Kaj vse je predvideno, ne ve nihče, kaj šele, da bi to vedelo vodstvo državnega zbora ali pa da bi vedele posamezne poslanske skupine ali pa posamezni poslanci. Saj dejansko je nemogoče, ampak kljub temu mislim, da bi se dalo marsikaj narediti na tem področju. Ta odgovorna odločitev, ki jo bodo danes poslanske in poslanci sprejeli je ena igra, da tako povem, ker bodo sprejeli nekaj, za kar v bistvu ne bodo vedeli, kaj sprejemajo in ne bodo sprejemali tistih nujnih prioritet, ki bi jih seveda morali sprejeti. Jaz se strinjam s tem, da moramo v globalu razmišljati o nekih makrofiskalnih, makroekonomskih, makrogospodarskih, če hočete, makrofinančnih kazalcih in drugih vidikih in jih moramo upoštevati. Kot tudi pri globalnem proračunu, kot celoti vidik inflacije proračunskega primanjkljaja, zadolževanje itd. Ti elementi so sami po sebi umevni, biti morajo v okviru nekih mednarodnih kazalcev oziroma smernic, ki so že bile sprejete, to je samo po sebi umevno in k temu moramo težiti tako ali tako. Zelo je pomembno, da vemo, kje smo v globalu, kje smo v prihodkih. Ni rečeno in ni ugotovljeno kljub tem ugotovljenim, prihodkom, da država oziroma oblast, kot največje podjetje v tej državi, ki ima v svoji lasti tudi ogromno lastnino, ogromno kapitala, od bank, zavarovalnic, gospodarskih subjektov, javnih podjetij itd., da ne bi mogla s svojim gospodarnim ravnanjem, pravim, zelo gospodarnem ravnanjem, še kaj več zaslužiti, kot dejansko zaslužimo. Ampak, ne zaslužimo na globalni ravni, zaradi tega, ker je država izredno slab gospodar in nima ustreznih politik na posameznih področij, kjer bi resnično ugotovili, kakšno je dejansko stanje v sami domovini, naši bližnji in širši okolici in kako usmeriti naše napore v to, da bi lahko čimveč iztržili. Naj povem, samo en primer, recimo, primer v elektrogospodarstvo. Recimo, Eles. Imamo podjetje, ki bi moralo skrbeti za to, da bi znalo našo notranjo energijo, sposobnosti in resurse, ki jih imamo na razpolago, pravilno usmeriti tudi v našem sosedstvu, na našo evropsko skupnost in znalo na tem področju nekaj tržiti. Mi smo na tem področju v preteklih letih zgubili desetine milijard tolarjev in zaradi neustrezne politike bomo tudi v prihodnje še veliko zgubili. Poglejte, kaj sedaj piše v medijih. Sedaj ugotavljajo, da imamo izredno velike primanjkljaje na področju elektroenergetike, da smo izredno deficitarna država glede proizvodnje električne energije, torej smo nujno vezani na uvoz. Nacionalni program celo ugotavlja, da bo tega uvoza približno 25% in nismo v tem obdobju - te podatke so prav gotovo vsi poznali, saj so sami doktorji, magistri, znanstveniki - in bi lahko znali zagotoviti Sloveniji zadostne količine električne energije, da ne bi bili neto uvozniki. In sedajle napovedujejo, da bomo drugo leto in naslednja leta morali povečati zaradi uvoza ceno električne energije za 10, 20, mogoče celo še več odstotkov. Jaz upam, da se to ne bo zgodilo, pa vendar bi lahko te neizmerne možnosti naša država izkoristila. Sedaj so nam sosednje države, od Hrvaške, Madžarske, Italije, Avstrije, zaprle popolnoma ves prostor na tem področju. Mi pa smo postali neto uvozniki in bomo lepo iz Hrvaške, ker nismo znali prenosnega omrežja izgraditi pravočasno, lepo plačevali visoko ceno električne energije. Desetine milijard bi se dalo na tem področju iztržiti, če bi imeli pravilno strategijo, če bi imeli pravilno politiko. In taka situacija je na različnih področjih. Dejstvo je, da enostavno oblast ni sposobna gledati najširših nacionalnih interesov za zagotavljanje čim večjih možnosti prihodkov države kot celote. To je definitivno. To je definitivno. Marsikje bi se dalo prislužiti še veliko dodatnega kapitala, dodatnega denarja, če bi bili sposobni. Torej, kaj nam v končni fazi pomagajo vsi ti kupi papirjev in popisanega materiala z različnimi ideali, optimizmom, leporečjem, če potem ni realizacije, če ni denarja in če ni, tistega, ki bi te načrte v končni fazi uresničil. Torej če ni izvajalca, idealov, če ni izvajalca optimizma in leporečja. Vse te stvari so lepo zapisane recimo v proračunskem memorandumu, če hočete, tudi strategiji gospodarskega razvoja Slovenije, tudi strategiji regionalnega razvoja, v strategiji razvoja železniške infrastrukture, strategiji razvoja državnih cest, ki ga že pet let čakamo in ga še vedno nimamo. Pet let, in ga še nimamo. To je samo ena izmed njih. Potem strategija izgradnje avtocest, ki se zdaj z njo trudimo kot resolucijo oziroma novim projektom. In vsi ti projekti nam nič ne pomagajo, če niso postavljene prioritete. Glavne prioritete, ki jih jaz vidim, da bi jih morali upoštevati in par jih bom naštel, za katere mislim, da so zelo pomembne so, recimo črpanje sredstev iz EU v naslednjem letu, kjer bo potrebno 80 milijard dejansko počrpati, čez dve leti pa že čez sto milijard. Kar je seveda še pozitivno glede na naše izdatke, ki jih bomo imeli za evropski proračun. Včeraj sem izvedel prvič v tej državi, da obstaja neki tajni dokument, neki tajni program, ki je poslan v Bruselj in ki je bil baje že trikrat zavrnjen in državni zbor še nikdar ni videl, kateri projekti so v teh dokumentih navedeni. Baje je to tako, včeraj sem na odboru za finance to izvedel od gospoda Trofenika. Zdaj, če je to res ali ne, ne vem. Jaz bi ta tajni dokument, ki je bil že trikrat zavrnjen rad videl, da bi se lahko državni zbor in poslanci do njega opredelil in da bi oblikovali ustrezno politiko na tem področju, kolikor je pač potrebno. Prioriteta je prav gotovo izgradnja avtocest, izgradnja drugih avtocest, ki so v izredno katastrofalnem stanju, potem železniška infrastruktura, kjer se ne premaknemo, tako rekoč skoraj nikamor, elektro sistem prav gotovo od proizvodnje so prenosa, varovanje okolja, prostora pa regionalni razvoj itd. Vemo kakšne so situacije na tem področju in kakšno oceno smo dobili s strani evropske skupnosti glede tega, potem regionalni razvoj. Poglejte, kaj je povedal gospod Rop na svoji predstavitvi proračuna 2004 o regionalnem razvoju. Program za učinkovit vstop v Evropsko unijo vsebuje ukrepe, od katerih se nekateri izvajajo in uresničujejo, potem pa v nadaljevanju: "Drugi se bodo začeli izvajati po sprejemu proračuna za leto 2004 in 2005, tretji pa se bodo začeli izvajati na osnovi posebej sprejetih zakonov, strategij oziroma ukrepov vlade. Gre za ukrepe na različnih področjih. Na področju gospodarstva, potem regionalnega razvoja, znotraj katerega pripravljamo zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki bo v kratkem priložen vdržavni zbor." Si lahko predstavljate, spoštovani gospodje, gospe, kakšen kiks. Očitno predsednik vlade ne ve, da smo mi ta zakon že sprejeli leta 1999 in da se ne uresničuje. To je bistveno, to je temelj vsega. Pa kolikokrat smo že o tem govorili. In predsednik vlade, kdo mu je pisal ta govor jaz ne vem, več od tega sploh ni za komentirati. Potem ena najpomembnejših stvari, o kateri govorim že sedmo leto in še samo eno leto bom govoril. Jaz sem se že itak naveličal, vi pa verjetno tudi že naveličali poslušati, je pa to največja prioriteta za mene, pa ne zato, ker sem iz podeželja, prav gotovo financiranje občin. In poglejte, kaj je gospod predsednik vlade povedal glede financiranja občin v svojem govoru nedavno tega [[citiram]] : "V projekcijah prihodkov inodhodkov proračunov občin za leti 2004 in 2005 se upoštevajo enaka makroekonomska izhodišča kot pri državnem proračunu. Na tej osnovi projekcije zbirnih bilanc proračunov občin v naslednjih dveh letih kažejo, da se bodo celotni prihodki in odhodki občinskih proračunov povečevali počasneje od rasti bruto domačega proizvoda." Torej, občine bodo poleg vse svoje poddimenzioniranosti financiranja v naslednjih letih rasle počasneje od bruto domačega proizvoda. Celotni prihodki proračunov občin bodo tako v naslednjih dveh letih dosegali okrog 5% bruto domačega proizvoda, odhodki občinskih proračunov pa okoli 5,1% bruto domačega proizvoda. Skratka, to, kar sem prej govoril, mi dejansko potrebujemo, če hočemo biti uspešni. Nekoga, ki bo vse te ideale, ta optimizem in ta leporečja uresničil. In kolikokrat govorim, da to lahko uresničimo samo na lokalni ravni. Pa mi lahko v Ljubljani zaposlimo še 10.000 uradnikov, če hočete, še 10.000 birokratov lahko zaposlimo, ni problema. Ampak vseh teh projektov ne morejo uresničiti, ker se morajo projekti uresničevati na lokalni ravni. In kaj bi bilo treba storiti na tem področju? Občine bi morale dobiti bistveno več finančnih sredstev. Trdim, da vsaj še 50% več, kot jih dobijo danes. In na državnem nivoju bi bilo potrebno ukiniti vse tiste male resorje in majhna sredstva, ki so razbita na sto tisoče postavk, jih združiti v enotno postavko in ta sredstva razdeliti občinam in jim povedati, zdaj ste financirane tako, kot je ustrezno, po evropskih merilih. Zdaj ne hodite več na vlado oziroma ne hodite več z nekimi posebnimi projekti na državni nivo, ampak uresničujte vse naloge, ki so v zvezi z gospodarskim razvojem oziroma pospeševanjem gospodarskega razvoja, kmetijstva, tudi turizma, če hočete, in drugih funkcij, ki jih že tako in tako imajo lokalne skupnosti, od urejanja prostora in tako naprej. Skratka, v lokalnih skupnostih, sem že stokrat povedal, so dovolj sposobni kadri, dovolj sposobni ljudje, dovolj ljudi je tam in še bi prišli, če bi bile možnosti za razvoj, če bi bile možnosti za zaposlitev in bi lahko vse to, kar bi vi radi z državnega nivoja centralistično usmerjali in izvajali na lokalnem nivoju, oni naredili sami in to bistveno ceneje in bistveno bolj uspešno. Ampak nočete tega narediti. Nočete. Zastonj se človek trudi. Vendar tega ne zamerim birokraciji. Vsak birokrat dejansko skrbi za to, da bo zraven svojega delovnega mesta ustvaril še eno, dve ali pa tri nova delovna mesta in da bo vsa sredstva, ki jih je dobil, vedno povečeval, ne pa zmanjševal. To je temeljno sporočilo birokrata in to je tudi popolnoma jasno in jaz jim ne zamerim. Prav je, da tako delajo, ker oni morajo videti vedno večji obseg svojega dela, drugače so nepotrebni, nepomembni. Toda zamerim državnemu zboru, zamerim poslankam in poslancem, ki se enostavnodajo malodušju in pristanejo na to, če gospod minister za finance pove, da v državi ni denarja in da ga bo vedno manj, se enostavno s tem sprijaznijo in rečejo v redu, če ni denarja, pa pač ne moremo dati nikomur več. Ne, to ni res. Denar imamo, potrebno je notranje prestrukturiranje, videti kaj je prioriteta in potem po teh prioritetah delati. Vendar mi delamo ravno nasprotno. Nekaj časa še moram prihraniti za ostale stvari, za amandmaje, zato bom zaključil ta splošni del. Skratka, marsikaj bi se dalo spremeniti, vendar za to bi bilo potrebno postaviti usmeritve, strategije, ki bi jo morala imeti vlada ter parlament, vendar niti na eni niti na drugi strani tega ni. Izredno mi je žal, da smo tako nesposobni ali nočemo, ali pa ne moremo, ne vem. Tako, da je tudi ta odgovornost poslancev in poslank glede sprejemanja državnega proračuna čista ironija. Jaz seveda takega proračuna ne mislim podpreti.
Hvala lepa. Preden povabim k besedi dr. Bajuka, bi vam želeli, mag. Kamnerjeva, državna sekretarka odgovoriti na nekaj vprašanj, gospod Kelemina. Gospa Kamnerjeva, izvolite.
Hvala lepa. Zgolj v zvezi s posebnim tajnim dokumentom. Ne gre za noben tajni dokument. Gre za enotni programski dokument, ki je bil v državni zbor poslan 16. 10. kot ena od nedokončanih verzij o kateri bo v januarju razpravljal odbor za gospodarstvo.
Hvala lepa. Dr. Bajuk, izvolite.
Hvala lepa. Vesel sem, če je to res tako, da je državni zbor to dobil. Kot poslanec pa le ugotavljam, da vsaj v mojo pisarno še ni prišel. Torej morda ga bomo še dobili, predno bomo odločali o tistem zakonu o izvrševanju proračuna danes popoldan. Upam, da je tudi preveden v Slovenščino. Rad bi samo še dodal nekaj misli k temu, kar sem povedal v imenu poslanske skupine ob začetku te naše obravnave. In rdeča nit vsega tega, kar sem imel za povedati je to, da dejansko verodostojnost celotne dokumentacije še ni zagotovljena in da so podatki, ki jih imamo, še ena potrditev tega, kar ugotavljamo že vsa leta in to je velik razkorak med besedami in dejanji. Izrekel sem s konkretnimi podatki naš legitimni dvom, da so ta predvidevanja in načrti, ki so podlaga temu proračunu, da niso tako verodostojni kot morda bi izgledali, ravno zato, ker iz preteklosti vemo in je že dokazano in je bilo danes tudi prikazano, kako je dejansko slovenska vlada načrtovala več, izvajala pa veliko manj, kako se je primanjkljaj povečeval skozi leta in zato tudi mislimo, da je ta primanjkljaj, ki je sedaj načrtovan, tudi pomanjkljiv. Povedal sem, to se pravi, da mi predvidevamo, da bo večji. Povedal sem konkretne primere o stvareh, za katere dobro vemo, da bi morale biti vključene, pa niso. Dodal bom pa še en konkreten primer, ki je zelo dobro znan temu državnemu zboru. Gotovo se spominjate, ko sem leto dni nazaj zastavil vprašanje gospodu predsedniku vlade, dr. Janezu Drnovšku, o usodi vladnih prispevkov, ki bi na podlagi zakona morali biti že vloženi v pokojninski sklad obrtnikov. 31. decembra 2002 je ta dolg slovenske države znašal 3,8 milijard tolarjev. Predvidevam, da ob koncu leta nad 4 milijarde. Ta dolžnost slovenske države ni bila nikdar vključena v noben proračun, v noben rebalans in tudi zastonj sem ga iskal v tem dokumentu Torej, spoštovane kolegice in kolegi, še en konkreten primer nekega dolga slovenske države. Konkreten primer za velike denarje, ki enostavno ni vključen. To vprašanje sem ponovno zastavil sedanjemu predsedniku vlade. Odgovarjal nam je vsem, ker to ste tudi vsi slišali, o nekih pogajanjih. Gotovo se spomnite, rekel sem, gospod predsednik dolžnost vlade ni, da ima sestanke o teh stvareh. Če je v zakonu zapisano, nimate druge opcije, kot da zakon spremenite ali pa, da ga spoštujete. Ne pa, da se to prikriva pod preprogo, kot že leta in leta. Gotovo bom slišal, ja, veste kaj, saj sedaj smo imeli zopet sestanke. Prav gotovo bomo predlagali čez nekaj tednov ali mesecev novo sistemsko rešitev. Spoštovane kolegice in kolegi, to vprašanje je že bilo vsaj deloma rešeno na sodiščih, in sicer proti države Republike Slovenije. Deloma, vsaj tisti del bi moral biti priznan, a vendar ni. Še en dokaz, zakaj smo v opoziciji skeptični in zakaj moramo biti skeptični. Ker takih primerov je še in še. Prihodki so rožnato napihnjeni. Priznati moram, da sedaj veliko manj kot včasih, vsaj tako izgleda na podlagi podatkov, ki so na razpolago, a vendar še vedno preoptimistično. Izdatki se pa skrivajo, odhodki se ne priznavajo, čeprav je to dolžnost slovenske države. In vsi vemo, da je tako. A vendar, kot sem rekel, karavana gre naprej - v napačno smer, sedaj morda s krajšimi koraki, a vendar se bo ta zgodba slabo končala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker o splošnem delu predloga proračuna ni več želje po razpravi. O splošnem delu proračuna bi želeli, gospod Pukšič? Izvolite, gospod Pukšič. Potem gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Rebalans oziroma dopolnitev predloga proračuna za leto 2004 in 2005. Zdi se mi pri nekaterih stvareh pravzaprav precej neresno, ker se ukvarjamo navidezno s pomembnimi stvarmi, zadevami, dejansko pa na tok dogajanj ne moremo veliko vplivati, pa ne od včeraj na danes, pač pa že nekaj časa. Spomnili se boste, da sem pri vsaki proračunski razpravi opozarjal na problematiko v zvezi s financiranjem občin in v zvezi z njihovimi obveznostmi, v zvezi s skladnim regionalnim razvojem. Že takrat, ko je bil minister za finance mag. Mitja Gaspari, za njim mag. Rop in sedaj dr. Mramor, vsi po vrsti so obljubljali, da bodo v naslednjem proračunskem letu prišli z zakonom o finančni izravnavi. Tega do danes ni, in kar je še bolj žalostno, tudi nobene napovedi za naslednje leto, 2005, ni. Sicer pa bi bila takšna napoved po mojem tako ali tako brezpredmetna, kot je tudi proračun za leto 2005 brezpredmeten, ker ga bo predlagala in sestavljala verjetno kakšna druga koalicija. Samo upam, da to ne bo koalicija odpisanih, ker bi potem mogoče tudi osnovnošolstvo, zdravstvo pa občine črtala zaradi kakšnih drugih namenov. Pa vendar, če pogledamo predlog sprememb tega proračuna oziroma tudi ocene kalkulativnih prihodkov v zvezi z nadomestilom stavbnih zemljišč, je bilo v zadnjem času kar nekaj sestankov z lokalnimi skupnostmi in s strani ministrstva, tako ministrstva za finance kot ministrstva za okolje in prostor. Najprej so naračunali neke velike vsote, ki jih pač morajo občine zbrati iz nadomestil stavbnih zemljišč, in seveda to z golimi povprečji, čeprav je ena parcela oziroma so štiri parcele v Izoli več vredne kot proračun občine Desternik, ki ima 35 kvadratnih kilometrov, ki ima 2600 hektarjev površine. Pardon, 2600 prebivalcev. In se seveda potem nadomestilo stavbnega zemljišča računa v povprečju za nadomestilo v občini v Slovenskih Goricah, ali Halozah, in povprečje v Ljubljani ter v Izoli. V povprečju je to sicer neka številka, vendar razlika je gromozanska. Če pogledamo samo tabele, ki so pripravljene, kjer je zbrana ocena prihodkov mestnih občin iz naslova nadomestila stavbnih zemljišč, vidimo, daje predvidenih približno 10 milijard. Za vseh ostalih 182 občin pa 8 milijard pa pol, približno. Drugi podatki k temu, ki jih moraš vedeti in povedati so, da je v mestnih občinah ena tretjina prebivalstva v teh enajstih mestnih občinah ali 650 tisoč, ostalih prebivalcev v 182 občinah pa je milijon 350 tisoč. Že ta sam podatek pove, da dve tretjini prebivalcev zbere več kot 2 milijona manj, kot pa samo ena tretjina prebivalcev v mestnih občinah. Ali če še malo bolj natočno pogledaš, več kot 30 %, 35 % je prihodkov samo iz ljubljanske občine, torej iz ljubljanske mestne občine. Če seveda greš po teh podatkih naprej, na koncu ugotoviš enostavno to, da občine s periferije teh povprečij tako ali tako ne zberejo. Ampak nič hudega. Zaradi tega dobijo toliko manjfinančne izravnave. In če greš po teh tabelah naprej, potem ugotoviš na koncu zadnje 11. tabele, kjer je pripadajoča finančna izravnava 38 milijard 700 in presežkov, prihodkov nad primerno uporabo 21 milijard 600. Nekdo bo rekel, ja, strela jasna, saj večzberejo skupaj, ne moremo jim vzeti. Se strinjam, saj ne gre za to, da bi komu kaj vzeli. Ampak dalo se pa je. Dalo se je s spremembo zakona iz 30 na 35-procentne dohodnine. Dalo se je tistim občinam, ki imajo veliko stopnjo zaposlenosti in visoko strukturno stopnjo, višjo strukturo zaposlenih z višjo, visoko izobrazbo in na takšnih delovnih mestih. Paradržavnih institucij na podeželjskih občinah se ali manjših občinah, kaj šele manjših mestnih občinah, torej ni. Zakon o finančni izravnavi bi seveda moral, če bi res vlada delala to, o čemer govori, o vzpostavljanju boljšega regionalnega razvoja, te špice porezati in te špice porazdeliti. Nedopustno je, če imajo v eni občini na prebivalca 145 tisoč, v drugi občini pa 90 tisoč na prebivalca. Procentualno gledano 65% dobi ena občina. Predstavljajte si, ampak seveda tistih 90 ali 94 tisoč je iz primerne porabe. To pomeni, v tej postavki so zajete vse zakonske in ustavne obveznosti občine. In, še nekaj bi moralo ostati za investicije, za tisto, za kar je zadolžena občina. Na drugi strani pa je nekdo, ki ima od tega 40, 30, 35, 40 ali pa 20% več. Kako se bo ta s temi tako nizkimi dohodki začel približevati, kaj šele izenačevati. Ampak ti razponi se seveda samo povečujejo. Da bom še malo bolj konkreten. V nekaterih takšnih občinah, v manjših občinah, v občinah na demografiji, pa ne zaradi tega, ker so manjše, ampak zaradi tega, ker so v takšnem socialnem okolju, kot so. Mladi odhajajo, število prebivalcev se začenja zmanjševati in se vse skupaj kopiči v urbanih naseljih. Povečuje se pa v takšnih občinah skrb za starejše. In to celo v taki meri, da nekatere občine dosegajo od 8, 9 ali celo 10% svojega proračuna tako imenovane primerne porabe. Torej od primerne porabe od 8 do 10% proračuna za plačevanja v domovih ostarelih, ali do 20% za plačevanje v otroških vrtcih. Dejstvo je, to je treba priznati, da se je od 1994. leta tudi marsikatera "podrtjača" spremenila v lepo urejeno stavbo, ki služi za vrtce. In v te vrtce pripeljejo otroke tudi tisti starši, ki so tako ali drugače brezposelni, vsi stroški gredo pa na breme občine. Občina seveda ima možnost se odločiti, pa takšen vrtec zapreti. Marsikateri od teh staršev takšnega otroka nekam v urbano naselje ali nekam, do koder bo potreboval prevozno sredstvo, ne bo peljal Ampak povejmo, če je to cilj. Vendarle v takšnih družinah ti otroci imajo vsaj v tistem delu tisti čas urejeno prehrano in so v nekem okolju, ki je motivacijsko usmerjeno. Saj tudi to je možno ukiniti, ampak ali je to skrb za mlade, ali je to tista parola "na mladih svet stoji" in tako dalje. Res je, da samo o parolah skoraj nikoli ali pa že dolgo več ne govorimo, temveč le o dejanjih. Nekoč smo imeli, dokler ni bilo tako imenovane primerne porabe, tako imenovano zagotovljeno porabo, kjer si pač dal podatke, toliko ostarelih, toliko se jih vozi, toliko jih je v vrtcu, toliko kilometrov cest, toliko javne razsvetljave, toliko žarnic, toliko tega in onega, in se je pač na osnovi tega to izračunalo. Danes vas sprašujem, predstavnike ministrstva za finance, povejte mi, koliko od primerne porabe je tisti normativ, ki ga lahko uporabimo za šolstvo, za socialo, brezposelne, za njihovo zdravstveno zavarovanje in tako dalje! Povejte mi, koliko od primerne porabe imamo normativno ali pa smemo porabiti za zimsko službo? Koliko za vzdrževanje po kilometru lokalne ceste? Povejte mi te podatke! Sam vam povem, da tako, kot je to nastavljeno, se proračuna v občinah več ne da narediti. Ali, z drugimi besedami, morali ga bomo, ker če ne, bomo kršili to, ono, tretje, in sevedav jok. Ampak danes vam tu povem, ministrstvu za delo in družino bomo poslali račune za domove, - komu pa jih naj pošljemo? Ministrstvu za šolstvo bomo poslali račune za prevoz otrok v šolo - komu pa jih naj pošljemo? Ali bomo poslali vam, na ministrstvo za finance? Mogoče bi bilo še res najboljše, da vse skupaj vam pošljemo. Če niste sposobni, če nočete, če ne želite o tem na vladi razpravljati in si natočiti čistega vina ter povedati, kaj in kako, nam ne bo drugega preostalo. Verjemite, da ne bodo to posamične občine, temveč bodo potem to morale izkoristiti, ker jim drugega ne bo preostalo, vse občine, ki padejo v te okvire - zaradi tega, kar se pač dogaja. Enostavno se stvari tako več ne dajo peljati. Ali pa, če je to način oziroma namen, torej da želitena ta način ukiniti občine, povejte! Samo bolj pošteno bi bilo, kot umiranje na obroke, s sekiro po glavi, direktno, in se pač ve, kje smo. Ne morete mi trditi, da je 8 ali pa 10% za domove ostarelih, da je to, to. Razen seveda, če bi bilo v narekovaju veliko domov ala Črni les. Ker potem je tam kratka doba, če je to, to. Ne vem, povejte. Občine so sedaj po tem proračunu na poti občine Črni les. Kaj šele čakalne dobe. Ko sem pregledal amandmaje, rekel, poglej ga, mnenje vlade, ki pravi, da ni podpira razen nekaj naslednjih amandmajev. In potem človek to prelista in pogleda, ja hudiča enega amandmaja od opozicije ni notri. Niti enega ne! Ali je res ta opozicija tako "blesava", tako nora, tako nesposobna, da niti enega takšnega amandmaja ni bila sposobna skupaj spraviti, ki bi bil vreden ene vladne pozornosti. Vsi zaradi higiene, zaradi politične higiene. Ali res mislite, da vam je oblast dana za naslednjih 100 let? Jaz sem globoko prepričan, da s takšnim delom, se to ne more zgoditi. Kolegice in kolegi! Takšen predlog, pa govorim seveda o tistem delu, ki se nanaša na lokalno skupnost, lokalno skupnost uničuje. Slovenske občine uničujete, se pa ne zavedate, nočete se zavedati, da je na tisoče investicij, ki so tekle in ki še tečejo, tečejo po sistemu fifty-fifty. To pomeni, v občini občani polovico denarja morate vi zagotoviti, polovico ga bomo iz proračuna. Tako se pač prijaviš na takšen razpis in seveda poskusiš na ta način zagotavljati tisti del financiranja. Seveda, tistega drugega dela zakona o financiranju občin, ki je govoril o občinah, glede na dohodnino, da se bodo projekti financirali od 10 pa do 70%. Tega ne izvaja prav nobeno ministrstvo. Takšnih razpisov, kolegice in kolegi, ni. Tega ni, ampak je razpis do 20% in, na nobenega drugega se ne smeš [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]To pomeni, če ti uspe na nek način poiskati tistih 80%, v glavnem seveda s pomočjo občanov, tudi iz tistega neto osebnega dohodka dajo. To se pri dohodnini, kolegice in kolegi, tudi ne upošteva. To se nikjer ne upošteva. Nekdo da za jahto, nekdo pa da za cesto ali vodovod. Škoda, pri proračunski razpravi bi si človek res želel, da bi ministri poslušali. Saj ne, da bi se jih kaj prijelo, ampak vsak nekje zadaj, nekje daleč zadaj, bi kdaj pa kdaj pomislili na to in začeli mogoče vsaj nekateri razmišljati, da nekatere stvari pač tako več ne gredo. Seveda ne bom govoril o imenih, ker bi bilo nekorektno, in nepošteno. Pogovarjam se s kolegi poslanci ali pa tudi z nekaterimi drugimi, pa mi povedo tako. Veš, Franc, zakona o finančni izravnavi ne bo. Nobene druge spremembe na tem področju ne bo, ker vi, ki se "bunite", ste sicer občine, majhne, razpršene, in pravzaprav nimate ene velike politične moči. Tisti, ki pa to imajo, so pa velike občine, iz katerih izhaja tudi v glavnem vsa politična elita. Če bi seveda spremenili še zakon o volitvah v državni zbor, bi še v tem državnem zboru sedela samo takšna politična elita, v glavnem iz večjih mestnih občin, potem takšnih razgrajačev iz kakšnih Slovenskih Goric, pa iz Haloz in tako dalje, ki bi na to opozarjali, seveda ne bi bilo. Zato seveda takšen zakon ne more treba luči. Pa vendar boste morali spoznati, da Slovenija ni samo Ljubljana ali pa nekaj večjih slovenskim mest. Pravzaprav smo premajhni, da bi si lahko to privoščili. Ali bomo šli v sistem, ne vem, Francija ima ogromne površine, pa nekaj večjih mest, ali pa nekatere druge države. Jaz bi si seveda bolj želel razvoja Slovenije po sistemu Švice, kjer je na enem področju bančništvo, gospodarstvo, politika in tako dalje. Skratka, razdeljeno jepo deželi, enakomernejše porazdeljeno. Enakomerno je porazdeljena možnost ustvarjati, delati, zaslužiti, producirati, ne tako kot pri nas, ko je treba, če že hočeš, vse se mora dogajati v Ljubljani. Iz ene manjše občine, iz Slovenskih Goric 10 do 15 ljudidnevno emigrira v Ljubljano. To ni normalno. To ni normalno. Prav je, da veste. Prav je, da to slišite, ampak vendarle bo potrebno na tem nekaj narediti. Če nič drugega, ministrstvo za finance bi moralo imeti nekaj odprtega, nekaj možnosti, kjer se bi za takšne zadeve, ki odstopajo, enostavno pogovarjali in jih razreševali. Jaz sem sicer prepričan, da smo tudi zato v službi naroda, kot se temu reče, in državni uradniki in mi poslanci, da konkretne probleme razrešujemo. Pa žal te želje pri uradnikih javne uprave, državne uprave ne vidim. Poveš, razložiš, se strinjajo s teboj, ampak tu potem nastane zid, tu se zgodba konča. Razmislite in želel bi kakšen odgovor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vam bom dala besedo potem za razpravo, pa mislim, da se bosta lahko pomenila. Replika je popravek napačne navedbe. Gospa Kamnerjeva je podala odgovore na vaše vprašanje. Če kaj ni bilo dovolj jasno pojasnjeno, če kaj še manjka, jo boste v nadaljevanju ponovno vprašali. Gospod Jerovšek, besedo imate. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovana gospa podpredsednica, kolegice in kolegi, predstavniki vlade! Pravkar ste dokazali, da ima vlada brezprizivno prav. Kolega Kelemina ne more namesti po njegovem mnenju napačnih navedb gospe državne sekretarke. Jaz ne vem, od kod jih je dobila, ampak dejstvo je, da je želel takoj replicirati. In to se dogaja kar naprej. Ob taki situaciji, ko imamo dobesedno dogmatično vlado, ki se na podlagi dogem, ki jih trosi tukaj v slovenski javnosti, in so to dogme, ki jih ni možno spreminjati, je seveda vprašanje, ali se splača govoriti o proračunu, ali se splača govori o naravnanosti proračuna. Tu so vladni poslanci govorili o uravnoteženem proračunu in moje mnenje je, da ta proračun je daleč od uravnoteženosti. Ne samo, da se iz leta v leto povečuje proračunski primanjkljaj, ampak je tudi strukturiran napačno. Strukturiran je tako, da ne omogoča perspektive Slovenije, da ne omogoča razvoja Slovenije, da ne omogoča mladim ljudem, da smo lahko zaskrbljeni ob takem proračunu, kaj bo z bodočimi generacijami, kaj bo z našimi otroki. Vidi se, da vlada nima rešitev, ima neke ideje, ki so neuresničljive, kako državo izvleči iz javnofinančnih problemov. Ob tem pa je predsednik vlade ob predstavitvi proračuna govoril tukaj v tem državnem zboru izredno vzneseno. Navajal je indekse rasti tako visoke, da sem imel občutek in smo imeli številni občutek, da je glavni problem države kako porabiti denar. Denarja je za vse preveč. Jaz ne vem, na kakšen način, na kakšno osnovo je računal te indekse. Danes, ko so predstavniki vladnih strank govorili, pa niso govorili tako vzneseno. Govorili so o razvojni neusklajenosti, o recesiji v svetu, ki je Damoklejev meč, kivisi nad nami. Ali gre pri tem za razcepljene osebnosti? So znotraj koalicijskih strank zgolj razcepljene osebnosti? Jaz sem računal, da ste se nekje uskladili, da govorite isti jezik. Iz današnjih nastopov se vidi, da ni to isti jezik in da je to del strategije, del manipulacije, del zavajanja slovenske javnosti. Če gremo po nekaterih področjih, ker sem nekoč delal na tehnološkem razvoju, razvijal nove proizvode in tudi razvil nove proizvode, sem lahko najbolj zaskrbljen nad tem kaj se dogaja na tem področju. Gospod predsednik vlade je govoril celo tu na tem področju o 97% sredstvih, ki se v nekaterih področjih povečujejo, dodatna milijarda za razvoj tehnologij in tako naprej. Monitorno trdim in imam podatke in opozorila iz znanstvenoraziskovalne sfere iz podjetij, da je ministrica Petrinova že napovedala, da teh sredstev v drugem letu ne bo, da se še nekateri skladi, nekatera sredstva, ki so doslej bila na razpolago v raziskovalni sferi, ki je usmerjena v aplikativno dejavnost, v programe, produkte, noveproizvode, ki so gibalo tehnološkega razvoja, da je to za naslednje leto ukinjeno, da teh sredstev ni. Zakaj je to neskladje? Zakaj se govori na predstavitvah o nečem, kar se že do sprejema proračuna ve, da ne bo možno realizirati, ker teh sredstev ne bo Slovenija je sleherno leto večja tehnološka kolonija. Povejte mi podjetje, tovarno na severovzhodnem delu Slovenije, ki je v zadnjih 10 letih na novo ustanovila razvojni oddelek, ki se še danes ukvarja z razvojem novih tehnologij in novih proizvodov. Jaztakega podjetja ne poznam na tem področju v zhodnem delu Slovenije. Vem in lahko vam navedem številna podjetja, ki so bila nekoč še v samostojni Sloveniji pojem znanja, usposobljenosti in tudi razvojnih usmeritev izven meja naše države. Tisti inženirji so lahko povsod po Evropi predstavljali uspešno svoje programe. Res je, da jim je zelo pogosto primanjkovalo investicijskih sredstev, vendar so bili priznani širom Evrope. Danes se je to razformiralo s politiko vlade, s tako imenovano politiko iskanja strateških partnerjev za ta podjetja, ki so pograbili - ti strateški partnerji, ki jih je privlekla vlada, so večinoma pograbili tehnologije, "knowhowe" in tako naprej, jih prenašali drugam, zapirali razvojne oddelke in širili - in širite brezperspektivnost mladih generacij. Takšnih pritiskov oziroma obiskov iz obupa v poslanskih pisarnah, ko mladi diplomirani ljudje sprašujejo mene, pa verjetno tudi druge poslance, ali je kakšna možnost, da pridejo kje do pripravništva - tega v sedmih letih poslanskega delovanjanisem doživel. Odlični študenti, s priporočili profesorjev, z najbolj lucidnimi idejami v času študija, ne morejo priti do pripravništva. Tu pa predsednik vlade govori o ne vem čem, o ne vem kakšnih razvojnih. Ja, kje pa, saj razvoj brez ljudi ni možen! Razvoj brez inženirja ni možen v stroki. Na področju storitvenih dejavnosti, novih tehnologij, informacijske družbe prav tako potrebujete inženirja oziroma nekega razvojnega človeka. Zakaj ne dobijo zaposlitve niti za pripravništvo, če bi to držalo, kar pišete? Podobno temna oziroma neperspektivna podoba je na področju regionalnega razvoja. Mislim, da je gospod Horvat v imenu svoje stranke, v funkciji vladne stranke, govoril o tem, da je zadnji čas za to - kar govorijo vsi drugi - za razvoj več nivojev lokalne samouprave, se pravi, regije. Govori se, kot da bo to nekaj prineslo. Včeraj pa sem poslušal v poročilih o seji odbora za finance, kjer so nastopali vladni župani, da vlada odteguje sredstva občinam. Ne govori tega samo gospod Pukšič, ki je seveda kaznovan, ker je opozicijski župan, pač pa govorijo tudi vladni poslanci, vladni župani. Dvanajst ur ali koliko, kot sem slišal, ste rabili, da ste ta usklajeni proračun pregledali. Ja, kako pa je usklajen ta proračun, da odbor za finance, kjer so poznavalci, najde toliko neusklajenosti, neuravnoteženosti in tako naprej? Nehajmo to farso zganjati, da bodo sedaj spremembe na organiziranosti Slovenije prinesle nek razvoj. Če pa jemljete, odtegujete sredstva občinam, nalagate jim pa, kot govorijo župani, vsak dan nove funkcije, za katere se ne zagotavljajo sredstva. To je kardelijanstvo, da bo neka nova organizacijska struktura prinesla rešitev. Ta nova organizacijska struktura bo zahtevala nove izdatke. Nove odhodke. Država, pa ni v stanju zagotoviti za sedanje organizacijske strukture. Je pa res, da se bohoti državna uprava tukaj v centru, da je tega stalno več. Tu ste pa umetniki od organizacijskih rešitev, skladi, agencije, ne vem, enih deset oblik, sveti, in tako naprej, uradi. Tega je vsak dan več. Tega je vsak dan več. Ali res načrtujete pokrajine, če pa so vsak dan novi uradi, nove agencije, novi skladi, novi sveti? Potem se ne čudim, da je na prihodkovni strani tako slabo stanje. Glejte, prodaja državnega premoženja. Vsako leto poslušamo isto zgodbo. Vendar na tem področju država s slehernim letom iztrži slabše rezultate, ne mislim količinsko, ampak prodaja državno premoženje na stalno bolj mizeren način. Za stalno mizerno ceno. Dobra podjetja. Primer sistemske tehnike, ko gre očitno za organiziran državni kriminal. Organiziran državni kriminal. V treh mesecih država proda po mizerni ceni tovarno, ki ima zagotovljena naročila iz države za vojaško opremo, od teh naročil je sigurno milijarda čistega dohodka. Proda pa to tovarno za 460 milijonov. V treh mesecih novi lastnik preproda 29-procentni delež za večji denar, kot je država prodala celo tovarno. Ali je to način prodaje državnega premoženja? Jaz sem sam doživel, ko sem še bil v gospodarstvu, negativno licitiranje države. Nikdar se ni vzelo ponudnika, ki je ponujal največ, češ, da bo samo izčrpal podjetje in tako naprej. Ampak je bilo treba podati točno predestiniranemu kupcu, s povezavami v vrhu države. Ker tisti je seveda potem namenil za volitve nekaj denarja, za vladne stranke, LDS in tako naprej. Tisto seje za vladno elito obrestovalo. Država je pa stalno bližje bankrotu. Mladi ljudje so brez perspektive. In poglejte, s tako vehemenco ste sprejemali tu zakonodajo o izbrisanih. Širijo se provokacije, trdno sem prepričan, da to kar se dogaja na Koroškem, jeprovokacija teh sil, tistih, ki so takrat nasprotovali samostojni državi in nasprotujejo sedaj, ki so Slovenijo na haaško sodišče o vojnih hudodelstvih, na istem koncu, ti sedaj s provokacijo. Vem, da bo prišla sodba nazaj, da se širi nestrpnost. Ampak toje načrtna provokacija nekdanjih udbovskih in kosovskih elementov.
Gospod Jerovšek, lepo prosim, proračun [[...]]
Ampak kje ste pa planirali sredstva za odškodnine, če pa vsi vedo, če pa to društvo izbrisanih govori, da samo to dela zaradi tega, da bo odškodnine pokasiralo. Potem bodite toliko pošteni, pa v proračunu, ki je temeljni dokument države, predvidite sredstva. Pojdite pred ljudi stem, pojdite pred volitvami pred ljudi s tem, prikažite milijarde, ki bodo šle v ta namen. Ali boste zopet govorili ljudem, da so fašisoidno in nacistično usmerjeni, ker o tem razmišljajo? Predsednik vlade je tudi govoril, koliko več bodo dali za zdravstveno varstvo, 31% več za izboljšanje zdravstvenega varstva. Kdo bo to dobil, efekte teh pozitivnih indeksov. Pred dnevi so me zdravniki iz Maribora informirali, da je v Mariboru ENCT rentgen, v celem Mariboru ENCT in ker se nekdo poteguje, da bi dobil koncesijo, pol koncesije ali 0,3 koncesije sem se v to materijo poglobil. V Mariboru to ni možno, pride ENCT rentgenski aparat na 350 tisoč prebivalcev za celotno regijo. Po načrtih je, da bi bilo optimalno za Slovenijo 80 tisoč, to se pravi šestkrat je mariborska regija oziroma Štajerska regija tam podhranjena. Ampak Ljubljana jih pa ima šest. Ali je ta ljubljanska okolica šestkrat večja od mariborske okolice ali so tu v Ljubljani ljudje šestkrat bolj bolani, morajo šestkrat pogosteje iti na rentgenska slikanja ali kaj? Povejte mi, razložite mi, zakaj je tako neenakomerno pokrita Slovenija. In s tem, kar delate pri regionalnem razvoju na zdravstvenem področju, zdravstvene nege, delate diferenciacijo slovenskih ljudi. Nezaslišano je, da imajo perspektivo mladi samo še v ljubljanski okolici. Kakšne socialne posledice to prinaša? Kakšne travme, kakšna frustracija je v mladi generaciji. In se čudim, da vladni poslanci, ki s tistega terena prehajajo, da o tem ne govorijo tukaj. Ali bodo nemo pristali, da se tako dela naprej. Očitno, če bodo podprli ta poračun, podpirajo takšno politiko tisti poslanci. Poglejte, s tem bom končal. Ampak končal bom še z eno asociacijo. Pred dnevi smo gledali izjavo, nastop Angele Merkel, šefice opozicije v nemškem parlamentu, ki je dejala, ko je komentirala delo vlade kanclerja Schroederja in popolnoma primerljive negativne trende v nemškem gospodarstvu, kot se vršijo v Sloveniji, je rekla: "Tega človeka je treba ustaviti. Ta človek bo uničil državo." Jaz ne bom tako personificiral, kogaje treba v Sloveniji ustaviti. Ve se, v vsaki situaciji, kdo je objektivno odgovoren za stanje gospodarstva, ekonomskih treningov v državi. Ampak vsekakor je treba ustaviti to vlado, pri takšnih trendih, pri takšnem razvoju in pri takšnem proračunu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Juri, izvolite.
Hvala vam, predsednica. Jaz bom veliko krajši. Bom opozoril na to, na kar opozarjam že vsa ta leta, na problem financiranja narodnih skupnosti. Poglejte, mi imamo, in se s tem hvalimo in prav je, vzorno ustavno urejene pravice, zakonsko vzorno urejen položaj, ampak vse to je črka na papirju, če mi ne omogočimo in ne zagotovimo v proračunu materialne finančne osnove za izvajanje teh pravic. Iz leta v leto ugotavljamo, da so postavke realno in nominalno nižje. Manjšini na to opozarjata. Na komisiji za narodnosti se iz leta v leto, iz proračuna v proračun pripravijo ustreznei amandmaji. V minulih letih je praviloma bilo tako, da vsaj nekaj, če že ne vsi, amandmaji, ki jih je predlagala komisija za narodnosti, so bili sprejeti. Tokrat ugotavljam, da vlada nobenega ne podpira, prav tako ne odbor. Niti enega od šestih ali petih predlaganih. Ne gre za sofinanciranje programov narodnosti, gre za ministrstvo za kulturo, gre za urad za narodnosti. Opozarjam, da za relativno majhen znesek mi odpiramo teren velikim diskusijam in velikim problemom, ki bodo in znajo bremeniti tudi meddržavne odnose. Razen če, seveda tu osebno špekuliram, obstaja že dogovor z italijansko vlado, ki enako počne na račun slovenske manjšine, da se iz leta v leto znižujejo sredstva. Če je bilo temu tako, je precizna igra. Poglejte, vprašanje narodnih skupnosti zlasti pri državi, ki vzorno izkazuje vsem mednarodnim partnerjem svojo ureditev, je seveda konsistentno, če ima tudi ustrezen zaključek. Tega zaključka, žal, tukaj ne vidim. Letos, ne vem, če je kolega Battelli o tem že govoril, pa kolegica Maria Pozsonec, je doslej najslabše, kajti vse te dejavnosti, ki zagotavljajo italijanski in madžarski narodni skupnosti izvrševanje pravice do lastne kulture, lastnega jezika, lastne promocije bodo krnjene, bodo močno okrnjene in iz tega naslova bo nastal znova velik problem vis-a-vis, rezultatov zadnjega podpisa, ki kaže, da simulacija napreduje, da je v zadnjem desetletju skoraj tretjine manjšincev manj in seveda s tem se ne bomo mogli hvaliti. Opozarjam še enkrat in pozivam seveda državni zbor, da vsaj tiste amandmaje, vsi skupaj, če se ne motim tako na palec, čez palec je 170 milijonov, vse tiste amandmaje, ki pomenijo financiranje manjšinskih, radijskih in televizijskih programov podprete. Pomeni pa to za ministrstvo za kulturo, da se osnovna dejavnost na področju kulture manjšini zagotovi, zato podprite. Po drugi strani pa vidim, da bomo podrli, sicer hvalevredno idejo o ustanovitvi letalskega muzeja, neka nova postavka, ki je pomembna, ampak glejte, ki nima niti vis-a-vis evropskega partnerja takega pomena, kot ima naša vzorna ureditev manjšinske pravice. Zato znova apeliram, ne glede na to, da vlada ne podpira, odbor ne podpira, da državni zbor podpre te amandmaje in da končno začnemo našim narodnim skupnostim seveda zagotavljati osnovo za obstoj in ne za razvoj. Glejte, to je osnova in pogoj za obstoj. Edino tako bomo imeli tudi moralno pravico stati trdno za tem, kar slovenska narodna skupnost v naši okolici in v zamejstvu zahteva. Vi veste, da senator Miloš Budin se je potegoval za to. Žal tudi njemu ni uspelo, da bi slovenski narodni skupnosti v Furlaniji-Julijski krajini vlada zagotovila sredstva, ki jih je dolžna. Tako še enkrat z grenkobo ugotavljam, da ta trend realnega in tudi nominalnega zniževanja iz proračuna v proračun se nadaljuje, da tukaj ni premikov. Težko je tudi, ko se srečujemo in tudi kot poslanec, ki pripada eni izmed dveh avtohtonih narodnih skupnosti, dopoveduje evropskim partnerjem, kako imamo vse lepo vzorno urejeno, težko seveda je braniti take pozicije, ko si postavljen pred situacijo, da niso zagotovljeni osnovni materialni finančni pogoji za to, da se te pravice uresničujejo. Hvala.
Hvala lepa. K splošnemu delu ima razpravo še kolega France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. K splošnemu delu bi nekako se obregnil, dobesedno obregnil na ministrovo izjavo, da bo ministrstvo za zdravje kar precejšnja nova sredstva deležno v naslednjem letu in v letu 2005. Moram reči, da je res, ministrstvo za zdravje bo od leta 2002, 2002 je prejelo 13 milijard, leta 2004, naslednje leto, bo pa dobilo 18 milijard iz proračuna. Iz 12 na 18 je kar lepa vsota. Jaz sem že na odboru čestital ministru za zdravje za ta uspeh. Ne morem pa čestitati ministru za finance. Zakaj? Zaradi tega, ker iz teh sredstev, ne vem, kaj bo imel slovenski pacient. Moram reči, da največ dodanih sredstev bo šlo na račun postavke 4330 - kakovost zdravstvene oskrbe. Dalje, na postavki, na naslednji postavki, dovolite da obrnem, 6105 - reforma sistema zdravstvenega varstva, pa naj najprej omenim kakovost zdravstvene oskrbe. Tam seveda so predvidena nova sredstva, in sicer skoraj 100 milijonov v naslednjem letu,. 108 milijonov pa v letu 2005. In tam se ustanavlja služba urada Republike Slovenije za verifikacijo, nov urad torej, in sicer večina njegovega dela bo priprava standardov in normativov v zdravstvu. Moram reči, da je ta vsebina, priprava standardov in normativov v zdravstvu, se vsako leto javlja v proračunu ministrstva. Sicer v prejšnjih pod drugimi postavkami, sedaj pod to postavko. Za kaj gre? Gre za standarde in normative, ki bi jih po zakonu o zdravniški službi iz leta 1999 in iz nacionalnega programa zdravstvenega varstva izleta 2000 ministrstvo že davno moralo sprejeti, vendar se vsako leto na novo ta postavka javlja kot utemeljitev financiranja, vendar nikoli ni to narejeno. Naslednje leto bomo zopet v proračunu imeli to postavko, ker zagotovo naslednje leto to ne bo narejeno. In zopet in zopet. Nihče ne preverja, ali je tista utemeljitev, na podlagi katere ministrstvo dobi sredstva, resnično že izčrpana oziroma narejeno. Nadalje, naj še omenim drugo postavko, in sicer reforma sistema zdravstvenega varstva. Tukaj je kar precej, leta 2002 je ta reforma stala 350 milijonov, naslednje nas bo že 844 milijonov. Torej vsako leto močno rastejo sredstva za to. V glavnem gre pa za projekt sofinanciranja, in to iz sredstev mednarodne banke za obnovo in razvoj. Mi vemo, kaj je usoda tega projekta in tega posojila. Ne samo to, da ga bo treba vrniti v celoti, ampak že polovico tega posojila je potrošenega za razno svetovanje, svetovalne naloge, ki so jih tuje svetovalne firme nudile ministrstvu za zdravje, od avstralskih firm, kanadskih, nizozemskih in tako dalje. Torej tistih firm, ki morda komajda vedo, kje Slovenija leži na zemljevidu, kaj šele, da bi dobro poznali slovenske razmere. In rezultat teh sredstev je v veliki meri verjetno tudi v beli knjigi, ki je prav zaradi tega takšna, kot je. Seveda pod to točko se govori, kaj vse se bo uredilo iz teh sredstev, reforma sistema zdravstvenega varstva, kaj vse, torej čudovite stvari, od katerih pa ni videti nič, prav nič, razen bele knjige, žal. Menim, da ni dovolj, da ministrstvo za finance tako širokogrudno da nekemu ministrstvu nova sredstva. Morala bi vlada tudi kontrolirati, kaj se s temi sredstvi dogaja. Menim, da je to znak slabega gospodarja, ali je treba izvajalca zamenjati ali pa gospodarja. Ali pa oba, ne vem. Vsekakor se tako v sistemu dobrega gospodarja ne dela. Hvala.
Hvala. Ugotavljam, da k splošnemu delu proračuna ne želi več nihče razpravljati, zato zaključujem to razpravo. V splošnem proračuna bomo glasovali 15 minut po končani razpravi o 2. točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo posebnega dela predloga sprememb proračuna za 2004. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Prešli bomo na razpravo o amandmajih k posebnemu delu predloga spremembe proračuna za leto 2004. Zapisani so v pregledu amandmajev z dne 10.12.2003. Dobili ste jih na klop. Razpravo bomo vodili po posameznih podprogramih, v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so amandmaji tudi vloženi. Mislim, da imate pred seboj gradivo. Odpiram razpravo o amandmaju pri uporabniku 1.516, urad za narodnosti vlade Republike Slovenije, podprogram [[številke imate pred sabo, ne bom jih bral]] podpora narodnim skupnostim. Kdo želi besedo? Imamo dva amandmaja, oba sta s strani komisije za narodnosti. Roberto Battelli se je prijavil k besedi. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Amandma, ki predlaga, da se poviša postavka za 50 milijonov, je namenjen ne sofinanciranju programov, pač pa investiciji v Lendavi, za Studio Lendava, ki se gradi. To investicijo, ki se je že začela, je treba dokončati. Če ne bo dokončana, postane, kako bi rekel, celo nesmiselno financirati tudi programe, ker se nimajo kje proizvajati za madžarsko narodno skupnost. Naslednji amandma je pa namenjen neposredno financiranju programov. Treba je vedeti, da med državo in javnim zavodom ni dogovora o tem, kako naj se fiksno in stabilno financirajo ti programi. Na podlagi tega, da ni dogovora, se dogaja določeno, kako bi rekel, slepomišenje. Tako da narodne skupnosti v bistvu nimajo sogovornika za to, da se ti problemi rešijo in da se tem programom zagotovi obstoj in tudi prihodnost. Ker takrat, ko se pogovarjamo z državo, država pravi, da je ustanovila javni zavod zato, da to izvaja, torej da ne daje denarja, javni zavod pa pravi, da nima denarja za to sofinanciranje. Seveda, eni in drugi ter vsi skupaj smo tudi nasledili določeno stanje. Konkretno, italijanski programi Radia in televizije Koper so - in ne pretiravam s tem - pravzaprav naredili Koper. In da ne poudarim še posebej dejstva, da je to poleg šol pravzaprav edini prostor, v katerem pripadniki italijanske narodne skupnosti lahko delajo v svojem jeziku. Mi smo desetletja prodajali te programe, kot da je to televizija in radio od manjšine - ni res. Ni res. Tega, kar svet za narodnostne programe proizvede kot zaključke znotraj sistema javnega zavoda, nihče ne upošteva. To jeprazna forma. Razdalja med besedami in stvarnostjo je ogromna v manjšinski politiki v tej državi. In to se dogaja z blagoslovom tega parlamenta. Gremo v Evropo - kako so narodne skupnosti opremljene za to? Sprašujem vse prisotne kolege.
Hvala. Želi še kdo besedo k tema amandmajema? Nihče. Zaključujem razpravo k točki 1 in 2 k temu proračunskemu uporabniku. Prehajamo na proračunskega uporabnika, služba vlade Republike Slovenije za evropske zadeve, podprogram "koordinacija aktivnosti v procesu vključevanja v EU". Imamo en amandma, Zmaga Jelinčiča Plemenitega. Želi kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo. Prehajam na proračunskega uporabnika ministrstvo za finance, podprogram "obveznosti države do ZPIZ". Imamo en amandma, kolega dr. Jožefa Bernika. Želi kdo besedo? Dr. Bernik, prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Pred kratkim je o tej problematiki govoril naš kolega Andrej Bajuk in mislim, da je čisto jasno, za kaj gre. Tukaj je dolžnost države, da plača v pokojninsko zavarovanje za podjetnike, vendar ta stvar se vleče iz leta v leto brez vsakega napredka in brez pojasnitve tega, za kaj gre in zakaj se to ne plačuje. Zdi se mi, da bi morala država razložiti, kaj namerava s tem in o tem tudi sprejeti ukrepe v tej smeri. Kako pa stvari stojijo sedaj, pa lahko rečem, malo banalno sicer, da je to "ravbanje" malih ljudi v naši državi. In bi prosil gospo ali pa nekoga iz ministrstva za finance, da nam pove, zakaj vlada tega ne podpira in kaj misli vlada narediti. Mislim, da je že skrajni čas, da dajo pošten odgovor. Drugače bomo pa začeli spraševati ministre, ko imamo priliko postavljati vprašanja, tako, da se bodo prej ali slej naveličali in nam dali pameten odgovor. Hvala.
Hvala, dr. Bernik. Kdo želi besedo? Branko Kelemina.
Hvala za besedo. Dejansko gre s tem amandmajem za en problem, ki se vleče v bistvu že celo vrsto let, najmanj pa, recimo, se valja po državnem zboru od takrat, ko smo sprejemali pokojninsko reformo. Mislim, da nekateri ste bili takrat zraven, se spominjate, veste, za kaj gre. In z novo pokojninsko reformo smo mi kar takole, z levo roko pometli z več kot 100 milijardami itn. Danes bo že kmalu treba 300 milijard dati iz državnega proračuna za pokojninski sklad. Tega pokojninskega sklada, pokojninskega sklada obrtnikov pa nismo ustrezno takrat rešili. Pa smo bili nič kolikokrat pri takratnem ministru, današnjem predsedniku vlade, tako podjetniki, poslanci itn. in smo te stvari poskušali na nek način rešiti in se ni dalo. Jaz ne vem, zakaj dejansko se to ne zgodi, če ni možno tega vprašanja rešiti. Enkrat dokončno je treba povedati in ne samo z nekimi obljubami zavlačevati zadevo v nedogled. Povedati, tega denarja ne bo, mi tega sklada ne bomo nekako sofinancirali, ne bomo ga usposobili, pač naj ta sklad propade in konec. In bodo podjetniki in obrtniki in vsi tisti, ki so vlagali v ta sklad in ki seveda pričakujejo potem tudi tisti svoj vložek nazaj, na nek način, da bodo vedeli, da so ta sredstva izgubili. Nehajte zavlačevati, resnično. Povejte odkrito, da tega ne boste sanirali, tega sklada, in da enostavno se naj tisti, ki so denar vložili notri, pod nosom obrišejo. Bomo vsaj vedeli, kje smo. Samo toliko. Povejte, kaj se bo s tem zgodilo.To je pa samo opomin. To je samo poskus spomniti na ta problem, popolnoma nič drugega. Vemo, da boste to zavrnili. Sedaj o roku sploh ne študirate, sploh ne razmišljate, prav briga vas za 30, 50 tisoč obrtnikov, oni ne predstavljajo v tej državi nič za vas. Ne. To je samo opozorilo. Pomeni, da je to stvar treba rešiti, pa je ne rešite. Povejte, kdaj bo to rešeno ali pa povejte, da ne bo rešeno. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Bom zaključil razpravo o tem amandmaju. Sledi uporabnik, urad Republike Slovenije za Slovence v zamejstvu in po svetu, podprogram "podpora Slovencem v zamejstvu in v tujini". Predlagateljica je komisija za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu. Kdo želi besedo? Franc Pukšič. Prosim.
Hvala lepa. Pravzaprav nisem razumel, zakaj vlada tega ne podpira; ker so na komisiji razložili, da je prišlo do pomote pri tem načrtovanju skladno že s prej dogovorjenimi pravili in so seveda, torej pač predlagali, da se to popravi v skladu z dogovori med organizacijami civilne družbe, ki so financirane iz proračuna, Slovenska izseljenska matica, Društvo Slovenije v svetu in Svetovni slovenski kongres. Skratka, način financiranja med njimi je dogovorjen. Sedaj pa torej vidimo, da se to ne bo popravilo, na ta način se oškoduje druga proračunska postavka, če se seveda to ne uskladi. Zato predlagam, da ta amandma podpremo. Hvala.
Hvala. Kolega dr. Bernik.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Prav presenetilo me je, ko sem videl ta amandma in potem opombo, da ne vlada ne odbor tega ne podpirata. Je pa zelo enostavno, kot je gospod Pukšič povedal. Bila je narejena napaka in ni bil upoštevan dogovor, ki je bil sprejet med temi tremi civilnimi organizacijami pred nekaj leti in smo se ga držali oziroma so se ga držali, urad za Slovence v zamejstvu in po svetu je podprl, dobro, in tako dalje, zdaj pa kar nenadoma pride do tega, da ga vlada ne podpira. In bi rad vedel, kakšne zakulisne igre so tukaj. Gospodržavno sekretarko lepo prosim, da mi razloži, kaj se je tukaj zgodilo in da premisli stališče vlade, kajti to je nepošteno, da se tako dela, da se privatni sporazum, ki ga je urad odobril, ne upošteva. In to se mi zdi za neko pravno državo absolutno nesprejemljivo in odločno protestiram proti temu. Hvala.
Hvala. Samo Bevk, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Torej, jaz sem na seji komisije nasprotoval temu amandmaju, tako kot nasprotujeta vlada in matični odbor, iz preprostega razloga, ker ta amandma odvzema sredstva Slovenski izseljenski matici. Jaz sem na odboru oziroma na komisiji predlagal boljšo varianto, da bi Svetovnemu kongresu in Društvu Slovenije v svetu dodali ta sredstva, ampak ne na račun Slovenske izseljeniške matice, kajti konec koncev gre za izredno majhna sredstva. Namreč, dogovor, ki je bil narejen leta 1999, še v prejšnjem mandatu, sta sklenila vodstvo iz prejšnje sestave in takoj po tem sporazumu se je Slovenska izseljenska matica znašala v rdečih številkah. Zato mislim, da bi morali stvar rešiti na ta način, da bi dodali sredstva obema drugima društvoma, vendar ne na račun Slovenske izseljenske matice, kot ta amandma predlaga. Zato, sem jaz temu amandmaju tudi v komisiji za Slovence nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala, Samo Bevk. Kdo želi še? Dr. Bernik, še enkrat.
Jaz bi samo to rekel, da vem za težave, ki jih je imela izseljeniška matica in jih še vedno ima, rabi denarja še pa še, da plača dolgove in je čisto v redu, če država podpre to stvar. Vendar ni mi pa prav to, "pacta suart", to je bil dogovor in tega dogovora se moramo držati, razen če se tisti ljudje, ki so vpleteni v to zadevo, ne dogovorijo o tej stvari, to bi bil edini pošten pristop k tej stvari in vlada bi ga morala spoštovati. In kolega Bevk, vem da svetuje veliko matici in zato bi moral potem tudi poskrbeti, da ne bi prišlo do takega kršenja dogovorov. Drugače pa mislim, da bi se dalo to zelo lepo urediti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo besedo? Nihče. Zaključujem to razpravo. Sledi proračunski uporabnik 1912, uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje, podprogram "usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih". Imamo amandma poslanske skupine s prvopodpisanim Davorinom Terčonom. Kolega Davorin Terčon ima besedo.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej, ta moj amandma je posledica tudi znanega dejstva, da imamo na nekaterih območjih v Sloveniji v zadnjem času opraviti s požari večjih razsežnosti. Naj omenim tudi letošnje leto in požar na kraškem območju, ki je bil v obsegu, kot ga redko pomnimo. Na splošno ugotavljamo, da je vse večje požarno ogrožanje v določenih območjih. Torej pojav požarov na velikem območju. Naj povem, da je za zmanjšanje požarne ogroženosti do sedaj kadrovsko vrzel pri požarni službi zapolnjevala tudi služba, ki je bila formirana s strani, torej pri ministrstvu za obrambo in so jo popolnjevali naborniki s civilnega služenja vojaškega roka, ki so delovali v gasilnem centru. Z ukinitvijo naborniškega sistema in prehodom na profesionalno vojsko je ta, torej ta vrzel, ki je kadrovsko popolnjevala gasilno službo usahnila in torej te možnosti za kadrovsko popolnjevanje s strani nabornikov, ki civilno služijo vojaški rok, ni več. Da bi to nadomestili, je pri ministrstvu za obrambo v teku kar nekaj aktivnosti, da bi nadomestili z nekimi drugimi programi, tudi s povečanjem števila samih gasilcev v gasilni službi na požarno najbolj ogroženih območjih. Vendar vsekakor samo s temi ukrepi ne bomo kos vse večji požarni nevarnosti, ki je prisotna in ki se manifestira tudi najbolj v tako obsežnih požarih, kot smo jim bili priča letos. Moj amandma sledi predvsem temu. Kot sem rekel, neke aktivnosti, da bi to problematiko ublažili, na ministrstvu za obrambo že potekajo. Sled temu, da bi zagotovili prepotrebno opremo za blažitev te požarne nevarnosti oziroma za večjo varnost na požarnem področju. Zato predlagam amandma v višini 150 milijonov, sredstva pa prerazporejam iz ministrstva za kmetijstvo, med drugim tudi s tem, da predlagam ukinitev edinega kmetijskega atašeja,ki ga ima Republika Slovenija v tujini, konkretno v Beogradu, za katerega delovanje ne vidim, resnično ne vidim pravega razloga. Upam, da bodo poslanke in poslanci temu amandmaju prisluhnili in ga podprli. Hvala lepa.
Hvala, Davorin Terčon. Želi še kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo. Po tem amandmaju sledi podprogram "mednarodno sodelovanje". Predlagatelj, kolega Dorijan Maršič, želi besedo. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolege seveda obveščam, da gre za amandma, ki ne bo dodatno obremenjeval proračuna in se z njim tako odbor za finance kot tudi vlada strinjata. Gre preprosto za prerazporeditev sredstev za delovanje mednarodne fundacije za humanitarno razminiranje in rehabilitacijo žrtev min, ki je zelo dobro znana tako v Sloveniji kot tudi predvsem na področju vzhodne Evrope in pa širom po svetu glede na učinkovitost svojega delovanja. Mi smo tudi s sklepom posameznih odborov že v preteklem letu dosegli, da so se sredstva za delovanje te mednarodne fundacije nekoliko povečala, da se sredstva sicer zbirajo tudi iz drugih držav, ki prispevajo svoje prostovoljne prispevke, humanitarne prispevke v to fundacijo, predvsem za razminiranje minskih polj na področju Bosne in Hercegovine, predhodno seveda tudi na Kosovu in pa na področju Jugoslavije, se pa dejavnost te mednarodne fundacije širi tudi drugod, na drugih področjih, ki niso neposredno vezana na posledice vojne na Balkanu. Kot sem dejal, ne gre za dodatno obremenitev proračuna, ampak bo ta amandma, s katerim bomo prerazporedili sredstva iz ministrstva za zdravje, ministrstva za zunanje zadeve v skupen račun, na skupen račun, skupaj z ministrstvom za obrambo na postavki uprave Republike Slovenije za zaščitno reševanje, omogočal, birekel, bolj tekoče, hkrati transparentno in pa tudi učinkovito črpanje teh sredstev, za katera je pa znano, da se vsak tolar, ki je zbran v tej fundaciji, podvoji s sredstvi, jih donira proračun Združenih držav Amerike. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Sledi proračunski uporabnik 1.914, generalštab Slovenske vojske. Imamo amandma k podprogramu "usposabljanje in obrambni sistem" predlagateljice skupine poslancev s prvopodpisanim Dorijanom Maršičem, ki mu dajem besedo.
Spoštovane kolegice in kolegi! Tudi ta amandma ne bo dodatno obremenil proračuna. Gre preprosto za to, da se Zvezi slovenskih častnikov, ki je nevladna, samostojna in nepolitična vojaško-strokovna stanovska zveza, omogoči imeti pri generalštabu Slovenske vojske samostojno postavko, s čimer se ji bo omogočilo transparentno financiranje. Dejstvo je, da to niso edina sredstva, ki jih ta organizacija potrebuje za svoje delo, je pa pomembno, da ima svojo postavko in se s tem izenači v enakih možnostih delovanja skupaj z zvezo veteranov vojne za Slovenijo, veteranov Sever, združenjem Sever in zvezo združenj borcev Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Sledi proračunski uporabnik 2.111, ministrstvo za gospodarstvo, podprogram "programi pospeševanja tehnološkega razvoja gospodarstva". Predlagatelj amandmaja je mag. Janez Drobnič, ki mu dajem besedo.
Hvala lepa za besedo. Tudi ta amandma ne bo bremenil proračuna, ga bo pa bistveno izboljšal, z željo, odpraviti možnost korupcije, ki bi nastala z nekontroliranim dodeljevanjem pomoči podjetjem kar tako, kar se že pravzaprav dogaja. Predlagamo oziroma sam predlagam, da se namesto za takšno nerazsodno razdeljevanje denarja na politični podlagi v volilnem letu nameni za tehnološki razvoj podjetij, da bodo uspešna, kar bo najboljša naložba v slovensko gospodarstvo. To je ključni razlog. Vlada je sprejela odločitev v okviru tega proračuna, da ne bo več dajala sredstev za prestrukturiranje usnjarske in tekstilne industrije, ki sta dejansko potrebni pomoči. Zakaj torej potem nekim drugim podjetjem? Ali ni veliko bolje za tehnološki razvoj, zato da bo Slovenija ujela ritem z razvitim svetom in da se ne bo znašla na listi koruptivnih držav oziroma držav, ki na neprimeren način dodeljujejo državne denarne pomoči. Predlagam, da to podprete, čeprav tu vidim, da sta vlada in odbor rekla, da se s tem ne strinjata. Žal, te usmeritve vlade so napačne.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajam na proračunskega uporabnika 2.311, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, podprogram "program razvoja podeželja", predlagatelj amandmaja Alojz Sok, ki mu dajem besedo za razpravo.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kmetijstvo in pa s tem povezani razvoj podeželja sta bila ena od glavnih točk v predpristopnih pogajanjih. Vseskozi so naši pogajalci zagotavljali, da so se na tem področju dobro izpogajali in pričakovanja na tem področju so izredno velika, vendar sem, ko sem pregledal to spremembo proračuna za leto 2004, ugotovil, da vlada ukinja postavko, ki je bila v proračunu namenjena, in sicer v letu 2004 v višini 174 milijonov tolarjev za predčasno upokojevanje kmetov. Gre za to, da je starostna struktura v našem kmetijstvu izredno slaba, povprečna starost slovenskih kmetov je preko 55 let in večina držav članic Evropske unije je ukrep starostnega upokojevanja kmetov uvedla, kot enega izmed strukturnih ukrepov skupne kmetijske politike. Ta ukrep, v kolikor bi ga seveda Slovenija uvedla, se deloma tudi financira iz bruseljske blagajne. Meni je iz tega razloga nerazumljivo, da vlada sedaj sredstva za ta namen ukinja. Na drugi strani pa minister trdi, da bo ta ukrep naslednje leto uveden in izveden, ampak proračunske postavke za izvajanje tega ukrepa v proračunu ni. Kje naj bi vzeli denar? Mi smo predlagali, da se sredstva v višini 174 milijonov tolarjev zagotovijo iz postavke generalni sekretariat vlade. Gledamo namreč, da se ta postavka nenormalno povečuje, in sicer se je od leta 2002 na 2003 povečala skoraj za 50 % - če smo leta 2002 namenjali za to nekaj manj kot 2 milijardi, pa je leta 2003 ta postavka znašala že skoraj tri milijarde, ob istočasno v koalicijski sporazum zapisani predpostavki, da boste izvajali antibirokratski program. Ukrep je silo pomemben,veste. Gre pač za to, da se kmetijska zemljišča v funkciji predčasne upokojitve hitreje prenašajo na mlajše generacije, da s tem povečamo funkcionalnost na eni strani, na drugi strani pa preprečimo, bi rekel, ta skrb zbujajoči trend zaraščanja slovenskih kmetijskih zemljišč. Seveda, kot tukaj vidim, matično delovno telo ne podpira, vlada ne podpira, se pravi, tega ukrepa seveda ne boste podprli, ne bo izglasovan, vendar mislim, da bomo s tem naredili izredno škodo, ali pa, če bo odgovor, da so ta sredstva zagotovljena v okviru kakšne druge postavke. Sam pa mislim, da bi morala biti iz proračuna razvidna, do sedaj so bila, s to spremembo pa se ta postavka črta. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. Kadarkoli bo predstavnik vlade želel besedo, jo bom tudi dal. Vlada ima še 8 minut na voljo. Pojasnilo želi podati mag. Helena Kamnar, državna sekretarka. Prosim.
Hvala lepa. Glede na to, da se ta ukrep financira iz sredstev evropskega proračuna, so vsi ukrepi v okviru razvoja podeželja, ker ta ukrep v to skupino sodi, vključeni na dveh proračunskih postavkah, in sicer 2.068 in 2069, razvoj podeželja. En del so evropska sredstva, drugi del so sredstva lastne udeležbe. In sredstva za ta ukrep so zagotovljena.
Hvala. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo o tem amandmaju. Znotraj istega proračunskega uporabnika, ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano, je več amandmajev. Šli bomo po posameznih podprogramih. In sledi podprogram delovanja služb in javnih zavodov. Predlagatelj amandmaja je Davorin Terčon. Želi besedo? Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Jaz moram reči, da bi glede tega amandmaja rad slišal tudi stališče, da bi pričakoval, da bi bil kdo od ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano tudi prisoten. In sicer imamo v pregledu amandmajev zapisano, da vlada tega amandmaja ne podpira, ampak bi vendarle bilo zelo dobrodošlo še stališče ministrstva za kmetijstvo, in glede na to, da se nanaša tudi, del amandmaja, na ministrstvo za kulturo, da bi njihovo stališče slišali. Sedaj pa nekoliko obrazložitve k amandmaju. S svojim amandmajem povečujem proračunske odhodke za potrebe javnega zavoda Kobilarna Lipica. V javnosti je bilo kar nekaj razprav v zvezi s stanjem in hotenjem v Kobilarni Lipica. Sam ocenjujem, da je to stanje slabo in v sramoto tej državi. Čeprav se vsi, posebno pa najbolj odgovorni iz ministrstva za kmetijstvo, deklarativno zavzemajo za ta naš simbol in ponos, se stanje nikakor ne izboljšuje. Še več. Po moji oceni in po oceni mnogih se poslabšuje. Razprave je bilo veliko. Nekatere so imele tudi različne politične konotacije. Glede na to, da prihajam iz občine, kjer se nahaja Kobilarna Lipica, se čutim še bolj odgovornega za to, da bi nekaj storil, da bi se stanje izboljšalo. Najbolj odgovorna je država in tisti, ki jo predstavlja. Zato sem sam poskušal z različnimi predlogi normativnih sprememb, ki pa so obtičale v različnih koalicijskih usklajevanjih. Sam sem namreč ocenil, da je potrebna tako normativna sprememba - s tem so se strinjali tudi mnogi, nekatera ministrstva - kot ukrepi v samem javnem zavodu. Žal do soglasja še do sedaj nismo prišli. Stanje pa je slabo, kot sem že rekel, celo v sramoto. Pri razpravi glede možnih sprememb, ki bi lahko šle v različne smeri, kot sem sam poudaril, pa smo trčili na, ponavadi, na največ oponiranja glede normativnih sprememb ravno pri matičnem ministrstvu za kmetijstvo. Tudi minister But se je eksplicitno - na zadnji okrogli mizi, ki je bila v Lipici - izrekel, da spremembe niso potrebne in da je možno stanje urediti znotraj zakona o Kobilarni Lipica. Ne tako eksplicitno, pa vendarle, je temu pritegnilo tudi ministrstvo za kulturo. In ti dve ministrstvi sta za to najbolj odgovorni. Po zakonu bi sicer kobilarna morala biti pod pristojnostjo ministrstva za kulturo, ker je to kulturni spomenik, pa vendar je po nekem dogovoru v vladi to pod pristojnostjo ministrstva za kmetijstvo. Očitno pa vsi skupaj za to zelo slabo skrbijo. Glede na to, da soglasja glede normativnih sprememb ni in da ministrstvo za kmetijstvo zatrjuje, da je zakon v redu, sem jaz v okviru zakona, na osnovi katerega se je po sedmih letih, namesto po šestih mesecih, kot je bilo v zakonu napisano, rodil program varstva in razvoja, in ta je bil sprejet šele v začetku letošnjega leta, pripravil amandmaje, ker sem ugotovil, da ministrstvo za kmetijstvo in ministrstvo za kulturo ne izpolnjujeta obveznosti iz zakona in programa varstva in razvoja, katerega so sami potrdili in dali soglasje in za katera trdijo, da so v redu, pa vendar ne izpolnjujejo svojih obveznosti. Zato sem sam pripravil amandma in prisluhnil, da mogoče v okviru tega zakona kaj storimo. Zato moram reči, da bi tudi pričakoval, da bi ti dve ministrstvi podprli ta amandma inzagotovili temu javnemu zavodu, ki ima nek slovenski ponos, ki ni ponos, ampak sramota, da bi ti odgovorni, ki so krivi za to stanje, začeli razmišljati in nekaj ukrepati. Ker sami niso nič storili, sem poskušal sam jim pomagati. Pričakujem, da bodo v nadaljevanju to podprli, in da bo tudi na osnovi tega amandmaja se začela stvar spreminjati. Če ne, bodo samo dokazovali, da niso sposobni upravljati s tem spomenikom in čredo, dokazovali bodo svojo nesposobnost in povečevali našo sramoto, za katero jaz in moji kolegi tukaj niso krivi in za katero si bodo pripisali tudi svoj del krivde. Hvala lepa.
Hvala, kolega Terčon. Kdo še želi besedo? Samo Bevk, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Rad bi se oglasil v zvezi z amandmajem mojega spoštovanega kolega poslanca Davorina Terčona. Naj takoj v uvodu povem, da ne nasprotujem namenu amandmaja, ki javnemu zavodu Kobilarna Lipica namenja dodatna več kot potrebna sredstva. Problem je namrečv tem, da bi se zaradi tega amandmaja zmanjšala sredstva na postavki "kulturni tolar- spomeniki". Pred enim letom je državni zbor sprejel zakon o kulturnem tolarju za obdobje od leta 2004 do leta 2008. Gre za nadaljevanje zakona, katerega veljavnost se izteče konec letošnjega leta. Stari zakon smo uresničili komaj 36,3%, glede na proračuna za leti 2004 in 2005 pa imamo na vseh petih programskih sklopih novega zakona o kulturnem tolarju zagotovljenih le dobrih 25% sredstev. V predlogu proračuna ministrstva za kulturo je največji primanjkljaj sredstev prav na tistih postavkah, ki izhajajo iz zakonskih obveznosti, ki jih je sprejel naš državni zbor. Poleg zakona o kulturnem tolarju tu izstopata še zakon o medijih in zakon o knjižničarstvu. V mesecu januarju 2004 bomo v državnem zboru obravnavali nacionalni program za kulturo za naslednjih pet let, ki je zelo ambiciozno zastavljen za kar si kulturno ministrstvo prav gotovo zasluži vso pohvalo, toda brez ustrezne finančne podpore prav gotovo ne bo v celoti uresničen. Kultura in kulturna identiteta sta tudi del programa za učinkovit vstop v Evropsko unijo, ki ga je sprejela Vlada Republike Slovenije. Toda od 1. maja 2004 dalje, od vstopa Slovenije v Evropsko unijo bo kultura odvisna zgolj od nas samih, ker ostaja vizključni pristojnosti države. Prav zaradi tega se bo pomen kulture in kulturne identitete, ki jima je že skozi ves zgodovinski razvoj pripadala izjemna vloga, z vstopom Slovenije v Evropsko unijo še povečal. Prav zaradi teh razlogov, ki sem jih navedel, ne morem podpreti amandmaja, ki zmanjšuje sredstva za kulturo v državnem proračunu. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Alojz Sok dobi besedo, nato pa Davorin Terčon.
Hvala lepa. Ko spremljam to dogajanje v zvezi z Lipico, moram reči, da sem kot državljan izredno zaskrbljen in bi seveda najprej rad vedel od strani vladajoče koalicije, kaj pravzaprav želite z Lipico doseči, ali jo boste razdelili, razbili, to kar predlagate vi v LDS-u, ali pa boste Lipico ohranili kot kulturni spomenik, enotno, tako kot danes obstaja. To je osnovni problem. Ko boste razrešili to dilemo, potem boste seveda lahko tudi naprej zagotavljali sredstva za delovanje same Lipice. Ampak kot sedaj izgleda seveda, gospod Terčon, vi nočete te osnovne dileme v zvezi z Lipico razrešiti in ste seveda bolj pristaš tega, da se Lipica kot takšna razdeli, uniči, razbije ali kako naj se o tem izrazim.
Hvala. Davorin Terčon ima besedo.
Moram popraviti navedbe, ne glede na to, da sem bil omenjen. Torej, res, jaz sem pričakoval, da bo ta strah, ki ga je izrazil kolega Bevk, prisoten, kaj se bo pa zgodilo z ostalimi kulturnimi spomeniki, če bomo vzeli. Ampak resnici na ljubo, jaz lahko vzamem tam pri tistih, ki so odgovorni in ki bi bili po zakonu in po programu varstva in razvoja temu javnemu zavodu, katerega podpirajo, dolžni zagotoviti ta sredstva. In ker jih niso, ker so pa odgovorni, so po mojem tudi krivi za stanje, ki je, ker bi morali vsaj kaj predlagati. Če se pa strinjajo, da je tako, potem pa naj mi povedo, zakaj sami niso zagotovili teh sredstev. Potem edino, kar lahko predlagam, predlagam, da se vzame pri teh istih, ki bi že tako ali tako morali, torej ministrstvu za kmetijstvo v prvi vrsti, pa tudi delu ministrstva za kulturo, zagotoviti ta sredstva, ki gredo po zakonu. Če ne, pa naj za božjo voljo ponudijo neko drugo rešitev. Jaz sem jih ponudil, vendar ni bilo nikoli nobene pripravljenosti.Pa tudi vedno poudarjam, da lahko iščemo še nove rešitve, ni bilo nobene pripravljenosti, da se nekaj naredi. Ne, začela se je kampanja, kako nekdo hoče nekaj privatizirati, nekaj oropati, nihče pa se ne vpraša, kaj se tam dogaja. In tam se dogaja škandal. Tam se dogaja škandal in nekdo je odgovoren. In tisti, ki je odgovoren, je tudi kriv za to stanje. Jaz moram povedati, da bom to vprašanje vlekel vedno znova ven, dokler se ne bo en dan našla ena rešitev. Rešitev je pa mnogo, jaz sem pripravljen mnogim tem rešitvam prisluhniti in poskusiti jih urediti. To stanje je pa katastrofa. In predlagam, da se vzamejo sredstva edino tam, kjer se lahko vzamejo, pri tistih, ki so odgovorni za to stanje in ki bi sami bili dolžni že to narediti, pa niso storili.
Hvala. Ne vidim več. Še kolega Bevk. Prosim.
Hvala za besedo. Zvračati odgovornost zgolj na dve ministrstvi, mislim, da ni korektno. Konec koncev je vlada tista, ki je ustanovila ta zavod in je, bi rekel, ta odgovornost bolj enakomerno porazdeljena po kolektivu, tako da se ne strinjam z gospodom Terčonom. Marsikdaj pa poslanke in poslanci amandmaje k proračunom vložimo tudi zaradi tega, da opozorimo na kakšen problem. Tako je kolega Terčon, sedaj seveda, opozoril na problem javnega zavoda Lipica, jaz pa sem malo prej opozoril v zvezi s tem amandmajem pa na položaj kulture v državnem proračunu. Čeprav najbrž niti eden niti drugi ne računava, da bodo amandmaji, ki jih poslanci vlagamo, sprejeti. Hvala lepa.
Hvala, kolega Bevk. Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Sledi podprogram "zdravstveno varstvo rastlin in živali". Amandma, ki ga je k temu podprogramu vložil kolega Alojz Sok, dajem v razpravo. Kolega Sok, imate besedo.
Hvala lepa. Ko sem pregledal, sem ugotovil, da v proračunu na tej postavki ni predvidenih nobenih sredstev. Gre za to, da v pogojih globalizacije lahko računamo, da se bodo v Republiki Sloveniji, tako kot se je lani pojavil hrušev ožig, pojavljale tudi druge, nove bolezni. Do danes je poznanih sorazmerno malo mikrobov, ki povzročajo različna bolezenska stanja tako pri rastlinah kot živalih, in je v okviru tega treba zagotoviti določena sredstva. Iz samega predloga, ki je pred nami, ni razvidno, kje naj bi ta sredstva bila, prav tako kot ni razvidno, kje naj bi bila sredstva za starostno upokojevanje kmetov. Prej mi je sicer gospa Kamnarjeva zagotovila, da to v eni od postavk je, vendar sem prepričan, da glede na takšne kupe gradiv, kot jih dobivamo za ta proračun - na primer, tam na koncu ima kolega Bernik celoten proračun - tako visok kup tega materiala in tako slabo pregleden, da je potem nek ukrep zavit v neko drugo postavko, lahko pomeni, da ta zadeva bo izvedena ali pa ne. Če pa bi v sam proračun jasno napisali, postavka je za to, potem bi bilo to transparentno in pregledno. Ker pa tej vladi ne gre za preglednost in transparentnost, se te natančne postavke ukinjajo in se predstavljajo v okviru nekih širših projektov, nekih širših programov, ki potem bodisi so realizirani ali pa ne. Kje naj vzamemo sredstva - predlagali smo, da bi nekoliko zmanjšali sredstva za delovanje urada predsednika republike. Vidimo namreč, da so ta sredstva od leta 2001 pa do leta 2004 narasla kar za 100%, s pol milijarde na skoraj eno milijardo. Prepričani smo, da bi 100 milijonov tolarjev iz tega programa lahko namenili za program zdravstvenega varstva rastlin in živali. Še enkrat opozarjam, ta zadeva bo zelo pereča. Škode, ki nastajajo, so lahko velike, in če ne bo v okviru proračuna zagotovljenih sredstev, se nam lahko zgodi, da bodo škode večje. Tudi tega amandmaja vlada ne podpira - škoda, ker se bo prej ko slej soočila s tem, da bo sredstva za ta namen morala zagotoviti. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na podprogram "strokovne in svetovalne naloge, izobraževanje in raziskovanje". Tudi tu je kolega Alojz Sok vložil amandma. Želi besedo? Prosim.
Veliko je bilo danes govora o tem, da bo morala Slovenija veliko več vlagati na področju znanosti. Sam ugotavljam, da se sredstva za znanstveno-raziskovalno delo na področju kmetijstva iz leta v leto zmanjšujejo. Tudi s to spremembo proračuna se zmanjšujejo za približno 13 milijonov. To sicer ni veliko, ampak če permanentno že tako majhna sredstva zmanjšujete, potem so seveda še manjša. Kar se tiče slovenskega kmetijstva in pa s kmetijstvom povezane živilsko-predelovalne industrije, ta se bo seveda po vstopu Slovenije v Evropsko unijo srečala z veliko konkurenco, in če ne bomo povečali sredstev v znanstvene projekte na tem področju, kjer se zadeve zelo hitro spreminjajo, zelo hiter je potek znanstvenih raziskav na tem področju, potem si seveda težko predstavljam, da bi Slovenija lahko ne tem tržišču konkurirala, pa četudi bomo, ne vem, prirejali razne drage prezentacije v Rimu ali pa še kje drugje. Torej, znanstveno-raziskovalno delo, če hočemo napredovati, moramo pospešiti in razvijati doma. Sredstva pa so že v tem trenutku izredno pičla. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Sledi podprogram delovanja služb in javnih zavodov. Poslanski klub LDS je vložil amandma k temu podprogramu. Želi kdo besedo? Kolega Janez Komljanec, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pozdravljeni, kolegice in kolegi! Že lansko leto smo morali zagotoviti z amandmajem za delovanje javne gozdarske službe, mislim, da 350 milijonov. Izgleda tako, da se tej službi ne zaključi koledarsko leto v proračunu 31.12, ampak nekaj prej. In zato tudi predlagamo, da bi delavci lahko imeli osebne dohodke inosnovne materialne stroške, kar pomeni papir, svinčnik, ogrevanje in vse ostalo, kar spada zraven, da se jim tako za leto 2004, in kasneje tudi za 2005, da se ne bom več oglašal, zagotovijo sredstva, ki so potrebna, da bodo lahko normalno delovali do konca koledarskega leta 2004 in seveda tudi 2005. Ko sem rekel lani, sem govoril o letu 2003, se opravičujem. Jaz sem prepričan, da se v teh dveh letih ne bo več potrebno zadolževati in s tem ne bo več povečanja teh stroškov in da se bo na ministrstvu, ki je pristojno za javno gozdarsko službo, tudi uredilo vse tisto, kar ni urejeno, in da bo naprej ta služba tako organizirana in tudi delovala tako, kot mora, kot je to v programu razvoja zapisano. In pa, seveda, da bodo imeli za ta program na razpolago tudi dovolj sredstev, z dovolj mislim toliko, kot jih je potrebno v tem tako naravnanem programu, se pravi nerazkošnega in pa skrčenega življenja, tako kot se morajo obnašati vsi proračunski uporabniki. Meni je žal, da zmanjšujemo sredstva na programu ECO 0, ampak tudi na odboru smo predlagali, naj ministrstvo predlaga kakšno bolj primerno postavko. Mislim pa, da ZIPRO dovoljuje vladi in s tem tudi ministrstvu, da bodo lahko ta denar poiskali tudi kje drugje, če bo bolj primerno. To se tudi sedaj ne zdi najbolj primerno, ampak edino mogoče je tako, kot smo tudi za leto 2003 predlagali, kje naj se vzamejo ta sredstva. Torej želim, da bi se v bodoče ta problem uredil in da ne bi bilo potrebno z intervencijo državnemu zboru posredovati to, da bi lahko neka služba do konca leta normalno delovala. Hvala lepa.
Hvala. Nihče več ne želi razpravljati? Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajam na zadnji podprogram, h kateremu so vloženi amandmaji, to je program razvoja ribištva. Imamo dva amandmaja, prvega je vložil kolega Alojz Sok, drugega Mario Gasparini. Želi kdo besedo? Kolega Sok, prosim.
Hvala lepa. Amandmaja, ki sva ju vložila z gospodom Gasparinijem, sta nekako enaka. Mi s tem popravkom, spremembo proračuna za leto 2004 zmanjšujemo sredstva za subvencije na področju ribištva. Istočasno pa lahko beremo v medijih, da se prodajajo naše ribiške ladje in da je trenutno slovenska ribiška flota postavljena pod velik vprašaj, če bo sploh lahko v teh razmerah še delovala oziroma kandidirala za podelitev koncesij na področju ribištva. To je en razlog. Drugi razlog pa je, če bi se Slovenija hotela upreti uvajanju ekonomske cone s strani sosednje države Republike Hrvaške, potem bi se seveda v teh razmerah temu najlažje in najboljše uprla na takšen način, da bi več vložila v samo gospodarsko dejavnost ribištva. Na žalost ugotavljamo, da vlada tega problema ne vidi na takšen način in da denar za same subvencije ribičem zmanjšuje, na drugi strani pa povečuje denar za delovanje javnega zavoda na tem področju, torej povečuje birokracijo, neposredno pa za samo vlaganje v ribiške ladje ne naredi ničesar. Zato smo predlagali ta amandma in predlagamo torej samo razporeditev sredstev znotraj iste postavke, torej istega podprograma. Medtem ko kolega Gasparini predlaga, da se sicer ta sredstva za subvencije v ribištvu povečajo, da se pa zmanjšajo sredstva za predpisano preventivno zdravstveno varstvo živali torej ukrep, ki je vladal na področju veterinarske dejavnosti. Torej, to je seveda neprimerno, kajti program, preventivni program na področju veterine je absolutno predpisan. In če zmanjšamo sredstva iz državnega proračuna za ta namen, to pomeni, da smo strošek istočasno prenesli na uporabnike. Uporabniki pa so seveda tudi v nekem segmentu, v nekem delu tisti, ki imajo ribogojnice, ki gojijo ribe, tudi tam se opravljajo v skladu s preventivnimi ukrepi določeni preventivni pregledi in jih bodo, torej če se ta amandma gospoda Gasprinija uveljavi, morali v bodoče plačevati. Torej, smiselno bi bilo narediti prerazporeditev znotraj tega podprograma ali eventualno najti sredstva za povečanje subvencij na področju ribištva v okviru kakšne druge proračunske postavke. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Mislim, da je bila razprava o obeh amandmajih, zato jo zaključujem. S tem zaključujem področje kmetijstva, gozdarstva in prehrane. Prehajamo na proračunskega uporabnika 2.411, ministrstvo za promet. Amandma k podprogramu "sredstva za izgradnjo avtocest" je vložil kolega Alojz Sok. Odpiram razpravo. Kolega Sok, prosim.
Danes je bilo tu že veliko povedanega o gradnji slovenskega cestnega križa, o gradnji avtocest. Ugotavljamo, da na takšen način, kot ga predvideva vlada, ko nekako prenaša obveznosti bodočega investiranja na novi Dars, bodo ta sredstva prek izdaje obveznic, kot jih predpostavlja novi način financiranja izgradnje slovenskih avtocest, izredno vprašljiva. Vlada predvideva, da bi v bodoče prek obveznic financirala do 45% vseh sredstev, ki jih potrebuje za izgradnjo slovenskih avtocest. Moram reči, da obveznice pravzaprav niso neka nova iznajdba. Obveznice so način, ki je po nekaterih občinah bil uveden že pred desetimi leti - konkretno vem za našo občino -, vendar se na koncu od izredno dragega projekta uvedbe obveznic ni realizirala niti polovica. Konkretno lahko povem, da smo izdali obveznic za 5 milijonov, vendar se je pozneje pokazalo, da so investitorji, ki so v svoje delo kot obveznost sprejeli tudi del obveznic, da so navadno za izvajanje nekega dela potem postavljali višje cene in da je na drugi strani zmanjkalo sredstev, da bi sploh lahko te obveznice bile uporabljene. Res pa je, da je že sama uvedba obveznic bila izredno draga. Mi torej v takšen način financiranja izgradnje bodočega cestnega križa nimamo velikega zaupanja, tudi ne pričakujemo, da se bo ta program na takšen način stoodstotno realiziral. Zato predlagamo, da bi se višja sredstva za financiranje zagotovila v okviru obstoječega proračuna z razporeditvijo sredstev pač znotraj možnosti, ki jih imamo. Te možnosti se nam zdijo na področju davčne in carinske administracije. Predpostavljamo namreč, da bo z ukinitvijo dobršnega dela slovenskih mej, z vzpostavitvijo schengenske meje na tem področju prišlo do sproščanja določenih sredstev in da so v okviru proračuna predvidena sredstva za davčno in carinsko administracijo v tem trenutku prevelika in bi jih torej lahko preusmerili na področje izgradnje slovenskih avtocest. Žal, neke obrazložitve ni. Če bo temu res tako, vlada in pa matično delovno telo tega amandmaja ne podpirata, morebiti bodo predstavniki ministrstva za finance tukaj odgovorili, zakaj so sredstva za davčno in carinsko administracijo planirana celo višje, kot so bila v preteklih letih, ko smo imeli toliko in toliko mej. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. Želi še kdo besedo k temu amandmaju? Nihče. Zaključujem razpravo. Želi predstavnica vlade? Minister za finance.
Zakaj so ta sredstva planirana višje za davčno in carinsko upravo? V bistvu je to, predvsem za davčno upravo, dejansko naložil tudi odbor za finance v zvezi z razpravo o delovanju davčne uprave. Problem je tam, da niso te evidence centralizirane, ampak da so posebej knjigovodske evidence in da je potrebno informacijski sistem tako razviti, da bo enotno knjigovodstvo za vsa področja davčne uprave.
Hvala ministru za finance. Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Sledi podprogram "investicijske dejavnosti na železniški infrastrukturi". Imamo amandma matičnega delovnega telesa, odbora za finance in monetarno politiko. Želi kdo besedo o njem? Nihče. Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo h proračunskemu uporabniku 2.415 - direkcija Republike Slovenije za ceste, podprogram "investicijsko vzdrževanje in izgradnja državnih cest". Imamo več amandmajev. Prvega je vložil kolega Alojz Sok, drugega kolega Branko Kelemina, tretjega mag. Drobnič Janez, četrtega Rudolf Petan, petega Jože Tanko, šestega mag. Drobnič, sedmega Marko Diaci. Odpiram razpravo o teh amandmajih. Kdo želi besedo? Najprej Rudolf Petan, tako sem videl, potem mag. Drobnič.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Torej gre za prerazporeditev sredstev iz davčne uprave na direkcijo Republike Slovenije za ceste. Zakaj ravno takšna prerazporeditev, bom povedal v zadnjem stavku na koncu. Dejstvo je, da vlagamo amandma za izgradnjo obvoznice Vitanje, to je na glavni povezavi Celja in seveda Zasavja s Koroško in v zadnjem času tudi tega področja s turističnim centrom na Rogli. To je najbližja povezava do Rogle. Kaj pomeni Rogla za razvoj turizma in za turistično gospodarstvo Slovenije, verjetno ni potrebno izgubljati besed. Dejstvo pa je, da je to tudi najhitrejša povezava s koroško omenjenih regij in treba je povedati, da od Vitanja pa do Spodnjega Doliča je cesta rekonstruirana, razširjena in je verjetno rešitev dolgoročna. Do Vitanja iz Nove Cerkve pa je seveda to ozko grlo. In Vitanje kot zgodovinsko zaščiteno območje, kjer niso možne rušitve hiš, tako da na tem območju, kjer je bilo to naselje, ki je bilo zgrajeno še v času, ko še ni bilo prometa, je cesta ostala enako široka, niso možni pločniki, ker širitev ni možna, ker so stavbe, rušitve pa ne, ker je zaščiteno. In to je še posebej kritično za šoloobvezne otroke. In da bo situacija še hujša, je šola na enem koncu naselja, tako da morajo otroci hoditi skozi celotno naselje ob tem prometu. Srečanje dveh vozil skoraj ni mogoče. In ker je del te ceste že rekonstruiran, pomeni, da je pomemben za Slovenijo in slovensko gospodarstvo. Sredstva, 50 milijonov, bi vzel od davčne uprave, in sicer iz preprostega razloga, ker je davčna uprava tista, ki ne izterja od dolžnikov uradno prek 100 milijard - recimo, da je realno nekje polovica tega - to se pravi, če vzamemo eno promilo od teh možnih izterljivih sredstev, bi zgradili obvoznico, in mislim, da bi bilo tudi poučno za tistega, ki svoje naloge ne opravi, če bi ta amandma sprejeli. Hvala lepa.
Hvala. Tako kot sem zapisal po vrsti, mag. Drobnič, nato Branko Kelemina in Marko Diaci. Prosim, mag. Drobnič.
Bom zelo na kratko povedal. Pred dvema mesecema so se zbrali župani s celega konca ribniško-kočevske regije in predstavniki ministrstva so obljubili, da bo zadeva v zvezi s Škofljico urejena, da bo ustrezna štiripasovnica med Škofljico in Ljubljano, zato da ne bi bilo zastojev. Ravno tako ta sanacija, ki se zdaj opravlja na tem križišču, ne bo rešila problemov, kajti še vedno ostaja križišče v istem nivoju z železnico. Zato je predlog amandmaja, da se začne ureditev trase štiripasovnice na tej nevralgični točki in pa nadvoz nad železnico. Skratka, tako kot bi moralo biti v Sloveniji in tako kot je nekako obljubljalo tudi ministrstvo. Z začudenjem sem pogledal, da nobenega takšnega amandmaja ni bilo. Torej, eno so besede tam županom pa ljudem, drugo je pa dejansko stanje v parlamentu oziroma v vladi. To je seveda največja mera dvoličnosti. Sredstva naj bi se pa zagotovila iz prestrukturiranja podjetij, to je tisto, kar je namenjeno za precej problematično dejavnost, na katero nas opozarjajo tudi v Evropski uniji, in pa dejavnosti urada predsednika Republike Slovenije, kjer se povečuje sredstva iz enega leta v naslednje za 57%, kar je po našem mišljenju neprimerno. Torej predlagam, da se oba amandmaja sprejmeta, ne tako kot govori vlada, dvolično, eno ljudem, drugo pa tu v parlamentu. Hvala lepa.
Hvala. Branko Kelemina ima besedo.
Hvala. Spoštovani! Gre za projekt, ki ga sam, pa tudi okolica že nekaj let potiskamo in rinemo skozi proceduro, pa smo bili v tem procesu uspešni mogoče samo enotretjinsko do sedaj. Očitno se projekt ustavlja, smo pa komaj na eni tretjini. Večkrat sem opozoril na to, tudi na vseh delovnih telesih do sedaj, kjerkoli se je to obravnavalo, tako na infrastrukturi kot na financah in z obsežno dokumentacijo celo s fotografijami in s strateškimi dokumenti lokalnih institucij sem dokazoval, da nek projekt še ni v tej fazi tako daleč, da bi ga bilo potrebno zagovarjati. Ta projekt je pa nujen, ki ga predlagam sam, in bi zaradi škode, ki se povzroča vsakodnevno na vozilih, in pa tudi škoda, ki se bo povzročila zaradi odlaganja uresničitve tega projekta, bo še večja, bi bilo potrebno ta projekt čimprej dokončati. Torej, z vsemi argumenti, z vsemi dokumenti, ki sem jih prinesel tako na odbor za infrastrukturo kot na odbor za finance, sem dokazoval, da imam prav in to v neki desetminutni razpravi tako rekoč. Ker oblast ne verjame seveda mojim trditvam in mojim argumentom, pokliče birokrata iz nekega resorja, birokrat pride tja in samo z enim stavkom pove: ta projekt je upravičen in potreben, zato naj seveda ostane tako, kot je. Si lahko predstavljate, spoštovani kolegi poslanci, kakšna ignoranca do poslanca, ki ima argumente, ki ima dokumente, ki ima podatke, ki ima vse, pa ga eden birokrat z enim stavkom zavrne. Kar je pa najhujša ironija, je pa to, da poslanci temu nasedejo - in kakšen je to odnos poslancev? Pa smo res toliko nastrojeni drug proti drugemu v postopku odločanja - zakaj, jaz ne vem - , res toliko nastrojeni, pa ne vem, kakšni še, drug proti drugemu, da raje verjamemo enemu birokrati, ki z enim stavkom, brez argumentov, brez besed pove, da nekaj je upravičeno; jaz pa z dokumenti, slikami, silnimi argumenti, obrazložitvami in dokazujem, da je obratno - meni pa ne verjamete. To je absurd in ni čudno, da je v tej državi tako, da lahko birokracija tako odloča. Od kod pa jemljem ta sredstva? Trenutno sem jih vzel s strani državnega zbora: za 100 milijonov tolarjev, naj se zmanjšajo pač materialni stroški. Veste kaj, glede na vso neodgovornost, seveda vsa čast gospodu ministru, on je pozval poslance k odgovornosti pri odločanju o proračunu, vso neodgovornost, ki jo ta državni zbor izraža pri sprejemanju proračuna, dokumenta kot celoto in vseh drugih dokumentov, ki jih v tej državi sprejemamo, ocenjujem, da bi državnemu zboru lahko vzeli še kaj več denarja. V končni fazi bi ga lahko ukinili in vam povem, da se v tej državi našim državljanom ne bi godilo popolnoma nič slabše, mogoče še boljše, pa vsaj vedeli bi, kdo odgovarja za vse odločitve v tej državi. Tako pa vsa odgovornost leti na državni zbor, na poslance, ki pa v bistvu ne odločajo o ničemur. Hvala lepa.
Hvala. Marko Diaci ima besedo za razpravo.
Hvala za besedo. Gre za predstavitev treh milijonov tolarjev v okviru istega uporabnika, v okviru istega podprograma, gre za izdelavo projektov za ene izmed glavnih prometnih povezav na Kozjanskem in želim si, da bi to zadevo podprli. Hvala.
In še kolega Alojz Sok.
Hvala lepa. Glejte, vsi ti amandmaji imajo osnovno intenco, in sicer povečati investicijska sredstva za vzdrževanje in gradnjo cest, kar je nekje razumljivo, o tem smo tudi veliko razpravljali. Jaz pa bi vam ob tem, ko sem tudi navedel, kje bi se naj ta sredstva vzela, rad opozoril še na nekaj, kar se mi zdi izredno sporno. Poglejte, za administracijo na področju cestne infrastrukture - pa to že tretjič menda ponavljam, odkar sem v parlamentu - nenehno sredstva povečujemo. Tako se administracija iz leta 2002 na 2003 povečuje za 12%, z leta 2003 na 2004 pa za 10%. In ni logično, ni jasno, da na eni strani povečujemo sredstva za birokracijo preko priznane inflacije, medtem ko se nam sredstva za samovzdrževanje in pa gradnjo infrastrukture zmanjšujejo. Kako je vendarle to mogoče, da vedno več dajemo za administracijo, na drugi strani pa kričimo same cestne programe. To sem tudi želel s tem amandmajem opozoriti in ker je minister tu, ga opozarjam, naj bo na to vendarle pozoren in v bodoče tudi kje skuša zmanjšati sredstva na račun prebohotne administracije. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo k vloženim 7 amandmajem investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest? Ker ne, zaključujem razpravo o tem podprogramu. Prehajamo na razpravo o proračunskem uporabniku ministrstvu za okolje prostor in energijo, podprogram "načrtovanje, varstvo in urejanje voda".Anton Butolen je vložil amandma k temu podprogramu in želi razpravljati. Imate besedo.
Hvala lepa za besedo. V tem državnem zboru sprejemamo polno usmeritev in pa razvojnih programov. Dejansko, trenutek resnice je pa takrat, ko imamo predstaviti proračun in v proračunu se v bistvu vidi, kaj je dejanska prioriteta. Na strani 78 Poročevalca 84 imamo zapisano, da bomo med ukrepi za razvoj najmanj razvitih regij zagotovili neposredne regionalne spodbude ob upoštevanju naslednjih vrednostih meril: sofinanciranje tistih prednostnih nalog v regiji, ki so posebno pomembne za razvoj regij, vendar ne bodo deležne podpore v okviru horizontalnih politik drugega resorja. Drugič, ne bodo deležne podpore v okviru horizontalnih politik drugih resorjev. Čezmejno gospodarsko povezovanje, izvajanje pobude skupnosti INTERRET [[?]] sofinanciranje posebnih razvojnih projektov, povezaniH z odpravljanjem negativnih posledic schengenske meje, prednostno reševanje problema oskrbe z vodo, odvodnavanja, čistilnih, komunalnih in odpadnih voda v Pomurju, Beli krajini, spodnjem Podravju. Dobesedno s tem je zapisano, zato sem bil toliko presenečen, ko v proračunu ta postavka ni bila v zadostni meri pokrita. Seveda se ne bi spuščal v zadevo, zakaj se je vlada odločila, da bo del tega denarja namenila oziroma prikazala ali kakorkoli drugače realizirala v vodnem skladu. O tem ne želim debatirati. Vendar v vodnem skladu ni bilo dovolj sredstev za ta program, ki je pa vendarle prednostni program vlade oziroma učinkovitega vstopa v Evropsko unijo, če verjamemo dokumentu, ki smo ga skupaj sprejeli, predvsem tisti, ki smo v vladni koaliciji. Zato sem bil seveda prisiljen vlado na to opozoriti in nekako smo ugotovili, da so dejstva dejansko takšna. Pripravljen je bil amandma, ki ga vlada podpira. Posebej sem bil presenečen na razliko oziroma na razpravo, ki je bila na odboru - jaz sicer celotne razprave nisem mogel spremljati, vidim pa poročilo, kje so bile predvsem dileme. Govorilo se je, da se znižujejo že tako skromna sredstva, namenjena hitrejšemu razvoju in približevanju najrevnejših regij ostalim regijam. Mi smo v najrevnejši regiji in nikomur nič ne jemljemo. To je prvič. Drugič, ta sredstva bodo šla za izvedbe regionalnega programa za Podravje. Vemo pa, da v Podravju nimamo sprejetega regionalnega razvojnega programa. Zakaj ga nimamo sprejetega, bi bila predolga zgodba, da bi tu razlagal. In ker ga nimamo, se potem ta sredstva ne jemljejo, ampak samo definirajo, kaj se bo z njimi naredilo v isti regiji. Mi smo del te regije in to najrevnejši del te regije. To je treba jasno povedati. In ob tem moram še povedati to, da v letu 2002 te občine, ki so v tem programu, iz tega programa nismo dobili niti ficka. Pobrali so pa tisti, ki so nad primerno oziroma imajo primerno porabo nad republiškim povprečjem. Torej, sploh niso dotirani. Če se bomo tako šli regionalni razvj, potem se pa na financah še čudili, kaj se dogaja, potem seveda ne bomo prišli nikamor in tudi nikoli zavestno govorili, da v Podravju regionalnega programa ne bomo imeli. Dokler bodo tisti govorili, da hočejo imeti iz neposrednih spodbud na glavo prebivalca, potem to ni regionalni razvoj. Potem to lahko damo v primerno porabo, v izravnavo, ukinemo regionalne agencije in smo zadevo rešili. Torej, nikomur drugemu pa seveda nič ne jemljemo. Bilo je opozorjeno, da morajo občine dokumentacijo pripraviti same. Vse te občine dokumentacijo za to imajo - haloške občine. Ne samo, da imajo, imajo to revidirano, ker so se z njo prijavljali na Pharova sredstva in če je dokumentacija primerna za mednarodne spise, bo primerna tudi za nas. Res paje, da 50 milijonov za Pomurje pa ni, kajti za pripravo, za črpanje sredstev iz kohezijskega sklada pa ne morejo črpati občine sami, vsaj tako je moje vedenje in zato to mora pripraviti država in tukaj ne moremo očitati tem občinam v Pomurju, da tega programa ne financirajo same. Jaz seveda se ne spuščam, zakaj ni to posebna postavka, zakaj je to v vodnem skladu, zakaj ni to tako, kot imamo postavko v proračunu za Belo krajino, zakaj ni tako, kot ima v proračunu postavko za vodooskrbo Obala. Bi želeli tudi biti tako financirani kot bo Obala. Najbogatejši del Slovenije bo financiran 90%, 10% pa občine. Mi jih bomo financirali, če bo ta amandma sprejet, s 70%, 30% občine. In seveda, ostro zavračam kakršnekoli takšne pomisleke oziroma debato, ki je bila tam sprožena, najmanj pa seveda očitke, da gre za očiten lokalizem. Druga zadeva. Govoriti, da seveda se ta sredstva ne bi smela vzeti iz regionalnega razvoja in dati nekomu drugam. Še vedno bodo šle za regionalni razvoj! Še enkrat berem, kaj smo sprejeli v programu za učinkovit vstop v Evropsko unijo. Za razvoj najmanj razvitih regij zagotovila neposredne regionalne spodbude ob upoštevanju naslednjih prednostnih meril. Vse ostalo, kar ste spravili v regionalne spodbude, je nezakonito oziroma, ne bom rekel nezakonito, ni v skladu s prednostnim programom, ki ga je pripravila ta vlada in podprla ta koalicija. Ta program je v skladu s tem prednostnim vrstnim redom. Zato bi želel, da o tem na dolgo več ne razpravljamo, da ta amandma podprete vladni poslanci; opozicijski ga tako bodo, ker se vseskozi zavzemajo za skladnejši regionalni razvoj. Hvala lepa.
Hvala kolega Butolen. Še želite besedo? Branko Kelemina. Prosim za pozornost. Branko Kelemina ima besedo, nato pa kolega Alojz Sok.
Hvala lepa. Čisto malo časa še imamo in bi rad čisto na kratko povedal. Poglejte, spoštovane gospe, gospodje! Če kdo, potem sem prav gotovo sam se ogromno zavzemal za skladnejši regionalni razvoj in to vsa leta, odkar smo zakon sprejeli. Samo vi ste spali, nekateri, na tem programu. Sedaj ta program, ki ga imamo oziroma ki ga je vlada poslala v Bruselj oziroma ga še usklajuje z Brusljem, smo ga sicer sedajle dobili po neki čudni poti. Tudi tisto, kar je prej ministrica povedala, ni res. Dejansko je bil to tajni dokument, za nekatere poslance nedosegljiv in to je krivda vodstva državnega zbora ali pa tistih poslancev, ki so dobili to, pa niso razdelili naprej. Naša poslanska skupina tega dokumenta dobila ni. Jaz sem ga sedajle dobil čisto po eni drugi liniji, in sicer v angleškem izvodu, tako da si v bistvu težko z njim kaj veliko pomagam. Ampak to, kar vi zahtevate sedajle, da se preko reda vrine iz regionalnega razvoja nek projekt, ki ga niste uspeli spraviti v nek drug projekt, ki bi ga morala lokalna skupnost ali pa regija ali pa vlada predlagati Evropski skupnosti, če se bo na ta način financiral, je sedajle rušenje pravil, ki so bila do sedaj nekako postavljena. Preko reda hočete priti z nekim projektom v program oziroma v državni proračun in to je nedopustno. To je nedopustno! Vsi bi želeli imeti določena sredstva, vsi bi radi na podlagi sprejetih izvedbenih programov na regionalnem nivoju uresničili svoje programe, pa jih ne moremo, ker ni denarja. In na tak način priti sedajle zdodatnimi sredstvi oziroma z amandmajem prek reda v državni proračun je nedopustno, spoštovani gospodje in gospe. Jaz upam, da boste kmalu zahtevali od vlade, da bo prišla z novim zakonom o skladnejšem regionalnem razvoju, ki ga je že tolikokrat obljubljala in je o njem govoril gospod predsednik vlade, ki je ugotovil, da ga bo vlada poslala. Sploh še ne ve, da mi imamo že tak zakon, samo da se ne uresničuje. V tem je problem. Nihče se ne zanima za izredno pomembne segmente, tudi gospodarskega razvoja in razvoja Slovenije kot celote, skladnejši regionalni razvoj to prav gotovo je. Da pa lahko damo sredstva tudi - ukinemo skladnejši regionalni razvoj, ukinemo vrsto služb, o katerih sem prej govoril in majhnih birokratov na državnem nivoju in damo vsaj 50% sredstev več lokalnim skupnostim, kot jih sedajle dobijo, bodo lokalne skupnosti to vse uredile in se bodo organizirale in tudi velike medkrajevne, medobčinske, regijske projekte prijavile in zahevale, da se bodo ti projekti v evropskem prostoru našli. Poslanci nismo sodelovali pri pripravi tega projekta za strukturne kohezijske sklade Evropske skupnosti, nismo sodelovali. Ne vem, če so sodelovale lokalne skupnosti, ne vem, koliko so sodelovale regionalne agencije. Tam bi se morali pozanimati, gospod Butolen, kako bodo te stvari urejene, ne pa tukaj prek državnega proračuna prek reda. Takega amandmaja pa res ne bom podpiral, ne glede na vse moje načelnosti glede zagovarjanja skladnejšega regionalnega razvoja. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Alojz Sok, nato pa [[...]]
Zelo lepo je, da gospod Butolen računa na pomoč poslancev opozicije, če bodo že njegovi odpovedali. Rad bi pa povedal, da takšen amandma, da se vodni sklad poveča, seveda, ni vložen prvič. Takšen amandma so poslanci Petan, Jerovšek vložili že v prejšnjem mandatu, pa dvakrat ali trikrat je bil vložen že v tem mandatu, konkretno bivši župan občine Majšperk, gospod Bezjak, je nenehno apeliral za to, da se sredstva za te namene povečajo. Hvala lepa.
Sedaj bom dal besedo ministru za okolje, prostor in energijo, mag. Janezu Kopaču, ki je želel spregovoriti, nato pa še Butolen.
Hvala za besedo. Poglejte, vodni sklad sicer obstaja šele dve leti, tako da kakšnih silnih amandmajev v preteklosti nanj ni bilo. Po zakonu o vodah pa vlada sofinancira tudi magistralne vodovode. In v programu sklada za vode za leto 2004 in 2005 imamo zagotovitev vodne akumulacije Padež, torej celovita ureditev vodooskrbe slovenske Obale in Istre. Amandma, ki ga predlagala poslanec Butolen in ga je vlada podprla, pa predvideva še angažma vlade pri izgradnji regionalnega oziroma magistralnega vodovoda v Halozah, sodelovanje vlade pri izgradnji regionalnega vodovoda na Koroškem in sodelovanje vlade pri pripravi projektne dokumentacije za regionalni vodovod na Goričkem oziroma v Prekmurju. Kar se tiče Prekmurja, pa moram povedati, da so prekmurske občine želele pripraviti projektno dokumentacijo zato, da bi sploh lahko kandidirale za sredstva iz kohezijskega sklada. Pa niti tega ne zmorejo. Skratka, niti vstopnice za konkuriranje v Bruslju si ne morejo kupiti, ker same nimajo teh zmožnosti. Zato vlada podpira ta amandma, ki predvideva, da vlada vstopi in pripravi projektno dokumentacijo, da bodo te občine sploh lahko konkurirale v Bruslju. Kar se pa tiče Bele krajine, je pa to še zadnje področje, kjer je to regionalno neurejeno, moram povedati, da smo kot vlada že kandidirali z belokranjskim regionalnim vodovodom v Bruslju in imamo okvirno tudi že odobrena sredstva. Iz kohezijskega sklada za Belo rajino za leto 2005 - milijon 300 tisoč evrov, za leto 2006 - milijon 700 tisoč, za 2007 - milijon 800, 2008 - milijon 700. Pri čemer so potem še sredstva državnega proračuna, vsega skupaj približno 2 milijona in pol evrov, sredstva občin pa skupaj še približno nekaj več kot milijon evrov. Tako so vsa ta vododeficitarna in vodovodno neurejena področja v Sloveniji načelno zdaj s programom vodnega sklada, plus s kombinacijo te prijave za črpanje sredstev iz kohezijskega sklada, urejena. Torej, mislim, da sploh ne more biti nobene dileme in da boste vsi, ki želite, da na Goričkem kdaj pridejo do vode, pa v Halozah do pitne vode, ta amandma seveda podprli. In - to pa je pomembno - podpreti je treba tudi amandma, ki zvišuje sredstva vodnega sklada v zakonu o izvrševanju proračuna. Ta amandma pa včeraj menda na odboru za finance ni bil podprt. Brez tistega amandmaja tudi ta ostaja brezpredmeten. Hvala lepa.
Hvala, minister. Anton Butolen ima najprej besedo, nato Dorijan Maršič.
Najprej bi se opravičil. Izgleda, da sem narobe razumel situacijo glede vodooskrbe na Obali, da gre samo za zagotavljanje virov, in tisto navedbo preklicujem. Druga zadeva. Gospodu Kelemini bi odgovoril, pa bi prosil, če bi poslušal.
Prosim za pozornost!
Z ozirom na to, kar me je gospod Kelemina navajal, bi mu odgovoril, da v resnici ne gre na škodo drugih, tako kot je ravnokar debatiral. Za izvedbo regionalnega programa za Podravje so v proračunu namenjena določena sredstva. In ker ta sredstva niso razporejena, ker nimamo regionalnega programa sprejetega, tako kot imajo druge regije, se v tem definira določen znesek, 150 milijonov, in se ga prenese na vodni sklad. Za nič drugega ne gre. To se pravi, s tem ne bo prizadeta nobena druga statistična regija, mi pa vendarle spadamo v Podravje, tako da bi del teh sredstev na vsak način lahko pripadal nam; konec koncev so pa Haloze najmanj razvit del tega Podravja. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Dorijan Maršič ima besedo.
Hvala za besedo. Me veseli, da je kolega Butolen popravil svojo navedbo, kajti to, kar je povedal, pač ne drži. Dejstvo je, da smo si prebivalci slovenske Istre sami financirali svoj vodovod, in to z dragim odplačevanjem mednarodnega kredita in hvala bogu se ta prav kmalu izteče. Zadovoljen pa sem, da so se v vodnem skladu določila sredstva za določitev vodnega vira, kateri pristojno- za določitev tega vira ima država. Kajti v slovenski Istri se bomo kmalu znašli pred veliko težavo, da če tega ne bomo imeli urejeno, pogodbe s Hrvaško, kar se tiče dobave vode, bodo kmalu potekle - in suša bo.
Hvala. Želi še kdo besedo? Nihče. Kolegica Irma Pavlinič Krebs.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Veseli me, da je danes gospod Butolen kot predlagatelj amandmaja le-tega pojasnil, ker toliko pravzaprav nasprotovanj skladnemu regionalnemu razvoju in očitkov, kot je bilo včeraj slišati na odboru za finance - ne s strani predvsem opozicije temu amandmaju - res ni bilo v prid poznavanju potreb po skladnem regionalnem razvoju. Ravno tako je v tem delu, ki ga je omenil minister seveda treba povedati, da povečanje vodnega sklada na postavki, torej v zakonu o izvrševanju proračuna, rešuje izjemno perečo problematiko regionalnega vodnega vira v občini Črna na Koroškem v povezavi z občino Mežica. Vsem vam je verjetno jasno, da je šele lanskega leta napodlagi sofinanciranja treh ministrstev bila predstavljena raziskava, in sicer primerjalna študija onesnaženosti okolja v Zgornji Mežiški dolini med stanji v letih 1989 in 2001. V tej raziskavi so ugotovili veliko stvari, najbolj pomembna, ki bi jo želelatu poudariti, pa je, da so izsledki v stanju pitne vode pokazali, da je vsebnost svinca, cinka in kadmija v vodnem viru,ki oskrbuje to regijo, tako visoka, da je nujno potrebno poiskati nov vodni vir. Regionalni projekt bo v letu 2004 zaradi povečanje postavke v vodnem skladu v višini 120 milijonov lahko zaživel, kar mislim, da je seveda dolžnost države in utemeljeno pričakovanje prebivalcev v tem okolju, ker seveda sami niso krivi, da je 360-letno rudarjenje prispevalo k temu, da je okolje tako onesnaženo. Tako bo vodni sklad v tej postavki rešil tudi ta problem. Hvala lepa.
Hvala. S tem bi zaključil. Kolega Kelemina še želi o tem amandmaju, prosim.
Hvala. Jaz bi samo to povedal, da dejansko je katastrofa, da pri oskrbi zdrave pitne vode v državi nimamo neke enotne politike, enotnih kriterijev. Marsikje je problematična oskrba z zdravo pitno vodo. Samo da povem, v našem okolju nas stane vodovodni priključek - pridite pogledati, če to ni res -, odvisno odstroškov na posameznih območij, od 600.000 do milijon 201, priključek, zaradi izredno težavnega terena, redke naseljenosti in tako naprej. In ne dobimo iz državnega nivoja dejansko tolarja ne. Če se prijavimo na ministrstvo za okolje in prostor ali kjerkoli drugje, ker gre pač za manjše projekte, dobimo mogoče 20%, od tega dobimo samo 16% zaradi odbitka davka, to še niti za DDV ni. In na take projekte se sploh več ne bomo prijavljali in bomo sami iz svojih žepov plačali - po 300, 400.000 ljudje plačujejo za vodovodni priključek, pa bomo pač plačali. Samo hvala lepa za takšno enotno politiko, ki jo vodimo na podlagi vodooskrbe v državi. Hvala.
Hvala. Besedo dajem mag. Janezu Kopaču, ministru.
Hvala lepa. Država, seveda, ima enotno politiko. Državna skrb so regionalni vodovodi. Vodooskrba - gospod Bajuk, lahko bi si kakšen zakon prebrali - je pa naloga občine in občinskih javnih sredstev.
Prosim dr. Bajuk ko boste vi govorili vam bo zagotovil mir.
Vodooskrba je naloga občinskih javnih služb. Država, seveda, pozna stisko mnogih lokalnih skupnosti, ki težko zagotavljajo sredstva za tekoče funkcioniranje te občinske javne službe, in zato vsako leto objavimo razpis za sofinanciranje projektov komunalne infrastrukture. To je omenil gospod Kelemina. Res da sredstva niso hudo velika, vendar nekaj k temu, kar je sicer temeljno občinska pristojnost, vseeno prispevamo. Regionalni vodovodi, pa še enkrat, so tudi po zakonu o vodah državna skrb in s projekti, ki sem jih prej omenil, smo se lotili čisto vseh regionalnih projektov. Hvala lepa.
Hvala. S tem bi zaključil zelo široko razpravo o amandmaju, ki je sicer vsestransko podprt. Prehajam na podprogram "ohranjanje biotske raznovrstnostni in varstva naravnih vrednot". K temu podprogramu je vložil kolega Alojz Sok amandma. Želi kdo besedo? Kolega Sok, prosim.
Hvala lepa. Vlada predlaga zmanjšanje sredstev za delovanje Triglavskega narodnega parka, delovanje zavoda, istočasno pa je v državni zbor vložen zakon s strani Liberalne demokracije, ki predvideva večja vlaganja v programe razvoja na področju Triglavskega narodnega parka. Ker ti dve zadevi seveda ne gresta skupaj, sem vložil ta amandma, da bi na to nesmiselnost opozoril. Hvala lepa.
Minister želi dati odgovor na to.
To dvoje ni v ničemer povezano, kajti predvideno zmanjšanje za 15 milijonov je posledica predvidene manjše inflacije in s tem manjše eskalacije plač in s tem manjše mase plač. Programi, ki jih omenja gospod Sok, pa se seveda ne financirajo iz te postavke in zato ti dve stvari nista povezani.
Hvala. Zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajam na naslednjega proračunskega uporabnika, 2525, Agencija Republike Slovenije za učinkovito rabo in obnovljive vire energije, podprogram "spodbujanje rabe obnovljivih virov energije". K temu programu je kolega Alojz Sok vložil amandma. Kdo želi besedo? Kolega Sok, prosim.
Hvala lepa. Republika Slovenija je dobila negativno oceno pri izvrševanju kjotskega protokola. Jasno je, da če hočemo zmanjšati emisije toplogrednih plinov, da moramo v uporabo vključiti več uporabe obnovljivih virov energije namesto fosilnih goriv in zato je seveda ta amandma predlagan v tej smeri, da se sredstva za operativni program izkoriščanja biomase ne zmanjšujejo, kot predlaga vlada, ker če ne bodo te ocene seveda še tudi v prihodnje slabe. Minister sicer pravi, da je pozabil ažurirati podatke, da je pozabil pravi čas ustrezne podatke poslati, ampak to seveda ni to. Mi vemo, da je država premalo naredila na tem področju, da bi prišlo do zmanjšanja emisij toplogrednih plinov. Hvala lepa.
Hvala. Še želi kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo. Uporabnik 2611 - ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, podprogram "Zagotavljanje socialne vključenosti", mag. Janez Drobnič je vložil amandma k temu programu. Želi te besedo? Prosim.
Hvala lepa za besedo. V letu invalidov, ki se zaključuje, bi bila vsaj dobra gesta, da bi zagotovili malo več sredstev za izvajanje poklicne rehabilitacije v Sloveniji. Verjetno je vsem jasno, da delovni invalidi, ki so na čakanju, se praktično v 1% udeležijo poklicne rehabilitacije. To je katastrofalno, če primerjamo zadeve v drugih državah. In zato sem tudi predlagal, da se povečajo nekoliko sredstva za vključitev v poklicne rehabilitacije. S tem bo prišlo zagotovo do večjega števila zaposlitev in manjših stroškov, bremen na skladu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vsako leto gre preko 10 milijard samo za namen čakanja na zaposlitev. Skrajni čas je, da se ta vlada malo zmiga, da tisti program, kismo ga že pred štirimi leti pripravljali, da ga vzamete v roko in da ga izpeljete. Obvezali ste se pred invalidi, naredite pa nič. Torej to je prva gesta, prava gesta, da to naredimo ob tem iztekajočem se letu invalidov, sicer bodo ostale samo geste ministra za delo, družino in socialne zadeve.
Hvala. Še želi kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo o tem podprogramu. Sledi podprogram "kreiranje novih delovnih mest in povečanja prilagodljivosti podjetij." Tudi k temu podprogramu je mag. Janez Drobnič vložil amandma. Želite besedo? Kdo želi besedo? Mag. Drobnič, prosim.
Namenjen je ta amandma spodbujanju zaposlovanja, torej na področju aktivne politike zaposlovanja, da se povečajo vstopne možnosti v zaposlitev. Kajti znano je, letno se je vključi v zaposlitev približno 1000 invalidov, na seznamu brezposelnih je 22 tisoč. Če se ne bi nihče prijavil v naslednjih 20-ih letih, pa bi želeli vso to množico zaposliti, bi potrebovali 20 let. Ali ste se kaj zamislili nad temi podatki? Niste se. Zato, ker o tem nič ne razmišljate. Opozicija pač mora razmišljati in to je konsistenten amandma. Sredstva bi se pa vzela pri dejavnosti urada predsednika republike, ki si je odrezal za 50% večji kolač denarja, in pri investicijah za vzdrževanje državnih organov za 200 milijonov. Skratka, zelo usklajen amandma, ki ne povečuje javnega dolga. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo besedo? Če ne, zaključujem razpravo o tem amandmaju. Prehajamo na podprogram "ohranjanje, obnova in gradnja spomenikov". K temu podprogramu je dr. Jožef Bernik vložil amandma. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o tem predlaganem amandmaju. Sledi podprogram "programi veteranskih organizacij", kjer imamo amandma mag. Janeza Drobniča. Želi kdo besedo? Mag. Janez Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Glejte, to je preprost amandma, katerega podlaga je kanček človečnosti. Za združenje borcev je namenjenih, mislim, da okrog 200 milijonov sredstev. To je samo za delovanje društev, tistih po Sloveniji. To je približno takšen denar, kot da država, nekoliko manjši, za subvencioniranje učbenikov naših osnovnošolcev. To je, veste, čudna primerjava, vendar je resnična. Moj predlog je bil, da bi daliza Novo slovensko zavezo, torej za tisto združenje veteranov, ki so nasprotovali revoluciji, 5 milijonov, in da bi se teh 5 milijonov vzelo zvezi združenj borcev, ker bi jih še vedno imeli 190 milijonov, zato da lahko imajo v Sloveniji te redne, stalne proslave na račun državnih sredstev. Veteranska organizacija Nova slovenska zaveza vse te proslave prireja na lastne stroške, zveza združenj borcev pa na stroške države. S tem bi pokazali vsaj majčken del človečnosti. To je tisti prispevek, ko se vključujemo v Evropsko unijo, da bomo vsaj malo izgledali normalni. To je to.
Hvala. Želi še kdo besedo? Ker ne, zaključujem razpravo o tem amandmaju. Podprogram "materinski domovi in zavetišča". Predlagatelj amandmaja je mag. Janez Drobnič. Odpiram razpravo. Mag. Drobnič, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spet na kratko. Verjetno veste, da so potrebe po materinskih domovih v Sloveniji očitne in jih poudarja tudi ministrstvo za delo, ki se tudi strinja, da bi čim prej zgradili materinski dom v Mariboru. Seveda je ta projekt strokovno podprt, ni pa finančno podprt. Zato menimo, da bi se namenilo vsaj za začetek gradnje 30 milijonov, zato da bi stekli ti osnovni projekti. Prosim vas - ne prosim, apeliram, pozivam na vašo človeško dostojanstvo, da podprete ta amandma, da se vsaj začne, da se začnemo ukvarjati z začetkom gradnje materinskega doma v Mariboru, za katerega trdno stoji mariborska občina. Hvala lepa.
Hvala. Še želi kdo besedo? [[Ne.]] Prehajam na naslednji podprogram, socialno varstvo starih, imamo eden amandma mag. Janeza Drobniča. Odpiram razpravo, mag. Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Tokrat za dom za ostarele v Ribnici, katerega se starejši občani nadajejo že 10 let, vendar zadeva ne krene nikamor. Za začetek gradnje 70 milijonov tolarjev naj bi zagotovili iz tistega programa, ki sem ga že prej omenjal, veteranskih organizacij, ki jim je namenjeno, samo eni, 190 milijonov. Kaj če bi tisti denar, ki se sedaj potroši za razne proslave in podobne reči, namenili za dom za ostarele, zato da bi tudi člani zveze borcev prej lahko dobili mesto v domu za ostarele v Ribnici, kjer ga občani zelo potrebujejo. Stiska je velika, čakalne dobe so velike, dogajajo se nam Črni lesi, samo zato, ker ni pravega posluha. S tako malenkostno premaknitvijo sredstev, ki bi bila usmerjena v korist ene in druge kategorije, bi dosegli velik rezultat v tej Sloveniji. Vem, izgleda, da ne poslušate, verjetno tudi zvečer ne boste glasovali, kajti, vlada se je že odločila, da tega ne bo podprla, ampak v lokalni skupnosti bomo vsem občanom povedali, kakšno dvolično igro igrate.
Hvala. Še želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo po tem podprogramu in proračunskemu uporabniku. Sledi proračunski uporabnik ministrstvo za zdravje, 2711, podprogram "investicijska vlaganja v bolnišnice", predlagatelj amandmaja k temu podprogramu enkrat Stranka mladih in enkrat skupino poslancev s prvopodpisanim Davorinom Terčonom. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo po tem proračunskemu uporabniku. Sledi proračunski uporabnik 3311, ministrstvo za šolstvo, znanost in šport, podprogram "splošne srednje in poklicne šole", skupina poslancev s prvopodpisanim Samom Bevkom je vložila amandma k temu podprogramu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo po tem podprogramu in amandmaju. Sledi podprogram "podpora storitve v primarnem in sekundarnem izobraževanju". Stranka mladih Slovenije je vložila amandma k temu podprogramu in nato naslednji program. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo po tem amandmaju. Sledi podprogram "pomoči v srednjem šolstvu", tu imamo več amandmajev, prvega je vložil kolega Jože Tanko. Želi kdo besedo o njem? Kolega Cukjati.
Hvala za besedo. Gre za program oziroma gre za problem, ki je temu državnemu zboru že nekaj časa znan, pa kljub temu ni nobenega odziva na ta problem. Namreč, prehrana srednješolcev. Mi imamo v Sloveniji okrog 100 tisoč ljudi mladih v najbolj občutljivih letih, kjer se ustvarja odnos do prehrane, kjer se ustvarjajo prehranske navade, ker pravzaprav tako fizično kot psihično človek potrebuje urejenost in potrebuje tudi s te strani pomoč države. V vrtcih je prehrana urejena, v osnovnih šolah tudi, na univerzi imamo bone za prehrano, ki zelo pomagajo k urejanju redne prehrane študentom. Na delovnih mestih mora delodajalec poskrbeti za prehrano, kajti delavec je 8 ur od doma in mora imeti možnost in pa tudi finančno urejeno to zadevo glede prehrane. Mi imamo pa v Sloveniji 100 tisoč srednješolcev, ki so mnogokrat več kot osem ur od doma, mnogokrat tudi brez ustreznih sredstev za prehrano in država na njih ne pomisli. Institut za varovanje zdravja vsako leto, predvsem letos je opozoril javnost - vlada se seveda na to ni odzvala - , kako zelo so naši mladi glede tega prikrajšani. In sicer, skorajda polovica, to se pravi, dobra tretjina srednješolcev ne zajtrkuje. Kaj to pomeni v stresnem šolskem okolju, ki postaja vse težje, čeprav smo se deklarativno odločili, da bomo razbremenili šolarje, tudi srednješolce, se to ne dogaja. In v teh stresnih situacijah je povsem jasno to, kar statistika dokazuje. Gospodje dokazuje, da obstoja negativna statistično dokazana korelacija med redno prehrano in pa razvadami, kot so mamila in tobak. Kjer je urejena prehrana, je izrazito manj začetnikov kajenja. Da ne govorimo o drugih zadevah, kot sem rekel, o vzgoji za prehranske navade. Menim, da ni dobro vzgojiti generacije "donaltov" oziroma generacije, ki se ukvarja in prehranjuje samo s hitro prehrano, ampak želimo urejene ljudi, ljudi, ki so tudi s te strani nekako odrasli. Torej, tukaj je predlog amandmaja, vzeto je tam, kjer je nerazumljivo, zakaj so materialni stroški tako v letošnjem oziroma v naslednjem letu napihnjeni, mi jih želim nekoliko pritlehiti oziroma od njih vzeti in dati za prehrano srednješolcev. Vlada seveda je ta amandma, glede na to, da je problem resen je seveda resno preučila in v obrazložitvi zavrnitve oziroma ker vlada predlaga, da se ta amandma ne sprejme, je obrazložita tako: "Vlada Republike Slovenije nasprotuje vsem vloženim amandmajem k predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2004, razen zgoraj navedenih amandmajev". To je temeljita, obsežna obrazložitev za vse amandmaje in verjetno je mišljen tudi naš amandma tukaj notri. Toliko z naše strani. Ne vemo, kaj boste počeli, ne vemo, kako boste glasovali, vsekakor verjetno v stilu odgovora vlade.
Hvala France Cukjati. Sledi razprava Marka Diacija.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Stranka mladih Slovenije je prav tako vložila amandma, s katerim želimo povečati sredstva za regresirano prehrano dijakov. In sicer, če pogledamo stanje, lahko ugotovimo, da je bilo v lanskem proračunu namenjeno 620 milijonov tolarjev, letošnji predlog je 912 milijonov tolarjev, kar naj bi po zapisanem v obrazložitvi proračuna zadoščalo za regresirano prehranocca. 24% dijakov srednjih šol, ki izvirajo iz manj premožnih družin, kar pa je po našem mnenju odločno premalo in verjetno ne bo zadostovalo. S tem amandmajem želimo na nek način tudi povišati ta sredstva, kajti v proceduri je zakon o subvencioniranju dijaške prehrane in ravno ta seštevek teh sredstev bi zadostoval za izvajanje le-te v letu 2004. Kot smo napovedali že pri obravnavi o spremembi zakona o subvencioniranju študentske prehrane, smo vzeli sredstva pri proračunskem uporabniku ministrstvu za obrambo in pri generalštabu Slovenske vojske, tako da mislim, da bo ta amandma brez problema sprejet. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Drobnič, želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Torej, tudi v poslanski skupini Nove Slovenije smo pripravili amandma, s katerim bi uredili, boljše uredili, šolsko prehrano za srednješolce, tako da se z mnenji, ki sta jih podala pred mano kolega Cukjati in kolega Diaci, povsem strinjam in seveda kateregakoli od teh amandmajev bomo podprli. Pozivamo tudi ostale, da podprejo to.
Še kdo? Prosim, kolega Moge.
Jaz bi samo predlagatelja Drobniča povprašal, ker bi dal za regresiranje 30 milijonov, zmanjšal bi pa program za 300 milijonov. Kam bo dal 270.000 milijonov, glede na material, ki ga imam tu?
Vi ste želeli, kolega Drobnič. Potem.
Napaka pri prepisu, je napaka administrativna, 300:300 je, saj drugače ne more biti, ne sme biti.
Državni sekretar, Stančič, je še kaj potrebno pojasniti?
Hvala lepa, gospod predsednik. Cenjene poslanke in poslanci. Na ministrstvu smo pripravili z zelo veliko pozornostjo državni proračun in tudi ni slučajno, da je ta predlog na tej postavki indeks povečanja z leta 2003 v leto 2004 147%. Tako da ocenjujemo z vso odgovornostjo, da bomo vse predlagane in predvidene programe izpeljali brez kakršnihkoli težav. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Ali lahko zaključimo razpravo? Prav. Prehajamo na 25. stran pregleda, na amandma k proračunskemu uporabniku, uradu za mladino, podprogram "programi za mladino". Poslanska skupina Stranke mladih je vlagatelj amandmaja. Ni razprave. Smo na 26. strani, pri uporabniku ministrstvo za kulturo, podprogram "drugi programi v kulturi", kjer so vloženi trije amandmaji komisije za narodnosti. Želi kdo besedo? Prosim, kolega Battelli.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pravzaprav tako učinkovitega sistema, kot ga ima ta država za obrambo pred avtohtonimi narodnimi skupnostmi, jaz ne poznam, pa sem prepotoval dobršen del Evrope, ukvarjajoč se ravno s človekovimi pravicami. Ta tehnologija predpostavlja najprej samoprepričanje v to, da je vse urejeno na tem področju, naslednja faza je pa prepričevanje celotnega sveta, da je optimalno vse urejeno. Temu seveda ni tako. Opozorila, ki jih daje komisija in ki jih dajemo predvsem poslanci narodnih skupnosti vseskozi, da nekaj ni v redu, seveda ne zaležejo. In ko se začne pogovor o položaju narodnih skupnosti v Republiki Sloveniji v tej dvorani, se razprava zmeraj obrne na stanje Slovencev predvsem v Italiji in Avstriji. Zadeve so se nekoliko spremenile, tako v Italiji predvsem [[...]]
Čas je potekel, kolega Battelli.
Je že potekel?
Ja, ker je okvir za razpravo vnaprej prijavljen.
Skratka, veste, ni ga denarja, ki bi lahko nadomestil ta drugi del te politike, ki se izvaja in ki ji je dopuščeno, da se izvaja, in to je, kako bi rekel, sovražna indiferentnost do tega.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Ne.]] Potem lahko zaključimo razpravo. Potem imamo nov podprogram. Kolegica Ana Marija Tisovic je vlagateljica amandmaja za nov podprogram pri ministrstvu za kulturo. Prosim, kolega Drobnič.
Z vstopanjem Slovenije v Evropsko unijo se bo potreba po slovenskem jeziku vsaj na širšem prostoru, povečala. Posebno skrb moramo nameniti slovenskemu jeziku in njegovemu ohranjanju, zato v Novi Sloveniji predlagamo, da se odpre nov podprogram ohranjanje slovenskega jezika.Pravzaprav se prenašajo, premoščajo sredstva iz urada za slovenski jezik, iz ministrstva za kulturo. Gre za nekakšno uskladitev in menimo, da je primerno, da se ta predlog amandmaja podpre.
Hvala lepa. Opozarjam, da se počasi časi, ki so jih poslanske skupine najavile za razpravo v okviru diskusije o amandmajih, izteka. Prosim, če to upoštevate. Kolega Partljič je želel besedo.
Moj predgovornik je v prejšnji diskusiji rekel, da ta stran ne misli dosti in da mora opozicija misliti za nas. Zato bom jaz podprl amandma opozicije, da bi to dokazal. Podpiram ta amandma zato, ker koliko sem znal pogledati predlog proračuna, v resnici nisem opazil postavke, ki bi nekako urad, ki smo ga ukinili, za slovenski jezikprenesli v strukturo financiranja v ministrstvo za kulturo. In mislim, da bodo okoli tega najbrž v resnici novi stroški, kakor sploh mislim, seveda, da je slaba 2% za kulturo v celotnem državnem proračunu v resnici zelo majhen denar, če pomislimo, kako povsod govorimo o konstituvnosti in o edini identiteti slovenski, zato ta amandma podpiram.
Hvala. Gospa Potrata.
Hvala za besedo. Že na odboru za kulturo je bilo govora o tem, ali je ministrstvo za kulturo zagotovilo sredstva za delovanje poprej samostojnega vladnega urada za slovenski jezik. In zagotovljeno je bilo, da so sredstva v okviru proračuna za delovanje zagotovljena. Sicer pa menim, da bomo za slovenski jezik lahko naredili največ, če bomo razumeli zadevo tako, da je treba podpirati vse raziskave slovenskega jezika, stimulirati ustvarjalnost v slovenskem jeziku in povečevati tiste proračunske postavke, ki so temu namenjene. Hvala.
Hvala. Ne vidim več dvignjenih rok oziroma želje za razpravo, tako da lahko o amandmaju kolegice Marije Ane Tisovic zaključimo razpravo. Prehajamo na postavko uporabnik vrhovno sodišče, podprogram "reševanje sodnih zaostankov Herkules". Prosim, kolegica Irma Pavlinič Krebs.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani! Spoštovane! Ustava zagotavlja pravico do sojenja v razumnem roku. V tem letu smo se soočali velikokrat na odboru za notranjo politiko z vprašanjem, kako pomagati sodni veji oblasti, da bo lahko ta cilj dosegla, kako naj se spopade z odpravo sodnih zaostankov. Zaradi tega smo koalicijske stranke vložile amandma, in sicer amandma, s katerim želimo reševanju sodnih zaostankov nameniti tudi ustrezno finančno podporo. Torej, amandma, s katerim bodo dobili podporo posebni programi sodišč, to je okrajnih in okrožnih sodišč za odpravo sodnih zaostankov. Ta postavka se bo s to prerazporeditvijo povečala in bo v skupnem obsegu znašala 290 milijonov tolarjev. Treba je povedati, da ima vrhovno sodišče Republike Slovenije izjemno pomembno vlogo in nalogo pri odpravljanju sodnih zaostankov. Zakonodaja, sprejeta v tem državnem zboru v letih nazaj in tudi v letih, odkar ima mandat ta koalicija, nalaga vrhovnemu sodišču, da pripravi skupni finančni načrt. S tem seveda odloča tudio sredstvih, o plačah vseh sodnikov in sodnega osebja, kar pomeni, da ima neposredni vpliv na pogoje za delo sodišč. Hkrati je vrhovno sodišče tudi nosilec usklajenega kadrovskega načrta za vsa sodišča, zato tudi po tej poti zagotavlja podporo ukrepom za odpravo zaostankov - torej glede sodnega osebja. Glede sodnikov pa to velja v obsegu zagotavljanja sredstev sodišču za izvajanje programa za odpravo zaostankov in celo v obsegu možnosti prisilne dodelitve sodnika, glede na povečano mobilnost po noveli zakona o sodniški službi. Odbor za notranjo politiko je ravno zaradi želje, da se koordinacija med predsedniki okrajnih in okrožnih sodišč, za katere smo ocenili, da so tisti in edini, ki se lahko na terenu spopadejo s sodnimi zaostanki, da se torej koordinacije med temi nosilci akcije, vrhovnim sodiščem in ministrstvom za pravosodje z ustrezno finančno podporo na programu pri vrhovnem sodišču pripelje do, lahko rečem, družbeno podprte in koordinirane akcije odprave sodnih zaostankov že v letu 2004. Tudi opozicijski poslanci in poslanke so na odboru za notranjo politiko soglasno podprli sklep, s katerim prosimo, naj vrhovno sodišče Republike Slovenije in ministrstvo za pravosodje v sodelovanju s predsedniki pristojnih sodišč, v treh mesecih od izdaje tega sklepa pregleda in oceni program sodišč za odpravo sodnih zaostankov, jih finančno ovrednoti in nameni ustrezna sredstva za njihovo izvedbo. Ta sklep je bil soglasno sprejet na odboru za notranjo politiko, s sprejemom tega amandmaja pospremimo tudi z ustrezno finančno podporo. Treba je povedati, da je samo pripravljen program za odpravo sodnih zaostankov na okrajnem sodišču v Ljubljani zahteval finančno podporo v višini 200 milijonov tolarjev, preostanek sredstev pa zagotovo bo pomagal posebnim programom sodišč,ki jih bodo torej pripravila sodišča na vsem ozemlju Republike Slovenije. Tako sem prepričana, da bo soglasna podpora tega amandmaja, ki smo ga vložile koalicijske stranke, zagotovo v letu 2004 pomenila podporo sodni vejo oblasti pri odpravljanju sodnih zaostankov. Hvala lepa.
Gledam. Prosim, kolega Brenčič je dvignil roko.
Hvala lepa za besedo. Ob nastopu kolegice Krebsove se mi je utrnila ena misel oziroma nekoliko provokativno vprašanje. Glede na to, da smo opravili številne pogovore s kandidatom, s predsednikom vrhovnega sodišča, nam je bilo tudi prezentirano, kje so tudi vzroki za nekatere dodatne težave, zaradi katerih se ne da zmanjšati zaostanke, in, jasno, bili so vzroki tudi v finančnem pogledu. In zdaj se mi zastavlja vprašanje, zdaj, ko državni zbor ni dal mandata kandidatu za vrhovno sodišče in izgleda so se postavljali pogoji oziroma temelji, da se lahko zdaj pa pristopi s finančno injekcijo k programu Herkules. Če je to namen, je tudi to dobro, če bo res stanje kaj boljše. Hvala.
Ali prav vidim, da nihče več ne želi razpravljati? A, ne, narobe vidim. Kolega doktor Bajuk, kolega Sok.
Hvala lepa. Gospod predsednik, jaz bi samo predlagal predlagateljem, da bi spremenili ime te postavke, in sicer na tak način, da bi se obdržal ime Herkules. Ker končno, hočeš ali nočeš, ta program je obstajal, če ne bomo tega imeli, potem je pa to ena postavka, ki lahko pač neposredno uporabniku dovoli, da začne na novo inpa na popolnoma drugačen način delati, kot so do sedaj, ali pa, kar bi bilo še hujše, da bi še naprej kupovali samo računalnike. Hvala lepa.
Kolega Sok, čas je potekel. Ne morem vam dati besede, niti minutke ne, ker potem bi šli preko časa, ki je predviden. Smo na koncu, bom najprej dal besedo kolegici Irmi Pavlinič Krebs, potem kolegu Rokavcu. Prosim - in dve besedi. Prosim.
Hvala lepa. Besedo želim uporabiti samo za pojasnilo doktor Bajuku. Zakonodaja, ki jo imamo, nikjer seveda imena Herkules ne predvideva, nalaga pa predsednikom okrajnih in okrožnih sodišč, da ko pride do stanja, ko so ugotovljeni sodni zaostanki, je le-to dolžno pripraviti program za odpravo sodnih zaostankov. Ukrepi, ki jih lahko sodišča pri tem uporabijo, imajo vsi zakonsko podlago, ne morejo si jih pravzaprav izmišljevati. Tako da nič ne bo spremenjeno, gre samo za to, da se jasno poudari, da gre za torej postavko odprava sodnih zaostankov, ve pa se, da so finančna sredstva namenjenaposebnim programom sodišč za odpravo sodnik zaostankov. Tako je tudi, če pogledamo, obrazložitev proračuna vrhovnega sodišča, kjer to postavko, kjer je prej bilo 54 milijonov tolarjev, obrazlaga, se vidijo ukrepi, ki so vsi zakonsko podprti in so to ukrepi sodišča, okrajnega sodišča v Ljubljani, ki se razdelalo in bi torej teh 54 milijonov porabilo za odpravo sodnih zaostankov. Tako mislim, da ničesar ne spreminjamo z imenom ali brez njega. Hvala lepa.
Menim, da gre za pojasnilo z vaše strani, če [[...]]po poteku 20 sekund dr. Bajuk, potem [[...]]
Hvala, gospod predsednik, za vaše razumevanje. Spoštovana kolegica! Res je, da program Herkules ni bil sprejet na podlagi nekega zakona v tem državnem zboru. Sicer pa to ime se pojavlja že četrto leto v proračunih Republike Slovenije, ki pa so zakon. V tem smislu ne moremo zanikati, da to je nek program, ki obstaja. Torej ni, moj predlog ni popolnoma izvlečen kar tako iz koša. Dejstvo je, da to obstaja. Skrbi me pa ravno to, ker ste sedaj še enkrat rekli - nič se ne bo spremenilo. Hvala lepa.
Gospod državni sekretar je želel besedo, potem pa dobi besedo kolega Rokavec. Mogoče bo pojasnil kakšno stvar.
Gospod predsedniki, hvala za besedo. Spoštovani poslanci, spoštovane poslanke! Vlada podpira ta amandma. Vi verjetno poznate, kakšne so težave, na primer na okrajnem sodišču v Ljubljani, v Mariboru, v Murski Soboti, in ravno to smo hoteli doseči. Ti predsedniki sodišč imajo pripravljene programe za odpravo sodnih zaostankov, tudi so že finančno ovrednoten in ravno ta znesek bi prispeval k temu, da bi izboljšali stanje na teh sodiščih, ker se je pa treba zavedati, če ne bomo v letošnjem letu oziroma v letu 2004 takoj ukrepali in tudi začelirealizirati te programe za odpravo sodnih zaostankov, bo ob koncu leta 2004 situacija še težja. In sicer v tem smislu, da bo treba porabiti v naslednjih letih še večja sredstva, če bomo želeli doseči, da bodo ta sodišča dosegla cilj, to pa je sojenje v razumnem roku. Zato bi prosil, da podprete ta amandma.
Kolega Rokavec.
Hvala za besedo. Gre se za določanje prioritet v tem konkretnem smislu, primeru, je pač prioriteta odprava sodnih zaostankov, kar je absolutno tudi umestno, vendar menim, da samo finančni instrumenti niso edini in ključni, da bi rešili tudi vprašanje sodnih zaostankov, ampak so verjetno tudi drugi sistemski ukrepi, ki bodo potrebni, da bodo tukaj dejansko na tem področju to vprašanje še hitrejeodpravljali. Vendar, zakaj sem se oglasil. Oglasil sem se zato, ker bi verjetno bilo smiselno jemati denar kje drugje, ne pa na postavki, ki predvsem omogoča urejanje zemljiške knjige. Mi vemo, da imamo stanje na zemljiški knjigi zelo, zelo neurejeno v tej državi. In da bomo prav sedaj, ko so se začele določene aktivnosti na tem področju, da se prične urejati stanje v zemljiški knjigi, da se uredijo nepremičnine, pač verjetno upočasnili trend urejanja na tem področju. Samo to me skrbi. Namreč, namen je zelo umesten in pravilen, samo, na enem področju bomo pač stvari začeli premikati naprej, se pravi, odpravo sodnih zaostankov, na drugem področju pa bomo verjetno z zmanjšanjem teh sredstev zmanjšali tempo urejanja teh zadev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosim, kolega Irma Pavlinič Krebs.
Hvala lepa. Še za pojasnilo gospodu Rokavcu v imenu predlagateljev. Za vrhovno sodišče Republike Slovenije je bil sprejet proračun v letu 2004 z naslednjimi dvema postavkami, ki seveda uresničujeta ta dva cilja, o katerih ste govorili sedaj. In sicer, informatizacija sodišč v višini 511 milijonov tolarjev in posodobitev evidentiranja nepremičnin v znesku 176 milijonov 797 tisoč tolarjev, obe postavki so planirali in sta popolno nedotaknjeni ostali tudi pri spremembi proračuna za leto 2004. Hvala lepa.
Razumem, da lahko zaključimo razpravo, ker ni več prijav za. Prosim, kolega Rokavec, seveda.
Hvala za besedo. Kolegica Krebsova, namreč vi ste mi sedaj govorili čisto o drugih številkah, govorili ste, da je nedotaknjena bila realizacija za leto 2002, ali ste mislili to? Namreč, če niste mislili to. Če ste mislili za leto 2004, potem ste govorili o številki 176 milijonov, vi pa predlagate, da se zmanjša 198 milijonov na tej postavki. Hvala.
Prosim, kolegica.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vrhovno sodišče Republike Slovenije je za leto 2004 predlagalo in tak proračun je bil že sprejet, sedaj spreminjamo ta proračun za leto 2004. Vrhovno sodišče je dobilo več sredstev, torej, 350 milijonov tolarjev več, ravno z namenom odprave sodnih zaostankov. Poglobljena razprava, ne samo enkrat na odboru za notranjo politiko, večkrat, tudi razprava o odpravi sodnih zaostankov, kjer so bili prisotni tudi predsedniki višjih sodišč, je pokazala, da le-ti ocenjujejo, da v kolikor njihovi programi, programi okrajnih in okrožnih sodišč, ki jih pošiljajo na vrhovno sodišče, ne bodo doživeli tudi ustreznega finančnega ovrednotenja in ste torej videli tudi v proračunu Republike Slovenije, dokler se okrajna in okrožna sodišča kot nosilci akcije za odpravo sodnih zaostankov ne bodo mogli resno spopasti s tem problemom. Trdim, da tudi na področju informatizacije, glede na sredstva, ki ostajajo, tako kot je bilo sprejeto in predlagano s strani vrhovnega sodišča, bodo zadoščala. Nenazadnje je na odboru predstavnica vlade povedala, da obstajajo tudi še drugi možni ukrepi preko ministrstva za pravosodje za podporo pri materialnih stroških, ki bi sodiščem na neki točki zmanjkali. Tako mislim, da je izjemno pomembno sporočilo, ki ga s tega mesta s podporo temu amandmaju vendarle dejemo iz državnega zbora. Hvala lepa.
Sem pravi videl? Gospod državni sekretar.
Jaz bi samo na kratko pojasnil. Tukaj gre za vprašanje prioritet in vam moram povedati, če bomo mi samo dosegli to, da bomo informatizirali zemljiško knjigo, ne pa skrbeli za ostala pravna področja na sodiščih, na primer na okrajnem sodišču v Ljubljani, če ne bomo dosegli, da se bo tam pravda, kazenske zadeve in ostale zadeve normalno odvijale, nam nič ne pomaga, bo to sodišče pač v kolapsu in bomo še naprej v situaciji, ko nihče ne bo hotel kandidirati za predsednika tega okrajnega sodišča. Ocenjujemo pa, da je zadosti sredstev namenjenih za informatizacijo zemljiške knjige in da ne bo nič kritičnega se zgodilo, če se bo vzelo iz teh postavk ta sredstva in jih namenili za odpravo sodnih zaostankov, kar je pa glavni problem na področju sodstva.
Razumem, da sedaj lahko zaključim razpravo o podprogramu reševanja sodnih zaostankov. Prehajamo na predlog amandmaja, ki ga je vložil kolega Lavrinc k uporabniku državno pravobranilstvo. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem bomo obravnavali še zadnjo stvar pred zaključkom tega dela te točke, to je podprogram administracija državnega pravobranilca. Odbor za finance in monetarno politiko je vložil predlog amandmaja. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da prav tako ne. In tako smo, kolegice in kolegi, sklenili razpravo, ki smo jo opravili na osnovi pregleda amandmajev k predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2004. Razpravo bomo torej zaključili. Odločanje o amandmajih in posebnem delu proračuna bomo opravili 15 minut po končani razpravi oziroma 2. točki dnevnega reda. V kolikor smo prihranili sicer načrtovani čas - tako da predlagam, da se sedaj posvetimo načrtu razvojnih programov predloga sprememb proračuna. Sprašujem, ali želi kdo besedo? [[Ne.]] Odločanje o načrtu razvojnih programov bomo sklenili in opravili odločanje 15 minut po končani 2. točki. Smo pri 2. TOČKI DNEVNEGA REDA, to je pri RAZPRAVI O DOPOLNJENEM PREDLOGU PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2005. Razpravljali bomo o posameznih delih dopolnjenega predloga državnega proračuna in vloženih amandmajih. Kot posamezni del je štet splošni del, posebni del in načrt razvojnih programov. Smo pri obravnavi splošnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Potem bom to razpravo zaključil. In tudi tokrat opozarjam, da bomo 15 minut po obravnavi odločali. Smo pri obravnavi posebnega dela dopolnjenega predloga proračuna. Samo trenutek. Ali ste tako prijazni in pred seboj vzamete preglede amandmajev k dopolnjenemu predlogu za leto 2005? Na vrhu, v zgornjem drugem kotu je številka 2. Začeli bomo z uporabnikom služba vlade Republike Slovenije za strukturno politiko in regionalni razvoj. Imamo vsi te dokumente pred seboj? Ali lahko nadaljujemo z odločanjem oziroma z razpravo? Razpravo bomo vodili po posameznih podprogramih v okviru posameznega proračunskega uporabnika, h kateremu so vloženi amandmaji. Moj predlog, prosim, to je samo poziv, da bi morda razpravo, kolikor je mogoče omejili na ključne argumente, ker bomo potem še tako ali tako odločali in bo mogoče obrazložiti glas in bo verjetno tam ponovno del argumentov ponovljen. Ali lahko začnemo? Prav. Smo pri uporabniku 15.36 služba vlade za infrastrukturno politiko in regionalni razvoj, podprogram "regionalni razvojni programi in neposredne regionalne spodbude". Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke je vložila amandma. Če ne bom videl rok, bom smatral, da ni želje za razpravo in bomo prešli naprej, tako je v tem primeru. Pri uporabniku 16.11 imamo ministrstvo za finance in podprogram "dopolnilna sredstva občinam". Vlagatelj amandmaja je poslanska skupina Slovenske demokratske stranke. Razprava je zaključena. Smo pri uporabniku 17.14 - policija, imamo podprogram najprej "kriminalistična dejavnost". Kolega Jerovšek želi besedo k amandmaju, ki ga je njegova poslanska skupina vložila. Gre za amandma k podprogramu kriminalistična dejavnost. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani. Ko smo na komisiji za nadzor obveščevalnih služb obravnavali pripravljenost služb in kriminalistične službe za boj z organiziranim kriminalom - vi sicer tistega dela, kjer ima kriminalistična služba pooblastila, da se s posebnimi metodami in sredstvi bori proti organiziranemu kriminalu, se pravi gospodarskemu kriminalu, pranju denarja, trgovini z belim blagom, begunci in tako naprej - , smo bili opozorjeni, da je v proračunu za leto 2005 vlada umaknila sredstva oziroma ne predvideva sredstev, ki bi omogočala izvedbo tako pompozno napovedanega programa boja proti organiziranemu kriminalu, predvsem proti gospodarskemu kriminalu. Iz tega izhaja, da je strategija oziroma napovedvlade zgolj milni mehurček. V desetih, dvanajstih letih se je ta služba praktično razformirala. Niso imeli kadrov - v skladu s strategijo vlade, te oblasti - , da bi gospodarski kriminal preganjali. V letu 2004 je minister Bohinc predvsem na insistiranje naše nadzorne komisije in ob pritisku javnosti ob nekaterih hudih aferah, kot je afera SIB, nagrade menedžerjem v zadevi Elan, Zbiljski gaj in tako naprej, na hitrico predstavil program boja proti gospodarskemu kriminalu. Da pa vlada ne misli resno, da ni politične volje, da bi se proti temu borila, ker očitno še niso potekli roki zastaranja, ko je tak kriminal pregonljiv, in še ni resnega namena, da bi gospodarski kriminal preganjala v vrstah svojih strankarskih veljakov, je ta program opuščen na operativni ravni v letu 2005. Amandma, ki smo ga predlagali, ne pokriva vseh sredstev. Vložen je zato, da opozori slovensko javnost in tukajšnji državni zbor, da naj bodo pred slovensko javnostjo transparentni, jasni, pošteni in odkriti. Vlada ni odkrita in ni poštena, vlada ne želi preganjati gospodarskega kriminala. Teh primerov je ničkoliko. Javno tožilstvo tudi ne vlaga tožb in obdolžnic in ne preganja tega gospodarskega kriminala. Ne nazadnje akterji teh najbolj razvpitih finančnih malverzacij kupujejo parceleza največje denarje v Piranu, na Obali in tako naprej, torej imajo vso državno podporo, ne skrivi se jim niti lasu niti ničesar, hkrati pa se vlada reklamira, kot da ima resne namene. Upam, da bodo kolegi poslanci sprevideli te manevre vlade, takšno politično voljo oziroma pomanjkanje politične volje za preganjanje tega družbenega zla, se pravi korupcije, ki se je zarila v same vrhove oblasti, in da bo vsaj parlamentarna večina toliko na strani javnosti kot predstavniki ljudstva, da bodo podprli ta amandma. Hvala lepa.
Razumem, da ni več interesa za razpravo o tem podprogramu in da lahko gremo naprej. Smo pri uporabniku 21.11 - ministrstvo za gospodarstvo, podprogram "socialno varstvo in odškodnina zaradi prestrukturiranja proizvodnje". Imamo predlog poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Torej, zaključujem razpravo, ker ni interesa zanjo. Uporabnik 23.11 - ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, smo pri programu "razvoja podeželja", poslanka skupina Nove Slovenije je vložila amandma. Kolega Sok.
Hvala lepa za besedo. Torej, razprava in to, kar sedaj počnemo, kaže seveda na to, kako velik nesmisel je sprejemati proračun za leto 2005. Torej, nihče ne kaže nekega pravega interesa za to razpravo. Vemo, da sprejemamo nekaj, kar se bo vsaj dvakrat, če ne trikrat do leta 2005, najbrž, še spremenilo in popravljalo. No, če pa že, pa bi glede vloženega amandmaja želel še enkrat opozoriti na to, da bi Slovenija med ukrepi skupne evropske kmetijske politikemorala nujno uvesti ukrep zgodnjega upokojevanja slovenskih kmetov. Gre za to, da je povprečna starost v našem kmetijskem sektorju alarmantno visoka. Naši kmetje so v povprečju stari preko 55 let in da so države članice Evropske unije to vprašanje rešile tako, da so uvedle ukrep zgodnje upokojitve. Ta ukrep zgodnje upokojitve je seveda z zakonom določen, točno je določeno, koliko sredstev lahko nekomu, ki se odloči za takšen ukrep, pripada. Določeno je, v kakšnem času lahko nosilec kmetijske proizvodnje tasredstva dobiva. V državah članicah Evropske unije je tudi z zakonom določeno, da se lahko predčasno upokojijo delavci, ki so delali v kmetijskih podjetjih. Na žalost pri nas niti za leto 2004 ta sredstva v proračunu niso posebej opredeljena. V obrazložitvi proračuna sicer piše, da bo Slovenija ta ukrep uvedla, vendar, v kakšni višini in kakšnem obsegu ta sredstva niso nakazana, še manj pa seveda v proračunu za leto 2005, ko bo Slovenija že dejansko članica Evropske unije. Torej s strani predstavnikov vlade je bilo ugotovljeno, da ta ukrep bo uveden, jaz temu lahko sicer tudi verjamem, čeravno se na zakonodajnem področju v tem trenutku ne pripravlja na tem področju nič, zakona še ni. Osebno sem sicer prepričan, da bo moral biti sprejet pred uvedbo tega ukrepa zakon. Kajti zakon bo moral definirati postopke prenosa na prevzemnika kmetije, moral bo definirati potem tudi, kakšne so pravice, kakšne so dolžnosti. Ker gre za ukrep skupne evropske kmetijske politike, smo v tem amandmaju predlagali, da bi se za 180milijonov tolarjev - toliko namreč predvidevamo za ta ukrep - zmanjšal ukrep ECP-0 . Drugače nismo pristaši, da bi se s kakršnimikoli posegi posegalo v sredstva ECO-0, kajti sredstva ECO-0 so neposredna plačila in so strogo namenska. Ker pa gre tu za ukrep strukturne politike, mislimo, da bi se lahko ta sredstva zagotovila v okviru programa ECO-0. In če bi Slovenija ta ukrep zgodnjega upokojevanja uvedla, bi tudi del teh sredstev lahko dobili iz skupnega proračuna bruseljske blagajne, seveda pa bo del teh sredstev treba zagotoviti tudi v proračunu Republike Slovenije. Zakaj je ta ukrep nujno potreben? Potreben je zato, da bi se pospešil prehod kmetijskih zemljišč, da bi se kmetijska zemljišča uporabljala v funkciji kmetovanja in da bi se preprečilo to, kar se v tem trenutku v Republiki Sloveniji dogaja, to pa je, da se nam kmetijska zemljišča pospešeno zaraščajo. Po podatkih statistike je samo v zadnjih treh letih prenehalo s kmetijsko dejavnostjo okrog 10.000 kmetijskih subjektov. In zelo rad bi videl nekoanalizo vlade. Predpostavljam in predvidevam, da je večina teh ljudi bolj ali manj pristalo kot socialnih podpirancev na ministrstvu za delo in socialno politiko. Torej, takšne rešitve seveda niso dobre in še enkrat apeliram na vlado in na vse, ki pač morate to področje urediti, da ta ukrep čim prej uveljavite in s tem pripomorete k temu, da bo ta prehod kmetijskih zemljišč v Sloveniji hitrejši. Hvala lepa.
Hvala, kolega Sok. Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Pri "zemljiških operacijah", to je podprogram, imamo vložen amandma poslanske skupine Nove Slovenije. Kolega Sok, prosim.
Hvala lepa. Pri pregledu predloga za leto 2005 smo ugotovili, da se zmanjšujejo sredstva, namenjena programu dokončanja komasacij, in sicer se ta sredstva iz leta 2004, kjer so predvidena v višini 185 milijonov, zmanjšujejo za približno 10%. Želeli bi opozoriti na to, da je v funkciji strukturne politike in pa v izboljšanju velikosti kmetijskih zemljišč v Sloveniji nujno treba nadaljevati s komasacijskimi postopki. Na nekaterih območjih, kot je, recimo, območje Goričkega v Prekmurju, je večin kmetijskih parcel manjših od 20 arov. Vsi vemo, da te površine tudi izpadajo iz možnosti pridobivanja subvencij, se pravi, iz možnosti pridobivanja neposrednih plačil, in da so ta področja, ki so že itak v depriviligirani situaciji, skozi takšen način še dodatno oslabljena, Se pravi, nujno bi bilo potrebno določene parcele združevati in ustvarjati večje kmetijske površine. Na žalost, če bomo sredstva za ta namen zmanjševali, potem se nam ta cilj nekako odmika. Tukaj seveda lahko vidimo, da tako vlada kot matično delovno telo temu nasprotuje. Rad pa bi povedal, da se je na odboru za kmetijstvo o tej zadevi razvila daljša debata - , tukaj v parlamentu je sicer ne pričakujem - , rad pa bi predstavnike vlade opozoril na to, da je treba na tem področju narediti bistveno več, kot je bilo narejeno do sedaj. Povprečno so slovenske kmetije štirikrat manjše od povprečja v Evropski uniji in deloma je to, seveda, tudi posledica preveč razkomasiranih kmetijskih površin. To bi bilo na nek način potrebno združiti. Za združevanja pa so potrebna finančna sredstva. Zato, seveda, apeliramo na vlado, da te zadeve do leta 2005, ko bomo sigurno ta proračun še vsaj trikrat spreminjali, pristoji k razreševanju tega problema na drugačen način, ne pa, da sredstva za ta projekt zmanjšujemo. Hvala lepa.
Prosim? Samo, da se posvetujemo, ker je pomembno za nadaljevanje razprave. Podprogram "strokovne in svetovalne naloge, izobraževanje in raziskovanje", se opravičujem, ampak sedaj smo se posvetovali o materiji, ki je ta hip aktualna, ne o kakšni drugi stvari, če ne bi dal besedo naprej samo, da ne bi hiteli z razpravo. Kolega Sok, ste vi želeli? Prosim.
Hvala lepa. Ker smo na tem področju kmetijstva, ki se meni zdi, seveda, izredno pomembno, smo tudi vložili nekoliko več amandmajev in bom potem, če mi dovolite, nadaljeval z obrazložitvijo teh amandmajev. Eno izredno pomembnih področij kmetijstva je vsekakor znanstveno - raziskovalno delo. Tako v proračunu 2004 kot v proračunu za 2005 lahko opazimo in ugotavljamo, da se sredstva za znanstveno-raziskovalno delo na področju kmetijstva zmanjšujejo. To pomeni, da se temu zelo pomembnemu področju ne daje dovolj velika pozornost. Veliko pa je bilo danes tukaj s strani vodij poslanskih skupin, ko so v imenu poslanskih skupin predstavljali stališča do proračuna, veliko je bilo govora, da bo Slovenija morala povečati svoja vlaganja na področju znanosti. Jaz prosim, gospod predsedujoči, [[...]]
Kolega Sok, vi imate edini besedo, vse ostale pa prosim, da ne motijo razpravljalcev. Prosim.
Torej Slovenija, soočena v situaciji z Evropsko unijo, bo morala veliko več vlagati v področja znanosti. In kmetijstvo je sigurno eno od tistih področij, ki ga ne smemo zapostaviti, še zlasti ne, ker je v predpristopnih pogajanjih večina zakonodaje, večina dela, ki ga je bilo potrebno opraviti, pravzaprav tangirala področje kmetijstva in pa predelovalno - živilske industrije. Iz tega razloga smo v Novi Sloveniji prepričani, da bi bilo treba za te raziskovalne projekte na tem področju namenjati bistveno več kot pa danes, ko so sredstva za ta namen v bistvu zanemarljiva. Hvala lepa.
Dobro. Še kdo? Gremo lahko naprej. Smo pri podprogramu "zmanjševanje škod v kmetijstvu". Tudi tukaj ste vi vložili amandma in imate besedo.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč je naložil, da se morajo sredstva za področje škod v kmetijstvu, zagotoviti v finančnem načrtu ministrstva za kmetijstvo gozdarstvo in prehrano. Ta sredstva bi morala biti za leto 2005 zagotovljena v proračunu. Ko pa pregledamo ta del proračuna, pa lahko ugotovimo, da teh sredstev dejansko v proračunu ni. Torej, mi mislimo, da gre tukaj pravzaprav za kršitev oziroma neupoštevanje sprejetega zakona in tukaj bi istočasno postavil vprašanje predstavnikom vlade, kako bodo reševali ta problem oziroma zakaj ne upoštevajo tega zakona. Znano je, da smo za leto 2004 pred nekaj dnevi morali to dilemo razreševati s spreminjanem zakona o izvrševanju proračuna, ko smo dejansko povečevali proračunsko rezervo. V bodoče ne bo več tako šlo, kajti zakon o odpravi posledic naravnih nesreč je jasen in govori o tem, da je treba sredstva za ta namen zagotoviti, in sicer za področje kmetijstva v kmetijskem ministrstvu, za vsa ostala področja pa v okviru ministrstva za okolje in prostor. Ne v enem in ne v drugem primeru danes ta sredstva v proračunu za leto 2005 niso zagotovljena. Hvala lepa.
Državna sekretarka, prosim.
Torej, za leto 2005 so sredstva iz rezerve zagotovljena za morebitne nesreče, ki bi se zgodile tekom leta 2005. Obveznosti po posebnih zakonih iz leta 2004 predvidevamo, da ne bomo prenesli več, kakor tisto, kar ne bo akontativno izplačano v okviru programa za sanacijo škode po suši iz leta 2004. Sredstva bodo prenešena v okviru rezervnega sklada, torej, se bo ta milijarda 800, ki je predvidena za leto 2005 dodatno povečala. Mi pravzaprav ne vemo natančno, kakšna sredstva bi morali zagotoviti, ker ne vemo, kakšne škode se bodo zgodile. Zakon o izvrševanju proračuna dopušča to možnost, tudi zakon o sanaciji škode za naravne nesreče, da se takrat, ko se to zgodi ta sredstva tudi zagotovijo, ker le takrat je moč vedeti, kakšna je njihova dimenzija.
Kolega Sok.
Jaz sem vam zelo hvaležen za ta odgovor, kajti, s strani opozicije smo pri sprejemanju zakona o odpravljanju naravnih sreč na to opozarjali. Ves čas smo trdili, da ni mogoče vnaprej zagotoviti sredstev za odpravo naravnih nesreč, ker ne vemo, kakšna je dimenzija teh naravnih nesreč, ampak vladajoča koalicija, vlada je vztrajala, da smo v zakonu oodpravi posledic naravnih nesreč zapisali točno to, kar sem prej povedal, da z letom 2005 morajo biti planirana, in sicer za škode v kmetijstvu v okviru ministrstva za kmetijstvo, za ostale škode pa v okviru, ministrstvo za okolje in prostor. Če zaključim. Nujno bo potem potrebno, da boste podali spremembo tega zakona, ki se imenuje, ne vem, zakon o odpravi posledic naravnih nesreč, ampak, v zakonu tako piše. V zakonu piše, da se sredstva v letu 2004 zagotovijo iz proračunske rezerve, od leta 2005 naprej pa v okviru proračuna tako, kot sem razložil. Sicer se pa globoko strinjam z vami in na to sem tudi kot poslanec opozicije tukaj opozarjal, da ni možno vnaprej v okviru proračuna zagotoviti in planirati nekaj določenih sredstev, ker pač ne vemo za obseg naravnih nesreč, ki nas lahko doletijo, ampak to je bilo sprejeto kljub opozorilom opozicije.
Gospa državna sekretarka.
Hvala lepa. Morda bi samo toliko še opozorila v povezavi s tem zakonom o odpravi naravnih nesreč. Tam notri gre tudi za eno določilo, ki pravi, če je bil program za sanacijo naravne nesreče sprejet pred septembrom mesecem leta pred letom, za katerega se proračun pripravlja, potem je treba sredstva planirati v proračunu ministrstva za kmetijstvo oziroma ministrstva za okolje, ker je dimenzija tega znana. Če temu ni tako, če je program kasneje sprejet, se pa zagotavlja iz rezerve. In za ta namen obstaja rezervni sklad.
Da zaključim razpravo? Dobro. Prehajamo, smo na šesti strani pregleda na podprogram "delovanja služb in javnih zavodov". Dopolnilo je vložil poslanski klub Liberalne demokracije. Gremo naprej. Podprogram: program "razvoja ribištva". Dopolnilo je vložila poslanska skupina Nove Slovenije. Kolega Sok.
V bistvu bom ponovil obrazložitev, ki smo jo dali že pri obravnavi proračuna za 2004. Gre za to, da se zmanjšujejo subvencije na področju ribiške dejavnosti. Mi smo prepričani, da bi moral biti odgovor Slovenije glede na nerazrešeno situacijo v Piranskem zalivu, glede na dejstvo, da je Hrvaška proglasila izključno ekonomsko cono, drugačen in da bi pravzaprav Slovenija najboljše na to dilemo odgovorila tako, da bi povečala sredstva, ki jih vlagamo v razvoj ribiške flote. Tako pa se nam dogaja, da še to, kar danes premoremo, bomo, izgleda, prodali, razprodali in tako, na takšen način ostali brez ribiške dejavnosti. Sredstva, ki so trenutno v proračunu za 2005 predvidena za ta namen, so ekstremno nizka in naš predlog je, če drugo ne, pač ker očitno to ne bo sprejeto, da vlada vsaj razmisli, kako ravnati za naprej. Ni namreč v skladu z neko agresivno politiko na tem področju, da povečujemo sredstva za delovanje samega zavoda na področju ribištva, se pravi, da krepimo birokratski aparat, na drugi strani pa nič ne naredimo, da bi se ojačala sama operativna ribiška dejavnost. Ta amandma ne predvideva nekih visokih sredstev v ta namen, vsega skupaj 20 milijonov, ampak bila pa bi neka spodbuda v tej smeri in pa seveda predvsem želimo opozoriti vlado, da se začne zavedati tega problema in da na ta problem odgovori mogoče skozi vlaganja v samo gospodarstvo. Hvala lepa.
Še kdo? Ugotavljam, da ne. Gremo na ministrstvo za promet. Smo pri podprogramu, "sredstva za izgradnjo avtocest". Dopolnilo je vložila Nova Slovenija. Kolega Sok želi besedo.
Hvala lepa. Cestna infrastruktura je vsekakor ena od izredno pomembnih predpostavk gospodarskega razvoja v Republiki Sloveniji. Danes lahko ugotavljamo, da so razlike med slovenskimi regijami precejšnje. Ugotavljamo lahko, da so v tem pogledu nekatera področja, kot je severovzhodni del Slovenije s Prekmurjem v izredno depriviligiranem položaju. Če torej želimo, da bi ta manj razvita območja dohitela korak v razvoju z ostalimi področji, potem je nujno treba zagotoviti v prvi vrsti boljšo cestno infrastrukturno povezavo. Pred nami v državnem zboru bo v kratkem tudi resolucija nacionalnega programa, kar je že drugi popravek izgradnje slovenskega cestnega križa. In iz tega programa izhaja, če bo takšen, kot je predlagan, sprejet, da bo v najboljšem primeru Prekmurje dobilo avtocesto šele tam nekje okoli leta 2013, v opoziciji pa smo prepričani, da mogoče še kakšno leto ali dve kasneje. Statusna sprememba Darsa, ko se je z zakonom preoblikoval iz javnega podjetja v delniško družbo, namreč predvideva, da bi se v bodoče Dars zadolževal prek izdaje infrastrukturnih obveznic. Prepričani smo, da ta gradnja prek infrastrukturnih obveznic ne bo potekala na takšen način, kotje zamišljena, zato predlagamo, da bi v okviru proračuna zagotovili večja sredstva za gradnjo avtocestnega programa. Kje vzeti ta sredstva? Predlagamo, da se za 2 milijardi tolarjev zmanjša davčna in carinska administracija, ki bo leta 2005 delovala tudi v znatno manjšem obsegu; namreč, z letom 2005 ne bo več potrebne carinske službe na naši severni in zahodni meji, te organe bomo imeli samo na vzhodni meji, na meji s Hrvaško. Zdi pa se nam tudi nelogično, da se sredstva za carinsko in davčno administracijo predvidevajo v enakem obsegu, kot je to v letu 2003 ali pa v letu 2004. Iz tega razloga predlagamo, da bi del teh sredstev, ki bodo sproščena, namenili za hitrejšo gradnjo in hitrejša vlaganja v slovenski cestni program.
Gremo naprej. Podprogram "investicijske dejavnosti na železniški infrastrukturi". Prosim, kolega Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani! Naša poslanska skupina je vložila amandma, s katerim sicer ne mislimo, da bomo ta problem rešili, gre za drugi železniški tir Divača-Koper. Dejstvo pa je, da v Sloveniji nekaj moramo storiti. Ne nazadnje tega nismo pogruntali v naši poslanski skupini, pač pa nas v zvezi s tem preganjajo tudi sosedje [[tržaški župan in verjetno še kdo]] , ki so zainteresirani za določeno spremembo koridorjev, ki so na tem ozkem prostoru. Res je, da Slovenija nima veliko morja, ima pa, tako kaže situacija, zelo pomembno pristanišče na tem koncu. Te prednosti, ki jo imamo v tem trenutku, pa ne smemo zaigrati. Dejstvo je, da Madžarska veliko investira v Reko, takšen je bil vsaj dogovor, in kljub temu da je Reka imela manj prednosti kot Koper, se s hitrimi in velikimi investicijami na tem področju tudi v železniško infrastrukturo proti Reki in proti Madžarski, lahko Slovenija izgubi te prednosti, ki jih ima Koper kot pristanišče in očitno infrastruktura, predvsem železniška, postaja tista cokla razvoja koprskega pristanišča. Potrebno je vedeti, da še v prejšnjih bivših časih na prehodu prejšnjega stoletja je Slovenija imela seveda drugo okno, to je bil Trst, vendar po drugi svetovni vojni zaradi zavezništev, zaradi seveda političnih opredelitev je Slovenija to pristanišče izgubila in kolikor nam je znano, je takratna država dobila denar za izgradnjo železniške povezave s Koprom kot novim pristaniščem. Takrat seveda se to ni naredilo, ampak kasneje je Slovenija to spoznala, ampak žal, žal se je zgradil samo en tir železniške povezave, danes pa je seveda Koper relativno veliko pristanišče in en tir je očitno cokla razvoja. Tudi ne bom povedal nič novega, kajti tudi direktor Luke Koper je o tem veliko govoril in če Slovenija ne bo nekaj hitro postorila in povezala Koper s primerno infrastrukturo, potem bo Koper začel nazadovati, mislim pristanišče bo začelo nazadovati in stagnirati drugi pa medtem pospešeno delajo. Omenil sem seveda pristanišče v Reki, kjer se vključuje tudi Madžarska. Potrebno je povedati okrog tega drugega tira, da je Slovenija se tu mogoče obnašala malo mačehovsko ali pa mogoče premalo zagnano do te povezave, kajti očitno se situacija zelo hitro spreminja in drugi zelo hitro reagirajo in ta gospodarski prostor je neizprosen. Verjetno bi bilo potrebno, ne samo ta drugi tir od Kopra do Divače, ampak tudi povezave verjetno Kopra in pa Trsta, ampak to je seveda že potem druga zgodba. Želel bi opozoriti, da ni slučajno, da smo ravno v poslanski skupini SDS vložili amandma za to povezavo, kajti zadnji čas smo v naši poslanski skupini, naš kolega Tanko veliko govorili o tem tiru in opozarjali našo vlado, da nekaj mora storiti, še posebej po tistem, ko je tudi tržaški župan začel tudi javno govoriti, da Slovenija ne stori dosti na tem področju, da se premalo odziva na to, da odzivi niso dovolj hitri in da nas bodo tako obšli in seveda to je slabo tudi za tržaško pristanišče. In zato smo v naši poslanski skupini vložili amandma, ki sicer ne bo rešil tega vprašanja, ampak glede na to, kar se dogaja, in da se je sedaj Slovenija zbudila, bi pa to bil dober signal, da Slovenija misli resno. Ker nekaj drugega praktično Slovenija do zdaj še ni naredila, če imaš pa nekaj opredeljeno v proračunu, je pa to prav gotovo dober signal, da misliš resno, drugače tega ne bi dal v proračun. Potrebno je poudariti, da je Slovenija izpadla iz hitrega spiska, ki ga je pripravil Bruselj za določene infrastrukturne povezave, tudi železniške. Mi seveda smo se potem prebudili in sedaj iščemo nove vire, kar je seveda pozitivno in je potrebno pozdraviti, vendar je to na ad hoc. Če pa mi ne bomo opozorili, da mislimo resno, in stvar dali tudi v proračun, potem nas nihče ne bo jemal resno, da mislimo resno s tem drugim tirom. Če smo že prej mogoče zamudili vlak za drugi tir, potem si ne bi smeli več zatiskati oči, da nas bodo drugi čakali, ko se bomo mi prebudili in resno začeli gledati na to povezavo. Pri tem je potrebno upoštevati, da moramo tudi sami nekaj storiti za to, in ne samo hoditi moledovati komu tretjemu, in ga prositi naj nekaj naredi, pri tem pa mi sami ne storimo ničesar. To je osnovni pogoj. In da so se ti razgovori za drugi tir resnično začeli odvijati hitreje, je pozitivno, mi to pozdravljamo in da iščemo zavezništva tudi drugod po Evropi. Zadnji čas je bil, da smo spoznali, da smo sami verjetno premajhni, da bi stvari iz fotelja urejali, zato zadnji obiski v Bruslju in v Rimu bodo k temu prav gotovo prinesli pozitivno spodbudo. Vendar, kot sem dejal, če sami nekaj ne postorimo, potem lahko pozabimo, da nam bodo drugi pomagali. In mi smo dali tu en predlog, za skromen prispevek, da drugim pokažemo, da mi mislimo resno, da to vsaj nekako simbolično uvrstimo v proračun, kljub temu da je to šele za leto 2005, ampak boljše kot pa ničesar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dve roki, tri roke imamo. Kolega Sok, kolega Jerovšek in tako naprej. Prosim, kolega Sok.
Hvala lepa za besedo. Očitno je zadnji trenutek, da začnemo v tem parlamentu velikokrat, ob vsaki priliki govoriti o neizvajanju nacionalnega programa izgradnje železniške infrastrukture. Jaz sem prepričan, če bi o tem nacionalnem programu govorili toliko, kot smo o cestnem programu, da bi zadeve danes bile bistveno drugačne. Tako pa smo dejansko to področje na nek način vsi skupaj izpustili v želji, da čimprej izgradimo slovenske ceste in danes smo v situaciji, kakršni smo. Izpadli smo za evropska sredstva z izgradnjo tega drugega tira in s strani predstavnikov vlade lahko slišimo: ne glede na to, da smo iz tega programa izpadli, bomo morali drugi tir zgraditi sami. Torej, Republika Slovenija bo morala drugi tir med Divačo in Koprom zgraditi najverjetneje z lastnimi sredstvi, to pa seveda pomeni s sredstvi kreditov, ne vem, mogoče boste spet predlagali kakšne obveznice, in pa podobne rešitve. Nujno je potrebno, da na tem področju začnemo intenzivneje zadeve urejati, kajti v konkurenco za evropsko investicijo smo s tem projektom očitno šli nepripravljeni. Takšna so prišla tudi sporočila iz Bruslja in takšno situacijo lahko danes tudi opazujemo, ko beremo to, kar novinarji v medijih napišejo, kajti vlada nas tako ali tako površno in pavšalno seznanja o tem, kaj je dosegla, kako se je dogovarjala oziroma zakaj ta projekt ni bil uvrščen med prioritete na listo evropskih investicij. Nujno je, da zadolžimo ministrstvo, da pride - tako kot smo govorili pri cestnem programu - v državni zbor s popravkom, z resolucijo nacionalnega programa izgradnje železniške infrastrukture. Namreč, sedaj se govori, da smo s projektom posodabljanja uspeli le na tem delu med Ljubljano in pa, mislim, da Ormožem, na tej prometni železniški trasi. Dejstvo pa je, da imamo na tem območju še vedno veliko nezavarovanih železniških prehodov, da smo enkrat že imeli v parlamentu nek zakon, ki je predvideval, kako bi se naj ti nezavarovani železniški prehodi v bodoče zavarovali, vendar je potem tisti zakon ostal samo v fazi nekakšnega osnutka, naprej državni zbor o tem ni razpravljal. Tu bi pa rad opozoril, da na tem območju prihaja do številnih nesreč, tudi do številnih smrtnih slučajev in da bo treba veliko več sredstev vložiti v urejanje tega perečega problema. Da zaključim. Ta vloženi amandma bomo podprli in prav bi bilo, da bi tudi ostali poslanci to zadevo razumeli in jo tudi pri sebi močno pretehtali, kajti očitno je, da državni zbor mora dati nek začetni impulz v tej smeri, da se začne to vprašanje temeljiteje reševati. Tako kot je zdaj v tem trenutku, seveda ne more biti. Sedaj ni čas, da bi iskali, kdo je kriv, da se ta zadeva ni premaknila, da ta zadeva ni dobila drugačnega epiloga, nujno pa je, da od tega trenutka naprej začnemo na tem področju drugače delati. In to, kar je na nas, poslancih, je, da začnemo pritiskati na ustrezno ministrstvo, na vlado, da na tem področju pospeši svoje aktivnosti. Hvala lepa.
Zdi se mi, da sem videl roko kolega Jerovška. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Železniška proga oziroma drugi tir povezave pristanišča Koper, slovenske infrastrukture, s centralnoevropskim prostorom je aorta slovenskega pristanišča v Kopru. Brez te povezave smo lahko zaskrbljeni nad usodo Luke Koper v bližnji bodočnosti in dolgoročno. Vemo za interese sosednjih držav, ki so marsikdaj pripravljeni storiti vse, da se interesi Slovenije in interesi Luke Koper seveda primerno preprečijo, zreducirajo in v tej smeri naj navedem, recimo, to razglasitev ekonomske cone oziroma ribiške-ekološke cone, ki je dejansko ekonomska cona s strani sosednje države, podoblasti tamkajšnje leve vlade, ki je pred štirimi leti obljubljala izredno kooperativno sodelovanje z istobarvno politično garnituro v Sloveniji, na koncu pa se je spreobrnila v največjega rablja slovenskih interesov. Domnevam, da je bila taka politika sklenjena na slovenskih teniških igriščih oziroma že predhodno je bila dogovorjena v lutkovnem gledališču, tukaj v Ljubljani. Zaradi tega je predlog, da se začne s proračunsko postavko ozaveščati slovensko javnost in slovensko politiko, da je ta tir nujen in da ni dovoljeno več nobeno odlašanja. Pa ne glede na to, če bodo nekateri gospodarstveniki s tega področja vpili, da je ta tir največja neumnost, kar se jih Slovenija lahko privošči, kot sem nedavno zasledil naslov v slovenskih časopisih. Koper je imel dolgo oblast, lokalno oblast, ki ni bila kdo ve kako zainteresirana za čim boljšo navezavo Kopra na slovensko gospodarsko in politično zaledje. Spomnimo se samo povorke in agetiranja bivšega župana in še pomembnih političnih funkcionarjev iz Kopra tukaj pred tem državnim zborom s transparenti "Ko bom velik, bom carinik na Črnem Kalu". Ob takšnih, recimo ji, Tapalski meji na Črnem Kalu seveda Slovenija ne bipotrebovala drugega tira, ker bi bil že v drugi državi. Jaz pa mislim, da je nujno potrebno, da se ta državni zbor zaveda pomembnosti Luke Koper, njene infrastrukture povezanosti s slovenskim zaledjem, srednjo Evropo zato, da bo Slovenija lahko preživela v krutem ekonomskem svetu. V Kopru se je hvala bogu na političnem področju veliko spremenilo. Prepričan sem, da lokalna oblast ne bo več zavirala slovenskih nacionalnih interesov. Žal pa se je med tem marsikaj zgodilo. Banka Koper je, kljub temu da je biloeno podjetje sanirano s slovenskimi obveznicami, bila na lahek način predana v drugo lastništvo, ki seveda ni zainteresirano za prosperiteto, recimo, koprske luke in koprskih gospodarskih subjektov. Zaradi tega je, kot sem že rekel, nujno potrebno in ni nobenega opravičila, da kdorkoli glasuje proti temu, da se postavi trda zaveza slovenske oblasti, da se neha izmikati temu vitalnemu interesu slovenske države in vseh slovenskih državljanov. Brez tega je Luka Koper mrtev kapital, ker bo v konkurenčnem boju z reško luko in tržaško luko potonila. Jaz upam, da se slovenska politika vsaj v enem delu zaveda te odgovornosti do slovenskih nacionalnih interesov in da ne bo naprej delala tako, kot je delala pri pripravljanju evropskih infrastrukturnih projektov. To, kot je bilo ponazorjeno na zunanjepolitičnem odboru, da ta proga ni bila prijavljena kot meddržavni projekt v kontekstu širših povezav petega koridorja, seveda meji na veleizdajo. Sedanje pojasnilo in pravzaprav tolažba in ustvarjanje milnih mehurčkov, s katerimi naj bi potolažili slovensko javnost, da je ta proga uvrščena v program tako imenovanih obmorskih avtocest v sklop Jadransko-jonske avtoceste, se mi zdi, da ne pije preveč vode. Jaz bi rad tiste slovenske ministre imel tukaj, ki si upajo staviti nato karto, ampak staviti seveda s hipoteko na svoje premoženje. Mislim, da je to bolj slaba tolažba, kisla tolažba slovenske javnosti, da so nekateri vlaki odpeljali, in da je seveda sedaj krpanje njihove politične kože na ta način potrebno sicer. Poglejte upam, da bo ta državni zbor ta amandma podprl, da se z današnjim dnem nehajo izgovori, ki smo jim bili priča v preteklih letih, in še enkrat poudarjam: ne želim si, da bi na Črnem Kalu kadarkoli potekala slovenska meja. Tudi če bo zgolj ekonomsko odrezana obalna Primorska. Hvala lepa.
Sedaj, jasno da velja svoboda govora, poslovnik lahko posega v to, samo kolikor je to preseganje predmeta razprave. [[...]] [[Glas v ozadju.]] [[...]]Ali lahko samo pojasnim, kolega Jerovšek. Jaz vam nisem skočil pri celi razpravi enkrat v besedo, pa vi ne morete mene strpno poslušati. Pri proračunu je najtežje oceniti, ali kdaj diskusija preseže predmet razprave. Zato vam tudi nisem posegel v razpravo, ampak samo apeliram. Dajmose držati predloga dopolnila. Ne imeti diskusijo o vseh stvareh, ki se tičejo predmeta tega dopolnila. Prav. Gremo naprej. Magister Gračner. Prosim. Potem kolega Aurelio.
Hvala lepa za besedo. Seveda nikakor ne morem biti tiho pri tem amandmaju, za katerega osebno menim, da je, ne tako, kot je povedal kolega Jerovšek, veleizdaja, ampak da je velesprenevedanje. In sicer ne bom govoril o potrebnosti tega drugega tira med Divačo in Koprom, ker so tukaj mnenja deljena in različna. Govoril bom nekoliko bolj konkretno o tem amandmaju, ki kot vir jemlje na postavki zapiranja rudnika Trbovlje-Hrastnik, in sicer jemlje kar 500 milijonov tolarjev. Za kaj gre? Naj nekoliko osvetlim in vas spomnim, kolegi poslanci iz Slovenske demokratske stranke in iz Nove Slovenije, da ste bili v letu 1999 prav vi podpisniki referenduma o izgradnji termoelektrarne 3, da je v bistvu na osnovi tega rezultata referenduma vlada sprejela zakon o zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik, v okviru katerega so bila sredstva namenjena za zapiranje. Naj vas spomnim tudi na spomladanske oziroma na poletne govore iz tega parlamenta, ko je bila v tem parlamentu debata o skladnem regionalnem razvoju, ko ste se prav vi zavzemali in sočustvovali z delavkami iz Peka, ko ste našo vlado obtoževali, da nič ne naredi, in tako dalje. Polno je bilo nekih besed, nekih pozivov in, bom rekel, nekega sovraštva. Zaradi tega bi vas resnično prosil, da prenehate zvložitvijo amandmajev, ki pobirajo postavki, postavki, ki ste jo v bistvu sami povzročili. Povzročili ste jo z, po mojem mnenju še vedno zelo nesmiselnim referendumom, kjer je v bistvu cela Slovenija odločala o usodi popolnoma nekega majhnega obrata v Zasavju in od katerega je bilo Zasavje vitalno odvisno. Prav vi, gospod Pukšič, ste takrat, jaz še nisem bil poslanec, in sem poslušal vaš govor, ko ste utemeljevali to pobudo za referendum. Tudi vas, kolega Jerovšek, se spominjam in resnično takrat kot Trbovljčan nisem razumel, kaj je Zasavje vam naredilo, da je bilo vse tisto sovraštvo in vse tisto takrat izraženo. In tudi sedaj ne razumem, zakaj vendar ne pustite, da se ta postopek zaključi. Če ste že takrat bili za to, da se rudnik zapre, potem lepo vas prosim, pustite ga, ne pa, da imamo vsako leto v tem državnem zboru pri sprejemanju proračuna, imamo vsako leto debato o, po vašem mnenju nepotrebnem zapiranju. Po našem mnenju tudi nepotrebnem zapiranju, vendar zakon je bil sprejet, celo sprejet je bil leta2000 v času Bajukove vlade. Torej, seveda bom glasoval proti temu amandmaju in tudi druge kolege pozivam, da naj glasujejo proti temu amandmaju. In zaradi tega res, tako kot sem rekel, ta amandma je velesprenevedanje. To sem povedal tudi že na odboru za finance. In upam, da ali meni ali pa komu drugemu poslancu iz teh klopi ne bo potrebno spet, ne vem kdaj govoriti isto, kar sem jaz danes povedal. Upam, da sem danes resnično zadnjič povedal in vas res prosil in vas pozval, da nehajte vlagati amandmajev s tega področja. Hvala.
Kolega Aurelio Juri, potem kolega Jerovšek.
Hvala. Odzval se bom na temo drugega tira. Najprej s tem, da povem: dvomim, da bi tudi drugi tir prenašal vse teme, ki jih ob tej točki nalagamo. In lutkovno gledališče in neustavnost domnevne na mestni občini Koper in odnose s Hrvaško, vse peljemo mi po drugem tiru. Ne bo šlo, bomo rabili še tretjega. Glejte, mene veseli, da končno prihajamo tudi s pomočjo Demokratske stranke do konsenza okrog drugega tira. Me veseli, da v zadnjih tednih s kolegi Demokratske stranke končno dopovedujejo, da imamo morje, da imamo Luko Koper, da imamo potrebo po drugem tiru. Vsa leta, ko smo nekateri to počeli, jaz vsaj deset let, pa pisali pisma, pa postavljali poslanska vprašanja, pa razpravljali okrog drugega tira, ni bilo kaj dosti razumevanja in podpore s tistega konca. Mene veseli, da končno ta podpora je tu. Poprava navedka kolega Petana - govoril je o županu Trsta, ki bi naj pritiskal za to - , ne gre za župana Trsta, gre za bivšega župana Trsta, sedanjega predsednika vlade Furlanije-Julijske krajine. Me veseli, da končno je tudi s pomočjo naše diplomacije izpogajana pozornost Evropske unije do tega projekta, in soglašam s kolegom Jerovškom in Petanom, ko opozarjata, da moramo postoriti nekaj začetnih korakov za to, da bomo lahko z avtoriteto in referencami, ki so tu potrebne, kandidirali za evropska sredstva. Amandma, ki je predlagan, sami veste, da je kaplja v morje. Če ne vedo kolegi, ta drugi tir v tisti varianti, ki bi naj jo zgradili sami, je vreden od 60 do 115 milijard. Torej gre za vprašanje, od kod, na kakšen način in kdaj bomo ta sredstva zagotovili, s pomočjo Evropske unije ali sami. Raje bi danes ali pa ob drugi priložnosti slišal odgovor, glede nato, da je vlada končno ugotovila, kaj mora postoriti v zvezi z drugim tirom, da tudi čim prej pride z odgovorom, od kod denar in s kakšno dinamiko se bomo te naloge lotili. Prej kot nek amandma, ki služi morda pripravi dokumentacije, za katero vem, da je že v pripravi na ministrstvu za promet in na ministrstvu za okolje - vse to že teče in verjamem, da bo iz tega tudi nekaj konkretnega mesa. Na koncu - glejte, nek očitek je šel naši stranki, češ da smo partnerji neke druge stranke, ki je vladala štiri leta na Hrvaškem, s katero nismo ničesar rešili - upam, da bodo kolegi demokrati s HDZ, ki bo imel zdaj oblast, seveda [[...]]
To ni predmet te diskusije, kolega Juri.
[[...]]odpravili vse težave, ki jih mi nismo bili sposobni. Hvala.
Kolega Jerovšek je želel besedo.
Hvala lepa. Gospod Gračner me je poimensko imenoval in je treba tudi na njegova stališča odgovoriti. Dejstvo, da pravi, da je omenjeni amandma, ki se zavzema za progo Divača-Koper oziroma da je ta proga Divača-Koper velesprenevedanje, je za mene nezaslišano. Imam dobro shranjeno sliko mitingarjev pod transparentom "Ko bom velik, bom carinik na Črnem Kalu" in bom natančno pogledal, ali je bil gospod Gračner tudi na tistem mitingu, da govori takšne stvari, da je to velesprenevedanje, ta proga in ta amandma. Kljub temu pa mislim, da se je skušal nekako zavzemati za svoje Zasavje, da smo s tem amandmajem tudi v to smer nekaj dosegli. Ne vem, ali smo s tem dosegli ali je volilno leto to spodbudilo, jaz sem ga končno slišal, da je v četrtem letu mandata tudi pred plenumom spregovoril [[...]]
Kolega Jerovšek!
Mogoče je že kdaj prej, ampak [[...]]
Kolega Jerovšek, prosim, vsakdo ima pravico presojati, kdaj in kolikokrat se bo oglasil.
Tako da ponovno zavračam navedbe o velesprenevedanju z amandmajem, ki se zavzema za to, da iniciramo progo Divača-Koper. Takšne navedbe, mislim, da so škodljive, da gre za popolno nerazumevanje slovenskih nacionalnih interesov, in to celo iz največje vladne stranke. Hvala lepa.
Glejte, da spomnim parlament, takoj bom dal besedo mag. Gračnerju. Smo pri podprogamu investicijske dejavnosti na železniški infrastrukturi, o tem teče razprava, da se lahko osredotočimo nanjo. Prosim, kolega mag. Gračner. Potem kolega Sok in tako naprej. Prosim.
Jaz bi kolega Jerovška še enkrat želel opozoriti, da sem v svojem govoru striktno povedal, da nisem proti temu drugemu tiru, ampak da je ta amandma po vsebini velesprenevedanje zaradi tega. In sem pač obrazložil, zakaj je, in tudi še kar sem v to prepričan, da je, zaradi tega, ker - ne bom ponavljal vseh razlogov od referenduma za sprejemanje zakona. Kar se pa mojega oglašanja v parlamentu tiče, sem pa ponovno presenečen, ker sva ene dve seje nazaj tam govorila, mi je isto pač povedal na moj odziv. Tako, da ne vem, kaj je narobe, vendar vsekakor je pa razumeti, da kot poslanec iz Zasavja oziroma konkretno iz Trbovelj, tam, kjer se v resnici srečujemo s problemi, ki so posledica raznih referendumskih odločitev, da bom pač v tem primeru, ko so nam vzeli 500 milijonov oziroma ko nam hočejo vzeti 500 milijonov tolarjev, da se bom sigurno oglasil in povedal svoje stališče, in mislim, da pri tem ni popolnoma nobene slabe vesti. Še enkrat poudarjam, da nisem rekel, da je nacionalni interes Slovenije oziroma v tej drugi progi nikakršno velesprenevedanje, vendar je vsebina tega amandmaja vir od kje jemljejo, če poznamo zgodovino za nazaj, je pa sprenevedanje.
Kolega Sok.
Jaz se seveda z mag. Gračnerjem popolnoma strinjam. In vsa pravica je, da se zavzame in da ščiti interes okolja, iz katerega prihaja, to je povsem normalno. Rad pa bi popravil en njegov navedek. Se pravi, TET3 ni zavrnila ta stran, ampak gradnja TET3 je bila zavrnjena na referendumu, nasprotovala pa je tej gradnji tudi stroka, takratna stroka se je postavila proti tej gradnji, ker bi šlo za neverjetno drag objekt, ki bi dajal drago elektriko. Poleg tega, pa bi seveda, delovali tudi s tem projektom v nasprotju s tistim, kar mora Slovenije izpolniti po podpisu Kjotskega protokola. Že tako ali tako smo brez tega dobili slabo oceno, oceno, da ne izpolnjujemo, da ne zmanjšujemo količine toplogrednih plinov. Sicer gospod Kopač pravi, da je pozabil poslati pravilne podatke pravi čas, ampak to ne zmanjšuje pač te ocene, ki smo jo pri tem prislužili. Se pravi, treba se bo lotiti te zadeve in v uporabo in zagotavljanje energije vključiti obnovljive vire. Jaz mislim, da je veliko boljše, da bomo ta denar namesto za TET3 sedaj porabili za spodnjesavsko verigo in bo to veliko primernejša naložba kot pa bi bila naložba v uporabo fosilnih goriv. Kar se pa tiče zmage desetletnih prizadevanj gospoda Jurija. Ta zmaga je takšna, da je vlada ugotovila, da pač na projektu za evropska sredstva nismo uspeli, da bomo gradili drugi tir z domačimi sredstvi. Edino ni še povedala, kdaj. Se pravi, manjka nam še samo to, kdaj. Enkrat pač. Kdaj, mogoče gospod Juri, si boste lahko prizadevali naslednjih 10 let. Ta amandma, kakorkoli - pravite, kaplja v morje - pa je nek začetek. Nekje in enkrat je treba začeti. In jaz sem prej v svoji razpravi izpostavil to, da mora začeti ta državni zbor našo vlado ob vsaki možni priliki na to opozarjati. Da bo naredila tisto, kar do sedaj ni naredila. Ni naredila vsega, da bi lahko uspeli pač pred to bruseljsko birokracijo, ki je taka, kakršna je, zelo zahtevna. In če so pač tam ugotovili, da doma nismo nič naredili v tej smeri, ja, potem ljubi bog, so pač ta naš projekt iz tega seznama črtali ali če rečem drugače, drugi so nas prehiteli. In začetek je tu. Se pravi, namenimo določena sredstva, da se začnejo pripravljati projekti, potem bo pa vlada že prišla v parlament, bo rekla, veste kaj, to je premalo. Sedaj potekajo aktivnosti. Treba je to povečati. In zato jaz podpiram ta amandma. Seveda pa ne v tej smeri, da pa bi jemali, ne vem, nekemu okolju, ki mu je z zakonom bilo zagotovljeno. Saj to se da z amandmajem še do samega zaključka razprave tudi rešiti na kakšen drugačen način, ali pa - torej ta proračun za leto 2005 bomo še itak trikrat popravljali. O tem sem siguren. Hvala lepa.
Prosim, kolega Pukšič. Prosila sta za besedo tudi oba ministra, in bom dal besedo. Najprej kolega Pukšič.
Hvala lepa. Ko je bilo omenjeno moje ime v zvezi z referendumom okrog TET3 in čudenje ob takratnih razpravah, seveda bi bilo pač dobro, da bi, preden se to omenja, si človek prebral moje razprave, o čem sem razpravljal, o čem sem takrat govoril, ne pa: kar tako, po nemarnem, nekaj na pamet Dejstvo je, da sem vseskozi pravzaprav bil za to, da se na območjih, kjer je brezposelnost večja od povprečja Republike Slovenije - pa ne samo, da sem se za to zavzemal, celo z bivšim kolegom poslancem sva vložila zakon, zato ker še ni videl luči v tej postopkovni proceduri tega državnega zbora, tako kot eden drugih, ki je po šestih letih prišel v obravnavo. Torej, ki bi omogočal zmanjševanje brezposelnosti tam, kjer je večja od povprečja v Republiki Sloveniji, ne pa seveda na takšen način, ker bi pravzaprav proizvajal torej ne delovna mesta oziroma na nek način z ogromnim denarjem neko infrastrukturo oziroma nekaj vzdrževal. Ni bilo opravičljivo iz strokovnih vidikov graditi nekaj na takšen način, kot je termoelektrarna, če seveda imamo na drugi strani v Sloveniji še ogromno neizkoriščenih naravnih bogastev, obnovljivih virov, seveda ne samo na Savi, bistveno več tega je na Muri, kar pa je seveda novo poglavje, nova zgodba, ki bi jo bilo smiselno podpreti. Res pa je, da je problem poslancev, ko pripravljajo amandmaje po tem novem poslovniku, da pač so v funkciji najmanj državnega sekretarja ali pa podsekretarja na ministrstvu za finance, ker bi moral imeti preglede čez vse in celotni proračun in vse postavke. Pa poglejte, saj verjetno verjamete, da eden odposlancev pri sestavljanju amandmajev vendarle čez vse to gradivo se ne more prebiti. In potem z znanjem in tehnologijo, ki je omogočena, poskusa čim boljše narediti. Bolj smiselno in bolj logično je bilo dokler smo imeli poslovnik takšen, kot je bil boljnormalen za delo poslancev v državnem zboru, da je potem vlada te zadeve uskladila in pripravila te finančne posledice in jih premetala. Zakaj pa je takšen poslovnik, pa tudi zaradi vas, ki ste za njega verjetno takrat glasovali, kot je glasovala večina vladnih koalicij.
Mir, mir, mir. Kolega Aurelio Juri je prosil. Potem bom dal besedo obema ministroma, upam, da bosta prispevala k temu, da bo morda diskusija potem odveč naprej, da bodo stvari pojasnjene. Kolega Aurelio Juri o predmetu razprave.
Ja, seveda o predmetu razprave in kot dopolnitev ali pojasnilo kolegu Soku, ki se je obregnil ob moje ime. Rezultat desetletnih prizadevanj - pa ne samo mene, ampak tudi onega župana in tistih političnih sil, ki so manifestirale takrat pri državnem zboru - je, da smo končno s to vlado vsaj dobili drugi železniški tir v programu vlade. Vsa leta poprej nobena prejšnja vlada niti tista, ki ste jo vi podpirali, ni imela te postavke, v tem vladnem programu imamo. Seveda, žal smo šli v treh letih prepočasi, zato danes plačujemo določeno ceno, ampak končno vemo, da se vlada tega zaveda in začela se je pospešeno pripravljati na to. Tako upam oziroma sem prepričan, da ne bo treba počakati naslednjih deset let, da bomo mi videli konkretno korake v to smer. Nenazadnje, tistih 500 milijonov, ki jih predlagate. Poglejte, dokumentacija se že pripravlja s tistim denarjem. Če bi predlagali nekaj milijard, to je drugo vprašanje. Seveda bi se o tem tudi ustrezno pogajali. Zame je pa bolj pomembno in tukaj je seveda poziv vladi, ki ve, da čez 5 dni bo nek vir, ki je uporaben - gre za milijon pa nekaj več evrov - zato, da se pripravijo projekti in dokumentacija za železniško povezavo Koper-Trst - ne šel v nič. Vendar se je vlada odločila, da pripravi neko študijo o primernosti te povezave. O primernosti te povezave govori Luka Koper, govorijo tudi oblasti, mesta in regije. Tako ne dvomim, da je ta povezava primerna, zlasti potem, ko bomo ukinili mejo, ker gre za operativnost obeh pristanišč in za medmestno železniško povezavo. Imamo pa na voljo, seveda, dober milijon evrov, ki se bo čez 5 dni iztekel in ga ne bo moč uporabiti, če ne bomo dali mi zelene luči. Zato poziv vladi, da ne bi zamudila tega trenutka. Hvala.
Mislim, da vas ni omenjal. Prosim, poskušam slediti razpravi in nisem slišal tega. Če vas je, bom zaupal vam na besedo. Prosim, kolega Sok. Počakamo, da vidimo.
Hvala lepa. Vsekakor me je omenil. Torej, prisežem pri [[...]]
Saj je v redu, vam zaupam. Prosim, izvolite. Prosim.
Torej, samo en stavek bi rad dopolnil. Nimam sedaj sicer tukaj, ampak skoraj sem 100% prepričan, da je seveda ta drugi tir zapisan v vašim koalicijskem sporazumu. Se pravi, ne gre samo za vlado. Gre za vladajočo koalicijo. To ste si postavili kot cilj in če danes ugotavljate, da pač to ni uresničeno, potem je to, bi rekel, neuspeh vaše vladajoče koalicije z vlado na čelu.
Kolega Grošelj, potem minister in potem bom poskušal zaključiti razpravo o tem amandmaju.
Hvala lepa za besedo. Mislim, da je bilo leta 2001, ko sem v skladu s soglasjem vodstva rudnika Trbovlje Hrastnik izročil Novi Sloveniji komplet investicijski program o zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik do leta 2007 in do 2011. Tredno sem bil prepričan, da bomo enkrat s to diskusijo končali in da si boste tudi vi zapomnili, da se pridobivanje premoga zaključuje z 2007, in da so zapiralna dela do 2011. To, o čemer je gospod Sok govoril, da nasprotuje temu, da bi se vrnilo okolju to, kar mu je bilo odvzeto, s tem seveda zapiralnim delom okolju še nič ne vračamo. Zapiramo samo tisto, da bi preprečili največjo naravno in drugo škodo, ki bi se seveda lahko zgodila. Vse to se dogaja, dragi gospodje,od 300 do 400 metrov pod zemljo. Treba je na stotine in stotine kilometrov zapreti, ker ima lahko take katastrofalne posledice, kot bi jo imeli v primeru nuklearke, če bi prišlo do izbruha. Kar se pa tiče dragih poslancev iz Slovenske demokratske stranke, pa smo pripravljeni vsi poslanci, ki smo iz Zasavja, na vsaki seji državnega zbora, na vsakem odboru, ki bomo o tem obravnavali, ponovno vam dopovedovati, da ste imeli zgrešene misli, da ne veste niti, kaj govorite, vendar bomo še vedno toliko ponižni, da bomo poskušali vam še dodatne te zadeve pojasnjevati, pa tudi še do konca mandata in prepričan sem, da tudi potem še po letu 2004. Hvala.
Prosim. Dajmo, umiriti diskusijo!Minister Kopač, lahko prispevate k temu, da zaključimo diskusijo o tem amandmaju.
Upam, da bom. Jaz moram povedati, da sem se še kar zabaval pri poslušanju vseh teh zagretih diskusij predvsem poslanca Soka in Jerovška pa tudi Pukšiča. Problem tega amandmaja, ne glede na dobre namene, je namreč v tem, da je vložen na postavko ISPA sredstev, torej sredstev, ki jih dobivamo iz bruseljske blagajne in ki so že bila odobrena. Vi bi torej s svojim amandmajem želeli povečati ta bruseljska sredstva. Če želite nasloviti amandma bruseljskim oblastem oziroma evropski komisiji, seveda to lahko storite, ampak ne preko amandmaja v slovenskemu državnemu proračunu. Tako je pravzaprav ta amandma brezpredmeten.
Dobro. Kolega Sok.
Torej, jaz bom gospodu Kopaču v istem stilu odgovoril. Če vi, gospod minister, spoštovani minister, mag. Kopač, pred župane, dvajset, spodnjega Podravja izjavite, da je zakon o urejanju prostora zanič, da je rigiden in da je za to kriv poslanec Alojz Sok iz Ormoža, potem to mene tudi blazno zabava.
Ne bom dovolil izjav, ne enega ne drugega, ki bi [[...]]Ne. Kolega Kopač, prosim, minister Kopač, da vam ne izrečem opomina. Mir v dvorani. Predmet diskusije je jasen, ne bom omejeval diskusije, če ne bo neprimerna. Gremo naprej in smo pri Direkciji za ceste. Da ne bi bilo kasneje nesporazumov, ali prav vidim, da so tri poslanske skupine, poslanski klub LDS, poslanska skupina ZLSD, poslanska skupina SLS, vložile spremembe amandmaja k dopolnjenemu predlogu proračuna, ki je naveden na strani 8. Drži? Ja. In ga imamo pred seboj na eni strani, drži? To bi pomenilo, da se torej ta amandma dopolni, gre za uporabnik 24.15 Direkcijo RS za ceste. Prosim, ali lahko pojasnite. Želite vi besedo? Prosim, kolega Brenčič.
Hvala lepa. Sicer minister za finance odhaja. Nerad se oglašam h kateremukoli od teh amandmajev, ker so vsi nekako podobni krepko preluknjanemu vedru in bolj ko se trudiš, da boš neko vodo odnesel v čeber, bolje vedro prazno. Hočem povedati, lepo je in prav je upravičiti, da je nekam potrebno, da dodatna sredstva, ampak jih je treba upravičeno tudi drugje vzeti. Zaradi tega sem pač se namenil, da par besed namenim k tem mega amandmaju. S tem amandmajem se nekako preigrava z enim podprogramom in eno postavko, rekel bom, kar z dvema postavkama, ki sta obe podhranjeni. Trdim, da če bi hoteli podelati tisto, kar je najnujnejše na mreži državnih cest, bi morali imeti za leto 2005 5 milijard več, ne milijardo in pol. Ampak ne, veste, zato, da je samo v Prekmurju treba še kakšno državno cesto popraviti - to moram povedati zato, ker se to preveč potencira tam ni več enega kvadratnega metra državne ceste, ki bi bila še makadamska, pač pa zato, ker se na določenih mestih zaradi stanja na državnih cestah že dela gospodarska škoda. Ne bom zahajal v svoje okolje, šel bom v neko drugo okolje, da ne bo kdo mislil, da sem samo na svojem zelniku. Danes, če hočeš vstopiti v Poljansko dolino skozi Škofjo Loko, je praktično ob konicah dneva to skoraj nemogoče brez velikega zastoja, brez hude krvi in tako naprej. In če pomislimo, da je še en del te državne ceste v takem stanju, da praktično že skoraj onemogoča normalno gospodarsko rast ene ključnih firm, kot je Alpina v Žireh. S tem samo opravičujem, da je ta postavka podhranjena, vendar je ne moremo hraniti na račun tega, da bomo občinam zmanjšali izravnavo. In kaj temu sledi? Res bo morda nekaj okolij zadovoljnih, ker bo neka manjša postavka na cestarini šla notri, vendar koliko okolij, koliko županov, koliko občin bo zaradi tega praktično že tako težko finančno stanje še poslabšalo? In mislim, da je to slaba rešitev. In se čudim vladi, čudim. Moram reči, da je v tem primeru minister za finance moje velike simpatije do njega krepko zmanjšal, še zlasti s tem spremenjenim amandmajem. Tako da ne razumem tega pristopa. Potrebna so dodatna sredstva na cestarini in prav bi bilo, da bi jih vlada že v startu vnesla, ne da se zdaj tu preigravamo in delamo znanost iz nekih rešitev, kar je nepotrebno tam, kjer je vlada odgovorna, da se ministri med seboj zmenijo, ali je mogoče na ministrstvu za finance dobiti milijardo in pol ob nastanku proračuna za nujne potrebe na ministrstvu za promet, za mrežo državnih cest, ali ne. Vem pa, da je tam potrebno, in že tretje leto krepko zamujamo z obsegom sredstev; drugo je vprašanje, kje najti vir. Zato bom rekel samo še nekaj k spremenjenemu amandmaju. Seveda, to je za sabo potegnilo hudo kri. Jasno, ker jemljemo tam, kjer je že tako premalo. Premalo je tudi zato, ker je tudi z navodili oziroma napotki, kako naj občine pripravijo svoj proračun, to navodilo ministrstva za finance že startalo s preveliko glavarino in je bila zato že posledično izravnava premajhna - in zdaj jo še zmanjšujemo. Seveda, zdaj smo s spremenjenim amandmajem kar naenkrat v tem trenutku v ministrstvu za finance pa ugotovili, da je postavka na obrestih za kratkoročne kredite za milijardo in pol prevelika. Ljubi bog! Če je kaj evidentno, je evidentno, kakšne so obresti do dolgoročnih in do kratkoročnih kreditov, tu od zadaj so pogodbe, tu zadaj so zakoni, čisto nič drugače. V tem trenutku, pa kar naenkrat ugotavljamo, da imamo milijardo in pol prosto. Meni je to všeč, če je to res. In za to se mreže državnih cest nekoliko, vsaj v tistem najnujnejšem obsegu "poflikala" za to milijardo in pol. Ampak, vem, da je to vse skupaj eno veliko sprenevedanje. In pripravljanje takih amandmajev, s takimi postulati, s takimi temelji samo meče luč na neko neresnost, v prvi vrsti ministrstva za finance. Meni je žal, gospa državna sekretarka, da ste me razočarala, ampak vseskozi sem vas imel kot celotno ministrstvo pod sedanjim ministrom zanekoliko bolje izdelan pristop k temu, kar dejansko stanje je v javnih financah in kar nas čaka, da bomo čim prej v, ne samo v Evropski uniji, ampak v monetarni uniji. In zato mi je tak pristop nekako nerazumen in ga praktično zavračam. Prav gotovo, da takih izhodišč tudi jaz podpirati ne morem, ker vem, da niso pristne, ker so nekako za lepega, bom temu po domače rekel, zaigrane, ampak to ni proračun. Proračun ni kar takole, da ga bomo v vsakem trenutku, kar enostavno iz neke postavke, ki jo v vsem pripravljenemu času ni bilo mogoče skrčiti, zdaj pa našli milijardo pol. Prav, če je bilo tako slabo planirano, potem je to dobro za Direkcijo Republike Slovenije za ceste in dobro za državne ceste. Ampak, jaz to vem malo iz neke logike, da je to neizvedljivo oziroma nemogoče in tudi ne bom podpiral takih amandmajev. Hvala.
Dobro. Kolega Rokavec ima besedo. Samo, kolega Rokavec, če mi boste dovolili, preden predam predsedovanje podpredsednici. Pri Direkciji za ceste sem že omenil, da ste dobili na klop v bistvu spremenjen amandma treh poslanskih skupin. Prav tako imamo spremenjen amandma, čeprav razumem redakcijske spremembe pri amandmaju pod zaporedno številko 3 poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prav tako pri amandmaju 4 oziroma pri amandmaju pod zaporedno številko 4. Prav tako pri amandmaju pod zaporedno številko 5, prav tako pri amandmaju pod zaporedno številko 6. Te dopolnjene oziroma spremenjene redakcijsko vložene amandmaje imate na klopi. Prosim, to upoštevajte. Kolega Rokavec ima besedo.
Hvala za besedo. Dovolite, da spregovorim o amandmaju pod številko 10. Namreč, gre za amandma za zagotovitev dodatnih dvesto milijonov sredstev za glavno cesto Šentjakob-Zdani most na odseku Hudič-Zgornji Log. Na tem odseku je v zaključni fazi - vse priprave, vsa potrebna projektna dokumentacija. Gre pa za še zadnje zelo pereče ozko grlo v povezavi tako Litije, Šmartnega in celotnega Zasavja proti prestolnici, proti mestu Ljubljana. Namreč, na tej cesti se vsako leto srečujemo s prepogostimi primeri smrtnih žrtev, ki je posledica predvsem nevarnih cestnih odsekov, ki niso urejeni s standardi, za katere bi morala biti ta cesta čim prej usposobljena. Namreč, frekventnost vozil dnevno je tudi prek 20.000 vozil, ki prepeljejo ta odsek dnevno, v prometnih konicah pa tudi več. Dejstvo je, da je država v zadnjih letih namenila večjo pozornost reševanju tega vprašanja, vendar moram priznati, da to območje ne more biti kaznovano zato, da ni prišlo v tako imenovani avtocestni program. To območje je eno izmed štirih območij v Republiki Sloveniji, ki ima tako imenovane vzporedne navezovalne ceste na avtocestni program. Seveda njihovi standardi pa še zdaleč ne omogočajo pogojev, da bi bile te ceste varne. Še več, omenjena cesta onemogoča, da bi lahko legalno po tej cesti, prav zaradi tega cestnega odseka, lahko prevažali težka tovorna vozila, legalno prevažala in prišla po tej cesti do Litije in naprej v Zasavje. Vse, kar se prevaža po tej cesti, ravno zaradi še nerešenega tega cestnega odseka, se prevaža ilegalno. Kadar seveda roka pravice dobi voznike, plačajo kazen oziroma celo prepovejo v nekaterih primerih vožnjo naprej. To menim, da je absurd, ki je absurd pred vrati Ljubljane. Sam sem že pri prvem branju vložil ta amandma in tudi sedaj. Kljub vsemu, da je višina 50 milijonov sredstev zagotovljena v tako imenovanem mega amandmaju - vendar, zakaj? Zato, ker bi ta sredstva omogočala, da bi lahko v naslednjih treh letih ta nevaren odsek tudi dokončali in v bistvu razrešili ključno vprašanje, ki je na tej cesti, so potem še problemi na tej cesti, ampak to je ključno vprašanje zato, ker onemogoča tudi hitrejši razvoj gospodarstva na tem območju. Kje jemlje? Ta amandma jemlje dejansko znotraj, na postavki vzdrževanje državnih cest. Ne trdim, da je to najboljši način, ampak daje pa možnost, da tako ministrstvo, tako direkcija tudi znotraj problemov oziroma vprašanj, ki jih rešuje v svojem paketu tudi, če je sprejet ta amandma, poskuša dejansko tista vprašanja, se pravi vzdrževanje ceste, reševati po standardih, ki so predpisani. Prepričan sem, da v celem tem paketu segmenta je možno najti tokom leta 200 milijonov, da se to vprašanje reši. Samo seveda, če je tudi dobra volja. Dejansko jaz ponovno apeliram na državni zbor, na vse poslanke in poslance, večina jih res ni tukaj prisotnih, da ob glasovanju še enkrat razmislite in podprete ta amandma. Ne zaradi tega, ker ga je vložila poslanska skupina ali da je dejansko iz okolja, kateremu pripadam, ampak predvsem zato, da se bodo lahko ljudje bolj varno vozili po tej cesti, in seveda tudi in ne glede, ali živijo na tem območju ali ne. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več besede, razpravo zaključujem in prehajamo na razpravo, na stran 13 pregleda amandmajev. Na razpravo o amandmaju Stranke mladih Slovenije k podprogramu "spodbujanja stanovanjske gradnje" pri uporabniku ministrstvu za okolje, prostor in energijo. Želi kdo besedo? Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. Bom kratek. S tem amandmajem predlagamo, da se prične s projektom pomoč pri rešitvi prvega stanovanjskega problema. Sredstva se naj v okviru javnega razpisa in kriterijev, opredeljenih v razpisu, namenjajo tistim, ki v tekočem letu prvič rešujejo prvi stanovanjski problem, kar lahko dosežejo s podpisano pogodbo ali pa sklenejo večletno najemno pogodbo. Kriterije za javni razpis naj opredeli ministrstvo za okolje in prostor. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. In prehajamo na razpravo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu "načrtovanje, varstvo in urejanje voda" pri uporabniku Agencija Republike Slovenije za okolje. Želi kdo besedo? Ne. Potem razpravo zaključujem. In prehajamo na razpravo o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "štipendije" pri uporabniku ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. S tem amandmajem se ponavljam kot španska nadaljevanka že, odkar sem prišel v ta parlament. Mislim, da bi bil že skrajni čas, da enkrat pričnemo s tem projektom, in to je sofinanciranje projekta štipendijski skladi lokalnih skupnosti. Sredstva naj bi se po mojem predlogu namenila za sofinanciranje lokalnih štipendijskih skladov in proračunskih skladov, ki so jih ustanovile lokalne skupnosti, in so ustanovljeni po 56. členu zakona o javnih financah. Dejstvo je, da bi država lahko s svojimi mehanizmi, ki jih ima na voljo, pospešila razvoj ustanavljanja teh lokalnih štipendijskih skladov oziroma proračunskih skladov, s tem pa bi lahko začeli reševati tudi problem suficitarnih in deficitarnih poklicev, ki so problem predvsem v ruralnem področju. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o amandmaju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k podprogramu "investicijska vlaganja v bolnišnice" pri uporabniku ministrstvo za zdravje. Gospa Sonja Areh Lavrič, izvolite.
Hvala, gospa predsedujoča. Ta amandma smo vložili zato, ker se v proračunu odmikajo ta sredstva za bolnišnico Slovenj Gradec. Že leta 2002 so bila sredstva za leto 2005 namenjena v višini milijarde 356 milijonov 586 tisoč. V proračunu za leto 2003 so bila namenjena ta sredstva za leto 2005. Potem so v proračunu za leto 2004 ta sredstva za leto 2005 bila namenjena v višini 60 milijonov. Rada bi samo to dodala. Investicija se vsako leto odmika od realizacije, saj je bilo vodenje bolnišnice in razdelitev sredstev za sanacijo določenih objektov in uporaba amortizacijskih sredstev naravnana tako, da bo objekt zgrajen v skladu z dogovorjenimi termini, ki so bili postavljeni na začetku. No, to bi bilo vse. Prosim, da ta amandma podprete. Hvala.
Hvala lepa. Razpravo zaključujem. Prehajamo na razpravo o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "podporne storitve v primarnem in sekundarnem izobraževanju" pri uporabniku ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Razpravo zaključujem. Prehajamo na razpravo o dveh amandmajih k podprogramu "pomoči v srednjem šolstvu" pri istem uporabniku, in sicer je predlagatelj amandmaja pod številko 1 poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, pod številko 2 pa poslanske skupine Stranke mladih Slovenije. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Razpravo zaključujem. Odpiram razpravo o zadnjem amandmaju, to je amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "programi za mladino" pri uporabniku urad Republike Slovenije za mladino. Ker ne želi nihče besede, razpravo o amandmajih zaključujem. Odločanje o amandmajih in o posebnem delu proračuna bomo opravili 15 minut po končani razpravi o tej točki dnevnega reda. Prehajamo na obravnavo načrta razvojnih programov dopolnjenega predloga proračuna. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Razpravo zaključujem. Odločanje o načrtu razvojnih programov bomo opravili čez 15 minut. Torej prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 18.26 uri, ko bomo prešli na glasovanje o predlogih odločitev v okviru 1. in 2. točke dnevnega reda te seje. Ob 18.26 uri torej prehajamo na odločanje o odločitvah v okviru 1. in 2. točke dnevnega reda.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavnice in predstavniki vlade. Preden nadaljujemo, dovolite, da vas seznanim s sledečim obvestilom. Gospod predsednik državnega zbora se je posvetoval z vodji poslanskih skupin, dogovor je sledeč: danes bi poskusili končati 1. in 2. točko dnevnega reda, to je opraviti še glasovanja o 1. in 2. točki dnevnega reda, jutri ob 10. uri pa bi začeli z obravnavo 3. točke dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije in potem prešli še na 4. točko dnevnega reda. Zdaj pa prehajamo na glasovanja. Lepo prosim vse, ki še niste v dvorani in želite oddati svoj glas, da se nam pridružite. Nadaljujemo s PREKINJENO 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE Z OBRAVNAVO PREDLOGA SPREMEMB PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2004. Najprej bomo odločali o splošnem delu predloga sprememb proračuna. Odločamo torej o splošnem delu predloga sprememb proračuna. Glasujemo o splošnem delu predloga sprememb proračuna za 2004. Glasujemo. Žal, nismo uspeli opraviti glasovanja. Lepo prosim za pozornost. Drugič bomo glasovali o splošnem delu predloga sprememb proračuna za leto 2004. Glasujemo. Navzočih nas je 46, za je glasovalo 36, proti 7. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je splošni del predloga sprememb proračuna sprejet. Zdaj prehajamo na odločanje o amandmajih k posebnemu delu predloga sprememb proračuna za leto 2004. Glasovanje bomo tako kot razpravo vodili na podlagi pregleda amandmajev k predlogu sprememb proračuna Republike Slovenije za leto 2004 z dne 10.12.2003. Najprej bomo glasovali o dveh amandmajih k podprogramu podpora narodnostnim skupnostim pri uporabniku urad za narodnosti vlade Republike Slovenije. Oba amandmaja je vložila komisija za narodne skupnosti, matično delovno telo in vlada amandmaja ne podpirata. Najprej glasujemo o amandmaju pod zaporedno število 1. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 14, proti 30. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da amandma pod ena ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Navzočih nas je 50, za je glasovalo 17, proti 31. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju Zmaga Jelinčiča Plemenitega k podprogramu koordinacij aktivnosti v procesu vključevanja v Evropsko unijo pri uporabniku služba vlade Republike Slovenije za evropske zadeve. Glasujemo. Vlada in matično delovno telo amandma podpirata. Navzočih nas je 49, za je glasovalo 24, proti 19. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju dr. Jožefa Bernika k programu obveznosti države do zavoda za pokojninske in invalidsko zavarovanje pri uporabniku ministrstvo za finance. Obrazložitev glasu, gospod Drobnič, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa predsedujoča. Torej, mi smo predlagali amandma oziroma kolega Bernik zato, da se tista nepravilnost oziroma neurejenost v zvezi z obrtnim skladom, ki traja že več let, končno uredi. Tudi sam premier je že lansko leto, sicer v vlogi finančnega ministra, povedal, da je to stvar časa, da bodo hitro uredili vse finančne probleme, ki se tičejo obrtniškega sklada. Evo tukaj je naš prispevek k temu, da se resnično reši ne samo na besedni ravni, verbalni ravni, ampak tudi dejansko. Zato smo začudeni, zlasti pa vlagatelj amandmaja, da se je vlada odločila, da tega ne podpira. Torej, ne misli resno, tudi poslanci vidim, ki se pogovarjajo, ne mislijo resno. Zato apeliram, da se resnično zamislite nad izvršitvijo obvez in tudi besed vašega premiera.
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 14, proti 37. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju komisije za odnose s Slovenci v zamejstvu in po svetu, k podprogramu "podpora Slovencem v zamejstvu in tujini", pri uporabniku Urad RS za Slovence v zamejstvu in po svetu. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovane kolegice in kolegi! Podpora Slovencem v zamejstvu in tujini. To je tema, ki je bila dolga leta dejansko zelo mačehovsko obravnavana v tej naši državi. Čas je, da spremenimo naše stališče. Zakaj je čas, da spremenimo naše stališče? Od 1. maja naprej bomo Slovenci prvikrat v tisočletju na tej celini živeli v enotnem etničnem prostoru. Prvikrat v tisočletju. Slovenska država ima do tega veliko dolžnost. Kdo, če ne slovenska država, se bo brigal za to, da bo dejansko slovenstvo drugače zaživelo v tem novem okviru, ki se nam sedaj odpira? Premalo premišljujemo o teh stvareh, premalo premišljujemo o teh stvareh, vendar je dejstvo, prvikrat po tisočletih bomo v enotnem etničnem prostoru. Čas je, da tudi nekaj sredstev za to namenimo. Prav gotovo bi radi veliko več, kot je tukaj. A vendar, to je prvi korak. Hvala lepa
Hvala lepa. Prehajamo torej na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 15, proti 39. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil podprt. Prehajamo na odločanje o amandmaju skupine poslancev, s prvopodpisanim Davorinom Terčonom, k podprogramu "usposabljanje in delovanje sistema za posredovanje ob izrednih dogodkih", pri uporabniku Uprava Republike Slovenije za zaščito in reševanje. Glasujemo. Navzočih nas je 62. Za je glasovalo 9, proti 44. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Dorijana Maršiča k podprogramu "mednarodno sodelovanje" pri istem uporabniku. Glasujemo. Glasujemo. Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 43, proti 9. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istih predlagateljev k podprogramu "usposabljanje in obrambni sistem". Glasujemo. Navzočih nas je 60, za je glasovalo 47, proti 6. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju mag. Janeza Drobniča k podprogramu "programi pospeševanja tehnološkega razvoja gospodarstva" pri uporabniku Ministrstvo za gospodarstvo. Obrazložitev glasu, gospod Drobnič, izvolite.
Hvala za besedo. Osnovni cilj amandmaja je, da se sredstva, ki jih namerava vlada razdeljevati mimo ustreznih kriterijev podjetjem verjetno v času, ko bo tekla volilna kampanja, da se jih namenja za tehnološki razvoj in druge ciljne programe. To je mnogo boljša usmeritev in zato predlagamo, da se ta amandma podpre. Očitno na tej postavki za tekstilno, usnjarsko in obutveno industrijo ni več denarja. Očitno se izgubili voljo za to, da bi se še z njimi ukvarjali, zato je po našem mišljenju treba vsaj ta sredstva usmerjati v razvojni in tehnološki namen. S tem bo Slovenija postala bolj konkurenčna, ne bo pa problemov v zvezi z razdeljevanjem sredstevna politični osnovi, kar se utegne zgoditi, če bo šlo po scenariju, kot ste si ga zamislili. Torej, podprite amandma Nove Slovenije.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 60, za je glasovalo 15, proti 42. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Alojza Soka k podprogramu "program razvoja podeželja" pri uporabniku Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 14, proti 40. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o popravljenem amandmaju Davorina Terčona k podprogramu "delovanje služb in javnih zavodov" pri istem uporabniku. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 14, proti 39. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju Alojza Soka k podprogramu "zdravstveno varstvo rastlin in živali" pri istem uporabniku. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 15, proti 42. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istega predlagatelja, k podprogramu "strokovne in svetovalne naloge, izobraževanje in raziskovanje" pri istem uporabniku. Glasujemo. Navzočih nas je 61, za je glasovalo 19, proti 39. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k podprogramu delovanje služb in javnih zavodov. Obrazložitev glasu, gospod Sok izvolite.
Hvala lepa za besedo. Jaz razumem predlagatelja, ki bi želeli povečati sredstva za delovanje javne gozdarske službe, še zlasti sedaj, ko so predlagali tako, bi rekel, famozen zakon o divjadi in lovstvu. Ta zakon bo namreč prinesel določene delavce, ki so danes zaposleni v teh gojitvenih loviščih, v to službo. Tako se bodo obveznosti gozdarske javne službe, ki ima že do sedaj težave, povečale. Ne razumem pa, da bi denar za ta namen predlagatelji želeli vzeti iz EKO-0 plačil. EKO-0 plačila pa so seveda nekaj, za je Republika Slovenija dogovorila v Bruslju in kar je tudi skozi ta sistem predpristopnih pogajanj bilo določeno in kar smo podpisali. Nikakor ni sprejemljivo, da bi neposredna plačila preusmerjali za kakršnekoli drugi namen. Zato takšnemu amandmaju odločno nasprotujem in za amandma iz tega razloga ne morem glasovati. Še nekaj je takih amandmajev, ki se dotikajo oziroma jemljejo potreben denar iz EKO-0 plačil. To pa seveda pomeni, da tisti, ki to predlagate, ne razumete pomena neposrednih plačil oziroma ne razumete skupne kmetijske evropske politike. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo torej [[...]]Obrazložitev glasu gospod Jerovšek izvolite.
Hvala lepa. Tudi sam ne bom tega amandmaja podprl, kajti domnevam, da je ta amandma namenjen temu, da bi v skladu z novim zakonom o lovstvu se za privilegirane oziroma posvečene lovske organizacije in druge se namenjal ta denar, da bi se urejala lovišča in tako naprej. Mislim, da je to zelo dolgoročen amandma, ki že predvideva sredstva za realizacijo tistih namenov, ki so v tistem zakonu, sicer malo prikrita, ampak vendarle dovolj jasna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič obrazložitev glasu. Izvolite.
Saj ne vem, če je potrebno, ker ob takih domislicah gospoda Jerovška je zelo težko verjeti, da on ne verjame, da gre za to, da se preprosto znotraj ministrstva naredi nekaj, kar je pravzaprav bilo spuščeno v neki fazi in da se stvari urejajo tako, kot smo v letošnjem letu enkrat za to službo že tudi opravljali. Stvari so dogovorjene in usklajene, da se bo na ta način to saniralo. O nobenih lovcih, o nobenih loviščih, o nobenem zakonu o lovu ni govora. Da pa zavod za gozdove ima določene naloge, tudi s tega področja, je pa jasno in zato, bom amandma podprl.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Pukšič izvolite.
Hvala lepa. Pravzaprav bi to bilo bolj enostavno, če bi pri tem amandmaju napisali, "vzeli bomo neposrednim proizvajalcem, to pomeni, kmetom bomo vzeli in bomo dali uradnikom". Tako se da to prebrati. To, da liberalna demokracija kmetom že vseskozi jemlje in daje uradnikom, je pač njihova politika. Sam ne morem podpreti takšnega načina prerazporeditve, od tistega, ki dela in ustvarja, dajati potrošnikom.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Veber.
Sam bom ta amandma seveda podprl iz zelo enostavnih razlogov. Ta služba je resnično v izredno v hudi stiski, tako da prihaja celo do tega, da ko nekdo odide v pokoj, ne nadomestijo tega delovnega mesta z novim delavcem, ker enostavno ni sredstev za to, da bi se lahko to delo opravljalo. Naloge paso seveda takšne narave, da bi morali zaposliti nove ljudi. Škode na področju kmetijstva zagotovo ne bo nič, če dajemo ta denar v javni zavod za gozdarstvo. Ne nazadnje tudi gozdarstvo financira kmetijstvo iz svoje dejavnosti, predvsem iz koncesij, iz državnih gozdov, tako se bo ta razlika mnogokratno poplačala iz gozdov, tudi če bomo ta amandma sprejeli. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Kramberger. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi! Ponovno se srečujemo s tem vprašanjem, s katerim smo se tudi pri rebalansu proračuna, mislim da še ni leto od tega. Prepričan sem, da to ni prava pot. Država oziroma ministrstvo ali vlada je dolžna zagotoviti sredstva za plače državnim uslužbencem. In to jih bo nedvomno tudi zagotovila. Nasprotujem temu, da se jemlje denar iz tistih postavk, katere namembnost je zelo jasno določena. Ta država je podpisala tudi neke obveznosti glede skupne kmetijske politike in prepričan sem da se moramo tega držati. In zakaj ravno iz EKO-0 plačil? Zakaj, recimo, predlagatelji niste našli nekega drugega vira? Tukaj je napisano, da vlada tega amandmaja ne podpira. Če pa je mogoče kdo od posameznikov v tej vladi nakazal kje naj se ta denar vzame, pa mislim, da ni prav. Mi moramo gledati kaj podpira vlada. Gozdarji ne bodo ostali brez plače, tudi če ne bo ta amandma sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Bernik, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. To je eden tistih redkih amandmajev, ki jih ne vidimo dostikrat. V tem smislu, da vlada ne podpira, medtem ko koalicijske stranke podpirajo ta predlog. Prav rad bi videl, da bi tudi gospa državna sekretarka nam ostalim razložila, zakaj je vlada bolj pametna kot pa stranke, ki jo podpirajo, in kaj je razlog za to. Prej sem že vprašal za drugi amandma, da bi razložila, pa ni bilo nič. Sedaj bi pa ob tem amandmaju rad slišal razloge. Hvala lepa.
Hvala lepa. Žal, dr. Bernik, ko smo v fazi, ko smemo samo še obrazložiti svoj glas, ne morem dati besede državni sekretarki. Vam bodo kolegi, ki so bili na odboru za finance, lahko pojasnili, ker tam je tekla razprava ravno o tem vprašanju. Gospod Bajuk, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti temu amandmaju. Dejansko argumenti, ki smo jih slišali na odboru za finance, niso bili prepričljivi, pa tudi sedaj ne. Jaz bi pa opozoril tiste kolege, ki so pripravljeni za to glasovati, da naj si preberejo predlog zakona o izvrševanju proračuna, ki ga boste sprejeli prav gotovo jutri, kjer pa vlada ima neizmerno možnost, da lahko naredi praktično kar hoče na podlagi plač. Torej, argumenti, da sedaj pa kar naenkrat se bodo službe zmanjšale, da ne bo denarja za plače, je popolno jalovo, ker vlada ima škarje in platno v rokah. Zato mora biti kakšen drug argument, tistega pa še niste povedali, zato, bom vlado podprl. Ne sicer z veseljem, ampak s prepričanjem. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se bom pa vzdržal tukaj, bom pa povedal v zvezi z nadomeščanjem delavcev, ki gredo v penzijo. Na radiu in televiziji Koper je šest programskih delavcev šlo v pokoj v enem letu o čemer je bila obveščena LDS. Liberalna demokracija Slovenije je vedela to, pisno. Prej ste zavrnili amandma, ki bi omogočil štiri zaposlitve.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Rokavec.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti temu amandmaju, čeprav brez kakršnegakoli upanja na uspeh, da bi bil ta predlog amandmaja zavrnjen. Problem tega amandmaja je v tem, da ni namen zagotoviti plače. Problem in sporočilo tega amandmaja je v tem, kje je potrebno vzeti - tako ga jaz vidim. Namreč jutri, kobomo sprejemali ZIPRO, bomo imeli nešteto možnosti, kako zagotoviti plače vsem javnim uslužbencem. Drug problem je pa različno opredeljevanje do javnih uslužbencev na področju kmetijstva in gozdarstva, v tej hiši in v vladi. Namreč, javni uslužbenci na področju gozdarstva v tem trenutku po sprejeti letošnji uredbi na vladi prejemajo dodatke za višje upravne delavce. Česa takega ne bomo zasledili v nobenih drugih javnih službah na področju kmetijstva. Vendar je pač to tak način obravnavanja tega področja inte dejavnosti. Jaz obžalujem, da je tak način obravnavanja in da se vedno v parlamentu soočamo z amandmaji na tem področju. Enostavno menim, da delamo tu največjo krivico predvsem službam in tudi delavcem na področju kmetijstva, ki so postavljeni v izrazito neenak položaj. Toda kreatorji teh razlik boste morali slej ko prej enkrat tudi prevzeti odgovornost za to. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Avšič, izvolite.
Hvala lepa. Menim, da res delamo krivico, in to gozdarjem. Zaradi tega, ker smo že lansko leto v približno enakem času ugotovili napako, ki jo je takrat tudi vlada priznala, in smo takrat z amandmajem zagotovili poslovanje zavoda v letošnjem letu. Zakaj? Povejte mi, zakaj vlada tega ni upoštevala in pripravila proračuna v dopolnjeni verziji tudi za leto 2005, da se ne bom potem še enkrat oglašal, s pozicije, s katere smo startali z lanskoletnim sprejetim amandmajem. Zakaj se moramo vedno boriti ravno za gozdarje? Čisto po nepotrebnem. Če bi bili v isti hiši, to je v ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, enaki do vseh, potem bi, jasno, to upoštevali in bi iz te lanske in letošnje postavke pripravili tak predlog plana za leto 2004 in tudi za leto 2005, da ne bi bilo potrebne te neprijetne razprave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Slišali smo obrazložitve glasov. Proceduralni predlog, dr. Bernik, izvolite.
Vprašanje. Hočem vprašati, če je vaš predlog oziroma vaša velikodušna ponudba, da gospa državna sekretarka odgovori, še veljaven ali ste ga umaknili med tem časom?
Doktor Bernik, mislim, da se nisva prav razumela. Žal nobene proceduralne možnosti ni, da zdaj dajem besedo predstavnici vlade. Smo v fazi odločanja in je možna samo še obrazložitev glasu. Tako je in tudi zdaj ne moremo ravnati drugače. Želi še kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Lahko preidemo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 41, proti 12. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj prehajamo na odločanje o dveh amandmajih k podprogramu - program razvoja ribištva. Pod 1 bom odločali o amandmaju gospoda Alojza Soka in pod 2 Maria Gasparinija. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedni številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 14, proti 40. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma pod 1 ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 48, za je glasovalo 12, proti 34. [[Za je glasovalo 12]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Alojza Soka k podprogramu - sredstva za izgradnjo avtocest. Lepo prosim za mir, da ne bo kakšne pomote o amandmaju gospoda Soka k podprogramu - sredstva za izgradnjo avtocest. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 17, proti 40. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o podprogramu investicijske dejavnosti na železniški infrastrukturi. Predlagatelj je odbor za finance in monetarno politiko. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 55, proti 1. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o več amandmajih. Lepo prosim za pozornost! Se opravičujem. Glasovali bomo po vrstnem redu o sedmih amandmajih k podprogramu "investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest", pri uporabniku Direkcija Republike Slovenije. Najprej glasujemo o amandmaju gospoda Alojza Soka, ki se nahaja pod zaporedno številko 1. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 16, proti 39 [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 2, gospoda Branka Kelemine. Glasujemo. Navzočih nas je 59, za je glasovalo 14, proti 43. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 3, mag. Janeza Drobniča. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 16, proti 41. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 4, predlagatelja Rudolfa Petana. Se opravičujem. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 15, proti 39. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 5, predlagatelja Jožeta Tanka. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 15, proti 40. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju pod 6, predlagatelja gospoda Janeza Drobniča. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 15, proti 40. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o zadnjem amandmaju pod 7, predlagatelja Marka Diacija. Obrazložitev glasu, gospod Diaci. Izvolite.
Hvala za besedo. Gre za predstavitev sredstev v višini 3 milijonov tolarjev v okviru istega uporabnika in v okviru istega podprograma. Matično delovno telo amandma podpira. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 38, proti 16. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju gospoda Butolena k podprogramu "načrtovanje, varstvo in urejanje voda". Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 50, proti 2. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju predlagatelja Alojza Soka k podprogramu "ohranjanje biotskih raznovrstnosti in varstvo naravnih vrednot". Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 15, proti 38. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Alojza Soka k podprogramu "spodbujanje rabe obnovljivih virov energije" pri uporabniku Agencija Republike Slovenija za učinkovito rabo in obnovljive vire energije. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 11, proti 39. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju gospoda Janeza Drobniča k podprogramu "zagotavljanje socialne vključenosti" pri uporabniku Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve. Obrazložitev glasu. Prekinjam glasovanje. Gospod Drobnič, izvolite.
Amandma je namenjen temu. Jaz bom glasoval za ta amandma in razlog je preprost. Če smo se že odločili za ustavno spremembo, s katero bi invalidom zagotavljali enake možnosti, potem je dobro, da ta amandma tudi ostali podprete. Jaz ga seveda bom. Če pa ne, bo pa ostala deklaracija v ustavi kot samo zapisana črka na papirju. Gre za pospeševanje zaposlovanja invalidov. Kot veste, strmo narašča brezposelnost, tudi po zaslugi te vlade, in to bi bil majhen prispevek k temu, da bi se vaj zaustavil ta negativni trend. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odločamo torej o amandmaju. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istega predlagatelja k podprogramu "kreiranje novih delovnih mest in povečanje prilagodljivosti podjetij" pri istem uporabniku. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 14, proti 41. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju gospoda Jožefa Bernika k podprogramu "ohranjanje, obnova in gradnja spomenikov". Glasujemo! Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 15, proti 42. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju gospoda Janeza Drobniča, podprogram "programi veteranskih organizacij". Glasujemo! Navzočih nas je 60, za je glasovalo 12, proti 47. (Za je glasovalo 12.)(Proti 47.) Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istega predlagatelja k podprogramu materinski domovi in zavetišča. Glasujemo! Navzočih nas je 56, za je glasovalo 11, proti 43. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istega predlagatelja k podprogramu "socialno varstvo starih". Glasujemo! Navzočih nas je 55, za je glasovalo 9, proti 43. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o dveh amandmajih pri uporabniku Ministrstvo za zdravje, in sicer k podprogramu "investicijska vlaganja v bolnišnice" je pod 1 vložen amandma poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke in pod 2 skupine poslancev, s prvopodpisanim Davorinom Terčonom. Najprej odločamo o amandmaju pod zaporedno številko 1. Glasujemo! Navzočih nas je 57, za je glasovalo 12, proti 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o amandmaju pod zaporedno številko 2. Obrazložitev glasu, gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa. Ker gre za ponovni napad na EKO-0 sredstva, čutim dolžnost, da se oglasim. Nič nimam proti temu, da se investira v javne zdravstvene zavode, da se na takšen način nadaljuje Kebrova reforma, ampak ponovno predlagatelji posegajo v sredstva EKO-0, ki, kot sem že prej povedal, veljajo za ukrep skupne evropske kmetijske politike, za kar se je Slovenija tudi v okviru Evropske unije dogovorila in podpisala. Očitno je, da so se v LDS-u odločili izvršiti invazijo na ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ali pa na ministra Buta. Vsak, ki je imel 5 minut časa se je pač spomnil in izmislil, da bi lahko določena sredstva vzel pri EKO-0 in jih namenil za kakšen drug namen. Očitno je, da se pač na takšen način poskuša obračunavati še naprej s slovenskimi kmeti, ampak to seveda ni pravi način. Jaz za takšen amandma ne morem glasovati. Oglasil pa sem se zato, ker čim predlaga kateri od poslancev LDS-akakšen amandma, seveda obstaja vedno velika nevarnost, da bo sprejet, pa četudi gre za neumnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 9, proti 44. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Smo pri uporabniku Ministrstvo za šolstvo, znanost in šport, in sicer odločamo o amandmaju skupine poslancev, s prvopodpisanim Samom Bevkom, k podprogramu "splošno, srednje in poklicno šolstvo". Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 12, proti 41. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, k podprogramu podporne storitve v primarnem in sekundarnem izobraževanju. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 11, proti 40. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. K podprogramu "pomoči v srednjem šolstvu" so vloženi trije amandmaji, in sicer po vrstnem redu bomo o njih glasovali. Najprej o amandmaju pod 1, predlagatelja Jožeta Tanka, pod 2 poslanske skupine Stranke mladih Slovenije in pod 3 gospoda Janeza Drobniča. Najprej glasujemo o amandmaju pod 1. Glasujemo. Navzočih nas je 57. Za je glasovalo 12, proti 42. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o amandmaju pod 2. Glasujemo. Navzočih nas je 56. Za je glasovalo 16, proti 39. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 3. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 11, proti 41. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije, k podprogramu "programi za mladino", pri uporabniku, Urad za mladino. Glasujemo. Navzočih nas je 55. Za je glasovalo 9, proti 40. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o treh amandmajih k poprogramu "drugi programi v kulturi" pri uporabniku Ministrstvo za kulturo, pod 1 je amandma komisije za narodni skupnosti, pod 2 in pod 3 je ravno tako predlagatelj komisija za narodni skupnosti. Najprej odločamo o amandmaju pod ena. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 8, proti 29. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod dve. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 20, proti 29. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Še o amandmaju pod 3. Obrazložitev glasu. Gospod Battelli, izvolite.
Hvala lepa. Jaz bom glasoval za ta amandma, čeprav je bil pomembnejši prejšnji. Kot pri sofinanciranju programov RTV prej, gre tudi tu za primer, ko vlada v osnovnem predlogu predlaga tisto, kar je sama vnesla v prvotno verzijo proračuna za leto 2004. Predstavljajte si ljudi, ki morajo upravljati s temi sredstvi in ki najprej na začetku leta računajo z njimi, planirajo delo za celo leto, glede na ta sredstva, potem ob koncu letu pa so jim ta sredstva odvzeta. To je pravna varnost, ki se tu ustvarja v zvezi z narodnimi skupnostmi.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Maršič, izvolite. Lepo prosim za mir v dvorani.
Hvala za besedo. Jaz se strinjam s kolegom Battellijem, da so bili prejšnji amandmaji boljši od teh, žal niso bili izglasovani. Jaz mislim, da moramo kot državni zbor vendarle poslušati to, kar kolega Battelli govori. Problem s financiranjem narodnostni skupnosti v Sloveniji je pereč. Tisto, kar je kolega Battelli prej povedal v uvodu, kot predstavnik komisije za narodne skupnosti, je grozljivo. Zato bom glasoval za ta amandma. Če imate kaj občutka za naše narodnosti in predvsem za njihove probleme, storite podobno ali pa enako.
Hvala lepa. Gospa Potrata, obrazložitev glasu. Izvolite.
Hvala za besedo. Amandma bom podprla. Podprla sem tudi že prejšnjem amandmaje, ki so dodeljevali sredstva narodnim skupnostim, ker sem prepričana, da je treba ustavna določila posebnega varstva narodnih skupnosti realizirati tudi v posebni skrbi za finance. Prepričana sem, da bi s podporo temu amandmaju vsaj malo popravili slab okus ob tem, da do zdaj nismo podprli nobenega od amandmajev, pa čeprav je gospod Battelli menil, da bi bila boljša podpora enemu od prejšnjih amandmajev.
Hvala lepa. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 42, proti 11. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Ane Marije Tisovic za nov podprogram pri uporabniku Ministrstvo za kulturo. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 15, proti 39. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju štirih poslanskih skupin koalicije k podprogramu "reševanje sodnih zaostankov Herkules" pri uporabniku Vrhovno sodišče Republike Slovenije. Glasujemo. Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Bajuk, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Glasoval bom za ta amandma, in sicer v prepričanju, ko sem sedaj dobil še boljše podatke, da bo tudi obrazložitev dejansko obveljala in bodo morali v obdobju šestih mesecev državnemu zboru poročati o tem, kaj s temi sredstvi dejansko počnejo. Mislim, da je to ključnega pomena, da se do tega pride, ker sama sredstva, brez neke odprte razprave, kako reševati te probleme v državnem zboru, in sicer na podlagi tega, da smo sredstva že dodelili, bo nemogoče doseči to, kar si vsi želimo. Ta amandma bom podprl pod tem pogojem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Sok, izvolite, obrazložitev glasu.
Tudi sam bom ta amandma podprl, čeprav moram reči, da me je ta intervju z Normanom Dukoffom dejansko opozoril na marsikaj. To, kar je v tem intervjuju napisano, tudi v marsičem drži, glede delovanja našega sodnega sistema. Predvsem bodo morali slovenski sodniki te ugotovitve pravilno razumeti, ne tako, kot so se postavili proti temu, in da bo to, kar je rekel dr. Bajuk, da bo zagotovljen zunanji nadzor. Kajti brez nadzora tudi ta sredstva, ki jih bomo danes dodatno odobrili, ne bodo dosegla svojega namena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Jerovšek.
Sam bom podrl ta amandma, vendar tudi sam z mešanimi občutki. Tudi v veri, da bo pripomogel k temu, da se bodo poleg zmanjševanja zaostankov začela spreminjati tudi mentaliteta slovenskih sodišč, kar je doktor Dukoff označil kot glavni problem slovenskih sodišč. Da je temu tako, imam izkušnjo. Ko neko sodišče prvič povabi pred sodišče obdolženca, ki v preiskavi sploh ni bil ne omenjan, ne nič, po enajstih letih in pol, to ni sojenje v razsodnem roku. To je daleč preko zaostankov in gre v takih primerih za politično sojenje. Ampak to je problem tako tožilstev in sodišč v Sloveniji. Upam, da bodo v današnjem času sodišča prišla tako daleč, da se bodo uprla tudi političnim sojenjem, političnim procesom. Kajti po dvanajstih letih človek, ki se, [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]pa se ni zavedal tega, da bo kdaj obsojen oziroma je bilo že vmes rečeno, da so ustavljeni vsi postopki, se ne more niti braniti. Soočen je tak človek s političnim procesom in žal se to v Sloveniji še dogaja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj mislim, da lahko preidemo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 50, proti 2. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o spremenjenem amandmaju Maksimiljana Lavrinca k podprogramu "odškodnine neopravičeno obsojenim in za postopke pred evropskim sodiščem za človekove pravice" pri uporabniku Državno pravobranilstvo Republike Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 34, proti 7. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju odbora za finance in monetarno politiko k podprogramu "administracija državnega pravobranilca". Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 42, proti 2. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Samo trenutek prosim. Opravili smo torej odločanja o amandmajih. Sedaj pa prehajamo na odločanje o posebnem delu predloga sprememb proračuna v celoti. Glasujemo. Navzočih nas je 58, za je glasovalo 41, proti 15. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je posebni del predloga sprememb proračuna v celoti sprejet. Sedaj prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov predloga sprememb proračuna za leto 2004. Glasujemo. Navzočih nas je 60, za je glasovalo 44, proti 12. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je tudi načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo torej odločanje o posameznih delih predloga sprememb proračuna. Sprašujem predstavnico vlade Republike Slovenije ali odbora za finance in monetarno politiko, ali so spremembe državnega proračuna glede prejemkov in izdatkov usklajene. Izvolite gospa Kamnar.
Hvala lepa. Glede na sprejete amandmaje ugotavljam, da posamezni deli proračuna med seboj niso usklajeni, zato je potreben uskladitven amandma, kar pomeni, da je treba splošni del proračuna ne v globalu, ampak v strukturi prilagoditi spremembam, ki so bile izglasovane z amandmaji. Potrebno bo opraviti tudi nekaj popravkov v načrtu razvojnih programov, zato predlagam, da odbor za finance pripravi ta amandma, ga sprejme in potem državni zbor ponovno odloča.
Hvala lepa. Na podlagi mnenja vlade Republike Slovenije ugotavljam, da spremembe državnega proračuna niso usklajene. Vlada naj do jutri pripravi amandma za uskladitev sprememb državnega proračuna. Do amandmaja vlade se bo opredelilo tudi matično delovno telo. Do takrat prekinjam to točko dnevnega reda. Matično delovno telo bo pripravilo uskladitveni amandma. Če ste se tako dogovorili, se opravičujem. Razumela sem, da bo vlada pripravila te amandmaje, matično delovno telo pa se bo opredelilo. Velja torej obratno. Uskladitvene amandmaje pripravi matično delovno telo. To je možno tudi drugače, kakor se pač dogovorimo. Če je dogovorjeno, amandmaje pripravi matično delovno telo, vlada se do njih opredeli. Prekinjam torej 1. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda. Proceduralni predlog gospod Sok. Izvolite.
Sprašujem, ker je zjutraj, ko smo začeli sejo, je predsednik parlamenta rekel, da bomo delali do 7. ure. Sedaj je ura pol osmih in predlagam, da se tega držite in da nadaljujemo jutri.
Hvala lepa, gospod Sok. Se opravičujem. Po posvetovanju z vodji poslanskih skupin me je predsednik državnega zbora seznanil in prosil, da vas na začetku točke odločanja obvestim, da bomo opravili danes glasovanja o odločitvah današnjega dne. Tako je bilo z vodji poslanskih skupin menda dogovorjeno. Lepo prosim. Je prav? Lahko nadaljujem? Nadaljujem s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - obravnava dopolnjenega predloga proračuna Republike Slovenije za leto 2005. Najprej prehajamo na odločanje o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Lepo prosim za pozornost. Glasujemo o splošnem delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih nas je 59. Za je glasovalo 41, proti 17. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je splošni del dopolnjenega predloga proračuna sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmajih k posebnemu delu dopolnjenega predloga proračuna. Glasovanje bomo vodili na podlagi pregleda amandmajev z dne 8.12.2003. Prosim lepo.
Hvala lepa. Gospa predsedujoča, ali ni mogoče, da se glasuje o vseh amandmajih v celoti, ker dejansko ta liturgija, da pritiskamo na, oprostite, da izražamo našo voljo, saj je v redu, a vendar, jasno je, da velika koalicija podpira vsakokrat, ko vlada se nekaj odloči, mislim, da ne bi imelo smisla, da gremo po detajlih. Ravno tako stvar smo že šli skozi na našem odboru za finance, ker smo pač talci tega poslovnika. Jaz bi predlagal, da to kar opravimo takoj, pa je. Hvala.
Hvala lepa. Takega predloga si pravzaprav nisem upala dati, čeprav poslovnik predsedujočemu omogoča, da lahko državni zbor odloči in, se opravičujem, da najdem ta člen. Vem, da smo sprejeli, da lahko predsedujoči ugotovi, kateri členi so sprejeti. Potem lahko nekdo ugovarja, vendar mi morate, glede na nepričakovan predlog, dati kakšno minuto, da pregledam in podam svojo ugotovitev. Če se kdo ne bo strinjal, bomo o tistem amandmaju, ko se ne boste strinjali, odločali. Mislim, da poslovnik piše tako. Dovolite, da vas seznanim z besedilom 136. člena, ki pravi, da državni zbor lahko sklene, da skupaj razpravlja o dveh ali več členih, h katerim so vloženi amandmaji, in skupaj glasuje o amandmajih k tem členom. V primerih iz prejšnjega odstavka lahko predsedujoči ugotovi, da je amandma sprejet oziroma ni sprejet, če na podlagi razprave oceni izid mogočega glasovanja o amandmaju. Predsedujoči je dolžan izvesti glasovanje o posamičnem amandmaju, če tako zahteva vlada, kadar ni predlagatelj amandmaja, predlagatelj amandmaja ali poslanska skupina. Glasovanje se opravi brez razprave in obrazložitve glasu. V tem primeru, kadar bi kdo ocenil, da sem napačno ocenila, bi se opravilo glasovanje. Samo eno vprašanje je, gospa Velišček preverja, če bi to lahko veljalo tudi v primeru sprejemanja proračuna, ko poslovnik določa v posebnem delu, drugače bi lahko to uporabili, če se boste seveda vi tako strinjali, da glasujete o [[...]]Gospod Diaci, izvolite.
Hvala za besedo. Poslanska skupina Stranka mladih Slovenije želi, da se o njenih amandmajih glasuje posamično.
Hvala lepa. Mislim, da je očitno prezahtevna stvar. Prehajamo torej na glasovanje. Najprej o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu "regionalni razvojni programi neposredne regionalne spodbude" pri uporabniku Služba RS za strukturno politiko in regionalni razvoj. Glasujemo! Navzočih nas je 55, za je glasovalo 15, proti 38. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu "dopolnilna sredstva občinam", uporabnika Ministrstvo za finance. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 11, proti 42. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu "kriminalistična dejavnost" pri uporabniku Policija. Glasujemo! Navzočih nas je 58, za je glasovalo 10, proti 43. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istih predlagateljev k podprogramu "socialnovarstvene odškodnine zaradi prestrukturiranja proizvodnje", uporabnik Ministrstvo za gospodarstvo. Glasujemo! Navzočih nas je 57, za je glasovalo 10, proti 42. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu "program razvoja podeželja" pri uporabniku Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 12, proti 43. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju iste poslanske skupine k podprogramu "zemljiške operacije". Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 12, proti 40. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju iste poslanske skupine k podprogramu "strokovne in svetovalne naloge, izobraževanje in raziskovanje". Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 12, proti 42. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju istega predlagatelja k podprogramu "zmanjševanje škod v kmetijstvu". Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 14, proti 41. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskega kluba LDS k podprogramu "delovanje služb in javnih zavodov". Gospod Džuban, obrazložitev glasu, izvolite - o popravljenem amandmaju.
Hvala lepa. Tokrat ne bom glasoval za ta amandma. Razlogi so pa naslednji. EKO-0 je nastal zaradi tega, ker je prišlo do neke administrativne regulacije cen na tržišču in približno toliko, kolikor so se znižale, pač država pokriva iz programa EKO-0, to so tako imenovana neposredna plačila. Neki razlogi so. Ta postavka sicer celotne postavke v proračunu ne bo sesula,ampak ne zdi se mi na nek način načelno na tak način zniževati postavko. Drugi razlog je, morda je še kje drugje, ampak v tem resorju ministrstva se je vnesla neka praksa: naredite rdeče številke, pa dobimo denar. In ker smo že prej - zdaj tretjič to počenjamo, meni je zelo nesimpatično, da moramo to reči, ker je večina gozdarjev zelo v redu in oni osebno za to niso krivi, morda neko vodstvo - da se niso organizirali tako kot druge službe, da bi se reorganizirali in racionalizirali. In je sedaj praksa žetretjič: naredimo rdeče številke, pa bo država že zagotovila denar. Nekaj podobnega je in še hujšega v veterinarski upravi, ki je v dveh letih dobila dodatnih 30%, tudi s pomočjo rdečih številk in kloramfenikola. Glasoval bom proti. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na odločanje? Lahko. Glasujemo. Navzočih nas je 52, za je glasovalo 28, proti 20. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je popravljeni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu "program razvoja ribištva". Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 14, proti 38. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Nove Slovenije k podprogramu "sredstva za izgradnjo avtocest" pri uporabniku Ministrstvo za promet. Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 10, proti 41. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, podprogram "investicijske dejavnosti na železniški infrastrukturi". Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 12, proti 37. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Zdaj prehajamo na odločanje o desetih amandmajih k podprogramu "investicijsko vzdrževanje in gradnja državnih cest" pri uporabniku Direkcija Republike Slovenije za ceste. Najprej pod 1 odločamo o amandmaju treh poslanskih skupin. Obrazložitev glasu. Dr. Bajuk izvolite. O spremenjenem amandmaju, se opravičujem.
To je na postavki 2415.
Tako je.
Amandma, treh poslanskih skupin, LDS, Združena lista in SLS.
Tako je.
Jaz bom glasoval proti temu amandmaju. Veste, spoštovani kolegi, to je pa žalostno, kar ste tukaj napisali. Datum tega je 11.12.2003. Danes ste to podpisali. Danes, ko je gospod minister za finance govoril, kako je vse tako tesno, da se ne more nič premakniti. Vi pa tukaj predlagate, boste jemali od obresti za domače zadolževanje, in sicer kar milijardo in pol, kar predstavlja skoraj 3% vsega, kar je na tej postavki pripravljenega ali predvidenega, in to zato, ker bodo obresti v letu 2005 hitreje padale, kot pa je bilo predvideno. Obrazložitev je smešna, prazna in dejansko je žalitev vašemu ministru. Hvala lepa. Jaz bom glasoval proti.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 40, proti 12. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod 2, poslanske skupine Nove Slovenije. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 11, proti 40. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na glasovanje o spremenjenem amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke pod zaporedno številko 3. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 14, proti 38. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o spremenjenem amandmaju istih predlagateljev, pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Navzočih nas je 54. Za je glasovalo 11, proti 41. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o spremenjenem amandmaju istih predlagateljev pod zaporedno številko 5. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 12, proti 39. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo o spremenjenem amandmaju istih predlagateljev pod zaporedno številko 6. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 10, proti 41. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju istih predlagateljev, pod zaporedno številko 7. Glasujemo. Navzočih nas je 52. Za je glasovalo 8, proti 43. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju istih predlagateljev pod zaporedno številko 8. Glasujemo. Navzočih nas je 51. Za je glasovalo 8, proti 42. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanke skupine Stranke mladih Slovenije pod zaporedno številko 9. Glasujemo. Navzočih nas je 53. Za je glasovalo 6, proti 45. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam da amandma ni bil sprejet. Odločamo še o zadnjem amandmaju pod 10. To je amandma poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Obrazložitev glasu, gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Gre za glavno cesto Ljubljana-Šentjakob-Zidani most, za razrešitev enega od najbolj perečih ozkih grl na tej cesti, ki onemogoča normalen cestni promet za vsa težja motorna vozila, predvsem pa omogoča nelegalen promet, ker drugače gospodarstvo sploh ne more imeti stika s svetom. Povzroča pa ta cesta vsako leto več smrtnih žrtev. Kar nekaj se je že na tej cesti storilo. Če bi podprli ta amandma, bi omogočili, da bi v naslednjih treh letih, ne ve enem letu, ampak v naslednjih treh letih odpravili to ozko grlo in dejansko omogočili tudi normalen promet na tem področju, predvsem pa varen promet na tej cesti. Prepričan sem, da ljudje tako v Litiji kakor tudi v Zasavju ne smejo in niso upravičeni, da so kaznovani zato, ker pač ne morejo biti v avtocestnem delu. Na ta način jim je tudi onemogočena, če ni primerno urejena ta cesta, dejansko varna vožnja, kolikor toliko varna vožnja do Ljubljane in tudi naprej. Jaz bom glasoval za ta amandma in predlagam, da me podprete, ker dejansko jemlje znotraj resorja. In znotraj resorja, če je dobra volja, se bo našel ta denar. Hvala lepa.
Prehajamo torej na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 57, za je glasovalo 17, proti 35. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "spodbujanje stanovanjske gradnje". Glasujemo. Navzočih nas je 56, za je glasovalo 9, proti 42. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu načrtovanje, varstvo in urejanje voda pri uporabniku Agencija Republike Slovenije za okolje. Glasujemo. Navzočih nas je 53, za je glasovalo 14, proti 38. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "štipendije". Obrazložitev glasu. Gospod Diaci izvolite.
Hvala za besedo. Ko sem prej predlagal, da se o naših amandmajih ločeno glasuje, sem predlagal predvsem zaradi tega amandmaja, s katerim se ubadam že od leta 2001. Gre za te štipendijske sklade lokalnih skupnosti. Prosim vas, da podprete ta amandma in da se začnejo te zadeve izvajati v letu 2005. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 11, proti 37. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju "investicijska vlaganja v bolnišnice", uporabnik Ministrstvo za zdravje, predlagatelj poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 17, proti 34. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 34.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "podporne storitve v primarnem in sekundarnem izobraževanju", uporabnik Ministrstvo za šolstvo, znanost in šport. Glasujemo! Navzočih nas je 53, za je glasovalo 8, proti 42. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo o amandmaju poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k podprogramu "pomoči v srednjem šolstvu" in pod 2 o amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k istemu podprogramu. Pod 1 torej amandma poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Glasujemo! Navzočih nas je 55, za je glasovalo 10, proti 40. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o amandmaju pod 2. Glasujemo! Navzočih nas je 54, za je glasovalo 7, proti 44. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Glasujemo še o zadnjem amandmaju, in sicer amandmaju poslanske skupine Stranke mladih Slovenije k podprogramu "programi za mladino" pri uporabniku Urad RS za mladino. Glasujemo! Navzočih nas je 53, za je glasovalo 10, proti 40. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Končali smo torej glasovanje o amandmajih. Sedaj bomo prešli na odločanje o posebnem delu dopolnjenega predloga proračuna v celoti. Glasujemo! Prekinjam glasovanje. Obrazložitev glasu, gospod Pukšič, izvolite.
Kakorkoli je potekal ta cirkus spreminjanja in dopolnjevanja proračuna za leto 2004, sem že v sami obravnavi povedal, da je enostavno nemogoče samo po eni strani govoriti o skladnejšem regionalnem razvoju, po drugi strani pa v proračunu izkazovati prav nekaj nasprotnega. Tudi iz podatkov, samo iz nadomestila stavbnih zemljišč je bilo razvidno, da se na območju 11 mestnih občin zbere za približno 20% več sredstev, s približno eno tretjino prebivalcev, kot pa na ostalih 180 182 občinah in dvema tretjinama prebivalcev Slovenije. Če seveda pogledaš številke, ki govorijo o tako imenovani primerni porabi in o sredstvih na posameznega v eni od mestnih občin ali pa v eni od drugih občin, ugotoviš, da je razlika za 40%. Skratka, s takšnim spremenjenim proračunom za leto 2004 ste pravzaprav jasno in glasno napovedali ukinjanje približno 150 slovenskih občin. Temu ne bom botroval in zato takšne dopolnitve predloga proračuna za 2004 ne bom podprl.
Hvala lepa. Dopolnjen predlog proračuna za 2005 sprejemamo, mogoče boste tu boljše volje, gospod Pukšič. Prehajamo torej na odločanje o dopolnjenem predlogu proračuna za leto 2005. Glasujemo. Navzočih nas je 55, za je glasovalo 43, proti 11. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je posebni del dopolnjenega predloga proračuna v celoti sprejet. Zdaj prehajamo na odločanje o načrtu razvojnih programov dopolnjenega predloga proračuna. Glasujemo. Navzočih nas je 54, za je glasovalo 39, proti 14. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da je načrt razvojnih programov sprejet. Končali smo torej odločanje o posameznih delih dopolnjenega predloga državnega proračuna. Sprašujem predstavnico vlade, gospo Kamnarjevo, ali je predlog državnega proračuna glede prejemkov ali izdatkov usklajen. Izvolite.
Tudi pri tem proračunu je prišlo do enake neusklajenosti kot pri prejšnjem, zato predlagam, da odbor za finance pripravi uskladitven amandma.
Hvala lepa. Na podlagi mnenja predstavnice vlade Republike Slovenije ugotavljam, da predlog državnega proračuna ni usklajen. Matični odbor, odbor za finance in monetarno politiko, bo do jutri pripravil amandma za uskladitev sprememb državnega proračuna. Do amandmaja matičnega odbora se bo opredelila tudi vlada. Prekinjam torej to točko dnevnega reda in dovolite še sledeče obvestilo. Predsednik odbora za finance in monetarno politiko, gospod Ciril Pucko, vas obvešča, da bo 55. nujna seja jutri ob 9.45 uri v sobi 212. Vsem se najlepše zahvaljujem in lahko noč.