Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 8. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: gospod Jakob Presečnik, gospod Roberto Battelli, gospod Miran Potrč od 16.40 do 18.30 [[to verjetno ne bo aktualno]] in gospod Bogdan Barovič. Na sejo sem vabil predstavnike Vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 8. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 20. marca 2009. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Proceduralno, prosim.
Gospod predsednik, pravkar, tik pred sejo sem dobil časovni potek razpravljavcev. In vidim, da sem se prijavil k razpravi in da sploh ni možnosti za razpravo. Mislim, da gre za grobo kršitev pravic poslancev. Očitno prejudicirate potek te seje pred glasovanjem. Doživeli smo epizodo na Odboru za zunanjo politiko, kjer je bilo kršitev procedure nič koliko. In očitno se je zgodilo v celotnem Državnem zboru to, kar se je zgodilo na kongresu SD, kjer se je zgodila komunistična reinkarnacija v obliki treh podpredsednikov, ko so se na CK zmenili, kaj bodo na skupščini potrdili. Ta duh preteklih časov, ki je zavel na tistem kongresu - ostro protestiram, da se uveljavlja tudi v tem Državnem zboru. In, gospod predsednik, očitno ste podlegli na podlagi tega - ne vem nič drugega, ker sem bil v vmesnem času izven hiše -, da ste podlegli temu duhu. Protestiram in želim, da mi vnaprej poveste, kdaj bom lahko razpravljal, kot sem se prijavil.
Spoštovani gospod Jerovšek, takoj ko bo dnevni red določen in ko bomo prešli na obravnavo točke dnevnega reda, bom tudi pojasnil, zakaj je določen časovni potek te seje in te točke, kot je določen. In tedaj boste imeli ponovno priložnost, da postavite to proceduralno vprašanje oziroma bom ob tem, ko bom to pojasnil, odgovoril tudi na vaše vprašanje. Torej, prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 64. Proti 3. [[Za je glasovalo 64 članov.]] [[Proti 3 člana.]] Ugotavljam, da je dnevni red 8. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA. Proceduralno. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Na Kolegiju Državnega zbora smo določili, da se bo ta točka obravnavala v skladu s tretjim odstavkom 67. člena Poslovnika Državnega zbora, kjer je tudi predpisano in določeno, na kakšen način se opravi najava časa za razpravo. Tam je zapisano, da razprava ne more biti krajša od 20-ih minut in ne daljša od 90-ih minut za poslanske skupine. V skladu s tem dogovorom na Kolegiju predsednika Državnega zbora smo poslanske skupine tudi najavile čas. Ugotavljam, da ste mimo sklepa Kolegija grobo posegli v Poslovnik, priredili časovni razpored seje Državnega zbora mimo Poslovnika. Predlagam, da popravite to odločitev tako, kot je bila sprejeta na Kolegiju. Mislim, da mimo Poslovnika Državnega zbora za to, da kdorkoli - pa tudi, če je to predsednik Državnega zbora - sam, po svoji vesti na osnovi kakšne določitve, recimo, v vaši poslanski skupini, ko izvajate navodilo vašega predsednika, odrejate drugačen čas, kot smo ga sprejeli skupaj vsi vodje poslanskih skupin na Kolegiju Državnega zbora. Mislim, da je naša zahteva utemeljena, in predlagam, da časovni razpored popravite tako, kot smo ga tudi najavili. Hvala lepa.
Dajmo dejansko odpreti točko dnevnega reda - OBRAVNAVA PREDLOGOV SKLEPOV V ZVEZI S PROBLEMATIKO PRIMERNOSTI NAPOVEDOVANJA POLITIK IN KONKRETNEGA RAVNANJA DRŽAVE SLOVENIJA V OKVIRU MEDNARODNIH AKTIVNOSTI DRŽAVNEGA ZBORA REPUBLIKE SLOVENIJE IN NJEGOVIH DELOVNIH TELES, KADAR SE TE AKTIVNOSTI ODVIJAJO V TUJINI; TER PREDLOGI PRIPOROČIL ZA RAVNANJE UDELEŽENCEV MEDNARODNIH DEJAVNOSTI DRŽAVNEGA ZBORA. Sedaj pa na vaš predlog oziroma na vaše navedbe. Tega vašega predloga seveda ne morem sprejeti. Moje ravnanje je striktno v skladu s Poslovnikom in dejstvo je, da je matično delovno telo sprejelo sklep, kot ga je sprejelo, in potem ko je sprejelo takšen sklep, je možna in edino dopustna obravnava tako, kot jo predvideva Poslovnik Državnega zbora. Kot veste, v skladu s prvim odstavkom 171. člena Poslovnika se za postopek obravnave predlogov aktov smiselno uporabljajo odločbe tega Poslovnika, ki urejajo postopek druge obravnave predloga zakona. Na podlagi drugega odstavka 128. člena Poslovnika, ki je vključen v poglavje druga obravnava predloga zakona, lahko matično delovno telo sklene, da predlog zakona, o katerem ni bila opravljena splošna razprava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi drugega odstavka 134. člena Poslovnika, torej obravnava na seji zbora, o predlogu zakona v drugi obravnavi, za katerega je matično delovno telo sklenilo, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo, Državni zbor ne razpravlja, ampak glasuje o predlogu matičnega delovnega telesa. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena Poslovnika lahko poročevalec matičnega delovnega telesa dopolnilno obrazloži svoj predlog, zatem pa lahko predstavijo stališča do predloga matičnega delovnega telesa predlagatelj zakona in Vlada, kadar ni predlagateljica zakona, ter predstavniki poslanskih skupin. Dopolnilna obrazložitev in predstavitev stališča ne more biti daljši kot 5 minut. Obravnava predloga akta na seji Državnega zbora, ko matično delovno telo predlaga Državnemu zboru, da predlog akta ni primeren za nadaljnjo obravnavo, je v Poslovniku nedvoumno zapisano in kot taka tudi neposredno uporabljiva. Zato je seveda jasno, da je prišlo do spremembe časovnega poteka, tako kot je določen, in okoli teh poslovniških dopolnil, seveda, ne more biti posebne razprave. Torej, predlog sklepov je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa ponovno za besedo. Spoštovani predsednik, ugotavljam, da so za to točko izpolnjeni poslovniški pogoji in tudi ustavni pogoji. Ugotavljam, da koalicija z zlorabo tako Poslovnika, kot tudi drugih aktov ovira in onemogoča delo opozicije. Preprečuje nadzor opozicije nad delom koalicije in uvaja v Državni zbor v bistvu absolutizem oziroma če to posodobimo, če povzamem besede vašega znanega priljubljenega filozofa Slavoja Žižka, ko je razglasil enega izmed članov te vlade za slovenskega Stalina, uvajate stalinizem. V Državnem zboru boste dosegli samo to, da bo lahko opozicija razpravljala samo o tistih stvareh, ki jih bo koalicija določila, kaj se lahko in na kakšen način se sme v tej hiši razpravljati. Tu preprečujete razpravo o uradnem dokumentu srbske vlade; o dokumentu, ki je bil objavljen na spletni strani in preprečujete razpravo o zahvali predsedniku Odbora za zunanjo politiko gospodu Ivu Vajglu, ki je za uradno napoved izdaje odločb in izplačila odškodnin tako imenovanim izbrisanim dobil javno pohvalo ministra za diasporo, ministra za izseljence srbske vlade [[...]]
Gospod Tanko, vi razpravljate o konkretnih ravnanjih določenih poslancev, o tem pa smo prepovedali to razpravo [[...]]
Govorim o objavi na spletni strani tuje vlade. In če še povem, da je tam bilo tudi zapisano, da ocenjuje srbska vlada, da je teh izbrisanih več kot samo 18.305, se je v nekaj naslednjih tednih zgodilo, da se je dejansko to število povečalo. Tam so zapisali 30.000, mi smo skoraj prišli na 30.000. In kar je še najhuje pri vsej tej stvari, ugotavljamo, da se izjave, ki so zapisane na srbski spletni strani in ki so povzete po izjavah našega poslanca, izvajajo na politični ravni, to se pravi, da se izdajo akti, odločbe. In kar je še hujše izvajajo se tudi na sodni ravni; kajti bila je tudi napoved, kaj se bo dogajalo na sodni ravni. To pa pomeni tudi grob poseg v neodvisno vejo sodne oblasti. In s tem, ko preprečujete razpravo o teh ravnanjih, o teh dejanjih in o teh zapisih na srbski spletni strani, omejujete razpravo tudi o tem, da bi spregovorili o tem, ali je del sodne oblasti še vedno neodvisen v Sloveniji ali ni, ali so ravnanja slovenske vlade in slovenske oblasti takšne, kot so bile napovedane, ali niso, ali je vseeno, kateri funkcionar je kaj izrekel. In ugotavljam, da s tem, ko to preprečujete zlorabljate Poslovnik za [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Jaz sem vas izrecno opozoril, da gre za predlog sklepov v zvezi s problematiko primernosti napovedovanja politik in konkretnega ravnanja države Slovenije v okviru mednarodne aktivnosti Državnega zbora Republike Slovenije. Če želite, če niste zadovoljni z Vlado, imate interpelacijo, ustavno obtožbo ali karkoli podobnega, to lahko sprožite, vendar to ni tema današnje razprave. Torej, predlog sklepov je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslanec s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Do tu smo prišli. Gospod Tanko, prosim. Gospod Tanko, proceduralno je imela pred vami gospa Cveta Zalokar Oražem. Cveta Zalokar Oražem, prosim.
Hvala lepa. Gospod predsednik, jaz ostro protestiram proti načinu, ki smo mu bili priča v tem trenutku s strani vodje poslanske skupine SDS. Skupaj sva, gospod Tanko, sedela - zdaj zapuščate dvorano, ker si ne moreva pogledati v oči; skupaj sva sedela na seji kolegija, na kateri je predsednik Državnega zbora, gospod Gantar, jasno povedal, kaj in kako bo lahko danes potekala seja. Jasno je bilo povedano, da se bo lahko govorilo samo o tem, kar je zapisano v sklepih, da se bo govorilo samo na splošno in samo o [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] Jasno. In na to, gospod Tanko, niste protestirali. Niste protestirali na kolegiju, pač pa ste se s tem strinjali oziroma niste ugovarjali takšnemu predlogu. Predsednik Državnega zbora je rekel, da se ne bo govorilo tako, kot navajate v gradivu, o konkretnih primerih, o konkretnih dokumentih in o konkretnih ljudeh. In gre za grobo zlorabo, kjer mislim, gospod predsednik, da zahteva več, kot ste vi z opozorilom v zadnjem opominu predstavili, ker se mi zdi, da je šlo res za kršenje tudi moralnih in etičnih pravil.
Hvala lepa. Gospod Tanko, proceduralno. Vendar opozarjam, da so te zadnje razprave že prešle meje proceduralnih predlogov in nadaljnje razprave na to temo ne bom več dopuščal. Prosim.
Hvala lepa. Da ne bo kakšnih posebnih zapletov, gospod predsednik, z uporabljenimi besedami, predlagam prekinitev seje za pol ure. V tem času, predlagam, da se skliče posvet vodij poslanskih skupin, da se dogovorimo o nadaljevanju seje. Mislim, da je ta proceduralni predlog korekten glede na spremenjene okoliščine. Rad bi vas tudi opozoril, da sem vas na kolegiju ob 12.00 uri posebej vprašal, kako bo potekala ta točka dnevnega reda, da ste obljubili, da boste informirali tudi poslansko skupino, mene, da bi se lahko posvetoval v poslanski skupini. Tega niste storili, pa kljub temu da ste bili minister za informacijsko družbo. Dejansko predlagam, da sedaj, ko ste prišli z nekim scenarijem, ki ste ga tik pred začetkom seje razdelili na klopi, prekinete sejo in da se vodje poslanskih skupin dogovorimo o nadaljevanju seje. Hvala lepa.
Mislim, da ta predlog izpolnjuje poslovniške zahteve za prekinitev, zato odrejam polurni odmor in takojšen sestanek vodij poslanskih skupin, kolegija, v sobi 217. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda. Predlog sklepov, kot sem že rekel, je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Prosim, proceduralno, gospod Tanko.
Hvala lepa. Se vam zahvaljujem, ker ste odredili odmor in ga tudi podaljšali. Zdaj lahko ugotavljamo, da gre v tem primeru za precedens, kaj takega se v Državnem zboru, da predlagatelj točke ne bi mogel govoriti in razpravljati o vsebini, ki jo predlaga za obravnavo na seji Državnega zbora, kaj takega se v tej dvorani še zgodilo. Moram reči, da se globoko ne strinjamo s tem, da se na tak način omejuje razprava predlagateljem, se pravi, tokrat opozicijskima strankama, Slovenski demokratski stranki in Slovenski nacionalni stranki. V poslanski skupini ugotavljamo, da če bomo hoteli govoriti o kakšnih temah, o katerih želimo govoriti, bomo morali v Beograd. Tam je razprava dovoljena, tam se lahko govori. Tam se lahko govori tudi stvari, za katere poslanci nimajo podlage oziroma sklepa delovnega telesa. In predvsem se lahko govori o odškodninah. Napove se, da bo ta država prevzela na svoje breme odškodnine. Najbrž ni odveč, da spomnimo, da je v obravnavi tudi rebalans državnega proračuna in glede na to, kako se odvijajo te zahteve v zvezi z odškodninami, bi bilo morda dobro razmisliti, da bi kakšen amandma na to temo vložili. Tako da bi za odškodnine dali vsaj postavko tako veliko, kot je subvencioniranje delovnega časa. Skratka, gre za posledice, ki bodo za ta Državni zbor, za ta mandat, za to državo zelo hude. Mislim, da ni primerno, da koalicija na tak način, na proceduralen način, omejuje razpravo v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo zdaj dajem podpredsednici odbora gospe Janji Klasinc za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim. Se opravičujem, spregledal sem. Proceduralno, gospod Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik, da ste me videli. Saj nisem tako majhen. Poslanec Državnega zbora, spoštovane kolegice in kolegi, ima vedno pravico govoriti. Sploh pa izražati svoje mnenje oziroma stališče. Onemogočanje razprave, kot se danes dogaja tu - namreč, zdaj obrazlagam naše stališče proceduralnega predloga in povedal bom tudi, kaj bomo na koncu naredili. To, kar ste danes naredili, da ste v bistvu na nek način onemogočili razpravo poslancev do obravnave, je na nek nepredpisan, samovoljen način svojevrstno dejanje, ki ga boste verjetno kdaj še obžalovali. Dejstvo je, da smo se poslanke in poslanci dogovorili na Kolegiju, da bomo prijavili čas in da bo omogočena danes razprava. Vodstvo Državnega zbora je samovoljno odločilo, da razprave, kljub odločitvi, sprejeti na Kolegiju, ne bo. Zaradi tega, spoštovani predsednik, ker tako vodite to sejo Državnega zbora, Slovenska nacionalna stranka ne želi sodelovati pri tej točki in napoveduje obstrukcijo. In to je sramota, svojevrstna sramota za demokracijo in za ta Državni zbor. Kršite tisto, kar je bilo dogovorjeno na Kolegiju, na vašem kolegiju, spoštovani predsednik. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj pa dajem besedo podpredsednici odbora [[...]]Proceduralno. Prosim, gospod Anderlič.
Predlagam, da Državni zbor ne obravnava te točke dnevnega reda, zaradi tistega, kar je bilo danes povedano tukaj, in zaradi tistega, zaradi česar ni bilo dvakrat ali trikrat sklicane seje Odbora za zunanjo politiko in zaradi česar tudi niste sklicali seje Državnega zbora z dne 4. 3. 2009. Gre za argumente, ki ste jih navedli v takratnem pisanju predstavniku skupine poslank in poslancev, prvopodpisanemu, ko je ta skupina zahtevala nujno oziroma izredno sejo. Želim se upreti tovrstnim poskusom, da se dogajajo neustavne, protiustavne, če že hočete, stvari, da se poslancem prepoveduje v nasprotju z Ustavo, v nasprotju z 82. členom, v nasprotju z 49. in še mnogim členom, da izražajo svoja mnenja, stališča in kakorkoli drugače nastopajo v javnosti. To bo nekaj, kar je daleč skregano s parlamentarno demokracijo, skregano s svobodo govora in s tistim, kar smo prisegli takrat, ko smo sprejemali to ustavo. Zakaj ste spremenili mnenje in kljub vsemu sklicali to sejo Državnega zbora - ostaja skrivnost. Iz prejšnjih obrazložitev je bilo mogoče razumeti, da celo tisto, kar je v gradivu, ne bo predmet razprave na današnji seji, ampak čisto nekaj drugega. Bilo je rečeno, da se nikjer ne omenja posameznih poslancev in tako naprej, ampak govora je bilo samo o tem. Torej, tretji ali četrti poskus, zdaj bi že rekel ultimativni, je uspel: izsiljena naj bi bila razprava, pa tudi če je omejena na 5 minut. To je po mojem pa licemerje. Če je že dovoljena razprava, potem mora biti dovoljena razprava o točki, ki izpolnjuje pogoj za uvrstitev na dnevni red. Ta točka ne izpolnjuje pogojev in zato tudi ni prav, da če že, da se jo omeji na 5 minut. Je povsem isto - ali 5 minut ali 5 ur, če se legitimira tovrstna razprava. Sam je ne želim in bo o teh vprašanjih mnogo več prilik takrat, ko bo interpelacija, takrat, ko bo preiskovalna komisija in podobno, kar je že napovedano, da je to samo uvod v [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]tiste razprave. Predlagam da, tako kot je naredil odbor, tudi Državni zbor sklene, da ta točka ne izpolnjuje pogojev oziroma da ni primerna za obravnavo na seji Državnega zbora. Hvala lepa.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Anderlič, tega predloga ne bom dal na glasovanje, ker točko z dnevnega reda lahko umakne samo tisti, ki je to točko dal na dnevni red in predlagal sklic izredne seje. Točka izpolnjuje pogoje za obravnavo, ker je napisano poročilo s predlogom sklepa, tako da nadaljujemo z delom. Besedo zdaj dajem podpredsednici odbora gospe Janji Klasinc za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Na klopi ste dobili poročilo o seji današnjega odbora, zato bom našo jutranjo razpravo malce skrajšala. Povedala bom samo, da v imenu matičnega delovnega telesa, Odbora za zunanje zadeve, ugotavljam, da Odbor za zunanje zadeve meni, da predlagano gradivo in sklepi posegajo v demokratične pridobitve slovenske in evropske demokratične družbe, zato jih Odbor za zunanje zadeve zavrača kot podlago za razpravo in odločanje. V imenu Odbora za zunanjo politiko tudi predlagam, da Državni zbor ugotovi, da predlagani sklepi 26-ih podpisnikov niso primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo in odločanje.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev sklepov mag. Branku Grimsu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Pred tem sem pozabil opozoriti, da je dovoljena samo razprava o predlogu sklepa oziroma o predlogu matičnega delovnega telesa in ni dovoljena, tako kot pravi pravno mnenje, razprava o konkretnih ravnanjih posameznih poslancev. Hvala lepa. Izvolite, gospod mag. Grims.
Vsem prav lep pozdrav! Slaba vest je huda reč. To smo lahko zdajle tudi zabeležili po tem zadnjem intermezzu uvoda. Kajti vsi, ki ste v tej dvorani na strani vladajoče koalicije, se zelo dobro zavedate, da v tem trenutku rušite pravne temelje ustavnosti in parlamentarizma v Sloveniji. S tem ko ste uporabili v tej dvorani "prepovedujem", bobneč in v parlamentu nesprejemljiv izraz o tem, kako omejiti neko razpravo; omejiti razpravo ne o izjavi nekega posameznika, čeprav bi vas spomnil, da je v prejšnjem mandatu parlament o nekaterih izjavah posameznikov, na primer, o pozivanju Romov na barikade pa o izjavah v zvezi s tajnimi službami in prisluškovanji obravnaval na svojih sejah in tovrstnega sprenevedanja ni bilo. Ampak razpravo o uradnem dokumentu, gospe in gospodje, vi onemogočate in prepovedujete razpravo o uradnem dokumentu, objavljenem na uradni spletni strani srbske vlade. Zato pač, ker vam ni všeč tisto, kar sledi iz tega dokumenta. Kaj v njem v resnici piše? V njem sekretar za izseljence Miodrag Jakšić v imenu srbske vlade opozarja, da število tako imenovanih izbrisanih ni tako, kot je z njim vse do jeseni operirala Slovenija, ampak da je blizu 30 tisoč. In dodatno, citiram, "se iskreno zahvaljuje," to je posebna poslanica, "predsedniku slovenskega odbora za zunanjo politiko, ker je napovedal v Beogradu izdajo dokumentov in izplačilo odškodnin tako imenovanim izbrisanim." To je uraden dokument srbske vlade. In vi prepovedujete razpravo o uradnem dokumentu neke druge vlade, ki se dotika slovenskih notranjih zadev! To je nekaj, kar verjetno nima para v kateremkoli parlamentu Evropske unije. In pravzaprav postavljate parlament na nek način kot institucijo orwellovske oblasti, ko neko ministrstvo, v resnici v danem primeru parlamentarna večina, odloča, o čem se sme govoriti in o čem se ne sme. Vsi dobro veste, da ima po ustavi v parlamentu vsakdo pravico predlagati in odpirati teme, ki so relevantne za javni interes. In v danem primeru ima ta tema seveda veliko teh elementov. Prvi je politični. Vprašanje tega, da se vladajoča koalicija odloči in gre v Beograd, prav v mesto, kjer je bilo izdano povelje za napad na samostojno državo Slovenijo, napovedati izplačilo odškodnin tako imenovanim izbrisanim, čeprav sami dobro veste, da so med njimi tudi nekateri okupatorji, tisti, ki so kot agresorji z orožjem napadli državo Slovenijo. To je politično silno vprašljivo početje. Poleg tega pa ima to seveda tudi materialne posledice. Poleg tega pa ima to seveda tudi materialne posledice. Vsak pogovor nekega našega uradnega predstavnika v tujini razumejo tisti, ki so na nasprotni strani, uradni predstavniki druge države kot napoved, kot na nek način zavezo, ki vsaj moralno, včasih celo pravno zavezuje potem matično državo. In pri tem prihaja do takega sprenevedanja, kot smo mu bili priče po tem dogodku, ko je vladajoča koalicija celo pisno dala izjavo, tudi ena od strank, da je šlo za zasebni pogovor. Za kakšen zasebni pogovor? Potovanje je bilo na račun slovenskih davkoplačevalcev v uradni funkciji in seveda na nasprotni strani je bil uradni sogovornik. Kje je tukaj kaj zasebnega? Zasebnih potovanj in zasebnih pogovorov na račun davkoplačevalcev ni in jih v demokratični državi, seveda, ne bi smelo biti. Predvsem pa, in zato je v resnici taka panika, je tisto, kar je iz tega uradnega dokumenta srbske vlade očitno, da se uresničuje tisto, kar je bilo tam napovedano v tem dokumentu. Samo nekaj tednov po tem sestanku se je število tako imenovanih izbrisanih iznenada skrivnostno dvignilo z nekoč nespornih 18.500 na več kot 25.000, približalo se je številki 30.000, tako kot je to napovedal srbski sogovornik. Po drugi strani, prišlo je tudi do izplačila oziroma do odločbe o izplačilu vsaj ene odškodnine, ki sicer v tem trenutku še ni pravnomočna. Zaradi tega, ker se sedaj postavlja vprašanje, kdo in od kod v resnici vodi Slovenijo in ali vladajoča koalicija bolj zavezana slovenskim državljankam in državljanom ali Beogradu, zato te razprave nočete dovolite, zato ker vas je pred volivci iskreno sram. V imenu predlagateljev lahko rečem, da vas s tega vidika razumemo. Takega početja pa, žal, ne moremo razumeti in ga zavračamo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Spoštovani ostali navzoči! Večini trditev, ki so jih v obrazložitvi navedli predlagatelji današnje razprave in predlagatelji sklepov, je mogoče pritrditi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa vendarle menimo, da tudi današnja razprava in razčiščevanje okoli tega vprašanja in izjav, podanih v tujini, ne koristi interesom države, škodi ugledu parlamenta in meče slabo luč na funkcijo poslanca. Tudi današnja razprava bolj kaže na to, da se želi obračunavati oziroma če bo, obračunavati s političnim nasprotnikom kot pa rešiti ugled države. Prav je, da je seja sklicana, ker tako nalagata Ustava in Poslovnik, od nas poslancev in poslank se to zahteva, danes pa je odvisno, kako bo ta razprava tudi izzvenela. Lahko jo vzamemo kot priložnost, da se strpno dogovorimo o načinu dela, lahko pa se obtožujemo in izkoristimo kot politično obračunavanje z nasprotniki. Poslanci v Slovenski ljudski stranki vsekakor menimo, da je vsaka zahteva za razpravo legitimna in jo ima vsakdo pravico zahtevati, saj to vendar je parlament, ki je tukaj zato, da razpravlja in poišče ustrezne rešitve. Cenimo mnenje kolegov, ki so proti razpravi, tudi to je njihova pravica. Pristojnosti in naloge funkcionarjev so zapisane v ustavi in zakonih, načela, vrednote in načini oblikovanja in sprejemanje politik in usmeritev države so določene z ustavo in zakonom. Z ustavo in zakonom so določene tudi osnovne funkcije poslancev ter je zagotovljena njihova neodvisnost. Način oblikovanja zunanje politike in nosilci zunanje politike so prav tako določeni. Prav tako veže poslanke in poslance Poslovnik, torej Ustava našega parlamenta, in nenapisana pravila, kodeks oziroma pravila obnašanja v demokraciji. Pravna služba je v svojem mnenju med drugim zapisala: Državni zbor ne sme izven okvirov ustave in zakona niti na splošni in normativni ravni omejevati svobodnega mandata in v tem okviru tudi izvajanja poslancev Državnega zbora. S tem se strinjamo, vendar pa je treba ločiti, kdaj poslanec zastopa mnenje parlamenta ali odbora, ki mu predseduje in kdaj je v delegaciji kot eden od članov delegacije oziroma parlamenta. Seveda to ne pomeni, da kot predstavnik organa, parlamenta ali odbora ne bi smel imeti svojega mnenja. Treba je le potegniti jasno ločnico med osebnim in uradnim stališče. Tukaj sicer nastopi osebna samocenzura in tukaj je treba previden, kdaj, kje in kako govoriš, da ne delaš škode svoji državi. Za zaključek, potrebna je samocenzura, treba je vedeti, kako, kdaj in kje se zadeve govorijo, da s tem ne naredimo škode. Je pa normalno, da poslanci bomo imeli svoja stališča, jih bomo zagovarjali in tudi najbolj verjetno bomo delali napake, ampak teh napak pa naj bi bilo čim manj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Anton Anderlič, v imenu Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani. Več kot očitno je, da gre za zlorabo instituta izredne seje Državnega zbora, ki jo sicer ustava dopušča. So nekateri pogoji, ki so zahtevani, kot formalno, v smislu podpisov, zahteve, ampak so tudi drugi pogoji in druge zahteve, ki se nanašajo na vsebino, na predmet, na tisto, o čemer naj bi Državni zbor razpravljal in na koncu sprejemal tudi odločitve. V tem primeru gre za to, da ta nujna seja, izredna seja ne more prinesti nič dobrega, lahko samo v skladu ali pa v smislu 63. člena Ustave prispeva k nestrpnosti, prispeva k sovražnemu govoru, prispeva k tistemu, kar je najbolj zavržno, ko gre za parlament, za poslance. Še manj, ne more prispevati k temu, da bi komurkoli lahko v skladu z 82. členom Ustave, ki omogoča poslancu svobodo in neodvisnost v smislu posameznih uokvirjanj, da bi se ta razprava sprevrgla v to smer - da, sprevrača se! Enega argumenta ni bilo mogoče slišati, ki bi govoril o čem drugem kot samo o domnevnem, spornem, sovražnem, izdajalskem nastopu nekega od naših kolegov. Gospe in gospodje, če pristajamo na to, da bomo razpravljali o tem, kdo je kje kaj rekel, kdo je kje kaj mislil, je zelo zelo daleč od tistega, kar nam je naloženo kot predstavnikom ljudstva. Konec koncev gre za to, da tema izbrisanih je res boleča tema za Republiko Slovenijo, konec koncev tudi širše za mnoge tiste, s katerimi se srečujemo vsak dan, tudi za tiste, ki nam v Evropski uniji postavljajo vprašanja, "kaj pa vendarle s tem vprašanjem je". Jaz verjamem, da bomo še v okviru tega leta prišli do konca, do dogovora, do sporazuma, kako je treba to vprašanje zapreti, vendar ne ob tako nastavljeni točki, kot je ta. Gre za to, da ste vložili interpelacijo - bo razprava, domnevam 15 ur in kakšno minuto čez; da ste vložili zahtevo za preiskovalno komisijo - domnevam, da od časa, ko je ta primer nastal, kot sem bral, želite samo v zadnjih štirih letih, petih razpravljati, kaj se je dogajalo. Ne, gospodje in gospe! Potrudite se pa razširite ta predmet preiskave na čas od nastanka tega problema, s konkretnimi nosilci politične oblasti, s konkretnimi nosilci javnih funkcij in podobno. In takrat bomo vse razčistili. Ko pa gre za trikratno, štirikratno ponavljanje iste zadeve in na koncu stisnete predsednika, ki se vam ne more upreti na osnovi mnenj, ki so nesporno jasno zapisana. Tisto mnenje iz 6.3. ni v ničemer drugačno kot tisto iz prejšnjega tedna, ko sem že mislil, da smo vendarle nastavili v Državnem zboru neke normative, po katerih se bo vendarle presojalo, ali neka stvar izpolnjuje pogoje ali ne - ne uspe prva zahteva za sklic seje odbora; druga, razprava na kolegiju. Prva zahteva za sklic izredne seje, potem se pa zgodi z istimi argumenti sklic v drugem poskusu. Torej tu gre samo za to, kdo je bolj potrpežljiv, kdo je bolj vztrajen, ne bom rekel, kdo je bolj predrzen ali nesramen, ko gre za kršenje temeljnih pravic, kaj naj parlament počne. In to je, da ne razpravlja o tem, kaj kdo misli od poslancev, kaj kdo izjavlja, ampak o tem, kaj dejansko ima zbor početi - se opredeljevati do aktov, do zakonov, do vseh stvari, ki se nanašajo na reševanje konkretnih stvari v tej državi. Seveda se ne strinjam s kolegijem, če je že dovolil sklic te seje, da je to omejil na pet minut. To je zloraba poslovnika, po mojem prepričanju, po mojem mnenju. Če je dovoljena razprava, potem naj ta razprava bo omogočena, tako kot jo poslovnik pač opredeljuje. Če pa temu ni tako, potem pa recite, "dajte vi malo tam razpravljati, pa bomo to opravili, na koncu pa gremo naprej." To, dragi kolegi in kolegice, to ni prav. Zato seveda menim, da nam ni storiti drugega, kot ščititi digniteto Državnega zbora, zato sem tudi predlagal, da se o tej točki na tak način, tako kot je postavljena, ne razpravlja. Seveda bomo v poslanskem klubu glasovali za to, da to ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Melita Župevc v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci! Slovenski parlamentarizem s takšno izredno sejo, kot jo imamo danes, piše zgodovino, na žalost ne z zlatimi, ampak s črnimi črkami. Ne glede na to, kaj piše v zahtevi za sklic današnje izredne seje, je intenca predlagateljev ena sama: postaviti na pranger konkretne izjave konkretnega poslanca in konkretne izjave konkretnega aktualnega predsednika Vlade. S takšno sejo bomo v Sloveniji vzpostavili nevarno prakso, ki tepta najosnovnejša načela demokracije. In prepričevanje s strani poslancev SDS, da želijo razpravo o nekih splošnih usmeritvah dela poslank in poslancev na službenih poteh v tujini, je, milo rečeno, nedostojno. Zakaj? Zato, ker to ni prva tovrstna zahteva, temveč le ena v seriji istih zahtev, tokrat z drugačnim naslovom. Aktov, ki opredeljujejo mednarodne aktivnosti Državnega zbora in njegovih delovnih teles, je zadosti in natančno opredeljujejo to področje. In res je, ne govorijo o tem, kaj poslanke in poslanci, izvoljenci ljudstva, smejo in česa ne smejo govoriti na službenih poteh v tujini. Drugega akta, kot je ustava, ki je temeljni in najvišji pravni akt, pa niti ne potrebujemo in ga ne more biti. In zato niso potrebni nobeni sklepi in nobena priporočila v Državnem zboru, ki bodo poslancem polagala besede v usta. Prav ta najvišji pravni akt jasno opredeljuje, da so poslanci predstavniki vsega ljudstva in niso vezani na kakršnakoli navodila. Do tega se je povsem jasno opredelila tudi Zakonodajno-pravna služba tega parlamenta. Tudi ona ugotavlja, da Državni zbor niti na splošni ravni ne sme izven okvirov Ustave omejevati svobodnega mandata in v tem okviru tudi konkretnih izjav poslancev Državnega zbora. Takšno ravnanje naj bi bilo nič drugega kot vzpostavljanje političnega sodišča v tem parlamentu. In nekateri so seme tega političnega sodišča posadili že v prejšnjem mandatu, ko na primer opoziciji kljub ustavni pravici niso dovolili odreditve parlamentarne preiskave. Dajanje izjav, stališča, ki jih sporočamo tako domači kot svetovni javnosti, nas vse skupaj moralno in politično zavezujejo. In odgovornost ravnanja poslank in poslancev je temelj, ki mora veljati povsod. Ne samo v tujini, temveč tudi doma in v Državnem zboru, in ne more veljati samo za koalicijske, temveč tudi za opozicijske poslance. In takšne zahteve za izredne seje, kot jo imamo danes, so neodgovorne. Želja predlagateljev je še ena: nabirati politične točke na temi, ki razdvaja, ki deli, ki vzbuja čustva. Da so v ozadju ozki politikantski nameni, potrjuje včeraj vložena zahteva za odreditev parlamentarne preiskave. In s predlagatelji v poslanski skupini več kot delimo skrb za mednarodni ugled Slovenije. A žal v svoji skrbi niso verodostojni, saj so prav v tem parlamentu pred kratkim z izsiljenim glasovanjem svoje lastni ugled postavili pred ugled naše države. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato menimo, da so sklepi, ki jih predlagajo predlagatelji, ne le neprimerni, temveč tudi protiustavni, zato bomo glasovali za predlog, da niso primerni za nadaljnjo obravnavo. In da: mene je sram, kam je prišel ta parlament! Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa. Šele začeli smo z mandatom, mar ne!? Najprej se pridružujem stališču Anderliča, ki je povedal, da je koalicija zlorabila Poslovnik in ne omogoča razprave v skladu s Poslovnikom. Mislim, da je njegovo stališče povsem pravo. Poslanci in tudi drugi funkcionarji izvršne oblasti lahko nastopamo v različnih vlogah, lahko kot predstavniki strank, lahko kot posamezniki, lahko pa tudi v imenu nekoga, to se pravi, v imenu institucije ali, recimo, delovnega telesa. In glede vloge, ki jo zastopamo, izražamo tudi svoja osebna stališča ali pa stališča institucije. In na službena potovanja potujemo službeno, na zasebna pa zasebno. In glede na to, da nastopamo v različnih vlogah, so najbrž tudi pravne in vsebinske podlage za izražanje stališč različne. Decembra smo na spletni strani tuje države prebrali, da je eden od politikov sedanje koalicije napovedal, kako bo v primeru tako imenovanih izbrisanih ravnala država. Po našem mnenju, ker je nastopal v imenu delovnega telesa in ker je tja potoval službeno, za to izjavo ni imel nobenega mandata. Tam je bilo povedano, da bo država začela izdajati odločbe, in še več, da bo država začela izplačevati odškodnine. Predstavil je stališče in način ravnanja Vlade, ki je v izrecnem nasprotju tudi z voljo volivcev na referendumu. Izjava je, normalno, sprožila hude reakcije in posledica so bili tudi številni izgovori: od tega, da je potoval tja neuradno, da je bila izjava izrečene neuradno, da je potoval na zasebni obisk, da izjava sploh ni bila izrečena ali smo jo narobe razumeli. Vendar vsi ti poskusi so bili postavljeni na laž z zapisom na parlamentarni in vladni strani tiste države, kjer je ta funkcionar bil. In teh zapisov tam nihče ni poskusil niti demantirati. Če se ozremo zdaj na to in pritegnemo k temu, da je ta funkcionar potoval na zasebni obisk, potem lahko mirno ugotovimo, da je šlo v tem primeru za zlorabo položaja, kajti zasebnih obiskov funkcionarjev ne plačuje država. Morda bi ob tej izjavi kakšen ustrezen organ v Republiki Sloveniji, recimo, Kosova komisija, izdal vsaj načelno mnenje, če že ne bi sprožil kakršnegakoli postopka, da bi bil vsaj vtis lepši. So primeri, ko tudi pri Kosovi komisiji ni tovrstnih reakcij, in najbrž lahko ugotovimo, da kršitelji niso pravi. Če pa poslanec ali minister, recimo, napove kako bo ravnala država, ne da bi za to imel mandata, ne da bi za to imel sklepa pristojnega delovnega telesa ali institucije, ki jo zastopa, potem lahko ugotovimo, da se vrača čas Ludvika XIV., čas absolutizma. To lahko rečemo tudi tako, "država, to sem jaz". In v teh primerih to izjavo lahko še toliko bolj razumemo, ker se je v nekaj naslednjih tednih začela dejansko tudi uresničevati. Pa da ne bo samo absolutizem, se nekaj podobnega dogaja tudi v sodobnih diktaturah in med absolutisti in diktatorji ni bistvene razlike. Kajti, če se spomnite, je pred časom priznani slovenski filozof Slavoj Žižek enega izmed članov Pahorjeve Vlade označil za "slovenskega Stalina" za "slovenskega diktatorja". In tudi zato je najbrž lahko funkcionar izrekel takšne besede, ker jih je lahko takoj implementiral v prakso. Vendar napoved, ki je bila izrečena v Beogradu, se implementira; implementira se tako na politični ravni, kot na zakonodajni ravni. Kajti, na politični ravni so se začele izdajati odločbe brez zakonske podlage, na način, ki je bil na referendumu zavrnjen in ki jo je prejšnji minister prekinil - se pravi, ni izdajal več odločb na tak način - in tudi na sodni ravni, kajti nekoliko kasneje je prišlo tudi do odločbe, s katero je bila enemu od tako imenovanih izbrisanih [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]dosojena odškodnina. Če drugega ne, je najbrž zelo sporno, da funkcionar napove ravnanje neodvisne veje sodne oblasti. Tega ni mogoče spregledati; in kar je še hujše, tega nihče ne problematizira. In takšna napoved tudi kaže, da sedanja politična oblast močno vpliva tudi na delo dela sodne oblasti, kajti če politik napove odškodnine, ki jih dosoja sodna oblast, potem to dejansko pomeni ravno to. Če pa funkcionar nastopa v imenu politične stranke in napove, kaj bo storila država, potem pa lahko govorimo o tem, da je ta stranka država in da smo se vrnili v enopartijski sistem - in kar glede na razmere ni daleč od resnice.
čas [[...]]
Jaz upam, da boste predloge [[...]]
Vi ste, gospod Tanko, presegli čas. Prosim, zaključite razpravo. Torej, besedo ima gospa Cveta Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik, dovolite, da vas ponovno opozorim in obenem tudi protestiram, da ste kljub dogovoru in napovedi dopustili, da se tu predstavlja v imenu poslanskih skupin in predlagatelja in da se govori o konkretnem primeru, konkretnem poslancu, kar ste rekli, da ne boste dovolili. V Poslanski skupini Zares menimo, da v okviru obravnavane točke dnevnega reda nadaljnja razprava in odločanje o predlaganih sklepih ni mogoče. Po našem prepričanju gre v tem primeru za nedvoumno zlorabo ustavnega instituta izredne seje na zahtevo poslancev, kar izhaja tudi iz mnenja Zakonodajno-pravne službe. Predlagani sklepi so neprimerni za nadaljnjo obravnavo, saj predlagatelj v neskladju z nameni zahteve za izredno sejo formalno predlaga sprejem sklepov in ne priporočil, kot jih omogoča Poslovnik Državnega zbora. Sklepi odstopajo od neobvezujoče narave priporočila, nasprotujejo ustavni opredelitvi predstavniškega in svobodnega mandata poslanca. Izjave poslancev v okviru z ustavo zagotovljenega svobodnega mandata lahko moralno in politično zavezujejo le njih same. Po našem prepričanju ravno svobodni mandat poslancem omogoča, da so kot predstavniki ljudstva neodvisni od kakršnihkoli navodil in da ravnajo predvsem v skladu s svojo voljo in prepričanjem. Rada bi opozorila, da je neodvisnost in svobodni mandat poslanca tisto, o čemer se v Poslanski skupini Zares razlikujemo od predlagateljev. Zato smo razočarani nad stalnim in ponavljajočimi ravnanji predlagateljev seje, ki se ne zavedajo, da s svojimi ravnanji pod vprašaj postavljajo tako avtonomijo Državnega zbora kot svobodo govora poslancev. V Poslanski skupini Zares ne moremo pristati na dejstvo, da želijo predlagatelji izredne seje v najslabši maniri že davno minulih časov, ki jih imajo vseskozi na jeziku, ko je še obstajal institut ocene politično - družbene primernosti skupščinskih delegatov, obravnavati izjave poslancev. Dejstvo je, da so poslanci izvoljeni na splošnih in rednih volitvah in so predstavniki vsega ljudstva in po Ustavi niso vezani na navodila. Zatorej je absurdno, da bi za svoje politične izjave o dolžnosti spoštovanja odločb Ustavnega sodišča odgovarjali komurkoli drugemu kot svoji vesti volivcem in volivkam. Kako si drugače razlagati namere predlagateljev, ki v razlogih za skic govorijo o tem, da kadar gre nekdo v tujino na uradno potovanje, se mora v pogovoru s predstavniki druge države ves čas zavedati, kakšne posledice ima lahko njegovo govorjenje za lastno državo. Vsakdo, ki sodeluje v mednarodnih dejavnosti parlamenta oziroma njegovih delovnih teles, se mora torej zavedati, da zasebnih pogovorov s predstavniki tuje države oziroma njenih institucij preprosto ni. Tako pravite v vašem gradivu. Če povzamemo navedbe predlagateljev, slednje pomeni, da poslanci po prečkanju državne meje ne smejo imeti več lastnega mnenja oziroma ne smejo misliti s svojo glavo. In da se celo po končanih obveznostih ne smejo družiti s predstavniki drugih držav, tudi če gre za zasebna druženja. Pa tudi pri večerjah, kot pravite, morajo paziti, da se izrazim figurativno, da se jim zaradi kakšne izjave ne bi zataknila "kost v grlu" oziroma če citiram predlagatelje, "ker vsako izjavo oziroma napoved konkretne politike oziroma ravnanja neke države, tudi če je dana na neformalnem srečanju, kot je na primer večerja, predstavniki druge države sprejmejo kot izjavo oziroma vsaj moralno zavezo tistega..." in tako dalje. In v tem se, spoštovani kolegi in kolegice, razlikujemo. Močno razlikujemo! Pri nas ni poslušnih strankarskih borcev in političnih vojakov v najslabšem pomenu besede. Pri nas verjamemo v to, da so [[...]]
Mir v dvorani.
[[...]]poslanci, tako kot določa 82. člen Ustave, predstavniki vsega ljudstva, ne le političnih strank ali morda državnih institucij. In niso vezani na nikakršna navodila oziroma v svojih predalih ne hranijo, tako kot nekateri, podpisane odstopne izjave brez navedbe datuma za primere, če bi se pregrešili zoper voljo vodje stranke. Pri nas so poslanci, tudi pri svojem mednarodnem delovanju vezani le na Ustavo in zakone, odgovorni pa le volivkam in volivcem.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Franc Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Poslanska skupina DeSUS bo podprla sklep matičnega delovnega telesa, ki govori o tem, da je razprava na to temo in seveda odločanje o sklepih brezpredmetno, kajti mi menimo, da je odprtje razpravo o tem, kateri koli poslanec v kakršni koli funkciji kadar koli in kjer koli, kjer kaj reče, neprimerno. Odprto in svobodno odločitev o tem, kaj bomo povedali imamo po 82. členu Ustave in tega nam nihče ne more vzeti. Mi verjamemo, da je kakšni stranki prepovedano govoriti o tem, kar mislijo in čutijo posamezni poslanci, ampak naša ni takšna, vsaj zaenkrat še ne. Verjamemo tudi, da bi v kakšni stranki, tisti, ki pa vendarle izkorišča svobodo, da reče, kar misli, ne smejo kandidirati na naslednjih volitvah. Ampak zaenkrat mislim, da naša stranka tudi ni takšna. Smo pa trdno prepričani, da funkcija poslanca, denimo, če postane predsednik nekega odbora ali komisije ali predsednik Državnega zbora ali njegov podpredsednik, ne pomeni neveljavnosti oziroma nepomembnosti 82. člena Ustave. Svobodna odločitev o tem, kaj bo kdo rekel, ostaja odprta tudi v funkciji, s tem da se poveča odgovornost za izrečeno, in na poslancu, posamezniku, ki funkcijo opravlja, je odločitev o tem, kaj bo rekel, kaj bo zastopal in na kakšen način. Sankcija za prekoračitev svojih pooblastil in izjav je seveda možna samo na volitvah in nikjer drugje. V Državnemu zboru pa ne, kajti če mi pristanemo na to, da se v Državnemu zboru razpravlja o tem, kaj govorimo poslanci kjer koli in kadar koli, medtem ko opravljamo takšno funkcijo, potem bomo imeli takšnih izrednih sej lahko sto v temu mandatu, zapravili ogromno davkoplačevalskega denarja na eni strani, na drugi strani pa kakršna koli izjava ali napoved, da se bo kar koli zgodilo, pa čeprav naj bi to storila država Slovenija s strani enega samega poslanca, pravzaprav v praksi ne pomeni ničesar. Še vedno je odvisno od devetinosemdeset drugih poslancev, ali se bo to uresničilo ali ne. Zaradi tega je takšna obtožba, kako je to škodljivo in kako država nekaj mora zaradi tega, če je nekdo nekaj dejal, storiti, pač izmišljena, podtaknjena v izgovor, da se takšna razprava predlaga. Zahteva po tej razpravi je še v eni zadevi skrajno problematična. Lansirana je z namenom ustvariti v državi, ki je v krizi, ne samo naša, ampak v času svetovne gospodarske krize ustvariti dodatno slabo voljo, nerazpoloženje in negativno vzdušje; in to v trenutku, ko se izpolnjuje odločba Ustavnega sodišča in pred interpelacijo proti ministrici, ki je kriva samo tega, da želi spoštovati pravni red in uresničuje odločbo Ustavnega sodišča, kakršna je. To je tisto, kar nas v Poslanski skupini DeSUS skrbi, in s tem se ne moremo strinjati in se tudi nikoli ne bomo. Mislim, da gre v tem pogledu ta predlog za današnjo razpravo, pa tudi interpelacija proti ministrici, pravzaprav za rušenje ustavne ureditve oziroma za poskus degradacije ali zmanjševanja pomena ustavne ureditve in direkten poskus onemogočati izpolnjevanje ustavnega reda, čeprav je ministrica prisegla, da bo spoštovala ustavni red in samo to dela in zaradi tega je interpelirana. Ta razprava je nič drugega kot uvod v tisto interpelacijo, ki naj naredi v naši državi potrebno negativno vzdušje pri ljudeh, ki že itak težko živijo, najde plodna tla za populistično preusmerjanje pozornosti od svojih lastnih napak in težav. Trpljenje ob tem, da se poskuša spoštovati ustavni red jaz razumem, ampak se mu ne morem pridruževati, še manj pa naša poslanska skupina. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog sklepov v zvezi s problematiko primernosti napovedovanja politik in konkretnega ravnanja države Slovenije v okviru mednarodnih aktivnosti Državnega zbora Republike Slovenije in njegovih delovnih teles, kadar se te aktivnosti odvijajo v tujini, ter predlogi priporočil za ravnanje udeležencev v mednarodni dejavnosti Državnega zbora, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Prehajamo na obrazložitev glasu, in sicer v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Franco Juri, Poslanska skupina Zares.
Hvala, gospod predsednik. Poslanska skupina Zares bo glasovala za sklep Odbora za zunanjo politiko iz preprostega razloga, ki se imenuje "deja vu" - že videno. Že videno v zgodovini. Če bi podprli to temo in zahteve največje stranke opozicije, bi podprli vračanje v svinčeno obdobje totalitarizma, bi podprli vračanje v tako imenovani delegatski sistem in v obdobje, ko je moral dr. France Bučar, potem ko je nastopil pred Svetom Evrope, v bistvu utemeljevati totalitarni oblasti, kaj je pravzaprav povedal. Veste, da je bil gospod Bučar pokončen, in tega ni počel. Ni sprejel logike zagovarjanja nečesa pred oblastjo, ki je omejevala svobodo govora. Tu očitno obstajajo pravi dediči tistega totalitarizma in bi nam želeli ponovno vsiliti način delovanja, ki ni v skladu niti z našo ustavo ne z elementarno, demokratično prakso in kulturo. Sam sem sodeloval na različnih poslanskih forumih v tujini in vem, kako se obnašajo in kaj lahko povedo poslanci drugih delegacij. Nikjer, niti v delegacijah iz držav, ki jih ne smatramo za zgled demokracije, ni takih omejitev. Morda v nekakšni nedemokratični državi bi še našli take možnosti, ampak dejansko poslanci iz parlamentarnih demokracij takih omejitev ne poznajo in bi se nam smejali, če bi sploh o tem razpravljali. Tako bomo glasovali za sklep. Menimo, da je sploh napaka, da se Državni zbor ukvarja s tako neresnimi vprašanji oziroma s tako resnimi vprašanji, kajti gre za vprašanje demokracije in nedemokracije. In to, kar nam je bilo danes servirano, predloženo, je izrazit primer nedemokratičnega razmišljanja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Grims v imenu Poslanske skupine SDS. Prosim.
Predlaganemu sklepu bomo seveda nasprotovali. Za to je tudi ustavna podlaga, ki se je tudi vsi zelo dobro zavedate, kajti Ustava Republike Slovenije je zelo nenavadna - poslanca ščiti pred kazenskim pregonom pod določenimi pogoji. Ne ščiti ga za izrečene besede niti za tem govorniškim pultom. Potem je drugačna od praktično vseh drugih držav v Evropski uniji, tudi tam, kjer imajo podobno ureditev, recimo, v Nemčiji še nihče ni bil pravnomočno obsojen. V Sloveniji pa je vsaj eden že bil. In to vsi dobro veste. Predvsem pa nobena ustava tega sveta ne ščiti pred politično odgovornostjo. In samo za to je v resnici šlo - za vprašanje politične odgovornosti vseh, ki opravljamo javno funkcijo, do Slovenije, do naše domovine, do volivk in volivcev. In ta odgovornost, gospe in gospodje, vas zavezuje, njej ne boste ušli. Vsakič, ko ste šli maloprej ven, ste v resnici s tem bežali pred lastno odgovornostjo. Ampak, če ne prej, bo račun za to kar počnete, prišel na naslednjih volitvah. In takrat vam bo žal za vse, kar ste zdaj počeli, kajti s tem ste postavili neke drugačne standarde. Sam osebno moram reči, da to obžalujem. Kako je mogoče, da ne dovolite, prepovedujete, kar je bilo izrecno poudarjeno, razpravo o uradnem dokumentu, objavljeno na uradni spletni strani srbske vlade, ki se dotika Slovenije, ki ima za seboj konkretne posledice, ki so se že ta čas uresničile. Število tako imenovanih izbrisanih se je,tako kot je napovedal ali ukazal srbski sogovornik, povečalo iz 18.000 na skoraj 30.000, tako kot je on rekel. Uresničila se je tudi napoved o izplačilu odškodnin, kar ste celo volilno zgodbo ves čas zanikali, in so bile te volitve s tega vidika največja volilna prevara. In pri tem izjava poslanca, ki zlorabi v tujini medij tuje institucije, da pritisne na slovensko sodstvo, da naj odobri čim višje izplačilo odškodnin, je nekaj kar gre preko meja, preko tiste meje, ki je v resnici lahko in mora biti predmet javne razprave. Da gre pa ob tem tudi za sprenevedanje, naj vas pa spomnim, kolegice in kolegi, da je bila v Državnem zboru izrečena popolnoma izmišljena obtožba o izjavi enega od poslancev SDS. Potem je celotni Zares, tukaj imam kopijo časopisnega članka, jo lahko pogledate, temu pritegnil, problematiziral izjave poslanca in celo napovedal parlamentarno preiskavo na tej osnovi, pa potem zato, ker je zmanjkalo časa, ker so bile očitno volitve že preblizu, tega ni storil. To pokaže kako uveljavljate Orwella, ko so vsi enakopravni, samo vi hočete biti bolj enakopravni od drugih. Ampak vsi, ki ste brali Živalsko farmo, verjetno veste, katere živali so bile bolj enakopravne od drugih.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Klasinc v imenu poslanske skupine SD.
Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Če se navežem na svojega predhodnika živalska farma Orwella se dogaja [[...]]
Ni polemik. Pri obrazložitvi glasu ni polemik.
[[..]]se dogaja tukaj. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlagane sklepe in predlagani sklep, ki sem ga tudi sama sprožila na odboru za zunanjo politiko. Zakaj? Zato, ker vse govorjenje, ki je bilo danes tukaj, nima nikakršne zveze z bistvom predloga, ki ga je skupina 26-ih poslancev predlagala. In sicer, da naj bi slovenski poslanci na naših mednarodnih dejavnostih poslušali navodila velikega brata, ki nam bo sporočal, kaj lahko govorimo in kaj ne. To je omejevanje naše ustavne svobode, po drugi strani pa tudi omejevanje temeljnih človekovih pravic, ki jih tudi v svojem 10. členu vsebuje Evropska konvencija o človekovih pravicah. Kolegi in kolegi! Naj vam to na kratko preberem. Ta pravi, da "ima vsakdo pravico do svobode izražanja. Ta pravica obsega svobodo mišljenja ter sprejemanja in sporočanja obvestil in idej brez vmešavanja javne oblasti in ne glede na meje", kolegice in kolegi. Razprava o tem vprašanju v Državnem zboru je nedostojna in sramota za slovensko demokracijo. Zato poslanci Socialnih demokratov podpiramo predlagani sklep. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prosim za prijavo. Preden začnete, bi vas res opozoril da ne polemizirate s kolegi poslanci ozirom z drugimi obrazložitvami glasu. Prosim, besedo ima mag. Branko Grims.
Odločitev vladajoče koalicije, da gre prav v Beograd napovedat izplačilo odškodnin tako imenovanim izbrisanim, je seveda politična gesta. Je politično dejanje "par excellance". In omejevati razpravo o takšnem dejanju, o vseh elementih tega, govori o nedemokratičnosti tistih, ki to počnejo. Vsi dobro veste, da je popolnoma nevzdržno, pravno, politično in predvsem z vidika demokratičnih vrednot, da prepovedujete, kot ste sami dejali, razpravo o uradnem dokumentu srbske vlade, ki se dotika Slovenije. Zato, ker vas je seveda sram tistega, kar v njem piše, vaših dejanj. In seveda v tem trenutku, ko se poskušate izogniti razpravi o vaši odgovornosti, upam, da se vsaj zavedate, kaj s tem počnete. Gre za najbolj grobo zlorabo poslovnika [[...]]
Spoštovani kolega mag. Grims. Obrazložitev glasu, ni razprave. Prosim, da obrazložite, zakaj boste glasovali tako, kot mislite glasovati. Prosim.
Jaz razlagam, zakaj bom glasoval proti. Namreč vsi, ki vsaj malo poznate ustavno pravo, zelo dobro veste, da je smisel ustave in Poslovnika Državnega zbora, da ščiti manjšino, torej opozicijo. Ščiti jo v tem, da ji daje možnost, da predstavi svoje mnenje o vseh zadevah, za katere oceni, da so relevantne za javni interes, za javnost, za davkoplačevalce. In zagotovo je nekaj, kar se večkratno dotika davkoplačevalcev, saj gre za njihove stroške in tudi izplačilo morebitnih odškodnin tako imenovanim izbrisanim bo šlo na njihove stroške, vsi sodni postopki bodo šli na njihove stroške, zato se zagotovo že zaradi javnih financ še kako dotika javnega interesa. Prav tako se ga dotika politični vidik, ko gre za vprašanje našega ugleda in naše verodostojnosti doma in v tujini.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Grill. Prosim.
Hvala lepa za besedo. V nobenem primeru ne morem podpreti tega, da se predlagana razprava naj ne bi opravila v Državnem zboru, pod pretvezo, da Državni zbor ni prostor, kjer bi se tovrstne obravnave lahko opravljale. Vas pa vse skupaj sprašujem: Kje pa je prostor, da se opravijo takšne razprave, ki so pomembne za Slovenke in Slovence? Če kdo trdi, da takšna tema ni pomembna, mislim, da se zelo, zelo moti in verjetno tudi sam sebi tega ne verjame. Odškodnine, ki jih bodo plačevale davkoplačevalke in davkoplačevalci, so več kot pomembne za to državo, in da se to tukaj opravi, mislim, da je to edini prostor, kjer bi se o teh stvareh odkrito tudi pogovorili. Govoriti, da je sramotno, da smo predlagali v Slovenski demokratski stranki, da se opravi razprava o izjavah enega izmed poslancev v tuji državi, mislim, da je ta izraz demagoški in neverodostojen. Mislim, da bodo tudi v javnosti prepoznali, da zlorabljate institut svoje večine, kjer ste s proceduro onemogočili razpravo in verjetno se bo takšna praksa nadaljevala tudi v nadaljevanju tega mandata. V preteklem mandatu niti enkrat ni bila na ta način onemogočena razprava. Kršili ste Ustavo, tukaj ste onemogočali poslankam in poslancem, da razpravljamo. Tisti, ki pa so zlorabili svoj položaj, tudi predsednika delovnega telesa, kjer zastopa državo Slovenijo, pa pravite, da v tujini lahko razpravlja karkoli se njemu zdi, pa če je to tudi v škodo Slovenkam in Slovencem oziroma davkoplačevalcem. Mislim, da je to sramotno dejanje.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bom predlog sklepa podprla, ker absolutno soglašam s tem, da predlagani sklepi niso primerni za to, da bi jih obravnavali v nadaljnji razpravi. Še več, mislim, da so sramotni. Tisti, ki govorijo o tem, da Državni zbor je prav prostor, kjer bi morala biti dopustna razprava o tem, kar je danes na dnevnem redu, bi rekla, da ravno Državni zbor pač ne more biti prostor, kjer bi bila možna razprava, da poslanec ne more imeti svojega mnenja in da ne more tega svojega mnenja svobodno izražati. V tem primeru gre za kršitev Ustave. Ustava ščiti manjšino, ampak Ustava v prvi vrsti ščiti demokracijo. In med temelje demokracije gre tudi svoboda izražanja. Ko smo pisali Ustavo, smo v 82. člen z namenom zapisali takšno dikcijo, kot smo jo. In kakor se je zdelo, da je ta seja neprimerna in da bi je ne smeli sklicati, pa zdaj izražam svoje zadovoljstvo, da imamo to sejo, kajti naši in vaši volivci bodo lahko videli, kaj si kdo pod demokracijo predstavlja in kaj si kdo predstavlja pod tem, kaj so človekove pravice, kaj je svoboda in neodvisnost poslanca, da oblikuje in izraža svoje mnenje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod France Cukjati. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani, mene zelo moti, da nekateri politiki - in poslanci smo politiki, predvsem še, če imamo funkcije vodenja posameznega odbora - govorimo, da nismo prav nič odgovorni za svoje nastope v tujini. Zelo me to moti. Jaz se vedno čutim odgovornega do svojih volivcev, odgovornega do svoje države in zelo premislim, kaj govorim. A tu danes ni več problem o tej temi, ki je zelo aktualna in o kateri bi Državni zbor moral razpravljati. Gre za resnično svobodo govora. Poslanec ni vezan na nobena navodila, lahko govori karkoli. Samo kdo v Državnem zboru sme tako govoriti? Opozicija ne. Preprečili ste ji, preprečili. Mi ne smemo govoriti, lahko samo ukrademo minutko, dve, za obrazložitev glasu. Čeprav ustava pravi in ustava zagotavlja pravico manjšini, opoziciji, da lahko zahteva izredno sejo in razpravlja o temi, ki jo predlaga. Ampak mi nismo predlagali, da bi vi smeli zavrniti, mi smo zahtevali v skladu z ustavo. In te zahteve ne more zavrniti ne predsednik Državnega zbora, ne Kolegij, ki je najvišji organ v parlamentu. In tudi zelo hecno se zdi, da lahko nekaj poslancev v delovnem telesu prepreči izvršitev in realizacijo te osnovne ustavne pravice, ki velja za opozicijske poslance, da smejo govoriti to, kar želijo, v parlamentu. To je danes vprašanje, ne gospod Vajgl. Tudi ne tema, kako se obnašati v tujini. To bi zahtevalo razprave dva dni. Ampak kršenje ustave, gospodje.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri. Prosim.
Hvala, predsednik. Obrazložil bom svoj glas. Glasoval bom za sklep Odbora za zunanjo politiko. Kot mlad študent sem bil na zaslišanju pri policiji, ker sem nosil bedž proti 133. členu. To je bil člen o verbalnem deliktu. Razumem, da marsikdo tukaj tega člena sploh ne pozna in se v tistih časih sploh ni ukvarjal s tako pomembnimi družbenimi vprašanji. Ampak nekateri smo se in zato smo zelo občutljivi danes, ko slišim predloge, da bi omejili kakorkoli že pravico do govora, do lastnega in svobodnega mišljenja in omejili poslance pri nastopanju v tujini. To mi zveni nekoliko stalinistično. In prosim, jaz se nočem vračati v tisto svinčeno obdobje. Če ena polovica tega parlamenta si to želi, naj to pove jasno in naj ne utirja stalinizma, ker o stalinizmu sem danes slišal samo tiste, ki zagovarjajo omejevanje svobode govora in mišljenja. S tem pa se ne bomo igrali. Vsaj mi, ki smo nekaj postorili za to demokracijo. Zato bom glasoval za.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Klasinc.
Spoštovani! Tudi sama bom glasovala za predlagani sklep. Bi pa rada ponazorila na konkretnem primeru, zakaj bom tako glasovala. Poglejte, 29. novembra leta 2007 je bil naš kolega Janez Janša, tedaj predsednik Vlade, na obisku pri papežu Benediktu XVI. v Vatikanu. Takrat sta se pogovarjala o raznih vprašanjih, med drugim tudi o lokaciji za novo nunciaturo, o procesu denacionalizacije cerkvenega premoženja v Sloveniji in o vprašanjih, povezanih z vatikanskim sporazumom. Skratka, o zadevah, ki jih morda jaz kot poslanka Socialne demokracije [[...]]
Spoštovana kolegica, dovolite, da vas prekinem. Gospod Janez Janša je bil predsednik Vlade. Bil je predsednik Vlade in mi, tedanja opozicija, bi lahko sprožili interpelacijo ali karkoli v zvezi s tem, pač opozicija ni storila. Jaz bi želel posebej poudariti, da je razmerje med parlamentom in predsednikom Vlade oziroma Vlado drugačno, kot je razmerje med poslanci samimi. Jaz razumem vašo intenco, vendar bi vas želel opozoriti na to pomembno razliko. Hvala.
Spoštovani predsednik, nisva se razumela, ker nisem povedala do konca. To sem sprožila ravno zaradi tega, ker je tudi del gradiva obrazložitve skupine 26 poslancev vseboval tudi izjave sedanjega predsednika Vlade Boruta Pahorja. Hočem reči to, da nikakor ne mislim očitati opoziciji, gospodu Janezu Janši ali komurkoli od nas, da je takšna vprašanja sprožal in se o njih pogovarjal v tujini. Tako kot je veljalo za vas, da takrat mi nismo sprožili kakršnihkoli problemov v zvezi s tem, mislim, da mora veljati za vsakega med nami, ne glede na politično opredelitev, da imamo svobodo mišljenja in izražanja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Glasoval bom proti temu sklepu, ker ta sklep mi prepoveduje govoriti. Prepoveduje mi govoriti, kar je bilo povedano tudi v uvodu današnje seje. Če pa pomislimo, kje sedimo, sedimo v nekih prostorih, kjer je bilo pred letom 1990 neko drugo telo in tudi v tistih, v teh istih, prostorih v tistem času praktično niso poznali besede prepovedano. Zakaj? Ker so s tistimi, ki so drugače mislili, obračunali nekje drugje, ali odločili kako drugače, ali pa jih sploh niso pustili v te prostore. Seveda govorim o enoumju. Seveda je potrebno reči tudi to, da ta sklep razumem, zato bom glasoval proti, kot da je enemu od naših koalicijskih poslancev dovoljeno nekaj obljubljati v tuji državi, meni pa ni dovoljeno govoriti v tem parlamentu. Nadalje ga razumem, da je njemu po 82. členu Ustave dovoljeno, meni pa ni dovoljeno, ker sem opozicijski poslanec. Nadalje, za njega je to varstvo človekovih pravic, zame pa ne, ker mi s sklepom prepovedujete govoriti o tem. Za njega je to dovoljena svoboda, za mene ni nič, ker mi prepovedujete govoriti o tem. Za njega je to pravica do govora, meni to pravico jemljete. In se globoko strinjam s tem, da hodimo po robu in da smo že na robu tistega črnega scenarija, kam gremo v tej demokraciji. Seveda gremo, ampak popolnoma se strinjam z eno od predhodnic, gremo v smeri tega, da prepovedano ne bo več potrebno. Enostavno ne bo več potrebe po tem, da bi bilo nekaj prepovedano. Seveda bomo tam, kjer je bilo že vse videno, ampak v času pred letom 1990. To počnete s tem sklepom. In zato bom glasoval proti tem sklepu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivo Vajgl.
Hvala, gospod predsednik. Pravzaprav bi lahko odgovoril in govoril precej dolgo, ampak imam malo časa. Prej sem se pa vzdrževal. Tudi ne želim polemizirati z vsakim človekom. Ne bom živel 200 let, gospod Grims, zato z vami ne bom imel nikoli časa, da bi [[...]]
Kolega Vajgl, obrazložitev glasu, ni polemike, ne omenjati drugih imen, ker ne morejo odgovarjati [[...]]
Cenil bom, gospod predsednik, ko boste jemali besedo tudi komu drugemu, ne samo svojim kolegom iz koalicije. Glasoval bom za sklep, ker mislim, da z njim branimo nekaj demokratičnih svoboščin v tem parlamentu. Pridružujem se gospodu Cukjatiju, da je treba braniti Ustavo. Ustava natančno govori o pravicah poslancev, gospod Cukjati, in tudi to, da imajo poslanci pravico do svojega mnenja in da ga smejo izražati kjerkoli, kdajkoli in s komer koli. Tukaj ni bila omenjena modra misel in določilo iz dunajske konvencije o mednarodnem pogodbenem pravu, ki jasno govori o tem, kdo lahko v imenu države daje obvezujoče izjave oziroma sprejema kakršnekoli moralne, materialne in druge obveznosti, ko hodi po svetu. Poslanec tega pooblastila nima, to pooblastilo ima samo predsednik Vlade, predsednik države in zunanji minister. Se pravi, razprava o mojem primeru je popolnoma brezpredmetna, služi vam zato, da skrijete grehe svojega predsednika Vlade, ki je sprejel na Bledu obveznost, ki bo to državo stala zelo veliko, mogoče nas bo pripeljalo v Haag.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan, prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani, glasoval bom seveda proti. Narobe svet! V koaliciji pravite, da se ne sme polagati v usta, kaj poslanci smejo in česa ne smejo govoriti v tujini. Torej v tujini se lahko dela vse in se dela tudi škoda Sloveniji, ampak istočasno pa pravite tukaj v parlamentu, se pa ne sme govoriti vse, to, kar vam ne ustreza, se ne sme govoriti in se prepoveduje. Pa vas vprašam, ali to omejevanje ni omejevanje mojih človekovih pravic, o katerih toliko govorite takrat, ko govorite o izbrisanih. To se pravi, izbrisani imajo več človekovih pravic kot pa mi tukaj v parlamentu, konkretno v temu primeru jaz. Narobe svet! Pravite, da smo predstavniki vsega ljudstva, ampak nam prepovedujete govoriti. Predstavniki katerega ljudstva smo potem mi, v opoziciji, če ne smemo govoriti, če nam vi to prepovedujete? Pa se vprašam, ali ni to nekaj v sorodu z Orwellom. Jaz mislim, da je zelo v sorodu. Česa takšnega v temu parlamentu še nismo videli in doživeli. Ne vem, kje, v kateri državi predsedujoči v parlamentu izjavi in ponovi, da je prepovedano govoriti o temi, ki je bila najavljena nekje v nekem glavnem mestu tuje države, v tem primeru v Beogradu, in da bodo odškodnine tako imenovanim izbrisanim, ko pa v Sloveniji za to ni zakonodaje, ni podlage za kaj takšnega. In to se kasneje v Sloveniji po tisti obljubi v Beogradu začne dogajati, izdajajo se dopolnilne odločbe za izbrisane, ko pa doma v rebalansu zmanjšujete sredstva za štipendije, za ceste, za izbrisane pa bi naj bila milijarda sredstev. Skrb za to, da naši predstavniki v tujini ne bi delali škode, pravite, da je to neprimerno, nedostojno in da je to slaba manira. Ali to pomeni, da delati škodo Sloveniji in obljubljati milijardne zneske za odškodnine v tujini, to je pa dovoljeno, to je pa dobra manira ali kaj podobnega. Mislim, da je katastrofa za ta parlament, kaj delate, da nam prepovedujete govoriti in omejujete človekove pravice. Zato seveda ne morem podpreti tega sklepa.
Hvala lepa. Torej je še želja po obrazložitvi glasu. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Predlagani sklep bom podprl. Kaj bo poslanec govoril v tujini, je odvisno predvsem od njega. In njegovo stališče se lahko razlikuje od stališč Vlade, splošnega stališča Državnega zbora, njegove poslanske skupine ali predsednika njegove stranke. Kaj pa bo na dnevnem redu Državnega zbora, pa je odvisno od nekih pravil Ustave in Poslovnika in ni odvisno od predlogov tako imenovane največje opozicijske skupine SDS. Da se tukaj lahko govori, v nasprotju z vašimi stališči priča tudi dejstvo, da smo imeli v tem sklicu več izrednih sej kot normalnih in vse so bile po sklicu tako imenovane največje opozicijske stranke.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Robert Hrovat.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Takoj v uvodu bom povedal, da ne bom podprl sklepa matičnega delovnega telesa, hkrati pa se sprašujem, česa za boga se vsi skupaj bojimo, če so bile izjave takrat v Beogradu izrečene korektno in brez vsakega problema. Zakaj nam prepovedujete govoriti, da bi lahko povedali svoje stališče nekoliko širše, ne samo v dveh minutah oziroma toliko, kolikor imamo na voljo? Meni je žal gospoda Vajgla, ravno prej je rekel, da nima možnosti, da bi povedal vse tisto in da bi obrazložil svoje izjave, ki jih je izrekel v Beogradu. Pred petimi minutami je to izjavil sam. In res me čudi, da mu koalicija ne omogoči, da bi se branil, da bi pravzaprav resnično povedal tisto, kar je mislil. Ampak na spletni strani Vlade Republike Srbije ja zapisano takole, ne vem, če ste vsi prebrali to, ampak državni sekretar Ministrstva za izseljence Vlade Republike Srbije Miodrag Jakšič je danes izjavo predsednika Komisije za zunanje zadeve parlamenta Republike Slovenije gospoda Iva Vajgla ocenil za zelo dobra, ker je gospod Vajgl najavil, da bodo tako imenovani izbrisani dobili dokumente in odškodnine. Ključno sporočilo te izjave, po mojem mnenju, so odškodnine. In tudi v Srbiji so tako sprejeli, sem prepričan. Tukaj pa se sprenevedamo in govorimo, da teh odškodnin ne bo. Poglejte, izjava je bila dana. Od takrat, ko je bila ta izjava dana, pa do danes, je število tako imenovanih izbrisanih naraslo iz 18.305 na 25.673 oseb. Tudi to, mislim, da nam vsem skupaj da misliti. Še nekaj, najbrž ne boste večno na oblasti in pomislite na to, kako se boste počutili v [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vito Rožej. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav! Naj bi se ob današnjem glasovanju odločali o tem, ali imamo pravico do svobode govora ali je nimamo, saj problematizira se tako z ene kot z druge strani z argumenti ravno ta pridobitev demokracije. Vesel sem teh obrazložitev glasov, ker so po mojem pokazale na to, da v bistvu ne gre za to svobodo, kaj sme kdo reči ali ne. Samo določene teme so tiste, ki naj bi to pozornost zaslužile, in to teme, za katere je Ustavno sodišče naše države jasno povedalo, kako in kaj je z njimi. In če kdorkoli polemizira s temi temami, za katere je vrhovna sodna avtoriteta te države povedala, kako stojijo, s tem polemizira s temelji te države. Ne ve, s čim se igra. Igra se z ognjem, ki ga ne more pogasiti. Poslanci vedno lahko govorimo marsikaj. Tudi če ne bi bili poslanci, bi lahko govorili marsikaj. Vprašanje pa je, koga zanima to, kar imamo za povedati. In to je, mislim, tukaj problem. Stvari, o katerih bi želela opozicija govoriti, ne zanimajo več ljudi, "prenažrli" so se jih. Jaz nisem prepričan, da se mi danes tukaj ukvarjamo z resničnimi problemi te države. Marsikaj drugega bolj nujnega imamo za početi, kot pa je to, s čimer se ukvarjamo. In še bo institucionalni okvir za razpravo o tem, zadnja točka ali tam ena proti koncu naslednje seje je interpelacija. In tukaj bodo vse te stvari najbrž spet prišle na plano. Tako mislim, da kakšne bojazni o tem, da ne bi smeli govoriti, ni. Precedens, s katerim bi pa želeli začiniti ta uvod v to interpelacijo, je precedens, ki mu ne smemo pustiti, da bi prišel do izraza. Tukaj gre za branjenje nekih civilizacijskih norm oziroma če ponovim besede italijanskega nobelovca, ki so bile izrečene tudi ob spomeniku blizu Temenice na svečanosti ob dogodku iz polpretekle zgodovine." S fažizmom ni mogoče razpravljati", je rekel italijanski nobelovec Ignacio Silone. In to velja za vse avtoritativne sisteme. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Spoštovane kolegice in kolegi! Predloga vladajočih ni mogoče podpreti, zato bom tudi sam glasoval proti. Očitno pa je problem z razumevanjem pravice do svobode izražanja, zato mi dovolite hipotetičen primer. Predsednik parlamentarnega odbora Republike Slovenije, hipotetično govorim, se znajde na Hrvaškem in tam izjavi, da ima Hrvaška glede morske meje prav. Ali bi bilo po vašem mnenju v nasprotju s svobodo izražanja o tem razpravljati v tem parlamentu ali ne oziroma v skladu z novo današnjo maksimo ali bi bilo to sploh dovoljeno? Danes je žalosten dan za slovensko demokracijo. Vladajoči ste s svojimi rabotami danes povozili eno izmed temeljnih načel slovenske Ustave. Slovenska Ustava po mnenju vladajoče večine velja za ene, za druge ne. 39. in 82. člen Ustave, na katere se sami sklicujete in ju zlorabljate, veljata za enega izmed vladajočih poslancev, za nas ostale pa očitno ne. Slovenska Ustava velja v Srbiji, v slovenskem parlamentu pa je bila z današnjimi odločitvami grobo poteptana. Opoziciji in s tem približno polovici parlamenta je bilo danes preprečeno, da bi govorili o še kako pomembni temi. Preprečeno je bilo, da bi govorili o materialnih posledicah zagotovila, ki je bilo dano s strani visokega državnega uradnika, kar bodo čutili vsi slovenski davkoplačevalci. Danes ste nam, spoštovane gospe in gospodje, nadeli nagobčnike, zavezali usta. Verjetno bi mi, če ne bi živeli v demokraciji, ampak v nekem drugem času, recimo, v letu 1945, v takem primeru končali v jamah in breznih. Hvala bogu, da živimo v demokraciji.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miro Petek. Prosim.
Hvala za besedo. Ne morem glasovati za ta predlog sklepa OZP. Tudi dopoldan na tej seji nisem glasoval za ta sklep. Toda večina v parlamentu je pač tista, ki določa okvire zunanje politike. In imate zadostno večino, da lahko izglasujete karkoli. Sam ne bom govoril "ad personam", toda po mojem mnenju ta dogodek v Beogradu ni bil prejudic. Ta dogodek v Beogradu je le napovedal stališča in politiko vladajoče koalicije. Natančno razumevanje izjav in tudi koalicijskega sporazuma oziroma koalicijske pogodbe pač kaže na to, da bodo tako imenovani izbrisani dobili odškodnine. Koalicijski poslanci in ministri trdite, da je bilo ravnanje njihovih uradnikov takrat protipravno. V koalicijskem sporazumu pa je tudi jasno zapisano, da imajo pravico do povračila škode vsi tisti, ki so bili deležni tega protipravnega dejanja. To pišete na strani 50 koalicijskega sporazuma. Torej, izbris je bil protipravno ravnanje in v primeru protipravnega ravnanja bo v duhu 26. člena Ustave sledila pravica do odškodnine. Če je taka odločitev koalicije, tu opozicija seveda ne more kaj veliko, ker smo prešibki. Toda prosim vas, vsaj pustite nam, da v duhu demokracije lahko povemo svoje mnenje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima dr. Luka Juri. Prosim.
Hvala lepa. Drage sodelavke in sodelavci! Bom povedal zelo iskreno, zakaj bom glasoval za. Poleg že predstavljene argumentacije zato, ker iskreno, nimam časa, da bi mlatil prazno slamo. Jutri imamo začetek 4. redne seje Državnega zbora. Že nekaj časa se praktično dan in noč ukvarjamo z rebalansom proračuna, imamo druge pomembne ukrepe. Mi bi pa tu sedaj porabili 7 ur, da bi mlatili prazno slamo. Glasoval bom proti zato, ker si mislim, kaj v tem trenutku [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] Hvala lepa, hvala lepa! Glasoval bom za zato, ker si mislim, kaj si v tem trenutku misli državljanka in državljan. Ob tem, ko je gospodarska kriza, ko je proračun na vrsti, ko moram plačati toliko in toliko položnic, ko ne vem, kako bom prišel do zobozdravnika, kako bom plačal zdravnika, kako bo moj otrok hodil v osnovno ali srednjo šolo, kako si bo plačal bukve za univerzo, ti poslanci pa imajo sedem ur časa, da mlatijo prazno slamo. In zaradi tega bom glasoval za. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Tudi sam bom zdaj glasoval podobno, kot sem že zjutraj na matičnem delovnem telesu, torej proti. Menim, da je o tej pereči temi potrebna širša razprava. In mislim, da je danes že en kolega omenil, da bi tudi našemu kolegu predsedniku Odbora za zunanjo politiko morali omogočiti, da razloži dogajanje, ki takrat morda še ni kazalo, da bo imelo takšne posledice, kajti zadevo so seveda močno "prijele" države, nastale na ozemlju nekdanje Jugoslavije. Ko gre delegacija v tujino, ima mandat, da se pogovarja o določenih temah. Delegacija je po navadi uravnotežena. V pomoč so ji gradiva strokovnih služb, včasih poslanci dobivamo tudi tajna gradiva in bi že tukaj kazalo razpravljati o tem, ali poslanec v tujini res lahko govori o vsem, kar mu "paše". Posebej ko imam tukaj dopis Urada Vlade za varovanje tajnih podatkov, ki nas opozarja na nove poskuse pristopov tujih varnostnih in obveščevalnih služb. Samovolja poslanca nekje na terenu ni tako samoumevna. Tudi jaz bom postavil hipotetični primer. Recimo, da poslanec nekje v tujini napove vojno tisti državi, kjer je na obisku, pa morda celo že podpiše kapitulacijo ali pa počne še kakšne druge zadeve. O vprašanju [[....]]
Prosim za posluh in mir v dvorani.
Glede razgovora v Beogradu bi na koncu še vprašal. Proračun bo rabil rebalans. Kje bomo vzeli? Bomo morda vzeli na ZPIZ-u da bomo izplačali izbrisane? In želel bi še slišati mnenje Vlade, kajti očitno ga nima, ker so že šli, ker posledice so [[...]]
Vlada ne more sodelovati v obrazložitvi glasu, gospod Ziherl.
/Mikrofon ni vključen, nerazumljivo, smeh v dvorani./
Hvala lepa. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Gospod Ziherl, pri obrazložitvi glasu ni razprave ne Vlade, ne kogarkoli drugega. Besedo ima gospod Anton Anderlič, prosim.
Spoštovani! Žal mi, da je predsednik Državnega zbora ni vzdržal pod pritiski in se držal svojega napovedanega stališča, to je, da izredne seje zbora ne bo sklical. Žal mi je [[...]]
Tudi v tem primeru velja, da ni polemike.
Prosim, če vrnete 10 sekund, ker ste mi vzeli čas. In je to tudi dokaz, da ne spoštujete osnovnih stvari, ki so predmet te razprave in procedure v parlamentu. Gre preprosto za to, da ste omogočili, da je v Državnem zboru dobilo domovinsko pravico nekaj, kar v nobenem demokratičnem parlamentu ne more dobiti. Torej razprava o izjavah poslancev, razprava o izjavah, mnenjih, mišljenih in tako naprej, ki jih izražajo tako, kot oni mislijo. Sfižili smo Poslovnik Državnega zbora s tem, ko ste to uvrstili na dnevni red, hkrati pa omejili razpravo. Če ste to želeli, potem bi morali dopustiti tudi razpravo. Sam trdim, da ni bilo podlage, da je to v nasprotju z Ustavo in s tistimi argumenti. In tako je zapisano tudi v mnenju, ki ste ga vi podpisali, ko ste zavrnil 9. 3. sejo, da ni podlage za to sejo. In proti temu, proti sklepom, torej za sklep matičnega delovnega telesa, je potrebno glasovati tudi zaradi tega, ker nihče ne more, tudi poslanski skupini SDS in SNS, ne more dajati navodil poslancem, poslankam, kako naj se obnašajo. Predlog sklepov je tak. Tisto, kar vi mislite, moramo [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zagovarjati vsi. Lepo vas prosim! Ali je to tisto, kar je osnova, svoboda govora, svoboda mišljenja in predstavljanja stališča, tako kot on to misli. Vesel sem [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dušan Kumer. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi, podprl bom sklep odbora, ker preprosto menim, da so predloženi sklepi predlagateljev neprimerni. Podprl bom sklep odbora, ker menim in si ne želim, da bi Državni zbor in njegova delovna telesa postala v prihodnje častno razsodišče zakonodajne veje oblasti. Podprl bom sklep odbora, ker kolegice in kolegi, ne se hecati, kaj vse so predstavniki slovenske oblasti v preteklih 18-ih letih izrekli v tujini, bi lahko napisali knjigo z nekaj sto strani. In ne samo to. Kaj vse so izrekli in so postale tudi sestavni del resolucij, ki so bile problematične tudi za to državo. In ne nazadnje, podprl bom sklep, ker se nikoli ne obtežuje, tako kot tudi v tem primeru, da se zraven tudi ne bi malo tudi lagalo. In nazadnje še o hipotetiki. Hipotetično predpostavljamo, da se v enem turističnemu kraju najdeta naš lider in neki tuji lider in se skupaj dogovorita, da seveda za konflikt, ki je nastal med državami, bo razsojalo sodišče, in to mednarodno sodišče. Ali bomo o tem razpravljali v tem državnemu zboru?
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, prosim.
Hvala. Kadar nekdo odpotuje v tujino na podlagi aktov in dokumentov, ki urejajo delo Državnega zbora ali njegovih delovnih teles, govorimo o mednarodnih dejavnostih. In če je v tujini na uradnem potovanju, se mora v pogovoru s predstavniki druge države zavedati, da bodo tiste stvari, ki jih bo povedal, imele določene posledice za njegovo državo. In poti v Srbijo in nekam dol na jug in zgovornost nekaterih naših kolegov bodo očitno čedalje pogostejše, poslanke in poslanci, državljanke in državljani bomo pa o tem vedeli bolj malo ali nič. Po napovedi izdajanja odločb izbrisanim in izplačilo odločb odškodnin v Srbiji - ne vem, zakaj tam, ko velikokrat govorite, da je med izbrisanimi veliko Slovencev, da so sami Slovenci in da je najmanj Srbov, zakaj je bilo to potrebno razlagati ravno tam. Ampak še nekaj drugih novic prihaja v zadnjem času. Srbiji bomo pomagali pri vstopanju v EU, uredili bomo socialno zavarovanje in slovenske pokojnine za srbske državljane, govorimo o sedem tisoč osebah. Po novem bo srbščina izbirni predmet v slovenskih šolah, Slovenija naj bi priznala srbsko manjšino na svojem ozemlju, odpravili bomo vizume za srbske državljane, pobratili se bosta Mestna občina Ljubljana in Mestna občina Beograd in tako naprej. Ravno zaradi tega smo v Slovenski demokratski stranki predlagali sklepe, za katere govorite, da so protiustavni in neprimerni. Kaj je protiustavnega v tem, da nekdo ne sme dajati napovedi konkretnih politik države Slovenije, ki jih Državni zbor še sprejel? V ničemer ne omejuje poslanca, ne govori o tem, da ne sme imeti svojega mišljenja. Jasno, da ga vsak ima, ampak o marsičem imamo svoje mišljenje, pa ga ne razglašamo javno, vsaj ne takrat, kadar trenutek ni primeren. Zato bom sama glasovala proti sklepu, ki ga je sprejel Odbor za zunanjo politiko.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak.
Jaz seveda ne morem podpreti takšnega predloga. Zdi se mi višek cinizma, da se koalicija zavzema za svobodo govora, hkrati pa s sklepi na delovnih telesih, konkretno Odboru za zunanjo politiko, preprečuje razpravo in svobodo govora v tem hramu demokracije, kjer je edino možno verjetno govoriti svobodno, demokratično in o vseh zadevah, ki tangirajo življenje v tej državi. Menim, da je razprava okoli izjav in napovedanih odškodnin zelo pomembna, če ne usodna, za slovenske davkoplačevalce in prihodne politike: socialno politiko, gospodarsko politiko, razvojno politiko. Odškodnine, ki bodo bremenile slovenske davkoplačevalce kot posledice teh obljub in konkretno izdanih dokumentov, bodo plačali slovenski davkoplačevalci: ti, ki izgubljajo službe, ti, ki se danes ubadajo z gospodarskimi problemi, ko zmanjkuje denarja za štipendije, ko zmanjkuje denarja za pokojnine, ko zmanjkuje denarja za plače. Mi se pogovarjati ne smemo o tem, da bomo priznali in priznavali odškodnine tistim, ki jim, po moji oceni, te odškodnine ne pripadajo. To je, spoštovani, kršitev pravice in svobode govora, in to v tem hramu demokracije, ki jo omogoča Ustava, njene določbe. Še kako pomembno je, ali bomo namenili prioriteto odškodninam izbrisanim ali štipendijam šolajočim, ali bomo dali pod prioriteto odškodnine ali višine plač, minimalnih plač, ali bomo govorili o ostalih redukcijah socialnih transferjev, še posebej odložitvi, recimo, dodatka upokojencem z najnižjimi pokojninami, tu pri odškodninah bomo imeli pa odprte roke. Zato nasprotujem [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvale lepa. Prehajamo na glasovanje [[...]]Očitno je še želja za obrazložitev glasu. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Marjan Bezjak.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Res je v tem parlamentu kot novi poslanec sem vedno videl, da je tu notri demokracija. Vidim pa, da demokracije v Sloveniji več ni, da smo, žal, demokracijo odpeljali na srbska tla ali pa v Beograd. Žal, jaz govorim o enem človeku, ki je dajal izjave. Samo nad tem odposlancem, ki je poslanec, je še nekdo. Je tudi predsednik Vlade. Tudi o njem bi se morali pogovarjati, zakaj mu dovoli takšne in drugačne izjave. Nikakor ne morem razumeti, da bomo dejansko davkoplačevalci spet plačevali za te bedarije, če se lahko tako izrazim, ki se vlečejo že od leta 1991. Tu so stvari, ki jih nekako ne morem razumeti. Ne morem razumeti. Ravno sem dobil po mailu, kako lahko v roku enega leta največ zaslužiš. To je zaslužila Elka Strojan, z odškodnino, ki ji je bila sedaj v teh dneh nakazana. To so stvari, ki jih nekako ne morem razumeti. Zakaj ne dopuščate v tem hramu, da lahko razpravljamo [[...]]
Prosim, da se omejite na točko dnevnega reda.
Gospod predsedujoči, se bom, saj se ves čas opredeljujem za to zadevo. Verjamem, da bo kdaj posluh in da bo kdaj roka pravice in da boste dali to možnost, da bomo lahko razpravljali o tej stvari v parlamentu. In da bo ta parlament v bodoče le postal demokratičen. Na takšen način ne vidim, da je demokracija v tem parlamentu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Samo Bevk. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Predlog za sklic izredne seje s strani Slovenske demokratske stranke je po mojem mnenju navadno izsiljevanje oziroma zloraba Državnega zbora Republike Slovenije za obračun s stališči posameznih poslank in poslancev. In glede na gradivo, ki ste ga priložili, tudi predviden obračun s predsednikom Vlade Republike Slovenije Borutom Pahorjem. S tem predlogom v Državnem zboru vzpostavljate nek destruktiven obrazec obnašanja. Namreč, ni še minilo niti sto dni od začetka dela te Vlade, že ste začeli s sklicevanjem izrednih sej Državnega zbora, s sklicevanjem interpelacij, v nedogled ponavljanjem nekaterih zakonov v parlamentarno proceduro. Vse zato, da bi pač onemogočili normalno delo Državnega zbora. Smo v času največje gospodarske krize po drugi svetovni vojni v svetu, mi pa se danes ukvarjamo z nekaterimi nepomembnimi stvarmi, ki po poslovniku in tudi ustavi sploh ne bi smele na sejo Državnega zbora. Opozicija s sklicevanjem izrednih sej umetno ustvarja izredne razmere v državi, in to ni dobro. To ni dobro za spopad s problemi, ki so pred nami, za spopad z gospodarsko in finančno krizo. Mislim, da je čas, da prenehate z metanjem polen pod noge tako Državnemu zboru kot Vladi in da začnemo delati normalno, z rednimi sejami, ne pa z izrednimi sejami Državnega zbora, kajti to ne vodi nikamor. Seveda bom predlog sklepa podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bi zahtevo za razpravo podprla, če bi ta razprava šla v smer omejevanja sovražnega govora, ki se širi iz Državnega zbora. Zanima me, kdaj bomo dobili kakšno zahtevo o tem, da bi morali vendarle prisluhniti zahtevam komisarja za človekove pravice in Ecriju, ki je pozival politiko, naj Državni zbor in politika, zlasti kot celota, ne širi sovražnega govora, zaradi tega, ker vpeljuje vzorce vedenja za vse druge. Nič od tega ni v teh predlaganih sklepih. Kot članica dveh stalnih mednarodnih delegacij sem imela možnost prisluhniti praksi parlamentarcev iz starih demokracij. Tam so opozicijski poslanci izrekali svoja stališča, ne uradnih stališč svoje države. In nihče ni rekel, da bi bil kdaj zaradi tega klican na zagovor. Mene, naj sklenem, dosti bolj skrbi tisto, kar se dogaja tu, v Državnem zboru. In v prejšnjem mandatu je bila vpeljana praksa, da so bili na pranger postavljeni poslanci in tudi poslanke zaradi nekaterih izjav ali ravnanj. Ampak takrat je imela zdajšnja opozicija seveda večino in je lahko izglasovala vse, kar je hotela, tudi eklatantne kršitve poslovnika. In je z močjo in s formalnim izpolnjevanjem pogojev dosegla tisto, česar ne bi smela doseči. Res bi se bilo treba zamisliti, če se nam zdi problematično zahtevati neko razpravo o vprašanju, če se neka skupina čuti zapostavljeno in bi želela uveljaviti svoje pravice. Razpravljati o vprašanjih, o katerih še ne vemo odgovorov, pa ni bilo v demokraciji nikoli prepovedano. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič. Prosim.
Hvala, spoštovani predsednik. Jaz tega sklepa matičnega delovnega telesa ne bom podprl iz več razlogov. Moram povedati, da sem prepričan, da tisti, ki smo danes tu diskutirali v Državnem zboru, smo znali oceniti, kaj je ključni problem te izjave, ki jo je dal poslanec Državnega zbora Republike Slovenije v Srbiji. On je jasno povedal, da se bodo odločbe izdajale izbrisanim in da se bodo izplačevale odškodnine. Če pa se spomnimo nekaj ur ali pa nekaj dni nazaj, pa lahko tukaj v Državnem zboru, tudi na prejšnji seji, poslušamo vseskozi predstavnike Vlade in tudi vas koalicijske poslance, da se izbrisanim ne bodo izplačevale odškodnine. Vseskozi poskušate slovensko javnost prepričati v to. To je nedopustno! To je grob poseg in groba laž, s katero zavajate Slovenke in Slovence! In tukaj govorite in bi radi varčevali pri kavici, pri takšnih malenkostih, tukaj pa obljubljate tem oškodovancem milijonske odškodnine. In to je tisto, kar sem prepričan, da bodo Slovenke in Slovenci počasi začeli prepoznavati: da vi, dragi kolegi iz koalicije, zavajate slovensko javnost, zavajate, resnično zavajate [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]In res je, da na koncu se bo zgodilo to, da upokojenci v tem letu ne bodo dobili tistega dodatka, ki jim ga je stranka upokojencev obljubila. In na koncu se bo zgodilo to, da 7.000 ali pa 8.000 ali 10.000 štipendij bo manj izplačanih, kot bi jih sicer bilo, ker je v rebalansu proračuna tukaj na teh postavkah prišlo do sprememb. Prav tako bo veliko, veliko manj pošte za tiste starostnike, ki čakajo, da lahko svoj preostanek življenja preživijo v domu za ostarele [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]In to je ključni problem. Odškodnine so ključni problem. Tega se vi vsi izogibate. In to je gospod poslanec v Beogradu jasno povedal. In to je tisti problem. Jaz sem prepričan, da te legitimitete ni imel, razen, če [[...]] [[Izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala lepa, gospod Pojbič. Besedo ima gospa Melita Župevc. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom glasovala za predlagani sklep. Tudi zato, ker je bilo v pojasnjevanju, zakaj je potrebno sklicati to izredno sejo Državnega zbora, rečeno, da gre za "štos". Da so nam postavili meje demokracije. Ampak problem je v tem, da nekateri v tem parlamentu nimajo meja. In danes bo verjetno natančno 28-krat ali pa kakšnikrat manj rečeno, kako se v tem parlamentu prepoveduje in omejuje razprava. Zdaj je ura 16.46, kar pomeni, da razprava v tem parlamentu traja točno 1 uro in 46 minut. To je govorjenje in je razprava. Vi ste v obrazložitvi glasov povedali svoje mnenje. In predhodnik pred mano je rekel zelo jasno, da smo ugotovili, kaj je ključni problem te izjave, ki jo je dal poslanec. Danes smo se opredelili. In prav o tem smo rekli, da ne bomo govorili.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani! Debata o odškodninah za izbrisane je za koalicijo boleča, in jo prepovedujete, kot je bilo izrecno danes rečeno. Vendar pa preprečiti debato o političnih in finančnih posledicah v Beogradu napovedanega vdora v slovenske javne finance, je nezaslišana kršitev Ustave in Poslovnika. Zato sklepa, ki to napoveduje, ne bom podprl. To je teptanje in zanikanje 39. in 82. člena slovenske Ustave, da nihče poslancem ne sme kratiti pravice in svobode govora. Jaz branim 82. člen slovenske ustave. Ta je svet in brez tega svetega člena se ne bi tudi izkušenemu poslancu zgodila ta nerodnost, ta politična napaka, ko je sredi Beograda napovedal vdor v slovenske javne finance. Prav tam, kjer je Milošević izvedel vdor v slovenske javne finance 1989. leta. Poglejte, marsikaj je mogoče, ampak tega si nisem mislil. Ampak v Sloveniji je na pohodu komunistična renesansa. Zgodila se je na kongresu SD-ja v Mariboru v reinkarnaciji idej in metod, ki se izražajo skozi vsaj tri podpredsednike te stranke, in ideje in metode, za katere smo mislili, da so za večno odšle na [[...]] [[Nerazumljivo.]] zgodovine. Žal se reinkarnirajo. Žal je temu podlegel tudi predsednik Državnega zbora, ampak dobra stvar v tem je, že ena predhodna močna stranka je na kongresu v Mariboru pri izbiri podpredsednikov začela svoj konec. In to se bo zgodilo tudi tej stranki. Tam je prejšnji poslanec rekel: Na svidenje v naslednji vojni. Vi jo že imate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Prosim, gospod Tanko proceduralno? Ne. Torej, odpiramo še en krog za obrazložitev glasu. Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Marijan Križman.
Dober dan želim! Spoštovani gospod predsednik! Spoštovane poslanke in poslanci!
Prosim mir v dvorani!
Mislim, da je res skrajni čas, da nehamo s to razpravo, ki nima ne repa, ne glave. Moram pa povedati moje mnenje o zgodbi, ki jo je predstavil v Beogradu cenjeni diplomat in izkušen človek v svojem poslu, kar je seveda opozicija izkoristila za to, da govori o tistem, kar ji je še ostalo, da lahko govori. Torej, da strelja po opoziciji za vsako ceno in da poskuša prepričati svoje volivce, da je še vedno tu prisotna, glasna in da obvladuje stvar. V resnici delate škodo parlamentarni demokraciji in zavlačujete, da bi lahko v tem parlamentu govorili o pomembnih stvareh in da bi delali tisto, za kar smo tu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Glasoval bom proti predlaganem sklepu iz štirih razlogov. Najprej zaradi razloga, na katerega je opozoril že gospod Anderlič, da ste, ko ste odprli razpravo, na neposlovniški način preprečili razpravo poslancev Državnega zbora. V tem primeru je šlo za evidentno kršitev Poslovnika. Drugi razlog, zaradi česar bom glasoval proti, je ta, da je že v prejšnjem mandatu in že v prejšnjih mandatih večkrat prišlo do takih izjav. Naj omenim samo najmanj dve ovadbi pri Svetu Evrope, ko smo dobili v Slovenijo komisarja Sveta Evrope za človekove pravice Hill-Roblesa in Hamarberga, ki sta šla pogledati določene lokacije na osnovi te ovadbe. Vendar ti isti poslanci, ki so to naredili, niso usmerili teh varuhov človekovih pravic na morda kakšno tujo državo znotraj Evropske unije, kjer se občasno vršijo deportacije migrantov, beguncev ali pa celo državljanov Evropske unije, ampak so to storili v skladu, najbrž, s to svobodo, ki jim jo daje Ustava samo za Slovenijo. Tretji razlog je ta, da ima izjava, ki je bila izrečena v Beogradu velike finančne posledice. Da je prišlo do tega, da je poslanec napovedal, kako bo ravnala, kaj se bo zgodilo in kako bo ravnala sodna oblast. In to se je dejansko zgodilo in te finančne posledice bomo v naslednjih letih zagotovo morali plačati državljani te države. Četrti razlog je pa tako imenovana modernizacija sistemov, ki se bo na osnovi takih izjav zagotovo odvila in jo je predsednik Vlade tudi že napovedal. Gre za modernizacijo pokojninskega sistema, gre za modernizacijo štipendijske sheme, gre za modernizacijo socialnih pravic in tako naprej. To pomeni, da se zavedate, da take izjave in take odločitve prinašajo velike finančne posledice. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Jaz bom glasovala za predlagani sklep in to se da zelo tehnično razložiti, zakaj. Gre za to, da smo se v preteklem mandatu naučili, da kadar matično delovno telo ugotovi, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo, pač o tem zakonu ne moremo več razpravljati, temveč poslanske skupine preko svojih predstavnikov povedo svoje mnenje in potem se o sklepu, ali je zakon primeren, glasuje. In mislim, da je predsednik Državnega zbora zelo jasno razložil, da se smiselno uporablja člen, ki govori o odločitvi matičnega delovnega telesa v drugi obravnavi zakona, ker je zelo podobna situacija s temi sklepi. Ker tukaj govorimo o tem, da sklepi niso primerni za nadaljnjo obravnavo, ker so nezakoniti in neustavni. Torej, bi lahko prišli celo do tega, da bi zaprosili Ustavno sodišče, da presodi, ali so sklepi, ki bi jih morda Državni zbor po zelo vroči 7-urni razpravi sprejel, ali so ustavni ali niso. In zagotovo niso ustavni - zaradi tega, ker kršijo pravico poslanca do svobode izražanja in odločanja po lastni presoji. Tukaj bi še to posebej opozorila, da ta Ustava velja za poslanca tudi kadar gre preko slovenske meje v drugo državo. Smešno je govoriti o tem, da Ustava za slovenskega poslanca velja samo v mejah Slovenije, kar smo ravnokar slišali. In mimogrede, ko govorimo o stroških, ki jih bo prineslo delovanje te vlade in te koalicije, bi rada opozorila, da se je v preteklih štirih letih nabralo toliko stroškov, da jih bo država Slovenija in državljani plačevali še naslednjih 50 let.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Še enkrat ponavljamo glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Ugotavljam, da zbor ni sklepčen. Glasovanje bomo ponovili čez 10 minut. Hvala lepa.
Spoštovane kolegice in kolegi! Glasujemo. [[Oglašanje iz klopi.]] Ni proceduralnega, glasovanje že teče. Navzočih je 47 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je postopek o predlogu sklepov končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 8. izredno sejo Državnega zbora. Hvala lepa in lep pozdrav do jutri!