489. Odpovědi členů vlády na písemné interpelace Na pořad jednání 58. schůze Poslanecké sněmovny bylo předloženo celkem 44 odpovědí na vznesené interpelace, s nimiž poslanci nebyli spokojeni, a z toho důvodu požádali o zařazení na pořad schůze Poslanecké sněmovny. Pro dnešek nám zbývá projednat ještě 34 odpovědí na písemné interpelace. Upozorňuji všechny poslance na ustanovení § 112 odst. 6 jednacího řádu Poslanecké sněmovny, které zní: Není-li interpelující poslanec na schůzi Sněmovny přítomen, nekoná se o odpovědi na jeho interpelaci rozprava a Sněmovna k ní nezaujme stanovisko ani o ní dále nejedná. A nyní přistoupíme k projednávání odpovědí na jednotlivé písemné interpelace. Jako první je na pořadu interpelace na předsedu vlády. Předseda vlády Andrej Babiš odpověděl na interpelaci poslankyně Olgy Richterové ve věci slev na jízdném pro invalidní důchodce. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 707. Projednávání této odpovědi bylo přerušeno do přítomnosti předsedy vlády Andreje Babiše - což mi připomíná, že jsem nepřečetl omluvy. Takže z členů vlády se omlouvají: Andrej Babiš z důvodu zahraniční cesty, Marie Benešová do 14.30 - pracovní důvody, Richard Brabec - pracovní důvody, Klára Dostálová - pracovní důvody, Jan Hamáček - pracovní důvody, Karel Havlíček do 15 hodin - pracovní důvody, Jana Maláčová - pracovní důvody, Lubomír Metnar do 13 hodin - pracovní důvody, Robert Plaga - pracovní důvody, Roman Prymula z dopoledního jednání z pracovních důvodů, Alena Schillerová do 11.00 a od 14.30 z pracovních důvodů, Miroslav Toman z pracovních důvodů. Vzhledem k tomu, že je pan premiér omluven a interpelace byla přerušena do jeho přítomnosti, nemůžeme projednat tuto interpelaci. Další interpelací byla taktéž interpelace na předsedu vlády Andreje Babiše od paní poslankyně Olgy Richterové ve věci nezbytné legislativní úpravy pro obce realizující komplexní podporu v bydlení. Interpelace se předkládá jako sněmovní tisk 709. I toto projednávání bylo přerušeno do přítomnosti pana premiéra, nemůžeme ji projednat, odkládám ji. A jako další byla projednávána, přišla na řadu interpelace na místopředsedkyni vlády a ministryni financí Alenu Schillerovou, která odpověděla na interpelaci poslance Vojtěcha Munzara ve věci udělování pokut podnikatelům. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 761. Ve čtvrtek 17. 9. 2020 proběhla rozprava, která byla uzavřena. A vzhledem k tomu, že nebylo možné hlasovat o návrhu poslance Vojtěcha Munzara o vyslovení nesouhlasu s odpovědí místopředsedkyně vlády a ministryně financí Aleny Schillerové z důvodu nedostatečného kvora, tak jsme se, pane poslanče, od 17. 9. moc neposunuli. Nemohu jinak, než vyčkat, až bude naplněno kvorum. Kdyby se náhodou stalo a kvorum bylo, tak si myslím, že můžu interpelaci zařadit ještě na konec tady toho bloku. Tak. Další interpelace je na prvního místopředsedu vlády a ministra vnitra Jana Hamáčka, který odpověděl na písemnou interpelaci poslance Františka Kopřivy ve věci úpravy legislativy v oblasti změny pohlaví. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 764. Ve čtvrtek 17. 9. 2020 byla zahájena rozprava, ve které navrhl pan poslanec přerušit projednávání tisku 764 do přítomnosti prvního místopředsedy vlády a ministra vnitra Jana Hamáčka. Z důvodu nedostatečného kvora však o jeho návrhu nebylo hlasováno. Samozřejmě je to problematické v okamžiku, kdy se scházíme v polovičním formátu, zajistit kvorum na písemné interpelace. S přednostním právem pan místopředseda Pikal. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Jenom mi přijde trošku smutné, že jsme se od těch čtrnácti dnů nepoučili a nejsme schopni tedy zajistit to kvorum na projednávání interpelací, abychom aspoň tuhle část mohli zvládnout důstojně. Děkuji.
Já děkuji. Znovu opakuji, já to nikomu nevyčítám, protože skutečně je zde poloviční formát. Pan předseda Stanjura s přednostním právem.
Dobré dopoledne, pane předsedo. Já mám návrh, jak bychom mohli dnes dopoledne postupovat, pokud vy s tím jako řídící budete souhlasit. V podstatě z vašeho rozhodnutí přerušovat ty jednotlivé interpelace, pokud nejsou přítomni ministři, a všechny je přerušit do 10.50. A v 10.50 uvidíme, jestli máme kvorum, a že bychom odhlasovali ta přerušení, nebo to, co je potřeba. Jinak tady budeme sedět a budeme čekat a evidentně se toho kvora nedočkáme. Z těch třiceti písemných interpelací máme stejně přítomné jenom dva ministry, takže myslím, že dvě nebo tři mohou reálně proběhnout, ty ostatní by se stejně přerušovaly. Ale dostaneme se do pasti, za chvilku jsou mé interpelace na ministra průmyslu, které ještě nezačaly. Já samozřejmě musím navrhnout přerušení, a abychom o nich někdy debatovat mohli a nebudeme moci hlasovat. Takže můj návrh je, abyste vždy, pokud tady není i poslanec i ministr, přerušil do 10.50. A pak v 10.50 zkusíme, jestli máme kvorum. Anebo přerušit do příští schůze. Myslím, že jedno, nebo druhé, nemá cenu, abychom tady seděli a čekali na zázrak. To se podle mě nestane. Děkuji.
Děkuji. Je to věc, která by potom mohla být někdy využívána negativně, předseda by neměl přerušovat, kromě třeba jednání, jednotlivé body. Já to ale udělám tak, že nebudu říkat ten čas, prostě přerušuji do okamžiku, kdy bude dostatečné kvorum. S tím, že 10.50 je náš čas, ale nebudu to říkat oficiálně. Takže já přerušuji projednávání tohoto bodu, zařadil jsem jej na konec na bloku písemných interpelací a budeme pokračovat dále. Já doufám, že tady je shoda, že nikoho můj postup... Tak. [[(9.10 hodin)]] Další interpelace. Bývalá ministryně průmyslu a obchodu Marta Nováková odpověděla na interpelaci poslance Mikuláše Ferjenčíka ve věci příjmů veřejných rozpočtů z těžby nerostných surovin. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 769. Ve čtvrtek 17. 9. byla zahájena rozprava, ve které navrhl pan poslanec Mikuláš Ferjenčík přerušit projednání sněmovního tisku 769 do přítomnosti místopředsedy vlády, ministra průmyslu a obchodu a ministra dopravy Karla Havlíčka. Projednávání této interpelace přerušuji do okamžiku, kdy bude v sále dostatečné kvorum pro hlasování o přerušení. [[Radí se s pracovnicí legislativy.]] Jsem upozorněn na § 112, že pan poslanec není přítomen a interpelace by neměla být projednávána. Ta další? Ne, ta předtím. Kolega Kopřiva tu není. Ale já už jsem to odložil. Říkám, scházíme se za jiných okolností, necháváme to být. Předseda vlády Andrej Babiš odpověděl na interpelaci poslance Mikuláše Ferjenčíka ve věci 2 tisíc miliard peněz našich občanů z lithia. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 770. Rozprava byla taktéž zahájena 17. 9. Pan poslanec navrhl přerušit projednání do přítomnosti předsedy vlády. I projednávání tohoto tisku přerušuji do okamžiku, kdy bude dostatečné kvorum pro hlasování. Další interpelace je taktéž na předsedu vlády, který odpověděl na interpelaci poslankyně Jany Krutákové ve věci problémů s dvojitými daty o odpadech. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 865. Paní poslankyně tu také není? Já to pro tuto chvíli přeruším do 10.50, kdy bychom se s tím vypořádali. [[Radí se s pracovnicí legislativy.]] Je tam § 112, dobře. Tady si asi nepomůžu jiným výkladem, § 12 odst. 6 zní jasně, jsem tady na to upozorňován legislativou. Chtěl bych vyjít džentlmensky vstříc, nicméně není možné projednat interpelaci pro nepřítomnost. Místopředseda vlády, ministr průmyslu a obchodu a ministr dopravy Karel Havlíček odpověděl na interpelaci poslance Zbyňka Stanjury ve věci aktuálního stavu přípravy vysokorychlostní tratě v úseku Přerov-Ostrava a stabilizace propojení tratě na hranici mezi Českou republikou a Polskem. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 872. Já v této věci zahajuji rozpravu. O slovo se hlásí pan předseda Stanjura.
Dobrý den. Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti pana ministra dopravy.
Děkuji vám. My se velmi blížíme kvoru, nicméně budu postupovat stejně jako u předchozích interpelací. Přerušuji do okamžiku, kdy o přerušení můžeme hlasovat. Zní to hrozně, ale je to tak. Otevírám další tisk. Místopředseda vlády, ministr průmyslu a obchodu a ministr dopravy Karel Havlíček odpověděl na interpelaci pana poslance Zbyňka Stanjury ve věci připravenosti Ministerstva dopravy České republiky na aktualizaci /revizi/ Nařízení Evropského parlamentu a Rady číslo 1315/2013 ze dne 11. prosince 2013 o hlavních směrech Unie pro rozvoj transevropské dopravní sítě a o zrušení rozhodnutí číslo 661/2010, která by měla proběhnout v roce 2023. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 873. I v této věci zahajuji rozpravu. Slovo má pan poslanec Stanjura.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti ministra dopravy.
Děkuji. Procesní návrh zazněl. Přerušuji projednávání tohoto bodu do okamžiku, kdy o tom bude možné hlasovat. Další tisk, který budeme projednávat, je písemná interpelace na místopředsedu vlády, ministra průmyslu a obchodu a ministra dopravy Karla Havlíčka, který odpověděl na interpelaci poslance Lukáše Černohorského ve věci doplnění zásob ropy ve skladech Správy státních hmotných rezerv. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 879. Zahajuji rozpravu. Slovo má pan poslanec Černohorský.
Vzhledem k tomu, že ta rozprava bez pana ministra nemá smysl, žádám o přerušení do přítomnosti pana ministra průmyslu a obchodu. Děkuji.
Děkuji, návrh byl zaznamenán. Přerušuji projednávání tohoto bodu do okamžiku, kdy bude možné o něm hlasovat. Místopředsedkyně vlády a ministryně financí Alena Schillerová odpověděla na interpelaci poslance Jakuba Jandy ve věci skandální šikany podnikatele finančním úřadem pro Moravskoslezský kraj. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 885. Zahajuji rozpravu. Slovo má pan poslanec Janda.
Dobrý den. Navrhuji přerušení této interpelace do přítomnosti paní ministryně Schillerové.
Děkuji. Váš návrh byl zaznamenán. Přerušuji projednávání této interpelace do okamžiku, kdy bude možné o návrhu hlasovat. Místopředseda vlády, ministr průmyslu a obchodu a ministr dopravy Karel Havlíček odpověděl na interpelaci poslance Vojtěcha Munzara ve věci programu ošetřovné pro OSVČ. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 888. Zahajuji rozpravu. Slovo má pan poslanec Munzar.
Děkuji. Navrhuji přerušit projednávání interpelace do doby přítomnosti pana ministra průmyslu a obchodu. Děkuji.
Děkuji. O návrhu budeme hlasovat v okamžiku, kdy bude dostatečné kvorum. Přerušuji projednávání této interpelace. Předseda vlády Andrej Babiš odpověděl na interpelaci poslankyně Věry Kovářové ve věci nedostatečné kapacity základních a mateřských škol. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 897. Zahajuji rozpravu. O slovo se hlásí paní poslankyně. Prosím, máte slovo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, navrhuji přerušení projednávání této interpelace do přítomnosti pana premiéra. Děkuji.
Děkuji. Odkládám tento bod a přerušuji jej do okamžiku, kdy bude možné o procesním návrhu hlasovat. Ministr zahraničních věcí Tomáš Petříček odpověděl na interpelaci poslance Jiřího Dolejše ve věci řešení současné eskalace napětí ve vzájemných vztazích České republiky a Ruské federace. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 925. Zahajuji rozpravu. Slovo má pan poslanec Dolejš.
Děkuji. Vida nezbytí a patře na prázdné křeslo po panu premiérovi rovněž navrhnu přerušení tohoto bodu.
Do jakého okamžiku? Pan ministr je zde, můžeme projednávat.
Pardon, to byl tisk 926. Panu ministrovi se rád budu věnovat.
V tom případě, jestli se tedy chcete projevit, prosím.
Mea maxima culpa, omlouvám se za drobnou nepozornost, ale byl jsem ve vleku vypovídání interpelací na pana premiéra. Pokud jde o pana ministra zahraničí, dovolím si vypíchnout dva momenty, které mě vedly k tomu, že jsem se přece jenom rozhodl dozeptat na některé věci, protože si myslím, že jeho odpověď je diplomaticky pochopitelná, ale voliče, kteří mě vedli k vznesení tohoto dotazu, zcela neuspokojila. Meritum jako takové se týká vztahů česko-ruských, které bohužel, asi se shodneme, nejsou v tyto týdny a měsíce na optimální úrovni, a ten můj dotaz tedy měl zmíněné dvě roviny. První rovina se týká nechvalně známé sochy u nás v mé rodné Bubenči maršála Koněva, která má tu souvislost, že je chápána v rovině smlouvy česko-ruské z roku 1993, a konkrétně se to týká § 21, který hovoří o důstojném zacházení s podobnými monumenty. [[(9.20 hodin)]] V podstatě implicitně se má za to, že se tato smlouva na tuto sochu vztahuje. Neviděl jsem tedy oficiálně, jak se říká s razítkem papír, že tomu tak je, ale opakovaně to zaznělo od nejvyšších ústavních činitelů. Takže bych byl jenom rád, jestli explicitně tady na mikrofon a ve vztahu k důstojnému sboru dolní komory, aby to zaznělo. Ale, a tam směřuje můj doplňující dotaz, do jaké míry lze souhlasit tedy s tím, že není obav, že by se s tímto monumentem zacházelo nedůstojně, protože Praha 6 uzavřela smlouvu s Muzeem paměti. Socha je tedy momentálně v jakémsi depozitu, ale výhledově někdy v roce 2021 by mělo dojít k tomu, že bude instalována v expozici, která bude veřejně dostupná a důstojný rámec by měla mít. A tady, jak se říká, jaksi to jsou možná těšínská, trošku těšínská jablíčka. Jestli by nebylo jistější, a protože majitelem sochy pochopitelně je územní samospráva, nikoliv stát, zda by nebylo jistější tuto sochu jaksi odkoupit a v rámci státního majetku tedy už bychom mohli rozhodovat s daleko větší mírou svobody. Existují úvahy, že by to třeba mohlo učinit Ministerstvo obrany a instalovat to na nějakém svém pozemku. Čili můj dotaz směřuje k tomuto, protože by to byl daleko jistější krok, než o kterém se zatím bavíme. A myslím si, že i ty nervózní voliče, kterých se týká tento problém, by to mohlo více uklidnit. Druhá část mého dotazu je, nebo mých obav, vyplývala ze zhoršení česko-ruských vztahů zejména ve vztahu k zaprvé přejmenování náměstí, které v Bubenči je, na náměstí Němcova, kdy ruská strana tehdy prohlásila, že je to vměšování do ruských poměrů. A že vměšování, toto vměšování vlastně je v rozporu s mezinárodním právem. To je jaksi jeden problém. A druhý problém je, když někteří naši pražští představitelé územní samosprávy se postavili nejen k této skutečnosti, ale i oné deinstalaci sochy maršála Koněva určitým způsobem, tak jim bylo vyhrožováno, že na ně bude uplatněno trestní právo Ruské republiky. A to upřímně řečeno ve věci, která má spíše politickou dimenzi, což nelze zrovna považovat za oblast, kde by se mělo harašit těmito zbraněmi. Já jsem se ptal, jestli na toto bylo z české strany reagováno. Samozřejmě bylo, bohužel bez explicitní reakce ruské strany. Z toho lze dedukovat, že tedy ta komunikace není zrovna na dobré úrovni. A když k tomu připočtu i to, že nám hapruje institut, který jsme si v poslední době rovněž na toto zřídili, a to je ta česko-ruská konzultační skupina, která by měla problémy našich vztahů na nestandardní úrovni jaksi řešit, tak se ptám, jestli tedy to má být tím krokem k zefektivnění, protože tato nestandardní skupina samozřejmě nespadá do rámce standardní politiky Ministerstva zahraničí. Není to nástroj zamini, tudíž jakou by měla mít tato skupina agendu, jaký by měla mít smysl a jaké jsou od toho očekávány efekty. Tolik mé doplňující dotazy.
Já vám děkuji. A slovo předávám panu ministru zahraničních věcí.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, já bych chtěl v první řadě poděkovat za to, že zde vidím stále trvající zájem o česko-ruské vztahy. A jsem rád, že ve Sněmovně toto téma pravidelně je tématem jednání s členy zahraničního výboru Poslanecké sněmovny. Ta situace se od doby, kdy interpelace byla, původní interpelace, byla podána, vyvinula. Je zřejmé, že tu masivní mediální kampaň, které jsme čelili v dubnu a červnu, ruská strana do značné míry pozastavila. Ale je pravdou, že naše vztahy s Ruskou federací nejsou ideální, jsou ve špatném stavu. Pan poslanec Dolejš se tázal na dvě otázky ohledně sporů kolem sochy maršála Koněva a nepřípustnosti stíhání municipálních politiků z Prahy. Já bych začal tedy od té druhé. V případě této druhé otázky, tak vzhledem k tomu, že jsme z ruské strany již nezaznamenali další kroky, vyjádření a nedošlo k žádnému posunu, tak nemám moc co doplnit. Pouze to, že přehodnocení skutkové podstaty vnímáme jako projev toho, že se jedná o politickou záležitost, nikoliv právní. A samozřejmě situaci dále sledujeme. Nicméně osobně si nemyslím, že by se v tomto případě jednalo o otázku rehabilitace nacismu, protože to byl vlastně ten krok přehodnocení skutkové podstaty z ruské strany. V případě otázky okolo maršála Koněva a celkového stavu česko-ruských vztahů bych chtěl připomenout několik momentů, které považuji za potřebné zmínit. Především s vámi souhlasím s tím, že místo emocí ve veřejném prostoru by v tuto chvíli měla probíhat diplomatická jednání, a to včetně řešení citlivých témat, jako jsou některá historická témata. My jsme se touto cestou rozhodli vykročit. I proto to byla česká strana, která navrhla ruské straně řešit neudržitelný stav vzájemných vztahů cestou jednání, konkrétně konzultací, které předpokládá Smlouva o přátelství a spolupráci z roku 1993. My jsme tento seriózní přístup z naší strany potvrdili i tím, že vláda ČR schválila jmenování Rudolfa Jindráka zmocněncem pro konzultace s Ruskou federací. Takže já bych jenom zmínil, že tady nejde o nějaký nestandardní, o nějakou nestandardní skupinu. Konzultace zaštiťuje Ministerstvo zahraničních věcí, vláda a ta pověřila zkušeného diplomata tím, že koordinuje přípravu české strany. A pouze ještě doplním, že ten návrh na jmenování pana velvyslance Jindráka byl výsledkem konzultací na nejvyšší úrovni naší exekutivy. A rozhodnutí vlády jasně ukazuje význam, který návratu ke standardním vztahům s Ruskem přikládáme, k tomu, že chceme nastavit normální komunikační kanály. Nicméně naše jednání s Ruskou federací musí vycházet z několika jednoduchých zásad. Za prvé je nutný vzájemný přístup na základě principu rovný s rovným. Je třeba otevřeně formulovat problémy a projevy, upřímnou snahu je řešit způsobem, který bude přijatelný pro obě strany. A konzultace by neměly být jen prostorem pro hledání sporů. Myslím, že by také měly být cestou k hledání i pozitivní agendy. A myslím, že jsme v tomto směru přesvědčeni, že i s Ruskou federací můžeme najít, nebo existují oblasti, kde pozitivní agendu máme. Podle našeho názoru je třeba konzultace využít také k diskusi o všech otázkách, které trápí obě dvě strany, které mezi našimi zeměmi nejsou vyřešeny. A určitě do toho patří i osud sochy maršála Koněva. My jsme přesvědčeni, že ruská strana toto téma bude chtít nastolit. Ale témata konzultací nemohou podle mého názoru být určována pouze jednou stranou. A vzhledem k tomu, že jsme v tuto chvíli ve fázi příprav na konzultace, tak nemohu dále komentovat, jak bude řešena v rámci těchto konzultací otázka budoucnosti sochy maršála Koněva, kde ministerstvo právě kvůli tomu, že některá historická témata spadají pod Smlouvu o přátelství s Ruskou federací z roku 1993, přistoupilo k aktivaci článku 5 této smlouvy. Na závěr mi dovolte jenom zmínit, že v našich vztazích s Ruskou federací opakovaně zaznívá, že jsou to kroky ČR, které vytvářejí problémy v našich bilaterálních vztazích. Já bych na tomto místě rád tato opakovaná tvrzení odmítl. Myslím, že pokud máme zájem všechna témata, která tíží Česko nebo Rusko věcně, diplomaticky řešit, že bychom od těchto výroků měli ustoupit. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Dolejš chce reagovat.
Já samozřejmě děkuji za odpověď a kvituji i to, že je tady deklarována politická vůle řešit tyto věci příslušnými diplomatickými kroky. Je mi jasné, že pak ministr nemůže mluvit o krocích, které teprve nastanou, ale přece jenom jistou vůli po určitém typu řešení bych předpokládal. A možná i proto jsem v té další interpelaci číslo 926 zkusil pana premiéra, který sice důvěřuje svému ministru zahraničí v tom smyslu, že mi neodpověděl za sebe, ale myslím si, že vtáhnout do hry stát jako takový smysl má. A bohužel tedy ta varianta odkupu a jednání s městskou částí zůstává otevřená. Stejně tak vnímám, že ta konzultační skupina, která vznikla, že tedy je pod jaksi vedením Ministerstva zahraničí a že nám tady nevznikají rozbíhavé aktivity, aby Černínský palác byl jedním centrem zahraniční politiky a někde nám vznikala jiná centra, to by asi šťastné nebylo. Ale bohužel musím říci celkový závěr k tomu, co jsem teď slyšel, že asi nepředstoupím po dnešku před voliče s jasnou odpovědí, a to je důvod, proč požádám o hlasování o nesouhlasu s tou odpovědí. Pochopitelně když vidím, kolik nás je přihlášených, až nastane ta doba, kdy nás bude dostatečné množství.
Děkuji. A do rozpravy se přihlásil pan místopředseda Filip. Poté pan poslanec.
Děkuji. Vážený pane předsedo, vážený pane ministře, paní a pánové, poslouchal jsem pana ministra zahraničí, ale pokud tedy máme dodržovat závazky z mezinárodních smluv, tak mě zajímá jedna věc, a to se týká přístupnosti sochy maršála Koněva, protože podle mého soudu je dosud uložena. A to jednání, jak jsem poslouchal, zatím nevede k tomu, že by nějaké konečné řešení, neříkám, že to musí být hned, ale to řešení, které je podle smlouvy. To znamená, že ta socha bude přístupná občanům. To smlouva z roku 1993 obsahuje, a to výslovně. A pokud ji městská část uložila do depozita, jak zajistí Česká republika, která je odpovědná za plnění závazků z té smlouvy, abychom dostáli svému závazku? Jinak samozřejmě budeme na mezinárodním poli považováni za ty, kteří sice podepisují mezinárodní smlouvy, ale nejsme schopni si jejich plnění vynutit. Takže by mě zajímalo, jestli o tom bylo jednáno ještě v rámci té přípravy na ty bilaterální vazby. Děkuji za to, že se aktivoval článek 5, to znamená otázka konzultací. To je všechno v pořádku, ale myslím si, že bychom měli být připraveni na otázky, které logicky musí vyplynout z toho, když se budeme bavit o naplňování té konkrétní smlouvy a jejích ustanovení. Pokud jde o otázku doplňující, omlouvám se, směřuje spíš na pana místopředsedu vlády Havlíčka, ale jestli je připravena v rámci těch konzultací také otázka mezivládní komise, která se týká našich ekonomických vazeb, protože určitě půjde o další dodávky ropy a plynu, které samozřejmě jsou rozhodující pro energetiku našeho státu, byť ovládá Unipetrol polský vlastník.
Děkuji. Přihlášen je poslanec Lipavský. Poté pan ministr.
Vážený pane předsedající, děkuji za slovo. Jsem rád, že Poslanecká sněmovna se zabývá česko-ruskými vztahy. Co se týče sochy Koněva, tak by mělo jednoznačně zaznít, že se jedná o výzdobu náměstí na Praze 6. A tento druh výzdoby náměstí prostě nepodléhá žádné mezinárodněprávní ochraně. Tuto výzdobu tam umístil komunistický režim v roce 1980 a nelze ji označit za nic jiného než za výraz jakési normalizační servility vůči moskevskému vedení. Koněv v Praze nezemřel, takže to není válečný hrob, nesvedl zde ani žádnou bitvu a fakticky přišel do Prahy, která byla osvobozena skrze Pražské povstání. Tudíž jaksi nelze hovořit o tom, že je to nějaký válečný památník nebo válečný hrob, který samozřejmě té mezinárodní ochraně podléhá, protože připomíná místa bitev, místa padlých vojáků nebo jejich hroby. A to je samozřejmě naprosto v pořádku. Zastupitelstvo Prahy 6 prostě jednoho dne rozhodlo, že tam tuto výzdobu mít nechce a že tam chce mít to náměstí pojaté jinak, že tam bude připomínka osvobození Prahy a konce druhé světové války. Samozřejmě celostátní orgány, Ministerstvo zahraničních věcí a vláda České republiky, v situaci, kdy zastupitelstvo Prahy 6 je pod zcela zjevným atakem, nebo i jiní lokální, ne celostátní politici jsou pod atakem ze strany jiného státu, konkrétně Ruské federace, tak jejich hlavní úlohou může být určité poradenství místním politikům. Ale to už je na těch místních politicích, jestli si nechají poradit, nebo ne. Od toho jsou zvoleni. A pokud neporušují zákony České republiky, jako že na to mají celou řadu posudků, že žádné zákony neporušili, tak mohou konat. A druhou rolí těch celostátních orgánů, a já si myslím, že to vláda udělala dobře, i pan ministr Petříček že to udělal velice dobře, je tyto politiky před tím zahraničním vlivem chránit, a tím pádem chránit i ústavní pořádek České republiky, protože o nic menšího zde v této kauze nejde. Takže musím reagovat na ta slova, která říkal pan místopředseda Filip, že ta socha podléhá nějaké mezinárodní právní ochraně. Prostě nepodléhá. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan ministr, poté se přihlásil poslanec Dolejš.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, dovolte mi krátce reagovat na tři vystoupení členů Poslanecké sněmovny. Jsem přesvědčen, že závazky se mají plnit, ale plnit je musí obě strany. V tomto směru myslím, že bychom také měli vnášet do té debaty, co neplní ruská strana. Myslím, že Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky by měla hájit zájmy České republiky. Co se týče konzultací jako takových, tak jsem řekl, že v těchto konzultacích česká strana chce řešit celou řadu témat včetně těch citlivých témat historických. A otázka sochy maršála Koněva, jsem přesvědčen, bude předmětem jednání. Česká republika určitě bude vždy hájit to, abychom dodržovali své závazky. Na druhou stranu bych také očekával, že ruská strana připustí, že v těch konzultacích se budou řešit témata, kde my vnímáme, že ruská strana své závazky nedodržuje. A myslím, že v tomto se musíme držet principu, že jednáme jako rovný s rovným a že jednáme na základě vzájemného respektu a reciprocity ve vztahu ke konkrétním tématům. Nechtěl bych zabíhat do detailů naší vnitrostátní české debaty. Myslím, že je to do značné míry česko-česká záležitost, která zde momentálně probíhá. Co se týče české diplomacie, ta má hájit zájmy České republiky. Proto, jak jsem řekl, není možné přijmout, že budeme jednat na základě požadavků pouze druhé strany a druhá strana nebude zohledňovat témata, s kterými chceme jít do těch jednání. My právě do těch konzultací chceme zahrnout i témata, jako je budoucí jednání mezivládní komise, ekonomická spolupráce i spolupráce v dalších oblastech, kde věříme, že můžeme nalézt s ruskou stranou i pozitivní agendu v rámci toho, jak jsme si nastavili naši politiku v rámci Evropské unie vůči Ruské federaci, kde jedním z těch principů je, že povedeme strukturovaný dialog v oblastech společného zájmu. [[(9.40 hodin)]] Na závěr mi jenom dovolte konstatovat, že naše pozice při přípravě na konzultaci je, že ochota jednat s Ruskem je, chceme komunikovat standardními kanály, nevznikají zde nějaká paralelní konzultační centra. Celý proces je garantován Ministerstvem zahraničních věcí a pan velvyslanec Jindrák velmi úzce spolupracuje s ministerstvem a v rámci pracovních skupin máme zapojeny odborníky z české diplomacie, kteří jednotlivá témata, která vnímáme, že jsou stále sporná v česko-ruských vztazích, řeší na té pracovní úrovni. Děkuji.
Já vám děkuji. Faktická poznámka, pan poslanec Luzar, poté pan poslanec Dolejš v rozpravě.
Děkuji za slovo. Nechci zneužívat faktickou, ale musím odpovědět na kolegu Lipavského, který se zde zmínil o nějaké výzdobě. Chtěl bych tady zopakovat jednu věc, možná pro Piráty překvapivou. Pirátská strana má nulovou historii v České republice. Jak dlouho tady jste? Kolik vašich členů, kteří se hlásí k Pirátům, zahynulo za své ideály? Kolik vašich členů se obětovalo za republiku? Komunisté to dělali. Komunisté šli do války, komunisté umírali za své ideály a bojovali za tuto Českou republiku. Proto ctí symboly, které jsou. Možná je nazýváte výzdobou, pro nás jsou to symboly. Proto prosím držte se trošku tématu a nezesměšňujte tyto oběti, které komunisté za války udělali. Děkuji.
Děkuji. S faktickou se přihlásil, ještě než pan poslanec Luzar začal mluvil, pan poslanec Lipavský. Prosím, faktická.
Děkuji za slovo. Nabízí se řečnická otázka, pane poslanče, kolik lidí jste taky za ty ideály zabili v padesátých letech. Ale o tom jsem nechtěl vystupovat. Chtěl bych říct fakticky, že ty konzultace s Ruskou federací ještě nebyly zahájeny, to je důležitý fakt, který zde jednoznačně nezazněl. My jsme se tím zabývali na zahraničním výboru. Ten přijal usnesení, že má být informován o tom, až budou konzultace zahájeny ze strany vládního zmocněnce Rudolfa Jindráka. Jednání tedy bylo zavřené, nicméně jsme byli poměrně detailně informováni o těch představách a konturách. Nicméně z toho jednání zahraničního výboru jednoznačně vyplynulo, že vlastně Ruská federace nespolupracuje ani na přípravách nějak aktivně, že oni vlastně o to moc nestojí. A když si to zasadíme do toho celého rámce - deset, dvanáct, jedenáct, let se neviděli premiéři, ministři zahraničí a tak dále, tak můj závěr z toho je takový, že oni vlastně ty vztahy nějakým způsobem nechtějí narovnávat a že ty vztahy nechtějí, aby byly rovnocenné. Ta rovnocennost je velice zásadní záležitost v mezinárodní politice, protože jsme suverénní stát, Česká republika. A samozřejmě mi přijde úplně absurdní, abychom se státem, který takto nespolupracuje, klade pasivní rezistenci a občas se chová i agresivně - viz kauzy Novičok a jiné dezinformační kampaně a hackerské útoky, například na naše úřady - abychom pak s nimi dělali velký byznys jako jádro. Včera jsme se tady o tom bavili, já jsem o tom moc nemluvil, ale předpokládám, že se k tomu ještě na plénu Poslanecké sněmovny budeme mít možnost vrátit. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou pan poslanec Michálek.
Děkuji. Já jsem vůbec nechtěl vystupovat k tomuto tématu, které trochu připomíná žabomyší válku, nicméně když už tady pan Luzar otevřel otázku ideálů komunistické strany, tak nemůžu připomenout, že ty vaše ideály odvezly mého pradědečka do uranového dolu a mou prababičku vysídlily stovky kilometrů od domova. Takže si myslím, že je nedůstojné, že to tady tímto způsobem probíráme. Taky si myslím, že je úplně nedůstojné, aby ta socha někde rezavěla v nějakém depozitáři. Myslím si, že ta socha by měla být roztavená a že z toho materiálu by se mělo udělat něco, co je pro český národ symbolické, ať už jsou to lidé, kteří se zasadili o demokracii v našem státě - Tomáš Garrigue Masaryk nebo Václav Havel. Samozřejmě po otevřené soutěži na umělecké zpracování toho díla.
Děkuji. Já jenom doplňuji omluvu pana ministra Havlíčka. On se omlouvá od 9 do 15 hodin a poté od 17.30 do konce jednací doby. Pro stenozáznam. Tak pan poslanec Dolejš se dočkal.
Upřímně řečeno, ani jsem nečekal, že ta debata sklouzne do takovéto polohy, protože jsem měl pocit, že takové ty různé vášně na dávnou minulost, popřípadě strach z ruského medvěda a podobně se vybily při jiných tématech. A já jsem se ptal poměrně věcně a civilně na to, do jaké míry ten slib Muzea paměti, že s tou sochou něco rozumného udělá, je po nás dostatečně uklidňující. To bylo meritum, dotazy na sochu, a teď se jaksi dozvídám věci, které si myslím, že nám nedělají čest, pokud jde o schopnost vést určitou aktivní diplomacii v tak důležité otázce - a já si troufnu říct, že česko-ruské vztahy jsou důležité - abychom se chovali trošku přiměřeněji. Já samozřejmě nemohu jaksi Pirátům vyčítat, že se narodili někteří možná až na prahu 21. století. Já sám, když se ta socha instalovala v roce 1980, tak jsem - já bydlím u paty té sochy, já jsem z Bubenče - tak jsem se připravoval na maturitu a měl jsem úplně jiné starosti a ani jsem si nevšiml, že tam ta socha je. Problém je v úplně něčem jiném. Pokud tady opakovaně explicitně zaznívá, že se ten příslušný paragraf té česko-ruské smlouvy na tu sochu vztahuje - a to nikoliv jako na vojenský hrob, nebo něco podobného, ale zkrátka, že je vnímána jako určitý symbol, který je do té smlouvy zahrnut, a je úplně mimo tuto diskuzi, jestli by někdo měl radši jiný symbol, třeba neznámého vojína a ne přímo maršála Koněva, prostě to symbol je a měl by mít důstojný osud, a ne ho odvézt do šrotu. Takže z tohoto důvodu jsem se na to ptal a myslím si, že ta debata, která vlastně spíš eskaluje ten problém, sem upřímně řečeno nepatří. Kvituji, že pan ministr sice odpověděl v poklidném tónu, ale říkám, bohužel ti, kteří se na to ptají, tak těm asi z této odpovědi uspokojivou reakci nedám. Jenom ještě na adresu Pirátů připomenu. Samozřejmě, my jsme parlament, neřešme usnesení, legitimní usnesení, Zastupitelstva městské části Prahy 6. Ale faktem je, že - v roce 2018 byly komunální volby - tak si nevybavuji, že by některý z kandidujících subjektů měl ve volebním programu demontáž sochy. Takže ten mandát k té deinstalaci byl velmi zprostředkovaný a musím říct, že se občanů Prahy 6 a Bubenče nikdo zrovna moc neptal. Nálady tam pochopitelně mohou býti různé. Piráti na Praze 6, jejich zastupitelka, připomenu, že byli velmi kritičtí k tomu, jak rada městské části nakonec rozhodla, protože v podstatě spolu se mnou si mysleli, že udělat na toto téma referendum by bylo daleko lepší, protože bychom alespoň znali názory občanů. Protože věřte, nebo nevěřte - samozřejmě vím, že je tam skupinka, která tuto sochu nenáviděla, ale daleko více občanů tam bylo těch, kterým to v podstatě bylo jedno, stejně jako mně. Já jsem vedle té sochy opravdu léta letoucí chodil a vůbec mě nenapadlo, že po třiceti letech po roce 1989 a tolik let po druhé světové válce to bude dělat takovou paseku. Protože upřímně řečeno, soch ve veřejném prostoru je hodně, ale když se budeme neustále, neustále snažit je kácet, tento militantní ikonoklasmus nikam nepovede. A je to úplně jedno, jestli je to socha Winstona Churchilla, maršála Koněva nebo někoho jiného. Děkuji.
Tak, pan místopředseda Filip.
Děkuji, pane předsedo. Vážené paní a pánové, já budu poměrně stručný a věcný. Je pravda, že jak Česká republika, tak Ruská federace v tom seznamu válečných hrobů eviduje tu sochu maršála Koněva. Že požádal pan starosta z Prahy 6 o výmaz z toho seznamu na naší straně v roce 2018, to je pravda. Že takový krok byl na Ministerstvu obrany učiněn, to je také pravda. Ale existuje samozřejmě pro smluvní vztahy vždycky ten záznam, který je autentický, zároveň u té smlouvy. A to, že někdo ex post nechá vymazat konkrétní sochu, konkrétní památník ze seznamu, který je součástí smluvní dokumentace, smlouvy z roku 1993, je evidentní. Já jsem v podstatě tou otázkou směřoval jenom k tomu, aby Česká republika měla tu pozici rovného s rovným, jak tady pan ministr připomínal, protože nám přece jde o to, aby i na ruské straně byly dodrženy závazky, které se týkají památníků našich legionářů. A pokud budeme mít jaksi nedostatek na naší straně, tak budou říkat: tak si to odstraňte vy a budeme odstraňovat obě strany. To si myslím, že je potřeba. Takže prosím nechte ty věci tak, aby byly zároveň k plnění té smlouvy. A jestli máme takový, nebo onaký názor, na to máme každý právo ze své rodinné anamnézy. Já tady také nepřipomínám, co se stalo mému dědečkovi jak na české, nebo na slovenské straně. Každý máme nějakou historickou zkušenost. Můj dědeček ze Slovenska byl rehabilitován v roce 1990, když byl odsouzen v politickém procesu v roce 1950. Já si dovedu představit některé věci na rozdíl od těch, kteří o tom tady hezky mluví, ale žel, nechtějí respektovat to, že abychom nedospěli zpátky do těch tragických momentů, tak se musíme právě chovat tak, abychom byli schopni kdykoliv zajišťovat ty závazky, které jsme kdy přijali, a plnit ty podmínky jak právního řádu České republiky, tak samozřejmě mezinárodní závazky, ke kterým jsme přistoupili a ratifikovali. Proto jsem o to žádal. A trvám si na tom, že pro úspěšné jednání pracovní skupiny je důležité, abychom byli schopni říct ano, ta socha je veřejně přístupná, protože ta smlouva to zahrnuje. Opravdu to není žádná výzdoba.
Děkuji. Slovo má pan ministr.
Vážený pane předsedající, poslankyně, poslanci, já bych jenom technicky chtěl doplnit, abychom tady nezaměňovali dvě smlouvy, které máme s ruskou stranou uzavřeny. Jedna smlouva je z roku 1993 o přátelských vztazích, na základě kterých chceme vést konzultace, druhá smlouva je právě o válečných hrobech z roku 1999. A tady bych právě požádal, nechme to možná nyní právníkům obou dvou stran, aby se o těchto tématech bavili. Já si myslím, že socha maršála Koněva není válečný hrob, fakticky to není pohřebiště, proto také argumentujeme tím, že to není součástí válečných hrobů. Ale je to součástí konzultací, které chceme vést s ruskou stranou, stejně tak jako chceme řešit s ruskou stranou otázku a budoucnost našich památníků padlým legionářům, ale i celou škálu dalších témat. Myslím, že v tuto chvíli, pokud bude vůle na obou stranách, bude vůle jednat na základě principu rovný s rovným, tak myslím, že se můžeme vrátit k nějaké standardní komunikaci s Ruskou federací, ale v tuto chvíli je to záležitost především pro diplomaty a pro členy odborných pracovních skupin, které se s jednotlivými tématy mají vypořádat. Děkuji.
Rozhlédnu se, zda má ještě někdo zájem o vystoupení v rozpravě. Nikoho nevidím, rozpravu končím. Ptám se pana poslance Dolejše, zda navrhuje nějaké usnesení ve věci této interpelace.
Děkuji. Nevím, jestli tedy budeme schopni dneska ještě hlasovat, ale v každém případě bych procedurálně navrhl nesouhlas s odpovědí. Přestože pan ministr mluvil smířlivým tónem, tak mě nevybavil zrovna argumenty, které bych mohl sdělit voličům, takže to je zdůvodnění mého návrhu na usnesení - nesouhlas.
Takže pan poslanec navrhuje nesouhlasné usnesení. Návrh byl zaznamenán a stejně jako u ostatních interpelací pro tuto chvíli přerušuji projednávání do okamžiku, kdy budeme v této věci usnášeníschopní. Předseda vlády Andrej Babiš odpověděl na interpelaci poslance Jiřího Dolejše ve věci řešení současné eskalace napětí ve vzájemných vztazích České republiky a Ruské federace. Pardon, otevřel jsem to znovu. Aha, to je stejná, ale na pana premiéra. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 926. Zahajuji rozpravu. Prosím pana poslance, zřejmě navrhne přerušení.
Přesně tak. Jak už byl můj nepovedený pokus před tiskem 925, u tisku 926 bych pro nepřítomnost pana premiéra navrhl přerušení.
Já vám děkuji. Budeme hlasovat, jakmile to bude možné. Ministryně spravedlnosti Marie Benešová odpověděla na interpelaci poslance Zbyňka Stanjury ve věci novely exekučního řádu. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 931. Já v této věci zahajuji rozpravu. Ptám se pana poslance Stanjury - ano, máte slovo.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti paní ministryně Benešové.
Ano, budeme hlasovat, jakmile to bude možné. Pokračujeme dále. Další interpelací je interpelace na místopředsedkyni vlády a ministryni financí Alenu Schillerovou, která odpověděla na interpelaci poslance Zbyňka Stanjury ve věci novely exekučního řádu. V tomto případě se jedná o tisk 932 a interpelaci na paní ministryni financí. Zahajuji rozpravu. Ptám se pana poslance Stanjury. Opět exekuční řád, tentokrát paní ministryně financí. Prosím.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti paní ministryně Schillerové.
Děkuji. Bývalý ministr zdravotnictví Adam Vojtěch odpověděl na interpelaci poslance Zbyňka Stanjury ve věci novely exekučního řádu. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 933, ať v tom máme pořádek. Pan poslanec Stanjura.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti pana ministra Prymuly.
Děkuji. Budeme hlasovat, jakmile bude dostatečné kvorum. Ministr kultury Lubomír Zaorálek odpověděl na interpelaci poslance Pavla Jelínka ve věci stavu kauzy miliardových defraudací a mezinárodního organizovaného zločinu - bezprecedentní devastace chrámu sv. Michaela Archanděla. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 935. Je pan poslanec přítomen? Není. Je mi to moc líto, ale musím dodržovat postup dle § 112 odst. 6. Jenom pro doplnění, já jsem takto postupoval už u jedné interpelace paní poslankyně Krutákové. Až v tom kole budeme znovu pokračovat a bude dostatečné kvorum, bude nutné stejný postup zkonstatovat i u interpelace pana poslance Kopřivy. Ministr obrany Lubomír Metnar odpověděl na interpelaci poslance Miroslava Grebeníčka ve věci odpovědnosti Ministerstva obrany za nedostatečné a nedbalé plnění povinnosti a závazku péče o válečné hroby a památníky připomínající památku padlých a osvobození Československa a za nečinnost a rozpačité postoje k případům hanobení památníků a neetického nakládání s nimi, včetně pokusů o jejich odstraňování z veřejného prostoru. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 936. Pan poslanec Grebeníček není přítomen. Redukce počtu nám s tím projednáváním písemných interpelací zamávala, takže není možné tuto interpelaci projednávat. Ministryně práce a sociálních věcí Jana Maláčová odpověděla na interpelaci poslance Zbyňka Stanjury ve věci novely exekučního řádu. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 940. Zahajuji rozpravu. Poprosím pana poslance Stanjuru, aby se ve věci interpelace na paní ministryni Maláčovou vyjádřil.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do přítomnosti paní ministryně Maláčové.
Ano, eviduji tento procesní návrh. Budeme hlasovat, jakmile to bude možné. Ministryně spravedlnosti Marie Benešová odpověděla na interpelaci pana poslance Františka Navrkala ve věci zřízení nových pozic soudních úředníků k prošetření nezákonných exekucí. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 963. Zahajuji rozpravu a slovo předávám panu poslanci.
Děkuji za slovo. Já bych rovněž požádal o přerušení tohoto bodu do přítomnosti ministryně spravedlnosti.
Ano. Děkuji. Budeme hlasovat následně. A předávám řízení schůze.
Ještě jednou hezké dopoledne, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci. Teď budeme mít možná štěstí, protože další interpelací je interpelace pana poslance Jana Lipavského, který interpeloval ministra zahraničních věcí Tomáše Petříčka ve věci nepodpoření kritiky Čínské lidové republiky za nový bezpečnostní zákon v Hongkongu prezentovaný Velkou Británií na půdě OSN 1. 7. Interpelace se spolu s odpovědí předkládá jako sněmovní tisk 999. Pan kolega Lipavský je připraven do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Omlouvám se za spěšný příchod do sálu, neboť jsem to nezaznamenal. Já jsem pana ministra zahraničních věcí interpeloval v souvislosti s geopolitickým vývojem, který se odehrává na druhé straně planety, a to konkrétně v Čínské lidové republice, která nicméně porušila zcela hrubým a zásadním způsobem mezinárodní závazky, které jsou zaznamenány v mezinárodní smlouvě, která leží ve Spojených národech v New Yorku v archivu. A tyto mezinárodní závazky, které dala Velké Británii, říkají, že Hongkong jako nezávislé území bude mít určité míry autonomie a že tam budou platit trošku jiná pravidla, než platí v komunistické Číně. Lidově se tomu říká "jedna země, dva systémy". Tento závazek má nějaké časové omezení a Čína v zásadě výrazně urychlila procesy, které, možná se dá brát, že byly nezvratné, nicméně přijala na základě demokratických demonstrací, které bojovaly právě za vládu práva v Hongkongu, bezpečnostní zákon, který tento princip narušil. A dneska je v Hongkongu běžné, že vás podle tohoto nového zákona stíhají například za to, že jste byl na demonstraci nebo že jste měl zakrytý obličej. A jsou tam naprosto drakonické tresty. Takže to, co se odehrálo, je, že se v Hongkongu změnilo právní prostředí a víceméně to, co platilo dříve, již neplatí. A celá řada zemí na to reagovala jednak deklarativně, ale i fakticky. A moje otázka zněla, proč se Česká republika nepřipojila k deklaraci, která byla 1. července na půdě UNHCR, Rady pro lidská práva, společně přednesena Velkou Británií, ale i dalšími 15 zeměmi Evropské unie - Francie, Německo, Nizozemí, Švédsko, to znamená ty hlavní vedoucí síly v Evropské unii. Pan ministr mi odpověděl, že Česká republika přednesla vlastní prohlášení. Nicméně když se podíváte do koncepce české zahraniční politiky a když se podíváte na celou řadu projevů, které se vážou k tomu, jak má být konstruována česká zahraniční politika, tak je tam vždy a opakovaně zdůrazňováno, že jsme součástí západního společenství, že jsme součástí Evropy, že jsme součástí NATO, a logicky tedy, že do těch věcí jdeme společně, a ne že je děláme samostatně. Samozřejmě další věc je, že se k člověku potom dostávají různé zákulisní informace o tom, jak takovéhle dojednávání nebo nedojednávání podpory probíhá. Nicméně je na panu ministrovi, jestli nám tedy popíše tu časovou osu toho, jak vlastně česká zahraniční politika dospěla k tomu, že jsme se prostě nepřipojili k tomuto aktu, který bych jinak považoval za poměrně významný. Děkuji. Děkuji za slovo.
Děkuji panu poslanci Lipavskému. Pan ministr je připraven odpovědět. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, budu velmi krátký. On pan poslanec Lipavský to sám zmínil. Jsme součástí Evropské unie. Česká republika podpořila a aktivně se zapojila do formování vyjádření Evropské unie na půdě Rady OSN pro lidská práva. My jsme samozřejmě také využili toho, že jsme členem Rady pro lidská práva. A v obou těchto kapacitách jsme situaci v Hongkongu komentovali. Velmi krátce shrnu: pozice České republiky k Hongkongu je jasná. Byla formulována na jednáních Evropské unie, na Radě, na Radě OSN pro lidská práva. A zde jde opravdu o volbu prostředků, jimiž naši pozici komunikujeme. Děkuji.
Děkuji panu ministrovi. Pan poslanec Lipavský se ještě hlásí do rozpravy. Prosím, máte slovo.
Pan ministr byl velice stručný, ale neodpověděl pořád na tu otázku, jak jsme k té pozici dospěli. Kdyby odpovědět chtěl, tak mi odpoví. Takže až budeme mít kvorum k hlasování, tak jak se to dělo u předchozích interpelací, tak navrhuji vyjádřit nesouhlas. Děkuji.
Dobře. Eviduji návrh na vyjádření nesouhlasu s odpovědí. Další interpelace je také na ministra zahraničních věcí Tomáše Petříčka a také od pana kolegy Lipavského, a to je interpelace, která se týká sněmovního tisku 1000, a to je bezpečnostní zákon v Hongkongu. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Ono to tematicky navazuje na předchozí bod. V situaci, kdy se v Hongkongu změnilo mezinárodní prostředí, tak Česká republika má sjednánu s Hongkongem celou řadu mezinárodních smluv, které hovoří o vydávání, zadržování osob a tak dále. Já jsem se zeptal pana ministra, jestli toto bude česká strana nějakým způsobem reflektovat. Dostal jsem odpověď, že vše je v naprostém pořádku, že politické disidenty nebo stíhané vydávat nebudeme. Problém je v tom, že Čína přijala zaprvé poměrně drakonické zákony, které podobně jako u toho zákona, který jsme zde dneska diskutovali ohledně Ruské federace, má extrateritoriální platnost. Takže pokud někdo mluví o genocidě Ujgurů, o porušování lidských práv, a dnes se zdá, že je to i masivní, nucená práce Ujgurů, tedy promiňte, původních obyvatel Tibetu, tak vlastně může být stíhán Čínou na libovolné části zeměkoule, nemluvě o tom, že návštěva Hongkongu se dnes stává velice rizikovou záležitostí. Já jsem se ptal, jestli třeba Ministerstvo zahraničních věcí bude nějakým způsobem varovat občany České republiky, že se v Hongkongu změnila situace, že už to není pro české občany bezpečné území návštěvy, pokud mají nějaké politické aktivity. A zároveň jsem se ptal, jakým způsobem - a vím, že to není úplně jeho gesce, to jsem interpeloval paní ministryni spravedlnosti, která zde není - jestli bude nějakým způsobem iniciovat další reakce na ten nový bezpečnostní zákon. A samozřejmě to se váže na ty smlouvy. Nejproblematičtější článek té smlouvy o těch extradicích je, který hovoří o tom, že zde Česká republika na pokyn vlastně z Hongkongu může někoho zadržet. Rozumím tomu, že pokud se požádá o vydání, tak to posuzuje státní zastupitelství a ten člověk nějakým způsobem má možnost se hájit. Ale vlastně ten fakt samotný, že oni si můžou říct, abychom tady někoho zadrželi, vzali do vazby, považuji za velice problematický. Děkuji.
Děkuji. Pan ministr jestli se chce vyjádřit? Ano. Pan ministr zahraničí Tomáš Petříček se ještě chystá k dodatečné odpovědi. Prosím, pane ministře.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, vážení poslanci, je pravdou, že Čínská lidová republika přijala legislativu, která výrazně narušuje autonomii Hongkongu a také ten známý princip, který je vyjádřen mottem "jedna země - dva systémy". Nový bezpečnostní zákon skutečně z našeho pohledu není něco, co by bylo v souladu s těmi principy, na základě kterých se Hongkong stal součástí Číny v roce 1997. Nicméně k těm dotazům, které pan poslanec Lipavský vznáší. Otázka zejména extradiční smlouvy. Ministerstvo zahraničních věcí a naši právníci jasně řekli, že pro Českou republiku je výhodnější i s ohledem na ochranu osob, kde by mohlo být žádáno o jejich vydání do Hongkongu na základě politicky motivovaných důvodů, tak tato smlouva nám dává větší možnost tomu předcházet, než kdybychom tuto smlouvu vypověděli. A já bych zde za prvé požádal, abychom rozlišovali mezi zadržením a vydáním. To, že může dojít k zadržení, což také další komunální politici z řad Pirátů chtěli prezentovat, že je důvod k tomu, abychom tuto smlouvu vypověděli, tak je běžné i podle dalších mezinárodních úmluv, kterých jsme stranou. Ale naše legislativa, náš právní řád jasně říká, že musí být zajištěno, aby čin, pro který se žádá, že bude vydán, byl oboustranně uznatelný, tudíž musí to být trestný čin i v České republice. A za druhé, Česká republika si vyhrazuje právo posoudit, jestli tady není politická motivace pro žádost o vydání konkrétní osoby. Nicméně na tu otázku, jestli lze předcházet zadržení, tak toto není v pravomoci Ministerstva zahraničních věcí. A jenom doplním, že zadržení je provedeno kvůli tomu, aby mohly být provedeny úkony k ověření, jestli žádost, myslím třeba mezinárodní zatykač, není politicky motivovanou záležitostí. Takže bych poprosil, abychom rozlišovali mezi zadržením a vydáním konkrétní osoby. A ještě doplním, dohoda mezi Českou republikou a Zvláštní administrativní oblastí Hongkong o předávání osob hledaných pro trestní řízení - v případě, že bychom tuto smlouvu vypověděli, tak Česká republika je vázaná celou řadou dalších úmluv, zejména úmluv OSN o mezinárodním zločinu, o obchodu s drogami apod., které nás zavazují k extradici stejně. Takže bychom museli vypovědět i všechny tyto smlouvy, abychom nebyli vázáni tím, že bychom měli toto řízení u nás řešit. Tudíž je pro nás i s ohledem na článek 7 této dohody mezi Hongkongem a Českou republikou vhodnější nechat v platnosti tu smlouvu. Děkuji.
Děkuji. Pan poslanec Lipavský se ještě dále hlásí do rozpravy. Prosím.
Vážený pane předsedající, děkuji za slovo. Já té odpovědi do velké míry rozumím. Ten případ, kdy jste mluvil o komunálních politicích Pirátské strany, tak to byl případ Simona Chenga - je to shodou okolností bývalý zaměstnanec britského zastupitelského úřadu v Hongkongu - který byl na 14 dní uvězněn v pevninské Číně poté, co v rámci práce dělal nějakou cestu mimo Hongkong, takže vlastně byl unesen na 14 dní a mučením z něj bylo dostáno doznání k zločinu, jehož charakteristika jistě není politická. On byl falešně obviněn z kuplířství - předpokládám, že to je vzájemně uznatelný zločin. Takže tyto nedemokratické státy samozřejmě využívají různé praktiky. Sám jste se na Twitteru - a já to kvituji - vyjadřoval k naprosto nehoráznému zpolitizovanému rozsudku v Ruské federaci, kde byl zase historik obviněn z pedofilie apod. Takže mou motivací je, aby Česká republika byla do určité míry bezpečná, slovo bezpečný přístav bych si asi nyní nedovolil použít, ale aby lidé, kteří bojují za svobodu a demokracii ve svých zemích, se v České republice cítili bezpečně a věděli, že sem mohou přicestovat, a nemusela to být nutně osoba veřejně známá. Protože přiznejme si, pan Simon Cheng je mediálně známá osoba, protože je jeden z prvních, který byl vyšetřován podle toho bezpečnostního zákona. Ale těch osob už jsou dneska desítky a samozřejmě ten režim jde po různých lidech a potom někdo, kdo nemá ty konexe, nemá to zastání, tak se třeba Praze bude vyhýbat. Takže mou motivací je, aby Česká republika byla bezpečnou zemí pro lidi, kteří bojují na celém světě za lidská práva. Děkuji.
Pan ministr ještě je připraven k odpovědi. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Vážený pane předsedající, poslankyně, poslanci, Česká republika je bezpečnou zemí. Česká republika právě proto říká, že má smluvní základ pro to, aby posoudila, jestli žádost o vydání konkrétní osoby je politicky motivovaná, či nikoliv. A já mám také kamarády v Hongkongu. Studoval jsem s nimi ve Velké Británii. A stejně tak jak jsem doporučil v případě pana Chenga, tak i v jejich případě bych Kingsleymu (?) doporučil - v tuto chvíli, jestli bys měl podezření, že může na tebe být vydán mezinárodní zatykač, tak do České republiky prostě nejezdi, pokud nechceš být na chvilku zadržen, do doby, než se konkrétní případ prošetří. A v tomto směru já bych chtěl skutečně i pana kolegu Lipavského vyzvat - Česká republika je právní stát. Pokud nevěříme státnímu zastupitelství, našim soudům, že jsou schopny posoudit, jestli žádost je politicky motivovaná, tak vlastně vyjadřujeme tímto nedůvěru i institucím právního státu České republiky. Takže jenom na závěr shrnu. Za prvé, Česká republika je bezpečná, jsme právní stát. Za druhé, naše dohoda s Hongkongem jasně ošetřuje, že nebudeme vydávat osoby, které by byly vyžádány na základě politických důvodů. A za třetí, i v případě vypovězení této dohody postavení České republiky se nezlepší v tomto směru. Za prvé jsme vázáni i jinými úmluvami, pan poslanec Lipavský to sám zmínil, že pokud bude někdo chtít z politických důvodů někoho žádat o vydání nebo na něj dát mezinárodní zatykač, tak si může dát i jiné důvody, které jsou ošetřeny v některých úmluvách či konvencích OSN, a těmito konvencemi je Česká republika také vázána. A v neposlední řadě by to pro Českou republiku znamenalo, že sama nebude mít možnost žádat o vydání osob, které jsou trestně stíhány v České republice a nacházejí se v Hongkongu. A myslím, že není v našem zájmu z Hongkongu dělat nějaký bezpečný ráj pro české zločince.
Děkuji. Kolega Lipavský jistě udělá nějaký návrh na ukončení této interpelace. Máte slovo.
Dovolím si tři poznámky. Není to tak, že bych nepovažoval české úřady, že by nepracovaly, že by díky jejich práci Česká republika nebyla právním státem. Kritizuji to právní prostředí, tak je to myšleno. A rozumím tomu, že je potřeba se detailně podívat na mezinárodní závazky, tak jak o nich mluvíte, a to, co z nich vyplývá. Samozřejmě právo má nějakou možnost širšího výkladu. Já bych chtěl říci, že v té samé věci tady mám ještě podanou interpelaci 1001 a 1002 na pana ministra Hamáčka, na paní ministryni Benešovou. Mně přijde jako velmi zarážející, že hnutí ANO, které má vládní většinu, tady nemá ani jednoho ministra, celá řada interpelací na ně propadla. Myslím, že by měli vůči Sněmovně projevovat více odpovědnosti. A tímto asi končím odpověď pana ministra. Navrhnu hlasování - neuspokojila mě dostatečně, myslím, že stále jsou tam body, které je třeba vyjasnit. A to je všechno. Děkuji.
Děkuji, poznamenal jsem si. Pořád potřebujeme aspoň čtyři poslance, poslankyně k hlasování. Budeme pokračovat, a to interpelací pana poslance Lipavského na ministra vnitra Jana Hamáčka. Týká se bezpečnostního zákona v Hongkongu. Pane poslanče, co navrhujete? Pan ministr je omluven.
Děkuji za slovo. Navrhuji interpelaci odložit do přítomnosti vicepremiéra pana Jana Hamáčka. Děkuji.
Dobře, poznamenal jsem si. A totéž pravděpodobně navrhnete u kolegyně Benešové. Paní ministryně je také řádně omluvena. Máte slovo.
Děkuji za slovo. Navrhuji odročit tuto interpelaci do přítomnosti paní ministryně Marie Benešové.
Dobře, dostaneme se dál, a to je interpelace pana poslance Zbyňka Stanjury na místopředsedkyni vlády a ministryni financí Alenu Schillerovou, a to ve věci daně z příjmu fyzických osob. Jde o sněmovní tisk 1004. Pan kolega Stanjura byl přítomen ještě před chvilkou. Chvilku vyčkám, jestli přijde do sálu, jinak budu muset ukončit to projednávání. Chviličku ještě, jinak podle § 112 ukončím projednávání této interpelace. Já si ještě udělám poznámku, abych o tom věděl na konci, jak budeme hlasovat. Tak jsem odložil tu interpelaci na paní ministryni financí, podle § 112 jsme ukončili její projednávání. A dostáváme se dál na interpelaci Václava Votavy na ministra průmyslu a obchodu a ministra dopravy Karla Havlíčka, ale pan kolega Votava tady není a ani jsem ho neviděl, takže ani čekat nebudu a podle § 112 ukončím její projednávání. Dalším bodem našeho jednání by byla interpelace Leo Luzara na paní ministryni financí a místopředsedkyni vlády Alenu Schillerovou. Pane poslanče, dávám vám slovo.
Děkuji za slovo. Žádám o přerušení interpelace do doby přítomnosti paní ministryně Schillerové.
Dobře, čili hlasování o přerušení, také si poznamenám... Nyní se tedy dostáváme k interpelaci paní poslankyně Věry Kovářové na ministra zdravotnictví Romana Prymulu. Paní kolegyně má slovo.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, navrhuji přerušit projednávání této interpelace do doby přítomnosti pana ministra. Děkuji.
Ano, tento návrh jsem si poznamenal a paní kolegyně Kovářová tady zůstane, protože i další interpelace je její, a ta je na ministra vnitra Jana Hamáčka ve věci informovanosti samospráv. Paní poslankyně...
To samé, navrhuji, aby projednávání interpelace bylo přerušeno do doby přítomnosti pana ministra.
Dobře a máme tady ještě jednou paní poslankyni Věru Kovářovou, a to informovanost samospráv, tentokrát na předsedu vlády. Také váš návrh, paní poslankyně.
Také navrhuji, aby tato interpelace byla přerušena do doby přítomnosti pana ministra. Děkuji.
Také přerušit. A máme tady ještě jednou váš návrh, a to k tisku 1016, a to je vaše interpelace na ministryni financí a místopředsedkyni vlády Alenu Schillerovou ke kompenzaci krajům. Paní poslankyně, máte slovo.
Navrhuji přerušit projednávání této interpelace do doby přítomnosti paní ministryně.
Ještě ta samá interpelace, tentokrát na předsedu vlády, který je také nepřítomen a omluven.
Ano, také navrhuji, aby projednávání této interpelace bylo přerušeno do doby přítomnosti pana premiéra. Děkuji.
A já to tedy nějakým způsobem shrnu, protože máme před sebou - já jsem si dělal poznámky, tak prosím teď sledujte, vy, kteří jste interpelovali, abychom mohli rozhodnout. Interpelace Olgy Richterové byla přerušena hlasováním, interpelace Olgy Richterové na předsedu vlády 709, to byla 707, 709 byla přerušena do přítomnosti předsedy vlády. Před hlasováním byly přerušeny interpelace Vojtěcha Munzara na Alenu Schillerovou 761. Interpelace Františka Kopřivy byla skončena podle § 112. Interpelace Mikuláše Ferjenčíka na Karla Havlíčka čeká na hlasování. Pokud jde o interpelaci 770 Mikuláše Ferjenčíka na Andreje Babiše, také před hlasováním interpelace. Interpelace Jany Krutákové na Andreje Babiše skončila podle § 112. Interpelace Zbyňka Stanjury na Karla Havlíčka 872 čeká na hlasování, stejně tak 873. Interpelace Lukáše Černohorského 879 na Karla Havlíčka také čeká na hlasování. Stejně tak interpelace Jakuba Jandy 885 na Alenu Schillerovou. Interpelace Vojtěcha Munzara, ošetřovné, tisk 888, na Karla Havlíčka také čeká na hlasování, stejně jako interpelace Věry Kovářové na Andreje Babiše, tisk 897. Interpelace Jiřího Dolejše na Tomáše Petříčka čeká na hlasování, bylo navrženo proti odpovědi. Interpelace Jiřího Dolejše na Andreje Babiše čeká na přerušení a interpelace na Marii Benešovou Zbyňka Stanjury - návrh na přerušení, čekáme na hlasování, stejně tak na Alenu Schillerovou ve věci exekučního řádu od Zbyňka Stanjury, 932. Interpelace Zbyňka Stanjury 933 na Romana Prymulu také čeká na hlasování. Interpelace Pavla Jelínka na Lubomíra Zaorálka skončila podle § 112. Interpelace Miroslava Grebeníčka na Lubomíra Metnara skončila podle § 112. Čekáme na hlasování u interpelace 940 Zbyňka Stanjury na Janu Maláčovou, stejně tak Františka Navrkala na Marii Benešovou, 963. U interpelace Jana Lipavského na Tomáše Petříčka budeme hlasovat návrh proti odpovědi a u interpelace Jana Lipavského na Jana Hamáčka, Marii Benešovou, návrh na přerušení. Interpelace Zbyňka Stanjury na Alenu Schillerovou, tisk 1004, skončila podle § 112, stejně tak Václava Votavy na Karla Havlíčka. Interpelace Leo Luzara na Alenu Schillerovou - čekáme na hlasování o přerušení, Věry Kovářové na Romana Prymulu, na Jana Hamáčka, na Andreje Babiše, na Alenu Schillerovou a na Andreje Babiše - čekáme na hlasování o přerušení. [[(10.30 hodin)]] Já se pokusím zagongovat, a pokud se nedostaví kolegové a kolegyně do sálu, abychom dosáhli potřebného počtu hlasů a kvora 67, tak respektuji návrh, který učinil na začátku projednávání písemných interpelací předseda Poslanecké sněmovny, že bychom se sešli až v 10.50 hodin a pokusili se tedy ta jednotlivá hlasování absolvovat. Myslím, že je můžeme absolvovat v bloku. To znamená ty, které jsou na přerušení, tak jak jsem je citoval, bychom hlasovali jedním hlasováním, pokud nikdo nezpochybní postup předsedajícího, a ty, kde jsou hlasování proti, ta bychom hlasovali jednotlivě. Ještě posečkám. Pokud nemáme dostatek, tak vyhlásím přestávku. Ještě malý moment. [[Čekání na příchod poslanců do jednacího sálu.]] Vypadá to, že přihlášených je tolik, jako je na tabuli. [[Na světelné tabuli je údaj 63 přítomných.]] Respektuji návrh předsedy Poslanecké sněmovny a sejdeme se v 10.50 hodin. Vyhlašuji přestávku do 10.50 hodin. Postup hlasování jsem oznámil, to znamená, návrh na přerušení u nepřítomných ministrů bude jedním hlasováním a návrh na zamítnutí odpovědi ministrů bude jednotlivě.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, budeme pokračovat v přerušeném jednání, a to hlasováními, která jsme odložili, a to tak, že jedním hlasováním, opakuji, bychom přerušili projednávání interpelací tam, kde to bylo navrženo pro nepřítomnost ministrů, a potom bychom u těch projednaných interpelací hlasovali jednotlivě o nesouhlasu Poslanecké sněmovny s odpovědí ministrů na interpelace jednotlivých poslanců. Ještě jednou se ptám, jestli někdo zpochybňuje tento postup předsedajícího, že budeme hlasovat jedním hlasováním o těch přerušeních. Není tomu tak. Můžeme tedy tento krok učinit. Já jsem všechny návrhy na přerušení konstatoval v těch 10.30, přeje si někdo opakovat? Není tomu tak. Můžeme tedy rozhodnout o přerušení projednávaných interpelací tam, kde nebyl přítomen ministr, který byl interpelován. Rozhodneme v hlasování číslo 269, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. V hlasování číslo 269 z přítomných 83 pro 36, proti 22. Návrh byl zamítnut. Předseda klubu ODS se hlásí. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Musím se mírnit, abych nevolil ostrá slova na adresu vládních poslanců. Tak vaši ministři se ani neobtěžují sem přijít, těch písemných interpelací už je třicet, a vy pak "hrdinně" hlasujete pro to, že to všechno spadne pod stůl. Tak vám moc blahopřeji, hrdinové!
Je to nestandardní postup, ale nemohu jinak, než respektovat výsledek hlasování. Uvidím, jaký to bude mít výsledek u těch, kteří interpelovali, protože jistě budou chtít ty odpovědi slyšet. Rozumím tomu, že tady není nikdo z členů vlády. A teď bychom hlasovali o odmítnutí, o tom... [[Námitky z pléna, že není přítomen žádný člen vlády.]] Já počkám. Já jenom říkám, že máme před sebou ty návrhy na odmítnutí odpovědi. A bylo by první hlasování o odpovědi Tomáše Petříčka na interpelaci Jiřího Dolejše, 925, to bude první. A potom tam budou pana kolegy Lipavského na Tomáše Petříčka a to je všechno. Pan předseda klubu Pirátů Jakub Michálek. Pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové, vzhledem k tomu, že se tady už tři roky potýkáme se situací, kdy členové vlády velmi, velmi často nechodí na písemné interpelace, a tudíž tím v podstatě maří jednání Poslanecké sněmovny, já jsem chtěl poprosit organizační odbor Kanceláře Poslanecké sněmovny, aby zpracoval informaci o účasti členů vlády na písemných interpelacích a aby tuto informaci poslal předsedům poslaneckých klubů s tím, že to bude podklad, na základě kterého budeme na grémiu diskutovat možná řešení této situace včetně žádosti, kterou může Poslanecká sněmovna schválit na členy vlády, aby se aspoň jednou v nějakém časovém období, například jednou měsíčně, na písemné interpelace, pokud na ně jsou, stavili v Poslanecké sněmovně a na ty dotazy odpověděli. Děkuji.
Já nejsem přesvědčen, že tak mírný postup je možný, ale... [[Se smíchem.]] Tak. Je tady ministr kultury. Kolega Veselý se hlásí. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Já chci jenom jemně reagovat na kolegu Stanjuru. On nás vždycky tady točí a cvičí na tom, jak kdy kdo jak pracoval. Podívejte se na tu sjetinu hlasování, když jste nám tady takhle vyčinil. Kolik tady bylo poslanců ODS, těch, kterých tady mělo být. Má vás tady být dvanáct, tuším, hlasovalo vás pro šest. U poslanců TOP 09 můžou být tři nebo čtyři, hlasoval jeden! Takže to neházejte na vládní poslance, protože s vámi hlasovali komunisté, protože kdybyste byli v práci, jak máte být, tak to hlasování prošlo a bylo to podle vás.
Já jen... předseda klubu ODS, já bych dal hlasovat o těch odmítnutích, ale pane předsedo, máte slovo.
Za prvé, pan poslanec Veselý neměl dostat slovo, pane místopředsedo, není rozprava, za prvé. Za druhé. Své zbabělé chování neházejte na jiné. [[Rozruch, pobavení v sále.]] Neházejte na jiné. My jsme chtěli, úplně slušně, celých devadesát minut do půl jedenácté jsme byli slušní, ani slovem jsme nenapadli ministry, že tu nejsou. A chtěli jsme pouze přerušit. Něco jiného, jak budete hlasovat o nesouhlasu odpovědí, to je úplně jiný případ, to je prostě politické rozhodnutí. Tak k čemu máme písemné interpelace? K čemu je máme? Když ministr nepřijde a vy nejste ani ochotni projednat to přerušení! A ještě nás budete počítat. Skvěle. Fakt skvěle. Fakt trvám na tom, co jsem říkal. Jste prostě zbabělci!
Tak já se nejprve omlouvám za to, že jsem dal slovo panu kolegovi Veselému, netušil jsem, jestli například nechce zpochybnit výsledek hlasování, i to mohla být pravda. A rád bych o tom dal hlasovat, protože ta situace je vážná. Já bych... ještě kolega Michálek, ale rád bych dal hlasovat o těch odmítnutých interpelacích, pane předsedo.
Děkuji za slovo. Vážený pane místopředsedo, vážené kolegyně, vážení kolegové. Já bych opravdu nechtěl, aby se tady útočilo paušálně na někoho, protože přece jenom všichni poslanci mají právo tady vystoupit a uplatnit svoje interpelace. A například z našeho poslaneckého klubu tady je přesně ten počet, který odpovídá dohodě, na které jsme se dohodli. Takže se mi nelíbí, že se tady útočí na opozici, nebo paušálně na někoho, že tady nesplňuje nějaký počet a že kvůli tomu údajně nemůžou být záležitosti projednávány. Já jsem rád, že někteří ministři teď dorazili, když mají svoje body. Ale nerozumím tomu, proč tedy nemohou dorazit i na písemné interpelace, když se projednávají ty záležitosti, které se jich týkají a kde je jejich přítomnost nezbytná. [[(11.00 hodin)]] Můžeme se tady handrkovat o to, kdo nedorazil, kdo dorazil, ale to, co si myslím, že potřebujeme, pokud má mít institut písemných interpelací smysl, je, aby tady byli zodpovědní ministři. A zkrátka v tom vidím poměrně velký deficit. Nechci to tady říkat, aniž bych měl v ruce konkrétní data, proto jsem požádal organizační odbor, aby nám zpracoval konkrétní sjetinu, ze které potom můžeme vyvodit, nakolik je to oprávněné či neoprávněné, a potom by se to mělo postoupit na grémium Poslanecké sněmovny, které přijde s návrhem řešení. Děkuji.
Děkuji. Ty interpelace, kde byla odmítnuta odpověď, budeme hlasovat až další čtvrtek, protože je 11 hodin a budeme pokračovat podle jednacího řádu, to znamená těmi návrhy, které máme před sebou, pevně zařazenými body. Předám řízení schůze.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, pěkné dopoledne. Nyní bychom se měli zabývat pevně zařazenými body, jak rozhodla Poslanecká sněmovna, to znamená bod 342, opatření proti legalizaci výnosů z trestné činnosti, 343, rozpočtová pravidla, oboje ve třetím čtení, a bod 452, což je státní závěrečný účet. Připomínám, že odpoledne se budeme věnovat bodu 490, což jsou ústní interpelace. Samozřejmě se ptám, zda má někdo z poslankyň a poslanců zájem vystoupit k pořadu schůze. Pan místopředseda Poslanecké sněmovny Vojtěch Filip. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Děkuji. Vážený pane přesedající, členové vlády, paní a pánové, no, tak já musím říct, že jsem tohle zažil za svůj politický život v této Sněmovně poprvé. To hlasování, že se nebudeme zabývat interpelací těch poslanců, kteří interpelovali, a ministři se sem nedostavili, se stalo historicky opravdu poprvé. Já to považuji za hrubé porušení zákona o jednacím řádu a trvám na tom, abychom se s tím vypořádali jednáním mezi politickým grémiem a předsedou vlády a případně ministry, kteří tady nebyli. Protože já vám nijak neberu váš názor na hlasování, ale pokud chceme zrušit institut interpelací, tak se to dělá změnou zákona o jednacím řádu, nikoliv hlasováním de facto. Proto jsem považoval vystoupení pana kolegy Michálka za víc než mírné a divím se, že jindy ostří kolegové asi byli tak překvapeni, že nebyli schopni reagovat adekvátním způsobem. Opravdu, nezlobte se na mě, tohleto je věc, která je proti Ústavě České republiky! Právo interpelace je ústavní právo poslance, a jestliže se tomu vyhneme faktickým krokem, že ministři nebudou chodit na interpelace, tak se zhorší situace v té Sněmovně tak, že už neprojednáme do konce volebního období vůbec nic. Nezlobte se na mě, tohle se stalo opravdu poprvé!
Děkuji. Pan předseda Bartošek.
Děkuji. Já navážu na pana místopředsedu. Vzhledem k tomu, o jak zásadní krok se jedná, tak za klub KDU-ČSL si beru přestávku v délce trvání 20 minut a požádám předsedu Sněmovny o svolání grémia, protože tento postup považuji za nepřijatelný a v ostrém rozporu s jednacím řádem Poslanecké sněmovny. Děkuji.
Děkuji. Ještě jednou se ptám, jestli je zájem o vystoupení s návrhem na změnu pořadu schůze. Pardon?
Pane místopředsedo, já ještě jednou zopakuji svůj návrh, že žádám o přestávku 20 minut teď a neprodlené jednání grémia Poslanecké sněmovny, které svolá a o které žádám předsedu Poslanecké sněmovny, protože to, co se zde stalo, je v ostrém rozporu s jednacím řádem. Věřím, že návrhy na změnu dalšího jednání mohou počkat. Děkuji.
Ano, pane předsedo. Já jsem přeslechl vaši žádost. Aby to bylo v souladu s obvyklými zvyklostmi, tak na základě žádosti předsedy poslaneckého klubu KDU-ČSL - prosím, ještě chcete modifikovat svoji žádost?
Ano. Na základě dohody s předsedou Poslanecké sněmovny nechť tedy doběhnou návrhy na změnu pořadu schůze, odhlasuje se případně změna pořadu nebo doplnění pořadu schůze a poté před otevřením prvního bodu požádám o přestávku 20 minut, kterou žádám předsedu Sněmovny, aby svolal.
Ano, rozumím. Takže ještě jednou - je někdo, kdo se hlásí k pořadu schůze? Není. Takže máme schválený pořad schůze a v tuto chvíli vyhlašuji přestávku v délce 20 minut, to znamená, že jednání Poslanecké sněmovny bude pokračovat v 11.25 hodin. Pan předseda s oznámením.
V tom případě bych prosil politické grémium, abychom se bezprostředně sešli v místnosti 120, v prostorách předsedy Sněmovny. Děkuji.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, budeme pokračovat v našem jednání. V souladu s rozhodnutím Poslanecké sněmovny se nyní budeme zabývat bodem číslo 342. Já jenom připomenu dohodu poslaneckých klubů. To dnešní dopolední jednání bude probíhat až do 14.00 hodin a ústní interpelace začnou tak jako obvykle ve 14.30 hodin. První bod, kterým se máme zabývat, je tedy už ohlášený bod