Dober dan in lep pozdrav, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 29. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščam vas, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: kolega Stanislav Brenčič, Zmago Jelinčič Plemeniti, Aurelio Juri od 15.00 dalje, mag. Vasja Klavora od 15.00 dalje, Vili Rezman, Bojan Starman in mag. Franc Žnidaršič. Prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA DAVKU NA TONAŽO. Obveščam vas, da imamo za to točko na razpolago 40 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Mag. Andrej Šircelj, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Temeljni namen Predloga zakona o davku na tonažo je tudi, da se z davčno politiko utrdi položaj Slovenije kot pomorske države, da se podpre razvoj pomorskega gospodarstva, zagotovi boljše pogoje za razvoj pomorstva in za njegov konkurenčen nastop na svetovnem trgu. To tudi določata Resolucija o pomorski usmeritvi Republike Slovenije in Resolucija o prometni politiki Republike Slovenije. Ti cilji bodo doseženi z uveljavitvijo davka na tonažo. Predlog zakona uvaja izbirno obliko davka, kar pomeni, da bodo pravne osebe, ki poslujejo z ladjami v mednarodni plovbi, lahko izbirale, ali bodo plačevale davek od dohodka pravnih oseb ali davek na tonažo ladij. Eden izmed razlogov za predlaganje tega zakona je, da se lahko v odprte oziroma mednarodne vpisnike tako imenovanih držav ugodnosti vpiše vedno več ladij. Te države, ki imajo takšne vpisnike, kot na primer Panama, Liberija, Marshallovi otoki, Mauricius imajo nižje davke od davkov v državah članicah Evropske unije. Tudi zaradi takega ugodnega davčnega okolja evropska podjetja vpisujejo svoje ladje v ladijske registre teh držav in prenašajo sedeže podjetij iz evropskih držav v države z ugodnostmi. V mednarodnem pravu trenutno ne obstajajo učinkovita pravna sredstva proti takšni davčni konkurenci. V teh okoliščinah pomeni vzpostavitev ugodnega davčnega okolja način za preprečitev prenosa sedežev ladjarskih podjetij v tretje države. To bi namreč tudi v Sloveniji povzročilo nepopravljivo izgubo pomorskega znanja in delovnih mest v pomorstvu. Pri pripravi predloga zakona so bile upoštevane tudi smernice skupnosti o državnih pomočeh za pomorski promet. Evropska komisija namreč takšno obliko obdavčevanja obravnava kot državno pomoč, ki pa jo pod posebej določenimi pogoji tudi dovoljuje. S takšno obdavčitvijo želi namreč doseči naslednje cilje: spodbuditi varen, učinkovit in okolju prijazen pomorski promet, spodbuditi ponovni vpis ladij v vpisnike držav članic, prispevati k povezovanju pomorskega gospodarstva v državah članicah in ohranjanje splošne konkurenčnosti ladjevja, ohranjanje in razvoj pomorskega znanja in spodbujanje zaposlovanja evropskih pomorščakov. Davek na tonažo imajo uveden tudi v evropskih državah. Na primer na Nizozemskem, v Nemčiji, Združenem kraljestvu, Španiji, Danski, Finski, Irski, Belgiji, Franciji, Italiji in Grčiji. V Republiki Sloveniji ga uvajamo s tem zakonom. Z uvedbo davka na tonažo bo davčna obremenitev ladjarjev ugodnejša in bo ladjarjem omogočala enakomerno plačevanje davka, ne glede na trenutno stanje na pomorskem trgu in pomorski dejavnosti. Ladjarji bodo tako sposobni za učinkovito investiranje v novo tehnologijo in opremo. S tem naj bi se tudi povečala flota. Spoštovani! Republika Slovenija s svojo ugodno geografsko lego predstavlja okolje, kjer se križajo pomembni evropski prometni tokovi. Z dano možnostjo razvoja ladjarstva v Sloveniji je poudarjen pomen slovenskega morja, pomen slovenskih ladjarjev ter omogočen razvoj ostalih dejavnosti, povezanih s pomorsko dejavnostjo. Pomorsko gospodarstvo je podvrženo velikim cikličnim nihanjem. Obdobjem konjunkture običajno sledijo obdobja recesije. Prihodki po posameznih letih se spreminjajo, tudi za 300%. Od teh prihodkov je odvisna tudi višina davka. V konjunkturnih letih ladjarji plačajo visoke davke, medtem ko jih v kriznih letih ne plačajo. Davek na neto tonažo ladij, bo, če se ne bo spreminjalo število ladij in njihova neto tonaža, v vseh letih enak ne glede na rezultate in ekonomsko okolje. Z obdavčitvijo na podlagi neto tonaže ladij bodo lahko ladjarji tako sredstva vlagali v nove nakupe. Ena nova ladja pomeni neposredno najmanj 30 novih delovnih mest. Poleg tega pa posredno vpliva tudi na obseg zaposlovanja pomorskega kadra. Spoštovani, Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim podpredsednika odbora gospoda Vilija Trofenika, da predstavi poročilo odbora.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na 27. seji dne, 6. junija, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o davku na tonažo, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Odobr je pred obravnavo omenjenega predloga zakona prejel tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je proučila predlog zakona z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno tehničnega vidika. Zakonodajno-pravna služba je podala konkretne pripombe k 1., 3., 4., 5., 7., 10., 12., 13., 15., 21., 24., 25. in 26. členu predloga zakona. Nekatere izmed navedenih pripomb so bile upoštevane v amandmajih, ki so jih vložile koalicijske poslanske skupine, in sicer k 2., 3., 4., 10., 12., 13., 14., 15., 17., 18., 24., 25., 26. in 29. členu predloga zakona. V dopolnilni obrazložitvi zakona je predstavnik Vlade podrobnejše predstavil temeljne cilje ter posamezne rešitve v zakonu, s katerim v Sloveniji uvajamo nov način obdavčevanja. Pri tem je predstavnik predlagatelja izpostavil dejstvo, da se je Slovenija z Resolucijo o pomorski usmeritvi Republike Slovenije opredelila kot pomorska država in da je zakon pripravljen v skladu s smernicami skupnosti o državnih pomočeh za pomorski promet. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi mnenja o predlaganih zakonskih rešitvah in vloženih amandmajih poudarila, da vloženi amandmaji delno sledijo pripombam Zakonodajno-pravne službe. Pri tem pa je izpostavila vprašanje realne vrednosti davčnega bremena, ki se z amandmaji ureja v skladu z Zakonom o davčnem postopku, in vprašanje zastaranja davčne obveznosti in pri tem opozorila na sprejete odločitve Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Prav tako je opozorila na problematiko nedoločnosti dneva uporabe zakona in napovedala redakcijska popravka 3. in 4. člena predloga zakona. Odbor je v skladu s Poslovnikom obravnaval vložene amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 2., 3., 4., 10., 12., 13., 14., 15., 17., 18., 24., 25., 26., in 29. členu ter vse omenjene amandmaje sprejel po predhodnem obvestilu predstavnika predlagatelja, da se z vloženimi amandmaji strinja. V razpravi je bila izpostavljena posebej določba prvega odstavka 19. člena glede izračuna dnevne davčne osnove za izračun davka na tonažo z neto tonažo nad 25 tisoč tonami, za katere je bila predlagana višina 0,25 evra na dan za 100 neto ton. Navedena davčna obremenitev je bila v razpravi izpostavljena zlasti z vidika konkurenčnosti glede na davčno obremenitev v sosednji Italiji, kjer bi naj ta obremenitev znašala 0,20 evra na dan za 100 neto ton. Predstavnik predlagatelja je pojasnil, da je predlagana rešitev bila pripravljena na podlagi povprečnih vrednosti, ki jih je objavila Evropska komisija, pri tem pa podatki niso zajemali sosednje Italije. Ker bo Evropska komisija presojala našo zakonsko rešitev in odločala o podelitvi soglasja, bo potrebno do plenarnega zasedanja višino davčne obremenitve v sosednji Italiji še preveriti. Ker je predloženi slovenski zakon ugodnejši od italijanskega pri obdavčitvah ladij z nižjo tonažo in ker 22 ladij slovenskega ladjarja sodi v srednji razred, Italija naj ne bi bila konkurenčna pri odločitvah ladjarjev o vpisu v italijanski oziroma slovenski ladijski register. Odbor je po razpravi o 29. členu v skladu s 131. členom Poslovnika sprejel amandma, da se v tabeli v prvem odstavku številka 0,25 nadomesti s številko 0,20. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika glasoval o posameznih členih zakona ter vse člene sprejel in na podlagi 133. člena Poslovnika pripravil dopolnjeno besedilo predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Bogdan Barovič bo podal stališče poslanske skupin Slovenske nacionalne stranke. Hvala.
Spoštovani poslanski kolega, predsedujoči. Spoštovane kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Prav je, da se v okviru obstoja države Republike Slovenije v Evropi vključimo v prizadevanja, da ne bodo evropski ladjarji hodili v registre tretjih, četrtih, petih držav zaradi tega, ker je pač Evropa toliko dražja. Prav je, da se je pristojno ministrstvo potrudilo in pripravilo predlog Zakona o davku na tonažo. V Slovenski nacionalni stranki to intenco podpiramo. Ob tem pa moram opozoriti spoštovane predstavnike ministrstva na nekaj dejstev. Prvo dejstvo je, da smo bili opozorjeni, da je v Italiji, ki nam je sosednja država članica EU, s katero delimo isto morje, primerljiva in konkurenčna in da je njihov znesek nižji. In drugo dejstvo je povezano s tem, spoštovani predstavniki, da je bilo sprejeto na Odboru za finance, da naj bi podatke o višini obdavčitve, v konkretno Italiji, pridobili. Jaz sem pričakoval, da bomo te podatke pridobili. Ne gre za nevoščljivost, ne gre za karkoli. Gre za primerljivost podatkov. Prav je, da se je odbor odločil in sprejel amandma k 19. členu, da se številka 025 nadomesti s številko 0,20. Jaz, spoštovana predstavnica in predstavniki Vlade, pričakujem, da bomo ta podatek pridobili in da bomo na jasnem, kje smo in kaj hočemo. Ob tem pa v imenu Slovenske nacionalne stranke ne morem mimo dvoličnosti te Vlade. Zakaj dvoličnost? Zato, ker po eni strani skušamo pomagati sebi, Slovencem in Evropejcem s predlogom Zakona o davku na tonažo, da bomo primerljivi z ostalimi državami. Po drugi strani pa se v tem trenutku, spoštovane kolegice in kolegi, odvija prodaja Splošne plovbe Piran, na katero sem bil, pa čeprav sem doma iz Trbovelj, na to sem ponosen, tudi ponosen. Na slovensko podjetje, na slovensko firmo. Po eni strani hočemo biti nežni in ugodni, z davki približati naše ladjarje tretjim državam, da bomo ponosni, kje smo in kaj smo. Mirno pa vzporedno prodajamo edino slovensko ponosno pomorsko podjetje. Borimo se s sosedi za to, da imamo svoje morje, čeprav ga imamo malo. Ampak se borimo. Borimo se, da je naše morje naše. In borimo se, da bodo tudi naši ladjarji, pa čeprav so majhni, obstali. Ampak vzporedno, ko delamo ta zakon mirno pustite, da se Splošna plovba prodaja. In še hujše je to, da človek, ki se za to bori v imenu te države, v našem imenu dobi celo in "faše" tožbo zaradi tega. Jaz te dvoličnosti, tako kot včeraj v primerjavi s tobačnim zakonom, ne razumem. Ali se borimo za to, da ohranimo tudi na osnovi financ davke, ki bodo ohranjali željo, hotenje, da bodo pač slovenski ladjarji? Hkrati pa slovenske ladjarje prodajamo. To mi popolnoma nič ni jasno. Ne se izgovarjati, da to ni vsebina tega zakona, ker ni res. Ta zakon je enakovreden in vsebinsko povezan tudi z željo. Kaj nam pomaga, če bomo znižali davke za slovenske ladjarje? Kdo pa bodo slovenski ladjarji, če bomo Splošno plovbo prodali? Kdo bodo? Mislim, to je popolna neumnost, ki pa je v tem Državnem zboru, ker vse kolegice in kolege spoštujem, ne razumem več. Lahko pa, da sem jaz tisti, ki ne razumem ničesar. Vi vsi pa vse razumete. Hvala lepa.
Kolega Barovič, hvala tudi vam. Kolega Školč, vidim da želite proceduralno. Pa vas samo vprašam, lahko opravimo predstavitve do konca ali hočete sedajle? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi, kolegice! Že dva dni smo v situaciji, ki jo Poslovnik ne dopušča, da po eni strani teče seja zbora, po drugi strani seje delovnih teles. Mi ne vemo, kje bi lahko delovali. Kolega naš, ki bi moral biti na seji delovnega telesa v tem trenutku, mora ravno tako sedeti tukaj in predstavljati stališča poslanske skupine. Z vidika Poslovnika je to nedopustno. Gospod podpredsednik, zato predlagam, da prekinete sejo in se s predsednikom Državnega zbora dogovorimo, kako naprej. Tako ne gre. To je poslovniško nedopustno ravnanje. Na Odboru za promet se pogovarjajo o zelo pomembnih stvareh. O tem naj bi jutri odločal Državni zbor. Opozicija pri tem ne more sodelovati in ne vem, kako lahko kvalitetno sprejemamo odločitve v Državnem zboru. To je situacija, ki od vas terja takojšnje ukrepanje in od predsednika Državnega zbora, da se dogovori, kako z delom naprej. Sicer bo treba, ne vem, mogoče z ukrepi obstrukcije pokazati, da so vam ušle stvari iz rok. Govorim kot vodstvu zbora.
Hvala lepa za vaš predlog. Kot verjetno veste, je Kolegij predsednika Državnega zbora v petek odločal o poteku te seje. Vem, da so vsi poslanci na tej seji zelo zasedeni. Začnemo ob devetih. Po predvidenem časovnem poteku seje naj bi jo zaključili celo ob 24. uri. Ampak dejstvo je, da napoved časa posameznih poslanskih skupin, vseh, pač terja od vseh nas, da dajemo maksimalno od sebe. Jaz si želim, da ne bi v poslanskem klubu Liberalne demokracije napovedali obstrukcije. V kolikor pa boste vztrajali, bom dal vaš proceduralni predlog na glasovanje. Osebno pa ocenjujem, da je bilo bolj smiselno, da s točkami, vsaj kar se tiče predstavitve stališč poslanskih skupin, nadaljujemo. Ampak dejstvo je, da se bomo z glasovanji srečali šele v popoldanskem času. Glede na kvalitetno vsebino, ki jo ponujate, vam dam besedo. Izvolite.
Gospod podpredsednik, ne gre za to, da se predstavijo sedaj stališča poslanskih skupin. Gre za nevzdržno situacijo, da je nemogoče pričakovati od poslancev, da po eni strani, recimo, predstavljajo stališča poslanske skupine na zboru, po drugi strani kvalitetno sodelujejo na sejah delovnega telesa. To je s Poslovnikom izrecno prepovedano. In moj predlog je, da vi sejo v tem trenutku prekinite in da se to razčisti. O tem ni potrebno glasovati. Tu ne gre za to, da mora predsedujoči tolmačiti Poslovnik. V teh situacijah je Poslovnik popolnoma jasen. Če tega ne uvidite, potem v bistvu s tem kršite Poslovnik. Če nas prisilite v situacijo, da moramo o tem glasovati, pomeni, da enostavno niste pripravljeni spoštovati Poslovnika. Gospod podpredsednik, jaz vem, da niste vi pripeljali Državnega zbora v to situacijo. Ampak v tem trenutku je tako. Predlagam, da se to prekine in da se dogovorite s predsednikom Odbora za promet in zveze, kako naprej. To je to. Ni pogojev za delo Državnega zbora. To morate ugotoviti.
Kolega Školč, kot rečeno, osebno ocenjujem, da je seja Državnega zbora mnogo pomembnejša kot seja delovnega telesa in da bi bilo smiselno, da z vašim pozivom oziroma da je naslovnik vašega poziva predsednik delovnega telesa. Jaz ne bom upošteval vašega proceduralnega predloga iz tega osnovnega argumenta. Verjamem, da se morajo strokovne službe in vsi tisti, ki sodelujejo, pri pripravi držati dela Državnega zbora. Ne, ne bom več dajal besed za proceduralne predloge ne vam, ne kolegu Cviklu, ampak bomo nadaljevali s predstavitvijo stališč. Besedo ima Rudi Veršnik. Prosim za predstavitev stališča Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Z Zakonom o davku na tonažo je Vlada ponovno prisluhnila gospodarstvu in prilagodila zakonodajo potrebam ladjarjem. V predlogu zakona je določeno, da bodo zavezanci, torej v našem primeru ladjarji, lahko izbirali za plačevanje davka od dohodka pravnih oseb oziroma določitve davčne osnove za plačilo davka po določbah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Osnova je tukaj razlika med prihodki in odhodki. Ali po določbah tega predloga zakona davčna osnova je neto tonaža ladje pomnožena s številom na poslovanje posamezne ladje v davčnem obdobju. Predlagatelj navaja več razlogov za tak predlog, in sicer. Prvič, konkurenca tako imenovanih držav ugodnosti, kot je vsem poznana Panama, ki ponujajo ladjarjem zelo ugodne davčne pogoje, če se vpišejo v njihove registre. V mednarodnem pravu trenutno ne obstajajo učinkovita pravna sredstva proti takšni davčni konkurenci. Drugič, pomorsko gospodarstvo je podvrženo velikim cikličnim nihanjem. Obdobjem konjukture sledijo krizna obdobja. Prihodki po posameznih letih se spreminjajo tudi do 300%. Od teh prihodkov je odvisna tudi višina davka. V konjukturnih letih ladjarji plačajo visoke davke, medtem ko v kriznih letih ne plačajo, kar predstavlja veliko težavo pri njihovem poslovanju, saj v letih konjunkture ne morejo investirati v obnove njihovih flot. Tretjič, vzpodbujanje razvoja pomorskega gospodarstva in zaposlovanja pomorščakov. Četrtič, primerljivost slovenske davčne zakonodaje z zakonodajo ostalih pomorskih držav članic Evropske unije. Predlagatelj zakona navaja, da je predlagana obdavčitev v skladu s smernicami Evropske komisije o državnih pomočeh za pomorski promet. Predlog zakona uvaja sistem davka na tonažo kot izbirno obliko izračunavanja davčne osnove za plačilo davka od dohodkov pravnih oseb. Zavezanec mora ostati v sistemu davka na tonažo 10 let. Po preteku tega obdobja lahko ponovno pristopi k sistemu davka na tonažo ali pa tudi ne. Zavezanec, ki ima prihodke tudi iz drugih dejavnosti, ki niso vključene v sistem davka na tonažo, pa mora voditi ločeno knjigovodsko evidenco. Dnevno osnovo za izračun davka na tonažo za posamezno ladjo se izračunava na podlagi neto tonaže ladje, ki se pomnoži z zneski. Tukaj obstaja tabela, in sicer do prvih tisoč ton je ta znesek 0,90 evra na dan za 100 ton. Za nadaljnjih tisoč do 10 tisoč 0,67 in nadaljnjih 10 tisoč do 25 tisoč ton 0,40. Za vse nad 25 tisoč ton bruto registrske teže pa je znesek sedaj popravljen na 0,20 v skladu z razpravo na Odboru za finance. Davčna osnova posamezne ladje za davčno obdobje se izračuna tako, da se dnevno osnovo pomnoži s številom dni poslovanja posamezne ladje v davčnem obdobju. V sistem davka na tonažo pa ne morejo biti vključene ladje, ki se uporabljajo na primer: za vojaške namene, za ribiške namene, gostinske, igralniške, raziskovalne, športne in tako dalje. Predlog zakona o tonaži pomeni pozitiven odnos Vlade do gospodarske panoge, ki je zaradi specifične dejavnosti podvržena izrednim cikličnim nihanjem, ki ogrožajo tudi njihov obstoj. Glede na vse navedeno bomo v Slovenski demokratski stranki ta predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Glede na to, da sem videl, da so sejno sobo Državnega zbora zapustili poslanci Poslanskega kluba Liberalne demokracije, zapustili brez kakršnegakoli obvestila, tega seveda ne bom smatral za obstrukcijo dela Državnega zbora. Zato bomo nadaljevali z našim delom. V kolikor njihov odhod pomeni obstrukcijo, prosim, da to tudi uradno najavijo. Gospa Breda Pečan bo podala stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Dober dan vsem! Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla sprejem Zakona o davku na tonažo. Gre za zakon, s katerim uresničujemo ne le interes ladjarjev, ampak tudi interes Slovenije, da na področju pomorskega prometa končno preskoči še ena od zaprek, ki se neprestano postavljajo pred uresničitvijo Resolucije o pomorski usmeritvi Slovenije. Morda je to navidez nepomemben za Evropo. Za naš, iskreno rečeno, kontinentalni način razmišljanja pa tuj, nenavaden korak. Toda vedeti je treba, da slovenski del severnega Jadrana skupaj s Tržaškim zalivom je v najgloblje evropski kontinent zajedajoči se del Sredozemlja. Zato imamo za pomorski pomet zelo privlačno lego in si lahko kljub naši majhnosti pridobimo vrsto prednosti, če smo seveda pripravljeni za to tudi nekaj dati. V primeru tega zakona smo pokazali, da se zavedamo, da kapital pač ne išče novih priložnosti tam, kjer je dobra klima in lepa dežela, ampak tam, kjer lahko zaradi davčnih ugodnosti ustvari večje dobičke. Morda ni odveč poudariti, da smo prav poslanci takrat še Združene liste socialnih demokratov v mandatu 1992-1996 večkrat sprožili pobude, da bi naša država ponudila tujim vlagateljem ugodnejše davčne pogoje v tako imenovani "off shore" coni v Luki Koper, pa zato ni bilo posebnega posluha. Še sreča, da je EU ugotovila, da brez davčnih ugodnosti za ladjarje ne more pričakovati, da bo sploh še kakšen ladjar ostal s svojimi ladjami v katerikoli članici EU in je dovolila ohranjanje oziroma pri nas uvedbo tako imenovane državne pomoči v obliki bistveno ugodne oblike obdavčitve gospodarskih družb s področja pomorskega prometa. Pri tem pa je vseeno na mestu opozorilo, da se kvaliteta priprave zakonskih predlogov, ki jih predlaga Vlada, notorno slabša. Če bi šlo samo za manjše nedoslednosti pri uporabi posameznih izrazov, ki naj bi bili v davčni zakonodaji vedno enotno in enoznačno uporabljani skozi vso zakonodajo, bi lahko bili do pomanjkljivosti v pripravi zakona še prizanesljivi. Toda ob dejstvu, da je bilo potrebno sprejeti amandmaje na kar 15 členov od vsega skupaj 29, ki jih šteje ta zakon, ki so jih morali vložiti poslanci koalicijskih strank, da so odpravili predvsem vsebinske pomanjkljivosti omenjenih členov, pa zares že presega meje normale. Samo en amandma, šestnajsti. Ta je bil edini od skupaj šestnajstih sprejetih amandmajev, ki ga je predlagala Liberalna demokracija, je bil sprejet zaradi povečanja ugodnosti za ladjarje, ki pa bodo morda prišle v poštev, če se bo tonaža flote, ki je prijavljena v Sloveniji, pomembno povečala, seveda, na posamezno ladjo. Človek je imel ob branju mnenja Zakonodajno-pravne službe in amandmajev, ki jih je to mnenje povzročilo, občutek, da je zakon pisal nekdo, ki se sicer ukvarja s pomorstvom in pomorskim pravom. O davčni zakonodaji in davčnem postopku pa bolj malo ve. Sama sem prepričana in podobnega mnenja je tudi marsikdo v naši poslanski skupini, da bi bilo za ugled Vlade Republike v tem konkretnem primeru, pa tudi za ugled Ministrstva za finance dobro, da ne spušča več iz rok takih zakonskih predlogov, ki dajo misliti, da Vlada najema za pripravo zakonskih predlogov nekompetentne in površne ljudi. Strokovnjaki, jim žal ni mogoče reči. In potem seveda lahko govorimo o negospodarnem trošenju javnega denarja. Kot rečeno, na začetku pa bo Poslanska skupina Socialnih demokratov tako popravljen predlog zakona podprla.
Hvala tudi vam. Jaz sem vas dolžan obvestiti, da me je kolega Školč obvestil, da Poslanski klub Liberalne demokracije zaradi po njegovi oceni nevzdržnih razmer v sistemu dela, napoveduje obstrukcijo dela Državnega zbora. Ne vem pa, do katere točke. V kolikor njihovo mnenje deli še katerakoli druga poslanska skupina, naj to prosim pove. Potemtakem lahko nadaljujemo. Besedo ima poslanec Ciril Testen. Prosim za predstavitev stališča poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, predstavniki ministrstva, poslanske in poslanci! Nova Slovenije pozdravlja sprejem Zakona o davku na tonažo. Pozitivne spremembe v davčni zakonodaji, ki so bile sprejete konec prejšnjega leta, narekuje tudi sprejem nekaterih izjem, ki bodo omogočile, da se v Sloveniji ohrani ladjarska industrija in s tem povezana delovna mesta. Slovenija kot pomorska država je dolžna skrbeti tudi za ladjarje oziroma ladjarska podjetja. Nič ni slabše, kot če podjetja zaradi davčnih ugodnostih drugih držav registrirajo svoja podjetja tam in se davek in dobiček preliva v proračune drugih držav. To pomeni, da matična država izgublja ne samo podjetja in njihove davke, pač pa tudi zaposlitve in s tem povezane pozitivne učinke. V Novi Sloveniji smo veseli, da Vlada in Ministrstvo za finance znata prisluhniti potrebam današnjega časa, da sta pripravljena zniževati davčna bremena podjetjem in omogočiti boljše pogoje poslovanja. Ohranjanje in razvoj pomorskega prometa je za Slovenijo kot pomorsko državo izredno pomembno. Po nam znanih podatkih ima Slovenija v državah ugodnosti registriranih 25 ladij z neto težo 240 tisoč ton. Če hočemo ohraniti slovensko pomorstvo in iz njega narediti pomembno stičišče mednarodnih poti tako v gospodarskem kot v turističnem smislu, je pomembno, da domača ladjarska podjetja zadržimo doma, da omogočimo vrnitev podjetij, ki so že registrirana v tako imenovanih državah ugodnosti, da omogočimo posodabljanje, obnovo in povečanje flote. S tem bomo povečali konkurenčnost slovenskih ladjarjev. Ohranili znanje s področja pomorstva in hkrati ohranili delovna mesta tako na ladjah kot na kopnem. V poslanski skupini Nove Slovenije pozdravljamo vsakršno razbremenjevanje slovenskega gospodarstva. Veseli smo, da Vlada sledi programu, ki si ga je zadala, da bo Slovenija uspešno gospodarsko razvita država, kjer bo imelo prednost tržno gospodarstvo in mednarodna konkurenčnost. Zakon o davku na tonažo prinaša slovenskim ladjarskim podjetjem tiste ugodnosti, ki dolgoročno pomenijo razvoj slovenskega gospodarstva in njegovo konkurenčnost. Zato v Novi Sloveniji zakon podpiramo.
Hvala lepa. Kolega Jakob Presečnik bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod državni sekretar s sodelavci Ministrstva za finance, spoštovane kolegice in kolegi! Evropska unija in tudi Slovenija se sooča z dejstvom, da lastniki ladij vpisujejo svoje ladje v državah, kjer so večje ugodnosti oziroma v državah ugodnosti. Gre za države, ki so ugodne zlasti z davčnega vidika, največkrat pa tudi z nižjimi, varnostnimi in drugimi zahtevami za ladje. Problem davčnih rajev oziroma "off shore" con je dokaj resen. Po nekaterih raziskavah naj bi bil v tem območjih registriranih velik del podjetij oziroma naj bi delovalo preko teh območij polovico vsega svetovnega kapitala. Proti tem trendom se je mogoče boriti drugače, kakor zagotavljanjem konkurenčnih, davčnih in ekonomskih pogojev, kar pa je pogosto skoraj nemogoče. Za omejitev prenosov sedežev ladjarskih podjetij v tretje države je Evropska komisija sprejela smernice skupnosti o državnih pomočeh za pomorski promet, s katerim predlaga uvedbo posebnega tako imenovanega davka na tonažo, ki je ugodnejši od obstoječih davčnih določil in omogoča evropskim ladjarjem konkurenčen položaj. Gre za relativno stare smernice, saj so bile sprejete pred desetimi leti. Večina evropskih pomorskih držav je že uvedla davek na tonažo za svoje ladjarje. Ob upoštevanju navedenega in tudi dejstva, da je takšen davek že sprejela tudi sosednja Italija, je sprejem predlaganega zakona nujen. S tem ne zagotavljamo konkurenčnosti Slovenije na tem področju le v primerjavi s tretjimi državami, ampak kar je celo bolj pomembno tudi s sosednjimi državami, ki imajo znotraj Evropske unije ugodnejše davčne pogoje. V Slovenski ljudski stranki predlagani zakon podpiramo. Zavedati se moramo dejstva, da ima pomorski promet veliko učinkov tudi na druge dejavnosti in da nenazadnje zagotavlja tudi določena delovna mesta v Sloveniji. S sprejetim zakonom pa bo imelo pomorstvo tudi ugodnejše pogoje za nadaljnji razvoj in preživetje v času recesij. Kot rečeno, bomo predlagani zakon v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališče poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri. To je v petek, 22., v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O PREPREČEVANJU DENARJA IN FINANCIRANJU TERORIZMA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Zato besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! S predlogom zakona se v slovenski pravni red prenaša direktiva Evropskega parlamenta in sveta številka 2005/60 z dne, 26. oktobra 2005, o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja in financiranja terorizma. Te določbe je treba prenesti v slovensko zakonodajo najkasneje do 15. decembra 2007. Zaradi uskladitve slovenske ureditve z Evropskim pravnim redom je potrebno obstoječi zakon tako nadomestiti s povsem novim zakonom, ki vključuje tudi področje financiranja terorizma oziroma področje preprečevanja financiranja terorizma. Predlog novega zakona tako omogoča, da se vsi ukrepi za preprečevanje in odkrivanje pranja denarja uporabijo tudi v zvezi s preprečevanjem financiranja terorizma v skladu z mednarodnimi standardi. Predlagani zakon glede na sedanji obstoječi zakon prinaša naslednje bistvene novosti in seveda tudi izboljšave. Razširja se krog zavezancev za izvajanje nalog na področju boja zoper pranje denarja in boja proti financiranju terorizma na nove družbe. In sicer tiste družbe, ki nudijo podjetniške in fiduciarne storitve, družbe, ki izdajajo elektronski denar, in družbe, ki opravljajo določene storitve plačilnega prometa vključno s posredovanjem denarja. Poleg tega se uvaja tako imenovani pristop na podlagi ocene tveganja, ki omogoča, da zavezanci lahko obravnavajo svoje stranke na podlagi lastne ocene tveganja. To na eni strani pomeni razbremenitev zavezancev, ko obstaja neznatno tveganje, in na drugi strani utemeljena zahteva po bolj strogi obravnavi v primerih ko predstavljajo večja tveganja. Poleg tega se s samim zakonom določa nekatere omejitve pri poslovanju s strankami. Nekatere od teh so veljale že sedaj. Tako se prepoveduje odpiranje ali vodenje anonimnih računov. Prepoveduje se poslovanje zavezancev z navideznimi bankami. Osebe, ki opravljajo prodajo blaga v Sloveniji, od stranke pri prodaji blaga ne bodo smele sprejeti plačila v gotovini, če bo to plačilo presegalo vrednost 15 tisoč evrov. To se pravi, v primerih, ko gre za višje zneske od 15 tisoč evrov, ni možen gotovinski promet. Poleg tega bodo morali zavezanci oziroma stranke sporočati uradu določene podatke, in sicer takrat, kadar bo šlo za gotovinske transakcije, in sicer večje od 30 tisoč evrov. Danes znaša ta znesek 20 tisoč evrov. Spremembe bodo tudi na področju nalog in pristojnosti Urada Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja in mednarodno sodelovanje ter seveda tudi na področju nadzora. Zaradi črtanja šestega odstavka 13. člena predloga zakona bo Vlada v tretji obravnavi tudi vložila uskladitveni amandma k 92. členu. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada predlaga Državnemu zboru, da zakon podpre. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Jaz vas pa obveščam, da sem dobil še eno odpoved predstavitve stališč poslanskih skupin zaradi zasedenosti na matičnem delovnem telesu. Glede na to, da je to drugi primer, bom sejo Državnega zbora prekinil. Prosim predstavnike poslanskih skupin, da se mi pridružijo v sobi 217. ob 9. in 50 minut na Kolegiju. Hvala.
Spoštovane poslanke, poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Pred tem pa dovolite, na delovnem posvetu s predstavniki poslanskih skupin smo dorekli, da delo Državnega zbora ne bo podrejeno delu delovnih teles. Zato naj vsi predsedniki vseh delovnih teles v okviru Državnega zbora svoje delo prilagodijo v prvi vrsti plenarnemu zasedanju Državnega zbora. Kot veste, je matično delovno telo med tem zaključilo s svojo obravnavo. In verjamem, da takih primerov več ne bomo imeli. Kot rečeno, ostali smo pri [[...]]Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim člana odbora gospoda Jakoba Presečnika, da poda poročilo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na 27. seji dne, 6. junija, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predloženi zakon proučila z vidika skladnosti z Ustavo, pravnim sistemom ter zakonodajno tehničnem pogledu in glede konkretnih rešitev podala pripombe k določbam 3., 5., 6., 13., 25., 38., 41., 43. in 85. člena ter k drugem in devetem poglavju predloženega besedila. Pripombe je odbor delno upošteval pri oblikovanju svojih amandmajev, ki so razvidni iz nadaljevanja tega poročila. Do izteka poslovniškega roka je bila s strani poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k zakonskemu predlogu vložena vrsta amandmajev, in sicer k 31., 32., 41., 59., 60., 61., 74., 91., 92., 93., 97. ter 99. členu zakonskega predloga. V uvodni dopolnilni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja podrobneje predstavil razloge za predložitev obravnavanega zakonskega predloga hkrati s posameznimi uvedenimi rešitvami. Iz obrazložitve zakonskega predloga izhaja, da je poglavitni cilj predloženega besedila prenos direktive 2005/60/ES v slovenski pravni red, kar bo doprineslo k dodatnemu poenotenju predpisov držav članic EU in usklajenosti z drugimi ukrepi, sprejetimi na mednarodni ravni. Sočasno naj bi novo besedilo odpravilo pomanjkljivosti obstoječe ureditve. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je glede vloženih amandmajev navedla, da predlogi konkretno sledijo pripombam v delu, ki se navezuje na sankcioniranje odgovornih oseb. V dodatnem pisnem mnenju pa je bila s strani predlagateljev zakona posredovana vrsta pojasnil oziroma razlogov za uvedene rešitve. V razpravi so sodelovali tudi drugi vabljeni na sejo, kar je razvidno iz poročila. Odbor je v skladu s 131. členom Poslovnika Državnega zbora na podlagi opozorila predstavnikov Zakonodajno-pravne službe in zaključkov izvedene razprave sprejel amandmaje k 13. členu, 97. členu, 98. in 99. členu. Odbor je v nadaljevanju sprejel tudi amandmaje koalicijskih skupin k 31., 32., 41., 59., 60., 61., 74., 91., 92. in k 93. členu zakonskega predloga. Ker je odbor k 97., 98. in 99. členu upoštevaje dodatno opozorilo predstavnice Zakonodajno-pravne službe sprejel svoje amandmaje, je glasovanje o dveh amandmajih poslanskih skupin k 97. in 99. členu postalo brezpredmetno. Na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam, gospod Presečnik. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Ivan Jelen bo podal, predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, predstavniki ministrstva! Geostrateški položaj naše države je idealen za prehod teroristov v ciljno državo. Verjetnost, da bi bila cilja država Slovenija, je majhna, čeprav je ne smemo zanemariti. Ampak glede na majhnost naše države, kjer je idealna priložnost prikrivanja raznovrstnih nelegalnih dejanj, smo zanimivi za kriminalne družbe, za pranje denarja in financiranje terorističnih organizacij. Zato je pomembno, da se z jasno in odločno varnostno strategijo pravočasno in učinkovito ukrepa že v smislu preprečevanja tovrstnih dejanj. Primerna zakonska podlaga za učinkovito preprečevanje uporabe finančnih sistemov za pranje denarja in financiranja terorizma je ključnega pomena. Glede tega smo v poslanski skupini prepričani, da predlog zakona vsebinsko v zadostni meri sledi zahtevi po usklajenosti s pravnim redom Evropske unije, ugotovitvam posebnega odbora Sveta Evrope in ciljem širše mednarodne skupnosti, ki je po izvedenih napadih teroristov zaostrila in dopolnila mednarodne standarde na področju boja proti pranju denarja in financiranju terorizma. Po naši oceni so predlagane rešitve primerno stroge. Zato smo prepričani, da se bo izboljšala učinkovitost ugotavljanja finančnih transakcij s katerimi se denar, pridobljen s kriminalnimi dejanji pretopi v legalnega. V ta namen so v zakonu predvidene številne novosti, v primerjavi s sedaj veljavnim zakonom, ki je zastarel tudi v tem smislu, da ne ureja področja preprečevanja financiranja terorizma. Pripombe nekaterih institucij, ki so z zakonom zavezane k ukrepanju, smatramo za neutemeljene. Saj predlog, da bi se lahko opravilo odprtje računa brez osebne identifikacije stranke, brez njene fizične prisotnosti glede na cilj zakona, ni sprejemljiv. Dejstvo je namreč, da je brez identifikacije stranke vsaj pri odprtju računa ob morebitnem potrebnem ukrepanju zavezanca težko ali nemogoče izpeljati nadaljnje postopke v zvezi z iskanjem izvora denarja in spremljanje njegove sledljivosti. Bistveno pri tem pa je seveda tudi odkriti celoten krog oseb, ki so s kakršnimikoli dejanji vpletene v vprašljive transakcije in nezakonite načine pridobivanja denarja. Odkrivanje pranja denarja in omejevanje terorizma zahteva celovit organizacijski pristop, ki predpostavlja aktiviranje različnih institucij, od katerih se seveda glede na njihova pooblastila in dolžnost pričakujejo tudi rezultati. Poudarjamo, da je za učinkovito delo na tem danes tako zelo perečem področju potrebno vložiti maksimalno prizadevanje v nadzor. In da k rezultatom bistveno prispeva tudi ustrezno sodelovanje in medsebojna pomoč med pristojnimi organi. V tem trenutku se namreč še vedno pogreša sodelovanje med finančnimi institucijami in represivnimi organi. Upamo pa tudi, da bodo že obravnavne zadeve, in tiste, ki se še bodo obravnavale, na podlagi tega zakona končno dobile primerne sodne epiloge. Ker smo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev prepričani, da je zakon primeren in da bo dosledno izvajanje zakona prispevalo k uresničevanju njegovih ciljev, ga bomo podprli.
Hvala lepa. Gospa Maria Pozsonec bo podala stališče Narodne skupnosti. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, tudi predstavnikom Vlade. Cilj predloga zakona je prenos nove, že tretje direktive po vrsti s področja boja proti pranju denarja in financiranju terorizma v slovenski pravni red. Ta bo doprinesel k dodatnemu poenostavljenju, poenotenju predpisov držav članic Evropske unije in usklajenosti z drugimi ukrepi sprejetimi na mednarodni ravni. Z novim zakonom pa se želijo odpraviti tudi nekatere težave obstoječe ureditve v Republiki Sloveniji. Namen predloženih rešitev je v zagotovitvi učinkovitosti ukrepov za preprečevanje in odkrivanje financiranja terorizma v finančni sistem, izboljšanju učinkovitosti sistema boja proti pranju denarja in financiranju terorizma v Republiki Sloveniji, v izvedbi globalnega pristopa v boju zoper pranje denarja in financiranja terorizma z uporabo mednarodnih standardov, kadar je to mogoče. Tudi izven državnih meja. Torej, zakonom bomo podprli.
Hvala lepa gospa Pozsonec. Poslanka Polonca Dobrajc bo podala stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, predstavniki Vlade. Z globalizacijo se je tudi mednarodni terorizem razširil v vse države sveta in se vpel v mednarodne finančne tokove. Preprečevanje pranja denarja je eden izmed ukrepov, preventivnih ukrepov v boju z mednarodnim kriminalom. Po 11. septembru 2001 pa so nastopili še drugi momenti, in sicer so se razvite države sveta zavezale k skupnem boju proti terorizmu. Tako je pred nami predlog novega Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, s katerim se želijo članice Evropske unije z usklajenimi in poenotenimi ukrepi vključiti v učinkovitejši boj proti zatiranju tako mednarodnega kriminala, kakor tudi financiranju terorizma. Potrebno je povedati, da je preprečevanje pranja denarja preventivni ukrep. Kajti ta denar, to je tako imenovani umazan denar, po večini prihaja iz kaznivih dejanj ali pa služi za financiranje izvedb kaznivih dejanj, kakor pa tudi terorizma. Ne bom ponavljala splošnih ciljev zakona, ki so bili povedani tako s strani predlagateljev, kakor predhodnih razpravljavcev. Poudarila bi samo, da Slovenska demokratska stranka predlog zakona podpira. Tako kakor tudi cilje, zaradi katerih je zakon predložen v obravnavo Državnemu zboru. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Milan M. Cvikl bo podal stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Glede preprečevanja pranja denarja in financiranja turizma je treba najprej povedati, da je Republika Slovenija bila prva izmed srednje in vzhodnih evropskih držav, ki je od leta 1995 z Zakonom o preprečevanju pranja denarja vzpostavila ustrezen sistem. Ne nazadnje do sprejema tega zakona ureja kar nekaj zakonov: Zakon o preprečevanju pranja denarja, Zakon o kazenskem postopku, Zakon o bančništvu, deviznem poslovanju itn. to področje. Hkrati je v veljavnosti osem pravilnikov, ki jih je sprejel minister za finance. Tako, da velja ugotoviti, da je na področju pranja denarja, vsaj v zakonski ureditvi Slovenija ves čas sledila neposredno najboljšim svetovnim praksam. Se pa je po napadu, terorističnih napadih v ZDA, v Evropi mednarodna skupnost odločila, da te zadeve zaostri. In zanimivo je, da je ta Zakon o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma pravzaprav eden redkih zakonov, ki bo sprejet pred zaključkom zakonskega roka, ki ga določa direktiva EU. To je, če se ne motim, december letošnjega leta. Tukaj seveda pohvale Vladi. Ker pa smo v opoziciji, dovolite nekaj kritičnih besed. Najbolj kritično je seveda to, da je direktiva praktično v zakon neposredno, v narekovaju pripisana. In da si še niti ne predstavljamo popolnoma, kaj vse bodo morale v členu - če se ne motim - 85, so opredeljene nadzorne institucije, nadzorni organi - kaj vse bodo morali ti organi šele narediti: Banka Slovenije, Urad za preprečevanje pranja denarja, Agencija Republike Slovenije za trg vrednostnih papirjev in zavarovalni nadzor, Urad za nadzor prirejanja iger na srečo, Davčna uprava, Tržni inšpektorat, Slovenski inštitut za revizijo in tudi Odvetniška zbornica Slovenije in Notarska zbornica Slovenije. Zakaj to pravim? Zato, ker je seveda opredeljen nek rok, v katerem se bo šele natančno moralo določiti kako naprej. Ni tudi povsem jasno, zakaj je Slovenija med prvimi, kot na to opozarjajo nekateri ponudniki elektronskega denarja, tista, ki seveda postavlja dosedanjo zneskovno mejo 1.450 evrov za plačilo preko vzpostavljeno interneta na 150 evrov. Za vsakih 150 evrov bo potrebno "vzpostavljati in zagotavljati identifikacijo te sleherne transakcije". Mislim, da se bomo pri uresničevanju tega Zakona o preprečevanju pranja denarja srečevali z veliko praktičnih problemov, ki znajo ustaviti tudi dodatne stroške. Zato priporočamo Vladi Republike Slovenije, da v razdelavi podzakonskih aktov in v oblikovanju zavez, ki jih morajo narediti nadzorni organi, seveda zagotovi to, da na nek način bo cilj vendarle dosežen s sorazmernim obsegom sredstev. V kolikor bomo vseh 9, 10 nadzornih institucij "zelo bremenili z nadzornimi aktivnostmi, potem ni več povsem jasno, kaj je še naloga Urada za preprečevanje pranja denarja". V Poslanski skupini SD bomo zakon podprli. Kot sem že rekel, pohvala Vladi, da bo v roku ta zakon sprejet. V nadaljevanju pa predvsem pričakujemo od Vlade Republike Slovenije, da čimprej pripravi podzakonske akte in tudi ustrezna navodila za delovanje nadzornih organov. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega Milan Petek bo podal stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Lep dober dan ne preveč številnim kolegicam in kolegom! V Liberalni demokraciji Slovenije se zavedamo pomena ukrepov, s katerimi dosegamo efekte preprečevanja pranja denarja ali pa financiranja terorizma. In zato Poslanski klub LDS podpira splošne cilje Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma. Vendar se v tem zakonu pojavljajo nekateri dvomi o smiselnosti določb, ki bodo po naši presoji škodovale gospodarski iniciativi ter ustvarjajo dvom o določbah, ki so sporne z vidika Ustave in z vidika Zakona o varstvu osebnih podatkov, na katere nas je vse poslance opozorila informacijska pooblaščenka. Če pojasnimo. Nov zakon predlaga opustitev pregleda stranke samo do vrednosti 150 evrov pri vplačilu v enkratnem znesku oziroma skupaj 2.500 evrov letno. Kar je iz prakse nekaterih evropskih držav desetkrat manj, kot velja v drugih okoljih v državah Evropske skupnosti. V drugih državah Evropske skupnosti velja namreč omejitev, ki dopušča opustitev pregleda stranke do vrednosti 1.450 evrov za nakup elektronskega denarja, za nakup oziroma dvig elektronskega denarja oziroma skupaj do 15.000 evrov. Res je, da gre verjetno za prehodno obdobje. Vendar po naši presoji Slovenija preveč rigorozno in prehitro uvaja tako radikalen ukrep, kot ga zakon prinaša. Zaradi tega v Poslanskem klubu LDS menimo, da bi bilo smiselno dovoliti prehodno obdobje, ki bi dopuščalo opustitev pregleda stranke do vrednosti 1.450 evrov za nakup elektronskega denarja, kar je tudi možno do leta 2007. Opustitev pregleda do vrednosti 150 evrov je problematična zaradi tega, ker bo izdajatelj elektronskega denarja imel s tem prevelike stroške in bo verjetno prišlo do opuščanja te oblike, torej izdajanja elektronskega denarja. S tem, menimo, da se pač na nek način krni gospodarska iniciativa v Sloveniji. Vlada je v zakon tudi napačno prenesla Direktivo 2000/46-ES v 12. členu zakona, kjer je namesto "nosilcev podatkov" uporabila pojem "znesek vplačila". Če Vlada ne bo popravila napačnega prepisa direktive v zakon, bo Slovenija zaostrila izdajanje elektronskega denarja, kar bo ravno tako škodilo področju e-poslovanja. Žal je Vlada z določbami v zakonu blokirala razvoj in uveljavitev internetnega bančništva, torej bank, ki nimajo poslovalnic v Sloveniji in bi želele ponuditi finančne storitve pod konkurenčnimi pogoji državljanom Republike Slovenije. V zakonu so tudi sporne določbe z vidika Ustave. Poslanski klub LDS je namreč predlagal na Odboru za finance in monetarno politiko, da se v 13. členu črta sporno določilo, ki bi omogočalo, da bi minister za finance s pravilnikom določal druge načine obdelave podatkov. Odbor je sicer sprejel predlog Poslanskega kluba LDS, da se sporno določilo črta. Vendar pri tem ni upošteval mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in informacijske pooblaščenke pri 46. členu, kjer je hramba in varovanje osebnih podatkov stvar zakonskega urejanja in nepodzakonskega, kot je zapisano v obravnavanem členu. Zaradi tega je po naši presoji zakon ustavno sporen, ker še vedno dopušča, da minister, pristojen za finance, s pravilnikom predpiše podrobnejša pravila o pooblaščencu, načinu izvajanja notranje kontrole, hrambi in varovanju podatkov, upravljanju evidenc in strokovnem usposabljanju delavcev po tem zakonu pri organizacijah, odvetnikih, odvetniških družbah in notarjih. In iz tega izhaja, da je obdelava podzakonskih aktov vsaj po našem mnenju v nasprotju z Ustavo Republike Slovenije, ker po drugem odstavku 38. člena Ustave zbiranje, obdelovanje, namen porabe, nadzor in varstvo osebnih podatkov določa zakon. Prav tako je možno, da bo zakon zaradi tega neusklajen z Zakonom o varstvu osebnih podatkov. Vse to, te navedbe, ki sem jih omenil, ki sem jih opisal, ki sem jih predstavil, nas navajajo k odločitvi, da Poslanski klub LDS takšnega zakona ne more podpreti.
Hvala lepa. Kolega Ciril Testen bo podal stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, predsedujoči. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Tudi sprejem predlaganega Zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma je potreben zaradi uskladitve z evropskim pravnim redom. Če so države članice sprejele že tretjo direktivo s področja boja proti pranju denarja in financiranju terorizma, pa v Sloveniji s predlogom zakona prvič urejamo področje preprečevanja financiranja terorizma. Uspešnost ukrepov, sprejetih na ravni Evropske unije, je odvisna od uspešnosti izvajanja le-teh v nacionalnih okoljih. S spremembo zakonodaje na področju preprečevanja pranja denarja in financiranja terorizma želimo v Poslanski skupini Nove Slovenije zagotovilo, da osebna varnost in varnost premoženja posameznika nista ogrožena. S poenotenjem predpisov in usklajenosti od drugih ukrepov bomo tako na območju Evropske unije širše zagotovili ustrezno podlago za delovanje institucij. Te morajo z ustrezno kadrovsko in tehnično opremljenostjo zagotoviti izvajanje ukrepov v največji možni meri. V silno nemirnem globaliziranemu svetu je ključnega pomena, da država razvija učinkovite službe, ki bodo sposobne zgodaj odkrivati in preprečevati vse možne grožnje in nevarnosti mednarodnega terorizma, kriminala in druge oblike škodljivega človeškega delovanja. Predlagani zakon prinaša največ novosti na področju nalog in obveznosti zavezancev in nadzora ter nalog in pristojnosti Urada Republike Slovenije za preprečevanje pranja denarja. Poleg razširitve kroga zavezancev se uvaja tudi pregled stranke, ki ga bodo morali zavezanci opravljati. Med drugim tudi pri sklepanju poslovnega razmerja s stranko, pri vsaki transakciji v vrednosti nad 15 tisoč evrov, pri dvomu v verodostojnost predhodno že pridobljenih podatkov o stranki in podobno. Uvaja se ocena tveganja in možnost razbremenitve v primeru, ko obstaja neznatno tveganje za pranje denarja. Zavezanci lahko izvajanje določenih postopkov pregleda stranke prepustijo tretjim osebam. Razbremenitev zavezancev pa s predlogom zakona bistveno ne posega v temeljni sistem boja zoper pranje denarja in financiranje terorizima. Pomembna novost je tudi prepoved odpiranja in vodenja anonimnih transakcijskih računov. Šele v prejšnjem desetletju je dozorelo splošno spoznanje, da je kriminal najlažje zatreti tako, da se mu odvzame tisto, kar ga poganja, denar. Po sledeh, ki jih pušča umazan denar, je mogoče odkriti tiste, ki ga potrebujejo za svoje kriminalno delovanje. S predlogom zakona se zagotavlja ustreznejši način nadzora nad izvajanjem ukrepov za preprečevanje in odkrivanje pranja denarja in financiranja terorizma ter postopke obravnave kršitev. Določene so tudi sorazmerne kazni, za katere v poslanski skupini Nove Slovenije upamo, da bodo tudi odvračilne. Zaradi mednarodnih standardov na področju preprečevanja financiranja terorizma ter mednarodnega sodelovanja uradov se naloge in pristojnosti urada za preprečevanje pranja denarja nekoliko spreminjajo. Na primer, uvaja se možnost začasne ustavitve transakcije, če gre za sum financiranja terorizma. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli, saj želimo z njegovim sprejemom omogočiti izvajanje globalnega pristopa pri preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Jakob Presečnik bo podal stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Gospod podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Jaz bom kratek. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke podpira predlagani zakon, saj določa ukrepe pristojnih organov ter postopke za odkrivanje in preprečevanje pranja denarja in financiranja terorizma. Pri tem seveda v naš pravni red prenašamo direktive Evropske skupnosti, zato se strinjamo s celotnim zakonom in želimo, da bo čimprej seveda tudi implementiram tudi s potrebnimi podzakonskimi akti. Kot rečeno, poslanska skupina bo zakon podprla. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. In kolega Bogdan Barovič bo podal, predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Zdaj govoriti prav, ne prav, prav je, da predlog Zakona o preprečevanju pranja denarja in preprečevanju financiranja teorizma sprejmemo, pa tudi, če je direktiva EU. Ne nazadnje smo družno vstopili v to veliko državo in moramo spoštovati, seveda, tudi pravne normative te velike države. Prav je, da vključuje predlog zakona nekatere nove nadzorne organe, obstoječi sistem nadzora. Prav je, da spoštujemo tehnična, nomotehnična in vsebinska navodila, ki jih ta zakon oziroma ta direktiva prevedena v slovenski jezik, upošteva. Imamo pa v tem Državnem zboru Zakonodajno-pravno službo, ki daje svoja pravna mnenja na določene zakon. Prav bi bilo, ocenjujem, prav bi bilo, da bi nekatera mnenja, nekatere presoje Zakonodajno-pravne službe pri pripravi in sprejemanju tega zakona tudi upoštevali. Takšno je mnenje Slovenske nacionalne stranke. Ne bomo se dotaknili vseh devet, deset, enajst, se opravičujem, mnenj. Eno je pomembno. Danes smo ga že slišali. To je bistvena pripomba Zakonodajno-pravne službe. Nanaša se na podzakonske akte, kjer naj bi se določali pogoji, da podzakonske akte pripravi minister. Še enkrat pravim, v Slovenski nacionalni stranki smo za to, da sodelujemo proti pranju denarja, da sodelujemo proti možnosti financiranja terorizma, pa vendarle moramo upoštevati tudi mnenja Zakonodajno-pravne službe. Tudi v Slovenski nacionalni stranki opozarjamo, da ni dobro, da smo prevečkrat bolj papeški od papeža. To pomeni, da zaostrujemo pogoje bolj, kot so ti pogoji določeni v direktivi. Jaz mislim, da je enotno mnenje, da je ta zakon potreben, da ga moramo sprejeti, da ga moramo spoštovati, ker je le dobesedni prevod direktive. Vendar dobesednost se konča tam, kjer mi določamo neke pogoje, ki so pa toliko bolj restriktivni proti pogojem, ki jih neka normalna evropska država ima, če smo pošteni. Jaz mislim, da bi bilo dobro, da bi bilo pošteno, da bi se takšni zakoni, govorim v imenu Slovenske nacionalne stranke, pripravljali z razumom, z upoštevanjem mnenje Zakonodajno-pravne službe, z upoštevanjem mnenj tudi drugačno mislečih političnih opcij, čeprav se vsi strinjamo, da tak zakon moramo sprejeti. Ne vem, ali so te možnosti še dane ali ne. Jaz pa mislim, da bi bilo dobro, da bi tisti del, ki je upravičen kot opozorilo Zakonodajno-pravne službe v tem Državnem zboru, tudi upoštevali. In za konec bom dal neko prispodobo. Absolutno je dobro in prav, da preprečujemo pranje denarja, da preprečujemo financiranje terorizma. Ampak včasih se vprašamo - mi to poskušamo kot pravna država že ves čas - ali pa vseeno v tem zakonu ni kakšna luknja, ker nekdo Candy pralni stroj zamenja za Gorenje in potem gredo zgodbe naprej tako, kot so šle. Upam in želim, govorim v imenu Slovenske nacionalne stranke, spoštovani predstavniki Vlade, da bi pa vendarle razmislili vsaj v tistem delu mnenja Zakonodajno-pravne službe, kjer gre o podzakonskih aktih, ki jih pripravlja minister. Tu pa, vendarle se mi zdi, da je prav, da se naredi nek red, če je možno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bil vložen niti en amandma, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri v petek, 22., v okviru glasovanj. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda. Predstavnikom Vlade se zahvaljujem za udeležbo. Mi pa prehajam na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNIH VOLITVAH. Za to točko imamo na razpolago 55 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Zato besedo dajem predstavniku Vlade dr. Ivanu Žagarju, ministru brez listnice zadolženemu za lokalno samoupravo in regionalno politiko, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči! Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Namen in cilj tega Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah je predvsem uskladitev zakona z dvema odločbama Ustavnega sodišča Republike Slovenije, k se nanašata najprej na omejitev uresničevanja volilne pravice zaradi odvzema poslovne sposobnosti. Sprememba namreč določa, da se glede omejitve uresničevanja volilne pravice zaradi odvzema poslovne sposobnosti uporablja zakon, ki ureja volilno pravico za volitve v Državni zbor. In drugič. Določitev potrebnega števila podpisov volivcev za vložitev kandidature za volitve v občinski svet in volitve župana. Predlog temelji na napotilu Ustavnega sodišča, da mora sprejeta rešitev omogočiti kandidaturo tudi tistim, za katere se izkaže, da imajo vsaj minimalno realno možnost za pridobitev mandata na odpravi neenakosti med volivci, ki vlagajo kandidature po večinskem in proporcionalnem volilnem sistemu na različnost občin glede števila volivcev v volilni enoti in presoji, koliko glasov je potrebnih za izvolitev enega člana občinskega sveta glede na udeležbo na volitvah ter pri kandidiranju za župana na pomenu županske funkcije in dejstvu, da je občina ena volilna enota. Poudariti želim, da je predlagana rešitev glede potrebnega števila podpisov za kandidiranje v občinske svete preverjena na konkretnih podatkih oziroma rezultatih volitev v občinske svete na lokalnih volitvah v letu 2006. V nobeni od občin število potrebnih glasov za izvolitev enega člana občinskega sveta ni bilo manjše od 1%. Predlog zakona vsebuje še nekatere spremembe, ki so nujne zaradi odprave nekaterih pravnih praznin in zagotovitev zakonitosti izvedbe volitev. Nadomestila za volilne organa, torej za volilne komisije in volilne odbore, so določena natančneje in podrobneje, saj se je pri zadnjih lokalnih volitvah izkazalo, da določba ne vsebuje rešitev za vse vrste volilnih komisij. Ne loči med posameznimi izvedbami volitev. Glede nadomestila za volilne odbore pa se je izkazalo, da niso v sorazmerju z obsegom dela. Predlog zakona vsebuje v poglavju Pravnih sredstev dodatno pravno sredstvo. To je ugovor o zakonitosti liste kandidatov glede njene sestave po objavi seznama list kandidatov v sredstvih javnega obveščanja. In končno, s predlogom zakona je omogočeno tudi enostavnejše kandidiranje v svete krajevnih, vaških in četrtnih skupnosti, kadar vlaga kandidaturo politična stranka. Saj je glede določanja liste kandidatov zahtevanih pogojev imeti volilno pravico in stalno bivališče v občini in ne več v krajevni vaški ali četrtni skupnosti. Zato pozivam, spoštovane poslanke in poslance, da podprete sprejetje tega zakona in se vam zahvaljujem za vašo pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Jazbeca, da poda poročilo.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na svoji redni 13. seji dne, 6.6.2007, kot matično delovno telo obravnaval predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije. Predsednik Državnega zbora je predlog zakona na podlagi 94. člena Zakona o lokalni samoupravi in 145. člena Poslovnika Državnega zbora poslal dne, 10.4.2007, v mnenje županom občin in mestnih občin ter določil rok za pošiljanje mnenj do vključno 10.5.2007. V tem času je k predlogu zakona poslal mnenje le župan Mestne občine Ljubljana. Zakonodajno-pravna služba je v skladu s prvim odstavkom 27. člena Poslovnika Državnega zobra proučila navedeni predlog zakona z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno tehničnega vidika. Pripombe je podala k 2., 3., 5. in 7. členu. Državni svet Republike Slovenije je v svojem mnenju predlog zakona podprl in opozoril na nekatera odprta vprašanja Zakona o lokalnih volitvah. Pozitivno ocenjuje predlagane rešitve k 2. členu. Podpira tudi predlagane rešitve k 3., 4. in k 7. členu. Državni svet opozarja tudi na 18. člen Zakona o lokalnih volitvah, ki ureja vprašanje preferenčnih glasov, in predlaga, da se prouči problematika določanja mandata kandidatov na listi na podlagi preferenčnih glasov v manjših volilnih enotah. V dodatni uvodni obrazložitvi členov v okviru druge obravnave predloga zakona je predstavnik predlagatelja minister brez listnice zadolžen za področje lokalne samouprave in regionalne politike dr. Ivan Žagar poudaril, da je namen predloženega zakona uskladitev z dvema odločbama Ustavnega sodišča Republike Slovenije, ki se nanašata na omejitev uresničevanja volilne pravice zaradi odvzema poslovne sposobnosti in na določitev potrebnega števila podpisov volivcev za vložitev kandidatur za volitve v občinski svet in volitve župana. Predlog zakona temelji na napotilu Ustavnega sodišča, da mora sprejeta rešitev omogočiti kandidaturo tudi tistim, za katere se izkaže, da imajo vsaj minimalno realno možnost za pridobitev mandata. Hkrati temelji tudi na odpravi neenakosti med volivci, ki vlagajo kandidaturo po večinskem in proporcionalnem volilnem sistemu, glede na različnost občin in števila volivcev in volilnih enot ter glede na presojo, koliko glasov je potrebnih za izvolitev člana občinskega sveta, glede na udeležbo na volitvah, tudi pri kandidiranju za župana. Na pomenu županske funkcije in dejstvu, da je občina ena volilna enota. Poudaril je, da je predlagana rešitev glede potrebnega števila podpisov za kandidiranje v občinske svete preverjena na konkretnih podatkih oziroma rezultatih volitev v občinske svete na lokalnih volitvah 2006. Opozoril je, da v nobeni od občin število potrebnih glasov za izvolitev enega občinskega svetnika ni bilo manjše od 1%. Odbor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora v nadaljevanju prešel na razpravo o členih predloga zakona. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS k 2. in 5. členu. Odbor ni sprejel amandmaja poslanke Cvetke Zalokar Oražem k 7. členu. Odbor je sprejel tudi amandma kot svoj amandma k 3. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog je odbor določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na stališča poslanskih skupin. Gospa Maria Pozsonec bo podala stališče Narodne skupnosti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat lep pozdrav. Predlog zakona urejuje omejitve uresničevanja volilne pravice osebam, ki je ne morejo uresničevati zaradi odvzema poslovne sposobnosti. Tako je določeno, da se zaradi omejitve izvrševanja volilne pravice na lokalnih volitvah za osebe, ki jim je odvzeta poslovna sposobnost ali podaljšana roditeljska pravica, uporabljajo določbe zakona, ki ureja volilno pravico za volitve v Državni zbor. Pri tej rešitvi se izhaja iz načela, da če nekdo ni sposoben izvrševati volilne pravice na državnih volitvah, je ni sposoben niti na lokalnih volitvah. Zato mora biti enotno opredeljeno določanje pogojev, pod katerimi se lahko ta pravica omeji. Določeno je tudi najnižje število potrebnih podpisov volivcev pri vlaganju kandidatur in kandidatnih list za občinski svet na podlagi dveh meril: različnost občin glede na število volivcev v volilni enoti in presoja, koliko glasov je potrebnih za izvolitev enega člana občinskega sveta glede na udeležbo na volitvah. Z upoštevanjem tega merila je zadoščeno napotilu, ki ga je določilo Ustavno sodišče s svojo odločbo. Omogočeno je enostavnejše kandidiranje v svete krajevnih, vaških in četrtnih skupnosti, kadar vlaga kandidaturo politična stranka. Politične stranke želijo vlagati kandidature tudi v svete ožjih delov občin, vendar so bile do sedaj omejene glede postopka določitve kandidatur. Sprememba 45. člena podrobneje in natančneje ureja podlago in način oblikovanja nadomestil za voljene organe. Pri tem predlagatelj izhaja iz načela, da so voljeni organi za izvedbo lokalnih volitev samostojni, neodvisni organi občin, da je njihova funkcija častna in da imajo člani volilnih organov zaradi dela v volilnih organih ob vsakih volitvah pravico do enkratnega nadomestila. Zakon pri določitvi nadomestil vsebuje posebne rešitve za voljene komisije in volilne odbore. Hierarhično najvišji organ, ki izvaja lokalne volitve, je občinska volilna komisija. Zato je osnovna rešitev določena za občinsko volilno komisijo. Iz tega pa izhajajo rešitve za druge posebne komisije. Zakon o lokalnih volitvah pozna poleg občinske volilne komisije tudi posebne občinske volilne komisije, določene v tretjem in četrtem odstavku 33. člena, voljene komisije za volitve članov občinskega sveta, predstavnikov italijanske in madžarske narodnosti ter romske skupnosti ter volilne komisije volilnih enot, če so imenovane za izvedbo volitev v občinski svet po proporcionalnem volilnem sistemu. Sedanja ureditev za določitev njihovega nadomestila je za te komisije vsebovala le splošno ugotovitev, da so upravičeni do ustreznega nadomestila. V občinah, kjer so bile tovrstne posebne občinske volilne komisije imenovane, je zato prihajalo do zelo različnih rešitev glede višine nadomestila. Poleg tega ni bilo jasno, kateri organ naj o višini nadomestila odloča. Zakonska rešitev določa, da imajo pravico do ustreznega nadomestila predsednik, namestnik predsednika, člani, tajnik in njegov namestnik posebne volilne komisije. Nadomestilo pa ne sme biti manjše od 50% nadomestila, določenega za občinsko voljeno komisijo. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Marjan Pojbič bo podal stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči! Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah, ki ga danes sprejemamo, spreminja pet členov osnovnega zakona. Spremembe nastajajo predvsem zaradi odločbe osnovnega stališča Republike Slovenije, ki je razsodilo, da 68. člen Zakona o lokalnih volitvah ni v skladu z ustavo. Ta člen ureja potrebno število podpisov pri kandidiranju in po mnenju Ustavnega sodišča posega v pravice neodvisnih kandidatov in neodvisnih list oziroma gre za kršitev načela recipročnosti volitev. Drugi razlogi za spremembo zakona pa so težave oziroma nevšečnosti, ki so se pokazale pri izvedbi občinskih volitev leta 2006 ter tudi drugih vrstah volitev. Pokazalo se je, da nastajajo težave pri določitvi višine nadomestil volilnim organom, pri potrjevanju kandidatov oziroma kandidatnih list znotraj občinskih odborov strank in pri razveljavljanju odločbe občinske volilne komisije v primeru ugotovljene nepravilnosti. Novela po našem prepričanju na najboljši način odpravlja pomanjkljivosti osnovnega zakona. Zato jo bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Bojan Kontič pa bo podal stališče poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Predlagani predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah je, kot navaja predlagatelj, predvsem posledica dveh ustavnih odločb, torej odločb Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Pri tem želim opozoriti na razprave poslank in poslancev Socialnih demokratov, ki smo v postopku sprejemanja sedaj veljavnega zakona opozarjali na pomanjkljivosti, ki jih danes zaradi odločitev Ustavnega sodišča odpravljamo. So pa nepotrebne. Kajti, če bi že takrat prisluhnili razpravam in pomislekom, bi rešitve v zakonu bile zapisane drugače. V 1. členu predlagatelj izvrševanje volilne pravice izenačuje torej osebam z odvzeto poslovno sposobnostjo na lokalnih in državnozborskih volitvah. Prav je tudi, da z zakonom natančno opredelimo nadomestila članicam in članom volilnih organov za lokalne volitve. Tako glede višine kot tudi glede upravičencev. Kot sem dejal, smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov pri določanju vsebine tega sedaj spreminjajočega se 54. člena Zakona o lokalnih volitvah opozarjali, da v imenu zaščite političnih strank ni smiselno oziroma političnih strank ni smiselno oziroma pravično omejevati neodvisne kandidatke oziroma kandidate na način, da jim v oviro postavljamo visoko število potrebnih podpisov v podporo kandidaturi, celo več, kot jih je potem dejansko potrebnih za izvolitev. Naj citiram samo del svoje razprave z dne, 16.12.2005, ko smo obravnavali in sprejemali to ureditev. Nelogično, nepravično in v nasprotju z odločbo Ustavnega sodišča, ki v obrazložitvi navaja, da je treba načeli splošnosti in enakosti volilne pravice upoštevati tudi pri zakonskem urejanju kandidiranja na volitvah. Vsak kandidat oziroma lista kandidatov mora imeti pravno enake možnosti nastopiti na volitvah. Pri tem načelu splošnosti volilne pravice ne prepoveduje zakonodajalcu, da bi postavil določene pogoje za kandidaturo, če s tem ne onemogoča nastop na volitvah kandidatov, ki bi imeli na volitvah vsaj minimalno realno možnost pridobiti mandat. In če bi že takrat zagotovili to, kar je minister Žagar tokrat navedel v svojem uvodu na seji matičnega delovnega telesa in tudi tu pred nekaj minutami, da je predlagana rešitev glede potrebnega števila podpisov za kandidiranje v občinske svete preverjena na konkretnih podatkih oziroma rezultatih volitev v občinske svete na lokalnih volitvah, do teh napak ne bi prihajalo. Dovolite mi, da na koncu sporočim našo podporo, podporo Poslanske skupine Socialnih demokratov k predlaganemu zakonu.
Hvala lepa. Kolega Miran Jerič po podal stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister s sodelavci! V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo Predlog novele zakona o lokalnih volitvah. Novela obsega v bistvu dve temeljni vsebini, in sicer, prvič, gre za uskladitev določb veljavnega zakona o lokalnih volitvah z odločbami Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Drugič, gre za odpravo nekaterih pomanjkljivosti, ki so se v preteklosti oziroma v praksi pojavljale pri izvedbi lokalnih volitev. V Liberalni demokraciji Slovenije soglašamo s cilji predlagane novele in v okviru tega soglašamo z rešitvami, ki so zapisane, pri čemer mi dovolite, da nekatere posebej izpostavim. Tako v Poslanski skupini LDS soglašamo z določbo, ki določa, da se glede omejitve izvrševanja volilne pravice na lokalnih volitvah osebam, ki jim je odvzeta poslovna sposobnost ali podaljšana roditeljska pravica, uporabljajo določbe zakona, ki urejajo volilno pravico za volitve v Državni zbor. Ker dosedanja ureditev nadomestil za občinsko volilno komisijo ni bila dovolj natančna in je zaradi tega prihajalo do različnih načinov izvedbe te določbe, v LDS podpiramo, da v zakonu predlagamo podrobnejšo ureditev, ki loči med nadomestilom za predsednika, njegovega namestnika in člani komisije ter tajnikom in njegovim namestnikom, kot tudi da se z zakonom uredi višina nadomestila za posebne volilne komisije. V tem smislu velja naša podpora tudi rešitvi, po kateri se ureja višina nadomestil za primere, ko se ne izvajajo splošne volitve. Posebno pozornost je treba nameniti tudi rešitvi v noveli zakona, ki predvideva povečanje izplačila nadomestil volilnemu odboru. Dosedanja ureditev se je v praksi pokazala za neustrezno. Pravzaprav nepravično, saj se bistveno razlikuje od ureditve, ki velja ob glasovanju pri izvedbi državnozborskih volitev, bodisi da gre za volitve predsednika republike ali za volitve v Državni zbor. Kdorkoli je kdaj sodeloval pri izvedbi lokalnih volitev, ve, da se obseg dela volilnega odbora na lokalnih volitvah bistveno razlikuje glede na obseg dela volilnega odbora pri izvedbi državnih volitev. Glasovnic je bistveno več. Volilni odbor mora posebej šteti tudi preferenčne glasove. Torej, časovno je opravljenega veliko več dela. Zato je tudi prav, da se odpravlja razlikovanje v višini nadomestil, ki pripadajo volilnim odborom. V Poslanski skupini LDS nekoliko s skepso podpiramo spremembe, ki se nanašajo na določitev števila potrebnih podpisov volivcev za vlaganje kandidatur v občinski svet po proporcionalnem volilnem sistemu. Dvom v neustreznost te rešitve smo izrazili že pri sprejemanju novele Zakona o lokalnih volitvah, ki je bila potem tudi predmet presoje pred Ustavnim sodiščem. Vendar so takrat naša opozorila in dvomi naleteli na gluha ušesa. V LDS sicer ocenjujemo, da je predelana rešitev, ki določa število potrebnih podpisov volivcev pri vlaganju kandidatur in kandidatnih list v občinski svet na podlagi dveh meril, to je različnost občin glede na število volivcev v volilni enoti in presoji, koliko glasov je potrebnih za izvolitev enega člana občinskega sveta glede na udeležbo na volitvah, boljša. Vendar nismo povsem prepričani, ali je zadoščeno napotilu, ki ga je določilo Ustavno sodišče s svojo odločbo. Kljub tem pomislekom bomo predlagano rešitev podprli. Zna pa ta določba po našem mnenju v praksi povzročiti kar nekaj nejasnosti pri izvedbi samih lokalnih volitev. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije podpiramo še naslednje rešitve v noveli: da novela zakona določa pravno sredstvo, s katerim je možno ugovarjati zakonitosti liste kandidatov glede njene sestave po objavi seznama list kandidatov v sredstvih javnega obveščanja in pa okrog določitve potrebnega števila podpisov za vlaganje kandidatur župana s strani volivcev. Še posebej pa podpiramo poenostavitev kandidiranja v svete krajevnih, vaških in četrtnih skupnosti, kadar vlaga kandidaturo politična stranka. Zaradi vseh navedenih razlogov bomo poslanci Liberalne demokracije Slovenije novelo Zakona o lokalnih volitvah podprli. Hvala.
Hvala vam. Kolega Martin Mikolič bo podal stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Izvolite.
Lepo pozdravljeni! Spoštovani podpredsednik, minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Najpomembnejše tokratne spremembe Zakona o lokalnih volitvah so narekovale odločbe Ustavnega sodišča, ki je razveljavilo člen, ki je govoril o številu podpisov, ki jih potrebujejo neodvisne liste za volitve v občinske svete po proporcionalnem volilnem sistemu, ter člen, ki je določal potrebno število podpisov za volitve občinskih svetnikov po večinskem volilnem sistemu. Števila podpisov za volitve neodvisnih županov Ustavno sodišče ni razveljavilo. Predlagani zakon določa, da je potrebno število podpisov 1% za volitve v občinske svete in 2% za volitve županov od števila volivcev, ki so glasovali na zadnjih rednih volitvah v volilni enoti. Zakon tudi določa zgornjo mejo potrebnih podpisov. Pri volitvah v občinske svete je to 1000. Pri volitvah župana pa 2500 podpisov. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo mnenja, da ima zakonodajalec pravico, da z določitvijo potrebne podpore za kandidature zagotovi, da se volilne tekme udeležijo kandidati in liste, za katere se izkaže, da imajo vsaj minimalno realno možnost za pridobitev mandata. Prepreči pa se udeležba kandidatom in listam, za katere se že v kandidacijskem postopku izkaže, da uživajo tako majhno podporo v volilnem telesu, da ne obstaja niti minimalna možnost, da pridobijo mandat. S tem se zagotovi večja preglednost volitev in preprečuje, da bi bilo v volilni enoti zaradi tehničnih in časovnih omejitev onemogočeno soočanje, predstavljanje kandidatov in političnih programov. S preprečevanjem brezupnih kandidatur se preprečuje tudi izguba oziroma cepitev volilnih glasov, ki se ne upoštevajo pri delitvi mandatov. Vse to pozitivno vpliva na demokratičnost volitev. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo mnenja, da imamo v slovenskih občinah bistveno preveč neodvisnih list. Je pa res, da so te neodvisne liste v marsikaterem okolju prinesle določene popestritve, a na žalost prevečkrat v kontekstu nasprotovanj z namenom "Če jaz ne bom uspel, da se bo kaj naredilo v mojem kraju, tudi moj nasprotnik ne bo." Kot vemo, neodvisne liste prinašajo v marsikaterih okoljih določene težave tudi pri sklepanju koalicije. Predlog zakona se ustrezno odziva na zahtevo Ustavnega sodišča in kot je v odločbi Ustavno sodišče tudi naložilo, rešitve dajejo kandidatom res realne možnosti za izvolitev. Predlog zakona vsebuje še nekatere spremembe, ki so nujne zaradi odprave nekaterih pravnih praznin in zagotovitve zakonitosti izvedbe volitev. Rešuje vprašanje nadomestila za volilne organe, kjer se stvari poenotijo. V poglavju pravnih sredstev je določeno dodatno pravno sredstvo, s katerim je možno ugovarjati zakonitosti liste kandidatov glede njene sestave po objavi seznama list kandidatov v sredstvih javnega obveščanja. Naj zaključim, da bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije predlagane spremembe podprli.
Hvala lepa. Kolega Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani minister s sodelavci! Poslanke in poslanci! Novela zakona o lokalnih volitvah je bila pripravljena predvsem zaradi odločbe Ustavnega sodišča, s katero je bilo pred zadnjimi lokalnimi volitvami razveljavljeno določilo 68. člena Zakona o lokalnih volitvah. Gre za zahtevo, da je pri kandidiranju za proporcionalne volitve v občinski svet potrebno za samostojne liste zagotoviti najmanj 2% od števila volivcev, vendar ne več kot 2.500. Pri tem gre namreč za kršitev načela splošnosti volitev, saj je pogoj prezahteven. Še posebej, ker se volitev nikoli ne udeležijo vsi volivci in udeležba ni sto odstotna. V skladu z odločbo Ustavnega sodišča predlagatelj, po našem mnenju, predlaga ustrezno rešitev, ki znižuje število potrebnih podpisov na sprejemljivo raven. Pri tem pa potrebno število podpisov veže na udeležbo na prejšnjih lokalnih volitvah in tako zagotavlja načelo splošnosti volitev. Poleg te uskladitve z odločbo Ustavnega sodišča prinaša zakon še nekaj sprememb, ki so zlasti posledica konkretnih pomanjkljivosti zakona, ugotovljenih skozi prakso. Predlagana novela natančneje ureja področje nadomestil za volilne organe. Razlog za predlagane spremembe je bila zlasti nejasna ureditev v primeru, ko je občinska volilna komisija imela tudi namestnika tajnika. Njegovo nadomestilo se sedaj ureja. Obenem pa se znižuje nadomestilo namestnika predsednika volilne komisije z dosedanjih 100 na 80% nadomestila predsednika volilne komisije. Takšna rešitev je po svoje logična, saj predsednik volilne komisije vendarle podpiše vse akte volilne komisije. Čeprav je lahko tudi tako, da večino nalog opravi tajnik ali pa namestnik predsednika. Pozdravljamo tudi odločitev novega 96.a člena, s katerim se občinski volilni komisiji omogoča, da sama ali na predlog oziroma na podlagi ugovora kandidata v celoti ali deloma odpravi odločbo, s katero je bila potrjena lista kandidatov. Na ta način bo možno hitrejše odpravljanje morebitnih napak. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagane spremembe Zakona o lokalnih volitvah podpiramo in bomo predlagani zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Vili Trofenik bo predstavil stališče nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Temeljni razlog in spremembe in dopolnitve Zakona o lokalnih volitvah, ki so predmet današnje obravnave, je uskladitev z eno leto staro odločbo Ustavnega sodišča, ki je razveljavilo prvi odstavek 68. člena zakona, ki se nanaša na kriterije oziroma potrebno podporo nestrankarskim listam za volitve v občinske sveta. Čeprav predlagatelj v obrazložitvi zakona pred ta razlog uvršča podrobnejšo in dokaj radodarno ureditev nadomestil volilnim organov. Poleg navedenega se spremembe in dopolnitve zakona nanašajo še na eno odločbo Ustavnega sodišča iz leta 2003 v zvezi z ureditvijo omejitve uresničevanja volilne pravice osebam, ki jim je bila odvzeta poslovna sposobnost, pa čeprav sta bili medtem sprejeti dve noveli omenjenega zakona. Predlog sprememb in dopolnitev zakona prav tako ureja pravno sredstvo, s katerim je možno ugovarjati zakonitostim liste kandidatov glede njene sestave, po njeni objavi v sredstvih javnega obveščanja in ne nazadnje lajša političnim strankam postopek kandidiranja v svete vaških, krajevnih in četrtnih skupnosti. Glede na navedeno pomeni pretežni del sprememb in dopolnitev v Zakonu o lokalnih volitvah popravni izpit, tako za zakonodajalca kot za predlagatelje zaradi nedomišljenih in nestrokovnih določitev pri sprejemanju predvsem zadnjih dveh novel zakona, na kar smo nekateri vneto opozarjali. Vendar so bila vsa opozorila in pripombe zavrnjene s strani večine, ki jo je vodila ena sama želja, kako zaostriti - da ne rečem - onemogočiti kandidature nestrankarskih kandidatnih list na lokalnih volitvah. Predložene spremembe in dopolnitve Zakona o lokalnih volitvah še na sprejemljiv, vendar neoptimalen način urejajo uskladitev spornih zakonskih določb z Ustavo. Vendar je pa temeljno sporočilo zakona zaostritev pogojev za kandidature nestrankarskih kandidatnih list ob istočasnem lajšanju strankarskih kandidatur na najnižjem nivoju lokalne samouprave, kjer je to najbolj potrebno. Vsekakor je vprašljiva tolikokrat poudarjena utemeljitev eno-procentnega kriterija potrebne podpore nestrankarskim listam oziroma kandidatom, da le-ta ni višja od potrebnega števila glasov za izvolitev, ki jo je ustavno sodišče postavilo kot zgornjo mejo, ne pa kot uporaben kriterij. Očitno pa to ni zadnja sprememba. Čeprav že tretja v zadnjih dveh letih, saj bo potrebna še naslednja uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča in bosta do takrat mogoče dozorela spoznanje in pripravljenost za morebitne kvalitetnejše rešitve. Kljub nekaterim pomislekom bomo v naši poslanski skupini predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Boštjan Zagorac bo podal stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! V Slovenski nacionalni stranki smo že ob prvi obravnavi predlaganega Zakona o lokalnih volitvah opozarjali na možnost spornosti ali pa ustavne spornosti, v kolikor bo sprejet amandma, kot so ga predlagale stranke koalicije. Kajti dejstvo je, da, ko govorimo o številu potrebnih podpisov, je zelo sporno določiti, da se nek odstotek, treba izbrati nek odstotek tega števila od volilnih upravičencev. Vemo, da je nemogoče. Kajti, število volilnih upravičencev se iz dneva v dan spreminja in je zelo težko narediti volilne imenike za čas izvajanja lokalnih volitev. Zato smo takrat predlagali podoben amandma, ki pa ta odstotek ni dvigoval glede na število volilnih upravičencev, temveč na število vseh prebivalcev v določeni lokalni skupnosti. Ta amandma ste takrat, spoštovani kolegi iz koalicije, zavrnili. In se mi zdi, da danes ne bi mogli govoriti o ustavni spornosti, v kolikor bi bil ta amandma, kot smo ga predlagali v Slovenski nacionalni stranki, sprejet. Zato se danes srečujemo s tem, da temu zakonu ne moremo oporekati. Že zaradi opozoril, ki jih je dalo Ustavno sodišče. Vendar samo v razmislek. Če se spomnite lokalnih volitev, ki so se odvijale lansko leto v naši državi, pa samo pomislite na občine, iz katerih prihajate, koliko enih list ali pa interesnih združenj ali pa mogoče, če jim lahko rečem tudi upajočih novih politikov se je pa znašlo na posamezni kandidacijski listi. Za primer vam lahko povem. Mestna občina Maribor je imela 36 kandidacijskih list. Pa, če izračunate, da je 45 ljudi, v kolikor gre vsak na polno listo, se znajde gor, krat 36, boste videli, da je skoraj pol Maribora, polnoletnega Maribora kandidiralo na volitvah. In polovica Maribora je imela občutek, da lahko kroji politiko v tej državi ali pa, če ne v tej državi, pa vsaj v lokalni skupnosti ali pa v drugi največji občini. Ne bom šel naprej na manjše občine. Ampak ko se pogovarjam z župani tudi iz manjših občin, imajo podobne težave. Pojavljajo se liste in pa kandidati z različnimi imeni, od list za mojo ulico, moj blok, moj balkon, lepe rože in ne vem kaj še vse. Tako kot ne more biti vsak v tej državi dober avtomehanik ali pa kakšen drug ali pa opravljati kakšen drug poklic dobro, tako sem prepričan, da je tudi število resnih politikov omejeno. Tako v državi, na nivoju države kot tudi na nivoju lokalne skupnosti. Zato se mi zdi, da bi bilo pa potrebno vseeno razmisliti o dvigu praga, potrebnega za to, da se nekdo poda na lokalne volitve. In ta razmislek naj ostane tudi potem do tretjega branja. Kot že rečeno, trenutno temu zakonu ne moremo nasprotovati in mu tudi v Slovenski nacionalni stranki ne bomo. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Ivan Jelen bo podal stališče Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Poslanske in poslanci, gospod minister! Zakon o lokalnih volitvah je bil že večkrat predmet razprav v tej dvorani, predvsem kar se tiče neodvisnih list. Minister za lokalno samoupravo oziroma Vlada se je že tretjič lotila poskusa omejiti sodelovanje neodvisnih list in kandidatov na občinskih volitvah. Naj samo omenim, da so svetniški in županski kandidati začeli nizati uspehe že na lokalnih volitvah 2002. Preteklo leto pa so jim samo še potrdili, saj jih je bilo od 210 izvoljenih županov kar 68 neodvisnih, pa tudi 425 svetnikov in skupaj 3390 je bilo izvoljenih na neodvisnih listah, s čimer so političnim strankam kar precej pomešali štrene. Prvi poskus omejitve sega v čas takoj po parlamentarnih volitvah leta 2004, ko so prag zbranih podpisov za vložitev kandidature s 15 podpisi volivcev želeli dvigniti na nedosegljive 4% volivcev v volilni enoti. Poskus je propadel, a le nekaj mesecev za tem je bil sprejet zakon, h kateremu smo poslanci DeSUS-a nasprotovali, ki je določil, da imajo neodvisni kandidati za sodelovanje na volitvah, da je potrebno zbrati 2% podpisov volivcev. Vendar je vmes poseglo Ustavno sodišče, ki je ta del zakona razveljavilo s pojasnilom, da bi tako visok prag za vstop v volilno tekmo neodvisnim omogočil kandidiranje za svetnike. Ker do volitev ni prišlo do spremembe zakona je obveljalo, da mora kandidat za udeležbo na volitvah zbrati 15 podpisov. Zdaj pa Vlada predlaga naj število podpisov za vložitev kandidature liste neodvisnih kandidatov za občinske svetnike dvigne na najmanj 1% od števila volivcev, ki so glasovali na zadnjih rednih volitvah v občinski svet, vendar ne manj kot 15 in ne več 1000 podpisov. Tisti, ki se pa bodo potegovali za mesto župana, pa morajo za kandidaturo zbrati podpise najmanj 2% volivcev, ki so v občini glasovali na zadnjih županskih volitvah, vendar ne manj kot 15 in ne več kot 2500. Strankarskim kandidatom za svetnike in župane za vložitev kandidature ni treba priložiti niti enega podpisa. Iz navedenega je razvidno, da imamo v naši poslanski skupini nekatere pomisleke o predlaganem Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah. A vendar je prevladalo stališče, da zakon podpremo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri. To je 22. v okviru glasovanj. S tem prekinjam tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNI SAMOUPRAVI. Za to točko imamo predvidene 3 ure in 45 minut razprave. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato besedo ponovno dajem ministru, gospodu Ivanu Žagarju, za uvodno obrazložitev. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Namen in cilj predloženega Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi je najprej uskladitev z Ustavnim zakonom o spremembah 140. in 143. člena Ustave Republike Slovenije, ki se nanašajo na pokrajine, ter na prenos nalog z državne pristojnosti na občine. Ker se zaradi spremenjene Ustave spreminja položaj pokrajine in se pripravlja celovita pokrajinska zakonodaja, so v predloženem zakonu črtane določbe, ki se nanašajo na pokrajino, ter je v celotnem besedilu samoupravna lokalna skupnost nadomeščena z besedo "občina". Uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča, ki je razveljavila odločbo Zakona o lokalni samoupravi, katera je bila urejena pritožba predlagatelja na sklep Državnega zbora o predlogu za spremembo območja nove občine oziroma za ustanovitev nove občine na Ustavno sodišče. S predlagano spremembo je sedaj pristojni organ Upravno sodišče. Predlagani zakon vsebuje tudi spremembe in dopolnitve zaradi medsebojne uskladitve sistemskih rešitev na področju lokalne samouprave s sistemom javnih uslužbencev, Zakonom o javnih uslužbencih, Zakonom o inšpekcijskem nadzoru in Zakonom o državni upravi, sistemom plač v javnem sektorju ter predpisi o financiranju občin in javnih financah. Pri tem poudarjam, da predloženi zakon izvirno ureja tiste zadeve, ki jih našteti zakoni ne vsebujejo. To se nanaša predvsem na zakonske okvire za določitev materialnih pravic nepoklicnih funkcionarjev. Predloženo besedilo vsebuje tudi spremembe in dopolnitve, ki izhajajo iz delovanja občin. Predvsem se z zakonom določa okvir za ustanavljanje organov skupnih občinskih uprav. Te določbe je bilo potrebno uskladiti z Zakonom o javnih financah in Zakonom o javnih uslužbencih, in sicer tako, da sta njihov položaj ter vodenje organa umeščena v sistem javnih financ in sistem javnih uslužbencev. V prehodnih določbah pa je določeno, da morajo občine, na območju katerih bo v skladu z uredbo Vlade opredeljena avtohtona romska skupnost, v statutu uskladiti sestavo občinskega sveta in zagotoviti predstavnika Romov v občinskem svetu do prvih naslednjih rednih volitev v občinski svet po uveljavitvi uredbe. Navedena uredba namreč mora zagotoviti enotne kriterije in merila za vse občine v Republiki Sloveniji, po katerih se določa predstavnika Romov v občinskem svetu. Zato ob tem predlagam poslankam in poslancem, da podprete naveden zakon in se vam zahvaljujem za pozornost. Hvala.
Hvala tudi vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalno politiko, kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora gospoda Franca Jazbeca, da predstavi poročilo. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 13. redni seji dne, 6.6.2007, kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe in mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba je skladno s prvim odstavkom 27. člena Poslovnika Državnega zbora navedeni predlog zakona preučila z vidika skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika. Poleg redakcijskih pripomb k posameznim členom je posebej opozorila na vsebino 15. člena z vidika, da bi bilo treba v besedilo člena vnesti vsebine iz Zakona o romski skupnosti v Republiki Sloveniji, ki določa, da se v tistih občinah, v katerih se voli predstavnika romske skupnosti v občinski svet, v občinskem svetu ustanovi tudi posebno delovno telo za spremljanje položaja romske skupnosti v skladu z zakonom, ki ureja lokalno samoupravo. S tem bi zagotovili, da bodo občinski sveti v občinah, v katerih se voli predstavnik romske skupnosti, ta delovna telesa lahko ustanovili v roku, kot ga določa prvi odstavek 16. člena tega zakona. V pripombah k 17. členu pa je med drugim opozorila, da je med predlaganimi spremembami in dopolnitvami 49.b člena zakona predvidena rešitev, po kateri naj bi organ skupne občinske uprave pridobil položaj neposrednega uporabnika občinskega proračuna tiste občine, v kateri ima sedež, upoštevaje opredelitev pojma "neposredni uporabnik". Odbor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora v nadaljevanju prešel na razpravo o členih predloga zakona. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so k predlogu zakona vložili amandmaje naslednji kvalificirani predlagatelji: poslanske skupine SDS, NSi, SLS in DeSUS k 1., 4., 15. in 17. členu, Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije k 14. členu in poslanka, gospa Cvetka Zalokar Oražem, k 15. in 27. členu. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS-a k 1., 4., 15. in 17. členu. Odbor ni sprejel amandmaja k 14. členu Poslanskega kluba LDS in amandmaja k 15. členu poslanke, gospe Cvetke Zalokar Oražem. Odbor je sprejel tudi amandma kot amandma odbora k 1. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Z vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog je odbor določil besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Franc Jazbec bo podal tudi stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi podprli. Pri zakonu gre za uskladitev z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije, s katero je razveljavljena določba 14.a člena, ki nadomešča določbo, s katero je določeno drugačno pravno varstvo; uskladitev z Ustavnim zakonom o spremembah 121., 140. in 143. člena Ustave Republike Slovenije, ki se nanašajo na spremembe v zvezi s prenosom nalog z državne pristojnosti na občine ter na določbe o pokrajinah; uskladitev z Zakonom o javnih uslužbencih, z Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju, Zakonom o inšpekcijskem nadzoru, Zakonom o državni upravi in Odlokom o plačah funkcionarjev. Predlog zakona temelji na načelu avtonomije lokalne samouprave, opredeljene v Ustavi Republike Slovenije, na Zakonu o lokalni samoupravi in Evropski listini lokalne samouprave. Poglavitne rešitve predlaganega zakona so naslednje. Ker se zaradi spremenjene ustave spreminja položaj pokrajin in se pripravlja celotna pokrajinska zakonodaja, se predlagani zakon nanaša le na občine kot temeljne samoupravne lokalne skupnosti. Z 2. členom se črtata prvi in tretji odstavek 2. člena Zakona o lokalni samoupravi, ki je povezan z 9. členom predloga sprememb, ki spreminja 24. člen zakona o lokalni samoupravi. Financiranje prenesenih nalog natančneje določa Zakon o financiranju občin. V 5. členu tega zakona je določeno, da se z zakonom, s katerim je na občino preneseno opravljanje posameznih nalog z državnih pristojnosti, določi način zagotavljanja sredstev, ki jih mora zagotoviti država. Država mora občini zagotoviti financiranje v sorazmerju z vrsto in obsegom prenesenih nalog. Po predlogu zakona preizkusi odločitev Državnega zbora ob morebitni tožbi zoper Sklep Državnega zbora o predlogu za spremembo območja občine oziroma za ustanovitev nove občine Ustavno sodišče, ki o zadevi tudi odloči. Spremenjeni trinajsti odstavek 15.b člena predlaga, da pri odločanju o morebitnih pritožbah kandidatov ali predstavnikov kandidatov občinskih svetov kot predlaga za odločitev uporabi poročilo občinske volilne komisije o izidu glasovanja za župana. Spremenjeni 19. člen je dopolnjen z določbo o nezdružljivosti članov svetov ožjih delov občin. Dopolnjeni 21.a člen je predlagan zaradi predloga Ministrstva za notranje zadeve, spremenjena je četrta alineja, in zaradi pobud občin, da bi jim bilo omogočeno na podlagi zahteve dobiti dostop tudi do drugih podatkov iz zbirke, če je to določeno z zakonom in če te podatke občina potrebuje za izvajanje svojih, z zakonom določenih pristojnosti. Spremenjen je drugi odstavek 33. člena. Določa primer predčasnega prenehanja mandata župana, zaradi katerega je treba razpisati nadomestne volitve. Dopolnitev 34.a člena v petih novih odstavkih povzema vsebino veljavnega 100.b člena Zakona o lokalni samoupravi, ki se nanašajo na nepoklicne občinske funkcionarje. Z novim plačnim sistemom so v sistemskem zakonu o plačah in v odloku o plačah funkcionarjev določene le plače poklicnih funkcionarjev. Zato je v posebnem zakonu, Zakonu o lokalni samoupravi, bilo potrebno urediti še plačila za nepoklicne občinske funkcionarje. V dopolnjenem 37.b členu ne nezdružljivost člana občinskega sveta poleg nezdružljivosti v občinski upravi razširjena še na nezdružljivost v službi ožjega dela občine. Zaradi problemov, ki so v preteklih mandatih v občinskem svetu nastali glede neusklajenosti statutov s 101.a členom zakona, določitev romskega svetnika, je v 39. členu zakona dodano novi sedmi odstavek. Predlagano je, da Vlada sprejme uredbo, s katero določi merila in kriterije, na podlagi katerih se opredeli avtohtonost naseljene romske skupnosti, kar je pogoj za določitev predstavnikov Romov v občinskem svetu. Dopolnjeni so tudi 49., 49.b in 50. člen Zakona o lokalni samoupravi. Kot že rečeno, bomo poslanci Slovenske demokratske stranke novelo zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Poslanska Breda Pečan bo podala stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Dober dan še enkrat in hvala za besedo, gospod podpredsednik! V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo nezadovoljni s predlaganimi spremembami in dopolnitvami Zakona o lokalni samoupravi. Razen sprememb, ki so bile nujne zaradi odločb Ustavnega sodišča in spremembe Ustave Republike Slovenije ter črtanje členov, ki se nanašajo na pokrajine, so spremembe uvedene predvsem zaradi znanih zahtev s tako imenovanega terena. Tako na primer sprememba 39. člena, ki je pripravljena, kot vse kaže, na željo neke občine na Dolenjskem, in da bi ne prišlo do zamere, se naj vsakdo prepozna v tej trditvi sam. Podobno je s spremembo oziroma črtanjem tretjega odstavka 33.a člena. Tukaj je možno zelo natančno določiti datum dogodka, zaradi katerega je bila pripravljena sprememba, pa tudi ime in priimek ter funkcija osebe, zaradi katere je bilo to črtanje predlagano. Ta koalicija in njena vlada sta v tem mandatu že tretjič ali četrtič spreminjali zakone zaradi posameznikov s točno določenimi in ob spreminjanju zakona z vnaprej znanimi imeni in priimki. Naj samo za primer spomnim na spremembo Zakona o sodniški službi, ali pa na ukinjanje Zakona o preprečevanju korupcije, ali, recimo, Zakona o postopku revizije javnega naročanja, da drugih niti ne naštevam. Podobno je tudi z uvedbo nezdružljivosti dela v ožjem delu občine s svetniško funkcijo. Tudi tukaj je znan priimek in ime, le da je sprememba narejena v drugi smeri. Medtem ko - zares zanimivo - nezdružljivost županske funkcije s funkcijo direktorja v javnem zavodu ali v javnem podjetju, katerega ustanovitelj je občina, kar smo predlagali Socialni demokrati na odboru, sploh ni problematično. Zanimivo. Funkcionar, ki predlaga občinskemu svetu sprejem proračuna in akte o ustanovitvi in pristojnostih posameznih zavodov in podjetij v občinski lasti, funkcionar, ki izvršuje proračun in odreja dinamiko nakazil posameznemu posrednemu proračunskemu uporabniku, po mnenju Vlade, ministra za lokalno samoupravo in koalicijskih poslancev v Odboru za lokalno samoupravo, ni izpostavljen konfliktu interesov in popolnoma neoporečno bo skrbel za pravično in pošteno razporejanje občinskega denarja vsem posrednim proračunskim uporabnikom brez razlike. Naj verjame, kdor more. Če tak način in take razloge za spreminjanje zakonodaje lahko imenujemo še kako drugače kot uzakonjanje klientelizma in korupcije, potem prosimo vse tiste, ki imajo tehtne utemeljitve za drugačno razlago ali poimenovanje, naj to tudi dokažejo. Mi dokaze z imeni in priimki, datumi in dokumenti imamo. Poslanska skupina Socialnih demokratov je k 15. členu, ki "naj bi odpravil težave" - pod narekovaji, citiram razlago, ki jo je podal predlagatelj - "zaradi problemov, ki so v preteklih mandatih občinskih svetov nastali glede neusklajenosti statutov s 101. členom zakona, določitev romskega svetnika in ki naj bi zagotovil enako obravnavo Romov na avtohtono poseljenih območjih v Sloveniji, ter zaščito njihovih interesov, kakor tudi zaradi dejstva, da se meje občin lahko spremenijo pred vsakokratnimi lokalnimi volitvami, posledično pa nato novonastala občina nima romskega predstavnika, čeprav se je izločila iz občine, kjer v je v občinskem svetu voljen njihov predstavnik, mora Vlada z uredbo določiti kriterij in merila za opredelitev avtohtonosti naseljene romske skupnosti". Konec citata. Poslanska skupina je torej vložila amandma, ki, prvič, odpravlja neustavno uporabo pojma "avtohtonost romske skupnosti", saj tega pojma v Ustavi ni, uporablja ga samo v zvezi z narodnima skupnostma Italijanov in Madžarov. V 65. členu Ustave namreč piše: "Položaj in posebne pravice romske skupnosti, ki živi v Sloveniji,..." - torej ne, "ki je avtohtona v Sloveniji" - "ureja zakon". Drugič, razrešuje problem preširokih pooblastil Vlade pri določanju kriterijev za ugotavljanje trajnostne naseljenosti Romov v posamezni novonastali občini, na to ponovno opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju k dopolnjenemu predlogu zakon. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] In tretjič, omogoča ustanovitev delovnega telesa za spremljanje položaja romske skupnosti ter možnost sodelovanja Romov tudi v delovnih telesih občinskega sveta. Na tak način bo dosežen takšen položaj Romov pri soupravljanju občine, v kateri so trajno naseljeni, da bo primerljiv s položajem skupnosti Italijanov ali Madžarov na narodnostno mešanih občinah, pa tudi po vzoru ene od južnoslovenskih občin, kjer imajo ta vprašanja bistveno bolje urejena, kot tam, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]kjer Romov sploh ni. Obenem bo preprečena zloraba preširokih pooblastil Vlade v zvezi z določanjem kriterijev trajne naseljenosti Romov za uresničitev želje nekaterih občin, da bi izključili Rome iz javnega življenja [[...]]
Prosim, če zaključite [[...]]
[[...]]svoje lokalne skupnosti. Hvala.
Hvala vam. Kolega Miran Jerič bo podal stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Hvala.
Spoštovani predsedujoči! Kolegice in kolegi! Spoštovani gospod minister s sodelavci. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo Predlog novele zakona o lokalni samoupravi, saj se s to novelo posamezne določbe zakona o lokalni samoupravi usklajujejo z odločitvami Ustavnega sodišča Republike Slovenije, z določbami drugih področnih zakonov in odpravljajo nekatere pomanjkljivosti, ki so se pokazale v praksi. In seveda, usklajujejo se z določbami Ustavnega zakona o spremembi 121., 140. in 143. člena Ustave Republike Slovenije. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije podpiramo naslednje poglavitne rešitve predlaganega zakona: uskladitev določb Zakona o lokalni samoupravi, ki se nanašajo na prenos državnih nalog z Zakonom o financiranju občin; določitev Upravnega sodišča Republike Slovenije kot pristojnega organa za preizkus odločitve Državnega zbora ob morebitni tožbi zoper Sklep Državnega zbora o predlogu za spremembo območja občine oziroma za ustanovitev nove občine; da se pri odločanju o morebitnih pritožbah kandidatov ali predstavnikov kandidatov občinski svet kot podlago za odločitev uporabi poročilo občinske volilne komisije o izidu glasovanja za župana; da se občinam na podlagi zahteve omogoči dostop tudi do drugih podatkov iz zbirke, če je to določeno z zakonom in če te podatke občina potrebuje za izvajanje svojih z zakonom določenih pristojnosti in nalog. Spremembe, ki se nanašajo, na primer, predčasnega prenehanja mandata župana, zaradi katerega je treba razpisati nadomestne volitve, in pa dopolnitev določb, ki se nanašajo na plačila za nepoklicne občinske funkcionarje, župane, podžupane in člane občinskih svetov. Glede sprememb, ki se nanašajo na določitev nezdružljivosti članov občinskega sveta, v LDS podpiramo določbo, ki določa nezdružljivost članov svetov ožjih delov občin. Obžalujemo pa, da vladajoča koalicija na matičnem delovnem telesu ni podprla predloga našega amandmaja, ki se nanaša na določbo, s katero Vlada predlaga črtanje nezdružljivosti funkcije člana občinskega sveta z vodenjem notranje organizacijske enote v upravni enoti. Vlada je ob tem navedla, da je bila potreba po tej nezdružljivosti odpravljena s spremembami Zakona o državni upravi, ker naj ta ne bi več določal pristojnosti upravnih enot za nadzorstvo nad zakonitostjo dela občinskih organov. V Liberalni demokraciji Slovenije menimo drugače. Zakaj? Zakon o upravi v 64. členu določa, da ministrstva, vsako na svojem področju, pri opravljanju nadzorstva nad zakonitostjo dela organov lokalnih skupnosti nadzorujejo zakonitosti splošnih in posamičnih aktov, ki jih izdajajo organi lokalnih skupnosti, v 49. členu pa je določeno, da mora upravna enota opozoriti pristojno ministrstvo, če ugotovi, da organi lokalnih skupnosti pri opravljanju nalog iz pristojnosti lokalnih skupnosti ravnajo nezakonito. Upravna enota mora prav tako opozoriti pristojno ministrstvo, če ugotovi, da organi lokalnih skupnosti pri nalogah iz državne pristojnosti, ki so prenesene na lokalne skupnosti, ravnajo neprimerno in nestrokovno. Upoštevajoč ti dve določbi je težko zatrjevati, da upravne enote nimajo več pristojnosti glede nadzorstva nad zakonitostjo dela občinskih organov. Menimo, da ta sprememba ni utemeljena, temveč je bolj posledica politične odločitve na podlagi primerov iz prakse, ki vladajoči koaliciji ne odgovarjajo. Upoštevajoč pristojnosti upravne enote, njeno organiziranost, predvsem pa pristojnosti vodij notranjih organizacijskih enot, upravnih enot menimo, da je ohranitev nezdružljivosti potrebna. V Poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo Predlog sprememb in dopolnitev zakona o lokalni samoupravi podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. In kolega Martin Mikolič bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala za besedo. In še enkrat vsi skupaj prisrčno pozdravljeni. Predlog sprememb temeljnega zakona, ki je doslej urejal lokalno samoupravo, tokrat najprej prinaša uskladitev z Ustavnim zakonom. S spremembo Ustave se je zagotovila podlaga za sistemsko ustanovitev pokrajin kot samoupravnih lokalnih skupnosti širšega pomena. V Poslanski skupini Nove Slovenije spremembam Ustave nismo nasprotovali, zato tudi spremembam Zakona o lokalni samoupravi ne moremo nasprotovati, saj gre za uskladitev. Oblikovanje, ustanovitev in delovanje pokrajin bo urejala nova zakonodaja, zato se iz Zakona o lokalni samoupravi črta celotno poglavje o pokrajinah. Nadaljnja uskladitev se nanaša na odločbo Ustavnega sodišča, ki zahteva ureditev pravnega varstva predlagateljev sprememb območja občine. Vemo, da je Državni zbor sprejel sklep, ki je omogočal nastanek novih občin, lahko pa tudi spremembo območja. Predlagatelji so lahko podali pobudo zgolj Ustavnemu sodišču, z novelo pa se zoper sklepa Državnega zbora lahko sproži upravni spor. O zadevi mora sodišče odločati v 30-ih oziroma odločiti v 30-ih dneh. Predlog prinaša tudi natančnejšo in dopolnjeno opredelitev oblik nezdružljivosti funkcij. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo še posebej zadovoljni, da je bila upoštevana naša pripomba, da že z uveljavitvijo novele velja sprememba, ki bo omogočila vodjem notranjih organizacijskih enot upravne enote, da bodo lahko tudi svetniki. Predlog usklajuje zakonodajo lokalnih skupnosti še z Zakonom o javnih uslužbencih in Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju. Določa plačila za nepoklicne občinske funkcionarje, župane, podžupane in člane občinskih svetov, pri čemer moramo omeniti, da je Računsko sodišče pogosto ugotavljalo ravno na tem področju določene nepravilnosti. Pomembna novost je tudi, da bo, v kolikor bo predlog sprejet, Vlada z uredbo določila merila in kriterije za določitev predstavnikov avtohtonskih romskih skupnosti v občinskih svetih. Z novelo zakona bo občinam dana tudi možnost pridobivanja podatkov od upravljavcev zbirk podatkov, ki jih potrebujejo za izvajanje svojih, z zakonom določenih pristojnosti. V Poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da je bil skrajni čas za takšno določbo, saj imajo občine pogosto velike težave pri pridobivanju raznovrstnih podatkov, ki se sicer zbirajo, njim pa ni omogočen vpogled. Podrobneje se ureja tudi finančno poslovanje organov skupne občinske uprave. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo odločno podprli spremembe Zakona o financiranju občin, ki so v letu 2005 uvedle sofinanciranje delovanja skupnih občinskih uprav. Sofinanciranje znaša 50% v preteklem letu realiziranih odhodkov v občinskem proračunu za financiranje skupnega opravljanja nalog, kar zagotovo spodbuja občine k racionalnejšemu zaposlovanju. Predlog zakona pa podrobneje določa finančno poslovanje, vodenje in način ustanovitve teh organov. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavzemamo za pravico lokalnih skupnosti, da samostojno urejajo in upravljajo v svoji pristojnosti vse javne zadeve, ki se tičejo življenja in dela prebivalcev na njihovem področju in ne posegajo v pravice in obveznosti drugih lokalnih skupnosti. Sistem upravljanja mora biti čim bližje ljudem in mora omogočiti uspešno načrtovanje in usklajevanje različnih interesov. Sprememba Zakona o lokalni samoupravi bo k temu pripomogla, zato jo bomo tudi v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Spoštovani! Temeljna vsebinska sprememba predlagane novele Zakona o lokalni samoupravi se nanaša na popravke, potrebne zaradi sprejema Ustavnega zakona, s katerim smo poenostavili temelje za ustanovitev pokrajin, in odločbe Ustavnega sodišča, s katero je bila razveljavljena možnost pritožbe zoper sklep Državnega zbora. Pokrajinsko zakonodajo v Sloveniji pospešeno pripravljamo, kar pomeni, da bomo kmalu ustanavljali pokrajine kot širše samoupravne lokalne skupnosti poleg občin. V zvezi s tem predlagana novela zakona terminološko popravlja dosedanje poimenovanje občin, za katere z zakonom uporablja termin "samoupravna lokalna skupnost". Tega seveda ustrezno nadomeščamo z besedo "občina". Druga, vsebinsko pomembnejša prilagoditev predlaganega zakona, se nanaša na prenos nalog z državne pristojnosti na občino. Ob spremembah Ustave ni bilo več določeno, da je za prenos teh pristojnosti potrebno soglasje občine. Gre za jasno in logično ureditev. Dosedanji pogoj soglasja lokalne skupnosti je seveda botroval temu, da ni bilo nobenih prenosov nalog z državne pristojnosti, to pa ni najbolj racionalno, še posebej, če se te naloge v občini lahko opravljajo bolj učinkovito in bolj racionalno. Seveda pa spremembe Ustave in z njimi povezane predlagane spremembe v Zakonu o lokalni samoupravi ne odvezujejo države od tega, da ob morebitnem prenosu pristojnosti zagotovi tudi potrebna sredstva za opravljanje prenesenih nalog. V skladu z odločbo Ustavnega sodišča se določa pristojnost Upravnega sodišča, da odloči o morebitni pritožbi zoper Sklep Državnega zbora o predlogu za spremembo območja občine oziroma za ustanovitev nove občine. Predlagana rešitev je po našem mnenju primerna, saj je bila pristojnost Ustavnega sodišča za odločanje o omenjenih pritožbah dejansko vprašljiva in nelogična, kar je seveda s svojo odločbo potrdilo tudi Ustavno sodišče. Verjetno bo ob današnji obravnavi tega zakona kar nekaj razprave namenjene tudi predlaganemu členu, katerega namen je rešiti težave, ki so v preteklih mandatih občinskih svetov nastali zaradi neusklajenosti statutov občin z zakonom glede določitve romskega svetnika. Menimo, da je predlagana ureditev ustrezna. Druge spremembe v noveli zakona so posledica sprememb zakonodaje in ni razloga, da bi jim nasprotovali. Predlagane spremembe bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Poslanka Cvetka Zalokar Oražem bo predstavila stališče Nepovezanih poslancev.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Med predlaganimi spremembami zakona o lokalni samoupravi nepovezani poslanci Združenja Zares odločno nasprotujemo dvema predlogoma. Ne strinjamo se s predlagano novostjo na področju nezdružljivosti, s katero se ta po eni strani širi tudi na področje opravljanja službe v ožjih delih občin, torej v krajevnih skupnostih in četrtnih skupnostih, po drugi strani pa črta in dovoljuje istočasno opravljanje funkcije člana občinskega sveta ali podžupana s funkcijo vodje notranje organizacijske enote v upravni enoti. Ta rešitev je slaba, saj je dejstvo, da pri tem lahko prihaja do težav pri izvajanju nalog ob istočasnem opravljanju obeh funkcij in do pričakovanega nasprotja interesov. To se lahko najbolje ponazori na primer pri delu vodje oddelka upravne enote za prostor, saj bo istočasno opravljal nadzorno funkcijo nad občino in izvajal s konkretnimi akti, torej gradbenimi dovoljenji, sprejete rešitve občinskega sveta, po drugi strani pa sedel v občinskem svetu ter vplival na sprejetje prostorskih aktov občine. Tu so že znani in zaznani številni konkretni primeri zlorab in nepravilnosti, oviranja in zavlačevanja v nekaterih okoljih, skrajno neprimerno. Namesto da bi se trudili in preprečevali korupcijo, klientelizem in nezakonitosti, to s takšnimi rešitvami vladajoča koalicija celo spodbuja in si pri tem zatiska oči pred realnostjo. Zato menimo, da ta rešitev ni sprejemljiva in bi jo morali celo bistveni razširiti. Torej, jasno določiti nezdružljivost tudi na primer na področju inšpektorjev, ki delujejo in nadzorujejo delovanje v neki občini, pa tudi absolutno na direktorje javnih podjetij s področja gospodarskih javnih služb, komunalnih podjetij in podobno. Druga rešitev, ki ji prav tako nasprotujemo, pa je povezana s tem, da bo po novem Vlada z uredbo določila kriterije in merila za opredelitev avtohtone skupnosti. V obstoječem veljavnem zakonu so namreč že določene občine, 20 jih je, ki morajo imeti v občinskem svetu vsaj enega romskega svetnika. To je bilo navedeno v zakonu taksativno zaradi zadrege, kako določiti avtohtonost Romov na posameznem področju, zato je takšne občine zakon navajal. Takšno rešitev pa smo sprejeli na osnovi predloga Urada za narodnosti. Ta rešitev je bila tudi že presojana na Ustavnem sodišču in to je presodilo, da je takšno naštevanje in določitev občin, poudarjam, da takšna rešitev ni v neskladju z ustavo. Vendar zaradi težav in odporov v praksi Vlada očitno sedaj dodaja popolnoma neprimerno rešitev, za katero menimo, da je tudi ustavno sporna. Postavlja se namreč vprašanje ali Vlada lahko z uredbo, z nekim podzakonskim aktom sprejme kriterije in merila za avtohtonost, pri čemer v zakonu niso navedeni kriteriji in merila in temelji za to odločitev. Takšna rešitev tudi ni sprejemljiva z vidika varovanja in uresničevanja načela zakonitosti, saj se s podzakonskimi akti, kar vladna uredba je, ne sme urejati previc in pogojev za uresničevanje teh pravic. Torej se lahko zgodi, da vsaka Vlada sprejme v vsakem mandatu drugačne kriterije in merila po svojem občutku in se tako tudi takšni pogoji stalno spreminjajo. V zakonu tudi ni rešeno vprašanje, kaj se bo zgodilo, če katera od občin, ki je navedena v 101. členu, po vladni uredbi ne bo več med tistimi, ki mora imeti romskega svetnika. Sicer pa, ali mi zna kdo odgovoriti, kaj natančno je avtohtonost? Na kaj je vezana? Na kakšno obdobje? Na leta ali na desetletja, na stoletja? Na kakšno število? Ta rešite posega v zagotovljene pravice romske skupnosti, zato smo nepovezani poslanci Združenja Zares pripravili amandma, ki to rešitev črta, namesto tega pa občinam, ki imajo določeno, da imajo v občinskem svetu romskega predstavnika, nalaga, da ustanovijo tudi komisijo za reševanje romskih vprašanj, kajti takšna komisija je v teh okoljih nujna in prav gotovo tudi koristna.
Hvala lepa. Kolega Boštjan Zagorac bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hval za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Sam ne bom šel v to, da bi vam še enkrat razlagal obrazložitev zakona, ker verjamem, da jo poznate, kar so nekateri moji predhodniki počeli. Bom se pa skoncentriral na tri člene zakona in bi tudi z veseljem prosil za odgovor ali pa mnenje predstavnikov Vlade. Prvi, 9. člen se mi zdi, da v primeru, da država z zakonom prenese na občino opravljanje posameznih nalog iz državne pristojnosti, s tem tudi država zagotovi finančna sredstva za opravljanje teh nalog, se mi zdi zelo korektno rešeno. Zanima pa me in pa prvo vprašanje. Spoštovani gospod minister! 37.b člen, in sicer nezdružljivost - v treh odstavkih ste ga rešili, pa potem še celo nekaj spremenili. Kdaj ni funkcija članov občinskega sveta in podžupana, ste zapisali, ni združljiva s funkcijo župana, članstvom v nadzornem odboru in z delom v občinski upravi, pa se, utemeljeno mislim da, sprašujem, predvsem v primeru, ki se dogaja v Mariboru, ali je združljiva s funkcijo direktorja ali pa predsednika uprave nekega javnega podjetja. Te stvari se v Mariboru kar dogajajo in mislim, da glede na to, da vemo, da je pristojnost občine, ko govorimo o javnih podjetjih, da zagotavlja in financiranje in delovanje in določa višino cen storitev posameznega javnega podjetja, se mi zdi, da ta funkcija tudi ni najbolj združljiva s funkcijo člana mestnega sveta glede na to, da potem odloča sam o sebi. Ne nazadnje odloča sam o sebi tudi, ko gre za njegovo imenovanje ali pa razreševanje. In se mi zdi, da ta funkcija, v kolikor bi Vlada pristopila k principu, da tudi ta funkcija ni združljiva s funkcijo člana mestnega sveta, bi to bila, se mi zdi, ena korektna rešitve, tako do ljudi kot do tega človeka samega. Ne vem, v Mariboru imamo kar nekaj takih ljudi, ki so direktorji raznih javnih zavodov, pa še takrat, ko se je treba zagovarjati, ko gre za neke napake, tega ne počnejo. Se mi zdi, da bi bilo to vredno razmisleka in pa morebitne spremembe tega člena zakona. Kar se pa tiče 15. člena zakona, in sicer te avtohtonosti posameznih skupin. Mislim, da direktno govorijo o avtohtonosti Romov v določeni občini. Dajte mi povedati, v kateri občini pa so Romi avtohtoni. Saj jih ni. To smo si kar nekaj namislili. Oni so prišli, ko so prišli, pa prihajajo in odhajajo, kakor se jim pač zazdi. Avtohtonosti Romov ni. Določili smo nekaj občin, kjer bi naj bila ta avtohtonost, dali smo jim svetnika, ne vem, kaj jim naj še damo. Kar se pa tiče amandmajev, ki so jih predlagali skupina Nepovezanih poslancev, pa seveda kasneje pri sami obravnavi amandmajev, ko bomo govorili, ampak minister, resnično, glede 37b. člena se mi zdi zelo nehigiensko za posamezno občino, da je lahko direktor javnega podjetja ali pa javnega zavoda hkrati tudi mestni svetnik, in resnično vas prosim za vaše mnenje in vašo razlago tega problema. Hvala.
Hvala tudi vam. Poslanka gospa Maria Pozsonec pa bo podala stališče narodne skupnosti. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Predlog zakona temelji na načelu avtonomne lokalne samouprave, opredeljene v Ustavi Republike Slovenije, Zakonu o lokalni samoupravi in Evropski listini lokalne samouprave. Namen predloga zakona je tako uskladitev z Ustavnim zakonom o spremembah 140. in 143. člena Ustave Republike Slovenije, ki se nanašata na pokrajine, ter z drugo zakonodajo. Zato v predloženem zakonu črtane določbe, ki se nanašajo na pokrajine, v celotnem besedilu pa je samoupravna lokalna skupnost nadomeščena z besedo "občine". Zaradi prenosa državnih nalog je potrebna uskladitev tako, da ni več določeno soglasje občin za prenos nalog državne pristojnosti na občino. Financiranje prenesenih nalog pa natančneje določa Zakon o financiranju občin. Predlog zakona vsebuje tudi spremembe in dopolnitve, ki izhajajo iz delovanja občin, predvsem iz delovanja oziroma organiziranja skupnih občinskih uprav. Menimo, da je zakone vreden podpore. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki ga bo podpredsednik Klavora vodil na podlagi pregleda vloženih amandmajev. Hvala.
V razpravo dajem 15. člen in amandma Poslanske skupine SD ter amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Želi kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Bogdan Barovič imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsedujoči, kolegice, kolegi. Imamo dva amandmaja, če se ne motim, v pregledu k 15. členu. Obrnil bi se na tistega, ki govori to, da v občini, kjer imajo Romi v občinskem svetu najmanj po enega predstavnika, se v občinskem svetu ustanovi posebno delovno telo za spremljanje položaja romske skupnosti. Ne bi želel, da me razumete narobe. V zasavskih občinah so muslimanske skupnosti, pač so, ker so bili tam 200 in še nekaj let rudniki, so srbske skupnosti, so hrvaške skupnosti. Kje je logika iskati takšne rešitve? Enostavno ne razumem! Mislim, da takšen amandma seveda ne zdrži, ne more zdržati, v kolikor pa vzdrži, da ne boste očitali nacionalizma in ne vem česa še vsega, potem naj vzdrži za vse skupnosti. V Sloveniji je popolnoma jasen zakon, kako so lokalne skupnosti ustanovljene, kateri so predstavniki, ki se sestavljajo občinske svete. Zdaj bomo imeli, upam da, po novem tudi regije in regionalne svete, in tako ravnati ne gre, ne gre. Ali je potrebno vzeti vse skupnosti, ki so takšne ali drugačne - če sploh so, na osnovi česa so, zakaj so - ali pa nobene! In tretjič v tem tednu v Slovenski nacionalni stranki poudarjamo dvoličnost, ki se dogaja. V enem samem tednu trikrat opozarjamo, da ne moremo biti tako dvolični, ne moremo sprejeti, podpreti zakona, pustimo zdaj tobačni zakon in gremo ven kaditi. To je grdo, to je dvolično. Ne moremo podpirati neke skupnosti, ko imamo še dve ali tri druge, za katere nas "baš briga", bom povedal v starem jugoslovanskem jeziku ali tudi slovensko; "baš briga", se lepo sliši, ne gre. Ne moremo si oblikovati, ustanavljati posebna delovna telesa za spremljanje položaja nečesa - ja, lahko, ampak skupnosti je več! Gospe in gospodje, ni samo romska, skupnosti je več! In ne delajmo izjem in ne bodimo hinavski, dvolični zato, da bomo hlapci Evropi. Evropa pojma nima, Evropa šiba vse to, kar njim, "ne paše", sem, v nove države. In bodimo enkrat pošteni Slovenci in vzemimo vse skupaj ali pa nikogar. Absolutno sem proti takšnemu amandmaju.
Besedo ima gospa Breda Pečan. Prosim.
Hvala lepa. Torej, rada bi utemeljila, zakaj smo besedo "avtohtono" predlagali, da nadomestimo z besedo "trajno". Ne samo zaradi tega, ker v Ustavi ni uporabljen pojem "avtohtono" naseljeni Romi oziroma "avtohtono" živeči Romi v 65. členu, ampak je govora samo o Romih, ki živijo v neki občini. Tukaj verjetno lahko razumem, da je bilo mišljeno, da je ustavodajno telo takratno razmišljalo o Romih kot o ljudstvu, o narodu, ki ne živi avtohtono praktično nikjer, ampak živi trajno naseljeno. In to je bistvena razlika. Eno je - vsaj v Sloveniji nekako razlikujemo med tema dvema pojmoma: avtohtoni so tisti, ki živijo nekaj 100 let na nekem območju, medtem ko Romi, vemo, da so vendarle še vedno v osnovi nomadsko ljudstvo, ki sicer se je v zadnjih 100 letih ali pa 50-ih letih bistveno bolj ustalilo kot pa smo bili ali pa kot so nekoč imeli navado živeti, vendar pa o avtohtonosti težko govorimo. In zaradi tega je pojem "avtohton, avtohtonost, avtohtona skupnost" - takšna raba tega pojma v tem zakonu neprimerna. Se pravi, razloga sta dva, eden je stvaren, posledica dejanskega stanja, drugi je pa to, kar piše v Ustavi. Drugo. Mnenje Zakonodajno-pravne službe ponovno poudarja - in mislim, da smo mi verjetno premalo jasno zapisali v tem amandmaju -, na kakšen način naj se pravzaprav ugotavlja kriterije za trajno naseljenost Romov, kar je podlaga za to, da naj bi v posamezni občini imeli romskega predstavnika. Opozorila bi na to, da, recimo, Ljubljane ni med 20 občinami, da Maribora ni med 20 občinami, pa je zagotovo to - nimam sicer točnih podatkov, vendar pa po informacijah, ki sem jih uspela na hitro nabrati, je v Ljubljani bistveno več Romov kot pa, recimo, Italijanov v Kopru ali Izoli. Se pravi, da je še kako tehten razlog - in to trajno naseljenih Romov, ne Romov, ki so danes tukaj in čez 14 dni drugje; Romov, ki so trajno naseljeni. In zaradi tega sedaj v Ljubljani resno razmišljajo, da bi zgradili, moram se opravičiti za grd izraz, vendar geto za Rome. Mislim, da je to najbolj zgrešen način reševanja problematike Romov, da jih stisnemo v neko zaprto okolje in rečemo, zdaj boste pa živeli izolirani od ostalega prebivalstva. Zaradi tega menim, da je ta predlog spremembe šestega odstavka tega člena pravzaprav samo predlog, ki bi ga potem morda lahko v tretjem branju še dodatno popravili, dopolnili in napisali, katere kriterije mora v soglasju s predstavniki romske skupnosti v Sloveniji Vlada upoštevati, ali pa bi bilo morda bolje, da bi bil to vendar Državni zbor. Novi sedmi odstavek pa pravzaprav ne predpisuje, ampak določa, da je obvezna ustanovitev posebnega delovnega telesa za spremljanje položaja romske skupnosti, da pa članstvo Romov v posameznih drugih delovnih telesih, vsakdanjih delovnih telesih, ki jih imajo občinski sveti, ni obvezno. Da pa jih, če Romi čutijo potrebo in če imajo predstavnike, ki bi želeli sodelovati v teh delovnih telesih, vanje imenujejo oziroma predlagajo in da so izvoljeni. Za kaj gre? Posebno delovno telo - tu se seveda popolnoma strinjamo s Poslansko skupino nepovezanih poslancev, društva Zares - je pravzaprav nuja, na nek način celo bolj kot pa posebno delovno telo, ki ga imamo v občinah, kjer živijo predstavniki italijanske ali madžarske narodne skupnosti. Zakaj? Zaradi tega, ker se življenjske razmere, delovne razmere, izobrazbene razmere in vse drugo, se pravi, socializacija Romov, na bistveno slabši stopnji kot pa Italijanov in Madžarov. Zato tudi nihče ne preprečuje in ne prepoveduje občinam, kjer živijo večje skupnosti posameznih nacionalnosti, s koreninami iz republik bivše Federativne republike Jugoslavije, da se lahko občina odloči in s statutom določi, da ima posebno delovno telo za reševanje problemov srbske skupnosti, hrvaške skupnosti, makedonske skupnosti ali katerekoli druge, bosanske, recimo. Kdo pa pravi, da se tega ne sme? Vendar pa to ni ustavna kategorija! V naši ustavi imamo zapisane tri narodne skupnosti, in sicer sta dve avtohtoni - italijanska in madžarska - in ena romska. Tu je bistvena razlika. Se pravi, ustava nam zapoveduje, kaj moramo storiti v občinah, kjer živijo Romi, ali kjer živijo Italijani, ali kjer živijo Madžari. Medtem ko pa vse ostale narodne skupnosti, ki se morda dobro artikulirajo, oblikujejo neke zveze, aktivno sodelujejo v javnem življenju v občini - kdo pa pravi, da taka skupnost nima možnosti dobiti predstavnika, seveda na osnovi statuta. Zakon in ustava tega ne prepovedujeta! Občinski statut se pa lahko takemu stanju prilagodi in lahko to tudi občinski svet sprejme in stori vse potrebne korake za uveljavljanje interesov teh verjetno dokaj številčnih skupnosti, ki se pojavljajo v posameznih občinah. Menim, ker pač moram reči, da skoraj ne verjamem, da bo Državni zbor sprejel ta amandma, ker poznamo, kakšna je klima v Državnem zboru, vam pa lahko povem, da v kolikor ta amandma ne bo sprejet, bomo podprli amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Menim, da bi bilo skoraj dobro, da v kolikor Zakonodajno-pravna službe še vedno vztraja, da tudi novi šesti odstavek, spremenjeni šesti odstavek, v našem amandmaju ni primerna rešitev glede na to, kar so zapisali v svojem mnenju k dopolnjenem predlogu, smo pripravljeni ta odstavek tudi črtati in spremeniti amandma tako, da bo povzel amandma glede črtanja novega šestega odstavka v 39. členu skupine nepovezanih poslancev. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice! Poslanska skupina nepovezanih poslancev Združenja Zares je vložila amandma, ki ga želim še bolj natančneje obrazložiti, kot pa sem ga morda že pri predstavitvi našega stališča. Mi vsekakor menimo, da je ta rešitev, ki jo je Vlada zapisala v zakon, popolnoma neprimerna in da se Vlada spušča na izjemno izjemno spolzek teren; predvsem pa menimo, da takšna rešitev prav gotovo, seveda, če bo interes, bo končala na Ustavnem sodišču. Ne nazadnje, v medijih smo lahko prebrali, da so nad takšno rešitvijo izjemno nezadovoljni tudi predstavniki romske skupnosti, da so bili presenečeni oziroma da ta rešitev ni bila dogovorjena z njimi. To pomeni, da pravzaprav ta avtohtonost, ki sili in nekako na nek način naj bi Vlada iznašla formulo, Vlada naj bi našla čudežno rešitev, kaj avtohtonost je, to je meni pravzaprav znanstvena fantastika. Šla sem v nekaj tistih knjig, ki najbolj natančno razlagajo, kaj kaj pomeni - seveda, Vlada si pri tem prav gotovo ne bo mogla veliko pomagati. Recimo, v Slovarju slovenskega knjižnega jezika piše, da je avtohton pridevnik, ki je po izvoru - torej, nekdo je avtohton -, ki je po izvoru od tam, kjer živi; domač, prvoten. Potem pa govori o avtohtonih narodih in prebivalcih, avtohtonih rastlinah in podobno. Če si boste s tem lahko kaj pomagali, upam, da ste res tako modri, ampak mislim, da boste prišli na zelo spolzek teren. In na osnovi takšnih določil si je Vlada vzela pravico, da bo določila kriterije in merila. S podzakonskim aktom bo uredila nekaj, kar je nemogoče urediti, in to pravico pri tisti narodnosti skupnosti, ki smo ji jo zapisali v ustavo. Ta narodna skupnost ima poseben status v naši ustavi in v ustavi piše, da se njihov položaj uredi z zakonom. In zdaj bomo mi za vseh teh 210 in ne vem še koliko slovenskih občin postavili kriterije in merila za to, da bomo na nek način preštevali, kajti drugače ne vem, kako bo izražena ta avtohtonost, koliko je kje kakšnih Romov. Pri čemer je seveda treba reči, da bo težko tudi zato, ker je v biti tega naroda oziroma te skupnosti to, da se stalno selijo. Razen seveda, če bi v Sloveniji radi spremenili tudi njihovo bit, njihove najbolj poudarjene značilnosti, pri čemer nam seveda glasba izjemno ugaja, to, da nam pa morda povzročajo kakšne težave ali pa da imamo probleme kot večinsko prebivalstvo, tisto pa bi radi zanemarjali. Menim, da ta rešitev ni primerna in da se boste zapletli v hude težave, kajti dejstvo je, da Ustavno sodišče je ugotovilo in občine, recimo, Grosuplje, ki nikakor tega problema ne želi urediti in ne imenuje svetnika v občinski svet, občine so šle na Ustavno sodišče in Ustavno sodišče je ugotovilo, da to ni neustavno, da je v zakonu našteto 20 občin. Ustavno sodišče ni ugotovilo! Zato ste tudi vi ta člen zakona še vedno pustili v zakonu. In kaj se bo zgodilo - z neko samo logiko. Kaj se bo zgodilo, če bo po kriterijih in merilih Vlade v Sloveniji takšnih občin samo še 5 ali 3, v zakonu pa jih bo napisano 20? Kaj bo potem prevladalo? Podzakonski akt kriterijev in meril ali pa Vlada meni napisati takšne kriterije in merila, da bo vseh teh 20 občin pokrila, v kar pa dvomim. Kajti menim, da je zadrega prav zato, ker se problem pojavlja v občini, iz katere prihaja predsednik vlade. In najbrž to ni nekaj, kar je tako zanemarljivo v tej zgodbi. Kajti, samo ta občina je tista, ki edina v Sloveniji tega problema ne zmore rešiti oziroma ima stalno problem s potrditvijo in spremembo statuta. In seveda zaradi tega, ker tega v Grosuplju ne znajo, ne zmorejo narediti, bomo sprejeli tak zakon, ki bo začel ugotavljati avtohtonost. Jaz sem že večkrat javno vprašala, še enkrat bom - želim vedeti, kaj so lahko kriteriji in merila. Katera stroka vam bo dala podlago, kaj bo to, koliko let te domačnosti in prvotnosti in življenja v neki občini bo določilo? Bo to 10 let, bo to 50 let, bo to 500 let, bo to 2000 let? Kaj bo kriterij? Bo to število v procentih, koliko jih mora biti - nekaj, kar je za Slovence zelo boleče, saj se to dogaja našim Slovencem nekje drugje. Mislim, da je skrajno neprimerno rešitev, ki ne sodi v sklop tega, da si ta vlada - jaz upam, da morda res iskreno, čeprav z dejanji to ni vedno opaziti - prizadeva razreševati romsko problematiko v Sloveniji. In seveda, prepričana sem, da s to rešitvijo posega Vlada v že zagotovljene pravice romske skupnosti, ko bo določala kriterije in merila za to avtohtonost. Samo ugotavljanje obstoja pa bo potem, bom rekla, to, kar se mi zdi še bolj sporno, pa prepustila pravzaprav občinam, da se umestijo v te kriterije in merila. Po mojem bo s tem pustila, da občine arbitrarno, politično odločijo, ali bodo ali ne bodo imele romskega svetnika. Jaz menim, da vsa tista okolja, ki si zares prizadevajo za to, da bi živeli v sožitju z romsko skupnostjo vedo, da je ta rešitev, da imajo romskega svetnika v občinskem svetu, dobra. Še boljša bi bila, če bi sprejeli tudi tisti del našega amandmaja, ki govori o tem, da se ustanovi komisija. V takšnih okoljih takšna komisija veliko lahko prispeva, več kot bo ta vaša uredba o ugotavljanjih in merilih, kajti samo pogovor, samo sodelovanje, samo dialog z romsko skupnostjo lahko pripelje do rešitev, do sožitja in do tega, da se nam ne bodo ponovno dogajali Ambrusi in podobni primeri. Zato menim, da je naš amandma dober, kajti predlagamo, da se tudi v zakonu zapiše, da če pač v neki občini neka politična garnitura ne vidi sama tega, jim pomagamo z zakonsko določitvijo in zakonsko obvezo. Kajti, ko se ljudje usedejo za mizo, mnoge bariere padejo, mnogi predsodki padejo, in v tem vidimo smisel našega predloga, da takšne komisije v teh okoljih obstajajo. Prepričana sem, da v mnogih že obstajajo, in vem, da obstajajo, in dobro sodelujejo. In tam se naj učimo vsi skupaj, kako graditi sožitje z romsko skupnostjo. Tako menim in še enkrat svetujem Vladi, da ne stopa na ta spolzek teren, da ne prevzema na lastna pleča odgovornosti za to, da ena od občin ne vidi, si ne želi in se ne pokori, jasno ne pokori, s spremembo statuta zakonskim obveznostim. Niste šli druge poti, ki vam jo daje zakon. Zakon daje druge poti, kako se ukori občino, ki ne želi, ne sodeluje in ne deluje zakonito. Vi ste se očitno zaradi pedigreja, ki ga ta občina ima, glede na to, kdo od tam izvira, in številni še drugi visoki vladni uslužbenci so od tam, tudi člani tega občinskega sveta v Grosupljem, seveda smo šli - ne v pot, da bi Grosuplje prepričevali, ampak v pot, da bomo pripravili takšne kriterije in merila, da bo morda Grosuplje občina, kjer po teh kriterijih in merilih Vlade, predvidevam, ne bo treba imeti romskega svetnika. Ne, da se problem uredi, ampak da se pokaže na nek način moč, argument moči in tudi oblasti. Mislim, da bi bilo prav, da ne slepomišimo, kaj in kako vidimo to zadevo, vsaj tako jo vidimo mi in menimo, da tega službi za lokalno samoupravo nikakor ni bilo treba na ta način urejati. Seveda menimo, da je rešitev neprimerna. Še enkrat pa poudarjam, želim pravno mnenje, ker to, na kar vas je tudi Zakonodajno-pravna služba opozarjala, je, da je treba navesti osnovne kriterije in merila za ugotavljanje tega, kar želite v zakonu. Potem pa se lahko podzakonski akt piše, eventualno, bom rekla, samo v pristojnosti Vlade. Teh kriterijev ni; ne da se ugotoviti, ni jih v zakonu in tu Vlada daleč presega svoje, po mojem mnenju, ustavnopravne pristojnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Zagorac, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Sam bom, enako kot moj poslanski kolega Barovič, nasprotoval obema amandmajema, in sicer, razlogov za to imam kar nekaj. Če grem najprej k prvemu amandmaju Poslanske skupine SD: "Vlada v soglasju z reprezentativnimi združenji Romov v Republiki Sloveniji določi kriterije in merila, na podlagi katerih se opredeli trajna naseljenost," V zvezi z društvi oziroma združenji Romov. Bit, kot smo slišali, posameznih romskih skupnosti ali pa Romov je preseljevanje, oni so nomadi. Če boste njih vprašali, kdaj je nek Rom trajno naseljen na nekem ozemlju ali območju naše države, mislim, da je tri dni maksimum, ki ga boste dosegli, in od takrat dalje je on trajno naseljen - po njihovem. Pri njih gre za več ali manj tudi dnevne migracije, ker morajo, bodisi zaradi sebe bodisi zaradi svoje narave ali zaradi česa drugega, menjavati lokacije, kjer se nahajajo. Težave imamo že pri nekaterih romskih svetnikih, ker je njihova bit preseljevanje. Mesec dni sem svetnik v tem kraju, pa švignem drugam. Že tukaj je bojazen, da bo kateri občinski svet obstal brez romskega svetnika, kljub temu, da mu ga zakon zagotavlja. Primerjata je Slovence ali pa težave Slovencev, ki živijo v zamejstvu in po svetu, s "težavami" - v narekovajih -, ki naj bi jih imeli Romi v Sloveniji, se mi zdi pa, da ne bom grob, "poden od podna". Teh težav si Slovenci, bom rekel oziroma takšne primerjave, si pa Slovenci resnično ne zaslužijo. Govoriti o tem, da so nomadi, hkrati jim dajati pa trajnost in avtohtonost! Tudi to se mi zdi neke vrste dvoličnost. Da bomo pa še ustanavljali delovna telesa, posamezna delovna telesa določenega občinskega organa oziroma prisiljevali občinske svete, da bodo ustanavljali neka nova delovna telesa samo zato, ker je tam pristojen ali pa prisoten romski svetnik, to se mi pa zdi sploh čudno. Delovna telesa so določena s poslovnikom posameznega občinskega sveta. Ta zakon bo nalagal tem občinskim svetom, da naj ta poslovnik spremenijo. Ga bodo morali! Kljub temu, ali se bo večina v občinskem svetu strinjala ali pa ne. Se pravi, vsiljujemo jim nekaj. In pa, dajte mi povedati, radi govorimo o pozitivni diskriminaciji. Kolega Barovič je nekaj o tem že govoril, koliko drugih skupnosti še obstaja v posameznih občinah v Republiki Sloveniji. Potem moramo imeti posamezno delovno telo, ne vem, za kasače, obiralca sadja ali pa ne vem koga še vse. Prej smo govorili o Zakonu o lokalni samoupravi in pa o volitvah. Kot sem omenil, koliko je bilo teh list različnih interesnih združenj in pa skupnosti, ki so kandidirala na lokalnih volitvah. Pa vzemimo teoretično predpostavko, da je vsakemu uspelo priti v občinski svet. Potem bi vsaj od njih lahko imel posamezno delovno telo, ki bi opazovalo in spremljalo njegove težave - če že to dajemo oziroma želimo uzakoniti za Rome. Osebno se sprašujem, pa verjamem, ker vidim, da se je tudi eden od predlagateljev javil k besedi; s čim, pri vragu so si pa Romi to zaslužili ali pa bi si naj zaslužili? S čim? Kaj so pa oni takšnega bodisi naredili za to državo ali pa ta država mora narediti za njih, da imajo svoje posebno delovno telo? Kvečjemu bi razumel, če bi ta država od njih zahtevala, da začnejo živeti normalno, tako kot vsi ostali Slovenci v tej državi, da začnejo plačevati davke, da začnejo hoditi v šolo, da začnejo, ne vem, se "losali" kriminalnih dejanj. V nedeljo sem imel eno veliko srečo in sem šel na kramarski sejem v Maribor. Tam vre od kriminala. Meni je žal, da je ravno tam, kjer vre od tega kriminala, največ pripadnikov romskih skupnosti stalo. Kar vre od tega kriminala! Kaj ne bi prvo tem ljudem zagotovili te normalne pogoje, potem jim pa dajali neke nove pravice; ali jih naučili, da morajo normalno živeti, potem jim pa dajali dodatne pravice? Dodatne pravice potem takem si zaslužim jaz pa moj kolega Barovič pa vi vsi, pa moj otrok, pa še kdo. Zakaj si jih potem mi ne zaslužimo? Možnost kandidiranja v mestne svete posameznih lokalnih skupnosti tako ali tako imajo po ustavi. Nekateri so celo poskušali v nekaterih občinah, žal niso dosegli praga. Žal. Kolikor bi s svojo močjo, v kolikor je takšna, in vplivom, ki naj bi ga imeli, dosegli v posameznem občinskem svetu tudi ustanovitev novega delovnega telesa - v redu, če bo občinski sveto to sprejel. Samo ne jim z zakonom nalagati nekih dolžnosti, ki se jih sami bojijo. Se opravičujem - ne dolžnosti ampak pravice. Ali pa tudi dolžnost za njih, oni bodo potem dolžni nekje sodelovati, pa čeprav mogoče nočejo ali pa jim je to odveč. Utrujamo vsi skupaj, se mi zdi, te ljudi brez potrebe, brez kakršnihkoli razlogov. Enostavno se sprašujem, zakaj jih ne naučimo živeti tako, kot se v tej državi živi, šele potem jim dajajmo nekaj več, čeprav tudi takrat jaz ne bom za to, ker se mi zdi, da noben ni upravičen, da dobi nekaj več v tej državi. Vsi smo pred zakonom enaki in po ustavi enaki, noben ni več vreden in noben ni manj vreden. Bi pa zelo rad bil, mogoče takrat tudi jaz ali pa kdo drug, več vreden, ker bom nekaj "prišparal". Zato teh amandmajev enostavno ne morem podpreti in se mi zdi rešitev, kot jo predlaga Vlada, še nekako najboljša, če se že mora karkoli reševati na njihovem področju. Hvala.
Besedo ima gospa Breda Pečan. Prosim.
Najprej bi prosila, kakor sem že nakazala v prvi razpravi o tem amandmaju, če bi lahko vendarle dobili mnenje Zakonodajno-pravne službe o novem šestem odstavku, ki ga predlaga Poslanska skupina Socialnih demokratov. Ali je to vsaj približno tisto, kar naj bi Zakon o lokalni samoupravi določil kot merilo, kot način, kako ugotoviti merila za ugotavljanje trajnosti in naseljenosti Romov? Drugo, kar bi rekla, bom še enkrat prebrala 65. člen Ustave, kjer piše, naslov člena je: " [[položaj in posebne pravice romske skupnosti v Sloveniji]] " - zaklepaj. In potem piše: "Položaj in posebne pravice romske skupnosti, ki živi v Sloveniji," - ki živi v Sloveniji, ne ki avtohtono živi v Sloveniji - "ureja zakon". Ta zakon smo pred kratkim sprejeli, vendar je logično, da tam, kjer živi večje število Romov, da občina posebej poskrbi za to, da se ta skupnost, ta romska skupnost razvija pod posebnimi pogoji, da se izvaja pozitivno diskriminacijo v zvezi z Romi, ki trajno živijo v neki občini. Trajna naseljenost je nekaj drugega kot avtohtonost. Jaz sicer vem, da je lingvistična razlaga besede "avtohtonost" ali "avtohton" pač takšna, kot je, vendar gre vendarle za prvotnost; tako je vsaj razumljeno v Ustavi Republike Slovenije, ko govorimo o avtohtono naseljenih oziroma avtohtonih narodnih skupnostih Madžarov in Italijanov. Obe skupnosti sta tukaj naseljeni že preko 500 let in še več. Italijani še več, medtem ko Madžari pač od leta 1000, kolikor mi je jasno, medtem ko Slovenci živimo tukaj približno od leta 600, kakor nam je znano. Se pravi, da smo mi tudi avtohtoni po merilih, ki smo si jih izmislili, pravzaprav. Saj to nam tudi očita Svet Evrope in Parlamentarna skupščina Sveta Evrope, da smo si izmislili pojem "avtohtono" zaradi tega, da lahko preprečimo, da bi priznali manjšine, ki se jim reče tudi srbska, bosanska, hrvaška, makedonska in še kakšna druga, črnogorska, ali kaj jaz vem kakšna, albanska manjšina, ki živijo tukaj v Sloveniji in so dejstvo. Vendar pač mi v ustavi teh manjšin nimamo določenih. Imamo pa določene tri narodne skupnosti, ki jim lahko rečemo tudi manjšine in so med njimi tudi Romi. Jaz nisem rekla, da so nomadi. So nomadsko ljudstvo, ki pa so se v zadnjih nekaj desetletji ali stoletju pri nas trajno naselili. In če bi povzela zadnji članek gospoda Miča Mrkaića, ki je meni izredno ljub pisec, v Financah, je Rome vštel še k trem drugim narodom, ki smo jih Slovenci zelo intenzivno in učinkovito pregnali iz Slovenije. Lahko bi se tudi o tem vprašali, zakaj nekateri narodi niso tako številčno tukaj naseljeni, pa nočem reči, da je s tem bilo kaj narobe - tako pač je bilo. In zaradi tega ne moremo govoriti, da ti Romi se vsake tri dni selijo. Moj sosed v hiši je Rom, ki živi tam dlje časa kot jaz. Ali je trajno naseljen? Avtohton ni, zaradi tega, ker je prišel iz Prekmurja sem, ampak je pa trajno naseljen. Vendar v Izoli pač ni toliko Romov, da bi lahko iz njihove skupnosti izvolili svojega predstavnika v občinski svet. Pa mislim, da se v Izoli ne bi noben branil tega, da bi imeli predstavnika Romov v občinskem svetu, če bi živelo dovolj Romov v Izoli. Ne pa tako, kot smo večkrat slišali. In ta člen se spreminja samo zaradi občine Grosuplje. Zaradi tega je tudi naš amandma oblikovan tako, da se uporablja določene kriterije samo v primeru, ko pride do razdelitve občine, ki je do sedaj imela v, ne vem, 101. b členu - ne vem, kateri je, ali 101.a členu - določeno, da mora imeti romskega svetnika, pa se recimo pred volitvami razdeli na dva dela. Tisti drugi del mora, če v njegovem območju živijo trajno naseljeni Romi, ravno tako izvoliti romskega svetnika. Samo za nove občine je ta sprememba predvidena. Se pravi, Vlada nima neomejenih možnosti, da za nazaj spreminja določila tega zakona in to z uredbo. Še nekaj moram povedati. Če bo ta amandma in amandma iz Poslanske skupine nepovezanih poslancev zavrnjen, če bosta oba zavrnjena, vas opozarjam, da je v 101. a členu zapisanih 20 občin, med njimi tudi Grosuplje in brez spremembe tega zakona in brez spremembe 101. a člena ni možno eliminirati obveznosti občine Grosuplje, da si izvoli v občinski svet predstavnika romske skupnosti. Ni možno! In v tem zakonu niste črtali 101. a člena. Seveda ne, niste ga črtali in ga boste morali črtati, če bo Vlada postavila takšne kriterije, da v Grosupljem ne bo potrebno imeti romskega svetnika. Še nekaj drugega je bilo rečeno. Romsko skupnost in posledično tudi skupnost Italijanov in Madžarov je nekdo primerjal z društvi. Ne vem, našteta so bila nekatera. Tu ni primerjave! Tri narodnosti so določene v ustavi kot posebne kategorije in zaradi tega ne moremo govoriti in primerjati tega z nekimi društvi gasilcev in kaj jaz vem kaj še vse. Vsa čast gasilcem, pa vendarle to ni narodna skupnost, ki je zapisana v ustavi kot kategorija, o kateri je treba posebej razpravljati in odločati. Hvala.
Gospa Cvetka Zalokar Oražem, imate proceduralno vprašanje.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Želela sem že prej, vendar ste dopustil še razpravo poslanski kolegici Pečanovi. Ampak vendarle, vem, da zelo pozorno poslušate sejo, ki jo vodite, ampak bi prosila, da ste ob tej problematiki, ki jo v tem trenutku obravnavamo, pozorni in pazite na eventualno sovražni govor ali pa morda nestrpnost v Državnem zboru, da se to slučajno ne bi zgodilo, predvsem kadar govorimo o tem, da morda kriminaliziramo kakšno skupnost ali pa kar pavšalno govorimo o nekih lastnostih. Prosim, če pazite na to, kajti mislim, da se to v tem prostoru ne sme dogajati.
Hvala lepa za opozorilo. Zelo sem pazil na to in verjemite mi, če bi šlo čez rob, bi prekinil. Glede na število prijavljenih odpiram nov krog prijav. Besedo ima gospod Geza Džuban. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Ko govorim o teh dveh amandmajih, ki sta si zelo podobno, bi morda celo drugi amandma, ki je nekoliko enostavnejši, lahko pripomogel k temu, da bi bilo manj kritičnih nastopov do romskih skupnosti. Čeprav tudi pri prvem ne vidim nič napačnega. Namreč, govorimo o reprezentativnih združenjih, smo jih v zakonu, ki smo ga sprejeli, določili. In ravnokar tečejo postopki volitev predstavnikov v teh združenjih in lahko zelo hitro in jasno vemo, kdo to je, da bi sodeloval pri opredelitvi trajne naseljenosti itd. Drugo. En predstavnik Romov v občinah ni kjerkoli. To so občine, ki so navedene v 101. členu. Določeno je število oziroma neka kritična masa, ki je pogojevala, da imajo občine enega romskega svetnika. In da bi potem oblikovali neko delovno telo znotraj občine, ne bi imenovali to delovno telo za enega, dva ali tri Rome v občini, pač pa za to število. Vsak gleda to svoje z vidika svojega okolja: imamo občine, ki imajo enega svetnika, tudi cela naselja Romov, katerih interese bi te skupine, delovna telesa v občinah lahko zastopali in bi se sestali v enem letu enkrat, dvakrat ali nobenkrat. Odvisno od problemov, ki so. Ti problemi v romskih skupnostih so zelo ozki. Romi se ne ukvarjajo s celotno problematiko, ki nas srečuje tukaj ali kje drugje, pač pa so to področja osnovnih življenjih pogojev, športa ali nekaj podobnega. Ta delovna skupina ne bi imela prav veliko dela, bi pa morda pomagala občinskemu svetu ali pa županu. Pri teh amandmajih ne vidim nič hudega, sploh pa, kot vemo, da imamo v Prekmurju romske skupnosti oziroma naselja z Romi, ki so nekoliko drugačni od drugih v Sloveniji. Zaradi tega vidim tudi to problematiko nekoliko drugače, kot jo nekateri kolegi tukaj danes predstavljajo. Žal je meni tista diskusija - to sem že nekajkrat rekel - nekoliko tuja in se povsem ne strinjam s temi stališči, je pa morda z vidika javnosti marsikomu všečna. In gospod predsedujoči, vprašanje, kje je tisti rob, ko bi morali vi reči: "Od tukaj naprej pa ne." Mislim, da je že šlo malo čez rob. Torej enega od teh amandmajev bi kazalo podpreti in se nič velikega ne bi zgodilo, če bi podprli katerega bi pa verjetno kaj malega bilo koristi od njih potem v nadaljevanju pri izvajanju zakona. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Jazbec. Prosim.
Hvala lepa. Predlagana dopolnila, o katerih sedajle razpravljamo, so tako rekoč k 15. členu nepotrebna. To izhaja tudi iz razprave, ki so jo razpravljavci pred menoj imeli, posebno Tanko, ki je omenjal 65. člen Ustave, v katerem je bilo prebrano, da status romske skupnosti se opredeli v zakonu. Ja, ravno v tem je poanta! Ustanovitev posebnega delovnega telesa za spremljanje položaja romske skupnosti je opredeljena v 7. členu Zakona o romski skupnosti. Zato tega nikakor ni treba posebej opredeljevati v omenjenem zakonu in s tem delati samo neko populistično zgodbico pri obravnavi današnjega zakona. V predlogu zakona in ne v amandmajih ni nikjer napisan ali omenjen kraj Grosuplje, bil je pa zdajle pri obravnavi teh dopolnil omenjen vsaj nekajkrat. Mislim, da je to popolnoma brez potrebe, tako kot je brez potrebe pisanje prvega in drugega amandmaja, zato ne enega ne drugega ne bom podprl. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Najprej naj vam čestitam na vaši stoičnosti. Vi dobro veste, kaj poslušate, in dobro veste, da vsi govorimo o dveh amandmajih k 15. členu, čeprav nekaterih hočejo iz tega narediti spet politično, ne vem, nestrpnost in tako naprej, v tem primeru ravno naši opozicijski kolegi. Zdaj bom pa zelo jasen, da ne bo dvomov. Najprej amandma k 15. členu, ki pravi: "V občini, kjer imajo Romi v občinskem svetu najmanj po enega predstavnika, se v občinskem svetu ustanovi posebno delovno telo za spremljanje položaja romske skupnosti." In zdaj, ker očitno nekateri ne razumejo, bom naredil plastično sliko. Recimo, da sem Rom in sem kandidiral na listi Slovenske nacionalne stranke in sem prišel v občinski svet. In kaj - zdaj bodo zaradi Baroviča, ki je Rom, ampak je kandidiral v Slovenski nacionalni stranki, ustanovili posebno delovno telo. Krasno! Ampak moje ime je Barovič, izviram iz 16. stoletja iz Črne gore - zahtevam enako vlogo. Če pridem, hočem stavek, kjer bo pisalo, da za črnogorsko skupnost - posebno delovno telo. Mislim, oprostite, no! Dajmo se malo razumeti. To je dejstvo. Stranka demokratične akcije je pač stranka, ki živi v Zasavju. Kolegi, ki ste tam živeli, veste, da so prišli pred 200 leti delavci iz Bosne in Hercegovine v rudnik. In je morala sama iti in je šla in si sama plačala volitve, pa pač ni prišla v občinski svet. S kakšno pravico? S kakšno pravico nekemu drugemu, ki se mu reče Rom, kar ponudimo, izvoli, ti imaš pa že kar, sploh ti ni treba plačati stroškov, nič ti ni treba, ti si kar tamle in sediš v občinskem svetu. S kakšno pravico vendar?! Pa sem tu enak do Stranke demokratične akcije, pa sem tu enak do srbske skupnosti. S kakšno pravico? In grem k drugemu amandmaju, da mi ne boste očitali: "Vlada v soglasju z reprezentativnim... Romov v Sloveniji določi kriterije in merila, na podlagi katerih se opredeli trajna naseljenost." - ali pa avtohtonost. S spoštovanim kolegom profesorjem Guličem sem govoril, kaj je avtohtonost. Ali veste, kaj je avtohtonost? V Sloveniji so avtohtoni - po njegovem mnenju, po mnenju njegovih kolegov in nekaterih zgodovinarjev - edino Kelti. Edino Kelti! Rimljani so bili - in so šli; Iliri so prišli - in so šli; Kelti so živeli! In Kelti so avtohtoni! Jaz nisem avtohton, pa si želim biti avtohton Slovenec in Trboveljčan, zaradi tega, ker so v 16. stoletju pač prišli predniki iz Črne gore. Avtohtonosti ne moremo kar podeliti nekomu, nihče ni avtohton še manj pa trajen. Naša družina živi 400 let v Trbovljah - trajnost. Še enkrat, lepo vas prosim, dajte razumeti: to ni politična igra, to ni nestrpnost, to je enakopravnost. Govorimo, kolegice in kolegi vlagatelji amandmajev o enakopravnosti vseh ljudi v tej državi! Vsak Rom, ki si bo s svojim obnašanjem, življenjem in delom zaslužil in si bo sam seveda plačal ali pa preko neke politične stranke in se bo uvrstil ali v občinski svet ali celo v Državni zbor kot član Nepovezanih poslancev, Socialnih demokratov - z vsem spoštovanjem, dobrodošel in delaj! Ne more pa priti, ker je Rom in se bo tukaj usedal in bo: "Sedaj sem jaz pa tukaj!" Mi se pa "matramo" pa delamo v dobro! Vi bi pa kar poklanjali vsem nekaj. Halo! Kaj pa vsi drugi Slovenci, ki se "matrajo", ki se trudijo, ki želijo? Mnogi jih je, ki bi radi prišli sem nekaj povedat, pa ne smejo, zgoraj lahko sedijo, mogoče, pa ne smejo! In vi bi pa kar poklanjali trajnost, avtohtonost. Delovno telo za spremljanje položaja, lepo vas prosim! Pa oblikujmo delovno skupnost za spremljanje položaja, ne vem, črnogorske skupnosti, srbske, bosanske, prijateljske, tovariške, trboveljske, hrastniške! Mislim! Ne se "hecati" ljudje božji, dajte razumeti, da tu ni nobene nestrpnosti, vsi smo enakopravni, vsak si mora zaslužiti ta položaj. Jaz sem si ga moral, vsi ste si ga morali in ne moremo nekomu podeljevati kar tako ne avtohtonosti, ne trajnosti, ne nekih posebnih delovnih teles za spremljanje položajev. Me prav zanima! Jaz bom našel enega Roma in ga bom spravil v Občinski svet Občine Trbovlje in potem me zanima, če bomo, oblikovali posebno telo za spremljanje življenja Roma - zaradi tega, ker je prišel preko Slovenske nacionalne stranke in ker je Rom v občinski svet. Dajte razumeti, nihče nima nič proti nobenemu, vsi imamo enake pravice, dolžnosti, vsi imamo enake možnosti in - z vsem spoštovanjem do Romov, z vsem spoštovanjem, prvič sem to izrekel, tisti, ki so pridni, ki so delavni, ki znajo živeti, ki se znajo obnašati, bodo dosegli svoj cilj z vami ali pa brez vas, brez vaših všečnih amandmajev, v tem primeru nepovezanih poslancev in SD-ja. In amandmaji so pa res zgolj in samo všečni!
Hvala lepa. Jaz se opravičujem, ker prej nisem tudi takoj reagiral na prošnjo gospe Brede Pečan glede amandmaja, ki ga je navedla oziroma odstavka, ki ga je navedla in za katerega prosim in je tudi že v teku mnenje Zakonodajno-pravna komisije. Upam, da v teku te razprave bomo poskušali to dobiti. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Cvetka Zalokar Oražem, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Dovolite mi samo en stavek odgovora ne moje prejšnje proceduralno vprašanje. Res je, sejo vodite vi in jaz to spoštujem in tudi kriterije za to, kaj je sovražni govor, kaj je čez rob, si postavite vi. Seveda je to popolnoma subjektivni kriterij in merilo, ampak jaz sem pač želela na to opozoriti, ker mislim, da smo danes že šli čez rob pri določenih zadevah. Dovolite, da na dve zadnji razpravi v zvezi s tem, da je to že navedeno oziroma da že Zakon o romskih skupnostih navaja, da je potrebno v občini ustanoviti takšen organ, seveda pa nihče ni povedal - nista povedala niti gospod Jazbec niti gospod Barovič dveh stvari. Gospod Jazbec kot predsednik Odbora za lokalno samoupravo, jaz upam, da se spomnite, da je predstavnica Zakonodajno-pravne službe trikrat urgirala in trikrat opozorila, da ima ta zakon tudi četrti odstavek. Ta pa pravi - in tega pač nihče ne prebere - ta pa pravi: "delovno telo iz prvega odstavka" - torej, to telo, ki naj bi bilo ustanovljeno - "se ustanovi v skladu z zakonom, ki ureja lokalno samoupravo". Gospa Ogrinčeva, predstavnica Zakonodajno-pravne službe, je trikrat urgirala, opozarjala Vlado in odbor, predlagala in rotila, da je dolžan in da mora ta zakon - torej Zakon o lokalni samoupravi kot sistemski zakon kot tisti temeljni zakon to materijo eksplicitno navesti in tudi urediti. Tega niti predstavniki Vlade, minister Žagar, niti večina ni želela slišati in tega ni v zakonu. Seveda to vsak citira in bere do tam, kjer mu "paše", tega četrtega odstavka pa ne. Zato sem manj želela še posebej opozoriti. Mi smo to želeli, da se eksplicitno napiše. Ne vem v čem je spornost, samo v tem detajlu, da nekateri menite, da je dovolj, da je v Zakonu o romski skupnosti, da pa vendarle mislim, da Zakonodajno-pravna služba tega parlamenta je določena avtoriteta in da bi bilo prav, da jo upoštevamo - ne samo takrat, ko nam "paše" - in da bi to upoštevali, kar piše v četrtem odstavku. Na vso razpravo danes bi rada rekla, da to, da smo Nepovezani poslanci Združenja Zares in Socialni demokrati pripravili ta dva amandmaja, prav gotovo ni "poden od podna", kot smo danes lahko danes tu poslušali, da je to neko skrajno neprimerno dejanje, ampak da je to neka norma, ki jo nekateri imamo ali nimamo pri sebi, in da na takšen način o neki skupnosti, o romski skupnosti prav gotovo tukaj ne moremo govoriti, da bi morali govoriti o sobivanju, o soobstoju, o tem, kako pravzaprav so vse države in vsa kratenja pravic manjšin enake, pa naj bo to na avstrijskem Koroškem, na Tirolskem ali pa v Sloveniji tudi do neke skupnosti, ki ima nek določen status urejen, hvala bogu tudi v ustavi. In seveda, država je toliko demokratična in toliko svobodna, kolikor je sposobna demokratično in svobodno sprejemati odločitve in dajati določeno mesto, določene pravice tistim, ki so v manjšini, ki so šibkejši, ki so drugačni, beguncem, priseljencem in podobno; in tega se moramo mi zavedati. Predvsem mi, Slovenci, ki smo bili vedno zelo blizu tega, pa smo vendarle našli mnoge zaveznike, ki smo jih bili veseli, v svoji zgodovini. Mislim, da moramo takšno odprtost in toleranco, demokratičnost izkazovati v svojih ravnanjih tudi sedaj, ko imamo samostojno državo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jazbec, vi ste želel repliko.
Hvala lepa.
Ja ali ne. Nisem bil popolnoma [[...]]Prosim? Hvala. Izvolite.
Spoštovana kolegica Oražem! Poglejte, drži, da je predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora trikrat poudarila in poskušala vplivati na odbor tudi v vsebini, v istem delu ali pa na tisto, kar ni delo Zakonodajno-pravne službe. Delo Zakonodajno-pravne službe je, da opozori na eventualne neskladnosti. Pozabili ste pa vi povedati, da je predstavnik Vlade, minister za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, tudi predstavnici in celotnemu odboru trikrat odgovor, zakaj to ni potrebno. In zato pogrevati te stvari je danes tudi nepotrebno. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister Žagar, izvolite.
Hvala za besedo. Jaz bi želel samo v zvezi s tem delovnim interesom še enkrat pojasniti to, kar smo že pojasnili kar nekajkrat na odboru. Kot je bilo rečeno, namreč mi menimo, da ni potrebno posebej opredeliti tega delovnega telesa zaradi tega, ker je v 7. členu Zakona o romski skupnosti to delovno telo že opredeljeno. Zakon o lokalni samoupravi pa v 30. in 31. členu določa način imenovanja delovnih teles. In menimo, da so s tem vsi zakonski pogoji za postavitev takšnega delovnega telesa na voljo in ne vidimo razloga, da bi bilo treba to še enkrat zapisati. Seveda pa nima nikakršne zveze, in to odločno zavračam, da bi nasprotovali v tem smislu imenovanju tega delovnega telesa. Ampak to je urejeno v Zakonu o romski skupnosti, v 7. členu, in potem način v 31. oziroma 30. členu Zakona o lokalni samoupravi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac, imate besedo.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Saj ne vem, na kakšen način naj še nastopam, da ne bo kdo mojega govora označil za sovražnega ali pa, da gre čez mejo. Zdi se mi, da tudi prvo izvajanje ni šlo čez nobeno mejo, da ni bilo nič sovražnega v tem govoru, bilo je izraženo samo moje mnenje ali pa mnenje Slovenske nacionalne stranke. Res ni bil moj namen, da bi bil do kogarkoli sovražen. Strinjam se s spoštovano kolegico poslanko Pečanovo, da imamo tri manjšine ali pa avtohtone manjšine v ustavi določene. Strinjam se s tem, ampak piše, da je treba pravice Romov zagotoviti s posebnim zakonom. Mislim, da smo v Slovenski nacionalni stranki enkrat predlagali tak zakon, pa vam ni bilo do tega, da bi uredili tako zadevo z zakonom. In vse, kar smo hoteli, je bilo to, da bi bile te pravice izenačene. In tu se strinjam. Res je, da je Črnogorcev, Albancev, Srbov, Bosancev, ne vem še koga, ki živi v kakšni občini, pa se smatra za neko skupnost, ni v ustavi. Tudi gasilcev ni v ustavi, pa bi bilo včasih prav, da so. Ampak ne glede na to, da Zakon o romski skupnosti sedaj imamo, da smo tukaj usklajeni z ustavo, se mi zdi, da imajo Romi še vedno kanček privilegija, mogoče tudi po vaši zaslugi, ki jim ga dajete. Pa če mi dovolite, spoštovani gospod predsedujoči, samo en takšen primer, kjer že imajo privilegij, pa bi ga bilo vredno omeniti. Zgodil se je ravno včeraj in tisti, ki živimo in pa dihamo še vedno v kakšni drugi občini, razen v Ljubljani - moram reči, da jaz, vsaj osebno sem zelo zaskrbljen. Zgodilo se je namreč to včeraj v Mariboru. Dve romski družini, pa se bom navezal na to sobivanje, ki je bilo omenjeno, sta sklenili po njihovem načelu dogovor o ženitvi med dvema mladoletnima osebama, kar spet ni mogoče v skladu s slovensko zakonodajo, ampak sta - spregledano skozi prste. Pa se je ugotovilo, da ta druga ženska oseba ni ravno tisto, za kar se izdaja, in je prišlo do male težave. Veste, koliko je bilo policijskih avtomobilov pred hišo? 15! Drug primer, ki se je zgodil isti dan, samo dopoldan, na osnovni šoli, na katero hodi moja hči, je bilo pa to, da je prišlo sporočilo iz policijske uprave Maribor, da se nekdo v črnem avtu s tablico SG vozi okoli šol na enem delu Maribora in mlade punčke vabi v avto, češ da jih bo peljal domov. Veste, koliko je bilo policijskih avtomobilov? Nobenega! Kdo ima sedaj privilegij? Zato, ker ena punca pri 17 ali 16 ne izpolnjuje pogojev, ki jih romska skupnost določa, da jih mora, se je zbralo 15 policijskih avtomobilov. Ko gre pa za otroke, ne glede ali so slovenski, mogoče je tudi kakšna romska deklica zraven - takrat pa nobenega, samo obvestilo! Jaz sem bil zgrožen! Kdo ima sedaj privilegij? Kateri otroci? Koga ščitimo? Dajmo se malo zamisliti! Pa da ne bo kdo rekel, da gre za sovražen govor. Tako kot je moj kolega Barovič povedal, kaj če pride v nek občinski svet na listi katere koli stranke ali združenja nek romski svetnik - bomo zaradi njega ustanavljali neko telo, ki bo spremljalo, koliko se proda česa na kramarskem sejmu? Več kot neumnost!
Hvala lepa. Jaz mislim, da tako poslušalci kot tudi poslanci v tem zboru bodo ocenili, kaj lahko govorimo, kako lahko govorimo. Jaz bi vas edini opozoril na to, da naslov točke je lokalna samouprava. Pustimo pa preiskovalnim organom in drugim organom stvari, ki niso preverjene. In ne načenjajmo jih v dvorani tega zbora. Besedo ima gospa mag. Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcema, kolegice in kolegi! Želim sicer res razpravljati v podporo vloženima amandmajema, vendar je razprava tekla po taki poti, da je na nekaj reči vendarle treba opozoriti. Na Vlado Republike Slovenije sem naslovila pobudo 14. februarja, naj tudi Slovenija ratificira 12. opcijski protokol h konvenciji o varovanju človekovih pravic, ki zapoveduje vsem, zlasti pa vsem organom različnih vej oblasti in njihovim predstavnikom, da dosledno spoštujejo enako obravnavo, torej je izrazito antidiskriminacijski. In če s tega stališča gledamo stvari, potem je občutljivost za zaznavanje sovražnega govora, povezanega z diskriminacijo, res zelo pomembna sestavina našega dela, posebej še, če se spomnim na tretje poročilo Evropske komisije za boj proti rasizmu in ksenofobiji, ki smo jo tudi v Državnem zboru dobili in ki tudi Državni zbor poziva k zmanjšanju ali preprečevanju sovražnega govora. Sovražni govor pa lahko hitro postane vzorec za nekaj, kar v tej državi že obstaja. Namreč, ne moremo mimo dejstev, da je sobivanje ljudi, ki so različni od večinskega prebivalstva, v Sloveniji tudi po statističnih podatkih težava. Zaradi tega, ker se po statistiki sodeč ne izrekamo ravno pozitivno, takrat kadar nas vprašajo, če bi ljudi, ki niso taki, kot smo mi, hoteli naseliti v naši bližini. Zakon o lokalni samoupravi je ravno tak zakon, ki bi moral z vso potrebno občutljivostjo reagirati prav na to, na sobivanje ljudi v okolju, v katerem je potrebno kakšne stvari tudi z zakonom posebej urediti. Ker govorimo o ECRI-jevem poročilu, naj opozorim na to, da je bila Slovenija večkrat vprašana, kako pojasnjuje izraz avtohtonosti v povezavi z Romi. Slovenija pač vztraja pri tem, da označuje oziroma da deli Rome na avtohtone in neavtohtone. Kolegica Pečanova je povedala, da v 65. členu Ustave, ki govori o Romih, ni govora o avtohtonosti in tega izraza tudi mi nimamo - ker so prej kolegi iz Nacionalne stranke govorili o populizmu, bi si kdo napak predstavljal, da smo mi to besedo vpeljali; ampak, če že spreminjamo in če že upoštevamo stvari, na katere smo bili opozorjeni, da niso dobro rešene, smo predlagali, da se izraz "avtohton" nadomesti s "trajno poseljen". Trajnost je seveda vprašanje in tiste, ki se tako zelo ukvarjajo z Romi, naj opozorim, da je o Romih in o njihovi poselitvi v Sloveniji nekajstoletna tradicija in če bi kdo šolsko čtivo prebral, potem bi vsaj pri Jurčiču in pri Trdini tudi kaj o Romih lahko našel, takrat so jih imenovali še Cigani. To glede trajne poselitve. Ampak, tudi poslanci Nacionalne stranke so razumeli 65. člen Ustave tako, da je treba pripraviti krovni Zakon o romski skupnosti v Sloveniji. In prav žal mi je, da sedaj ni vseh tistih koalicijskih poslancev in poslank, ki so tako zelo hvalili, kako dober, enkraten, izjemen zakon o romski skupnosti smo nedavno tega sprejeli. O tem, kar je pa treba povedati in kar so tudi tisti, ki so strokovne podlage za ta zakon pripravljali, povedali, je pa treba znova opozoriti na to, da so rekli, da je Zakon o romskih skupnosti v Sloveniji, ki ima sedemnajst členov samo, stresni ali krovni zakon in da bo treba kljub vsemu še v vseh zakonih zadeve, povezane z Romi, urejati. In zlasti v Zakonu o lokalni samoupravi je nekatere stvari, zvezane z Romi, treba urediti; nekatere so, nekatere je pa treba novelirati. In ne vidim nobene težave, zakaj ne bi mogli tistega, kar je v krovnem zakonu, prenesti v Zakon o lokalni samoupravi, ker če bi po tej logiki, spoštovani gospod minister, razmišljali, potem tudi krovni zakon ureja samo tiste stvari, ki so v številnih, enajstih ali dvanajstih zakonih že urejene, pa jih samo skupaj ureja. Ampak Zakon o romski skupnosti pa prinaša nekatere novosti, ki jih v področnih zakonih ali v drugih zakonih še ni, in obljubljeno je bilo, da ko bomo zakone spreminjali, bomo ta določila iz krovnega zakona ustrezno prenesli tudi v zakone. In naš amandma ravno to dela. Ampak zgodba, ki je zadaj, pa je zelo jasna: v predlaganem vladnem členu, ki ga amandmiramo, si je namreč Vlada vzela pravico postaviti merila, kako jih bo določala in z morebiti drugačnimi odločitvami posegla v zakon - je pa problem, na katerega opozarjamo. Vlada ne more z uredbo spremeniti nečesa. Da je zadaj zgodba o Grosupljem, je jasno kot beli dan, zato ker je grosupeljska občina edina, ki nima izvoljenega romskega svetnika, pa bi ga po zakonu morala imeti, in kljub temu da vedo, da tega nimajo, še kar naprej čakajo! Ja, čakajo! Verjetno na vladno uredbo, ki bo rekla kako drugače. Zdaj, kako bo Vlada določila merila, ne vem. Se pa bojim, da bo sledila tistim strokovnjakom, ki ne vidijo nič težav, če se etnično oblikovana naselja predvidevajo kot ena od možnih rešitev integracije romskih prebivalcev v slovensko družbo, s tem da getoizacija še nikoli ni bila integracija. Tu so zdaj problemi, ki so širše narave. In če bi bila Vlada s svojim predlogom res dobronamerna, potem bi zaradi znanih težav poskrbela za to, da bi bile rešitve postavljene tako, da bi dvome odpravljale, ne pa dvome vzbujale. In jaz se pridružujem kolegici Bredi Pečan, da bi bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe v zvezi z našim predlaganim amandmajem nujno potrebno. Gospod Jazbec, na vašo repliko in na vaše ugovore pa tako. Zakonodajno-pravna služba po mojih izkušnjah pogosto daje vsebinske pripombe, ki jih po pravilu koalicija spregleda, tisto, kar je pa redakcijskih popravkov, pač s številnimi amandmaji vključujemo v predloge. Jutri bomo obravnavali natanko tak zakon, Zakon o uresničevanju načela enake obravnave, kjer je koalicija vložila k zakonu amandmaje, ki so bili seveda vsi sprejeti, ampak ti so bili samo redakcijske narave; tisti amandmaji, ki pa so s stališča Zakonodajno-pravne službe opozarjali na posebne vsebinske pomisleke, k tistim členom pa amandmaji sploh niso bili vloženi, tudi niso členi zdaj odprti, niti ni mogoče več zakona popraviti tako, kot se to da narediti z dopolnilom. Tako, da zdaj govoriti, da v tem členu zaradi delovnega telesa, ki je v 7. členu Zakona o romski skupnosti v Sloveniji napisan, da zaradi tega naš amandma ni potreben, se mi zdi neprepričljivo argumentiranje s strani predstavnikov Vlade. Dobro bi bilo, da bi skušali kakšne stvari po načelu, kar smo že marsikdaj naredili: če škoduje ne, naj vsaj koristi. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Pečanova, vi ste imeli zdaj besedo oziroma imate besedo, vendar mi dovolite, da prej naredimo to, kar ste zaprosili. Glede na peto alinejo 66. člena Poslovnika Državnega zbora in na vaše vprašanje glede mnenja Zakonodajno-pravne službe bi prosil gospo Heleno Ogrinc, da poda mnenje Zakonodajno-pravne službe o stvari, za katero ste zaprosili. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Glede na postavljeno vprašanje, glede na zaprošeno mnenje za predlagane rešitve k predlagani dopolnitvi šestega odstavka v 39. členu zakona menim sledeče: namreč, mi smo v teku razprave na matičnem delovnem telesu, kot tudi v našem dopolnilnem mnenju ocenjevali, da predlagana rešitev v osnovnem besedilu predlagane novele - torej, po kateri naj bi Vlada dobila pooblastilo, da določi merila in kriterije, na osnovi katerih se bo določila avtohtonost romske skupnosti, kar bo osnova za določitev njihovega predstavnika v občinskem svetu -, smo ocenjevali, da je to pooblastilo Vladi preširoko. In ocenjevali, da bi moral zakon sam določiti vsaj osnovne usmeritve za nek zakonski okvir za določitev teh kriterijev. Glede na predlagani amandma, ki govori o sledečem, da naj bi Vlada ob soglasju z reprezentativnimi združenji Romov v Republiki Sloveniji določila te kriterije in na podlagi teh se opredeli trajna naseljenost romske skupnosti, govori o trajni naseljenosti z razliko od osnovnega besedila. In tudi nadaljnja usmeritev bi bila, da se opredeli do sicer v zakonu določenih občin, ki naj bi imele predstavnika romske skupnosti v občinskem svetu. Torej se opredeljuje do vsebine 101. a člena veljavnega zakona. Lahko ocenjujemo, da so s tem rešitvami nedvomno dane določene usmeritve za oblikovanje teh kriterijev in meril, ki jih želi vlada predpisati in na ta način zapolniti, bi lahko rekli, neko praznino v sedanjem zakonu, ki povzroča težave glede imenovanja predstavnikov oziroma izvolitve predstavnikov Romov v občinski svet. Torej, to je naše videnje. Tukaj so usmeritve dane. Ali so usmeritve zadostne za to, da bo čim bolj korektno, da bi bilo možno te kriterije in pa merila čim bolj korektno postaviti v interesu vseh, torej občine in tudi romskih skupnosti to pa, mislim, da presega naše pristojnosti. Menim, da nedvomno amandma gre v smeri naših opozoril in da bi se prej ali slej spornost z vidika same ustave pri tej določbi na ta način sanirala. Hvala lepa.
Hvala lepa za pojasnilo. Gospod Jazbec, imate repliko.
Hvala lepa. Sem bil omenjen v razpravi gospe Potrata, želim še enkrat poudariti, da sem v svoji prejšnji repliki izrazito navedel, da je pristojnost Zakonodajno-pravne službe, da predlog zakona prouči z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika ne pa po vsebini, in to trdim še naprej, kljub temu da ima kolegica Potrata bistveno drugačno mnenje. Jaz sem povedal pri prejšnji repliki tudi, da je ne samo gospa Ogrinčeva se je na odboru trikrat oglasila in dala pripombo na vsebino, da je tudi minister trikrat na pripombo Zakonodajno-pravne službe temeljito odgovoril, zakaj ta sprememba ni primerna, da se vnese v ta zakon.
Gospa Breda Pečan, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bi najprej rada opozorila na to, da to, kar je sicer že gospa Cveta Zalokar Oražem govorila - ampak vendarle, z nekoliko drugačnega vidika. V 39. členu Zakona o lokalni samoupravi je posvečenih narodnostno mešanim območjem, kjer živita italijanska ali madžarska narodna skupnost, pet odstavkov oziroma štirje odstavki peti odstavek je namenjen romski skupnosti. Prvo, kar je sploh nenavadno, je, da romska skupnost, ki je posebna kategorija, ki ima tudi v ustavi poseben člen, stisnemo skupaj z italijansko in madžarsko narodno skupnostjo v isti člen. Vendar, če smo to že naredili, potem bi bilo korektno, da razlagamo četrti odstavek - ne vem več - katerega člena, samo trenutek, bom pogledala, Zakona o romski skupnosti. Pardon, tukaj ga imam 7. člen, četrti odstavek govori: "Delovno telo iz prvega odstavka tega člena se ustanovi v skladu z zakonom, ki ureja lokalno samoupravo." Zelo logično je, da je to posebno delovno telo, da to ni delovno telo, ki sodi v nabor vseh delovnih teles Občinskega sveta. Tako kot je delovno telo, ki se ji reče Komisija za vprašanja narodne skupnosti, torej imamo v 39. členu, govori: "V narodnostno mešanih območjih se ustanovi Komisija za narodnostna vprašanja." - in, potem je tudi določeno, na kakšen način je sestavljena paritetno. Polovico članov te komisije je predstavnikov italijanske ali madžarske narodnostne skupnosti in polovica je preostalih članov komisije. Se pravi, da, zaradi tega, ker gre za posebno delovno telo, je potrebno tudi posebej v Zakonu o lokalni samoupravi napisati, kakšna naj bo. Tukaj je dokaj bolj ohlapno. Zaradi tega, ker je dejansko problem. Mi moramo vendarle tudi glede na to, kakšna je situacija na terenu, ugotoviti, ali je možno v občini, kjer živi romska skupnost, sploh sestaviti komisijo, ki bi imela paritetno sestavo. Pri Italijanih in pri Madžarih je to brez problemov. Pri Romih je vprašanje, ker je že ponekod celo težko dobiti sploh kandidata kot predstavnika romske skupnosti ponekod. Mi vemo, da obstaja občina v Sloveniji. Jaz ne vem, če je edina lahko, da je še kakšna, ki že ima tako delovno telo in kaže na izredno dobre učinke. Se pravi, da bi bilo priporočljivo upoštevati dobre prakse na tem področju in zahtevati od vseh občin, ki imajo predstavnika Romske skupnosti v Občinskem svetu, da ustanovijo tako posebno delovno telo. Drugo, kar je, bi samo to pokomentirala, da se Zakonodajno-pravna služba pri svojem mnenju o 15. členu ni spuščala v vsebino, temveč se je spustila samo v zakonitost ali ustavnost tega določila. Poudarjam, da je to je gospa Zalokarjeva bolje povedala - jaz se ta trenutek ne spomnim točno, da gre za neustavno poseganje v pravice naroda oziroma skupnosti na ta način, da se s podzakonskim aktom, z uredbo Vlade, ki je izrazito politični organ, odloča o pravicah narodne skupnosti.
Želi še kdo razpravljati? Odpiram prijave. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem. Izvolite, prosim!
Hvala lepa. Ne bom več o vsebini govorila. Kajti mislim, da si je lahko vsak razumen človek na osnovi te kar dolgotrajne razprave ustvaril svoje mnenje. Vsaj upam, da bodo s svojo glavo in tudi s sprejemom amandmajev to potrdili tudi drugi kolegi in kolegice. Bi pa želela, glede na to, da se v tej družbi mnogokrat izvaja tudi neprimeren pritisk, vendarle reči in polemizirati s kolegom Jazbecem. Kajti menim, da Zakonodajno-pravna služba, ki je izjemno dragocena služba v tem parlamentu in ki nikakor ne sme nikoli biti samo v funkciji vladajoče koalicije, je v primeru opozoril ravnala korektno in se ni spuščala v vsebinsko plat zakona, ampak strogo in izključno opozarjala na povezavo z nekim drugim zakonom in pa na eventualno spornost tudi pri drugih določilih ter ustavno spornost. Tako da prosim, da se zadržimo, da smo previdni in da to službo čuvamo kot službo, ki daje poslankam in poslancem določena pravna mnenja, ne pa mnenj, ki bi se morala prilagajati nekaterim stališčem. V tem smislu menim, da je služba ravnala korektno, da se ni vtikala v vsebino. Kajti to, kar je bilo želeno v tej razpravi kolege Jazbeca poudariti, je bilo to, da je tu Zakonodajno-pravna služba presegla. In če samo na prejšnji zakon apliciram to zgodbo, ki ste ga obravnavali, Zakon o volitvah. Tudi takrat je Zakonodajno-pravna služba opozarjala poudarjam opozarjala. Seveda, rešitve so bile drugačne in stvar je končala na Ustavnem sodišču. Nihče ni odgovarjal za neustavno rešitev. Danes smo pa za to potrošili toliko in toliko časa in denarja v tem Državnem zboru, da smo neko tako trmasto odločitev morali pravzaprav popravljati. Mislim, da moramo biti poslanci previdni in paziti, da ne izvajamo pritiskov na Zakonodajno-pravno službo. Da jih ne izvajamo skozi razpravo, ampak da ohranimo njeno avtonomnost, strokovnost in suverenost. In seveda mislim, da je šel tu kolega čez rob. Kajti očitek o tem, da se nekdo vtika v vsebino mislim da predstavlja na ta način pritisk na to službo, ki mora biti v tem parlamentu neodvisna.
Replika, gospod Jazbec. Izvolite!
Hvala lepa. Še enkrat bom ponovil, da sem tako na delovnem telesu kot tu dvakrat že povedal, kaj je pristojnost Zakonodajno-pravne službe in da vsebina ni pristojnost. Ker je pa Zakonodajno-pravna služba v tem primeru na odboru trikrat opozorila na vsebino zakona, je minister gospod Žagar trikrat odgovoril vsebinsko, zakaj to, kar vi danes predlagate v amandmajih, ni potrebno, da se vnaša v omenjeni zakon. Jaz mislim, da govorim v parlamentu in slovensko in da potvarjati te izjave nima smisla. Vse to je zapisano v 7. členu Zakona o romski skupnosti in v Zakonu o lokalni samoupravi v 30. in 31. členu. Ne vem zakaj delate sceno iz tega, kar ni potrebno.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Geza Džuban.
Hvala lepa. Jaz bom najprej priznal, da imam pomanjkljivo znanje z vidika povezave Zakona o romski skupnosti in lokalne samouprave. In da me je gospod minister v svojem nastopu delno prepričal o smiselnosti nekaterih rešitev, ki sta v teh dveh amandmajih. Prvi amandma v drugem odstavku in potem amandma pod številko 2. In da je ta zadeva "diskutable" ali je kaj notri ali ni. Vidimo, da škodi ne, pa da morda bi bilo dobro, da je. Odprto je pa še zmeraj na osnovi predlagateljev prvega amandmaja in Zakonodajno-pravne službe, ki sugerira, da ne bi bilo narobe, če sta ti dve rešitvi, ki sta tukaj predlagani, bili vneseni v zakon. Vprašanje meril za trajno naseljenost in vprašanje 101.a člena, kjer so predlagatelji opozorili na novo situacijo, ki je nastala po novi ustanovitvi občin, kaj se zgodi, da občine, ki so nastale, niso navedene v tem 101.a členu. In da je to po moje pomagalo k dopolnitvi vašega predloga zakona, da ne bi nastala situacija, ki ni dobra oziroma ki ni usklajena. In gospod minister, morda me boste celo prepričali, da ne bom glasoval, kot je običajno, da opozicija glasuje tako, koalicije drugače. Jaz sem ves čas odnos do teh amandmajev spreminjal. Tudi ste me morda že skoraj prepričali, da enih ne bi podprl. Še zmeraj čakam na vaš odgovor, predvsem na drugi del prvega odstavka tega prvega amandmaja, kaj je zaradi območja občin iz 101.a člena oziroma nove situacije, ki je nastala po ustanovitvi občin, in tako dalje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič.
Hvala. Jaz stališč glede teh dveh predlaganih amandmajev do sedaj nisem spreminjal, pa tudi se nisem mislil oglašati. Ampak kljub temu - če dovolite - glede na to, da bom govoril o tem delovnem telesu, rad bi povedal tole. Z vidika, ali je potrebno, da je to zapisano v zakonu ali ne. Sicer je bilo že malokrat povedano oziroma mnenje ali stališče Vlade oziroma ministra, ki mislim, da je - oziroma smatram - bila obrazlaga na mestu in tudi vzdrži. Občine oziroma občinski sveti imajo saj včasih smo tako rekli, pa mislim, da drži stalna in občasna delovna telesa. Zdaj se pojavi še to posebno delovno telo, ampak v tem 30. členu lepo piše: "občinski svet lahko ustanovi tudi druge komisije in odbore za svoja delovna telesa". In zdaj vas sprašujem. Mislim, da je bilo včeraj nekaj podobno o kadilskem zakonu. Veste, tudi drugi zakoni, ki smo jih sprejemali v tem parlamentu. In bom zdaj začel s tem Zakonom o redarstvu. In spet Zakon o javnem redu in miru. V tistih zakonih so tudi opredeljene določene naloge ali določena zakonodaja in nalaga tudi nekako lokalnim skupnostim, da lahko tudi ustanovijo ali pa pravzaprav je možno, da občinski sveti ustanovijo delovna telesa. Pa ne bom zdaj razlagal katera. Recimo, je Svet za preventivo in vzgojo v cestnem prometu. Tega ni nikjer tu v zakonu napisanega. Jaz ne vem, zakaj zdaj nekateri tako vztrajate pri tem, da je glede tega stalnega delovnega telesa, ki je jasno precizirano v 7. členu Zakona o romski skupnosti. Jasno definirano, napisano vse. Sicer vidim, da slovnično tisti prvi stavek ne gre najbolj skupaj, ker piše, da se "v občinskem svetu ustanovi posebno delovno telo za spremljanje položaja romske skupnosti", ne v občinskem svetu - občinski svet ustanovi, ker če bi se v občinskem svetu ustanovilo, potem bi najbrž bili samo svetniki v tem delovnem telesu tako, da jaz podpiram predlog Vlade oziroma ministrstva, da je pri tej zadevi vse jasno in da ne rabimo, da to še enkrat pišemo v Zakon o lokalni samoupravi. Hvala.
Gospod minister imate besedo. Prosim!
Hvala za besedo. Jaz bi seveda rad rekel, da govorimo o Zakonu o lokalni samoupravi. V tem segmentu tega zakona želimo skozi to določbo pravzaprav enotno - in to bi še enkrat poudaril - enotno urediti območje celotne Slovenije, enotne kriterije, enotna merila za določitev tistih občin, ki naj imajo romske svetnike. Meni v tem trenutku ti kriteriji in ta merila niso poznana, ker ni bilo na podlagi teh meril narejeno. Ker, če bi to že bilo danes narejeno in bi lahko bilo, potem nekaterih insinuacij na neke posamezne občine ne bi bilo, ker bi to bilo urejeno z merili in točno to bi se vedelo. In točno to želimo mi seveda s tem doseči. Seveda, odločno zavračam, da je kakršnakoli sprememba te zakonodaje na podlagi neke posamezne rešitve takšne ali pa drugačne. S tem se absolutno ne morem strinjati. Zdaj, kar zadeva urejanje z merili in kriteriji, je treba tudi zelo jasno povedati, da na to tudi napotuje odločba Ustavnega sodišča. Odločba Ustavnega sodišča govori o tem, da je potrebno urediti ta merila in kriterije. Seveda za to je pristojen Urad za narodnosti. Tam se te stvari urejajo in pri tem sodeluje strokovna javnost s tega področja, ki - sem prepričan - bo znala najbolj strokovno te stvari utemeljiti in nenazadnje pri tem sodeluje tudi romska skupnost. Jaz imam tu dopis predsednika Zveze Romov Slovenije. Tudi iz tega dopisa sledi, da tudi oni želijo, da to gre točno v tej smeri. In jaz tu ne vidim posebnih zadržkov in težav. To je to in seveda sem prepričan in si sploh ne znam drugače predstavljati reševanja problema in sem prepričan, da smo jih s svojim delom tako prezentirali ves čas, da bi šli v neke parcialne rešitve, ki so pač za nekoga posebej. To je ta del. Sedaj pa, če me seveda sprašujete vprašanje, ki je povezano z ustavnimi določbami v posameznih primerih, pa moram seveda jasno povedati, da tukaj sploh ne more biti nobene dileme. Odločbe Ustavnega sodišča seveda je potrebno spoštovati. Tudi v primeru seveda tega vprašanja posamezne občine iz tega naslova morajo spoštovati in mi seveda te občine tudi ves čas na to opozarjamo. Je pa seveda res, da to zadevo ne more nihče drugi namesto njih urediti. Mora biti v skladu s tem, v skladu z zakonom in v skladu seveda z odločbo Ustavnega sodišča. Ta stvar je nesporna. Tudi občine morajo same urediti. Tako, da jaz tukaj ne vidim tovrstnih dilem. Mislim, da gre razprava tudi v veliki meri v neko po moje ne ravno pravo smer. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odpiram še enkrat prijavo. Besedo ima gospod Geza Džuban, prosim.
Zelo na kratko. Nisem že zmeraj toliko daleč prepričan, da mi bo treba po sprejetju kateregakoli od teh dveh, predvsem prvega amandmaja. Bilo bi najbolj pametno, če bi se koalicija uskladila, da se eden od teh dveh amandmajev, morda prvi sprejme in da eventualno na osnovi razprave tudi stališč, da se dodela besedilo tega amandmaja, ker smo v drugi obravnavi. Mislim, da je potreben neki amandma, ki bi nekatere zadeve, o katerih danes govorimo tukaj, dopolnil besedilo zakona, kar se mi zdi, da je potrebno. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Majda Potrata. Prosim!
Tudi, če bi gospod minister še petkrat povedal stvari enako ali drugače, dejstva, da z uredbo tega ni mogoče urejati v zakonu, je Zakonodajno-pravna služba povedala. To je tisto, kar je pripomba. In zato je amandma prvi ali drugi boljši kot predlagana rešitev in bi bilo dobro, da spremenite mnenje, gospod minister.
In še gospa Cvetka Zalokar Oražem. Prosim!
Hvala lepa za besedo. Želim se samo odzvati na to, kar je na neki način govoril minister. Dejstvo je, da je 20 občin v zakonu navedenih, ki naj bi imele romskega svetnika v občinskem svetu in da samo ena občina v Sloveniji tega ni izvršila. Gospod minister, rekli ste, da to vi stalno opozarjate. Jaz sem prepričana, da opozarjate, vendar jaz sem vas prej vprašala nekaj drugega. Zakonodaja vam omogoča tudi druge bolj ostre načine, s katerimi bi lahko na to občino izvajali pritisk oziroma ga tudi uresničevali. Seveda opozorila v tisti obliki očitno pri tej občini ne zaležejo. Zato vas sprašujem: Kdaj boste oziroma koliko časa boste samo še opozarjali, kdaj pa boste začeli izvajati oziroma vleči drugačne poteze, ki vam jih zakon tudi daje in omogoča?
Hvala. Predvidevam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O NADZORU DRŽAVNE MEJE. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora.
Hvala, predsedujoči, za razumevanje. Pri vseh papirjih je treba včasih kakšno stvar malo globlje poiskati. Predlog Zakona o nadzoru državne meje je Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje obravnaval na svoji 34. seji. Predstavnik predlagatelja minister Dragutin Mate je podal dopolnilno obrazložitev k predlogu zakona ter pojasnil, da je bilo treba pripraviti povsem nov zakon, ki vključuje sprejete uredbe Evropske unije iz vsebinskega poročila področja Zakona o schengenskih mejah ter pomeni obenem tudi uskladitev z določbami Zakona o prekrških. Nadalje je še natančneje razložil novosti. Predvsem pa je poudaril, da predlog zakona natančneje opredeljuje nujno potrebo po nadzoru meje, s čimer se zagotavlja varnost Republike Slovenije in Evropske unije kot celote. Posebno poglavje predloga zakona je namenjeno ponovni uvedbi nadzora notranjih meja ob nastanku določenih varnostnih situacij, kot so zlasti potencialni teroristični napadi ali pa grožnje. Bodisi v Republiki Sloveniji, torej v naši državi, bodisi v kakšni drugi državi članici Evropske unije. Predlog zakona tako v tem delu zagotavlja možnost nadziranja tistih oseb, ki bi nameravale izpeljati katero od navedenih aktivnosti. Poleg tega pa zakon tudi določneje opredeljuje način prehajanja zunanje meje in izvajanja mejne kontrole. Posebnost so pri tem tudi določene kategorije oseb, kot so pomorščaki, diplomati. Zakon predpisuje, kdaj je možno zavrniti vstop v Republiko Slovenijo in s tem tudi posredno v območje Evropske unije, označitev državne meje, obveznost podreditvi mejne kontrole z določitvijo organa, ki slednje izvaja. To je policija denarne kazni nadomešča z globami ter določa tudi področja mejnega prehoda in začasne mejne prehode na bodoči zunanji meji. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je uvodoma dejala, da predlagani zakon po strukturi ostaja razmeroma podoben prejšnjemu istoimenskemu zakonu ter da so pripombe, ki jih je ta služba posredovala, že ustrezno upoštevane v predlaganih amandmajih, ki so bili posredovani pred začetkom seje Odboru za notranjo politiko. V razpravi med člani in članicami odbora je bilo izpostavljeno vprašanje: Kaj se bo zgodilo s SOBS-om in z vsaj eno turistično cono, ki je na meji republike s hrvaško? Minister Mate je na to odgovoril, da predlog zakona v ničemer ne posega v SOBS, saj ta še naprej ostaja v veljavi glede same ureditve ob meji, maloobmejnih prepustnic in tudi prehodnih mest, ki so v njih navedena ter glede tistih turističnih con, ki v teh okvirjih že delujejo. Torej iz tega stališča, kar se tiče sprejema novega zakona, ni bojazni, da bi predlog zakona kakorkoli posegal v mednarodni sporazum sklenjen z Republiko Hrvaško. K predlogu zakona so bili kot rečeno vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, ki so bili sprejeti. Ob koncu pa je tudi Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje sprejel vse preostale člene zakona ter jih temu cenjenemu zboru predlaga v sprejem.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Anton Kokalj v imenu Poslanske skupine NSi.
Lepo pozdravljeni! Zadnjo spremembo Zakona o nadzoru državne meje smo sprejemali ravno na junijski seji v lanskem letu. Zaradi prevelikega števila sprememb, ki so posledica vstopa Slovenije v schengensko območje, na katero se pripravljamo, se je ministrstvo odločilo, da pripravi nov Zakon o nadzoru državne meje. Predlog zakona se nanaša predvsem na območje nove zunanje meje, saj se bodo notranje meje z državami članicami tako rekoč ukinile. Predlog zakona predvideva vzpostavitev notranjih meja le v primeru, ko gre za nevarnost resne grožnje javnemu redu ali notranji varnosti. To so na primer teroristični napadi ali grožnje v sosednji državi članici. Obseg in trajanje ponovne uvedbe nadzora ne sme presegati tistega, ker je nujno potrebno glede na resnost grožnje. O uvedbi mora država obvestiti ostale države članice in Evropsko komisijo. Predlog zakona določa, na katerih mestih se prehaja državna meja, pooblastila organa, ki nadzira državno mejo, mejno črto. Določa se ureditev režima na mejnih prehodih in prestopanje meje. Spremembe, o katerih danes razpravljamo, se nanašajo izključno na mejne prehode na bodoči zunanji meji. To je, meji z Republiko Hrvaško, saj bo prehodnost na vseh ostalih mejah prost in ne bo več nobenih omejitev, razen že zgoraj navedenih v primeru resnih groženj nevarnosti. Predlog zakona je usklajen z uredbo, št. 256/2006 Evropskega parlamenta in Sveta o zakoniku o schengenskih mejah. Odpravljajo se tudi pomanjkljivosti, ki so se pokazale pri uporabi sedaj veljavnega zakona v praksi. Usklajuje se z Zakonom o prekrških in zaradi uvedbe evra spreminja globe iz tolarjev v novo valuto. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlagani zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu poslanske skupine SLS. Prosim!
Spoštovani predsedujoči, spoštovani državni sekretar! Poslanke in poslanci! Sprejem novega Zakona o nadzoru državne meje je potreben zlasti zaradi uveljavitve uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o zakoniku skupnosti o pravilih, ki urejajo gibanje oseb prek meja. S tem predpisom sta namreč začela prenehati veljati Konvencija o izvajanju schengenskega sporazuma in Skupni shchengenski priročnik. Zakon o nadzoru državne meje, ki smo ga sprejeli leta 2003, je med drugim pomenil tudi vsebinski prenos omenjene konvencije in priročnika. Zaradi sprejema uredbe, ki se neposredno uporablja, je bilo potrebno pripraviti novelo zakona, da se ne bi vsebina zakona poleg v uredbi podvajala tudi v domači zakonodaji oziroma v sprejetem zakonu o nadzoru državne meje. Poleg teh sprememb predlagani zakon usklajuje določbe z Zakonom o prekrških, in sicer predvsem v zvezi s terminologijo. Na predlagani zakon nimamo pripomb, saj menimo, da na ustrezen način zagotavlja celovitost nadzora državne meje, organe in njihova pooblastila za nadzor državne meje, označevanje mejne črte in mejnih prehodov ter vse ostalo, kar je potrebno za ustrezno varovanje državne meje. Predlagani zakon bomo torej poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke podprli.
Besedo ima gospod Ivan Jelen v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo. Spoštovani podpredsednik, poslanke in poslanci, državni sekretar! Prevzem schengenskega mejnega režima, uskladitev nacionalne zakonodaje z evropsko, odprava pomanjkljivosti zakona in uskladitev z drugimi dotičnimi predpisi so narekovali ne samo spremembe in dopolnitve zakona, pač pa celovit poseg na reguliranje državne meje z novim zakonom. In, čeprav gre za sprejem novega zakona v celoti, pa po strukturi in v nekaterih vsebinskih rešitvah ostaja nespremenjen. Posebej je odgovornost na nas, kot mejni državi Evropske unije, da učinkovito zavarujemo zunanjo mejo. Zato je potrebno, da ima policija kot pristojni organ nadzora na podlagi pooblastil in v skladu z načelom sorazmernosti na voljo primerne ukrepe. S pomočjo generalne klavzule, ki sicer ni novost, je predvidena možnost uporabe drugih nujnih ukrepov. Konkretno zakonsko neopredeljenih, ki se po potrebi izvajajo zaradi nekega dejanskega neposrednega ogrožanja javne varnosti in reda, še zlasti življenja in zdravja ljudi. Na prestop notranje državne meje, torej meje z državo članico, nas bodo opominjale zgolj še obvestilne in morebitne opozorilne table, ker mejnih kontrol znotraj schengena ni. To pomeni prost prehod tudi za državljane tretjih držav. Zato menimo, da je izrednega pomena ukrep, ki ga zagotavlja schengenski in tudi naš zakon za ponovno začasno uvedbo nadzora notranjih meja. Možnost preprečitve procentualnih terorističnih napadov ali nastanka drugih nevarnih situacij ter nadzor oseb, ki bi nameravale izvesti kakršnokoli aktivnost ogrožanja varnosti posamezne države in njenih državljanov, je tako z začasno uvedbo notranjih mejnih kontrol medsebojnega obveščanja med članicam in drugimi z zakonikom določenimi postopki in ukrepi zagotovljena. S tem zakonom pa se dodelijo pristojnosti za ukrepanje zunanjemu in notranjem ministrstvu. Ta ukrep je že izkoristila Nemčija v času svetovnega nogometnega prvenstva. Avstrija pa namerava uvesti nadzor na mejah z vsemi sosednjimi državami in s tem začasno ustaviti izvajanje schengenskega sporazuma naslednjo leto med evropskim prvenstvom, kar je iz varnostnih razlogov ob takšnih prireditvah, kjer so udeležene množice najrazličnejših nacij, kar bistveno potencira možnost terorističnih drugih kriminalnih aktivnosti, popolnoma utemeljeno in potrebno. Prepričani smo, da se vsi strinjamo, da je potrebno z ustrezno zakonodajo za nadzor zunanje in po potrebi tudi notranje meje zagotoviti takšno varnost Slovenije, kot tudi skupnega evropskega prostora. Zato bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim!
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlagani Zakon o nadzoru državne meje podprli. Gre za zakon, ki pomeni uskladitev z uredbo Evropske unije z vsebinskega področja Zakonika o schengenskih mejah. Hkrati pa se zakon usklajuje tudi z določili Zakona o prekrških, ki denarne kazni nadomešča z globami. Zakon o nadzoru državne meje po našem prepričanju vsebuje primerna določila, ki v primeru njihovega izvajanja zagotavljajo varnost Slovenije in Evropske unije kot celote. Nadzor notranjih meja Evropske unije bo po uveljavitvi sklepa Sveta Evrope spremenjen in sproščen. Zakon pa predvideva uvedbo enakega nadzora na notranjih mejah, kot velja na zunanjih mejah Evropske unije le v primeru, če bi prišlo do določenih varnostnih situacij, kot so na primer teroristični napadi ali grožnje v Sloveniji, drugi državi Evropske unije ali sosednji državi. Zakon povzema predpisane standarde Evropske unije glede načina prehajanja ljudi in stvari preko zunanje meje, nadzor nad takšnimi prehodi in izvajanje mejne kontrole. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo zadovoljni, da je Vlada Republike Slovenije pripravila vse, kar je bilo potrebno, da je Slovenija pripravljena na popolno odpravo notranjih meja z Evropsko unijo, kar se bo predvidoma zgodilo 1. januarja 2008, in je tako izpolnila vse svoje obveznosti na tem področju. Prepričani smo, da bo Slovenija s svojo policijo in drugimi pristojnimi organi uspešno in učinkovito izvrševala vse svoje obveznosti, ki jih skladno z evropskim pravnim redom predpisuje ta zakon. Tako da bo Slovenija znotraj EU zagotavljala svojo varnost. Prav tako pa s tem tudi varnost celotne EU. Poslanci Slovenske demokratske stranke bomo torej kot sem že povedal predlagani Zakon o nadzoru državne meje podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri v petek, 22. junija 2007, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRANVAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZASEBNEM VAROVANJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev. Izvolite, gospod mag. Zinrajh!
Dober dan! Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Zakon o zasebnem varovanju je bil sprejet v letu 2003, pravzaprav še ne tako deleč nazaj. Slovenija kot veste je s 1. majem 2004 postala polnopravna članica EU. Zaradi načela prostega pretoka oseb je bilo potrebno določbe zakona o zasebnem varovanju, ki za varnost osebe zahteva slovensko državljanstvo, skleniti tako, da je pripadnik varnostnega osebja lahko vsak, ki je državljan države članice EU. Predlog zakona, torej v skladu z načelom pravne države natančneje določa pogoje za pridobitev in odvzem licence, službene izkaznice ter inšpekcijske ukrepe. Poglavitni cilj sprememb in dopolnitev Zakona o zasebnem varovanju je zagotoviti, da bodo gospodarske družbe, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem, sposobne izvajati varovanje s kvalitetno usposobljenim osebjem. Glede na to, da varnostno osebje s svojimi ukrepi, določenimi v Zakonu o zasebnem varovanju, lahko posega v človekove pravice in temeljne svoboščine drugih, predlagatelj smatra, da je potrebno vzpostaviti koncept kvalitetnega usposabljanja za področje zasebnega varovanja, ki ga bo v prvi fazi izvajala policijska akademija, nato pa tudi drugi izvajalci, ki bodo izbrani na javnem natečaju. V predlagani noveli zakona se licenca za načrtovanje in izvajanje tehničnih sistemov varovanja deli na dva dela, na dve licenci. In sicer na načrtovanje varnostnih sistemov in na izvajanje sistemov tehničnega varovanja. Odpravlja se inštitut začasnega odvzema licence, saj se ta ukrep pri izvajanju zakona izkazal kot neprimeren in celo neučinkovit. Predlog zakona podrobneje določa pooblastila inšpekcijskega organa in omogoča inšpektorjem, da bodo v prihodnje lahko preprečili nadaljevanje prekrška. Poleg tega je z novelo v zakon vnesena tudi določba, po kateri lahko inšpektor z odločbo zaseže predmete in dokumentacijo, ki jih gospodarski subjekt uporablja pri izvajanju kršitev oziroma so s kršitvijo nastali. Prav tako ministrstvo omogoča dvzem službene izkaznice ali licence, ko ugotovi, da je bila oseba s pravnomočno sodbo kaznovana za prekršek zaradi nasilja ali za kaznivo dejanje, ki se preganja po uradni dolžnosti. Natančneje določa pogoje za pridobitev licenc za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja. Opredeljeno je število varnostnega osebja, ki mora biti pri prosilcu za licenco zaposleno za polni delovni čas, kar je noviteta. Prav tako določa listino o licenci kot veljaven dokument, s katerim gospodarski subjekt v pravnem prometu dokazuje izpolnjevanje pogojev za opravljanje dejavnosti zasebnega varovanja. Spremembe zakona natančneje opredeljujejo razloge za odvzem licence. Licenca se odvzame, v kolikor je na podlagi pravnomočne odločbe ugotovljeno, da je na primer družba opravljala dejavnost v nasprotju z izdano licenco, da nima sklenjenega zavarovanja za odgovornost, da opravlja zasebno varovanje brez pisne pogodbe ali v nasprotju z njo, da opravlja zasebno varovanje z osebami, ki ne izpolnjujejo pogojev, da prevaže denar na primer v nasprotju s pravilnikom, da varuje javna zbiranja v nasprotju z načinom, ki ga predpiše minister pristojen za notranje zadeve, da opravlja dejavnost in varovanja, itd. Predlagane spremembe prinašajo tudi nekatere ugodnosti. Službena izkaznica se bo glasila na osebo brez navedbe delodajalca. S tem, da ne bo potrebno zamenjati službene izkaznice ob vsaki zamenjavi delodajalca. Manjša pa bo tudi obremenitev ministrstva, ki le-te izdaja. Novela zakona predvideva tudi znižanje stroškov za usposabljanje, ki so jih plačevale družbe za zasebno varovanje. Kajti varnostnikom po opravljanju usposabljanja ne bo potrebno še potrjevanje nacionalne poklicne kvalifikacije. Ob postopku sprejemanja zakona je bil sprejet amandma, ki omogoča, da ministrstvo za javne natečaje podeli pooblastilo za izvajanje usposabljanja tistim subjektom, ki bodo izpolnjevali predpisane pogoje. V 8. členu je predpisan način nadzora. Za zagotavljanje ustreznega nivoja znanja pa je predvidena seveda tudi ustanovitev ustrezne komisije. S sprejemom amandmaja so bili odpravljeni tudi očitki nasprotniku tega sprejema zakona, da se nekako eden monopol zamenjuje za drugega. Prav tako je bil sprejet amandma, ki podrobneje ureja preoblikovanje zbornice, zasebno varovanje, prenos premoženja in stalno zaposlenih. Ponovno pa so vloženi nekateri amandmaji, ki so bili zavrnjeni že na odboru in poskušajo opredeliti vlogo, naloge in reprezentativnost zbornice za zasebno varovanje. Nekaterih amandmajev ne podpiramo. Predlagani amandmaji so nekako v nasprotju s konceptom te kompletne predlagane nove, ki omogoča prostovoljno združevanje in možnost oblikovanja več zbornic. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim predsednico odbora gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi poročilo odbora. Prosim!
Hvala. Lep pozdrav še enkrat! Tudi predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju je Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje obravnaval na svoji 34. seji, na kateri je predstavnik predlagatelja uvodoma podal dopolnilno obrazložitev k predlaganim spremembam in dopolnitvam ter tudi navedel bistvene rešitve, ki jih le-te prinašajo. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je uvodoma povedala, da je predlagatelj njihove pripombe, ki jih je podala ta služba, že upošteval po eni strani z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin, po drugi strani pa tudi z nekaterimi predlogi za amandmaje odbora, ki so bili odboru posredovani. K predlogu zakona je podal svoje mnenje tudi Državni svet in le-to je bilo predstavljeno tudi na seji odbora. Državni svet - sprva je bilo poudarjeno, da predloga zakona ne podpira, vendar pa so pozdravili, da je predlog koalicijskega amandmaja k 8. členu. Ta namreč omogoča podelitev javnega pooblastila na področju izpopolnjevanja in usposabljanja varnostnega osebja na podlagi javnega natečaja in s katerim se odpira možnost konkuriranja za to dejavnost tudi drugim pravnim in fizičnim osebam. Na seji odbora so sodelovali tudi predstavniki Zbornice Republike Slovenije za zasebno varovanje in predstavniki Inženirske zbornice Slovenije. Predstavniki Zbornice za zasebno varovanje so se z rešitvijo koalicijskega amandmaja k 8. členu, to je podelitev javnega pooblastila na področju izpopolnjevanja in usposabljanja na podlagi javnega natečaja, in k predlogu za amandma odbora k 41. členu, kar se tiče preoblikovanja zbornice, pretežno strinjali. Hkrati pa so sicer predlagali, da bi zbornici pustili tudi njeno izvirno pristojnost - to je izobraževanje in zastopanje svojih članov ter skrb za njihov razvoj. To je bilo predlagano tudi z amandmajem poslanca Zagorca in Poslanske skupine SD k 6. členu in k njim povezanim členom. Vendar pa je predstavnik predlagatelja pojasnil, da amandma k 6. členu ne podpirajo iz razloga, ker vnaprej določa izključno in monopolno pravico do usposabljanja in izpopolnjevanja samo na eno institucijo. Torej na zbornico, kar pa se v praksi ni dobro obneslo. Zato je tudi po mnenju predlagatelja smiselno, da se ta pravica odpira tudi za druge subjekte. Predstavniki Inženirske zbornice Slovenije so pozdravili dejstvo, da je predlog zakona ločil načrtovanje varnostnih sistemov in izvajanje sistemov tehničnega varovanja. Člani in članice odbora so pretežno razpravljali v zvezi z amandmajem k 6. členu in tudi v smislu s členi in amandmaji, ki so bili povezani s tem amandmajem. Predvsem v zvezi s pristojnostjo izobraževanja varnostnega osebja. Nekateri so menili, da se s predlaganimi spremembami zbornica ukinja, češ saj se jim uokvirja njen temeljni vir financiranja. To je izobraževanje, ki ga je opravljala kot gospodarsko dejavnost. Vendar pa so drugi člani teh je bilo večina bili mnenja, da ni primerno, da bi bila že v predlogu zakona določena izključna pravica za izvajanje usposabljanja samo enemu subjektu ter da bodo poleg policijske akademije to dejavnost izobraževanja lahko opravljali tudi drugi subjekti. Predstavnik predlagatelja pa je še dodatno pojasnil, da dejavnost izobraževanja podpirajo. S tem predlogom sprememb tudi za druge subjekte na podlagi javnega razpisa. Izrazil je tudi pričakovanje, da se bodo subjekti, ki bodo izvajali izobraževanje, specializirali za posamezna področja varovanja. Odbor je tako sprejel amandmaje k nekaterim členom zakona pa tudi nekaj svojih amandmajev ter ob koncu podprl tudi vse člene zakona ter predlaga te spremembe tudi v sprejem temu zboru. Hvala.
Hvala lepa! Ker je zbor na 27. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne, 20.6.2007. V razpravo dajem 3. člen in dva amandmaja poslanske skupine SNS ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Ugotavljam, da ne želi nihče razpravljati. Zato zaključujem razpravo o tem členu. V razpravo dajem 6.a člen in amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS ter amandma istega predlagatelja k 8. členu. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 8. člen in amandma poslanske skupine SD ter amandma istega predlagatelja k 36. členu. Izvolite, gospod Miran Potrč!
Hvala lepa. Verjetno je poleg poročila predsednice Odbora za notranjo politiko, ki je nakazalo temeljne dileme in različne poglede glede tega zakona, prav uvodoma povedati še par stvari. Ni res, da bi predlagatelji amandmaja k 8. členu želeli ohraniti kakršenkoli monopol zbornice za zasebno varovanje. Tudi ne na področju usposabljanja in izobraževanja, čeprav je to pomembna dejavnost. Ni tudi res, da bi bili proti temu, da pride do preoblikovanja zbornice, čeprav so stališča Vlade glede tega, kakšna naj bo obveznost ali prostovoljnost zbornic na posameznih področjih zelo zelo različna. In je zanimivo, da - recimo - na področju, kjer se dejavnost opravlja po tržnih principih, želijo uvesti monopol, vendar ne zbornice in subjektov, ki jo sestavljajo, ampak uprave in Vlade. Res pa je, da bi želeli, da se ta temeljna vprašanja argumentirano obravnavajo. Zaradi tega smo, ker je minister za notranje zadeve gospod Dragutin Mate na naše vprašanje, kaj je razlog, da prihaja do tako bistvenih sprememb, ki v tekstu zakona niso argumentirane, rekel, da je razlog v tem, da so opravljali dva inšpekcijska nadzora in kakšne so ugotovitve tega nadzora. Zaradi tega smo gospoda ministra poprosili, če nam lahko te ugotovitve pošlje. Bil je toliko prijazen, da nam jih je pred tremi, štirimi dnevi z datumom, 15.6. je bilo poslano poslal, pri čemer bi radi povedali dvoje. Prvo, poslal je samo pregled oziroma poročilo o opravljenem pregledu s strani ministrstva, ne pa tudi odgovore, ki jih je poslala zbornica. Korektno bi bilo, da bi bili posredovani tudi ti odgovori, ker potem bi lahko videli obojestransko sliko. Pa takšne pripravljenosti ni bilo. Morda se bodo zgovarjali na to, da jih nismo na to posebej opozorili in poprosili. Samo običajna in normalna komunikacija bi to bila. Kar pa zadeva samo vsebino, pa moramo reči, da je vsebina opozoril, ki so jih iz obeh inšpekcijskih nadzoro dali zbornici za zasebno varovanje, takšna, da velikih ugotovitev o tem, kaj vse je ta zbornica delala narobe, ne zagotavlja. Za kaj je šlo? Opozorili so jih, da v nekem primeru ena gospa, ki je pooblaščena, da opravlja določene naloge, nima ustrezno dokazane delovno dobo, da ni to delovno dobo pet let, kot se zahteva, opravljala na ustreznih delih, kar je bilo kasneje popravljeno. Povedali so, da je nekaj potrdil o opravljenem izpitu - zelo majhno število bilo posredovano tistim, ki so izpit opravljali dva, tri dni kasneje, kot bi moralo biti. Moralo bi biti v treh dneh, pa je to nekaj primerov od nekaj 10 ali 100 primerov opravljenih izpitov. Bilo je rečeno, da so razpisi za tečaje objavljani na način kjer se vsem ne zagotavlja enake možnosti udeležbe, pa kasneje pojasnjeno, da se res kdaj pa kdaj izvedba teh izpitov prilagaja tudi konkretnim potrebam udeležencev. Vendar, da so izpiti konkretno objavljeni in vsak ima možnost sodelovanja. Povedali, da je v enem ali dveh primerih bil teoretičen in praktičen pouk med sabo povezan, ker je bila manjša skupina in obljubljeno, da to nikoli več kot velika napaka ne bo storjeno. Povedali, da je v enem primeru namesto maksimalno treh bilo 32 udeležencev na enem izpitu in še takšne stvari, ki jih je človeku skorajda sram pripovedovati, če jih štejejo gospodje z ministrstva za kronski dokaz, da je treba ukiniti neko zbornico, zato ker je slabo delovala. To govorim, da bi vam povedal, da gre enostavno najbrž za drugačne razloge, da smo mi to na pamet trdili, da smo zdaj dobili v poročilu o obeh pregledih s strani ministrstva pa za to dokaze, da so bili razlogi popolnoma ali pa v veliki meri nepomembni. Pa še tisti, ki so bili, so bili kasneje odpravljeni s polno pripravljenostjo zbornice, da sproti reagira v 15 dneh, tako kot ji je bilo naloženo, in to naredi. Torej, gospodje, ni res, da bi zbornica delovala tako, da bi jo bilo treba ukiniti. Razlogi so drugje. Kakšni, veste sami. Prav bi bilo, da jih eventualno poveste. Kar pa zadeva 8. člen oziroma 12. člen zakona, ki je temeljna vsebina predsednica odbora gospa Kuclerjeva in tudi državni sekretar gospod Zinrajh sta danes dovolj korektno povedala, kaj je vsebina tega člena. Ta člen omogoča poudarjam omogoča, ne pa zagotavlja, da lahko ministrstvo, če to želi ta "če to želi" je moj poudarek razpiše tudi, da poleg policijsko-varnostne akademije lahko opravlja izobraževanje in usposabljanje še kakšna druga institucija ali združenje. Poudarjam še enkrat, omogoča, ne pa zahteva. Zato je neresnica, gospod državni sekretar, neresnica, da ste s temi določili sprememb 12. člena zagotavljali konkurenčnost. Niste je zagotovili. Če boste naprej delovali tako kot doslej, da boste zlorabljali manjše napake za nezmožnost delovanja, potem se konkurenca ne bo zagotavljala. In potem bo res tisto, kar se trdi, da boste uvedli monopol države nad usposabljanjem vseh, ki sodelujejo v teh podjetjih za varnost. Da bo to edinstven primer, ker se na ta način usposabljanje in organiziranost tega sektorja v evropskih državah ne ureja. Da to delate iz neke zamere, ki jo ima najbrž nekaj ljudi v vašem ministrstvu do te zbornice, ki je resnično sitna. Ja, vsi papirji, ki smo jih od njih dobili, so sitni, zato ker točno povedo: Ta stavek je točen, ta ni točen, tega bomo popravili, tega ste si gospodje v ministrstvu pa izmislili. In verjamem, da s takimi, ki imajo tako organizirano svoje delo, ni luštno sodelovati, posebej ne tako na pol in na pamet, kot to dela ministrstvo. To se pravi, ni res, da boste zagotovili to, kar obljubljate. In naš predlog amandmaja k 12. členu je samo ta, da bi poleg pristojnosti, ki jih ima ministrstvo in jih ohranjamo naj jih ima naj ministrstvo tako, kot je predvideno, pripravlja programe, predpiše programe izpopolnjevanja, vodi kadrovske evidence, vrši kontrolo nad tem, kdo je usposobljen, kakšne pogoje ima in podobno. Skratka, vse, kar je bilo doslej, vendar mora opraviti javni razpis in mora imeti najmanj dve instituciji, ki bosta, če bosta izpolnjevali pogoje, pooblaščeni, da to izobraževanje opravljata. Če je to preveč in se vam tudi to zdi nepotrebno, potem bo pač ostalo pri monopolu, ki ste si ga zamislili. Pri monopolu nad usmeritvijo v tržni dejavnosti. Potem bo daleč od resnice vaše zavzemanje, kako se Vlada umika iz vpliva na gospodarstvo tudi na nekam pomembnem področju in hoče imeti popoln monopol. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati k tem amandmaju k 8. členu? Gospod Zagorac, izvolite!
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! Sam in v Slovenski nacionalni stranki bomo podprli drugi amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Zdi se nam več kot smiseln. Največ razlogov za tako podporo je že povedal moj predhodnik, spoštovani kolega gospod Potrč. Pred časom se je ta država odločila, da bo nekako okrilje zasebnega varovanja delovalo na principu gospodarske dejavnosti. To morate priznati. In vsa gospodarska dejavnost se financira ali se želi financirati oziroma je njen obstoj odvisen od nekega prihodka finančnih sredstev. Ta vlada, to ministrstvo ne vem kdo se je odločil, da bo to zadevo prekinil, odrezal. Realno sicer dovoljujete v zakonu tudi drugim subjektom, da opravljajo naloge izobraževanja. Ampak izključno pravico izobraževanja ste dali ministrstvu. Ne verjamem oziroma prepričan sem, da v tej državi ne poznamo, ne vem koliko število subjektov zasebnega varovanja. Poznamo jih nekaj, tistih, ki to opravljajo v skladu z zakonom in v skladu z določbami omenjenega zakona. Če je prišlo kadarkoli do kakršnihkoli kršitev s strani kateregakoli izvajalca, to ni problem zbornice za zasebno varovanje ali pa je v tem segmentu, da opozori. Problem je tudi tako ministrstva, kot nadzora nad izvajanjem le tega. Ampak s tem, ko vi prenašate izključno pristojnost za izvajanje izobraževanja v smeri zasebnega varovanja, izključno na policijsko akademijo, edino sposobno v tej državi, ki lahko to počne, se mi zdi popolnoma nesmiselno. Kot sem že dejal, ta država se je enkrat odločila, da gre tukaj za gospodarsko dejavnost. Ne verjamem, da je ravno MNZ tisti, ki lahko edini adekvatno izobražuje ljudi, ki delujejo na področju zasebnega varovanja. Veste pa sami, spoštovani predstavniki, Vlada, da v kolikor se to dejansko zgodi, pomeni to ukinitev Zbornice zasebnega varovanja, ukinitev enega vira financiranja, brez katerega ta zbornica ne more preživeti in pa do neke vrste tudi ukinitev podjetij, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem. Sam sem nekje slišal, pa upam, da mi boste odgovorili bom rekel kontra moji sedanji trditvi. Baje celo ljudje, ki bodo končali to policijsko akademijo oziroma to policijsko izobraževanje v zvezi z zasebnim varovanjem, bodo dobili "bedže", na katerih ne bo več pisalo na pamet bom rekel Janez Novak, varnost Maribor ali pa Sintal ali pa katera druga zbornica, mu bo pisalo Janez Novak MNZ. Kar pomeni, da je avtomatsko bodisi ne uslužbenec, ampak opravil neko kadrovanje na Ministrstvu za notranje zadeve. Čeprav vemo, da je pa delokrog MNZ in - pa bom rekel - podjetij, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem, lahko zelo različni. Predvsem, ko gre za kakšne prireditve in pa - bom rekel - privatne zadeve, kjer se bolj splača ali pa je ceneje najeti - bom rekel - nekoga s strani zasebnega varovanja. En tak primer - recimo - ki se je zgodil na Štajerskem koncu, je Rally Maribor, kjer se za organizacijo ene take športne prireditve zahteva, da imaš nekoga, ki se ukvarja z zasebnim varovanjem. Zahteva se hkrati sodelovanje MNZ. Plača se obema subjektoma. Vložek nekoga iz zasebnega varovanja je bistveno manjši oziroma strošek. Ne vložek je bistveno večji. Strošek pa bistveno manjši kot je strošek, ki ga organizator neke prireditve plača MNZ-ju. In izničiti popolnoma delovanje zasebnega varovanja v tej državi, kar se bo zgodilo, v kolikor se ne podpre amandma predlagatelja, se mi zdi malo neresno. In tako kot je moj kolega predhodnik dejal, monopol teh - bom rekel - vsaj dva subjekta bi lahko navedli v zakon. Pa še danes nisem dobil jasnega pojasnila. Moram reči, na odboru je bilo kar nekaj koalicijskih amandmajev, ki pa žal niso bili obrazloženi. Ne vem, bodisi zaradi pomanjkanja znanja, bodisi zaradi pomanjkanja bom rekel želje. Bodisi zaradi tega, ker jih niso pripravili predlagatelji, ampak Vlada Republike Slovenije, ampak saj ni pomembno. Tudi takrat nismo dobili te obrazložitve. Zakaj oziroma kaj preprečuje tej Vladi, da ne daje izključne pristojnosti za izobraževanje, bodisi Ministrstvu za notranje zadeve, bodisi Zbornici za zasebno varovanje. Ljudje naj se sami odločijo, kje se bodo izobraževali. Seveda bo tehtala cena, kakovost, kvaliteta, vse to, kar je na trgu pomembno. Sam nisem ravno prepričan, da je MNZ tisti, ki lahko dosledno in pa edini v tej državi, takšno izobraževanje izvede. Nenazadnje, kolikor je meni poznano, za pridobitev orožnega dovoljenja, v kolikor ga je kdo utemeljeno hotel imeti, je lahko izobraževanje o poznavanju orožja opravil na eni izmed teh institucij. Ampak takrat se je tem institucijam zaupalo. Danes pa izgleda, da ne. Jaz ne verjamem, resnično ne verjamem, da bo ta država toliko liberalna, tako fleksibilna, da, ko se bo pojavil, ko se bo pojavila možnost, da še kdo drug opravi izobraževanje v zvezi z zasebnim varovanjem, da boste pa na ministrstvu rekli ja, ta je pa dober. Verjetno takrat, kot je že princip te Vlade, v kolikor bo človek prihajal iz njenih vrst in ne bo kriterij samo to, kar se navaja, bodo kriteriji še kateri drugi. Zaenkrat pa ste dali izključno pristojnost izobraževanja in ga uzakonili. Samo Ministrstvo za notranje zadeve. Torej dve temeljni vprašanji, na kateri dejansko pričakujem odgovor. Prvič. Zakaj izključna pristojnost MNZ-ju, da izvaja to izobraževanje? Zakaj se ne zaupa več, naenkrat več ne zaupa Zbornici za zasebno varovanje? Drugič: Ali bo v primeru javnega razpisa pogoj tudi cena in pa kakovost izobraževanja? To mi dajte, prosim, adekvatno odgovoriti, ker bom zelo natančno spremljal te razpise. In pa, zadnje vprašanje na vas: Ali imate občutek, da se s tem ukinja dejansko Zbornica za zasebno varovanje, ko si več te možnosti ne daje? To je poglavitno vprašanje. Zakaj niste uzakonili, če smo v tej državi že dovolili izvajanje te dejavnosti v obliki gospodarske dejavnosti, če smo jim dovolili oblikovanje v neko zbornico, zakaj tega niste uzakonili? Enostavno bi napisali v zakon, da poleg MNZ-ja lahko izobraževanje opravlja tudi zbornica, ki je za to kvalificirana, ki ima za to določene oziroma izpolnjene, predpisane mednarodne standarde, ki je do sedaj tako ali drugače te stvari počela dobro, adekvatno. Tako, kot se bodo pri izobraževanju MNZ-ja zgodile napake, so se dogajale tudi tukaj, ampak je zbornica na njih odreagirala popolnoma v skladu z zakonom in s pooblastili. In ta tri vprašanja so bistvena, ko se pogovarjamo o tem zakonu. To je v bistvu bistveno. In resnično pričakujem po mojem izvajanju, da se bo predstavnik Vlade v razpravo vključil in odgovoril na vprašanja, ki so bila zastavljena. Hvala.
Gospod Dimitrij Kovačič, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik! Moram reči, da amandma, ki je sedaj v obravnavi.
K 8. in 36. členu ne.
Ja. Amandma, ki je sedaj v obravnavi, ne rešuje tega, kar predlagatelji govorijo, tako v sami obrazložitvi amandmaja, kot tudi sedaj v razpravi. Ni res, da se en obstoječi monopol zamenjuje z drugim monopolom. To ne drži, kajti v predloženem zakonu zelo jasno piše, da lahko izvajajo naloge usposabljanja in izpopolnjevanja tega področja, torej nalog s področja zasebnega varovanja vsi, ki izpolnjujejo za to ustrezne pogoje. Če Ministrstvo za notranje zadeve preko svojih služb ugotovi, da nekdo izpolnjuje te pogoje, ni nobenega razloga, da potem seveda takšni osebi tudi izda dovoljenje, da opravlja to nalogo. Mislim, da je celo interes države in tudi Ministrstva za notranje zadeve, da je takšnih subjektov čim več. Seveda v tem primeru nikakor ne moremo govoriti o monopolu. Monopol je bil do sedaj, kajti do sedaj je to izobraževalne oziroma izpopolnjevalne naloge usposabljanja izvajala izključno zbornica. Sedaj pa te naloge opravlja poleg Ministrstva za notranje zadeve oziroma njene Policijske akademije tudi kdorkoli, ki izpolnjuje ustrezne pogoje in ki bo seveda dobil na podlagi ocenitve teh pogojev tudi dovoljenje Ministrstva za notranje zadeve. Mislim, da je to normalno. Kajti država mora, tukaj seveda gre za upravljanje gospodarske dejavnosti. Zasebno varovanje je gospodarska dejavnost. Vendar ta dejavnost ni kakršnakoli, ampak je seveda dejavnost, ki mora biti pod zelo budnim nadzorom države. Seveda država mora zagotavljati, da se ta program usposabljanja vrši enotno torej, da je zagotovljen nadzor nad tem usposabljanjem in seveda vsem subjektom je možno, da to usposabljanje opravljajo. Kot sem povedal in to je zapisano tudi v tem členu, ki ga z amandmajem spreminjate. To je zapisano. Zdaj seveda, slišali smo tudi veliko besed o tem, da če pa ta amandma ne bo sprejet, se bo zgodilo to in to, bo vzpostavljen monopol in bo sploh stanje zelo slabo, kar se bo kasneje pokazalo. Takšna opozorila, ki so sicer lahko na mestu in jih lahko seveda z budnostjo poskušamo preveriti in oceniti, so praktično stalnica v tem Državnem zboru. Ampak zanimivo, praktično nikoli se ta katastrofična predvidevanja, ki jih vedno znova poudarjate, ne uresničujejo, ne uresničijo. Zakaj mislite, da se tokrat bodo? Če pa bo seveda potem, ko bo zakon začel veljati, če bo dejansko prišlo do tega, da morda kakšno določilo pa zdaj ne govorim o tem konkretnem določilu da bi se dalo mogoče še kakšne stvari, če bi se pokazale določene slabosti ali pa ne dokončno dodelane rešitve, kar bi se kasneje tekom prakse pokazalo, potem ni nobenega razloga, da ministrstvo ob teh ugotovitvah pripravi potem kasneje spet nove spremembe, ki jih bomo sprejeli. Ampak zdaj kar vnaprej govoriti nekaj, kar še nikoli - bili ste slabi prognozerji. Do zdaj ste bili v tem mandatu izredno slabi prognozerji. Nikoli se vaše prognoze o slabih posledicah niso izkazale za resnične. In jaz vam ne morem verjeti, da se tokrat bodo. Zlasti še ne zato, ker govorite nekaj, kar ne drži. Ne drži, da se vzpostavlja monopol. To ni res, in da se dosedanji monopol nadomešča z drugim monopolom. To ni res. Toliko zaenkrat. Hvala.
Besedo ima gospod Zagorac.
Hvala še enkrat za besedo, predsedujoči. Kar se tiče slabih prognozerjev, se mi zdi, da je bila ta pa malo potegnjena od nekod, ker je bilo treba porabiti čas. Še kadarkoli v tem mandatu - pa če boste šli pogledat statistiko, verjamem, da strokovci so toliko sposobni, da bodo to naredili - smo napovedovali ustavne presoje, so se te zgodile. Danes smo imeli nekaj takih zakonov, pa še jih bo. Že s te seje je nekaj takih, ki ustavno ne vzdržijo. Zato o prognozah ne govoriti. Sploh pa ne, kaj bo slabega prineslo. Vsi, ki izpolnjujejo pogoje, tu vam ne morem oporekati in moram dejansko pritrditi vaši navedbi, da zakon to omogoča. Ampak tudi vi boste verjetno pritrdili moji navedbi, zakon izključno določa, izključno bom rekel favorizira samo enega, to je Ministrstvo za notranje zadeve. In tudi, kot ste ugotovili gospod Kovačič ki ste nekam odleteli upam, da po statistiko se mi zdi, da, tako kot ste sami dejali, ne gre za posebno gospodarsko dejavnost oziroma gre za posebno gospodarsko dejavnost, ki ni čisto navadna in teh subjektov ni dosti v tej državi. Zakaj potem ne bi zakon zajel še zbornice, ki vključuje vse te subjekte, pa imamo dva, ki sta res adekvatna in edina primerna za izobraževanje? Potem bi pokrili ta segment. Zakaj favorizirati samo MNZ? Razen, če se spet slepimo, pa rečemo, ta Vlada je pa poštena, ta Vlada je pa dobra, ta Vlada pa ne favorizira nikogar. Ampak kje živite? Jaz tega ne morem sprejeti. Tega ne morem "kupiti". In se bojim, da se bo ustanovilo, ne vem, podjetje "Koletnik izobraževanje," ki bo izpolnjevalo pogoje, ali se bo pa ustanovilo podjetje "Petek izobraževanje," ki bo izpolnjevalo pogoje. Bojim se pa, da podjetje Varnost d.o.o. iz Maribora pa ne bo izpolnjevalo pogojev zaradi nekih čudnih pogojev, ki se bodo zgodili. Ampak to ta zakon dopušča. Če pa ta amandma podpremo, pa zakon tega več ne bo dopuščal. In to je problem. Jaz se strinjam še enkrat poudarjam z navedbami gospoda Kovačiča, ko je dejal, zakon dopušča izobraževanje vsem, ki izpolnjujejo pogoje Ministrstva za notranje zadeve. Ampak Ministrstvo za notranje zadeve je politična funkcija, tako kot je praksa te Vlade, da v političnih funkcijah deli - bom rekel - koncesije, mesta v nadzornih odborih. Tako bo tudi tu delila - bom rekel - razloge ali pa želje, možnosti izobraževanja nekomu drugemu. Ampak kot sem že dejal, mi imamo ustanovljeno Zbornico za zasebno varovanje. Zakaj se ji ne zaupa vsaj pol toliko, kot se zaupa ministrstvu? Do sedaj je bilo OK. Strinjam se, da je delno bil tudi monopol. Danes smo vključili MNZ. Se pravi, imamo dva subjekta, ne moremo več govoriti o monopolu in dajte, prosim, mi povedati eden razlog, zakaj zbornica ni vključena. Ne mi povedati, zakon ji dopušča, da se vključi. Verjamem, ampak če ste izključno, izvirno pristojnost dali MNZ-ju, bi jo lahko dali tudi zbornici, saj dosedaj pa realno ni bilo nič kaj hudega narobe, vsaj v papirjih, ki jih premoremo poslanci, v kolikor premore ta Vlada, kakšne druge sem že na odboru povedal. Dajte nam jih predočiti, da se bomo tudi mi lažje odločali. Ampak za enkrat razen, da verjamem besedam ministra, da je bilo pa tam vse hudo narobe, drugega nimam. Konkretnih podatkov nimam, ampak ve se tudi po pismu spoštovane bivše državne sekretarke na Ministrstvu za gospodarstvo, da je nekaj hudo narobe, pa nobeden ne verjame dokler ne dobimo dokazov. Hvala.
Gospod Potrč, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod kolega Kovačič je hotel biti za ljudi, ki nas morda poslušajo prijazen in povedati, da pravzaprav nimamo prav. Ampak govoril je o stvareh, ki so polresnice. Gospod Kovačič nihče od nas ne trdi, da v tej Vladi vaš amandma ali na njen amandma ne omogoča konkurence. Vendar trdimo, da ji ne zapoveduje konkurenca. Oboje je točno. Omogoča jih, ampak to je premalo. Mi bi želeli, da ta konkurenca je v zakonu obvezno predvidena. Ker, če je bil monopol doslej slab in ga je potrebno ukiniti, potem bo nov monopol tudi slab. Vi sicer imate vso pravico verjeti, da bo ta Vlada omogočila to konkurenco. Mi imamo pa pravico dvomiti, da jo bo omogočila, ker vidimo, kako pri tem zakonu ravna brez argumentov, izmišljeno spreminja bistveno vsebine. Mi zagotavljamo, da bo konkurenca tudi na ta način, da bo zbornica morala izpolniti neke pogoje. Morala bo biti reprezentativna. Če ne bo, potem te pravice ne bo imela, ampak se bo morala čisto na novo organizirati v neko obliko združenja. Skratka, ne dajemo ji samo po sebi pravice. Pravimo, če v enem letu to ne naredite, ne zagotovite, izgubite pravice. Vse to mi predpostavljamo. Zakaj, gospod Kovačič, verjeti, da bo to Vlada naredila, če danes z vami vred ni pripravljena narediti. In če vi še upate trditi pred javnostjo, pa vem, da veste, da govorite neresnico, da se nobena naša prognoza ni izpolnila. Veste, da ni res. Jaz se na hitro spomnim, Zakon o plačah v javnem sektorju, ki smo ga popravljali zaradi neustavnosti, Zakon o preprečevanju korupcije, ki smo ga popravljali zaradi neustavnosti, zakon o javnih uslužbencih, kjer ste želeli uvesti pravico popolnega nadzora vsaj nad delom v zelo kratkih rokih, je neustaven in ga je bilo treba popravljati. Zakon o lokalnih volitvah, ki ga imamo danes na dnevnem redu, protiustaven v delu določbe in ga je treba popravljati. Vsaj, gospod Kovačič, ker vem, da spremljate delo tega Državnega zbora, imejte toliko doslednosti do sebe, da ne govorite očitne neresnice. Monopol bo lahko ostal. Ni nujno, ali bodo drugi to pravico imeli, ker bo to odvisno od dobre volje Vlade. Ta Vlada pa te dobre volje ne kaže. In mi ji omogočamo samo to, da naj vendar pripravi predlog, ki bo monopol ukinil, ampak tudi njen lasten vladni monopol ukinil. To, kar vi trdite, gospod Kovačič, in kar misliva enako, da gre za pomembno dejavnost, ki jo je treba nadzirati. Tega pa nihče ne ukinja. Preberite si, kaj vse po prvem odstavku 12. člena ministrstvo izvaja, pa boste videli,da ima nad vsem absoluten vpliv. In prav je, da ga ima. Z eno samo obvezo, ne da je od njene dobre volje odvisno, ali bo lahko še kdo lahko izobraževanje in usposabljanje opravljal, temveč da to mora zagotoviti, če bo tisti zelo stroge pogoje, ki jih bo zahtevala, izpolnjeval.
Besedo ima gospod državni sekretar.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Poglejte, tako a priori negativno, z negativnim predznakom ocenjevati, kako bo ministrstvo ravnalo na področju izobraževanja oziroma usposabljanja varnostnega osebja, je po moji oceni neprimerno. Vnaprej reči, da nekaj ne bo v redu, da bo negativno, se mi zdi že vnaprej majhna fama, o kateri mislim, da ji pač v tem trenutku ni mesta. Zakaj ukinjanje določenih pristojnosti zbornici? Ja, ves čas že o tem, tudi v prvem branju je bilo in tudi v usklajevanju je bilo veliko razprave, tudi ocena, kako in zakaj je bila argumentirana s strani vlade. Vlada smatra, da ta obstoječi predlagan 8. člen ureja pristojnosti in tudi naloge ministrstva na tem področju kot zadovoljive. Seveda bo zbornica še vsaj eno leto usposabljala kandidate. Kasneje pa zagotovo, če bodo tako želeli, se bodo subjekti lahko vključili v zbornico in jo organizirali. Organizirali tudi sistem usposabljanja, ki bo lahko temeljil na določenih specialnih specifičnih znanjih in ki bo tudi usposabljala lastnike za takšna znanja. Tudi sedaj ni samo zbornica bila tista ali pa samo bodoče ministrstvo, ki bo dalo določeno kvalifikacijo. Poglejte, tudi pri pridobitvi poklica policist, pomeni, da ima že določen del oziroma določeno izobrazbo s področja varnosti. Enako tudi - recimo - fakulteta za varnostne vede. S pridobljeno diplomo si pridobiš celo naziv varnostnega menedžerja. Se pravi, da širina je malo večja, kot je spoštovani gospod poslanec Zagorac to naštel. Mi skratka mislimo, da tukaj ne delamo neke nove monopolizacije. Da pa je bila do sedaj oziroma da sedaj velja, pa po naši oceni ni dvoma. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar. Izvolite!
Hvala lepa. Danes se mi zdi, da se ponavlja razprava, ki smo jo odpirali že ob prvi obravnavi tega zakona in pa tudi kasneje, ko smo imeli sejo matičnega delovnega telesa. Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Tudi v naši stranki, tudi v Novi Sloveniji in tudi v predstavitvi stališča Nove Slovenije v prvi obravnavi zakona smo se spraševali, če bi bil smiseln prenos monopola z ene osebe, torej iz Zbornice za zasebno varovanje na drugo osebo, to je na policijsko akademijo. In se nam ta rešitev ni zdela najbolj smiselna. Vendar pa, če pogledamo danes dopolnjen predlog zakona, lahko ocenim, da je ta zgodba zgodovina in upam, da mi gospod Potrč ne bo očital, da govorim pol resnice. Jaz bom izrazila tisto, kar mi v poslanski skupini menimo in v kar sem osebno prepričana, da je bil velik napredek storjen iz tiste osnovne oblike zakona preko potem amandmirane oblike in dopolnjene vsebine. Sprejet je bil amandma torej, ki vključuje in predvideva javni natečaj, na katerega se bodo javile osebe, gospodarski subjekti, ki si želijo tovrstno izobraževanje in usposabljanje izvajati. Nekoliko nesmiseln se mi zdi ta predlog amandmaja Poslanske skupine SD, češ da mora biti na podlagi javnega natečaja za izvajanje dano pooblastilo najmanj dvema izvajalcema teh nalog. Ja, kje pa je rečeno, da se bosta dva prijavila? Lahko se teoretično prijavi samo eden. Pač to se bo videlo, kako se bo zgodba odvila, ko bo javni natečaj objavljen. In jaz mislim, da ne bi v zraku ostalo, da je bilo na tem področju vse v redu in da je bilo s področja varovanja stvar odlična. V Poslanski skupini Nove Slovenije se zavedamo, da je poklic tako poklic tistega, ki opravlja varovanje kot poklic policista dokaj različen in vsak potrebuje specifična znanja. En ena, drugi druga. So pa določene stične točke. Vendar pa le, ko je bilo podano stališče v zvezi s tem, kako je na tem področju vse dobro in vse odlično, sem pred časom brala v enem izmed tednikov, ki jih dobimo kar tako na dom, kako se pojavljajo problemi in vprašanja v zvezi z tukaj bom rekla, brala sem časopisni članek izpostavljenim vprašanjem morebitnih izsiljevanj s strani tovrstnih družb. Tukaj se sprašujem in tukaj vidim tudi tisto prvenstveno vlogo Zbornice za zasebno varovanje, da bo to dosegla, da se loti tudi teh izjemnih in ekstremnih primerov, ki se v pravni državi vendarle ne smejo dogajati. Vendar pa očitno tudi pod krinko nekaterih, ki jim tovrstni posel prinaša dobre dobičke, so tudi tukaj določeni primeri oziroma sumi, da se te zadeve pojavljajo. Zato sama ne vidim bojazni, da bi se zbornica kot taka sama po sebi ukinila oziroma da jo bi celo s tem zakonom ukinjali. Nikakor ne, svojo vlogo bo še vedno lahko v tem našem slovenskem okolju učinkovito opravljala. In tudi zbornica se bo lahko prijavila na javni natečaj tako kot drugi zainteresirani gospodarski subjekti. Tako, da jaz sama ne vidim, da bi bilo smiselno podpreti ta amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič. Prosim!
Hvala lepa. Že ob prvi obravnavi smo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke opozarjali na določeno slabost, ki je bila takrat zapisana v predlogu zakona, in sicer ta slabost se je nanašala ravno na to, o čemer sedaj govorimo, na usposabljanje in izpopolnjevanje kadrov. Ampak zdaj, ko ponovno obravnavamo ta zakon v tej fazi postopka, je ta slabost odpravljena in popravljena. In zdaj ne moremo več govoriti o monopolu. Zato se tudi zahvaljujem gospodu Zagorcu, ki je priznal oziroma je omilil tisto svojo prvotno razpravo in je priznal, da dejansko zdaj ne gre več za monopol. Bi pa tudi sam povedal to, da če se želi z amandmajem zapovedati, da morata najmanj dva subjekta dobiti dovoljenje za usposabljanje. Seveda je to teoretično mogoče zapisati. V praksi se pa dejansko, kot je bilo malo prej povedano, se lahko zgodi, da prvič, ni prijav. Drugič pa, da nihče od prijavljenih ali pa več kot eden od prijavljenih ne izpolnjuje oziroma ni strokovno usposobljen, ne izpolnjuje zahtevanih pogojev. V tem primeru bi ta zapoved, ki bi bila s tem amandmajem zapisana, postala mrtva črka na papirju. Zato sem prepričan, da je to, kar je že zapisano, ustrezno, da se omogoči vsem, popolnoma neomejeno, da kandidirajo, da to usposabljanje izvajajo. Jasno pa je, da mora nekdo oceniti, ali izpolnjuje pogoje ali ne. To pa, verjetno se boste strinjali, ne more biti nihče drug, razen država, ki mora izvajati nadzor nad to dejavnostjo in tudi nad tem, da ti, ki izvajajo dejavnost, so ustrezno usposobljeni. Mimogrede bom omenil tudi to, kar je bilo izpostavljeno, češ glede teh napovedi. Prej sem mogoče rekel, da se nobena vaša napoved ni uresničila. Morda se pa kakšna je. Ampak predvsem sem želel povedati to, da se velika večina tega, kar ste vehementno napovedovali, ni uresničila. Predvsem sem tu mislil na tiste posledice, ki naj bi bile škodljive za to državo. To pa tudi v teh primerih, ki jih zdaj omenjate, tega ni bilo. Če govorite o Zakonu o preprečevanju korupcije, potem je treba vedeti, da se je izpolnila samo ena zelo majhna napoved izmed tistega, kar ste takrat povedali, da je cel zakon protiustaven. Ustavno sodišče ja pa povedalo, da je samo en manjši del tistega, kar ste zahtevali, neustrezen in je to treba popraviti. In to se bo tudi popravilo. Tako da vztrajam še vedno pri tem, da preveč lahkotno napovedujete škodljivost in katastrofičnost v prihodnje. In bi tudi apeliral, da se pri teh napovedih vendarle malo ustavite in bolj realno napovedujete. Hvala.
Gospod Zagorac, imate besedo.
Hvala. Bom začel z vehementno napovedjo. Če amandmaja, predlaganega s strani SD, ne podpremo, bo Zbornica za zasebno varovanje prenehala s svojim delovanjem. Lahko si zapišete ali pa vzamete magnetogram. Vehementno. Mogoče se bo delček, mogoče se bo malo, ampak vehementno, to zdaj vam napovedujem. Razlika med tem, ali je en delček zakona ustavno sporen ali je sporen cel zakon, se mi zdi, da v vsakem primeru ga je treba popravljati in s tem tratite čas, ker ne poslušate opozicije, ko vnaprej napove, kdaj je zakon ustavno sporen, ali v delu ali v celoti. Ampak znova je treba to proceduro uvesti, bodisi da spreminjamo člen ali pa cel zakon. Vendar, če grem po vrsti, spoštovani gospod državni sekretar, začeli ste z besedami "a priori". Nismo "a priori". Jaz ne trdim "a priori", da vi zdaj uvajate monopol. Vi ste trdili, da ga tudi prej ni bilo, ampak dva poslanca koalicijskih strank sta trdila, da je prej bil monopol. Dajte se uskladit in potem nastopajte. Ampak jaz bom "a priori". Vi ste "a priori" v zakon napisali, da je zakonsko izključno možno samo MNZ-ju, da izvaja dejavnost izobraževanja. To ste naredili "a priori". Dali ste možnost javnega natečaja, kjer se lahko pojavi več podjetij, ki bodo to izvajala, ampak "a priori" ste dali samo enega, ki to že ima. In če se na javni natečaj prijavi samo en, imamo dva: MNZ in pa tega enega. Ne govoriti, da lahko natečaj zaradi tega pade. Vsi tisti, ki o tem zakonu govorimo, vemo, koliko so stroški in koliko so dobički takšnega izobraževanja. Zato ne govoriti o možnostih, da se nihče ne bo prijavil. Jaz vam povem, da se bo prvi prijavil pa če hočete vehementno - Damjan Koletnik Izobraževanje d.o.o. in bo izpolnjeval pogoje, medtem ko jih Varnost Maribor d.o.o. ne bo, to vam vehementno trdim ta trenutek in boste videli, da se bo to moje vehementno zatrjevanje uresničilo. Ampak praksa do zdaj je pokazala, da pač tej Vladi vehementno ali pa monopol nista sveta. Mogoče je monopol pretežka beseda, ampak če nekdo, ki danes ugotovi, da mu neka zakonska podlaga daje možnost sodelovanja, kot recimo lahko, ni pa nujno, mogoče Damjan Koletnik ustanovi podjetje Damjan Koletnik Izobraževanje d.o.o., potem gre to pri meni za monopol, glede na to, da je sveta krava te Vlade. In ko govorim o javnem natečaju. Ja, kdo pa izbira tiste, ki izpolnjujejo pogoje? Država. In v vsej tej triletni praksi, ki jo imamo meni je zelo žal, do zdaj ste vedno izbirali tiste, ki so prave barve in vračajo na pravo smer. Je pa res, z zakonom ne ustvarjate monopola ampak tega monopola ni bilo tudi prej, kot ste sami dejali. Tudi prej ni bilo monopola. To ste sami dejali. Zakaj? Povejte mi tako, kot ste dejali gospod Kovačič, in vas imenujem, da gre za specifično gospodarsko dejavnost. Vemo, da se s to stvarjo v tej državi; še enkrat prej vas ni bilo noter ukvarja omejeno število subjektov, ki so združeni v zbornici. Zakaj pri vragu si ta Vlada in ta koalicija ne dovoli, da se v zakon zapišeta oba subjekta? En združuje vse, ki se ukvarjajo s to dejavnostjo. En je pa tisti, ki bo nadzoroval tako, kot do sedaj, in pa tudi ponuja. Mogoče, verjamem pa, da ja, ker verjamem, da je policija bolj usposobljena kot Zbornica za zasebno varovanje za izvajanje te dejavnosti nudila nekaj več ponudnikom teh storitev. Ampak za to se niste odločili. Vi ste šli izrecno napisati MNZ, potem pa javni natečaj, mogoče, v kolikor izpolnjujete vse pogoje. Ja, to pa bi znal biti monopol. Kajti pogoj v tem javnem natečaju je pa lahko tudi kakšen tak, ki ga ne izpolnjuje noben, ne samo v Sloveniji, ampak tudi na tem planetu ne. In zato, ko govorite, da ni prav oziroma da se zna zgoditi, da se nihče ne bo prijavil na javni natečaj sem že povedal finančna sredstva za tovrstno izobraževanje so predvidena oziroma so takšna, da mi verjemite, da se bodo z lahkoto prijavljale posamezne skupine. Vse tiste, ki sem ji gre za zaslužek na področju te gospodarske dejavnosti. Tudi nadzora me ni strah. Do zdaj je to država zelo korektno počela in tudi ministrstvo je do sedaj nadzor nad izvrševanjem te gospodarske dejavnosti, se pravi zasebnega varovanja, izvajalo zelo korektno. Mislim, da bo tako tudi naprej. Ampak ni se treba zabetonirati. Ni se treba zabetonirati. Dajmo še drugim neko možnost, da nekaj opravljajo v tej državi. Ne samo, kot sem že prej dejal Vladi, vi sicer pravite državi, jaz pravim Vladi, ker v tej državi nas je tudi nekaj takšnih, ki imamo pač vlado. In pa ne samo tistim, ki se obrnejo na pravo stran, danes, jutri pa celo lahko pozabijo na vas. Hvala.
Besedo ima gospod Potrč. Izvolite, prosim!
Hvala lepa. Jaz sem se nekaj sicer pač trudil pokazati, kje je v tekstu zakona razlika, in poudariti, da se mi ta razlika zdi bistvena. Ne moti me. Pa tudi čudim se ne, če vladajoča koalicija podpira predloge Vlade. Zakaj ne? Samo ne z argumenti, ki ne obstajajo. To me moti, da se želite delati lepe in prijazne in navajate stvari, ki enostavno niso res. V tekstu zakona monopol ni odpravljen. Ampak je lahko odpravljen, če bo tako želela Vlada. In vi pričakujete od nas, da moramo Vladi vnaprej verjeti, ker je prijazna in dobra. In vendar, zakaj ji ne bi verjeli? Sama pa ni pripravljena s tekstom amandmaja ukiniti monopol. Ni pripravljena. Mi ji pa naj verjamemo, da sicer v tekstu zakona to ne bo naredila. Kasneje pa gotovo bo, kar je nedvomno njen interes, da bo kasneje, ko bo zakon izvajala, odprla stvari. Pa je prišla s predlogom, ker je hotela monopol policijske šole. Je hotela, pa smo ga kasneje v razpravah omilili in hotela je v celoti ukiniti zbornico kot javno. Za njeno prostovoljnost pa napisati pogoje, ki so bili v celoti nejasni. In samo v tem je razlika. Vlada pač moleduje - verjemite nam, tudi v opoziciji, saj vendar dobro mislimo - vlada pač smatra. To je bila izjava gospoda Zinrajha. Če Vlada pač smatra, potem bi naj to za nas bil argument. Pač na žalost ni to argument. Vlada mora dejstva povedati, ne pa da smatra in da naj zaradi tega mi to sprejmemo. In veste, če bi po enakih kriterijih vi ocenjevali ravnanja koga drugega, kot ste po njih ravnali ocenjevanje sedanje zbornice, potem bi najbrž pripravili zakon, kjer bi ukinili KAD in SOD. Dobili smo namreč včeraj poročila, kjer formalno je res samo mnenje z zadržkom. Vendar mnenje z zadržkom, ki pove, da sta KAD in SOD ravnala potencialno neodgovorno in negospodarno in obstoja velika verjetnost, da sta oškodovala svoje lastništvo in vrednost svojih delnic, čeprav bi eden moral skrbeti za pokojninski sklad, drugi pa za odplačilo denacionalizacijskih in še drugih po zakonu sprejetih obveznosti. Bomo videli, če boste tudi v tem primeru tako zelo dosledni. Hvala.
Besedo ima gospod dr. Gantar. Prosim!
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Oglašam se pri tem členu in moram reči, da sem prebral skrbno tako člen, ki je v predlogu zakona amandmiran, kot tudi predlog Poslanske skupine Socialnih demokratov. Moram reči, da tisti, ki zelo prijazno tu trdijo kako se ukinja nekdanji monopol in pravzaprav kako se ta monopol razklepa, da nimajo prav in da če mislijo resno, da se s tem razklepa ta monopol, potem je ta člen sam v sebi protisloven oziroma v nasprotju. Zakaj? Prvič, kot je bilo že 100-krat opozorjeno tu je ministrstvo samo razpolagalo oziroma lahko to podelilo ali pa tudi ne, če se tako odloči in ni nobene utemeljitve, zakaj bi utemeljevalo, da tega ne stori. Predvsem pa je prava namera izražena v drugi alineji prvega odstavka, kjer ministrstvo zagotavlja kadrovske materialne pogoje. To pomeni, da so nekako skozi to alinejo na nek način razkrili namero, da bodo to opravljali znotraj policijske akademije ali karkoli že sami. Zato je ta četrti odstavek prijazno slepilo za tiste, ki mislijo, da bo prišlo do natečaja do razpisa in tako naprej. Če mislite resno, potem preprosto sprejmimo amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov, kjer ministrstvo ne zagotavlja pogojev, pač pa nadzira in preverja kadrovske materialne pogoje, potem napišimo v četrtem odstavku, tako kot je tu, da se izvede razpis na podlagi tega, razpis za opravljanje teh zadev. Na ta razpis lahko kandidira, jasno, tudi policijska šola oziroma akademija. In na ta način bodo zmagali boljši oziroma bo podeljeno to je pa drugo vprašanje, ki ni čisto razčiščeno ali bo na razpisu podeljeno izvajanje izobraževanje samo eni, najboljši ali vsem, ki izpolnjujejo pogoje. Tudi to ni povsem jasno. In iz tega utegnejo nastati problemi, ki pa ne bodo nastali, kolegice in kolegi, ne bodo nastali zato, ker razpisa ne bo in ker ministrstvo zagotavlja kadrovske materialne in prostorske pogoje in teh v privatni šoli ne bo zagotavljalo, ker bi nenamensko trošilo sredstva. Zgodba, ki je poznana, ne prvič in zanesljivo tudi ne zadnjič. Ta zgodba se imenuje pravzaprav krepitve moči, vloge in pristojnosti države. Ta država je v svojem dosedanjem razvoju do leta 2004 poskušala nekatere javne pristojnosti in javne funkcije s pomočjo zakonov in javnih pooblastil prenašati na neke vrste nedržavne institucije, na asociacije. Včasih je bila uspešna, včasih tudi neuspešna ali pa ne preveč uspešna. Včasih so ta javna pooblastila zlorabljali v nekaterih primerih ne bom povedal. Ampak, kaj je sedaj to problem? Problem je ta, da če se je pokazala kakšna zloraba ali pa monopol funkcije, smo mi to načelo opustili in vse prenesli nazaj na pooblaščenega večnega državnega monopolista države. Jaz si svoje tradicije, politične, na katero se opiram in naslanjam in jo zagovarjam zagovarjam kot sem rekel vitko državo. Vse tisto, kar lahko drugi opravljajo, kar zadeva ravnanja drugih, je pa pod javnim pooblastilom, prenesimo na te. Nadziramo jih. Popravimo zakon, če ni dober. Se strinjam. Vendar ne nosimo nazaj na državo, ne notarskih overb. Vseeno gredo k notarjem ljudje, zato ker raje plačajo nekaj več, kot da stojijo v vrsti. To smo izvedeli itn. Držimo notarje za cene ne pa ukinimo itn., kot sem že večkrat razlagal. In to mi delamo ponovno vehemonsko. Mogočno državo namesto da bi delali vitko in pregledno državo. To je vse v istem kontekstu od leta 2004 naprej. In to je samo en droben kamenček. Zato, če verjamete v to, da je možno dati javno pooblastilo, da je možno to javno pooblastilo nadzirati, da je možno s pomočjo natečaja izbrati najboljše izvajalce tega, potem sprejmimo amandma opozicijske poslanske skupine, ki je tukaj, in zaključimo zadevo. Če pa nimate tega namena, potem pa je jasno, da želite to držati v svojih rokah, brez potrebe in z veliko škodo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa. Ko smo prej razpravljali o tem, kako se nekateri zelo z lahkim srcem poslužujejo napovedi. Gospod Potrč je še enkrat nekaj napovedal, kar se tiče Računskega sodišča. Spet ste napovedali oziroma ste ocenili, da je pa sedaj že vse jasno. Ta postopek še ni konča. Počakajte, da bo končan, pa boste potem povedali, ne napovedujte. Kajti, če se vam od tistega, kar napovedujete, samo en procent uresniči do sedaj v tem mandatu, potem ne morete biti ponosni na to, da ste dobri napovedovalci. Niste. Jaz tudi ne verjamem, da se ne bo nihče prijavil na ta razpis. Prepričan sem, da se bodo prijavili subjekti. Ampak kljub temu ne morete vi v zakon zapisati, da morata biti določena najmanj dva, ki bosta vodila usposabljanje. Kajti, ni kljub temu, da sem jaz prepričan, pa vi tudi ni zagotovila, da bo to res. Lahko se ne bo prijavil. Poglejte. To da je zapisana izključno policijska akademija oziroma Ministrstvo za notranje zadeve, je zgolj za to, za tisti primer, če ne bo interesa. Takrat je pa jasno, da mora nekdo to tudi dejansko opravljati. In hvala bogu, da so policija oziroma policijska akademija, ministrstvo za notranje zadeve usposobljeni, da bodo lahko to izvajali. Če pa bodo prijave in interesi in če bodo ti subjekti izpolnjevali pogoje hvala bogu. Mislim, da je to tudi v interesu Ministrstva za notranja zadeve, da sebe razbremeni. In sem prepričan, da razmišlja v tej smeri, ne da se bodo oni držali tega in da bodo to dejavnost za vsako ceno izvajali, ampak da si želijo, da bodo lahko izbirali. Izbirali pa ne kar tako, kar je ravnokar moj predgovornik govoril, da bodo oni lahko dodelili dovoljenje ali pa ne. Obstaja kriterij, obstaja strokovna usposobljenost, ki jo bo potrebno oceniti. Kdo pa naj to ocenjuje drug kot država? Ali naj to ocenjuje Boštjan Zagorac? Ni drugega. Ampak seveda, če bo ta odločitev napačna, če bo krivična, kdorkoli bo izločen in se bo čutil po krivici izločenega, bo sprožil ustrezni postopek, se bo pritožil in se bo potem to ocenjevalo. Ne razumem, o čem govorimo. In ta amandma, ki ga predlagate, jaz lahko zelo dobrohotno gledam na te želje. Ampak ta, tako kot je zapisan, je neustrezen. Neustrezen je, ker zapoveduje nekaj, kar se lahko v praksi ne zgodi. Hvala.
Gospod Potrč.
Hvala lepa. Najprej gospod predsednik vam, kolegicam in kolegom in posebej gospodu Kovačiču obljubim, da bom v zvezi s tem amandmajem sedaj zadnjič govoril. In rekel bom samo dvoje. Prvo, trdno sem prepričan, da bojazni, da ne bi bilo najmanj dveh prijavljenih ni ker jih ta trenutek poznamo. Ena je policijska akademija, ki jo protežira Vlada, in drugi je zbornica, ki se bori za to pravico. In drugo, upam, da ne bom užalil moje kolegice mag. Majdo Potrata, če bom rekel. Slovenski pregovor: Vsak izgovor je dober, tudi če ga mačka na repu prinese. "Hvala".
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa. Jaz bi rad rekel še dve besedi k temu. Interpretacija spoštovanega kolega Kovačiča omenjam ga, ker je tako ali tako dvignil roke je bi rekel to je zelo dobronamerna. On verjame, da je to, kar govori, s čimer se v glavnem strinjam, res piše v tem členu, pa ne. Prvič, nikjer ne piše, da ministrstvo mora razpisati ta natečaj, ampak ga lahko razpiše. Po sami črki zakona ali kot bi rekli po, kot bi rekli "po defoltu", po sami logiki je tu tisti prvi Policijska akademija oziroma ministrstvo. Če pa to ni zadosti dobro, lahko ministrstvo razpiše natečaj. Tako je tu, namreč, ker zagotavlja pogoje. Jaz vas opozarjam, da je to zelo pomembno in da je to neprofesionalnost in nekonsistentnost v členu. Zdaj jaz bi rekel res to, da pač ni mogoče trditi, da ta člen dejansko ukinja ta monopol, ampak ga v bistvu samo prenaša iz sedanje ureditve na tudi bodočo ureditev. Če želite res ukinitev tega monopola, hkrati izpolnjevanje kriterijev in te kriterije mora nadzorovati Vlada oziroma ministrstvo. Na te kriterije, kdorkoli jih že oblikuje, mora dati ministrstvo, Vlada soglasje. Gre za javno pooblastilo. Ne za karkoli in podobne stvari, ampak ne pa zato, da Vlada oziroma ministrstvo to samo dela. Zato mislim, da je ta amandma tak, kot bo sprejet - prvič, nekonsistenten, drugič, dejansko favorizira ministrstvo oziroma policijsko akademijo. Zato da bi pomirili slabo vest, pa je predvideno, da lahko razpišemo oziroma ministrstvo razpiše natečaj za podelitev tega javnega pooblastila. Nismo s tem nikamor prišli. Zato mislim, da je treba sprejeti po mojem mnenju amandma. Hvala.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa. Še enkrat ponavljam. Tudi jaz sem prepričan, da bo prijav več. Ampak to moje prepričanje in vaše prepričanje ne pomeni, da potem lahko v zakonu zapišemo, da bosta izbrana najmanj dva izvajalca. Kajti lahko pa se bova midva zmotila in v konkretnem primeru ne bo prijav. Vi ste govorili - sigurno bo ena zbornica. Malo prej je gospod Zagorac povedal, da iz zanesljivih virov ve, da te zbornice, če bo ta zakon sprejet, ne bo več. Morda bo pa kakšna druga zbornica. Ampak ne vemo, če bo tudi ta zbornica želela izvajati to dejavnost ali ne. Verjamem, da bo, ampak ne morete pa vi zakonu zapovedati nekaj, kar potem v praksi ni nujno, da se zgodi. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 8. členu? Gospa Potrata, izvolite!
Hvala. Vsem lep pozdrav! Saj težava je v tem, da niste prebrali. V prvi alineji piše, da ministrstvo pripravi in izvaja programe. Če izhajamo iz tega, potem se na ravni tistega, kar je zatrjeval dr. Gantar, če izvaja, je to prva naloga. In če je milostno, če ne more, potem lahko razpiše. Ni pa nujno. To je samo odprta možnost, če bi ministrstvo ocenilo, da ne more te naloge samo izvajati. Ni pa to zvezano s tem, da je natečaj odprt. Samo za to gre. Zdaj pa ne vem, ali ne beremo istega ali pa nočemo razumeti. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 22. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Dajem v razpravo 28. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Ni interesa za razpravo, zato jo zaključujem. Dajem v razpravo 33. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke ter amandma poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Dajem v razpravo 41. člen in amandma Poslanske skupine Socialnih demokratov. Gospod Potrč, izvolite!
Hvala lepa. V amandmaju k 41. členu je narejen poskus, da bi bliže opredelili, kako iz obvezne zbornice preiti morda v prostovoljno zbornico in pod kakšnimi kriteriji. Jaz trdim in posredno je tako bilo rečeno tudi s strani Zakonodajno-pravne službe, da besedilo 41. člena tega ne zagotavlja oziroma je v celoti nejasno. Zato bi prosil gospoda državnega sekretarja, ampak ne z argumentom "tako pač mislimo", pač pa, da s kakim dejstvom pove in nam razloži, na kakšen način se bo preoblikovala Zbornica za zasebno varovanje v skladu z zakonom, ki ureja delovanje gospodarskih zbornic, če ne bodo v tem zakonu določeni kriteriji, ki so najbrž tako zelo različni, da ne morejo za eno in za drugo na enak način veljati, če se ne bodo določili roki, postopki in podobno. In to smo mi v svojem amandmaju k 41. členu poskušali narediti. Povedati, da naj bo eno leto maksimalni rok, da se v tem letu še lahko opravlja usposabljanje, da pa v tem letu imajo člani pravico izstopiti ali imajo člani pod določenimi pogoji pravico ustanoviti reprezentativno zbornico. Če se to ne zgodi, v naslednjih treh mesecih prenehajo vse funkcije in se kompleten sistem usposabljanja in izobraževanja prenese na Vlado. Če se pa to zgodi, potem se lahko ohrani pravica pod pogoji, da je narejen ustrezen razpis. In rekli smo, kaj se dogaja s premoženjem in zaposlenimi v primeru ene ali druge situacije. Ta člen nima nobenih hudobnih namenov. Mislim pa, da to, kar je napisala Vlada, ni izvedljivo. In še enkrat, da zaključim. Zelo hvaležen bom, če mi boste povedali, kako in pod kakšnimi pogoji boste to izvedli. Sicer razumem samo enega. Po letu dni zbornice ni več. Če je to edino, potem povejte in bom sprejel. Samo ne leporečiti z ne vem čim drugim, če tega enostavno v zakonu ni. Hvala.
Hvala. Želi predstavnik Vlade? Želite? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala tudi za vprašanje, gospod Potrč. V osnovi se zadeva bistveno spreminja. Kajti do sedaj je članstvo v zbornici obvezno, kolikor veste. Smatramo, da je pač tukaj dana ena nova kvaliteta, glede na to, da pač članstvo, torej, teh pravnih subjektov ni obvezno v zbornici. Če tako smatrajo, tudi zbornice morda ne bo. Torej lahko enostavno zbornica po enem letu preneha. Kaj se zgodi, je v točki 4. 41. člena, ki ga nismo spreminjali, pravzaprav napisano. Tako je tudi s premoženjem. Je pravzaprav določeno. In tukaj jaz posebej zapletov ne vidim. Hvala.
Hvala gospodu Zinrajhu. Gospod Potrč, izvolite!
Hvala lepa. Bil sem res prevelik optimist, ko sem pričakoval, da imate kakšne argumente in da boste povedali, kako se pa eventualno lahko zgodi preoblikovanje. Gospod Zinrajh, niste jih povedali. Dovolite torej moj grozno grd zaključek, da jih ne veste.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala lepa za besedo. Čisto na splošno bi rad nekaj povedal k temu amandmaju. In tudi sam moram reči, da ne vem, zakaj tako silno zavzemanje za te različne oblike zbornic. Vendar le dopustimo ljudem, da, če hočejo zbornico, da jo sami oblikujejo. Ne pa, da jim z zakonom enostavno zapovedujemo, da morajo biti nekje člani, če oni to nočejo. To se seveda pojavlja pri nas iz bivšega sistema socializma, komunizma. Še danes ti isti ljudje vztrajajo na teh pozicijah. Morajo biti, pa četudi to nočejo. Jaz sem, gospe in gospodje, proti temu. Začnimo enkrat razmišljati evropsko. Če hočejo, če imajo interes, potem bodo, gospod Potrč, to zbornico ustanovili. Če pa nočejo, zakaj bi jih mi silili, da morajo nekaj narediti? In vam bom še nekaj povedal. Danska nima zakona o zadrugah. To je tudi neka oblika zborničnega združevanja. Nima zakona o zadrugah. Pa imajo največje zadruge v Evropi. Zato, ker v njihovi ustavi piše, da se ljudje pač združujejo. In zato, ker se sami prostovoljno združujejo, sami določajo medsebojne relacije. Sami si predpisujejo pravila. Sami se teh pravil tudi držijo. Zakaj pri nas ni tako? Zato, ker smo ljudi silili v to, ker smo jim z najvišjega nivoja predpisovali neka pravila, kako se morajo medsebojni odnosi obnašati. In zato tega nočejo in tega ne marajo. In če jih danes to vprašate, ima vse to nek negativen prizvok. Zaboga svetega, v tretjem tisočletju smo, v Evropski uniji smo. Nehajmo že enkrat s tem nasilnim zaukazovanjem, da nekdo mora biti nekje član, če tega noče! Hvala lepa.
Hvala. Gospod Potrč, razumel sem, da želite repliko. Izvolite!
Gospod Sok, ne morem od vas zahtevati, pa tudi ne pričakovati, da vse preberete. Vendar, če ne preberete, je seveda razprava lahko zelo, zelo splošna. Jaz namreč - no, jaz, moja poslanska skupina v tem amandmaju predlaga prostovoljno zbornico in pogoje, pod katerimi se naj oblikuje. In zahteva, da so v njej, če je reprezentativna, zbrani tisti, ki združujejo najmanj 30% prihodkov in 15% varovanega osebja, kar predpostavlja po nekih kriterijih, ki so bili tudi pri Gospodarski zbornici, možnost najmanj dveh, če bo različen interes. Tako to, kar govorite, je zelo načelno, ampak se ne nanaša na ta predlog. Jaz bom pa, zaboga svetega, gospod Sok, tako hudoben, da se bom spomnil, ko bomo razpravljali o Kmetijsko-gozdarski zbornici, kaj boste o prostovoljnem in obveznem članstvu takrat mislili. Hvala lepa.
Gospod Sok, ni replike na repliko, sem vas pa uvrstil v razpravo. Gospod Gantar.
Hvala, gospod predsednik. Saj to je dobro, ker bo lahko v razpravi gospod Sok odgovarjal dvema poslancema. Seveda, če gremo na splošno raven razprave, vendar ne bom šel jasno, da Slovenija koleba med kontinentalnim, srednjeevropskim konceptom zbornic kot zavezujočih pravnih asociacij na različnih področjih in med anglosaksonskim zborničnim sistemom, ki temelji na interesnih principih in na praviloma svobodnem članstvu in združevanju. Mi imamo ponekod tako, ponekod napol, prvi ali drugi koncept nimamo pa neke čiste rešitve. Seveda, če bi, recimo, rekli, da to velja tudi za Inženirsko zbornico, bi morali ponovno iz Inženirske zbornice celo vrsto pravil, izpitov, tečajev prenesti na državo, bi morala to država delati. Lahko razpravljamo, ali ima smisel imeti v Sloveniji dve inženirski zbornici ali tri, ki bi se potem ločevale, recimo, po bolj političnih načelih in tako naprej, in drobile svoje sile. To je vprašanje ne samo načelnosti, ne samo ideologije, kaj je za eno ali drugo zbornico, ampak praktičnosti in tudi transparentnosti. Žal bom rekel: zaključil bom z enakim, kot je zaključil spoštovani kolega Potrč pred mano: če boste pripravljeni skupaj z mano podpisati zakon, s katerim ukinjamo obvezno članstvo v Kmetijsko-gozdarski zbornici.
Hvala. Gospod Sok.
Kar se tiče Kmetijsko-gozdarske zbornice, smo v Novi Sloveniji že večkrat povedali, da nismo za obvezno članstvo. In to ni noben problem, če - vam bom pa zdaj razložil -, če nekdo vidi interes, da je član v neki zbornici, potem seveda v tisti zbornici tudi bo. Kdaj bo član tiste zbornice? Tako kot sem jaz član čebelarskega društva - ko vidim, da to društvo organizira neke seminarje, neke tečaje, in vidim, da to društvo, dela v smislu skupnega dobrega. Če pa tam, to društvo, ne dela na takšen način, potem pa pač tam član ne bom. Se pravi, vse to je gibalo tudi tega zborničnega združevanja. In še enkrat. Jaz tega zakona ne poznam, me je samo v razpravo privabilo to članstvo v zbornicah, ker so tudi mene silili, da moram biti član veterinarske zbornice, pa mi pošiljajo položnice pa čisto nič drugega! Nobene informacije, nič ne vem, kaj delajo, edino to vem, da bi moral vsak mesec plačati toliko in toliko od svoje plače. Jaz se temu upiram, zato ker nikdar nisem tudi vstopil v to zbornico, ampak so me enostavno z nekim zakonom prisilili, da moram biti član te zbornice, ki pa mi nekoč, mimogrede povem, ni dala niti enega soglasja, ki sem ga potreboval; se pravi, ker so me hoteli onesposobiti. Tu je ta princip, ki ga zbornico lahko nagradi ali pa jo razgradi. In če slovenski kmetje niso zadovoljni s Kmetijsko-gozdarsko zbornico, zakaj bi jih vendarle silili, da morajo biti obvezni članic te zbornice. In enak princip velja za to. In naj vas samo še spomnim; ko je šlo za Gospodarsko zbornico, smo razlagali, kako bo to konec zborničnega sistema, če nek gospod ne bo tam več komandiral tako, kot je. Sedaj se pa ustanavljajo, ne vem, regionalne gospodarske zbornice, celo več jih bo nastalo in vsak, išče v kateri povezavi bo videl svoj interes. Se pravi - nič manj ni, več ljudi je povezano z zbornico in na večjih mestih se je začelo odločati. In verjamem, da bodo tudi ti, ki vršijo eno specifično dejavnost, to je zasebno varovanje, da bodo imeli še kakšen interes ostati v zbornici, postaviti si potem tudi tiste, ki jih bodo zastopali, plačati članarino, ob predpostavki, da bodo to zbornico razumeli za tisto zbornico, ki jim pomaga. Če jih bo pa ta zbornica na tej poti ovirala, kar se pri nas de facto dogaja, potem pa take zbornice ne rabijo in jo bodo izbrisali. Tako na žalost je in podpiram samo takšne odločitve, zakaj nekoga siliti, da je nekje član, če on tega noče. Tega ne razumem in tega mi nihče v tem parlamentu tudi ne bo mogel z nekimi argumenti dopovedati. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, čez pol ure, to je ob 15.55. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.55, to je pet minut pred četrto uro.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, prosim, da zasedete svoja mesta! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Prosim vas, da preverite delovanje svoj glasovalne naprave. V zvezi s prekinjeno 9. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o Predlogu zakona o davku na tonažo, opravil jutri, v petek, 22. junija 2007 v okviru glasovanj. V zvezi s prekinjeno 10. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o Predlog zakona o preprečevanju pranja denarja in financiranja terorizma, opravil jutri, v petek, 22. junija 2007 v okviru glasovanj. Enako velja tudi za 7. točko dnevnega reda, to je za Predlog zakona o lokalnih volitvah Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z odločanjem o amandmajih v okviru druge obravnave k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 15. členu. Če bo amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo! Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 47. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlagan amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine nepovezanih poslancev k istemu, to je 15. členu. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 46. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma, bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravil jutri, v petek 22. junija 2007 v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. V zvezi s prekinjeno 6. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o Predlogu zakona o nadzoru državne meje opravil jutri, v petek, 22. junija v okviru glasovanj. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z odločanjem o amandmajih v okviru druge obravnave k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebne varovanju. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 1 Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 3. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 44. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod številko 2 poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 3. členu. Če bo amandma sprejet, postane amandma pod številko 3 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 4. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem je amandma pod številko 3 postal brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 6.a členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istih predlagateljev k 8. členu. Če amandma ne bo sprejet, postane amandma pod številko 1 k 8. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 11. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 10. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 8. členu. Amandma je vsebinsko povezan z amandmajem istega predlagatelja k 36. členu. Če amandma ne bo sprejet, postane amandma k 36. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 47. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 22. členu. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 39. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 28. členu. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 43. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke k 33. členu. Če bo amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SDS, NSi in DeSUS k 33. členu. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 48, proti 10. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 10.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. K 36. členu je amandma brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Socialnih demokratov k 41. členu. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 25, proti 43. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Besedo dajem predlagatelju predloga zakon, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Imate besedo. Izvolite, gospod Zinrajh.
Hvala lepa. Prosim Državni zbor, da opravi še tretjo obravnavo.
Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, predlagatelj zakona predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo o predlogu. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 47, proti 23. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil jutri, v petek, 22. junija 2007 v okviru glasovanj. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o štipendiranju. Državni zbor je v torek, 19. junija 2007, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da je bil k 16. členu vložen amandma, ki ga predlagajo poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, NSi, SLS in DeSUS. Prehajamo na razpravo o tem amandmaju, ki ste ga prejeli na klop. In sprašujem, želi kdo razpravljati o tem amandmaju? Nihče. Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje o predlaganem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 2. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma k 16. členu sprejet. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika Državnega zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Gospa Jeraj, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini bomo zakon o štipendiranju z veseljem podprli, ker prinaša pregledno in enotno ureditev področja štipendiranja, omogoča tudi boljšo dostopnost do pridobitve štipendije, prinaša bistveno več štipendij, kot smo jih imeli do sedaj, torej kar 10 tisoč novih štipendij se nam obeta. Štipendije se nam dvigujejo, torej bodo študentje in dijaki dobili več in s tem jim zagotavljamo boljše pogoje za učenje in študij. Seveda pa se z zakonom, ki bistveno izboljšuje tudi področje kadrovskih štipendij, izboljšuje tudi povezava med izobraževanjem in gospodarstvom, kar bo zagotovo pomenilo tudi večjo zaposljivost mladih, zato bomo zakon podprli.
Hvala. Gospa Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Socialni demokrati bomo sistemski zakon o štipendiranju podprli. Prvi razlog, zakaj bomo to storili je, da v resnici imamo v enem zakonskem besedilu urejene tri tipe štipendij. Upamo, da je dolgotrajno usklajevanje in sprejetje vsaj nekaterih amandmajev, ki so bili po mnenju Študentske organizacije Slovenije za izboljšanje zakona bistvenega pomena, vendarle pripomoglo k temu, da se bo kateri od ciljev, ki so jih predlagatelji napovedovali, uresničil. Res je bilo najprej rečeno, da bomo z novo zakonodajo dobili okrog 20 tisoč novih štipendij, zdaj se je napovedano povečanje zmanjšalo za polovico. Ampak vendarle; če je sistem dobro nastavljen za zagotavljanje državnih štipendij, slišati je bilo, kako se je cenzus popravil, no ampak gre vendarle samo nekaj evrov, pa če bo to res prineslo kaj novih štipendij, je dobro. Drugo vprašanje ostaja odprto, kako se bodo po novem gibale kadrovske štipendije, in tudi pri sistemu Zoisovih štipendij so se neke malenkostne izboljšave z amandmaji vendarle zgodile. To je torej tisto, zaradi česar bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov zakon podprli, menimo pa, da zakon sam po sebi vseh odprtih vprašanj štipendiranja ne bo rešil, da bi bistvene premike morali doseči pri kadrovskem štipendiranju in pri Zoisovem štipendiranju, državne štipendije pa verjetno ne morejo biti cilj, če so samo socialni korektiv. Hvala.
Hvala. Želi kdo obrazložiti glas v svojem osebnem imenu? Ja, vidim roke, zato odpiram prijavo. Gospa Uhanova, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bom ta zakon podprla, ker je že sam zakon prinesel povečanje števila štipendij, brez teh amandmajev, ki so bili sprejeti na seji. Mislim, da je zakon dober, lažje bodo prišli študentje do štipendij in upam, da bo tudi končen efekt dober, da bodo študentje prej doštudirali, da jim ne bo treba toliko delati prek študentskih servisov in da bodo tudi prej prišli do zaposlitev.
Hvala. Gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom v prvi vrsti pozdravila odločitev, tudi koalicijskih poslancev, da so dejansko prikimali izglasovani odločitvi v okviru amandmajev v drugi obravnavi na seji Državnega zbora. S temi izglasovanimi amandmaji je zakon vsekakor boljši, kakršen je bil prvotno zastavljen, od tistega trenutka dalje, ko je prišel v Državni zbor. In jaz tudi resnično upam, da bo zakon dajal ali pa dal tiste rezultate, ki so bili obljubljeni; torej 10 tisoč novih štipendistov. Vsekakor pozdravljam in tudi napovedujem, da bom zakon v takšni obliki podprla.
Hvala. Gospod Bajc.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Tako kot sem predvčerajšnjim dal enega od 36-ih glasov k predlogu amandmaja k 13. členu in enega tudi od 36-ih glasov k amandmaju k 16. členu, bom danes podprl zakon v celoti. Ne razumem pa nek "salto mortale", ko vsi podpiramo danes zakon, ko smo predvčerajšnjim glasovali k 13. členu, jih je bilo proti amandmaju 35 in proti amandmaju k 16. členu 34.
Hvala. Gospod Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Današnja mlada generacija se sooča na področju šolanja in zaposlovanja z več problemi. V prvi vrsti, kot je bilo že povedano nekaj: nepovezanost študija in zaposlitve, potem zelo velik upad kadrovskih štipendij s 40 tisoč na 7 tisoč v zadnjih 15-ih letih, kar tudi govorijo tam, da je slabša povezanost študija in pa dela torej praktičnih izkušenj. Pozno vključevanje mladih v zaposlitev - tukaj so naši mladi na repu evropske lestvice. Potem spodbujanje nadarjenih skozi Zoisove štipendije - da bi imeli res prave kriterije, da se ne bi s kriteriji stimulirali tisti, ki izhajajo iz dobrega ekonomskega socialnega statusa, saj tisti imajo dober "back ground" za to, da se odločajo za študij. Treba je poskrbeti za tiste, ki izhajajo iz šibkejše stoječih okolij. Dolgotrajnost in seveda neučinkovitost študija, h kateremu lahko prispevajo k temu tudi neprožne univerze. Seveda se moramo vprašati, ali vsi ti instrumenti, ki jih imamo danes v tem zakonu, pripeljejo do tega cilja. Ali smo premislili, ali so zadosti, je zadosti instrumentov spodbujanje za kadrovske štipendije in za ostale? Sam menim, da ne. Pri nekaterih je upanje zaman, zapravljena priložnost. Kje je odgovornost politike in politikov za to, da se zagotovi mladim dober vstop v življenje, v poklicno življenje? Torej, o odgovornosti govorimo starejše, zrelejše generacije. Mladi imajo zagon, imajo energijo, imajo zanos. Starejši, odrasli [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]morajo imeti modrost. Ravno te modrosti v tem zakonu manjka. Cene bodo plačali mladi.
Hvala. Gospod Gulič.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice in kolegi! Jaz in seveda vsi moji kolegi v poslanski skupini bomo ta zakon podprli. To je eden tistih zakonov, za katerega lahko rečemo, da je vendarle v duhu tistega, kar je velikokrat deklarirano, torej skrb za mlade, študirajoče, za znanje, čeprav bi se ga dalo tudi kako drugače rešiti in kakšno stvar še veliko bolje opraviti; ampak, vendarle "bolje vrabec v roki kot golob na strehi". Jaz sicer dvomim, da se bodo zaradi tega leta študija kaj skrajšala, ampak obenem pa naj povem, da že tam od 70. let je približno ista številka, kljub vsem spremembam pri štipendiranju ali neštipendiranju. Ter razlik ni, tudi v vaših časih, gospod Drobnič, je bilo 7,6 leta, mislim, da študijska doba, povprečna. V mojih tudi nekaj takega, zaradi tega, ker je bilo treba tudi kdaj eskivirati vojsko ali kaj takšnega. Vedno so bili pametni razlogi zakaj se študira dlje. Hvala lepa.
Gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, kolegice in kolegi, študentje na galeriji! Jaz sem zelo zadovoljen, da je včerajšnja razprava dala pot obema amandmajema pozitivno afirmacijo - k 13. in 16. S tega mesta se vsem tistim poslankam in poslancem zahvaljujem za to podporo in upam, da je današnje vzdušje, bolj topel dan prispeval k temu, da bomo skupaj soglasno sprejeli dober zakon, ki pa bo s tema dvema amandmajema še boljši in bo omogočil našim dijakom in študentom, tistim revnejšim družinam, da se bodo bolj približali tem štipendijami, ki jih potrebujejo za šolanje. Slovenska ljudska stranka in sam bom z veseljem ta zakon podprl v dobrobit našim dijakom in študentom. Verjamem, da bodo tudi tisti, ki živijo na obrobju naše Slovenije, imeli danes večjo možnost dostopa do študija, kot tisti, ki živijo v Ljubljani in Mariboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz v svojem osebnem imenu, pa tudi lahko rečem v imenu kolegic, poslank in poslancev Poslanske skupine nepovezanih poslancev Zares - bomo podprli ta predlog zakona z nekoliko grenkobe. Ta grenkoba je preprosto v tem, da bi še z nekaterimi manjšimi popravki lahko dosegli bistveno več in omogočili študirajoči populaciji in dijakom lažji dostop do izobraževalnih institucij in jim olajšali življenje in tudi študij. Žal se bojim, da se vse napovedi, ki so bile zelo obetavne s strani Vlade, s temi spremembami ne bodo uresničili, nekatere pa se bodo prav zaradi tega, ker smo včeraj uspeli najti pri nekaterih členih skupno dovolj moči, da smo te člene popravili. Veseli me tudi, da smo popravili člen, kar zadeva Zoisove štipendije, ocenjevanje dosežkov. Mislim, da je sedaj boljše, kot je bilo prej. Ni po mojem okusu povsem, vendar je boljše, kot je bilo prej. Nismo rešili v celoti vprašanje teh tako imenovanih družinskih prihodkov. Mislim, da problem študentskega dela in vključevanja tega dela še naprej obstaja in s tem te dileme in, če hočete, nelogičnosti, ki sem jih opisal včeraj, še obstajajo. Pa vendar; ta zakon je, čeprav ne povsem po našem okusu, boljši kot prejšnji in zato ga bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana gospa ministrica, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Veseli me ta široka podpora temu sistemskemu zakonu o štipendiranju. Seveda bom tudi sam z veseljem ta zakon podprl. Ne gre samo za deset, morda več tisoč novih štipendij, gre predvsem za dobrih 20 milijonov evrov zagotovljenih sredstev, s čimer ima Vlada resen namen bistveno izboljšati štipendijsko politiko v Sloveniji. Ključno v tem zakonu se mi zdi, da je dan nek nov zagon predvsem kadrovskim štipendijam, ki se mi zdijo izjemno kvalitetne in v Sloveniji izjemno potrebne, da ne bomo imeli študentov zaradi študija, ampak študente zato, da bodo koristili našemu gospodarstvu, razvoju naše blaginje. In ravno v tem pogledu pozdravljam to namero Vlade in bom ta zakon torej z veseljem podprl. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Anderlič. [[Se odpoveduje.]] Želi še kdo obrazložiti svoj glas? Odpiram prijave za obrazložitev glasu v svojem imenu. Gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi, študentje! Torej, končno je prišel Zakon o štipendiranju v obravnavo in je dobro, da ga tudi danes sprejemamo s tema dvema amandmajema, ki sem ju tudi sam podprl, in sem vesel, da smo zakon nekoliko izboljšali. Nekoliko me skrbi oziroma še raje bi videl, če bi zakon začel veljati v naslednjem študijskem letu, ampak, žal, bo začel veljati šele leta 2008/2009. Mogoče bi se dalo tu kaj narediti tudi na samem ministrstvu. Pa vendar sem prepričan, da so študentje za to, da študirajo, da v čim krajšem času oziroma v predvidenem, normiranem času tudi doštudirajo in potem začnejo ustvarjati in se vključevati v družbo. Le na ta način bomo lahko razvili še hitreje rastočo, razvijajočo družbo in našo državo začeli peljati v smeri tudi evropskih prihodkov, ne samo evropskih odhodkov, tako kot so vse ostale cene, tudi čas je, da delavke in delavci pridejo tudi na prihodkovni strani v primerjavo z dohodki. In verjamem, da bo ta mlada študentarija in študentje, ki bodo prišli, to tudi dopolnili in pripeljali, bom rekel, toliko dodane vrednosti, da bo tudi to možno. Zato bom zakon tudi podprl.
Hvala. Gospod Sok.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica s sodelavcem, kolegice poslanke in poslanci! Tudi sam bom zakon podprl kot očitno večina ali pa vsi, ki tukaj sedimo, in upam, da bo mogoče tudi ta zakon doprinesel k temu, da bo vsaj ena od slovenskih univerz postala med prvimi 500 na svetu. Zakon je, tako kot sedaj slišim to potrjevanje, očitno zelo dober in če seštejemo vse, kolikor bomo skozi štipendije v letu 2009 prispevali k samemu razvoju, je to več kot 32 milijonov evrov več kot v letošnjem letu. Res ne vidim nobenega razloga, da slovenski študentje in pa nekateri ob tem še pravijo, da je to premalo, ker si v tem trenutku niti več ne bi mogli privoščiti. Kar se pa tiče dopolnila k 13. členu, ki ga nekateri tako na veliko razglašate za svojo pogruntavščino, videli bomo, če bo to dopolnilo res prineslo tisto, kar želite, ali pa bo samo ena dodatna birokratska ovira na poti k zagotavljanju večjega števila štipendij za slovensko podeželje, tako kot večkrat govorimo; ampak, veste tisti, ki prihajajo s podeželja, so vedno v centrih več plačali za študij, kot tisti, ki živijo v mestih. To je bilo in to bo tudi ostalo v bodoče in to vsi, ki s podeželja prihajamo, tudi vemo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovani! Jaz bom zakon podprl, pa ne zaradi tega, da bi si delal samopromocijo, ampak zato, ker menim, da je to en del tistega, kar študentje potrebujejo za svoj normalen študij. Veliko bolj bistveno pa je, da veliko večja vsota denarja, ki je namenjena za delovanje visokega šolstva, univerz, delo profesorjev in za to, da študentje lahko študirajo, da bo ta naložba bolj učinkovita. Produktivnost je tisto, kjer Slovenija še vedno zaostaja za razvitim Zahodom. Tukaj pričakujem, da bo delo bistveno resnejše tako profesorjev kot tudi študentov. Predvsem pa pričakujem od študentov, ki so pohiteli z zunanjim oznanjanjem tega zakona, da bodo obrnili te svoje transparente, in upam, da je na drugi strani napisano kaj bolj navdušujočega kot to, da je, "Vlada vtaknila štipendije v svoj žep". Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod predsednik, spoštovani. Torej jaz bom seveda ta zakon podprl, še posebej pa ta zakon podpiram zaradi enega vzroka, to je, mislim, tudi glavni cilj tega zakona: namreč, da bo približno 10 tisoč štipendij več. In to se mi zdi edino pomembno pri tej zadevi. Postavljanje nekih pragov pomeni več administracije, tega si sicer ne želim, vendar pač je že tako, da pri vsaki stvari - vsaka palica ima dva konca. Prepričan sem, da bo tudi ta drugi administrativni konec palice bistveno manjši in da bo nekako tudi zameglil tisti najpomembnejši del, to pa je 10 tisoč štipendij več. Želel bi omeniti tudi, da bom enkrat za razliko z veseljem tudi sprejel tiste finančne posledice, kajti to, da bo Vlada namenila krepko preko 20 milijonov evrov več sredstev za štipendiranje, mislim, da to lahko naredimo z lahkim srcem. Vsaj jaz bom to naredil. Želel pa bi si, da bi to bil eden mogoče od tistih pomembnejših korakov k temu, da bi štipendiranje bilo tudi v vlogi nekega usmerjanja, da bi se mladi odločali za študij tudi na tistih smereh, kjer so tudi velike potrebe. Sedaj imamo namreč veliko razliko med potrebami in seveda med iskalci zaposlitve, ki imajo takšne usmeritve, so študirali takšne usmeritve, ki niso zaposljive. Tako bom ta zakon podprl in se veselim tega, da bo teh 10 tisoč štipendij več. Hvala lepa.
Hvala. Zdi se, da ni več interesa po obrazložitvi, zato prehajamo na glasovanje. Glasujemo o zakonu v celoti. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in [[aplavz]] današnje glasovanje [[aplavz]] . Prosim, spoštovane goste, da se umirijo in ne motijo nadaljnjega dela. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PARLAMENTARNEM NADZORU OBVEŠČEVALNIH IN VARNOSTNIH SLUŽB. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Tanko, prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem. Po tem zmagoslavnem zaključku te točke ob sprejemu Zakona o štipendiranju, imamo pred sabo nekoliko bolj zahtevno zadevo, ki zadeva parlamentarni nadzor nad obveščevalnimi službami. Ta zakon je bil vložen s podpisi vseh poslanskih skupin in tudi samostojnega poslanca, kar pomeni, da smo se pri tako zahtevni točki, kot je nadzor nad varnostnimi in obveščevalnimi službami, praktično glede osnovne vsebine v celoti uskladili. Novela zakona je v bistvu sestavljena iz dveh delov, iz dela, ki povzema rešitve iz novele, ki so jo pripravili in tudi vložili v zakonodajni postopek v poslanski skupini ali pa delu Poslanske skupine nepovezanih poslancev. To novelo so kasneje umaknili in s tem omogočili, da smo vložili ta skupen predlog. Drugi del novele zakona pa se prilagaja rešitvam, ki jih prinaša dogovor vseh poslanskih skupin v Državnem zboru, s katerim v poslovniku omogočamo, da bo opozicija poleg vodstvenih mest v nadzornih delovnih telesih pridobila tudi večino v teh delovnih telesih, tako da bo lahko polno opravljala svojo nadzorstveno funkcijo. V bistvu se zakon usklajuje z dvema zakonoma še dodatno, to je Zakonom o kazenskem postopku, gre za uskladitev z rešitvami, ki zadevajo tajno opazovanje, ki zadevajo pridobivanje podatkov na elektronskem komunikacijskem omrežju in ki zadevajo tudi tajno delovanje. Te rešitve po novem zakonu spadajo med nove nadzorovane ukrepe varnostne službe. Usklajuje pa se tudi z Zakonom o telekomunikacijah. Na zakon sta vložena dva amandmaja, oba k 4. členu. Predlagam, da poslanci podprete tistega, ki je za vas sprejemljivejši. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnavala Komisija za nadzor nad delom obveščevalnih in varnostnih služb kot matično delovno telo. Prosim predsednika komisije dr. Pavla Gantarja, da predstavi poročilo komisije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Komisija za nadzor nad delom obveščevalnih in varnostnih služb je na 10. nujni seji, dne 8.6.2007, kot matično delovno telo obravnavala Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb, ki ga je v obravnavo po skrajšanem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom, predstavnikov vseh poslanskih skupin, italijanske in madžarske narodne skupnosti in nepovezani poslanec dr. Slavko Gaber. Člani komisije so kot običajno dobili tudi predlog zakona, mnenje Zakonodajno-pravne službe ter mnenje Vlade Republike Slovenije. Predstavnik predlagatelja je na odboru podal glavne razloge predlagane spremembe zakona. Zelo enostavno rečeno, gre za dva tipa sprememb. Prvi je vsebinske narave, saj gre za uskladitev zakona, spremembe o parlamentarnem nadzoru, z novelo zakona o kazenskem postopku. Drugi del pa je vstopil naknadno kot posledica dogovora med poslanskimi skupinami, da se nadzornemu delovnemu telesu odvzame zakonodajna funkcija, hkrati pa opozicija dobi večino v teh dveh telesih. Če na kratko predstavim, kolegice in kolegi. Torej ta zakon, ta novela obravnava naslednja vprašanja: uskladitev Zakona o parlamentarnem nadzoru z novelo Zakona o kazenskem postopku pri nadzoru izvrševanja ukrepov iz 149.a člena ter 155.a člena, črtanje pete alineje 13. člena - to je črtanje določbe, ki komisiji daje zakonodajno pristojnost - vprašanje zaščite stalnega delavca ali sodelavca pri izvajanju nadzora pooblaščene skupine iz 25. člena Zakona o parlamentarnem nadzoru nad Sovo, ter nekatere terminološke uskladitve. Ne bo dovolj časa, da bi vas zelo podrobno seznanil s temi spremembami. Povem naj samo to, da je pod 1. točko bilo usklajeno vse, kar je potrebno v zvezi z novim zakonom o kazenskem postopku. Da smo uskladili tudi dejstvo, da prihaja zaradi novih medijskih tehnologij tudi do izdelave, pridobitve in uporabe določenih podatkov, da smo tudi to uvrstili v parlamentarni nadzor. In da smo med parlamentarni nadzor uvrstili tudi nadzor nad tako imenovanim elektronskim oziroma telekomunikacijskim prometom. Pomembna točka te naše razprave je bila, kako v okviru parlamentarnega nadzora zakonsko zaščititi tajnega delavca oziroma sodelavca. V tem smislu ni bilo nikakršne razlike med člani komisije okoli tega, da je to potrebno storiti, in to tako, da se članom nadzorne komisije oziroma te komisije, pooblaščene skupine, da se preprosto prepreči vpogled v tisti del dokumenta ali dokumente, ki bi razkrivali tajne sodelavce. Problem je bil v tem, kdo naj to odredi, kdo naj to odredi, odloči. Bili sta dve skupini. Ena skupina je trdila, da naj to odloči predstojnik nadzorovane službe, druga pa, da naj odloči pristojni minister za obrambo. Komisija se je odločila za predstojnika nadzorovane službe, hkrati pa smo bili nezadovoljni z eno in drugo rešitvijo, zato smo sprejeli sklep, s katerim smo pridobili mnenje treh strokovnjakov, ki je podano kot mnenje v rešitvi amandmaja, kot ga je predlagala skupina nepovezanih poslancev. O tem pozneje. Komisija je oblikovala in sprejela amandmaje k 2., 4., 6., 7. in 8. členu, sprejela je že omenjeni sklep. Komisija je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasovala o vseh členih predloga zakona skupaj in jih soglasno sprejela. Z vključitvijo sprejetih amandmajev v zakonski predlog je komisija določila besedilo dopolnjenega predloga, ki je sestavni del poročila. Še dve besedi bi rekel. Na seji je veliko članov komisije izražalo nezadovoljstvo nad tem, da se ukinja zakonodajna funkcija, in o tem, to nezadovoljstvo jaz tudi delim, moram priznati, in o tem bo mogoče še kakšna beseda v nadaljevanju te razprave. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Gospod Marolt, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Vlada Republike Slovenije je proučila Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb in ga podpira. Vlada ocenjuje, da je predlog zakona ustrezen tako z vidika pravnosistemskega usklajevanja z določbami drugih zakonov, prav tako z vidika nadzorne funkcije zakonodajne veje oblasti kot dela ustavnega načela delitve oblasti ter tudi z vidika učinkovitega parlamentarnega nadzora nad obveščevalnimi in varnostnimi službami, ki posegajo v človekove pravice in temeljne svoboščine. Prav tako menimo, da predlog zakona in k njemu vloženi amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Poslanske skupine Nove Slovenije in Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke k 4. členu predloga zakona upravičeno, ustrezno ter uravnoteženo širi nadzorno funkcijo zakonodajne oblasti tudi na ukrepe, ki jih izvajajo tajni delavci in tajni sodelavci policije, varnostnih in obveščevalnih služb v okviru izvršilne veje oblasti, česar do sedaj zakon ni urejal. Menimo, da predlog zakona ustrezno skrbi za ustavnost in zakonitost na področju obveščevalnih in varnostnih služb ter določa učinkovite ukrepe za izvajanje parlamentarnega nadzora nad njimi. Izvajanje učinkovitega parlamentarnega nadzora nad obveščevalnimi in varnostnimi službami je prepoznaven znak novejših ustavnih demokracij in Republika Slovenija spada v ta vrednostni in institucionalni sistem ustavnih demokracij. Hvala lepa.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Gospod predsednik, hvala lepa. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o parlamentarnemu nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb sprejeli skupaj s koalicijsko vloženim amandmajem k 4. členu. Presenečeni pa smo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, da smo, tako kot sem pri prejšnji točki dnevnega reda bili deležni sprenevedanja nekaterih kolegov in kolegic, glede na to, da se tak način oziroma ureditev tega področja v tem zakonu glede zakonodajnosti te komisije oporeka. Naj spomnim vse tiste kolege, ki nasprotujejo takšni rešitvi v tem samem zakonu, da je bilo to vsestrankarsko, se pravi, stranke so se dogovorile v primeru, ko so se usklajevale glede na ponovno imenovanje oziroma prerazporeditev tako vodilnih mest v delovnih telesih Državnega zbora kot članstva v teh delovnih telesih. Ne glede na te pripombe posameznikov bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, kot rečeno, predlog zakona podprli skupaj z drugim amandmajem k 4. členu.
Hvala. Dr. Pavel Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik, še enkrat. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bi v stališču naše poslanske skupine nepovezanih poslancev predvsem omenil dve stvari: prva stvar, o kateri je bil že govor, namreč dogovor vseh poslanskih skupin, nepovezanega poslanca, obeh narodnosti. To je dogovor, ki je bil sprejet, ki ga je verjetno in ga je treba - ne verjetno, treba spoštovati. Četudi mogoče nekomu ni prav posebej všeč, meni ne kot predsedniku te komisije, ker se pač jemlje zakonodajna funkcija. Toda iskreno rečeno, če moram dati na tehtnico, kaj bi rajši v tej komisiji imel: ali zakonodajno funkcijo, ki zaobsega samo dva zakona, to je Zakon o parlamentarnem nadzoru obveščevalno-varnostnih služb in Zakon o Sovi, ali pa če bi na drugi strani rajši imel, seveda, večino opozicije, mislim, da je odločitev za večino opozicije v tej komisiji. To je bil, pač če hočete, nek dogovor in ta dogovor, bomo s tega vidika v naši poslanski skupini spoštovali in bomo s tega vidika, iz tega vidika opozarjam, bomo zakon podpirali. Je bilo pa res stališče marsikaterega člana in tudi naše, da je treba pri parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb upoštevati dejstvo, da gre za specifični nadzor in da druga delovna telesa nimajo tako dobrega vpogleda v specifičnosti, podrobnosti in nianse tega posla, če smem tako reči, in bodo težko člani drugih odborov, ki niso člani te parlamentarne komisije, odločali o tem. To se je tudi danes videlo, da smo imeli precej razprav, danes in na prejšnji seji, okoli določenih rešitev, ki zahtevajo res podrobno poznavanje. Vendarle upajmo, da se bomo vsaj kot zainteresirano delovno telo lahko vključevali v te procese. Druga zadeva pa se seveda nanaša na amandmaje, vložena sta dva amandmaja. Čeprav predstavnik Vlade predlaga in zagovarja amandma poslanske skupine SDS, bi jaz vendarle rekel, da predlagam in pozivam, da seveda sprejmete amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Povedal vam bom, zakaj. Oba amandmaja gresta dosledno na to, da se zaščiti identiteta tajnih delavcev ali sodelavcev. Prvi stavek je v obeh amandmajih tako rekoč identičen. Skrbi drugi stavek, "da pri nadzoru navedenih ukrepov pooblaščena skupina preverja že zaključene zadeve". Ta drugi stavek je iz amandmaja SDS, to pomeni, da bomo lahko gledali samo stare stvari in samo zaprte primere, ne pa seveda tudi tekočih. Se pravi, delo komisije bo omejeno samo na pretekla obdobja, ne pa na tekoče spremljanje Vlade; čeprav bi moralo biti v bistvu obratno: tekoče spremljanje bi moralo biti prioritetno in pretekla obdobja pravzaprav v ozadju. O tem bomo še govorili in jaz upam, da se bomo vendarle dogovorili, da bomo podprli ta 4. člen, kot ga predlaga Poslanska skupina nepovezanih poslancev, sicer pa bo seveda ta komisija ostala, če tako rečem, brez zob.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik, kolegice, kolegi, predstavniki Vlade. Bistveno pri tem zakonu, poudarjam v imenu Slovenske nacionalne stranke, je, da so predlagatelji - tako vsaj tu piše in to informacijo imam - vse poslanske skupine, kar je redkost v tem parlamentu. Drugič, poudarjam že slišano danes, da je zelo pomembno, da opozicija, vezano seveda tudi na naslednjo točko, dobi večino članov v teh dveh telesih. V Slovenski nacionalni stranki, predvsem tudi sam razumem ta zakon, ki je pomemben zaradi tega, da s tem zakonom omogočimo nadzor nad tem, da pač nekatere službe ne morejo delati tisto, kar si izmislijo, kakorkoli si izmislijo in kadarkoli si izmislijo, čeprav je to seveda ne glede na ta zakon in predlog zakona mogoče. Seveda obstaja velika dilema o vprašanju, ali se komisiji odvzame zakonodajna funkcija ali ne, vsakdo ta odvzem lahko razume po svoje. Ocenjujem, poudarjam, tako kot spoštovani kolega pred mano, da je predvsem bistveni cilj, da opozicija ima večino članov, da ta komisija bo posegala v nenadzorovan del, ki je bil možen ali bo možen dela obveščevalnih in varnostnih služb in v tem kontekstu gre tudi za logično razumevanje, da pač komisija ne more biti sama sebi, kot pravijo naši južni sosedi: "Kadija tuži, kadija sudi". V Slovenski nacionalni stranki razumemo, da gre pri tem zakonu za poseg v večje varovanje ustavnih pravic ljudi, Slovenk in Slovencev, in s tem razumevanjem torej, da bo predlog zakona dal večji nadzor nad tem, da ne bomo pravzaprav vsi vedno nadzorovani, gledani tako ali drugače, da bo ta zakon dal večjo pravico, večjo možnost nadzora, tako da nekatere službe, ki se rade zgledujejo po filmih o Jamesu Bondu, ne bodo počele, kar bodo hotele. Zato v Slovenski nacionalni stranki temu zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miro Petek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina SDS podpira Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb in naša poslanska skupina je tudi prvi podpisnik tega predloga. Veseli nas, da smo med predlagatelji tega zakona prav vse poslanske skupine v Državnem zboru, vključno s samostojnim poslancem, in upam, da bomo takšen konsenz dosegli tudi ob glasovanju. S popravkom tega zakona bodo dane možnosti za še bolj celovit parlamentarni nadzor nad delom varnostnih in obveščevalnih služb. Poudarjamo, da bodo s tem dane le možnosti za bolj celovit nadzor, kajti sam nadzor in njegova učinkovitost sta odvisna od vrste drugih dejavnikov, na katera pa mi kot zakonodajalci velikokrat nimamo vpliva. Današnja razkrivanja dogajanj v Sovi iz preteklih let namreč kažejo, da še tako dobro napisan zakon ni dovolj, če se ga ne izvaja. Noben zakon ne more preprečiti zlorabe tajnih služb in s tem velikokrat tudi zlorabe oblasti, kot se je to očitno dogajalo v prejšnjih mandatih. Spoštovanje zakonov je namreč vprašanje demokratične kulture in moralnih vrednot. Dejstvo, da smo med podpisniki predloga teh sprememb vse poslanske skupine v tem Državnem zboru, kaže na to, da vendarle obstaja neka politična volja za učinkovit parlamentarni nadzor nad tajnimi službami. Učinkovit nadzor, tako parlamentarni, vladni kot tudi notranji nadzor, pa je eden temeljnih pogojev, da bi te službe delovale v okviru svojih zakonskih pristojnosti in učinkovito. Kjer je pomanjkljiv notranji nadzor oziroma samonadzor, tam pač mora biti večji zunanji nadzor. Spremenjeni 4. člen Predloga zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb se usklajuje z določbami Zakona o kazenskem postopku, ki v svojem 149.a členu ureja nadzorovane ukrepe. Dobro je tudi, da se širi nadzor parlamentarne komisije tudi na področje, ki se dotika informacijske zasebnosti posameznika. Preiskovalni sodnik namreč lahko, na predlog državnega tožilca, odobri ukrep pridobivanja podatkov o posameznikih tudi v elektronskem komunikacijskem omrežju. Komunikacija v elektronskem omrežju z elektronskimi sredstvi je v zadnjih letih vse bolj razvejana in v čedalje večji uporabi, zato tudi obstajajo velike možnosti zlorab tako imenovane komunikacijske zasebnosti. Nove informacijske tehnologije sicer imajo v sebi velik demokratični potencial, vendar hkrati tudi velike možnosti za zlorabe. Tudi sicer je problem človekove zasebnosti eden ključnih problemov sodobne družbe. In prav je, da takšne posege v posameznikovo zasebnost s strani vseh nadzorovalnih služb nadzira tudi pristojna parlamentarna komisija. Interes vseh nas pa kajpak mora biti, da dosežemo pravo razmerje med stopnjo nadzora in zasebnostjo posameznikov. Ta odnos med stopnjo nadzora in zasebnostjo pa je tudi merilo demokratičnosti posamezne družbe, ključne sestavine demokratičnosti pa so človekove pravice in svoboščine. Po naši oceni je dobro, da se o amandmaju, ki smo ga k 25. členu zakona vložile poslanske skupine SDS, NSi in SLS bolj jasno opredeli, da pooblaščena skupina Komisije za nadzor varnostnih obveščevalnih služb ne sme vpogledati v dokumentacijo iz katere bi lahko bila razvidna identiteta tajnega sodelavca oziroma tajnega operativnega izvora kot je to dikcija v Zakonu o SOVI. Za učinkovito delo tajnih služb in varnosti posameznikov je dosledna anonimnost in zaščita tajnih virov in sodelavcev temeljni pogoj in takšna omejitev pogleda je v tovrstnih primerih ne le koristna, temveč nujna. V Poslanski skupini SDS bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, spoštovani predstavniki Vlade! Mislim, da sem zdaj malo v dilemi, ker vsi predgovorniki pred mano ste govorili, da s spremembami novelo tega zakona širimo nadzor nad obveščevalnimi varnostnimi službami. Mnenje naše poslanske skupine je na žalost obratno in to tudi pokažejo nekatere spremembe. Pa kljub temu parlamentarni nadzor nad obveščevalnimi in varnostnimi službami je ena najpomembnejših oblik demokratičnega nadzora in nenazadnje tudi usmerjanja dela nosilcev obveščevalnih dejavnosti, saj imajo te službe z zakonom določena pomembna pooblastila s katerimi lahko posegajo v človekove pravice in svoboščine, čeprav so le-te zagotovljene in zaščitene tako z Ustavo kot z nekaterimi zakoni. Glede na to, da je Ustavno sodišče pred več kot tremi leti ugotovilo, da so nekateri členi Zakona o policiji in nekateri členi Zakona o kazenskem postopku, ki se nanašajo na uporabo prikritih preiskovalnih ukrepov neskladni z Ustavo, je Vlada že v letu 2004 predlagala, Državni zbor pa je z novelo Zakona o kazenskem postopku to enotno uredil in tudi določil pogoje za zakonito pridobivanje podatkov o udeležencih, okoliščinah in ostalih dejavnostih prometa elektronskih komunikacij. Zato je povsem logično, da se mora po tem času, na podlagi teh sprememb, uskladiti tudi Zakon o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb z zakonom o kazenskem postopku. Kajti praksa pri tem nadzoru je pokazala, da gre ravno tukaj za različno interpretacijo in tolmačenja na eni strani Zakona o kazenskem postopku in na drugi strani Zakona o parlamentarnem nadzoru. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne bi imeli prav nobenih pomislekov pri podpori predlaganim spremembam zakona, če poslanske skupine vladne koalicije ne bi skušale ta trenutek izkoristiti predvsem za to, da s svojim amandmajem na 4. člen močno omejijo pristojnosti nadzora naši parlamentarni nadzorni komisiji. Po našem mnenju je nedopustno, da na tako lahek način poslanci v vladni večini pristanejo, na pod narekovaji, strokovno mnenje z vladne strani, ki predlaga, da se nadzor lahko izvrši le nad zadevami, ki so zaključene, če tako odloči predstojnik organa, agencije, službe, ki je predmet tega nadzora. Še posebej je nesprejemljiv argument, ki je bil izrečen tudi na današnji seji komisije, da se vleče neka paralela s sodstvom, ko lahko prav sodni minister odredi izreden nadzor tudi že nad zaključenimi zadevami. Očitno predlagatelji in strokovnjaki Vlade niso dovolj pozorni do nekaterih drugih zakonskih določb v zakonodaji v zvezi z obveščevalnimi in varnostnimi službami, ki opredeljujejo hranjenje, uničevanje podatkov in gradiv. Zato je takšna primerjava nesprejemljiva. Še bolj pa čudi tudi to, da si poslanci omejujejo dosedanje pristojnosti pri zakonu. Gre za parlamentarni nadzor, ki ga moramo tudi izključno sami tudi izvajati. In namesto, da bi na podlagi dosedanjih izkušenj te pristojnosti še okrepili, da bi bil nadzor verodostojnejši in učinkovitejši, ga sami spreminjamo v brezzobega tigra. Zato se povsem legitimno zastavlja vprašanje: Ali ima take vrste nadzor še sploh smisel, predvsem zaradi odgovornosti, ki jo parlamentarna nadzorna komisija in nenazadnje parlament kot celota, imamo? Sicer pa poslanska skupina podpira predlog amandmaja, ki ga predlaga Poslanska skupina nepovezanih poslancev, ki je narejen na podlagi strokovnega mnenja treh pravnih strokovnjakov, ki smo jih kot parlamentarna komisija povabili, da podajo svoje mnenje na dilemo, ki je bila izpostavljena na eni od prejšnjih sej komisij. Zato bom na tem mestu ponovil stališče parlamentarne komisije, ki ga je sprejela pred dvema tednoma. In sicer, princip delovanja parlamentarnega nadzora je v tem, da je Vlada prek obveščevalnih in varnostnih služb dolžna zagotoviti celovito informiranost komisij. Ta pravica parlamenta ne sme biti omejena, niti v obsegu in niti po vsebini. Tak amandma krči ta nadzor po vsebini. Zato še enkrat, če bo sprejet amandma vladne koalicije bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov premislili o podpori zakonu.
Hvala. Gospod Rudolf Moge bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, lep pozdrav! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije menimo, da je parlamentarni nadzor ena od najpomembnejših oblik demokratičnega nadzora in usmerjanju naših nosilcev obveščevalne in varnostne dejavnosti. To včasih v tem Državnem zboru nekateri radi pozabljajo, vendar se je treba zavedati, da imajo te službe, na podlagi zakona, pomembna pooblastila s katerimi posegajo v z ustavo in zakoni zagotovljene in varovane temeljne človekove pravice in svoboščine, zato pri izvrševanju svojega dela vedno hodijo po rezilu noža. Večina rešitev, ki so zapisane v predlagani noveli, je nastala na podlagi izdelanega pravnega mnenja in glede tega obstaja med parlamentarnimi strankami popolno soglasje. Prav zaradi tega in ker gre za zapletene pravne inštitute menim, da jih v tej predstavitvi ni potrebno povzemati. S tega mesta pa se mi zdi potrebno poudariti, da gre za rešitve, ki jih je politika povzela na podlagi mnenja stroke in bodo po našem prepričanju pripomogle k povečanju zakonitosti in izboljšanju učinkovitosti delovanja obveščevalnih in varnostnih služb. Pri usklajevanju besedila novele zakona smo v LDS pristali na kompromisno rešitev, ki se nanaša na to, da komisija ne opravlja več zakonodajne funkcije, temveč, da bo njena poglavitna naloga parlamentarni nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. Na to rešitev smo pristali zaradi tega, ker smo pri tem sledili dvema predpostavkama. Prva, da je temeljni kamen Komisije za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb izvajanje učinkovitega parlamentarnega nadzora obveščevalnih in varnostnih služb in da zakonodajna funkcija prvenstveno pritiče Državnemu zboru v celoti, kjer se zakoni tudi dokončno sprejmejo. In drugič, da se prepreči morebitna blokada zakonodajnega postopka vsakokratne opozicije. Dejstvo je, da ima v skladu z določbami Poslovnika matično delovno telo poseben položaj in vlogo v zakonodajnem postopku, kar dokazuje tudi določba Poslovnika, da mora sestava delovnega telesa odražati sestavo v Državnem zboru, kar preprosto pomeni, da ima vladajoča koalicija v delovnih telesih večino. Ob tem je seveda treba dodati, da smo s tem, ko smo pristali na to, v bistvu, glede delovnega območja komisije pristali na restrikcijo njenega delovnega območja. Del njenih nalog smo odvzeli, kar pomeni, da je pri tako občutljivih zadevah ta komisija, verjetno, kot matično delovno telo odločala samo o treh zadevah, to je pri Zakonu o Sovi, Zakonu o parlamentarnem nadzoru in poslovniku o delu te komisije. Specifika tega dela je tako specifična, da jo res lahko razume, pravno obdeluje in tudi išče pravilne rešitve le tisti, ki ve, kako se te stvari delajo. V Poslanskem klubu bomo novelo zakona o parlamentarnem nadzoru obveščevalnih in varnostnih služb podprli, pri čemer smo prepričani, da učinkovit nadzor nad obveščevalnimi in varnostnimi službami ni odvisen zgolj od zapisanih določb zakonov, temveč tudi od treh stvari: Od pripravljenosti za korektno sodelovanje med tistimi, ki nadzirajo in med tistimi, ki so v danem trenutku nadzirani; od ne vmešavanja aktualne politike v delo teh služb in sam nadzor, ki bi moral temeljiti zgolj na načelu zakonitosti in strokovnosti in pa od količine zlorab teh služb v politične namene, čemur smo bili priča v preteklosti in čemur smo še bolj priča v sedanjem času. Jaz apeliram, v imenu poslanske skupine, da tako kot smo našli konsenz za ta zakon, da najdemo tudi konsenz za amandmaje, ki so bili vloženi. Poslanski klub Liberalne demokracije podpira amandmaje, ki so jih vložili nepovezani poslanci, predvsem zaradi tega, ker če bi sprejeli drugi amandma, bi to pomenilo še dodatno omejevanje dela te komisije, na kar pa seveda v Liberalni demokraciji ne moremo pristati. Že tako, spoštovane kolegice in kolegi, smo priče temu, da je ta komisija s pooblastili, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ki jih ima zdaj, glede na razkritja Vlade o teh službah, v bistvu brezzobi tiger in če bomo njene pristojnosti še in še zoževali - in ljudje, ki smo vam tukaj govorili o tem zakonu smo bili priča temu -, kaj lahko iz zakonodajnega postopka nastane, če bomo njihove pristojnosti še zoževali. Potem je boljše, da Državni zbor te komisije nima, saj bi bila samo lepotni okrasek tega Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala. Mag. Janez Drobnič bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Lepo pozdravljeni! Spoštovane kolegice in kolegi! Pa seveda tudi predstavniki Vlade Republike Slovenije! Parlamentarni nadzor varnostnih in obveščevalnih služb je po eni strani občutljivo vprašanje vzdrževanja demokratičnih standardov, nedotakljivosti človekove zasebnosti ter seveda nevarnosti političnih zlorab, kar se je v človeški zgodovini velikokrat pokazalo tudi na tragičen način. Na drugi strani pa je vloga parlamentarnega nadzora v zagotavljanju učinkovitosti in gospodarnosti poslovanja teh služb. Ključne spremembe zakona se nanašajo na vprašanje prikritih preiskovalnih ukrepov v povezavi s spremembami Zakona o kazenskem postopku s katero je Državni zbor enotno uredil materijo prikritih preiskovalnih ukrepov, poleg tega pa je bilo potrebno vnesti tudi spremembe zakona, ki so povezane z Zakonom o policiji, pa jih je Ustavno sodišče razveljavilo. Z zakonom se torej omogoča primeren nadzor nad delovanjem prikritih metod, vendar pa se iz tega v določeni meri izvzema delovanje tajnih sodelavcev zato, da se zagotovi njihova identiteta in sploh delovanje takšnih služb. Kajti, če ne bi bila zavarovana identiteta potem bi bilo seveda tudi delovanje teh služb neuspešno. Pridobivanje podatkov je v interesu države, za zagotavljanje njene varnosti, oblikovanje njene zunanje politike vključno z zagotavljanjem gospodarskih in drugih interesov Slovenije v tujini. Kako je to vprašanje občutljivo se je pokazalo ob zadnjih dogodkih v Sloveniji, ko je prišlo do kompromitiranosti lokacij, sodelavcev in metod domnevnega odkrivanja tajnih podatkov, kar je državi Sloveniji in njeni vladi, ne samo vzelo ugled temveč tudi povzročilo škodo. Slovenska obveščevalna služba pa je na nek način razgaljena in kompromitirana, ne samo v Sloveniji, tudi drugod po svetu. Zato je potrebno postaviti nesporne pravne in tehnične standarde, ki zagotavljajo učinkovit nadzor in uporabo prikritih metod delovanja ter preprečevanja nezakonitega poseganja v človekovo zasebnost. Vendar to ni zadosti. Javne službe, državni organi in uslužbenci morajo izkazovati veliko mero profesionalnosti, lojalnosti državi Sloveniji in ne vnašati političnega instrumentalizma. Vendar se moramo jasno zavedati, da tajne službe niso javne službe o delu katerih bi javno razpravljali kar tako, ker je pač zanimivo. Tega bi se morali zavedati vsi odgovorni. Spremembe in dopolnitve zakona bo Poslanska skupina Nove Slovenije podprla, ker meni, da besedilo določb lahko prispeva k učinkovitejšemu nadzoru varnostnih in obveščevalnih služb. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 20.6.2007. V razpravo dajem 4. člen in amandma Poslanskih skupin: SDS, NSi, SLS in DeSUS ter amandma Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Odpiram prijavo za razpravo. Gospod Gantar izvolite. Ob enem pa še, pregled je nov, upošteva se 21.6. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Res, pravkar je prišel nov pregled, zato je treba paziti, kaj imamo v rokah. Rad bi utemeljil, jasno, zakaj je treba sprejeti amandma, ki smo ga predlagali v Poslanski skupini nepovezanih poslancev, in zakaj je po našem mnenju vendarle potrebno zavrniti amandma, ki ga predlagajo poslanske skupine iz večine koalicije, razen DeSUS-a. Kot rečeno, vsi smo se strinjali o tem, da je potrebno v zakonu urediti zaščito tajnih delavcev ali sodelavcev. O tem ni nobenega dvoma, to mora biti zaščiteno. V te elemente dokumentacije ali dele dokumentacije parlamentarna komisija ne more imeti vpogleda, ne more izvedeti za imena takšnih sodelavcev in tako naprej. Zdaj je bilo samo vprašanje, kdo naj odredi, kdo naj reče, v ta dokument nimate vpogleda. Na žalost, amandma poslanskih skupin treh strank tega ne rešuje, samo pove, da ni vpogleda v tisti del dokumentacije in tako naprej, torej, da ta pooblaščena skupina ni vpogleda v tisti del dokumentacije. Kdo to pove? Verjetno ne dokument, ki ga gledaš, ta ne more govoriti. Se pravi, nekdo mora to povedati. In na komisiji smo se tedaj dogovorili, večinsko sprejeli, da so to predstojniki nadzorovanih služb Sove, Kriminalistične policije in tako naprej. Vendar nismo bili zadovoljni, vključno z mano kot predlagateljem, s to rešitvijo, iz preprostega razloga, ker dejansko tisti človek, ki to odredi, pravzaprav nadzoruje tako rekoč samega sebe. In smo sklenili, da zaprosimo strokovno komisijo treh strokovnjakov, dr. Kaučiča, dr. Dvoršaka in dr. Pirnata, ki so nam poslali strokovno mnenje točno v obliki amandmaja, kot ga predlagamo. V čem je prednost tega amandmaja: da pove, kdo lahko to odredi, in sicer predstojnik nadzorovane službe opozori, da pooblaščena skupina v ta del dokumenta nima vpogleda; če to ta pooblaščena skupina sprejme kot razumno, se temu dokumentu ogne in gre s svojim pregledom naprej. Če pa ne, če pa meni, da ta predstojnik ukrepa preostro, kakorkoli, pa lahko uporabi člene iz Zakona o parlamentarnem nadzoru Sove, tako kot so tu navedeni. Predvsem za tiste, ki jih ne poznajo, lahko se uporabi inštitut odloženega vpogleda ali celo dodatno, odloženega vpogleda za nedoločen čas, se pravi, tako rekoč za vedno, dokler ne pride do spremembe in tako naprej. To je razumno, to je smiselno. To je tudi v skladu z dikcijo, logiko zakona in omogoča res popolno zaščito tajnih sodelavcev. In s tega vidika je nomotehnično in drugače, ker je definiran subjekt odreditve omejitve, je ta amandma, jasno, boljši, saj so ga tudi pisali ustrezni strokovnjaki. To ni zraslo samo na naših zelnikih. Druga zadeva pa je ta, da kot smo rekli že prej, predvsem moti zadnji stavek pri amandmaju poslanske skupine treh koalicijskih strank, namreč pri nadzoru navedenih ukrepov pooblaščena skupina preverja že zaključene zadeve. To pa pomeni, da se nadzor posebne skupine in parlamentarni nadzor omeji samo na zaključene primere, to pa pomeni primere pri katerih je bila neka obveščevalna ali kakršnakoli dejavnost poseganja v človekove pravice, svoboščine, že zaključena, ne pa v tekoče stvari, kar pa pomeni, da so bistvene funkcije komisije povsem okrnjene in je dejansko komisija v takšni obliki na nek način nepotrebna. Več kot to, tudi sicer, če nekdo ne želi, da bi določeno dokumentacijo pogledala ta pooblaščena skupina, pusti zadevo odprto, podaljšuje to odprtost za nedoločen čas in v nekatere zadeve vpogleda nikoli ne bo mogoče. Mislim, da je v interesu koalicije in opozicije, da imamo parlamentarni nadzor, ki se ga bodo v varnostno obveščevalnih službah vsaj malo bali in ga vsaj malo spoštovali. Da je to varna prihodnost za vse državljanke in državljane te države, da je varna prihodnost tudi za vse nas, če že hočete, in da je to razumna rešitev. Še enkrat pa poudarjam, na točki, da je potrebno zaščititi tajne sodelavce, ni nobenih razlik. Na točki, da je treba omejiti parlamentarni nadzor samo na zaključene zadeve, pa zija med nami prepad in tega ne moremo sprejeti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Verjetno nam ni treba prepričevati drug drugega o pomenu Komisije za nadzor dela varnostnih in obveščevalnih služb. Zato se mi zdi, da je tudi dovolj velika natančnost vsebine in posledic koristna. Po mojem vedenju je do sprememb in dopolnitev zakona prišlo po dveh tirih. En tir, ki je vsebinski, je ugotovitev Komisije za nadzor varnostnih obveščevalnih služb, da so potrebne uskladitve z Zakonom o kazenskem postopku. In pripravila jih je ali pa utemeljila jih je posebna strokovna skupina in skupaj smo gledali kaj so tiste spremembe in dopolnitve, ki bi bile koristne in se v neki fazi o njih dogovorili. Istočasno, je tekla razprava o razrezu poslank in poslancev v delovnih telesih po spremembi sestave poslanskih skupin in bila dana zahteva koalicije, da se ohranijo večina in predsednik, v dveh nadzornih delovnih telesih za varnostne-obveščevalne službe in za proračun in druge javne finance, pod pogojem, da se iz poslovniških določb, ki jo obravnavata ti dve komisiji, črta možnost, da sta tudi matični za presojo v zakonodajnem postopku. Po nekaj razpravah je do uskladitve prišlo in dogovor je bil, da vodje poslanskih skupin dosežemo besedilo, ki bi ga lahko skupno poslali tudi v sprejem Državnemu zboru, da bi bila realizacija večine opravljena najkasneje do srede tega meseca. Dobro, sedaj smo kakšen dan prekoračili, ampak to ni bistveno. Bi pa rad od tu naprej opozoril na pomembno razliko, ki je koalicija in opozicija doslej nismo želeli na enak način interpretirati. Po tem ko je med koalicijo in opozicijo, med vsemi vodji poslanskih skupin prišlo do usklajenega besedila za podpis je 24. maja s strani koalicije prišel predlog za spremembo 4. člena, ki je imel v smislu in pomenu enako besedilo ali pa enak pomen kot ga ima sedanji predlog, ki ga vlagajo štiri koalicijske stranke. Namreč, da se sme ukrep v zvezi s 4. členom uporabljati in nadzirati samo za nazaj, se pravi samo po zaključenih postopkih. Jaz bi rad povedal, da sem bil tisti, ki je dobro uro potem, ko sem takšen predlog od kolega Tanka dobil, zahteval usklajevalni sestanek. Da je do usklajevalnega sestanka prišlo in da je bilo skupno spoznanje, po dnevu, da bi bilo slabo, če bi na tej točki bistveno posegli v pristojnosti komisije, ker bi to praktično pomenilo, da bi lahko organi vsak trenutek rekli ta zadeva pa še ni zaključena in vpolged v zadevo ni mogoč. Pri čemer je bila, kot smo vsi poudarjali, dosežena popolna enotnost glede tega, da mora vpogled v zadevo varovati kakršnokoli obliko tajnega sodelavca - v Sovi, v vojaški obveščevalni službi in tudi sicer kot prvo in drugo -, da zato mora ta poseg biti usmerjen vključno v oceno zakonitosti postopka. To je ali so za to, da se uporabljajo ukrepi, ki so v pristojnosti teh služb dana ustrezna zagotovila in dovoljenja kakršna morajo biti dana. Ali s strani predstojnika službe, kadar je za to merodajen, ali s strani preiskovalnega sodnika ali pa v izjemnih primerih tudi s strani predsednika Vrhovnega sodišča. Zelo kmalu je bil, na moje veselje, sprejet dogovor med vsemi poslanskimi skupinami, da poseganje v predlog, ki je bil že usklajen ni korektno. Zato je bil predlog tudi vložen, takšen kot bi ga lahko, kolikor razumem, vse poslanske skupine, tudi opozicije podprle. Kasnejše spremembe so deloma sledile logičnim vprašanjem kdo je tisti, ki odreja, da v teh izjemnih primerih normalno delovanje Komisije za nadzor ni mogoče in smo se sporazumeli, da bi to bil predstojnik organa, ker je on najbolj poklican zagotavljati zakonitost delovanja. Postavljeno je bilo še vprašanje ali je takšna zavrnitev mogoča tudi v skladu s pooblastili, ki jih sicer ima Vlada, to je, da v nekih izjemnih primerih reče: Prosimo, da se pravica Komisije za nadzor varnostno obveščevalnih služb, da ima vpogled ali zakonitost odredbe ali še kaj več, odloži za nek določen čas. Razumem, ampak čas tudi v samem zakonu ni določen in v tem delu so bili oblikovani koristni amandmaji. Na žalost, moram reči na žalost in po mojem v izrecnem nasprotju z dogovorom, ki smo ga sklenili vodje poslanskih skupin, jaz bi lahko rekel tudi proti naši volji je bil vložen amandma štirih koalicijskih strank. Zakaj - ne vem. Vprašal nas o tem ni nihče in od tistega trenutka smo začeli tudi na tej točki delovati po dveh tirih; enkrat kot dogovor vseh, da bi dosegli potreben sporazum in realizirali to, kar je bila vsebina kolegija in drugič samostojno ravnanje vladajoče koalicije mimo skupnega dogovora, ki bistveno zožuje pristojnosti nadzornega delovnega telesa. Jaz drugega kot to, kar je glede pomena in posledic povedal kolega Kumer ne bi več govoril. Prosil bi ali pa svetoval, da bi bilo koristno ob tej občutljivi temi, ne glede na pregreto situacijo, korektno spoštovati dogovore, gospodje iz koalicije, ki smo jih skupaj dosegli in ne ravnati verolomno. Ne ravnati proti tem dogovorom z drugačno vsebino, ki bistveno posega v pristojnosti te nadzorne komisije z občutkom, češ saj vam bomo dali večino in predsednika in si imamo pravico košček po košček prigrabiti tudi vsebino teh pooblastil komisije, da pravzaprav večina ne bo imela več posebnega pomena. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o 4. členu in obeh amandmajih? Gospod Moge, izvolite imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Tudi jaz bi se zatekel k temu, da bi pozval k razumu in bi dejal to, da če smo se nekaj dogovorili, če smo te stvari podpisali, vložili skupaj v proceduro, da bi se tega držali. To, kar je napisano v amandmaju poslanskih skupin koalicije je, v bistvu, razen zadnjega stavka, povzetek tega, kar je predlagala Poslanska skupina nepovezanih poslancev. Po mojem, ko o teh stvareh razpravljamo, enkrat bo nekdo v poziciji, drugič v opoziciji, in mislim, da ta komisija ni last ne pozicije ne opozicije, ampak je to komisija Državnega zbora, da Državni zbor opravlja ta nadzor. In če gledamo skozi to optiko dobrih stvari za državo, lahko rečem, da ne samo drugi odstavek 25. člena, ki je usklajen, pač pa poglejte zadnji stavek drugega amandmaja, ki pravi: "Pri nadzoru navedenih ukrepov pooblaščena skupina preverja že zaključene zadeve." Zaključene zadeve, nekatere zadeve se vlečejo deset, petnajst let, poznamo tudi zadeve pri neki službi, ki trajajo še od takrat, ko svoje države nismo imeli, pa še zdaj niso zaključene. To pomeni, da bi iz celotnih zadev, ki jih te službe obravnavajo, takoj izločili skoraj večino tistih tekočih in bi komisiji ostala potem samo še naloga da preverja tisto, kar je že, oprostite izrazu, zgodovinskega pomena. Treba je dati tem ljudem v službi - o tem smo se vedno, kadarkoli smo bili na obiskih, lepo pogovarjali, se dogovorili in pogledali - tudi tak zakonski okvir, da lahko v okviru zakonodaje, če le sumijo, da bi bila načeta mreža ali karkoli drugega, oni s temi ukrepi, ki so v zakonu, prepovedo članom nadzorne komisije dostop do teh podatkov. In zato imate: Doda se nov tretji odstavek, ki se glasi: "Če tudi po opozorilu predstojnika nadzorovane službe pooblaščena skupina zahteva vpogled," torej, ko je on že rekel ne, "se glede zavrnitve vpogleda uporablja določbe prvega odstavka 27. člena" in tako naprej, "na 28. člen." Se pravi: "Če predstojnik nadzorovane službe meni, da so izpolnjeni pogoji iz drugega odstavka tega člena, pod katerimi se sme za nedoločen čas odreči dajanje podatkov komisiji ali odložiti posamičen nadzor, o tem obvesti pristojnega ministra oziroma Vlado." In Vlada bo na koncu tista, ki bo o teh stvareh odločala. Da ne govorim o 28. členu in varovalkah, ki so vgrajene v 28. člen, ki Vladi še posebej dajejo možnost, da v najbolj občutljivih zadevah nadzornikom, če tako imenujem člane te komisije, ne dovoli vpogleda v te stvari. Mislim, spoštovane kolegice in kolegi, da sta ta dva amandmaja, ki ju je vložila Poslanska skupina nepovezanih poslancev, dovolj velika varovalka, iz moje dolgoletne prakse v teh komisijah, da lahko zaščitijo to, kar bi morali zaščititi in kar je v njihovem interesu, da ne pride v javnost ali da se te stvari politično zlorabljajo. Zato bomo tudi mi v LDS podprli ta prvi amandma. Treba je pa vedeti, da se, če bo podprt drugi amandma, cel tisti dogovor, pa vse podpisane stvari, za katere smo se dogovorili, pač postavlja pod vprašaj. Mi smo z dobro voljo prišli na to, da smo se odpovedali zakonodajnemu postopku, čeprav so to takšne stvari, ko se zakoni pišejo in ko se sprejemajo, da lahko njihovi vsebini zares, pa ne zamerite, odločajo le tisti, ki so tudi praktično usposobljeni, ki vedo, kako tak sistem deluje. Ne more kar na pamet nekdo o tem govoriti. In drugič, šli smo tudi na to restrikcijo, ki je tukaj zapisana, kaj več pa ne moremo narediti. Ker to, kar sem že v uvodni predstavitvi rekel, če bi pa to sprejeli pri nadzoru navedenih ukrepov, pooblaščena skupina preverja samo zaključene zadeve, samo zaključene zadeve, potem pa ne vem, spoštovane kolegice in kolegi, ali imamo do sebe takšno nezaupanje, imamo do naše vlade takšno nezaupanje, da tem nadzornikom res popolnoma onemogočimo delo, [[...]]v bistvu pustimo na način, da, pa ne zamerite izrazu, preverja samo ontološke zadeve iz področja teh služb. To se pravi tiste, ki se bile že zdavnaj zaključene. In zaradi tega, še enkrat vas prosim, najdimo kot se da najti soglasje v tem Državnemu zboru in poskusimo podpreti ta prvi amandma, jutri sprejeti cel zakon in gremo lepo kvalitetno z delom Državnega zbora, pa tudi njihovih delovnih teles naprej.
Hvala. Želi še kdo besedo? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri, v petek, 22. junija 2007, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA SPREMEMB IN DOPOLNITEV POSLOVNIKA DRŽAVNEGA ZBORA. Predlog akta je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga akta. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Tudi Poslovnik je vložen v postopek s podpisi, ki zagotavljajo praktično 100% podporo, pisali so ga vodje vseh poslanskih skupin in samostojni poslanec. In glede na to, da gre za akt, po katerem deluje Državni zbor, mislim, da gre za akt, ki ima praktično popolno stopnjo soglasja. S Poslovnikom se odpravljajo pomanjkljivosti, ki so se ugotovile pri izvajanju oziroma uporabi sedanjega Poslovnika, eliminirajo se nepotrebne togosti, izboljšuje se tudi jasnost. Vsebinsko gledano gre za pripombe, ki so nastale že v prejšnjem mandatu, v sedanjem mandatu, gre za pripombe Vlade, gre za pripombe poslanskih skupin, strokovnih služb in pa tudi delovnih teles Državnega zbora. Potrebno je reči, da je bilo posredovanih pripomb na poslovniško komisijo še precej več, kot jih je sedaj predloženih v sprejem, vendar vse niso dobile zadostne podpore oziroma ustreznega soglasja. In mislim, da je prav, da se teh predlogov ne "forsira". Pomemben del sprememb Poslovnika Državnega zbora se nanaša na sestavo nadzornih komisij. Te bodo po novem sestavljene tako, da bo imela opozicija v njih poleg vodstvene funkcije tudi večino. Do sedaj to ni bil o tako. Obstajal je sicer poskus v prejšnjem mandatu, ko sta Nova Slovenija in pa SDS že takrat predlagali spremembo teh členov, vendar je takratna koalicija ta predlog soglasno zavrnila in mu, bom rekel, polnoštevilno nasprotovala. Ti dve spremembi je možno uveljaviti šele sedaj, ko se je opozicija zamenjala, ko sta omenjeni demokratični deficit zaznali tudi stranki, ki sta iz koaliciji prišli v opozicijo. Med tem ko se tedanja opozicija, ki je prišla potem na oblast, tudi ni premislila in vztraja na načelni rešitvi, da ima v teh delovnih telesih opozicija večino. Pomembna novost je tudi rešitev, ki Vladi omogoča nadomeščanja. Glede na to, da bo Slovenija prihodnje leto predsedovala, pa tudi že sedaj je v ta evropska dogajanja izredno močno vpeta kot članica trojke, predstavlja sodelovanje vladnih predstavnikov, tako na delovnih telesih, kot tudi na sejah Državnega zbora težave, predvsem zaradi odsotnosti. Tudi reforma, ki je bila sprejeta še v prejšnjem mandatu je bistveno zreducirala število državnih sekretarjev oziroma na vsako ministrstvo samo enega, prej jih je bilo več, ponekod tudi pet. In s tega vidika je bila ta menjava možna. Mislim, da je rešitev, ki je bila potem v usklajeni vsebini zapisana v Poslovnik, primerna, tako za del, ki se nanaša na delovna telesa, kot tudi za tisti del, ki se nanaša na samo sejo Državnega zbora. Pričakujem, da bo predlog Poslovnika dobil zadostno podporo. S tem se nekatere stvari bistveno spreminjajo, predvsem pa se daje večjo težo opoziciji v Državnem zboru, predvsem pri opravljanju nadzorstvenih del. Hvala lepa.
Hvala. Predlog akta je obravnavala Komisija za poslovnik kot matično delovno telo. Prosim predsednika komisije, gospoda Bojana Kontiča, da predstavi poročilo komisije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Je že prav, da kar v uvodu povem, da je sprememba Poslovnika, ki ga danes obravnavamo, plod dela Komisije za Poslovnik v tem mandatu. Mi smo kar nekajkrat obravnavali pripombe. Res je, da jih je bilo mnogo več kot jih je sedaj pripravljenih v tem tekstu, in da so se dejansko pogledi na spremembe po volitvah leta 2004 pri posameznih poslanskih skupinah bistveno spremenili, seveda odvisno od tega ali so bile prej v opoziciji pa sedaj v koaliciji ali so bile prej v koaliciji pa sedaj v opoziciji. V glavnem, delo, ki ga je opravila poslovniška komisija, se vsekakor rezultira v tem gradivu danes, ki ga imamo in ki so ga potem sopodpisali vsi vodje poslanskih skupin, torej soglašale vse poslanske skupine s predlogom, ki ga je pripravila komisija. Poleg tega kar je komisija obravnavala na večih sejah, je bilo dodanih nekaj novosti ali predvsem dve novosti, ki sta bili že omenjeni, to je večina v nadzornih delovnih telesih na strani opozicije in pa 51. člen, ki v 235. členu sedanjega Poslovnika spreminja in določa nadomeščanje ministra in državnega sekretarja zaradi njune zadržanosti. Kot sem dejal, je bilo že v uvodu, pri sami obravnavi besedila predlaganih sprememb, na komisiji nekaj razprav s strani članic in članov komisije, odprlo se je tudi vprašanje glede tega ali se s tem Poslovnikom, s črtanjem alineje, črta tudi zakonodajna oziroma nadzorna funkcija posameznega nadzornega delovnega telesa. Zaradi te nejasnosti je bilo zastavljeno tudi vprašanje Zakonodajno-pravni službi, ne enkrat, dvakrat ali trikrat na seji Komisije za Poslovnik. Odgovori niso bili ne docela jasni in zato je bilo postavljeno še eno pisno vprašanje s strani Poslanske skupine socialnih demokratov. Nanj smo s strani Zakonodajno-pravne službe dobili odgovor, v katerem pojasnjujejo, da, iz obrazložitve sprememb poslovnika, vsekakor lahko razumemo, da s tem, ko črtamo zakonodajno funkcijo in dajemo večino opozicijskim poslanskim skupinam v teh nadzornih telesih, ne črtamo nadzorne funkcije na področju zakonodaje, ki jo ta nadzorna delovna telesa oziroma nadzorni komisiji tudi vnaprej ohranjata pri svojem delu. K predlogu, kot sem dejal, ki je bil pripravljen s strani poslovniške komisije in podpisan s strani vseh vodij poslanskih skupin, so bili vloženi še amandmaji. K 11. členu so ga vložil gospod Milan Petek in poslanske skupine Slovenske demokratske stranke SD-ja, Poslanskega kluba LDS, Nove Slovenije, SLS, nepovezanih poslancev, Slovenske nacionalne stranke in DeSUS-a in nepovezani poslanec k 17. in 18. členu ter poslanske skupine SDS, SD, LDS, NSi, SLS, nepovezani poslanci, SNS, DeSUS in poslanca italijanske in madžarske narodne skupnosti k 51. členu Predloga sprememb Poslovnika. Komisije je z dvetretjinsko večino navzočih članov komisije sprejela amandmaje k 17., 18. in k 51. členu predloga. Komisija je z enako večino sprejela tudi amandmaje komisije k 3., 25., 35. in 45. členu predloga in na koncu skladno s Poslovnikom in pravili delovanja komisije z dvotretjinsko večino podprla tudi preostale člene sprememb Poslovnika tako, da je tekst, ki ga danes imamo tu na seji Državnega zbora dobil potrebno dvotretjinsko podporo poslovniške komisije oziroma članice in članov poslovniške komisije.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Branko Grims po predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Spremembe in dopolnitve Poslovnika Državnega zbora so pomemben akt, na nek način jih radi, ko govorimo o Poslovniku, enačimo s spreminjanjem Ustave, kajti Poslovnik je na nek način Ustava Državnega zbora. Dejstvo je, da so se nekatere stvari, ki so bile v dosedanjem Poslovniku, izkazale v praksi kot ne povsem dorečene, ne povsem ustrezne in lahko z veseljem ugotovim, da gre v velikem delu prav za tiste na katere smo opozarjali že takrat, ko se je ta Poslovnik pred nekaj leti sprejemal. Vendar se je očitno moralo počakati na to, da so se razmerja obrnila, da je nekdanja pozicija postala opozicija in danes stvari vidi drugače. Tako je bilo mogoče doseči soglasje, da se v nekatere od teh sprememb vendarle gre. Predvsem dve spremembi sta po naši oceni bistveni. Prva je ta, da se postavlja pristojnost posameznih delovnih teles na pravo mesto in obenem ohranja operativno sposobnost Državnega zbora. Zaradi jasnosti teh določil, o katerih je bilo kar nekaj razprave že v času njihovega oblikovanja, je po naši oceni treba poudariti dvoje: da po eni strani same spremembe Poslovnika ni dopustno v nobenem primeru tolmačiti tako, da bi zgolj zaradi te spremembe bila kakorkoli okrnjena nadzorna funkcija delovnih teles. Nasprotno, naš namen je bil prav ta, da se omogoči nadzornim delovnim telesom, da ves svoj čas polno opravljajo svojo nadzorno nalogo. Po drugi strani pa bo ta sprememba omogočila, da se zakonodajno delo prenese na druga delovna telesa, na tista, ki so sestavljena povsem skladno z razmerji, ki veljajo v Državnem zboru, in bo na ta način po eni strani omogočeno opoziciji, da polno opravlja svojo nadzorno funkcijo, in po drugi strani večini, da opravlja svojo zakonodajno funkcijo, kar je v tem trenutku tudi njena temeljna naloga. S tega vidika je pomembna sprememba tudi, da se je Poslovnik uskladi z dejanskim stanjem, s spremembo, ki izhaja iz spremenjene zakonodaje, iz spremembe, ki je bila sprejeta na začetku tega mandata, to je iz dejstva, da sedaj državnih sekretarjev ni več kot listja in trave, kot jih je bilo po prejšnjem zakonu, ampak da so državni sekretarji v funkciji namestnika ministra in da je torej eno ministrstvo omejeno po številu na enega državnega sekretarja. Prej je bilo to število bistveno večje, državnih sekretarjev je bilo, kot veste, na desetine. Danes njihovo nalogo, tako kot so jo imeli v prejšnjem obdobju, državni sekretarji namreč, v praksi opravljajo direktorji direktoratov. In s tega vidika je bistveno, da lahko sedaj po tej spremembi Poslovnika brez dodatnih težav, posebnih glasovanj ali drugih zapletov, ki smo jim bili priče v minulih mesecih, nadomesti ministra in državnega sekretarja tudi generalni direktor direktorata v ministrstvu, seveda takrat, kadar so tisti, ki so prvi poklicani, da stopijo pred Državni zbor, pač zaradi službenih obveznosti zadržani. Poslovnik sedaj to omejuje na zadržanost zaradi obveznosti v institucijah Evropske unije ali drugih mednarodnih institucijah. S tega vidika bo po naši oceni ta poslovnik omogočil lažje in boljše delovanje Državnega zbora ter s tem polno uresničevanje njegovih funkcij, še enkrat poudarjam, tako z vidika nadzora kot tudi z vidika sprejemanja zakonodaje. In zato v Poslanski skupini SDS predlagane spremembe v celoti podpiramo.
Hvala. Gospa Maria Pozsonec, opravičujem se, nisem opazil, da ste prisotni. Imate besedo v imenu Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Hvala za besedo. Naše pripombe so naslednje: predlog vnaša uveljavljene rešitve iz parlamentarne prakse izvajanja Poslovnika, uporablja nekatere neživljenjske rešitve, vnaša redakcijske popravke obstoječih besedil ter sledi spremembam, ki so jih uvedle spremembe druge zakonodaje. Poglavitne rešitve so: možnost vlaganja dokumentov v zakonodajnem postopku tudi v elektronski obliki in ureditev pravne podlage za uvedbo elektronskega podpisa; opredelitev obveznih elementov predlogov aktov, ravnanja, če jih ne vsebuje ter opredelitev postopka obravnave za predloge aktov, ki urejajo isto družbeno razmerje; jasnejši postopek obravnave predlogov aktov v tako imenovanem enofaznem postopku; jasnejša ureditev zaključka postopka obravnave vsega ob koncu mandata Državnega zbora; nova opredelitev postopka ponovnega odločanja o predlogu zakona; uskladitev določb o predstavljanju Vlade na sejah Državne zbora in delovnih teles z realno obremenjenostjo najvišjih predstavnikov Vlade v luči novega položaja Vlade po polnopravnem članstvu Republike Slovenije v Evropski uniji, kot tudi sodelovanju teh predstavnikov v mednarodnih inštitucijah in organizacijah ter določitev položaja sopredlagateljstva predloga akta in razrešitev položaja o predčasnem prenehanju poslanskega mandata za poslanca predlagatelja predloga akta. Po našem mnenju so to najvažnejše spremembe v tem zakonu.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini smo v zadnjih letih, ne samo preko predsednika poslovniške komisije, ki je naš član, ampak tudi preko sugestij, dali nekaj koristnih predlogov kako naj se veljavni Poslovnik dopolni. Ne zato, ker bi pričakovali njegove pomembnejše spremembe ampak zato, da se uskladi s sedanjo prakso. Lahko pa povem, da smo imeli tudi kakšno pomembnejšo vsebinsko dopolnilo, ki pa v razpravah doslej ni bilo sprejeto. Zato je brez potrebe poudarjati kdo je kaj mislil pred tremi leti oziroma malo več, ko se je Poslovnik sprejemal, ker so se pozicije enih in drugih spreminjale in tudi če bi vse, kar je ob sprejemanju Poslovnika takrat mislila, govorila, zastopala takratna opozicija in bi to njeno stališče bilo še danes, bi bilo najbrž z našega vidika, ki pa smo tudi kdaj pa kdaj spreminjali stališča, sprejetega še kaj bolj koristnega, kot samo to, kar je predlagano. Ampak to kar je predlagano je dobro. Mislim, da bo pomagalo k našemu bolj preglednemu, učinkovitejšemu delu, k večji jasnosti besedila in da se nam ne bo treba mnogokrat loviti in govoriti o tem kaj pravzaprav velja, kaj ne. Smo pa bili v teku sprememb in dopolnitev Poslovnika v naši poslanski skupini pozorni tudi na vprašanje kakšne naj bodo po novem pristojnosti Komisije za nadzor proračuna in javnih financ. Imeli smo temeljito razpravo o tem ali je dobro, da se črta zakonodajna funkcija samo zato, da bi pridobili ponovno možnost večine v tem delovnem telesu in smo v poslanski skupini na koncu večinsko sprejeli ta predlog. Zato smo bili toliko bolj pozorni kaj črtanje celotne četrte alineje 39. člena pomeni in ali je mogoče posledično računati s tem, da bi se kakršnakoli nadzorna vloga Komisije za proračun in javne finance s tem zmanjšala. Zato smo na to posebej opozarjali in bi radi tudi danes povedali, da podporo predlaganim spremembam in dopolnitvam dajemo s predpostavko, ki je tudi napisana v obrazložitvi tega člena. Iz te obrazložitve namreč izhaja, da je namen te določbe, se pravi črtanja četrte alineje le v tem, da se komisiji odvzame zakonodajna pristojnost, medtem ko naj bi črtanje alineje ne posegalo v njeno nadzorno pristojnost. Veseli me, če bodo to tako, poleg Poslanske skupine SDS, razumele in posebej poudarile tudi druge poslanske skupine in da v tem v praktični izvedbi nikoli ne bo vprašanj. Da jih ne bi bilo in ker je o tem dvakrat tekla razprava tudi v Komisiji za poslovnik, najprej na našo iniciativo, kasneje na podlagi amandmaja gospoda Petka, smo predvčerajšnjim poprosili naj nam svoje mnenje o razumevanju tega člena pripravi tudi Zakonodajno-pravna služba. Menim, da mnenja Zakonodajno-pravne službe ni mogoče brati in razumeti drugače kot tako, da s črtanjem četrte alineje ne bi smele biti v nobenem primeru zmanjšane druge nadzorne pristojnosti, ki jih ima ta komisija. Pri tem in pri taki ugotovitvi Zakonodajno-pravna služba opozarja ne samo na direktno vsebino 39. člena, ampak tudi na druge določbe Poslovnika, ki so povezane z delom delovnih teles od 32. člena, 41. člena. Mi dodajamo tudi 45. člen in verjamem, da bo s takim razumevanjem in takšnim izvajanjem Poslovnika ta na jutrišnji seji tudi dobil potrebno dvetretjinsko večinsko, gotovo tudi od poslancev Socialnih demokratov. Hvala.
Hvala. Gospa Mojca Kucler Dolinar bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala, gospod predsednik. Lep pozdrav kolegom in kolegicam! Predlog sprememb in dopolnitve Poslovnika Državnega zbora je res rezultat številnih predlogov s katerimi smo različni predlagatelji želeli izboljšati in tudi racionalizirati delo v našem Državnem zboru. Je tudi rezultat usklajevanj in končnega dogovora vseh poslanskih skupin v Državnem zboru. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da smo pri delu Komisije za poslovnik predloge sprememb in dopolnitev nekako zreducirali na tiste, ki so potrebne, predvsem pa je potrebno poudariti, da je bil dosežen kompromis glede predlogov, ki so bili podani že v prejšnjem mandatu, pa takrat soglasja ni bilo mogoče doseči. V Poslanski skupini Nove Slovenije tako upamo, da bo novela dejansko pripomogla k še bolj transparentnemu in pa tudi k učinkovitejšemu postopku obravnavanja in sprejemanja odločitev v Državnem zboru, s katerim pa bo ostal oziroma se bo izboljšal standard dela vseh poslank in poslancev. Poslovnik je pač akt, ki mora vsebovati določbe, ki so sprejemljive, tako za koalicijo, kot za opozicijo. V zvezi s tem, naj izpostavim rešitev, po kateri je izrecno zapisana večina opozicijskih poslancev v obeh nadzornih komisijah, Komisiji za nadzor javnih financ, kot se bo po novem imenovala in v tudi novo poimenovani Komisiji za nadzor obveščevalnih in varnostnih služb. V Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da mora Poslovnik zakonodajalnega telesa zagotavljati, da je procedura res kraljica demokracije, kar po našem mnenju pomeni tudi časovno zgoščene in racionalne postopke. Predlogi zakonov in aktov, ki se pripravljajo s strani ministrstev, so v tem mandatu pogosto objavljeni tudi na spletnih straneh, že mnogo prej, kot so poslani v ta Državni zbor, tudi na ta način dani v javno razpravo, zato se nam večinoma ne zdi primerno, da bi se pri nekaterih uporabljale vse možne poslovniške možnosti za oddaljevanje datuma njihovega sprejema v Državnem zboru. Poslanska skupina Nove Slovenije je tako sopodpisnica predloga sprememb in dopolnitev Poslovnika Državnega zbora in bo njegov sprejem tudi podprla. Hvala.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, poslanci! Veljavni Poslovnik Državnega zbora je bil, kot je bilo že omenjeno, sprejet leta 2002 in je uredil načrtovanje in preglednejši zakonodajni postopek oziroma pregledno delo Državnega zbora. Nekatere pomanjkljivosti, sicer kvalitetnega Poslovnika in vedno večja informatizacija dela Državnega zbora, pa narekujejo potrebo po spremembah Poslovnika. S spremembami želimo imeti še bolj transparenten in učinkovit postopek, ki pa se v temeljnih načelih ne razlikuje od veljavnega. Za Poslansko skupino Slovenske ljudske stranke je ključno, da Poslovnik zagotavlja možnost kvalitetnega dela tako opozicijskim kot koalicijskim poslanskim skupinam. Prvim mora biti omogočeno izvajanje ustrezne kontrole, drugim pa seveda vladanje oziroma sprejemanje odločitev. Predlagane spremembe Poslovnika se gotovo ne odmika od tega temeljnega poslovniškega namena. Glede na to, da smo Poslovnik oziroma njegove spremembe dorekli na Komisiji za Poslovnik, ga bomo na tej seji verjetno tudi potrdili oziroma sprejeli. Med spremembami bi morda izpostavil možnost vlaganja dokumentov v zakonodajnem postopku tudi v elektronski obliki in uredite v pravne podlage za uvedbo elektronskega podpisa. V zadnjem času namreč v Državnem zboru sprejemamo celo vrsto zakonov, predvsem na področju javne uprave in na področju sodnih postopkov, s katerimi želimo te postopke v največji možni meri poenostaviti in informatizirati. Mislim, da bo uvedba elektronskega vlaganja dokumentov v zakonodajnem postopku pomembna novost. Morda najbolj za strokovne sodelavce, ki so sedaj za zbiranje podpisov za razne amandmaje, pri katerih je šlo za sopredlagateljstvo, porabili veliko časa. Poleg tega pa bomo s tem tudi poslanci dali zgled ostalim državljanom za uporabo sodobnih informacijskih tehnologij. Predlagane spremembe in dopolnitve Poslovnika Državnega zbora bomo poslanci Slovenske ljudske stranke podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke bomo predlog sprememb in dopolnitev podprli. Ocenjujemo, da bo skozi dopolnjen predlog oziroma sprejet predlog delo v Državnem zboru lažje. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu akta ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga akta. Tretjo obravnavo, to je odločanje o predlogu akta, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili jutri, v petek, 22. junija 2007, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 29. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Lep dan še naprej!