Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 9. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: mag. Tanja Cink, gospa Ljudmila Novak, gospa Suzana Lep Šimenko od 14. ure dalje, dr. Matej T. Vatovec, gospod Ljubo Žnidar in gospod Kamal Izidor Shaker do 13. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O IZVRŠEVANJU PRORAČUNOV REPUBLIKE SLOVENIJE ZA LETI 2014 IN 2015 V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, gospe poslanke in gospodje poslanci! S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015 se posega v dve vsebinski področji. Določajo se pravila črpanja evropskih sredstev novega programskega obdobja in z novim 39.a členom se ureja pravna povezava med pravili izvrševanja državnega proračuna in izvajanjem Zakona o Slovenskem državnem holdingu. Najprej glede pravil črpanja evropskih sredstev. S predlaganim zakonom se določajo pravila, ki jih bo praviloma poleg pravil, ki veljajo za staro finančno perspektivo, treba upoštevati v novi finančni perspektivi. Dodano je novo tretje podpoglavje. Ob upoštevanju, da je treba zagotoviti čim boljše črpanje evropskih sredstev in tudi čim hitrejše povračilo sredstev iz evropskega v državni proračun, se tudi v novi finančni perspektivi ohranja možnost predplačil v enakem obsegu kot po veljavnem zakonu za staro finančno perspektivo, hkrati pa se na novo določa obveznost po hitrejšem povračilu sredstev v državni proračun, in sicer tako, da bo moral upravičenec dokazilo o plačilu posredovati najkasneje v 120 dneh po prejemu sredstev. S predlaganim zakonom se določa tudi možnost, da se sredstva iz proračuna izplačajo en dan prej, preden upravičencu do teh sredstev obveznost zapade v plačilo. V tem primeru se od upravičenca zahteva, da mora dokazilo o plačilu posredovati posredniškemu organu najkasneje v 8 dneh po dejanskem plačilu. Posledično to pomeni, da bo mogoče povračilo iz proračuna EU zahtevati najkasneje v 14 dneh po izplačilu iz državnega proračuna, posrednim proračunskim uporabnikom in nosilcem javnih pooblastil pa bo poslovanje bistveno olajšano. Nadalje se s predlaganim zakonom določajo tudi obvezna ravnanja organa upravljanja, posredniškega organa oziroma organa potrjevanja v primeru, kadar se ugotovi neupravičeno porabo sredstev iz evropske kohezijske politike. Organu upravljanja se podeljuje tudi pooblastilo, s katerim zahteva izvedbo ukrepa začasnega zadržanja izplačil iz posameznih postavk kohezijske politike, če pride do resnejših kršitev. S predlaganim zakonom se kot organ upravljanja pripozna tudi Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, in sicer na področju, ki se nanaša na porabo sredstev Sklada za evropsko pomoč najbolj ogroženim. Na kratko še o predlogu za novi 39.a člen. S predlagano dopolnitvijo zakona se določa, da bo Slovenski državni holding lahko odločil o pridobitvi kapitalskega deleža le na podlagi predhodno pridobljene potrditve Ministrstva za finance, iz katere izhaja, da so za ta namen v proračunu zagotovljena sredstva. Predlagana ureditev se glede na to, da je sredstva treba zagotoviti v proračunu države, nanaša na pravila o izvrševanju proračuna, po katerih se lahko prevzemajo obveznosti in izplačujejo sredstva v breme proračuna tekočega leta samo za namen in do višine, ki sta določena s proračunom. Hkrati se določa tudi, da se izplačilo izvrši družbi, v kateri bo Republika Slovenija pridobila naložbo neposredno. S tem se ne posega v temeljna načela Zakona o Slovenskem državnem holdingu in v samostojnost SDH pri odločitvah, povezanih z upravljanjem državnega premoženja, vzpostavlja pa se povezava med izvrševanjem proračuna in odločitvami Slovenskega državnega holdinga. Upoštevaje vse navedeno Vlada predlaga, da Državni zbor predlog zakona podpre. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici gospe Urški Ban.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 10. seji dne 3. 6. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po nujnem postopku predložila Vlada. Predlog zakona je bil posredovan v mnenje tudi občinam. Do seje odbora so amandmaje k posameznim členom predloga zakona vložile koalicijske poslanske skupine, Poslanska skupina Združena levica in Poslanska skupina ZaAB. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za finance, Službe Vlade Republike Slovenije za razvoj in evropsko kohezijsko politiko ter Zakonodajno-pravne službe. V uvodni dopolnilni obrazložitvi je državna sekretarka na Ministrstvu za finance pojasnila, da je cilj zakona uzakoniti dve vsebinski rešitvi, in sicer vzpostaviti pravno podlago za črpanje kohezijskih sredstev. Predvsem gre za podrobnejšo opredelitev uporabe sredstev in možnosti pravic prerazporeditve le-teh. Drugi vsebinski del pa se nanaša na določilo, s katerim mora SDH pred dokončno odločitvijo o pridobitvi naložb pridobiti zagotovilo Ministrstva za finance, da so v proračunu zagotovljena potrebna finančna sredstva. Zakonodajno-pravna služba je v mnenju predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je v svojem mnenju podala nekatere pripombe vsebinske narave ter konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona. Na seji je predstavnica povedala, da so z amandmajem upoštevane posamezne pripombe k členom tega zakona. Na odboru je pisno mnenje predstavil tudi predstavnik Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki predloga zakona ne podpira. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval vložene amandmaje k členom predloga zakona. Odbor je sprejel amandmaje koalicijskih poslanskih skupin k 2., 4., in 6. členu. Brezpredmetna pa sta postala amandmaja poslanskih skupin ZaAB in Združena levica. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih je sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovana državna sekretarka, kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 prinaša nekaj novosti. Osnovna novost in osnovni cilj zakona je uzakonitev rešitev, ki bodo leta 2015 omogočile tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna države ter pravne podlage za učinkovito črpanje sredstev kohezijske politike. V Slovenski demokratski stranki ocenjujemo, da je takšna rešitev ustrezna in apeliramo na Vlado Republike Slovenije, da res pripomore k temu, da bo Slovenija čim bolj učinkovito črpala kohezijska sredstva, ki so na voljo. Glede na vse povedano v Slovenski demokratski stranki ne bomo nasprotovali Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Uroš Prikl.
Spoštovani predsednik, spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Dovolite, da vam na kratko predstavim stališče Poslanske skupine Desus glede sprememb in dopolnitev Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015. Kot smo že slišali, bo zakon uzakonil rešitve, ki bodo v letu 2015 omogočale tekoče in nemoteno izvrševanje proračuna države ter pravno podlago za učinkovito črpanje sredstev evropske kohezijske politike. Pri slednji gre predvsem za podrobnejšo opredelitev porabe sredstev in možnosti pravic prerazporeditve le-teh. Dodaja se torej nova vsebina, ki se nanaša na porabo sredstev evropske kohezijske politike v programskem obdobju 2014–2020. Za projekte, ki se financirajo iz teh sredstev, bo Ministrstvo za finance lahko med letom odprlo novo postavko. To bo lahko storilo le na predlog neposrednega uporabnika ter po predhodnem soglasju organov upravljanja in pod pogojem, da se pravice porabe na novih postavkah zagotavljajo le s prerazporeditvami. V naši poslanski skupini se nam zdi pomembno, da bodo s sprejetjem zakona pristojnosti organa upravljanja v primerjavi s staro finančno perspektivo bistveno večje, saj mu bo zakon omogočil ukrepanje v primeru zamud pri izvajanju projektov. Novela določa obvezna ravnanja organa upravljanja, posredniškega organa oziroma organa za potrjevanje v primeru, kadar se ugotovi neupravičena poraba sredstev evropske kohezijske politike. Organ upravljanja mora od posredniškega organa zahtevati, da do upravičenca, pri katerem je bila ugotovljena neupravičena poraba sredstev evropske kohezijske politike, vzpostavi terjatev. V naši poslanski skupini menimo, da je neupravičena poraba evropskih sredstev nedopustno dejanje, zato je prav, da se do upravičenca v tem primeru vzpostavi terjatev. Določena je tudi izjema, ki se navezuje na že uveljavljeno izjemo, po kateri so dopustna predplačila v višini 30 % predvidenih pogodbenih obveznosti. Doslej so se sredstva v skladu z navedeno točko izplačevala pavšalno, v višini 30 %, čeprav so včasih upravičencem do sredstev dejanski stroški nastali šele kasneje, čez leto ali dve. Z novim predlogom se določa še dodaten pogoj, po katerem se mora upravičenec do sredstev evropske kohezijske politike zavezati, da bo dokazilo o plačilu posredoval najkasneje v 90 dneh po prejemu sredstev. To pa pomeni, da se bodo sredstva iz državnega proračuna izplačevala zgolj v obsegu, kot je v prihodnjih treh mesecih nujno potrebno za izvajanje dejavnosti, programa ali projekta. Predlog določa tudi novo višino zneska, pri katerem je strošek izterjave nesmiseln oziroma neekonomičen. Evropski predpisi državam članicam omogočajo, da se v utemeljenih primerih lahko odločijo, da ne bodo izvajale postopka izterjave. Na podlagi analize podatkov, ki so jih poročale države članice, je bilo ugotovljeno, da so stroški izterjave v nesorazmerju z višino terjatve, če znesek, ki ga je treba izterjati od upravičenca v zvezi s posameznim plačilom, brez obresti ne presega višine oziroma limita 250 evrov. Drugi, morda še pomembnejši, vsebinski del v predlogu zakona predstavlja določba, ki govori o tem, da mora SDH pred dokončno odločitvijo o pridobitvi kapitalske naložbe v last Republike Slovenije pridobiti potrditev Ministrstva za finance, da so v proračunu države za ta namen zagotovljena sredstva. Ob tem Ministrstvo za finance ni pristojno za ugotavljanje, ali je pridobitev posamezne kapitalske naložbe ustrezna, temveč Slovenskemu državnemu holdingu le potrdi, da so v proračunu zagotovljena sredstva. Tako odločitev v Poslanski skupini Desus podpiramo, saj je brez dvoma Ministrstvo za finance tisti proračunski uporabnik, ki ima oziroma mora imeti pregled nad porabo proračunskih sredstev. Tak pregled porabe sredstev kakor tudi poznavanje potreb drugih proračunskih uporabnikov po dodatnih sredstvih oziroma potreb po prerazporeditvi le-teh pa pomeni podlago za odločitev o tem, ali je možno dati Slovenskemu državnemu holdingu tako imenovano zeleno luč za pridobitev kapitalskih naložb v last Republike Slovenije [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]zgolj in izključno z vidika razpoložljivosti sredstev v proračunu. Pri tem pa ne gre za vsebinsko odločanje MF o primernosti bodisi nakupa bodisi prodaje posameznih kapitalskih naložb. Ta odgovornost ostaja na poslovodstvu in nadzornem svetu SDH, ki se je mora v polni meri zavedati ter tudi prevzemati vse odgovornosti za svoja dejanja. Kot rečeno, v Poslanski skupini Desus menimo, da je predlog zakona dober in ga bomo tudi soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 v poslanski skupini podpiramo, saj se zavedamo, da v zadnjem obdobju financiramo investicije praktično zgolj iz sredstev Evropske unije, iz Kohezijskega sklada in zelo malo iz lastnih sredstev. Torej, učinkovitost črpanja sredstev iz evropskega proračuna je ključna tudi za naš razvoj, in zato je treba zagotoviti zakonito in učinkovito porabo sredstev kohezijske politike, ki jih ta zakon zagotovo tudi po svoji vsebini zagotavlja. Po drugi strani je to izvajanje izjemno pomembno tudi zaradi tega, ker ugotavljamo, da smo v zadnjem obdobju zelo veliko sredstev vložili v dokapitalizacijo bank, vendar pa te banke ne vračajo sredstev skozi sodelovanje z gospodarstvom in s tem tudi povečevanje učinkovitosti zasebnega sektorja pri vlaganju v investicije. Tako da smo resnično zelo, zelo odvisni od tega, ali bomo učinkovito črpali evropska sredstva ali ne. Pomemben del tega zakona je tudi odločitev, da pomagamo Slovenskemu državnemu holdingu, da v imenu in za račun Republike Slovenije pridobi naložbe, ki so v interesu Republike Slovenije. Če želi pridobiti to kapitalsko naložbo, morajo za to biti tudi zagotovljena sredstva v proračunu, in ta zakon omogoča holdingu, da to izvede na podlagi zagotovljenih sredstev v proračunu Republike Slovenije. V poslanski skupini bomo ta zakon podprli in upamo na čim učinkovitejše črpanje evropskih sredstev. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Predlog zakona ureja dve področji, ki med seboj nista povezani. Prvo je črpanje evropskih kohezijskih sredstev, drugo pa kupovanje naložb v last Republike Slovenije. V Združeni levici nimamo posebnih pripomb na prvi sklop, torej na kohezijo, imamo pa precej pripomb na drugi sklop, torej glede tistega, kar zadeva SDH. Glede kohezijskih sredstev lahko ugotovimo, da so rešitve, predlagane v tem zakonu, precej samoumevne. V razpravi na odboru in v pismih občin nismo zasledili kakšnega resnega nasprotovanja tej rešitvi, smo pa zelo natančno spremljali odzive občin in njihovih združenj, ki pa so opozorili na to, česa v tem predlogu ni. Vlada bi namreč lahko iz teh mnenj razbrala, da trenutno financiranje občinam ne omogoča izvajanja njihovih zakonskih nalog. Izpostaviti moramo, recimo, ukinitev subvencij za tiste socialno ogrožene prebivalce, ki morajo zaradi pomanjkanja neprofitnih stanovanj najemati stanovanja po tržni ceni. Dobivali so namreč splošno subvencijo in razliko med tržno in neprofitno najemnino, ta vlada pa je to podporo ukinila in s tem močno prizadela socialno ogrožene v tistih občinah, ki niso sposobne zagotoviti dovolj neprofitnih stanovanj. V trenutku, ko imamo praktično najvišjo rast v evrskem območju in že peto zaporedno četrtletje pozitivno rast, je tak ukrep, torej ukinjanje subvencij za tiste, ki si ne morejo privoščiti stanovanj po tržnih cenah, nerazumljiv in brezsrčen. Če grem zdaj še na drugo stvar, na SDH. Predlog, ki je pred nami, je razkril, da v Zakonu o SDH ni prehodne rešitve za primer, da bi SDH hotel dokapitalizirati kakšno državno podjetje pred sprejetjem strategije upravljanja. V Združeni levici ne nasprotujemo investicijam v razvoj ali temu, da bi SDH želel dokapitalizirati katero od podjetij, v katerem ima delež, nasprotujemo pa absurdu, da se lahko SDH ta hip popolnoma avtonomno odloči, da bo na račun Republike Slovenije kupil delež v nekem podjetju, ne da bi Vlada ali Državni zbor za to odobrila proračunska sredstva. Rešitev, ki jo predlaga Vlada, namreč to dopušča. Finančno ministrstvo v tej ureditvi daje samo potrdilo, da so sredstva na razpolago, nato pa noben demokratično izvoljen organ ne presodi, ali je tak nakup smotrn oziroma ali je raba sredstev upravičena. To je v nasprotju z zakonskimi obvezami Vlade, da zagotavlja namensko rabo javnih sredstev. Rešitev, ki jo Vlada predlaga, ni zadovoljiva, to pa se pokaže že, če jo primerjamo z režimom, ki bo po Zakonu o SDH veljal po sprejetju strategije upravljanja. Strategijo bo namreč sprejemal Državni zbor in v njej bodo morali biti opredeljeni deleži, ki jih bo SDH pridobil v last Republike Slovenije. Nato bo na podlagi te strategije SDH pripravil predlog letnega načrta upravljanja, ki ga bo poslal v soglasje Vladi, Vlada pa bo v postopku presodila, ali je letni načrt upravljanja primeren. V tem postopku bo torej Vlada ravno morala preveriti, ali je prav, da SDH kupi nek delež, in bo tudi odobrila sredstva v ta namen. To je njena dolžnost, in ta zakon ji to omogoča, ampak šele po sprejetju strategije, medtem ko prehodna ureditev to izrecno preprečuje. To določbo bi v Združeni levici radi popravili s predlaganim amandmajem, hkrati pa bi radi vsaj začasno izboljšali tudi pridobivanje naložb po sprejetju strategije upravljanja. Sedanja ureditev predpostavlja, da Vlada podaja soglasje letnemu načrtu upravljanja, kjer mora biti planirano in utemeljeno pridobivanje naložb, toda letni načrt se sprejema novembra in decembra, medtem ko se posel lahko realizira šele konec naslednjega leta. V tem 12-mesečnem obdobju pa se lahko položaj bistveno spremeni. Lahko se izkaže, recimo, da bo posel zahteval dodatna sredstva, ki niso bila predvidena v proračunu. Lahko se ugotovi, da investicija sploh ni smotrna. Potrdilo finančnega ministrstva, ki bi ga mi uvedli z amandmajem, bi bila tako neke vrste varovalka. Ministrstvo je po Zakonu o SDH zastopnik javnega interesa in bi zato moralo še enkrat preveriti predlagani posel pred njegovo realizacijo. Če bi se pojavil sum negospodarnosti ali nepravilnosti, bi lahko tako ministrstvo preventivno ukrepalo v skladu z zakonom in zaščitilo javni interes. Te spremembe se nam zdijo nujne in svojo podporo zakonu vežemo na podporo Vlade temu amandmaju. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, spoštovana državna sekretarka! Danes obravnavana novela Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 je potrebna zaradi začetka črpanja evropskih kohezijskih sredstev iz nove finančne perspektive 2014–2020, ki se je začela že pred letom in pol. Kot vemo, so sedanja določila zakona omogočala črpanje evropskih sredstev le iz stare oziroma prejšnje finančne perspektive 2007–2013, ki se v finančnem pogledu z letošnjim letom zaključuje. Predlagane rešitve so dobre in omogočajo zakonito in učinkovito črpanje evropskih sredstev, zato jih bomo v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih podprli. Evropska sredstva so pravzaprav naša edina razvojna sredstva, in tudi zato je potrebno, da jih učinkovito črpamo. Namreč, del slovenske politike uspešno odganja tuji kapital, in zaradi tega ostajamo v nekem starem poslovnem modelu oziroma pri neki stari ekonomski politiki, ki ni učinkovita, ki ne zagotavlja dolgoročnega razvoja Republike Slovenije. In ni čudno, da je gospod Mramor, minister za finance, zaskrbljen, saj je včeraj izjavil, da bo leto 2016 izjemno težko. Mi v Novi Sloveniji ministru verjamemo, zato ker ima največ informacij, in smo zaradi tega zaskrbljeni. Posebej pomembna je ohranitev možnosti predplačil iz državnega proračuna, saj prav na ta način upravičenci sploh lahko kandidirajo za evropska sredstva. V večini upravičenci, neposredni in posredni proračunski uporabniki, nimajo za te namene lastnih razpoložljivih sredstev in pogosto tudi ne možnosti, da bi jih pridobili. Pomembna novost je tudi možnost izplačila obveznosti upravičenca do sredstev evropske kohezijske politike iz državnega proračuna en dan pred zapadlostjo obveznosti. Tudi ta možnost bo po našem prepričanju bistveno povečala krog tistih proračunskih uporabnikov, ki bodo kandidirali za evropska sredstva. Že na seji Odbora za finance in monetarno politiko smo krščanski demokrati pri obravnavi predloga tega zakona izpostavili potrebno odprtje razprave o višini povprečnine za občine v drugi polovici tega leta. Višina povprečnine je z zdaj veljavnim zakonom določena od 1. 7. 2015 do konca tega leta na 500,83 evra, medtem ko je za prvo polovico letošnjega leta znašala 525 evrov. Ob sprejemanju Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 je Vlada obljubila sprejetje ukrepov, ki bodo imeli za lokalne skupnosti neto finančni učinek plus 23 milijonov evrov, in sicer bi se ti ukrepi nanašali na prihodkovno in odhodkovno stran občinskih proračunov. Takih ukrepov Vlada do zdaj ni prinesla v parlament, druga polovica leta pa je praktično že tu. Sredstva, ki jih lokalne skupnosti prejmejo iz državnega proračuna v višini ustrezno dogovorjene oziroma določene povprečnine, so pomemben finančni vir za delovanje lokalnih skupnosti in zagotavljajo izvajanje njihovih zakonskih nalog. Ugotavljamo, da lokalne skupnosti, torej občine, dobivajo vsak mesec več obveznosti, denarja pa dobivajo vse manj. To se posebej pozna pri podeželskih perifernih občinah, torej tistih, v katerih ni nekih močnih gospodarskih subjektov. To nas samo oddaljuje od skladnega regionalnega razvoja. Takšna politika ni dobra, to je uničevanje slovenske lokalne samouprave in je dejansko v nasprotju z Evropsko listino lokalne samouprave. Takšni politiki bomo krščanski demokrati ostro nasprotovali. Čeprav danes obravnavana novela zakona o izvrševanju proračunov člena zakona, ki ureja višino povprečnin občin, ne odpira, v Novi Sloveniji opozarjamo na nujnost čimprejšnje ureditve tega vprašanja. Višina povprečnine za letos, torej tudi za drugo polovico leta, mora ostati vsaj na nivoju 525 evrov. Pričakujemo torej, da bo Vlada takoj začela z dogovarjanjem z reprezentativnima predstavnikoma lokalnih skupnosti glede tega vprašanja. Kot že rečeno, pa bomo poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov danes obravnavani predlog sprememb in dopolnitev Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo mag. Alenka Bratušek.
Predsednik, državna sekretarka, gospe in gospodje! Predlog novele Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 naj bi bil po svoji osnovni značilnosti tehnični zakon, zakon, ki bi povedal, kako naj se proračun v obdobju, za katerega je v resnici sprejet, izvršuje. No, zakon o izvrševanju proračunov že dolgo ni samo tehnični zakon. Žal se z vsakim sprejetim proračunom ali njegovim rebalansom, ali pa tako kot danes, ko ne obravnavamo ne rebalansa ne proračuna, v njem znajdejo neke nove vsebine, ki vanj ne sodijo. Čeprav bi lahko vsaj nekoliko problematizirala vsebine, ki v predlogu ZIPRS so in jih danes sprejemamo, tega ne bom storila. To so že storili kolegi pred menoj in prav tako Zakonodajno-pravna služba. Izpostavila pa bom nekaj stvari, ki nas motijo, in to je, da zakon sprejemamo na podlagi uredbe. Kot vemo, v pravni državi obstajajo hierarhije pravnih aktov oziroma vsaj naj bi obstajale. Akti naj bi si sledili po nekem vrstnem redu, hierarhiji – ustava, zakon, uredba, pravilnik. Ne vem, kako je zakon lahko pripravljen na podlagi uredbe. Mislim, da bi moralo biti ravno obratno. Za Zavezništvo je bolj kot kaj drugega problematično to, česar današnja novela ne obravnava. Spomniti želim na dejstvo, da je Vlada Republike Slovenije ob spremembah in dopolnitvah zakona o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015, novela D, v skladu z dogovorom z občinami predvidela nižjo povprečnino v obdobju od 1. julija 2015 do 31. decembra 2015. Občinam bi v zameno znižali stroške ter tako dosegli, da le-te ne bodo zapadle v finančno in likvidnostno stisko. Do sem vse lepo in prav. Od tukaj naprej pa [[...]]Ukrepov, ki bi stroške dejansko znižali, danes, ko smo v drugi polovici junija, ni. Vlada jih še ni pripravila oziroma kot kaže, še niti ne ve, kateri ukrepi naj bi to bili. V resnici torej obstaja resno tveganje, da ukrepov, ki bi znižali stroške občin, ne bo, vsaj ne julija, ko se bo dejanska povprečnina znižala s 525 na 500 evrov. Tu govorimo o dobrih 20 milijonih evrov, ki jih bodo morale občine očitno, kot kaže, nadomestiti same, čeprav je ta denar namenjen nalogam, ki jih izvajajo občine, naložila pa jim jih je država. Kot sem že povedala, za nas ni problematično to, kar v zakonu piše, ampak je problematično to, česar v zakonu ni. Problematično je to, da sprejemamo zakone. Tako je bilo z zadnjo novelo zakona o izvrševanju proračunov, za katero ne vemo, kako se bo izvajala. Govorim ponovno o povprečnini za občine. Na moje vprašanje, kakšni bodo ukrepi in kako bomo ta člen dejansko izvajali, je državni sekretar odgovoril, da gre za neumestno vprašanje. Verjamem, da so do danes na Ministrstvu za finance ugotovili, da je bil bolj neumesten, da ne rečem kaj drugega, odgovor Ministrstva za finance kot pa naše vprašanje. Mislim, da želi koalicija v naslednjem tednu obravnavati še en pomembnejši zakon, to je zakon o fiskalnem pravilu, za katerega nam prav tako ne znajo povedati, kako, na kakšen način, kaj vse je treba še dodatno spremeniti, da se bo zakon lahko izvajal. Neodgovorno je sprejemati take zakone, zato pričakujemo, da bo koalicija, seveda smo pa tudi mi pri tem pripravljeni sodelovati, v nadaljevanju pripravljala in sprejemala zakone, za katere znamo ob sprejetju povedati, kako se bodo izvajali. Od Vlade pa pričakujemo in zahtevamo, da bo občinam, če ne najde ukrepov, do 1. julija zagotovila povprečnino v višini 525 evrov.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospa Urška Ban.
Hvala za besedo. Izvrševanje proračuna obsega vse postopke in aktivnosti, ki jih je treba opraviti zato, da se realizira sprejeti proračun tako na nivoju proračuna kot celote kot na ravni posameznega finančnega načrta. Postopke izvrševanja proračuna podrobneje ureja zakon o izvrševanju proračuna Republike Slovenije. Tokratni predlog novele zakona o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015, ki ga danes obravnavamo, naslavlja dva vsebinska sklopa. V prvem sklopu se urejajo vprašanja, ki so povezana z izvajanjem in črpanjem sredstev kohezijske politike v programskem obdobju 2014–2020. V obdobju od sprejetja zadnje spremembe novele tega zakona do danes so bili sprejeti postopki in izpolnjeni predpogoji, da se določijo pravila porabe sredstev evropske kohezijske politike za naslednje programsko obdobje. Vlada Republike Slovenije je sprejela uredbo o koriščenju sredstev evropske kohezijske politike v Republiki Sloveniji, s katero je določila nacionalna pravila za porabo sredstev kohezijske politike. Ker pa vseh vsebin, ki jih določajo uredbe Evropske unije, ni dopustno urediti v podzakonskih predpisih in ker je vsebina povezana tudi z izvrševanjem proračuna, se s predlagano novelo zakona določajo nekatere pristojnosti in obveznosti posameznih organov pri porabi sredstev kohezijske politike. V primerjavi z ureditvijo porabe sredstev za staro finančno perspektivo so v novih pravilih drugače določene možnosti za predplačila iz evropskih sredstev in pravila v zvezi z neupravičeno porabo sredstev v zvezi z možnostjo zadržanja izvajanja posameznih postavk kohezijske politike, če bi prišlo do nepravilnosti in popravljalni ukrepi ne bi bili izvedeni v skladu z zahtevami. Dodana je tudi možnost za prerazporejanje pravic porabe na postavkah kohezijske politike, če bi na posamezni postavki prišlo do kakršnihkoli nepravilnosti in bi lahko to ogrozilo črpanje sredstev kot celote. Vsekakor ta sprememba omogoča črpanje sredstev, ki so predvidena v državnem proračunu za letošnje leto v višini več kot ene milijarde evrov in dejansko pomenijo največji del sredstev, iz katerih se financirajo državne investicije, ki tudi v letošnjem letu pomembno pozitivno vplivajo na gospodarsko rast in zaposlenost. Drugi sklop, ki ga ureja ta novela zakona, pa določa, da mora SDH v primerih, kadar pridobiva kapitalske deleže v imenu in za račun Republike Slovenije, pred dokončno odločitvijo o pridobitvi naložbe pridobiti zagotovilo Ministrstva za finance, da so v proračunu države zagotovljena potrebna finančna sredstva. To pa ne pomeni, da bo Ministrstvo za finance presojalo o tem, ali je pridobitev posamezne kapitalske naložbe nujna, smotrna in ustrezna, pač pa zgolj Slovenskemu državnemu holdingu potrdi, da so v proračunu države za namen pridobivanja kapitalskih naložb zagotovljene pravice porabe v ustrezni višini. Gre za povezavo med državnim proračunom oziroma B bilanco državnega proračuna in Zakonom o Slovenskem državnem holdingu, ne posega pa se v pristojnosti SDH za samostojno upravljanje s kapitalskimi naložbami. Glede na povedano predlagana sprememba sledi cilju, da bo v letu 2015 omogočeno tekoče in nemoteno izvrševanje proračunov države, ter vzpostavlja ustrezne pravne podlage za učinkovito črpanje kohezijskih sredstev v novem programskem obdobju. Zato bomo v naši poslanski skupini Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 podprli. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženem amandmaju. V razpravo dajem 6. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz bom na kratko samo obrazložil naš amandma, in sicer amandma glede pridobivanja deležev v last Republike Slovenije. Kot sem že v stališču povedal, v Združeni levici nikakor ne nasprotujemo možnosti, da bi Slovenski državni holding po potrebi s proračunskimi sredstvi dokapitaliziral neko državno podjetje, da mu omogoči razvoj. Amandma Združene levice izhaja iz ugotovitve Zakonodajno-pravne službe, da predlagani prvi odstavek novega 39.a člena ne razlikuje med ureditvijo do sprejetja prvega letnega načrta upravljanja in po sprejetju tega dokumenta, ki se sprejema na podlagi veljavne strategije upravljanja naložb. Kot sem že v stališču predstavil, gre predvsem za to, da se ti dve ureditvi sinhronizira. Predlagana predhodna rešitev je po našem mnenju namreč pomanjkljiva. Ministrstvo za finance po tem predlogu, ki bo v veljavi po tem členu, državnemu holdingu izda nekakšno bianko menico. Ministrstvo ne sme presojati, ali je kupovanje nekih deležev oziroma dokapitalizacija nekega podjetja sploh smotrna. Namreč, če so sredstva v proračunu zagotovljena, jih mora izplačati ne glede na upravičenost naložbe. To je nesprejemljivo in po našem mnenju tudi v nasprotju s temeljnim konceptom Zakona o SDH. Skladno s 30. členom Zakona o SDH mora namreč uprava SDH pripraviti letni načrt upravljanja naložb in v njem vključiti tudi pridobivanje novih naložb v last Republike Slovenije. Nato mora SDH pridobiti soglasje vlade na ta predlog, in v naši ustavni ureditvi je dolžnost vlade in njenih ministrstev, da zagotovijo namensko rabo sredstev. Tega vlada ne more in po zakonu ne sme prepustiti nekemu SDH, če lahko nekoliko ironično citiram ministra Židana. Mi smo zato predlagali amandma, ki bo to ureditev, torej soglasje vlade, prenesel tudi na prehodno odboje, ko še nista sprejeta letni načrt in strategija upravljanja. Rešitev, ki jo predlagamo, je torej popolnoma enaka in čisto preprosta. Prav tako – to tudi urejamo z amandmajem – pa je treba dopolniti trajno ureditev zagotavljanja sredstev za pridobivanje naložb na račun Republike Slovenije. Mi ne nasprotujemo temu, da se za večje investicije in družbeno koristne projekte državna podjetja lahko dokapitalizirajo tudi iz proračuna, smo pa proti temu, da o tem avtonomno odloča osem ljudi, osem menedžerjev v upravi in v nadzornem svetu SDH. Odločanje o porabi proračunskih sredstev je namreč naloga ministrstva in vlade, ki ju Državni zbor kot neposredno voljen demokratični organ neposredno nadzira. In kolikor mi razumemo 30. člen Zakona o SDH, je dolžnost vlade in ministrstva natanko to – da vsakič preverita smotrnost investicij, ne pa da izdajata bianko menice za porabo proračunskih sredstev. To je njuna zakonska, celo ustavna funkcija, ki je po našem mnenju ni mogoče prelagati na nek poslovodni, menedžerski organ. V nasprotnem primeru bi bilo soglasje brezpredmetno in ga niti ne bi bilo treba uvajati. Hvala.
Besedo ima mag. Andrej Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarka, kolegi in kolegice! Mislim, da je že prav, da SDH samostojno odloča – zato je bil tudi ustanovljen – o kapitalskih investicijah in tudi o prodajah. Je pa drugo vprašanje tukaj – da bo pred tem, pred svojo naložbo moral na Ministrstvo za finance iti vprašati, ali obstaja denar za to. In drugo vprašanje je, kaj če tega denarja ne bo. Upam, da bo celotna zadeva v praksi delovala, da bo komunikacija tekoča in da bo zaradi tega SDH lahko opravljal svojo vlogo. Narobe bi bilo, da bi bil SDH zaradi takšne določbe, ko mora poizvedeti o finančnem stanju na določeni postavki, omejen oziroma ne bi mogel poslovati. Ob tem mi dovolite, predsednik, da se ozrem še na dva druga področja, ki ju ta zakon ureja. Prvo področje je črpanje evropskih sredstev. Mislim, da je pozitivno, da čim prej sprejmemo vse tiste rešitve, ki omogočajo večje črpanje. Tukaj apeliram na Vlado, da se ne bo zgodilo, da bo v naslednji perspektivi črpala vse na koncu, tako kot letos, ko je v letu 2015 po zadnjih informacijah treba počrpati še okoli milijardo evrov, kar je slabo. In da bo to usklajeno tudi s tekočimi proračuni. Tako da glede črpanja ni nobenih težav. V tem zakonu ni nobenih težav. Težave so potem, ko je treba te investicije narediti, pripraviti in ko jih je treba tudi financirati. Upajmo, da bo manj težav, kot jih je bilo do zdaj. Kot tretje bi izrazil svojo zaskrbljenost predvsem glede mnenja, ki ga je dal tudi Državni svet glede povprečnin v zvezi z občinami. Občine imajo na eni strani dodatne naloge, na drugi strani pa se jim omejuje povprečnina, zdaj na 505 evrov, ne glede na to, da prihodki v proračunu rastejo, da imamo večji davek na dodano vrednost glede na prejšnja obdobja in tudi glede na načrt, ki si ga je tukaj Vlada zastavila. Zato bi bil smiseln čimprejšnji dogovor v zvezi z občinami in tudi to, da bodo občine imele zagotovljenega dovolj denarja, zato da bodo lahko financirale. Navsezadnje so generator razvoja, in upam, da bo do tega tudi prišlo. Drugače pa, kot je že bilo povedano, kot je rekla gospa Bratušek, to je zakon, v katerega se uvršča vse tisto, česar ni nekje drugje. Krpajo se stvari, ki bi morale biti verjetno urejene tudi nekje drugje. Verjetno glede transparentnosti čim manj takih rešitev in čim več sistemskih rešitev oziroma da se težave odpravljajo tam, kjer jim je dejansko mesto. Toliko glede komentarja o tem zakonu. Kot je bilo že povedano s strani gospoda Pogačnika, mi temu zakonu ne bomo nasprotovali.
Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za finance mag. Mateja Vraničar.
Hvala lepa za besedo. Dovolite mi, da se odzovem na predlog amandmaja in na nekatere druge razprave v zvezi s predlaganim zakonom. Najprej v zvezi z amandmajem. Kot sem že povedala v uvodnem nagovoru, je namen te določbe vzpostaviti pravno povezavo med izvrševanjem proračuna in nalogami, ki jih ima SDH. Namen te določbe ni, da bi se posegalo v sistem upravljanja z državnim premoženjem, kakor ga določa Zakon o SDH. Ugotovim lahko samo to, da se pa s predlaganim amandmajem zgodi prav to. S predlaganimi rešitvami se poseže v že določene rešitve v zvezi z upravljanjem državnega premoženja, in ocenjujemo, da to v tem členu in v tem zakonu ne bi bilo primerno, tudi ob upoštevanju opozoril gospe Bratušek in zdaj gospoda Širclja. Glede na to, da je bilo s strani več poslancev izpostavljeno vprašanje povprečnine z občinami, bi vas rada obvestila o naslednjem. Ta predlog zakona je bil Državnemu zboru predložen v začetku maja, ko so pogovori z ministrstvi in občinami potekali. Dejansko smo identificirali možna znižanja stroškov občin v višini dobrih 9 milijonov evrov, vse na podlagi sprememb podzakonskih aktov, in ti so zdaj v zaključni fazi priprave. Občinam je ta rezultat že bil predstavljen in tudi predstavljena namera Vlade, da za manjkajočih 13,7 milijona evrov popravimo oziroma spremenimo povprečnino. V tem trenutku čakamo na odziv občin glede naše ocene možnih prihrankov. Zaradi tega bomo v naslednjih dneh pristopili k pogovorom o možnosti za spremembo sklenjenega dogovora in v nadaljevanju predlagali tudi spremembo zakona o izvrševanju proračuna. Poslovniška pravila glede tega, kako se spreminjajo zakoni, žal ne dopuščajo, da bi to uredili že v tej noveli. Drugače žal ni bilo mogoče postopati. Tudi mi nismo zadovoljni s pogostim spreminjanjem enega in istega zakona, vendar dane razmere zahtevajo hitro ukrepanje na več različnih področjih, zato se je Vlada odločila za pristop, ki sem ga pojasnila. Hvala lepa.
Očitno je še interes za razpravo, zato prosim, da se prijavite. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Verjamemo v dobronamernost amandmaja Združene levice, vendar Nova Slovenija – krščanski demokrati tega amandmaja nikakor ne moremo podpreti. Mi to razumemo povsem drugače in si želimo apolitično upravljanje z državnim premoženjem. Zaradi tega smo tudi naredili apolitični Slovenski državni holding. Vendar je politika še vedno tukaj zelo blizu in še vedno preveč vplivna. Mi smo v letu 2012 pripravljali nek drugačen koncept upravljanja z državnim premoženjem, ko bi bilo tudi lastništvo na strani Slovenskega državnega holdinga. Ampak zdaj je takšna rešitev, kot jo pač imamo, in jo je treba spoštovati. Mislimo, da ta amandma politiki spet daje preveč možnosti za vplivanje pri ključnih odločitvah, in to ni dobro. To smo se pa najbrž zdaj že kaj naučili, ker vedno, ko politika poseže v takšen ali drugačen primer upravljanja ali privatizacije, nam delnice strmoglavijo. To zdaj vedo že osnovnošolci. Upam, da bo to spoznala tudi celotna slovenska politika. Ne smemo se politiki vmešavati v upravljanje gospodarskih družb. Na ta način zelo učinkovito odganjamo tuje investitorje, ki pa jih ta trenutek krvavo potrebujemo. Potrebujemo nova delovna mesta. Tukaj ponovno opozarjam na izjavo ministra dr. Mramorja, češ da bo leto 2016 izjemno težko. Na to se moramo danes pripravljati. Upam, da ni že prepozno. Kaj je bilo skupnega predstavitvam stališč poslanskih skupin? Kar nekaj poslanskih skupin, nazadnje kolegica Alenka Bratušek v imenu Zavezništva, je jasno poudarilo potrebo po razpravi o določitvi povprečnine za drugo polovico letošnjega leta. 500 evrov je daleč premalo. Lokalne skupnosti so na nogah, kršena je Evropska listina lokalne samouprave. Tu gre za samoupravo. Tukaj ne želim vplivati na reprezentativne organizacije, torej Združenje občin Slovenije in Skupnost občin Slovenije. Želim pa samo poudariti, da je bilo pri mnogih občinah veliko nejevolje pri podpisu dogovora, ki je veljal za določitev povprečnine za letošnje leto. Tako da morata tudi ti dve združenji bolj upoštevati in poslušati vse občine, tudi male, podeželske, periferne, torej tiste, ki nimajo nekih močnih gospodarskih subjektov, ki bi zaposlovali. Danes je treba prisluhniti najmanjšim občinam, in ne želim, da bi teh 23 milijonov, kar je Vlada napovedovala, da bo neto finančnih učinkov, registrirali oziroma beležili zgolj pri štirih, petih mestnih občinah. Vam povem, da se ti učinki do tega trenutka, v tej prvi polovici prav nič, prav nič ne poznajo na podeželskih občinah. Zdaj se moramo zmeniti, kaj bomo z lokalno samoupravo. Na drugi strani pa vsi priznavamo in hvalimo občine, saj se v okviru občin odvija med 70 in 80 % vseh javnih investicij. Kje tečejo kohezijski projekti? V glavnem v neki skupini občin oziroma v regiji, kot je na primer pomurski vodovod, ki se, hvala bogu, zaključuje, in je ta trenutek največji kohezijski projekt v tej državi. Občine ga peljejo. Res je, da so veliko let potrebovale, da so se poenotile, vendar je uspelo. In upam, da bodo Pomurci v drugi polovici letošnjega leta dobili neoporečno vodo. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Alenka Bratušek.
Najlepša hvala. Če sem pravilno razumela izvajanje državne sekretarke, ne podpirajo amandmaja Združene levice predvsem iz razloga, ker naj bi bil v nasprotju z nekim drugim zakonom. Vsebina Vlade oziroma ministrstva ne moti toliko kot to, da posega v nek drug zakon. Že v uvodni predstavitvi sem povedala, da je to že nešteta rešitev, ki na tak način v zakonu o izvrševanju proračuna rešuje stvari. Zato bi želela slišati mnenje, ali Vlada nasprotuje vsebini amandmaja, da se bomo lažje odločili, ali ga podpreti ali ne. Skratka, ne zanima me, ali je v nasprotju z nekim drugim zakonom, ker ZIPro lahko napiše "ne glede na ...". Zanima me glede vsebine. Moram pa še enkrat izpostaviti občine. Odgovor, da danes, ko smo 18. junija, ni dovolj časa za spremembo zakona o izvrševanju proračunov, je malo neodgovoren. Poslanci zakona o izvrševanju proračunov sploh ne moremo vlagati. Če bi lahko vložili spremembo tega zakona, pa nam poslovnik tega ne dovoljuje – razlog je pa ta, da naj bi to res bil tehnični zakon, ki bi Vladi omogočil izvrševanje proračunov –, bi ga vložili in zagotovili občinam to, kar jim gre. Opozarjali smo na to ob sprejemanju zakona, povedala sem, kakšen odgovor smo dobili, ampak to se nam konstantno dogaja. Predstavili ste nam program stabilnosti za leti 2016 in 2017 in tudi povedali, da bomo enkrat kasneje izvedeli, kakšni ukrepi nas bodo pripeljali do konkretnih številk. Danes sem enkrat že in še enkrat bom omenila zakon o fiskalnem pravilu. Tudi tu nimamo odgovorov, kako se bo izvajal. Vse, kar nam Vlada oziroma največja vladna stranka zna povedati, je, da apelira na našo odgovornost, da glede na to, da je to potrebno, moramo tudi mi biti odgovorni. Odgovornosti na vaši strani, da poveste, kako se bo to izvajalo, pa ni. Jaz se ne strinjam s tistimi, ki pravijo, da bo ta povprečnina najbolj prizadela podeželske oziroma majhne občine. Jaz sem celo prepričana, da bo bistveno bolj prizadela velike, najbolj pa največjo občino. In takrat, ko smo se mi borili za to, ste rekli, da je sklenjen dogovor. Okej, dogovor je res bil sklenjen, ampak je treba dogovor spoštovati v celoti, tudi tisti drugi del, ki se nanaša na Vlado. In če je res vse dogovorjeno, tako kot smo danes slišali, ne vem, zakaj dobivamo maile in klice županov, ki apelirajo na nas, da te stvari uredimo. In še enkrat želim naglas povedati: mi predloga zakona o izvrševanju proračunov oziroma sprememb ne moremo predlagati, sicer bi jih. Se pravi, Vlada je edina, ki lahko to stvar reši. In me zanima, kako bo to rešeno do 1. julija. Škarje in platno imate in ste imeli v rokah, da pravočasno, če ni bilo ukrepov na mizi, stvari uredite.
Besedo ima Luka Mesec.
Hvala za besedo. Rad bi samo odgovoril gospodu Horvatu in gospe sekretarki. Tu ne govorimo o tem, ali lahko SDH avtonomno razpolaga z državnimi naložbami ali ne, ampak govorimo o tem, ali lahko SDH avtonomno razpolaga s proračunskimi sredstvi ali ne. Mislim, da je to treba povsem ločeno obravnavati. Mi tu govorimo o proračunskih sredstvih, in nad proračunskimi sredstvi bdijo voljeni organi – Državni zbor, ministrstva, Vlada. Ministrstvu za finance in Vladi z našim predlogom vračamo pristojnosti, da bdita in nadzirata proračunska sredstva. Ob tem pa še enkrat opozarjam, da tukaj ne gre za nek radikalen ukrep, ampak gre za popolnoma enak ali pa zelo podoben sistem upravljanja s proračunskimi sredstvi, kot bo tisti, ki bo uveljavljen po sprejetju strategije o upravljanju državnih naložb. Namreč, takrat bo Državni zbor sprejel strategijo, nato bo SDH na podlagi le-te pripravil načrt in ga nato dal v potrjevanje Vladi. Za prehodno obdobje pa to ne velja, kar se tiče, recimo, pridobivanja novih deležev v last Republike Slovenije, in mi v to prehodno obdobje uvajamo podoben mehanizem, kot bo veljal potem. In tukaj tudi mene zanima, gospa sekretarka, kateri je vaš vsebinski razlog, da ne podprete tega amandmaja. Hvala.
Besedo ima državna sekretarka na Ministrstvu za finance mag. Mateja Vraničar.
Hvala lepa za besedo. V zvezi s predlaganim amandmajem. Vlada ga vsebinsko ne podpira, z obrazložitvijo, da ob sistemu upravljanja z državnim premoženjem, kot ga določa Zakon o SDH, vzpostavlja neko dodatno pravilo, ki ni skladno z Zakonom o SDH, in to se nam zdi neprimerno. Namen, zaradi katerega smo predlagali 39.a člen, je bil zgolj vzpostaviti povezavo med izvrševanjem proračuna in odločitvami SDH v zvezi z morebitnimi povečanji kapitalskih naložb. V zvezi s povprečnino pa še enkrat povem, da je sestanek z združenji občin potekal v torek popoldne. Občine imajo nekaj dni časa, da povedo, kakšne so njihove ocene prihrankov, ki so skupno identificirani. Na podlagi tega bomo v najkrajšem možnem roku začeli pogovore o spremembi dogovora o višini povprečnine in na podlagi dogovorjenega predlagali spremembe zakona o izvrševanju proračuna, ki bodo nove rešitve uveljavile že z mesecem julijem. Kakšne točno bodo zakonske določbe, je odvisno od tega, kako se bomo z občinami dogovorili. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kot sem že omenil v stališču Poslanske skupine Nove Slovenije, mi zakon v delu, ki je prav težiščni del, pozdravljamo, ko gre za učinkovitejše črpanje evropskih sredstev oziroma financiranje kohezijskih projektov. Na tej točki želim opozoriti, da mora Vlada narediti vse, da se vendarle začnejo kohezijska sredstva oziroma na splošno evropska sredstva črpati čim prej. Opozarjam, da smo že leto in pol v novem večletnem finančnem okviru 2014–2020. Poslanci Državnega zbora se na raznih medparlamentarnih konferencah srečujemo tudi s poslanci iz drugih držav članic in ugotavljamo, da v nekaterih državah črpanje iz nove finančne perspektive že davno teče, od začetka. Tukaj želim opozoriti na sklep, ki je zelo učinkovit, ki smo ga sprejeli na Odboru za zadeve Evropske unije februarja lansko leto, ta pa je, da Odbor za zadeve Evropske unije kvartalno spremlja dinamiko črpanja kohezijskih sredstev. S tem kvartalnim spremljanjem smo veliko dosegli in dajemo nov pospešek za črpanje evropskih sredstev. Opozarjam na to, da je ta trenutek, v tem časovnem obdobju gotovo treba razmisliti, ali ima služba Vlade za razvoj in kohezijo – tu se pač moram kot opozicijski poslanec postaviti na stran te vladne službe – ta trenutek dovolj kadrovskih resursov, glede na to, da še vedno pelje projekte iz stare finančne perspektive, obenem pa smo že v novi finančni perspektivi. Tukaj bi morala Vlada biti dokaj fleksibilna in ugotoviti, ali so potrebne kakšne kadrovske okrepitve. Poleg tega pa na Odboru za zadeve Evropske unije – tukaj je najbolj glasen kolega Zvone Lah, upravičeno – vedno opozarjamo na pripravljenih 11 projektov, ki se še ne izvajajo, še nimajo pogojev. Ministrica gospa Alenka Smerkolj je nekje v začetku letošnjega leta obljubila, izjavila, da bi z začetkom gradbene sezone ti projekti lahko štartali. Kdaj se začne gradbena sezona? Po starem slovenskem običaju na jurjevo, to je 23. ali 24. april, zdaj ko imamo nove gradbene materiale, pa gotovo prej. Danes smo v sredini leta in teh 11 projektov še vedno stoji, še nimajo zelene luči. Tukaj želim opozoriti na to, da mora Vlada res poskrbeti, da v administrativnem smislu pripravi vse potrebno, da ti projekti dobijo zeleno luč. Včeraj smo dobili na mizo odgovor Vlade na mnenje Državnega sveta glede zakona, ki ga zdaj obravnavamo, predvsem pa glede povprečnin, glede financiranja lokalne samouprave. Vlada tukaj navaja: "Vlada Republike Slovenije je na seji dne 12. 6. 2015 obravnavala tretje poročilo o aktivnostih ministrstev v zvezi z nižanjem stroškov občin in ugotovila, da se s predlaganimi in uveljavljenimi spremembami predpisov stroški občin v letu 2015 znižujejo za okrog 9 milijonov evrov." Govorimo pa o neto finančnem učinku 23 milijonov. Mene zdaj zanima – morda boste rekli, gospod predsednik, da to zdaj ni tema, ampak Vlada je dala to mnenje prav na ta zakon –, katere so te občine, ali so to samo mestne, velike ali tudi podeželske, tudi periferne, v katerih so se ti stroški znižali za 9 milijonov evrov, in kateri so ti ukrepi, ki so k temu prispevali. Ker kot zdaj tukaj večinoma vsi, predvsem iz opozicije, razpravljamo, občine imajo problem in župani so na nogah. Jaz sem zadovoljen, da v tem sporočilu Vlada tudi obljublja, da bo prišla nova sprememba zakona o izvrševanju proračunov za leti 2014 in 2015, kjer bo uveljavljena višja povprečnina. Hvala bogu! Kaj pa pomeni višja, ali bo to 525 ali več, je pa drugo vprašanje. Na to opozarjamo in verjamem, da nas Vlada posluša, in ne samo posluša, ampak da nas bo tudi upoštevala. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani predstavniki ministrstva, dragi kolegice in kolegi! Ta sprememba predloga zakona o izvrševanju proračuna v vsakem primeru prinaša nove kvalitete. To predvsem vidim na področju povečanja učinkovitosti črpanja kohezijskih sredstev, ker nenazadnje vsaj vemo, da so glavni vir financiranja investicij prav ta evropska sredstva in so izrednega pomena predvsem za podeželske občine, ki tudi razvojno najbolj trpijo oziroma so odrinjene. Da bi lahko povečali učinkovitost črpanja in da bi se predvsem usmerila ta sredstva v tiste kvalitetne projekte, pa je nedvomno pomembno, da prav organ upravljanja dobi ta dodatna pooblastila oziroma pristojnosti, saj le tako lahko pravočasno ukrepa in predlaga tudi prerazporeditev teh sredstev za tiste projekte, ki si tega financiranja tudi zaslužijo. Toliko o tem. Kar se pa tiče SDH. Praktično rečeno, če gledamo trenutno ureditev brez tega, da SDH nima zagotovljenih pravic finančnega vira v proračunu, saj ne more skleniti posla za nakup kapitalskega deleža – tu ne gre za to, da se politika vtika v to ali pa kakorkoli vpliva, saj oni samostojno pripravijo predlog in predlagajo vladi, da postopki stečejo, da se zagotovijo potrebna finančna sredstva v proračunu države v bilanci B. Tu ne vidim nobenega problema. Kar se pa tiče financiranja občin, povprečnin, nam je lahko jasno, da se to ni zgodilo zdaj, da je splet okoliščin privedel do tega, da se je na žalost ta vir zmanjšal. Vsekakor pa upam in sem tudi prepričan, da če bodo finančni okviri omogočali, se bo tudi to stanje za občine izboljšalo. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, eno uro po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 10. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ENKRATNEM ODPISU DOLGOV V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 6 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Lukom Mescem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsednici odbora gospe Urški Ban za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 10. seji dne 3. 6. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov, ki ga je Državnemu zboru dne 2. 4. 2015 predložila skupina poslancev, s prvopodpisanim Lukom Mescem. K obravnavi te točke so bili vabljeni predlagatelj, Ministrstvo za finance, Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ter Zakonodajno-pravna služba. Prvopodpisani predlagatelj poslanec Luka Mesec je v dopolnilni predstavitvi členov predloženega besedila odboru pojasnil, da gre v Sloveniji za krizo strukturne narave s posledičnim stanjem številnih ljudi pod pragom revščine, s tem da zadevni zakon odpira možnosti enkratnega odpisa dolga za najrevnejše. Predlagatelj meni, da je do evidentne specifične problematike po zgledu držav v podobnih situacijah tovrsten nekonvencionalen pristop države na mestu. V nadaljevanju je ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anja Kopač Mrak po uvodnem pojasnilu, da intenco predloga Vlade v bistvu podpira, izpostavila dejstvo, da je Vlada problematiko zaznala in k reševanju slednje pristopila že pred tremi meseci, vendar na drugačen način. S tem v zvezi Vlada meni, da je celovita rešitev mogoča le v okviru širšega družbenega dogovora, ki poleg določenih podjetij vključuje tudi občine, banke in nevladne organizacije. Po oceni Vlade je le tako možen ustrezen pristop k projektu odpisa dolga socialno najrevnejšim, ki na družbeni ravni z elementom medsebojnega zaupanja predstavlja optimalno izvedbo v okviru skupnega dogovora. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v nadaljevanju ob predstavitvi mnenja opozorila na evidentno vsebinsko problematiko besedila, ki ne zagotavlja enake obravnave dolžnikov, niti ne določa kriterijev oziroma pogojev za odpis, niti postopka, ki bi zagotavljal, da ne bo prišlo do arbitrarnega odločanja o odpisu, ne sodnega varstva zoper tako odločanje. Sklep, ki ga sprejme upnik, po danem pojasnilu namreč ni upravna odločba, pač pa zgolj civilnopravna izjava volje upnika, ki jo sporoči dolžniku. V nadaljevanju je bilo navedeno, da se konkretne pripombe Zakonodajno-pravne službe nanašajo na osem členov besedila, s tem da nekateri amandmaji le delno sledijo mnenju. V okviru predstavitve mnenja Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance je bilo povedano, da komisija predlog podpira, saj bi koristil tako posameznikom z dolgovi, ki jih ne morejo poplačati, kot pravnim osebam s terjatvami do dolžnikov, ki bodo za odpis dolga na določen način stimulirani z davčnimi spodbudami, in nenazadnje državi, ker bo zaradi prispevka k reševanju socialne problematike hkrati nedvomno vzpostavljena pozitivna klima med prebivalstvom. Pred samo izvedbo obravnave te točke je bil na pobudo poslanca Janka Vebra v skladu s Poslovnikom Državnega zbora in predhodnimi obrazložitvami na glasovanje dan predlog sklepa, da besedilo ni primerno za nadaljnjo obravnavo. Odbor za finance in monetarno politiko je o sklepu glasoval in ga potrdil. Hvala.
Besedo dajem predstavniku predlagatelja predloga zakona Luki Mescu za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Gospod predsednik, kolegice in kolegi! Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov smo v Združeni levici pripravili zaradi dejstva, da kriza, s katero se soočamo v Sloveniji, ni individualne, ampak strukturne narave. Skozi zadnjih sedem let krize in napačnih vladnih ukrepov, ki druge rešitve kot zgolj in samo varčevanja na plečih najrevnejših niso predvideli, smo prišli do izredno nevarne situacije. Medtem ko Vlada rada izpostavlja statistične podatke, ki kažejo, da se gospodarsko stanje v državi izboljšuje, na drugi strani vedno pozablja predstaviti tiste statistične podatke, ki ji niso povšeči. Vlada tako rada govori o spodbudnih gospodarskih kazalcih, manj rada pa o socialnih kazalcih. Reševanje krize na račun prebivalk in prebivalcev s politiko zategovanja pasu je do danes privedlo do tega, da imamo v Sloveniji več kot 55 tisoč otrok pod pragom revščine, 35 % gospodinjstev, ki težko preživijo mesec, drugi največji porast revščine v območju EU v letih 2012 in 2013. To so podatki, ki kažejo, da je treba hitro in nujno ukrepati. In Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov predstavlja ravno takšen ukrep. Predlog smo pripravili na podlagi že obstoječih rešitev, ki so jih izvedli na Hrvaškem, Madžarskem in Islandiji. In na podlagi primerjave teh modelov smo poiskali rešitev, ki je najbolj primerna za Slovenijo. Trenutni zakon tako vsebuje precej enostaven mehanizem, s katerim bi najrevnejšim odpisali dolgove v treh korakih. Najprej ustvarja pravno podlago, na podlagi katere bi vse pravne osebe ne glede na svojo obliko in status lahko povsem prostovoljno pristopile k odpisu dolgov. Svojo namero bi sporočile Finančni upravi, ta bi objavila seznam vseh sodelujočih, ki bi jo posamezniki nato naslovili na pravne osebe. Do odpisa bi bili po našem predlogu upravičeni dve kategoriji prebivalk in prebivalcev. V prvo kategorijo spadajo vsi prejemniki socialne pomoči ali varstvenega dodatka, v drugo pa vsi, ki živijo pod statistično določenim pragom revščine. Ti ljudje iz druge kategorije bi se zglasili na centrih za socialno delo, kjer bi dobili potrdilo, da so njihovi prihodki res tako majhni, in se nato zglasili na Finančni upravi, ki bi jim omogočila, da se povežejo s podjetji, ki so zainteresirana za odpis dolgov, in na ta način razrešijo svoj težak položaj. Državljankam in državljanom, ki so se znašli v začaranem krogu neplačanih položnic, bi lahko s takim zakonom vsaj delno omogočili nov začetek, ki pa za državni proračun na drugi strani ne bi imel posebnih učinkov ali stroškov. Gre torej za rešitev, ki bi jo morala podpreti tako finančni minister kot ministrica za delo, vendar pa se je na Odboru za finance in monetarno politiko, kot smo slišali, zgodilo vse kaj drugega. Pred tem, pred Odborom za finance in monetarno politiko, je bil predlog zakona v Državnem svetu deležen soglasne podpore vseh socialnih partnerjev, od Trgovinske zbornice, obrtnikov, sindikatov do Gospodarske zbornice, a se je na žalost kljub temu zelo pozitivnemu sporočilu na Odboru za finance in monetarno politiko zgodilo povsem nekaj drugega. Koalicija je namreč onemogočila razpravo o tem zakonu in brez da bi dobili besedo vabljeni članice in člani odbora sprejela sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Da je šlo za nesprejemljiv manever koalicije, sta se strinjala tako Komisija za poslovnik kot predsednik Državnega zbora. Razlog za tako ravnanje pa seveda ne tiči v tem, da je predlog zakona slab, ampak zgolj v tem, da gre za opozicijski predlog, ki ga vladna koalicija ne glede na vsebino ni zmožna podpreti. V Združeni levici imamo en sam cilj, to smo skozi zadnjih šest mesecev pregovarjanja večkrat poudarili, in to je, da se poišče učinkovito rešitev, ki bo hitro in na podlagi jasno določenih meril omogočila odpis dolgov najrevnejšim in jim dala priložnost za nov začetek. Ministrica je na odboru ob padcu našega zakona obljubila, da se bo to kljub vsemu zgodilo in da bodo prvi odpisi že do septembra, zato računamo, da bo ministrica svojo obljubo tudi izpolnila. S tem smo zadovoljni. Naš predlog je bil v tem smislu realiziran oziroma vsaj ministrica pravi, da bo. Ministrico bomo zato držali za besedo. Če v septembru do obljubljenega odpisa ne pride, pa bomo naš predlog ponovno vložili. In če do tega pride, računamo, da bomo takrat [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]poštene obravnave. Hvala.
Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik Državnega zbora. Dragi poslanke in poslanci! Kot je bilo že v uvodu predstavljeno, Vlada Republike Slovenije podobno kot tudi večina članic in članov Odbora za finance in monetarno politiko nasprotuje sprejetju predlaganega zakonu. Vlada Republike Slovenije se zaveda težke situacije, v kateri se nahajajo državljanke in državljani zaradi dolgov, ki jim nastajajo, a hkrati menimo, da zakonska ureditev ni primerna in zadostna za pomoč državljankam in državljanom. Konkretno pa se v predlogu zakona postavljajo številna vprašanja. Predlog zakona podeljuje novo nalogo davčnemu organu, ki pa ni davčne narave. Predlog zakona bi pomenil bistveno večjo obremenitev za centre za socialno delo, kar ni sprejemljivo. Predlog zakona predvideva uvedbo novega informacijskega sistema, kar predstavlja nove finančne posledice za proračun. Predlog zakona ne določa jasnega postopka ugotavljanja pogojev za odpis in nadzora. Predlog zakona prav tako posega v določbe Zakona o davku na dodano vrednost, ki je usklajen z evropsko zakonodajo. Po predlogu zakona se za dolžnika, kateremu bodo upniki lahko odpisali dolgove, štejejo fizične osebe. Pri tem nastane problem, da so fizične osebe tudi tiste, ki opravljajo dejavnost. Tako se postavlja vprašanje primernosti vključitve dolgov fizičnih oseb, ki opravljajo dejavnost, ki izvira iz naslova opravljanja dejavnosti. Torej, bili so tudi številni vsebinski pomisleki, da se ne bo zdelo, da je Vlada samo zaradi tega, ker gre za opozicijski predlog, temu nasprotovala. Se pa Vlada Republike Slovenije strinja s Poslansko skupino Združena levica, da je ljudem v stiski treba ponuditi roko. Zato že od februarja 2015 pripravljamo širši paket pomoči socialno najbolj ogroženim, poleg sistemskih rešitev, poleg tega, da država vsako leto nameni kar občuten delež bruto domačega proizvoda za socialno najranljivejše. K sodelovanju smo povabili občine, podjetja, humanitarne organizacije in tudi banke. Naš dogovor ne bo obsegal zgolj odpisa dolgov, ampak tudi pomoč pri deložacijah in uvedbo socialne oziroma predplačniške kartice, s katero bomo rešili problematiko zaračunavanja stroškov, povezanih z vpogledom v tekoče račune prebivalcev. Hkrati se zavedamo, da odpis dolgov, ki bo predstavljal enkratni dogodek, ne nudi dolgoročne rešitve za državljanke in državljane. Zato bo Vlada v okviru operativnega programa za črpanje evropskih sredstev sredstva namenila tudi in predvsem aktivaciji prejemnikov socialnih transferjev, njihovi celostni obravnavi ter oblikovanju sistema ustreznih programov socialne aktivacije. S tem želi Vlada Republike Slovenije doseči čim večje približevanje trga dela in čim bolj trajne oblike dela za najbolj ranljive skupine. Določene aktivnosti se bodo izvajale z oblikovanjem preventivnih programov, tudi programa finančnega opismenjevanja ranljivih skupin. Vlada Republike Slovenije se vsekakor zaveda problema, s katerim se soočajo državljani in državljanke. K temu je pristopila, in verjamem, da me boste vsi skupaj in predvsem državljanke in državljani držali za dano obljubo, da bomo paket celostne pomoči ponudili v čim krajšem možnem času. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marija Antonija Kovačič.
Lepo pozdravljeni, spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, poslanci in poslanke! Za Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov bi lahko rekli, da je zelo všečen zakon, kajti prav nihče izmed nas si ne more zatisniti oči pred perečimi socialnimi problemi. Ljudje so v čedalje večji socialni stiski. Bodisi da gre za mlajšo bodisi starejšo populacijo, gospodarska kriza žal ne pozna razlike. Zato tudi upokojenci niso nič kaj manj prizadeti. Podatki kažejo, da je vse večje število starejše populacije, ki drsi pod prag revščine. Stopnja tveganja revščine se samo za starejše osebe giblje nekje okrog 20 %. Vedno več je prejemnikov pokojnin, ki so v izredno težkem socialnem položaju, kajti po zadnjih podatkih približno 49 tisoč upokojencev prejema pokojnine, nižje od 300 evrov. In kaj lahko naredimo s 300 evri na mesec? Skoraj vsak upokojenec bo najverjetneje najprej poplačal vse svoje obveznosti in šele potem razmišljal o svojih osebnih potrebah. Večina jih je tako navajena, rekli bi usklajena praksa. Odgovorno ravnanje s hišnim proračunom je veščina, ki je še vedno ne pozna vsak. Je pa tudi res, da so nas težki časi prisilili, da se vse bolj zavedamo situacije in se ji skušamo čim bolj prilagoditi. Toda kaj če kljub velikim naporom še vedno na koncu meseca zmanjka denarja za pokritje ene ali dveh položnic za redne življenjske stroške? Slednje se iz meseca v mesec vse bolj kopičijo in že nastane težava. Ravno k takšnemu širšemu reševanju problematike je pristopila tudi Vlada. Dobili smo jasno zagotovilo, da aktivnosti na tem področju intenzivno potekajo že nekaj časa, za kar v Poslanski skupini Desus verjamemo, da bo prizadetim prineslo vsaj kanček upanja, torej novo priložnost za začetek. Poslanska skupina Desus podpira načela socialne države ter posledično aktivno pristopi k reševanju socialnih problemov. Menimo, da se je zadeve treba lotiti temeljito in učinkovito. Ravno slednje je tehten razlog, zakaj sva člana Poslanske skupine Desus na matičnem delovnem telesu glasovala za sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Tudi stališče celotne poslanske skupine je enako. Ocenjujemo, da se je Vlada bolj aktivno potrudila najti ustrezne rešitve, ki so bile oblikovane na podlagi neposrednih informacij ter izkušenj iz same prakse, in ravno to je tisto, za kar menimo, da je veliko bolj verodostojen argument. Treba je prisluhniti vsakemu posamezniku in upoštevati zaskrbljujoče signale, ki izhajajo iz terena. Ni dovolj, če sprejmemo zakon, ki bo obtičal na teoretični osnovi. V Poslanski skupini Desus se nam zdi zelo pomembno, da se lotimo tudi ostalih ukrepov za zagon gospodarstva. V prvi vrsti so to nova delovna mesta ter ohranitev obstoječih. Povečana produktivnost je edina rešitev, ki bo rešila problem nakopičenih dolgov ter delovala preventivno. Tudi ta vidik je zelo pomemben, da ne odpišemo dolgov samo enkrat in zadeva je zaključena. Moramo biti zelo pozorni, kajti dolgovi se lahko zelo hitro vnovič nakopičijo. Zato ostaja naš ključen pomislek predlaganemu zakonu ta, da gre za kratkoročno rešitev, ne pa sistemsko ureditev na dolgi rok. Zavedamo se, da bo potrebno še veliko napora, da se občanke in občani znova ne znajdejo v brezupnem položaju. Odpis dolga na način, ki ga predlaga Vlada, je le prvi korak, želimo si pa, da bi bil čim bolj uspešen. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala še enkrat za besedo. Lep pozdrav v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov, v kateri pozdravljamo dobronamernost predlagatelja Predloga zakona o enkratnem odpisu dolgov! Dejstvo je, da so posledice gospodarske in finančne krize – gre za svetovno gospodarsko in finančno krizo – močno posegle tudi v prebivalce v Sloveniji, in zelo dolgo trajajoča ekonomska kriza ima posledice na socialni položaj naših prebivalcev. Ugotavljamo, da se v proračunu letno zagotavlja že skoraj 1,2 milijarde za socialne transferje. Odziv Slovenije na gospodarsko in finančno krizo je bil nekako v duhu finančnih pričakovanj, če lahko tako rečem. Zmanjševalo se je predvsem socialne pravice, in Zakon za uravnoteženje javnih financ je eden od tistih, ki je drastično posegel ravno v položaj ljudi z namenom, da se uravnotežijo javne finance. Na drugi strani smo pa tudi veliko sredstev vložili v dokapitalizacijo bank z namenom, da banke spodbudijo gospodarsko rast in da zagotovimo nova delovna mesta in s tem izboljšamo položaj ljudi v Sloveniji. Žal se odziv s strani bank ni zgodil na način, da bi spodbujal financiranje gospodarstva oziroma kreditiranje gospodarstva, in ta hip so razmere zelo kritične, zato ugotavljamo, da je dobronamernost tega zakona še kako pomembna. Opozarjamo pa na to, da se nam lahko v prihodnosti razmere še poslabšajo ravno zaradi tega, ker je še na tej seji Državni zbor sprejel zakon o deregulaciji poklicev v trgovini. Gre za 100 tisoč ljudi, ki delajo v sistemu trgovin. Nevarnost nižanja delavskih pravic je s tem bistveno večja kot pred tem, in iskanje lukenj za manjše plačilo bo zagotovo eden od velikih izzivov kapitala. Tako da si želimo, da bi dejansko zaživela rešitev, ki jo je nakazalo tudi ministrstvo za delo s tem, ko pripravlja dogovor, ki bo sklenjen z različnimi upniki in v katerem bo jasno, natančno opredeljen namen odpisa, postopek, višina odpisanih sredstev ter roki in upravičenci za uveljavljanje odpisa dolgov. Torej, potreben je širši družbeni konsenz glede odpisa dolgov, kajti dejstvo je, da sam odnos med dolžnikom in upnikom ureja že Obligacijski zakonik, ki govori o tem, da je odpis dolgov možen na podlagi sporazuma med obema. Žal tudi Obligacijski zakonik ne govori natančno o kriterijih, ki jih je treba izpolnjevati. Enako velja tudi za zakon o enkratnem odpisu dolgov, ki ga danes obravnavano in za katerega ugotavljamo, da je neprimeren za nadaljnjo obravnavo ravno zaradi tega, ker tudi ta zakon ne prinaša jasnih kriterijev, da ne bi prihajalo do arbitrarnega odločanja o tem, komu bo odpisan dolg in komu dolg ne bo odpisan. Prav tako pa zakon tudi nima izdelanega postopka, da bi lahko nekdo, ki se mu zgodi krivica, to poskušal uveljavljati potem tudi na sodišču. Zato je ta hip zelo primerna odločitev resnično ta, da se poskuša doseči dogovor. Če pa tudi ta dogovor ne bi uspel, pa mislim, da je vendarle treba razmišljati o tem, da upoštevamo tudi zelo kvalitetna opozorila Zakonodajno-pravne službe k temu zakonu, da se ob morebitnem neuspehu dogovora pripravi novo besedilo zakona o odpisu dolgov, ki bo bolj izčiščeno, predvsem pa bo imelo jasnejše kriterije, za katere teme oziroma obveznosti je mogoče izvesti odpis dolgov, kakšen bo ta postopek in kako bomo preprečevali arbitrarno odločanje, komu se odpiše dolg in komu ne. Vsebina predlaganega zakona je zagotovo izjemno dobrodošla tudi zaradi tega, ker smo tudi s pravnosistemskega vidika dobili bistveno več informacij, kot bi jih sicer, če bi govorili samo na osnovi že veljavnega Obligacijskega zakonika. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! V Združeni levici smo 23. januarja 2015 vložili zahtevo za sklic nujne seje dveh pristojnih odborov, s katero smo predlagali Vladi, naj ustanovi posebno skupino, ki bo po zgledu Hrvaške pristopila k pogajanjem s telekomunikacijskimi, energetskimi in komunalnimi podjetji, bankami, državnimi organi, občinami in podjetji v lasti občin, na podlagi katerih bo možen delni ali popolni odpis zapadlih obveznosti, ki jih imajo do njih najranljivejše skupine prebivalcev Slovenije. Državna sekretarka na Ministrstvu za finance gospa Mateja Vraničar je menila, da takšne rešitve ne potrebujemo, saj da imamo institut osebnega stečaja in možnost obročnega odplačevanja davčnih dolgov. Na seji je bila prisotna tudi državna sekretarka na ministrstvu za delo gospa Martina Vuk, ki je predstavila že obstoječe pravice iz javnih sredstev ter dodala, da "je izredna pravna pomoč namenjena ravno tistim, ki ne morejo plačevati, ki imajo neke stroške, ki jih ne morejo plačevati iz lastnih dohodkov ali pa so jim ti stroški nastali zaradi višje sile ali naravne nesreče". Koalicija predlaganih sklepov seveda ni sprejela; bili naj bi premalo določni in konkretni. Skladno s tako obrazložitvijo največje koalicijske stranke smo v Združeni levici pripravili konkretno rešitev in aprila v zakonodajni postopek vložili Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov. V zadnjem času smo s strani Vlade velikokrat slišali, kako naj bi se stanje v Sloveniji izboljševalo, kako so gospodarski kazalci vedno bolj pozitivni in kako se že kažejo rezultati njenega dela. Pri tem seveda predstavniki Vlade pozabijo povedati, da medtem ko so gospodarski kazalci res že nekaj časa pozitivni, so socialni kazalci še vedno izredno negativni. Sprememb tega negativnega trenda pa nikakor ni videti. Od rasti BDP imajo koristi le nekateri, medtem ko so tisti, ki so brez lastne krivde plačali davek krize, v vedno težji situaciji. Statistični podatki ne lažejo. Povečano je število otrok in gospodinjstev, ki živijo pod pragom revščine, in stopnja tveganja revščine se iz leta v leto povečuje. 35 % gospodinjstev, ki težko preživijo mesec, druga največja porast revščine na območju EU, v letih med 2012 in 2013 55 tisoč otrok pod pragom revščine – to so podatki, ki jasno kažejo na to, da je treba ukrepati. In predlog, ki smo ga pripravili v Združeni levici, je vsekakor ukrep, ki predstavlja vsaj prvi korak k spremembi negativnih trendov. Očitke, ki jih poslušamo danes, pa popolnoma zavračamo, saj smo vse pomanjkljivosti, ki so bile v predlogu, popravili z amandmaji. Tudi govoričenje o zagonu gospodarstva in delovnih mest, oprostite, je tukaj, na tem mestu neprimerno in prazno, saj je to zelo dolgotrajen proces in bo v tem času, ko bo Vladi slučajno to uspelo, za mnoge že prepozno, spoštovani. To zveni bolj kot predvolilna obljuba in puhlica kot pa konkretno delo današnje vlade. S predlogom zakona bi tako omogočili pravnim osebam, da po enostavnem postopku brez dodatnih stroškov odpišejo dolgove najranljivejšim skupinam prebivalstva. V Združeni levici smo nad ravnanjem koalicije ob obravnavi predloga zakona zgroženi. Po konstruktivni razpravi na seji pristojne komisije Državnega sveta, kjer je bil naš predlog soglasno sprejet, nas je na pristojnem odboru Državnega zbora pričakal hladen tuš. Brez razprave, brez tehtnega argumenta, popolnoma nedemokratično in mimo poslovniških določil je bil sprejet sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ker naj ne bi vseboval vseh potrebnih sestavin, kar je zloraba poslovnika, s čimer se strinjata tako predsednik Državnega zbora kot Komisija za poslovnik. Je pa bila razprava na odboru omogočena ministrici za delo, ki je obljubila, da bodo prvi koraki v smeri odpisa dolga narejeni že konec tega meseca, dolgovi pa naj bi bili najrevnejšim odpisani že konec septembra. Ministrica je na dan sporne seje odbora podjetjem in občinam že razposlala predloge odpisa. Kljub temu, da smo mnenja, da je naš predlog celovitejši, nas veseli, da bo do tega potrebnega ukrepa po šestih mesecih pregovarjanj vendarle prišlo. Kot smo večkrat poudarili, je važno, da do odpisa dolgov pride in da začnemo razreševati hude socialne stiske ljudi, ne glede na to, kdo je predlagatelj zakona. Bomo pa ministrici gledali pod prste, in če v septembru do tega ne pride, bomo naš predlog jeseni še enkrat vložili. Tokrat pa pričakujemo, da bo naš predlog deležen poštene obravnave. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo gospod Jožef Horvat.
Gospod predsednik, hvala lepa. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica! Pred nekaj dnevi smo na skupni seji Odbora za zadeve Evropske unije in Odbora za finance in monetarno politiko obravnavali priporočila Evropske komisije v zvezi z nacionalnim reformnim programom za leto 2015 in v okviru obravnave teh priporočil prejeli tudi dokument služb Evropske komisije, ki ima naslov Poročilo o državi – Slovenija 2015. V sklopu tega poročila, ki je obsežno, ima sto strani, je navedeno, mislim da, na 65. strani, da je Slovenija po stopnji revščine sicer še vedno pod povprečjem Evropske unije, zaskrbljujoč pa je trend na tem področju, saj stopnja revščine vse od leta 2009 v Sloveniji stalno in strmo raste. Število ljudi, ki jih ogroža revščina ali socialna izključenost, je v letu 2013 doseglo 410 tisoč. 410 tisoč ljudi torej živi v revščini oziroma v socialni izključenosti. To je več kot 20 % slovenskega prebivalstva, se pravi več kot ena petina. O tem tudi govori Ginijev koeficient, ki pravi, da je slovenska družba zelo egalitarna družba – egalitarna v revščini. Eden od pomembnih dejavnikov, ki je poleg gospodarske krize vplival na porast stopnje revščine v državi, je tudi ukinitev tako imenovanih državnih pokojnin oziroma uvrstitev istih med socialnovarstvene prejemke. Pravna podlaga za ukinitev državnih pokojnin je bil Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev. Ta zakon je med drugim povzročil tudi zmanjšanje koriščenja socialnovarstvenih prejemkov s strani starejših upravičencev, saj je uvedel vračljivost varstvenih dodatkov, če ima upravičenec kakršnokoli premoženje. Prenova sistema socialnovarstvenih prejemkov, ki naj bi jo prinesel Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, naj bi predvsem onemogočala zlorabe na tem področju, ne da bi zmanjšala socialno varnost prebivalstva. Dejansko pa je novi sistem dodeljevanja socialnovarstvenih prejemkov povzročil večjo stopnjo revščine in svojega zastavljenega cilja torej ni dosegel. Manjše korekcije tega zakona, ki so bile opravljene v preteklih letih, splošnega trenda zviševanja stopnje revščine niso popravile. V Novi Sloveniji smo večkrat poudarili, da obstoječi sistem socialnovarstvenih prejemkov ni ustrezen, je predvsem zelo nepregleden, administrativno izjemno zahteven, ker je skrajno zapleten. Kar pa je najbolj bistveno: najbolj upravičenih do socialnovarstvenih prejemkov sploh ne doseže. Potrebna bo torej celovitejša prenova socialnovarstvene zakonodaje. Enkraten odpis dolgov je sicer stihijski ukrep z enkratnim učinkom. Po prepričanju nas krščanskih demokratov so take akcije v tem trenutku potrebne, glede na socialni položaj številnih upravičencev in njihove varnosti, vendar pa morajo biti zakonske podlage za take rešitve dodelane do te mere, da bodo take pomoči deležni le tisti, ki so do takega ukrepa dejansko upravičeni, kar pa obravnavani predlog zakona zagotovo ni. Krščanski demokrati dajemo prednost sistemskim ukrepom, ki bodo omogočali dostojno preživetje, dostojno plačilo za pošteno delo čim večjemu številu državljanov. V prvi vrsti mora biti preživetje zagotovljeno posamezniku z zaslužkom od lastnega dela, s tem da morajo biti zaslužki vključno z minimalno plačo taki, da zagotavljajo dostojno življenje posamezniku in njegovi celotni družini, če jo ima. V Novi Sloveniji oziroma krščanski demokrati se zavzemamo za to, da bi vsi državljani imeli pravične priložnosti za zaslužek, torej za trdno in učinkovito gospodarstvo, ki je najboljša socialna politika. Ja, najboljša socialna politika je tista politika, ki ustvarja nova delovna mesta. Tisti, ki si sami žal ne morejo pomagati, to so ostareli, bolni in socialno zapostavljeni, pa morajo biti deležni socialne pomoči po načelu solidarnosti. Poudarjamo še, da je treba instrumente socialne politike vgraditi v celoten zakonodajni sistem, v stanovanjsko, davčno, družinsko, zdravstveno, pokojninsko in invalidsko ter drugo zakonodajo. Soglašali smo in soglašamo s sklepom, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Spoštovani! Pred časom predstavljena rešitev, ki so jo svojim državljanom ponudili pri naših sosedih Hrvatih in o kateri so mediji poročali, je tudi pri nas porodila zanimanje. Z zanimanjem smo preučili hrvaški dogovor, ne zakon, dogovor, ki so ga sklenili na eni strani hrvaška vlada in na drugi strani upniki v zvezi z odpisom dolga socialno najšibkejšim. Tudi v Poslanski skupini Zavezništvo enako kot predlagatelji menimo, da je dolgotrajna gospodarska kriza skupaj z varčevalnimi ukrepi pripomogla, da je število ljudi blizu ali pod pragom revščine naraslo. Tako smo danes dnevno priča tragičnim zgodbam o lačnih otrocih, o otrocih, katerih starši ne zmorejo zagotavljati niti osnovnih dobrin. O dopustu in o ostalih prostočasnih aktivnostih niti ne bom govorila. Dnevno smo priča zgodbam o starostnikih, ki se prehranjujejo zgolj še v ljudskih kuhinjah, ali o starostnikih, ki so odvisni od finančne pomoči svojih otrok, saj pokojnine že dolgo ne zadoščajo za poplačilo osnovnih obveznosti. Dnevno lahko zasledimo tragične zgodbe iz naše neposredne soseščine o družinah, ki so zaradi nekaj sto evrov dolga podvržene deložaciji, rubežem in so tako tudi porinjene čez socialni rob. Tudi zaradi teh ali predvsem zaradi takšnih zgodb, ki smo jim žal priča vsakodnevno, smo v naši poslanski skupini z vso skrbnostjo preučili rešitve, ki so jih pripravili na Hrvaškem. Žal hrvaških rešitev ni možno kar tako prenesti v naš pravni red. Kot že rečeno, gre za tripartitni dogovor med državo, upnikom in dolžnikom. Gre torej za dogovor, ki ima v svoj fundament vgrajeno prostovoljnost. To je torej prva razlika med hrvaškim odpisom dolga in predlaganim zakonom. Dodatno je sigurno treba poudariti institut osebnega stečaja. Stečajni postopek je sicer postopek, ki traja povprečno tri leta, in v tem času se dolžniku dodeli stečajni upravitelj. Slednji upravlja tako s premoženjem kot prihodki dolžnika, vse z namenom, da se upniki v čim večji meri poplačajo. Spomniti želim, da so ne dolgo tega naložila finančno breme začetka stečajnega postopka posamezniku prav sodišča, in to z namenom, da bi čim širši množici posameznikov sploh omogočili, da začnejo ta postopek. V času trajanja stečajnega postopka, pa čeprav gre za relativno dolgo obdobje, tako ni deložacij in ni rubljenja premoženja. Predlog zakona, ki ga je v obravnavo vložila Poslanska skupina Združena levica, je všečen, vendar pa je po našem mnenju dimenzija področja, ki bi naj ga urejal, preveč široka, da bi jo poslanski zakon lahko ustrezno obravnaval. Vlada je nenazadnje tista, ki je dolžna uvodoma predstavljeno problematiko z vsemi svojimi resursi in mehanizmi ustrezno reševati. V interesu nas vseh je, da se pripravijo rešitve, ki bodo v praksi dale rezultate, in tudi ni nepomembno zaščititi upnike, da ne bi ob tem prihajalo do zlorab. Na nedomišljenost nekaterih rešitev je tako opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, ki je v mnenju izrazila mnogo pomislekov. Če zaključim. V poslanski skupini smo naklonjeni ideji in ciljem, ki so bili predstavljeni s Predlogom zakona o enkratnem odpisu dolgov. Prepričani smo, da je ukrepanje tukaj nujno potrebno, zato tudi pozivamo Vlado in pristojno ministrstvo, da obljubljene predloge rešitev čim prej pripravita in predstavita. Aktivnost Vlade bomo skrbno in tudi kritično spremljali. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Tilen Božič.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, spoštovani poslanke in poslanci! V Poslanski skupini SMC se zavedamo problematike, ki jo skuša nasloviti predlagani zakon o enkratnem odpisu dolgov, in razumemo, da je za številne državljanke in državljane vsak dan zamude pri sprejemanju ukrepov na tem področju korak dlje od sodržavljank in sodržavljanov, ki so zašli v spiralo zaostrenih razmer, nesrečnih spletov okoliščin, vedno težjih odločitev in neznosnih posledic, ki jih te prinašajo. V zvezi z zakonom, ki ga je predlagala Poslanska skupina Združena levica, so se tako nam kot tudi drugim parlamentarnim strankam, Vladi in Zakonodajno-pravni službi porajala številna vprašanja. Od opredelitev in naloženih obveznosti tistim, ki naj bi dolgove odpisali, in predvidevanja finančnih posledic ukrepa v praksi, do novih pristojnosti organov, procesiranja vlog, informacijske podpore in drugih. Vprašanja in pomisleke smo ocenili za tako resne, da po našem mnenju nadaljnjega postopka ne bi uspeli prilagoditi na način, ki bi zagotovil doseganje ciljev in prispeval k izboljšanju razmer. V programu SMC smo si na področju izboljšanja socialnega položaja prebivalstva zastavili več ciljev, ki bi v doglednem času pripeljali do razmer, ko ne bi bilo več nikogar pod pragom revščine, in s tem do dostojnega življenja najranljivejših skupin prebivalstva. Iz tega razloga Vlada Republike Slovenije na področju, ki ga skuša v omejeni meri nasloviti tudi predlog zakona, intenzivno pripravlja več rešitev – dogovor med različnimi deležniki o skupnem in sočasnem odpisu dolgov oziroma terjatev, ki jih imajo do družin njihovi stanodajalci, lokalna samouprava, komunalna podjetja in dobavitelji energentov, banke ter država. Pričakujemo, da bo ta dogovor med Vlado Republike Slovenije, občinami, družbami in humanitarnimi organizacijami podpisan v kratkem. To zagotovilo smo prejeli tudi od ministrice za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti gospe Anje Kopač Mrak, na katero poslanci SMC apeliramo, naj v to vloži dodatne napore, da se težko pričakovani dogovor udejanji v najkrajšem času. Prav tako že nestrpno pričakujemo napovedane rešitve s področja pomoči tistim, ki jim grozi prisilna izselitev ali so bili že deložirani, saj njihove težave že preraščajo v nacionalno sramoto. Nadalje, v kratkem pričakujemo tudi konkretne rešitve na področju poplačil stroškov bank pri izvajanju sklepov o izvršbah ter rešitev, ki bi jih lahko prinesle napovedane predplačniške kartice, namenjene izključno nakazilom denarne socialne pomoči, varstvenega dodatka, otroškega dodatka pri prejemnikih denarne socialne pomoči in državnih štipendij. Spoštovani! Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini SMC podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Marko Pogačnik.
Spoštovani predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki smo zaskrbljeni nad dogajanjem, nad padanjem življenjskega standarda, nad povečano brezposelnostjo v Sloveniji. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo problematike, s katero se sooča čedalje več prebivalk in prebivalcev Republike Slovenije. Vendar je pri tem treba poudariti nekaj. Med leti 2004 in 2008 ti problemi niso bili tako veliki, kot so danes. V mandatu vlade Janeza Janše med leti 2004 in 2008 je Slovenija beležila najnižjo brezposelnost. Beležila je najvišjo gospodarsko rast, nadpovprečno v Evropski uniji. Edinkrat v zgodovini je Slovenija imela proračun, ki je odražal presežek. To je bilo v letu 2007. Potem je prišla vlada Boruta Pahorja, potem je prišla vlada Alenke Bratušek in zdaj vlada Mira Cerarja. Življenjski standard Slovenk in Slovencev je začel drastično padati. Po eni strani bi bil predlog, ki ga je dala Združena levica, lahko upravičen. Po drugi strani smo pa v Slovenski demokratski stranki prepričani, da bi predvsem vlada Mira Cerarja morala poskrbeti, da do takšnih dogodkov in takšnih problematik v Sloveniji ne bi prihajalo. Kajti glede na dosedanje delo vlade Mira Cerarja, ki v Državni zbor ni prišla še z nobenim zakonom, ki bi omogočil višji standard, ki bi omogočil višjo gospodarsko rast, te problematike ne bomo rešili. Glede na sedanje delo vlade Mira Cerarja bi, če bi bil sprejet takšen zakon, šlo verjetno za enkratno odločitev, v roku pol leta, enega leta bi se pa ta zakon moral ponoviti. Zato smo v Slovenski demokratski stranki prepričani, da morate vlada Mira Cerarja in koalicija Socialnih demokratov in Desusa prevzeti odgovornost in končno začeti delati tako, kot vam narekuje ustava, in za kar ste dobili tudi zaupanje volivk in volivcev. Kajti dosedanje delo vlade Mira Cerarja bo stanje v Sloveniji samo poslabševalo in bomo takšen predlog zakona, kot ga je predlagala Združena levica, lahko imeli v Državnem zboru ponovno v roku pol leta ali enega leta. Edino s sistemskimi ukrepi, z razvojem gospodarstva, s povečanjem gospodarske rasti in odpiranjem novih delovnih mest bomo to problematiko, ki jo imamo danes na mizi, lahko razrešili. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo vseh teh problemov, vendar smo prepričani, da je naloga Vlade, da prepreči revščino v Sloveniji in zagotovi boljši življenjski standard vseh. Spoštovani predstavniki Združene levice, mislim, da moramo skupaj kot opozicija nastopiti proti temu, zato da se bodo te stvari v Sloveniji začele spreminjati.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločili danes v okviru glasovanj, eno uro po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O PODALJŠANJU PREHODNEGA OBDOBJA NA PODROČJU PROSTEGA GIBANJA DRŽAVLJANOV REPUBLIKE HRVAŠKE IN NJIHOVIH DRUŽINSKIH ČLANOV V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Dragi poslanke in poslanci! Predlog zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov uvaja triletno prehodno obdobje za zaposlovanje in delo hrvaških državljanov v Sloveniji po vstopu Hrvaške v Evropsko unijo. Tako se bodo državljani Republike Hrvaške v Sloveniji lahko zaposlovali na podlagi določb, ki jih ureja Zakon o zaposlovanju in delu tujcev, ki sicer veljajo za državljane tretjih držav. Omejitve, ki izhajajo iz prehodnega obdobja, veljajo le za prosto gibanje delavcev, medtem ko na področju prostega pretoka storitev in pravice do ustanavljanja podjetja s sedežem v Republiki Hrvaški državljani Republike Hrvaške uživajo polne pravice, kot izhajajo iz Pogodbe o delovanju Evropske unije. Vlada Republike Slovenije se je za podaljšanje prehodnega obdobja odločila zaradi soočanja s strukturno brezposelnostjo, na kar nas opozarjata tudi OECD in Evropska komisija, in sicer zaradi visoke brezposelnosti nižje izobraženih. Poleg tega pa se starostna skupina brezposelnih v Sloveniji v starostni kategoriji 30 do 39 let povečuje in je dosegla že skoraj 24 % konec leta 2014 in marca 2015. To pa je tudi struktura hrvaških državljanov, ki so se največ zaposlovali v Sloveniji po letu 2013. Potrebna je aktivacija slovenskih brezposelnih oseb, zato menimo, da je treba ohraniti institut kontrole trga dela za dostop hrvaških državljanov in drugih družinskih članov na slovenski trg dela. Temeljne rešitve zakona so naslednje. Predlog zakona regulira samo nove zaposlitve državljanov Republike Hrvaške, ki na slovenski trg dela vstopajo prvič oziroma v času začetka uporabe predloga zakona ne živijo v Republiki Sloveniji. Državljani Republike Hrvaške in njihovi družinski člani se bodo lahko zaposlovali za katerikoli namen samo na podlagi veljavnega dovoljenja za zaposlitev. Po dveh letih neprekinjenega zakonitega prebivanja v Republiki Sloveniji bodo imeli državljani Republike Hrvaške pravico do prostega dostopa na slovenski trg dela. Delo bodo lahko državljani Republike Hrvaške opravljali pod enakimi pogoji kot državljani Republike Slovenije. Pomembno pa je izpostaviti tudi sledeče. Postopek izdaje dovoljenja za zaposlitev je zelo poenostavljen, saj se predlaga, da je za dostop do trga dela ključno to, da v evidenci brezposelnih oseb ni ustreznih brezposelnih oseb v naši državi. Na področju pravne varnosti se v primeru zaposlitve določa obveznost vključitve v obvezna socialna zavarovanja, določeni so roki za vključitev v socialno zavarovanje in sankcije v primeru nespoštovanja teh rokov. Do danes je veljalo, da je bilo pred izdajo dovoljenja za delo preverjanje ne samo kontrole trga dela, ampak tudi natančno preverjanje izpolnjevanja pogojev delodajalca. Zdaj je to olajšano in se pregleduje predvsem registracija delodajalca, ki izda prošnjo za dovoljenje, ključna pa je kontrola na trgu dela. Torej, znotraj obstoječe regulative vseeno poenostavljamo možnost dostopa. Se je pa z vidika interesov Slovenije, predvsem pa naših brezposelnih oseb, ne glede na to, da bi si želeli popolnoma sprostiti trg dela, Vlada odločila, da predlaga naslednje triletno obdobje, ki je v skladu z določbami Pogodbe o Evropski uniji. Vsekakor pa si želimo, da bi bili čim hitreje odpravljeni razlogi, ki so vodili Vlado Republike Slovenije, da predlaga podaljšanje tega prehodnega obdobja. Ko teh pogojev ne bo, bo Vlada pristopila k takojšnji ukinitvi, če tako rečem, določb tega zakona in želji po sprostitvi slovenskega trga dela za državljane Republike Hrvaške. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! S Predlogom zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov se je seznanil tudi Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide na svoji 13. seji 11. 6. 2015 kot matično delovno telo. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji seji 8. 6. sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku, zato ga je odbor obravnaval na podlagi 144. člena Poslovnika Državnega zbora. Na seji odbora, kot rečeno, so sodelovali predstavniki ministrstva za delo, Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, Državnega sveta in sindikatov. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji, in sicer amandmaji k 1., 2., 6. in 9. členu koalicijskih poslanskih skupin ter Poslanske skupine Združena levica k 2. in 10. členu. Na sami seji odbora je bilo poudarjeno, da je temeljni razlog za pripravo predloga zakona zaščita slovenskega trga dela pred prostim zaposlovanjem in delom državljanov Republike Hrvaške po vstopu Hrvaške v EU. Ne glede na to, da je stanje na slovenskem trgu dela, hvala bogu, nekoliko boljše, kot je bilo leta 2013, in da napovedi za prihodnje obdobje nakazujejo pozitiven trend gospodarske rasti in zaposlenosti, je še vedno potrebna previdnost, predvsem ker se Slovenija, na kar opozarjata tako OECD kot Evropska komisija, sooča s tako imenovano strukturno brezposelnostjo, velikim deležem nizko izobraženih brezposelnih in nizko stopnjo zaposlenosti nizko izobraženih. Poleg tega pa se starostna skupina brezposelnih med 30. in 39. letom v Sloveniji povečuje in je dosegla že skoraj 24 % konec leta 2014. To pa je tudi struktura hrvaških državljanov, ki so se zaposlovali v Sloveniji po letu 2013. Potrebna je aktivacija, kot je bilo že tudi povedano, slovenskih brezposelnih oseb, zato je mnenje, da je treba ohraniti institut kontrole trga dela za dostop hrvaških državljanov in njihovih družinskih članov na slovenski trg dela. Zaposlovanje tujcev v Republiki Sloveniji je sicer v zadnjih dveh letih izrazito upadlo, kar je tudi posledica krize, s katero se je soočala Slovenija. Zaposlovanje hrvaških državljanov pri nas pa se je v zadnjih dveh letih le malenkost zmanjšalo, za približno 1,5 %, kar je mogoče pripisati tudi uvedbi prehodnega obdobja v letu 2013. Posledica tega pa je po drugi strani povečanje števila napotenih delavcev iz Hrvaške, saj na področju prostega pretoka storitev ni omejitev. V okviru razprave je bilo postavljenih nekaj vprašanj in pomislekov v zvezi s podaljšanjem obdobja prostega zaposlovanja hrvaških državljanov. Med drugim je bilo izpostavljeno tudi vprašanje, ali ta predlog diskriminira hrvaške državljane v razmerju do drugih tujcev. Pojasnitev je bila, da ne gre v nobenem primeru za diskriminacijo hrvaških državljanov napram komurkoli. V samem poročilu in gradivu, ki ste ga prejeli, imate na daljši način pojasnjeno tudi, kako je razprava potekala, kako se je kdo do posameznih točk oziroma amandmajev opredeljeval. Odbor je po končani razpravi sprejel sledeče amandmaje. Amandmaji koalicijskih poslanskih skupin Desusa, SD in SMC so bili sprejeti, in sicer k 1., 2., 6. in 9. členu. Odbor pa ni sprejel amandmajev Združene levice k 2. in 10. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj ter jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni, kot sem že povedal, sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona pa je sestavni del poročila, ki ste ga prejeli. Najlepša hvala za pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospa Marija Bačič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovani gospod podpredsednik Državnega zbora, gospa ministrica, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov, ki ga bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli. S predlogom zakona se namreč podaljšuje dvoletno prehodno obdobje za zaposlovanje in delo državljank in državljanov Republike Hrvaške v Sloveniji še za tri leta, to je do 30. 6. 2018. Ukrep, ki smo ga uvedli leta 2013 zaradi zaščite trga dela za državljanke in državljane Republike Hrvaške, ni spremenil nič in prav tako tudi v naslednjih letih ne bo. Državljani Republike Hrvaške se bodo tudi v prihodnjih letih lahko zaposlovali le na podlagi veljavnega delovnega dovoljenja, tako kot do zdaj. Dobri odnosi s sosednjimi državami so za Socialne demokrate zelo pomembni, zato jih je treba ves čas krepiti in si prizadevati za čim boljše sodelovanje. Uvajanje ukrepov, med katere sodi tudi Predlog zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov, mora biti dobro pretehtano in utemeljeno s podatki, ki kažejo, da razmere na trgu dela v Republiki Sloveniji kljub izboljšanju še vedno niso optimalne, kar pomeni, da bi prenehanje prehodnega obdobja za zaposlovanje hrvaških državljanov v Sloveniji lahko pomembno vplivalo na razmere na trgu dela v Sloveniji. Zato je podaljšanje prehodnega obdobja utemeljeno in v danih okoliščinah tudi potrebno. Zavedamo se, da je prost pretok ena od temeljnih svoboščin Evropske unije, vendar pa so razmere na slovenskem trgu dela žal zaskrbljujoče. Kljub padanju števila brezposelnih jih je še vedno nad 100 tisoč, zato je prav, da slovenski trg dela zaščitimo tako, da najprej omogočimo možnost zaposlovanja državljankam in državljanom naše države. Napovedi Urada za makroekonomske analize in razvoj za prihodnje leto so spodbudne, ampak dokler ne bo bistvenega izboljšanja situacije na trgu dela, je smiselno, da se ta ukrep podaljša še za tri leta. Stopnja brezposelnosti pri naših sosedih je visoka. V primeru prostega dostopa na slovenski trg dela so brezposelni hrvaški državljani upravičeni do vseh vrst pomoči, ki jih Zavod za zaposlovanje zagotavlja slovenskim državljanom, torej tudi do programov aktivne politike zaposlovanja, vključno s tistimi, ki so financirani s strani Evropskega socialnega sklada. V teh že tako težkih razmerah menimo, da je prav, da se daje prednost pri zaposlovanju in delu domačim brezposelnim osebam. Tudi ob vstopu Slovenije v Evropsko unijo je večina tako imenovanih starih držav članic uvedla prehodno obdobje za slovenske delavce, čeprav je bila takrat gospodarska situacija bistveno drugačna. Tako sta, na primer, sosednja Avstrija in tudi Nemčija za Slovenijo uveljavljali celotno sedemletno prehodno obdobje, ki je trajalo vse do 30. aprila 2011. Zaščita naših državljanov in naših delavcev je pravica in dolžnost naše države, zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Pozdravljeni! V Združeni levici predloga zakona ne bomo podprli. Omejevanje prostega zaposlovanja hrvaških državljanov je namreč ekonomsko neupravičeno ter politično in etično nesprejemljivo. Najprej je treba jasno povedati, da vzrok za visoko brezposelnost v Sloveniji niso hrvaški delavci. Hrvaški delavci tudi niso krivi za to, da na Hrvaškem ne najdejo dela. Vzrok za brezposelnost v Evropi ni prosto gibanje ljudi, ampak prosto gibanje kapitala. Prost pretok kapitala namreč ustvarja konkurenco z državami, ki grobo kršijo delavske pravice. Prost pretok kapitala je vzrok za pomanjkanje investicij v Evropski uniji nasploh in posebej v državah, kot sta Slovenija in Hrvaška. Prost pretok kapitala v davčne oaze, ki so, mimogrede, večinoma kolonialna ozemlja članic Evropske unije, prav tako zmanjšuje investicije in zaposlenost v Evropi. Dejstvo pa je, da Evropska unija na vsakem koraku prepoveduje prosto gibanje, nihče pa ne sme omejevati prostega gibanja kapitala. To veliko pove o odnosu med delom in kapitalom v Evropski uniji. Strah, da bodo Slovenijo preplavili hrvaški delavci, je odveč. Danes pri nas dela okoli 4 tisoč 500 napotenih delavcev iz Hrvaške, za katere ne veljajo omejitve zaposlovanja. Če bi jim omogočili prosto zaposlovanje neposredno pri slovenskih podjetjih, se skupno število hrvaških delavcev ne bi bistveno povečalo, bi pa na ta način izboljšali položaj hrvaških napotenih delavcev, ker vemo, da je pri napotenih delavcih največ nezakonitega izkoriščanja. Znano je tudi, da sta Avstrija in Nemčija kar sedem let omejevali zaposlovanje državljanov novih članic, med drugim tudi slovenskih, in to je marsikdo pri nas upravičeno občutil kot krivično. Zdaj, ko smo sami v istem položaju, te krivičnosti ne poznamo. Standard v teh državah se v primerjavi z Nemčijo in Avstrijo v tem času ni bistveno popravil; brezposelnost je neprimerno višja kot v Nemčiji in Avstriji. Kljub temu pa leta 2011, ko so omejitve odpadle, ni bilo nobene katastrofe. V Nemčiji je bila leta 2004 stopnja brezposelnosti 10,3 %, leta 2010 samo še 7, leta 2011, ko so kvote padle, se je zmanjšala na 5,8, lani na 5. Vzhodnoevropski delavci torej niso odžrli dela nemškim, tako kot ga hrvaški ne bodo slovenskim. Pa tudi če bi hrvaški delavci v resnici izpodrivali slovenske, za kar pa Vlada ni predložila nobenega dokaza, bi bilo treba še vedno upoštevati tudi pravice hrvaških delavcev. Hrvaški delavci so zaradi bližine, jezika in skupne zgodovine tradicionalno navezani na Slovenije. Omejitve zaposlovanja bi bilo upravičeno uvesti šele, ko bi bila izčrpana vsa druga sredstva za zmanjšanje brezposelnosti v Sloveniji. Ta vlada jih niti slučajno ni izčrpala. Nasprotno, nadaljuje s politiko zmanjševanja zaposlenosti v javnem sektorju in varčevanja, ki zmanjšuje povpraševanje in s tem zaposlovanje v tržnem sektorju. Ta vlada nadaljuje privatizacijo, čeprav je jasno, da privatizacija prinaša odpuščanja v matičnem podjetju in dobaviteljskih podjetjih. Ta vlada, ki ni imela hrbtenice, da bi preprečila razprodajo slovenskih podjetij, nima nobene moralne pravice, da za naslednja tri leta preprečuje hrvaškim državljanom prost dostop do dela v Sloveniji. Bojim se, da je na delu ista ksenofobična logika, zaradi katere je Vlada v torek zavrnila predlog Evropske komisije glede sprejema beguncev iz Severne Afrike. Vlada se sklicuje na varnostni vidik, kar praktično pomeni, da slovenska begunska politika temelji na predsodkih do tujcev. Podobno ta zakon temelji na stereotipih o tem, da tujci odžirajo delo slovenskim delavcem. To ni naša logika, zato bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Spoštovani predsedujoči, ministrica, kolegice in kolegi! Republika Slovenije je ob vstopu Republike Hrvaške v Evropsko unijo uveljavila nacionalno zakonodajo oziroma ukrepe iz dvostranskih sporazumov, kjer ni uvedla večje svobode prostega gibanja na trgu dela. Uveljavljeno je bilo namreč dvoletno prehodno obdobje, ki se podaljšuje še za nadaljnja tri leta. Pred iztekom prvih dveh let oziroma pred začetkom naslednjega triletnega obdobja mora vsaka takšna država članica glede na stanje na svojem trgu dela Evropski komisiji sporočiti, ali bo še naprej uporabljala nacionalno zakonodajo ali bo uveljavila prosto gibanje delavcev. Še za nadaljnji dve leti prehodnega obdobja pa lahko sedanje države članice uporabljajo svojo nacionalno zakonodajo le v primerih resnih motenj ali grožnje le-teh na trgu dela. To možnost uporabljata zdaj Nemčija in Avstrija. Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov je med prvimi opozorila Vlado in Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti na dejstvo, da je treba zaščititi domači trg dela z uveljavitvijo prehodnega obdobja za zaposlovanje in delo državljanov Republike Hrvaške v Sloveniji po vstopu sosednje Hrvaške v Evropsko unijo. Vstop Hrvaške v Evropsko unijo bo dolgoročno koristil tako Hrvaški kot tudi Sloveniji. Kljub temu pa krščanski demokrati podpiramo predlog podaljšanega prehodnega obdobja za zaposlovanje in delo hrvaških državljanov, saj je pravica in dolžnost vsake države, da najprej zaščiti svoje državljane. Ocenjujemo, da so razmere na trgu dela v Sloveniji še vedno zaostrene. Število brezposelnih se zaradi nezadostnih in neučinkovitih ukrepov Vlade bistveno ne zmanjšuje. Menimo, da je treba še za nadaljnja tri leta zaščititi domači trg dela z uveljavitvijo prehodnega obdobja. Krščanski demokrati bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa. Mag. Mirjam Bon Klanjšček bo predstavila stališče Poslanske skupine Zavezništvo Alenke Bratušek.
Hvala lepa. Spoštovani! Temeljni razlog za pripravo predloga zakona je zaščita slovenskega trga pred prostim zaposlovanjem in delom državljanov Republike Hrvaške po vstopu Republike Hrvaške v Evropsko unijo. Vlada ocenjuje, da je podaljšanje prehodnega obdobja po 1. juliju za nadaljnja tri leta priporočljiv in upravičen ukrep. V Zavezništvu predloga zakona ne bomo podprli, in to ne glede na dejstvo, da smo bili člani Vlade, ki je na predlog pristojnega ministrstva ob vstopu Hrvaške v Evropsko unijo leta 2013 sprejela odločitev, da se za zaposlovanje hrvaških državljanov uveljavi dvoletno prehodno obdobje. Enak strah je takrat skupaj z nami delilo še 13 drugih držav članic. Podatki o gibanjih na trgu dela v letu 2014 izkazujejo, da je bil ta strah znotraj votel, okrog pa ga nič ni bilo. Absurdno pa se nam zdi tudi dejstvo, da nas celo slovenski sindikati pozivajo, da naj se Vlada odreče prehodnemu obdobju, pri čemer se sklicujejo na poročilo Evropske komisije, v katerem je zapisala, da v prihodnosti ni pričakovati večjega priliva hrvaških delavcev v druge države članice Evropske unije, s tem pa tudi ne motenj na trgu dela. Kot je mogoče razbrati iz poročila, je bila mobilnost hrvaške delovne sile po priključitvi Evropski uniji julija 2013 razmeroma majhna. Največ hrvaških delavcev migrantov je delo kljub temu, da imata vzpostavljene omejitve za vstop na njun trg dela, našlo v Nemčiji in Avstriji. Nemčija gosti 68 % vseh delavcev migrantov iz Hrvaške, Avstrija pa 17 %. V 14 državah članicah Evropske unije, ki so popolnoma odprle svoje trge dela, pa se je prisotnost hrvaških delavcev povečala le za malenkost. Mobilnost hrvaških delavcev bo po navedbah Evropske komisije na nizki ravni ostala tudi v prihodnje, tako da večjih pretresov iz tega naslova na trgih dela držav članic Evropske unije, četudi bodo omejitve odpravljene, ni pričakovati. Na seji matičnega odbora smo lahko od predstavnikov Vlade slišali, da je treba ne glede na ugodne trende zanemariti podatke o sedanjem stanju in ugotavljati, kaj bi sprostitev prostega pretoka pomenila tudi vnaprej. Zato bom tudi na tem mestu še enkrat navedla številke: ob koncu leta 2014 je bilo delovno aktivnih 806 tisoč 777 oseb, od teh je bilo 5 promilov oziroma preko 4 tisoč zaposlenih Hrvatov. Tudi trend zaposlovanja Hrvatov je negativen. Po poteku prehodnega obdobja je zaposlovanje upadlo. Še leta 2012 oziroma pred vstopom v Evropsko unijo jih je bilo več, in sicer okoli 5 tisoč 500. Zato je absurdno trditi, da bo prost pretok sesul slovenski trg dela. Naj za ilustracijo povem, da je v Avstriji zaposlenih trikrat več Slovencev kot Hrvatov v Sloveniji. Ne razumemo, zakaj s predlogom zakona nadaljujemo isto logiko, kot smo je bili deležni Slovenci v primeru omejitev dostopa na avstrijski trg dela. Ali se še spomnite, kako smo se takrat odzivali in trdili, da nam je bila povzročena krivica? Od predstavnikov Vlade smo na odboru tudi slišali, da bomo za razliko od dovoljenj za državljane tretjih držav za Hrvaško znotraj prehodnega obdobja uvedli posebna pravila. Pozen rok za sprejetje zakona pa naj bi bil posledica tega, da smo preko naših veleposlaništev v državah članicah Evropske unije spremljali, katera od držav bo prehodno obdobje tudi podaljšala. Torej, priča smo tipično slovenski zgodbi: preden bomo sosedu sporočili, da je začasno nezaželen, bomo počakali na odziv preostalih sosedov; da pa se ne bi na nas preveč jezil, mu bomo kasneje razložili, da ni razloga za pritoževanje, saj mu bomo malo pogledali skozi prste oziroma bomo za razliko od ostalih sosedov do njega bolj prizanesljivi. Zato v Zavezništvu menimo, da ni nobenih utemeljenih razlogov, da bi to prehodno obdobje Slovenija podaljšala. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Janja Sluga bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Pravica do gibanja in prebivanja delavcev ter pravica do vstopa in stalnega prebivanja njihovih družinskih članov poleg pravice do dela v drugi državi članici Evropske unije in enake obravnave kot državljani slednje države tvorijo eno od štiri svoboščin enotnega trga Evropske unije. Nekatere države so za državljane držav članic, ki so v Evropsko unijo vstopile nedavno, vpeljale omejitve pri zaposlovanju, vendar z utemeljenimi razlogi. Podobno je bilo tudi ob vstopu Republike Slovenije v Evropsko unijo, ko so nekatere druge članice uvedle prehodno obdobje za slovenske delavce, čeprav so bile gospodarske razmere v teh državah in še posebej razmere na trgu dela pri njih takrat boljše, kot so danes v Sloveniji. Avstrija je tako v celoti uveljavila sedemletno prehodno obdobje za Slovenijo. Slovenija danes podobno kot nekatere druge članice Evropske unije ščiti domače brezposelne in ohranja določeno stopnjo previdnosti kljub dobri gospodarski napovedi in izboljšanju situacije na trgu dela v zadnjem letu. Predlog zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov stremi k zagotavljanju stabilnega delovanja slovenskega trga dela in uvaja naslednje triletno prehodno obdobje za zaposlovanje državljanov Republike Hrvaške v Sloveniji do 30. junija 2018. Izpostaviti je treba, da predlog zakona regulira samo nove zaposlitve in samo dostop do slovenskega trga dela na podlagi pridobljenega delovnega dovoljenja za zaposlitev. Ukrepa je možno tudi kadarkoli prekiniti, če so izpolnjeni pogoji za to. Po podatkih Zavoda za zaposlovanje in Statističnega urada Slovenije sta se v zadnjem letu okrepila tako izvozno povpraševanje kot tudi domača potrošnja, kar naj bi se v prihodnje tudi nadaljevalo, vendar ne brez povečanja razpoložljivega dohodka. Prav tako je zaznati krepitev investicij ter zasebne potrošnje in izboljšanje stroškovne konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Vendar ko govorimo o številkah na slovenskem trgu dela, je treba pogledati tudi širši kontekst, katerega te številke vpeljujejo. Konec maja letos je bilo okoli 2 tisoč 500 oziroma 2,2 % manj prijavljenih brezposelnih oseb kot aprila letos, v primerjavi z majem 2014 pa je bila brezposelnost manjša za kar 6 %. Tudi z vidika novo prijavljenih brezposelnih oseb v evidenco Zavoda za zaposlovanje je zaznati minimalno izboljšanje, saj se je v prvih petih mesecih letos v evidenco brezposelnih prijavilo 7,1 % manj posameznikov kot lani v tem času. Vendar če pogledamo številke, ki odražajo razmerje med ponudbo in povpraševanjem na trgu dela, nam te pokažejo drugačno sliko. Maja letos se je iz evidence brezposelnih oseb zaradi zaposlitve ali samozaposlitve odjavilo 18,9 % manj posameznikov kot aprila in 21,4 % manj kot aprila 2014. Poleg tega se Slovenija sooča s strukturno brezposelnostjo, velikim deležem nizko izobraženih brezposelnih in nizko stopnjo zaposlenosti nizko izobraženih. Starostna skupina brezposelnih med 30. in 39. letom se v Sloveniji povečuje. Konec leta 2014 je dosegla 24 %, prav tako pa tudi maja 2015. Obenem pa ta starostna struktura predstavlja tudi strukturo hrvaških državljanov, ki so se zaposlovali v Sloveniji po letu 2013. Ob vsem povedanem ne moremo mimo dejstva, da je Hrvaška med 14 državami Evropske unije, ki beležijo večje izseljevanje kot priseljevanje. Konec leta 2012 je bilo okoli 12 tisoč izseljenih, v letu 2013 pa dobrih 15 tisoč. Po podatkih hrvaškega zavoda za zaposlovanje je število oseb, ki so se zaposlile v tujini, iz registra prijavljenih na zavodu v prvih 11 mesecih 2014 doseglo število 3 tisoč 400, od tega dobrih tisoč mladih, starih do 29 let. Interpretacija vseh do zdaj navedenih podatkov nas opozarja na potrebo po ohranjanju previdnosti na slovenskem trgu dela. V Poslanski skupini SMC smo ob vseh izpostavljenih dejstvih mnenja, da obstajajo utemeljeni razlogi za podaljšanje prehodnega obdobja na področju zaposlovanja državljanov Republike Hrvaške. Zato bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Marijan Pojbič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovani! Pred nami je Predlog zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov. Gre za podaljšanje prehodnega obdobja, ki je potrebno kot zaščitni ukrep za slovenski trg dela, na možnost katerega je Republika Hrvaška pristala ob pogajanjih za vstop v Evropsko unijo. V dodatnem prehodnem obdobju se za delavce iz Hrvaške ne bo spremenilo nič. Zaradi podaljšanja prehodnega obdobja hrvaški delavci ne bodo na slabšem. Podatki, ki jih je predložila Vlada Republike Slovenije, kažejo, da so v Republiki Sloveniji vedno težje zaposljivi delavci v tistih starostnih skupinah, ki predstavljajo največje povpraševanje po delu s strani hrvaških državljanov. Zakon bomo v Slovenski demokratski stranki podprli kot zaščitni ukrep zaposlovanja na slovenskem trgu dela.
Hvala lepa. Mag. Jana Jenko bo predstavila stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Vsem skupaj prav lep pozdrav! Naj uvodoma povem, da je Poslanska skupina Desus v prejšnjem mandatu prvo dvoletno obdobje moratorija na zaposlovanje in delo hrvaških državljanov v Republiki Sloveniji soglasno podprla. Je pa treba spomniti tudi na to, da je za zakon glasovalo vseh 76 takrat prisotnih poslancev. Ker se konec tega meseca izteče prvi dvoletni del sedemletnega prehodnega obdobja, v katerem lahko države članice Evropske unije ob vstopu nove članice omejijo prosto gibanje delovne sile za državljane pristopnice, je treba Evropsko komisijo obvestiti o morebitnem nadaljnjem podaljšanju ukrepa. Uvajanje ukrepov, kot je predlagano s tem zakonom, mora biti dobro pretehtano in mora bazirati na utemeljeni analizi stanja, ki narekuje takšne ukrepe, kar je bilo po mnenju Poslanske skupine Desus tudi narejeno. Naša vlada je ocenila, da v državi še vedno obstajajo utemeljeni razlogi za to, da še naprej uporabljamo našo nacionalno zakonodajo za zaposlovanje hrvaških državljanov. Iz predstavljenih podatkov s strani predlagatelja izhaja, da je kljub boljšim gospodarskim razmeram in nekoliko bolj optimističnemu stanju na trgu dela še vedno potrebna previdnost. Upoštevaje dejstvo o zaskrbljujoči situaciji na trgu v sosednji državi in posledičnih migracij v zadnjih dveh letih vsaj 50 tisoč hrvaških državljanov v države članice Evropske unije bo najverjetneje po informacijah, ki jih imamo, več kot polovica držav Evropske unije prehodno obdobje podaljšala. V naši poslanski skupini ugotavljamo, da je med prvim prehodnim obdobjem in tem, ki ga zdaj uveljavljamo za naslednja tri leta, tudi pomembna razlika, saj tokrat predlog zakona dopušča nekaj izjem, in sicer v fleksibilni smeri zaposlovanja. Ne gre namreč za utemeljitev prostega gibanja za celotno možno obdobje treh let, pač pa se bodo hrvaški državljani samo v prvih dveh letih zakonitega prebivanja morali zaposlovati na podlagi veljavnega dovoljenja za zaposlitev. Nadalje pa so izjeme predvidene še za določene kategorije oseb, kot je, na primer, visoko izobraženi kader. Predlog zakona je pretehtan in usklajen tudi s strani Ministrstva za zunanje zadeve, ki se je strinjalo, da predlagani ukrep ne bi smel ogroziti dobrih medsosedskih odnosov in nadaljnje uspešnosti gospodarskega sodelovanja med državama. Poslanska skupina Desus bo predlagane rešitve soglasno podprla, saj je po naši oceni nujno, da ne ogrožamo normalnega delovanja slovenskega trga dela oziroma da vsaj v ključnih prvih letih okrevanja po dolgem kriznem obdobju ne spustimo prehitro vajeti iz rok, in menimo, da je bolje, da še nekaj časa dajemo prednost pri zaposlovanju in s tem ekonomsko in socialno varnost domačim brezposelnim osebam. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženem amandmaju. V razpravo dajem 2. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo dajem gospodu Mihi Kordišu.
Predsedujoči, hvala za besedo. Preden preidem k našemu amandmaju, bom naredil en lok, kar se tiče konteksta, o katerem se pogovarjamo danes, okrog zaposlovanja in tega. Tole, kar imamo pred nami, v resnici ne temelji na ničemer. Ekonomske predpostavke tega zakona nikakor ne držijo in gre v resnici samo za neko ideologijo, ki je močno zakoreninjena pri evropskih nacionalističnih strankah, se je pa začela seliti tudi v zakonsko ureditev vseh evropskih držav. Hrvaški delavci nikakor ne ogrožajo slovenskega trga dela, nikakor ne jemljejo dela ali kruha slovenskim državljanom, ki so na trgu dela. To so popolnoma ksenofobični stereotipi in neke predpostavke, ki pa v resnici nikakor ne bazirajo na kakršnikoli realnosti. To lahko tudi faktično potrdimo. En tak praktičen primer je Nemčija. Nemčija je po razširitvi Evropske unije leta 2004 za sedem let prepovedala vstop vzhodnoevropskih delavcev na trg dela. Preden se je ta omejitev leta 2011 sprostila, je bila stopnja brezposelnosti v Nemčiji 7-odstotna. To je podatek za leto 2010. Leta 2011, potem, ko so te omejitve preminile, pa je ta odstotek brezposelnih padel na 5,8 %, lani pa je ta številka znašala celo zgolj 5 %. Kar želim reči je, da faktično gledano direktna povezava med brezposelnostjo doma in zaposlovanjem tujcev ne obstaja. To preprosto ni res. To je mogoče kdo danes in še kdaj prej izrekel naglas. Kar nekaj teh implicitnih predpostavk je bilo razvidnih že iz stališč in tudi kakšnih predhodnih razprav, ampak je treba tukaj naglas povedati, da to preprosto ne drži. Na nekih takih predpostavkah bazira celotna politika Evropske unije, ki izjemno spodbuja in ščiti prost pretok kapitala, ki na tak način spravlja v konkurenčni boj posamezne države, predvsem države evropske periferije, ki so s tem prisiljene v neko dirko, dirko do dna, ki nima zmagovalcev, v tej dirki pa države tekmujejo v tem, katera bo svoje delavske pravice bolj znižala in bolj stisnila. Na drugi strani pa se na vse kriplje prizadeva omejevati svobodo gibanja državljanov. Konflikt, s katerim smo tukaj soočeni, niso domači delavci proti tujim delavcem, ampak gre za konflikt med delom in kapitalom. Zelo preprosta ilustracija: danes se tukaj ukvarjamo in sprašujemo, kako je zdaj s temi hrvaškimi delavci, medtem smo pa Mercator preprodali kapitalistu, velikemu hrvaškemu tajkunu. Dali smo ga Agrokorju, ki je pa zdaj že napovedal, da bo odpustil dodatnih 90 ljudi, pa obstajajo tudi v javnosti špekulacije, da bo šla ta številka še bistveno, bistveno gor. In tukaj nam razlagajo, kako je treba zaščititi slovenskega delavca in zaščititi slovenski trg delovne sile točno tisti ljudje, ki so tako odpuščanje omogočili. Isti ljudje, ki so nekaj dni nazaj zagovarjali deregulacijo trgovskega poklica, za katero vemo, da bo prinesla samo še več konkurenčne dinamike med zaposlene, v trgovskem sektorju pa ne bo pripeljala do ničesar pozitivnega, ampak samo do zniževanja delavskih pravic. To zgodbo o zaščiti slovenskega trga dela nam prodajajo isti ljudje, ki sicer militantno, fanatično zagovarjajo logiko privatizacije, ki pelje v množična odpuščanja, v poslabšanje kvalitete bivanja, v poslabšanje standarda življenja velike večine državljank in državljanov Slovenije in tako naprej. Zato v Združeni levici iz omenjenih faktičnih razlogov in omenjenih načelnih razlogov vsekakor nasprotujemo tem spremembam. Kar se tiče našega amandmaja, je pa to na neki točki poskus krpanja situacije, ki je sicer zavožena, oziroma predloga, ki je že tako in tako napačen. Namreč, kar se tiče 2. člena in našega amandmaja, ta člen določa izjeme za določene kategorije hrvaških državljanov, ki jim ni treba pridobiti dovoljenja za delo, ampak imajo enak status kot tujci s stalnim prebivališčem oziroma evropski in slovenski državljani. Po vladnem predlogu ta izjema velja za tiste hrvaške državljane, ki so v zadnjih dveh letih pridobili v Sloveniji najmanj visokošolsko izobrazbo. Kar pa v Združeni levici predlagamo, pa je, da se ta ugodnost razširi tudi na hrvaške državljane, ki so pridobili poklicno in srednješolsko izobrazbo. Zelo pogosto pri nas v javnosti slišimo, kako imamo domnevno preveč visoko izobraženih ljudi, pa da nam manjka varilcev in podobnih profilov, tu pa hkrati sproščamo izjeme ravno pri visoko izobraženih kadrih, pri ljudeh z neko nižjo izobrazbo pa ne. To je popolnoma neupravičeno in nesmotrno, zato smo tudi vložili ta naš amandma in pozivamo vse, da ga sprejmejo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Irena Grošelj Košnik.
Hvala, predsedujoči. Spoštovana predstavnica Vlade, kolegice in kolegi! Ta zakon ne uvaja nobenih dodatnih zaostritev za hrvaške državljane in njihov vstop na trg dela. Če upoštevamo predlog zakona o zaposlovanju in samozaposlovanju tujcev, bodo imeli veliko manj administrativnih ovir pri iskanju delovnega dovoljenja in prebivanja, saj bo to združeno v enoten postopek in enotno dovoljenje. Zaradi strukturnih podatkov na našem trgu dela, zaradi specifične strukture brezposelnih pri nas, in sicer da je večina brezposelnih nizko izobraženih in da je velik delež brezposelnih v starostni skupini do 39 let, kar 24 %, in ker je na drugi strani podobna slika, ko hrvaški državljani v podobni strukturi iščejo delo, se pravi manj izobraženi in stari do 39 let, je pa vendarle dobro ohraniti neko kontrolo zaradi teh podobnosti. To kontrolo podpiramo in poudarjamo, da ta kontrola ne predstavlja popolne omejitve pri iskanju dela, saj je to ena temeljnih svoboščin. Hkrati pa pričakujemo in verjamemo, da se bodo ta struktura in te značilnosti naše brezposelnosti v bodoče še spreminjale in da bodo prenehali razlogi, zaradi katerih bi bila ta kontrola še nadalje potrebna. Ob tem bi poudarila tudi to, da lahko to podaljšanje omejitev kadarkoli odpravimo. Kar se tiče amandmaja, bi poudarila, da je interes Republike Slovenije, da zaposluje visoko usposobljeno delovno silo in da je tudi v skladu s strategijami ekonomskih migracij. Zato tega amandmaja ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je prosila dr. Anja Kopač Mrak, ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, hvala za besedo. Morda obrazložitev glede predlaganega amandmaja k 2. členu. Odločitve, katere kategorije tujcev, v konkretnem primeru katere kategorije državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov, bodo upravičene do prostega dostopa na slovenski trg dela, so tako v preteklosti kot tudi danes temeljile na sprejetih strateških dokumentih na področju migracijske politike. V tem kontekstu je treba izpostaviti strategijo ekonomskih migracij, ki jo je Vlada Republike Slovenije sprejela leta 2010. Strategija ekonomskih migracij med ključne smernice pri oblikovanju migracijske politike Slovenije uvršča spodbujanje priseljevanja visoko kvalificiranih tujih delavcev ter njihove večje mobilnosti na eni ter zmanjševanje tveganja bega možganov na drugi strani. Poleg tega predmetna rešitev, kot jo vsebuje predlog zakona, sledi shemi rešitev, ki jo vsebuje veljavni predpis, ki ureja zaposlovanje in delo tujcev. Le-ta namreč olajšan dostop do slovenskega trga dela zagotavlja le tistim tujcem, ki so v Republiki Sloveniji v zadnjih dveh letih pridobili najmanj visokošolsko izobrazbo. Enako ureditev predvideva tudi novi zakon na tem področju, Zakon o zaposlovanju, samozaposlovanju in delu tujcev, ki ste ga obravnavali včeraj. Glede na navedeno ter zaradi dejstva, da bi predlog amandmaja, predlagan s strani Združene levice, negativno vplival na stanje na trgu dela zaradi bistveno večjega števila tujcev, pri katerih se ob morebitni zaposlitvi ne bi več preverjala kontrola trga dela, Vlada Republike Slovenije ocenjuje, da predlog amandmaja ne sledi usmeritvam in načelom sprejete in uveljavljene migracijske politike Republike Slovenije, zato nasprotuje sprejetju tega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim, če se prijavite. Besedo ima gospod Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Rad bi izpostavil samo to. Ponovno smo bili soočeni, tokrat s strani Vlade, s tem, kako bi neki migranti iz Hrvaške vnesli destabilizacijo na slovenski trg delovne sile, in s podobnimi zadevami, kot je ravnokar predstavila gospa ministrica. Tukaj imam dokument, na katerega se je prej sklicevala v stališču tudi kolegica Bon Klanjšček iz Zavezništva Alenke Bratušek, pa bom kar citiral iz njega. Gre za dokument Commission report on transitional arrangements regarding free movement of workers from Croatia. Citiram: "In Italy and Slovenia, the Croatian population also increases but at a smaller pace and there is no evidence of a rise in the number of those in employment." Še naslednji podatek nam pa pove, da bi se tudi v scenariju maksimuma delež teh ljudi pri nas povečal za tri promile slovenskega prebivalstva. Tako da vse to strašenje o tem, kakšno strašno konkurenco slovenskim delavcem predstavljajo tuji delavci iz Hrvaške, preprosto faktično ne vzdrži. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš, ve se, da je slovenščina uradni jezik v Državnem zboru, tako da bi prosil za drugič. Hvala lepa. Besedo ima gospa Janja Sluga.
Hvala lepa. Lep pozdrav še enkrat! Nihče ne straši in nihče ne trdi, da so hrvaški delavci krivi za stanje na slovenskem trgu dela in za brezposelnost v Sloveniji, pač pa je temeljni razlog zaščita slovenskega trga dela in predvsem ohranjanje in vzpostavljanje njegovega stabilnega delovanja. To pomeni zgolj to, da se bo na Zavodu za zaposlovanje vedno predhodno preverilo obstoj istovrstnega kadra v evidenci brezposelnih, in če takšnega kadra v evidenci Zavoda za zaposlovanje ne bo, ne bo nikakršnih težav, da ne bi mogel hrvaški državljan pridobiti dovoljenja za delo. Gre za zelo enostaven postopek, ki pa je glede na stanje na trgu dela upravičen. Že nekaj časa tudi ugotavljamo, da ima ministrstvo za delo zelo veliko ukrepov znotraj aktivne politike zaposlovanja, ki so zelo uspešni in katerih rezultati se kažejo. To pa so ukrepi za mlade, torej za osebe, ki so mlajše od 30 let. Je pa pomanjkanje tistih ukrepov, ki bi bili namenjeni ciljni skupini od 30. do 39. leta, kjer je pa procent brezposelnosti, kot je bilo že rečeno, dosegel 24 %. Ravno ta starostna skupina je tista, ki je med hrvaškimi državljani tudi najpogostejša. Kar 89 % hrvaških državljanov, ki iščejo delo v Sloveniji, je starih med 30. in 39. let in moških. Solidarnost je zelo pomembna in smo vedno za le-to, vendar pa je potrebna tudi zaščita slovenskih državljanov. Umar napoveduje tudi počasno rast in okrevanje trga dela, vendar zgolj približno 1 % na leto, kar pomeni, da je še vedno potrebna pazljivost, potrebna previdnost, in pomembno je uravnoteženje vseh ukrepov, ki se izvajajo. Hkrati bi mogoče izpostavila, da je število izdanih dovoljenj za hrvaške državljane v preteklih letih sicer resnično padalo, kljub temu pa je padalo manj kot pri drugih skupinah oziroma pri drugih tujih državljanih. Opaziti pa je bilo tudi povečano število napotenih delavcev iz Hrvaške, in to pomeni, da je možno predvidevati, da bi se v primeru popolnega odprtja trga dela bistveno povečalo prav število prosilcev za delo iz Hrvaške, tako kot se je to zgodilo v primeru odprtja trga z Romunijo in tudi z Bolgarijo. S predlogom zakona, tudi to je bilo že izpostavljeno, regulira zgolj nove zaposlitve državljanov Republike Hrvaške, torej tistih oseb, ki v Sloveniji doslej še niso opravljale dela in ki se bodo v prvih dveh letih zakonitega prebivanja v Republiki Sloveniji zaposlile zgolj na podlagi veljavnega dovoljenja za zaposlitev. Tisti, ki so že na slovenskem trgu, v tem predlogu niso zajeti. Seveda je želja vseh nas enaka, in to je, da bi se čim prej sanirala situacija na trgu dela in da ne bi bilo treba reševati problematike na takšne načine. Izpostavljeno je bilo tudi, da ni nujno, da se bo prehodno obdobje uveljavljalo vsa ta tri leta. Če bodo kazalci pozitivni, če bodo šla vsa pričakovanja navzgor, tako kot si želimo, obstaja možnost, da se ti ukrepi tudi predčasno prekinejo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Simon Zajc.
Hvala, predsedujoči. Lep pozdrav vsem skupaj! Vsaka država, tudi Republika Slovenija, obstaja zato, da poskrbi za svoje državljane. Pod to skrb sodi tudi to, da vzpostavi pogoje, da se ti državljani lahko zaposlijo. V Sloveniji nam v zadnjem času kaže bolje, vsi trendi gredo navzgor. To je posledica tega, ker se je politična situacija v Sloveniji končno stabilizirala. To je posledica tega, da smo končno začeli izpolnjevati določene zaveze, ki smo jih dali, in zaradi tega nas v tujini dojemajo kot bolj verodostojne, bolj kredibilne ljudi. To je tudi posledica tega, da imamo še vedno odlične podjetnike, ki še vedno dobro delajo, izvažajo na trge, ki tudi rastejo, iščejo nove trge. Ampak kljub vsemu temu imamo še vedno kar veliko brezposelnih ljudi. Kot je bilo že povedano, se v Sloveniji soočamo s strukturno brezposelnostjo. Imamo velik delež brezposelnih ljudi z nizko izobrazbo. Imamo 24 % brezposelnih, ki so stari od 30 do 39 let, to se pravi tridesetletniki, kar je grozno. To so ljudje, ki niso več mladostniško zaletavi in nepremišljeni, ampak imajo kljub vsemu še vedno ogromno energije, ogromno idej, elana. Ampak 24 % teh ljudi sedi danes doma, nimajo služb. Na tej točki se bom opredelil še do amandmaja. Problemi, s katerimi se soočamo v Sloveniji, so nastali tudi zaradi tega, ker se na veliko področjih ne moremo odločiti, kaj si želimo, kam bi radi šli. Če pa že vemo, kam bi radi šli, pa ne vemo, kako do tja priti. Ali z drugimi besedami: problemi so nastali tudi zaradi tega, ker na veliko področjih nimamo strategije. Ampak imamo jo pa na tem področju. Imamo strategijo na področju ekonomskih migracij. Traja še do leta 2020, sprejeta je bila leta 2010, to se pravi za 10 let. Slišali smo očitke, da je ta strategija zastarela, da ne temelji več na nobenih pravih podatkih, ampak tukaj se potem pojavi vprašanje, zakaj potem toliko pomembnosti polagamo na to, da imamo strategijo, če se je pa potem, ko nam enkrat ta strategija ne paše več, nočemo več držati oziroma trdimo, da ni več osnovana na nobenih dejstvih, čeprav smo danes že ugotovili, da ta strategija še vedno ima dejstvo. V tej strategiji pravimo, da želimo zaposliti ljudi, ki so visoko izobraženi, visoko usposobljeni, ker imamo še vedno svojih državljanov dovolj, tistih z nizko izobrazbo, nezaposlenih. In če bi sprejeli ta amandma, bi šli v nasprotju s to našo strategijo, ki po našem mnenju še vedno drži. Za konec naj povem še to, da če se v tem času, se pravi v teh treh letih – čeprav lahko potem še vedno za dve leti podaljšamo to prehodno obdobje, ampak jaz osebno si tega ne želim. Jaz si želim, da se bodo razmere v Sloveniji popravile tako, da nam ne bo treba več nobenega omejevati, ker bodo imeli naši državljani dovolj služb in dovolj dela in bomo z veseljem sprejeli tudi državljane drugih držav, tudi iz Hrvaške. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Miha Kordiš.
Predsedujoči, hvala za besedo. Bom hiter. Kaj smo ravnokar slišali? S strani koalicije to, da oni sicer ne strašijo pred nekimi ne vem kakšnimi destabilizacijskimi učinki emigracije na slovenski trg dela, hkrati pa razlagajo o tem, da je treba "zaščititi slovenski trg dela". Pred kom ali čem, vas vprašam. Ja, očitno pred nekimi emigrantskimi delavci. To pa je strašenje, da bi neko emigrantsko delo ali pa tuji delavci pomenili neko strašno destabilizacijo za slovenski trg dela, kar faktično popolnoma ne drži. Predstavlja pa močan destabilizacijski učinek kakšna druga politika, na primer politika privatizacije. Ta pa pelje v ukinjanje razvoja in pelje v odpuščanja. Kar se tiče strategije, na katero se tako veselo sklicuje. Ta strategija je bedarija, ta strategija je zanič, in če je nek papir preživel svojo uporabnost, je to treba tudi na ves glas povedati. Kar se tiče visoko izobraženih, se strinjam, da bi bilo izjemno lepo, če bi imeli gospodarstvo, ki bi temeljilo na znanju in bi na veliko zaposlovalo visoko izobražene državljane, ampak hkrati vse ostale vaše politike in politike vaših predhodnikov na čelu s privatizacijo peljejo v to, da je naše gospodarstvo podrejeno, da je naše gospodarstvo ujeto v neko kolonialno odvisnost, da naše gospodarstvo strukturirajo podizvajalska podjetja za neke velike multinacionalke, in ta ne prinašajo neke dodane vrednosti in ne prinašajo nekih strašno kvalitetnih zaposlitev, ki bi potrebovale visoko usposobljene in visoko izobražene delavce. Tako da te floskule z vaše strani preprosto ne pijejo vode. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, podpredsednik. Kolegicam in kolegom lep pozdrav! Na to temo človek ne more kaj še bistvenega dodati, ampak vseeno bi rad povedal svoje osebno mnenje. Moram reči, da se v veliki meri strinjam s tem, da bi moral biti pretok delovne sile neomejen. Je pa res, da se Slovenija v tem trenutku nahaja še v relativno zelo težkih razmerah in moramo mogoče za neko določeno prehodno obdobje zaščititi trg delovne sile v Sloveniji. Če bodo taki časi, kot so bili v preteklosti, moram povedati, da potem ne bomo imeli nobenih težav. Če gledamo, koliko je bilo izdanih delovnih dovoljenj – slednje s to problematiko nima ravno veliko skupnega, ampak je lahko primerjalno –, smo imeli v letu 2008 88 tisoč 479 delovnih dovoljenj. Če primerjamo s številom nezaposlenih v naši državi v tem trenutku, lahko hitro ocenjujemo, da skoraj ne bi imeli več nezaposlenih. Takrat na trgu delovne sile nekaterih poklicev v Sloveniji enostavno nismo mogli več dobiti. Tudi s prilivom tuje delovne sile nismo zagotovili zadostne številke, koliko je slovensko gospodarstvo v tistem času potrebovalo. Če pa gledamo potem primerjave, kako je stvar tekla še naprej – v letu 2013 smo imeli samo še 21 tisoč, v letu 2014 pa samo 17 tisoč delovnih dovoljenj za delavce iz tretjih držav. Res pa je, da je Republika Hrvaška država z nižjim življenjskim standardom, in interesi hrvaških delavcev po delu v Republiki Sloveniji – tisti, ki prihajamo z obmejnih območij, lahko ugotavljamo, da so tudi v preteklosti hrvaški delavci delali v Sloveniji in da bodo tudi v prihodnosti. Ampak v nekem določenem obdobju, ki je pred nami, tega dela realno še ni za pričakovati oziroma je zaščita našega trga dela, zaposlovanja v Sloveniji. Moram reči, da smo se na srečanju z odborom za delo, družino in tako naprej – ne vem, kako se trenutno imenuje na Hrvaškem – tudi o tej problematiki pogovarjali, in sem bil prepričan, da so koncu, ko smo jim poskusili obrazložiti tudi naše težave in probleme, predstavniki tega sorodnega odbora iz Republike Hrvaške tudi naše stališče sprejeli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Uroš Prikl.
Hvala lepa, predsedujoči. So rešitve, ki so dobre, ki so odlične, ki so slabe in ki so manj slabe. Verjamem, da je ta odločitev o podaljšanju prehodnega obdobja na žalost manj slaba od možnih rešitev. Osebno bi si želel, da ne bi rabili podaljševati tega obdobja, ampak da bi lahko sprostili ukrepe na področju slovenskega trga dela. Na žalost pa stanje pri nas ni tako, ki to dovoljuje. Nekako sramežljivo, bi jaz temu rekel, se izboljšujejo razmere na trgu dela, pa vendarle ne v taki meri, da bi lahko bili že zdaj zadovoljni in bi rekli, da na tem področju nimamo več skrbi. Vendarle je še več kot sto tisoč brezposelnih državljank in državljanov Republike Slovenije. Mnogi pred menoj ste že govorili o tako imenovani strukturni brezposelnosti, in če ne bi dali tega podaljšanega obdobja za hrvaške državljane, bi bil velik pritisk ravno na to že obstoječo strukturno brezposelnost, saj se Hrvati, kot ste slišali iz poročila in tudi iz razprav, na našem trgu dela zaposlujejo ravno v tem segmentu, ki govori o naši strukturni brezposelnosti. Ta ukrep je preventivne narave in ni ravno najbolj priljubljen, gre pa v smer izboljševanja razmer na trgu dela v Republiki Sloveniji. Ob tem bi rad opozoril na sledeče. Jaz si želim, da ta ukrep ne bi trajal vsa tri leta, da bi bil krajši. Na vsak način pa, da če bi že trajal tri leta, ne bomo čez tri leta zopet v situaciji, da ga bomo še za dve leti podaljšali. Trdno sem prepričan, da bomo tudi z ukrepi, ki jih ministrstvo pripravlja, razmere na našem trgu dela tako izboljšali, da to ne bo več potrebno ne za hrvaške državljane ne za državljane katerekoli druge države. Hkrati sem prepričan, da ta ukrep – kolega Jurša vam je prej povedal, da smo se s predstavniki primerljivega hrvaškega odbora hrvaškega sabora pogovarjali tudi na to temo, in moram reči, da so razumeli naš problem, naše težave in tudi ukrep, ki ga danes sprejemamo. Seveda ga niso sprejeli z odprtimi rokami, ampak zavedajoč se problema oziroma situacije, v kateri je Slovenija, to razumejo. Na podlagi vsega povedanega sem prepričan, da to ne bo poslabšalo odnosov med dvema sosednjima, tukaj lahko ugotovimo vsi skupaj, prijateljskima državama, ki imata možnosti na številnih drugih področjih sodelovanja in bosta še naprej krepili svoje medsosedske in prijateljske odnose. Morda še to ob zaključku. Tu ni, ker se je vzpostavila tudi na samem odboru, bojazni, da bodo hrvaški državljani v inferiornem, v slabšem položaju napram tako imenovanim državljanom tretjih držav. Temu nikakor ni tako. Hrvaški državljani v nobenem primeru niso v slabšem položaju kot državljani tretjih držav. Tako bo tudi ostalo, ob že na začetku izraženi želji, da to obdobje ne bi trajalo tri leta, zagotovo pa v prepričanju, da ga čez tri leta ne bo treba podaljševati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Gospod Miha Kordiš, izvolite.
Najlepša hvala. Danes smo slišali en kup sklicevanja na strategijo ekonomskih migracij iz leta 2010, ki določa, kateri profili delavcev so v interesu Slovenije. V Združeni levici predlagamo širitev teh izjem, in sicer iz dveh razlogov. Prvič, za nas so tudi ti delavci ljudje, ne pa samo neka delovna sila, zato je treba upoštevati tudi njihov interes, in drugič, strategija je bila narejena popolnoma na pamet. Na našem trgu dela je veliko pomanjkanje varilcev in še nekih drugih profilov s poklicno ali srednješolsko izobrazbo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Mi v Slovenski demokratski stranki smo že prej povedali, da tega amandmaja ne bomo podprli, ampak ta razprava, ki sem jo zdaj poslušal, moram reči, presega vse meje dobrega okusa. Nekateri ljudje, ki sedijo v tem slovenskem parlamentu, se ne zavedajo, da je primarna naloga nacionalnega parlamenta, da poskrbi za svoje brezposelne, za ljudi. Okoli 130 tisoč imamo brezposelnih v Republiki Sloveniji, in naša primarna naloga je, da poskrbimo za te ljudi. In upam, da se vse poslanske skupine, vse stranke, ki sedijo v tem parlamentu, tega zavedajo. Ob tej demagogiji Združene levice, ki jo danes tukaj poslušam, moram reči, da mi gre na bruhanje! Predvsem ob tem, da mi ti ljudje tukaj poskušajo demagoško razlagati neke stvari, ki so daleč od tistega, kar je realnost! Večina ostalih razpravljavcev, ki so danes razpravljali v tem parlamentu, je bila realna, poštena in je odgovorno razpravljala. Demagogov pa ne prenašam! Nekorektno je, da se na eni strani v Združeni levici deklarirajo kot tisti, ki poskušajo pomagati malemu človeku, na drugi strani pa govorijo ravno nasprotno. Namesto da bi maksimalno angažirali sebe, svojo politično moč v kontekstu pomoči našim brezposelnim, poskušajo s takimi in drugačnimi izjavami postaviti v ozadje tiste, ki pa so tako razpravljali v tem državnem zboru. Za konec še samo to: zelo težko me bodo predstavniki katerekoli politične stranke, katerikoli posamezniki prepričali, kako je treba funkcionirati v tej državi, če nimajo niti ene minute delovne dobe! Niti ene minute delovne dobe! In taki bi nam govorili tukaj, kako se moramo obnašati, kako mora funkcionirati država! Lepo vas prosim, kam bomo pa prišli?! Kam bomo prišli?! To je resnično pot, ki gre v smeri, kot zdaj teče celotna zgodba v Grčiji. In lepo prosim tiste, tako sem tudi na Twitter zapisal, da nehajo s tem, nehajo s takimi demagogijami! To pa ne pomeni, da imam jaz kot poslanec Državnega zbora karkoli proti ljudem iz tujih držav, ki se želijo zaposliti v naši državi – čisto nič. Vendarle pa se kot poslanec, ki je bil četrtič izvoljen na volitvah, zavedam, da je moja primarna naloga poskrbeti za to, da bodo Slovenke in Slovenci in vsi tisti, ki v tej državi živijo, lahko normalno funkcionirali. To pa je naša skupna naloga. Veliko razpravljavcev vseh ostalih strank sem danes poslušal in sem bil zelo vesel, ker so zelo realno razpravljali, zelo pošteno, zelo odgovorno – da je treba najprej poskrbeti za naše brezposelne, za naše ljudi, da se ne bomo ukvarjali s takimi zakoni, kot smo se malo pred tem, da mora država sprejemati skozi zakonodajo, da bo ljudem plačevala čeke, ki jih ne morejo sami plačati! Tu se moramo zamisliti. Najprej moramo poskrbeti, da bodo ljudje lahko sami s svojo krvavo pridelano plačo, upokojenci s svojo pridelano pokojnino plačevali čeke, da bodo lahko funkcionirali v tej državi! Za to moramo najprej poskrbeti! In pričakujem od vseh demagogov v tem parlamentu, da bodo razumeli, kaj je naša primarna naloga. Naša primarna naloga je, še enkrat ponovim, da bodo ljudje sami s svojo pridelano plačo, krvavo pridelano plačo lahko plačevali čeke in vse tisto, kar je potrebno za to, da bodo lahko v tej državi normalno funkcionirali. To je naša primarna naloga! Prepričan sem, da bi se morali tega še kako zavedati, in upam, da bo ta trenutek realnosti in resnice prišel. Verjamem in prepričan sem, da zdaj počasi že večina političnih strank, ki sedijo v tem parlamentu, to zadevo tudi na tak način razume in da počasi prihaja tisti pravi trenutek, ki si ga želi slovenski narod, to je, da v tem parlamentu stopimo skupaj pri nalogah in rešitvah, ki jih potrebuje slovenski narod. Hvala bogu in upam, da ta trenutek ni več daleč. In potem bomo lahko resnično rekli, da v tem parlamentu ne sedijo demagogi, temveč tisti, ki jim je za skupno dobro vseh in vsakogar, ki živi v tej državi – najprej. In ni nobenega problema odpirati vrata na široko, ko bomo zagotovili najprej pri sebi doma, da bodo naši ljudje lahko normalno živeli in plačevali čeke s svojo plačo. Ko bomo to naredili, smo naredili tisti ključni korak v dobro vseh in vsakogar v tej državi. Mislim, da moramo stopati po tej poti. To je tisto pravično in pošteno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek, postopkovno.
Najprej moram protestirati, da me nekdo tukaj žali, da nimam niti enega leta delovne dobe. Imam skoraj 40 let delovne dobe, oprostite. Govorili ste o demagogiji Združene levice [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Ali lahko dokončam?! Mi lahko podaljšate čas, ker ne morem govoriti, če mi vmes skačejo v besedo? Nekdo, ki govori, da so drugi demagogi, sam pa niti civilizirano ne dovoli, da mu lahko drugi odgovorijo, tako kot sem jaz vas pustil govoriti [[...]]Jaz sem v razvojnih vprašanjih delal 40 let. Objavil sem nekaj sto, ne enega članka. Mednarodne raziskave sem delal. Ko boste vi dobili potrdilo namestnika generalnega sekretarja Združenih narodov, da je vaša v angleščini in slovenščini tiskana knjiga o razvojnem programu za Slovenijo vzorčna za cel svet, potem boste pa lahko tudi žalili ostale. Hvala lepa. Ne ljubi se mi več.
Dobro. Če je še želja po razpravi, prosim za prijavo. Najprej proceduralno, mag. Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Proceduralno predlagam ponovni razmislek o danes obravnavani vsebini, glede na to, da je včeraj Nemčija sprejela odločitev, da za hrvaške delavce odpre trg dela. Letno v Nemčiji pričakujejo okoli 10 tisoč hrvaških delavcev, predvsem nižje izobraženih delavcev. To poudarjam zato, ker je kar 68 % Hrvatov, ki delajo v tujini, zaposlenih v Nemčiji. Tam so tudi plače za te profile bistveno višje kot pri nas.
Hvala lepa. Zakonodajni postopek teče. Če bi hoteli, potem bi morali napisati amandma, zato prosim, da to upoštevate. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Amandma, ki je pred nami, me spominja na mojo osebno zgodbo, ki sem jo doživel po slovenski osamosvojitvi v letu 1992, ko sem se tudi sam kot mlad fant odpravil preko meje v Avstrijo, kjer sem takrat dobil zaposlitev, sprva pri privatnem podjetju Munin Hardware Software, razvojni center v Eichfeldu, kasneje pri švedsko-ameriški multinacionalki Hugin-Sweda, čez dve leti in kasneje pa potem pri podjetju Siemens. Kako zaustaviti ali sprostiti delovne kvote, je vedno vprašanje vsake države, tiče se pa velikokrat nekaterih, bi rekel, praznin, ki nastanejo zaradi tega, ker določene vlade ali politike ne zasledujejo gospodarskih ciljev tudi s šolskim sistemom, v celoti. Pred nekaj dnevi – ker vidim, da je tu tudi ministrica – sem povedal, da za določene gospodarske panoge določene politike ali določene vlade niso imele občutka, kakšne kadre bomo potrebovali v prihodnosti. Tudi šolske politike običajno zasledujejo neko prihodnost v naslednjih desetletjih. To ni ad hoc, to niso rešitve čez noč. Tudi tu danes lahko opažamo, da se Slovenija po eni strani mora varovati, zaradi tega ker smo v preteklosti morda naredili nekaj napak, ki jih danes vsi občutimo. Nenazadnje, povedal sem, da nam o tem govori OECD, o tem nam govorijo nemška podjetja v Sloveniji. Tudi nemška gospodarska zbornica je pred kratkim opravila obširno anketo, kjer so ugotovili, da se skoraj polovica nemških delodajalcev, ki poslujejo v Republiki Sloveniji, ne strinja s trenutno šolsko politiko, in opozarjajo, predvsem vas kot članico Vlade, na to, da potrebujejo predvsem kadre, ki bi izhajali iz dualnega šolskega sistema. Včeraj sem si pogledal tudi nekaj zaposlitvenih agencij, njihove razpise, kakšne kadre potrebujemo. Ne bi bilo slabo, da bi si to ogledali tudi kolegice in kolegi – morda si nekateri to pogledate –, ko bomo v naslednjih mesecih in tednih govorili tudi o našem predlogu za uvedbo dualnega šolskega sistema, da vidite, kaj sploh gospodarstvo potrebuje, kakšni so trendi, kaj pomenijo tudi tam, kjer smo zašli, prekvalifikacije. Najbolj razvite države se ne bojijo migrantov, se ne bojijo delavnih ekonomskih migrantov iz tujih držav ravno zaradi tega, ker imajo nek razvoj. To so družbe, kjer običajno gospodarske politike vodijo ali pa so v ospredju inženirji vseh vrst, ne politologi, ne sociologi oziroma so ti v manjšini, in tudi ne ostali družboslovni, humanistični vplivi, ki jih seveda ne zanikam, ki so potrebni v ostalih politikah. Ravno v gospodarskih pa morajo biti inženirji in inženirska stroka v ospredju. To je gonilo razvoja, spoštovani kolegi, to je tisto, kar je razlika med našo, slovensko družbo in družbami, kjer sem sam pridobil nekaj delovnih izkušenj. To pomeni, da razvijamo izdelke z visoko dodano vrednostjo, da je stik tudi med razvojnimi centri in gospodarstvom, da se čim več mladih izobražuje v tehničnih, ne samo inženirskih študijih. To pomeni nek razvoj. In ko pride do tega, potem se nam ni treba spraševati, ali se bojimo tujih migrantov ali ne. Kjer je veliko izdelkov, potem potrebuješ samo še neko dodatno delovno silo. Amandma Združene levice, ki ga imamo pred sabo in o katerem trenutno razpravljamo, da se beseda visokošolska nadomesti z besedilom srednješolsko ali poklicno – poglejte, tudi takrat, ko sem jaz začel svojo zgodbo, so iskali predvsem kadre z visokošolsko izobrazbo, tudi v Avstriji, tiste, ki bi resnično dali neko dodano vrednost njihovim izdelkom, storitvam na trgu, zato se s tem težko strinjam. Slovenija ima [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Še kakšna želja po razpravi? Ni. Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, eno uro po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam 4. točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ORGANIZACIJI IN FINANCIRANJU VZGOJE IN IZOBRAŽEVANJA V OKVIRU NUJNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade dr. Maji Makovec Brenčič, ministrici za izobraževanje, znanost in šport.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani poslanke in poslanci! Učitelj še vedno ostaja najpomembnejši nosilec zagotavljanja kakovosti izobraževalnega procesa. Pri tem velja, da morajo imeti vsi učitelji izpolnjen kadrovski pogoj, in sicer najmanj drugo bolonjsko stopnjo izobrazbe, in vsi morajo imeti andragoška in pedagoška znanja. Poleg tega se s pravilniki določa tudi ustrezna smer za poučevanje posameznih predmetov. Pravilniki določajo, da je ustrezna le smer izobrazbe, ki izhaja neposredno iz predmetne discipline posameznega šolskega predmeta. S takimi določbami želimo zagotoviti najboljšo možno predmetno usposobljenost posameznega učitelja oziroma učiteljice. V praksi pa to dejansko pomeni, da mora učitelj, ki ima, na primer, pridobljeno izobrazbo iz biologije in kemije in želi poučevati predmet naravoslovje, pridobiti še ustrezna znanja iz fizike. Samo kot ilustracija. Takšno določilo pogosto povzroča številne organizacijske težave, predvsem na podružničnih šolah, manjših šolah, torej šolah z manjšim številom učencev, na šolah, kjer se izvaja številne izobraževalne programe. Prav zato smo bili že v preteklih letih soočeni s številnimi razpravami in tudi pobudami, ali ne bi bilo bolje razširiti kadrovskih pogojev in omogočiti, da lahko učitelji poučujejo vse tiste predmete, ki so sorodni smeri njihove temeljne izobrazbe. Tako rešitev, recimo, uporabljajo nekatere druge, tudi sosednje evropske države, predvsem tudi takšne, ki so lahko po tradiciji in v skladu z našim sistemom sorodne Sloveniji. Navedena vprašanja pa so še posebej postala aktualna ob tako imenovani bolonjski reformi, ki, kot vemo, uvaja prvo in drugo bolonjsko stopnjo. Številne pomisleke in dileme, povezane z določanjem predmetne usposobljenosti za poučevanje posameznega predmeta, je Slovenija v svoji zakonodaji že leta 2003 razrešila v smeri določanja prehodnega obdobja za razumevanje ustrezne usposobljenosti. Tako je bilo s prehodnimi določbami določeno, da lahko učitelj poučuje 40 % predpisane učne obveznosti šolskih predmetov, ki ne izhajajo neposredno iz njegove predmetne discipline, za katero je pridobil izobrazbo. Pri tem pa je treba poudariti, da gre v takšnih rešitvah samo za tiste učiteljice oziroma učitelje, ki imajo v šoli sklenjeno delovno razmerje za nedoločen čas v obsegu polnega delovnega časa, pa jim sicer ni mogoče zagotoviti učne obveznosti v skladu z določbami o ustrezni usposobljenosti za poučevanje posameznega predmeta. Izpolnjen mora biti še en pogoj, to je, da je to potrebno zaradi nemotenega izvajanja vzgojno-izobraževalne dejavnosti. Veljavnost te določbe se je kasneje podaljševala, z letošnjim šolskim letom, to je leto 2015/2016, pa bi se iztekla. Glede na to, da so organizacijske zagate, s katerimi se šole soočajo, postale z nekaterimi določbami, tudi s tisto določbo o zmanjševanju zaposlovanja za 1 %, samo še bolj zahtevne, ministrstvo predlaga, da se določbe tega člena podaljšajo, torej da veljajo hkrati tudi tisti deli določbe, ki zahtevajo, da to velja samo za tiste učiteljice in učitelje, ki imajo v šoli sklenjeno delovno razmerje za nedoločen čas v obsegu polnega delovnega časa, pa jim sicer ni mogoče zagotoviti učne obveznosti v skladu z določbami o ustrezni usposobljenosti za poučevanje posameznega predmeta. In kot že prej omenjen pogoj, da je to potrebno zaradi nemotenega izvajanja vzgojno-izobraževalne dejavnosti. Hkrati bi z navedeno določbo ustvarili tudi pogoje, s katerimi poudarjamo usmeritev ministrstva, in sicer da morajo vodstva šol vse svoje napore usmeriti v pridobivanje ustrezno usposobljenega kadra. Prav zato predlagana določba vključuje tako imenovano stopenjsko zmanjševanje deleža, v okviru katerega lahko neustrezno usposobljen učitelj poučuje določen predmet, kar neposredno pomeni v šolskem letu 2015/2016 ohranitev določbe o 40 %, v naslednjem oziroma prihodnjem letu 2016/2017 30 % in v šolskem letu 2017/2018 20 %. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala. Vsi prav lepo pozdravljeni! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 12. redni seji 12. junija obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji 30. redni seji dne 8. junija sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Komisija Državnega sveta za kulturo, znanost, šolstvo in šport je v svojem mnenju predlog zakona podprla. Med drugim je opozorila, da je treba pri obravnavanem načinu dopolnjevanja učne obveznosti z drugimi predmeti ohraniti kakovost poučevanja oziroma upoštevati standarde znanja in poučevanja po vsebini, didaktiki in metodiki, ki se jih zahteva pri posameznih predmetih. Mnenje je na seji odbora predstavil dr. Zoran Božič. V poslovniškem roku je amandma vložila Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Državna sekretarka na Ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport dr. Andreja Barle Lakota je povedala, da je cilj predloga zakona vzgojno-izobraževalnim zavodom omogočiti potrebni čas za zakonsko ustrezno izvedbo izobraževalnega programa, ne da bi za to povečevali finančna sredstva, in za izvedbo ustreznega kadrovskega razvojnega načrta za obdobje, ko se predlagani prehodni režim izteče. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in nanj ni imela pripomb. Razprava je potekala predvsem v obsegu dopolnjevanja učne obveznosti, ki po predlagani noveli v šolskem letu 2015/2016 ne bi smel presegati 40 %, v letu 2016/2017 ne več kot 30 % in v šolskem letu 2017/2018 ne več kot 20 % zakonsko določenega obsega učne obveznosti strokovnega delavca. Nekateri razpravljavci so menili, da naj se nestrokovno poučevanje v obsegu 40 % zmanjša v dveh šolskih letih na 10 %, saj se po njihovem mnenju z večjim odstotkom nestrokovnega poučevanja povzroča slabše znanje učencev in dijakov na vseh področjih in posredno zmanjšuje njihovo konkurenčnost na evropskem trgu dela. Drugi pa so menili, da spremembam ne nasprotujejo, saj so postopne in določba ne preneha delovati takoj. Pojasnili so, da gre pri obravnavanih strokovnih delavcih za razne inženirje strojništva in elektrotehnike, ki učijo v nižjih poklicnih profilih, tako da gre za dobre kadre, in da so vzgojno-izobraževalni zavodi v finančnih načrtih za prihodnje šolsko leto 40-odstotni obseg dopolnjevanja učne obveznosti že upoštevali. Po končani razpravi o posameznih členih predloga zakona odbor ni sprejel amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Ker k predlogu zakona na matičnem delovnem telesu niso bili sprejeti amandmaji, Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino Državnemu zboru predlaga, da Predlog zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, nujni postopek, sprejme v predloženem besedilu. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Miha Kordiš, predstavil bo stališče Poslanske skupine Združena levica.
V Združeni levici podpiramo predlog podaljšanja obdobja dopolnjevanja učne obveznosti za strokovne delavce, ki jim ni mogoče zagotoviti zakonsko določenega obsega za poučevanje predmetov, za katere izpolnjujejo vse pogoje. Strinjamo se, da je kadrovsko prestrukturiranje treba izvesti postopoma, saj se šolstvo predvsem na kadrovskem področju srečuje s precejšnjimi težavami, ki so v prvi vrsti posledica zategovanja pasu pri javnih financah. Pri današnjem podaljšanju so najpomembnejši vidik določene srednje in poklicne šole ter podružnične šole, kjer mora obstoječi kader pokrivati predmete, za katere ni izobražen. Na načelni ravni moramo v čim večji meri težiti k temu, da bodo imeli učitelji in učiteljice izobrazbo in podkovanost za predmete, ki jih poučujejo, a je jasno, da tega ne bo mogoče doseči v popolnosti, še posebej pa ne čez noč. Podaljšanje obdobja dopolnjevanja učne obveznosti je sicer ambivalentno. Po eni strani se bo manjšemu delu sedanjih zaposlenih delovno razmerje za polni čas zmanjšalo, a se bo hkrati odprl vsaj določen prostor za zaposlovanje novih kadrov, predvsem mlajših, ki najostreje občutijo varčevalne ukrepe v javnem sektorju. Hkrati je to pomembno z vidika kadrovske reprodukcije, z vidika prenosa znanja starejših in izkušenejših na mlajše. Z zategovanjem pasu je bil ta proces v mnogih primerih prekinjen oziroma močno oviran, dolgoročno pa so posledice na kakovost javnega šolstva lahko izredno negativne. Eden ključnih problemov je namreč varčevalna določba o enoodstotnem zmanjševanju zaposlenih. Dodaten problem je, da ravnatelji to določbo razumejo na ravni posamezne šole, ne na ravni celotnega sektorja, kar pomeni, da prihaja do še hujših kadrovskih problemov. Hkrati ob tem spremljamo velik demografski pritisk na šolstvo, saj se povečuje število vpisanih otrok. V naslednjem letu naj bi bilo dodatno vpisanih otrok 4 tisoč. Rezultat vsega tega je jasen: nujno se mora povečati intenzivnost dela učiteljev, obenem pa je ogrožena sama kakovost učnega procesa. Pritisk je vse večji, ker prinaša dvoje. Prvič, zaostrovanje razmer nadvlade med različnimi skupinami zaposlenih v javnem sektorju. Običajni delavci so prisiljeni delati bolj produktivno in intenzivno, privilegirane elite pa pridobivajo več in več moči. In drugič, javno šolstvo izgublja na kakovosti, zato je vse bolj na udaru zasebnega interesa tako z vsebinskim vdorom kot vzpostavljanjem zasebne konkurence, kjer je glavni problem ta, da ni dostopno vsem, da lahko selekcionira svoje učence in s tem dodatno marginalizira tiste, ki so se zaradi premoženjskega, etničnega ali drugega razloga že tako znašli na robu družbe. Hkrati se pojavlja problem svetovnonazorske nevtralnosti in sekularnosti, ki bi morala biti temelj izobraževalnega sistema v 21. stoletju. V Združeni levici podpiramo predlog zakona, a je ob tem treba še enkrat poudariti, da ukrepi in trendi, ki smo jim priča v zadnjih letih, ogrožajo naš javni šolski sistem od najnižje ravni do visokega šolstva. Kakovostno in vsem dostopno javno šolstvo je naše največje bogastvo in narediti moramo vse, da ga ne le obranimo, ampak razvijamo in demokratiziramo upravljanje z njim, pri čemer morajo večjo besedo dobiti zaposleni, ne le vrhuške privilegiranih elit. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovana gospa ministrica s sodelavko! Z novelo, ki jo obravnavamo, se podaljšuje obdobje dopolnjevanja učne obveznosti. Kadrovske prilagoditve omogočajo, da strokovni delavci, ki imajo v šoli sklenjeno delovno razmerje za nedoločen čas v obsegu polnega delovnega časa in jim ni mogoče zagotoviti zakonsko določenega obsega za poučevanje predmetov, za katere izpolnjujejo vse z zakonom in drugimi predpisi določene pogoje, dopolnjujejo učno obveznost pri drugih predmetih, in sicer do zaključka šolskega leta 2017/2018, torej do 31. avgusta 2018. Ministrstvo predlaga, da se dovoljen obseg dopolnjevanja učne obveznosti postopno znižuje, do 40 % v šolskem letu 2015/2016, do 30 % v šolskem letu 2016/2017 in do 20 % zakonsko določenega obsega učne obveznosti strokovnega delavca v šolskem letu 2017/2018. Krščanski demokrati ocenjujemo, da je dobro, da se šolam omogoči neko prehodno obdobje, v katerem se lahko organizacijsko in kadrovsko prilagodijo vsem sistemskim spremembam, ki se vpeljujejo v šolski sistem po zaključku uvedbe devetletke. S tem mislim predvsem na zgodnje poučevanje prvega tujega jezika ali neobveznih izbirnih predmetov. Se pa v Poslanski skupini Nove Slovenije strinjamo z vsemi tistimi, ki opozarjajo, da so vodstva šol dolžna poskrbeti za to, da se ta možnost dopolnjevanja ne zlorablja. Dobro je, da obstaja možnost dopolnjevanja učne obveznosti, vendar le v nujnih primerih in v manjšem obsegu, nikakor pa se to ne sme dogajati na račun strokovnega nivoja poučevanja posameznih predmetov. Krščanski demokrati bomo novelo podprli. Od vodstev šol pa pričakujemo odgovorno ravnanje in tehtno presojo o tem, kdo in s kakšnimi kvalifikacijami lahko poučuje predmete, za katere ne izpolnjuje vseh pogojev. Še posebej pri tistih predmetih, ki se nadaljujejo v srednji šoli, kot je tuji jezik, matematika, fizika, slovenščina, je izredno pomembno, kakšno predznanje imajo učenci. Od tega je namreč v veliki meri odvisno, kako bodo nadaljevali srednješolsko izobraževanje in s kakšnimi težavami se bodo srečevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Vesna Vervega bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Učitelji in strokovni delavci, zaposleni v vzgoji in izobraževanju, so eden od temeljev uspešnosti izobraževalnega sistema. Z novelo zakona, o kateri danes odločamo, bomo omogočili, da bodo učitelji oziroma strokovni delavci dopolnjevali učno obveznost pri drugih predmetih v primeru, ko imajo v šoli sklenjeno delovno razmerje za nedoločen čas v obsegu polnega delovnega časa in jim ni mogoče zagotoviti zakonsko določenega obsega za poučevanje predmetov, za katere izpolnjujejo vse z zakonom predpisane pogoje. Obseg dopolnjevanja učne obveznosti se bo postopoma zmanjševal z namenom ukinitve oziroma izteka te možnosti s 1. septembrom 2018. Aktualna zakonska ureditev, ki omogoča dopolnjevanje učne obveznosti, pa se izteče 1. septembra 2015. K ukrepu dopolnjevanja učne obveznosti iz leta 2003 in podaljšanju le-tega leta 2010 je pripeljal specifičen položaj šolstva, kot je bilo uvajanje devetletke, vsakoletna demografska nihanja, v zadnjih letih pa zgodnje poučevanje tujega jezika in neobveznih izbirnih predmetov. Na ta način se vzgojno-izobraževalnim zavodom omogoča čas za zakonsko ustrezno izvedbo izobraževalnega programa ter kadrovsko prilagoditev za obdobje, ko se predlagani prehodni režim izteče. V Poslanski skupini SMC novelo zakona podpiramo iz več razlogov. Prvič, popolno prenehanje veljavnosti določbe s 1. septembrom 2015 bi povzročilo motnje pri izvajanju pouka in hkrati ogrozilo zaposlitve posameznih učiteljev, ki zakonsko določeno učno obveznost dopolnjujejo pri drugih predmetih. To je še posebej kritično v manjših šolskih okoljih in podružničnih šolah. Drugič, podaljšanje roka bo ponovno zagotovilo možnost za dodatno usposabljanje učiteljev in vzpostavitev sistema, v katerem si bodo učitelji lahko pridobili ustrezne kvalifikacije za poučevanje več predmetov. Tretjič, vzgojno-izobraževalnim zavodom damo možnost oblikovanja potrebnih kadrovskih in organizacijskih struktur za opravljanje temeljnih nalog in sovpadajočih funkcij. V Poslanski skupini SMC se še posebej zavedamo, da predlog zakona odpira vprašanje kakovosti poučevanja s strani tistih učiteljev, ki ne izpolnjujejo pogojev za poučevanje posameznih predmetov. Vendar je pri tem treba opozoriti tudi na naslednje. Učitelji učno obveznost večinoma dopolnjujejo pri vsebinsko sorodnih predmetih. Ravno iz razloga strokovnosti poučevanja se strinjamo s pristojnim ministrstvom, ki je predvidelo postopno ukinjanje možnosti dopolnjevanja učne obveznosti ter da je Slovenija od redkih evropskih držav, ki ima relativno strogo določene pogoje za predmetno usposobljenost učiteljev, kar se v mednarodnih raziskavah pogosto obravnava kot prednost. Prav tako pa to pozitivno vpliva na profesionalizacijo vzgojno-izobraževalnega procesa. Pomembno je, da je delovanje šolskega sistema prilagodljivo spremembam, ki se dogajajo tako znotraj njega kot tudi v širšem družbenem okolju. Iz zgoraj navedenih razlogov bo Poslanska skupina SMC podprla uveljavitev novele zakona. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Jelka Godec.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav ministrici in državni sekretarki! Zakon o financiranju vzgoje in izobraževanja je v letu 1996, v času ministra Gabra, določil, da lahko strokovni delavci na določenih področjih opravljajo vzgojno-izobraževalno delo, čeprav za to nimajo strokovne izobrazbe. V letu 2003 je bilo v istem zakonu določeno, da lahko delavci, ki imajo pogodbo za nedoločen čas in jim ni možno omogočiti polne delovne obveznosti po zakonu, dopolnjujejo učno obveznost pri drugih predmetih, vendar le do leta 2010. V letu 2009 je minister Lukšič ta rok podaljšal do 1. 9. 2015. Prvotni zapis, da lahko strokovni delavci opravljajo tudi delo na področju, za katerega niso usposobljeni, je nastal zaradi tega, ker je država takrat za učitelje zahtevala visokošolsko izobrazbo – prej je bila zadosti višješolska izobrazba –, ni pa ustvarila pogojev, ki bi učiteljem omogočili pridobitev zahtevane izobrazbe. Država je zasledovala cilj, da se dvigne izobrazbena struktura učiteljev, čemur ni oporekati. Recimo, v glasbenih šolah je takrat učil zelo velik odstotek takšnih, ki niso imeli dovolj strokovne izobrazbe. Že v tistem času pa je prišlo do, lahko rečemo, Gabrovega absurda. Če navedem samo en primer. Za učitelja kitare se je zahtevala visokošolska izobrazba, Akademija za glasbo pa je takšen študij razpisala isto leto, kot je začel veljati standard, da je treba imeti visokošolsko izobrazbo za te učitelje. Ko so se te anomalije odpravile do leta 2003, pa je minister Gaber zadevo vseeno podaljšal do leta 2010. To je s pridom uporabil tudi minister Lukšič, s podaljšanjem ukrepa do leta 2015. Namesto dviga učne obveznosti za učitelje, ker je zelo težko doseči v razgovorih s sindikati, se je odredila prepoved zaposlitev in zahteva, da učitelji, ki so ostali na šoli, dopolnjujejo učno obveznost. Danes ne moremo več govoriti, da gre za neko prehodno obdobje, ko bi naj strokovni sodelavci pridobili ustrezno izobrazbo, ampak za varčevalne ukrepe tudi na račun osnovnošolcev in dijakov oziroma na račun kakovosti izvajanja izobraževanja v šolah. Gre tudi za gasilsko reševanje kadrovskih težav v naših šolah, kajti od leta 1996 oziroma 2010 bi se zadeve lahko že uredile. S to spremembo ZOFVI želi ministrstvo podaljšati obdobje, ki je določeno v prehodnih določbah, do leta 2018. To pomeni, da, recimo, učitelj matematike lahko poučuje do 40 % normiranih ur – recimo, v srednji šoli ima 20 ur in 8 ur potem lahko poučuje pri drugih predmetih. Današnji učitelj bi moral biti pripravljen na poučevanje skoraj vseh predmetov, pa ne da bi to sam hotel, ampak če želi imeti polno obvezo. Dogajajo se tudi takšne anomalije, da pouk matematike učijo tudi biologi, učitelji telovadbe ali pa organizatorji prakse. Slaba stvar te zadeve je, da gre za nestrokovno poučevanje, kar slabša kakovost znanja pri učencih in dijakih. S tem se zmanjšuje tudi njihova konkurenčnost na evropskem trgu dela. Največkrat se to dogaja v srednjih poklicnih šolah, kjer je vedno manj dijakov, torej je vedno manj učne obveze. Tako učitelji učijo več različnih predmetov, za katere niso strokovno usposobljeni, kar pa pomeni tudi velik napor zanje, več priprav na pouk in težje izvajanje samega pouka. Kako lahko nekdo poučuje enega ali več predmetov, za katere ni usposobljen? Če smo realni, zelo težko. V Slovenski demokratski stranki smo vložili amandma, s katerim bi to prehodno obdobje sicer pustili, vendar zmanjšali odstotek, v obsegu katerega se lahko dopolnjuje, na 30 % in na koncu prišli na 10 %. Zavedamo se namreč problematike tudi podružničnih šol. Žal naš amandma ni bil sprejet. Tej spremembi ZOFVI, torej podaljšanju tega določila, da se lahko poučuje do 40 % pri drugih predmetih, nasprotujemo, saj menimo, da se pri tem ne urejajo kaotične razmere na področju standardov šolstva, ampak gre le za podaljševanje varčevalnih ukrepov zaposlovanja v šolstvu in se s tem zmanjšuje tudi kvaliteta izvajanja pouka, na kar pa vsekakor ne moremo pristati. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Primož Hainz.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani ministrica in državna sekretarka! Dovolite, da predstavim stališče Poslanske skupine Desus glede Predloga zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja. Že novela Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja iz leta 2003 je določila, da lahko strokovni delavci, zaposleni za nedoločen čas in s polnim delovnim časom, učno obveznost dopolnjujejo pri drugih predmetih do 1. septembra 2010. Šlo je za učitelje, katerim ni mogoče zagotoviti polne učne obveznosti, za katero izpolnjujejo vse pogoje, obstajajo pa realne potrebe po predmetih, ki zagotavljajo nemoteno izvajanje vzgojno-izobraževalnega procesa oziroma dejavnosti. Ta prvi ukrep je bil uveden zaradi potrebe po prehodnem režimu zaradi sistemske uvedbe programa devetletke, s katero je bilo povezanih veliko organizacijskih in kadrovskih prilagoditev. Podaljšanje tega ukrepa do šolskega leta 2014/2015 je narekovala potreba zaradi sistemske spremembe uvajanja inkluzije v vzgoji in izobraževanju. Trenutno lahko obseg dopolnjevanja učne obveznosti z drugimi predmeti znaša do 40 % na učitelja. Ker se letos ta ukrep z novim šolskim letom izteče, je Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport znova predlagalo podaljšanje možnosti zapolnjevanja manka ur za tiste učitelje, ki na svojem matičnem področju nimajo polne učne obveznosti. Današnja obravnava novele pa stremi tudi k temu, da se bo pristopilo k postopnemu zniževanju deleža dopolnjevanja učne obveznosti, in sicer v naslednjih treh letih. V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev se strinjamo, da so kadrovske in organizacijske prilagoditve nujne, saj sicer ob nepodaljšanju te možnosti grozijo motnje v izobraževalnem procesu, pričakovane so dodatne finančne posledice za proračun, nenazadnje pa po sili razmer v bodoče pride v poštev zaposlovanje zgolj prekarnih delavcev oziroma v prekarnih oblikah dela, saj bodo šole pri posameznih urah, predmetih in interesnih dejavnostih prisiljene iskati dodatno pomoč. Poslanke in poslanci Desus bomo novelo podprli, hkrati pa opozarjamo, da je pri tem načinu izvajanja izobraževalnega in vzgojnega procesa treba ohraniti oziroma zagotoviti ustrezno visok nivo kakovosti poučevanja. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat vsem tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov! Naj v uvodu povem, da v poslanski skupini pozdravljamo in podpiramo obravnavani zakon, saj ureja način dopolnjevanja učne obveznosti učiteljev pri drugih predmetih, in sicer v primerih, ko za učitelja ni zagotovljene polne učne obveznosti pri predmetu, ki ga sicer poučuje. To je za Socialne demokrate zelo pomembno, saj s tem ohranjamo delovno razmerje za polni delovni čas, in menimo, da s tem lahko zelo močno vplivamo tudi na motivacijo učiteljev, še posebej glede na pred kratkim predstavljeno izjemno zahtevno stanje v šolstvu oziroma izobraževalnem procesu, ki se prepogosto odraža tudi v nasilju. Eden od pomembnih ukrepov, da lahko obvladujemo takšne razmere, je tudi čim boljše stimuliranje učiteljev, da svoje naloge opravljajo čim kvalitetnejše in da se čim dlje ukvarjajo z učenci. Poleg tega menimo, da je ta ukrep tudi izjemno dobrodošel zaradi ohranjanja podružničnih šol, kajti ohranjanje podružničnih šol je izjemno pomembno za območja, ki se sicer srečujejo z zelo težkimi razvojnimi problemi. Velikokrat je prav prisotnost šole v tem okolju tisti pomemben stimulator, da družine ostajajo v tem okolju, da se ohranja življenje in s tem tudi podoba Slovenije, kot jo poznamo in ki je povsem različna v primerjavi z drugimi državami Evropske unije ravno zaradi tega, ker smo značilni po tem, da imamo zelo poseljeno podeželje. Vsako šolsko leto je v veliki meri odvisno tudi od demografskega stanja, in demografska nihanja so tista, ki tudi močno vplivajo na to, kako se bo pouk organiziral. Tudi ta ukrep je eden od tistih, ki zagotovo lahko pripomore k temu, da vodstvo šol lažje izpelje odziv na spremenjene demografske razmere v šolah. Nenazadnje je za nas pomembno tudi to, da je ta zakon usklajen s sindikati. Pa tudi glede same kvalitete pouka, ki bi mogoče bila pri nekaterih predmetih slabša zaradi tega, ker se poučuje v več predmetih, menimo, da ne bo bistveno slabša. Nenazadnje je pa tudi v zakonu predvideno, da se iz leta v leto za 10 % zmanjšujejo takšne učne obveznosti, kar kaže na to, da je tudi v tem zakonu izražena želja, da se kvaliteta pouka v prihodnosti dviguje tudi s tem ukrepom. Skratka, zakon bomo podprli in si želimo, da bi učni proces v javnih šolah potekal na čim višji ravni tudi v prihodnje. Hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati. Zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, eno uro po prekinjeni 12. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O CESTAH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade mag. Klemnu Grebenšku, državnemu sekretarju Ministrstva za infrastrukturo.
Najlepša hvala. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Vlada je v zakonodajni postopek vložila predlog dopolnitev Zakona o cestah. Z njim se urejajo odprta vprašanja v zvezi s skupnimi javnimi cestami, torej cestami, ki deloma potekajo po ozemlju naše države, kategorizirane so pa v sosednji državi. Ker te ceste niso del našega notranje povezanega javnega cestnega omrežja, pri nas niso kategorizirane, so pa predmet sporazumov s sosednjimi državami. Zato obstaja jasna mednarodnopravna obveznost Republike Slovenije, da pravna razmerja s takimi cestami uredi. Za skupne javne ceste bo na našem ozemlju veljala taka ureditev, kot velja za kategorizirane javne ceste. Torej se bodo štele za javne ceste v vseh vidikih, zlasti kar zadeva varstvo infrastrukture in prometa na njih, predvsem pa bo tudi jasno določeno, da jih lahko prosto uporabljajo vsi prometni udeleženci. Kot pravna država mora Republika Slovenija v skladu z mednarodnimi dogovori zagotoviti varstvo ceste kot infrastrukture v delu, ki poteka na našem ozemlju, ter nemoten potek prometa po njej. Zato bodo zemljišča pod cesto na naši strani v lasti države, lahko tudi občine, če bo s strani občine izražen tak interes. Za pridobitev zemljišč bo podan javni interes. Glede na skupen pomen cest za sosednji državi se bodo vsa vprašanja gradnje, rekonstrukcije, vzdrževanja, upravljanja in podobno urejala z mednarodnim sporazumom. Pri vprašanjih, ki z mednarodnim sporazumom ne bodo posebej urejena, bo v delu, ko cesta poteka po slovenskem ozemlju, veljala pravna ureditev Republike Slovenije. Na prvi pogled se morda zdi, da se z zakonom ureja samo obstoječe stanje na določenih cestah, vendar je treba poudariti, da je ob mejah s sosednjimi državami takšnih cest še nekaj, zato bo zakon omogočil ustrezno ureditev stanja na vseh skupnih javnih cestah. Zakon bo veljal tudi za novo cestno infrastrukturo, ki se bo šele gradila, in bo omogočil učinkovito praktično izvedbo dogovorov s sosednjimi državami. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Igorju Zorčiču.
Hvala za besedo. Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 17. nujni seji dne 11. 6. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o cestah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora pa je na 30. seji 8. 6. 2015 sklenil, da se predlog zakona obravnava po nujnem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo, Ministrstva za zunanje zadeve, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 1., 2. in 3. členu. V imenu predlagatelja je minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič pojasnil, da v veljavnem sistemu, ki ga ureja Zakon o cestah, obstaja pravna praznina za ceste, ki deloma potekajo po ozemlju Republike Slovenije, deloma po sosednji državi in so kategorizirane v sosednji državi. Posledično je ključni cilj predloga zakona umestitev skupnih javnih cest, to je javnih cest, kategoriziranih v sosednji državi, ki potekajo po ozemlju Republike Slovenije, v pravni okvir, ki velja za javne ceste v Republiki Sloveniji. Skupne javne ceste kot novi pojem ceste v našem pravnem redu bodo tako veljale v vseh ozirih za javne ceste, zlasti kar zadeva varstvo infrastrukture in prometa na njih. S predlogom zakona pa se ureja tudi lastninska pravica na zemljiščih, po katerih poteka skupna javna cesta. Z novim zakonom bo namreč urejen tudi postopek pridobitve ali omejitve lastninske pravice v javno korist zaradi gradnje, rekonstrukcije ali prevzema skupne javne ceste, pri čemer bo kot razlastitvena upravičenka nastopila Republika Slovenija ali občina. Predstavnik Ministrstva za zunanje zadeve, generalni direktor za mednarodno pravo in zaščito interesov gospod Borut Mahnič je k uvodni predstavitvi predlagatelja dodal, da bo predlog zakona rešil tudi problem konkretnega primera, in sicer vinske ceste, ki je kategorizirana v Republiki Avstriji, deloma pa poteka po ozemlju Republike Slovenije. Na tem delu lastnik zemljišča, ki leži pod cesto, s postavitvijo fizičnih ovir preprečuje promet, z uporabo veljavnih predpisov pa takšnega ravnanja ni mogoče preprečiti, saj glede na veljavno ureditev ni mogoče izvesti postopka razlastitve. Posledično Republika Slovenije trenutno ni zmožna izpolniti svojih zavez iz mednarodne pogodbe z Republiko Avstrijo, po kateri je med drugim dolžna zagotoviti pogoje za nemoteno uporabo te ceste. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je izpostavil, da so pripombe Zakonodajno-pravne službe v veliki meri upoštevane v predlaganih amandmajih. Predstavnik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj gospod Jernej Verbič je v predstaviti njihovega mnenja dejal, da komisija podpira predlog zakona, saj v okviru veljavnega pravnega reda ni možno urediti vprašanja neomejene uporabe omenjene obmejne vinske ceste. V kratki razpravi je bilo tudi opozorjeno, da predlog zakona rešuje zgolj majhen del problematike v povezavi z lastninskimi razmerji in kategorizacijo cest v Sloveniji. Izpostavljeno je bilo, da obstaja velika neurejenost lastninskih razmerij v zvezi z javnimi cestami oziroma na področju kategorizacije zlasti občinskih cest, saj te v številnih primerih še vedno potekajo preko zasebnih zemljišč. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 1., 2. in 3. členu ter glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije –krščanskih demokratov, zanjo gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi! Turizem za Slovenijo predstavlja eno pomembnejših gospodarskih panog in je v veliki meri povezan s cestno infrastrukturo. Težko si namreč predstavljamo razvoj turističnih dejavnosti brez dobrih in urejenih cest, še manj pa da njihovo uporabo ovirajo lastniki zemljišč, po katerih te ceste potekajo. Ko govorimo o skupnih javnih cestah, torej o cestah, ki so kategorizirane v sosednji državi in delno potekajo tudi po ozemlju Republike Slovenije, je še kako pomembno, da zanje velja enak sistem varstva infrastrukture in prometa, kot velja za javne ceste, ki so kategorizirane v naši državi. Ker skupne javne ceste potekajo največ ob mejah s sosednjimi državami, so ob vstopu turistov v Slovenijo prvo ogledalo naše dežele. V Novi Sloveniji smo prepričani, da je zato nedopustno, da je status takšne ceste doslej ostal neurejen in nedorečen, in to kljub temu, da so mednarodnopravne obveznosti Slovenije, da zagotovi pogoje za njeno nemoteno uporabo. Prav tu nastopi absurdna situacija, ko lahko lastniki zemljišč, po katerih potekajo skupne javne ceste, dobesedno izsiljujejo izplačilo odškodnin. Sledi logično vprašanje, zakaj v Sloveniji tega nismo že zdavnaj uredili, zakaj vedno čakamo do trenutka, ko že nastopijo negativne posledice tako za uporabnike cest kot za državni proračun. Dejstvo je, da morajo biti skupne javne ceste v lasti Republike Slovenije ali občine, ki v postopku pridobivanja zemljišč v javno korist nastopata kot razlastitveni upravičenki. V konkretnem primeru, zaradi katerega danes govorimo o predlogu novele Zakona o cestah, bi to pomenilo uporabo poenostavljenega razlastitvenega postopka, torej enako kot velja za obstoječe javne ceste. Lastnik zemljišča, po katerem poteka javna cesta, je namreč upravičen do odškodnine, izplačane na podlagi veljavne cenitve, medtem ko lastnik zemljišča, po katerem poteka skupna javna cesta, lahko zahteva poljubno visoko nadomestilo ali celo vzpostavitev v prejšnje stanje. Na tem mestu ni odveč, da pogledamo zadevo tudi nekoliko širše. Še vedno imamo veliko število občinskih javnih cest, ki potekajo po zemljiščih, ki so ostala v zasebni lasti. Res je, da te ceste niso neposredno povezane z vsebino predlagane dopolnitve Zakona o cestah, pa vendar, gre za področje, ki je povezano s finančnimi sredstvi in izplačili samih odškodnin. Kategorizacija javnih cest in s tem povezana ureditev lastninskih razmerij tako ostaja naša nedokončana naloga. Ker gre za nujno umestitev skupnih javnih cest v pravni okvir, ki velja za javne ceste v Republiki Sloveniji, in s tem za preprečitev težko popravljivih posledic za državo, bomo poslanci Nove Slovenije Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o cestah podprli, vendar ob tem ponavljamo, da bi to lahko storili že v preteklosti. Težko popravljive posledice – govorim o plačilu dnevne kazni v višini 500 evrov, pa tudi do 300 tisoč evrov – ne bi mogle nastati, če bi Slovenija svojo nalogo opravila pravočasno. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Predlagana novela Zakona o cestah ureja pravno praznino, ko ceste, ki potekajo deloma po območju Republike Slovenije in deloma po sosednji državi in so kategorizirane v sosednji državi, nimajo tistega statusa, ki ga morajo imeti, da lahko država, kot je v konkretnem primeru Republika Slovenija, izpolnjuje svoje mednarodne obveznosti. Posledično se to kaže tudi v tem, da so takšne ceste neurejene, konkretno tudi, da je bila Republiki Sloveniji naložena nekakšna obveznost, da del ceste odstrani. S tem zakonom se uvaja nov pojem skupne javne ceste, ki bo to zadevo reševala v okviru zakona. Skupna javna cesta bo imela svoj poseben pravni status, hkrati pa se uvaja tudi podlaga za razlastitev in omejitev lastninske pravice na nepremičnini zaradi potreb gradnje, rekonstrukcije ali prevzema te skupne javne ceste. S tem se skozi določila zakona uveljavljajo načela, kot so enako varstvo za vso javno cestno infrastrukturo, enako varstvo uporabnikov cest in enako varstvo razlastitvenih zavezancev. Konkretno, kot že navedeno, bo sprejetje zakona podlaga za obnovo ceste, ki poteka na obmejnem območju z Republiko Avstrijo. Gre za tako imenovano vinsko cesto, ki je nenazadnje tudi del naše turistične infrastrukture, na kateri del ceste poteka tudi po zemljišču v zasebni lasti, pri čemer lastnik nasprotuje uporabi te parcele za potrebe ceste. V primeru vinske ceste gre za mednarodnopravno obveznost Republike Slovenije, ki mora zagotoviti pogoje za njeno nemoteno uporabo, pri čemer se je zaradi nasprotovanja lastnika zemljišča ogrozilo tudi izpolnjevanje obveznosti Republike Slovenije iz mednarodne pogodbe z Avstrijo, s tem pa tudi verodostojnost Republike Slovenije kot garanta za izpolnjevanje mednarodne pogodbe v delu, ki se nanaša na ozemlje Republike Slovenije. Z uporabo veljavnih predpisov takšnega ravnanja ni bilo mogoče preprečiti, saj glede na veljavno ureditev ni mogoče izvesti postopka razlastitve, kar pa se bo s tem zakonom spremenilo. V Poslanski skupini Stranke modernega centra smo prepričani, da bi bilo treba ta zakon sprejeti že zdavnaj, seveda pa tudi zdaj to ni prepozno. Pravzaprav je čas, da se to uredi in da se nenazadnje s tem omogoči tudi razvoj turistične infrastrukture, kot so vinske ceste. Zaradi navedenega bo Poslanska skupina Stranke modernega centra zakon podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Zvonko Lah.
Spoštovana predsedujoča, kolegice in kolegi! Ta zakon naj bi reševal samo en konkreten primer, ki pa bi se potem lahko razširil tudi na druge primere, kjer ena cesta poteka po ozemlju Republike Slovenije, kategorizirana pa je v aktih sosednje države, v tem primeru sosednje države Avstrije. S sprejetjem te spremembe zakona bomo dosegli samo to, da bo ta cesta kategorizirana tudi na območju naše države, se pravi v obeh. Ampak po našem mnenju to še ni pravna podlaga za razlastitev te ceste. Pravna podlaga za razlastitev ceste je javni interes. Javni interes pa mora biti izražen z izvedbenim prostorskim aktom. Če tega ni, potem razlastitev ni možna in je treba preko sodišča doseči, da sodišče določi, da ta cesta pripada Republiki Sloveniji ali pa občini. V primeru, da je to občinska cesta in teče po zasebnem zemljišču, je ni možno razlastiti, ker parcelacija brez soglasja lastnika ni možna. To lahko dosežemo preko sodišča, da bo pa sodba pravnomočna, pa lahko traja nekaj let. To problematiko smo tudi na samem odboru izpostavili. Problematika je vezana tudi na ostale občinske ceste, kar je že povedal kolega iz Nove Slovenije. Problematika je zelo široka in pereča. V Sloveniji imamo 32 tisoč kilometrov občinskih cest, od tega naj bi bilo neurejenih 23 tisoč. Samo katastrska odmera naj bi stala 2,2 milijarde, in to občine. Nimamo ustrezne zakonodaje, kjer bi lahko izrazili ta javni interes oziroma kjer ni možno z lastnikom doseči soglasja, da ga lahko razlastiš v javnem interesu. Postopka nimamo. Tudi v tem primeru, kolikor jaz poznam, poteka ta cesta, ki je kategorizirana v sosednji Republiki Avstriji, po zasebnem lastništvu na ozemlju Republike Slovenije. To se pravi, lastnik je Slovenec in poteka po našem ozemlju. Da to uredimo, bo verjetno trajalo nekaj časa, če ne bomo iskali rešitev v zakonodaji, tako da bomo lahko razlastili za tiste dele, kjer ceste potekajo po zasebnem zemljišču, po nekem nujnem postopku. Ampak najprej je treba doseči oziroma uveljaviti javni interes. Javni interes se pa lahko uveljavi samo z odlokom ali nekim prostorskim aktom, ki je narejen tako, da je podlaga kataster, kjer se v tem aktu določi meja na katastrsko mejo. Te zakonodaje za občine nimamo. Imamo jo za državo, tudi parcelacije po nujnem postopku, vendar so povsod tam sprejeti izvedbeni prostorski akti. Ta problem bo eskaliral. Nekateri lastniki zahtevajo celo odškodnino oziroma bodo zaračunavali uporabnino, ker se cesta smatra kot objekt, zgrajen na tujem zemljišču. Pri odškodnini ima sodišče to prakso, da upošteva vrednost zgrajenega objekta, ne pa zemljišča po dejanski rabi pred tem, ko je bila cesta zgrajena. Tako da je problem dosti širši. V Slovenski demokratski stranki bomo to spremembo podprli. Ampak ta sprememba zakona še ne rešuje tudi tega konkretnega primera, če ne bomo te zakonodaje na nek način dogradili, tudi tako, da bomo reševali vse ostale občinske ceste, kjer je tak problem.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Veljavni zakon o cestah ureja sistem javnih cest v Republiki Sloveniji, ki so lahko državne ali občinske. Javne ceste so javno dobro in so zunaj pravnega prometa. Na njih ni mogoče pridobiti lastninske pravice s priposestvovanjem ali drugimi stvarnimi pravicami. Žal pa pri cestah, ki deloma potekajo po ozemlju Republike Slovenije, so pa kategorizirane v sosednji državi, obstaja pravna praznina. Take ceste bi glede na prosto dostopnost za uporabnike in na očiten javnopravni element spadale k javnim cestam, ne izpolnjujejo pa pogojev prometne povezanosti znotraj državnega cestnega sistema, zato niso kategorizirane v Republiki Sloveniji. Cesta, ki je kategorizirana v sosednji državi, se po veljavni ureditvi šteje kot nekategorizirana cesta. Zaradi obstoječe pravne praznine smo priča primeru, ki se dogaja na tako imenovani vinski cesti na obmejnem območju z Republiko Avstrijo. Tam lastnik zemljišča, ki leži pod cesto, s postavitvijo fizičnih ovir preprečuje promet po njej oziroma grozi z oviranjem prometa. Ker z uporabo veljavnih predpisov takšnega ravnanja ni mogoče preprečiti, se ogroža verodostojnost Republike Slovenije kot garanta za izpolnjevanje mednarodne pogodbe v delu, ki se nanaša na ozemlje Republike Slovenije. Navedena cesta je bila namreč vzpostavljena ob določitvi državne meje, ki jo je na podlagi Saintgermainske pogodbe z Avstrijo opravila mednarodna komisija za razmejitev leta 1923, dve leti kasneje pa je bila prometnica določena kot skupna cesta. Gre torej za mednarodnopravno obveznost Republike Slovenije, da zagotovi pogoje za nemoteno uporabo. V skladu s 27. členom Dunajske konvencije o pravu mednarodnih pogodb mora namreč država izvesti potrebne ukrepe za spoštovanje mednarodnih obveznosti. V danem primeru, ko Republika Slovenija takih ukrepov v skladu z veljavnim notranjim pravom ne more zagotoviti, je ogrožen njen ugled. Poleg tega je v obravnavanem primeru lastnik zemljišča pod vinsko cesto v sodnem postopku s pravnomočno sodbo dosegel, da mora Republika Slovenija vzpostaviti prejšnje stanje tako, da zemljišče zasuje z zemljo in zatravi. Ker država te izvršljive obveznosti ne more izpolniti ne da bi hkrati kršila svojo jasno določeno mednarodnopravno obveznost, ji je bila naložena kazen s prisilo, da mora na fiduciarni račun lastnikovega pooblaščenca plačevati dnevno kazen v višini 500 evrov do največ 300 tisoč evrov. Z izvršitvijo naložene obveznosti vzpostavitve obmejne ceste, določene z mednarodno pogodbo, v prejšnje stanje in s plačilom penalov grozi Republiki Sloveniji težko popravljiva škoda. Prav z namenom, da se izognemo opisani pravni praznini, ki gre lahko na škodo naše države, in ker opisani primer vinske ceste ni edini primer na obmejnem področju, predlog zakona razširja pojem javne ceste tudi na tiste, ki so kategorizirane v sosednji državi in deloma potekajo po ozemlju Republike Slovenije. S tem bo za skupne javne ceste uveljavljen tak sistem določb za varstvo infrastrukture in prometa, kakršen velja za javne ceste, kategorizirane v Republiki Sloveniji. Ker cesta poteka deloma tudi po ozemlju Republike Slovenije in je dana v prosto uporabo, je taka ureditev izjemno pomembna. S predlogom zakona se ureja tudi lastninska pravica na zemljiščih, po katerih poteka skupna javna cesta, obenem pa se določa, da lahko skupno javno cesto vsak prosto uporablja na način in pod pogoji, kakršne določajo predpisi, ki urejajo ceste in varnost prometa na njih, kar pomeni predpise Republike Slovenije, vključno z ratificiranimi mednarodnimi pogodbami. Tako se nedvoumno ureja nediskriminatorna uporaba, ki preprečuje samovoljne omejitve uporabe ceste na ozemlju Republike Slovenije. Poslanska skupina Desus bo predlog spremembe zakona podprla. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani kolegice in kolegi! Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o cestah ureja zelo specifično in posamično situacijo, in sicer umeščanje skupnih javnih cest, ki potekajo sočasno po ozemlju Republike Slovenije in po ozemlju sosednje države, v pravni okvir, ki sicer velja za javne ceste v Republiki Sloveniji. Pri tem je treba v dani situaciji poudariti, da gre v tem primeru za tiste ceste, ki niso kategorizirane v Republiki Sloveniji, temveč so kategorizirane v drugi državi, ki ima v tem primeru tudi večji interes za potek ceste in tudi v večjem delu skrb za njeno vzdrževanje. Vse pravice in obveznosti Republike Slovenije in sosednje države glede tega so podrobneje urejene v posebnih bilateralnih sporazumih. Na obmejnem območju med Republiko Avstrijo in Republiko Slovenijo poteka tako imenovana vinska cesta, na kateri pa lastnik zemljišča, po katerem poteka del cestišča, s postavljanjem ovir preprečuje nemoten potek prometa oziroma grozi z oviranjem slednjega. Ker na podlagi veljavnih predpisov teh ravnanj ni mogoče preprečiti, je treba na ustrezen način spremeniti zakonodajo, saj mora Republika Slovenija izpolniti svoj del pogodbenih obveznosti do Republike Avstrije in do vseh uporabnikov ceste ter omogočiti nemoten in neoviran promet. S sprejetjem tega zakona bo omogočeno, da Republika Slovenija na omenjenem območju vinske ceste izpelje ustrezne razlastitvene postopke ter lastniku izplača pravično in pošteno odškodnino, kljub temu da je lastnik zemljišča v sodnem postopku s pravnomočno sodbo uspel doseči, da mora Republika Slovenija odstraniti asfalt in bankine z njegovega dela zemljišča ter ga vrniti v prejšnje stanje. Ker tega v trenutnem okviru ni mogoče doseči ne da bi pri tem Republika Slovenija kršila svoje mednarodnopravne obveznosti, je nujno potrebno, da danes sprejmemo spremembo tega zakona. Ker trenutno tudi ni jasno, ali obstajajo sorodni primeri, Socialni demokrati ocenjujemo, da je nujno in koristno, da sistemsko na zakonski ravni uredimo tudi vse druge morebitne primere tovrstnih situacij, kjer ceste istočasno potekajo po ozemljih dveh sosednjih držav. Zato bomo Socialni demokrati predlog spremembe Zakona o cestah podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Violeta Tomić.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani kolegice in kolegi! Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o cestah je ena tistih na žalost vedno redkejših točk, kjer se stališča Poslanske skupine Združena levica in vlade Mira Cerarja ujemajo. To, da nekatere ceste, kot je denimo tako imenovana vinska cesta na meji z Avstrijo, ceste, ki so prosto dostopne in očitno opravljajo javno funkcijo, v Sloveniji kot javne niso kategorizirane le zato, ker so kategorizirane že v drugi državi, je nedopustna pravna praznina, ki jo je treba čim prej odpraviti. Kot kaže ravno primer vinske ceste, je brez tega nemogoče urediti stvarne pravice v zvezi s takšnimi cestami, predvsem pa je to pogoj, da začne tudi za te ceste veljati prometna in infrastrukturna ureditev, kakršna velja za ceste, ki so v Sloveniji že kategorizirane kot javne. V Poslanski skupini Združena levica pa obžalujemo, da vlada Mira Cerarja in njene predhodnice te pravne praznine niso odpravile že precej prej. Vsekakor pa bi morale to narediti, preden smo zašli tako daleč, da moramo lastniku zemljišča, po katerem teče del vinske ceste, plačevati dnevno kazen v višini 500 evrov, skupno pa morda celo do 300 tisoč evrov. Ker takšne ceste v Sloveniji niso kategorizirane kot javne, pa lahko prihaja tudi do situacij, kakršna je ta v primeru vinske ceste, ko zasebniki grozijo z ustavitvijo prometa, včasih pa grožnje s postavitvijo raznih fizičnih ovir tudi uresničijo. To ni neugodno le za uporabnike teh cest, ampak tudi za ugled države, saj ta zato ne more uresničevati obveznosti, ki ji jih nalagajo mednarodne pogodbe. Vseeno pa upamo, da volja vlade Mira Cerarja po priznanju položaja javnega dobrega za vso prometno infrastrukturo, ki to tudi dejansko je, nakazuje, da bo enako priznala tudi vsej drugi infrastrukturi. Ne le javno zdravstvo in šolstvo, tudi podjetja in banke, ki jih zdaj prodajamo, so nujno potrebno ožilje naše družbe in gospodarstva. Kaj če se, tako kot omenjeni lastnik zemljišča, po katerem teče del vinske ceste, novi lastnik Telekoma Slovenije odloči, da bo ustavil pretok podatkov po kablih, ki so zdaj prav tako v njegovi lasti? Ali pa da, na primer, podjetje neha tehnološko razvijati? In kaj če se sistemske banke po novem v zasebni lasti odločijo, da bodo zaradi tega ali drugega poslovnega razloga dokončno prenehale kreditirati naše gospodarstvo? Nesrečni primer vinske ceste se na prvi pogled morda zdi banalen, ampak nas lahko nauči pomembno splošno lekcijo. Javno dobro moramo, če ga želimo obvarovati pred muhami in interesi zasebnikov, spraviti pod javni nadzor. V Poslanski skupini Združena levica se strinjamo z vlado Mira Cerarja, da v primeru cestne infrastrukture to pomeni razširitev definicije javne ceste tudi na ceste, ki si jih delimo z drugimi državami. Opozarjamo pa, da javno dobro in nujna infrastruktura danes nista le beton in železo, ampak so to tudi sistemske banke, Telekom Slovenije in druga ključna podjetja. Zavoljo vseh prebivalcev te države upamo, da se bo Vlada te lekcije naučila, preden bo spet prepozno, škoda pa bo tokrat precej večja. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili danes v okviru glasovanj, eno uro po prekinjeni 12. točke dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZBIRKAH PODATKOV S PODROČJA ZDRAVSTVENEGA VARSTVA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Nini Pirnat, državni sekretarki.
Hvala lepa. Spoštovani poslanci in poslanke! Sprejetje Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zbirkah podatkov s področja zdravstvenega varstva poteka po rednem postopku. Na pobudo poslancev je bila konec aprila opravljena splošna razprava o nekaterih ključnih vprašanjih zakona. Nadalje je na predlog zakona podala mnenje Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. Na podlagi tega mnenja so bili pripravljeni amandmaji, ki so bili na Odboru za zdravstvo sprejeti in so v celoti sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Predlog navedenega zakona, kot smo že večkrat pojasnili, se v svojem bistvenem delu nanaša na zagotovitev pravnih podlag, s katerimi se omogoča elektronizacija procesov v zdravstvu: eRecept, eNaročanje, uporaba interoperabilne hrbtenice, uporaba mnogih produktov, ki smo jih tekom projekta ustvarili. S tem se omogoča odpravljanje administrativnih ovir pri izvajalcih zdravstvene dejavnosti in odpravljanje administrativnih ovir pri pacientu. Predlog zakona se nanaša tudi na druge vsebinske dopolnitve in spremembe, ki so posledica uskladitve z drugimi zakoni, ter pomeni tudi delni prenos Direktive o uveljavljanju pravic pacientov pri čezmejnem zdravstvenem varstvu. Predlog zakona tako uvaja pravne podlage za eZdravje na način, da uvaja elektronsko poslovanje v zdravstvu na nacionalni ravni in devet novih zbirk podatkov s področja zdravstva. Uporabo elektronskih storitev eZdravje je treba v najkrajšem možnem času razširiti na nacionalni nivo, da jih bodo uporabljali vsi izvajalci zdravstvene dejavnosti. Predlagani zakon bo z določitvijo pravnih podlag to omogočil, pri tem pa zagotovil jasno opredeljeno zbiranje in obdelavo podatkov v zbirkah podatkov eZdravja in omogočil elektronsko izvajanje storitev eZdravja na nacionalni ravni kot običajen način dela v zdravstvu. To nam bo omogočilo, da bomo ujeli tudi korak z drugimi evropskimi državami, ki nas v razvoju na tem področju krepko prehitevajo. Ker na predlog zakona ni vloženih amandmajev, skladno s prvim odstavkom 138. člena Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da se na današnji seji opravi tudi tretjo obravnavo predloga zakona. Hvala lepa.
Predlog zakonaje obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Tomažu Gantarju.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani prisotni! Odbor za zdravstvo je na svoji 5. redni seji 28. 5. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zbirkah podatkov s področja zdravstvenega varstva, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje predložila Vlada. Odbor se je seznanil z naslednjim gradivom: predlogom zakona, mnenjem Zakonodajno-pravne službe ter mnenjem Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide. K predlogu zakona so v poslovniško določenem roku amandmaje vložile poslanske skupine SMC, Desus in SD k 1., 2., 3., 7., 8., 9. členu, za novi 9.a člen ter k 11., 12. in 13. členu. Predstavnica predlagatelja, državna sekretarka gospa Nina Pirnat, je v dopolnilni obrazložitvi predstavila poglavitne rešitve predloga zakona, katerega temeljni cilj je zagotovitev delovanja in uporabe sodobnega sistema informacijske tehnologije in zagotavljanja informacijske varnosti za storitve eZdravja, ki jih je treba vpeljati na nacionalni ravni. Informatizacija v zdravstvu zahteva nekaj nujnih posebnih določb ter jasna pravila igre za vse vpletene, in sicer nacionalne institucije, zdravstvene zavarovalnice, izvajalce zdravstvenega varstva, dobavitelje, paciente, nevladne organizacije in druge. Predlog zakona bo tako omogočil pravno podlago za kakovostno, prijazno in učinkovito poslovanje v zdravstvu preko storitev eZdravja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe mag. Sonja Bien Karlovšek je predstavila mnenje in povedala, da so pripombe njihove službe z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v pretežni meri upoštevane. Mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je predstavil podpredsednik gospod Tomaž Horvat. Poudaril je, da komisija predlog zakona podpira in pričakuje pozitivne učinke tako na strani uporabnikov sistema zdravstvenega varstva kot tudi izvajalcev zdravstvene dejavnosti. Komisija se je ob obravnavi predloga zakona seznanila tudi s stališčem Nacionalnega inštituta za javno zdravje, ki je bil v pripravo novele zakona aktivno vključen. Komisija se je seznanila tudi z mnenjem informacijskega pooblaščenca, ki je prav tako aktivno sodeloval pri pripravi novele zakona. Razprave k predlogu zakona ni bilo. Odbor je sprejel prej naštete amandmaje poslanskih skupin in v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Ker je zbor na 7. seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo opravili v skladu s časovnim potekom seje zbora, čez eno uro v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 9. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 14.35. Članice in člane Mandatno-volilne komisije obveščam, da se bo seja komisije začela čez pet minut v velikem salonu na Šubičevi ulici.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Prehajamo na glasovanja Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo,to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 6. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 6. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Naš amandma k ZIPRS je zelo preprost. Odločitev glede tega je enostavna – ali želimo živeti v državi, v kateri lahko osem menedžerjev v nadzornem svetu in upravi SDH odloča o porabljanju proračunskih sredstev, ali želimo živeti v državi, kjer o tem odločajo demokratično voljeni organi. Mi smo se opredelili za drugo opcijo, zato predlagamo ta amandma. Vladni predlog, ki ga imamo na mizi, namreč Slovenskemu državnemu holdingu prepušča avtonomno odločitev, koliko proračunskih sredstev se bo porabilo za nakup novih deležev in dokapitalizacijo obstoječih državnih podjetij. Res je, da bo to veljalo samo do sprejetja strategije upravljanja, se pravi, da gre za prehodno obdobje, ampak sprejetje se lahko zavleče. In glede na to, kakšen predlog imamo na mizi, upam, da bo to prehodno obdobje trajalo še dolgo, ker je tudi strategija, mislim da, za kar velik del poslancev tukaj nesprejemljiva. Pri našem amandmaju pa gre izključno za to, da se ureditev, ki bo skladno s 30. členom Zakona o SDH veljala po sprejetju strategije, razširi tudi na čas, ko še nimamo veljavne strategije upravljanja. 30. člen tega zakona namreč določa, da mora k načrtu upravljanja, ki zajema tudi pridobivanje novih deležev v lasti države, podati soglasje vlada na predlog finančnega ministra. V tem postopku mora torej vlada nujno preveriti, ali je naložba smotrna, in to je njena ustavna dolžnost, ki je ne more prelagati na nek tehnokratski organ, kot je SDH, in je ne morejo odpraviti nobene smernice SDH. To je vsebina tega amandmaja, torej da se tisto, kar bo veljalo po sprejetju strategije, prenese tudi na prehodno obdobje in se s tem zagotovi demokratično kontrolo nad porabljanjem proračunskih sredstev. Zato vam kljub temu, da že več tednov govorimo o tem amandmaju, še enkrat polagam na srce, da to zadevo podprete. V Združeni levici jo seveda bomo.
Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti 70. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 70.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo glasovanje o amandmaju in drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 83 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o enkratnem odpisu dolgov v okviru rednega postopka Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o enkratnem odpisu dolgov ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Luka Mesec.
Hvala za besedo. Pri tej zadevi je stvar zelo preprosta. V Združeni levici smo predlagali zakon o enkratnem odpisu dolgov, ki je bil na nedemokratičen način popolnoma arbitrarno izločen iz razprave, preden se je ta sploh začela na Odboru za finance in monetarno politiko. Tukaj zdaj odločamo tudi o tem, ali je bilo to dejanje legitimno ali ni bilo legitimno. Predsednik Državnega zbora in Komisija za poslovnik sta se strinjala, da so taka dejanja nesprejemljiva in v nasprotju z vsemi demokratičnimi standardi. Zato pozivam tudi tiste poslance, ki se morda ne strinjate s samo vsebino, da s svojim glasom danes pokažete, da se ne strinjate s takim načinom postopanja koalicije proti opozicijskim predlogom. Hvala. Mi bomo seveda glasovali proti izločitvi.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Matjaž Hanžek.
Hvala, predsednik. Odnos do neenakosti, revščine ostalih skupin ljudi, ki v družbi nimajo dovolj moči, da bi narekovali državno politiko, kot to lahko počnejo posamezni neoliberalni lobiji, spremljam že desetletja, dolga leta kot sociolog, pisec desetin prispevkov v strokovnih in poljudnih časopisih, medijih, strokovnjak za vprašanja družbenega razvoja, šest let kot varuh človekovih pravic, zdaj kot poslanec v Državnem zboru. In s kakršnimikoli očmi ali s kateregakoli zornega kota pogledam, vidim enako sliko. Ko gre za poskus pomagati izključenim, oblasti pokažejo izjemno inovativnost pri iskanju ovir. Vedno se strinjajo, da je revnim treba pomagati, vendar vedno od nekod prileti ampak – ampak rešitev ni celovita, ampak zakon tega ne omogoča, ampak paziti je treba, da ne bo kak nebodigatreba dobil kakšen cent preveč in podobno. In z njim globoko sočustvujejo. Ko pa gre za izkoriščevalce, za tiste, ki delavcem ne plačujejo prispevkov, ne dajejo plač in podobno, pa se ponovno najde množica ovir, da se tega ne da preprečiti. Mary Wollstonecraft je pred koncem 18. stoletja napisala knjigo Zagovor pravic ženske in je rekla Ne potrebujemo miloščine, potrebujemo pravičnost. Po 250 letih to še vedno obstaja. Seveda bom glasoval proti. Hvala.
Glasujemo o sklepu. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 6. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o podaljšanju prehodnega obdobja na področju prostega gibanja državljanov Republike Hrvaške in njihovih družinskih članov v okviru nujnega postopka. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 18. 6. 2015, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 2. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Po glasovanju, ki se je ravnokar odvilo, pri čemer je problem revščine v Sloveniji očitno za večino v tem parlamentu poslovniško vprašanje, mene in Združene levice ne čudi odnos do te točke dnevnega reda, kjer se posluša omejevati zaposlovanje hrvaških državljanov. Tega v Združeni levici ne podpiramo, smo že navedli zakaj. Lahko bi govoril o načelu vzajemnosti, lahko bi govoril o malo bolj pametni diplomaciji in tako naprej, ampak tu moram obrazložiti amandma k 2. členu. Pri amandmaju k 2. členu gre za to, da razširjamo polje teh upravičencev, ki bi dobili zaposlitev ter so hrvaški državljani in so v zadnjih dveh letih končali šolanje v Sloveniji, s tistih z visoko izobrazbo tudi na tiste s srednjo ali poklicno izobrazbo. Na sami seji matičnega odbora sem hotel dobiti odgovore izvršilne oblasti glede tega. Govorimo o gospodarstvu, govorimo o reindustrializaciji, ampak očitno gospoda, ki tam vrtijo te podatke, ne vedo, da nam primanjkuje, na primer, visoko usposobljenih varilcev in tako naprej. Sočasno gre pa za neko meglo in umetno strašenje ljudi. Navsezadnje je dandanes napotenih delavcev iz Hrvaške v Slovenijo malo čez 4 tisoč ljudi. Slovenskega trga dela ne ogrožajo ti hrvaški delavci ali morebitni hrvaški delavci, ki jih bomo potrebovali. Ogrožajo jih politike in politiki zadnjega desetletja. Upam, da boste ta amandma podprli. Hvala za besedo.
Glasujemo o amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 11, proti 69. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 69.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Matjaž Hanžek.
Hvala lepa. V Združeni levici zakona ne bomo podprli, ker je ekonomsko neutemeljen in politično nepravičen. Brezposelnost ni posledica priseljevanja, ampak splošne krize, ki ji pridno pomagajo evropske in slovenske institucije. Neverjetno je, da ista vlada brani slovenske delavce pred hrvaškimi delavci, ni pa jih ubranila pred hrvaškimi tajkuni. Skupaj z vašimi predhodniki ste mirno gledali, kako je bila obglavljena celotna živilskopredelovalna veriga v Sloveniji s prodajo Mercatorja, Droge, Laškega in nazadnje Žita. Med samo sejo smo bili obveščeni, da naj bi Nemčija odpravila omejitve zaposlovanja za hrvaške državljane. Tega podatka Vlada in koalicija nista upoštevali, je pa relevanten za sprejemanje tega zakona. Nemčija je namreč daleč največji cilj hrvaških državljanov, ker so plače za primerljiva dela bistveno višje kot v Sloveniji. Zato lahko pričakujemo, da se bo velik del tistih hrvaških državljanov, ki bi iskali delo v Sloveniji, preusmeril v Nemčijo. Zato je še manj razlogov za verjetje, da bi odprava omejitev v Sloveniji destabilizirala trg dela. Ta nova okoliščina je še en razlog, zakaj zakona ne bomo podprli, pričakovali pa bi, da bi jo pri glasovanju upoštevala tudi koalicija. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo, mag. Mirjam Bon Klanjšček.
Hvala lepa. Vlada in ministrstvo za delo nas k sprejetju zakona o podaljšanju prehodnega obdobja za državljane Hrvaške pozivata zaradi nujnosti zaščite slovenskega trga dela in tako zaščite 120 tisoč brezposelnih. Celo tako zelo naj bi bil slovenski trg ogrožen, da se zakon sprejema po nujnem postopku. Hrvaški delavci naj bi torej posegali predvsem po delovnih mestih, za katere je zahtevana nižja stopnja izobrazbe, v Sloveniji pa je prav ta skupina brezposelnih najbolj problematična. Spoštovani! Nemčija je prav ta teden sprejela odločitev o tem, da za hrvaške delavce ne bo podaljševala prehodnega obdobja. Zaradi te odločitve pričakujejo, da bodo vsako leto uspeli privabiti okoli 10 tisoč hrvaških delavcev. 10 tisoč je več, kot je bilo novih zaposlitev v celem letu na območju Slovenije. In kot nam je znano, v Nemčiji najlažje najdejo zaposlitve prav delavci z nižjo stopnjo izobrazbe. To je podatek, ki negira vse vladne argumente, ki ste jih kolegice in kolegi vse prehitro sprejeli za suho zlato. Kot kaže, v Sloveniji še dolgo ne bomo sposobni pogledati preko naših meja. Žal, saj največ izgublja prav Slovenija. V Poslanski skupini Zavezništvo predloga zakona ne bomo podprli, saj, kot izhaja iz pojasnila, je nepotreben.
Glasujemo o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 8. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti 15. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o cestah v okviru nujnega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na tretjo obravnavopredloga zakona, to je na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 81, proti nihče. [[Za je glasovalo 81.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon soglasno sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zbirkah podatkov s področja zdravstvenega varstva v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 22. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI TRGOVINSKEGA SPORAZUMA MED EVROPSKO UNIJO IN NJENIMI DRŽAVAMI ČLANICAMI NA ENI STRANI TER KOLUMBIJO IN PERUJEM NA DRUGI STRANI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zunanjo politiko kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročal. Prijavljenih k razpravi ni. Ker matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti 5. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 23. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Kandidatne liste za člane Sodnega sveta. Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je na podlagi 131. člena Ustave Republike Slovenije in prvega odstavka 21. člena Zakona o sodiščih z dopisom z dne 29. maja 2015 Državnemu zboru posredoval Kandidatno listo za člane Sodnega sveta s predlogom, da izvoli dva člana izmed štirih predlaganih kandidatov. Ti so: gospa Nataša Erjavec, dr. Vid Jakulin, gospa Maja Praviček in dr. Grega Strban. Za dopolnilno obrazložitev kandidatne liste dajem besedo predstavnici urada predsednika republike gospe Nataši Kovač.
Spoštovani predsednik, hvala lepa. Spoštovani poslanke in poslanci! Predsednik republike je na podlagi obvestila predsednika Državnega zbora o volitvah članov Sodnega sveta na podlagi Ustave in zakona oblikoval kandidatno listo štirih kandidatk in kandidatov za dva člana Sodnega sveta. Na kandidatno listo je, kot je bilo že rečeno, uvrstil gospo Natašo Erjavec, prof. dr. Vida Jakulina, gospo Majo Praviček in prof. dr. Grega Strbana. Predsednik republike ocenjuje, da so vsi predlagani kandidati in kandidatke taki, da izpolnjujejo visoke strokovne kriterije za opravljanje te pomembne funkcije in tudi, da ustrezno predstavljajo zastopanost uglednih pravnih strokovnjakov, kot to določa Ustava Republike Slovenije. Nataša Erjavec je univerzitetna diplomirana pravnica s pravosodnim izpitom, od leta 2001 notarka v Ljubljani, pred tem zaposlena na Višjem sodišču v Ljubljani kot notarska namestnica. Opravila je izpit za mediatorko v okviru Društva mediatorjev Slovenije in deluje kot mediatorka pri Višjem sodišču v Ljubljani. Aktivno sodeluje pri Notarski zbornici Slovenije in njenih organih. Trenutno je tretji mandat članica izvršnega odbora Notarske zbornice in podpredsednica te zbornice. Objavila je več strokovnih pravnih člankov in kot predavateljica redno sodeluje na raznih strokovnih srečanjih in posvetih. Drugi kandidat, prof. dr. Vid Jakulin, doktor pravnih znanosti, redni profesor na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani, nosilec predmetov Kazensko pravo in Gospodarsko kazensko pravo. Poleg tega je nosilec predmetov Kazensko materialno pravo in Kazensko procesno pravo na podiplomskem študiju Filozofske fakultete v Ljubljani. Vključen je v raziskovalne in strokovne dejavnosti zunaj fakultete, bil je član skupine strokovnjakov, ki je pripravila delovno besedilo Kazenskega zakonika Republike Slovenije. Kot ekspert Sveta Evrope in Evropske unije za kazensko in gospodarsko pravo sodeluje v pomembnih projektih obeh evropskih institucij. Enkrat je že bil član Sodnega sveta, in sicer izvoljen v letu 1999. Aktiven je tudi v številnih strokovnih društvih in bil je tudi predstojnik Katedre za kazensko pravo na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani. Maja Praviček je univerzitetna diplomirana pravnica s pravosodnim izpitom, od leta 2008 odvetnica v Mariboru. Pred tem je bila strokovna sodelavka na sodišču, nato notarska kandidatka, nato okrajna sodnica Okrajnega sodišča v Mariboru, od leta 2003 tudi predsednica tega sodišča. Njeno delovno področje obsega predvsem civilnopravno področje, v manjšem obsegu tudi kazenskopravno področje. Ves čas poklicnega delovanja se je dodatno izobraževala in med drugim opravila hospitacijo na graškem okrajnem sodišču. Je aktivna članica Odvetniške zbornice Slovenije in mariborskega območnega zbora odvetnikov. In zadnji kandidat, prof. dr. Grega Strban, doktor pravnih znanosti s pravosodnim izpitom, redni profesor na Pravni fakulteti Univerze v Ljubljani. Študiral in raziskoval je v Ljubljani, Cambridgeu, Leuvnu in Münchnu ter gostoval na drugih uglednih univerzah. Je nosilec predmetov Pravo socialne varnosti, Mednarodno in evropsko pravo socialne varnosti, sonosilec predmeta Postopek reševanja delovnih in socialnih sporov. Predava tudi na Fakulteti za kemijo in kemijsko tehnologijo in Fakulteti za socialno delo v Ljubljani. Vključen je v številne raziskovalne strokovne dejavnosti zunaj fakultete, je recenzent za revijo European Journal of Social Security in recenzent številnih drugih prispevkov. Od decembra 2013 je znanstveni vodja evropskega projekta FreSsco, ki ga koordinira Univerza v Gentu. Je tudi vodja raziskovalnega programa Vključevanje pravnega izrazja evropskega prava v slovenski pravni sistem. V letu 2008 je bil s strani Sodišča Evropske unije imenovan na seznam strokovnjakov za reševanje delovnih sporov pri Evropskem univerzitetnem inštitutu v Firencah, Italija. Tretje mandatno obdobje je prodekan Pravne fakultete Univerze v Ljubljani za gospodarske zadeve. Na podlagi presoje vseh kandidatov in vsega navedenega predsednik republike meni, da lahko vsi kandidati in kandidatke s svojo strokovno usposobljenostjo in izkušnjami upravičijo vaša visoka pričakovanja pri opravljanju funkcije člana Sodnega sveta. Zato predsednik Republike Slovenije Državnemu zboru predlaga, da za dve mesti članov Sodnega sveta izvoli dva izmed štirih predlaganih kandidatov. Hvala lepa.
Kandidatno listo je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o Kandidatni listi za člane Sodnega sveta. Prvi odstavek 21. člena Zakona o sodiščih določa, da mora biti na kandidatni listi predlagano število kandidatov večje od števila članov, ki se jih voli, vendar največ dvakrat tolikšno, kot je število članov, ki se jih voli. V skladu z drugim odstavkom 21. člena Zakona o sodiščih o izvolitvi Državni zbor odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovale predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: dr. Mitja Horvat, Poslanska skupina Stranke modernega centra; gospod Jan Škoberne, Poslanska skupina Socialnih demokratov; Miha Kordiš, Poslanska skupina Združena levica, in gospa Iva Dimic, Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o sestavi komisije. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti nihče. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži številka pred imenom kandidata, za katerega se glasuje. Glasuje se za dva kandidata. Zato bo glasovnica, na kateri bosta obkroženi več kot dve številki pred imeni predlaganih kandidatov, neveljavna. V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neveljavna tudi neizpolnjena glasovnica, neveljavna pa je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. Če pa sta na glasovnici obkroženi dve številki ali manj, vendar volja poslanca pri obkroženih številkah ni jasno razvidna, se glasovnica šteje za veljavno, vendar samo v tistem delu, kjer je volja poslanca razvidna. V skladu z drugim odstavkom 196. člena Poslovnika Državnega zbora bosta izvoljena tista dva kandidata, za katera bo glasovala večina poslancev, ki bodo oddali veljavne glasovnice, in bosta dobila največje število glasov. Če pri prvem glasovanju dva kandidata ne bosta dobila potrebne večine, se opravi drugo glasovanje, pri katerem se glasuje o tolikem številu kandidatov, kolikor jih je še treba izvoliti. Pri drugem glasovanju se glasuje o tistih kandidatih, ki sta pri prvem glasovanju dobila največ glasov. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bomo izpolnjene glasovnice oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 15.10 in bo trajalo do 15.25. Po končanem glasovanju prosim poslanko in poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.55.
Spoštovani kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo sejo. Prehajamo na obravnavo prekinjene 23.a točke, to je Kandidatne liste za člane Sodnega sveta. Prebral bom zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja za dva člana Sodnega sveta. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 18. junija 2015. Razdeljenih je bilo 81 glasovnic. Oddanih je bilo 81 glasovnic. Neveljavnih je bilo 7 glasovnic. Veljavnih je bilo 74 glasovnic. Kandidati so prejeli naslednje število glasov: gospa Nataša Erjavec 16 glasov, dr. Vid Jakulin 24 glasov, gospa Maja Praviček 44 glasov in dr. Grega Strban 48 glasov. Na podlagi izida glasovanja sta bila z večino glasov poslancev, ki so oddali veljavne glasovnice, za člana Sodnega sveta izvoljena dr. Grega Strban in gospa Maja Praviček. Izvoljenima članici in članu Sodnega sveta čestitam in jima želim veliko uspeha pri opravljanju dolžnosti. Hkrati se zahvaljujem za opravljeno delo vsem članom Sodnega sveta, ki jim prihodnji mesec poteče mandat. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi gospe Silve Jančič v sodniško funkcijo, in sicer na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Pred nami je torej izvolitev v sodniško funkcijo. Naj na začetku povem, da poslanska skupina ne bo podprla niti te kandidatke niti naslednje ali naslednjega. To bo veljalo tudi za naprej. Temeljni razlog ni v kandidatih, temeljni razlog je v sistemu, ki ga MVK dobro pozna in ga niste želeli akceptirati. Gre pa za eno vprašanje. Sodni svet je tisti, ki opravi postopke v skladu z zakonodajo in preverja pogoje ter vse ostalo, medtem ko je Vrhovno sodišče tisto, ki reče, češ na tem sodišču potrebujemo, tam pa ne potrebujemo. Problem, ki ga imamo, je ta, da v tem primeru in, kot kažejo izjave predsednika Sodnega sveta, tudi v bodoče ne nameravajo obrazložiti, zakaj nekje nekaj potrebujejo. V razmerah, ko Državni zbor nima podatkov o tem, da neko sodišče, recimo v Slovenj Gradcu, Kranju ali kjerkoli, potrebuje določene sodnike zato, ker so se, na primer, trije upokojili, na pamet govorim, ali pa se bodo upokojili [[...]]To na nekem malem sodišču pomeni relativno zelo veliko številko in je povsem logično, da moramo v takih primerih imenovati nove sodnike. Vendar teh podatkov ne dobimo. Teh podatkov ne dobimo. Mi moramo torej slepo verjeti temu, kar Vrhovno sodišče razpiše. Nimamo podatkov o nekih kadrovskih projekcijah za pol leta, za leto, za dve leti, za pet let ali karkoli. Imamo pa podatek, da je sodnikov približno enkrat preveč – enkrat preveč – napram nekaterim drugim državam ali pa povprečjem glede na sto tisoč prebivalcev. Imamo primere, ko sodniki sami pišejo pisma Mandatno-volilni komisiji in pravijo Zaboga, nehajte imenovati nove sodnike, če pa mi nimamo kaj delati. Sodniki. To niso kakšne anonimke. To so sodniki, ki se podpišejo z imenom in priimkom. Mi menimo, da na nek način ustvarjamo krivično stanje, in menimo, da mora Mandatno-volilna komisija take podatke imeti, preden se odloča. Ne moremo slepo zaupati in zato, ker je Sodni svet, ker je Vrhovno sodišče reklo, da tam in tam rabijo toliko in toliko novih sodnikov, kot glasovalna mašina preprosto pritisniti na gumb. Ob tem, da vemo, da državljani plačujejo enkrat preveč za sodišča, in ob tem, da vemo, da imamo preveč sodnikov. Sodni svet ni pripravljen niti, da bi od Vrhovnega sodišča zahteval podatke, zakaj je tako. Mandatno-volilna komisija pa ni pripravljena, vsaj tako je bilo videti, da bi sama pozvala Vrhovno sodišče, da morajo obrazložiti, zakaj tukaj potrebujejo novega sodnika, ali pa tam. Zavedam se, da mi lahko delamo nekomu krivico. Kandidati, ki jih imamo danes pod to in naslednjo točko pred seboj, so lahko odlični kandidati. Eden od njih tudi je, glede na to, kar smo izvedeli o njem in kar je bilo povedanega o njem. Ampak ni mogoče hkrati pristajati na to, da imenujemo nove sodnike, pa ne vemo, kakšne kadrovske potrebe na nekem sodišču so in zakaj so. Kot sem že prej rekel, neko malo sodišče, ki ima pet, šest sodnikov, lahko pride v situacijo, ko se bodo trije upokojili, in je nujno, da prisluhnemo Vrhovnemu sodišču in da čim prej pride do novih sodnikov. Po drugi strani pa imamo primere, ko je na večjih sodiščih možno tak kadrovski problem rešiti s prerazporeditvami. Ampak vladajoči, predsednik Mandatno-volilne komisije in vsi ostali tega niste pripravljeni narediti. Niste pripravljeni narediti tega, da bi Mandatno-volilna komisija razpolagala z vsemi podatki, da bi lahko nekoga imenovali, ker je taka tudi dejanska potreba. Mi ne pristajamo na tak način in zaradi tega ni pričakovati in ne moremo podpreti kandidatov, ki so lahko tudi dobri. Hvala.
Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslancev o predlogu za izvolitev. Edini se je k besedi prijavil gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Danes bomo odločali o nečem, o čemer se že nekaj časa v stroki pogovarjajo, ali je to prav, da je pristojnost Državnega zbora ali ne. Danes smo celo lahko prebrali, da je eden od ustavnih pravnikov zapisal in rekel, da je odločanje oziroma kadrovanje politična slast. Kakorkoli obračamo, je pa dejstvo, da sem prepričan v to, da če že o nečem odločamo, moramo vedeti o čem in zakaj odločamo ter, kar je še bolj pomembno, ali se s tem strinjamo ali ne. Ker če je nasprotno, potem bom še enkrat naglas povedal: sam sebe nimam za, retorično rečeno, kraljico Elizabeto, da mi bo nekdo rekel, kaj moram narediti iz protokola, in da moram pritisniti tukaj gumb zato, da bo nekomu nekaj zadoščeno. S takšnim načinom dela se jaz ne bom strinjal nikoli. Moj namen danes ni diskutirati o kandidatki, ali je primerna ali ne, zaradi tega ker sem sam osebno prepričan, da je to ena od tistih pristojnosti, ki bi že zdavnaj morale iti v odločanje nekemu drugemu organu. Verjamem pa, da bi za to potrebovali bistveno več političnega soglasja in višjo stopnjo soglasja, da bi prišli do takšne spremembe. Niti ni res, da si v 25 letih, tako kot sem danes bral v tem članku, Državni zbor tega nikoli ni dopustil odvzeti. Res je, da je v prejšnjem stoletju pod vlado dr. Janeza Drnovška bil en poizkus, da bi se tovrstno odločanje preneslo na nek drug organ. Res pa je, da ni bilo politične volje, kajti nastala je politična slast po kadrovanju. Sam sem osebno prepričan, da če že odločamo, potem pričakujem, da dobimo vsaj dostojne odgovore na tisto, kar smo vprašali na Mandatno-volilni komisiji. Teh odgovorov nismo dobili, pa razlagajte, kar hočete. Pojdite pogledati zapisnik, pojdite pogledati dokument. Postavljeno vprašanje je bilo zelo decidirano, jasno, in ni bilo teh odgovorov. Če ne dobim odgovorov, še vedno ne vem, ali je prav, da glasujem za. In sam sem prepričan, da je mogoče včasih potreben zelo jasen konflikt, da pride do nove kvalitete. Če bomo pa delali konflikt zaradi konflikta, se pravi, da niti ne vemo, zakaj to počnemo, in če pristanete na to vlogo, prav. Jaz osebno na to vlogo pristajal več ne bom. Zato bom zelo jasno glasoval proti. Tudi tisti, ki podaja predloge Državnemu zboru že zaradi higiene in protokola, če želi in vztraja na tem, naj pojasni, zakaj. Jaz mislim, da smo vsaj toliko vredni, da dobimo te odgovore. V nasprotnem primeru se moramo res vprašati o smiselnosti tega, kar počnemo. Vse ostalo, govoriti, kaj je druga veja oblasti in ali ima to smisel ali ne – za božjo voljo, zakaj pa potem tega ne spremenimo, če je temu res tako? Dajmo to spremeniti! Ali imamo ta pogum? Ali imamo to voljo? Ali pa dajmo jasno povedati, da tega nočemo spremeniti! Ne da berem in poslušam strokovnjake, kaj je ostanek socializma, česa si nismo dali in kaj smo si vzeli. Še enkrat ponavljam pred celotnim zborom: že ko se je ustava pisala, se predsedniku države namenoma, zaradi imena in priimka, ker se je vedelo, kdo bo predsednik države, ni dalo določenih pooblastil, in enako je tudi pri tem kadrovanju. Če je to edino sporočilo, pa naj bo! Moje sporočilo je jasno: prišel je čas, da tudi Državni zbor o kakšni stvari ne potrebuje odločati. Vendar to spremembo lahko naredi samo Državni zbor. Tako da ni izgovorov, da mora za to kdo drug poskrbeti. Koalicija, na vrsti ste vi. Imate to moč, imate to željo, imate to energijo, boste to spremenili? Samo ne me vprašati, zakaj do zdaj tega ni bilo. Ker do zdaj tega konflikta ni bilo, zdaj pa ga imate. Spremenite to. Hvala lepa.
S tem zaključujem razpravo. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi [[...]]Želite postopkovno? Obrazložitev glasu? Najprej bom prebral sklep. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi gospe Silve Jančič v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrožne sodnice na Okrožnem sodišču v Slovenj Gradcu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Bojan Dobovšek.
Hvala. Spoštovani, ki spremljate to sejo, obrazložil bom svoj glas, in sicer bom glasoval proti. Pred kratkim smo v tem državnem zboru glasovali o sodnici in jo soglasno zavrnili. Prav tako smo soglasno zavrnili na prejšnji komisiji podobno sodnico iz Slovenj Gradca. Iz meni nejasnih razlogov je ta sodnica zopet prišla na sejo Mandatno-volilne komisije v tem času, ko sem bil na dopustu. Zato obrazlagam svoj glas in podpiram tisto, kar sem že večkrat izjavil: ne spuščamo se v sodno vejo oblasti, ampak samo zahtevamo, da nam obrazložijo, zakaj in kje, na katerih podlagah prihaja do povečanja sodnikov. In kot drugo, kar ni toliko poudaril dr. Gorenak, nas zanimajo transparentni kriteriji odločanja, za kar se zavzema tudi Sodni svet, saj sam pravi, da je potrebna postopnost pri napredovanju sodnikov. Gre bolj za ignoranten odnos sodne veje oblasti do zakonodajne veje kot pa poseganje v to vejo. Upam, da bodo poslanci glasovali po svoji vesti. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Branko Zorman. Igor Zorčič? Tudi ne? Potem pa ne. Se mi je zdelo, da sem to videl. Potem pa, če je temu tako [[...]]Obrazložitev? Dobro, dajmo se prijaviti, očitno vas je preveč. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, mag. Anže Logar.
Hvala lepa. Na Mandatno-volilni komisiji je na to temo potekala zelo živahna in zanimiva razprava. Mislim, da so kar štiri zadnje seje Mandatno-volilne komisije postregle s precej kvalitetno razpravo o duhu izboljšanja nekega demokratičnega standarda. Poslanci smo si bili edini, da če odločamo o imenovanju v naziv sodnika, želimo pred tem imeti ustrezne informacije. Slovenska demokratska stranka je vseskozi zagovarjala stališča transparentnosti in tega, da so za izboljšanje kvalitete sodstva ključni dobri kandidati, da pa, če želimo dobre kandidate izbrati, moramo imeti ustrezne informacije. Na zadnji seji Mandatno-volilne komisije je prišlo do določene spremembe. Namreč, kolega Dobovška na tej seji ni bilo. Sam zato v skladu z našo tradicijo, glede na to, da nismo imeli ustreznih informacij, ne bom glasoval oziroma se bom vzdržal glasovanja. Glede na to, da je bilo na zadnji seji Mandatno-volilne komisije izrečeno, da je stališče vsakega poslanca SMC tudi stališče koalicije, verjamem, da bo tudi koalicija glasovala po lastni vesti in se bomo skladno s to dobro prakso, ki je bila začeta na Mandatno-volilni komisiji, tokrat glasovanja vzdržali. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Kot sem povedal v stališču poslanske skupine, tudi sam ne bom podprl tega predloga. Želim pa opozoriti na eno stvar. Kogarkoli imenujemo v tej državi, kogarkoli v tem državnem zboru volimo v imenu kogarkoli, na tistem stolu sedi predlagatelj. Tudi predsednik republike, kot veste, pošilja sem generalno sekretarko gospo Kovač. In ona stopi tja in obrazloži predlog. Pa gre za inštitut predsednika republike. Sodni svet pa ima, kot vidite, stalno prakso – na kar opozarjam že tretjič, mislim da –, da na tistem stolu ne sedi nihče. To je zato, ker Sodni svet smatra 90 poslancev Državnega zbora za glasovalni strojček ali pa mlinček, če želite. Tako kot zmelješ orehe, tako oni smatrajo nas tukaj sedeče za neko mašino, ki mora pritisniti za. Celo več! V nekaterih stališčih, ki smo jih dobili, recimo na zadnji seji Mandatno-volilne komisije, oni zelo jasno povedo, da imajo poslanci tehnično nalogo, da pritisnejo na gumb; drugih možnosti poslanci nimajo; vsako drugačno ravnanje poslancev bi bilo vmešavanje v sodno vejo oblasti, vpliv na sodno vejo oblasti. To piše gospod Vlaj, predsednik Sodnega sveta. Jaz sem mu rekel, da se ne morem tako ponižati, da bom sam pristal na to, da sem glasovalni stroj nekoga. In pričakujem tudi od neke večine v tem državnem zboru, da se bo taki praksi uprla in da bomo od gospoda Vlaja zahtevali, da pride sem, da stopi za govornico in obrazloži predlog. Če to počne predsednik republike, če to počno vsi drugi predlagatelji, ki jih imajo, potem tudi gospodu Vlaju ne bo krona iz glave padla, če bo prišel sem in to obrazložil. Skratka, ne morem podpreti predloga. Hvala.
Očitno so še obrazložitve glasu v lastnem imenu, zato prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. Povzela bom samo razpravo, dolgo razpravo, ki smo jo že vodili na to temo v okviru seje Mandatno-volilne komisije in ki je pokazala na probleme, ki jih kolegi zdaj izpostavljajo. Obstajata dva temeljna problema. Eden je sam sistem in vloga Državnega zbora pri imenovanju sodnikov, za katero se je pokazalo, ne vem, ali prvič ali pa ponovno v tem mandatu, da je Državni zbor pri tej odgovornosti, ki jo nosi, premalo ekipiran. To pomeni, da ne dobi vseh informacij, to, kar smo slišali, transparentnih informacij za to, da bi lahko celovito odločil. Na našo dodatno zahtevo oziroma poziv Sodnemu svetu, da nam to za konkretne kandidate tudi predloži, je Sodni svet to naredil, kolikor je bilo v njegovih pristojnostih. Pokazalo se je namreč, da eno od temeljnih vprašanj, to je potreba sodne veje oblasti za posamezno sodišče, ni v njihovi pristojnosti, ampak je v pristojnosti Vrhovnega sodišča. Zaradi tega torej nismo dobili tako celovitih informacij, kot jih potrebujemo zato, da bi lahko celovito in transparentno odločili. To je bil en del problema, ki ostaja in ki je poziv za nas, da se usedemo in premislimo o takšnem sistemu za naprej. Drugi del problema je pa povsem individualni problem teh kandidatov, ki se prijavljajo v takšnem sistemu, s takšnimi pomanjkljivostmi, na ta mesta, in niso ne krivi ne dolžni, da pridejo do takšnih situacij. Iz tega razloga je potem takrat na Mandatno-volilni komisiji Poslanska skupina SMC rekla, da ne morejo biti posamezniki krivi in žrtve takšnega sistema, in jim je dala zato podporo. Iz tega razloga bom glasovala za tako za to kandidatko kot za naslednjega kandidata. Prvenstveno iz tega razloga, upoštevajoč vsa tveganja, ki lahko [[izklop mikrofona]]
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Imamo sistemsko težavo. Imamo koalicijo, v kateri prevladuje lobi pravnikov. Imamo opozicijo. Imamo dolžnost, da to sistemsko težavo rešimo, v takšni ali drugačni smeri. Če gre samo za žegen, imamo takšno ureditev, da žegna predsednik države, mi pa ne bomo volilni mlinček, da parafraziram gospoda Gorenaka. Dokler bo temu tako zaradi ljudi, ki v tak sistem dajejo svoje prošnje za napredovanje, se bom vzdržal pri glasovanju. Hvala za besedo.
Še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 23. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za izvolitev v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kranju. Sodni svet je Državnemu zboru predložil predlog o izvolitvi gospoda Uroša Ferjana na sodniško funkcijo, in sicer na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kranju. Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo gospod Jani Möderndorfer.
Prišli smo do svojevrstnega paradoksa. Jaz upam, da ga bomo znali razplesti. Pred seboj imamo kandidata, ki ustreza vsem merilom, tako pravi Sodni svet. V resnici pa kandidat ni problem. Problem je nekje drugje. Problem je, da to pot preprosto nimamo pred seboj nekega seznama, pred seboj Slovenije, kjer bomo enostavno risali, kje mora biti ta dostopnost učinkovita, in kar malo postavljali in si izmišljevali, kako bo kakšna stvar funkcionirala – in to v drugi veji oblasti, če razumete, kaj vam hočem povedati. To preprosto ni naša naloga. In dokler bomo to delali v Državnem zboru, vam obljubim, da vas bom vsakič posebej na to spomnil. Vsakič posebej. Je pa tudi res, da vedno bolj in bolj ugotavljam, da se sodišče niti ne zaveda, da je svoja veja oblasti. Se niti ne zaveda. Zaradi tega, ker bi alarmi morali že zdavnaj zvoniti nekje drugje, mi se gremo pa še kar naprej ta cirkus. Zato še enkrat opozarjam vse skupaj, da je vse to treba zelo hitro in učinkovito prekiniti. To pa lahko naredimo samo, če bomo spremenili in če bomo mi pokazali to voljo, ker imamo edino mi v rokah škarje in platno, nihče drug. Tega ne more narediti sodna veja oblasti, tega ne more narediti izvršna veja oblasti, to lahko naredi samo zakonodajna veja oblasti. Če to razumemo, prav. Če pa ne – z mano ne. Hvala lepa.
Zaključili smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Prijavljenih k razpravi ni. Na glasovanje dajem predlog sklepa o izvolitvi gospoda Uroša Ferjana v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajnega sodnika na Okrajnem sodišču v Kranju. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Bom zelo kratek, ker res ni nobene potrebe veliko govoriti. Ravnali bomo enako, kot smo pri predhodni kandidatki. Rad bi pa opozoril – vem, da ni debata o tem, predsednik – na to, kar je govorila gospa Lipicer. Glejte, saj problem je rešljiv, samo gospod Horvat mora to zahtevati od Vrhovnega sodišča, konec, amen. Ne vem, zakaj kompliciramo. Vzporedno s tem, kar dobimo na mizo s strani Sodnega sveta, naj Vrhovno sodišče razloži, zakaj, in pove, kakšne kadrovske probleme ima tu, kakšne ima tam in tako naprej. Pa bomo rešili problem in ne bomo delali krivic – ker mi zdaj lahko delamo krivice, veste, posameznim kandidatom. Me pa veseli, da so vsaj nekateri sledili temu, o čemer sem govoril. Rešimo problem pametno, na način, da dobimo tudi s strani Vrhovnega sodišča podatke, konec. Hvala lepa.
Je še kakšna obrazložitev glasu? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 37, proti 22. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o spremembi Sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije za ugotavljanje politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri investiciji v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Predlog sklepa je v obravnavo Državnemu zboru predložila Mandatno-volilna komisija. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembi sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Zahteve Okrožnega sodišča v Ljubljani, Preiskovalni oddelek, za dovoljenje Državnega zbora za začetek kazenskega postopka zoper poslanca Janka Vebra. Zahtevo je v obravnavo Državnemu zboru posredovalo Okrožno sodišče v Ljubljani, Preiskovalni oddelek. Zahtevo je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Prehajamo na odločanje. Mandatno-volilna komisija predlaga Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor na podlagi 83. člena Ustave Republike Slovenije in 22. člena Zakona o poslancih v zvezi z Zahtevo Okrožnega sodišča v Ljubljani, Preiskovalni oddelek, št.: II Kpr 36371/2014 z dne 28. 5. 2015 za dovoljenje za začetek kazenskega postopka zoper poslanca Janka Vebra zaradi suma storitve kaznivega dejanja žaljive obdolžitve po drugem in prvem odstavku 160. člena Kazenskega zakonika v zvezi z drugim odstavkom 168. člena Kazenskega zakonika ne prizna imunitete poslancu Janku Vebru. Na podlagi prvega odstavka 207. člena Poslovnika Državnega zbora Državni zbor o predlogu sklepa odloči brez razprave. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga za imenovanje članov strokovnega sveta Agencije za zavarovalni nadzor. Vlada predlaga Državnemu zboru, da za člane strokovnega sveta Agencije za zavarovalni nadzor imenuje mag. Gorazda Čibeja, mag. Andreja Zupančiča in gospoda Primoža Damjanoviča. Za dopolnilno obrazložitev predloga za imenovanje dajem besedo predstavnici Vlade, državni sekretarki na Ministrstvu za finance mag. Mateji Vraničar.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospe poslanke in gospodje poslanci! Agencija za zavarovalni nadzor ima na področju zavarovalništva izjemno pomembno vlogo, saj izvaja nadzor nad zavarovalnim trgom v Sloveniji, to je nad subjekti, ki na tem trgu nastopajo, in sicer zavarovalnicami, zavarovalnimi posredniškimi družbami, zavarovalnimi zastopniki ter zavarovalnimi posredniki. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju je razširil pristojnosti in obseg nalog te agencije tudi na izdajanje dovoljenj pokojninskim družbam in za izvajanje nadzora nad njihovim poslovanjem. Pomembno vlogo pri nemotenem izvrševanju nalog in pristojnosti agencije ima tudi njen strokovni svet, ki odloča o dovoljenjih in soglasjih ter o drugih posamičnih zadevah, o katerih v skladu z zakonom odloča agencija, sprejema predpise, kadar zakon določa, da takšen akt sprejme agencija, sprejema poslovnik agencije, poročilo o stanju na področju zavarovalništva in letno poročilo o delu agencije, sprejema letni načrt dela strokovnih služb agencije ter izvršuje druge naloge. Strokovni svet sestavljajo predsednik, ki je po funkciji direktor agencije, in štirje člani, ki se imenujejo za dobo šestih let in so lahko ponovno imenovani. Zakon o zavarovalništvu določa pogoje, ki jih morajo izpolnjevati kandidati za člana strokovnega sveta. Poleg državljanstva Republike Slovenije, univerzitetne izobrazbe ter nekaznovanosti je poudarek na njihovi strokovni usposobljenosti. Trem od štirih sedanjih članov strokovnega sveta je mandat potekel 8. junija, zato je Vlada na podlagi javnega poziva zainteresiranim kandidatom sklenila, da Državnemu zboru v imenovanje predlaga nove člane, in sicer mag. Gorazda Čibeja, mag. Andreja Zupančiča in Primoža Damjanoviča. Mag. Gorazd Čibej je magister evropskega prava. Zaposlen je na Agenciji za zavarovalni nadzor kot področni sekretar in opravlja najzahtevnejše naloge na pravnem področju. Mag. Andrej Zupančič je magister znanosti. Zaposlen je na Agenciji za zavarovalni nadzor kot področni sekretar ter opravlja preglede poslovanja subjektov nadzora. Naloge člana strokovnega sveta agencije je opravljal že v tem mandatu. Primož Damjanovič je univerzitetni diplomirani ekonomist in je zaposlen na Agenciji za trg vrednostnih papirjev kotpomočnik direktorja in vodja sektorja investicijskih in pokojninskih skladov. Je tudi član strokovnega sveta Agencije za trg vrednostnih papirjev. Ima poglobljena znanja in bogate izkušnje s področja regulacije investicijskih in pokojninskih skladov ter nadzora nad temi subjekti ter v pomembni meri prispeva h kvaliteti odločitev strokovnega sveta AZN. Vlada meni, da so predlagani kandidati primerni za izvajanje nalog strokovnega sveta Agencije za zavarovalni nadzor, saj imajo potrebna strokovna znanja in izkušnje s potrebnih področij zavarovalništva, financ oziroma gospodarskega prava. Upoštevaje vse navedeno predlagam, da Državni zbor potrdi imenovanje predlaganih članov. Hvala lepa.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala in predložila predlog sklepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo mag. Anže Logar.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovani poslanci! Na Mandatno-volilni komisiji je o tej temi prav tako potekala precej živahna razprava. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo opozorili na domnevno politizacijo vseh pomembnejših teles, ki se dogaja v zadnjem času. Namreč, eden od kandidatov za omenjeni svet je vidni član SMC. Do nedavnega smo ugotovili, da je član sveta stranke in je bil tudi kandidat za poslanca v Kočevju. V razpravi smo poudarili pomen neodvisnosti vseh nadzorstvenih funkcij, še posebej v institucijah, ki se ukvarjajo s podjetniškim sektorjem, ki je visoko strokovno področje. Če primerjamo prejšnjo sestavo sveta in to sestavo sveta, lahko ugotavljamo, da gre v tem primeru korak v smeri večje politizacije, zato smo v tem pogledu na Mandatno-volilni komisiji glasovali proti tovrstni sestavi. Naj omenim še to, da je koalicija v svoji koalicijski pogodbi pod točko 4.20., pod naslovom Politika enakih možnosti za vse, navedla naslednji stavek oziroma ukrep: "Podpirali bomo uravnoteženo zastopanost žensk in moških na vodilnih mestih." Ta predlog tovrstne koalicijske zahteve ne uresničuje, zato bomo tudi zato glasovali proti temu predlogu.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker prijavljenih k razpravi ni, zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa, s katerim se za člane strokovnega sveta Agencije za zavarovalni nadzor imenujejo mag. Gorazd Čibej, Primož Damjanovič in mag. Andrej Zupančič. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 16. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Prehajamo na obravnavo Predloga sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov Preiskovalne komisije o ugotavljanju zlorab v slovenskem bančnem sistemu ter ugotavljanju vzrokov in odgovornosti za že drugo sanacijo bančnega sistema v samostojni Sloveniji. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložila Mandatno-volilna komisija in je objavljen na e-klopi. Želi poročevalec komisije besedo? Ne. Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? Ja. Besedo ima predstavnik Poslanske skupine Zavezništvo, gospod Jani Möderndorfer.
O tej preiskovalni komisiji smo na MVK odločali oziroma se pogovarjali kar nekaj časa, in moram reči, da je bila danes na hitro sklicana seja MVK samo zaradi te točke, zato da se na hitro zaključi, svojevrstna, predvsem zaradi tega, ker se je zelo hitro videlo, da je prišlo do resnega dogovora med dvema največjima strankama v Državnem zboru, to je SMC in SDS. V čem je pravzaprav problem? Problem je samo v tem, da tako, kot smo v prejšnjem mandatu gledali to preiskavo, se bo zdaj nadaljevala v tem mandatu, in sam si upam napovedati, kakšno bo vmesno ali pa dokončno poročilo, če bo sploh do tega prišlo, v kar ne verjamem – bo zelo jasno, da so vsi drugi krivi, samo SDS oziroma takratna vlada Janeza Janše ni imela pri tem bančnem sistemu nič. Iz tega poročila bo več ali manj jasno, kdo bo vodil to komisijo, zato ker je to približno tako, kot če bi lisico spustili v kokošnjak čuvati kokoši. Ne bo šlo. Taka komisija ne bo dala nobenih rezultatov. To je več ali manj jasno. Pa nimam nič osebno proti gospodu Logarju, da se ne bomo narobe razumeli, daleč od tega. Ampak ne bo šlo, ker stvar deluje po strankarskem principu in je zadeva vnaprej obsojena na propad. Mi preprosto za takšno komisijo ne bomo glasovali. Poleg tega pa mislim, da je bila idealna priložnost, da SMC prevzame odgovornost in vodi to komisijo. Za to se ni odločila. Ni obremenjena s tem, ni sodelovala v nobeni vladi do zdaj. Lahko bi vsaj dali vtis nepristranskosti v tej zgodbi, pa se izgleda nismo odločili za to. Okej, izpeljite, naredite svoj posel tako, kot se šika, ampak mi pri tem sodelovali ne bomo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Luka Mesec.
Hvala za besedo. Mi smo bili skeptični do te komisije že takrat, ko smo izglasovali, da komisija bo. Nismo glasovali proti, ampak smo bili vzdržani, ker smo upali, da bo komisija imela vsaj delno kredibilno vodstvo in da bo lahko objektivno presodila o tem, kdo je odgovoren za luknjo v slovenskem bančnem sistemu. Ni nobena skrivnost, da je precejšen del te luknje nastal prav v letih med krizo, takrat ko je to državo vodila stranka, ki naj bi zdaj bančno luknjo preiskovala. Ta komisija bo, oprostite izrazu, farsa, zato tudi Združena levica, podobno kot predhodnik Jani Möderndorfer in Zavezništvo Alenke Bratušek, ne more sodelovati in bomo danes glasovali proti sestavi te komisije. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo dr. Simona Kustec Lipicer.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini bomo podprli to parlamentarno preiskovalno komisijo. Bi se pa želela vrniti nekaj mesecev nazaj in obuditi spomin, da je naša poslanska skupina dvomila o tem, da je na tej točki, v tej fazi, potrebna parlamentarna preiskovalna komisija, ker vemo, da je bil povod za ta predlog tedaj aktualna problematika bančnega stanja v državi in da je tedaj v okviru vseh svojih pristojnosti naš državni zbor že izvedel tiste aktivnosti, ki jih je po pristojnostih lahko izvedel. Prav tako je dodatna pojasnila v zvezi z aktualnimi in preteklimi dogajanji na področju bančnega sistema in konkretno tudi Banke Slovenije podal aktualni guverner. Z vso aktivnostjo se je seznanila tudi Vlada. Tako da mi takrat na tisti točki nismo ocenili, da je treba vzpostavljati še parlamentarno preiskovalno komisijo. Vendar ker je šlo za pobudo opozicije, da se ta parlamentarna preiskovalna komisija kljub vsem tem dejstvom vzpostavi, temu nismo nasprotovali in smo od vsega začetka predlagali, da bomo z enim članom konstruktivno, odgovorno in po vseh pristojnostih, ki parlamentarni preiskovalni komisiji pritičejo, tudi sodelovali v tej komisiji. Zavedamo se dejstva, da tudi Vlada v tem vmesnem času vzpostavlja posebno vladno preiskovalno komisijo za to isto problematiko, da se novelira zakon v zvezi z delovanjem bančnega sistema in da mora imeti pri tako pomembni državotvorni problematiki svoje ustrezno mesto tudi opozicija. V naši odločitvi, da sodelujemo na takšen način, kot ga bomo zdaj tudi potrdili, ni bilo nikakršne potrebe po tem, da bi se karkoli politično pogajali, trgovali ali pa manipulirali. Bomo pa, in to zagotavljamo, v okviru vseh pristojnosti, ki nam pritičejo, odgovorno, transparentno in celovito opravili svoje poslanstvo in svojo vlogo. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Desus, zanjo gospod Franc Jurša.
Predsednik, hvala za besedo. Lepo je pogledati po levi strani dvorane in vidiš prijetne nasmeške na licih. Videli bomo, kako bo ta zgodba izgledala takrat, ko bo komisija dala tudi svoje poročilo, če ga bo kdaj tudi dala. Kaj je našo poslansko skupino najbolj zmotilo? To je postopek, na kakšen način se naj imenujejo predstavniki v preiskovalno komisijo – ali predlaga vsaka poslanska skupina po enega ali pa po številu poslancev, ki zasedajo svoja mesta v klopeh Državnega zbora. Na koncu smo ugotovili, da če bo predlog s strani ene tretjine poslancev, ima potem vsaka poslanska skupina po enega v komisiji, in da poda zahtevo in predseduje dejansko tista poslanska skupina, ki je dala zahtevo, ne pa tista, ki je dala tudi svoj predlog. V Poslanski skupini SDS kakor tudi v Poslanski skupini Stranke modernega centra so razlagali to zadevo tako v začetni fazi pogovorov na Mandatno-volilni komisiji v SDS, nasprotna mnenja poslovniškega določila, kakor tudi v Stranki modernega centra. Zato smo se v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije odločili, da bomo večinsko zavrnili ta predlog, kljub temu da bomo v preiskovalni komisiji tudi sodelovali.
Besedo ima Poslanska skupina SDS, zanjo gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Če je kaj treba v tej državi preiskati, tudi v parlamentarnem delu, je to zagotovo bančna luknja, ki je do zdaj že približno štirikrat ali petkrat večja, ali pa še večkrat, kot je na primer TEŠ. Kar zadeva razloge za nastanek bančne luknje, je tukaj treba ugotoviti, da so ti razlogi le v manjšem delu povezani z ekonomsko in finančno krizo, ki je nastala konec leta 2008 in se nadaljuje pri nas mnogo dlje kot drugje po svetu. Večji del razlogov za nastanek bančne luknje v Sloveniji je povezan predvsem s slabim delom tistih, ki so upravljali bančni sistem. Gre za množico zgrešenih naložb, ki jih je financiral bančni sistem v okviru Republike Slovenije in tudi v okviru naložb, ki so se dogajale v bivših bratskih republikah. V tem segmentu so poniknile milijarde evrov, in Slovenija iz tega ni iztržila nazaj popolnoma nič. Drugi del razlogov so tudi poceni krediti, ki so jih dobili nekateri prijatelji tistih, ki so danes najglasnejši, da se ta preiskovalna komisija ne bi ustanovila. Tudi v tem državnem zboru smo imeli že eno preiskovalno komisijo, ki je preiskovala poceni bančne kredite podjetju Ultra, pa še komu. Ampak očitno je, da je bil rezultat preiskave in da bo tudi rezultat te preiskave odvisen predvsem od tistih, ki bodo sodelovali v tej preiskovalni komisiji. Če bodo poslanci člani preiskovalne komisije pokazali namen, željo, da se to razišče, potem bodo rezultati tudi pri tej preiskavi prišli, tako kot pri nekaterih drugih, kjer je bila vzpostavljena ta želja. Če pa bo preiskava potekala tako, kot ste napovedali posamezni poslanci oziroma predstavniki poslanskih skupin, se pravi da boste v preiskovalni komisiji sodelovali zato, da boste zavirali delo preiskovalne komisije, potem pa znajo biti problemi. Del te bančne luknje je nastal v zadnjem času predvsem s financiranjem določenih projektov, recimo v glavnem mestu. Problem je v tem, da so se zdaj ti krediti, ki so bili podeljeni za nekatere projekte z javno intervencijo, z javno izraženimi stališči tako nekdanjega predsednika Vlade kot ministra, da so intervenirali v bančnem sistemu za določene kredite, recimo za projekt Stožice. Problem je tudi v tem, da so se zdaj ti projekti socializirali. To ni zdaj problem Mestne občine Ljubljana, ampak je problem slovenskih davkoplačevalcev, in nekateri so pri tem zelo aktivno sodelovali. Najbrž jih gospod Möderndorfer pozna z imeni in priimki. Morda je pri tem še kaj dodatno pomagal in tako naprej. Skratka, tisti, ki bodo ovirali delo preiskovalne komisije, bodo to počeli z razlogom, predvsem osebnim razlogom. Skratka, predlagam, da podpremo to preiskovalno komisijo. Predlagam tudi, da tisti, ki boste člani te preiskovalne komisije, vzamete svojo nalogo resno, odgovorno in da ugotovite tisto, kar so nekateri mediji že ugotovili, to se pravi da je v velikih primerih šlo predvsem za izčrpavanje iz bančnega sistema, za prekanaliziranje sredstev, za politične naložbe in za podobne zgodbe. Kar zadeva našo poslansko skupino, bomo predlog ustanovitve preiskovalne komisije podprli. Hvala lepa.
S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Zdaj dajem besedo poslankam in poslancem, in ker jih je kar nekaj, prosim, da se prijavite. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. Ni nas kar nekaj, je pa dejstvo, da že enajsti mesec tukaj poslušam ogromno besedičenja o etiki, morali, novi politiki in tako naprej, da imam pogosto občutek, da sedim na nekem miksu teološko-politološko-filozofskega krožka. Tukaj moramo ločiti dve dimenziji. Ena je dimenzija, kako se sestavi ta komisija in kdo ji predseduje, druga pa je, kako smo v to stanje prišli. In zdaj tukaj poslušam nek pingpong med SDS in Zavezništvom Alenke Bratušek, malo se režijo drugi, malo se režijo eni drugim. Imamo pa stanje, kakršno je. In "ludeki" v Mariboru se ne režijo, če sem lahko malo lokalpatriotski. Po drugi strani se strinjam z večino tega, ker je rekel gospod Tanko, in izhajajoč iz vsebinskega strinjanja tej komisiji ne bi smel predsedovati nihče, ki je zadnjih 15 let obvladoval slovensko politiko, in stranka, ki je bila ključna stranka v vladi v tem tisočletju. Če že kdo, če direktno rečem, bi to komisijo, če že ne Združena levica, verjetno lahko vodila Nova Slovenija. Hvala za besedo. Glasoval bom proti.
Besedo ima gospod Jani Möderndorfer.
Tega ne moremo podpreti, ampak če bi bila Nova Slovenija, bi pa pokojnega Bajuka ven potegnili, pa bi bil spet lahko problem. Tako da je vprašanje, če bomo prišli temu do konca. Pa vsa čast gospodu Bajuku, da se ne bomo narobe razumeli, ampak nekateri zlobni jeziki bi to zlorabili. Zato sem zelo jasno povedal, kar ste videli iz današnje demonstracije in izvajanja našega kolega poslanca Tanka, kako bo izgledala ta preiskovalna komisija. On je danes že napovedal, v katero smer bo šlo in koga se bo iskalo in tako naprej. Zato me žalosti, da pri zadevi ne bo sodelovala ta neopredeljenost, natančnost z enim samim ciljem odgovoriti na politično odgovornost posameznikov, zato da bi lahko na podlagi tega poročila celo podali predlog za kazenske ovadbe in podobno. Tega ne bo. To bo zopet eno od orodij političnega boja, kjer se bo delalo obrambo samega sebe, iskalo pa same nasprotnike. Zato je škoda časa, denarja in energije, ki se bo potrošila, ker na koncu ne bomo dobili nič. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? Nihče. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o sestavi in imenovanju predsednika, podpredsednika ter članov in namestnikov članov navedene preiskovalne komisije. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 19. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 19.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam 9. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri.