210. Návrh Poslanecké sněmovny na jmenování předsedy Úřadu pro dohled nad hospodařením politických stran také v tajné volbě, kde jsme rozhodovali o návrhu pro pana prezidenta, na předsedu tohoto úřadu byla jediná nominace Vojtěch Weis. I v této volbě bylo vydáno a odevzdáno 157 hlasovacích lístků. Navržený kandidát obdržel 97 hlasů a bude tedy Sněmovnou navržen panu prezidentovi jako jeden ze dvou kandidátů na předsedu tohoto úřadu. Děkuji za pozornost.
Já vám také děkuji, pane předsedo, a nyní udělím přednostní právo panu předsedovi Kalouskovi. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, odpusťte, že vás tři až čtyři minuty zdržím, ale jsou některé informace, které by měly transparentně zaznít pokud možno ihned, a měla by je slyšet nejenom Poslanecká sněmovna, ale především pan předseda vlády, jehož přítomnost zde vítám v takovém případě. My jsme včera obdrželi poslanecký návrh poslance Pavla Bělobrádka, kterým je novelizován zákon o podpoře výzkumu. Proti samotnému obsahu této novely nelze nic říci, s tím samozřejmě souhlasíme. Za naprosto pobuřující však pokládáme způsob, kterým tato novela vznikla. Před měsícem, tedy 10. listopadu, skupina poslanců - František Vácha, pan profesor Zlatuška a další z příslušného výboru - podala návrh novely zákona o podpoře výzkumu, kterým odstraňují chybu původní vládní novely, prostě vylepšují ne úplně zcela dokonalou práci pana místopředsedy Bělobrádka. Ten zákon skupina poslanců podala naprosto legitimně v řádném procesu a Legislativní rada vlády k tomu zaujala stanovisko, kde předloze vytkla malý detail snadno odstranitelný ve druhém čtení, leč pan předseda Bělobrádek jako odborný garant navrhl vládě a prosadil ve vládě negativní stanovisko k tomuto návrhu zákona, načež ten poslanecký text vzal, upravil ho o tu jednu větu, kterou mu legislativa vytkla, opatřil důvodovou zprávu v podstatě totožnou, tak jak ji napsal pan profesor Vácha, a předložil jako svůj vlastní návrh. Jenom pro pořádek, takhle ty texty vypadají. [[Ukazuje pro porovnání oba texty.]] To zabarvené je totožné v textu, který psal pan profesor Vácha, a v textu, který vydává pan místopředseda Bělobrádek za svůj. Kdybychom pokračovali, nebojte se, nebudu pokračovat, ale kdybychom pokračovali, tak ostatní stránky vypadají podobně. Je to asi ze tří čtvrtin totožný text včetně interpunkce. Říkám to proto, že poslanecký návrh pana poslance Bělobrádka bude vláda projednávat pravděpodobně ještě do Vánoc a že bych rád, všichni bychom v TOP 09 rádi, aby pan premiér věděl, že až vláda bude projednávat tento poslanecký návrh pana poslance Bělobrádka, že v podstatě bude projednávat poslanecký návrh, který pan místopředseda vlády jako odborný garant nejprve ve vládě zadupal do země, pak ho opsal a teď ho vydává za svůj. Plagiátorství je v akademické obci poměrně citlivá záležitost a je to poměrně diskvalifikující věc. Myslím si, že stejně diskvalifikující by to mělo být i mezi námi tady v Poslanecké sněmovně, protože se nestalo nic jiného, než že si kolega přisvojil a opsal práci svých kolegů a zneužil při tom pozici místopředsedy vlády, který má tuto problematiku v odborné gesci. Slovy paní Kelišové bych si dovolil říct: Je to hnus, velebnosti! Slušní lidé to prostě nedělají a vláda by to při projednávání tohoto návrhu vědět měla a měli bychom si na to vzpomenout i my po Novém roce, až tento návrh budeme projednávat. Já vám děkuji za pozornost. A panu premiérovi oba dva texty předávám.
Děkuji panu poslanci Miroslavu Kalouskovi. Dobré odpoledne, paní a pánové. Než budeme pokračovat, ještě přednostní právo pana místopředsedy Sněmovny. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Pane poslanče, pane předsedo, prostřednictvím předsedajícího, nezpochybňuji meritum věcí, které jste zde zmínil. Chápu, že jste ocenil přítomnost pana premiéra, ale za férové bych ocenil, kdybyste počkal na přítomnost pana vicepremiéra Bělobrádka, aby se k tomu mohl vyjádřit. Je to pouze lidsky slušné, jestliže se o někom mluví, aby byl přítomen. Čímž nezpochybňuji meritum věci.
Děkuji panu místopředsedovi Janu Bartoškovi. Ještě přednostní právo pana předsedy klubu KSČM. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Paní a pánové, přeji hezký dobrý den v předvánočním čase, který zde ve Sněmovně bývá obvykle trošku nervóznější, ještě více nervózní než některé jiné časy před závažnými daty, ostatně bylo to vidět při předchozím bodu. Já bych v té souvislosti, kterou tady zvedl pan předseda Kalousek, obecně kauza opisování, chtěl vaši pozornosti předestřít jiný případ opisování, ke kterému zde patrně došlo, a to v souvislosti, kvůli které jsme se zde přesně před týdnem rozešli do svých domovů bez dalšího výsledku - dva totožné návrhy zákonů o zrušení zákazu dodávek pro jadernou elektrárnu Búšehr. Nižší číslo tisku měl onen poslanecký návrh, jehož jedinou vadou, protože ty texty jsou naprosto totožné, byla nebo byly osoby předkladatele. Daleko vyšší číslo tisku, tedy později předložený návrh, byl návrh vládní, který jste si, vážení vládní kolegové a vážené vládní kolegyně, nedovolili ani dnes zařadit, přestože je to navrženo poté, co bylo projednáno tak zásadní téma, jako je protikuřácký zákon. To slovo zásadní je tady v uvozovkách. Já bych chtěl, když už se tady budeme zabývat případy opisování, abychom i tento případ opisování vzali v patrnost také. Děkuji.
Děkuji panu předsedovi klubu KSČM Pavlu Kováčikovi, a ještě než zahájím bod 192, který je dalším v programu naší schůze, dovolte mi, abych konstatoval omluvy došlé předsedovi Poslanecké sněmovny. Od 12.15 z osobních důvodů pan Petr Adam a od 12.30 z osobních důvodů pan poslanec Zdeněk Soukup se omlouvají ze schůze Poslanecké sněmovny. Nyní mi dovolte, abych zahájil bod číslo