Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, začenjam z nadaljevanjem 27. seje Državnega zbora! Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Franc Jurša, Jožef Horvat, Karmen Furman, Nada Brinovšek, Mojca Žnidarič, Aljaž Kovačič, Nik Prebil, Eva Irgl, Tomaž Lisec, Tina Heferle do 13. ure, Iva Dimic, Aleksander Reberšek, Matjaž Han, Bojan Podkrajšek, Violeta Tomić, Željko Cigler, Primož Siter, Matej T. Vatovec od 13. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O SOGLASJU K PROGRAMU DELA IN FINANČNEMU NAČRTU AGENCIJE ZA ENERGIJO ZA LETO 2022. Program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2022 je na podlagi petega odstavka 399. člena Energetskega zakona v soglasje Državnemu zboru predložila Agencija za energijo. Za dopolnilno obrazložitev Programa dela in finančnega načrta dajem besedo predstavnici predlagatelja direktorici Agencije za energijo mag. Duški Godina.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, lepo pozdravljeni! Spoštovani predsednik, hvala za besedo! Globalni trendi, kot so zaton fosilne dobe, vzpon obnovljivih virov energije, demokratizacija, decentralizacija in digitalizacija energetike ter elektrifikacija vseh sektorjev porabe energije vplivajo tudi na vlaganja v energetsko infrastrukturo. Potrebne bodo veliko večje naložbe v elektroenergetsko omrežje, transformacija sektorja pa bo učinkovita le, če bomo zagotovili boljšo izrabo omrežij, povečali in pohitrili vključevanje razpršenih virov energije v sistem in omogočili aktivno udeležbo odjemalcev in prilaganje odjema stanju v omrežju. Navedeno postavlja pomembne izzive tudi pred Agencijo za energijo, saj je reguliranje dinamičen proces, ki se mora ustrezno odzivati na spremembo in smeri razvoja, digitalizacija energetike pa se mora odvijati v interesu odjemalcev, prehod na podnebno nevtralno družbo pa moramo izvesti z najmanjšimi stroški. Skladno s temi načeli bo agencija v letu 2022 pripravila novo metodologijo za določitev upravičenih stroškov, ki morajo elektrooperaterje še bolj spodbuditi v stroškovno učinkovite naložbe, usmerjene k čim večji izkoriščenosti omrežij. Na podlagi izsledkov študije in obsežnega posvetovalnega procesa z vsemi deležniki na trgu načrtujemo pripravo nove obračunske metodologije, ki jo bomo postopoma uvajali v naslednjih regulativnih obdobjih. Cilj je zagotoviti učinkovit in nediskriminatoren dostop do omrežij, prav tako pa zagotoviti obračunske elemente omrežnine, ki bodo odjemalcem sporočali, kako lahko njihova dejanja bodisi povečajo bodisi zmanjšajo prihodne stroške uporabe omrežja na različnih lokacijah, kar vključuje tako stroške priključitve kot stroške uporabe omrežja. Tudi v letu 2022 bomo izvedli dva javna poziva investitorjem v proizvodne naprave na obnovljive vire energije, pri čemer nova zakonodaja podporno shemo širi tudi na proizvodnjo drugih energentov, kot so plini iz obnovljivih virov, tekoča biogoriva, vodik in na proizvodnjo toplote iz obnovljivih virov energije za ogrevanje in hlajenje v proizvodnem procesu, proizvodnjo električne energije v kombinaciji s hranilniki in drugo. Ob izpostavljenih izzivih bomo odgovorno izvajali tudi vse naloge s področja reguliranja na področju oskrbe z električno energijo, zemeljskim plinom in toploto, naloge s področja monitoringa in nadzora energetskega trga ter zagotavljanja njegove konkurenčnosti, preprečevanja tržnih zlorab, varstva pravic odjemalcem in zagotavljanja zakonitosti izvajanja energetskih dejavnosti. Na področju učinkovite rabe bomo spremljali in poročali o doseganju obveznih prihrankov energije in izpolnjevanja obveznih rednih energetskih pregledov v velikih gospodarskih družbah. V Sloveniji poteka proces nastajanja nove energetske zakonodaje. Energetski zakon bo tako preoblikovan v šest področnih zakonov. Vsak od navedenih zakonov agenciji poleg obstoječih nalog prinaša dodatne pristojnosti. Najobsežnejša nova pristojnost agencije iz pravkar sprejetega Zakona o oskrbi z električno energijo je potrjevanje razvojnih načrtov elektrooperaterjev, ki morajo zagotoviti stroškovno učinkovit razvoj varnih, zanesljivih in prožnih sistemov za prenos in distribucijo električne energije. Vsaki dve leti bo agencija morala pripraviti poročilo o razvoju pametnih omrežij ter operaterjem podati predloge izboljšav, ki jih bodo morali upoštevati pri pripravi razvojnih načrtov. Na področju zemeljskega plina bo agencija poleg dosedanjih izvajala tudi nove naloge v zvezi z načrtom prilagoditev za prevzem plinov v sistem, katerih namen je dekarbonizacija plinskega sektorja. V okviru zanesljive oskrbe s plini bo določila metodologijo za izračun nadomestil in cene plina ob neprostovoljnem zmanjšanju ali prekinitvi odjema plina. Zaradi sprejemanja novih zakonov v letošnjem letu je nekatere nove naloge težko oceniti tako po obsegu kot glede začetka izvajanja, zato agencija v letu 2022 v kadrovskem načrtu ne načrtuje dodatnih zaposlitev, ampak bomo izvajanje teh nalog zagotovili z notranjo reorganizacijo ter zasedbo trenutno odprtih delovnih mest. Pri vseh nalogah so izpostavljena tudi tveganja za njihovo izvedbo in največje tveganje je razpoložljivost načrtovanih kadrovskih virov, pa ne samo zaradi epidemije covida-19, temveč tudi zaradi vse večjih težav na področju zaposlovanja novih in odliva obstoječih kadrov, ki ga zaznavamo zaradi izrazite razlike ravni plač v javnem sektorju, kamor sodi agencija, in v energetiki, kamor sodijo podjetja, ki jih agencija regulira. Reguliranje in nadzor energetskega trga postaja vedno bolj strokovno zahtevno delo, saj odločilno vpliva na preobrazbo energetike, obseg nalog regulatorja se z vsako spremembo zakonodaje širi, zato je nujna tudi sprememba oziroma izločitev agencije iz sistema plač v javnem sektorju, kar se lahko zagotovi že ob sprejemanju Zakona o energetski politiki, ki je trenutno v vladnem postopku. Navedeno je še toliko bolj smotrno in izvedljivo, ker agencija ni uporabnica proračunskih sredstev. Pretežni vir prihodkov predstavljata letni nadomestili operaterja prenosnega sistema električne energije in zemeljskega plina. Agencija stroške poslovanja skrbno načrtuje. Za leto 2022 sta nadomestili obeh operaterjev načrtovani v enakem obsegu kot v letošnjem letu in skupaj z ostalimi razpoložljivimi viri zagotavljata potreben obseg sredstev za realizacijo programa dela. Tudi v letu 2022 bomo odgovorno in učinkovito izvajali začrtane naloge. Delovali bomo proaktivno, ob tem pa na poti k podnebno nevtralni družbi spodbujali sodelovanje vseh udeležencev energetskega trga. Na podlagi navedenega Državnemu zboru predlagam, da Program dela in finančno načrt Agencije za energijo za leto 2022 potrdi. Hvala.
Hvala lepa. Program dela in finančni načrt Agencije za energijo je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor, ki Državnemu zboru predlaga, da sprejme sklep o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2022. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici Mateji Udovč.
Spoštovani! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 33. seji 27. 10. 2021 kot matično delovno telo obravnaval program dela in finančni načrt Agencije za energijo za leto 2022, ki ga je Državnemu zboru posredovala Agencija za energijo. Direktorica agencije mag. Duška Godina je poudarila, da bo agencija v letu 2022 pripravila novo metodologijo za določitev upravičenih stroškov za naslednja tri leta, ki mora elektrooperaterje še bolj spodbuditi v stroškovno učinkovite naložbe, usmerjene k čim večji izkoriščenosti omrežij. V tekočem letu agencija zaključuje prvo fazo prenove tarifnega sistema, za obračun omrežnine v letu 2022 pa na podlagi izsledkov študije in obsežnega posvetovalnega procesa z vsemi deležniki na trgu načrtuje pripravo nove obračunske metodologije, ki jo bo postopoma uvajala v naslednjih regulativnih obdobjih. V nadaljevanju je izpostavila, da bo velik izziv ob zatonu fosilne dobe in zapiranju velikih proizvodnih objektov predstavljajo pokrivanje sezonskih nihanj glede na volatilne obnovljive vire energije in napovedano povečano rabo električne energije in s tem povezano sezonsko shranjevanje, kjer v ospredje vse bolj prihajajo vodikove tehnologije. Agencija bo z udejstvovanjem v delovanju mednarodnih energetskih regulatorjev sodelovala pri snovanju novega zakonodajnega svežnja Evropske unije za področja zemeljskega plina, vodika in drugih obnovljivih virov. V letu 2022 bo agencija nadaljevala tudi z izvajanjem podporne sheme in izvedla dva javna poziva investitorjev v proizvodne naprave na OVE, pri čemer nova zakonodaja podporno shemo širi tudi na proizvodnjo drugih energentov, kot so na primer plini iz obnovljivih virov, tekoča biogoriva, vodik, na proizvodnjo toplote iz OVE za ogrevanje in hlajenje v proizvodnem procesu ter proizvodnja električne energije v kombinaciji s hranilniki. Med drugim je še izpostavila, da agencija v kadrovskem načrtu za leto 2022 ne načrtuje dodatnih zaposlitev, ampak bo izvajanje nalog zagotovila z notranjo reorganizacijo ter zasedbo trenutno odprtih delovnih mest. V zvezi s tem je posebej poudarila, da največje tveganje za agencijo predstavlja razpoložljivost načrtovanih kadrovskih virov, ne samo zaradi epidemije covida-19 in s tem povečane odsotnosti zaposlenih z dela, temveč tudi zaradi vse večje težave na področju zaposlovanja novih in odliva obstoječih kadrov. Ocenila je, da je glavni razlog temu izrazita razlika med plačami v javnem sektorju, kamor sodi agencija, in v energetiki, kamor sodijo podjetja, ki jih agencija regulira. Ocenila je, da reguliranje energetskih podjetij postaja vedno bolj strokovno zahtevno delo, ki odločilno vpliva na preobrazbo energetike. Glede na to, da se obseg nalog regulatorja širi, bi bila nujna sprememba oziroma izločitev agencije iz sistema plač v javnem sektorju. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Bogomir Vnučec je dejal, da komisija program dela podpira in ocenjuje, da je pripravljen zelo strukturirano ter na pregleden in razumljiv način predstavlja prioritete, cilje, opis načrtovanih aktivnosti, kazalnike uspešnosti, tveganja za odstopanja, rok ter kadrovski vir za izvedbo nalog. Brez razprave je odbor sprejel sklep, s katerim predlaga Državnemu zboru, da sprejme sklep o soglasju k programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2022 z dne 28. 9. 2021. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Soniboj Knežak bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala, predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Agencija za energijo pristojnemu matičnemu delovnemu telesu Državnega zbora vsako leto podrobno predstavi svoje letno poročilo ter program dela in finančni načrt za prihajajoče leto. Agencija ni samo pomemben regulator na trgu električne energije. Kot takšna ima ogromno pomembnih nalog in pristojnosti, ki jih lahko razdelimo v več sklopov. Ključna naloga je reguliranje in nadzor nad pravilnostjo obračunavanja omrežnin operaterja pri dobavi električne energije. Na ta način agencija skrbi, da se omrežnine ne zaračunavajo nad upravičenimi stroški. V primeru, da te naloge ne bi opravljala, bi lahko končni uporabnik plačal višjo ceno, kot pa jo plačuje sedaj. Med njene naloge spadajo tudi nadzor in preverjanje operaterjev, kar pomeni, da skrbi, da operaterji v zadostni meri vlagajo v zmogljivost distribucijskih omrežij in posledično omogočajo kakovostno in varno distribucijo električne energije in zemeljskega plina do končnih uporabnikov. Na podlagi sprejetega dokumenta, ki ga je predstavila agencija, v Poslanski skupini Socialnih demokratov poročilo, finančni načrt ter program dela ocenjujemo kot zgledno in kvalitetno pripravljeno. Menimo tudi, da je ključna naloga oziroma vloga agencije možnost odločanja v sporih med uporabniki in operaterji, saj lahko agencija nudi zaščito uporabniku, ki je največkrat šibkejša stranka v postopku. Socialni demokrati menimo, da mora agencija imeti ključno vlogo pri zaščiti končnih potrošnikov, saj bo le-tako končnega potrošnika obvarovala oziroma mu zagotovila, da bo za svoje plačilo dobil energent, ki bo najvišje kakovosti ter hkrati dobavljen brez kakršnihkoli motenj. Sprejemanje, opozarjanje ter reševanje problemov, s katerim se srečujejo najranljivejši posamezniki naše družbe, je vsakdanjik Socialnih demokratov, ki se ne bomo sprijaznili oziroma dovolili, da se energetska revščina povečuje. Ravno obratno, moramo jo zmanjšati, saj ima vsakdo v naši družbi pravico dostopa do energenta, ki mu omogoča dostojno ter kvalitetno življenje. O energetski revščini ne bi na dolgo in široko, saj smo se na žalost že znašli v njej in o tem v tej dvorani povedali že ogromno. Naloga in pristojnosti in agencije so še kako pomembne, predvsem pa je pomembno, da jih le-ta izvajajo kvalitetno in učinkovito. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo sklep o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2022 podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa o soglasju k Programu dela in finančnemu načrtu Agencije za energijo za leto 2022 bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v četrtek, 25. novembra, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O TROŠARINAH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnitev obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade mag. Maji Hostnik Kališek, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite mi, da vam na kratko predstavim poglavitne rešitve Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah, ki ga je vlada predložila Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje in po rednem postopku. Poglavitni cilj novele zakona je izpolnitev obveznosti uskladitve s predpisi Evropske unije, in sicer z direktivo Sveta EU, ki določa splošni režim za trošarino, in z direktivo Sveta EU, ki spreminja direktivo o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače. Na področju trošarinskega režima se z novelo zakona predlaga elektronsko spremljanje gibanja trošarinskih izdelkov, sproščenih v porabo za dobavo za komercialni namen, od 13. februarja 2023. Predlaga se povezovanje podatkov trošarinskih in carinskih postopkov in skupna stopnja Evropske unije za delne izgube trošarinskih izdelkov, ki nastanejo pri gibanju trošarinskih izdelkov zaradi njihovih fizičnih in kemičnih značilnosti ter zunanjih dejavnikov. Pri gibanju trošarinskih izdelkov v režimu odloga plačila trošarine znotraj Slovenije se z novelo zakona predlaga opustitev uporabe papirnatega trošarinskega dokumenta in obvezna uporaba računalniško podprtega sistema od 1. januarja 2023. Na področju trošarinske obravnave alkohola in alkoholnih pijač se z novelo zakona predlaga izdaja potrdila za neodvisnega malega proizvajalca alkoholnih pijač v Sloveniji. Potrdilo, ki bo izkazovalo letno proizvedeno količino alkohola in alkoholne pijače, bo spremljalo gibanje alkohola in alkoholnih pijač prejemnikov v drugo državo članico Unije, v kateri bo lahko proizvajalec uveljavljal nižjo trošarino, če je ta za malega proizvajalca alkohola ali alkoholnih pijač v namembni državi članici Unije določena. Za malega proizvajalca piva v Sloveniji se predlaga določanje statusa na podlagi proizvedenih količin v preteklem in ne več v tekočem koledarskem letu. Predlagana novela zakona ne bo imela neposrednih posledic na državni proračun, predlagane rešitve pa posredno pozitivno vplivajo na višino pobrane trošarine, saj so instrument za poenostavitev postopkov obračuna trošarine v nekaterih primerih oziroma instrument za preprečevanje izogibanja plačevanja trošarin v trgovanju med državami članicami. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, v skladu s povedanim vlada predlaga, da predlog zakona podprete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Robertu Polnarju.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 39. seji, 3. novembra letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila vlada. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so amandmaje k predlogu zakona vložile poslanske skupine SDS, NSi in SMC, in sicer k 14 členom. Državna sekretarka z Ministrstva za finance je v uvodni razlagi predstavila poglavitne rešitve predloga zakona, pri katerem gre za uskladitev nacionalne zakonodaje s predpisi Evropske unije. Pojasnila je, da se nacionalna zakonodaja usklajuje z direktivo, ki določa splošni režim za trošarino, ter z direktivo, ki spreminja direktivo o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače. Pri tem je poudarila, da predlagane rešitve posredno pozitivno vplivajo na višino pobrane trošarine, saj so v nekaterih primerih inštrument za poenostavitev postopkov obračuna trošarine oziroma inštrument za preprečevanje izogibanja plačevanja trošarin. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je opozorila na pripombo iz uvodnega dela njihovega pisnega mnenja, ki se nanaša na pristop pri prenosu vsebine direktive v nacionalni pravni red. Opozorila je, da gre v določenih členih za dobesedni prenos dela direktive, kar ni ustrezno. Glede pripomb službe k posameznim členom je pojasnila, da so pripombe večinoma zakonodajnotehnične narave, nekatere pa se nanašajo tudi na jasnost in določnost zakonskih norm. Pojasnila je, da vloženi amandmaji v večji meri ustrezno upoštevajo zakonodajnotehnične pripombe iz mnenja, ne pa tudi vseh pripomb iz uvodnega dela in pripomb, ki se nanašajo na potrebo po večji jasnosti in določnosti zakonskih norm. Članice in člani odbora za finance o vsebini predloga zakona niso razpravljali. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi in SMC k 14. členom in amandmaje sprejel. V skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora je odbor glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona pa je sestavi del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mihael Prevec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija − krščanski demokrati.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavnici ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Cilj novele Zakona o trošarinah, ki je danes pred nami, je uskladitev zakona z evropskimi predpisi, natančneje z direktivo o določitvi splošnega režima za trošarino ter direktivo o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače. Rok za prenos direktiv v slovenski pravni red poteče konec letošnjega leta. Naj na kratko izpostavim nekaj vidikov oziroma rešitev novele zakona, ki jih v Poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo kot ustrezne. Evropska komisija ocenjuje, da je na ravni Evropske unije zaradi nepravilnosti po uvozu trošarinskih izdelkov v Unijo od 20 do 50 milijonov evrov utaje trošarin letno. Ker v primeru odpreme po uvozu v drugo članico podatki o carinski uvozni deklaraciji in elektronskem trošarinskem dokumentu trenutno niso povezani, nista zagotovljena sledljivost in potrdilo, da so po izvozu trošarinski izdelki prispeli v namembni kraj. V predlogu zakona je zato določena nova obveznost deklaranta, da pristojnim organom v državi uvoza, ki je odgovorna za sprostitev trošarinskih izdelkov v prosti promet, predloži trošarinsko številko pošiljatelja in prejemnika trošarinskih izdelkov v namembni državi članici, če ta ni država članica uvoza trošarinskih izdelkov. Davčni organ bo lahko zahteval dokazilo, da so uvoženi trošarinski izdelki namenjeni odpremi od kraja uvoza na ozemlju Unije do prejemnika trošarinskih izdelkov na ozemlju druge države članice. Evropska komisija ugotavlja, da so sedanji postopki spremljanja gibanja trošarinskih izdelkov s plačano trošarino za dobavo za komercialni namen časovno zamudni in neučinkoviti, zato je treba postopke gibanja informatizirati. Z odobritvijo prijave davčni organ osebam s statusom omogoči obvezno uporabo računalniško podprtega sistema za nadzor nad gibanjem trošarinskih izdelkov. Opredelijo se postopki računalniško podprtega sistema pri gibanju trošarinskih izdelkov za dobavo za komercialni namen. Elektronski poenostavljeni trošarinski dokument bo nadomestil uporabo papirnega dokumenta, ki po veljavni ureditvi spremlja gibanje. Pri gibanju trošarinskih izdelkov v režimu odloga plačila trošarine v Sloveniji se na podlagi zakona uporablja trošarinski dokument, ki spremlja gibanje v papirni obliki. S 1. 9. 2019 je bila na pobudo imetnikov trošarinskih dovoljenj, ki gibajo trošarinske izdelke v režimu odloga v Sloveniji, za gibanje omogočena uporaba računalniško podprtega sistema. Še vedno pa se pri gibanju lahko uporablja papirni trošarinski dokument. Posebej pa velja pozdraviti nadgradnjo sistema uveljavljanja znižanja trošarin za malega proizvajalca alkoholnih pijač. Že omenjena direktiva določa, da lahko države članice Evropske unije na zahtevo malega proizvajalca alkoholnih pijač predložijo potrdilo o njegovi skupni letni proizvodnji za preteklo koledarsko leto z namenom, da lahko uveljavi ugodnosti znižane trošarine za malega proizvajalca, ki veljajo v namembni državi članici. Z novelo se tako predlaga, da lahko mali proizvajalec alkoholnih pijač ali alkohola zaprosi za ustrezno potrdilo davčnega organa. Predlog novele torej prinaša nekatere pozitivne spremembe. Predvsem velja poudariti usmeritev v informatizacijo procesov, zmanjšanje ovir pri povezovanju in čezmejnih trošarinskih postopkih ter urejanje možnosti malega proizvajalca alkoholnih pijač za znižanje trošarine v drugi državi. Ker gre za več smiselnih uskladitev zakona o trošarinah s sekundarno zakonodajo Evropske unije, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije predlog novele podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi! Prav lep pozdrav! Danes drugič obravnavamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah, ki ga je v zakonodajno proceduro vložila Vlada. S to novelo želi vlada v naš pravni red prinesti določene rešitve, da bi našo trošarinsko zakonodajo posodobila in jo uskladila z vsebino nekaterih evropskih predpisov, kot sta direktivi Evropske unije, katerih rok za prenos v naš pravni red poteče 31. decembra tega leta. Rešitve, ki so predlagane v sklopu te novele, urejajo procese uveljavljanja trošarin ob posebnih dogodkih. S predvidenimi spremembami se določa obvezna uporaba računalniško podprtega sistema pri gibanju trošarinskih izdelkov, uvaja se elektronsko spremljanje gibanja trošarinskih izdelkov s plačano trošarino za dobavo za komercialni namen, nenazadnje pa se s to novelo krepi tudi povezava carinskih in trošarinskih postopkov. V Poslanski skupin Stranke modernega centra smo prepričani, da gredo vse predvidene rešitve v smeri povečane transparentnosti na področju obračunavanja trošarin. Dejstvo je, da se mora država izogibati potencialni izpostavljenosti izgubam, povezanimi z nezaračunavanjem trošarin določenih izdelkov. Zato verjamemo, da so sleherni napori v smeri učinkovitejšega pregleda nad prometom trošarinskih izdelkov ustrezni. Prav tako smo prepričani, da je za zagotavljanje stabilnosti tako obsežnega in celovitega sistema, kot je sistem obračunavanja trošarin, potrebno reševanje na evropski ravni. Zato verjamemo, da je usklajevanje nacionalnih trošarinskih zakonodaj z evropskimi smernicami najučinkovitejša pot urejanja trošarinskih politik individualnih evropskih držav. Poslanski skupini Stranki modernega centra bomo na podlagi navedenih dejstev Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah podprli.
Hvala lepa. Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Spoštovani! Konec maja letos smo v Državnem zboru sprejeli novelo Zakona o trošarinah, pa je že nekaj mesecev za tem na mizi nova novela, ki so jo pripravili na finančnem ministrstvu. Cilj predlagane novele je uskladitev zakona z evropskimi predpisi, konkretno z dvema direktivama iz leta 2020, ki jih moramo v naš pravni sistem prenesti do konca tega leta. Bistvena novost, ki jo prinaša novela, je uvedba boljše povezave med carinskimi in trošarinskimi postopki ter uvedba elektronskega sistema, ki bo na ravni EU transparentno spremljal gibanje trošarinskih izdelkov. Zakon z letom 2023 določa obvezno uporabo računalniškega podpornega sistema pri gibanju izdelkov v režimu odloga plačila trošarine v Sloveniji. Zaradi prenosa druge direktive se glede gibanja alkohola, ki je namenjen industriji, opušča obveznost uporabe trošarinskega dokumenta, saj se je ta izkazal kot nepotreben, glede na to da je ta vrsta alkohola oproščena trošarine. Države članice bodo po novem olajšale poslovanje malih proizvajalcev alkoholnih pijač. Ti bodo davčni organ zaprosili za izdajo potrdila o izpolnjevanju kriterijev za malega proizvajalca. Potrdilo bo spremljalo njihove pošiljke v namembno državno članico. Potrdilo proizvajalcu omogoča, da v skladu z zakonodajo uveljavlja nižjo trošarino. Novote, ki jih uvaja EU in ki jih prenašamo v naš pravni red, v SAB smatramo kot pozitivne. S povezanimi sistemi bomo preprečili utaje trošarin, ki smo jim priča danes. Usklajeni informacijski sistemi v državah članicah bodo prispevali tudi k večji pravni varnosti, odpravili bodo določene nepotrebne upravne postopke, kar za vse gospodarske subjekte pomeni nižanje stroškov. Obenem pa ne moremo mimo finančnih posledic tega zakona. Po trditvah Vlade bo za nadgradnjo sedanjega informacijskega sistema porabljenih kar 1,37 milijona evrov proračunskega denarja. Glede na nekontrolirano porabo te vlade in številne afere, ki vzbujajo sum, da se z denarjem državljank in državljanov ne ravna gospodarno in transparentno, je povsem na mestu vprašanje, ali je vlada že izbrala ponudnika, ki bo nadgrajeval ta sistem, in ali so stroški, ki jih bo Slovenija za ta namen plačala izbranemu podjetniku, lahko nižji. Ob povsem razstreljenih javnih financah in negotovi prihodnosti v SAB žal ne moremo podpreti tega zakona, ne bomo mu pa niti nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Prenovljeni zakon o trošarinah, ki je v Sloveniji v uporabi od avgusta 2016, je usklajen z zakonodajo Evropske unije, in sicer predvsem z direktivo, ki ureja splošni režim za trošarinske izdelke s posebnim poudarkom na proizvodnji, skladiščenju in gibanju trošarinskih izdelkov med državami članicami. Temeljni cilj omenjene direktive pa je omogočiti prost pretok blaga, hkrati pa zagotoviti, da države članice na koncu poberejo ustrezen trošarinski dolg kot pomemben strukturni element njihovih proračunskih prihodkov. Leta 2019 je bila direktiva spremenjena. V istem letu je bila spremenjena tudi direktiva o uskladitvi strukture trošarin za alkohol in alkoholne pijače, zato je treba do konca letošnjega leta temu prilagoditi tudi našo nacionalno zakonodajo. Evropska komisija ocenjuje, da je na ravni Unije zaradi nepravilnosti pri uvozu trošarinskih izdelkov v Unijo od 20 do 50 milijonov evrov utaje trošarin letno. S predlaganimi spremembami zakona se na področju trošarinskega režima med drugim predlaga povezovanje carinskih in trošarinskih postopkov med državami članicami. S predlogom novele se uvaja elektronsko spremljanje gibanja trošarinskih izdelkov s plačano trošarino za dobavo za komercialni namen. V zvezi s tem se določajo novi statusi trošarinskih zavezancev, ki sodelujejo pri tem gibanju. Elektronski poenostavljeni trošarinski dokument bo v prihodnje nadomestil uporabo papirnega dokumenta, ki po veljavni ureditvi spremlja gibanje trošarinskega blaga. Na področju izgub trošarinskih izdelkov, ki lahko nastanejo pri gibanju med državami članicami, se s predlogom zakona pripoznava delna izguba trošarinskih izdelkov, ki nastane zaradi njihove narave. Določa se tudi obvezna uporaba računalniško podprtega sistema pri gibanju trošarinskih izdelkov v režimu odloga plačila trošarine v Sloveniji, zato bo uporaba papirnega trošarinskega dokumenta postopno opuščena, in sicer bo mogoča najdlje do 12. februarja 2023. Trošarine so v slovenskem državnem proračunu izjemno pomemben prihodek. Leta 2019 je bilo pobranih za milijardo in 543 milijonov evrov, kar je pomenilo 15,6 % celotnih prihodkov proračuna. Leta 2020 pa za 1 milijardo in 314 milijonov evrov, kar je bilo 14,5 odstotkov vseh prihodkov. Na področju trošarinske obravnave alkohola in alkoholnih pijač pa direktiva določa, da lahko države članice na zahtevo malega proizvajalca alkoholnih pijač predložijo potrdilo o njegovi skupni letni proizvodnji za preteklo koledarsko leto, ki lahko spremlja pošiljko alkoholnih pijač. Tako lahko proizvajalec uveljavlja ugodnosti znižane trošarine za malega proizvajalca, ki veljajo v namembni državi članici. V strukturi prihodkov od trošarin v slovenskem proračunu predstavljajo trošarine na alkohol in alkoholne pijače daleč najmanjši delež, okrog 8 %, trošarine na tobačne izdelke obsegajo približno 30 %, trošarine na mineralna olja, plin in električno energijo pa dobrih 60 %. Predlagane zakonske spremembe bodo posredno pozitivno vplivale na višino pobrane trošarine, saj so instrument za poenostavitev postopkov obračuna trošarine oziroma instrument za preprečevanje izogibanja plačevanju trošarin v trgovanju med državami članicami Evropske unije. Poslanci Poslanske skupine Desus bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep dober dan vsem skupaj prisotnim, še posebej predsedniku in predstavnikom Vlade! Pred sabo imamo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o trošarinah. V Slovenski nacionalni stranki smo vedno pozorni in kritični do stvari, ki nam prihajajo iz Bruslja. Navajeni smo že, da od tam redko kaj pride dobrega za naš narod. Tokrat pa se po našem mnenju ti dve direktivi Evropske unije dobro usklajujeta z Zakonom o trošarinah znotraj našega skupnega evropskega trga. Trošarine so izjemno pomemben davčni segment, saj predstavlja na letni ravni več kot milijardo prihodkov v državni proračun, kar predstavlja več kot 2 % celotnega bruto družbenega proizvoda. Zaradi tega je ta tematika tudi pomembna. Enotna trošarinska referenčna oznaka bo omogočala skladnost in poenostavila gibanje trošarinskih izdelkov, kar bo blagodejno vplivalo tudi na naše proizvajalce tudi na področju pridelave alkoholnih pijač. Slovenci nimamo samo odličnega vina, ampak tudi izjemne proizvajalce žganih pijač ter piva, še posebej tiste manjše in ekskluzivnejše. Želim si, da bo ta trošarinska harmonizacija tudi spodbudila izvoz naših edinstvenih blagovnih znamk alkoholnih pijač in prispevala k njihovi mednarodni prepoznavnosti. V Sloveniji imamo že skoraj 100 malih pivovarjev, ki bi jih po našem mnenju morali s strani države še bistveno bolj spodbujati. Naša največja pivovarna Laško Union je že tako ali tako v rokah tujcev, zato moramo biti na to specifično obrt še toliko bolj pozorni. Mali proizvajalci piva plačujejo 50 % manj trošarin, smo pa mnenja, da bi morali ta odstotek za dodatno spodbudo v prihodnosti še povečati. Včasih se zgodi, da mali pivovarji proizvedejo toliko hektolitrov piva, da ne spadajo več pod male pivovarje. V 30. členu te spremembe zakona bomo dobro uredili to problematiko, da se bo maksimalna količina 20 tisoč hektolitrov nanašala na preteklo leto in ne več na tekoče leto. Prav tako bomo s tem členom dobro popravili še nekatere birokratske ovire, s katerimi se srečujejo mali slovenski pivovarji. Podobno kot za pivovarje pa novela zakona v naslednjem členu dobro ureja tudi problematiko, s katero se srečujejo mali slovenski proizvajalci žganja. Tudi te bi morali v prihodnosti bolj spodbujati, da bodo njihove ekskluzivne blagovne znamke lahko dosegle širše trge in pripomogle k slovenskemu gospodarstvu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Najlepša hvala za besedo, predsednik. Zakon, ki je danes pred nami, ne prinaša sistemskih sprememb, pomeni pa prenos in uskladitev z dvema direktivama EU, katerih rok za prenos je konec leta 2021. Ključne spremembe Zakona o trošarini se nanašajo na zmanjševanje upravnih stroškov za države članice in gospodarske subjekte, in sicer na način, da se avtomatizirajo sedanji papirni postopki z določitvijo obvezne uporabe računalniško podprtega sistema pri gibanju trošarinskih postopkov. Opredeljujejo se skupina pravila in usklajujejo se trošarinski in carinski postopki. Omejujejo se goljufije z učinkovitejšem spremljanjem gibanja trošarinskih izdelkov za avtomatizacijo in tudi navzkrižnim preverjanjem podatkov med trošarinskimi in carinskimi postopki, in sicer kadar gre za izgube trošarinskih izdelkov, primanjkljaj ali presežek količine, zavrnitve pošiljke, nepravilnosti v nadzoru ali uničenja pošiljke. Ureja se gibanje denaturiranega alkohola in omogoča, da lahko mali proizvajalec alkoholnih pijač uveljavlja ugodnosti znižane trošarine za malega proizvajalca alkoholnih pijač, ki veljajo v namembni državi članici. Za potrdilo davčnega organa lahko zaprosi mali proizvajalec alkoholnih pijač ali alkohola. Zaradi poenostavitve postopkov in novih instrumentov za preprečevanje izogibanja plačevanja trošarin se pričakuje pozitivni vpliv na prihodke v državni proračun. V Slovenski demokratski stranki bomo Predlog Zakona o trošarinah seveda podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gregor Židan bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani predsednik, spoštovane predstavnice Vlade, poslanke in poslanci! Pri vseh predlogih sprememb davčnih zakonov, s katerimi ta vlada in njena koalicija pod krinko davčnih odpustkov kopljeta velikansko proračunsko luknjo, je skoraj težko verjeti, da je vlada predlagala spremembe davčnega zakona, ki ne prinašajo novih odpustkov in ne zmanjšujejo prihodkov državnega proračuna. Žal živimo v časih, ko je neškodljiv predlog zakona s strani vlade prava redkost in temeljito smo morali preveriti, če se tudi v tem predlogu ne skriva kakšen podtaknjenec. Pri Zakonu o trošarinah se je vlada očitno odločila le za prenos spremenjene evropskega direktive, ki veleva uskladitev informacijskih sistemov, ki se uporabljajo na ravni Unije in v državah članicah. Znova se je izkazal pomen Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, katere mnenje je omogočilo pripravo ustreznih amandmajev in tako odpraviti površnost vlade pri pripravi besedila zakonskega predloga. Predlog zakona tako ne prinaša sprememb davčnih stopenj za potrošnike ter ne spreminja obstoječih davčnih obveznosti trošarinskih zavezancev. Uvaja le pravne podlage, ki bodo omogočale bolj učinkovito izmenjavo podatkov med državami. Pri tem bo olajšano poslovanje predvsem tistih, ki v različnih državah kupujejo in prodajajo s trošarino obremenjeno blago, z uvedbo posebnih novih statusov trošarinskih zavezancev certificiranih pošiljateljev oziroma prejemnikov trošarinskega blaga, ki bodo povezani z davčnimi informacijskimi sistemi in bodo vanje sami vnašali podatke, kar bo olajšalo postopke pri obračunu in odmeri davkov, zmanjšalo pa tudi administrativne postopke. Predlog zakona prenaša tudi druge določbe spremenjene evropske direktive v zvezi z elektronskimi trošarinskimi obračuni. Nadgradnja informacijskih sistemov naj bi se izvedla na strani finančne uprave in po zagotovilih predlagateljev le-to ne bo povzročilo novih stroškov na strani davčnih zavezancev. Poenoteni, poenostavljeni in bolj informatizirani davčni sistem na področju trošarin naj bi tako po mnenju vlade celo izboljšal oziroma povečal proračunski priliv iz naslova trošarin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov zato ne bomo nasprotovali sprejetju tega zakona. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek, 25. novembra 2021, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKLJUČNEGA RAČUNA PRORAČUNA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETO 2020. Predlog zaključnega računa je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade, in sicer mag. Maji Hostnik Kališek, državni sekretarki na Ministrstvu za finance.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Pred vami je Predlog zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2020, ki ga je Vlada skupaj z dokončnim poročilom Računskega sodišča predložila Državnemu zboru v sprejetje. Zaključni račun vsebuje opredelitev makroekonomskih izhodišč, poročilo o realizaciji prejemkov in izdatkov državnega proračuna, o proračunskem primanjkljaju in zadolževanju proračuna ter na koncu obrazložitve pomembnejših odstopanj med sprejetimi in realiziranimi prejemki in izdatki, primanjkljajem in zadolževanjem. Poleg obrazložitev splošnega in posebnega dela predlog zaključnega računa zajema še obrazložitve izvajanja načrta razvojnih programov, podatkov iz bilance stanja ter poročilo o upravljanju denarnih sredstev enotnega zakladniškega računa in posebne tabelarne priloge. Pojasnila so podana s primerjavo na rebalans proračuna za leto 2020, to je zadnji sprejeti proračun za leto 2020. Naj predstavim nekaj ključnih podatkov, ki jih vsebuje predlog zaključnega računa. Makroekonomsko okolje je bilo v letu 2020 v primerjavi z napovedjo gospodarskih gibanj za to leto boljše od pričakovanega. V državnem proračunu so bili tako prihodki realizirani v višini 9 milijard evrov, kar predstavlja 98,8 % načrtovanih prihodkov. Na odhodkovnih strani je bilo realiziranih dobrih 12,5 milijarde evrov odhodkov oziroma 93,8 % načrtovanih. Primanjkljaj je znašal slabih 3,5 milijarde evrov oziroma 83 % načrtovanega. Državni proračun je v letu 2020 izkazal primanjkljaj v višini 7,5 % bruto domačega proizvoda. Dolg državnega proračuna je na dan 31. 12. 2020 znašal 34,3 milijarde evrov oziroma 74,1 % bruto domačega proizvoda. Od 1. januarja 2020 do konca leta se je dolg državnega proračuna povečal za 5,8 milijard evrov. V letu 2020 je bilo v državnem proračunu v razmerju do proračuna Evropske unije realizirano 725 milijonov evrov prihodkov iz sredstev Evropske unije in iz drugih držav, 526 milijonov evrov za plačilo prispevka Republike Slovenije v proračunu Evropske unije ter 199 milijonov evrov neto proračunskega presežka v odnosu do proračuna Evropske unije. Ukrepanje za omilitev epidemije in odpravo posledic epidemije covida-19 je imelo precejšnje posledice na višje izdatke državnega proračuna. Posledično je zaradi protikriznih ukrepov v državnem proračunu na strani izdatkov bilo potrebno zagotoviti sredstva, ki jih ob pripravi proračuna države ni bilo mogoče načrtovati. Na podlagi sprejete zakonodaje se je lahko država v letu 2020 dodatno zadolžila za namen financiranja omilitev posledic epidemije, in sicer za ta namen za 2 milijardi 167 milijonov evrov. Ukrepom za omilitev in odpravo posledic epidemije je bilo iz proračuna države namenjeno 2 milijardi 29 milijonov evrov izdatkov. V računu finančnih terjatev in naložb je bilo realiziranih slabih 460 milijonov evrov prejemkov in 105,6 milijona evrov izdatkov in s tem presežek v višini 354 milijonov evrov. Realizacija v računu financiranja izkazuje 7,7 milijard evrov prejemkov iz naslova zadolževanja in 2 milijardi 14 milijonov evrov izdatkov za odplačilo dolga, 2,6 milijarde evrov povečanja stanja sredstev na računu ter neto zadolževanje v višini slabih 5,8 milijarde evrov. Računsko sodišče Republike Slovenije je revidiralo predlog zaključnega računa državnega proračuna in izdalo pozitivno mnenje za splošni del zaključnega računa. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, na podlagi povedanega predlagam, da predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2020 sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zaključnega računa je kot matično delovno telo obravnavala Komisija za nadzor javnih financ. Besedo dajem predsedniku Igorju Pečku za predstavitev poročila komisije.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, gospa državna sekretarka! Komisija za nadzor javnih financ je na 22. redni seji 28. oktobra 2021 kot matično delovno telo obravnavala predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2020, ki ga je na podlagi petega odstavka 97. člena Zakona o javnih financah Državnemu zboru v sprejetje posredovala Vlada. Državna sekretarka na Ministrstvu za finance je v uvodu opozorila na težke okoliščine, povezane z epidemijo covida-19, v katerih se je izvrševal proračun za leto 2020. Epidemija je vplivala tako na prihodkovno kot tudi na odhodkovno stran proračuna. Pojasnila pa je tudi, da je bilo za protikoronske ukrepe namenjenih 2,3 milijarde evrov, primanjkljaj proračuna je znašal 3,5 milijarde evrov, dolg državnega proračuna pa je na dan 31. 12. 2020 znašal 34,3 milijarde evrov. Državna sekretarka je poudarila tudi, da je Računsko sodišče izdalo pozitivno mnenje na splošni del predloga zaključnega računa. Predstavnica Računskega sodišča je navedla, da je Računsko sodišče revidiralo predlog zaključnega računa in pravilnost izvršitve proračuna za leto 2020 ter podalo pozitivno mnenje k splošnem delu predloga zaključnega računa ter mnenje s pridržkom k izvršitvi proračuna za leto 2020. Podrobneje je predstavila tudi posamezne nepravilnosti, ki so jih zaznali. V razpravi so se članice in člani komisije osredotočili predvsem na sredstva, ki so bila v letu 2020 namenjena soočanju z epidemijo. Opozorili so na problematiko evidentiranja in transparentnosti porabe teh sredstev ter na porazdelitev sredstev med posameznimi ministrstvi. Del razprave je obravnaval tudi učinkovitost porabe sredstev, namenjenih dodatku za delo v rizičnih razmerah. Članice in člane so zanimale tudi subvencije letalskim družbam in izkoriščanju turističnih bonov v letu 2020. V razpravi je bilo opozorjeno na pozitivno mnenje glede splošnega dela predloga zaključnega računa ter izraženo stališče, da je tudi oceno izvršitve proračuna mogoče obravnavati kot pozitivno. Z vidika transparentnosti pa je vlada v skladu z zakonom poročala poslankam in poslancem Državnega zbora, ki so ta poročila tudi obravnavali. Državna sekretarka na Ministrstvu za finance je podala dodatna pojasnila na vprašanja, zastavljena v razpravi, predvsem glede preglednosti predloga zaključnega računa z vidika porabe sredstev, namenjenih epidemiji covida-19, dodatnih nalog nekaterih ministrstev, povezanih z ukrepi za blaženje epidemije, ter normativnega okvira za izplačilo dodatka za delo v rizičnih razmerah. Po obravnavi Predloga zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2020 je komisija sprejela naslednji sklep: Komisija za nadzor javnih financ predlaga Državnemu zboru, da po obravnavi na podlagi 168. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme predlog zaključnega računa proračuna Republike Slovenije za leto 2020. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Mag. Dušan Verbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Še enkrat prav lep pozdrav vsem! Pred nami je Predlog zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2020, ki prikazuje predvidene in realizirane prihodke in druge prejemke ter odhodke in druge izdatke države za preteklo leto. Lahko bi rekli, da ja za nami izredno zahtevno leto, ki je zaradi epidemije pustilo svoj pečat tako na gospodarstvu kot tudi na preostalih segmentih naše družbe. V preteklem letu smo bili prisiljeni v začasno znatno okrnitev gospodarske rasti, ki je po prvi ocenah botrovala k padcu bruto domačega proizvoda, ki se je v letu 2020 glede na predhodno leto realno znižalo za 2,5 %, normalno pa za 4,3 nominalno. V letu 2020 je bilo v okviru državnega proračuna realiziranih 9 milijard 77 milijonov evrov prihodkov na eni strani in 12 milijard 564 milijonov evrov odhodkov na drugi strani bilance. Na podlagi podatkov Statističnega Urada Republike Slovenije je mogoče ugotoviti, da je državni proračun v preteklem letu izkazal primanjkljaj v višini 7,5 % BDP, kar znaša približno 3 milijarde 486 milijonov evrov. Doseženi proračunski primanjkljaj je tako za 715,6 milijona evrov manjši od načrtovanega v sprejetjem proračunu. Zavedamo se, da je bila Slovenija v obdobju epidemije izpostavljena mnogim izzivom, ki se na tak ali drugačen način odražajo tudi v dokumentu, ki ga imamo danes pred seboj. Kljub temu pa smo prepričani, da imamo na določenih postavkah bilance še nekaj prostora za optimizacijo. V letu 2020 nam je uspela 77- odstotna realizacija načrtovanih prihodkov iz proračuna Evropske unije. S sprejetjem proračuna je bilo iz tega naslova načrtovanih približno 940 milijonov evrov prihodkov, ki vključujejo prejeta sredstva Evropske unije za izvajanje skupne kmetijske in ribiške politike, sredstva strukturnih skladov in kohezijskega sklada EU, prejeta sredstva za izvajanje centraliziranih in drugih programov EU, ostala prejeta sredstva iz proračuna Evropske unije ter prejeta sredstva od drugih evropskih institucij in drugih držav. Pod črto smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra zadovoljni z zaključnim računom proračuna Republike Slovenije za leto 2020. Skupaj s pogledom na zaključni račun proračuna za preteklo leto pa pozdravljamo prihod novega proračunskega paketa, ki po naši oceni odraža zavedanje, da je gospodarstvo generator blaginje, razvoja in socialne varnosti v družbi ter da se bodo obsežna proračunska sredstva, namenjena investicijam, slej ko prej realizirala v razvoju vseh družbenih podsistemov. Na podlagi ugotovljenega smo se v Poslanski skupini Stranke modernega centra seznanili z vsebino Predloga zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2020. Hvala za vašo pozornost.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek.
Lep pozdrav in hvala za besedo. V SAB zaključnemu računu državnega proračuna za leto 2020 ne bomo nasprotovali. Strinjamo se, da je za nami težko obdobje. Za nami je tudi težko leto 2020. Nismo vedeli, kaj nas čaka, nismo vedeli, kako se bodo stvari razvijale. Treba je pa jasno povedati, da je rebalans proračuna za leto 2020 sprejela že ta koalicija, se pravi, vsi načrti, vse številke v tem rebalansu proračuna za leto 2020 so vaše. Prihodki so bili realizirani v višini 9 milijard 77 milijonov. To je manj, kot ste načrtovali, in to je tudi manj od prehodnega leta 2019, kar je na nek način logično, saj je našo državo prizadela kriza, posledica te krize pa je bil tudi padec BDP in s tem prihodkov. Odhodke ste realizirali v višini 12,6 milijarde. Tudi to je za 8 % manj, kot ste načrtovali. Primanjkljaj je konec leta 2020 znašal 3,5 milijarde evrov. Od tega samo 2,2 milijarde za reševanje življenj in zdravja ljudi zaradi covida, kot večkrat poveste, 1,3 milijarde pa zaradi drugih stvari. Prva stvar, ki nas v stranki SAB moti, je, da sredstva, ki so bila namenjena za reševanje življenj in zdravja ljudi, govorim o teh 2,2 milijardah, niso prikazana transparentno. Niso prikazana tako, da lahko na hitro ugotoviš, za kaj je ta denar v času epidemije leta 2020 bil namenjen. Mi smo seveda predlagali, da bi se ta sredstva prikazovala na enem mestu, da bi zato ustanovili proračunski sklad, ki bi ga potem tudi prikazali v zaključnem računu in vseh poročilih, veliko bolj transparenten način prikazovanja javne porabe. Seveda se bom obregnila tudi ob evropska sredstva. Ko smo še mi bili v vladi, so vas tukaj na desni strani bila polna usta, kako ne znamo, kako ne realiziramo, kako smo slabi pri črpanju evropskih sredstev. Vi ste načrtovali porabo, in treba je povedati, da je bil ta rebalans sprejet spomladi oziroma že bolj proti poletju, se pravi nekje na polovici proračunskega leta, načrtovali ste realizacijo v višini 941 milijonov evrov. Realizirali ste kar za četrtino manj, nekaj več kot 720 milijonov evrov. Toliko ste dobri pri črpanju evropskih sredstev. In nenazadnje ste dolg samo v letu 2020 povečali za skoraj 6 milijard evrov in je ob koncu leta 2020 znašal že več kot 34 milijard evrov. Kaj bi mi delali ali pa naredili drugače v tistem letu 2020? Vsekakor bi proračune sprejemali v državnem zboru. Vi ste samo z odloki določili najvišje možne odhodke, potem pa ste prostovoljno, tako kot ste vi mislili, da je najbolje, denar delili brez rebalansa proračuna. Mi bi to vsekakor naredili drugače. Povedala sem že, da bi tudi porabo denarja, namenjenega za reševanje covidne krize, če jo lahko tako imenujem, prikazali na enem mestu in ne razpršeno po celem proračunu. Tako da pravzaprav smo redki tisti, ki znamo te številke sešteti in pogledati, koliko denarja je bilo porabljenega za reševanje krize. Drugič. Vse ukrepe za zajezitev epidemije bi sprejemali tako, da bi bili skladni z ustavo. Vaši so večinoma sprejeti tako, da so v nasprotju z ustavo. To je ugotovilo tudi Ustavno sodišče. In to je seveda narobe. Dodatke za delo v teh težkih razmerah bi razporedili enakomerno med vse zaposlene, ker življenje zdravnika in življenje strežnice, ki dela na oddelku, ki dela s covidnimi bolniki, je vredno enako. Ne, vi ste zdravnikom dali 8 tisoč in več evrov na mesec, strežnicam pa 50 oziroma tudi manj evrov na mesec. Življenja vseh so vredna enako in te dodatke je treba poenotiti. In zdaj, ko je, upam, krize že bolj konec, ste tudi vi to ugotovili in predlagate, da bi se ti dodatki izplačevali enotno, v enaki višini. Druga stvar, upokojencem ste trikrat dali krizne dodatke. Lepo in prav. Problem nastane, ko upokojenec s 714 evri dobi 390 evrov v tem času, upokojenec s 715 evri pa nič. In to je nepravično, to je nepravično. Mi bi te dodatke razdelili bolj pravično. Da ne govorim o tem, da ste študentom dali 300 evrov, tistim vašim podpornikom pa 700 evrov na mesec ali kar 6 tisoč evrov v času epidemije. To so te razlike, ki jih mi vsekakor ne bi naredili. Bone, tiste prve turistične, bi že v letu 2020 namenili tudi za druge namene: kulturo, šport, gostinstvo. Te zadnje pa mi celo predlagamo, da dopolnite s tem, da jih lahko ljudje uporabijo tudi za plačilo elektrike, ogrevanja in energentov, če poenostavim, zaradi vse višjih cen in zaradi tega tudi vse dražjega življenja. V pekapeje, ki jih je bilo kar nekaj, zdaj v kratkem bomo obravnavali številko 10, ne bi dajali podtaknjencev, kar ste delali vi. Bom naštela samo tri. Jambrekovi univerzi ste želeli podaljšati življenjsko dobo kar z zakonom mimo pravil, ki veljajo. To je prvi podtaknjenec. Zakon o visokem šolstvu ste želeli spremeniti kar s pekapejem. S pekapejem ste želeli oziroma tudi ste na koncu ukinili, razveljavili Zakon o enotni ceni knjige. In tretja stvar, zelo na hitro ste želeli v enem segmentu speljati privatizacijo zdravstva. Na srečo smo to zadnje z amandmajem, ki smo ga vložili prav v naši poslanski skupini − to je tako imenovani kaskadni sistem za krajšanje čakalnih vrst: najprej javno, potem koncesionarji in na koncu pride zasebno − te stvari uspeli ustaviti. Ampak na takšen način se težkih časov, ki vsekakor so v letu 2020 prizadeli našo državo, ne rešuje. Vse to bi mi naredili drugače, in še kaj, kar nisem zdaj povedala, da bi bila situacija v Sloveniji danes veliko boljša, absolutno drugačna. Ker pa je zaključni račun pravzaprav neko izvršeno dejstvo, ki samo prikazuje, kako je bil denar porabljen, še enkrat povem, da v SAB zaključnemu računu ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Zaključni račun proračuna je akt države, v katerem so prikazani predvideni in realizirani prihodki ter drugi prejemki ter odhodki in drugi izdatki države za preteklo leto. Proračun se je v letu 2020 izvrševal v izjemno težkih, izjemnih okoliščinah spopadanja z epidemijo in blaženja njenih posledic. Pri tem in ob upoštevanju nenehnih, tudi zelo napadalnih, kritik o neracionalni porabi proračunskih sredstev velja poudariti oceno Fiskalnega sveta o zaključnem računu proračuna, oceno skladnosti Fiskalnega sveta. Fiskalna pravila so bila v letu 2020 večinoma spoštovana. Pravilo glede maksimalnega dovoljenega obsega izdatkov je bilo spoštovano. Minimalni dovoljeni strukturni saldo je bil dosežen ob upoštevanju dovoljenega odstopanja. Rast izdatkov sektorja država brez enkratnih učinkov po izdatkovnem pravilu je bila nižja od dovoljene. Preseženo je bilo dovoljeno povprečno odstopanje strukturnega salda in strukturnega napora. Dolg sektorja država se je povečal v nasprotju s pravili, pri čemer je upoštevana uveljavitev obdobja izjemnih okoliščin. To je ocena skladnosti Fiskalnega sveta, daleč od kakršnekoli apokaliptičnosti, ki se hoče na vsak način uveljaviti. Zaključni račun za leto 2020 izkazuje nekatera neskladja med načrtovanimi in izvedenimi prihodkovnimi in odhodkovnimi postavkami. Prihodkovna stran je bila z rebalansom proračuna načrtovana v višini 9 milijard in 189 milijonov evrov, realizirana pa v višini 9 milijard in 77 milijonov evrov, kar je za 111 milijonov in 560 tisoč evrov manj. V strukturi prihodkov pa so davčni, nedavčni kapitalski in transferni prihodki doseženi v načrtovanih višinah. Na prihodkovni strani odstopajo v negativno smer prejeta sredstva iz Evropske unije, ki so bila predvidena v višini 941 milijonov in 374 tisoč evrov, realizirana pa v vrednosti 724 milijonov in 818 tisoč evrov. Realizacija je bila torej 77-odstotna, razlika pa je 216 milijonov in 556 tisoč evrov. Iz Evropskega sklada za regionalni razvoj denimo je bilo načrtovanih 247 milijonov in 297 tisoč evrov, realiziranih pa 210 milijonov in 452 tisoč evrov, kar je za malo manj kot 37 milijonov evrov manj. V tem primeru je dosežen odstotek realizacije 85,10. Bistveno bolj kritično je v Evropskem socialnem skladu oziroma v načrtovanih prihodkih iz Evropskega socialnega sklada, kjer je bilo načrtovanih 221 milijonov in 662 tisoč evrov, realiziranih pa le 106 milijonov in 700 tisoč evrov, kar je za nekaj manj kot 115 milijonov evrov manj. Pri Evropskem socialnem skladu je dosežen odstotek realizacije samo 48,14. Napovedani odhodki proračuna so bili z rebalansom za leto 2020 določeni v višini 13 milijard in 391 milijonov evrov, uresničeni pa so bili pri 12 milijardah in 564 milijonih evrov, kar je za 827 milijonov evrov manj od načrtovanega. Tukaj izrazito odstopajo tekoči odhodki, ki so nižji za milijardo in 22 milijonov evrov, investicijski odhodki pa za nekaj manj kot 63 milijonov evrov. V strukturi tekočih odhodkov, kjer gre za milijardo manj načrtovane porabe, izrazito izstopa splošna proračunska rezervacija, ki ni bila realizirana v predvideni višini odhodkov. Poslanci Poslanske skupine Desus izpostavljamo tudi sofinanciranje pokojninske blagajne iz državnega proračuna za leto 2020. Načrtovano je bilo v vrednosti milijarde in 155 milijonov evrov, realizirano pa v vrednosti milijarde in 131 milijonov evrov. To pomeni, da je bilo načrtovanje odhodkov za sofinanciranje pokojninske blagajne kljub do skrajnosti kompliciranemu poslovnemu in proračunskemu letu zelo natančno. Gospe in gospodje! Celotno proračunsko leto 2020 je bilo obeleženo tudi s trditvami o netransparentni porabi sredstev državnega proračuna. Svoje mnenje o tem je izreklo tudi Računsko sodišče v revizijskem poročilu. Vrhovni državni revizijski organ je o predlogu splošnega dela zaključnega računa proračuna za leto 2020 izrekel pozitivno mnenje, ker ugotovljene napake pri izkazovanju prejemkov in izdatkov niso bile pomembne. Govorimo seveda o bilanci prihodkov in odhodkov, govorimo o računu finančnih terjatev in naložb in govorimo o računu financiranja, treh izjemno pomembnih dokumentih splošnega dela proračuna, o katerih je Računsko sodišče izreklo pozitivno mnenje. To je v Sloveniji sprejeto kot nekaj popolnoma marginalnega in nepomembnega. Na podlagi ugotovitev o pravilnosti izvrševanja državnega proračuna za leto 2020 v delu, ki se nanaša na vladne proračunske uporabnike, pa je Računsko sodišče izreklo mnenje s pridržkom. V Vladi Republike Slovenije je 14 ministrstev. Po mnenju Računskega sodišča so samo tri med njimi, ki so dolžna predložiti odzivna poročila, ker jim med izvajanjem revizije ni uspelo odpraviti ugotovljenih nepravilnosti. Ta tri ministrstva so Ministrstvo za notranje zadeve, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti in Ministrstvo za kulturo. To se pravi, od 14 ministrstev samo 3 niso že med revizijo uspela odpraviti ugotovljenih nepravilnosti. Samo 3 od 14. Zato ni odveč poudariti, da je v tem primeru stvarnost državnorevizijskih observacij razblinila rumenilo opozicijskih in medijskih halucinacij o netransparentnosti. Sublimat vseh krasnoumnosti o netransparentnosti se je izkazal kot težko mlatenje prazne slame, vse po na Slovenskem vedno bolj uveljavljenem, trdno uveljavljenem načelu: prazni lonci klopotajo, prazne glave pa čebljajo. Zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2020 predstavlja knjigovodsko izvršeno dejstvo. Zato bomo poslanci Poslanske skupine Desus glasovali za njegov sprejetje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jani Ivanuša bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj prisotnim. Pred sabo imamo Predlog zaključnega računa Proračuna Republike Slovenije za leto 2020. Dobrih 9 milijard prihodkov v državni proračuna je pomenilo kar 98,8-odstotno realizacijo načrtovanega za leto 2020. Prav tako je bila tudi 93-odstotna realizacija, kar se tiče odhodkov v državnem proračunu, sprejemljiva. Pričakovano je bilo slabih 13,4 milijarde evrov odhodkov iz državnega proračuna, na koncu pa se je porabilo iz državnega proračuna približno 12,5 milijarde evrov. To pomeni, da je bil tudi javnofinančni primanjkljaj za 715 milijonov nižji od pričakovanega. Razumeti moramo, da je bilo tudi v tem času, obdobju za omilitev in odpravo posledic epidemije covida-19, namenjenih več kot 2 milijardi evrov. V Slovenski nacionalni stranki se od vedno zavzemamo za ekonomsko močno in neodvisno Slovenijo, zato smo tudi pozorni na nihanje bruto družbenega proizvoda naše države. Bruto domači proizvod se je v letu 2020 realno znižal za 5,5 % in nominalno za 4.3 %. Ta podatek ni zaskrbljujoč oziroma presenetljiv, glede na situacijo v enakem časovnem obdobju drugod po svetu. Slovensko gospodarstvo je izjemno odvisno od evropskih in svetovnih finančnih ciklov, saj smo gospodarsko popolnoma speti v evropsko in svetovno ekonomijo. Temu bodo morali v prihodnosti dati več pomena, saj je gospodarska neodvisnost vsaj do določene mere zelo pomembna pri neodvisnosti celotnega naroda. Večina držav po svetu je v tem časovnem obdobju beležila upad bruto družbenega proizvoda. Hujše udarce na BDP od Slovenije so v Evropi doživele številne države, kot so na primer Nemčija, Francija, Italija, Združeno kraljestvo, Španija, Avstrija, Belgija, Islandija, Portugalska in še bi lahko našteval. Boljše kazalnike BDP od Slovenije pa so v Evropi beležile Bolgarija, Ukrajina, Nizozemska, Latvija, Albanija, Rusija, Estonija, Finska, Švedska, Danska in še kakšna država. Prav tako je bil v svetovnem merilu prisoten vsesplošni upad gospodarske aktivnosti, z izjemo nekaterih držav, ki pa so beležile izjemno rast, na primer Monako ter Irska. Pa da se vrnem na Slovenijo. V SNS smo veseli, da je bila kljub krizni situaciji v Sloveniji nominalna rast izvoza za 7,9 % višja od planiranega, kar je za naše majhno slovensko gospodarstvo zelo pomembno. Davek na dodano vrednost predstavlja pri nas največji prihodek v državnem proračunu, saj pomeni v letu 2020 skoraj 40 % celotnih prihodkov v državnem proračunu. Planirane so bile 3 milijarde in 465 milijonov evrov, država pa je realizirala 3 milijarde in 528 milijonov evrov iz istega naslova, kar je dobrih 100 milijonov več od predvidenega. Davek na dodano vrednost je odličen mehanizem, saj je poleg pravične generacije prihodkov za državni proračun tudi eden izmed težje utajenih davkov. Prav tako pa je izjemno kompatibilen v mednarodnem poslovanju. Pri njem je seveda treba paziti, da z njim preveč ne posežemo v gospodarstvo države, kar pa je prava umetnost in večna debata pri ekonomskih politikah države. V SNS se bomo zavzemali za učinkovito davčno politiko, katere posledica bodo na eni strani ustvarile pravičnost znotraj naroda, na drugi pa spodbujala močno izvozno usmerjeno gospodarstvo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Suzana Lep Šimenko bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo. Zaključni račun Proračuna Republike Slovenije je akt države, v katerem so v skladu s 96. členom Zakona o javnih financah prikazani predvideni in realizirani prihodki in drugi prejemki ter odhodki in drugi izdatki države za preteklo leto. V okviru bilance prihodkov in odhodkov so bili v sprejetem proračunu prihodki načrtovani v višini 9,2 milijarde evrov, odhodki v višini 13,4 milijarde evrov ter načrtovani primanjkljaj v višini 4,2 milijarde evrov. Dejansko doseženi rezultati državnega proračuna z vidika primanjkljaja so bili boljši od načrtovanega, in sicer je bilo v letu 2020 realiziranih 9,77 milijard prihodkov, 12,6 milijard odhodkov in primanjkljaj v višini 3,4 oziroma skoraj 3,5 milijard evrov, kar znaša 83 % načrtovanega oziroma 715 milijonov primanjkljaja manj. BDP Slovenije se je v letu 2020 nominalno znižal za 4,3 odstotne točke. Dejstvo pri pregledu zaključnega računa za leto 2020 pa je, da je na višino primanjkljaja in povečane odhodke, hkrati pa na močno zmanjšane prihodke državnega proračuna najbolj vplivala epidemija bolezni covida-19, saj smo za blaženje in odpravo njenih posledic v različnih protikoronskih paketih namenili kar 2,3 milijarde evrov, s tem pa smo močno omejili tudi višino padca BDP državljanom in državljankam, podjetjem pa smo s temi sredstvi med drugim omogočili hitrejšo ekonomsko okrevanje in boljše poslovanje v letu 2021, kar se nenazadnje odraža tudi v letošnjih številkah gospodarske rasti, ki bo pri okoli 6,4 %, in seveda tudi nizki brezposelnosti. Trenutno imamo brezposelnih nekaj čez 66 tisoč oseb. V letu 2020 je bil v razmerju državnega proračuna do proračuna Evropske unije realiziran neto proračunski presežek v višini 199 milijonov evrov. V računu financiranja je izkazana realizacija v višini 7,8 milijard evrov prejemkov iz naslova zadolževanja, za odplačilo dolga sta bili namenjeni 2 milijardi evrov, slabih 5,8 milijarde evrov pa predstavlja neto zadolževanje. Potrebno pa je omeniti, da smo za plačila obresti iz naslova preteklega zadolževanja namenili 771 milijonov evrov. Pozitivno pa je dejstvo, da se je znesek obresti v zadnjem obdobju močno znižal. V letu 2020 se je stanje sredstev na računih povečalo za 2,6 milijarde evrov. Del zaključnega računa Republike Slovenije predstavlja tudi 27 letnih poročil skladov in agencij, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, ter Zavod Republike Slovenije za zaposlovanje, Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, oba v obveznem delu zavarovanja. Iz priloženega gradiva je razvidno, da so institucionalne enote v letu 2020 ustvarile približno 130 milijonov evrov primanjkljaja. Omeniti je treba tudi dejstvo, da je Računsko sodišče Republike Slovenije revidiralo predlog zaključnega računa državnega proračuna za leto 2020 in izdalo pozitivno mnenje na splošni del zaključnega računa. Revizorji Računskega sodišča pa so na samo izvrševanje državnega proračuna za leto 2020 izrekli mnenje s pridržkom, kar glede na izredne okoliščine v letu 2020 vseeno predstavlja dober rezultat, predvsem s stališča, da so bili v tem državnem zboru večkrat neupravičeno podani različni očitki o netransparentni porabi javnih sredstev. V Slovenski demokratski stranki bomo predlog zaključnega računa za leto 2020 podprli. Hvala.
Hvala lepa. Igor Peček bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! V zaključnem računu ugotavljamo skladnost sprejetega proračuna, to je načrtovanih prihodkov in odhodkov z njegovo dejansko porabo. Ugotavljamo tudi, kako so se načrtovana proračunska sredstva v preteklem obdobju porabila in za katere namene. To je ključni dokument, na osnovi katerega se ugotavlja uspešnost in učinkovitost porabe sredstev državnega proračuna. Iz dokumenta lahko ugotovimo, da smo za omilitev posledic epidemije covida-19, porabili 2,1 milijarde evrov. V rebalansu proračuna za leto 2020, ki smo ga obravnavali septembra za zadnje 3 mesece v letu, pol leta po tem, ko smo se že začeli spopadati z epidemijo, pa je bilo načrtovanih 2,6 milijarde evrov sredstev. Ni odveč že v uvodu povedati, da je porabo sredstev po posameznih proračunskih postavkah, predvsem kar se tiče porabe sredstev za omilitev posledic epidemije, zelo težko ugotavljati in zahteva kar nekaj vloženega truda. Vprašanji uspešnosti in učinkovitosti sta ključni pri tem, ko dajemo oceno predloga zaključnega računa. Glede uspešnosti porabe, ki so jo sicer spremljale nepredvidljive okoliščine, kar je potrebno priznati, si lahko odgovorimo že iz dveh številk, ki sem jih navedel na uvodu. Nekaj drugega pa je, ko predlog zaključnega računa proračuna ocenjujemo z vidika učinkovitosti. Na tem mestu je potrebno navesti nekaj primerjalnih podatkov. Konec leta 2019 smo imeli presežek v višini 0,4 % BDP, medtem ko je bil leto kasneje primanjkljaj v višini minus 8,4 % BDP. Po višini sredstev, ki smo jih namenili za interventne ukrepe, smo bili med tistimi državami članicami Evropske unije, ki so za to namenile največ. Ne bo odveč, če navedemo še nekaj dejstev, in sicer to, da sredstva, ki smo jih porabljali, niso bila najbolj ciljno usmerjena ne za gospodarstvo, ne za ljudi, ki so jih najbolj potrebovali in bi si jih zaradi svojega angažmaja pri spopadanju z epidemijo najbolj zaslužili. Covidni dodatki so se delili nepravično in nesorazmerno. Večina dodeljene pomoči pa je končala v obliki prihrankov, kar se je izkazalo z rastjo depozitov na bankah. Fiskalni svet je že takrat pozival, naj bodo ukrepi za omilitev posledic epidemije transparentni, začasni in resnično usmerjeni v blažitev neposrednih posledic krize, a vendar se nam je že takrat kot tudi danes v letu 2021 v ravnokar sprejetih proračunih zgodilo to, da nerazumno naraščajo izdatki, ki s spopadanjem z epidemijo nimajo veliko skupnega. Decembra 2020 je denimo Fiskalni svet izdal priporočilo, da se v protikoronski zakonodaji ne sprejemajo ukrepi, ki slabšajo strukturni položaj javnih financ. Takrat je recimo koalicija uzakonila možnost prenehanja pogodbe o zaposlitvi oseb, ki so izpolnile pogoj za pridobitev pravice do starostne pokojnine. Opredelitev do zgolj tehnične izvedbe proračuna v teh časih terja tudi njegovo vsebinsko presojo. Tako kot ne moremo zaključiti, da se vlada na vso moč bori z epidemijo, če smo istočasno v svetovnem vrhu po številu obolelih. Spoštovani! V poslanski skupini LMŠ ne moremo prikimati temu, da je bila izvedba proračuna v letu 2020 uspešna in učinkovita, saj se z rešitvami, ki jih je koalicija z njim vpeljala, nismo strinjali ne tedaj, niti se ne strinjamo danes, ko pogledamo nazaj. Proračun je v letu 2020 namreč odražal ukrepe, ki so jih koalicijski partnerji skupaj s sateliti sprejemali s protikoronsko zakonodajo, ta pa je bila po našem mnenju nepremišljena, netransparentna, v njej je mrgolelo podtaknjencev, ob katerih smo se spraševali, zakaj se vlada raje ne ukvarja zgolj z epidemijo, ampak mora ob tem zadovoljevati še partikularne želje svojih podpornikov. Glede na to, da se je delil naš denar, imajo državljani in državljanke pravico izvedeti, čemu, in to mora biti jasno in transparentno razvidno iz predloga zaključnega računa. Iz predloga, ki ga obravnavamo danes, je to zelo težko. Proračun za leto 2020 kot celota bo imel velike posledice za naše javne finance tako z vidika stabilnosti kot vzdržnosti v prihodnje. Ne ocenjujemo ga kot uspešnega in učinkovitega. Zato v LMŠ predloga zaključnega računa ne bomo podprli.
Hvala lepa. Mag. Bojna Muršič bo predstavila stališče Poslanskih skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa, predsednik za besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Na tej seji ob obravnavi proračunskih dokumentov večkrat poudarjamo, kako zelo se vladna realizacija razlikuje od proračunskih okvirov, postavljenih v Državnem zboru. Predlog zaključnega računa dokazuje, da Vlada ni izgubila nadzora šele v zadnjih mesecih, temveč je to njen način dela, kjer so obljube in akti Državnega zbora eno, realnost in samovoljne odločitve Vlade pa drugo. Leta 2020 seveda ne moremo enostavno primerjati s preteklimi leti. Gre namreč za leto v celoti zaznamovano z dvema velikima nesrečama. Prva je pandemija covida-19, druga pa vlada Janeza Janše. Obe sta se postavili in pojavili istočasno. Sodba o tem, katera od njiju je v Sloveniji povzročila več škode, pa ni enostavna. Glede na rezultate, ki jih skriva tudi ta predlog zaključnega računa, se ta neslavna zmaga nasmiha vladi. Zaključni račun za preteklo leto razkriva velika odstopanja od proračunskih načrtov. Prihodki so od načrtovanih nižji za 111 milijonov, odhodki pa za načrti zaostajajo za 827 milijonov. Slaba tolažba je, da 3,5 milijarde primanjkljaja še vedno za 715 milijonov zaostaja za načrtovanim, saj kljub temu znaša 7,5 bruto domačega proizvoda. Tudi realizacija črpanja evropskih sredstev zaostaja za načrti za 216 milijonov ali skoraj za četrtino. Dolg državnega proračuna je v lanskem letu zrasel za 5,8 milijarde evrov in se povzpel za 10 odstotnih točk ali na 74 % bruto domačega proizvoda. Spoštovani! Vse to se je zgodilo, ko je vlada v marcu začasno zadržala izvajanje proračuna in denar za financiranje epidemije zagotavljala s prerazporeditvami. Taka odstopanja so nastala, kljub temu da je bil konec septembra lanskega leta na predlog vlade sprejet rebalans proračuna. Kljub temu je vladi uspeli zgrešiti popravljane proračunske načrte na vseh ključnih proračunskih postavkah. Tudi na postavki, posebej namenjeni financiranju stroškov epidemije, je realizacija nižja za 500 milijonov evrov od predvidene. Medtem ko se vlada že od nastopa mandata hvalisa z izjemnimi proračunskimi odhodki, količina zapravljenega denarja naj bi po mnenju vladajočih kar sama od sebe dokazovala učinkovitost porabe, dejanski rezultati pa kažejo, da vlada nima pravega nadzora nad javnofinančno porabo. Še posebej če smo seznanjeni z dejstvom, da bo letošnja poraba za več kot milijardo in pol višja od dovoljene. Kakor kaže, je vlada celo denar, ki ga je uspelo prihraniti lani, že letos zapravila s presežno porabo. Pri vsem tem pa za letos ne predlaga rebalansa, temveč si skuša preko Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije in proračunskih odlokov zagotoviti možnost, da samovoljno in netransparentno prerazporeja državni denar. Slika javnih financ se v letošnjem letu zgolj še slabša. Zaključni račun za lani pa nam razkriva, da tudi v lanskem letu vlada ni dobro opravila svoje naloge. V takih okoliščinah ni mogoče zgolj sešteti številk po postavkah in ugotoviti, koliko je bilo porabljeno. Omenjena velika odstopanja na krovnih postavkah so le odraz slabega vladnega načrtovanja, ki ni omejeno le na lansko leto. Če je vlada lani za slabo zamišljene dodatke zaposlenih zapravila zgolj 200 milijonov, se vsota tega v letošnjem letu približuje milijardi. Ne moremo sklepati o zaključnem računu proračuna, ne da bi ga postavili v kontekst javnofinančne situacije, ki vsekakor ni dobra. Če bi bil namen zaključnega računa le seštevanje vsot posameznih postavk in seznanitev Državnega zbora z njim, bi bilo mogoče tak zaključni račun celo podpreti, vendar se zaključni račun pripravi in sprejema prav zato, da se oceni učinkovitost vladnega upravljanja z javnim denarjem, da se preverijo odstopanja od proračunskih načrtov in pojasnijo razlogi zanje. Ni dovolj, da vlada odstopanja vedno znova pojasnjuje le z enim in edinim argumentom – epidemijo. Če vlada stalno trdi, da zaradi izjemnih okoliščin ne more spoštovati zakonov, aktov Državnega zbora ter drugih predpisov in sodb, potem ni dorasla nalogi, za katero obstaja, to je odgovorno in zakonito upravljanje z državo. Vsled vsega navedenega zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov, ne zato ker bi dvomili v zapisane številke, temveč zato, ker jim verjamemo, z morebitno podporo ne želimo legitimirati takšnega vladnega načrtovanja. Zato bomo nasprotovali Predlogu zaključnega računa Proračuna za leto 2020. Hvala lepa.
Hvala lepa. Luka Mesec bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa. Lep pozdrav! Glede na sprejeti proračuna za leto 2020 je bilo realiziranih 99 % odstotkov načrtovanih prihodkov in 94 % načrtovanih odhodkov. Kljub temu je vlada pridelala 3,5 milijarde evrov minusa in to je največji proračunski primanjkljaj v zgodovini države. Največji del tega primanjkljaja 2,4 milijarde evrov, je šel na račun interventnih ukrepov. Interventni ukrepi pa so upravičeno predmet kritike, ker je vprašljivo koliko so bili gospodarni, smiselni in učinkoviti. Na to kažejo naslednje primerjalne analize v Evropski uniji. V Sloveniji je bila v letu 2020 rast proračunskega primanjkljaja med najvišjimi v Evropski uniji. Saldo sektorja država se je iz presežka 0,4 % BDP v letu 2019 prevesil v ogromen primanjkljaj minus 8,4 % BDP v letu 2020. To je četrto največje poslabšanje med državami članicami. Interventni ukrepi so tako predstavljali kar 6 % BDP, kar je spet četrti največji obseg med 22 državami. Ob tem se je bruto javni dolg lani povečal za 15 odstotnih točk, kar je deveto najvišje povišanje med državami članicami EU, a kljub temu, da je bila Slovenija med rekorderkami v proračunskih izdatkih, je bil padec BDP v Sloveniji ublažen zgolj povprečno. Slovenija je bila na 10. mestu med 22 državami po padcu BDP, se pravi, četrta po tem, koliko je potrošila, 10 po tem, koliko je bila učinkovita. Poleg tega se vlada neopravičeno hvali, da je z interventnimi ukrepi rešila na 100 tisoče delovnih mest, toda konec leta 2020 je bilo v Sloveniji 87 tisoč registriranih brezposelnih, kar je 16 % več kot leto prej in po podatkih Banke Slovenije so vladni ukrepi uspeli ohraniti zgolj 16 tisoč delovnih mest, nikakor pa ne 300 tisoč, kot je to poskušala prikazovati vlada sama. Zniževanje brezposelnosti v letu 2021, do septembra 2021 je število brezposelnih padlo na 66 tisoč, ni posledica ukrepov ali pa pametne politike te vlade, ampak logična posledica vnovičnega odpiranja gospodarstva po karantenah. Druga stvar, na katero želimo opozoriti v Levici, je, da je bila distribucija sredstev, ki ste jih razdeljevali med covidno krizo, nepravična in neučinkovita. Že na začetku sem povedal, da je bilo v letu 2020 iz proračuna za namene boja proti covid krizi izplačanih 2,4 milijarde evrov sredstev. Skoraj polovica tega je šla za subvencije zasebnim podjetjem in te subvencije so bile izplačane brezpogojno. Kot smo videli, številna podjetja za to so samo pobrala subvencije in ni se ohranjalo delovnih mest. V najbolj skrajnih primerih sta Safilo in Adient celo po tem, ko sta pobrala državne subvencije, zaprla proizvodnjo v Sloveniji, jo preselila v tuje države in tukaj pustila na stotine brezposelnih. Druga stvar, ki jo je treba tukaj izpostaviti, je, da kljub temu da je Vlada potrošila 2,4 milijarde, kot pravi sama, za reševanje ljudi in gospodarstva, so se vsi ključni kazalci revščine v tem letu povečali. Pokazalo se je, da je leta 2020 pod pragom tveganja revščine živelo 254 tisoč ljudi, kar je 11 tisoč več kot leto prej. Leta 2020 je pod pragom tveganja revščine živelo 97 tisoč upokojencev, kar je 7 tisoč več kot leto prej, kar ni presenetljivo, ker je javnih sredstev, ki so šli neposredno socialno ogroženim od teh 2,4 milijarde bilo zgolj 163 milijonov. In zadnja stvar, na katero bi opozorili in zoper ne preseneča je, da se je med krizo, ko se je brezposelnost povečala za 16 odstotkov, ko je za 11 tisoč poskočilo število brezposelnih in ko je država izplačala 2,4 milijarde pomoči. Po drugi strani se je količina prihrankov gospodinjstev na slovenskih bankah blazno povečala − z 22 na 24 milijard. Se pravi, prihranki na bankah so se v času te krize povečali za 2 milijardi evrov, kar je skoraj toliko, kolikor so znašale države pomoči v letu 2020. To pa pomeni naslednje. Da je vlada izplačevala te pomoči na način, da so se pretežno zlivali v žepe premožnejših, v žepe tistih gospodinjstev, ki so zmožna varčevati. Revnejša gospodinjstva, kot vemo, več ali manj tisto, kar zaslužijo ali pa prejmejo, tudi sproti porabijo. Tukaj so se pa za 2 milijardi evrov v enem letu rekordno povečali prihranki slovenskih gospodinjstev na bankah. To nenazadnje ne bi smelo presenečati. Če samo pogledamo, kako so se izplačevali dodatki v javnem sektorju, bomo videli, da je bilo v letu 2020 v ta namen namenjenih že 204 milijone evrov, do konca septembra letos pa že kar 900 milijonov evrov, pri čemer višina dodatka, vezana na urno postavko, ni bila omejena navzgor. In posledice smo videli. Medtem ko so oskrbniki in oskrbnice v domovih za starejše, ki so bili dejansko v prvih bojnih vrstah in vsak dan soočeni z okuženimi, mogoče prejeli po par 100 evrov, medtem ko so si kirurgi, ki so dostikrat celo odpovedovali operacije ali pa vmes delali v zasebnih ambulantah, izplačali take dodatke, da je najbolj podjeten med njimi pobral kar 70 tisoč evrov v enem letu. To se na drugi strani preslikava v ogromen proračunski primanjkljaj in pa v blazno povečanje prihrankov najbrž tega dela populacije na slovenskih bankah. Kot vemo, si približno 10 % gospodinjstev lasti večino depozitov na slovenskih bankah. Pod črto. Gre za največji proračunski primanjkljaj v zgodovini v letu 2020. Smiselnost ukrepov, zaradi katerih je vlada ta denar potrošila, je vprašljiva. V naslednjih letih bo treba natančno raziskati, kaj točno se je s tem denarjem dogajalo in v čigave roke so se ta sredstva prelila. Nenazadnje govorimo o primanjkljaju, visokem 3 milijarde in pol. V Levici zato zaključnega računa ne bomo podprli.
Hvala lepa. Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati. Za razpravo pa sem potem pripravite Jože Lenart, Robert Pavšič, Igor Peček, mag. Bojana Muršič.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. Vlada pri opisu makroekonomskih izhodišč v letu 2020 izpostavlja, da je bila v primerjavi s poletno Umarjevo napovedjo gospodarskih gibanj za leto 2020 večina temeljnih kazalnikov boljših od pričakovanega. Bruto domači proizvod se je v letu 2020 realno zmanjšal za 5,5 %, kar je za 2,1 odstotni točki boljše od napovedi. Tudi na trgu dela so bila gibanja boljša od pričakovanih. Dejanski padec zaposlenosti po nacionalnih računih v letu 2020 je bil namreč za 1,4 odstotne točke nižji od napovedanega, za 1,1 odstotno točko pa je bila nižja registrirana brezposelnost. Po predhodnih podatkih Sursa so se v letu 2020 boljše od napovedi realizirali tudi podatki o nominalni rasti izvoza, in sicer za 7,9 odstotnih točk. Ta vlada je svoj mandat začela v kriznih razmerah. V Državni zbor je prvi paket pomoči ljudem in gospodarstvu prinesla v stotih urah. V zahtevnih okoliščinah je pripravila več interventnih zakonskih paketov za soočanje s covidom-19. Vlada je z ukrepi pomagala ohraniti 300 tisoč delovnih mest. V letu 2020 je bilo za ukrepe covida izplačano za dobri 2 milijardi evrov, kar predstavlja 16 % realiziranih odhodkov. 965 milijonov evrov se je namenilo za ukrepe, kot so: začasno čakanje na delo, nadomestila prispevkov za zdravstveno zavarovanje, plačila prispevkov za ZPIZ, plačila skrajšanega delovnega časa, podpora rejcem in kmetom, podpora upravljavcem žičniških naprav in smučišč ter sofinanciranje obratovalnih stroškov zaradi izpada prihodkov v gostinstvu in turizmu. 574 milijonov evrov se je namenilo za ukrepe, kot so: solidarnostni dodatek za upokojence skozi ZPIZ, dodatki k plačam zaradi epidemije, povračilo izpada zdravstvene dejavnosti, dodatni kadri v socialnovarstvenih zavodih, pomoč izvajalcev institucionalnega varstva in pomoči na domu, izvajanje mikrobioloških raziskav, delo Nacionalnega inštituta za javno zdravje, testiranje, oprema za obvladovanje epidemije v blagovnih rezervah, povračilo izpada opravljanja zdravstvene dejavnosti pri koncesionarjih, dodatki koncesionarjem zaradi epidemije, pomoč slovenskega podjetniškega sklada pri zagotavljanju zaščitne opreme za mala in srednja podjetja in pomoč občinam zaradi epidemije. 384 milijonov evrov pa se je namenilo za ukrepe, kot so: mesečni temeljni dohodek, nadomestila prispevkov za zdravstveno, pokojninsko in invalidsko zavarovanje, solidarnostni dodatki študentom ter ranljivim skupinam, turistični boni, pokrivanje izpada plačila staršev za vrtce, pokrivanje izpada prihodkov za storitve dijaških in študentskih domov, šolskih kuhinj in različnim zavodom, zagotavljanje toplih obrokov za učence in dijake, pomoč izvajalcem institucionalnega varstva, pokrivanje izpada prihodkov za področje športa, povečan znesek delovnovarstvenega dodatka in solidarnostni dodatek za druge ranljive skupine. Leto 2020 je bilo izjemno zahtevno leto. Ne trdimo, da so bili vsi vladni ukrepi idealni, vendar pa je vlada prevzela odgovornost in opravila pomembno delo pri soočanju z globalno pandemijo. Makroekonomski kazalniki so jasni. To jasno izhaja tudi iz zaključnega računa. Zaključni račun proračuna Republike Slovenije za leto 2020 bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zaključnega računa. Besedo ima Jože Lenart, pripravi naj se Robert Pavšič.
Hvala lepa, predsednik. Prav je, da okoli zaključnega računa tudi kakšno rečemo. Poglejte, zaključni račun Republike Slovenije za leto 2020 je revidiran. Mnenje Računskega sodišča je pozitivno, v vseh pomembnih pogledih pravilno in v skladu z zakonom o javnih financah, v skladu z zakonom o računovodstvu in drugimi predpisi, ki to urejajo. Ima sicer pomanjkljivosti, celo nosi mnenje s pridržkom, ki pa ga odpravljajo s popravki, vsa ta neskladja, ki so bila ugotovljena. Torej bi po vseh pravilih takšen zaključni račun morali tudi podpreti. Vendar ga v LMŠ ne moremo in bom obrazložil zakaj. Problem je drugje. Vsekakor v sami vsebini, v tem neracionalnem trošenju s sprejetimi pekapeji v tem državnem zboru, ki ste jih preglasovali, čeprav se v veliki meri v LMŠ in tudi v opoziciji z vsebino teh pekapejev nismo vedno strinjali. Gre za neracionalno trošenje, v številnih primerih nepotrebno trošenje v bombončkih, kot se je velikokrat slišalo, da gre z nekim namenom. Tudi samo povečevanje depozitov prebivalstva pri bankah v Sloveniji je delni odraz vsega tega. Preplačali smo medicinsko zaščitno opremo za potrebe epidemije. Na milijone neuporabnih mask, ventilatorjev, ki še danes ne delujejo, ki niso popolni. In če grem k bistvu, samim številkam, kje je tisti glavni problem. Če primerjamo ta primanjkljaj v letu 2020 s prihodki, predstavlja primanjkljaj kar 38,4 % primanjkljaja ustvarjenih prihodkov. 38,4 %. Več kot tretjino primanjkljaja znaša, če ga primerjamo s prihodki. Če izvzamemo covid odhodke, ki so v velikem delu bili potrebni, ampak poudarili smo, da smo tudi pretiravali, pa pomeni samo iz tekočih odhodkov, da primanjkljaj znaša kar 16,3 %. 16,3 %. Sami covid odhodki pa predstavljajo 22 % glede na prihodke, ustvarjene v tem letu. To so zelo velike številke. In še en podatek. Poglejte, kar 7 % so bili tekoči odhodki, govorim brez covida, samo tekoči odhodki so bili za 7 % povečani glede na leto 2019. Ob negativni rasti BDP minus 4,2 % je zdaj znana ta končna številka. Kakšna odgovornost je potem to vlade, da je trošila celo več, kot pa je kadarkoli bila rast BDP iz tekočih odhodkov. To je ta odgovornost, ki jo stalno ponavljamo in opozarja tudi Fiskalni svet, da je bilo neracionalno trošenje. Ne govorim o covid odhodkih, govorim o tekočih odhodkih, zakaj so se toliko povečevali v času epidemije, ko bi morali zategniti pas in bi morali varčevati. In ravno ta dolg je tisti, na katerega nas danes tudi Evropska komisija opozarja, da smo neracionalno trošili. To je tisti problem, ki ga bomo verjetno zelo težko odpravili oziroma nas bo spremljal še leta in leta, kajti tudi s takimi tekočimi odhodki ste nastavili potem za naprej, da se zadeve povečujejo in jih ni možno potem brzdati. To je tisti glavni problem in očitek. V taki vsebini, v takih postopkih, ker so bili tudi ti pekapeji v Državnem zboru sprejeti s preglasovanjem koalicijskih poslancev, je tudi Računsko sodišče v skladu s temi standardi moralo izdati pozitivno mnenje. Jaz oziroma v LMŠ pa poudarjamo na to trošenje, ki je bilo pa vsekakor neracionalno in ga bo težko odpraviti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič, pripravi se mag. Bojana Muršič.
Hvala, predsednik. Danes slišimo, da gre pravzaprav samo za formalnost, za neko že izvršeno dejstvo, za preteklost. Jaz se pa sprašujem, kako naj ocenjujemo politiko prihodnosti, če ne poznamo dejstev iz preteklosti. Če ocenjujemo aktualno politiko in politiko prihodnosti te politike glede na zaključni račun za leto 2020, nas lahko upravičeno zelo zelo skrbi. Kar pa slišimo ob političnem zagovarjanju tega proračuna, je to samo slikanje neke sicer lepe abstraktne, ampak zamegljene slike. Govorimo o letu 2020, ko ste že junija s preletom letal praznovali zmago, ker ste zmagali v tej vojni. Tako ste vsaj trdili. Po polovici leta ste že zmagali, potem pa pozabili na drugo polovico leta. Šele sredi oktobra ste spet spoznali, da je vrag vzel šalo tako na področju upravljanja, preprečevanja in posledic epidemije kot tudi na finančnem področju. Pa že v prvi polovici leta ste naredili marsikaj narobe. Danes nisem mogel verjeti, da se poslanska skupina hvali z nabavo zaščitne opreme, kako je bila uspešna, pa upravičuje večje trošenje v letu 2020. S čim? Z nabavo papirnatih mask? Z nabavo neuporabnih predihovalnikov? Nas spomin še ni zapustil. Že v poročilu o nabavah zaščitne in medicinske opreme je vlada lagala, dokazano, ampak za vas je to dosežek, ki je vreden pohvale. Skozi tak kup papirja ugotavljamo skladnost, ne pa strateški vidik neposredno, čeprav se da marsikaj razbrati iz teh številk. Kakšna je bila pa uspešnost pa preglednost leta 2020, je pa drugo vprašanje. In to je tisto, na kar v LMŠ nenehno opozarjamo. Ne bi ponavljal številk, ker nima smisla, gremo pa samo na en resor, ki ste mu pobrali vse, bi bil pa v letu 2020 lahko zelo pomemben za razvoj konec leta 2020, še bolj pa bi bil pomemben za nastavljanje politik razvoja v letošnjem letu. Govorimo o Službi Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko. Pred rebalansom je imel ta resor odobrenih 51 milijonov, z rebalansom samo še 12 milijonov. Torej ste mu pustili samo 25 %, tako na pamet preračunano, sredstev, s katerimi naj bi potem ministrstvo učinkovito delalo. In še ta, odobren z rebalansom proračuna, je bil izkoriščen manj kot 70-odstotno. SVRK ste pobrali vse. In potem na koncu ni čudno, da je izplen evropskih sredstev mizeren, čeprav vi znate in zmorete vse. Samo od te malenkosti, kar je ostalo, se je porabilo samo 55 % za lokalno samoupravo, od tistega, kar bi lahko, 0 % pa − pazite! − na katerih področjih: na področju energetske učinkovitosti, prometa in prometne infrastrukture, razvoja novonastalih podjetij, varovanja in okoljske infrastrukture, zmanjšanja emisij, stanovanj, kulture in civilne družbe, izobraževanja in športa, socialne varnosti. 0 %. In če boste rekli, da se je ta denar prelil v intervencijske ukrepe, ja, ni se, ker so tudi intervencijski ukrepi bili realizirani manj kot 80-odstotno. Če gremo skozi celotni posebni del poročila, je takih ministrstev v tem kupu papirja ogromno. Ocenjevati uspešnost v tem dokumentu, lahko zaključimo samo z negativno oceno. Niste se izkazali. Pa bi lahko vse to zelo dobro pripravili tudi za nadaljevanje politik. Septembra 2020 smo sprejemali rebalans, ko je bilo malo bolj jasno, s tem da je treba še enkrat in nenehno poudarjati, vlada je imela v letu 2020 zgodovinska pooblastila, kar se tiče prerazporejanja sredstev, ne samo znotraj posamezne postavke, ampak znotraj celotnega proračuna. Kar ste želeli, ste počeli mimo parlamenta, mimo vse kontrole. In vse, kar ste zmogli, je bilo očitno to, da okej, septembra ste dali v obravnavo parlamentu rebalans proračuna, letos pa še tega ne bomo dobili, ker obvladate. Ja, obvladate brezglavo trošenje brez pogleda v prihodnost. Nočem več poslušati tega, kako ropotajo prazni lonci in prazne glave. Zelo zelo ste pametni, ampak številke vaših politik so pa porazne. Ali so katastrofalne ali ne, to je stvar subjektivne osebne presoje. Zame osebno so porazne in katastrofalne. Sploh, ker nam ne slikajo neke svetle prihodnosti. Če bi imeli dovolj poguma, bi nam letos dali možnost, da pregledamo letošnje finance skozi rebalans. Pa ne bo šlo, ne? Ker bi verjetno lahko ugotovili še mnogo več, kot smo iz leta 2020, ki ste ga začeli s presežkom, zaključili pa z zelo velikim minusom. Ne glede na okoliščine in vse skupaj. Veste, nenehno sklicevanje na okoliščine, epidemijo in vse skupaj ne zdrži več neke logične presoje. Nekaj časa že, ampak nenehno, kako smo v vojni, kako smo [[…]]Ja, pač v letu 2020, glede na vaša dejanja, nismo bili v vojni po 15. juniju do mislim da 22. oktobra. In časa čez poletje je bilo dovolj. Ne samo za čiščenje bazenov na Krku, je bilo dovolj časa tudi za pripravo kakšne razvojne strategije in kako se bo lahko iz evropskih sredstev kaj počrpalo s pripravo dokumentacije, s pripravo razvojnih projektov. Seveda tukaj na teh postavkah, ki sem jih navedel, je bilo nič, na nekaterih postavkah, ki so pa vse zapakirane v, prav lepo ime je, ja, čakajte, da poiščem − sredstva za financiranje epidemije, so bile pa realizacije tudi z indeksom 260, torej za 160 več od tistega, kar ste predvideli v rebalansu septembra. Ker ste imeli to možnost, ste jo pač izkoristili in porabili tam, kjer vam je najbolj odgovarjalo, več, kot bi smeli.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Danes sicer govorimo o zaključnem računu za leto 2020. Če tako vzamemo, so to ugotovljena dejstva in karkoli bi tukaj dodajali, je pač situacija takšna, kot je, in tudi danes nič ne moremo spremeniti. Kot je bilo že nekajkrat povedano, je bilo to prvo leto epidemije, ki je pustilo globoke posledice tako na zdravju ljudi kot tudi na naših javnih financah. In še dolga dolga leta bodo državljanke in državljani pokrivali ta zapitek, ki ga je naredila ta vlada v tem letu dni. Slišali smo, da so bili v bistvu prihodki realizirani v višini 9 milijard evrov, odhodki v višini 12,5 milijard. 3,5 milijarde evrov je ta vlada v roku leta dni naredila odhodkov. Od tega je bilo sicer realiziranih za 2,2 milijardi za covid dodatke, ki so bili izplačani. Nekateri sicer upravičeni, marsikateri pa daleč od upravičenih. Predvsem če se osredotočim na nabavo zaščitne in medicinske opreme, pa se bom dotaknila teh naših nesrečnih mask z gumico, ki po moji presoji morajo še danes biti v skladišču blagovnih rezerv, za katere je bilo namenjenega kar nekaj denarja, so pa povsem neuporabne, o čemer smo tudi govorili. In to nas lahko pošteno skrbi, kam je šel ta denar. Denar je šel. Po mojem se bodo te maske morale nekako skuriti ali pa ne vem, čemu bodo namenjene, kajti danes lahko nosimo zgolj in samo kirurške maske in FFP2 maske. Mogoče v prihodnjih mesecih še kirurške maske ne bodo zadostovale, ampak bomo morali imeti samo FFP2 maske. Če bi bilo tako, bi potem tudi za takšne maske morala država nameniti dovolj sredstev in jih tudi zagotoviti za vse državljanke in državljane. In kaj je najbolj hudo? Hudo je to, da smo v mesecu septembru sprejemali rebalans proračuna in pokazalo se je, da ta vlada ne zna pravilno načrtovati svojih odhodkov. In ta odstopanja smo v tem proračunu tudi videli. Dotaknila bi se še tudi covid dodatkov, ki so jih prejemali zaposleni v javnem sektorju. Resnično, tako nepregledno in neučinkovito, kot so se ti dodatki delili, je res zaskrbljujoče. Jaz upam, da se je ta vlada vsaj nekaj naučila, da tega ne bo več počela oziroma vsaj slišali smo. Zdravniki in strežnice imajo povsem enako življenje in življenje teh zaposlenih je enako. Sploh mi ne gre v račun, da so nekateri dobili 8 tisoč dodatkov, strežnice pa zgolj nekaj evrov, pa tudi vso ostalo osebje na nižjem nivoju. Tukaj je res vprašanje in ljudje so se, ti, ki so delali, upravičeno spraševali, ali gre za drugorazredne zaposlene. To nas res zelo skrbi. Ob tem ne smemo spregledati, sem na začetku pozabila povedati, da je ta vlada prevzela 225 milijonov presežka, ki ga je zapravila, sploh ne vem v kolikšnem kratkem času oziroma že kar v prvih treh mesecih. In to je zaskrbljujoče. Res mi ne gre v račun, da se je tako razmetaval davkoplačevalski denar, povečal se je dolg državljank in državljanov na nekaj čez 20 tisoč na enega državljana, in res so ti podatki zaskrbljujoči. Zaključni račun proračuna izkazuje tudi črpanje evropskih sredstev, ki je bilo res katastrofalno, kajti v preteklih letih smo bili deležni s strani sedanje koalicije, kako ne znamo črpati evropskih sredstev, kaj se dogaja z tem, ampak, zaključni račun proračuna jasno izkazuje, da je bilo planiranih 941 milijonov črpanja evropskih sredstev, porabljenih je bilo 720 milijonov, razlika je pa v 216 milijonih ali skoraj četrtina teh planiranih sredstev. Res, da se je dolg državnega proračuna v lanskem letu izjemno, izjemno povečal. Znaša že skoraj 74 % bruto domačega proizvoda in res nas lahko pošteno skrbi, kaj bo v prihodnjih letih. Absolutno kakršnegakoli soglasja ali legitimacije temu zaključnemu računu ni moč podati, zato bom tudi glasovala proti temu zaključnemu računu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo v sklepni del splošne razprave, v katerem dobi besedo še predstavnica Vlade. Želite besedo? Ne, ne želi besede. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Prosim za prijavo. Prijave potekajo. Imamo enega prijavljenega. Besedo ima Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospodpodpredsednik. V razpravi o zaključnem računu za leto 2020 bi se želel orientirati še na dve zadevi, ki se mi kažeta kot silno pomembni, ena je nenehno ropotanje o netransparentosti porabe sredstev, druga pa je že popolnoma neženirano, da ne rečem neokusno, hvaljenje o proračunskem presežku, ki je bil ustvarjen v letu 2019. Gospe in gospodje, kot predsednik Obora za finance sem bil tudi v letu 2020 zadolžen za to, da je delovno telo spremljalo način, na katerega je Vlada v izrednih razmerah oziroma izrednih okoliščinah porabljala proračunski denar. Mi smo imeli tudi posebna poročila in specialne seje, namenjene obravnavi tovrstne problematike. Najbolj znakovita glede tega je bila Odbora za finance, ki smo jo imeli 5. novembra 2020. Takrat je Vlada pripravila zelo temeljita poročila o prerazporejanju pravic porabe znotraj proračunskih sredstev po posameznih proračunskih uporabnikih. Ta zadeva je bila opredeljena najprej časovno, potem pa tudi vrednostno. Prejeli smo dve zelo obsežni poročili, in sicer za obdobje od 1. julija do 31. avgusta 2020, kjer je bilo opravljenih za 697 milijonov evrov prerazporeditev, in za odboje od 1. 9. do 30. 9. 2020, kjer je bilo opravljenih za 165 milijonov evrov prerazporeditev. Skupaj torej v treh mesecih za dobrih 862 milijonov evrov po predlagateljih finančnih načrtov in pa iz naslova dodatnega zadolževanja. Vse skupaj opremljeno s sklepi Vlade in z dokumentacijo, ki je sicer zelo zahtevna za pregled, toda z dokumentacijo, iz katere je popolnoma razvidno, kdo je proračunski uporabnik, kateri je konto oziroma proračunska postavka, kateri konto, kateri podprogram, še celo šifra v načrtu razvojnih programov, od koga h komu za 862 milijonov evrov. Potem pa smo imeli sejo Odbora za finance. In veste, kaj se je zgodilo? Razprave o tem poročilu sploh ni bilo. Vsi tisti, ki dane vpijejo, kako je bilo netransparentno, so imeli možnost za vsako proračunsko postavko vprašati, zakaj se je to zgodilo in zakaj je bilo tistemu drugemu uporabniku namenjeno. Pa so bili vsi ves čas tiho. Danes pa poslušam, kako je vse skupaj netransparentno. To je popolnoma neresno. Druga stvar. Kar se tiče tistega slavnega presežka v proračunu 2019 234 milijonov evrov. Investicijski transferji občinam so bili v letu 2019 nižji za 105 milijonov od načrtovanih. Splošna proračunska rezervacija je bila neizkoriščena v višini 45 milijonov evrov, saj tudi ni bilo potrebe, da bi bila izkoriščena, ker ni bilo nobenih izrednih razmer, in sofinanciranje pokojninske blagajne je bilo nižje za 40 milijonov. Zakaj? Zaradi tega ker je bilo dovolj vplačil zaradi stanja gospodarskih subjektov. Če to vse skupaj seštejemo, 105 plus 45 plus 40, je to 190 milijonov na 234 milijonov plusa. In če je to kaj, s čimer se velja hvaliti, dobro, naj bo, ampak ta zadeva, se pravi plus v zaključnem računu proračuna za leto 2019 je bil storjen zaradi tega, ker niso bili izvrševani transferji občinam, ker ni bilo treba sofinancirati pokojninske blagajne in ker ni bilotreba uporabljati proračunske rezervacije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Zaključujem razpravo o predlogu zaključnega računa. O predlogu zaključnega računa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v četrtek, 25. novembra 2021, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA − OBRAVNAVA PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH ODLOKA O OKVIRU ZA PRIPRAVO PRORAČUNOV SEKTORJA DRŽAVE ZA OBDOBJE OD 2020 DO 2022. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo predstavnici Vlade mag. Maji Hostnik Kališek. Izvolite.
Spoštovani! Dovolite mi, da vam predstavim Predlog odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja države za obdobje od 2020 do 2022, s tem povezano oceno Fiskalnega sveta in mnenje Vlade Republike Slovenije na to oceno. Za zagotovitev ustreznega obsega sredstev za ukrepe za lajšanje posledic covida-19 in dodatne ukrepe za nujno podporo začetnemu okrevanju Vlada predlaga ponovno spremembo veljavnega odloka v delu, ki se nanaša na leto 2021. S predlaganimi spremembami se bo za leto 2021 dovoljena zgornja meja izdatkov sektorja države povečala na 25 tisoč 800 milijonov evrov, primanjkljaj pa se bo znižal na 7,5 % BDP. Po denarnem toku se bo zgornja dovoljena meja odhodkov povečala na 14 tisoč 990 milijonov evrov, primanjkljaj pa se bo znižal na 7,9 % BDP. S tem se bo omogočilo nadaljnje nemoteno financiranje vseh ukrepov po covid-19 zakonodaji in dodatnih ukrepov za nujno podporo začetnemu okrevanju. Pri tem bi želela poudariti, da se v letošnjem letu pomembno povečujejo državne investicije. Na ravni sektorja države v letu 2021 ocenjujemo rast investicij v višini 38 % glede na leto 2020. Glede na leto 2019 se bodo investicije države v letu 2021 povečale za 44 %. Na pomembnost investicij v izdatkih države pa kaže tudi podatek, da bi primanjkljaj sektorja države brez upoštevanja izdatkov za investicije v letu 2021 znašal 2,1 % BDP, primanjkljaj državnega proračuna pa bi brez upoštevanja odhodkov za investicije in investicijske transferje v letu 2021 znašal 4,6 odstotke BDP. O predlogu okvira je svojo oceno podal tudi Fiskalni svet. V njej ugotavlja, da se s predlagano spremembo odloka omogoča dodatna spodbujevalna fiskalna politika kljub izboljšanim makroekonomskim razmeram. Fiskalni svet v oceni izpostavlja tudi neustrezno in netransparentno načrtovanje fiskalne politike, saj predloga odloka ne spremlja rebalans državnega proračuna. Opozarja še na nerealistično načrtovanje porabe javnih sredstev, vključno s porabo sredstev za investicije. Kot odziv bi želela izpostaviti, da je zaradi izjemnih okoliščin in splošne odstopne klavzule dovoljeno začasno odstopanje od fiskalnih pravil. Zaradi visokih negotovosti Evropska komisija podaja samo kvalitativne ocene fiskalnih položajev posameznih držav, Slovenija pa pri tem ni posebej izpostavljena kot problematična država. Glede očitkov o netransparentnem vodenju fiskalne politike je treba izpostaviti, da je bilo v državnem proračunu za leto 2021, sprejetem novembra 2020, za ukrepe za obvladovanje epidemije namenjenih 774 milijonov evrov, a je bilo zaradi bistveno širšega obsega in daljšega trajanja epidemije potrebno dodatno ukrepanje. Do konca leta tako za te namene načrtujemo do 2,8 milijarde evrov izplačil iz državnega proračuna. Glede transparentnosti naj povem, da se izdatki za namene covida-19 v proračunu beležijo v ločenem podprogramu po posameznem ukrepu oziroma členu zakona, predlagateljih finančnih načrtov, ekonomskem namenu in viru sredstev. Prav tako podatke redno mesečno objavljamo na spletni strani Ministrstva za finance, s čimer zagotavljamo popolno preglednost in sledljivost vseh razporeditev v okviru državnega proračuna. Pomembno je tudi, da se sme razlika sredstev med sprejetim proračunom in obsegom dopustnih izdatkov za državni proračun, ki je določen v veljavnem odloku, porabiti izključno za financiranje izdatkov, povezanih z epidemijo covida-19, s čimer je z zakonom določena ureditev enakovredna institutu rebalansa proračuna države. Glede nerealističnega načrtovanja porabe javnih sredstev, vključno s porabo sredstev za investicije, pa želim pojasniti, da so izdatki za ukrepe covida-19 ocenjeni na podlagi veljavnih ukrepov in tekoče realizacije. Hkrati veljavna ureditev načrtovanja investicij zahteva, da neposredni proračunski uporabnik lahko da javno naročilo za celotno vrednost projekta ali ukrepa le takrat, ko ima zanje planirane pravice porabe v sprejetih proračunih. Spoštovani poslanci! Trajanje epidemije in poslabšanje stanja v gospodarstvu med epidemijo covida-19 v letu 2021 zahtevajo nadaljevanje ukrepov za spopadanje z epidemijo, hkrati pa spodbujevalno fiskalno politiko v luči okrevanja. Zato je pomembno, da se ne spreminja dinamika investicij. Predlog odloka je pripravljen na tej osnovi, zato predlagam, da ga sprejmete. Hvala.
Hvala lepa. Predlog odloka je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za finance. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku Robertu Polnarju. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Odbor za finance je na 39. seji 3. novembra letos kot matično delovno telo obravnaval Predlog odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022. Državnemu zboru ga je v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. K predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev. Minister za finance je predstavil vsebinske spremembe predloga odloka in vzroke zanje, ob upoštevanju, da še vedno obstajajo izjemne okoliščine, ki bodo veljale tudi v letu 2022. Posledica tega so povečani izdatki za covid ukrepe in tudi ukrepe za pomoč gospodarstvu. V nadaljevanju je predstavil nekatere makroekonomske kazalce ter vlogo investicij kot enega glavnih vzvodov za odpornost in okrevanje. Zakonodajno-pravna služba na predlog odloka ni imela pripomb. Predsednik Fiskalnega sveta je opozoril, da je sprememba okvira netransparentna, saj ni ustreznih spremljajočih proračunskih dokumentov, zato obstaja negotovost in so ocene Fiskalnega sveta le indikativne. Menil je, da so projekcije odhodkov nerealne. Opozoril je tudi na visoko investicijsko porabo. Omenil je tudi, da gre za prepogosto spreminjanje odloka, ki naj bi bil sicer srednjeročna podlaga za načrtovanje. Fiskalni svet tako ugotavlja, da je fiskalna politika usmerjena v večanje odpornosti gospodarstva, da pa gre za izrazito poslabšanje javnofinančne situacije ter da obstajajo velika tveganja zaradi negotovosti bodočega financiranja, ki je trenutno sicer ugodno. Direktorica Urada za makroekonomske analize in razvoj je povedala, da je v odloku upoštevana jesenska napoved, ki je tudi podlaga za proračunske dokumente. Napovedana gospodarska rast za leto 2021 je 6-odstotna, kar pomeni, da je bil padec rasti manjši od načrtovanega, saj se je gospodarstvo že prilagodilo nastali situaciji. Zelo natančno je predstavila tudi strukturo rasti ter podatke o izvozu, o zasebni potrošnji, o investicijah ter o razmerah na trgu dela. V zvezi s tveganji je dejala, da so še naprej povezana s covid krizo, ter ob tem izpostavila probleme v storitvenih dejavnostih ter v predelovalni industriji. V razpravi so članice in člani odbora izpostavili predvsem zgornjo mejo izdatkov in večkratne spremembe predloga odloka ter opozorili, da so ti dvigi netransparentni. Menili so, da bi bil za leto 2021 potreben rebalans proračuna. Opozorili so tudi na povečanje primanjkljaja tudi brez covid ukrepov ter na povečanje javnega dolga Slovenije. Nasprotno so drugi članice in člani odbora menili, da je predlagana sprememba odloka v skladu s 148. členom Ustave, saj veljajo izjemne okoliščine, da so ukrepi pravi, ter opozorili, da sta bila po zadnjih sprejetih spremembah odloka dodatno sprejeta še dva zakona v zvezi s covid ukrepi. Hkrati so opozorili, da je v Sloveniji gospodarska rast visoka in da se število brezposelnih zmanjšuje. Opozorili so tudi na dejstvo, da se je od prvega sprejeta odloka situacija zaradi epidemije zelo spremenila, prav tako pa je bilo omenjeno, da se je v tem obdobju zelo povečalo varčevanje prebivalstva. Minister za finance je med razpravo podal dodatna pojasnila in odgovarjal na zastavljena vprašanja. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga odloka in jih sprejel. Odbor za finance kot matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejel amandmajev, zato Državnemu zboru predlaga, da Predlog odloka o spremembah odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022 sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek in mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav še enkrat. Gospodarska situacija v naši državi je leta 2021 bistveno drugačna od tiste leta 2020. Če smo leta 2020 beležili padec gospodarske aktivnosti, v letošnjem letu na srečo, veseli smo lahko tega, Slovenija beleži relativno visoko gospodarsko rast. Ko pogledamo pa proračune, je pa slika pravzaprav enako slaba lani in letos. Proračunski primanjkljaj je tam nekje okrog 4 milijarde, lani 3,5, letos 4 milijarde in tako se bo nadaljevalo tudi naprej. S tem odlokom, ki ga imamo sedaj pred sabo, želite konec novembra, 25. novembra naj bi o tem odloku glasovali, povečati odhodke proračuna za 670 milijonov evrov − dobro poslušajte − 670 milijonov evrov. Skladno z zakonom o izvrševanju proračunov je plačilni rok praktično za vse stvari, ki se plačujejo iz proračuna, 30 dni. Se pravi, da boste vi imeli na voljo dva delovna dneva za to, da zapravite 670 milijonov. Seveda obstaja tudi druga možnost, da ste to že zapravili, pa niste plačali, kar je še slabše. Skratka, neodgovorna finančna politika nas je pripeljala v situacijo, v kateri smo danes. Imamo 4-milijardni primanjkljaj, kljub 6,4 − to je seveda napoved − napovedi gospodarske rasti. Zadolženi smo zgodovinsko visoko. Več kot 40 milijard bo znašal konec leta javnofinančni dolg. Beležite največji strukturni primanjkljaj v Evropi, v evroobmočju. V celi Evropi je pa slabša kot Slovenija samo še Romunija. To je družba, v katero nas je neodgovorno delo vlade pripeljalo v zadnjem letu in pol. Najbolj neodgovorno pa je, da boste, zato uporabljam besedo zapravili, ker ne poveste za kaj, zapravili 670 milijonov, brez da poveste, za kaj. Ne na odboru, ne na seji, ne na današnjem stališču Vlada, Ministrstvo za finance ni povedalo, za kaj bo porabilo teh 670 milijonov. So to plače? So to dodatki za delo v covidnih razmerah? Je to mogoče avion gospoda Tonina? Kaj boste naredili s temi 670 milijoni? Zato vam razlagamo, da bi bilo prav, da Državni zbor sprejme rebalans proračuna za letošnje leto, kjer bi jasno zapisali, 100 milijonov bo za plače, 50 milijonov bo za dodatke, 100 milijonov bo za avion gospoda Tonina, pa jih še vedno ostane nekih 450. Ali se sploh zavedamo, kakšna količina denarja je 670 milijonov? In vi jih boste razfrčkali tako, da sedaj sprejmete »lahko porabimo«. Ampak za kaj bomo to porabili, pa ne briga ne poslancev, ne ljudi, važno, da mi teh 670 milijonov zapravimo. Na takšen način se javnofinančna politika v naši državi ne bi smela voditi: ne lani, ne letos in ne v prihodnjih letih. Zato bomo seveda v SAB glasovali proti takšnemu neracionalnemu in nenormalnemu trošenju države.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Odlok o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022 je bil sprejet aprila 2019. Danes govorimo o njegovi peti spremembi. Vlada tokrat predlaga spremembo odloka v delu, ki se nanaša na leto 2021. Primerjava prvotno sprejetega odloka z današnjimi časi nam pravzaprav slika nekaj, kar je z današnje perspektive popolnoma neverjetno. Za ilustracijo, cilj takratnega programa stabilnosti, inkorporiran v odloku, je bil, da bo zunanji dolg Slovenije v letu 2021 znašal 57,9 % BDP, za leto 2022 pa se bo znižal na 54,7 %. Takrat, aprila 2019, je bilo določeno, da bodo v celotnem obdobju od 2020 do 2022 izdatki sektorja država narasli za 7 %. In kar je najpomembnejše, glede na današnje stanje seveda, planirano je bilo, da bodo najpočasneje v celotni strukturi odhodkov sektorja država naraščali izdatki državnega proračuna, in sicer po stopnji 2,4 %. To je pomembno poudariti zato, da lahko dojamemo, kako strahovito se je spremenil svet v tem letu in devetih mesecih od začetka pandemije. Osnovni pogled na obrazložitev predloga za povišanje najvišjega dovoljenega obsega izdatkov v državnem proračunu, ki se nesporno giblje na višini 670 milijonov evrov, je, da je za to pet razlogov, in sicer Zakon o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi posledic epidemije covida-19 in Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva. Prav tako na povečanje izdatkov državnega proračuna vpliva tudi obveznost, da država zagotovi sredstva za plačila davka na dodano vrednost pri izvajanju nacionalnega načrta za odpornost in okrevanje in da država zagotovi obveznost zagotovitve sredstev za nacionalno udeležbo pri programu React-EU. Poleg tega pa je treba omeniti še vlaganje zahtevkov na podlagi sprejetih interventnih zakonov. Pomembno dejstvo pa je tudi, da se nekateri zahtevki do državnega proračuna vlagajo s precejšnjim zamikom. Tako so se zahtevki za plačilo obveznosti iz ukrepov iz leta 2020 prenesli tudi v leto 2021. Aktualno stanje je tako, da imamo načrtovane odhodke v državnem proračunu v letošnjem letu 13 milijard in 468 milijonov. Sedaj obravnavamo spremembo odloka, tako da bi tam najvišji obseg izdatkov povečali za 10 milijonov manj kot 15 milijard. Poslanci Poslanske skupine Desus ocenjujemo, da je ta dvig nekoliko pretiran in da se bo zgodilo podobno, kot se je zgodilo leta 2020, da torej tako visoko načrtovana vrednost odhodkov ne bo v celoti realizirana. Velikega pomena pri tem pa je tudi doseganje načrtovanih prihodkov, kjer so denimo za ilustracijo na dan 21. novembra letošnjega leta prihodki dveh davčnih vrst, dohodnine in davka od dohodkov pravnih oseb, že presegli načrtovane vrednosti za leto 2021. Skozi to dejstvo se nakazuje pravilnost državne fiskalne politike, ki je bila usmerjena proti dvema ciljema, vzdrževanje likvidnosti in v največjo možno mero ohranjanja podjetij, zaposlenosti in dohodkov. Fiskalna oblast mora prevzeti obveznosti do zaposlenih, da jim izplačuje plače, če delodajalci tega ne morejo. Na ta način se ohranjajo podjetja. Podjetja in vse druge gospodarske subjekte je treba ohraniti ne le v finančnem, marveč tudi v pravnem in proizvodnem smislu, ker se drugače izgubljajo prednosti kolektivne izkušnje, ki so pomembne predvsem z vidika produktivnosti. Treba pa je jasno povedati, z dolgom se financira velik proračunski primanjkljaj, ki je nastal in še nastaja zaradi odpravljanja posledic epidemije. Primanjkljaj je neugoden, ni pa poguben. Kakšne so torej perspektive? To je najbolj odvisno od tega, kako se obnašamo zdaj, ko še traja epidemija. Pri tem ni mogoče zaobiti razprave oziroma natančneje rečeno opozarjanja pred različnimi oblikami tveganj nedoseganja merljivih ali pa vsaj na prvi pogled realnih ciljev. Najbolj tvegana stvar je ne prevzeti tveganja, toda to je kratkovidno. Najbolj tvegano je ne delovati. Poslanci poslanske skupine Desus bomo podprli Predlog odloka o spremembah odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje 2020 do 2022. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil Jurij Lep. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Državna sekretarka, kolegice in kolegi, vsem lep dober dan! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev Predloga odloka o spremembah odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja države za leti 2020 in 2022 ne bomo podprli. Kar se tiče predloga odloka, najprej velja pojasniti, da je Vlada sprejela spremembe, s katerimi je zgornjo mejo izdatkov državnega proračuna za letos dvignila za malo manj kot 700 milijonov evrov. Tako že drugič letos zvišujemo mejo izdatkov iz odloka. Opozoriti želimo, da so odhodki v veljavnem proračunu, ki ga je Državni zbor potrdil novembra lani, določeni pri 13,47 milijarde evrov. Naknadno je Državni zbor aprila letos z odlokom dovolil proračunsko porabo v višini 14,32 milijarde evrov. Zdaj pa Vlada z novim spremembami odloka predlaga zvišanje te številke na skoraj 15 milijard evrov. Čeprav bo v državnem proračunu za leto 2021 prišlo do velikih odstopanj, saj bo glede na navedeno proračunska poraba za 1,5 milijarde evrov višja od načrtovane, se je Vlada izognila rebalansu. Zakonski in ustavni fiskalni okvir je jasen. Vsi prihodki in izdatki države morajo biti določeni v proračunu. Ker Vlada rebalansa ni pripravila, bo delovala, če že ne nezakonito, pa vsaj neskladno z ustavo in netransparentno, saj zgolj z odločanjem o odloku, brez da bi hkrati z njim odločali o rebalansu, dajemo ministru za finance bianko ček za 1,5 milijarde evrov, ki ga lahko poljubno deli med posamezne resorje. Spoštovani minister oziroma državna sekretarka! Na proračun ne moremo gledati zgolj kot formalni dokument, ker s tem pristanemo na logiko, da se Vladi omogoča dvigovanje proračunske porabe kar z odloki, brez legitimnosti, ki ga daje Državni zbor z odločanjem o proračunu oziroma rebalansu proračuna. Slednja praksa je za nas ravno tako sporna, kot je bilo v upravljanje Vlade z epidemijo covida-19 z odloki o omejevanju gibanja, prepovedi opravljanja storitev, prodajo blaga in ostalimi odloki. V poslanski skupni se zavedamo, da je sprememba zgornje meje izdatkov do določene mere potrebna, ne pa v predlagani višini. Na podlagi dveh sprejetih protikoronskih zakonov v letošnjem letu, in sicer na področju gospodarstva in turizma ter zdravstva, je potreben dvig zgornje meje izdatkov. Po ocenah oba sprejeta zakona vplivata na dvig za slabih 300 milijonov evrov. Vlada pa je mejo dvignila za 700 milijonov evrov. Od tukaj sledi, da za 400 milijonov evrov ni znano zakaj so namenjeni. Vlada je dolžna Državnemu zboru pojasniti porabo oziroma z rebalansom opredeliti, med katere proračunske postavke bo ta denar razdelila. Ker Vlada rebalansa ni pripravila, nimamo odgovora na to, ali bodo ta sredstva porabljena že letos in za katere namene. Na vas in Vlado naslavljamo tudi vprašanje, ali bo del tega zvišanja namenjen tudi za izplačilo tako imenovanih covid dodatkov v javnem sektorju, za katere je že moč trditi, da so Vladi povsem ušli izpod nadzora. Zanje smo do sedaj namenili kar 980 milijonov evrov oziroma 300 milijonov več kot za vsa nadomestila za zaposlene v času na čakanju na delo. Da je delitev dodatkov Vladi popolnoma ušla iz nadzora, kažejo tudi prve analize Ministrstva za javno upravo, ki so pokazale, da se dodatki niso delili po enakih kriterijih in da so jih prejemali tudi javni uslužbenci, ki okužbam sploh niso bili izpostavljeni. Kot veste, je rekorder prejel 81,125 tisoč evrov bruto covid dodatkov. Zmagovalci v javnem sektorju pa so bili zdravniki; pa ne samo tisti, ki so jih na oddelkih za intenzivno nego in terapijo najbolj zaslužili, temveč tudi preostali. Po skupni masi, recimo, na poklicno skupino pa je nekaj tisoč zdravnikov prejelo le malo manj kot 21 tisoč medicinskih sester, babic, zdravstvenih tehnikov skupaj. Nanje se je Vlada spomnila tik pred zdajci, ko je postalo jasno, da brez njih ne gre in da množično odhajajo iz bolnišnic na bolje plačana delovna mesta. Zato se ni treba čuditi temu, da je tudi Fiskalni svet opozarjal, da bi moral predlog sprememb okvira za pripravo proračunov sektorja države spremljati rebalans in da okvir vsebuje mnoge elemente neustreznega načrtovanja v razmerah, kar je le deloma opravičljivo z negotovostjo glede epidemije. Po mnenju Fiskalnega sveta bo občutno zvišanje izdatkov v letu 2021 zastavilo podlago za neustrezno strukturo, strukturno poslabšanje položaja javnih financ tudi v prihodnje. Na osnovi vsega povedanega v Poslanski skupini nepovezanih poslancev predlaganega odloka seveda ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil mag. Marko Pogačnik. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice, kolegi! Pred nami je Predlog odlok o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračuna sektorja država za obdobje od 2020 do 2022. Negotove razmere in pa nepredvidljiva situacija zahtevajo še naprej spodbujevalno fiskalno politiko. Splošna klavzula odstopa tudi v Evropski uniji kot izjemne okoliščine dovoljuje začasen odstop od fiskalnih pravil. Glavne rešitve predloga odloka so spremembe ciljnih saldov in najvišjega obsega izdatkov sektorja države in pa državnega proračuna. Z odlokom se zvišujejo obseg dopustnih izdatkov, in sicer sektorja za države v višini 500 milijonov evrov in državni proračun v višini 670 milijonov evrov. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da glavnina teh povišanih izdatkov gre v boj z covidom-19. Država ima tukaj dva glavna cilja: zajeziti širjenje okužb covid-19 in na drugi strani ohranitev delujočega gospodarstva in ohranitev delovnih mest. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da je ta boj uspešen. Tudi vidimo v gospodarski rasti, ki je v državi Slovenija ena izmed najvišjih v Evropski uniji, in da imamo v danem trenutku eno tudi izmed najnižjih številk brezposelnih oseb v Evropski uniji. Prepričani smo, da ti dodatni izdatki, ki se pojavljajo, bodo imeli v bližnji prihodnosti pozitivni efekt, pozitivni efekt pa imajo tudi že danes. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo Predlog odloka o spremembah Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje 2020 do leta 2022 podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Jože Lenart. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. S predlagano spremembo se najvišji obseg izdatkov za državni proračun za letošnje leto zvišuje za 670 milijonov evrov. Po zadnjih spremembah odloka, aprila letos, sta bila vložena še dva interventna zakona, ki sta povezana z ukrepi za lajšanje posledic covida-19 in dodatnimi ukrepi za nujno podporo začetnemu okrevanju. Po prvem je maksimalna vrednost ukrepov 250 milijonov, pri tem da je bila realizacija do septembra le 23 milijonov. Pri drugem pa maksimalna vrednost ukrepov 49 milijonov, pri tem pa je bila realizacija do septembra le 4 milijone. Skupaj iz naslova teh dveh zakonov torej maksimalno največ 300 milijonov evrov izdatkov. Glede na to, da Vlada ni pripravila rebalansa, iz katerega bi bilo očitno, kam gre preostanek sredstev v višini 370 milijonov evrov, smo pričakovali, da bo to obrazloženo v predlogu akta. Ne bi se mogli bolj motiti! Obrazložitev razlike do 670 milijonov; torej, za kaj bo država namenila preostalih 370 milijonov, tava v megli kot izgubljeni mornar, je zelo splošna, vse, kar imamo, je pojasnilo Vlade, da se nekateri zahtevki vlagajo z zamikom. Nič konkretnega, nobenih številk, vezanih na ukrepe. Neverjetno, ampak resnično! Dejansko boste naredili še za nekaj 100 milijonov minusa, ne da bi zakonodajno telo, ki je v tej fazi, kar se koalicije in njenih stališč tiče, le slep glasovalni stroj; torej, ne da bi Državni zbor sploh obvestili, kam bo šel denar. Še več! To možnost, da lahko kadarkoli dvignete raven izdatkov, spremembo odloka, ste si ravnokar spet izglasovali v novem Zakonu o izvrševanju proračunov za leti 2022 in 2023. Na to vas je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Ta je v svojem mnenju opozorila, da bi bilo to, katera sredstva se bodo uporabila in za kakšen namen, treba pojasniti v razmerju do proračuna; torej pravnega akta, ki ga sprejme Državni zbor. Proračun je finančni načrt države, v katerem so cilji fiskalne politike, razvojni cilji, prednostna področja ter politične in strateške prednostne naloge Vlade, s tem pa ima poseben pomen za demokratično upravljanje javnih zadev na najvišji ravni. Predlagana ureditev kaže na potencialno kršitev načela delitve oblasti in povsem v pristojnosti Državnega zbora je, da sprejema državni proračun. Vaš kimajoči koalicijski glasovalni stroj je tako rešitev seveda potrdil, kar pa pomeni, da lahko naslednjič spet dvignete raven izdatkov, brez da bi Državnemu zboru obrazložili, za kaj se bodo sredstva namenila. Glede na to, da pričakujemo nov PKP zakon, pa nam je že precej jasno, da bo ta dvig izdatkov namenjen deljenju predvolilnih sladkarij, bombončkov. Spremembi odloka bomo v LMŠ seveda nasprotovali zaradi popolne netransparentnosti v procesu njegove obravnave.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Kot smo že povedali ob obravnavi predlogov proračuna so Vladi ušle iz rok vse vajeti, tudi nadzor nad javnimi financami. Okviri za pripravo proračunov delujejo tako, da z njimi najprej omejimo največjo še dovoljeno skupno porabo, nato pa se sprejema proračun in njegovi razredi. Že večkrat smo opozorili, da Vlada krši to pravilo od svojega prvega dne. Sklicuje se na izjemno situacijo tako, da stalno postavlja parlament pred izvršena dejstva. Sama prerazporeja sredstva prek omejitev, nato pa to sporoča parlamentu in ga prosi, naj znova spremeni okvire. Vladi je v manj kot dveh letih povsem prešlo v navado, da preseže vse okvire in da realizacija njenih načrtov močno odstopa od proračunskih planov. Za lansko leto je Vlada proti koncu leta vsaj predlagala rebalans proračuna, četudi se pri porabi ni držala njenih omejitev. Letos pa je Vlada že sama priznala, da je že do vložitve proračunskih dokumentov v Državni zbor, torej do oktobra, porabila za milijardo in pol več, kot ji je dovoljeval proračun. Kljub temu ne predlaga nobenega rebalansa. Namesto tega pred nas prihaja s predlogom odloka, s katerim bi dovoljeno porabo proračuna zvišala še za 670 milijonov evrov. Pri tem vsem si je Vlada s sprejemom Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije dala potrditi pooblastilo, da vsa ta sredstva razporeja mimo proračuna; povedano drugače, Vlado pri trošenju omejuje le še ta odlok, pa tudi pri preseganju njenih okvirov Vlada ni imela prav nobenih pomislekov, brez vsakršne vesti in jih je prekoračila. Potem ko je dobila bianco čeke za prihodnja leta, ga vladajoča koalicija podpisuje še letos in to na podlago ene milijarde in pol presežene dovoljene porabe, za drugo milijardo zaostanka pri črpanju evropskih sredstev, rekordne rasti dolga in cele vrste novih stroškov, ki niso povezani z bojem z epidemijo, temveč bodo trajno obremenili še vrsto proračunov. Vse to – prav tako okoliščine, v katerih Vlada znova terja, da porabi več, kot se je to zavezala še kak mesec dni nazaj. Spoštovani, taka pooblastila Vladi kršijo bistveno načelo ustavne ureditve, v kateri o proračunskih okvirih odloča Državni zbor. Pooblastila, ki jih Vlada zahteva, pomenijo, da vloga parlamenta nima več nobenega smisla, še zlasti, če se sam odreka svoji ustavni vlogi. Pričakovali smo namreč, da bo Vlada za letošnje leto pripravila transparenten rebalans, žal pa ostaja zvesta svojemu avtokratskemu stilu vladanja, ki od Državnega zbora pričakuje le pooblastila, pohvale in aplavze, za kritične glasove pa v teh pričakovanjih ni prostora. Zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov ne moremo podpreti predloga tega odloka. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Luka Mesec. Izvolite.
Hvala lepa in lep pozdrav! Tudi v Levici ne moremo podpreti spremembe odloka o proračunu za leto 2021 iz podobnih razlogov, kot so jih navajali moji predhodniki. Kot prvo bi rad spomnil, da smo pravkar zaključili z obravnavo zaključnega računa za leto 2020, kjer je bila temeljna ugotovitev, da je država pod Janševo vlado v tem letu ustvarila rekordni primanjkljaj v znesku 3 milijarde in pol. V letu 2021 je stvar še hujša. Od prvotnega proračunskega načrta Vlada odstopa že za 4 milijarde in pol. Se pravi v dveh letih je pridelala 8 milijard primanjkljajev. In kar je tukaj najhujše, za teh 670 milijonov evrov, ki ste si jih rezervirali s spremembo tega odloka, niti ne vemo, kam bodo šli. Tega denarja niste umestili v proračun, niste pripravili rebalansa; niste se potrudili, da bi parlamentu ali pa javnosti povedali, za katere namene ga rabite; niste se potrudili niti toliko, da bi to pojasnili v obrazložitvah o spremembi odloka. Vse, kar vemo, je, da denar ne bo šel za to, za kar pravite. V obrazložitvah namreč piše, da se bo teh 670 milijonov porabilo za financiranje Zakona o nujnih ukrepih na področju zdravstva in za deveti protikoronski zakon, kar pa ni res. To ste povedali sami, ko ste v finančnih učinkih v teh dveh zakonih napisali, da sta ocenjena na 299 milijonov evrov. Se pravi, ta dva zakona skupaj odtehtata po ocenah iste vlade, ki je pripravila spremembo tega odloka, manj kot polovico teh 670 milijonov. Fiskalni svet pa pravi, da je še hujše. Za oba zakona skupaj, zaradi katerih naj bi spreminjali ta odlok, da rabite dodatnih 670 milijonov, je bila realizacija do konca septembra zgolj 44 milijonov evrov. Se pravi, nad 670 milijoni evrov visi velika uganka. Za kaj točno jih država rabi? Za kaj točno jih bo Vlada porabila? Mogoče za tisti avion, ki ga je šel minister Tonin iskat v Italijo; mogoče za dodatke v javnem sektorju, ki so nas do konca septembra letos stali že 900 milijonov evrov; mogoče za predvolilna darila. Ne vemo. Vi pa se niste potrudili toliko, da bi nam ali pa vsaj javnosti, če že parlament in demokratične institucije prezirate, povedali, za kaj boste porabili 670 milijonov evrov denarja. Vemo pa naslednje, da je to protiustavno in protizakonito. V prvem odstavku 148. člena Ustave namreč jasno piše, »vsi prejemki in izdatki za financiranje javne porabe morajo biti zajeti v proračunih države«. Vi to že drugo leto zapored kršite. In četrti odstavek 2. člena Zakona o javnih financah pove enako, »v proračunu se izkazujejo vsi prejemki, ki pripadejo državi oziroma občini, ter izdatki države oziroma občine za posamezne namene«. Teh 670 milijonov torej direktno krši Zakon o javnih financah in Ustavo Republike Slovenije. Vemo tudi to, da teh 670 milijonov evrov krši vsa demokratična pravila igre, zapisana v ustavo. Vlada je dolžna svojo porabo utemeljevati skozi proračun, ki mora biti predstavljen Državnemu zboru in tam povedano, zakaj se bo denar porabil. Vi tega niste naredili. In nenazadnje, kar vemo, je, da Janševa vlada zopet izvaja fiskalno politiko, kakršno je že v prejšnjih dveh vladah. Med letom 2005 in 2008 ste z ekspanzivno politiko pregreli gospodarstvo, namesto da bi takrat ustvarili nekaj presežkov, ste zniževali davke predvsem za kapital in bogate. Ko je udarila kriza, pa ste z drugo vlado leta 2020 račun izstavili revnim. ZUJF – Zakon o uravnoteženju javnih financ –, ki je potegnil državo v drugo recesijo, je za 320 milijonov evrov oskubil seveda predvsem tiste, ki z ustvarjanjem krize niso imeli nič ali pa najmanj. Pred nami se zgrinjajo podobni črni oblaki. Leta 2020, 2021 in 2022 boste na veliko zapravljali, leta 2023 pa že napovedujete v lastnem proračunu, ki ste ga predlagali in je bil sprejet prejšnji teden, da bi prišparali vsaj 580 milijonov evrov, za kar Fiskalni svet pravi, da tega ni mogoče doseči, če ne boste posegali v plače in pokojnine, kar je pa seveda nesprejemljivo. In zato takih vragolij ne moremo podpreti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov bo predstavila Tadeja Šuštar Zalar. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Spremembe Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje 2020 do 2022 se nanašajo na spremembo ciljnega salda in najvišjega obsega izdatkov sektorja država ter državnega proračuna. Po zadnji spremembi Odloka o okviru za pripravo proračunov sektorja država za obdobje od 2020 do 2022 sta bila sprejeta še dva interventna zakona, ki sta povezana z ukrepi za lajšanje posledic covida-19 in dodatnimi ukrepi za nujno podporo začetnemu okrevanju. Gre za Zakon o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi posledic epidemije covid-19 ter za Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva. Ob sprejemanju vsebine Odloka o okviru za pripravo proračunov je vedno izjemno pomemben pogled k nekaterim podatkom ključnih makroekonomskih kazalnikov, ki opredeljujejo tudi fiskalno realnost v naši državi. Slovenija je po kriteriju brezposelnosti med najboljšimi državami v Evropski uniji. Na Zavodu za zaposlovanje je bilo konec septembra registriranih 66 tisoč 122 brezposelnih, kar znaša 21,1 odstotek manj kot septembra lani. Slovenija je dosegla zgolj 3,9-odstotno brezposelnost, pri čemer je bilo povprečje Evropske unije precej višje, kar 6,8 odstotka. Danes lahko beremo naslovnico o tem, da je zaposlenih rekordno število Slovencev. Imamo 906 tisoč 434 delovno aktivnih, kar je največ, odkar Surs meri ta kazalnik. Ukrepi ministra za delo Janeza Ciglerja Kralja so zelo očitno prinesli velik uspeh. Evropska komisija je že julija Sloveniji za letos napovedali 5,7-odstotno gospodarsko rast, kar je skoraj 20 odstotkov višje od takratne povprečne napovedi za Evropsko unijo. V jesenski napovedi komisija Sloveniji za letošnje leto napoveduje celo 6,4-odstotno gospodarsko rast. Napoved povprečja za evroobmočje znaša občutno manj – 5 odstotkov. Nominalni podatki Umarja kažejo, da bo že letos BDP tudi nominalno občutno višji kot v letu 2019 pred epidemijo. Vse to se odraža tudi v dejstvu, da so bili prihodki v državni proračun brez upoštevanja neposrednega učinka covid ukrepov v prvi polovici letošnjega leta medletno višji za kar 13,6 odstotka. Zelo pogosto lahko slišimo o povečevanju javnega dolga v državi. Razumemo pozornost temu vprašanju. Ob tem velja spomniti, da se nahajamo v situaciji globalne pandemije. V celotni Evropski uniji je aktivirana splošna odstopna klavzula. Cel svet se je moral prilagoditi tej situaciji, posledica česar je tudi povečevanje javnega dolga. Ob tem pa je nujno poudariti nekaj pomembnih številk. Slovenija je bila po kriteriju dolga sektorja država v razmerju do BDP v letu 2019 za 18,3 odstotne točke BDP pod povprečjem zadolženosti evroobmočja in za 11,9 odstotne točke pod povprečjem Evropske unije. V letu 2021 se bo po zadnjih ocenah Ministrstva za finance in Evropske komisije ta razlika še povečala, in sicer bo ocenjen dolg za 23,9 odstotne točke BDP pod povprečjem zadolženosti evroobmočja ter za 15,9 odstotne točke pod povprečjem Evropske unije. To pomeni, da je Slovenija svojo zadolženost glede na BDP povečala za manj od povprečja držav Evroobmočja in Evropske unije. Če ob tem upoštevamo še nadpovprečne rezultate Slovenije pri gospodarski rasti in zelo nizki brezposelnosti, lahko zaključimo, da je vladna koalicija s podpovprečnim zadolževanjem dosegla nadpovprečne rezultate. Predlog odloka je predlagan skladno z dosedanjimi usmeritvami Vlade za boj proti epidemije in lajšanje njenih posledic. V Poslanski skupini Nove Slovenije - krščanski demokrati bomo zato predlog seveda podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci in predstavniki Vlade! Danes obravnavamo predlog novele Odloka o okviru za pripravo proračuna sektorja država za obdobje od 2020 do 2022, ki državnemu proračunu omogoča povečanje obsega dopustnih izdatkov. S tem povečanjem se bodo še v letošnjem letu zagotovila sredstva za izvajanje ukrepov, povezanih z obvladovanjem epidemije in spodbujanjem gospodarske aktivnosti. Po zadnji spremembi tega odloka aprila letos sta bila sprejeta še dva zakona, ki se navezujeta na odpravo posledic pandemije, in sicer Zakon o interventnih ukrepih za pomoč gospodarstvu in turizmu pri omilitvi pandemije covid-19 in Zakon o nujnih ukrepih na področju zdravstva. Do sedaj veljavni okvir zato ne zadostuje več za financiranje teh dveh zakonov oziroma ukrepov, predvidenih s tema dvema zakonoma, zato se s tem odlokom povečuje zgornja meja izdatkov državnega proračuna. Še dodatno pa k temu prispeva ponovno poslabšana epidemiološka slika. Z odlokom se bo zato spremenil najvišji obseg izdatkov sektorja država, in sicer se bo v letu 2021 njihova zgornja meja povišala za pol milijarde, a ob tem ni nepomembno, da se kljub temu nominalnemu povišanju proračunski primanjkljaj, izražen relativno v odnosu do višine bruto družbenega produkta, celo znižuje za 1,1 odstotno točko. To nam omogoča sorazmerno visoka in stabilna gospodarska rast ter izjemno pozitivni obeti naše nadaljnje gospodarske aktivnosti. Odlok spreminja tudi ciljni saldo državnega proračuna, in sicer ga za leto 2021 povišuje za 670 milijonov evrov, a relativno bo primanjkljaj nižji za 0,7 odstotne točke, kot rečeno, zaradi nadpovprečne gospodarske rasti. Poudarjamo, da predvidena sprememba odloka predstavlja podlago za izvrševanje ukrepov iz že sprejetih zakonov. V zahtevnih epidemioloških razmerah smo izjemno hitro sprejeli učinkovite gospodarske ukrepe, ki so uspešno in učinkovito ublažili padec gospodarske aktivnosti. Tudi napovedi bodočih gospodarskih rasti so zelo dobre. In še več; danes imamo predvsem zaradi tako dobro izpeljanih državnih intervencij eno najnižjih stopenj brezposelnosti v Evropski uniji. Kljub ugodnemu makroekonomskem okolju in spodbudnim napovednim pa je ukrepanje še vedno potrebno, saj celotnega vpliva zdravstvene krize na gospodarstvo še vedno ni moč natančno oceniti. Zato v Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da je potrebno nadaljevati s spodbujanjem okrevanja gospodarstva, vse dokler bodo na dinamiko gospodarskih aktivnosti vplivale pandemične okoliščine. Zavedamo pa se tudi, da se ob koncu epidemije ne pričakuje zgolj povrnitev na predkrizno raven, temveč je potrebno vzporedno nasloviti tudi izzive prihodnosti, kot sta digitalizacija in zeleni prehod. Zato smo v Poslanski skupini Stranke modernega centra prepričani, da se moramo na vsak način izogniti spremembam v investicijski dinamiki. To je še posebej pomembno v aktualnih poslabšanih epidemioloških razmerah. Novelo tega odloka bomo zato poslanci SMC podprli. Hvala.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejelo nobenega amandmaja in tudi amandmaji h končni določbi niso bili vloženi. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek, 25. novembra 2021, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PRISPEVKIH ZA SOCIALNO VARNOST. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina osmih poslank in poslancev s prvopodpisanim Miho Kordišem. Predlog zakona je na 39. seji dne 3. 11. 2021 obravnaval Odbor za finance kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Obvezno pokojninsko in invalidsko zavarovanje je temelj socialne države. Pravice, ki sledijo iz njega, se financirajo iz vplačanih prispevkov posameznikov in iz odhodkov državnega proračuna. Država je po ustavi dolžna skrbeti za delovanje sistema pokojninskega in invalidskega zavarovanja ter ukrepati z nenehnimi, vendar ne prehitrimi spremembami. To še posebej zavoljo dinamike v družbenih razmerjih, kadar je delovanje sistema ogroženo z neizravnanostjo prihodkov in odhodkov. Leta 1996 se je takratna vlada odločila, da občutno zniža prispevne stopnje za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, prispevek delodajalca se je malodane prepolovil. Zmanjšal se je s 15,5 odstotka na 8,85, medtem pa je breme zaposlenega ostalo na enaki ravni. Cilj je bil pospešiti gospodarsko rast s povečevanjem gospodarske aktivnosti, zlasti z intenziviranjem investicijske dejavnosti podjetij. Ukrep pa je imel tudi izrazito negativno posledico – strmo naraščanje zadolženosti pokojninske blagajne. V bilancah te blagajne so tako od leta 1996 do vključno 2000 nastajali in se akumulirali primanjkljaji. Leta 2001 je sledila obveznost Kapitalske družbe za sofinanciranje pokojninske blagajne iz svojega poslovnega izida ter pomembna reformna novost: državni proračun je prevzel obveznost zagotavljanja stabilnega finančnega poslovanja pokojninske blagajne s financiranjem razlike med izvirnimi prihodki sistema obveznega pokojninskega in invalidskega zavarovanja in celotnimi odhodki za financiranje vseh zakonskih obveznosti. Takratna politična opcija je tovrstno znižanje stroškov dela opravičevala z novo obremenitvijo gospodarstva z davkom na izplačane plače. Prihodki iz državnega proračuna oziroma prihodki državnega proračuna iz davka na izplačane plače so bili najvišji v letih 2004 in 2005, ko so obsegali 7 in pol odstotkov celotnih prihodkov proračuna, 472 milijonov leta 2004 in 506 milijonov leta 2005. Država se je temu viru prihodkov odpovedala leta 2009 v interesu spodbujanja gospodarske dinamike in konkurenčnosti slovenskih podjetij. Če bi to davčno vrsto ohranili, bi imela vpliv na celo serijo makroekonomskih agregatov, zato danes ni mogoče oceniti, kako velika škoda je bila s tem povzročena. Jasno pa je nekaj drugega. Pokojninska blagajna je na račun znižanja prispevkov delodajalcev izgubila več kot 20 milijard evrov, če upoštevamo še leto 2020. To se je moralo odraziti pri višini pokojnin. Obe pokojninski reformi sta na eni strani zviševali upokojitvene pogoje, na drugi strani pa zniževali standarde pravic, ki so bile predhodno vplačane in zaslužene. Nasprotniki postopnega dviga prispevne stopnje delodajalcev se sklicujejo predvsem na podatke in iz njih izhajajoča napotila Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj. Tam pravijo, da je davčna obremenitev dela v Sloveniji razmeroma visoka pri prispevkih za socialno varnost in razmeroma nizka pri dohodnini. Pa vendar so v zakonodajni proceduri obsežne spremembe dohodninske zakonodaje, ki bodo te obremenitve še znižale, pri tem pa je pomembno vedeti, da bomo v končni posledici plačevalci svojega pokojninskega in socialnega sistema mi sami, državljanke in državljani Slovenije, ne pa birokrati iz belega sveta. Ureditev razmerij med delom in kapitalom je temeljno področje vsake razvojne vizije. Vsaka od teh dveh ekonomskih kategorij je neizogibno vključena v kakršnokoli predelavo davčne zakonodaje. Rešitve kajpada niso preproste. To se nazorno kaže tudi v našem konkretnem primeru o predlaganem dvigu prispevne stopnje za delodajalce. Proračunski prihodki so zdaleč prenizki za zadovoljevanje potreb v vseh državnih podsistemih. Spremembe na bolje so kajpada mogoče, toda ne bomo jih dosegli, dokler bo vse izviralo iz prepričanja, da so edini pomembni procesi v družbi tisti ekonomski, ki jih upravlja kapital, ter da izvira moč politikov samo iz tega, koliko se prikupijo kapitalu. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Jani Ivanuša. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat vsem v dvorani! Poslušati o tem, da preko 200 tisoč upokojencev prejema pokojnino manj kot 600 evrov, je grozljivo. Če ob tem dodamo, da je za pokritje minimalnih življenjskih stroškov, potrebnih vsaj 613,41 evra, je ideja o tem, da bi se zagotovila sredstva za dvig le-teh zelo všečna, žal pa je zgolj to samo to. Zdaj ne vem, ali je res krivo, da smo že globoko v predvolilni bitki, ali pa se v vsem tem času teh, ljudem všečnih predlogov nismo nič naučili. Ne rabim biti vedeževalec, da napovem, da če bo predlog zakona sprejet, se bo predlagatelj na veliko in na vseh možnih družbenih omrežjih ter intervjujih hvalil, da so oni poskrbeli za dvig pokojnin. Če ne bo sprejet, pa bomo vsi mi, ki so proti ali smo proti, na tnalu in se jih bo križalo, ker nočejo dati in jemljejo najšibkejšim. To smo že videli, ko se je dvigovala minimalna plača. Polna usta so vas bila, kako ste za teh nekaj evrov dvignili minimalno plačo in s tem omogočili – kaj? So si ljudje s temi nekaj evri lahko kupili stanovanje, hišo, avto? Ne. So si lahko končno napolnili hladilnik? Si kupili obleke? Ne, nič od tega! Ker ste pozabili, da se na minimalno plačo vežejo tudi socialni transferji in bančni krediti, ste dosegli le to, da so ljudje imeli manj. Za tistih nekaj evrov več pri plači so ljudje zaslužili premalo za kakšen kredit. Ker se cenzusi za socialne transferje niso uskladili, so dobili manjše otroške dodatke, nižje subvencije za najemnine, kosila, malice in tako naprej. Kot kaže, to ni pomembno in se o tem ne bomo pogovarjali, ker ne ustreza pravljici, ki jo prodajate. Ja, se pa strinjam, demografska slika Slovenije je katastrofalna. Razlogov za to je pa veliko. A iskanje krivca ne reši zagato, da se razmere med upokojenimi in aktivno zaposlenimi porušilo. Naravni prirastek je že nekaj časa negativen, torej upati, da bo kmalu več aktivno zaposlenih, ne bo prineslo sadov. Ideja o tem, da bi podaljševali neupokojitev je tudi norija. Ne vem, če si predstavljate, da bi na gradbišču delal 70-letni gospod ali pa bi vam stregla 70-letnica. Ne vem, ali pri teh letih ne moreš biti fit, ampak zagotovo niso vsi 70-letniki polni energije in da bi radi še naprej delali. Verjeti, da bo dvig prispevne stopnje za delodajalce prinesel rešitve, je pa tudi iluzorno. Verjeti, da bodo delodajalci šli sebi v škodo, pa bi rekel, da mogoče kdo, a nikakor ne vsi. Ne vem, koliko aktivno zaposlenih se bo strinjalo s tem, da bodo zdaj dobili nižjo izplačilo na računu. Verjemite, da se bo delodajalec že znašel, da pri plači zaradi dviga stopnje prispevka ne bo njegov delež večji. Posledično to pomeni tudi nižje pokojnine. Torej zato da bomo mogoče lahko dajali višjo pokojnino, bomo nižali plače trenutno delovno aktivnim, ob tem pa verjeli, da bodo zato pokojnine za delovno aktivne višje. Je kdo pomislil, da je razmerje med minimalno plačo in socialnimi transferji tako majhen, da se bodo ljudje raje odločali za slednje? Konec koncev bodo v času upokojitve z varstvenim dodatkom in še kakšno denarno pomočjo dobili več na račun, kot če svoje telo uničujejo za minimalno plačo. Torej je cilj spraviti vse ljudi na socialne transferje, da bodo životarili, pa bo, kar bo. Problem pokojnin je treba rešiti, s tem se strinjam, ampak na način, da bo težava rešena, ne pa, da bo nastal nov, še večji problem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SDS bo predstavila Suzana Lep Šimenko. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Poslanska skupina Levica je v zakonodajni postopek vložila Predlog spremembe Zakona o prispevkih za socialno varnost, s katerim predlagajo dvig stopnje prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v delu, ki ga plačujejo delodajalci. Predlagatelj predlaga dvig prispevne stopnje z 8,85 odstotka na kar 12,05 odstotka, sicer s postopnim dvigom za 0,8 odstotne točke v letih 2023, 2024, 2025 in 2026. Dvig prispevnih stopenj je sicer v vsakem primeru strošek delodajalca, saj se vsi prispevki od plače odvajajo s strani delodajalca, kar seveda pomeni dodatno obremenitev plač ter večjo nekonkurenčnost na trgu dela. V Poslanski skupini SDS že vseskozi opozarjamo, da so plače bistveno preveč obremenjene s prispevki, zato predlagane spremembe seveda ne podpiramo. Prav nasprotno, v Slovenski demokratski stranki menimo, da je potrebno plače razbremeniti, da morajo zaposleni prejeti višje neto plače. Prav zaradi tega je v obravnavi tudi vladni zakon o dohodnini, ki viša splošno olajšavo, kar po koncu postopnega višanja pomeni eno neto plačo več za vse. Predloga zakona, ki dviguje prispevne stopnje za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, ki so ga predlagali v Levici, nismo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SD bo predstavil Soniboj Knežak. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Spoštovani kolegice, kolegi! Od leta 1996 je v Sloveniji že uveljavljen sistem, po katerem delodajalci plačujejo znižano stopnjo prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Taka ureditev odstopa od evropske, kjer so delavčeve in delodajalčev prispevek za te namene praviloma enake višine. Namen takrat sprejete odločitve je bil znižati stroške dela in zagotovi slovensko mednarodno konkurenčnost. O tem, ali je ukrep dosegel svoje cilje, se mnenja še vedno krešejo. Dejstvo pa je, da mora od sprejema te odločite državni proračun sofinancirati vsakoletni primanjkljaj pokojninske blagajne. Dejstvo je tudi, da virov, ki naj bi nadomestili javnofinančni izpad, državni proračun že dolgo nima več. Že več kot 15 let je minilo, odkar je bil ukinjen davek na izplačane plače, ki je proračunu pomagal pokrivati ta vsakoletni strošek, ki se zadnja leta – odvisno seveda od gospodarskih gibanj – vrti okoli ene milijarde evrov letno. Prav tako je dejstvo, da so povprečne pokojnine nizke in da so odmerni odstotki tisti, ki so se upokojevali v zadnjem desetletju tako nizki, da se lahko upravičeno sprašujemo o pravičnosti vzpostavljenega sistema. Socialni demokrati podpiramo usmeritev, s katero bi popravili razmerje pri obremenitvi plač ter zagotovili bolj pravično in stabilno financiranje pokojninskega sistema. Prav tako smo mnenje, da pokojninskega sistema, če naj ta ostane trajno vzdržen, ne moremo več financirati zgolj iz prispevka iz dela in proračuna, temveč moramo najti še dodatne vire tudi s strani državnega premoženja ter lastnikov kapitala. Glede na vse povedano pa je potrebno izpostaviti tudi, da je bilo znižanje prispevkov pred 25 leti sprejeto z javnim in socialnim dialogom in soglasjem vseh partnerjev v Ekonomsko-socialnem svetu. Prav tako se je potrebno zavedati okoliščin ne le epidemične slike, temveč predvsem škodljivih in samovoljnih odločitev trenutno vladajočih, ki povsem brez dialoga in usklajevanja izgrajujejo sistem davčnih prihodkov te države. Odločitve, ki jih sprejemajo, je potrebno postaviti v kontekst časa. Konkretna rešitev, ki jo je pristojni odbor zavrnil, bi tako res zmanjšala obremenitve proračuna, a sama po sebi ne bi prav nič prispevala k dvigu nizkih pokojnin. Spoštovani, v opisanih okoliščinah moramo zato pozvati predvsem k oživitvi dialoga. Nujno je, da se v bodoči reformi izvedejo ne le s sodelovanjem Ekonomsko-socialnega sveta, temveč s široko družbeno razpravo, predvsem pa z usklajenimi rešitvami. Prevečkrat smo lahko že videli, kako neproduktivne so lahko enostranske rešitve. Za pametne spremembe na področju obremenitve plač in pravic, ki izhajajo iz tega, je potrebno izvesti usklajene ukrepe tako na področju prispevkov kot tudi na davčnem področju, zato v Poslanski skupini Socialnih demokratov pozivamo k nadaljnjim prizadevanjem in strpnim usklajevanjem, da se končno popravijo krivice nedoslednosti, ki izvirajo iz nezadostnih virov pokojninske blagajne. Hvala.
Hvala lepa. Stališča Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Pokojnine v naši državi se financirajo iz Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje Slovenije, tako imenovane pokojninske blagajne. V ideji so utemeljene na vplačanih prispevkih. Se pravi, kolikor časa si ti zaposlen za polni delovni čas, glede na višino svoje plače odvajaš tudi prispevke v pokojninsko blagajno, nato pa na svoja stara leta ta pokojninska balgajna pokrije tvoje pokojnino. A v ideji in v realizaciji obstaja ena zelo velika razlika; količina vplačanih prispevkov v pokojninsko blagajno ne zadošča za sprotno pokrivanje obveznosti, ki jih ta država ima do svojih upokojencev, in celo teh obveznosti, kot so sedaj, znotraj katerih lahko rečemo, da so pokojnine, zlasti tiste najnižje, pokojnine prenizke. Imamo skoraj 100 tisoč upokojencev, ki morajo shajati s pokojnino, ki jih ne pripelje preko praga tveganja revščine. Razlog, zakaj je do tega prišlo, moramo iskati nekje v sredini 90 let, ko se je prepolovila prispevna stopnja za delodajalce. Za delojemalce pak ne. Od takrat naprej do danes je pokojninska blagajna šele začela beležiti luknjo med svojimi prihodki in med svojimi odhodki. V teh dveh desetletjih in pol se je v skupni masi nabralo kar 20 milijard evrov. To je 20 milijard evrov, gospe in gospodje, ki jih je država na račun državnega proračuna in na račun zaposlenih podarila delodajalcem v tej državi. Seveda je popravek te krivice nujen in v Levici pravimo, naj se začno zopet prispevki delodajalcev približevati tisti ravni, ki jo vplačujejo tudi zaposleni. Z našim predlogom bi se prispevna stopnja vplačil v pokojninsko blagajno za delodajalce dvigovala po stopnji 0,8 odstotka v naslednjih štirih letih. Po preteku teh štirih let bi se tako lahko nadejali dodatne pol milijarde evrov sredstev vsako leto, ki bi našla svojo pot v pokojninsko blagajno in preko tega financirala varno starost in skrb za upokojence. Po zagotovitvi tega dodatnega vira za pokojninsko blagajno bi imeli kot družba na voljo dve strategije in dve poti. Prva je, da ta dodatna sredstva prelijemo v dvig tistih najnižjih pokojnin. To so seveda neki drugi zakoni, drugi ukrepi, z njimi smo v Levici tudi v preteklosti že poskušali. Samo v času zadnje vlade nam je tako uspeli postaviti najnižjo pokojnino za polni delovni čas preko ravni dolgoročnih življenjskih stroškov, se pravi, čez dobrih 600 evrov. Po enakem tempu bi lahko nadaljevali, še pogumneje nadaljevali, v kolikor bi pokojninsko blagajno zavarovali z dodatnimi vplačili iz naslova prispevkov delodajalcev. Drugi scenarij kot posledica teh dodatnih vplačil in dodatnih virov pa bi bila razbremenitev državnega proračuna. Trenutni transfer iz državnega proračuna v pokojninsko blagajno se giblje okoli ene milijarde evrov vsako leto za to, da so vse pokojnine vseh upokojencev dejansko poplačane, ne glede na to, v kakšni gospodarski kondiciji se država nahaja. Na ta način zavarovane so pred kakršnokoli krizo kapitalizma, kar je seveda prav. V kolikor pokojninski blagajni priskrbimo novih dodatnih pol milijarde evrov vsako leto, pa bi to pomenilo, da se lahko prepolovi transfer, ki ga država priliva in dostavlja k pokojninam in vplačuje v pokojninsko blagajno. To je pol milijarde evrov, ki bi jih lahko z vsakokratnim proračunom Republike Slovenije investirali na, oh, tako zelo podhranjena področja, ki stagnirajo že dolgo časa. Naj izpostavim samo stanovanja za mlade pa skrbstvo za starejše. Prav v teh dneh se pogovarjamo o Zakonu o dolgotrajni oskrbi. Ta sredstva bi lahko namenili tudi za izgradnjo domov starejših občanov. Pa za prenovo transportnega omrežja, vlaganja v železnice, splošen odziv in prilagoditev družbe na podnebno krizo in na podnebni zlom. Vse te možnosti se odpirajo v prihodnosti, ampak le, če pravičneje oprispevčimo delodajalce, iz dvignjenih prispevkov pa napolnimo pokojninsko blagajno, kot jo ta hip polni proračun Republike Slovenije. Žal ta rešitev na odboru ni bila izglasovana. Bomo pa v Levici kot socialisti pri njej vztrajali še naprej. Navsezadnje se ni prvič znašla v pokojninskih dokumentih, ampak je bila že sestavni del koalicijske pogodbe prejšnje, torej Šarčeve vlade. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije - krščanskih demokratov bo predstavila Tadeja Šuštar Zalar. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes imamo pred seboj že zavrnjen predlog novele Zakona o prispevkih za socialno varnost, ki ga je predlagala Levica. S strani tega predlagatelja smo sicer vajeni že vsega hudega, kljub temu pa nas je ta predlog že ob prvi vložitvi vsaj malo presenetil. Levica je namreč predlagala še dodatno obremenitev delodajalcev s prispevki. Predlog, dodatno obremenitev delodajalcev, predlaga Levica, kljub temu da v Sloveniji že sedaj poberemo največ prispevkov glede na BDP med vsemi državami OECD. To je skoraj 16 odstotkov BDP. Smo na prvem mestu. Očitno to ni dovolj. Vprašanje, kdaj bo dovolj. Levica je s tem zakonom želela še nekoliko povečati obremenitev dela ter stroške dela v Sloveniji, za konkurenčnost našega gospodarstva pa potrebujemo ravno nasprotne ukrepe. Ob tem velja spomniti na poročilo Svetovnega ekonomskega foruma o konkurenčnosti svetovnih gospodarstev za leti 2017 do 2018. Po tej raziskavi smo bili namreč uvrščeni na 135. mestu od 137 držav po tem, v kolikšni meri davki in socialni prispevki znižujejo pripravljenost za delo. Za nami sta samo še Grčija in Brazilija. Pri spodbudnosti davčnega okolja za investicije pa je Slovenija na 113. mestu od 137 v družbi Jemna, Burundija, Dominikanske republike in Tanzanije. Levica bi nas očitno rada spravila še globlje, čisto na konec lestvice. Tudi novejši podatki švicarskega inštituta za razvoj menedžmenta niso spodbudni. Na svetovni lestvici konkurenčnosti za leto 2021 med 64 državami, ki so bile zajete v raziskavi, je Slovenijo umestil šele na 40. mesto. Vlada je na te podatke že odgovorila s predlogom davčne reforme. Posebej zaskrbljujoči kazalniki najvišje mejne davčne stopnje, kjer je Slovenija med državami OECD po podatkih za 2020 z 61,1 odstotkom celo na prvem mestu. Za ilustracijo, pri najvišji obdavčitvi gre od vsakega na novo zasluženega evra več kot 61 centov državi za davke in prispevke. To je najvišji delež v OECD. Vpliv take obdavčitve na motivacijo za delo je jasen; dodatna obremenitev delodajalcev nikakor ne pripomore k reševanju posledic tega problema. Številna podjetja naglas opozarjajo, da vrhunskih kadrov zaradi obremenitve dela enostavno ne morejo ustrezno nagraditi. Svet in z njim Slovenija naglo drvi v peto industrijsko revolucijo. Priča smo pametnim mestom, pametnim skupnostim, digitalizaciji. Razvoj nas vsak dan spremlja na vsakem koraku. Zato so ključni dobri razvojniki, inženirji, sposobni menedžerji, strokovnjaki. Naša podjetja morajo oblikovati razvojna in inovativna jedra, v njih delavce ustrezno nagraditi in seveda k nam pritegniti tudi dobre strokovnjake iz tujine. Sedaj lahko opažamo obraten trend. Ker naša podjetja zaradi nestimulativne davčne zakonodaje ne morejo nagraditi vrhunskih kadrov, ti odhajajo v tujino in škoda je izjemna. Predlog Levice pa to samo še poglablja. V Novi Sloveniji zagovarjamo drugačno smer. Predlagamo uveljavitev razvojne kapice. Če želimo, da se bo slovensko gospodarstvo razvijalo, moramo obdržati visoko kvalificiran kader, ki pa mu mora država ponuditi tudi ugodno okolje. Ker pravice iz socialnih prispevkov niso neomejene, je prav, da se pri določeni višini plače omeji tudi rast zahtevanega plačila prispevkov. Pomembno je, da sposobne ljudi ustrezno nagradimo in v Sloveniji tudi zadržimo. Višje izobraženi kadri omogočajo podjetjem razvoj in s tem zviševanje plač vsem zaposlenim. Predlog Levice gre v nasprotno smer. Ta smer na dolgi rok pomeni revščino za vse, ne le za peščico. Zato smo v Novi Sloveniji zadovoljni, da je bil predlog zakona zavrnjen. Hvala.
Stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra bo predstavila Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Pozdravljeni vsi še enkrat! Danes obravnavamo še predlog novele Zakona o prispevkih za socialno varnost, ki so ga v zakonodajni postopek vložili poslanci Levice. V njem predlagajo, da bi delodajalci prispevek za pokojninsko in invalidsko zavarovanje namesto po sedanji 8,85 odstotka od leta 2026 naprej plačevali po stopnji 12,05 odstotka od osnove. Predlagatelji bi dvig uvedli postopoma, in sicer s štirikratnim dvigom po 0,8 odstotne točke v obdobju med leti 2023 in 2026. Tako bi se do leta 2026 vrnili malo pod višino prispevne stopnje delodajalcev, kot je bila v veljavi do leta 1996, ko se je tedanja vlada pod vodstvom dr. Janeza Drnovška odločila za pomembno znižanje pokojninske prispevne stopnje za delodajalce, in sicer kar za 6,65 odstotne točke. Ključni razlog za tedanje znižanje pa je bil ravno tako utemeljen s ciljem izboljšati konkurenčnost slovenskega gospodarstva. Danes predlagani dvig prispevne stopnje delodajalcev sam po sebi upokojencem ne bi prinesel višjih pokojnin, bi se pa resda povečala razpoložljiva namenska sredstva javne pokojninske blagajne, a zaradi specifične ureditve pokojninskega sistema do neposrednega vpliva na višino pokojnin ne bi prišlo. Še več; vse, kar zadeva vzdržnost pokojninske blagajne, dostojne višine pokojnin ter višine prispevkov za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, vsa ta področja in tudi smer sistemskih rešitev so natančno opredeljena v tako imenovani Beli knjigi o pokojninah. Nakazane rešitve pa gredo ravno v nasprotno smer od današnjega predloga, predvsem v smeri zniževanja prispevne stopnje zavarovancev in razširitve zavarovalnih osnov, od katerih se pokojninski prispevki plačujejo. To bi bila vzdržna smer rešitve, ki ne bi ogrozila konkurenčnosti našega gospodarstva in ne bi višala, temveč bi celo nižala stroške delovne sile. Slednje ne bi le preprečilo tako imenovanega bega možganov, temveč bi ustvarilo pogoje oziroma delovno okolje za privabljanje mladih, visoko specializiranih in izobraženih kadrov. Posledično bi s tem omogočili razvoj našega gospodarstva v smeri modernih tehnologij digitalizacije in zelenega preboja. Ustvarjeni bi bili pogoji za razvojni preboj in preusmeritev v panoge z visoko dodano vrednostjo, da bi, poenostavljeno povedano, končno lahko pričeli konkurirati pretežno z možgani in ne več toliko z mišicami. V primeru predlagane novele s strani Poslanske skupine Levica pa gre za ozek in škodljiv enostranski poseg v kompleksen pokojninski sistem. Sprejem te novele pa bi še dodatno bremenil naše gospodarstvo. In to ravno v letih potem, ko smo s hudimi napori uspeli vzpostaviti pogoje, da so se naša podjetja uspešno in učinkovito odzvala na pandemične okoliščine in povrnila oziroma celo nadgradila poslovanje v primerjavi s predkovidnim obdobjem. Ne gre spregledati niti dejstva, da bi se z uveljavitvijo predlaganih sprememb v trenutku porušila vsa postopna prizadevanja za znižanje davčne obremenitve dela in za povečanje konkurenčnosti našega poslovnega okolja. Slovenija namreč tudi po kriterijih OECD že danes spada v skupino držav, kjer je delo stroškovno nadpovprečno obremenjeno. A veseli nas, da je ta koalicija razvojno naravnana in se zaveda pomena ustrezne obdavčitve dela. Vladna novela Zakona o dohodnini s postopno davčno razbremenitvijo prihodkov iz dela je po naši oceni korak v pravo smer, v smer višje konkurenčnosti poslovnega okolja in povečane gospodarske aktivnosti v našem prostoru, predvsem pa se bodo vsem povišali neto prihodki iz dela. V Poslanski skupini Stranke modernega centra zato te novele Zakona o prispevkih za socialno varnost na seji Odbora za finance nismo mogli podpreti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil Vojko Starović. Izvolite.
Predsedujoči, hvala za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, prisotni! Nekaj mesecev nazaj smo v Državnem zboru že imeli neko opredeljevanje do novele z identičnimi cilji, to je dvig prispevne stopnje delodajalcev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje od sedanjih 8,85 odstotka postopoma na 12,05 odstotka. Predlagatelj tudi tokrat zatrjuje, da bo novela izboljšala standard upokojencev in da se bo povečal obseg javnih sredstev, ki so na razpolago za socialne in razvojne namene. Dejstvo je, da naš pokojninski sistem zaradi demografskih sprememb postaja nevzdržen. Z nevzdržnostjo se soočajo tudi mnoge druge države po svetu, večina njih. Problemi niso rešljivi in se jih ne da rešiti z neko čarobno palico ali kar ad hoc premalo premišljenimi in domišljenimi enostranskimi ukrepi. Ne pravimo, ne trdimo, ne pravimo, da posegi v pokojninski sistem niso potrebni. Ravno nasprotno! Toda vanj ne moremo posegati enostransko, brez socialnega dialoga, brez široke razprave in ocene vplivov na druge sisteme, ki nam zagotavljajo socialne pravice. Pred bodočimi posegi v sistem moramo obstoječega analizirati in preveriti skozi široko strokovno javno razpravo, tako z vidika financiranja kakor z vidika določitve pogojev za priznanje pravic in njihove višine iz pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Predlaganemu načinu dviga prispevne stopnje nasprotuje celo ZPIZ, saj ocenjuje, da bi takšen nepremišljen enostranski poseg pokojninski blagajni škodil. Nobenega dvoma ni, da se v stranki dejansko zavzemamo za resnično solidarnost, za solidarnost s starejšimi, za dvig pokojnin in generalno izboljšanje statusa starejših v vseh aspektih njihovega življenja. A ob tem ostajamo realni in pošteni do tistih, za čigar pravice se zavzemamo, zato nočemo dajati in nizati prazne obljube kot nekateri drugi, katerim je že vnaprej jasno, da jih ne bodo mogli izpolniti. Kot so recimo, najnižja pokojnina tisoč evrov ali božičnica za vsakega upokojenca v višini 500 evrov, kar je bilo oglaševano na velikih plakatih širom Slovenije. Naše predloge od brezplačnih prevozov za starejše, do dviga odmernega odstotka od 57 na 63,5 odstotka, kar ljudem, ki se upokojujejo, prinaša dvig pokojnin za skoraj 10 odstotkov, pa smo izpolnili. Zato tudi opozarjamo na zavajajoče izjave predlagatelja, češ da upokojenci jutri ne bodo več lačni, če bodo danes delodajalci v pokojninsko blagajno plačevali več. To preprosto ne drži, saj sedanji upokojenci od dviga višine prispevkov ne bodo imeli prav nič, ker ta ne bo vplival na višino njihove izračunane pokojnine. Velik problem današnje politike so neuresničene obljube v stilu EPP propagande, tudi v tem parlamentu, kar ruši zaupanje v sistem, v vrednote, v posameznika, zato se ne smemo čuditi, da so ljudje razočarani, jezni in protestirajo. Zato dovolite, da ponovno uporabim star kitajski rek: »Ko obstaja zaupanje, ne potrebuješ dokazov. Ko zaupanja ni, noben dokaz ne pomaga.« V SAB novele ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. V skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. decembra 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave Predloga zakona o spremembi Zakona o prispevkih za socialno varnost končan. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA – TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O PREPOVEDI DAJANJA NEKATERIH PLASTIČNIH PROIZVODOV ZA ENKRATNO UPORABO NA TRG V REPUBLIKI SLOVENIJI, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 39 poslank in poslancev s prvopodpisano Mašo Kociper. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku predlagatelja mag. Andreju Rajhu. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana državna sekretarka, kolegice poslanke in poslanci! Danes je pred nami tretja obravnava Zakona o prepovedi dajanja na trg nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo v Republiki Sloveniji. V stranki SAB želimo kot predlagatelj s sopodpisniki, poslanskimi skupinami LMŠ, SD in Levico, v slovenski pravni red na zakonski ravni prenesti del evropske direktive. Pri tem nas med drugim vodi želja po zmanjšanju onesnaževanja in onesnaževanja s plastiko v morjih in oceanih. Dno Jadranskega morja, še posebej severni Jadran, spada med morja, ki je s plastiko najbolj obremenjeno in onesnaženo. Kljub temu da je naše morje majhno, pa vpliv Slovenije ni nič manj odločujoč. Mikroplastika je onesnaževalo, ki je bilo dolgo prezrto, na kar nas opozarjajo tako stroka kot civilna družba in mladi. Naše navedbe sta potrdila in argumentirala tudi gosta, ki smo ju povabili na obravnavo zakona na matičnem delovnem telesu, mlada raziskovalca Gimnazije Franca Miklošiča iz Ljutomera. Predstavila sta zaskrbljujoče izsledke pilotske raziskave in poudarila, da bi bilo treba sprejeti več direktiv, ki naslavljajo problematiko plastike. Mikroplastika prehaja skozi vodo v vodne organizme, v prehranski krog in nenazadnje v vsa živa bitja. Slednje so potrdili leta 2018, leta 2020 pa so mikroplastiko odkrili celo v posteljici zarodka. Pri tem so si znanstveniki enotni. Ti delci lahko dolgoročno škodijo razvoju otroka. Med odpadki, ki ležijo na obalah in plavajo v morjih, je največ plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, praviloma kratkotrajno uporabo. Logično in pravilno je zato, da njihovo oddajanje na trg in s tem uporabo omejimo oziroma prepovemo. Ob pandemiji bolezni covid se je še dodatno izkazalo, kakšno razsežnost ima uporaba tovrstnih izdelkov, proizvodov, embalaže; embalaže, v kateri je bila potrošnikom na voljo dostava hrane na dom ter pijača in hrana s seboj. V stranki SAB smo bili proaktivni. Pripravili smo zakon z namenom preprečevanja nastajanja odpadkov za enkratno in kratkotrajno uporabo, s katerim bi zmanjšali vpliv na okolje in posledično pozitivno vplivali na zdravje ljudi. S predlogom zakona se v slovenski pravni red tako prenaša del evropske direktive, ki jo morajo implementirati vse države članice. Rok za prenos direktive je potekel 3. julija in ker Evropska unija ni pripravila vseh navodil in pravilnikov, je zamujala tudi Vlada. Tako je 19. avgusta naposled sprejela uredbo. Z zakonom, ki ga danes obravnavamo, tako prepovedujemo dajanje na trg v Republiki Sloveniji vseh proizvodov iz oksorazgradljive plastike in naslednjih najbolj pogosto uporabljenih izdelkov oziroma proizvodov za enkratno uporabo: jedilni pribor, krožniki, slamice, vatirne palčke, mešalne palčke za pijače, palčke za pritrditev na balone in podporo balonov, posode za živila iz ekspandiranega poliestra. Predlog zakona je po prvi obravnavi v Državnem zboru dobil zeleno luč, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. V vmesnem času smo z upoštevanjem mnenja Zakonodajno-pravne službe in pripomb pristojnih strokovnih služb Vlade predlog zakona dopolnili in spremenili. Dopolnili oziroma spremenili smo naslov zakona, uskladili uporabljene termine z izrazoslovjem, uporabljenem v uredbi in direktivi, dopolnili člene, izvedli manjše popravke nomotehnične narave. Pred vami, spoštovane poslanke in poslanci, je predlog zakona v tretji obravnavi. Varstvo okolja in narave, trajnostna raba virov, spodbujanje razvoja krožnega gospodarstva in nenazadnje še posebej varovanje človeškega zdravja in zdravja še nerojenih otrok so vrednote, ki jih zagovarjamo vsi. Zato pozdravljamo in se vsem poslankam in poslancem zahvaljujemo za do sedaj izkazano podporo našim skupnim prizadevanjem. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Za uvodno predstavitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade dr. Metki Gorišek, državni sekretarki na Ministrstvu za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovani poslanci, hvala za besedo! Pred nami je zakon o prepovedi dajanja nekaterih plastičnih proizvodov na trg; se pravi, to je že osnovna sprememba, ki je tudi s strani Ministrstva za okolje in prostor in potem s strani Vlade bila predlagana, da pač v osnovnem naslovu tega zakona prepoved prodaje ni v skladu z uredbo. Vlada Republike Slovenije prvotno ni podpirala tako imenovanega Predloga zakona o prepovedi prodaje plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, ki je bil predložen Državnemu zboru 11. 6. 2021. Po vloženih amandmajih predlagateljev se je predlog zakona s terminologijo tako v samem naslovu zakona kot po posameznih členih, ukrepih in pravno spremenil v smeri, ki bi za prepoved dajanja nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo pomenil prenos tega ukrepa o prepovedi iz direktive, tako kot direktiva tudi narekuje. V prvem predlogu se je predlog zakona, kot sem že povedala, imenoval prepoved prodaje plastičnih izdelkov, s čimer se Vlada ni mogla strinjati, saj ne gre enačiti termina prepoved dajanja na trg in pa prepoved prodaje teh plastičnih izdelkov za enkratno uporabo. V primeru, da bi zakon prepovedal prodajo teh proizvodov, proizvajalci ne bi mogli odprodati zalog, sama prepoved pa ne bi bila tudi usklajena z direktivo in tako tudi ne z ukrepi drugih držav članic, s katerimi nastopamo na skupnem notranjem trgu. V prvem predlogu so bili tudi nekateri pomanjkljivo opredeljeni pojmi, napačno uporabljeni termini, kar je bilo seveda z amandmaji potem popravljeno in odpravljeno. Z že vloženimi amandmaji, ki so odpravili te pomanjkljivosti oziroma ki so tudi spremenili naslov zakona, so se vse te pomanjkljivosti, katerim je Vlada nasprotovala, odpravile in zato zakonu ne nasprotujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev in Jurij Lep. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Državna sekretarja, lep pozdrav, poslanci, kolegice in kolegi! Naš planet je pod pritiskom, ki ga povzroča hitro rastoče število prebivalcev. Ocenjuje se, da bomo v svetovnem merilu v manj kot v 20 letih potrebovali 50 procentov več hrane in 45 procentov več energije. Ob taki naraščajoči porabi pa razpoložljivi viri ostajajo omejeni. Vsako leto se v Evropski uniji porabi skoraj 15 ton surovin na osebo, medtem ko vsak državljan Evropske unije v povprečju ustvari več kot 4,5 tone odpadkov v enakem obdobju. Skoraj polovica teh odpadkov konča na odlagališčih. To so takšni odpadki, da se je kar za zamisliti. S prehodom na krožno gospodarstvo se preusmerjamo na ponovno uporabo, popravilo, obnov in recikliranja obstoječih surovin in proizvodov. Kar je nekoč veljalo za odpadek, torej sedaj postane vir. Temu sledi tudi predlog zakona, ki ga imamo danes na poslanskih klopeh, katerega cilj je zmanjšati uporabo plastične embalaže na način, da se bodisi prepove uporaba kratkotrajnih proizvodih, ki niso zasnovani za ponovno uporabo, bodisi se zagotovi stroškovno učinkovito recikliranje. S tem se v Poslanski skupini nepovezanih poslancev strinjamo, saj bi le−to zmanjšalo vpliv nekaterih plastičnih proizvodov na okolje, zlasti na vodno okolje, posledično pa pozitivno vplivalo na zdravje ljudi. S tem bi sledili strategiji trajnostne rabe virov, varovanja narave in sicer krožnega gospodarstva. Nepovezani poslanci se zavzemamo za strukturne spremembe na področju ravnanja z odpadki, ki zajema zbiranje, prevažanje, predelavo in odstranjevanje odpadkov, vključno z nadzorom tega ravnanja. Učinkovito ravnanje z odpadki lahko močno prispeva k učinkoviti rabi virov in ti so bistvenega pomena za zadovoljevanje potreb družbe in zagotavljanje njenega nadaljnjega razvoja. Pri teh spremembah se še posebej zavzemamo za zmanjševanje nastanka tistih odpadkov, ki so narejeni iz materialov, ki se jih ne da reciklirati in imajo dolgo dobo razgradnje. Tovrstne skupine izdelkov za enkratno ali kratkotrajno uporabo bi bilo po našem mnenju potrebno iz trga izločiti, hkrati pa bi jih morali nadomestiti z bolj trajnostnimi in varnimi alternativnimi proizvodi, kot so na primer papir, karton, les, glina, celulozna vlakna in tudi sladkorni trs, koruzni škrob in drugi biorazgradljivi materiali, ki so okolju bolj prijazni in tudi cenovno bolj dostopni. Ker se celotno delovno dobo ukvarjam z lesarstvom, bi rad posebej izpostavil les. Znano je, da imamo več kot 60 odstotkov površine Slovenije poraščene z gozdovi. Les kot surovina lahko uporabljamo v mnogih izdelkih in ga imamo v izobilju. Zaradi možnosti večkratne in raznolike uporabe ter ekološke predelave je les idealen material za pospešen prehod v krožno gospodarstvo. Ob tem pa nepovezani poslanci opozarjamo, da zgolj zamenjava plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, denimo, s papirnatimi ali lesenimi izdelki ne bo dovolj za dosego zastavljenih ciljev, pač pa moramo spremeniti tudi svoje vsakodnevne potrošniške navade. Hkrati pa bo potrebno doseči napredek in premik tudi na področju zbiranja, prevoza, odlaganja in skladiščenja odpadnih plastičnih proizvodov, recikliranja in ponovne uporabe odpadne embalaže ter nadaljnje obdelave, predelave in sežiganja odpadne embalaže. V to smer smo začeli razmišljati že pred leti, ko smo na blagajnah trgovin prepovedali brezplačne plastične nosilne vrečke, s čimer smo želeli preprečiti splošno povečanje proizvodnje embalaže in doseči zmanjšanje potrošnje plastičnih vrečk, saj so statistični podatki pokazali, da v Sloveniji vsako leto med odpadke odvržemo kar 30 milijonov takšnih vrečk. Za konec bi rad omenil še dvoje. Prvič, predlagam, da ko s tovrstnimi zakoni sprejemamo določene konkretne in za marsikaterega podjetnika korenite spremembe, kar ima lahko veliko vpliv nad proizvodnimi procesi v podjetju, da se z uveljavitvijo zakona določi daljše prehodno obdobje, tako da bodo tudi slovenski podjetniki imeli več časa za prilagoditev proizvodnih aktivnosti novi zakonodaji. In drugič, opozarjam, da se oba akta, tako danes obravnavani predlog zakona kot tudi vladna uredba o prepovedi dajanja plastičnih proizvodov za enkratno uporabo na trg, sklicujeta na prenos določb iste evropskega direktive v nacionalni pravni red, zaradi česar se zastavlja vprašanje razmerja med tema aktoma. Zato predlagamo, da naj se v bodoče ista vsebina evropskih direktiv prenaša zgolj v en nacionalni akt, torej ali v zakon ali v uredbo, s čimer bi se na eni strani preprečilo podvajanje vsebine, na drugi strani pa povečala preglednost in jasnost pravne ureditve. Sicer pa bomo nepovezani poslanci predlog zakona seveda podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine SNS bo predstavil gospod Dušan Šiško. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo. Utapljamo se v plastiki, ki jo je iz dneva v dan več na naših trgovinskih policah na račun množičnega potrošništva. Zavedamo se, da je problematika plastike bistveno globlja in ne zajema samo pribora, plastenk in sveč. Plastične so, denimo, tudi kljukice za obešanje, škarje, kuliji, tiskalniki, računalniki, zobne ščetke in še bi se kaj našlo. Med drugimi so tudi detergenti, praški, čistila v PVC embalaži. Prvega novembra smo bili znova priča množičnih prižigih plastičnih sveč, kjer smo Slovenci celo na vrhu po prižgani plastiki, alternative pa so še nam tuje. Po drugi strani gremo v imenu ohranjanja okolja še s klasičnih plastičnih sveč na električne, kar je še huje. Žalosti nas, da danes redkokdo v trgovino prinese povratno steklenico radenske in jo tudi kupi v stekleni steklenici, kajti večini se ne da nositi težkega stekla, ker je tudi večja možnost, da se razbije. Marsikateremu Slovencu ločevanje odpadkov na ekoloških otokih predstavlja velik problem. Vsi se zavedamo, da plastika ni zdrava, pa tudi okus pijače, hrane je drugačen, kot če jo pijete, jeste iz steklenega kozarca oziroma krožnikov. Plastični izdelki so za nas lažji in bolj praktični, kar se tiče transporta, shranjevanja ostankov hrane. Težje se tudi navajamo na lesni jedilni pribor, ki nam nekako ne sede. Korak v pravo smer je, da se plastična embalaža računa tudi, če greš, recimo, po hrano, ki jo nato vzameš s seboj za domov. Kot družba se moramo zavedati, da je plastika prisotna povsod in da smo planet že zasuli s plastiko, ker se le-ta razgraja tisočletje. Gledano širše. Odvržena plastika predstavlja svetovni problem, ker povzroča veliko okoljsko škodo ter hkrati predstavlja veliko izgubljenih milijonov za industrijo, ker se ne reciklira. Državljane in državljanke Republike Slovenije je treba konstantno ozaveščati o škodljivih, nepopravljivih posledicah neukega početja. Ostanke plastike je možno najti tudi v prehrani, sicer redko, pa vendarle nas mora to skrbeti, če nam je mar za naše zdravje. Skratka, v Slovenski nacionalni stranki menimo, da je plastične proizvode za enkratno in kratkotrajno uporabo treba čim prej nadomestiti z alternativnimi in cenovno dostopnimi proizvodi. Dejstvo je, da ljudje kupijo tisto, kar vidijo na trgovski polici, če tega ni, vzamejo kaj drugega. Važno, da na koncu so vsi zadovoljni, tako kupci kot prodajalci. Konec koncev pa nam bo še narava hvaležna, ker bo manj plastičnih odpadkov.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Leon Merjasec, predstavil bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Poslanke in poslanci! Ustrezno ravnanje z odpadki je še vedno bistveno za preprečevanje vsakršnega smetenja. Za plastične odpadke veljajo zlasti splošni ukrepi in cilji Unije in cilji Evropske strategije za plastiko, in sicer zagotoviti, da bo vsa plastična embalaža, dana na trg Unije, ponovno uporabljiva ali enostavno reciklirana. Ker plastični proizvodi predstavljajo veliko tveganje za ohranjanje kakovosti pitne vode in posledično pomenijo zdravstveno tveganje za ljudi in vodne organizme, je pomembno, da se Direktiva EU 2019/904 čim prej prinese v slovenski pravni red. S predlogom zakona se želi zmanjšati uporaba plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, ki so v celoti ali delno izdelani iz plastike in so običajno namenjeni le enkratni ali kratkotrajni uporabi, nato pa odvrženi. Cilj zakona je zmanjšati odvrženo embalažo in slediti načelu strategije krožnega gospodarstva, trajnostne rabe virov, ohranjanja narave in varovanja okolja. Zasleduje načela preprečevanja nastankov odpadkov za enkratno ali kratkotrajno uporabo, narejenih iz materialov, ki se jih ne da reciklirati in imajo dovolj dolgo dobo razgradnje. Same rešitve obsegajo strukturne spremembe na področju ravnanja z odpadki. Z zakonom se želi iz trga izločiti skupine izdelkov za enkratno ali kratkotrajno uporabo, ki jih je mogoče nadomestiti z alternativnimi proizvodi, ki so tudi cenovno dostopni. Da dosežemo ambiciozno in trajnostno zmanjšanje uporabe teh plastičnih proizvodov za enkratno uporabo, bomo v SDS predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Edvard Paulič bo predstavnik stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Kolegice in kolegi! Plastična embalaža je najpogostejši vir onesnaženja svetovnih rek in oceanov. Tam letno konča 100 milijonov ton, kar predstavlja tri četrtine vseh odpadkov, ki jih ustvarimo na planetu. Kljub temu da ekološka osveščenost potrošnikov v zadnjem obdobju nekoliko narašča, se vsako leto proizvede več plastičnih izdelkov, zato ne smemo več dovoliti, da bi izdelki, ki jih uporabljamo le nekaj sekund, onesnažili naš planet za več stoletij. Približno polovico vse proizvedene plastike na svetu je namenjena izdelkom za enkrat neuporabo. V Sloveniji po ocenah nastane 35 kilogramov plastike za enkratno uporabo na prebivalca, kar nas uvršča na 20. mesto na svetu. Miselni preskok k boljšemu svetu, to je svetu brez plastike, je nujen tako za nas in naše potomce kot tudi za živali, rastline in okolje. Republika Slovenija se je kot članica EU in podpisnica mednarodnih okoljskih sporazumov in dogovorov zavezala, da bo sprejela vse potrebne zakonske akte in strateške dokumente ter izvedla vse potrebne aktivnosti, s katerimi bomo naš način življenja, naša ravnanja umestili znotraj okvirjev univerzalnih omejitev, v katerih naš planet še lahko ohrani svoje obnovitvene zmogljivosti. Do 3. julija 2021 bi tako morali v naš pravni red implementirati Evropsko direktivo o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje. Ker Vlada tega ni storila, je opozicija vložila predlagani zakon, ki vsebinsko sledi zahtevam omenjene direktive. Seveda pa s sprejetjem tega zakona naše delo še ne bo končano. Direktiva, ki jo delno prenašamo, pa tudi druga evropska okoljevarstvena zakonodaja vsebuje tri ključne letnice; leto 2025, 2029 in leto 2030. Do leta 2025 morajo države članice za namen recikliranja ločeno zbrati 77 odstotkov plastenk, plastenke bodo morale vsebovati vsaj 25 odstotkov reciklirane plastike, reciklirati pa bo potrebno do 65 odstotkov odpadne in 50 odstotkov plastične embalaže. Do leta 2029 oziroma 2030 morajo države ločeno zbrati 90 odstotkov plastenk; plastenke, dane na trg, bodo morale vsebovati 30 odstotkov reciklirane plastike, reciklirati pa bo potrebno 70 odstotkov odpade embalaže in 55 odstotkov plastične embalaže. Spremenjen je tudi način izračunavanja deleža recikliranja. Če danes ločeno zbrane kvote plastike štejejo kot reciklirane, bodo v prihodnje kot reciklirane štele le količine, dostavljene reciklerjem. Te cilje je po izkušnjah iz nekaterih evropskih držav najlažje, če ne celo edino možno doseči z uvedbo kavcijskega sistema. V Evropi ima ta sistem vzpostavljenih 10 držav, 10 držav ima sprejeto zakonsko podlago za uvedbo tega sistema, v sedmih državah pa je o tem odprta javna razprava. Sprejetje predlaganega zakona bo torej le prvi korak izmed mnogih, ki jih bo v skladu z evropsko zakonodajo, v skladu s človekovo odgovornostjo za okolje, v skladu s skrbjo za naše zanamce potrebno storiti. Zato v LMŠ napovedujemo, da bomo tudi v nadaljnje aktivni pri zakonskih predlogih, ki bodo še izboljšali naše bivanjsko okolje. Prvi korak bo odprtje javne razprave o uvedbi kavcijskega sistema na področju zbiranja odpadne embalaže.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Marko Koprivc, predstavil bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica. Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci! Trenutna količina proizvedene, uporabljene in zavržene plastike ima škodljive vplive na zdravje in okolje. Posledice današnjih navad, ko plastično embalažo enkrat uporabimo, nato pa zavržemo, je mogoče videti širom sveta. Zaradi močnega obremenjevanja okolja s plastičnimi izdelki je ključnega pomena prehod na trajnostne alternative. S predlaganim zakonom se omeji in prepove dajanje plastičnih proizvodov na trg. Bistvena rešitev zakona pa je razbremenitev okolja in preprečevanje nastajanja novih plastičnih proizvodov. Cilj zakona je zmanjšati uporabo plastične embalaže na način, da se bodisi prepove uporabo kratkotrajnih proizvodov, ki niso zasnovani za ponovno uporabo, bodisi se zagotovi stroškovno učinkovito recikliranje. S tem bi se preprečil in zmanjšal vpliv plastičnih proizvodov na okolje, posledično pa pozitivno vplivalo tudi na naše zdravje oziroma zdravje vseh ljudi. Rešitve zakona obsegajo strukturne spremembe na področju ravnanja z odpadki. Z zakonom se želi iz trga izločiti skupine izdelkov za enkratno ali kratkotrajno uporabo, ki jih je mogoče nadomestiti z alternativnimi proizvodi. S sprejetjem zakona bi posledično spodbujali uporabo enostavno dostopnih in bolj trajnostnih alternativnih proizvodov, inovativne rešitve za bolj trajnostne poslovne modele, alternativne proizvode za ponovno uporabo in uporabo nadomestnih materialov. Predlog zakona je bil deležen podpore na matičnem delovnem telesu. V poslanski skupini že ves čas zakonodajnega postopka podpiramo predlog zakona in tako bomo storili tudi danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Nataša Sukič, predstavila bo stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala lepa. Septembra 2017 smo v Levici predlagali sprejem priporočil Vladi Republike Slovenije za prepoved prometa plastičnih vrečk, kozarcev, krožnikov in drugih plastičnih posod. Predlagali smo, da se uporaba plastičnih vrečk s podzakonskimi akti prepove in da se Slovenija na ravni EU začne aktivno zavzemati za prepoved uporabe plastičnih vrečk, pa tudi za uporabo embalaže iz okolju prijaznih materialov. Po vzoru Francije smo predlagali tudi prepoved prometa hrane in pijače v plastičnih kozarcih, na plastičnih krožnikih in v drugih plastičnih posodah za enkratno uporabo, vključno s plastičnim priborom. Predlagali smo tudi prepoved prodaje vseh kozmetičnih izdelkov, ki vsebujejo mikroplastiko, in da naj Vlada s podzakonskimi akti predpiše stroga pravila ravnanja z mikroplastiko kot surovino za nadaljnjo izdelavo plastičnih izdelkov z namenom čim večjega zmanjšanja iznosa mikroplastike v naravno okolje. Razlog za vložitev omenjenega predloga priporočil je bilo vladno zamujanje s prenosom evropske direktive glede zmanjšanja potrošnje lahkih plastičnih nosilnih vrečk. Ko je Vlada direktivo zaradi groženj Evropske komisije s finančnimi sankcijami končno prenesla, pa je iz nje prenesla zgolj minimalne zahteve za omejevanje plastike. Z izjemo takojšnje prepovedi uporabe plastičnih nosilnih vrečk na trgu in prepovedi kozmetičnih izdelkov iz mikroplastike so bila naša priporočila sprejeta s 85 glasovi za in nič glasovi proti, vendar takratna vladna koalicija strank SMC, SD in Desus do konca svojega mandata ni realizirala niti ene same točke iz teh priporočil. Sledila je vlada koalicije strank LMŠ, SAB, SD, SMC in Desus, ki smo jo ob njenem imenovanju podprli tudi v Levici. Že nekaj mesecev po imenovanju Vlade je Državni zbor sprejemal stališče Republike Slovenije do predloga Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov za enkrat uporabo na okolje. V Levici smo k predlogu stališča vložili amandma, s katerim smo se zavzeli za čim strožje tržne omejitve za izdelke, ki se jih težko reciklira in pri katerih bi ločeno zbiranje povzročalo nesorazmerno visoke stroške. Ukinitev prodaje lahkih nosilnih vrečk, ki je bila predvidena za leto 2019, smo razširili še z ukinitvijo prodaje filtrov za tobačne izdelke, narejenih iz plastike za enkratno uporabo. Za plastične posode, za živila in lončke naj bi po predlogu stališča Slovenija že leta 2019 naredila načrt, kako jih leta 2020 prepovedati, postopoma pa naj bi se pripravili tudi načrti za prepoved vseh ostalih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo in ribolovnega orodja, predvidenih v predlogu komisije, tako da bi jih lahko do leta 2030 postopno povsem prepovedali. Naš amandma je bil sprejet, brez glasu proti – in spet se ni zgodilo nič. Leta 2019 niso bile prepovedane niti plastične vrečke niti drugi plastični proizvodi za enkratno uporabo. Obveljale so omejitve iz evropske direktive, Vlada pa je zgolj potrdila nezavezujoč kodeks za zmanjšanje prodaje nosilnih vrečk, ki so ga nekateri trgovci sprejeli. In tako smo v štirih letih prizadevanj še vedno na isti točki. Vladi smo praktično na novo spisali stališče, ki naj ga v zvezi s prepovedjo plastičnih vrečk in drugih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo zagovarja na ravni EU. Zapisali smo, da bomo v letih 2019 in 2020 prepovedali večino plastike za enkratno uporabo. Zgodilo se ni nič. Nasprotno, zaradi koronakrize je poraba teh proizvodov podrla vse rekorde. Edina rešitev, ki nam preostane, je, da sprejmemo zakon o prepovedi prodaje plastičnih proizvodov za enkratno uporabo. Samo tako bomo zaustavili polucijo našega okolja, rek, morij in oceanov s plastiko, ki uničuje živalske vrste. Zaradi mrzličnega potrošništva je s plastiko onesnažen cel planet. Znanstveniki to vseprisotnost plastike povsod v okolju ocenjujejo za mejnik za začetek nove dobe plastike za nekakšno novo geološko dobo našega planeta. Čas je, da se to neha. Danes ponovno računamo na podporo prav vseh političnih strank, kajti zakonska prepoved prodaje plastičnih proizvodov za enkratno uporabo je enostavno nujna. V Levici bomo zakon soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Mihael Prevc bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Poglavitne rešitve zakona so prenos Evropske direktive o zmanjšanju vpliva nekaterih plastičnih proizvodov na okolje, ki bi jo morale države Evropske unije v nacionalno pravo prenesti do 3. julija 2021, in prepoved plastičnih izdelkov in izdelkov iz oksorazgradljive plastike za enkratno ali kratkotrajno uporabo, za katere na trgu že obstajajo cenovno dostopne alternative. V zakonu se določa globa v višini 100 do 50 tisoč evrov za pravno osebno ali samostojnega podjetnika posameznika, ki take izdelke daje na trg ali na trgu omogoča dostopnost do njih, in 500 do 5000 evrov za njihovo odgovorno osebo. Predlagatelj pa ne predvideva finančnih posledic za državni proračun. V Novi Sloveniji − krščanski demokrati smo bili sprva do predloga zakona zadržani. Glede na to, da prenos evropske direktive v slovenski pravni red z zakonom ne bi bil ustrezen, saj Zakon o varstvu okolja določa, da takšno materijo s predpisom natančneje določi Vlada z uredbo. A glede na to, da je predlog zakona ob upoštevanju amandmajev usklajen z uredbo, v Novi Sloveniji nimamo več razlogov za nasprotovanje, saj je predlog zakona usklajen z zadevami, na katere je opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba. Tako se v delu predloga zakona določi, kaj se ureja z uredbo in kaj z zakonom oziroma da se določi prenehanje uporabe uredbe v določenih zadevah. Spremembe amandmaja, ki so ga vložile opozicijske poslanske skupine k 3. členu in v kateri je zapisano, da Vlada z uredbo podrobneje določi vsebino proizvodov, ki se jih daje na trg, ocenjujemo kot pravilno, saj bi bilo drugače preveč zapleteno vsakič spreminjati zakon za vsak predmet, ki bi ga dodajali v prepoved. V Novi Sloveniji − krščanski demokrati se zavedamo, da z zakonom ne bomo rešili problematike onesnaževanja, se pa tudi zavedamo, da je onesnaževanje s plastično embalažo velik okoljski problem, ki zahteva takojšnje rešitve. Ker smo pri oblikovanju in razvoju današnjega sveta moralno zavezani k zmernosti in samoomejevanju, bomo predlog tega zakona krščanski demokrati podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Mateja Udovč bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Danes še tretjič obravnavano Predlog zakona o prepovedi dajanja nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo na trg v Republiki Sloveniji, ki bi omejil uporabo plastične embalaže na način, da se prepove njena uporaba v kratkotrajnih proizvodih. Uporaba plastike v industrijski proizvodnji je bila velik korak naprej za človeštvo, ne pozabimo, da plastika zaradi svojih lastnosti omogoča dolgotrajno ohranjanje živil, prav tako v njih ne pušča vidnih sledi, je lahka, odporna na nizke temperature in njena proizvodnja je izredno poceni. Za povrh pa jo je v veliki meri možno še reciklirati. Kljub močnemu zanimanju in hitremu tehnološkemu razvoju do danes še nismo našli materiala, ki bi bil po vseh teh lastnostih primerljiv s plastiko. Zato je jasno, da je uporaba plastike v marsikaterem proizvodu še vedno smiselna in težko zamenljiva. Kljub temu pa lahko ob obisku marsikatere lokalne rečne struge ali pa ob pogledu na fotografije svetovnih oceanov hitro ugotovimo, da pri recikliranju plastike nismo dovolj učinkoviti. Zato smo prepričani, da si moramo vsi skupaj prizadevati za zmanjšanje uporabe plastike. To pa bomo najlažje dosegli pri tistih kratkotrajnih proizvodih, ki niso odvisni od prav vseh prej naštetih lastnostih plastike in za katere na trgu že obstajajo primerne alternative. Z drugimi besedami, če si v prehrambni industriji še ne moremo privoščiti popolnega prehoda na alternativne materiale pakiranja, pa to ne velja za proizvode za enkratno uporabo. Gre predvsem za plastične krožnike, pribor, slamice, plastične lončke in tako dalje. Konec koncev na trgu že obstajajo takšne oblike teh proizvodov za enkratno uporabo, ki imajo ob morebitnem pristanku v naravi precej manjše negativne posledice za okolje. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo zaskrbljeni nad količino proizvedene, uporabljene in zavržene plastike, ki ima, potem ko se znajde v naravi, dokazano negativen vpliv tudi na zdravje ljudi. Strinjamo se tudi z usmeritvami Evropske unije, ki si prizadeva za večjo sposobnost recikliranja plastične embalaže, za omejitev količine v vodo izpuščene mikroplastike, pa tudi za zamenjavo plastičnih izdelkov za enkratno uporabo s primernimi trajnostnimi alternativami. Spreminjanja zakonodaje, ki omejuje ponudbo plastičnih proizvodov na trgu, se je potrebno lotiti preudarno. Glede na obrazložitve, ki jih v predlogu zakona navaja predlagatelj, lahko rečemo, da predlagane rešitve predstavljajo primerno ravnotežje med varstvom okolja in med zahtevo po prilagoditvi gospodarskih subjektov. Z uveljavitvijo tega zakona se bo prepovedalo dejansko dajanje kratkotrajnih plastičnih proizvodov na trg, s tem pa se bo nedvomno povečala uporaba trajnostnih proizvodov, takšnih, ki so že danes dobro zastopani na prodajnih policah slovenskih trgovin. Zato bomo na podlagi navedenih dejstev Predlog zakona o prepovedi dajanja nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo na trg v Republiki Sloveniji v Poslanski skupini Stranke modernega centra z veseljem podprli.
Hvala lepa. Gospa Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Kar 300 milijonov ton plastike na leto odvržemo državljani v svetovna morja in oceane. Živimo torej v svetu, ki se sooča s krizo onesnaževanja s plastiko. Pri tem se moramo zavedati, da kar 99 odstotkov vhodnih surovin za proizvodnjo plastike predstavljajo fosilna goriva, pri čemer kar 50-odstotni delež odpadkov predstavljajo izdelki za enkratno, se pravi kratkotrajno uporabo. Zavedati se moramo, da uporaba plastičnih izdelkov za enkratno uporabo generira samo potrošništvo; vedno pri roki, hitro za uporabo, predpakirano, tudi zato, da v trgovinah ne potrebujejo zaposlenih, na poti za seboj, na prireditvah, in od doma, pa za hitro in brezskrbno pripravo brez zamudnega čiščenja. Proizvodnja in uporaba plastike predstavlja ekološko-okoljski in zdravstveni problem. Zavedati se moramo, da za en kilogram plastike porabimo 10 kilovatnih ur energije. V Sloveniji nastane na leto približno 60 tisoč ton plastičnih odpadkov, od tega približno polovica v storitvenih dejavnostih, 5 odstotkov pa v gospodinjstvih. Čez palec lahko ocenimo, da za to porabimo približno 600 milijonov kilovatnih ur energije in pri tem količina plastike, ki jo uvažamo, sploh ni upoštevana. Danes je pred nami tretja obravnava zakona o prepovedi dajanja nekaterih plastičnih proizvodov za enkratno uporabo na trg v Republiki Sloveniji, ki smo ga v SAB kot predlagatelji vložili s sopodpisi strank LMŠ, SD in Levice z namenom, da se del evropske direktive v slovenski pravni red prenese na zakonski ravni in da se izvajanje tako ne prepusti zgolj uredbi. Naj spomnim, da je bil zakon vložen, še preden je Vlada sprejela uredbo. Predlog zakona je dobil v Državnem zboru julija in oktobra letos zeleno luč za nadaljnjo obravnavo, za kar se vsem lepo zahvaljujemo. Dobil jo je zato, ker smo poslanci v Državnem zboru prepoznali, da je plastika v oceanih in morjih tudi problem Slovenije. Problem Slovenije je zato, ker plastika zaide v svetovna morja in oceane; v naše vodotoke, naše reke, naše potoke in naša jezera. Problem tudi zato, ker se v vodotokih razkraja v mikrodelce. Problem zato, ker skozi vodne organizme in podtalnico, ki praviloma spremlja gladine in pretoke površinskih vodotokov, prehaja v našo prehransko verigo. Pred veliko težavo si ne smemo zatiskati oči. Delce mikroplastike so znanstveniki odkrili v človeškem organizmu in celo v posteljici zarodka. In njena prisotnost prav gotovo ni koristna; nasprotno, je škodljiva. Ne pozabimo, količina plastike v okolju se je v zadnjih 30 letih povečala za 3,5-krat. Tudi za tako razmerje se je povečala naša izpostavljenost. Tako uničujemo naše vire hrane in čiste zdrave pitne vode, uničujemo pa tudi živalski svet. Epidemija covida nas je dodatno opozorila na razsežnosti uporabe plastičnih izdelkov za enkratno uporabo. Potrebne spremembe lahko zato naredimo le skupaj, močni, povezani in enotni. Tudi zato je Svet Evropske unije sprejel ambiciozne ukrepe in identificiral izdelke, ki predstavljajo po številu približno polovico prav vseh odpadkov v morju. Gre za izdelke široke potrošnje, ki se po enkratni uporabi za namen, za katerega so predvideni, hitro zavržejo. Govorimo o vatiranih palčkah, jedilnem priboru, krožnikih, slamicah, mešalnih palčkah za pijače, palčkah za pritrditev na balone in podporo balonov, posodah za živila iz ekspandirane plastike ter vseh izdelkih iz oksorazgradljive plastike. Spoštovane kolegice in kolegi, imamo torej zgodovinsko priložnost, da presekamo ta krog, pospešimo preobrazbo gospodarstva in spremenimo navade potrošnikov. Krepimo zavedanje, da plastični izdelki ne nastanejo iz nič in tudi ne izginejo v nič. Nastanejo tisti trenutek, ko iz globin več tisoč metrov pod zemeljskim površjem pritečeta nafta in zemeljski plin. Skupaj postavimo temelje krožnemu gospodarstvu, zasledujmo strategijo »zero waste«, snujmo izdelke in proizvode, da jih lahko popravljamo in ponovno uporabljamo ter učinkovito recikliramo. V stranki SAB seveda podpiramo konec uporabe teh izdelkov in bomo zakon, ki smo ga tudi predlagali, seveda z veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa. Še kot zadnji bo stališče Poslanske skupine Desus predstavil gospod Ivan Hršak. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Tihi ocean je eden najbolj bogatih ekosistemov na svetu. V njem prebiva milijone različnih vrst življenja. A v njem najdemo tudi enega največjih prstnih odtisov človeštva, tako imenovan GPGP otok – skorajda celina smeti. Plavajoča gmota, ki je sestavljena iz različnih proizvodov in prihaja na to mesto praktično iz celega sveta, je velika za tri Francije. In vse to je naša zapuščina. V Sloveniji se je skozi nekaj desetletij popolnoma spremenila kultura odlaganja smeti. Če so naše generacije še zažigale smeti na poljih in metale odpadke v jame, smo skozi izobraževanje mlajših generacij dosegli visoko stopnjo zavesti ločevanja odpadkov, obenem so se zbudile zavesti čiščenja črnih odlagališč. S tem smo bistveno izboljšali sliko, ki smo jo gledali ob sprehodih po gozdovih. Seveda lahko naredimo tu še velikanske napredke. Če smo do sedaj zmanjšali količino odpadkov v naravi in jih prestavili v bolj urejena smetišča, se moramo danes pogovarjati o zmanjšanju odlaganja na ta smetišča. Zato bomo z današnjim sprejetjem dosegli nov mejnik. Čeprav je plastičnih izdelkov za enkratno uporabo v trgovinah polno, pa bomo s prepovedjo ponujanja nekaterih izdelkov na trgovskih policah vseeno naredili veliko. Ne bo pa ta prepoved naredila bistvene škode na naše bivanje. Alternative že obstajajo, le odločiti se moramo zanje. Ker v Poslanski skupini Desus zagovarjamo, da moramo svojim otrokom in vnukom zapustiti boljši svet, kot smo ga prejeli, bomo tudi danes podprli ta predlog. Bomo pa v prihodnje morali na seznam prepovedanih plastičnih proizvodov dodati še druge, dokler ne bomo za vse produkte našli neke alternative, ki bo našo prihodnost naredila bolj onesnaženo. Hvala.
Hvala lepa.
Pardon, manj onesnaženo. Se opravičujem.
Hvala lepa, gospod Hršak. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Odločanje o predlogu zakona bomo tako opravili v skladu s časovnim potekom seje zbora v četrtek, 25. novembra, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA – DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O IZPLAČILU DODATKA ZA DELO V RIZIČNIH RAZMERAH POKLICNIM GASILCEM IN ZAPOSLENIM V PROSTOVOLJNIH GASILSKIH ENOTAH IN GASILSKIH ZVEZAH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 26 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Predlog zakona je na 18. seji 28. oktobra obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Ker po končani razpravi odbor členov predloga zakona ni sprejel, je bila druga obravnava predloga zakona na seji delovnega telesa končana. Zato dajem besedo sedaj predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Kot prvi dobi besedo gospod Jani Ivanuša, predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
No, še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim, še posebej vam, spoštovana podpredsednica Državnega zbora! Slovenski gasilci so naši junaki, bi rekli, saj se vsakodnevno žrtvujejo za naše ljudi. Že pred epidemijo bi jim morala Slovenija izkazati več hvaležnosti in podpore, zdaj v teh časih pa še posebej, saj so bili tudi v prvih bojnih linijah v bitki z epidemijo. Krivično je, da so prostovoljni gasilci ostali brez dodatka za delo v rizičnih razmerah, kljub temu da so kot pravi junaki enako prispevali za zdravje in varnost naše domovine. Dodatke v času epidemije koronavirusa so se delili kar tako, po dolgem in počez. Marsikdo je dobival dodatke, da ne rečem darila, čeprav si zagotovo ni zaslužil. Nekateri za obrambo naroda pa pred epidemijo niso naredili prav dosti, pa so dobivali velike dodatke, na drugi strani pa jih niso dobili tisti, ki bi jih resnično zaslužili. Ta predlog dobro popravi to, kar se je po nesreči ali morda celo namenoma pozabilo. Prav tako tukaj ne gre za veliko vsoto denarja, približno pol milijona evrov, kar se ne bi prav dosti poznalo v teh naših silnih proračunih. Zelo pa bi se poznalo pri prostovoljnih gasilcih ne samo finančno, ampak tudi kot simbolna gesta za njihov trud in požrtvovalnost. V Slovenski nacionalni stranki smo na odboru opozicijski predlog zakona podprli, saj nam gre za dobrobit gasilcev in ne za politične igrice. Predlog Liste Marjana Šarca je bil dober. In ker v Slovenski nacionalni stranki pozdravljamo vse dobre predloge, smo kot vedno brez ozira na naše ali vaše zadevo podprli. Je pa zanimivo, da so se pri Socialnih demokratih pri tej podpori vzdržali, čeprav naj bi tako dobro sodelovala z opozicijskimi predlagatelji – no, vsaj tako pravijo. Kako bodo skupaj vladali, kot si želijo, mi ni jasno, če se pa še pri takih zakonih ne uspejo med seboj nič dogovoriti. V Slovenski nacionalni stranki bomo vedno podpirali ljudi, ki delajo dobro našemu narodu in se vsakodnevno žrtvujejo za svojo domovino. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Naslednji je na vrsti gospod Jožef Lenart, predstavil bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Lep dober dan. Hvala za besedo, podpredsednica. Pozdrav tudi vsem gostom! Na mizi imamo Predlog zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah. Skupina poslank in poslancev poslanskih skupin LMŠ, Levice in nepovezanih je dne 14. 9. 2021 Državnemu zboru Republike Slovenije predložila Predlog zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah. S predlogom zakona se želi poklicne gasilce in zaposlene v poklicnih jedrih v prostovoljnih gasilskih društvih in gasilskih zvezah vključiti v razširjen krog upravičencev do dodatka za delo v rizičnih razmerah. Te rizične razmere so na primer epidemije, kot je bila denimo epidemija koronavirusa v letu 2020 in 2021, naravne nesreče, demonstracije, delo na območju nevarnosti terorističnih napadov z biološkimi agensi, delo na področju vojne nevarnosti in druge. Predlagatelji sicer trdijo ter se sklicujejo na nedavno razglašeno epidemijo, na nekatere nepravilnosti pri nagradah gasilcem za delo v tistih razmerah ter da bi se s predlogom zakona popravilo te napake. Sledijo temu, da bi se naredil poračun in izplačilo za nazaj za tiste, ki so nekako izpadli, ter da se pač za enako opravljeno delo gasilce enakomerno in pravično nagradi. Komisija Državnega sveta Republike Slovenije predloga zakona ne podpira, Vlada Republike Slovenije predlog zakona kot tak smatra za neprimernega. Vzrok pa je v tem, da je v teku priprava bolj pravične sistemske ureditve na osnovi pogajanja z reprezentativnimi sindikati javnega sektorja v drugačni in bolj pravični ureditvi tega dodatka, zato je torej interventni zakonski poseg na področju urejanja sistema plač tudi gasilcem kot zaposlenim v javnem sektorju pred zaključkom pogajanj neprimeren. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da je zadeva, torej predlog zakona, dobronameren, seveda pa tudi glede na preštudirano mnenje Zakonodajno-pravne službe nedorečen in površno pripravljen; in sicer Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora pravi, da s pravnosistemskega vidika predlog zakona nekonsistenten z veljavnimi pravnim redom. Navaja se antinomijo oziroma nasprotnost in tako se predvideva, da bi se s sprejetjem predloga zakona znotraj pravnega reda povzročila nasprotnost kot posledica medsebojne neusklajenosti zakonov. Problematika se v istem času prav tako rešuje s strani Vlade in priznati je treba, da če bi bila zadeva urejana, kot predlaga ministrstvo, da bi bil dodatek za delo v rizičnih razmerah gasilcev opredeljen kot nominalni znesek bolj pravičen kot v primeru, ki ga je predlagal predlagatelj. To bi torej pomenilo, da bi bili tudi vsi gasilci za delo v času tako imenovanih izrednih razmer nagrajeni enako pavšalno in ne na osnovi osnove plače zaposlenega. Če bi bil ta dodatek v nominalnem znesku torej enak, bi to tudi pomenilo v gasilskih vrstah še dodatno motivacijo in enotnost ekip. Odbor za obrambo Državnega zbora je na matičnem delovnem telesu v oktobru predlog zavrnil in zadevo zaključil. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke Predloga zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah ne podpiramo.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Robert Pavšič, predstavil bo stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Lepo pozdravljeni! Hvala, predsedujoča, za besedo. Pred zakonom smo baje vsi enaki. Je pa nekaj področij, kjer je ta enakost izzvenela v birokratskih zapletih. Predloga Zakona o izplačilu dodatka v rizičnih razmerah poklicanim gasilcem in zaposlenimi v prostovoljnih gasilskih društvih predlagatelji LMŠ, Levica in nepovezani nismo želeli politizirati, ker je šlo za skromno vsoto denarja in ker nismo niti pomislili, da bo kdorkoli glasoval proti, pa smo se zmotili. S predlogom zakona smo želeli odpraviti neenakovredno obravnavo profesionalnih gasilcih pri izplačilu tako imenovanih koronskih dodatkov. Zaposleni v javnih zavodih, torej v profesionalnih gasilskih brigadah, so bili namreč upravičeni do dodatka za delo v izrednih razmerah, zaposleni v prostovoljnih gasilskih društvih pa ne. Zanje namreč ne velja kolektivna pogodba za javni sektor in to je bistveno vprašanje, ki smo ga želeli nasloviti in rešiti ta zaplet, ampak ne. Ker je to samo zaradi vprašanja, kje si zaposlen, absolutno nepošteno, smo torej vložili zakon, ki bi omogočil, da bi vsi za identično delo dobili tudi enako plačilo. Ampak ne. tudi pri tem vprašanju je bila politika pomembnejša od vsebine. Zakon je padel na Odboru za obrambo z rezultatom 7 proti 7. Poleg nasprotovanja Vlade je bilo torej po našem prepričanju za glasovanje proti potrebno le politično prepričanje in slepo sledenje navodilom. S tem zakonom bi namreč izenačili tudi z dodatki enako delo; Enako in strateško javno službo v javnem interesu z nekaj sto tisoč evri bi odpravili neenakost, nastalo samo zaradi statusa delodajalca. Eden izmed zdravnikov je s korona dodatki prejel desetino celotnega ocenjenega zneska, zato je šlo pri tem vprašanju dejansko za več kot sto gasilk in gasilcev za drobiž. Težko je upravičiti takšno odločitev, še posebej ob zavedanju, da ko pokličeš 112, te ob prihodu rdečih vozil z modrimi lučkami in srčnimi ter pogumnimi gasilkami in gasilci sploh ne zanima, kje so zaposleni, popolnoma nepomembno je, ali so prostovoljni ali profesionalni, zaposleni v javnem zavodu ali v prostovoljnem gasilskem društvu. Tukaj so, ko jih pokličeš in ko jih potrebuješ. Pridejo samo zato, ker jih rabiš, nič drugega ni važno. Nosijo svojo glavo naprodaj zate. In ko smo imeli priložnost popraviti storjeno krivico zaradi formalizma, birokracije, mogoče celo trme, so se nekateri odločili, kot so se pač odločili, razlago za to prepuščam njim. Ne bomo pa sprejeli formalističnih razlogov, kot je na primer mnenje Zakonodajno-pravne službe. To je bilo prvo branje zakona. Že v času trajanja odbora smo odpravili skoraj vse pomisleke Zakonodajno-pravne službe. Mnenje Državnega sveta – na Državnem svetu sem bil jaz pri razpravi, niti eden izmed svetnikov se ni oglasil k razpravi, samo glasovalo se je. Mnenje Vlade – oni itak vedo vse, pa še ostale zadeve. Poleg ostalega nakladanja ne bom sprejel niti obljub, zagotovil, da se bo vprašanje urejalo sistemsko. Vemo, kaj to pomeni, in vemo, kako je minister Tonin že obljubljal sistemske rešitve za profesionalne gasilce in dodatke v lanskem letu, pa ni bilo nič. So morali stavkati, da so dobili tisto, kar jim je pripadalo. Takšno ravnanje zame ni kredibilno in mu ne morem verjeti. Potem pa še najbolj zanimiva razlaga, da potekajo pogajanja Vlade z reprezentativnimi sindikati. Saj vi dejansko ne veste, o čem govorite! Za profesionalne gasilce v prostovoljnih gasilskih društvih kolektivna pogodba za javni sektor ne velja! Torej se tudi ne morete pogajati z njimi. Sistemska rešitev bi bila nekje drugje, tako da bi jim pač plačali tisto, kar jim gre z moralnega in etičnega vidika. In mi bomo zakon še enkrat vložili. Bi se pa rad zahvalil v sem tistim članom odbora, ki so zakon podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Samo Bevk, predstavil bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Predlog zakona o izplačilu dodatka za delov v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljskih gasilskih enotah in gasilskih zvezah, katerega so pripravili v LMŠ, Socialni demokrati nismo sopodpisali in tudi ne podprli. Razlogi pa so naslednji. Prvič. Dodatke za covid za zaposlene v javnem sektorju ureja kolektivna pogodba za javni sektor. V to kategorijo spadajo poklicni gasilci, zaposleni v vseh javnih zavodih. Sem ne spadajo gasilci, zaposleni v društvih s poklicnim jedrom, niti ne gasilci, zaposleni v gasilskih zvezah, ne gasilci, zaposleni v gospodarskih družbah. Odgovornost za delovnopravna področja je na ustanoviteljih. V času epidemije je država za izplačilo covid dodatka silam, ki delujejo v sistemu zaščite in reševanja na lokalnem nivoju, zagotavljala sredstva preko ustanoviteljic, torej lokalnih skupnosti. O razporeditvi teh sredstev pa odloča župan. Drugič. Vsi prostovoljni gasilci, ki so v času epidemije bili vpoklicani na intervencijo, so covid dodatek za čas opravljanja intervencije dobili na podlagi interventnih zakonov. Razlika je samo v tem, da gasilci, zaposleni v javnih zavodih, poklicnih jedrih društev in gospodarskih družbah, tega dodatka niso dobili, ker so bili v intervencijskem zakonu zajeti samo prostovoljci. So pa gasilci v teh javnih zavodih prejeli dodatek na podlagi kolektivne pogodbe, gasilci, zaposleni v poklicnih jedrih, pa bi lahko zahtevali dodatek od lokalnih skupnosti. Tretjič. Socialni demokrati nasprotujemo predlagani rešitvi, da bi dodatek dobili tudi gasilci, ki niso opravljali operativnih gasilskih nalog. Delo poklicnih gasilcev v poklicnih jedrih v prostovoljnih gasilskih enotah v Republiki Sloveniji opravlja približno 100 posameznic in posameznikov v šestih prostovoljskih gasilskih društvih in več gasilskih zvezah. Ne glede na različno ureditev in pravno osnovo se narava in obseg njihovega dela ne razlikujeta od zadolžitev poklicnih gasilcev. Interventni zakoni za omejitev in omilitev posledic pandemije virusa so vzpostavili neravnovesje znotraj širše poklicne skupine, in sicer zato, ker niso predvideli izplačil dodatkov za delo v rizičnih razmerah za poklicne gasilce, zaposlene v poklicnih jedrih v prostovoljnih gasilskih enotah, s čimer so jih posledično postavili v neenakopraven položaj v primerjavi z drugimi poklicnimi gasilci. Če želimo rešiti nastalo situacijo, katero so s predlaganim zakonom izpostavili predlagatelji, Socialni demokrati menimo, da je treba iti po drugi poti in ne posegati v kolektivno pogodbo za javni sektor. Socialni demokrati menimo, da bi bilo potrebno spremeniti Zakon o interventnih ukrepih za omilitev posledic drugega vala epidemije oziroma to problematiko rešiti v ločenem zakonu tako, da se ne posega v kolektivno pogodbo, višino dodatka za gasilce, zaposlene v poklicnih jedrih gasilskih društev, pa določiti enako kot za gasilce, ki izvajajo svoje naloge v istem prostovoljnem gasilskem društvu. Na srečo smo se z epidemijo takšnih razsežnosti do leta 2020 ukvarjali predvsem na papirju, od marca leta 2020 je žal to postala realnost. Pokazale so se pomanjkljivosti na različnih področjih, le-te pa bo treba na podlagi izkušenj vnesti v zakonodajo na način, da bo v bodoče ob morebitnih epidemijah Slovenija bolje pripravljena. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. V Levici seveda podpiramo, da tako imenovane korona dodatke prejmejo ne le profesionalni gasilci ali čisti prostovoljci na drugi strani, marveč tudi njihovi kolegi, ki so v prostovoljnem sestavu sicer zaposleni v tako imenovanih profesionalnih jedrih. Edino pošteno je, da se enako delo tudi enakovredno prepozna, pa naj se pogovarjamo o plačah ali raznoraznih dodatkih, tudi takih, kot jih izstavlja vlada Janeza Janše. A se to ni zgodilo, vsaj v preteklih PKP paketih ne. Vlada je preprosto na te profesionalce, zaposlene v prostovoljnih sestavih, kratko malo pozabila. Še več, zavrača tudi pobudo za svojo koalicijsko večino, da se to vendarle uredi, – da se uredi naknadno s tem predlogom, ki mu na današnji seji mahamo v pozdrav. Žalostno je to, precej žalostno. Še posebej, ker ne želi naravnost povedati, da gre bodisi za varčevanje na plečih dela gasilcev bodisi za preigravanje prestižnega boja. Namesto tega se sklicuje na formalizme in intervencije Zakonodajno-pravne službe, ki je sicer podala tehtno mnenje, ampak obravnava, kot je stekla, je bila šele prva obravnava in že za to obravnavo je predlagatelj prinesel na mizo amandmaje, ki bi v veliki meri na te pravnoformalne pomisleke odgovorili in še v nadaljevanju obravnave bi se pustila odprta možnost, da se dodela, kar bi bilo dodelati potrebno. Ampak ne, vsi argumenti, vsa prepričevanja – bob ob steno. Morda ob tem niti ne bi smeli biti presenečeni. Gasilci v tej državi so največja solidarnostna organizacija, kar jih imamo. Vlada Janeza Janše z Janezom Janšo na čelu solidarnosti ne mara in je ne priznava. To izkazuje tudi Janšev zvesti pribočnik Matej Tonin na vrhu Ministrstva za obrambo, ki pokriva tudi področje gasilcev v odnosu do Sindikata profesionalnih gasilcev, ki si že praktično od začetka mandata te vlade prizadevajo za socialni dialog, pa jih želi Ministrstvo za obrambo izigravati, peljati žejne čez vodo in kar je še teh izrazov. Na koncu so morali zagroziti in se podati celo v sindikalno stavkovno akcijo; in to gasilci od vseh ljudi; tisti, ki jih pokličemo na pomoč takrat, ko nam zgori streha nad glavo, ali takrat, ko nam narasle povodnje zalivajo kleti. Tega se očitno vlada Janeza Janše ne zaveda in nima posluha tako za prostovoljce kot za njihove profesionalne kolege ali tiste, ki delujejo vmes. Vse, kar jo zanima nekaj mesecev pred volitvami, je imidž, ki si ga ustvarja v poskusu, da znova osvoji mesta oblasti, da bi dejansko pripoznala in nagradila pošteno opravljeno delo s poštenim plačilom – to pa ne. Raje izstavlja sredstva nepravično posameznim skupinam, celo posameznikom, ki so ji blizu, varuje organiziran kriminal in omrežja organiziranega kriminala, celotno državo in njene sisteme pa obravnava kot korito, ki ga je potrebno opleniti, dokler se opleniti še da. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Pričujoči Predlog zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah je vložila ena opozicijska stranka z namenom zgolj in samo samopromocije. Kljub temu da se namen predloga sliši lepo, nagrajevanje gasilcev, je to na predlagan način popolnoma neizvedljivo in v nasprotju s pravnim redom Republike Slovenije. Za kaj sploh gre? Predlagatelj je predlagal, da bi se dodatek za delo v rizičnih razmerah, kot ga prejmejo gasilci, zaposleni v javnem sektorju, iz državnega proračuna izplačal tudi poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah, te pa financirajo občine. Pri tem predlagatelj sploh ni upošteval dejstva, da lahko gasilcem v poklicnem jedru prostovoljnih gasilskih enot občine kot financerji njihovih plač že po veljavni zakonodaji izplačajo dodatek za delo v rizičnih razmerah in marsikatera občina z gasilskim poklicnim jedrom je to tudi storila, ostale, verjamem, da bodo še sledile. Požarna varnost je izvirna naloga lokalne samouprave, torej občin. Občina, ki organizira in financira obvezno javno službo, je torej tudi pristojna za financiranje morebitnih dodatkov. Lahko se občina odloči, da bodo ti dodatki tudi višji, kot so določeni v kolektivni pogodbi za javni sektor. Predlagatelj tega zakona pa očitno ne da nič na lokalno samoupravo in delitev pristojnosti med občino in državo. Naj današnji predlog ponazorim plastično. To je tako kot bi nekdo, recimo mu Tone, zaposlen v podjetju A, potem pa bi Tonetov prijatelj šel v podjetje B in od šefa zahteval, da Tonetu podjetje B izplača nagrado. Naj ponovim še enkrat, Tone je zaposlen v podjetju A. Se še vedno sprašujete, kdo v državi ustvarja zmedo? Jasno je, da predlagatelja ne skrbi zares za gasilce in ustrezno urejanje njihovega položaja, temveč mnogo bolj le za lastno promocijo. Na matičnem odboru je celo nesmiselnost predloga odlično povzela županja, ki je potrdila izplačilo dodatka za delo v rizičnih razmerah v svoji občini. Vprašala se je, zakaj zakon, če trenutni predpisi že omogočajo dodatke. Ali to pomeni, da bi nekateri gasilci, recimo, naši, potem dobili kar dvojna izplačila? Krščanski demokrati se močno zavedamo, da so gasilci nepogrešljivi. Ves čas je treba skrbeti za njihov ustrezen status in opremo, za kar si prizadevamo že ves čas od nastopa te vlade. Verjamemo v dejanja, zato smo v Državnem zboru že predlagali in tudi sprejeli enotno zavarovanje za vse gasilce, ki občutno razbremenjujejo občinske proračune. V Novi Sloveniji smo podprli tudi enkratno denarno pomoč, ki so jo prejela vsa gasilska društva širom Slovenije. Skupaj s koalicijskimi partnerji smo predlagali tudi že amandma k noveli Zakona o dohodnini, ki bo gasilcem, ki so aktivni več kot 10 let, bistveno, bistveno izboljšal neto dohodek. Zelo spodbuden je tudi podatek, da Ministrstvo za obrambo aktivno vodi pogajanja s sindikati gasilcev, na katerem skupaj urejajo normativni del kolektivne pogodbe. Veseli me, da je na matičnem odboru zmagal razum. Skupaj smo, tako koalicijski kot nekateri opozicijski poslanci, zavrnili predlog, ki ne prinaša rešitev, ampak vnaša zgolj zmedo in nemir. Za konec mi dovolite, da državljankam in državljanom v Poslanski skupini Nova Slovenija - krščanski demokrati čestitamo ob državnem prazniku, dnevu Rudolfa Maistra. Vsem Slovenkam in Slovencem želimo, da bi posnemali zavednega Slovenca, ki je ljubezen do domovine nosil zasidrano trdno v srcu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospod Marko Bandelli bo predstavil stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Hvala, podpredsednica. Spoštovani kolegi! Ne bom govoril o Tonetu, ki dela pri podjetju A in B, ampak bom povedal konkretno, zakaj je bil ta zakon predviden in pravilen. Glavni cilj Predloga zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah vzpostavlja pravno podlago za zagotovitev sredstev za izplačilo dodatka za delo v rizičnih razmerah za poklicne gasilce in zaposlene, ki so zaposleni v poklicnih jedrih v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah in so bili v preteklih zakonodajah spregledani. Interventni zakon za omejitev in omilitev posledic pandemije virusa covid-19 so vzpostavili neravnovesje znotraj širše poklicne skupine, in sicer zato, ker niso predvideli izplačil dodatkov za delo v rizičnih razmerah za poklicne gasilce, zaposlene v poklicnih jedrih prostovoljskih gasilskih enotah in gasilskih zvezah, s čimer so jih posledično postavili v neenakopraven položaj v primerjavi z drugimi poklicnim gasilci. Predlagatelji so želeli s predlogom zakona popraviti položaj poklicnih gasilcev, ki so med epidemijo opravljali javno službo v prostovoljskih gasilskih društvih. Za njih namreč ne velja kolektivna pogodba za javni sektor, po kateri so sicer profesionalni gasilci med epidemijo prejeli dodatek za delo v rizičnih razmerah. Takih društev je v Sloveniji šest, finančne posledice uveljavitev zakona pa so bile ocenjene na okoli pol milijona evrov. V Poslanski skupini SAB smo predlog zakona na matičnem delovnem telesu, to je Odbor za obrambo, podprli. Menimo, da bi morali vsi, ki so bili v prvi bojni liniji med epidemijo covid-19, upravičeno prejeti dodatke, kot so jih zdravniki, medicinske sestre, policisti, vojaki in pa tudi gasilci, zaposleni v gasilskih brigadah. Žalosti nas, da je Vlada pozabila na izplačilo dodatkov za gasilce, zaposlene v gasilskih zvezah in društvih. Prav tako pa, da koalicija predloga zakona ni podprla, s tem pa so pokazali, da denarja v državni blagajni več kot očitno primanjkuje. Kot sem že omenil, smo v Poslanski skupini SAB predlog zakona na matičnem delovnem telesu podprli, ker pa predlog zakona ni dobil zadostne podpore, zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Državni sekretar, kolegice in kolegi! Predlog zakona o izplačilu dodatka za delo v rizičnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah na matičnem delovnem telesu žal ni bil deležen potrebne večin glasov, vendar ne, ker ne bi želeli, da se poklicnim gasilcem izplača ustrezen dodatek za delo v rizičnih razmerah, pač pa, ker so pretehtali argumenti predstavnikov Vlade. Ti so v razpravi pojasnili, da Vlada problematiko že aktivno rešuje na sistemski ravni. Predlagani zakon tako prihaja v času pogajanj z reprezentativnimi sindikati javnega sektorja, na katerih potekajo pogovori o drugačni in bolj pravični ureditvi dodatka za delo v rizičnih razmerah. Sedaj veljavna ureditev dodatek opredeljuje na način, da je višina dodatka odvisna od osnovne plače javnega uslužbenca, po novem pa bi se dodatek izplačeval v nominalnem znesku, kar seveda pozdravljamo. V razpravi na matičnem odboru je bilo še izpostavljeno tudi s strani Zakonodajno-pravne službe, da Zakon o gasilstvu tudi sicer že omogoča izplačilo dodatka poklicnim gasilcem za delo v posebnih pogojih dela. Nekatere lokalne skupnosti so tako že izplačale omenjene dodatke na podlagi veljavne zakonodaje, tako da predlagani zakon nenazadnje niti ni nujen za samo izplačilo. S pravnega vidika pa je nekonsistenten, problematičen je tudi z vidika razmejitve pristojnosti med državo in lokalno skupnostjo oziroma lokalno samoupravo in hierarhijo pravnih aktov. V Poslanski skupini Desus sicer razumemo predlagatelja in se seveda tudi sami zavzemamo, da se uredijo pravice do dodatkov na način, da bodo ti pravični razdeljeni ter da se nobena poklicna skupina, ki je vključena v reševanje trenutne zdravstvene in družbene krize, ne bo počutila prikrajšano. Gasilci so se vedno izkazali. Tega ne smemo pozabiti. Vedno so ključno prispevali ob naravnih in drugih nesrečah, zato so med državljankami in državljani izjemno cenjeni in prav je, da so tudi ustrezno in pravično nagrajeni. Glede na to, da je predlog zakona svojo pot zaključil na matičnem delovnem telesu, gre na tem mestu naš apel Vladi, da kar najhitreje sistemsko uredi problematiko – tako s kolektivno pogodbo kot tudi s krovnim zakonom − in tako odpravi vsak dvom, da bi bili dodatki lahko pravično izplačani. Hvala.
Hvala lepa. Še kot zadnja bo stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev predstavila gospa Janja Sluga. Izvolite.
V Sloveniji se lahko pohvalimo z več kot 45 tisoč operativnimi prostovoljnimi gasilci, imamo pa tudi 700 poklicnih gasilcev, zaposlenih v gasilskih brigadah oziroma javnih zavodih. Gasilci so praviloma vedno prvi na kraju vsakršnih nesreč, od najtežjih prometnih nesreč do reševanja pod in nad vodo ter nenazadnje spravljanja mačk ali ptičev iz zagatnih položajev. So tudi edina mogoča pomoč reševalcem, ki morajo iz 10. nadstropja spraviti nepokretnega bolnika. Gasilke in gasilci tako med ljudmi v Sloveniji uživajo posebno mesto in visoko zaupanje. Ta poklic pa je pri pripravljavcih resorne zakonodaje očitno in žal velikokrat spregledan. Interventni zakoni za omilitev posledic epidemije so vzpostavili neravnovesje znotraj širše poklicne skupine gasilcev, saj niso predvideli izplačila dodatkov za delo v rizičnih razmerah za poklicne gasilce, ki so zaposleni v poklicnih jedrih prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah, s čimer so jih postavili v neenakopraven položaj v primerjav z drugimi poklicnimi gasilci, ki so sicer omenjeni dodatek prejeli. Javni uslužbenci so v skladu z 39. členom Kolektivne pogodbe za javni sektor za delo v rizičnih razmerah, med katere sodi tudi obdobje razglašene epidemije, upravičeni do izplačila dodatka za delo v rizičnih razmerah. Do navedenega dodatka so na podlagi 14.a člena Zakona o gasilstvu upravičeni tudi poklicni gasilci. Določbe tega istega člena pa ne veljajo za gasilce v poklicnih jedrih prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah, posledično seveda za njih ne velja niti pravica do izplačila dodatka za delo v rizičnih razmerah. V Sloveniji je v poklicnih jedrih v prostovoljnih gasilskih društvih in zvezah skupaj približno 100 zaposlenih in teh 100 zaposlenih je ostalo brez omenjenega dodatka. Zanje glede ostalega veljajo popolnoma enak obveznosti in pravice kot za poklicne gasilce v javnih zavodih, razen prvega odstavka 14.a člena Zakona o gasilstvu, ki jih v takih primerih, kot je epidemija, postavlja v zelo neenakopraven položaj, pa čeprav morajo tudi v takih primerih opravljati popolnoma enake naloge in obveznosti kot ostali. Gasilci so nepogrešljivi ob tako rekoč vseh naravnih nesrečah in tedaj jih ljudi brez izjeme dojemajo kot junake. Poleg tega tudi sicer s svojim hitrim in ustreznim odzivom rešujejo življenja, rešujejo premoženje, varujejo okolje in ob tem za druge tvegajo svoje zdravje in življenje. Ljudje se nanje zanesemo in ob tem nas ne zanima, ali so poklicni, ali so prostovoljni, ali pa so poklicni v prostovoljnih društvih. Vsi delajo enako in tvegajo enako. Ker želimo to diskriminacijo pri izplačilu dodatka za enako delo v enakih razmerah odpraviti in želimo vsem zagotoviti enako pravico do izplačila tega dodatka, ki si ga nedvoumno zaslužijo, nepovezana poslanca in poslanka predlog zakona podpiramo in hkrati upamo, da bo po današnjem zaključku zakonodajnega postopka zakon ponovno vložen in da bo v drugem poizkusu morda le dobil ustrezno večino.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in v skladu z razlago Komisije za poslovnik z dne 9. december 2009 Državni zbor ugotavlja, da je postopek obravnave Predloga zakona o izplačilu dodatka za delo v različnih razmerah poklicnim gasilcem in zaposlenim v prostovoljnih gasilskih enotah in gasilskih zvezah končan.–––––– S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZA RAZPIS REFERENDUMA ZA USTANOVITEV OBČINE GOLNIK Z IZLOČITVIJO DELA MESTNE OBČINE KRANJ V NOVO OBČINO GOLNIK S PREDLOGOM ODLOKA. Predlog za razpis referenduma je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 34 poslank in poslancev s prvopodpisano Matejo Udovč. Za dopolnilno obrazložitev predloga dajem zato besedo predstavnici predlagatelja gospe Mateji Udovč. Izvolite.
Spoštovani! Lokalna samouprava je v Sloveniji zelo razvejanja in temelji na 212 občinah. Najmlajša slovenska občina je Ankaran, najmanjša po številu prebivalcev pa je Občina Hodoš, ki ima manj kot 400 prebivalcev. Leta 2010 je bil zaradi preprečevanja drobljenja lokalne samouprave spremenjen Zakon o lokalni samoupravi, ki je kot temeljno merilo za ustanovitev občine določil njeno sposobnost zadovoljevanja potreb in interesov prebivalcev in izpolnjevanja drugih nalog v skladu z zakonom ter da mora imeti občina najmanj 5 tisoč prebivalcev, izjemoma pa jih sme imeti v določenem primeru tudi manj. Tudi sama sem v osnovi bolj naklonjena povezovanju in sodelovanju, združevanju, ne pa drobljenju lokalne samouprave, vendar pa želim opozoriti, da je bilo kljub tem jasno postavljenim zakonskim kriterijem ustanovljeno kar 110 občin, ki teh pogojev niso izpolnjevale. Kar 7 občin nima niti tisoč prebivalcev. V javnosti se rado ponavlja, da je 212 občin za Slovenijo preveč, a povprečna slovenska občina je po številu prebivalcev in površini večja od povprečne občine v celotni Evropski uniji. Torej, zakaj sem se odločila, da Državnemu zboru predložim v odločanje Predlog o razpisu referenduma in določitvi referendumskega območja za ustanovitev Občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik, čeprav nisem naklonjena ustanavljanju novih občin? Velike občine, kot je Mestna občina Kranj, morajo zadovoljevati veliko različnih in nasprotujočih si interesov, to pa je na ravni celotne občine zelo težko uskladiti in za to nameniti zadostna finančna sredstva. Pogosto so urbani centri, kjer živi večje število ljudi, bolj urejeni kot okoliška ruralna naselja. Iz gradiva in iz predloga za razpis referenduma je razvidno, da je iniciativni odbor za ustanovitev nove občine na podlagi številnih pogovorov, raziskav javnega mnenja na tem območju, posvetovanja s pravniki in strokovnjaki za lokalno samoupravo pripravil zelo elaborirano in utemeljeno obrazložitev za ustanovitev nove občine. Predlagana Občina Golnik bi imela sedež v Predosljah, ustanovljena pa naj bi bila z izločitvijo 22 naselij v sedmih krajevnih skupnostih na teritorialno zaokroženem območju, ki ne posega v urbano predmestje mesta Kranj. Po številu prebivalcev in velikosti pa bi se uvrstila med prvih 60 največjih slovenskih občin. Prebivalci teh krajevnih skupnosti imajo povsem drugačne potrebe, kot jih imajo ti, ki živijo v urbanem delu mesta Kranja, zato so zame popolnoma legitimna prizadevanja prebivalcev okoliških naselij, ki si želijo imeti svojo občino, da bodo lahko sami urejali svoje probleme in seveda imeli za njihovo urejanje zadostna finančna sredstva. Zdaj dobivajo od občine za svoje potrebe znatno nižja sredstva ali pa se znajdejo na repu prioritetnih projektov občine. Slednje je razvidno tudi iz razvoja okoliških občin, ki so bile včasih del Mestne občine Kranj, na primer Občina Cerklje, Preddvor, Jezersko, Šenčur. Nova občina ima vse resurse, da je sposobna zadovoljevati potrebe in interese svojih prebivalcev in izpolnjevati druge naloge v skladu z zakonom. Tudi, če se bo nova občina Golnik izločila iz Mestne občine Kranj, bo ostanek v celoti še naprej v celoti izpolnjeval pogoje za mestno občino. In ja, mesto Kranj bo še vedno ostalo upravno, gospodarsko in kulturno središče širše gorenjske regije. Glede na navedeno in ostala predstavljena dejstva me je iniciativni odbor prepričal, da pobuda uživa podporo prebivalcev in da izpolnjuje zakonske pogoje za ustanovitev nove občine. Zato sem ocenila, da je vložitev predloga za razpis posvetovalnega referenduma edina možnost, da se prebivalci na najbolj demokratičen način izrazijo o tem, kje in kako želijo opravljati in upravljati lokalne javne zadeve. Tudi eminentni strokovnjak s tega področja, direktor mariborskega Inštituta za lokalno samoupravo dr. Boštjan Brezovnik, je ob zadnji pobudi za ustanovitev občin izjavil: »Če nekatera občina izpolnjuje mejo 5 tisoč prebivalcev, je vsebinsko smiselno presoditi, ali izpolnjujejo pogoje za ustanovitev samostojne občine. Če je izražena volja lokalnega prebivalstva, bi moral Državni zbor o tem vsaj razpravljati in se odločati o pravici prebivalcev do lokalne samouprave.« Predlog za razpis posvetovalnega referenduma ni uperjen proti nikomur, ampak je namenjen, da se na najbolj demokratičen način na referendumu krajanke in krajani odločijo in povedo, kje bi želeli živeti v prihodnosti. Namenjen je za enakopravni razvoj in za boljši jutri cirka 10 tisoč državljanov s tega območja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog za razpis referenduma je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo, zato za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsedniku gospodu Predragu Bakoviću. Izvolite.
Podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Predlog za razpis referenduma je odbor obravnaval na 27. seji 4. novembra 2021. V uvodnem delu je predstavnica predlagateljev predstavila razloge za vložitev predloga ter za njegovo sprejetje. Predstavnica Vlade je dejala, da so izpolnjeni pogoji za razpis referenduma; s strani predstavnice Državne volilne komisije pa so bili stroški morebitnega referenduma ocenjeni na 90 tisoč evrov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je med drugim dejala, da podnormiranost obravnavanega področja lahko pomeni poseg v načelo pravne države ter povečuje možnost arbitrarnosti in nepredvidljivosti ravnanja, medtem ko neskladna, nepopolna in pomanjkljiva procesna ureditev odpira več pravnih vprašanj. Tekom predstavitve mnenja je državni svetnik dejal, da Komisija Državnega sveta podpira predlog, ter omenil, da je številčnost pobud za nove občine posledica tudi prevelike centralizacije, katero bi zmanjšala vmesna stopnja lokalne samouprave. Župan Mestne občine Kranj je predstavil razloge proti razpisu referenduma ter med drugim izpostavil, da so bili v Mestnem svetu Mestne občine Kranj soglasno proti pobudi za referendum, da so proti ustanovitvi nove občine sveti treh krajevnih skupnosti iz območja predvidene nove občine ter na podlagi rezultatov raziskave javnega mnenja tudi sami prebivalci. V primeru nove občine bo na slabšem tako nova občina kot Mestna občina Kranj. Predstavnika lokalne iniciative Severni Kranj sta predstavila razloge za razpis referenduma, predstavila izpolnjevanje pogojev za ustanovitev nove občine, omenila, da imajo drugačne potrebe kot v Kranju, in poudarila, da naj se ljudje odločijo na referendumu. Predstavnik Krajevne skupnosti Golnik je povedal, da svet Krajevne skupnosti ne podpira pobude, ter se vprašal, ali bi bil referendum legitimen in demokratičen. Predsednik Krajevne skupnosti Predoslje pa je dejal, da želja po odcepitvi in ustanovitvi nove občine na seji sveta ni bila prepoznana. Med razpravo poslank in poslancev iz vrst opozicije je bilo moč slišati, da ne podpirajo predloga, da gre za predvolilno zgodbo, ki nima podlage v pravi želji ljudi, da gre glede predloga za politično odločitev, da smo v času pred volitvami, da nasprotujejo drobljenju občin, da bi z novo občino izgubila tako Mestna občina Kranj kot tudi prebivalci nove občine, da gre za parcialne interese predlagateljev in da je treba državo decentralizirati na sistemski način. Izpostavljeno je bilo nestrinjanje treh svetov krajevnih skupnosti, ki bi postale del nove občine, odsotnost argumentov, raziskav in podatkov, med drugim tudi o številu prebivalcev osrednjih krajevnih skupnosti, ki naj bi se izločili in ki predlog podpirajo in si želijo referenduma, ter odsotnost mnenj določenih krajevnih skupnosti in pomen njihovega molka ter nasprotovanje in preprečitev vrste referendumov v bližnji prihodnosti s strani trenutne koalicije. Dotaknili so se tudi novega koncepta ustanavljanja občin, pomena združevanja občin, posledic izločitve za Mestno občino Kranj, težavnosti postopka delitve premoženja ter možnosti, da zaradi morebitne odločitve Ustavnega sodišča referendum ne bo izveden. Med drugim so podali še stališča o prevelikem številu občin in politični odločitvi pri njihovem ustanavljanju, o potrebi po finančni neodvisnosti občin ter o problematičnosti odločanja na referendumu. Medtem ko je poslanec iz Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije podprl predlog, večjo pozornost pa namenil področju financ nove občine ter med drugim omenjal odsotnost podatkov na tem področju ter dejal, da je treba ljudi pred referendumom seznaniti z vsemi relevantnimi in resničnimi podatki. Predstavnika iz vrst koalicije sta menila, da je treba ljudem dati možnost, da se odločijo, da se ljudje želijo samoorganizirati. Predstavljen je bil namen in smisel, da se referendum izvede le na območju, ki se želi izločiti, ter bilo je omenjeno, da s politično odločitvijo ni nič narobe ter da je decentralizacija nujna in možna. Predstavnica predlagateljev je med razpravo podala dodatna pojasnila ter se podrobneje odzvala na kritike. Po končani razpravi je odbor sprejel mnenje, da je predlog za razpis referenduma primeren, zato je opravil še obravnavo delovnega besedila Predloga odloka. Slednjega je odbor sprejel in je postal sestavni del poročila. V razpravi o delovnem besedilu je bilo izraženo stališče, da gre za predlog, ki zadeva celotno Mestno občino Kranj, zato bi moral biti referendum izveden na njenem celotnem območju. S Predlogom odloka se med drugim razpisuje referendum za ustanovitev Občine Golnik, določa se referendumsko območje. Gre za območje 22 naselij v Mestni občini Kranj, besedilo referendumskega vprašanja, dan razpisa referenduma, in sicer 6. december 2021, medtem ko bo dan glasovanja na referendumu nedelja, 16. januar 2022. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Za uvodno predstavitev mnenja dajem besedo predstavnici Vlade. Gospa Urška Ban, državna sekretarka na Ministrstvu za javno upravo, izvolite, imate besedo.
Spoštovana predsedujoča, najlepša hvala za dano besedo. Spoštovani poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je sprejela mnenje o Predlogu za razpis referenduma za ustanovitev Občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik na svoji 97. redni seji 14. 10. 2021. Dovolite mi, da ga na kratko predstavim. Vlada je predlog ocenjevala, prvič, z vidika izpolnjevanja pogojev za ustanovitev nove občine z izločitvijo dela obstoječe občine; drugič, ali bi preostanek občine po izločitvi dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik še izpolnjeval pogoje za ustanovitev občine ter ali bi mesto Kranj še izpolnjevalo pogoje za podelitev statusa mestne občine sedanji Mestni občini Kranj. Pogoje, ki jih določa Zakon o lokalni samoupravi, je Vlada obravnavala kot celoto, tako da pri svoji presoji ni delovala arbitrarno. Pri oblikovanju mnenja in predloga je upoštevala tudi stališča Ustavnega sodišča, ki se nanašajo na postopke ustanavljanja občin, še posebej odločbe iz leta 1994, s katero Ustavno sodišče ugotavlja, da je občina življenjska skupnost ljudi, ki prebivajo na območju enega ali več vzajemno povezanih naselij. Zanjo je posebej značilna ozemeljska povezanost, na podlagi katere se oblikuje mreža medosebnih in sosedskih odnosov ter zavest o pripadnosti občine kot temeljni teritorialni skupnosti. Druga pomembna značilnost je teritorialna povezanost ljudi na določenem območju in tretji element predstavlja število prebivalcev, ki mora biti tolikšno, da omogoča izvajanje lokalne samouprave v funkcionalnem smislu. Na podlagi navedenega Vlada ugotavlja, da so bili pogoji, kot jih določa 9., 12., 13. in 13.a člen Zakona o lokalni samoupravi, izpolnjeni. Vlada, upoštevajoč Zakon o financiranju občin, v svojem mnenju tudi ugotavlja, da bi bila nova občina glede na število prebivalcev in način izračuna primarne porabe občine sposobna samostojno opravljati zakonsko določene naloge za svoje prebivalce. Vlada nadalje ugotavlja, da bi preostanek Mestne občine Kranj po morebitni izločitvi navedenih naselij v novo Občino Golnik še izpolnjeval z zakonom določene pogoje za občino in za mestno občino. Na podlagi zgornjih ugotovitev Vlada meni, da so pogoj za razpis referenduma za ustanovitev nove Občine Golnik izpolnjeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prvi dobi besedo gospod Janez Moškrič, predstavil bo stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Državnemu zboru je predlagano, da na podlagi 14.b člena Zakona o lokalni samoupravi in Zakona o referendumu in o ljudski iniciativi sprejme odlok o razpisu referenduma in določitvi referendumskega območja za ustanovitev nove Občine Golnik na referendumskih območjih naslednjih naselij: Babni Vrt, Bobovek, Britof, Čadovlje, Golnik, Goriče, Ilovka, Kokrica, Letenice, Mlaka pri Kranju, Orehovlje, Pangršica, Povlje, Predoslje, Srakovlje, Srednja vas - Goriče, Suha pri Predosljah, Tatinec, Tenetiše, Trstenik, Zalog in Žablje, da tako ugotovi, ali obstaja interes krajanov za ustanovitev nove Občine Golnik, oziroma kot pravijo prebivalci tega kraja – Govnik. Občina je skladno z Ustavo, kot je utemeljeno in kot jo utemeljuje Ustavno sodišče, življenjska skupnost ljudi, ki prebivajo na območju enega ali več vzajemno povezanih naselij. Pomemben element predstavlja število prebivalcev, ki mora biti tolikšno, da omogoča izvajanje lokalne samouprave v funkcionalnem smislu, tako da spodnja in zgornja meja števila prebivalcev omogočata oblikovanje organov skupnosti v predstavniškem smislu in da je število prebivalcev takšno, da je organiziranje javnih dejavnosti, ki so nujne za življenje ljudi, tudi smiselno. Ustava Republike Slovenije v tretjem odstavku 139. člena določa, da se občina ustanovi z zakonom po prej opravljenem referendumu, s katerim se ugotovi volja prebivalcev na določenem območju. Zato je treba poudariti, da podpisani predlagatelji nikakor ne razbijamo velike Mestne občine Kranj, saj čese izkaže, da je večinska volja na predlaganem referendumskem območju »za« svojo občino, pomeni, da se prebivalci teh naselij že sedaj ne čutijo povezane z matično občino. In se zgolj omogoča prvi korak k izpolnitvi želja in potreb prebivalcev teh naselij. Oziroma obratno, če se izkaže, da so proti temu, pomeni, da so zadovoljni s to obliko lokalne samouprave, kot je sedaj na voljo. Poudariti pa je tudi treba, da je ta državni zbor v preteklosti vedno težil k temu, da se je ta volja posameznih prebivalcev, skupin naselij izpolnila na podlagi želja in se je včasih oziroma velikokrat tudi to postavljalo pred zakonsko materijo, ki je v tistem času veljala. Predlog za razpis referenduma za ustanovitev Občine Golnik je treba ocenjevati z vidika izpolnjevanja pogojev za ustanovitev nove občine z izločitvijo dela obstoječe občine, pri čemer je pomembno vprašanje, ali bi preostanek občine po izločitvi dela Mestne občine Kranj v novo občino še izpolnjeval pogoje za ustanovitev občine ter ali bi mesto Kranj še izpolnjevalo pogoje za podelitev in ohranitev statusa Mestne občine Kranj. Vlada je posebej preučila, ali bi preostanek te Mestne občine Kranj po morebitni izločitvi naslednjih naselij v novo Občino Golnik še izpolnjeval z zakonom določene pogoje za občino. Glede na to, da je imela 1. 7. 2019 Mestna občina Kranj 56 tisoč 715 prebivalcev, nova izločena občina pa bi imela 10 tisoč 248, bi tudi preostanek občine po morebitni izločitvi še vedno izpolnjeval pogoje za občino in oziroma za mestno občino. Vlada meni, da so zakonski pogoji za razpis referenduma za ustanovitev nove Občine Golnik izpolnjeni. Nasprotno pa Mestna občina Kranj meni, da obstaja veliko neizpolnjenih pogojev. Čas, ki je predviden do referenduma, je čas, ko bodo vsi akterji in tudi prebivalci, volivci tehtali med vsemi stališči in vsemi prednostmi oziroma slabostmi referendumske odločitve, je pred nami. Zato upamo, da bo ta čas lepo potekal, se pravi v pošteni kampanji. V Slovenski demokratski stranki zato podpiramo pobudo za razpis referenduma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. V Sloveniji je od ideje do izpeljave referenduma razmeroma zahtevna pot. V določenih primerih referendum niti ni možen. Vendar ne tudi, ko gre za referendum o ustanavljanju občine. Do referenduma o ustanovitvi nove občine je pot še vedno razmeroma lahka. Zbere se skupina ljudi, poišče poslanko ali poslanca, ta pa potem v koaliciji zlobira podporo. In smo na poti k referendumu. Natanko tako se je zgodilo pri pobudi za ustanovitev nove Občine Golnik z odcepitvijo od Mestne občine Kranj. Pa to še niti ni tako sporno. V oči bode nekaj drugega. Že res, da bi voljo ljudi, ali zares želijo novo občino, izpričal šele referendum, ampak z neko otipljivo podporo ideji bi pa iniciativni odbor vendarle moral opremiti poslanko, ki zagovarja referendum in ustanovitev Občine Golnik. No, saj morda jo je, vendar mi, ki moramo odločiti o razpisu referenduma, tega nismo videli. Ustno izročilo tukaj pač ni dovolj. Ampak če je do tod predlagateljem mogoče očitati le površnost pri utemeljevanju predloga, pa gre v nadaljnjih navedbah za poskus zavajanja Državnega zbora. Pobudniki namreč trdijo, da so novo občino podprli s sklepi svetov štirih krajevnih skupnosti, svet ene krajevne skupnosti pa da ji je nasprotoval. Ne vem, zakaj trditi kaj takega, ko pa je to vendarle preverljivo. In nobena izmed sedmih krajevnih skupnosti se ni izrekla za novo občino. Svet krajevne skupnosti Golnik pa je celo izrecno proti. Torej tisti Golnik, po katerem naj bi se imenovala nova občina, noče biti v novi občini. Sedež občine pa bi tako ali tako bil v Predosljah, ki pa se tudi niso izrekle za novo občino. Dobra popotnica, ni kaj. Soglasno se je sicer proti izrekel tudi mestni svet Mestne občine Kranj. Tisto, kar je v vsej zgodbi posebej pomembno, pa je, da so v Krajevni skupnosti Golnik za razliko od pobudnikov tudi dokumentirali voljo krajanov. Zbrali so skoraj že 500 podpisov in podpisi še prihajajo, 500 podpisov proti odcepitvi od Kranja. To je večina volivnih upravičencev v krajevni skupnosti in ti podpisi utegnejo biti v prihodnje v tem postopku ključni. Naj osvežim spomin. Državni zbor je leta 2005 razpisal referendum o ustanovitvi nove Občine Izlake z izločitvijo iz Občine Zagorje ob Savi. 36 ljudi, ponavljam, 36 ljudi naselja Polšina je temu nasprotovalo, pa je bilo dovolj, da je na koncu Ustavno sodišče razveljavilo odločitev Državnega zbora o razpisu referenduma. V odločbi so zapisali, da je lahko morebitno nasprotovanje prebivalcev naselja o vključitvi v novo občino pomemben element za presojo izpolnjenosti ustavnih pogojev za ustanovitev občine. To je zelo podobno našemu primeru, le da tukaj ne gre zgolj za eno naselje in 36 ljudi, ampak za več krajevnih skupnosti. In kar je absurd, proti je Krajevna skupnost Golnik, po katerem naj bi se imenovala nova občina. Tveganje, da bo razpis referenduma v neskladju z Ustavo, je torej zelo zelo veliko. V LMŠ razumemo referendum kot najvišjo obliko demokratično izražene volje državljanov. Glasno smo bili proti odrekanju pravice do referenduma, ko je vlada Janeza Janše s podtikanjem najrazličnejših nesprejemljivih zakonskih rešitev v protikoronske pakete s pridom zlorabljala zakonsko prepoved referenduma. V primeru pobude za novo Občino Golnik pa nasprotujemo razpisu referenduma, saj že sama pobuda kaže, da gre za izpolnjevanje interesov ozke skupine ljudi, ne pa volje pomembnega dela ljudi, ki naj bi živeli v novi občini.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Predrag Baković. Predstavil bo stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala še enkrat za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani kolegice in kolegi! Pobudniki odcepitve severnega dela Mestne občine Kranj z oblikovanjem nove Občine Golnik so uspeli na svojo stran pridobiti 34 poslank in poslancev s prvopodpisano kolegico Matejo Udovč. Na odboru za notranje zadeve je predstavnica lokalne iniciative povedala, da gre za večletno prizadevanje do odcepitve iz mestne občine in oblikovanja nove občine. Razlog tiči po mnenju pobudnikov v neenakomernem razvoju posameznih delov mestne občine in v neenakomerni porazdelitvi sredstev po krajevnih skupnostih. Ocenjuje, da bi s svojo občino Golnik in s sredstvi, ki bi jih imeli kot občina, lahko naredili veliko več, še posebej na investicijskem delu. Žal se s to trditvijo pobudnikov ne moremo strinjati, saj vemo, da v tem mandatu potekajo intenzivnejša investicijska vlaganja ravno v območja, ki jih predlagatelji referenduma želijo združiti v novi Občini Golnik. Ne smemo pozabiti tudi relativno zapletenih postopkov delitev bilanc med morebitno novo Občino Golnik in Mestno občino Kranj ter predvsem negativnih posledic tovrstne delitve, ki bi zamaknile marsikatero že začeto ali načrtovano investicijo na območju občine, ki naj bi se odcepila od Mestne občine Kranj. Prepričani smo, da če bi referendum uspel, bi največ izgubili vsi prebivalci Mestne občine Kranj, tako tisti, ki bi ostali v mestni občini, še bolj pa bi bili oškodovani prebivalci naselij Babni Vrt, Bobovek, Britof, Čadovlje, Golnik, Goriče, Ilovka, Kokrica, Letenice, Mlaka pri Kranju, Orehovlje, Pangršica, Povlje, Predoslje, Srakovlje, Srednja vas - Goriče, Suha pri Predosljah, Tatinec, Tenetiše, Trstenik, Zalog in Žablje. Iz same predstavitve iniciative pa je bilo razvidno tudi to, da spoštovani iniciatorji ne poznajo najbolje delovanja lokalne samouprave in da na nek način delujejo proti občanom. Zagotovo delujejo proti tistim, ki si nove občine ne želijo in bi želeli ostati del Mestne občine Kranj. Opozorila, ki prihajajo iz Krajevne skupnosti Golnik in še katere druge krajevne skupnosti, gredo ravno v tej smeri. Tako bo denimo upoštevana volja prebivalcev Krajevne skupnosti Golnik, če se ne bi ti večinsko izrekli za ustanovitev nove občine, pa bi eventualno v njej vseeno pristali, in to zgolj zato, ker bi bili na referendumu preglasovani, ter bi na nek način postali ujetniki izpolnitve zakonskega kriterija 10 tisoč prebivalcev. Kriterij dejanske povezanosti krajevne skupnosti z Mestno občino Kranj pa bi ostal temu podrejen. Socialni demokrati se zato pridružujemo resnim opozorilom Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki jasno pove, da so šle zadnje spremembe Zakona o lokalni samoupravi predvsem v smeri spodbujanja združevanja in povezovanja občin. Mi pa imamo pred seboj danes pobudo, ki gre ravno v nasprotno smer. Kriteriji oziroma merila v postopkih ustanavljanja novih občin in Zakonu o lokalni samoupravi so po našem prepričanju preohlapna, zakon pa podnormiran, saj ne daje odgovorov na mnoga izpostavljena vprašanja v postopku ustanavljanja novih občin. Spoštovani, z razpisom referenduma bi se mnogi razvojni in investicijski projekti, ki jih je v prvih treh letih županovanja pripravila ekipa župana Matjaža Rakovca, lahko upočasnili, nekateri projekti pa morebiti celo ustavili. Tudi projekti in investicije, načrtovane v naseljih, ki bi po predlogu Udovčeve šle v novo občino. Karkoli že, treba je priznati, da se Mestna občina Kranj zadnja tri leta pospešeno pripravlja za izvedbo konkretnih projektov, ki jih bo tudi s črpanjem evropskih sredstev kot velika občina z velikim potencialom lahko v naslednjih letih koristila in na ta način izboljšala kakovost življenja vseh prebivalk in prebivalcev ne glede na to, na katerem koncu Mestne občine Kranj živijo. Socialni demokrati smo prepričani, da ima Kranj velike razvojne potenciale, katere lahko županova ekipa skupaj s prebivalkami in prebivalci Kranja uresniči v naslednjih letih. Za uspešno in kontinuirano delo, še posebej za večje investicijske projekte, vsaj tako se je izkazalo, je potrebno več let oziroma večmandatno delo. Vsakokratno menjavanje občinskih vodstev za dolgotrajnejši in enakomeren razvoj, kjer je treba upoštevati želje in možnosti vseh prebivalcev nekega lokalnega okolja, je – vsaj po našem mnenju – slaba popotnica. Socialni demokrati se zavedamo, da je referendum ena od oblik neposredne demokracije, v kateri sodelujejo vsi državljani, ki imajo pravico voliti. V primeru, ki ga danes obravnavamo, smatramo, ali bi morali imeti glasovalno pravico vsi občani in občanke Mestne občine Kranj, ali pa bi moral tak referendum biti razpisan na podlagi določenega odstotka volivk in volivcev iz območij krajevnih skupnosti, ki naj bi postala nova občina. Slednje bi pomenilo tudi, da je pobuda za razpis referenduma realen odraz volje volivk in volivcev, ne pa želja nekaj posameznikov in posameznic, ki si želijo nove občine. Temu žal ni tako, zato predloga za razpis referenduma ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavila gospa Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa. Nekateri se očitno v strahu pred bližajočimi se volitvami bojijo skoraj gotovega izpada iz parlamenta in se poslužujejo vseh mogočih parcialnih, ozkemu interesnemu krogu usmerjenih akcij, ki bi to morda lahko preprečile. V zadnjem času tako kar dežujejo predlogi, da nekatere občine postanejo mestne občine. Če v okviru svojega delovanja sprejmeš za ljudi škodljive odločitve in daješ legitimnost škodljivi vladi Janeza Janše, četudi sam namakaš prste v marmelado, res ne moreš računati na prav dolgo politično preživetje. Ampak kar predlagate tokrat, je pa res že smešno. V kraju, kjer boste kandidirali, ste našli malo skupino občank in občanov, ki si želijo odcepitve od matične Občine Kranj. In ker so za ustanovitev nove občine zakonsko določeni nekateri pogoji, kot na primer število prebivalcev, ste preprosto tako čez palec k tej mali skupinici občank in občanov brez njihove vednosti, kaj šele njihove želje po odcepitvi, priključili toliko ljudi, kot ste jih še potrebovali za izpolnitev tega pogoja. Ko so vas ti ljudje vprašali, kako se je njihova krajevna skupnost znašla na seznamu tistih, ki se želijo bojda odcepiti, pa ste jim preprosto razložili, da so vam pravniki izdelali več scenarijev, kako bi lahko izpolnili zakonsko zahtevane pogoje za ustanovitev občine, in se pač odločili za enega od njih, češ, boste že na referendumu odločali o tem, ali ste za ali ste proti. To je čisto skladno z delovanjem SMC, SNS in SDS. Smo poslanci morda videli kakšno peticijo občank in občanov? Nismo. Videli smo dva predstavnika neke bojda civilne iniciative in vidimo stotine podpisov, ki se nabirajo proti tej odcepitvi. Skratka, če ljudje niso izrazili volje po spremembi, jim boste pač vsilili svojo voljo, pa če jim je to všeč ali pa ne. Takega precedensa take zlorabe v Državnem zboru ne pomnimo. V Levici nimamo težav z demokratičnim vključevanem občank in občanov v odločanje o ključnih vprašanjih, vključno z referendumi. Na lokalni ravni jih je nasploh premalo, kot je premalo tudi drugih oblik participacije in direktnega vpliva na razvoj občin. Vse to so običajno razlogi za težnje po nastanku novih občin, po odcepitvi od matične občine. Vsem tovrstnim pobudam in težnjam po odcepitvi je skupno to, da so posledice dejstva, da mesta pogosto pozabljajo na svoje podeželje. Ker se občankam in občanom, ki živijo na podeželju, večinoma upravičeno zdi, da glavnino denarja in truda župani vlagajo v urbano središče občine, se kaj hitro zbudi želja po ustanovitvi nove občine. In čeravno so tovrstne kritike pogosto utemeljene, ustanavljanje novih občin ni rešitev. Problem, ki ga je treba odpraviti, je centralizacija, tega problema pa se ne da razrešiti s prenapihnjenim številom občin, ki bi stanje še dodatno poslabšalo in ne izboljšalo. Treba je delati na decentralizaciji, na povezovanju v regije, na demokratizaciji, na vključitvi prebivalcev v odločevalske procese in ne na ustanavljanju novih in novih občin, sploh pa ne na način, kot smo mu priča v tem konkretnem primeru. Te ustanovitve Občine Golnik ne podpirajo niti ljudje, ki bi v tej novi občini živeli, še huje, nekateri sploh niso bili seznanjeni s tem predlogom. Gre za solo akcijo poslanke Državnega zbora in ne široko aktivacijo občank in občanov. Nova občina tudi ne bi izpolnjevala vseh zakonskih pogojev za ustanovitev; o vprašljivi primernosti tega predloga se je Zakonodajno-pravna služba razpisala kar na desetih straneh. Zaradi vsega tega v Levici predlogu nasprotujemo. Vsekakor pa se, poudarjam, zavzemamo za tiste ključne rešitve, ki bodo preprečile, da bi ljudje sploh razmišljali o tovrstnih predlogih, torej za decentralizacijo, regionalizacijo in predvsem za dosledno vključevanje vseh občank in občanov v procese odločanja na ravni občine. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine NSi bo predstavil gospod Andrej Černigoj. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarja, cenjeni zbor! 30. septembra letos je bil v Državni zbor vložen Predlog za razpis referenduma za ustanovitev Občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik. Referendumsko vprašanje se seveda nanaša na ustanovitev nove Občine Golnik, ki bi imela sedež v Predosljah. Kot je vsem znano, bi se nova občina izločila iz Mestne občine Kranj. V Novi Sloveniji podpiramo razvoj lokalne samouprave in prizadevanja za skladen regionalni razvoj vseh predelov Slovenije. Skladno z načelom subsidiarnosti se zavzemamo za pravico lokalnih skupnosti, da samostojno urejajo, upravljajo in imajo v svoji pristojnosti javne zadeve iz življenja in dela prebivalcev na njihovem območju. Vsaka resna pobuda za ustanovitev nove občine je zato vredna pozornosti ter tehtanja njene upravičenosti. Enako velja tudi v primeru predloga za razpis referenduma glede ustanovitve Občine Golnik. Nova občina bi zajemala območje, ki ga obsegajo krajevne skupnosti Britof, Golnik, Goriče, Kokrica, Predoslje, Tenetiše in Trstenik. Že v začetku oblikovanja predloga za referendum s strani krajevnih skupnosti ni bilo zaznati velikega navdušenja za razpis referenduma oziroma ustanovitev nove občine. Pobudo so podprle samo tri krajevne skupnosti od sedmih. Kljub nadaljevanju postopka ter razvoju javne razprave o predlogu se k podpori tej pobudi do danes ni priključila nobena od ostalih krajevnih skupnosti. V Novi Sloveniji bi pričakovali, da bo javna razprava o predlogu spodbudila predstavnike lokalne ravni k javni podpori referenduma za njihovo novo občino. Pričakovali bi torej, da se bo za podporo na novo odločila kakšna od preostalih štirih krajevnih skupnosti. Tudi zato je bilo smiselno, da smo pobudi dali prostor z nadaljevanjem postopka in razprave o predlogu v Državnem zboru. Pobuda za referendum glede ustanovitve nove občine pa danes kljub temu še vedno ostaja brez podpore večine krajevnih skupnosti, ki jo bodo sestavljale. V prid ustanovitvi nove občine ne govori niti raziskava javnega mnenja, ki kaže, da odcepitev svoje krajevne skupnosti od Mestne občine Kranj in ustanovitev nove občine podpira le 21,5 % vprašanih, kar 70 % jih nove občine ne podpira. Priznavamo, da gre za raziskavo, naročeno s strani Mestne občine Kranj, ter ji pri odločitvi poslanske skupine o predlogu ne dajemo odločujoče teže. Pomembnejša pri tem je praznina na mestu, kjer bi morala biti podpora lokalnih skupnosti o usodi, katerih se pri tem odloča. V skladu z našo programsko usmeritvijo, ki posebej ceni načelo subsidiarnosti, si v Novi Sloveniji iskreno želimo podpreti vsako resno pobudo za referendum o ustanovitvi nove občine. Načelo subsidiarnosti pa tudi zahteva, da pri odločanju o taki pobudi upoštevamo relevantne, predvsem pa ključne deležnike na lokalni ravni. Žal je v obravnavanem primeru danes izostala prav podpora s strani tistih, ki jih pobuda najbolj zadeva. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Gospa Mateja Udovč bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Spoštovani! Referendum je oblika neposrednega odločanja volivcev o Ustavi, zakonu ali drugem pravnem aktu ali o drugem vprašanju, ki je pomembno za družbeno skupnost. Referendum in ljudska iniciativa sta obliki neposredne demokracije. Državni zbor lahko razpiše posvetovalni referendum o vprašanjih iz svoje pristojnosti, ki so širšega pomena za državljane, razpiše se lahko na celotnem območju države ali na določenem območju območja, če vprašanje zadeva samo prebivalce tega območja. Referendum razpiše Državni zbor, pobudo zanj pa lahko da vsak poslanec ali poslanka. Danes bomo obravnavali in v četrtek odločali o predlogu za razpis referenduma in določitvi referendumskega območja za ustanovitev Občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik. Postopek ustanavljanja občine poteka v skladu z Ustavo, Zakonom o lokalni samoupravi in ustavnosodno judikaturo v več fazah. V prvi fazi se ugotavlja, ali so dejansko izpolnjeni ustavni in zakonski pogoji za ustanovitev občine. Na tej podlagi pa nato Državni zbor razpiše tako imenovani posvetovalni referendum, s katerim se ugotavlja volja prebivalk in prebivalcev na referendumskem območju oziroma območju, ki obsega ozemlje nove občine. Pri tem velja opozoriti, da Državni zbor razpiše referendum le, če predhodno ugotovi, da so za ustanovitev nove občine izpolnjeni vsi zakonski pogoji. 13. člen Zakona o lokalni samoupravi kot temeljno in ključno merilo za ustanovitev občine določa njeno sposobnost zadovoljevanja potreb in interesov prebivalcev in izpolnjevanja drugih zakonskih nalog, ki jih imajo občine. 13.a člen pa določa, da mora imeti občina najmanj 5 tisoč prebivalcev. Kot predlagateljica tega predlaganega akta o razpisu referenduma lahko potrdim, da predlog za ustanovitev nove Občine Golnik izpolnjuje vse z zakonom določene pogoje. To je razvidno tudi iz mnenja Vlade, ki predstavlja ključno podlago za odločanje Državnega zbora. Ob tem bi rada poudarila, da je slednje tudi edini meritorni kriterij za odločanje v tej fazi. Iz mnenja Vlade je jasno razvidno tudi, da bi kljub izločitvi in ustanovitvi nove Občine Golnik Mestna občina Kranj ohranila svoj status in ostala gospodarsko, kulturo in upravno sodišče gorenjske regije. To dejstvo je pomembno tudi zame kot občanke Mestne občine Kranj. V zvezi s tem bi tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra radi opozorili, da so se v preteklosti ustanavljale občine, ki niso izpolnjevale zakonsko določenih pogojev, posebej pa bi radi opozorili na dejstvo, da Državni zbor v vsej dosedanji 30-letni praksi, če odmislimo zaplete z ustanavljanjem Občine Ankaran, še ni zavrnil predloga za razpis referenduma, s katerim bi se preverila volja prebivalcev, ki izpolnjuje z zakonom določene pogoje. Zato želimo, upamo in pričakujemo, da bo Državni zbor sledil omenjeni praksi in da ne bo ponovil napake kot v primeru Ankarana. Takrat je Državni zbor namreč podlegel pritiskom Mestne občine Koper. Epilog v tej zadevi pa nam je znan. Na koncu je občino ustanovilo Ustavno sodišče. Res pa je tudi, da je Mestna občina Kranj na Ustavno sodišče vložila pobudo za presojo ustavnosti Zakona o lokalni samoupravi s predlogom za začasno zadržanje. Današnji predlog akta na podlagi spremenjenega Zakona o lokalni samoupravi, ki je spremenil tako postopek kot tudi pogoje za ustanovitev nove občine, po enajstih letih praktično orje ledino. Vendar smo kljub temu v Poslanski skupini Stranke modernega centra prepričani, da mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ustavna določila, številne odločbe Ustavnega sodišča, Zakon o lokalni samoupravi, Zakon o poslancih, Zakon o referendumu in o ljudski iniciativi in nenazadnje tudi Poslovnik Državnega zbora dajejo zadostno pravno podlago, da ta postopek lahko izpeljemo v skladu z Ustavo. Ponovno poudarjam, da sama ne prihajam iz območja, na katerem se ustanavlja nova občina, in da na naslednjih lokalnih volitvah ne nameravam kandidirati na območju nove Občine Golnik. Zato odločno zavračam vse očitke, da me pri tem razpisu referenduma vodijo izključno politični motivi in moji ter interesi politične stranke, iz katere izhajam. Kot veste, so na podlagi spremenjene zakonodaje predlagatelji razpisa za ustanovitev nove občine zgolj poslanke in poslanci. Sama sem že večkrat pojasnila, da se je name obrnil lokalni iniciativni odbor s prošnjo, da bi v njihovem imenu vložila predlog akta o razpisu referenduma, ker oni te pravice po novi zakonodaji nimajo. Kot poslanka in hkrati kot občanka Mestne občine Kranj sem prisluhnila njihovim argumentom in se odločila tako, kot sem se. Na mojo odločitev pa je vplivalo tudi dejstvo, da sem seznanjena s težavami in problemi, s katerimi se srečujejo prebivalci na tem območju oziroma na periferiji mesta Kranj. Poleg tega pa so prepoznali, da imam pozitiven odnos do instituta neposredne demokracije, kot je referendum, še posebej pa do predlogov, ki niso škodljivi in katerih motiv ni izključno političen del kot del boja med koalicijo in opozicijo, torej predlogov, ki naslavljajo realne težave, s katerimi se srečujejo ljudje. Če bo ta predlog akta danes oziroma v prihodnjih dneh dobil zadostno podporo, to še ne pomeni, da bo nova Občina Golnik ustanovljena. Danes odločamo zgolj o tem, da bomo ljudem dali možnost, da povedo svoje mnenje, ali si želijo živeti v novi občini. Zato ne vidim razloga za nasprotovanje, saj bo nova občina ustanovljena zgolj v primeru, če se bodo prebivalke in prebivalci sedmih krajevnih skupnosti na referendumu izrekli za ustanovitev nove občine – Občine Golnik. Tisti, ki ustanovitvi nove občine nasprotujejo, bodisi mestni svetniki in župan Mestne občine Kranj, člani posameznih krajevnih skupnosti in posamezni prebivalci, pa naj prepričajo ostale prebivalce, zakaj bi bilo zanje bolje, da ostanejo v Mestni občini Kranj. Sama v referendumski kampanji ne bom sodelovala. Kot sem že omenila, nisem ne krajanka in ne članica lokalnega iniciativnega odbora za ustanovitev nove občine, ljudem pa želim zgolj omogočiti, da na podlagi ustavnega načela neposredne oblasti, ki se izvršuje z institutom referenduma, sami odločijo in povedo o tem, kaj je zanje najbolje. V Poslanski skupini Stranke modernega centra pričakujemo, da bo Državni zbor v naslednjih fazah tega postopka spoštoval njihovo odločitev. Kot veste, ustanovitev občine in njeno konstituiranje predstavlja tretjo in četrto fazo, pri čemer se tretja konča s sprejemom zakona o ustanovitvi, četrta pa z lokalnimi volitvami in izvolitvijo župana ter konstituiranje občinskega sveta. Res je, da bo referendum, če bo do njega sploh prišlo, zgolj posvetovalne narave. Na tem mestu ponovno poudarjam, da Državni zbor v zvezi z ustanavljanjem občin, če odmislimo primer Ankaran, do sedaj nikoli ni ravnal v nasprotju z na referendumu izraženo voljo prebivalk in prebivalcev. Na matičnem delovnem telesu so bili izraženi tudi nekateri pomisleki glede določitve referendumskega območja. V zvezi s tem želim opozoriti tako na parlamentarno prakso in ustavnosodno judikaturo, ki napotuje na to, da se referendum razpiše in volja prebivalcev ugotavlja zgolj na območju, na katerem naj bi nastala občina. Če bi bilo to območje širše oziroma če bi se referendum razpisal kar na območju obstoječe občine, iz katere bi se nova občina izločila, potem se v preteklosti v Sloveniji ne bi nikoli ustanovila nobena nova občina. Po našem prepričanju bi Državni zbor s takšno odločitvijo v nasprotju z Ustavo posegel v ustavno pravico ljudi, da ustanovijo svojo občino in s tem uresničujejo lokalno samoupravo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo prepričani, da je bil postopek za sprejem tega predloga akta izpeljan skladno z Ustavo, da izpolnjuje pogoje, določene z zakonom, in da skladno z ustavnim načelom neposredne oblasti ljudstva prebivalkam in prebivalcem sedmih krajevnih skupnosti omogoča, da izvršujejo svojo ustavno pravico do lokalne samouprave. Zato bomo predlog za razpis referenduma kot odlok o razpisu referenduma v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenke Bratušek bo predstavil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, državni sekretar, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Pred nami je predlog za razpis referenduma za ustanovitev nove Občine Golnik. Referendumsko odločanje je osnova neposredne oblike demokracije in na tem mestu moram poudariti, da ga v SAB načeloma podpiramo. Gre za pomemben institut, ki državljanom omogoča soodločanje o najpomembnejših družbenih vprašanjih tako na državni kot na lokalni ravni. Vendar je treba ob predmetni pobudi poudariti, da gre zgolj za voljo peščice posameznikov. Na območju predvidene nove občine je bila izvedena javnomnenjska raziskava, katere rezultati so sami po sebi dovolj zgovorni. Proti odcepitvi svoje krajevne skupnosti od Mestne občine Kranj in ustanovitvi nove Občine Golnik se je namreč izreklo kar 70 % vprašanih. Tudi svet Krajevne skupnosti Golnik ni naklonjen tej ideji. Več kot očitno je torej, da ne gre za voljo ljudstva, zato v SAB ne vidimo potrebe po razpisu referenduma o tem vprašanju, ki – mimogrede – predstavlja strošek v višini 90 tisoč evrov. Še posebej nas čudi dejstvo, da se za zmanjšanje Mestne občine Kranj zavzema poslanka, ki je bila izvoljena ravno v Kranju. Dejstvo je namreč, da imamo v Sloveniji 212 občin in polovica le-teh ne izpolnjuje zakonsko določenih pogojev za ustanovitev občine. V stranki SAB si namesto drobljenja občin želimo, da bi se pogovarjali o tem, kako bi občine naredili močnejše, da bodo lahko bolj kvalitetno skrbele za potrebe občank in občanov. Financiranje dolgoročnih investicij je nedvomno ena izmed večjih težav manjših občin. Drobljenje občin na dolgi rok ne pomeni nič drugega kot neenakomeren razvoj na vseh področjih. Z ustanovitvijo nove občine bi pa izgubili vsi, tako Mestna občina Kranj kot tudi prebivalci območja, na katerem bi bila ustanovljena nova občina. Župan Mestne občine Kranj nam je povedal, da je bilo v času njegovega mandata na območje, kjer naj bi nastala nova občina, investiranih kar 26 milijonov evrov. Govorimo o treh letih. Ob tem pa pobudniki za razpis referenduma navajajo, da bo novi občini na leto za investicijo ostalo 4 milijone evrov, kar v treh letih znese 12 milijonov. Matematika je torej jasna in preprosta. Nova občina bi za investicije na istem območju v treh letih namenila kar 14 milijonov evrov manj, kot je to namenila Mestna občina Kranj. V stranki SAB se zavedamo, da je za kvaliteto življenja državljank in državljanov ključnega pomena kakovostno in učinkovito delovanje lokalne samouprave, zato ostro nasprotujemo poskusom razbijanja močnih mestnih občin. Lokalna samouprava mora v prvi vrsti zagotavljati dober servis za ljudi in v SAB ne pristajamo na drobljenje občin z namenom zasledovanja interesov posameznih lokalnih politikov. Zavzemamo se za združevanje občin na način, da občine dobijo več pristojnosti in več odgovornosti. Zato bomo glasovali proti predlogu za razpisa referenduma. Če pa bi do referenduma vseeno prišlo, pa se bomo angažirali in poskrbeli, da ljudje ne bodo nasedli peščici posameznikov, ki želi zgolj udejanjiti lastne interese. Hvala.
Hvala lepa. Robert Polnar bo predstavil stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Lokalna samouprava je temeljna oblika teritorialne organizacije oblasti in najširši okvir uresničevanja samouprave občanov, ki živijo na določenem območju. Lokalna skupnost pa je temeljna oblika samouprave občanov in osnovna oblika organiziranja skupnosti, v kateri državljani neposredno uresničujejo svoje pravice in zadovoljujejo svoje potrebe. Usklajenost med praktično delujočo skupnostjo v prostoru in njeno pravno institucionalizacijo je neizogibni pogoj vpliva na uspešnost lokalne skupnosti pri zadovoljevanju potreb, ki zadevajo prebivalce občine, in na demokratično reševanje krajevnih problemov, javnih zadev lokalnega pomena. Razmerja med velikostjo občin, učinkovitostjo pri zagotavljanju lokalnih javnih služb in participacijo državljanov v lokalnem življenju so bila v središču razprav pri vseh reformah in odločitvah o ustanovitvi novih občin. Razprave o bolj učinkoviti ali bolj demokratični velikosti za občine in administrativne reforme, ki so sledile, so se odvijale skupaj s procesi prerazdelitve pooblastil med državno in lokalno ravnjo oblasti. Na kakšen način opravljati naloge občine? To je predpogoj vsake kolikor toliko resne razprave. Tisti, ki bi razdruževali, morajo predstaviti svoje razloge za to, da bo občina, ki bo oblikovana v skladu z interesi prebivalcev, lahko funkcionirala kot pospeševalec ustvarjalne energije v lokalni skupnosti. Občina kot birokratska ali pa kot politikantska izmišljotina je bila, je in bo v vseh časih in krajih jalova. Pri vsaki pobudi o ustanovitvi nove občine je mogoče ugotoviti dve značilnosti: optimistično naravnanost pri oceni bodočih prihodkov občine in veliko rezerviranost pri oceni bodočih odhodkov. Velikost in struktura bodočih prihodkov in odhodkov pa sta odločilnega pomena za prihodnje opravljanje zakonsko določenih nalog občine, sta odločilnega pomena za njeno upravljavsko in izvajalsko sposobnost. V konkretnem primeru je opaziti precej svojevrstno razlago morebitne delitvene bilance in prevzemanja obveznosti iz zadolžitev. Te bodo kajpada močno zožale kreditni potencial nove občine oziroma njen največji možni obseg možnega zadolževanja, kar predlagatelji navajajo kot najperspektivnejši vir za izvajanje novih investicij. Za občino kot temeljno lokalno samoupravno skupnost morajo biti izpolnjeni najmanj naslednji pogoji: ozemlje, prebivalci, ki jih vežejo skupni interesi, zavest o pripadnosti tej skupnosti in pogoji za organiziranje dejavnosti za zadovoljevanje skupnih interesov in potreb prebivalcev občine. Vlada Republike Slovenije je ugotovila, da območje, na katerem naj bi nastala nova občina, izpolnjuje vse zakonske pogoje za ustanovitev. Potencialna občina bi spadala tudi v tretjino največjih občin v Sloveniji, medtem ko bi preostanek Mestne občine Kranj po morebitni izločitvi še vedno izpolnjeval pogoje za mestno občino. Na tem mestu pa je treba poudariti bistveno. Danes ne govorimo in v četrtek ne bomo odločali o ustanovitvi nove občine. To je treba ponoviti. Četrtkovo glasovanje ne bo pomenilo, ali smo za ali proti ustanovitvi Občine Golnik. Danes govorimo o tem, ali na tem lokalnem območju dati možnost ljudem, da se izjasnijo, da povedo, ali želijo živeti v novi občini. To možnost jim lahko damo samo, če razpišemo referendum. Državni zbor lahko odloči o razpisu referenduma, zato se zastavlja vprašanje, ali lahko odrečemo, da ljudje izrazijo svojo voljo o za njih tako pomembnem vprašanju. In pri tem ne gre za odločanje o nujnih ukrepih za zagotovitev obrambe države, ne gre za odločanje o ukrepih na področju varnosti ali pa odprave posledic naravnih nesreč. Ravno tako ne gre za odločanje v zvezi z zakonodajo, ki se nanaša na davke, carine in druge obvezne dajatve; ali pa ne gre za odločanje o zakonu, ki se sprejema za izvrševanje državnega proračuna. Gre za nekaj drugega. Gre za to, da se ljudje odločijo v skladu z načelom, da je občina edina skupnost, ki je tako naravna, da jo ljudje oblikujejo povsod, kjer se sami od sebe zbirajo. Demokratičnost lokalne samouprave temelji na možnosti najširše in neposredne udeležbe občanov pri urejanju javnih zadev. Samo tam, kjer obstaja možnost, da se odgovornost nauči in utrjuje pri zadevah, s katerimi je seznanjena večina ljudi, samo tam, kjer se postopki vodijo z zavestjo o svojem bližnjem, ne pa kot teoretično znanje o potrebah drugih ljudi, samo tam, kjer običajni človek lahko stvarno sodeluje pri javnih zadevah, ker se nanašajo na svet, ki ga pozna, samo tam je demokratičnost lokalne samouprave v ospredju. Poslanci poslanske skupine Desus imamo na pravkar opisana načela različne poglede, zato bomo o predlogu za razpis referenduma za ustanovitev Občine Golnik glasovali v skladu z raznolikostjo teh pogledov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu za razpis referenduma za ustanovitev občine. Ker je kar nekaj sprememb, bom prebral prvih nekaj razpravljavcev. Najprej bo dobila besedo mag. Alenka Bratušek, za njo Igor Peček, potem mag. Bojana Muršič, Predrag Baković. Tu bom zaključil, potem pa bom povedal še preostalih nekaj predvidenih razpravljavcev. Besedo ima mag. Alenka Bratušek. Izvolite.
Najlepša hvala. Danes oziroma ravnokar se pogovarjamo o Mestni občini Kranj, ki je tudi moja občina, moja mestna občina. Pogovarjamo se o tem, da bi to mestno občino naredili šibkejšo. Po moji oceni z razdelitvijo te današnje Mestne občine Kranj na manjšo mestno občino in na novo občino izgubimo vsi; izgubimo tisti, ki bomo ostali v mestni občin, in izgubijo tisti, ki bodo morebiti šli v novo občino. V Sloveniji imamo že danes 212 občin in polovica od teh jih ne izpolnjuje zakonskih pogojev, polovica. V stranki SAB se zavzemamo za močne občine, ki bi igrale pomembno vlogo pri razvoju naše države, in nadaljnje drobljenje tega prav gotovo ne bo zagotovilo. Čudimo se stranki SMC, zakaj tako na mara Gorenjske. Najprej so glasovali proti temu, da bi na Gorenjskem dobili še eno mestno občino, to so Jesenice, ki izpolnjuje vsaj toliko pogojev, kot jih izpolnjuje Krško. In zdaj se ti isti poslanci zavzemajo za to, da edino mestno občino na Gorenjskem, to je Mestna občina Kranj, naredimo šibkejšo. Ne vem, s čim smo se jim ali so se jim na Gorenjskem tako zamerili. Druga stvar. Dejstvo je, da o priključitvi, odcepitvi ali kakorkoli nastajanju novih občin odločajo ljudje, ampak to naj bi bila lokalna iniciativa in naj bi se dogajala tam, v lokalnem okolju, ne pa da v Državni zbor pridete s pobudo, da mi razpišemo posvetovalni referendum. To bi lahko naredili z zbiranjem podpisov ljudi, lahko bi zahtevali in takrat res pokazali, da je lokalna iniciativa tako močna, da so ljudje tako za to, da se odcepijo v novo občino. Ampak ne; ste šli po lažji poti, da pač želite svoje – in nekaj vam je tudi uspelo – svoje koalicijske partnerje stisniti v kot, da vam pač tukaj, po domače rečem, držijo štango. Treba je povedati, da so v kranjskem mestnem svetu vse stranke, Nova Slovenija in SDS, glasovale proti temu, da se mestna občina deli; Nova Slovenija in SDS. Zanimivo bo gledati in pokazati ljudem v Kranju, kako pa tukaj, na državni ravni te iste stranke spoštujejo odločitev svojih ljudi iz lokalnega okolja. Pravite, da bi nova občina imela več, kar seveda ne drži. Približno 10 milijonov evrov bi se na podlagi zakona zbralo ali pa določilo proračun v višini 10 milijonov. In samo 4 milijone bi ostalo za investicije, samo 4 milijone. To je bilo tukaj povedano s strani gospe, ki se sicer razglaša za civilno iniciativo, v kateri je 5 ljudi. 4 milijone. V zadnjih treh letih je bilo na to območje investirano za 26 milijonov evrov investicij. Se pravi – 3 krat 4, kot vi predlagate, je 12. Več kot polovico manj bi to območje imelo denarja za investicije, če bi obveljal vaš predlog ali pa obveljala vaša ideja. Ker drugega ne morete, seveda predlagate razpis posvetovalnega referenduma, ki ni za nikogar obvezujoč, za nikogar. Tudi če razpišemo referendum in tudi če bi uspel, pa jaz vem, da ne bi, je še vedno samo posvetovalni referendum. Zakaj izbirate poti, ki obremenjujejo ljudi, ki obremenjujejo javne finance, namesto da greste po poti, kot to zahteva zakon. Pripravite predlog zakona za ustanovitev nove občine, pod ta zakon se podpiše 10 tisoč občanov, ki tam živijo, ali pa vsaj 5 tisoč, kot je zahteva, prinesete zakon in ustanovite občino, če je res želja takšna. Seveda javnomnenjske ankete govorijo vse kaj drugega, da samo 21,5 % ljudi podpira to novo občino, 70 % ji nasprotuje, 8,5 % se ni želelo opredeliti. In situacija v tistem delu je res takšna. Tisti, ki smo od tam, gremo kdaj pogledat pa vprašamo ljudi. In situacija je točno takšna. Najbolj se jim zdi pa noro, da ste občino poimenovali Golnik, sedež bi ji želeli dati pa v Predosljah. To je približno tako, ko bi bila velika občina Ljubljana s sedežem v Medvodah. Take ideje približno imate. In to se ljudem res zdi, bom rekla, noro ali pa celo malo poniževalno, mi je nekdo rekel, da se jim zdi malo ponižujoče. Ampak mogoče na tak način želite ali pa ste želeli koga prepričati, da je to dobra ideja. Dejstvo je, da ideja ni dobra. Dejstvo je, da na takšen način izgubimo vsi, še enkrat, tisti, ki ostanemo v Kranju, in tisti, ki bi šli v novo občino. Dejstvo je, da ljudje temu nasprotujejo. In dejstvo je, da imate natančno napisan postopek, kako se občina ustanavlja. In to naj ostane lokalna pobuda. Ne vem, zakaj sploh obremenjujete Državni zbor s tem, ko je zelo natančno določeno, kako se ljudje na tistem območju lahko odločijo in lahko pridejo do nove občine, če bi to želeli. Seveda moj poziv gre pa ravno nasprotno, spoštovani kolegice in kolegi. Kot krajanka ali meščanka Mestne občine Kranj vas pozivam, da pustite občino takšno, kot je. In vas seveda pozivam, da tega posvetovalnega referenduma ne podpremo, ker imajo, če res obstaja množična civilna iniciativa, absolutno pravice in možnosti, da skladno z zakonodajo do občine pridejo. Ampak ni res. Ni za to iniciativo množice ljudi, za to iniciativo je nekaj posameznikov, ki iščejo samo in izključno svoje osebne interese. Jaz bom seveda glasovala proti temu posvetovalnemu referendumu. In moj apel gre tudi vam, da storite enako.
Hvala lepa. Besedo ima Igor Peček. Za njim pa bo razpravljala mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Tudi sam prihajam iz Mestne občine Kranj, naj povem to kar v uvodu. Pa v uvodu bi rad povedal tudi to, da nikakor ne nasprotujem referendumski iniciativi. To je navsezadnje ustavna pravica vsakega državljana. Tudi sam v zelo bližnji preteklosti nikoli nisem podpiral prepovedi referendumske pobude. Torej če ponovim, ne nasprotujem referendumski iniciativi. Nasprotujem pa zlorabi te ustavne pravice. Sam osebno sem mnenja, da smo takšnemu ravnanju priča danes. Zakaj? Zato, ker bomo danes odločali o dovolitvi ali pa razpisu referenduma brez iniciative ljudi, državljanov, občanov, kakorkoli jim že rečemo, ki tam živijo. Pač pa bo referendum razpisan zgolj in samo na podlagi ideje in želje nekaj ljudi. Predlagateljica svojemu predlogu za razpis referenduma ni predložila nobenih dokazil, nobenih podpisov podpore; oziroma nasprotno. Prejšnji teden smo v Državni zbor dobili mnenje sveta Krajevne skupnosti Golnik, ki ustanovitvi nove občine nasprotuje. Napisano je bilo, da tej pobudi nasprotuje 435 krajanov. Danes smo dobili še en dopis oziroma mnenje, da je teh krajanov že blizu 500. V Krajevni skupnosti Golnik pa je 900 krajanov, ki imajo volilno pravico. Predlagateljica nima niti podpore svetov v krajevnih skupnostih. Še več, Krajevna skupnost Golnik, po kateri se bo nova občina imenovala, in Krajevna skupnost Predoslje, v kateri bo sedež, pomenljivo, sta izrecno odrekli soglasje in podporo ustanovitvi nove občine. In kot je bilo že rečeno, so predlogu nasprotovali vsi mestni svetniki, celo tisti, ki prihajajo iz vrst koalicijskih parlamentarnih strank – SDS in pa NSi. Nenazadnje se lahko vprašamo, ali je 5 tisoč podpisov res dovolj za to, da občina izpolnjuje vse potrebne pogoje za to, da postane občina. Marsikaj bo treba v tej novi občini, če bo nastala, še postoriti – od zdravstvenega doma, knjižnice, komunalne, redarske službe. In tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe, bolj pomisleki kot kaj drugega, so spisani kar na desetih straneh. Želim si in upam, da se bo krajanom na ustrezen način predstavilo, kakšne obveznosti in pa kaj bo to pomenilo za občino, ki jo bodo, če jo bodo, ustanovili, tako glede prihodkov in odhodkov, da jim bo delitvena bilanca, ki bo vsekakor potrebna, prinesla kar nekaj obveznosti in da bo razvoj infrastrukture v tej novi občini pod velikim finančnim bremenom tudi te delitvene bilance. Povedano je že bilo, da je Mestna občina Kranj v zadnjih treh letih vložila v to območje 26 milijonov. Bom povedal še enkrat. Ne nasprotujem referendumski iniciativi ljudi, ampak prepričan sem, da v tem primeru ne gre za pobudo ljudi, ampak za pobudo res zgolj peščice posameznikov. Ponavljam, po mojem mnenju je to zloraba pravice do referendumske pobude. Zakaj se mi zdi ta podatek pomemben? Zato, ker zakon ob tovrstnem referendumu na lokalni ravni ne predvideva nobenega kvoruma, kar pomeni, da bo lahko v tem primeru prišlo tudi do ustanovitve nove občine, če bo na referendum prišla zgolj peščica ljudi – podpornikov, in da slučajno – sicer sam osebno dvomim, da se bo to zgodilo – bi bila občina res potem ustanovljena samo na podlagi volje nekaj posameznikov. Bom zaključil tako, da tudi menim, da ustanovitev občine na birokratski osnovi nima razvojne perspektive in bo prej kot karkoli drugega pomenila slabo voljo in pa razočaranje med občani nove občine. Ampak danes o tem ne odločamo, pač pa odločamo o eni drugi stvari, o tem sem pa že kar nekaj povedal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič. Za njo pa bo razpravljal Predrag Baković. Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! Jaz ne prihajam iz Mestne občine Kranj. Kljub temu pa glede na to, kar sem vse skupaj slišala s strani mojih predhodnikov, ni kaj dosti za dodati. V bistvu dva, ki prihajata iz teh koncev, temu nasprotujeta. Če zadevo malce pogledaš tudi bolj celostno, vidiš, da temu marsikdo tudi širše nasprotuje. Zakaj to navajam? Čeprav moram reči sicer na začetku, da absolutno ne nasprotujem, da se v bistvu spoštuje volja ljudi, da se razpiše referendum, ampak kljub temu je treba malce pogledati. Občine se ustanavljajo na drugačen način. In tudi v okviru poslanskih vprašanj sem oktobra 2021 spraševala ministra, kaj meni o ustanovitvi novih občin. In mi je v obrazložitev podal, da vlada v koalicijski pogodbi nima zavez, da bi se ustanavljale nove občine; in ocenjuje, da je teritorialna reforma slovenske lokalne samouprave zaključena. To je pomenljiv podatek. Vse, kar pa me je še bolj prepričalo, da je v bistvu treba pri tej pobudi biti zelo pazljiv, je dopis, ki smo ga dobili vsi poslanke in poslanci s strani Krajevne skupnosti Golnik, ki v bistvu je zelo zelo pojmljiv. Opozarja nas, da v bistvu si ne želijo te nove občine, kajti zavedajo se, da manjše občine sicer nekaj pridobivajo, vendar na drugi strani tudi marsikaj izgubijo. Vsi se moramo zavedati, da manjše občine se sedaj s skupnimi nalogami vse bolj povezujejo, kajti ne morejo izvajati vse občine vseh nalog. In smiselno bi bilo, da bi se občine združevale, ne pa razdruževale; kar bi bilo ključnega. Na koncu mi dovolite, da izpostavim to zadevo, ki jo izpostavlja tudi predsednik sveta Krajevne skupnosti Golnik, ki navaja: »Slovenija ne potrebuje Občine Golnik. Golnik je noče. O tem smo se izrekli jasno in glasno. Prosim, poslušajte nas.« Če tukaj ni dovolj jasno, da je treba poslušati voljo ljudi, ob tem pa ne smemo spregledati tudi tega, da če gre razpis referenduma, bo strošek javnih financ obremenjen za 90 tisoč evrov, nam bi tudi tukaj že morali vsi alarmi goreti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Predrag Baković. Za njim pa jo bo dobil mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! V naši Sloveniji imamo 212 občin in ko se pogovarjamo o tem številu in seveda nasploh, ko govorimo o občinah, vsi ugotavljamo, da je to velika številka. Prevelika. In seveda da so to torej tudi preveliki stroški, da je to organizacija takšna in drugačna. Potem pa te preseneti pobuda, da bi pa se ustanovila 213. občina, pa slišim, da tudi 214., kjer se to ravno tako dogaja nekje na področju Gorenjske, mislim, da je Lesce - Radovljica, pa nekje na Štajerskem menda 215. In ne vem, kje se bo ta številka ustavila. Če na eni strani vsi ugotavljamo, vključno z ministrom za javno upravo, vključno tudi z ljudmi na terenu, da je občin znatno preveč, po drugi strani pa tukaj razpisujemo ali pa poskušamo razpisovati referendum o tem, potem nekaj ni v redu. In seveda bo to odprlo samo dodatne apetite ali pa dodatno Pandorino skrinjo, kot radi rečemo. Kolegi pred mano, predvsem tisti, ki poznajo razmere, gospa Alenka Bratušek je že zadnjič na odboru in tudi sedaj povedala svoje stališče, seveda ga je povedala tudi kolegica gospa Mateja Udovč in pa župan Kranja. Takrat so bili na odboru prisotni trije predstavniki krajevnih skupnosti – Golnik, Predoslje pa Britof, če se ne motim, upam, da sem prav povedal, ja, ki so povedali, da Golnik je a priori proti, mislim, da so tudi dali 400 in nekaj podpisov proti novi občini; in pa tudi Britof terPredoslje, ki sta povedala, da niso zaznali interesa ali pa želje po ustanovitvi nove občine. Na drugi strani vidimo, da naj bi prišlo tisoč podpisov. Jaz jih osebno seveda še nisem videl. Zdaj ne vem, ali res obstaja teh tisoč podpisov ali ne. Ali je to v varovanem predalu ali kako, malo je hecno. Na eni strani vi imate podpise, na drugi strani so v varovanem predalu, okej, dopuščam možnost, da teh tisoč podpisov je, ampak če se je kdo pripravljal na en tak projekt – ustanovitev občine kot take, potem pride v Državni zbor pripravljen, pride v Državni zbor z vojsko, bom rekel, pride z ljudmi, podprt z iniciativo, ne pa da sta bila na seji odbora prisotna dva člana civilne iniciative in spoštovana kolegica poslanka, ki to podpira, Mateja Udovč. In potem se seveda postavi vprašanje, ko na drugi strani vidiš župana, vidiš, kako predstavlja situacijo, kako pove, kakšne težave se bodo zgodile, kakšna bo delitvena bilanca, nenazadnje sem poslušal tudi kolega Polnarja, ki je tudi danes bil popolnoma jasen, kar se teh stvari tiče, da pač nekateri si ustanovitev občine in vodenje občine predstavljajo malo tako po domače. Seveda se ti potem postavi vprašanje, kaj je pravzaprav razlog, da prihaja do tega. Ker predstavniki treh krajevnih skupnosti tukaj so bili jasni, župan je bil jasen, tudi civilna iniciativa je bila seveda jasna, da želijo svojo občino. In jaz mislim sam, da se pravzaprav tukaj neke strašne volje ali pa vsaj nekih indicev ali dokazov, da bi ljudje si resnično želeli neko svojo občino ali pa odcepiti, ne vidi. Nenazadnje, kot vidim, je tudi Ninamedia menda naredila za Mestno občino Kranj anketo ali pa raziskavo javnega mnenja, ki je pokazala, da je proti odcepitvi menda 70 % krajank in krajanov krajevne skupnosti, ki naj bi tvorila novo občino. Ljudje se mnogokrat sklicujejo na referendum kot na najbolj demokratično obliko odločanja, pa vendarle lahko včasih ugotovimo, da se da na tak ali drugačen način tudi pri referendumu, bom rekel, brcniti v temo. Nenazadnje je ena taka brca v temo bila vsem znana in na ogled postavljena zadeva brexit. Če bi danes delali isto zadevo, isto anketo, pa bi verjetno bila zadeva čisto drugačna. Vprašajte ribiče v Veliki Britaniji, kako bi se zdaj odločili o izhodu Velike Britanije oziroma o situaciji brexita; verjetno malo drugače. Na nekem valu neke popularnosti ali pa ne vem česa že lahko jahamo nekaj časa, pa vendarle potem se bo na koncu ugotovilo, da postanejo težave in realnost zelo hude, zlasti pri majhnih občinah, kjer se vsak dan srečujejo s tisoč in enim problemom, ki ga na nek način ne morejo rešiti. Imajo mnogo infrastrukturnih težav, majhen proračun in situacija bo lahko veliko težja. Jaz sam osebno ne bom podprl referenduma, ker mislim, da ni razloga za njega; tudi Zakonodajno-pravna služba je svoje povedala, pa še vedno zadaj stoji pravzaprav tisto temeljno vprašanje, ki pa vsakega zanima, in predvsem mene tudi zanima, zakaj je pravzaprav do te pobude tudi prišlo. Jaz ne verjamem, da se je zbralo 100, 200, 300, 500 ljudi in reklo – mi hočemo novo občino; ampak je to zraslo na zelniku dveh ali treh, ki so potem na nek način to zapeljali v neko drugo sredino, ki se je s tem strinjala; in tako počasi se zadeve peljejo. Da bi to prišlo res iz neke civilne iniciative ali pa iz neke ljudskosti in neke temeljne želje nekega dela ljudi, da si želijo svoje občine, ker je res tako slabo, potem bi to razumel, ampak tukaj res ni nobenega indica, nobenega dokaza. Na eni strani sta sedela dva predstavnika iz civilne iniciative, na drugi strani župan, podžupan, trije predstavniki krajevnih skupnosti in spoštovana poslanka, ki so pač razpravljali o argumentih za in proti. In moram reči, da mene osebno niso prepričali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Rajh. Za njim pa bo razpravljala še Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa. Mestna občina Kranj je občina, ki raste in se razvija, in tudi zaradi tega predstavlja gospodarsko, kulturno in upravno središče Gorenjske. In na to so Gorenjci zelo zelo ponosni. In v SAB se bomo vedno zavzemali za skladen regionalni razvoj, ki ga vidimo tudi na podlagi tega, da se omogoči stabilno in kvalitetno delovanje občin in občinskih uprav. In seveda si mi prizadevamo k združevanju in h krepitvi občin. In k temu tudi stremi vsakokratna zakonodaja, vidimo, da se ustvarjajo skupne občinske uprave. In skupne občinske uprave se ustvarjajo zato, ker so posamezne neučinkovite; in to je jasno sporočilo. Kar se predloga za ustanovitev nove občine tiče, predlagatelj ni tega prav z ničemer utemeljil, še več, 70 % vprašanih ljudi, ki jih ustanovitev nove občine tangira, se je proti temu izrecno izreklo. Izrekel se je tudi mestni svet, torej to so inštitucije na lokalni ravni, ki so zato pristojne in imajo legitimnost. In ne razumemo pobude, kako je nastala, kdo je za njo, kakšni so interesi teh posameznikov. Nekako imamo občutek, da gre za posameznike, ki imajo malo preveč časa in so se na enem takem popoldanskem pikniku dogovorili, da bi imeli novo občino, in to pobudo tudi artikulirali. V Sloveniji imamo že 212 občin in če vidimo, na kak način so te občine nastajale, potem vidimo, da popotnica, na kakšen način so nastajale, ni dobra. Ker če vemo, da se danes na primer zmanjšuje število pošt, v nekaterih občinah ali krajih celo ukinjajo, potem bi po tej logiki občino, ki je bila ustanovljena na podlagi tega, ker ima pošto, morali tudi ukiniti oziroma združiti z eno drugo. Občina mora naslavljati osnovne potrebe občanov. In jaz ne vidim načina, na kakšen način bomo mi zagotovili občanom boljši servis s tem, da bomo eno močno, funkcionalno občino slabili, razdelili na dve občini. Kakšen bo ta aparat v novi občini? Ali bo ta kar takoj funkcionalen? Kakšna bo delitvena bilanca? Ljudem je treba jasno povedati, če nastane nova občina, mora nova občina prevzeti tudi obveznosti. In koliko časa bo trajalo sploh, da se te obveznosti razdelijo na pošten način? Veste, treba bo jasno povedati tem občanom, kam bodo ti otroci, na primer otroci s posebnimi potrebami, hodili v vrtec, kam bodo hodili v osnovno šolo, koliko bo ta občina prispevala k vzdrževanju tega vrtca in šole. Koliko bo prispevala k vzdrževanju skupne zdravstvene infrastrukture? Ni samo teritorialni princip tisti, po katerem se to določa, na primer če bo v novi občini ostala samo ambulanta splošne medicine pa zobozdravnik. Obstaja cel kup specialističnih ordinacij, ki so pa locirane v samem centru Kranja. Kdo bo plačal stroške vzdrževanja avtobusne postaje? Ali mislijo ti predlagatelji, da se lahko ti kar tako odrečeš lastnini? Treba je ljudem pojasniti, da tu gre očitno za ene sebične interese posameznikov, ki imajo preveč časa in s takimi predlogi vznemirjajo javnost. V SAB se vsekakor zavedamo in zavzemamo, da se vloga lokalnih skupnosti krepi, da občine dobijo več pristojnosti, več odgovornosti; in to bodo dobile samo z združevanjem. Tega predloga, tak, kot je bil, seveda ne moremo in ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dobi še Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Saj v glavnem sem v svojem stališču že vse povedala, o absurdnosti in precedenčnosti tega predloga, pravzaprav o zlorabi, ki se jo gre poslanka s tem predlogom. Poslanka danes pravzaprav nima več praktično nobenega argumenta. In veste, katerega argumenta se je oprijela? To, da se ona zavzema za neposredno demokracijo. Ali res, poslanka? Pa poglejva, kolikokrat sem jaz v tem državnem zboru v tem sklicu pritisnila za to, da bi ljudje lahko se izrekli na referendumu, ko je šlo za razne kočljive podtaknjence v PKP-jih ali pa recimo za zakon o 780 milijonih investicij za vojsko; in kolikokrat ste vi podprli možnost, da se ljudje izrekajo na demokratičen način, to, s čimer se kitite danes. Vi ste bili vsakič dosledno proti, jaz pa vsakič dosledno za. Ampak tokrat sem pa jaz proti, ker gre za resno manipulacijo, za golo zlorabo, kot vidimo. Niste zbrali, niti peticije niste sprožili, niste prinesli nobenih podpisov pred nas z neko peticijo, da bi se izražala volja ljudi. Celo v svojem predlogu navajate lokacije, ker ljudje sploh niso bili seznanjeni s tem vašim namenom, ki so presenečeni in šokirani nad tem, kar se vi greste. In veste kaj, to, da bi Občina Kranj za posvetovalni referendum, ki sploh ni obvezujoč, morala plačati 90 tisoč evrov, zakaj? Za vašo neko predvolilno kampanjo, da boste malo ven štrleli, da se bo pisalo o vas, da boste svojo publiciteto dosegali, oprostite, to je pa višek zlorabe. Višek zlorabe. In lahko vi stokrat rečete, da ni v tem namen, potem mi pa, prosim, razložite čisto po domače, v čem je namen. Za vami ne stojijo ljudje, ta občina ne bi imela niti sedeža na Golniku, ampak nekje drugje, kar je pa sploh res unikum inovativnosti tega vašega predloga. Jaz res ne razumem. In še enkrat poudarjam, rešitev ni v drobljenju občin, da bo na koncu vsak že imel svoj vrtiček za občino; ampak v decentralizaciji, regionalizaciji in predvsem v doslednem vključevanju občank in občanov v procese odločanja na ravni obstoječih občin. In res še enkrat poudarjam, jaz ne vem, če se malo pohecam, če se pelješ na Hrvaškem proti morju mimo Buzeta, zdaj sem pozabila, kako se imenuje, na nekem hribu imaš pošto pa imaš gostilno pa mislim, da celo šolo, pa nekaj hiš. Zdaj ne vem, a bi vi radi v bodoče predlagali take občine. Imate pa tudi – v Grčiji sem videla – najmanjšo restavracijo na svetu, to je en sam balkon. Spoštovana poslanka, mogoče v bodoče usmerite sile v tak napor, da boste nek hrib osamosvojili in naredili najmanjšo restavracijo na svetu. In to bo vaša občina. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo je želela predlagateljica Mateja Udovč. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Če sem vas prav razumela, je bila kolegica Nataša Sukič kot zadnja razpravljavka. Moram se odzvati kot predlagateljica, da pojasnim določene stvari, pa bom šla kar po vrsti. Ne želim ponovno navajati vsebine in pravnih osnov, katere sem izpostavila že v uvodni predstavitvi. Vendar pa sem prepričana, da si moramo v tem primeru dejansko naliti čistega vina. Ponovno poudarjam, da se tokrat odločamo le o prvih dveh fazah trofaznega oziroma štirifaznega postopka za ustanovitev nove občine. In to je ugotavljanje izpolnjevanja ustavnih in zakonskih pogojev za razpis posvetovalnega referenduma. In danes je bilo s strani kolegice mag. Alenke Bratušek izpostavljeno, da Poslanska skupina Stranke modernega centra ni podprla poslanskega amandmaja za ustanovitev Mestne občine Jesenice. Naj na tem mestu poudarim, ker sem povedala tudi že marsikdaj na omrežjih, na Facebook in Twitter profilu, da z amandmaji se ne morejo popravljati vse stvari v zakonu, temveč se z amandmaji lahko popravljajo samo določene stvari. Absolutno pa se z amandmaji ne more popravljati na način, da bi se zakon bistveno spremenil, da bi se sprememba zakona bistveno spremenila. V Poslanski skupini Stranke modernega centra nikoli nismo rekli, da Jesenic ne bi podprli, če bi predlagali spremembo zakona, da bi postala mestna občina; temveč zgolj v tem primeru, na takšen postopek, ki je bil dan, pa nismo mogli pristati, saj bi v tem primeru bila bistvena sprememba spremembe zakona. Spoštovana kolegica mag. Bratušek, vaša razprava odkazuje samo to, da zakonodaje s področja lokalne samouprave sploh ne poznate, da si niste prebrali niti spremembe zakona iz leta 2010. Zato je žalostno, da z vašo razpravo zavajate državljanke in državljane in mogoče tudi zavajate katerega od poslancev in poslank, ki si mogoče te zakonodaje ni prebral. Če bi si jo prebrali, bi videli, da prebivalci kljub temu, da bi zbrali 10 tisoč podpisov, ne bi mogli priti do referenduma, ker dejansko po novi zakonodaji, da referendum lahko sploh razpiše oziroma zanj pobudo da, ga lahko samo poslanec ali poslanka. To je bila sprememba zakonodaje v letu 2010 in je zelo pomembno. In danes je bilo tudi veliko slišanega, da je to lokalna iniciativa nekaj državljank in državljanov oziroma krajank in krajanov, da nimajo nobenih podpisov. To tudi odkazuje, da si nekateri poslanci niso pogledali celotnega gradiva. Danes sta v Udis bila dana dva dopisa s podpisi poslank in poslancev, in sicer podpisi s strani Mestne občine Kranj kot podpisi civilne iniciative za novo Občino Golnik. In če preberem, civilna iniciativa za novo Občino Golnik pravi: »V civilni iniciativi za novo Občino Golnik smo znali prepoznati željo krajanov, da bi v bodoče urejali svoje lokalne zadeve v podeželski in ne več v mestni občini. Preverili smo in ugotovili, da nova občina izpolnjuje vse zakonske zahteve za ustanovitev. Ob ustanovitvi bomo postali 53. občina po velikosti, kot Šmarje pri Jelšah. Zato moramo prej izraziti voljo na referendumu – takšnemu, kot ga zapoveduje Ustava Republike Slovenije. Da bomo jasni, od poslancev pričakujemo zgolj podporo razpisu referenduma. Ustava je napisana za vse stranke, za vse poslance in za vse prebivalce Slovenije. Glas proti bi bil glas proti Ustavi Republike Slovenije. Tega si noben poslanec ne more privoščiti. Čeprav ne želimo Mestni občini Kranj ničesar ukrasti, pa je bil odziv njenih organov povsem neprimeren. Lotili so se nas z lažmi in žaljivkami. Najbolj je bolela tista, da bi z izločitvijo nove občine vsi izgubili, da znajo z našim denarjem upravljati le na mestni občini, mi pa bi ga zapravili. Ali pa da novo občino podpira le peščica. Člani civilne iniciative smo preverili voljo volivcev na terenu. V občini z 10 tisoč prebivalci je v zelo kratkem času pisno podprlo referendum preko tisoč občanov. Poročilo enega od zbiralcev podpisov pravi: "Na območju zbiranja sem zbral 70 podpisov za referendum, 2 sta bila proti, 3 pa bodo še razmislili o podpori. Od 70 podpisnikov jih je več kot 60 napovedalo, da se bodo referenduma udeležili in da bodo podprli ustanovitev nove Občine Golnik." Pričakujemo več kot 90 % glasov za novo občino na referendumu. Spoštovani odločevalci, prosimo vas za soglasno podporo za referendum. Vam pa že sedaj napovedujemo, da bo velika večina krajanov ustanovitev nove Občine Golnik podprla. Tako se boste z našo pobudo ukvarjali še enkrat in takrat pričakujemo, da boste novo občino ustanovili še pred iztekom vašega mandata. Kar velja za Občino Šmarje pri Jelšah, naj velja tudi za Občino Golnik. To je vse, kar želimo.« In v prilogi so nam poslali tudi podpise podpornikov ustanovitve nove Občine Golnik. Tako vidimo, da podpisi prihajajo tako s strani tistih, ki se zavzemajo za ustanovitev nove občine, kot tistih, ki si tega ne želijo. Število podpisov tako na eni strani kot na drugi strani dokazuje, da je referendum še kako potreben, saj se bo šele takrat pokazala jasna volja oziroma želja ljudi, kaj si pravzaprav želijo. V tem trenutku lahko obojim le prisluhnimo. In to smo kot poslanci tudi storili. Z vložitvijo referenduma pa sama uresničujem le ustavno pravico tamkajšnjih prebivalcev. Vse nadaljnje odločitve pa so seveda v rokah krajank in krajanov, ki bodo na referendumu o tem tudi odločali. Vsi ti pritiski, dejanja in preigravanja, ki smo jim danes priča, me še toliko bolj utrjujejo v prepričanju, da je referendum res potreben. Naj krajanke in krajani na najbolj demokratičen način, kar referendum zagotovo tudi je, izrazijo svojo voljo, kje si želijo upravljati in opravljati lokalne zadeve v bodoče, oziroma naj povedo in odločijo, kje si želijo živeti tako oni kot njihovi nasledniki jutri. Hkrati si tudi zelo želim, da to ljudje povedo neodvisno od političnih ali kakršnihkoli drugih pritiskov. Če danes ne želimo večnih ugibanj, ali si nove občine Golnik krajanke in krajani dejansko želijo, moramo to zgodbo za vselej zaključiti v tej fazi z referendumom. Naj državljanke in državljani sami povedo in se odločijo za vse generacije tudi vnaprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika, mag. Alenka Bratušek.
Jaz ne bom šla na nivo, kot je šla kolegica, ker zame ta nivo ni vreden Državnega zbora. Ker pa je očitno slabo poslušala, bom še enkrat povedala. Napišete zakon, pod zakon se podpiše 5 tisoč ljudi, tako piše po Ustavi, in ga prinesete v Državni zbor. To je 50 % ljudi, ki bi živeli v novi občini. Kaj ste leta 2010 spreminjali, česa niste spreminjali, to velja že nekaj časa. Mislim, da smo tudi o kakšnem zakonu, pod katerega je bilo zbranih toliko podpisov, odločali v tem mandatu; in to je vse, kar sem vam jaz želela povedati. Škoda. Še enkrat, škoda, da se je Gorenjska tako hudo zamerila SMC, da, ja, na nek način izvaja nasilje nad tem. Zakon o dolgotrajni oskrbi – ni bil problem za SMC glasovati mimo Zakonodajno-pravne službe, v soboto ob polnoči. Amandma za Jesenice ste zavrnili. Pika. Ne želite na Gorenjskem še enega močnega centra. Ne. Raje bi, raje bi še mestno občino naredili šibkejšo. To je poanta. To je poanta. In pravzaprav je žalostno, da se za to zavzema poslanka, ki živi v tej mestni občini, in poslanka, ki – kot je povedala – z ljudmi iz tistih krajevnih skupnosti nima pravzaprav nič, ni bila ne tam izvoljena. Kolega, ki je bil tam izvoljen, se seveda spretno izmika, da pove svoje mnenje. To je kolega Grims. Pa bi bilo prav, da bi ga ljudje slišali. Bi bilo prav, da bi ga ljudje slišali. Na nivoju lokalne samouprave imajo ljudje brez Državnega zbora možnost pripeljati stvari do te faze, da v Državnem zboru na koncu naredimo samo še piko. To je bilo moje izvajanje, ki ga kolegica očitno ni razumela.
Hvala lepa. Repliko ima še Nataša Sukič. Izvolite.
Dobro, spoštovana kolegica, kaj vam res ni nerodno govoriti o tem, kako se vi zavzemate za referendum, za to, da se ljudje izrečejo na referendumu. Prej sem vam povedala. Ste ena najmanj kredibilnih oseb v tem sklicu Državnega zbora, ki lahko o tem govori, ker tudi enkrat niste podprli predloga za to, da se ljudje izrekajo o mnogo pomembnejših zadevah na referendumu. Recimo o težkih stotinah milijonov investicij, ki jih niste pustili, da se izrekajo, a zdaj pa tukaj trmarite pa vztrajate pa mimo vsega. Pa bolj kot vam razlagamo, da je večina, torej vidimo, in mestni svetniki in večina se izreka proti, vi bi še kar, da se 90 tisoč evrov porabi za posvetovalni referendum. Pa jaz tega več ne razumem, oprostite.
Hvala lepa. Poslanci tudi niso vezani na kakšna navodila, tako da so dokaj samostojni pri svojem delu ali pa naj bi bili. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik oziroma predstavnica Vlade in predstavnica predlagatelja. Najprej dajem besedo državni sekretarki Urški Ban. Ne želi. Želi še besedo predlagateljica Mateja Udovč? [[Da.]] Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bi še enkrat pozvala vse kolegice poslanke in poslance, da se na glasovanju izrečejo »za« in s tem omogočijo najbolj demokratično pravico, da se bodo lahko ljudje izrazili na najbolj demokratični način o svoji volji, ali si želijo novo občino ali ne. Rada bi mogoče tudi to povedala, ko je bilo izpostavljeno, da bo Mestna občina Kranj morala plačati referendum. To ne drži. Mestni občini tega ne bo treba plačati, to bo plačala Državna volilna komisija in ne bo breme proračuna občine. Jaz bi na tem mestu še enkrat rada povedala, da Državni zbor razpiše referendum le, če ugotovi, da so izpolnjeni pogoji za ustanovitev občine, zato tudi pri drugi fazi tega postopka ne bi smeli imeti nobenih problemov. Z našo poslansko pozitivno odločitvijo bomo dali krajanom in državljanom, ki živijo na tem območju, le možnost, da se bodo na demokratični način odločali, v kakšni organizacijski obliki lokalne samouprave želijo živeti, ustvarjati in delati. S tem, da pa se jim bo omogočila izvršitev tudi njihove osnovne ustavne pravice, ki je v Ustavi Republike Slovenije zapisana v posebnem petem poglavju. Če to ni zadosten argument za našo pozitivno odločitev, potem res ne vem, kaj sploh še je. Posebno se mi zdi to pomembno v tem času, ko izrabimo vsako razpravo ali drugo priložnost in na vsa usta razlagamo, kako je treba čim prej volivce povprašati po novem mnenju. Torej bodimo iskreni in dajmo možnost prebivalcem teh krajev, vsaj možnost, da se sami neposredno, brez posrednega odločanja preko sveta krajevnih skupnosti odločijo, ali so za novo občino ali ne. Rezultat referenduma bo jasen dokaz, ali si jo želijo, ali so jo sposobni upravljati in konec koncev ali si jo sploh zaslužijo. Še vedno bomo na koncu, ko bomo, če bomo izglasovali, v tretji fazi mi poslanci odločali o ustanovitvi nove občine; tako da so veliki pravni manevri in drugi ukrepi povsem odveč. Seveda je bil pričakovan energičen odziv vodstva matične občine, vendar je do njega prišlo le z namenom, da se na vsak način prepreči referendum, kar je bilo jasno, javno povedano na mestnem svetu in še nekaterih drugih priložnostih. Res je tudi, da je Mestna občina Kranj v tem času uredila nekaj infrastrukturnih objektov, vendar je vse to odločno premalo, da se zadeve sanirajo na tem območju in zatrejo večletna prizadevanja za boljše življenjske razmere v teh krajih. Na žalost ugotavljam, da na desnem bregu Mestne občine Kranj, kjer živim sama, niso razmere nič boljše. Pa pustimo sedaj to zgrešeno lokalno politiko, zato moramo poslanci dati jasno sporočilo, da so ustavna in zakonska določila nad lokalno politiko in da tudi vodstvo Mestne občine Kranj nima pravice na kakršenkoli način ovirati krajanov predvidenega območja nove občine pri uveljavljanju svojih ustavnih pravic. Raznorazni pritiski na posameznike iz lokalne iniciative ali širše pa so zavržno dejanje. Kolegice in kolegi poslanci, upam, da ste dobro seznanjeni s problematiko ustanavljanja novih občin in da si ne želite ponovnega Ankarana. To je dobra lekcija in smerokaz, v katero smer moramo razmišljati in delovati v zadevah, ki se nanašajo na naše lokalno okolje. Ne potrebujemo spet velikih pravnih telovadb in drugih vratolomnih potez, odvečno zapravljanje denarja in energije, ampak raje dajmo možnost posameznikom, krajankam in krajanom, da na najbolj demokratični način odločijo, kje bi želeli živeti v prihodnosti, in šele nato prisluhnemo njihovim odločitvam. Za vsako zadevo pa res ne potrebujemo tudi Ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da se razpiše referendum za ustanovitev Občine Golnik z izločitvijo dela Mestne občine Kranj v novo Občino Golnik, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali v četrtek, 25. novembra 2021, v okviru glasovanj. Če bo Državni zbor sprejel predlog sklepa, bo takoj nadaljeval razpravo o Predlogu odloka o razpisu referenduma, in sicer v okviru preostanka skupnega časa poslanskih skupin, predlagatelja in Vlade. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBI ODLOKA O USTANOVITVI UNIVERZE NA PRIMORSKEM. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga odloka dajem besedo državnemu sekretarju na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport Damirju Orehovcu. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Spoštovani poslanke, poslanci! Z Odlokom o spremembi Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem se torej spreminja naslov sedeža pri članici Univerze na Primorskem, in sicer pri Fakulteti za menedžment, in sicer s Cankarjeve 5 na Izolska vrata 2, vse skupaj v Kopru. K predmetni spremembi so podali soglasja senat in pa upravni odbor Univerze na Primorskem ter Nacionalna agencija Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu. Odlok odloča, da mora Univerza na Primorskem uskladiti svoj statut v treh mesecih od uveljavitve odloka, odlok pa seveda začne veljati 15. dan po objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog odloka je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora Ivi Dimic. Kolegice ni. Stališča poslanskih skupin niso prijavljena. Matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejelo nobenega amandmaja in amandmaji k prehodni in končni določbi niso bili vloženi. Zato bomo odločanje o predlogu odloka v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v četrtek, 25. novembra 2021, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO AKTA O RAZŠIRITVI OBSEGA PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV DEJANSKEGA STANJA IN MOREBITNE POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ ZARADI SUMA NEDOPUSTNEGA POLITIČNEGA VMEŠAVANJA V DELO SLOVENSKE POLICIJE, POLICIJSKIH ENOT, SPECIALIZIRANIH ENOT POLICIJE IN PREISKOVALNIH SKUPIN IN ZARADI SUMA POLITIČNEGA VPLIVANJA NA POTEK OZIROMA IZID PREDKAZENSKIH IN DRUGIH POSTOPKOV ZA OBDOBJE OD 13. MARCA 2020 DO DNEVA ODREDITVE TE RAZŠIRITVE PREDMETNE PARLAMENTARNE PREISKAVE IN ZA MOREBITNO SPREMEMBO VELJAVNE ZAKONODAJE, KI UREJA ORGANIZACIJO, DELOVANJE, VODENJE, NALOGE IN POOBLASTILA SLOVENSKE POLICIJE. Predlog za razširitev parlamentarne preiskave je zboru predložila parlamentarna preiskovalna komisija. Besedo dajem predsedniku preiskovalne komisije Rudiju Medvedu za dopolnilno obrazložitev. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala lepa vam za besedo. Preiskovalna komisija za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij zaradi suma nedopustnega političnega vmešavanja v delo slovenske policije, policijskih enot, specializiranih enot policije in preiskovalnih skupin in zaradi suma političnega vplivanja na potek oziroma izid predkazenskih in drugih postopkov je pri svojem delu omejena na obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave dne 29. marca 2021. Komisija je zato sprejela sklep o širitvi obsega v okviru časovne pristojnosti preiskave, saj so dosedanja preiskovalna dejanja pokazala, da obstajajo utemeljeni razlogi za sum, da politično motivirana kadrovanja v policiji potekajo permanentno, torej tudi po presečnem datumu, ki zamejuje pristojnosti komisije. Hkrati so preiskovalna dejanja pokazala, da se vmešavanje politike v strokovno delo policije ne konča 29. marca 2021, torej na dan, ko se končajo preiskovalne pristojnosti komisije. V določenih primerih obstaja utemeljen sum, da policija po nareku politike v določenih primerih prekoračuje pooblastila in po nareku politike nesorazmerno uporablja prisilna sredstva. Posledica vsega navedenega je, da še naprej upada zaupanje v slovensko policijo. Utemeljeni sumi, povezani z nameni in predmetom parlamentarne preiskave, tako obstajajo tudi v obdobju po presečnem datumu. Preiskovalna komisija bo z razširitvijo časovnega okvira in prek nadaljnjega zaslišanja prič analizirala daljše časovno obdobje morebitnega političnega vplivanja na policijo. Preiskovalna komisija bo upoštevala tudi ustrezne analize in odzive ekspertnih skupin civilne družbe in Varuha človekovih pravic ter drugih nadzornih organov, predvsem v luči povečane policijske represije v zadnjih mesecih, torej tudi po presečnem datumu, v okviru katerega deluje preiskovalna komisija. Da bi komisija lahko celovito uresničila vsebinski obseg preiskave, kjer so med primarnimi preiskovalnimi nalogami tudi možne ugotovitve, da so funkcionarji in zaposleni v policiji podvrženi nedopustnim političnim pritiskom, ki vplivajo na njihove odločitve in posledično na organizacijo dela v slovenski policiji, ter lahko vplivajo na izid predkazenskih in drugih postopkov; in da so kadrovske menjave od najbolj odgovornih delovnih mest v policiji pa vse do srednjega menedžmenta postale stalnica v obvladovanju policije. In z vidika njihove ustreznosti in učinkovitosti je treba opredeliti daljši časovni okvir delovanja preiskovalne komisije. Gre za neposredno povezavo med politično-policijskimi ukrepi in posledicami ukrepov, kjer je treba bolj natančno zajeti in obravnavati ustreznost vodenja policije in političnih vplivov nanjo.
Hvala lepa. Prehajamo na prestavitev stališč poslanskih skupin. Rudi Medved bo predstavil stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo, spoštovani podpredsednik. Stanje v slovenski policiji je alarmantno in nas mora skrbeti. Policija po načinu vodenja ne le da postaja, ampak je že podaljšana roka vladajoče politike. Politika v policiji ne pušča le prstnih odtisov, ampak izredno globoke sledi. Temu pritrjujejo mnogi zaposleni v samemem sistemu policije. Povedo, da stanje še nikoli ni bilo slabše, kot je zdaj. V stranki LMŠ smo bili pobudniki ustanovitve preiskovalne komisije, saj je v javnem interesu preiskati morebitno politično odgovornost ministra za notranje zadeve Aleša Hojsa zaradi domnevno nedopustnega političnega vmešavanja ministra in njegovih državnih sekretarjev ter predsednika Vlade in državnih sekretarjev v njegovem Kabinetu v delo in kadrovanje v slovenski policiji. In v javnem interesu je preiskati, ali hočeta notranje ministrstvo in vrh policije s političnim vmešavanjem v postopke preprečiti ali otežiti delo policijskih enot, specializiranih enot ter preiskovalnih skupin in posameznikov v zadevah, v katerih bi njihovi izsledki lahko imeli politične posledice zaradi vpletenosti vladnih funkcionarjev in članov strank vladajoče koalicije. Dosedanje izvajanje dokaznih sklepov z zaslišanjem prič v okviru preiskovalne komisije potrjuje, da se vse to dejansko tudi dogaja; dogaja pravzaprav še v mnogo večji meri kot smo domnevali ob ustanovitvi preiskovalne komisije. Kljub časovni stiski zaradi bližnjega izteka mandata tega sklica Državnega zbora v LMŠ podpiramo razširitev časovnega obdobja preiskave, saj dosedanji potek preiskave utrjuje utemeljen sum, da politično motivirano kadrovanje v policiji poteka nenehno, permanentno, torej tudi po presečnem datumu, po 29. marcu 2021, ko je bila komisija ustanovljena. Politika se nepretrgoma vmešava v strokovno delo policije v določenih primerih, predvsem ko je šlo za javno izražanje nasprotovanja politiki vlade, pa je policija po nareku politike, tako kaže, nesorazmerno uporabila silo proti državljanom, zato bo komisija v okviru svojih pristojnosti preiskovala tudi časovni okvir po letošnjem marcu. Domneve, ki smo jih v LMŠ izrazili ob ustanovitvi komisije, se v sedanjem delu komisije potrjujejo. Pričevalci – dolgoletni delavci v policiji so javno razgalili podrejanje policije aktualni politiki in manevre, kako ovirati preiskave, v katerih so udeleženi ali predstavniki celotne vladajoče politike ali pa stranke SDS. Razreševanje ljudi z visokih položajev v policiji poteka brez obrazložitev, brez navajanja vzrokov, praviloma z besedno zvezo »odločeno je bilo«. Politika ustanavlja delovne skupine, v katere umikajo visokokvalificiran kader, s čimer ljudi izolirajo pod pretvezo, da rešujejo probleme migracij ali zastankov v policiji. V resnici pa gre za delovno in osebnostno degradacijo ljudi, ki niso po volji vladajoči politiki. Politika gre pri tem tako daleč, da tisti v policiji, ki so zadolženi za rekrutiranje kadrov te delovne skupine, niti sami ne vedo, čemu te delovne skupine služijo, niti kaj naj delajo, niti komu so odgovorne. Tak je denimo že prav tragikomičen primer delovne skupine za migracije, v katero je takratni vršilec dolžnosti generalnega direktorja predlagal odstavljene policijske šefe, ki se z migracijami nikoli niso ukvarjali, hkrati pa jim ni znal povedati niti kdaj niti kaj, še celo kje bodo delali. Znal pa je v komisijo dodati še dva kriminalista, ki ju je poprej stranka SDS javno diskreditirala v parlamentu; zanimivo pa je, da sta oba delala na preiskavi nepremičninskih poslov Janeza Janše, bolj znani kot zadeva Trenta. Ob takšnem sprenevedanju pa se seveda vsi, ki zasedajo ali pa so pod to vlado zasedali visoke položaje v policiji, zaklinjajo, da so popolnoma avtonomni pri svojih odločitvah in da politika nanje nima nikakršnega vpliva. Pa čeprav priče vedo povedati, da je kdo, kot na primer direktor Travner, za zaprtimi vrati pisarne znal povedati, da mu je kakšno izmed menjav naročila politika. Ne glede na zvesto izpolnjevanje ukazov politike so morali nekateri, kot sta Travnar in Jurič, oditi s položajev. Na NPU so odstopali vršilci dolžnosti direktorjev, ki jih je nastavila ta vladajoča politika, pa niti ti lojalni šefi niso zdržali nevzdržnega pritiska nanje. Nacionalni preiskovalni urad je bil sploh tarča vladajoče stranke in njenih podpornikov od vsega začetka, dokler niso tja postavili očitno dovolj lojalne politične izbranke Petre Grah Lazar. Ne glede na to, da je sodišče na ta položaj vrnilo odstavljenega direktorja Muženiča, da so njene kvalifikacije za to mesto vprašljive, da je bila sporna celo njena kadrovska preverka, je vladajoča stranka poskrbela, da je NPU docela politično in organizacijsko obvladan; kar je za vladajoče pomembno, saj preiskuje zadeve, ki so sila neprijetne za vladajočo politiko. Med drugim sporne posle pri nabavah zaščitne in medicinske opreme, sporno financiranje stranke SDS, sporne nepremičninske posle Janeza Janše. In v teh zadevah umikajo kriminaliste sredi preiskav. Pojavljajo se utemeljeni sumi, da so preiskovanci, kot na primer Počivalšek ali Snežič, vnaprej obveščeni o hišnih preiskavah, preiskave pa se med tem očitno ne premaknejo z mrtve točke. Torej s temi kadrovskimi rošadami je namen politike dosežen. Znotraj sistema policije vladata negotovost in strah. Strokovne odločitve so pogosto slabe prav zato, ker odločevalci ne vedo, ali bodo njihove odločitve všeč politiki. Neposlušne ali premalo lojalne diskreditirajo z anonimkami, negativna kadrovska selekcija se kaže tudi tako, da se na določena delovna mesta premešča ljudi brez ustreznih kvalifikacij, da je karierni sistem potisnjen ob stran, da celo varnostne preverke za takšne, sicer lojalne kadre, ne pomenijo kaj dosti. To se torej dogaja s slovensko policijo, ki je vse od nastopa te vlade uživala izjemno zaupanje in spoštovanje med ljudmi. Danes je to zaupanje ljudi v policijo na najnižji ravni. To dno je stranka SDS s podporniki NSi in SMC uspela doseči v vsega poldrugem letu. Žrtve tega pa so policisti, ki hočejo v korektnem odnosu do državljanov opravljati svoje delo in nočejo vzdevkov, češ da so politična policija. Te ugotovitve so plod dosedanjega dela preiskovalne komisije, zato v LMŠ menimo, da je časovni okvir preiskave treba razširiti, saj se tudi politizacija policije nezadržno širi. Pomembno je, da slovenska javnost za vse to ve, da državljani ne bodo obračali hrbta slovenski policiji, zato ker je vladajoča politika ugrabila vrh policije in na odločevalske položaje postavila poslušne, sebi lojalne kadre. Zaradi teh nekaj ljudi ne smemo dovoliti, da se maže ugled 8 tisoč policistk in policistov v Sloveniji.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Predrag Baković. Izvolite.
Še enkrat hvala za besedo. Naj stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov nekako začnem takole. Policija, ki so ji prebivalci nedavno nazaj še močno zaupali, izgublja podporo med prebivalci Slovenije. In nadaljujem iz zapisa s spletne strani Policije, in sicer Vizija; proaktivno delovanje policije kot temelj varnosti, zaupanja in zadovoljstva. Citiram: »Policija bo deležna zaupanja javnosti, dokler bo sledila svojemu poslanstvu in spoštovala lastne vrednote. Zaupanje je treba vsakodnevno graditi, spodbujati in vzdrževati z verodostojnimi dejanji in strokovnostjo. Uspešnost in učinkovitost policije sta odvisni tudi od stopnje zaupanja njenih uslužbencev neposredno nadrejenim in vodstvu.« Zaupanje med zaposlenimi se gradi vsak dan, več let in desetletja. Zaupanje državljanov do represivnega organa pa tudi. S spremembo in dopolnitvijo Zakona o organiziranosti in delu v policiji se je z enim zamahom poseglo v vodstva policije na vseh treh nivojih vodenja. Praktično čez noč so bile spisane odločbe za prenehanje vodstvenih policijskih funkcij 111 komandirjem oziroma načelnikom policijskih postaj, osmim direktorjem policijskih uprav in pravzaprav vsem vodjem notranjih organizacijskih enot Generalne policijske uprave. Medtem pa vršilki dolžnosti vodje Nacionalnega preiskovalnega urada novela Zakona o organiziranosti in delu v policiji omogoča skok v polnopravno imenovanje kot direktorici te pomembne specializirane kriminalistične preiskovalne enote na državni ravni za odkrivanje in preiskovanje najhujših kaznivih dejanj, zlasti s področja gospodarske, finančne in organizirane kriminalitete ter korupcije. Po enajstih letih dela Nacionalnega preiskovalnega urada je vsem, ki so si ta čas prizadevali to inštitucijo uničiti ali si jo podrediti, to tudi uspelo. Postopen poseg trenutne vlade v delo policije se je pričel z razrešitvijo največjih organov oziroma nosilcev javnih funkcij v policiji. Tudi s številnimi razrešitvami in novimi imenovanji, v luči iskanja vladi brezpogojno vdanih kadrov, in nenazadnje tudi z ustanavljanjem delovnih skupin ali, bolje rečeno, odstavljanjem problematičnega kadra na stranski tir. In nadaljevanje vlade z novelo Zakona o organiziranosti in delu v policiji, katera je bila sprejeta s podporo koalicijskih poslank in poslancev, ki niso želeli ali pa niso smeli videti, v katero smer gredo spremembe in dopolnitve tega zakona. Žal teh namer vlade niso prepoznali niti v Državnem svetu. Na podlagi dosedanjih informacij in zaslišanj obstaja utemeljen sum, da gre v policiji za permanentno politično motivirano kadrovanje, in kar je posebej zaskrbljujoče, se na ta način posega tudi v strokovno delo policije. Vse to le zaradi zaščite nekaterih oziroma nekaterih članov Vlade, ki so v predkazenskih postopkih zaradi različnih odmevnih sumov storitve kaznjivih dejanj. Vse to potrjuje, kako prav smo imeli podpisniki zahteve za ustanovitev parlamentarne preiskave oziroma parlamentarne komisije v zvezi z ugotavljanjem morebitnega vmešavanja trenutne politike in njenih najvišjih nosilcev javnih funkcij v delo slovenske policije. To se izkazuje tudi v našem intenzivnem delu in v ugotovljenih dejstvih. In ker želimo, da se delo v parlamentarni preiskovalni komisiji, ki preiskuje morebitno vmešavanje trenutne politike in njenih najvišjih nosilcev javnih funkcij v delo slovenske policije, opravi celovito, je potrebna časovna razširitev obsega omenjene parlamentarne komisije. Tudi zato, da se povrne zaupanje v nadrejene in v vodstvo policije, ter tudi zato, da ljudje ponovno zaupajo policiji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavila Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa. V državi je vlada vzpostavila izredno stanje. Vlada ne upošteva odločitev Ustavnega sodišča, ne odločitev sodišč, njeno odločanje temelji na odlokih, ker v Državnem zboru nima več jasne večine, da bi lahko mirno vladala z zakoni. Pridržanja, hišne preiskave in ovadbe zaradi domnevno storjenega kaznivega dejanja iz 302. člena Kazenskega zakonika so po novem splošno uporabljeno orožje proti organizatorjem shodov, tudi tistim, ki jih policija samovoljno identificira za organizatorje, četudi shodi uradno organizatorjev nimajo. Skratka, policija pod to vlado je iznašla novo tehnologijo discipliniranja in zastraševanja množic. Vse hujša strahovlada in samovolja oblasti nas je že krepko potisnila preko roba temeljnih demokratičnih standardov. Politična podreditev policije in vladavina z uporabo policije po definiciji pomeni uveljavitev policijske države. Do policijske države pride takrat, ko urejanje vsakdanjega življenja v državi poteka s pomočjo policije, ko policija postane politična policija. Pa se ozrimo okrog nas. Policija je prisotna na ulicah in trgih naših mest bolj kot kadarkoli po osamosvojitvi države, ograje se uporabljajo že za vsak najmanjši protestni shod, povsod srečujemo policaje na konjih, policaje s službenimi psi, policaje v specialni opremi, preleti helikopterjev nad Ljubljano so naš vsakdan, celo policaje potapljače vidimo v Ljubljanici, kot da še v reki iščejo demonstrante. Da vodnega topa in popolnega zaplinjanja Ljubljane niti ne omenjam. Le norec bi lahko ukazal zapliniti center Ljubljane s 400 projektili solzivca, prvič, ker je s tem resno ogrozil zdravje prebivalcev in, drugič, ker je s tem porabil celotno municijo in s tem ogrozil javni red in mir ter varnost prebivalcev v primeru večjih nasilnih demonstracij v bodoče. Ampak točno vse to se je zgodilo. In če kdo še vendarle dvomi, ena od srh vzbujajočih značilnosti policijske države so tudi arbitrarne aretacije, kar se več čas dogaja na in po protestih. Zato se ne gre čuditi, da je zaupanje ljudi v policijo drastično padlo. Ljudje policije ne razumejo več kot varuha skupnosti, ampak kot podaljšek vladajoče politike. Minister Aleš Hojs in generalni direktor dr. Olaj napadata avtonomijo in strokovnost s pomočjo brutalnih političnih kadrovskih čistk, čistk na MNZ, v policiji, na NPU. Uspela sta degradirati in zamenjati domala že vse ljudi na ključnih položajih, vrhunske kriminaliste in strokovnjake pošiljata v nekakšne kazenske delovne skupine, v tihe sobe in jih zamenjujeta s politično oportunimi in strokovno nekompetentnimi kadri, recimo z novopečeno direktorico NPU Petro Grah Lazar, ki je v svoji dosedanji poklicni karieri spisala več kot nič, to je natanko eno kazensko ovadbo. Stranka SDS skuša na ta način nevtralizirati preiskavo proti vsem preiskovancem, ki so kadarkoli, kakorkoli blizu SDS in koaliciji; pa ne samo to, cilj brutalnih čistk v policiji in na NPU je popolna podreditev tudi zato, da se preprečijo protesti proti vladi Janeza Janše. Metode, ki se jih pri svojem jurišnem pohodu poslužujeta Hojs in Olaj, so različne. Od že omenjenih premestitev vrhunskih kadrov v kazenske delovne skupine do nezakonitih izrednih nadzorov na NPU, permanentnega konflikta s sindikati in kršenja sindikalnih pravic z namenom rušenja delavskega organiziranja znotraj policije, do protizakonitih posegov v preiskave na NPU. To nam potrjujejo tudi že dosedanja pričevanja pred preiskovalno komisijo. Naj recimo spomnim na nezakonito Hojsovo zahtevo po reviziji kazenskih preiskovalnih zadev, ki jih je vodil NPU, in drugih nezakonitih usmeritev in obveznih navodil vodstvu policije s ciljem zaščite preiskovancev, raznih Rokov Snežičev, povezanih s stranko SDS. Treba je jasno povedati, napad na policijo, njeno podrejanje za politične namene in cilje stranke SDS, napad na institucije, kot je NPU, ki morajo biti pri svojem delovanju avtonomne, je napad na državo. Če si sposodim včerajšnjo ugotovitev poslanca dr. Trčka – kar se pravkar dogaja v državi, počasi spominja na državni udar. Rekli boste, da pretiravam, ampak kaj drugega pa je vzpostavitev policijske države in popolno podrejanje avtonomnih institucij, javne radiotelevizije, poskusa pokoritve STA, poskusa podreditve sodstva, šolstva, zdaj sektorja energetike. Kaj drugega so permanentni napadi na medije, intelektualce, nevladne organizacije, brutalno discipliniranje državljanov, tudi s plinom in vodnim topom, če je treba?! Kaj drugega je uzakonitev novodobnega verbalnega delikta v noveli Kazenskega zakonika, če ne pravzaprav inačica državnega udara, ki navzven še ohranja videz parlamentarne demokracije, četudi ta koalicija vse bolj degradira tudi parlament in izigrava parlamentarne procedure?! Kako sicer drugače opredeliti totalno čistko, nekakšno lustracijo v policiji? Novela zakona o notranji organiziranosti in delu v policiji, ki so jo avtoritarni Janševi vladi brezvestno podarili podrepniki te koalicije, je še tisto zadnje, kar je potreboval operativec in eksekutor Hojs. Ta novela legalizira in daje pospešek tistemu, kar se itak dogaja že ves čas te vlade – čistke v policiji in dokončni totalni podreditvi NPU. Iz policije na ta način de facto ustvarja politično policijo, iz države policijsko državo, iz demokracije režim strahovlade, iz svobodne republike pa mafijsko korporacijo v lasti stranke SDS, v kateri je, kot vidimo na primeru pravkaršnjega lomastenja v energetiki, eden glavnih kadrovnikov mednarodni davčni utajevalec Rok Snežič. NPU je s tem zakonom in z imenovanjem Petre Grah Lazar de facto in de iure postal le eden od sektorjev v Upravi kriminalistične policije, brez nekdanje kredibilnosti, brez nekdanje avtoritete, brez dejanske avtonomije. Zadnji kronski dokaz o političnem podrejanju policije in slovenskega FBI je novica iz današnjih časopisov – Policija si prizadeva dokazati utemeljenost očitka premierja Janeza Janše, da so protesti soodgovorni za zaostrovanje epidemije covid-19. Sum povzročitve splošne nevarnosti preiskuje Nacionalni preiskovalni urad, v preiskavo je neposredno vključena direktorica NPU Petra Grah Lazar. Tako, na posebno željo Janeza Janše se NPU po novem ukvarja s kreiranjem političnih konstruktov, vse za zatrtje protestov, vse za zadušitev svobodne kritike aktualne vlade. S to novelo zakona je zdaj na prepihu tudi 111 starih komandirjev, na prepihu so direktorji policijskih uprav. Ja, vse to, dragi poslanke in poslanci, se pravkar že dogaja. Ste v stranki Desus res slepi, da tega ne vidite? Ste gluhi, da tega ne slišite? Se odrekate vsakršni refleksiji in analizi družbene situacije, da tega ne doumete? Ali vam preprosto dol visi prihodnost vseh nas, tudi vaših vnukov konec koncev. V treh mesecih bodo potekali izbirni postopki za nove komandirje, načelnike, direktorje osmih policijskih uprav in direktorjev uprav na GPU. Vse se bo prerešetalo in nastavilo po željah ene politične opcije s kadri, lojalnimi stranki SDS, ki je ugrabila državo, ki si privatizira vse družbene sisteme in podsisteme. Kar pa je najhuje, privatizira si represivni aparat za še temeljitejše ustrahovanje državljanov. Da bi preiskovalna komisija lahko celovito uresničila vsebinski obseg preiskave in učinkovito preiskala domnevne nedopustne politične pritiske na funkcionarje in zaposlene v policiji, kar ima lahko vpliv tudi na predkazenske in kazenske postopke, je treba opredeliti daljši časovni okvir njenega delovanja. V Levici se nam ta razširitev zdi nujna in se z njo absolutno strinjamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Jaz lepo prosim, da tudi pri stališčih poslanske skupine, v razpravi upoštevate, da ste dostojni, spoštljivi, strpni in nediskriminatorni, da ne žalite ne kolegov ne drugih udeležencev in da gojite demokratični dialog in niste žaljivi. Tako pač piše v 8. členu etičnega kodeksa, ki je sprejet. Tudi za naprej, tudi za kakšne druge čase, ne samo za danes. K razpravi ni prijavljenih, zato prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja Rudi Medved. Želite besedo? [[Da.]] Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Čisto na kratko. Da strnem te tri najpomembnejše razloge, zaradi katerih se je preiskovalna komisija odločila razširiti obdobje svojih pristojnosti preiskovanja preko 29. marca 2021, ko je bila komisija ustanovljena. Prvi je popolnoma tehnične narave. Namreč če komisija preiskuje sum političnega vplivanja in političnega kadrovanja in o teh zadevah zaslišuje priče, 12 jih je bilo doslej na komisiji zaslišanih, je skorajda nemogoče, ker gre za proces, da bi se tako pri vprašanjih kot tudi pri pričanju lahko ustavili točno na tem 29. marcu 2021. Ker pa komisija želi v vsakem primeru delovati tako v skladu s poslovnikom kot tudi v skladu z Zakonom o parlamentarni preiskavi, je to na nek način tudi po tehnični plati nujno, da se razširi to obdobje. Drugi razlog je zelo vsebinske narave. Namreč interes slovenske javnosti je zelo velik, zato da se razčisti ozadje in preišče ozadje dogodkov na Prešernovem trgu 25. junija letos in da se raziščejo tudi posledice, ki so nastale za zaposlene v slovenski policiji potem, ko je vodstvo varovanja odločilo posredovati, preprečiti nerede in je prišlo do tiste zloglasne odstranitve rumenih jopičev. Kot vemo, so bile posledice za nekatere precejšnje, tudi opomini pred odpovedjo delovnega razmerja pa odstavitev direktorja Policijske uprave Ljubljana in še kaj bi se seveda našlo. In vsekakor je interes slovenske javnosti, nenazadnje je tudi vodstvo slovenske policije utemeljevalo, kako velik interes je, da se te stvari razčistijo, in so takoj naslednji dan po teh dogodkih že uvedli izredni nadzor. Torej mi bomo v interesu slovenske javnosti skušali in verjamem, da bomo prišli do dna nekaterim vprašanjem, ki so do danes ostala nepojasnjena. In izredno velik interes slovenske javnosti je tudi v zvezi s tem protestom 5. oktobra v Ljubljani. Protestom, med katerim smo doživeli seveda največjo uporabo prisilnih sredstev slovenske policije v zgodovini te države, da javnost ocenjuje, da strokovnjaki ocenjujejo, da tudi znotraj policije ljudje ocenjujejo, da je bila uporaba teh prisilnih sredstev, vključno s solzivcem, vodnim topom in še čim, nesorazmerna glede na dogajanje tisti dan, da so seveda prebivalci Ljubljane bili prizadeti, pa čeprav ne krivi ne dolžni zaradi tega neverjetno širokega posredovanja, da ne uporabim kakšnega hujšega izraza. In seveda bomo s preiskovalno komisijo in z izvajanjem dokaznih sklepov skušali priti do odgovora, zakaj se je to zgodilo, kakšen je bil vpliv politike, posreden in neposreden, na te dogodke. In bistveno se nam zdi razčiščevanje tega, zato predlagamo širitev dela preiskovalne komisije. In seveda tretji zelo pomemben razlog pa je, ker komisija ima nalogo ugotoviti tudi potrebo po morebitni spremembi zakonodaje, ki ureja organizacijo, delovanje, vodenje, naloge, pooblastila slovenske policije. In prav zdaj, prav nedavno smo bili priče, da je vladajoča koalicija spremenila, seveda na zahtevo notranjega ministra oziroma Vlade, Zakon o organiziranosti in delu v policiji, s čimer se je pravzaprav porušila organizacijska shema policije, če rečem tako zelo nedolžno, da je Nacionalni preiskovalni urad praktično, ne bom rekel, razformiran, ampak postavljen na nivo neke policijske postaje, da se je odprla prosta pot za politično kadrovanje tudi do komandirjev oziroma po novem načelnikov policijskih postaj, skratka da po oceni tako politike kot tudi precejšnjega dela javnosti v slovenski policiji poteka ta drugi končni krog politizacije. In seveda se že na tem primeru kaže, da bo komisija morala poseči tudi na področje morebitnih potreb za spremembe veljavne zakonodaje, ki urejajo organizacijo, delovanje in vodenje, naloge in pooblastila slovenske policije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije, Zakona o parlamentarni preiskavi, prvega odstavka 9. člena, drugega odstavka 1. člena ter drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi je Državni zbor odredil razširitev obsega parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij zaradi suma nedopustnega političnega vmešavanja v delo slovenske policije, policijskih enot, specializiranih enot policije in preiskovalnih skupin in zaradi suma političnega vplivanja na potek oziroma izid predkazenskih in drugih postopkov za obdobje od 13. marca 2020 do dneva odreditve te razširitve predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja organizacijo, delovanje, vodenje, naloge in pooblastila slovenske policije. Predlog za razširitev obsega parlamentarne preiskave je opredeljen v predlogu za razširitev navedene parlamentarne preiskave in uvaja to razširitev obsega parlamentarne preiskave, ki ste ju prejeli. Razširitev obsega parlamentarne preiskave je s tem odrejena. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO AKTA O RAZŠIRITVI OBSEGA PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV DEJANSKEGA STANJA IN MOREBITNE POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ PRI IZVAJANJU UKREPOV, POVEZANIH Z EPIDEMIJO COVID-19 IN Z BLAŽENJEM NJENIH POSLEDIC, ZARADI SUMA NEUSTREZNE PORABE JAVNIH SREDSTEV TER NEUPRAVIČENEGA OMEJEVANJA PRAVIC IN SVOBOŠČIN, ZA OBDOBJE OD 13. MARCA 2020 DO DNEVA ODREDITVE TE RAZŠIRITVE OBSEGA PREDMETNE PARLAMENTARNE PREISKAVE IN ZA MOREBITNO SPREMEMBO VELJAVNE ZAKONODAJE, KI UREJA UKREPANJE DRŽAVE PRI SPOPADANJU Z EPIDEMIJO NALEZLJIVE BOLEZNI OZIROMA Z NJENIMI POSLEDICAMI. Predlog za razširitev parlamentarne preiskave je zboru predložila preiskovalna komisija. Besedo dajem predsedniku preiskovalne komisije Robertu Pavšiču za dopolnilno obrazložitev. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoči. Dober večer vsem, ki smo tukaj, kolegica. Več novih dejstev se je že izkazalo v delu naše preiskovalne komisije. Poleg jasnega zanikanja vloge stroke pri oblikovanju ukrepov še neupoštevanje opozoril, ravno tako stroke, pred uvajanjem ključnih ukrepov za preprečitev širjenja epidemije. Jasni so tudi indici in neposredni očitki v selektivno in politično imenovanje svojih strokovnjakov v ključne sisteme. V dokaznem postopku oziroma delu preiskovalne komisije so se tako izkazale potrebe po širitvi, kar obravnava in sprejema komisija. Tako smo v dokaznem postopku prepoznali potrebo po časovni širitvi parlamentarne preiskave, saj lahko le na ta način zajamemo dokumente, ki le za nekaj dni presegajo že določen časovni okvir, in ta sklep uskladili s Kolegijem predsednika Državnega zbora, kot to veleva tako Zakon o parlamentarni preiskavi kot tudi Poslovnik parlamentarnih preiskovalnih komisij. Gre pravzaprav za formalnost, ki bo članicam in članom komisije omogočila upoštevanje dokumentacije o dokaznem postopku ugotavljanja politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri obvladovanju epidemije covida-19. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Preiskovalna komisija o ugotavljanju morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij za finančno neustrezne ukrepe in sum neupravičenega omejevanja pravic pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo nalezljive bolezni COVID-19, deluje že skoraj leto dni. Pregledali smo številne dokumente in zaslišali nekaj prič. Komisija je nastala na zahtevo opozicije, ki ima v njej tudi večino članov. Menimo, da razširitev ne bo prinesla opoziciji želenih rezultatov, torej da bi našla politično odgovornost za, po njenem, nepravilne odločitve nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo COVID-19. Primeroma navajam, v ponavljajočih in številnih očitkih iz razprav v državnem zboru o predolgem fizičnem zaprtju šolskih prostorov, kakor izhaja tudi iz mnenja dr. Ivana Eržena, izvedenca, ki ga je komisija po želji opozicijskih članov najela za izdelavo izvedenskega mnenja, je namreč izhajalo, da je bilo zaprtje predolgo in zato škodljivo. Danes množično testiranje učencev in dijakov dokazuje, da je bila to edina pravilna odločitev, saj podatki kažejo, da je največja zgoščenost okužb prav v populaciji od 5 do 14 let. Podobno lahko trdimo za druge ukrepe, ki so omogočili obvladovanje epidemije, ki pa so jih spotikali tako osrednji mediji kot nezakoniti protesti, pogosto pospremljeni s fizičnim in obveznim verbalnim nasiljem, kakor tudi nenavadno postopanje Ustavnega sodišča. To je naložilo Vladi Republike Slovenije proučitev in obnavljanje ukrepov na vsakih 14 dni, kar je zaradi številčnosti zahtevanega sporočanja vnašalo zmedo med ljudi, ki so dobili vtis, da nič ne drži, ker se neprenehoma spreminja. Pa ni bilo tako, ostal pa je vtis. Prav tako je Ustavno sodišče izdalo odločitev o neustavnosti Zakona o nalezljivih boleznih, sprejetega v času Drnovškove vlade pred 25 leti. Tu je bila podlaga za proglasitev drugih ukrepov, temelječih na tem zakonu, kot neustavnih, kar je skupaj s prej naštetim povzročilo med drugim nezaupanje ljudi v ukrepe in cepljenje. Vlada se je ob svojem nastopu in sočasnim izbruhom epidemije srečala s praznimi skladišči zaščitne opreme, pomanjkanjem bolniških postelj in medicinske opreme, s slabo organiziranostjo zdravstvenega sistema, grozil je zlom zdravstvenega, socialnega sistema in gospodarstva. Danes – ko je Vlada Republike Slovenije kljub vsem naštetim oviram uspela s sodelovanjem zlasti zdravstvene pa tudi drugih strok premagati številne ovire, še več, uspela je ob tem ohraniti presenetljivo visoko gospodarsko rast, znižala brezposelnost in zagotovila povečan vpis v študij medicinskih poklicev, zagotovila 2 milijardi sredstev, ki se bodo v srednjeročnem obdobju vložila v zdravstveni sistem, in zagotovila, da zdravstveni sistem, sicer z velikimi napori, trenutno obvladuje stanje – se vidi, da vse govori v prid vladnemu ravnanju. In tako se opoziciji nakazuje neutemeljenost ustanovitve preiskovalne komisije v ta namen, zato obupano išče možnosti, da bi se vendarle kaj našlo, in tako širi preiskavo. V Slovenski demokratski stranki seveda menimo, da je preiskovanje legitimno, in temu ne nasprotujemo. Se nam pa ob zgoraj naštetih dejstvih to zdi nesmotrna poraba časa in energije. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Robert Pavšič.
Poslanke in poslanci smo po Ustavi suvereni pri svojih odločitvah in nismo vezani na nobena navodila. Še najbolj se to izkaže pri delu v parlamentarni preiskovalni komisiji, kjer imamo dostop do občutljivih podatkov, največkrat varovanih z različnimi stopnjami tajnosti. Seveda pri delu ne moremo prejudicirati kakršnikoli ugotovitev. Te namreč sprejemamo kolektivno z glasovanjem in v preiskovalnih komisijah smo si poslanci enakovredni in enakopravni. Vsak ima en glas ne glede na njegov status, torej koalicijski ali opozicijski, in ne glede na velikost poslanske skupine. Ravno tako kot način zastopanja politike v preiskovalni komisiji pa je posebnost tudi posamezna aktivnost oziroma proaktivnost člana oziroma članice preiskovalne komisije. Vsak se odloči, koliko dela bo vložil v posamezno fazo preiskovalnega postopka. Najpomembnejše delo pa nastopi v dokaznem postopku, ki ga javnost praviloma spremlja v obliki zaslišanj na javnih televiziji. Kakršnikoli zaključki pa lahko sledijo le po posvetu komisije v vmesnih, zaključnih ali tudi v ločenih mnenjih. Ključna je beseda kolektivno, ker je treba materijo obdelati v razpravah, podkrepiti z dokazi in na koncu glasovati. Zaradi specifičnosti se zato v javnosti in tudi med poslanci – člani komisije večkrat pojavi nepoznavanje pravnih podlag za izvajanje katerihkoli aktivnosti preiskovalne komisije. Sploh se pojavi nerazumevanje smiselne uporabe Zakona o kazenskem postopku. Ta natančno določa načine vročanja vabil in druge dokumentacije pričam, osumljencem in/ali izvedencem, zato da so v prvi vrsti zaščitene vse pravice prej naštetih. In v tozadevnem pogledu komisija smiselno pridobi pooblastila sodnega senata ne zato, da bi ugotavljala kazensko odgovornost ali posledično krivdo, ampak zato, da ugotavlja izključno politično odgovornost; in zato se morajo priče zaslišanj obvezno udeležiti. To je njihova zakonska obveza, tudi če opravljajo najvišje funkcije v državi. Zato mi je kot članu in predsedniku komisije nerazumljivo, ko politični nasprotniki podtikajo polena preiskovalnim in dokaznim naporom, ne zaradi iskanja resnice, ampak zaradi zaščite svojih. To pa ni namen in pomen parlamentarnih preiskovalnih komisij. Kot rečeno, komisija je merodajna po glasovanju in komisija je izglasovala, da za ugotovitev dejanskega stanja vladnih ukrepov obvladovanja in preprečevanja širjenja COVID-19 potrebuje časovno širitev predmeta preiskave. Zato se članom in članicam, ki so to širitev potrdili, tudi zahvaljujem.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja Robert Pavšič. Želite besedo? [[Da.]] Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala tudi za opozorilo, ki ste ga dali prej. Namreč preiskovalna komisija je specifična. Nihče ne more podajati kakršnihkoli ugotovitev, lahko povzema samo tisto, kar je bilo javno vidno na televiziji. Se opravičujem že vnaprej, ampak tole, kar smo slišali v stališču kolegice in članice preiskovalne komisije pred mano, je bilo očitno in eklatantno prejudiciranje kakršnekoli odločitve komisije. In torej nedopustno. Sam kot predsednik komisije si tega nisem dovolil niti v predlogu za širitev, niti v dodatni obrazložitvi za širitev, niti v stališču poslanske skupine. In ta proceduralna in birokratska oviranja dela preiskovalne komisije govorijo o vas, ne govorijo o komisiji kot celoti. Jaz ne vem, od kod vam pravica sklepati karkoli na osnovi česarkoli, razen tega, kar so povedali tisti, ki so bili zaslišani, in je lahko to videla in slišala vsa Slovenija. Zato ne govoriti o neutemeljenosti širitve, ne govoriti o obupanosti iskanja možnosti in legitimnosti početja preiskovalne komisije, ker to ni ne vaš prostor ne vaša domena. Kaže pa na dejansko razumevanje tako vloge kot tudi pomena preiskovalne komisije. O vsebini bomo govorili, ko bo za to čas, ko bo pripravljeno ali vmesno poročilo ali pa mogoče celo zaključno poročilo. Čeprav vidim, da nam bo skorajda zagotovo zmanjkalo časa, ampak za vsaj vmesno poročilo upam, da bomo lahko predstavili Državnemu zboru in povedali, kaj smo naredili v letu dni. Brez prejudiciranja in prekoračitve svojih pooblastil. Upam, da bomo vsaj v zaključni fazi tega mandata zmogli neko profesionalno držo in se držali zakonskih okvirjev, ki nam jih je določila država in ki nam jih je podelil parlament z aktom o odreditvi parlamentarne preiskave. Sledili smo popolnoma vsem postopkom, da smo že drugič utemeljili, da potrebujemo daljše časovno obdobje preiskave zaradi tega, da lahko smiselno in pravično za vse vpletene raziščemo potencialno politično odgovornost. Vse tiste kriminalne zadeve, ki sem jih zaznal sam pri pregledu dokumentacije, pa sem jih tudi sam prijavil kot poslanec na za to ustrezne organe. Pravzaprav sem razočaran, ker to se ni zgodilo prvič, da bi degradirali vlogo parlamentarne komisije kot inštitucije, ki ima velik pomen, veliko težo in zelo močna pooblastila. In zdajle javno apeliram na to, da ne počnete tega več v bodoče, ker meče slabo luč na vse poslance in poslanke, ne glede na to, ali so koalicijski ali opozicijski. Jaz se opravičujem, predsedujoči, ampak res me je zadeva malce ziritirala. Naredili smo vse, delo bomo opravljali naprej korektno. In se zahvaljujem vsem za njihov čas in podporo. Hvala.
Hvala lepa. Mislim, da tole polemiziranje s stališčem poslanske skupine, ne vem, ne zdi se mi dovolj korektno, še posebej, ker je vaš kolega Rudi Medved tudi kakšne stvari govoril, ki pač odstopajo od standardov, ki ste jih zdaj povedali. Postopkovno, Pavšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Kolega Medved vodi drugo komisijo, Robert Pavšič vodi pa drugo komisijo. Če ste želeli intervenirati prej kot predsedujoči, bi prej intervenirali. Jaz sem počakal, ali se boste odzvali na te, po moje, upravičene očitke, pa se niste. Zato sem se odzval sam, ker se mi to ne zdi pošteno. Parlamentarne komisije imajo poseben status, posebno moč in posebno previdnost bi morali posvečati pri tem, kako jih uporabljamo v politične namene, čeprav iščemo politično odgovornost. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Poslovnik o parlamentarni preiskavi velja za vse, isti poslovnik za vse preiskovalne komisije, tudi za tisto prej. In predlagam, da imate vsaj v LMŠ enake standarde pri uporabi poslovnika. Zaključujem razpravo. Na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije, Zakona o parlamentarni preiskavi, prvega odstavka 9. člena, drugega odstavka 1. člena ter drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi je Državni zbor odredil razširitev obsega parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo COVID-19 in z blaženjem njenih posledic, zaradi suma neustrezne porabe javnih sredstev ter neupravičenega omejevanja pravic in svoboščin, za obdobje od 13. marca 2020 do dneva odreditve ter razširitve obsega predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja ukrepanje države pri spopadanju z epidemijo nalezljive bolezni oziroma z njenimi posledicami. Predlog za razširitev obsega parlamentarne preiskave je opredeljen v predlogu za razširitev navedene parlamentarne preiskave in v aktu o razširitvi obsega parlamentarne preiskave, ki ste ju prejeli. Razširitev obsega parlamentarne preiskave je s tem odrejena. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 27. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v četrtek, 25. novembra 2021, ob 10. uri. Hvala za prisotnost, lepo popoldne in varen povratek domov. Nasvidenje. (SEJA JE BILA PREKINJENA 23. NOVEMBRA 2021 OB 17.08.)