Poštovani narodni poslanici, otvaram sednicu Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuju 184 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da postave svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Obaveštavm Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Dušku Matkoviću, dr Miletu Novakoviću, dr Biro Gezi i Milanu Rodiću. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Dostavljen vam je zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini, održane 3. maja 2000. godine. Da li ima primedbi na zapisnik? (Nema.) Pošto nema primedbi na zapisnik, prelazimo na odlučivanje o zapisniku u celini. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini, održane 3. maja 2000. godine. Za 183, protiv niko, uzdržanih nema, nisu glasala dva, ukupno je prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila zapisnik Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini, održane 3. maja 2000. godine, bez primedbi. Primili ste ostavku Petra Miškovića na funkciju narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije i izveštaj Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije povodom razmatranja ove ostavke, sa predlogom da Narodna skupština, na osnovu člana 102. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje prestanak mandata narodnog poslanika Petra Miškovića danom podnošenja ostavke. Saglasno članu 102. stav 1. tačka 2. i stav 2. i 3. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština na predlog Administrativnog odbora konstatuje da je prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran narodnom poslaniku Petru Miškoviću, izabranom sa izborne liste Socijalističke partije Srbije, Jugoslovenske levice - Nove demokratije - Slobodan Milošević, u izbornoj jedinici 8 - Sombor, danom podnošenja ostavke. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnog poslanika u Narodnoj skupštini Republike Srbije za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u radu Narodne skupštine. Uručen vam je izveštaj Republičke izborne komisije o izboru narodnog poslanika u izbornoj jedinici 28 - Priština, radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Takođe, uručen vam je izveštaj Administrativnog odbora, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnog poslanika, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 30. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ljubinku Božiću, izabranom sa izborne liste Socijalističke partije Srbije, Jugoslovenske levice, Nove demokratije - Slobodan Milošević, u izbornoj jedinici 28 - Priština. Na osnovu izveštaja Republičke izborne komisije i izveštaja i predloga Administrativnog odbora, a shodno članu 30. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ljubinku Božiću. Čestitam narodnom poslaniku na izboru. [[Aplauz.]] Poštovani narodni poslanici, uz saziv Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini, koje je sazvano na zahtev Vlade Republike Srbije, saglasno članu 79. stav 3. Ustava Republike Srbije i članu 162. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, dostavljen vam je zahtev za održavanje Prvog vanrednog zasedanja po hitnom postupku, sa utvrđenim dnevnim redom, sadržanim u tom zahtevu. Pre početka sednice uručeno vam je pismo kojim Vlada Republike Srbije obaveštava Narodnu skupštinu da je na sednici Vlade, održanoj 11. jula ove godine, za Prvo vanredno zasedanje Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini, umesto ranije dostavljenog, utvrdila sledeći D n e v n i r e d 1. Razrešenje i izbor članova Vlade; 2. Razrešenje i izbor jednog broja nosilaca pravosudnih funkcija; 3. Predlog zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj u Republici Srbiji; 4. Predlog zakona o prvoj emisiji dugoročnih obveznica Republike Srbije; 5. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i porezu na promet; 6. Predlog zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa; 7. Predlog zakona o izmenama Zakona o komunalnim taksama i naknadama; 8. Predlog zakona o izmeni i dopuni Zakona o zdravstvenoj zaštiti životinja. Istovremeno, Vlada je predložila da se navedene tačke, saglasno odredbama člana 157. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, razmatraju po hitnom postupku. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: - RAZREŠENjE I IZBOR ČLANOVA VLADE REPUBLIKE SRBIJE Uručen vam je predlog predsednika Vlade Republike Srbije za razrešenje i izbor članova Vlade Republike Srbije. Da li predsednik Vlade, Mirko Marjanović, želi da obrazloži predlog? (Želi.) Ima reč predsednik Vlade Republike Srbije, Mirko Marjanović.
Poštovani predsedniče, uvaženi narodni poslanici, kao što ste obavešteni, doktor Leposava Milićević je prešla na novu dužnost. Predlažem Narodnoj skupštini Republike Srbije da zbog odlaska na novu funkciju razreši dužnosti ministra za zdravlje, dr Leposavu Milićević. Dozvolite mi da se zahvalim Leposavi Milićević na njenom dosadašnjem angažovanju na ovom odgovornom poslu, kao i i da joj poželim uspeha u daljem radu. Istovremeno predlažem Narodnoj skupštini Republike Srbije da za ministra zdravlja izabere Milovana Bojića, rođenog 1955. godine, doktora medicinskih nauka, profesora univerziteta u Beogradu, direktora Instituta za kardiovaskularne bolesti "Dedinje", narodnog poslanika i potpredsednika Vlade Republike Srbije. Prof. dr Milovan Bojić istovremeno će i dalje obavljati funkciju potpredsednika Vlade. Takođe predlažem Narodnoj skupštini Republike Srbije da za ministra prosvete izabere dr Katu Lazović, rođenu 1936. godine. Prirodno matematički fakultet Univerziteta u Beogradu završila je 1964. godine, Filozofski fakultet Univerziteta u Beogradu 1979. godine. Na fakultetu organizacionih nauka Univerziteta u Beogradu branila je 1995. godine doktorsku disertaciju i stekla naučno zvanje doktora tehničkih nauka. Bila je savetnik ministra prosvete i načelnik odeljenja Ministarstva prosvete za stručno-pedagoški i upravni nadzor u Beogradu. Sada je pomoćnik ministra prosvete za predškolsko i osnovno obrazovanje i vaspitanje. Dr Kata Lazović je objavila više stručnih radova i dobitnik je više društvenih priznanja. Uveren sam da će dr Kata Lazović, imajući u vidu dosadašnje njeno radno angažovanje, doprineti efikasnom radu Ministarstva prosvete, te zbog toga predlažem da dr Katu Lazović izaberete za ministra prosvete u Vladi narodnog jedinstva. Hvala.
Zahvaljujem predsedniku Vlade. Otvaram pretres o predlogu predsednika Vlade za razrešenje dr Leposave Milićević funkcije ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije, zbog odlaska na novu funkciju. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres. Podsećam vas da se odluka o razrešenju članova Vlade smatra usvojenom, ako je za nju glasala većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Prelazimo na odlučivanje o predlogu predsednika Vlade za razrešenje dr Leposave Milićević funkcije ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice radi utvrđivanja kvoruma. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog predsednika Vlade Republike Srbije da se razreši dr Leposava Milićević funkcije ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije. Za 179, protiv niko, uzdržanih tri, nisu glasala dva, ukupno su prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova razrešila dr Leposavu Milićević funkcije ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije zbog odlaska na novu funkciju. Pre prelaska na odlučivanje, podsećam vas da se, prema članu 187. stav 1. Poslovnika, o predlogu za izbor članova Vlade Republike Srbije odlučuje u celini, tajnim glasanjem, osim ako Narodna skupština ne odluči da se glasa javno. Da li ima predloga da se o predlogu predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije glasa javno? Ima reč narodni poslanik Života Cvetković.
Predlažem da se o predlogu predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije glasa javno, i to upotrebom elektronskog sistema za glasanje.
Zahvaljujem. Pošto o predlogu narodnog poslanika mora da se odlučuje, molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog narodnog poslanika Žike Cvetkovića da se o predlogu predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije odlučuje javnim glasanjem - upotrebom elektronskog sistema za glasanje. Za 172, protiv jedan, uzdržan jedan, nije glasalo 10, ukupno prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da se o predlogu predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije glasa javno - upotrebom elektronskog sistema za glasanje. Pošto je Narodna skupština odlučila da se o predlogu predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije glasa javno, upotrebom elektronskog sistema za glasanje, Narodna skupština će se o ovom predlogu izjasniti u celini. Podsećam vas da se, prema članu 92. stav 2. Ustava Republike Srbije i članu 187. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odluka o izboru članova Vlade smatra usvojenom ako je za nju glasala većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim narodne poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predlog predsednika Vlade za izbor dva člana Vlade Republike Srbije - ministra za zdravlje i ministra prosvete u celini. Za 178, protiv četiri, uzdržan jedan, nisu glasala četiri, ukupno prisutno 187 narodnih poslanika. Pošto je za predlog predsednika Vlade za izbor ministra za zdravlje i ministra obrazovanja u Vladi Republike Srbije glasalo 178 narodnih poslanika, što predstavlja većinu od ukupnog broja narodnih poslanika, konstatujem da je Narodna skupština izabrala: Prvo, prof. dr Milovana Bojića za ministra za zdravlje u Vladi Republike Srbije; Drugo, dr Katu Lazović za ministra prosvete u Vladi Republike Srbije. Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam prof. dr Milovanu Bojiću, potpredsedniku Vlade Republike Srbije na izboru i na funkciju ministra za zdravlje i dr Kati Lazović na funkciju ministra prosvete u Vladi Republike Srbije. (Alauz.) Molim novoizabranog člana Vlade dr Katu Lazović, da u skladu sa članom 6. Zakona o Vladi Republike Srbije, pristupi radi polaganja zakletve. Molim vas da ustanete.
Zaklinjem se da ću se u svom radu pridržavati Ustava i zakona i da ću dužnost člana Vlade vršiti odgovorno i savesno.
Molim dr Katu Lazović da potpiše i preda tekst zakletve. [[Aplauz.]] Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda: - RAZREŠENjE I IZBOR JEDNOG BROJA NOSILACA PRAVOSUDNIH FUNKCIJA U okviru ove tačke primili ste predloge odluka koje je podneo Odbor za pravosuđe i upravu, i to: 1. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudija sudova opšte nadležnosti i Višeg privrednog suda; 2. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Vrhovnog suda Srbije; 3. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Okružnog suda u Beogradu; 4. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosi sudije Okružnog suda u Požarevcu; 5. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Požarevcu; 6. Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Leposaviću; 7. Predlog odluke o razrešenju od dužnosti predsednika Opštinskog suda u Novom Sadu; 8. Predlog odluke o razrešenju od dužnosti Okružnog javnog tužioca u Požarevcu; 9. Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova; 10. Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javno-tužilačke funkcije; 11. Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama porotnicama okružnih i opštinskih sudova; 12. Predlog odluke o izboru sudija Vrhovnog suda Srbije; 13. Predlog odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova; 14. Predlog odluke o izboru sudija privrednih sudova, i 15. Predlog odluke o izboru sudija porotnika sudova opšte nadležnosti i Privrednog suda u Somboru. Pored toga, primili ste predloge odluka o izboru zamenika Republičkog javnog tužioca, okružnih javnih tužilaca; zamenika okružnih javnih tužilaca, sa dopunom; opštinskih javnih tužilaca, sa dopunom; i zamenika opštinskih javnih tužilaca, koje je podneo Republički javni tužilac 7. i 10. aprila, odnosno 10. jula 2000. godine. Primili ste i izveštaj Odbora za pravosuđe i upravu o razmatranju predloga odluka za izbor nosilaca javno-tužilačke funkcije. Narodni poslanik Milan Miković, član Odbora za pravosuđe i upravu, izdvojio je mišljenje prilikom izjašnjavanje Odbora o predlozima odluka o razrešenju od sudijske dužnosti: sudija sudova opšte nadležnosti i Višeg privrednog suda, sudije Okružnog suda u Beogradu i sudija Okružnog i Opštinskog suda u Požarevcu. Predlažem da se o svim predlozima odluka o razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija obavi jedinstveni pretres, a da se Narodna skupština o svakom predlogu posebno izjasni. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Za 171, protiv pet, uzdržanih nema, nije glasalo osam, ukupno prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila ovaj predlog. Saglasno članu 156. Poslovnika, otvaram jedinstveni pretres o predlozima odluka o razrešenju i izboru nosilaca pravosudnih funkcija. Da li predstavnici predlagača žele reč? (Ne.) Da li ko od narodnih poslanika želi reč? (Ne.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem jedinstveni pretres i prelazimo na odlučivanje. 1. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudija sudova opšte nadležnosti i Višeg privrednog suda. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 171, protiv pet, uzdržanih nema, nije glasalo sedam, ukupno prisutno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila, većinom glasova, Predlog odluke o razrešenju sudijske dužnosti sudija opšte nadležnosti i Višeg privrednog suda. 2. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Vrhovnog suda Srbije. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 167, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo pet, ukupno prisutno 179 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Vrhovnog suda Srbije. 3. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Okružnog suda u Beogradu. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 167, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo 7, ukupno prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razarešenju od sudijske dužnosti sudije Okružnog suda u Beogradu. 4. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske funkcije sudije Okružnog suda u Požarevcu. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 164, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo 10, ukupno prisutan 181 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razarešenju od sudijske dužnosti sudije Okružnog suda u Požarevcu. 5. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Požarevcu. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 174, protiv 7, uzdržanih nema, nisu glasala četiri, ukupno prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razarešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Požarevcu. 6. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Leposaviću. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 168, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo 9, ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razrešenju od sudijske dužnosti sudije Opštinskog suda u Leposaviću. 7. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od dužnosti predsednika Opštinskog suda u Novom Sadu. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 176, protiv 7, uzdržanih nema, nisu glasala dva, ukupno prisutno 185 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razrešenju od dužnosti predsednika Opštinskog suda u Novom Sadu. 8. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o razrešenju od dužnosti okružnog javnog tužioca u Požarevcu. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 167, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo 9, ukupno prisutna 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o razrešenju od dužnosti sudije okružnog javnog tužioca u Požarevcu. 9. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 176, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasao jedan, ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama sudova opšte nadležnosti i privrednih sudova. 10. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o prestanku sudijske funkcije nosiocima javno-tužilačke funkcije. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 167, protiv četiri, uzdržanih nema, nije glasalo 13, ukupno prisutno 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o prestanku funkcije nosiocima javno-tužilačke funkcije. 11. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama porotnicima okružnih i opštinskih sudova. Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 172, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo 8, ukupno prisutno 187 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o prestanku sudijske funkcije sudijama porotnicima okružnih i opštinskih sudova. 12. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o izboru sudija Vrhovnog suda Srbije. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 172, protiv 7, uzdržanih nema, nije glasalo pet, ukupno prisutna 184 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o izboru sudija Vrhovnog suda Srbije. 13. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 168, protiv 7, niko uzdržan, nije glasalo 8, ukupno prisutno 183 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o izboru sudija i predsednika okružnih i opštinskih sudova. 14. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o izboru sudija i predsednika privrednih sudova. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 168, protiv 7, nema uzdržanih, nije glasalo 7, ukupno prisutno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o izboru sudija i predsednika privrednih sudova. 15. Prelazimo na glasanje o Predlogu odluke o izboru sudija porotnika sudova opšte nadležnosti i Privrednog suda u Somboru. Molim narodne poslanike da ubace svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog odluke. Za 170, protiv 7, nema uzdržanih, nije glasalo pet, ukupno prisutno 182 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog odluke o izboru sudija porotnika sudova opšte nadležnosti i Privrednog suda u Somboru. Prelazimo na glasanje o predlozima odluka o izboru: - zamenika Republičkog javnog tužioca; - okružnih javnih tužilaca; - zamenika okružnih javnih tužilaca, sa dopunom Predloga odluke; - zamenika opštinskih javnih tužilaca, sa dopunom Predloga odluke. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje predloge odluka. Za 174, protiv 7, niko uzdržan, nije glasalo pet, ukupno prisutno 186 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila predloge odluka. Dozvolite da, u vaše i svoje ime, čestitam izabranim nosiocima pravosudnih funkcija i poželim im uspeh u radu. Prelazimo na treću 3. dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PRODAJI ODREĐENIH NEPOKRETNOSTI U DRŽAVNOJ SVOJINI RADI IZMIRENjA OBAVEZA REPUBLIKE SRBIJE PO OSNOVU DEVIZNE ŠTEDNjE GRAĐANA I ZAJMA ZA PRIVREDNI RAZVOJ U REPUBLICI SRBIJI Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane narodnog poslanika Marijana Rističevića. Primili ste izveštaj Odbora za finansije, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima i predlaže Narodnoj skupštini da ga usvoji. Primili ste izveštaj Zakonodavnog odbora, koji je prihvatio Predlog zakona u načelu i u pojedinostima, s tim što predlaže da se u članu 19, u cilju preciziranja da se radi o funkcioneru koji rukovodi Ministarstvom finansija, reč: "funkcioner", zameni rečju: "ministar". Ovo stoga što, prema Zakonu o državnoj upravi (član 71.), samo funkcioneri koji rukovode organima državne uprave mogu donositi podzakonske akte. Sa ovim predlogom Zakonodavnog odbora saglasio se predstavnik predlagača na sednici Odbora. Na sednici Zakonodavnog odbora mišljenje je izdvojio narodni poslanik Milan Miković. Da li narodni poslanik Milan Miković želi reč? (Ne, jer nije prisutan.) Da li predlagač želi reč? (Da.)
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, za dašnju sednicu Narodne skupštine Republike Srbije Vlada predlaže zakone kojima obezbeđuje regulisanje dugova po osnovu devizne štednje građana, kao i dugova Republike po osnovu dečjih dodataka i materinskih dodataka. Takođe, predlaže se dopuna Zakona kojima će se obezbediti adekvatnije i progresno zasnovano korišćenje sredstava od 3% za grad Beograd. Ja ću se kod ovog izlaganja osvrnuti na sva tri zakona, jer su u domenu napora i zajedničke aktivnosti Vlade radi realizacije ekonomske politike u okviru uslova koji, pored uspešnog realizovanja osnovnih ciljeva ekonomske politike koji su zacrtani, stvaraju i dodatna rešenja kojima se regulišu odgovarajuća materijalna i socijalna prava građana, koja u ranijem periodu nisu bila izvršena. Dakle, pored završetka prve faze obnove, pored velikog napora da se stvore početni i neophodni uslovi da se porušene fabrike i privredni sistemi stave na noge i da doprinesu povećanju ukupnog društvenog proizvoda, što je karakterisalo prethodni period, stvoreni su uslovi za ulazak u drugu fazu obnove, koja u stvari predstavlja razvoj. Jučerašnjim puštanjem auto-puta Beograd-Pančevo praktično je pokazala na delu da i u ovim uslovima, i pored svih ograničenja kojima smo izloženi, na bazi unutrašnjih napora i pozitivne energije koja je mobilisana i koja se ostvaruje u konkretnim rezultatima, Vlada narodnog jedinstva u takvim uslovima traži i predlaže konkretna rešenja, kojima će se rešavati određena pitanja iz domena socijalne politike koja su, zbog okolnosti koje su svima poznate, proizvela situaciju odgovarajućih dugova države. Dakle, ovim zakonima država stvara uslove da se pre dospeća obaveza počne razduživati u odnosu na građane koji imaju staru deviznu štednju, da stvara uslove da na realan način reši pitanje isplate dečijih dodataka koji kasne više od 24 meseca i čime duguje preko 4 milijarde. Ograničenje zadatka od koga smo morali poći u predlaganju ovih zakona jeste da ovim zakonima, na bazi realnih sredstava, bez novih poreskih opterećenja, stvorimo uslove i da izvršimo ove obaveze, a da ne ugrozimo politiku makroekonomske stabilnosti, što znači politiku stabilnih cena. Dug od četiri milijarde za dečije dodatke i dug za obavezu po osnovu stare devizne štednje, što se tiče Republike, iznosi 3,6 milijardi. To je veliki teret koji je Republika prihvatila da rešava i koji će rešavati i pre roka dospeća. U Zakonu o prodaji određene nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj u Republici Srbiji u suštini regulisano je pravo da postojeći zakupci poslovnog prostora mogu kupiti poslovni prostor po cenama koje su utvrđene ovim zakonom, na taj način što će ga platiti putem stare devizne štednje, i to ne samo svoje stare devizne štednje nego devizne štednje svih građana koji su spremni da svoje štedne knjižice ili obveznice koje federacija treba da izda ustupe radi izmirivanja ove obaveze. Osamdeset posto prodajne cene može se platiti putem stare devizne štednje, a 20% će se plaćati u efektivi u devizama. Naravno, time će se postići dva cilja. Prvi cilj je da će građani po osnovu ovoga doći ili do imovine, a po osnovu tržišta koje će se stvoriti u prometu po osnovu stare devizne štednje određeni građani će doći i do neposrednih deviza i dinara kojima će rešavati svoje materijalne probleme pre roka dospeća. Da podsetim, Zakon o staroj deviznoj štednji predviđa da se u 12 godina vrši isplata ovih uloga. Prve isplate su počele i prve tri godine isplata od svega 150 maraka godišnje, što znači da će praktično građani po ovom zakonu mnogo ranije da dođu do sredstava po osnovu stare devizne štednje. Drugo, Republika će po osnovu ovog zakona nastaviti svoj proces vlasničke transformacije bez predrasuda i bez anatema koje se tiču - nacionalizovane, denacionalizovane, ovakve ili onakve, imovine, jer i tu mora da bude jasno da je pravni režim imovine utvrđen zakonima i dužni smo da ih poštujemo. Niko ovim zakonom neće biti oštećen, a imovina koja se konstatuje da je tuđa biće nadoknađena, ako je tuđa. Za sada ovo je imovina ove države i ona je stavljena na raspolaganje i pravo postojećim zakupcima da je kupe. Treća stvar koja je bitna, a vezana za ovaj zakon, jeste da po ovom zakonu nijedan radnik neće biti ugrožen. Ovo pravo kupovine poslovnog prostora vezano je isključivo za postojeće zakupce. Znači, preduzeća koja koriste poslovni prostor u zakupu ili preduzetnici koji koriste taj poslovni prostor su jedini kupci tog poslovnog prostora. U ovoj fazi se ne mogu pojavljivati treća lica u kupovini, tako da neke procene da ćemo mi ovim procesom prodaje imovine Republike ugroziti pravo radnika, da će neko treći doći i isterati ih na ulicu, ne stoje. Kao što to nije ni prethodni zakon koji je istekao proizveo. Ni jedan radnik, znači, neće biti ugrožen ovim zakonom. Ovim zakonom će samo postojeći zakupci steći pravo da budu svoji na svome i da u odnosu na državu regulišu svoj odnos plaćanja poreza, a gazduju imovinom koja bi po osnovu ovog zakona postala njihova. Mi, u okviru ekonomske politike u narednom periodu, kao prioritetni zadatak razvoja moramo obezbediti, i kao što se vidi na tome se intenzivno radi, realizaciju programa izgradnje 10.000 stanova. Po osnovu prethodnog zakona koji je Skupština na prošloj sednici usvojila, Zakona o prodaji nepokretnosti, obezbeđena su određena sredstva, preko milijardu i 270.000.000dinara je obezbeđeno po tom osnovu, a to će programski biti obezbeđeno kao realan izvor za finansiranje programa stambene izgradnje. Naravno, treba nam više i ovaj zakon će upravo obezbediti dopunska sredstva da se taj program realno zatvori. Naša je projekcija da Direkcija za imovinu na bazi ovih prihoda koje će ostvariti prodajom ovog poslovnog prostora treba da obezbedi dve milijarde 700.000.000 dinara i da sa tim sredstvima učestvuje u programu gradnje, koja predstavlja razvojni i podsticajni zamajac za podizanje ukupnog nivoa privređivanja. U okviru rada skupštinskih odbora bilo je određenih inicijativa da se zabrani prodaja, ograniči ili onemogući prodaja poslovnog prostora na delu teritorije Republike Srbije i to Vojvodine. Naravno da takvu inicijativu nismo prihvatili i da to ne možemo prihvatiti, jer građani Republike Srbije su ravnopravni, prava su jednaka za sve i takve inicijative i taj predlog i amandman je odbačen. Što se tiče drugog zakona, koji je na današnjem razmatranju, a tiče se prve emisije dugoročnih obveznica Republike Srbije, on je zakon kojim Republika i Vlada definišu uslove da se konačno stvore realni materijalni uslovi za razrešavanje pitanja duga prema porodicama kojima nisu isplaćeni dečiji dodaci. Zašto je došlo do kašnjenja i zašto ranije nismo mogli da rešimo ovo pitanje na adekvatan način? Do kašnjenja je došlo zbog toga što su ograničena sredstva javne potrošnje, kada je ekonomska snaga privrede oslabila, a pogotovu u periodu NATO agresije, koja je prouzrokovala nemogućnost da se uredno izmire ova socijalna davanja. Prioritet upotrebe sredstava bio je - izgradnja primarne infrastrukture radi stvaranja uslova za povećanje društvenog proizvoda, na osnovu koga je moguće, na realnim osnovama, stvoriti sredstva kojima se izmiruje ova neizmirena obaveza. Mi smo ovim zakonom predvideli da Republika emituje hartije od vrednosti kojima će se izmiriti ukupna obaveza koja iznosi 4 milijarde dinara. Da je bilo rešenja, najbolje bi bilo da se 4 milijarde isplate odmah i da se ta obaveza Republike reši po najkraćem postupku. Pošto realne obaveze Republike i realni prihodi Republike ne dozvoljavaju, odnosno imaju ograničenje u realnom priticanju sredstava, procenjeno je da se ide na ovaj zakon, kojim će se putem emisije prenositi hartije od vrednosti. Svakom korisniku ovog prava za neisplaćeni dečiji dodatak, u proseku po porodici koja ima to pravo duguje se oko 10.000 dinara, dobiće obveznice koje su prenosive, kojima će moći odmah izmiriti svoje određene tekuće obaveze ili tekuće obaveze tokom ove godine, time naplatiti deo onoga što je država dužna da mu plati. Iako su obveznice dugoročne, na rok od četiri godine, i treba da se isplaćuju sa kamatom u šestomesečnim anuitetima, one će biti odmah moguće za korišćenje, za plaćanje određenih namena, koje su utvrđene zakonom. Sve poreske obaveze koje građanin ima prema državi, sve obaveze koje seljaci imaju prema državi, moći će da se plate tim obveznicama odmah. Ne čekajući njihovo dospeće, moći će se te obveznice iskoristiti da se plati obaveza po osnovu otkupa stana, ukoliko imaju takav kredit, moći će se platiti boravak dece u predškolskim ustanovama, moći će se kupiti udžbenici za osnovu i srednju školu i tim setom prava će se zadovoljiti, da tako kažemo, neposredni interesi korisnika i tim vidom biće plaćeno ono što država u ovom trenutku ne može da plati neposredno novcem, jer, da bi se to obezbedilo novcem, morala bi se koristiti štamparija, a ova vlada vodi politiku čvrstog ograničenja javne potrošnje i emisija ne može biti izvor i sredstvo za finansiranje takvih potreba. Ovaj zakon omogućuje još jedno novo pravo, koje istovremeno stvara uslove da postoji i interes privrede za obveznicama, jer je ovim zakonom, kao što ste videli, predviđeno da preduzeća koja su dužna poreze državi i nisu ih platila, imaju taj dug preko tri milijarde i osamstotina miliona dinara za poreze, za poreske obaveze iz perioda pre NATO agresije, mogu na bazi tih obveznica, dolazeći u posed tih obveznica, da izmire obaveze prema državi, i to tako što jednim dinarom obveznice plaćaju dva dinara poreza, dospele i neplaćene poreske obaveze. Znači, sa diskontom od 50%. To je veliki ekonomski interes da preduzeća daju svoju robu i da se obveznice pojave u prometu i da se putem obveznice može kupovati i roba, i prehrambena, i odeća, i obuća, jer je spisak dužnika državi dosta širok, kojima će se istovremeno preduzeća na bazi ekonomske stimulacije, koja je ugrađena u sami zakon, razduživati u odnosu na državu. Zakon je predvideo i obaveze preduzeća, pored ove ekonomske stimulacije,da najmanje 20% od svog duga koji imaju i koji je nastao u ovom periodu od 31. marta 1999. godine, najmanje 20% svog duga izmire prema državi putem ovih obveznica koje izdajemo. Prema tome, ovim zakonom stvaraju se realni uslovi da se više od 1/3 ukupnog duga, koji imamo u odnosu na kašnjenje isplate dečijih dodataka, izmiri u tokuove godine. Naravno da ona domaćinstva i oni građani koji budu zainteresovani da čekaju naplatu u gotovini od strane države, imaju tu mogućnost da sačekaju dospeće anuiteta i da naplate obveznicu po roku dospeća, sa pripadajućom kamatom, koja je u visini eskontne stope uvećane za 10%. I na kraju, dao bih samo kraći osvrt na ovaj treći zakon, koji je kratak zakon, ali je ključan i bitan za izvršenje obaveza funkcionisanja komunalnog sistema grada Beograda, a to je pitanje izmene i dopune Zakona o porezima i akcizama. Ovim zakonom se obezbeđuje da zbog činjenice da se u proteklih šest meseci nije doneo program upotrebe sredstava takse od 3% za Beograd, jer nije postignuta saglasnost o korišćenju tih sredstava, sredstva za Beograd prenesu na poseban račun Republike, da se isključivo koriste za namene koje je predvideo program, znači, nema nikakvog uskraćivanja prava koja su Beogradu obezbeđena po osnovu ovog zakona, da se namenski koriste na bazi programa koji će utvrditi Vlada, pri čemu je čak predviđeno da mišljenje o predlogu programa dostavljaju i nadležni organi grada, a kojim će se obezbediti uslovi da se pravilnom upotrebom sredstava razreše vitalni problemi, zbog čega je Skupština Srbije i donela ovaj zakon. Pre svega, ovde se misli na stvaranje uslova da se problem javnog saobraćaja u Beogradu rešava kao prioritetno pitanje. Pored toga, da se problem dugovanja po osnovu isporučene energije, koja su ugrozila ukupno snabdevanje energijom zemlje, zbog velikih dugova koje Beograd ima u odnosu na energiju koju je potrošio, da se usmere prema privredi, koja treba da proizvede robu, kojom će se razrešiti pitanje ovih obaveza, koje država ima po osnovu isporučene, a neplaćene energije, da se završe određene kapitalne investicije, koje obezbeđuju da se značajna sredstva koja su uložena i u izgradnju beogradskog čvora i u magistralne sisteme za vodosnabdevanje Beograda, koje obuhvata prigradske opštine, efikasno realizuju. Prema tome, ovim zakonom se ne ukidaju i ne preusmeravaju sredstva, ovim zakonom se samo obezbeđuje, iz okolnosti koje su nastale, efikasno korišćenje sredstava radi rešavanja problema grada Beograda i građana Beograda. U tom smislu predlažem Skupštini da podrži donošenje ovih zakona.
Zahvaljujem. Ima reč predsednik Odbora za finansije, narodni poslanik Zlatan Peručić.
Hvala gospodine predsedniče. Dozvolite mi da, po ovlašćenju predsednika poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije, takođe iznesem i stav poslaničkog kluba Socijalističke partije Srbije. Zajedno sa svim ovim, pokušaću da se ne ponavljam u delu o kome je ministar finansija govorio. Državno rukovodstvo, privreda i građani Srbije i čitave Jugoslavije nalaze se već punu godinu dana u obimnoj i ambicioznoj ekonomskoj ofanzivi. Materijalni, finansijski i ljudski resursi i napori da se porušeno u agresiji NATO pakta na našu zemlju obnovi što pre, time su značajniji što se čitav projekat realizuje bez ikakvog značajnijeg eksternog kapitala, u uslovima kada smo gotovo potpunoodsečeni od svetskih finansijskih i robnih tržišta. Istovremeno, obnova zemlje se odvija u uslovima nastavljenog i žestokog međunarodnog pritiska, političkog, diplomatskog i medijskog, na naš narod, državu i njeno rukovodstvo, kao i pokušaja pojedinih stranaka, diktiranih spolja, da se stvore visoke političke i socijalne tenzije u samoj zemlji. Takav međunarodni i unutrašnji politički i ekonomski ambijent prouzrokuje da mi za realizaciju programa obnove zemlje moramo da platimo veliku cenu, verovatno znatno višu nego što je platila ma koja ratom porušena zemlja, koja se obnavljala uz stranu pomoć. Dakle, realizacija programa obnove finansira se isključivo iz realnih unutrašnjih izvora, podrazumeva, naravno, i nove visoke pritiske na oba budžeta, a posebno i na sve njihove korisnike. Međutim, sastavni deo politike obnove zemlje jeste i briga o stanovništvu, a pre svega o njegovim najsiromašnijim delovima. Bar jedan deo one lične žrtve, koju su građani Srbije podneli braneći zemlju i obnavljajući je, Vlada ovim zakonima nadoknađuje, da pomogne da se sa što manje nedaća prežive teška vremena. Ova obaveza države naročito postoji u odnosu na one građane kojima je država, ne samo moralno, nego i finansijski dužna po osnovu zajma za privredni razvoj u Republici Srbiji, bilo po osnovu stare devizne štednje, bilo po osnovu dospelih socijalnih davanja. Paket zakona koji danas treba da usvajamo polazi od istih onih ekonomskih i socijalnih pretpostavki od kojih je Vlada narodnog jedinstva već polazila sprovodeći ekonomsku politiku i ranijih godina, a posebno za 1999. i 2000. godinu. Ono što je zajedničko svim navednim zakonskim projektima to je jasan politički i moralni imperativ da se teret obnove zemlje podeli pravednije, proporcijalno stvarnoj ekonomskoj snazi i mogućnostima pojedinih društvenih slojeva, gradova, preduzeća i svakog pojedinca. Pri tome posebnu pažnju Vlada Republike Srbije posvećuje socijalnoj politici i programima zaštite najugroženih slojeva stanovništva. Prepoznajući, dakle, u ovim zakonima i zakonskim projektima, koji su danas pred nama, i temelje programske politike i orijentacije, vama poznate, Socijalističke partije Srbije, politike partije socijalne pravde, poslanička grupa SPS u celini podržava predlog Vlade narodnog jedinstva za donošenje zakona ekonomske i socijalne sadržine, koji su danas na dnevnom redu Narodne skupštine. Uspešna realizacija ciljeva postavljenih u obnovi i izgradnji zemlje dugoročno nije moguća bez stvaranja takvog ekonomskog i socijalnog ambijenta u kome će materijalni položaj najugroženijih delova stanovništva Republike biti na adekvatan način zaštićen. Ne radi se ovde samo o moralnom i političkom imperativu, nego i o potrebi da se obezbedi optimalan menadžment materijalnim i ljudskim resursima, kojima će se oni aktivirati i staviti u funkciju obnove zemlje. Socijalistička partije Srbije ne gleda na ove zakonske predloge u svetlu jeftine socijalne demagogije, sa ciljem da se obezbedi dodatna podrška u izbornoj godini, kakvih je interpretacija inače bilo u delu domaće političke javnosti. Naprotiv, mi smo čvrsto opredeljeni da se svim predloženim merama dalje jačaju institucije tržišne privrede u Republici, kao i ukupan ambijent za privredne i socijalne reforme. Opredelenje da se ključni deo javnog duga Republike servisira emisijom dugoročnih obveznica znači dalji podstrek finansijskim tržištima zemlje, ali i način da se zaštiti realna vrednost ovih obveznica, pa samim tim i prava korisnika. Opcija da hartija od vrednosti glasi na donosioca, čime će biti moguć njihov legalan promet, omogućiće da se one za zakonom definisane namene nametnu kao poželjno sredstvo plaćanja kod znatno širokog kruga korisnika. Stav Socijalističke partije Srbije je da su se pre svega u makroekonomskom pogledu sada stekli svi ili većina neophodnih uslova za donošenje ovakvog paketa propisa. Najpre, uspešno smo otklonili najteža razaranja iz perioda agresije NATO pakta i revitalizovali najznačajnije infrastrukturne objekte. Drugo, uspostavili smo prvi put za jedno duže vreme nužnu valutnu i cenovnu stabilnost, istovremeno jačajući devizne rezerve zemlje. I treće, politika Vlade Republike Srbije, usmerena na održavanje stabilnih cena osnovnih energenata i poljoprivrednih proizvoda, uspešno se sprovodi. Dakle, sa ostvarenjem ovih makroekonomskih pretpostavki konačno su se stekli uslovi da Republika delom iz imovine u svom vlasništvu, a delom iz budžetskih sredstava podnese teret izmirivanja javnog duga. Poslanička grupa SPS ne vidi suštinu i smisao predloženih rešenja kao administrativno upravljanje ekonomijom. Naprotiv, mi smatramo da država pre svega ovim vraća, bar jednim delom, svoj postojeći dug prema građanima, bez obzira da li se radi o korisnicima socijalnih davanja, starim deviznim štedišama ili upisnicima zajma za privredni preporod. Dakle, obaveza države je da vrati postojeći dug, odnosno da omogući njegovo vraćanje na zakonom uređen način, a kako će se dalje upravljati imovinom, odnosno hartijama od vrednosti, koje će ući u pravni promet, topo našem mišljenju nije više stvar Vlade, već će to odrediti tržište, za koje se u celini našeg opredeljenja i programa i zalažemo. I na kraju, dame i gospodo poslanici, dozvolite mi da iz razloga, koji su vama poznati, iskomentarišem samo dodatno Zakon o akcizama i porezu na promet, vezano za 3% za Beograd. Ova skupština, ovi poslanici su zbog teškoća glavnog grada naše zemlje, bez obzira što sve lokalne samouprave u Republici imaju izuzetne probleme i teškoće, jedino Beogradu opredelili dodatnih 3% iz poreza na promet usluga, koje se ostvare u Beogradu. To su velika sredstva. Za ta sredstva odgovornost je ova skupština htela da da lokalnoj samoupravi u Beogradu. Mogu da vam kažem i nadam se da ću to uspeti materijalno, činjenično da dokažem, da ono što se desilo u javnom gradskom prevozu Beograda, kada je patilo dva miliona Beograđana, ono što se desilo u preko 100 godina starom preduzeću, u koje su građani,privreda Srbije ulagali svih tih preko 100 godina, to je najveća destrukcija državne i društvene imovine, najveća krađa i najveće razaranje, koje sam, bar ja, ikada zatekao i ikada video. Javni gradski saobraćaj 1. juna ove godine nije postojao. Javni gradski prevoz jepretvoren u potpuno porušeno preduzeće. Verujem i ubeđen sam da je odlukom Vlade Republike Srbije da se uvedu privremene mere u to preduzeće, ali istovremenopredlogom zakona da se 3% i dalje usmerava na Beograd, ali ne prema neodgovornoj lokalnoj samoupravi, nego time što će se politika usmeravanja sredstava prema Beogradu za iste namene, za koje je to već jednom ova skupština odlučila, usmeravati tako što će Vlada Republike Srbije o tome odlučivati, naravno ponavljajući i pitajući za mišljenje one, koje više ne treba o tomepitati. Moram da vam najiskrenije kažem, naš zadatak je težak. I zato što treba u kratko vreme da krvotok Beograda, javni gradski prevoz, vratimo Beograđanima. Mi ćemo to uspeti, ali smo paralelno dužni da dokažemo i dokazaćemo da je ovo jedna od najopasnijih i najvećih krađa, koja se desila u istoriji Beograda u komunalnim sistemima našeg glavnog grada. Hvala vam, dame i gospodo poslanici, sa izvinjenjem što sam malo duže govorio. Ponavljam, poslanička grupa SPS u punoj meri podržavapredloge zakona iz razloga koje sam rekao.
Zahvaljujem. Ima reč Stevo Dragišić, šef poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo, svi predlozi zakona, koje je Vlada narodnog jedinstva Republike Srbije dostavila Narodnoj skupštini, uvek su proizvod saglasnosti koalicionih partnera. Gotovo nikad, ali se dešava i to, ne postavlja se pitanje ko je inicijator donošenja pojedinih zakona. Međutim, dešavalo se do sada u praksi sadašnje Vlade narodnog jedinstva da su se pojedini zakoni vezivali za jednog od koalicionih partnera. To je bio slučaj sa Zakonom o informisanju, Zakonom o univerzitetu, a nedavno je Zakon protiv terorizma JUL istakao kao sopstveni predlog, kao inicijativu te partije za donošenje tog zakona. Ja moram da istaknem, ne bez skromnosti, da je Srpska radikalna stranka inicijator donošenja zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza po osnovu takozvane stare devizne štednje i zajma za privredni razvoj Republike Srbije, zatim Predloga zakona o prvoj emisiji dugoročnih obveznica Republike Srbije i Predloga zakona o javnim preduzećima i obavljanju delatnosti od opšteg interesa. Ovim zakonima se rešavaju pitanja koja su već duže vreme na teretu države, bez obzira na to koja Vlada vrši funkciju izvršnog organa u državi, posebno zakona kojim se predviđa izmirenje obaveza po osnovu stare devizne štednje ili po osnovu zajma za privredni razvoj Republike Srbije. Pre desetak godina država je - mora se reći - sopstvenom krivicom stekla veliki finansijski dug prema svojim građanima po osnovu stare devizne štednje i zajma za privredni razvoj Republike Srbije. Posledica ovog propusta je da je naša država možda jedina država u svetu koja nema štednju građana u bankama, a štednja građana je jedan od osnovnih izvora kreditnog potencijala banaka. Kada banke nemaju kreditnog potencijala, onda je privredni razvoj na mnogo nižem nivou ili ga uopšte nema. Nepoverenje građana je, svakako, izazvano krivicom države, ali i značajno "podgrejano" uverenjem da država neće moći da vrati dug koji je nastao pre desetak godina. Izmirenje ovog duga je neophodno ne samo da bi se država razdužila, već i da bi vratila poverenje građana i obnovila sopstveni kredibilitet. Donošenjem zakona o izmirenju obaveza po osnovu tzv. stare devizne štednje biće preduzeti neki koraci u pravcu vraćanja kredibiliteta države kod sopstvenih građana. Tim zakonom je u Republici Srbiji utvrđena obaveza od 3,6 milijardi nemačkih maraka, koje treba da vrati u periodu od 2000. do 2011. godine. Država je od 1. jula počela da vraća taj dug koji je predviđen za 2000. godinu. Međutim, ovim zakonom se ide jedan korak dalje. Zakonom koji je danas predložila Vlada Republike Srbije predviđen je dodatni izvor sredstava kojima će se vraćati deo duga koji država ima prema deviznim štedišama, a da se istovremeno ne uvode nove fiskalne obaveze. Dakle, država je rešila da jedan resurs koji joj stoji na raspolaganju, a to je poslovni prostor, stavi u funkciju vraćanja duga koji ima prema građanima. Taj poslovni prostor sada obezbeđuje jedan od izvora prihoda onima kojima je taj poslovni prostor poveren na korišćenje, odnosno na raspolaganje. To su, uglavnom, jedinice lokalne samouprave. Međutim, kako je taj poslovni prostor u vlasništvu Republike Srbije, a Republika Srbija ima obaveze prema svojim građanima, najpametnije je da Republika Srbija stavi u promet taj poslovni prostor, jedan resurs koji joj stoji na raspolaganju i prodajom dela tog poslovnog prostora reši problem, deo problema u smislu obaveza prema deviznim štedišama, odnosno poveriocima po osnovu zajma za privredni razvoj Republike Srbije. Time se ne konstituišu nove fiskalne obaveze, ne uvode se nove takse i novi porezi, kako bi se prikupljala sredstva za vraćanje tog duga iz realnog izvora, ne štampa se - ne daj, bože - novac, a na jedan sasvim bezbolan način, najpametniji način, po našem mišljenju, država polako počinje da smanjuje dug prema svojim građanima. Ovaj zakon ima dosta sličnosti sa zakonom koji je nedavno usvojen, sa Zakonom o posebnim uslovima prometa određenih nepokretnosti u svojini Republike Srbije. Predmet ovog zakona je sve ono što je bilo predmet prethodnog zakona. Dakle, poslovni prostor koji ne koriste državni organi ili organi jedinica lokalne samouprave, već poslovni prostor koji se izdaje u zakup. Pravo otkupa poslovnog prostora po osnovu stare devizne štednje imaju svi zakupci ili, bolje rečeno, imaju mogućnost otkupa, što znači da oni koji ne žele da otkupe poslovni prostor ili nemaju potraživanja po osnovu stare devizne štednje ili po osnovu uloga za zajam za privredni razvoj Srbije, ili ne mogu da otkupe od nekog drugog poverioca devizne obveznice po osnovu stare devizne štednje, ne moraju da otkupe svoj poslovni prostor. Dakle, zakon ne predviđa obavezu otkupa poslovnog prostora, već mogućnost. Međutim, ono što će, kako pretpostavljamo, predstavljati dodatni stimulans za korisnike poslovnog prostora, zapravo zakupce, jeste mogućnost da iako nemaju obveznice stare devizne štednje, dakle nisu poverioci države, imaju mogućnost da otkupe devizne obveznice od deviznih štediša koji nemaju poslovni prostor i, na osnovu toga, tim obveznicama koje bi glasile na donosioca otkupe svoj poslovni prostor. To će predstavljati, sigurni smo, stimulans za sve korisnike poslovnog prostora, koji možda pod povoljnijim uslovima mogu da dođu do tih obveznica devizne štednje i reše problem sopstvenog poslovnog prostora, problem koji nisu uspeli da reše na osnovu prethodnog Zakona o posebnim uslovima kupovine poslovnog prostora. Ovim zakonom se otvaraju široke mogućnosti. Otvara se mogućnost svakom korisniku poslovnog prostora koji je sposoban i ima mogućnosti da otkupi svoj poslovni prostor na najjednostavniji i najjeftiniji način. Ja sam na početku rekao da su građani već odavno izgubili poverenje da će doći do devizne štednje koju su uložili u naše banke. Zbog toga što su izgubili poverenje, oni su spremni da te svoje obveznice prodaju nekom drugom ko će na ovaj način uspeti da svoje potraživanje realizuje preko kupovine poslovnog prostora. Višestruko se motivišu svi korisnici poslovnog prostora i devizne štediše da, konačno, svoje štedne uloge realizuju na jedan ili drugi način. Država je predvidela da, po osnovu ovog zakona, prikupi i nešto svežeg novca. Predviđeno je da se 20% od utvrđene cene poslovnog prostora uplaćuje u gotovom novcu na poseban račun Republike Srbije. To će biti dodatni izvor prihoda koji će Republika Srbija, odnosno Vlada Republike Srbije, prema programu koji bude donela, potrošiti na način na koji bude smatrala da je najprimereniji, i uložiti u neke projekte koji su u ovom momentu za državu najvažniji. Rok za podnošenje zahteva je nešto duži nego po prethodnom zakonu. Iznosi šest meseci. Podnosi se istom organu kao i po prethodnom zakonu - Direkciji za imovinu Republike Srbije, a 30 dana od zaključenja ugovora o kupoprodaji je rok za izmirenje obaveza koje nastaju potpisivanjem ugovora. Ono što treba posebno naglasiti, o tome je bilo reči, ovim zakonom niko neće biti oštećen. Neće biti oštećene ni devizne štediše, jer će moći svoja devizna potraživanja da naplate, možda, čak, u celosti u roku od šest meseci, odnosno sedam meseci. Neće biti oštećeni ni korisnici poslovnog prostora, jer se njima, kako sam već rekao, samo pruža mogućnost otkupa poslovnog prostora, a ne konstituiše im se obaveza. Sa druge strane, Republika Srbija, kao dužnik, smanjuje sebi obaveze na jedan drugačiji način, nekim novim izvorom prihoda, a otkupom ovog poslovnog prostora prikupiće nešto sredstava u onih 20% od utvrđene cene koštanja poslovnog prostora. Mesta špekulacijama nema. Ja sam mislio da govorim o sva tri zakona odjednom, pa se kasnije neću javljati za reč, kad budu na redu drugi i treći zakon. Dakle, mesta špekulacijama nema kada je u pitanju ovaj zakon. Niko neće biti izbačen iz poslovnog prostora, niko neće ostati bez radnog mesta, već se samo uvodi novi način regulisanja obaveze i pruža mogućnost da se naplati svoj dug i da se reguliše problem koji mnogi korisnici poslovnog prostora imaju, jer nikada ne znaju kada će im javno preduzeće, koje gazduje poslovnim prostorom iz jedinice lokalne samouprave, možda otkazati korišćenje poslovnog prostora i uz visoku proviziju zaključiti ugovor sa nekim drugim korisnikom poslovnog prostora, što je čest slučaj u gradu Beogradu. Kada smo već kod grada Beograda, za grad Beograd i za mahinacije grada Beograda, vezan je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i porezu na promet. Taj zakon predviđa da Vlada Republike Srbije donosi program trošenja sredstava koja se prikupe od posebne takse od 3% na teritoriji grada Beograda. Ta taksa se već nekoliko godina u Beogradu prikuplja. Namena tih sredstava isključivo je komunalne prirode. Dakle, mogu se trošiti samo za komunalnu izgradnju grada Beograda, prema posebnom programu koji bi trebalo da donosi Izvršni odbor Skupštine grada Beograda, a da saglasnost na taj program daje Vlada Republike Srbije. Međutim, prošle godine, a posebno ove godine bilo je problema u donošenju tog programa. Praktično, ove godine i ne postoji program za trošenje tih sredstava od takse od 3%. Izvršni odbor Skupštine grada odbija da postupi po sugestijama Vlade Republike Srbije, već pokušava da po stečenim navikama, starim navikama, korupcionaškim ikriminalnim, troši sredstva od takse od 3% onako kako je zamislio. Javna je tajna da je novac od te takse, preko raznih komunalnih preduzeća, završavao u privatnim džepovima ili u izgradnju nekih objekata koji služe kao stranački simboli vladajuće partije u gradu Beogradu. Kao pripadnik Srpske radikalne stranke,moram da izrazim veliko zadovoljstvo što je Vlada Republike Srbije konačno rešila da stavi tačku na pljačkaške namere Srpskog pokreta obnove u gradu Beogradu. Istovremeno, moram da izrazim i žaljenje što do toga nije došlo mnogo ranije. Kao odbornik Skupštine grada bio sam u prilici da se upoznam sa mnogim propustima izvršnih organa Skupštine grada, sa mnogim mahinacijama. Mnoge od tih afera, kao odbornik Skupštine grada, sam i pokretao u Skupštini grada i u javnim nastupima, mnogi od odbornika Srpske radikalne stranke su takođe bili upoznati sa tim. Neke od tih afera su sprečile zlupotrebu položaja funkcionera Skupštine grada, kao što je ona čuvena afera sa kupovinom čeških trolejbusa, kada je čak i odeljenje kriminalističke policije pokrenulo istragu protiv funkcionera Skupštine grada. Mi smo, kao odbornička grupa, podneli čak i zahtev za uvođenje prinudne uprave u gradu Beogradu. Nažalost, do toga nije došlo, ali je došlo do delimične ralizacije našeg zahteva. Vlada Republike Srbije je uvela privremene mere u Gradsko saobraćajno preduzeće. Nadamo se da će tako energično reagovati u svakom sledećem slučaju zloupotrebe u komunalnim preduzećima Skupštine grada. Vidimo i oko zloupotrebe korišćenja sredstava koja su na raspolaganju gradu Beogradu, ali sada, šta je, tu je. Svesni smo da imamo korumpiranu i kriminalnu vlast na gradskom nivou. Nismo iskoristili priliku da se uvede prinudna uprava kada je to trebalo uraditi na vreme, da bi se predupredile mnoge mahinacije. Ostalo nam je sada samo da post-festum delujemo i da ono što se danasmože preduprediti, preupredimo, a evo, ja shvatam i donošenje ovog zakona kao jednu od tih mera, kojom se želi preduprediti dalje razaranje komunalnog sistema Skupštine grada. Svakako, treba naglasiti da namena ovih sredstava i dalje ostaje ista kao što je i bila. Ona su i dalje sredstva od takse od 3%, koja se koriste za komunalno opremanje grada Beograda. Ona će se i dalje koristiti za tu namenu, ali je ovo sada, otprilike, kao situacija kad vi imate nekog kome ste poverili neku vrstu posla, pokazalo se da je on nesposoban za taj posao i da ne bi napravio veću štetu nego što je već učinio, vi mu određujete staraoca. Praktično, sada nedorasloj gradskoj vlasti Vlada Republike Srbije uvodi staraoca, tako što će sama donositi odluke koje su bile u nadležnosti i u obavezi Izvršnog odbora Skupštine grada. Nažalost, tek posle četiri godine došlo se do zaključka da nam je gradska vlast bila potpuno nesposobna, potpuno nedorasla obavezama koje je trebala da obavlja i Vlada Republike Srbije je bila prinuđena da sama vrši deo poslova koji su u nadležnosti jedinice lokalne samouprave, koja ima jedinu nadležnost da se bavi komunalnim delatnostima na svojoj teritoriji. Nažalost, ni tu svoju jedinu nadležnost nisu uspeli da obavljaju onako kako treba. Smatram da će donošenjem ovog zakona konačno biti uveden red, makar u taj deo trošenja novca koji je na raspolaganju Skupštini grada, da će se konačno napraviti jedan kvalitetan program, kojim će se najnužniji komunalni sistemi oporaviti, dobiti neku finansijsku pomoć i za izvesnih sledećih nekoliko meseci, na koliko-toliko bolji način vršiti svoju funkciju. Tu se mora pomenuti Javno komunalno preduzeće "Beogradski vodovod i kanalizacija", koje je sistematski bilo uništavano za prethodnih nekoliko godina, a jedini cilj tog uništavanja je bio da se što više obezvredi, kako bi francuski partner imao što manji iznos novca da uplati za kupovinu tog komunalnog preduzeća. Na svu sreću, nisu odobreni predlozi za kupovinu Javnog komunalnog preduzeća "Beogradski vodovod i kanalizacija". Ono je i dalje ostalo u vlasništvu grada Beograda. Ogromna sredstva su potrebna da se ulože u sistem vodosnabdevanja u Beogradu, da bi se on doveo na, koliko-toliko zadovoljavajući nivo, da se ne bi dešavalo da u letnjem periodu, u vreme najvećih vrućina, pola Beograda nema vodu za piće. Grad, koji ima dva miliona stanovnika ne može da obezbedi vodu za sve svoje građane. To je bruka. Osnovni problem je što se uvek prilikom nabavke materijala ili delova ili određivanja opreme koja će se koristiti, uzimala ona oprema za koju su realizatori tog posla mogli da obezbede visoke provizije preko uvozničkih firmi. Smatramo da je to javno preduzeće jedno od komunalnih preduzeća koje je od vitalnog interesa i za grad i za građane i za industriju u Beogradu i zbog toga bi pažnja Vlade Republike Srbije morala sada da bude posebno usmerena prema tom komunalnom preduzeću. Što se tiče zakona o prvoj emisiji dugoročnih obveznica Republike Srbije, to je jedan od tih zakona za koje sam rekao da se donosi na inicijativu Srpske radikalne stranke. Suština tog zakona je slična zakonu o prodaji nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza po osnovu stare devizne štednje. Dakle, postoji dug države prema korisnicima materinskog i dečijeg dodatka. On iznosi negde oko 4.200.000.000. Taj dug mora da se isplati i otprilike je to 24 mesečne isplate za korisnike tih socijalnih dodataka. Napravljeno je dve godine zakašnjenja. Sada se traži najpovoljniji način da se to zakašnjenje anulira i da se krene u redovno isplaćivanje tih obaveza. Nešto slično smo imali kada je Vlada Republike Srbije rešila način na koji će isplaćivati zaostale penzije. Dakle, država sada emituje obveznice kojima će moći da se izmiruju obaveze po osnovu poreza na imovinu, poreza na dohodak od poljoprivrede, poreza na ukupan prihod građana, obaveze za otkupe stanova u svojini Republike Srbije, obaveze za troškove smeštaja dece u predškolske ustanove, kupovine udžbenika po programu za osnovno i srednje obrazovanje i troškova lečenja dece u zdravstveno rehabilitacionim institucijama u zemlji i njihovog pratioca. To su obaveze koje u najvećoj meri pokrivaju onaj spektar obaveza koji imaju korisnici dečjeg i materinskog dodatka. Ministar je rekao da je prosek dugovanja prema korisnicima oko 10 hiljada dinara. Sa tim iznosom, dobar deo obaveza koje korisnici imaju prema državi ili potreba prema nekim drugim elementima obaveza koje će moći da pokriju preko ovih obveznica, rešava se taj problem. A donosilac obaveza, odnosno pravna lica ili preduzeća koja imaju obaveze prema državi, koji iznose negde oko 4,5 milijarde dinara, dakle otprilike su u istoj ravni kao i obaveze prema korisnicima dečjeg i materinskog dodatka, moći će da izmiruju svoje obaveze u odnosu 1 : 2. Čak i sa onim obveznicama koje nisu dospele za naplatu. Na ovaj način se motivišu i dužnici prema budžetu Republike Srbije ili prema nekim fondovima da kuponima, odnosno obveznicama koje primaju od korisnika dečjeg i materinskog dodatka regulišu svoje obaveze prema državi. Takođe ni ovde neće biti oštećenih. Država na ovaj način bezbolno rešava problem koji joj stoji svakako na leđima, koji kako tako mora da izmiri, a oni koji primaju obveznice, moći će svoje obaveze da skrate, da smanje za 50%. Ovo je doprinos Vlade Republike Srbije, metod i način izmirenja ovih obaveza svakako neće uticati na dodatnu emisiju novca, neće uticati na povećanje inflacije u državi, rešiće se problem koji već dve godine postoji. Mnogi će uspeti svoje privatne obaveze da izmiruju, Vlada Republike Srbije će moći da uspostavi dinamiku isplate svojih obaveza mesec za mesec. Ova dva zakona su dakle zakoni kojima država počinje na ozbiljan način da rešava svoje obaveze prema građanima, ne utičući na primarnu emisiju novca, ne utičući dakle na ukupnu količinu novca u opticaju i iz realnih izvora prihoda uspeva da obezbedi sredstva kojima će svoje obaveze regulisati prema građanima.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik dr Živorad Đorđević, zamenik šefa poslaničke grupe JUL-a.
Poštovani narodni poslanici, poslanički klub Jugoslovenske levice podržava predloženi paket zakona kojima se stvara pravna osnova obezbeđivanja materijalnih sredstava za egzistencijalne potrebe građana, ali i za ekonomski i društveni razvoj zemlje. Jednostavno rečeno, mi agresijom porušenu pa obnovljenu zemlju gradimo. Politika žestoke izgradnje zemlje najbolji je dar svakom normalnom čoveku, za njegov srećni život, da živi spokojno i da se raduje sutrašnjici. Jugoslovenska levica uvek podržava sva nastojanja koja znače veću materijalnu sigurnost, više radosti, a sve je to temelj humanosti, na čijoj strani je uvek levica. Uostalom, da podsetim život u miru, ravnopravan i skladan život ljudi i naroda, život bez mržnje, bez straha i ostrašćenosti, bili su temelji politike Jugoslovenske levice i u vreme njenog nastanka, a to su vrednosti Jugoslovenske levice i danas. Valja podsetiti da je Jugoslovenska levica prva u sam smiraj NATO agresije stvorila celovit program obnove i reforme društva. Dobra i maštovita rešenja ponudili smo svim relevantnim institucijama društva i čitavoj javnosti. Radujemo se što mnoge ideje i rešenja iz našeg programa prepoznajemo u ponuđenim zakonskim predlozima. Zadovoljni smo što program Jugoslovenske levice ima zavidan nivo prohodnosti u našoj društvenoj zbilji i što su se u ovom trenutku stekli uslovi da se naša dugoročna politička opredeljenja pretoče i u ova zakonska rešenja. Radujemo se, naravno, što je i oko ovakvih naših ideja i rešenja postignut visok stepen političke saglasnosti i što se i ova zakonska rešenja temelje na mnogim našim inicijativama. Verujem da bi se svaka partija radovala ovakvim svojim doprinosom izgradnji društva. Osećamo svu radost političkog angažovanja kojim podstičemo rad radi stvaralaštva i afirmišemo život od sopstvenog rada, a ne život od stranog milosrđa za vazalnu odanost. Zato Jugoslovenska levica podržava ove zakonske predloge Vlade Srbije, zalažući se za stvaranje zakonske osnove da deca imaju uslove za normalan razvoj i učenje, da imaju lepe kuće i stanove, da ne gaze blato, da se ne plaše lopova i razbojnika, a neka u nadležnosti partija NATO obveznika ostane podučavanje neradu i neredima na ulici, zviždanju, piskanju i ostalim vazalnim aktivnostima. Mi dakle ovim činom stvaramo uslove da naši naraštaji žive i razvijaju se u duhu rada, srećnih života, bez straha od sutrašnjice. Stvaramo uslove za normalnu i srećnu generaciju. Takvu generaciju ne mogu da ugroze družine duhovnih nesrećnika, koji usmeravaju partije NATO obveznika uz budni nadzor zapadnih mentora. Predloženim zakonskim rešenjima ova vlast dokazuje spremnost da i u najtežim uslovima izvršava obaveze prema svojim građanima. To je normalno, jer je ovaj narod gazda ovoj vlasti. Mi nemamo nikakve obaveze prema NATO savezu, ali imamo prema svom narodu. S druge strane, partije NATO obveznika imaju obaveze prema svojim gazdama u NATO savezu. To je glavna razlika između partija na vlasti i onih koje su nekada bile opozicija. Naša Vlada zaslužuje podršku, jer je bez stranih sredstava, sopstvenim parama iz realnih izvora obnovila razrušenu zemlju, za manje vremena nego što je agresoru trebalo da je sa hiljadama aviona poruši. U ime poslaničke grupe Jugoslovenske levice predlažem Skupštini da usvoji sva predložena zakonska rešenja, jer su se u ovom trenutku stekli osnovni i ekonomski i neki drugi uslovi za njihovo pokretanje i usvajanje. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč Dragan Veselinov, šef poslaničkog kluba Vojvodina - Sandžak.
Narodni poslanici, u jednoj državi gde su dužnici odavno pobedili poverioce, u toj državi je pravna nesigurnost sigurno izuzetno velika. Tamo gde je i sama država dužnik, koja ne ispunjava godinama i godinama svoje obaveze, tu gori i temelj, i zidovi i kuća. Nema nikakve sumnje da država mora i sama sebe da kazni ukoliko ne ispuni obaveze koje je preuzela pred narodom. Država treba da proda svoju imovinu ukoliko šta drugo nema i nema iz drugih izvora da vrati novac koji je preuzela od naroda, a u ovom slučaju po osnovu zajma za privredni razvoj iz 1989. godine, a naravno i da je dužna da vrati deviznu štednju, staru deviznu štednju. Tužno je što naša država nema snage da objasni zašto je 1989. pozvala narod, u onom patriotskom žaru, koji je tada vladao, i gotovo da je milijardu dolara zatraženo u Srbiji od naroda, a do danas nije pruženo objašnjenje gde je taj novac otišao, na koji način je taj novac trošen, i u čijim džepovima je završio. Zbog čega nema stare devizne štednje? U ovoj državi glavna preduzeća u društvenoj i državnoj svojini su nelikvidna u odnosu na banke. Banke su nelikvidne u odnosu na stanovništvo. Stečajni i likvidacioni postupci se ne otvaraju za glavna državna preduzeća, koja su pod posebnom političkom pažnjom. To znači da je pravni nered i nepoverenje u stabilnost odnosa između poverilaca i dužnika izuzetno veliki. Nisu svi u ovoj skupštini podjednako odgovorni za to. Za to su, pre svega, odgovorni naslednici Saveza komunista iz 1989. godine, koji su preuzeli njegove političke obaveze na koje se neprekidno pozivaju. I, oni su dužni da objasne gde su otišle na milijarde maraka i zbog čega se taj novac ne može danas vratiti. Ne možemo glasati za ovaj zakon ne zato što nismo za to da država rasprodaje od onoga što ima - ali to je najgore, kada država od svojih nekretnina rasprodaje, to znači da više nema tekućih prihoda i kada mora tim poslednjim sredstvom da se posluži da bi vraćala svoja dugovanja kod naroda - već smo ubeđeni u to da se ne može jedna nepravda, a to je nestala devizna štednja i nestao novac po osnovu zajma za privredni preporod iz 1989. godine, ne može se taj novac, po našem mišljenju, vraćati eventualnom prodajom imovine koja je nacionalizovana i konfiskovana posle 1945. godine. U ovome zakonu se ne vidi jasno, mada bih ga rado podržao, kada bi to bilo jasno, da li će po osnovu ovog zakona biti prodavana i imovina koja je nacionalizovana i konfiskovana od 1945. godine naovamo. Nije u pitanju samo imovina krupnih posednika. I mnogi sitni su nastradali od tada naovamo. Mi ne možemo glasati za zakon gde se valja prodavati imovina koja je nekada oduzimana da bi se vratio dug naroda, a da bi ostali sačuvani oni koji su odgovorni i koji su njegov novac stavili u džep. Nova buržoazija od 1990. naovamo će da se sačuva rasprodajom imovine buržoazije iz 1945. godine. To ne može. Mi smatramo da imovina koja je oduzimana od 1945. godine naovamo mora da se vrati svima. A, oni koji su odgovorni, zbog kojih se zakon danas donosi, ali koji su odgovorni što se ne vraća novac od stare devizne štednje, od zajma za razvoj, ti su ostali sačuvani. Ne kažem da ova vlada snosi odgovornost za to. Ova vlada ne snosi odgovornost, jer ova vlada nije postojala 1980, nije postojala 1990. i 1991. godine, ali u ovoj vladi sede ljudi iz partije koja je odgovorna za to i koja želi ponovo da prevari narod i da rasproda imovinu naroda od 1945. naovamo, koja je onda zahvaćena, radi njihovih dugova, koje je ta partija svojom pogrešnom politikom napravila. Kakav patriotski fond za razvoj? Gde to ima? To nema nigde. Na osnovu čega se može pokrasti devizna štednja, a da se ne objasni narodu gde je novac otišao. Ova vlada je dužna, pošto se neki stalno pozivaju na patriotizam i moral, dužna je da izađe pred narod i da objasni gde je to! Mada ne mora ova i tvrdim da ova vlada u ovom pojedinačnom sastavu ne mora snositi odgovornost za obaveze koje ona danas preuzima, ali ljudi u njoj su iz partije koja je ove dugove stvorila. I, ne može se štititi imovinom građana od 1945. naovamo. Obaveze koje je ova partija stvorila i ljudi iz nje moraju ih preuzeti i izmiriti ove dugove. To je smisao naše današnje intervencije. Poslanik Rističević će verovatno govoriti o tome u kom smislu mi zahtevamo da Vojvodina ne učestvuje, i njena imovina, u izmirivanju obaveza građana, ali je suština našeg otpora ovom zakonu u tome što ne želimo da se jedna stara nepravda obnovi da bi se nova nepravda pomoću stare pokušala da ispravi. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč potpredsednik Vlade Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, nama nije bila namera da se danas raspravlja i utvrđuje ko je kriv što su nastali veliki državni dugovi, jer kada bismo to ispitivali onda bismo zakucali na vrata Dragana Veselinova, njegovog oca, njegove porodice, koji su te dugove pravili tako što su nam državu sistematski upropašćavali. Dugove su nam napravili, ogromne dugove, i politički saveznici Dragana Veselinova, a pre svega Ante Marković. Kada je Ante Marković bio predsednik Savezne vlade devizne rezerve tadašnje SFRJ iznosile su više od 10 milijardi dolara. Deset milijardi dolara. Osnovna podloga tih deviznih rezervi je bila stara devizna štednja. Na osnovu takve devizne podloge Ante Marković je otvorio slobodnu rasprodaju deviza, pa je novac iz primarne emisije Narodne banke Jugoslavije slao pre svega Sloveniji i Hrvatskoj. Slovenija i Hrvatska su tim dinarima iz primarne emisije kupovale devize u bankama. Ante Marković je Sloveniji i Hrvatskoj prodao staru deviznu štednju. Kupovalo se ponešto i u Srbiji i u drugim republikama, ali pre svega sistematski u Sloveniji i Hrvatskoj. Tako su nastali ogromni dugovi. Mi te dugove moramo da vratimo, a posle ćemo kroz sukcesiju da vidimo ko je kada koliko oteo, pa ići na određena prebijanja. Dugovi srbijanskih banaka su obaveza Srbije kao Republike, kao federalne jedinice i oni se moraju vratiti. Garanciju je dala savezna država, savezna država ne beži od te garancije. Ovde raspravljamo kako da građanima vratimo dugove, a deset-dvadeset, pa možda i pedeset godina ćemo utvrđivati ko je opljačkao Srbiju i ko je to odneo. Oni isti koji su sa ocem Dragana Veselinova prenosili fabrike iz Srbije posle Drugog svetskog rata u Sloveniju. TAM u Mariboru prenesen je iz Rakovice. Takva se politika vodila. A mi smo u situaciji da ispravljamo najtragičnije greške te politike, i mi to radimo, a po mom dubokom ubeđenju, ovim zakonima mi to radimo na najpametniji način. Građanima stavljamo do znanja da ni jedan dug države prema njima neće da odumre, neće da propadne, a da ćemo dugove vraćati iz realnih izvora bez doštampavanja novca. Kako su još nastajali dugovi? Kako se koja federalna jedinica otcepljivala tako je pokušavala da onaj novac koji je zadužila od Narodne banke Jugoslavije što pre materijalizuje na bilo koji način, pa se taj novac prelivao u Srbiju, pa je Srbija morala da odgovara primarnom emisijom, jer jedino tako možete zaustaviti navalu dinara iz Slovenije, Hrvatske, BiH, na našem tržištu. Tada je krenula inflacija. Što ona nije bila kontrolisana i što je poprimila neke druge razmere, to je već drugo i političko pitanje, ali proces je iniciran s dva faktora. Prvi je faktor - titoistički, komunistički režim, koji je bio izrazito antisprski, koji je unakazio Srbiju i u političkom i u ekonomskom i socijalnom smislu, a drugi faktor je - Vlada Ante Markovića, koja je predstavljala stratešku pripremu za raspad Jugoslavije. Tako su dugovi nastali. Kako ih mi vraćamo - vraćamo ih na način kome ni jedan ozbiljan čovek ne može uputiti bilo kakvu suvislu primedbu. Prvo, mi organizujemo prodaju državne imovine da bismo vraćali staru deviznu štednju, na jedan pametan i primeran način. Drugo, ne ugrožavamo nekoga ko koristi tu imovinu kao zakupac, nego njemu dajemo pravo da otkupi tu imovinu pod povoljnim uslovima. Imali smo početkom ove godine još povoljnije uslove otkupa, za gotovinu, za dinare. Ko je iskoristio, iskoristio je, otprilike za 1.250.000.000 dinara se prodalo poslovnog prostora. To je bilo najpovoljnije, po najjeftinijoj ceni, otprilike 3.000 maraka za kvadratni metar ekskluzivne zone u Beogradu, koja se na slobodnom tržištu prodaje negde po 6.000 ili 7.000 maraka. To je bilo skoro za upola cene. Ko je iskoristio to pravo, iskoristio je, ko je imao para. Nama je novac hitno trebao za obnovu Srbije, za obnovu infrastrukture, za obnovu fabrika, i mi smo taj novac našli na taj način. Ovo je druga faza, cena je i dalje veoma povoljna, ali ne onoliko povoljna koliko je bila početkom godine, kad nam se žurilo. Žurilo nam se, zakon je važio mesec dana, i dobili smo onoliko novca koliko smo planirali. Možda smo planirali malo više od toga, ali nije bitno. Taj novac je dobrodošao. I ova cena od 4.000 maraka za kvadrat poslovnog prostora u ekskluzivnoj zoni Beograda, to su Terazije, Knez Mihajlova ulica, to je jeftina cena. Ko hoće da kupi, ima mogućnost šest meseci i 20% mora da plati u gotovu, u devizama, a 80% starom deviznom štednjom može da plati. Šta je smisao - i onajko nije u posedu poslovnog prostora, ko nije korisnik, a ima obveznice stare devizne štednje, moći će da te obveznice slobodno proda onome ko je korisnik poslovnog prostora. Možda uz neki popust, 2-3%, 5%, to je već velika zarada. Možda negde, ako se nekome žuri, 10 - 20%, ne ulazimo u to, ali otvaramo mogućnost i planiramo na taj način gro problema stare devizne štednje da vratimo. Nije to sve. Stara devizna štednja će moći da se koristi i u privatizaciji preduzeća, moći će za još neke stvari, videćemo koje. To je u postupku usaglašavanja, razmišljanja i sl. Ovoga puta stoji na raspolaganju ono što je najprimamljivije, ono što je najprivlačnije, a to je državni poslovni prostor. Čiji je to poslovni prostor - to je poslovni prostor države, bez obzira na koji je način država postala vlasnik. Slažem se da je nacionalizacija 1945. godine uglavnom bila duboko nepravedna, osim gde su ratni zločinci eksproprisani, to već nije bila nacionalizacija, nego oduzimanje imovine, ako je neko bio ratni špekulant, ili ratni zločinac itd. Bilo je ratnih zločinaca kojima je imovina oduzeta. Mnogim ljudima je nepravedno oduzeta, ali ne da im je oduzeta samo imovina, neki su i streljani. To je jedna istorijska nepravda. Ona se ne može ispravljati kad je prošlo više od 50 godina, 55 godina. Po našem pravnom poretku, rok od 20 godina je rok apsolutne zastarelosti. I kada ubijete čoveka, 20 godina vas ne uhvati policija, posle 20 godina više ne može ni da vas juri. Sada, kad se negde nađe leš stariji od 20 godina, policija ne vodi istragu. To je taj rok apsolutne zastarelosti. Kada nekome nešto ukradete i on zna da ste mu ukrali, ali ne može da nađe taj predmet, da pokaže prstom na njega, i to tako prođe 20 godina, posle 20 godina ne može više da vas prinudi da vratite nazad. To je smisao roka apsolutne zastarelosti. Jer, kad bismo mi sada vraćali onima kojima je oduzeta imovina 1945. godine, morali bismo da vraćamo i onima kojima je oduzeo imovinu kralj Aleksandar. Vi ne znate, iako ste profesori univerziteta, velika ste neznalica, ne znate da je kralj Aleksandar Karađorđević mnogo više oduzeo crkvene, manastirske zemlje, nego komunisti. To neki obrazovani crkveni ljudi znaju. Znači, trebalo bi to vratiti. Pa gde se zaustaviti u prošlost - došli bismo do toga da se zemlja vraća i turskim begovima, i njima je jednom oteta. Naši preci su smatrali da im je pravedno oteta, ali ti begovi i njihovi potomci smatraju da im je nepravedno oteta. To je stvar morala, ali nekog dugoročnog, istorijskog, morala u nekoj istorijskoj retrospektivi. Ovde mora da bude granica gde će se nepravda ispravljati. Ta granica po našem pravnom poretku je 20 godina, u nekim pravnim porecima je kraća, u nekima duža, ali da u to ne ulazimo. Kod nas je 20 godina, već više od 100 godina, koliko se ja u to razumem i mi ne treba to da menjamo. Kako ćemo rešiti problem zaostalih dečijih dodataka - taj problem je veoma veliki za državu, brojčano iznosi 4.260.000.000 dinara. Država tih para nema. Ono što država sada može preko Vlade Srbije u Narodnoj skupštini da obeća jeste da neće ponovo praviti te dugove i to je velika obaveza i ministra finansija, koji je zaista mnogo potegao u procesu pravljenja ovih zakona i usaglašavanja. Ali, stari dugovi ne mogu se vratiti gotovinom, osim kada bismo štampali novac. Da štampamo sada 4.260.000.000 dinara, Srbija bi potonula u hiperinflaciju kao 1993. godine, sigurno.Nema drugih izvora prihoda za to, a obaveza postoji. Ta obaveza se može rešiti na ovaj način - opet prebijanjem međusobnih potraživanja. Država štampa obveznice, obveznice su naplative i u gotovom novcu u intervalima od šest meseci. Međutim,mogu se i ranije realizovati tako što će neko tim obveznicama, ako je ušao u proces dugoročnog otkupa stana, doplatiti preostale rate, što će plaćati obdanište za svoju decu, što će kupiti školske udžbenike, što će platiti porez. Ima čitav niz drugih mogućnosti da se iskoriste te obveznice, a najvažnija mogućnost da može da kupuje robu preduzeća koja duguju državi, po osnovu fiskalnih opterećenja i po osnovu kredita iz Fonda za razvoj Srbije. Ogroman je broj tih preduzeća, ima ih 596. Među njima PIK "Takovo", "Goša" - Smederevska Palanka, "Rekord" - Beograd, "Srbija" - BK, PTT, "Pekabeta" - Novi Beograd, "Kluz", "Politika", BIM "Slavija", Vršačka pivara, Beogradska konfekcija, "Godomin" - Smederevo, "Prvi maj" - Pirot, Niška mlekara, Jagodinska pivara - ovo je samo onako, primera radi, nasumice, neke od firmi koje imaju robu, koju mogu da ponude za te obveznice. Mi ne teramo sve firme da svu robu odmah prodaju, jer bi onda ostale bez one osnovne finansijske supstance, koja ometa normalno poslovanje, ali ih obavezujemo do kraja ove godine 20% svojih obaveza na taj način da regulišu. Zašto je ovaj zakon dobar i za firme - dužnike? Nije nama cilj da ove firme uništimo, nego da im pomognemo da se otarase svojih obaveza. Njima smo dali popust od 50% u izmirivanju obaveza, ako te obaveze izmiruju ovim obveznicama, koje dajemo nosiocima prava na dečiji dodatak, porodiljski dodatak itd. Ako sada PIK "Takovo" prodaje čokolade i ostale svoje proizvode za te obveznice, on će sa tim obveznicama 50% manje platiti državi, nego što bi plaćao gotovim novcem, a ima i obvezu da to prodaje. Dakle, jedna najpametnija varijanta prebijanja međusobnih potraživanja države i privrede, kroz koju rešavamo krupan problem isplate dečijih dodataka. Šta je moglo pametnije da se uradi u ovoj situaciji? Na sličan način smo rešili pitanje zaostalih penzija. Tri zaostale penzije isplatili smo kroz bonove za plaćanje električne energije. Ogromna većina penzionera bila je zadovoljna. Nije bio zadovoljan onaj koji je imao mnogo veću penziju nego što je trošio struje, ali, znate, nisu nama baš tako primarni oni koji imaju najveće penzije, nego oni koji imaju najmanje ili prosečne. Ima još da rešimo, videćemo na koji način, već smo jednu meru kao Vlada preduzeli, a to je kroz naplatu određene takse za pivo, da bismo isplatili i zaostale zemljoradničke penzije. Verovatno to neće biti sasvim dovoljno, naćićemo varijantu kojom ćemo i to izmiriti, najkasnije do kraja ove godine, a možda i mnogo ranije, možda već do septembra meseca. Ako sve ovo uradimo kako smo zamislili, ova vlada zaista ima razloga da se pohvali pred narodom za svoje rezultate. Naravno, tu sada preti opasnost različitih, zlonamernih tumačenja ovih naših zakona, kao što je to bilo prošli put, pa su neki iz gradske vlasti Beograda pretili zakupcima poslovnog prostora da im to neće biti priznato, ako ga otkupe na ovaj način, da će morati da vraćaju bivšim vlasnicima itd. Sve su to gluposti. Na svu sreću, sada više nema ni jednog normalnog čoveka, koji može očekivati da ta proamerička, izdajnička opozicija pobedi na izborima, pa je sva ta njihova pretnja prazna. Garancije države postoje, onaj ko kupi imovinu od države, taj je siguran u svoje vlasništvo. Nikakva mu opasnost ne preti od tih novih nacionalizatora, među kojima se ističe i Dragan Veselinov. [[Aplauz.]]
Ima reč narodni poslanik Dragan Veselinov, replika.
Šešelju, slabo ste ušli u kapmanju, koprcate mi se mnogo. Ja sam očekivao mnogo bolji odgovor. Međutim, vidim da vi glavninu svog govora posvećujete mom ocu, a nisam primetio do sada da ste mu pronašli jedan dug prema državi. Ali, ja sam vama otkrio vaše dugove. Vi niste plaćali boravišnu taksu u Vojvodini, a dobili ste državljanstvo. Kako je to moguće? A zna se da neko, ko ne plati porez na imovinu građana, ne može da registruje automobil. A vi ne morate da plaćate boravišnu taksu, a dobili ste državljanstvo i još ste pomislili da možete da budete predsednik Srbije. Vidim da se vi ne razumete u ovo što ste učinili. Pa, vas su socijalisti iskoristili. Pa, vi se brinete o ovim zakonima kako će da se isplate njihovi dugovi prema narodu, vas su podmetnuli. Vas okrivljujem, doduše i njih, što hoćete da nacionalizovanu imovinu od 1945. godine prodate i da je ne vratite građanima, mada ste vi to svojim programom obećavali. Vi ste to govorili 1990. godine. Vi ste to govorili naknadno i sada od toga odustajete. Pozivate se na zastarelost. Koju zastarelost kod istorijskih zakona? To ne postoji. I koja zastarelost u ovoj skupštini? Vi mislite, 20 godina kada prođe, da ovu skupštinu zaustavimo u bilo čemu. Da li se sećate koliko je ova skupština donela retroaktivnih zakona? Princip rada ove vlade su retroaktivni zakoni i pravna nestabilnost. I vi sada odustajete od ispravke jedne velike nepravde i štitite njih. Pa, mislite da ćete im se dodvoriti. Pa, već su promenili Ustav Jugoslavije da se vas oslobode, između ostalog. Izbori za ovu godinu, pa to je zbog vas, hoće da vas izbace iz koalicije. Pa, niste im više potrebni, počeli ste da smetate. I mislite da ćete ovakvim ulagivanjem, preko ovakvih šarlatanskih zakona, koji su propagandne prirode, da se spasete. Pa, nećete. Odbaciće oni vas. A ovo, što vi razgovarate - NATO opozicija, to vi pričajte. Vi niste opozicija odavno nikom, ja bar jesam, trudim se i držim do sebe.
Ima reč potpredsednik Vojislav Šešelj, odgovor na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, samo notorni idiot može da želi da večito bude opozicija. Kada smo formirali Srpsku radikalnu stranku, formirali smo je u nameri da osvojimo vlast i to što pre. To je bio smisao formiranja političke partije. Naravno, uspeli smo, nismo baš u onoj meri u kojoj smo želeli, želeli smo sami da osvojimo vlast, ali narod je na izborima presudio da niko ne može sam da vlada i formirana je koalicija. To što nam nagoveštavate da su ustavni amandmani smišljeni za naše izbacivanje, mnogo lepo zvuči, ali, na žalost, nije dovoljno ubedljivo. Jer mi i kada smo hteli da napustimo Vladu Srbije, predsednik Republike je donosio ukaz sa zakonskom snagom da nas zadrži. Na kraju krajeva, da je Srpska radikalna stranka kvalifikovan, sposoban i poželjan partner u Vladi Srbije i u Saveznoj vladi, u to možete da se uverite na svakom mestu, ne samo kod naših koalicionih partnera, nego i kod građana Srbije. Ono što je naš ulazak u vlast doneo Srbiji, to je pre svega politička stabilnost. I narod zna, dok smo mi ovde, vama prolaza nema, vama slugama Amerikanaca, slugama NATO pakta. Tamo gde su srpski radikali, ne može NATO pakt nikako da prođe. Što se tiče dugovanja, to su državni dugovi. Dugovi nisu nastali sad ili pre pet godina, čak ni pre osam godina. Dugovi su nastali pre devet ili deset godina. Dugovi su nastali onda kada je Ante Marković rasprodao devizne rezerve države. A u tog Antu Markovića i vi ste se zaklinjali 1990. godine, znam pouzdano. Bili ste u koaliciji, zajedno ste i mitinge držali. Da li on neposredno sa vama, to ne znam, ali znam da je njegova i vaša partija, uvek ste bili u izdajničkom taboru. Šta vam smeta u ovim zakonima? Smeta vam što su dobro smišljeni. Zato nemate ni jedne primedbe i zato vraćate raspravu na istoriju, na prošlost. Istorijski stvari stoje onako kako sam vam rekao, a ne drugačije i one se ne mogu ispravljati. Problem je u istoriji što govori o događajima, koji su se desili. Možemo ih voleti, možemo ih ne voleti, mogu nam ti događaji biti u interesu ili protiv našeg interesa, ali se naknadno ne mogu ispravljati bez novih krupnih istorijskih intervencija. To je problem. Ako treba vraćati ono što su komunisti oduzeli 1945. godine, treba i ono što je kralj Aleksandar 1919, 1920. i 1921. godine kada je to radio, gde je provodio i agrarnu reformu. Ali po tom principu i ono što je od begova oduzeto u vreme srpskih ustanaka. To je besmisleno. Ovde treba ići na to što pravni poredak dozvoljava. Pravni poredak propisuje, ne samo naš aktuelni sad, nego je to kod nas već tradicija, da je apsolutna zastarelost omeđena na 20 godina. Besmisleno je ići dalje u prošlost od 20 godina. Sve ono što je bilo pre tog roka od 20 godina je istorija, to je stvar istoričara, a ne ozbiljnih političara. Ozbiljni političari iz toga mogu samo izvući iskustvo kako ne treba raditi, a ne neprekidno se time batrgati. Vi se očigledno batrgate. Što se tiče moje boravišne takse, ne znam zašto bih je plaćao, jer celog svog života sam živeo u Srbiji. Rođen sam u Srbiji i živeo u Srbiji. A vi to ne znate, jer je vama vaš otac govorio da je Srbija samo bivši Beogradski pašaluk i celog života se borio da Srbija ostane Beogradski pašaluk. A meni je moj otac govorio: Trebinje, to ti je, sine, Srbija; Bosna, to ti je, sine, Srbija; Crna Gora, to ti je, sine, Srbija; Vojvodina, to ti je Srbija. I, naravno, Šumadija nikada nije ni dovođena u pitanje. To je razlika između vašeg i mog oca. Moj otac je bio železničar, visoko kvalifikovani radnik i odani Srbin, a vaš otac je bio izdajnik srpskog naroda i vi ste izdajnik, jer to je od oca ostanulo sinu. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Dajem pauzu do 14,30. [[Posle pauze - 15,05 časova.]] Nastavljamo sa radom. Ima reč narodni poslanik Miloš Jojić. Neka se pripremi narodni poslanik Čedomir Vasiljević.
Poštovani predsedniče, članovi Vlade, poštovane kolege narodni poslanici, govoriću o prvih pet članova pomenutog zakona i o članu 12, obzirom da oni govore o suštini ovog vladinog predloga, dok ostalih 14 članova su više tehničke prirode i o njima bih manje govorio. Cilj donošenja ovog zakona je da se ispoštuje obaveza države radi izmirenja obaveza građanima po osnovu Zakona o izmirenju obaveza po osnovu deponovane devizne štednje i Zakona o zajmu za privredni razvoj Republike. Dakle, data je mogućnost da zakupci poslovnog prostora steknu vlasništvo nad poslovnim prostorom koji trenutno koriste po osnovu zakupa. Posebno je bitno istaći da se članom 4. ovog zakona utvrđuju realne tržišne cene za prodaju poslovnog prostora i da se prodajom istog stvaraju uslovi da se stara devizna štednja izmiri jednim delom i pre rokova dospelosti obaveza utvrđenim Zakonom o izmirivanju obaveza po osnovu devizne štednje. Republika Srbija na ovaj način ne opterećuje dodatnim fiskalnim obavezama pravna i fizička lica, a štedišama omogućava sticanje svojine na poslovnom prostoru na kojem su bili zakupci, kao što im se stvara mogućnost da do sredstava za kupovinu poslovnog prostora dođu kupovinom deviznih obveznica od štediša koji nisu zakupci poslovnog prostora. Značajno je istaći da kupac poslovnog prostora mora najmanje 20% od ugovorene cene da plati u deviznoj gotovini, a ostatak do najviše 80% u obveznicama stare devizne štednje i dospelim, a neizmirenim obavezama po osnovu zajma za privredni razvoj Srbije. Time se omogućava starim štedišama da obveznicama, bez obzira na njihov rok dospeća, kupe poslovni prostor u državnoj svojini iako su ga do sada koristili u zakup. Dakle, ovaj zakon ima potpun ustavni osnov za njegovo donošenje, a mi srpski radikali zalagali smo se čak i u predizbornojkampanji 1997. godine za njegovo donošenje. Poštovane kolege, narodni poslanici,ovaj zakon ima ustavni osnov za usvajanje. Mi srpski radikali smo se, u predizbornoj kampanji 1997. godine, zalagali za donošenje ovog zakona i obećali građanima da ćemo ga doneti ako budemo na vlasti.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Čedomir Vasiljević.
Dame i gospodo, veliko je zadovoljstvo danas biti poslanik u Narodnoj skupštini kada je Vlada predložila ovakav zakon i o njemu razgovaramo, a nadam se i da ćemo doneti konačnu odluku. Ako postoji danas nešto što je patriotsko, to je ovo što je predložila Vlada narodnog jedinstva, predloživši ovakav zakon, da se na ovakav način oduži narodu ono što mu se duguje. Narodu se duguje više od deset godina stare devizne štednje. Vlada narodnog jedinstva je smogla snage i iznašla rešenje, što nas uverava da će se ovo i realizovati. Nije pristupila onome čega se narod najviše plašio, a to je da se štampa novac, da se nekakvom primarnom emisijom ili novčanom masom izmiri dug prema narodu ili, ne daj bože, da ostane i dalje obaveza prema narodu po osnovu stare devizne štednje. Kada danas govorimo o tome, ne možemo da se ne pozovemo na vreme koje je iza nas. Na ovu vladu, koja je predložila ovaj zakon, pao je veliki teret, smogla je snage da predloži ovaj zakon, iako nije - istini za volju - ničim doprinela da se desi ovo što se desilo, da se zaduži država i novac potroši kako je potrošen. Zato verujem da ovakav predlog, koji je dala Vlada i ovakav zakon koji je Vlada predložila, ima utemeljenje, ima mogućnosti da se realizuje, pogotovo kad se zna imovina države Srbije, kad se zna da ima dovoljno poslovnog prostora i načina na koji se može izmiriti stara devizna štednja. Isto tako, veoma je važno da se pomene zakon o izmirenju dečjih dodataka, odnosno predlog Vlade da se izmiri dugovanje od 24 meseca baš za one koji su danas najsiromašniji, jer znamo da na dečji dodatak imaju pravo baš oni koji su ugroženi, koji su limitirani određenim iznosom novčanih sredstava i ličnim primanjem. Veoma je dobro što je u ovo vreme investicionog zamaha i obnove zemlje Srbije nađena mogućnost i način da se baš ovako izmiri dugovanje narodu i vrati poverenje naroda u svoju državu, jer bez tog poverenja naroda u svoju državu nema pravog rešenja. Nadam se i ubeđen sam da u narednom periodu možemo, nakon realizacije zakona, vratiti štednju, deviznu i dinarsku, u banke, vratiće se poverenje u banke. Ne može naša privreda, koliko god da mi hoćemo, bez banaka, ne može bez štednje građana. To ni jedna privreda nije u stanju da sprovede bez štednje građana, pa mislim ni naša privreda, ni naše banke. Zbog toga sam ubeđen da će ogromna većina narodnih poslanika danas da bude za Predlog ovog zakona. Moram da naglasim, srećan sam što nakon 10 godina značajnog isticanja Srpske radikalne stranke za realizaciju ovakvih predloga je došlo vreme da se to i ostvari i realizuje. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik dr Ljubiša Stojmirović, a neka se pripremi narodni poslanik Miodrag Dišić.
Dame i gospodo, uvažene kolege narodni poslanici, pred nama je jedan Predlog zakona koji građani Srbije već dugo od nas očekuju i to sa pravom. Ovaj zakon je bio i predizborno obećanje većini stranaka, a na onim strankama koje su stekle poverenje građana Srbije i dobile mogućnost da budu u Vladi narodnog jedinstva je i odluka da se ovaj zakon donese i da se suočimo sa njegovom primenom. Normalno je da će ovaj zakon, kao i svaki drugi, naići na mnoge kritike, ali je stvar onih koji budu sprovodili zakon da ga dosledno sprovedu i da pokažu kritičarima da nisu bili u pravu. Šta je potrebno da se donese jedan zakon, bez obzira koji? Potrebno je da oni koji ga predlažu imaju znanje, volju i, hvala Bogu, poverenje birača, odnosno glasača u Srbiji. Vlada narodnog jedinstva je dokazala da sve to ima. Što je najvažnije, ogromna većina građana Srbije je donela odluku da one stranke koje su danas u sastavu Vlade narodnog jedinstva mogu da predlažu zakone i da ih sprovode. Drugo što je bitno, činjenica je da te stranke imaju u svojim redovima ljude koji su sposobni i imaju dovoljno znanja. Da imamo volje da pomognemo građanima Srbije i da se Srbija izvuče iz ovih teških problema, to smo već mnogo puta dokazali. Jedna stvar koja mene ovde malo brine, to je da nema velikih kritika na ovaj zakon. Da li je to iz razloga što je zakon zbilja izuzetno dobar, a ja uvek smatram da svaki zakon i svaki predlog može da bude i bolji, pa ne mogu da verujem da to izuzetno dobar zakon, ili je to znak da mi u Srbiji nemamo opoziciju? Zadatak svake opozicije je da kritikuje zakonska rešenja koja predlaže vladajuća stranka, odnonsno koalicija. Ja ću pre da poverujem da je izgleda situacija u Srbiji takva da nema opozicije koja bi mogla da ukaže vladajućoj koaliciji na propuste, na greške u donošenju raznih zakona i sprovođenju tih akata i voleo bih da budući parlament i buduća Srbija uvek ima neku jaku opoziciju koja će pomoći vladajućoj stranci da pronađe mnogo bolja i izvesnija rešenja. Ovaj zakonski predlog koji je pred nama, verujem da će ogromna većina u Skupštini prihvatiti i nadam se da će u sprovođenju ovog zakona takođe biti istrajni i da ćemo na sledećim izborima imati još veću podršku birača u Srbiji, jer smo dokazali da stojimo iza onoga što obećavamo i da smo sposobni da to sprovedemo u delo. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Miodrag Dišić, a neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Đorđević.
Gospodine predsedniče, kolege poslanici, osnovne postavke i ideje današnjeg Predloga zakona o izmirenju obaveza po osnovu stare devizne štednje prodajom određenih nekretnina koje su u vlasništvu Srbije i drugog zakona o prvoj emisiji obveznica na ime izmirenja obaveza po osnovu zaostalih dečjih dodataka i materinskih primanja mora se reći da su dobre. Zašto su dobre? Prvo, zato što proističu iz stavova Srpske radikalne stranke. Srpska radikalna stranka je te svoje stavove i u prethodnom periodu, a i praktično u svom programu javno iznela i zastupa ideju da ozbiljna država i odgovorna Vlada moraju se razdužiti prema svojim građanima. Moraju iz tog razloga da bi i u buduću obnovu i u budući razvoj krenuli potpuno čista obraza. Ovi zakoni, kojima država konačno, posle dugog niza godina izmiruje svoje obaveze, danas su pred nama i ja se nadam da će oni danas biti u ovoj skupštinskoj sali usvojeni. Radi se o tome da onaj ko je spreman da uvek kritikuje, on ima razloga da u jednom dobrom zakonskom predlogu nađe ta mesta. Kad pogledamo ovaj prvi zakon o izmirenju obaveza po osnovu stare devizne štednje, može se na prvi pogled primetiti da može neko reći da nisu svi građani stavljeni u isti položaj. Praktično, zakon daje mogućnosti zakupcu da po osnovu obveznica devizne štednje otkupi poslovni prostor. Naime, druga grupa građana, koja nije u odnosima sa državom po osnovu zakupa, nema priliku da otkupi poslovni prostor, ali Vlada je imala ideju da zaštiti već postojeće ugovore o zakupu, a ako bi oni bili eliminisani ili ugroženi, imali bi jedan pravni haos u celoj toj oblasti. Osnovno pitanje vezano za ovaj zakon je kako motivisati zakupce da krenu u ovaj proces otkupa nekretnina u vlasništvu države Srbije, a koje su trenutno u njihovom zakupu. Imali smo jedan prethodni zakon i videli smo da je on skoro postigao svoj cilj. Pretpostavka je da će i ovog momenta zakupci, iako imaju ugovore o zakupu na 5 ili 10 godina, imati motiva, pogotovo što će verovatno uz određeni diskont ovih obaveznica doći do nešto niže cene poslovnog prostora. Možda je tu trebalo ugraditi jednu odredbu da i zakupac, ukoliko ne iskoristi ovu mogućnost datu u zakonu, da sledeći korak bude eventualno javna licitacija, da mu ne pružimo mogućnost da u petoj godini zakupa ili u 10 godini zakupa otkupi ovaj poslovni prostor. Što se tiče zakona o izmirenjuzaostalih obaveza po osnovu dečijih dodataka i materinskih primanja, suština je u tome da na jednoj strani pravnim licima i preduzetnicima omogućavamo da ovim izdatim obveznicama izmiruju svoje dospele obaveze, nastale zaključno sa31.3.1999. godine, a na drugoj strani da građani kojima država duguje ovaj period neisplaćenih primanja po osnovu dečjih dodataka, mogu sa izdatim obveznicama ostvariti svoja prava, praktično, kupovinu ovih nabrojanih roba i usluga, čime su i pravna lica i preduzetnici vezani. Oni koji se bave prodajom roba i usluga, a duguju određene poreske obaveze državi, su do kraja obaveznida izvrši uslugu u iznosu od 20%. Bitno je reći još da izdavanjem obveznica, po ovom osnovu, ne stvara se inflatorni novac, zbog toga što su u budžetu Republike Srbije predviđena sredstva za isplatu dospelih obveznica, pa i kamatnih kupona svakih 6 mesci u godini. Što se tiče izmena Zakona o akcizama i porezu na promet, konačno, Vlada je stala na put samovolji u trošenju te tzv. takse, koja nije taksa, to je dodatni porez na promet od 3%, koji plaćaju svi građani ove države koji obave kupovinu na teritoriju grada Beograda. Vlada je, odnosno ova skupština je donela odluku da ta sredstva može koristiti Skupština grada Beograda za programe u komunalnoj i železničkoj infrastrukturi, koje odobri Vlada Srbije. Postavila su se pitanja na Odboru za finansije da li sada ova odluka zadire u nadležnost lokalne samouprave, da li jeovo ocena rada gradske vlade itd. Jasno je da se govori samo o dodatnom porezu od 3%, a da one nadležnosti lokalne samouprave, odnosno grada u oblasti komunalnih taksi ostaju na snazi kao i do sada. Pa, valjda je logično da onaj koji je omogućio korišćenje tih sredstava, ima i potpunu kontrolu nad njima. Ovaj proces je u startu trebalo da bude ovakav, da na programu Vlade, vezano za ovu oblast, može saglasnost dati i izvršni odbor. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Aleksandar Đorđević, a neka se pripremi narodni poslanik Zoran Milošević.
Dame i gospodo, poštovani narodni poslanici, poštovani predsedniče Skupštine, poštovani članovi Vlade, danas se pred poslanicima Narodne skupštine Republike Srbije našao paket predloga zakona koje je sačinila Vlada Republike Srbije, Vlada narodnog jedinstva Srpske radikalne stranke, Socijalističke partije Srbije i Jugoslovenske levice. Paket zakona koji je pred nama predstavlja nastavak zakona koji uređuju osnovno pitanje jedne države i pravac koji je ova vlada zauzela od samog trenutka od kada je konstituisana. Usvajanje zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini, da bi se izmirile obaveze Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj Republike Srbije, predstavlja zakon koji će povratiti poverenje građana Srbije u institucije državnog sistema. Svesni smo izuzetno teške socijalne situacije u kojoj se nalazi većina građana Srbije, Vlada Republike Srbije je ovim zakonskim projektima održala svoje obećanje da će insistirati na donošenju zakona koji će rešiti radikalno i uregntno pronalaženje finansijskih sredstava za izmirenje zaostalih davanja za dečje i materinske dodatke i zakona za vraćanje stare devizne štednje. Zakon o staroj deviznoj štednji, ako se podsetimo, sadrži obavezu Republike Srbije da od 1. jula tekuće godine do sredine 2011. godine država treba da izmiri obaveze prema starim deviznim štedišama, tj. da obezbedi 3.610 miliona nemačkih maraka, a da će se usvajanjem ovog zakona ostvariti mogućnost da jedan od izvora za to bude od prodaje poslovnog prostora u državnom vlasništvu, gde je predlagač Vlada Republike Srbije. U svom obrazloženju zakona istakla je da se ovim zakonom stvaraju oni osnovni uslovi da se stara devizna štednja izmiri jednim delom i pre rokova dospelosti i obaveza utvrđenih odgovarajućim zakonom. Imajući u vidu sve ovo navedeno, na ovaj način dodatno Republika ne opterećuje fiskalnim obavezama preduzeća i građane, a posebno štedišama omogućava sticanje poslovnog prostora, na koji su bili zakupci, a otvara se mogućnost da do sredstava za kupovinu poslovnog prostora dođu kupovinom deviznih obveznica od štediša koji nisu zakupci poslovnog prostora, odnosno onih koji nisu platili zajam. Vlada narodnog jedinstva uvek je isticala da država mora da se čuva zakonima koji će se donositi i sprovoditi u cilju zaštite interesa građana, koji čine državu kao osnovni nosioci njenog postojanja i razvoja. Razvojna politika Vlade narodnog jedinstva, Srpske radikalne stranke i leve koalicije, i pravci delovanja išli su uvek prema osnovnom postulatu očuvanja Srbije kao matične države i celokupnog srpskog naroda i svih građana koji žive u njoj. Osvrnuvši se na sve događaje, koji su nas pratili u proteklom periodu od 10 godina, možemo s pravom da kažemo građanima Srbije da je Vlada Srpske radikalne stranke i leve koalicije deo svog programa, kako u ekonomskoj tako i u socijalnoj sferi, ostvarila. Narod Srbije je svestan da smo sve uradili da popravimo svaki temelj života posle prošlogodišnje agresije od strane zapadne alijanse i NATO pakta. Srpski radikali znaju da je socijalna nemaština, da penzioneri i radnici teško žive, ali činjenica da je Vlada Republike Srbije iznašla mogućnost da se isplate zaostale penzije, da će se isplatiti zaostali dečji dodaci, da je izgrađeno ono što je porušeno u agresiji NATO pakta, govori da ova vlada radi zaista u interesu celokupnog naroda. Može narod da kritije Vladu, na to ima pravo, može da ne vidi koliko je napora učinjeno, ali u ovim uslovima u kojima je ova vlada delovala može se sa pravom reći da je Vlada postigla izuzetne rezultate. I na kraju, radom i rezultatima Vlada Srpske radikalne stranke i leve koalicije pokazala je da im je očuvanje Srbije najuzvišeniji cilj. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Zoran Milošević, a neka se pripremi narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka u potpunosti podržava Predlog zakona o prodaji određenih nepokretnosi u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni preporod Republike Srbije, kao i Predlog zakona o emitovanju državnih obveznica radi isplaćivanja obaveza po osnovu dečjih dodataka i materinskih dodataka, kao i zakon o javnim preduzećima. Prvi Predlog zakona se odnosi na prodaju poslovnog prostora za obaveze koje država ima prema građanima po osnovu stare devizne štednje i zajma za privredni preporod Republike Srbije. Po ovom predlogu zakona svi sadašnji zakupci će imati pravo otkupa poslovnog prostora. I svi oni građani koji imaju staru deviznu štednju i potraživanja po osnovu zajma za privredni razvoj Republike Srbije, a nisu zakupci, moći će svoje obveznice i potraživanja da prodaju zakupcima radi kupovine poslovnog prostora. Usvajanjem ovog zakona, građani koji imaju potraživanja, a nisu zakupci poslovnog prostora, dobiće svoja sredstva. Zakupci će kupiti poslovni prostor, a država će izmiriti svoja dugovanja. Što se tiče emitovanja obveznica radi isplate dečjih i materinskih dodataka, Vlada Republike Srbije je izašla sa odličnim rešenjem, koje će omogućiti građanima, kojima se ove isplate duguju, da državne obveznice iskoriste u namirivanju široke lepeze svojih potreba. Ili, s druge strane, da ih prodaju preduzećima koja mogu s njima da izmire porez u dvostrukom iznosu. Srpska radikalna stranka pozdravlja ovaj predlog Vlade Republike Srbije. Što se tiče Predloga zakona o javnim preduzećima, ovim predlogom zakona se na jedinstven način uređuje pravna forma javnih preduzeća. Veoma se jasno i precizno uređuje kompletno osnivanje javnih preduzeća, cilj osnivanja i poslovanja, odgovornosti i obaveza u javnom preduzeću, organi javnog preduzeća, obezbeđuje se zaštita opšteg intresa, kao i svi ostali elementi koji se odnose na kasnije funkcionisanje javnih preduzeća. Ono što bih želeo posebno da istaknem kao veoma značajno u ovom predlogu zakona, a to je pojačana kontrola poslovanja javnih preduzeća od strane nadležnih organa. Ona se posebno ogleda kroz član 21, koji propisuje odluku o raspodeli dobiti, da to donosi upravni odbor javnog preduzeća, uz saglasnost Vlade Republike Srbije. Zatim, član 15, koji propisuje ovlašćenja osnivača u slučaju poremećaja u poslovanju javnog preduzeća, kao i član 34, koji propisuje da javno preduzeće sa većinskim učešćem državnog kapitala ne može da vrši isplatu sredstava za sponzorstvo, reklamu, donacije, humanitarne i sportske aktivnosti, reprezentacije itd. dok se ne pribavi saglasnost Vlade Republike Srbije. Upravo su ove stavke bile stalni izvor zloupotrebe finansijskih sredstava u javnom preduzećima. Mnoga preduzeća, koristiće svoj monopolski položaj, ostvaruju ekstra profit koji kasnije nenamenski i neracionalno troše. Ovaj predlog zakona upravo predlaže sprečavanje zloupotrebe finansijskih sredstava u javnim preduzećima. S tim u vezi, Srpska radikalna stranka u potpunosti podržava ove predloge zakona i poziva Vladu narodnog jedinstva da nastavi sa ovakim i sličnim merama u oblasti ekonomske i socijalne politike. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, a neka se pripremi narodni poslanik Momir Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo patrioti, čini mi se da je izborna kampanja u Srbiji već počela. Naslušao sam se hvaljenja ovih predloga zakona, po onoj narodnoj izreci, hvalite me usta, pocepaću vas. Takođe, naslušao sam se samohvale potpredsednika Vlade o pametnim predlozima koje je on napisao. Toliko je tu pameti da sam ja kojim slučajem vrhovni komandant, ja bi na te junačke grudi zakačio neku medalju ili zakačio toliko medalja da bi na to utrošio tri pleha lima. Gospodin potpredsednik Vlade i profesor prava je ovde rekao da je toliko pametno u tim predlozima zakona, što je on napisao,da npr. deca umesto za dečiji dodatak mogu da kupe piva iz nekoliko pivara. Ja to razumem. Od kad je gospodin Šešelj potpredsednik Vlade dečiji dodaci su toliko kasnili da su u međuvremenu deca postala punoletna. A, u članu 4. ovoga zakona o emitovanju obveznica piše da će se te obveznice, po Predlogu ovog zakona, emitovati 1. jula, dakle 12 dana pre roka. Pametnog profesora prava treba pitati kako se zakon može primenjivati 12 dana pre njegovog usvajanja. Kada sam to pročitao, ja pomislio da je zakon napisao Milutin Mrkonjić, 12 dana pre roka, malo bolje pogledam, a ono Vojislav Šešelj koji je postao pametniji od Milutina Mrkonjića, 11 dana. Dalje, potpredsednik Vlade je rekao da je devizna štednja nestala otcepljenjem republika koje su viškom dinara kupovale devize u Srbiji. To nije tačno. U trenutku otcepljenja tih republika naštampana je nova valuta ovde. Svi se sećamo da smo donosili lične karte, da menjamo novce za novu valutu. Tu novu valutu Topčider je štampao do besvesti, a Šešelj je tada tvrdio da treba štampati novac što više, da je to specijalna vrsta poreza i da će to stanovništvo kroz poskupljenje platiti. Kako je nastao devizni dug? Ako ja nekoga prevarim, recimo nekoliko ljudi za nekoliko stotina maraka, vi ćete me s pravom uhapsiti. U Srbiji zalepiš nekoliko plakata, privedu te, uzmu otiske i otvore dosije. Dafina Milanović prevarila je milione građana za hiljade miliona maraka i pet-šest godina šetala se slobodno, a na kraju se uz pasoš išetala iz ove zemlje. Da li je i to zastarelo gospodine potpredsedniče Vlade i profesore prava? Što joj niste sudili? Što ste čekali da izađe? Da li čekate da i ovo zastari? Kada smo već kod toga, ovaj zakon se ne odnosi na deviznu štednju u "Dafiment banci", koliko ja razumem. Da li je možda i te pare uzeo Ante Marković i otcepljene republike? U ovom predlogu piše da se prodaja vrši u korist vraćanja zajma za privredni preporod Srbije. Da li je i te pare uzeo Ante Marković i otcepljene republike ili ova vlast? Mi iz Koalicije Vojvodina pozdravljamo nameru Vlade i bili bismo voljni da glasamo za te dobre namere Vlade, da ojađenim štedišama vrati deviznu štednju do 2011. godine. Mi bismo stvarno za to glasali, ali sumnjamo da ćete vi imati toliko dugačak rok trajanja. Da li je vaša namera iskrena i treba li glasati za nju? Sumnjam. Otkud ovaj zakon i ovi zakoni neposredno pred izbore? Zašto ih niste doneli malo ranije? Drugo, ne ide sav novac od prodaje državne svojine štedišama. Vlada po ovom predlogu prvo namiruje sebe. Uzima proviziju od 20% u gotovini i to u nemačkim markama za budžet Republike Srbije. Kako tako jedna visokomoralna, visokopatriotska vlada može da uzima nemačke marke, valutu te omražene agresorske države. Ne volite ništa sa Zapada osim zapadnog novca i zapadnih automobila. To čak nije ni ustavno. Nije ustavno naplaćivati nešto za budžet Republike Srbije u devizama. Za finansiranje transakcija iz ovih zakona ovlastili ste Beogradsku banku AD Beograd. To je banka iz onog trija koja je dobila koncesiju na auto-put Beograd-Novi Sad. Još ni kolac nisu zakucali pored puta, a već sada ta banka naplaćuje putarinu na ovoj jednoj traci auto-puta, koju su napravili Vojvođani, pa ćete skupiti opet naš novac i našim novcima napraviti put i govoriti da je vaš. Stalno nam na nos nabijate most u Novom Sadu. Novi Sad je imao tri divna široka mosta. Izgubio ih je zbog vaše pogrešne političke procene. Iz ratnih rezervi sklepali ste nam jedan i to je dobro, ako je poklon. Preko prethodnih mostova mi smo mogli preterati četiri fijakera uporedo sa četiri konja debela, toliko su bili široki. Preko ovog ne može da pređe ni jedna vojvođanska svadba sa svatovima, jer toliko je širok da harmonikaš ne može da rastegne harmoniku. Od prodaje državne svojine nije izuzeta ni ona koja je nasilnim i prisilnim zakonima oteta od prethodnih vlasnika. Odrekli ste se nasilja bivših sistema i bivšeg sistema, ali imovine stečene tim nasiljem tog sistema nemate nameru da se odreknete. Čak imate nameru da takvu imovinu sada prodajete. Jednu nepravdu prema deviznim štedišama želite da otklonite drugom nepravdom. Profesor prava tvrdi da je povratak takve imovine nemoguć, da je to zastarelo, a to baš nije toliko tačno. Ako je bilo nemoguće, kako je onda vraćena zemlja oduzeta od 1945. do 1953, četrdeset godina posle toga, ako je zastarelo 20 godina. Što se tiče beogradske takse 3%, ako vam je stvarno stalo do dobra Beograđana što tu taksu jednostavno ne ukinete. Ako vam je stalo do dobra građana ukinite i taksu na brojilo. Što ne ukinete odluku vaših opština po kojima protivzakonito na hiljade hektara poljoprivrednog zemljišta pretvaraju protivzakonito u građevinsko, a zemljište do pete klase, po zakonu, ne može da bude pretvoreno u građevinsko. Neka mi to objasni profesor prava - kako je to moguće? Vlada tvrdi da opozicija hoće da proda državu. Pa, vi ovim zakonom prodajte državnu svojinu, a ko prodaje državnu svojinu on prodaje nešto što je državno, taj ustvari prodaje državu. Na kraju, da kažem da je ovajzakon samo kozmetika i šminka pred predstojeće izbore. Namera vam je jasna, da ponovo prevarite građane. Hvala.
Replika, potpredsednik Vlade Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvo izražavam žaljenje što je naša opozicija tako onemoćala i spala na vrlo ograničen broj pojedinaca i u kvantitativnom i u kvalitativnom pogledu. Pa, umesto da se argumentovano suprotstave vladinim predlozima, nastupaju s čistim nebulozama koje mogu samo da afirmišu vladine predloge. Osvrnuo bih se samo na nekoliko čistih izmišljotina koje je ovde izneo poslanik Rističević. Prvo, što se tiče štednje u "Dafiment banci" i ona je obuhvaćena ovim zakonom, jer je obuhvaćena i saveznim Zakonom o vraćanju stare devizne štednje. Dakle, sve stare devizne štediše su ovde u istom statusu. Drugo, ostatak jugoslovenske države u vreme secesije Slovenije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine i Makedonije morao je povećanom emisijom novca da suzbije poplavu dinara sa slovenačkog, hrvatskog, bosansko-hercegovačkog i makedonskog tržišta. Oni pokupe sve dinare iz primarne emisije za koje je bila zadužena njihova republička narodna banka u ono vreme i tim dinarima nastoje da kupe što više roba od Srbije. Da bi se to suzbilo moralo se ići na kontrolisanu inflaciju. tih godina, 1991, 1992. SRS se zalagala, kad se već moraju štampati dinari iz primarne emisije da bi se suzbila nastojanja otcepljenih republika onda te dinare treba investirati isključivo u javne radove. I da je kojim srećnim slučajem prihvaćen taj naš predlog posledice hiperinflacije bi bile mnogo blaže. Umesto da je išlo sve direktno u potrošnju, da je išlo za kredite društvenim firmama, da je investirano u puteve, da je investirano u komunalnu infrastrukturu i slične objekte, posledice bi bile mnogo povoljnije. To je samo zbog javnosti, da ne bi ova izmišljotina Rističevićeva bilo s čije strane mogla biti primljena kao istina - zdravo za gotovo. Što se tiče novih zakona o kojima je danas reč, mi nismo te zakone pred izbore tempirali. Na tim zakonima radimo dugo. Čak smo očekivali da će i ranije biti usvojeni i otuda taj datum. To je jedini razlog. Drugo, prošle godine smo imali rat, tromesečnu agresiju, koja je zaustavila mnogo naših dobrih inicijativa. Doneli smo zakon o izmirenju tri zaostale penzije redovnim penzionerima. Opteretili elektroprivredu. Morali smo da napravimo izvestan predah. Nismo mogli sve odjednom da uradimo. Zatim, ušli smo u akcijuobnove i izgradnje Srbije posle bombardovanja. Ogromna finansijska sredstva smo morali tamo koncentrisati i sada idemo na izmirenje dečijih dodataka, kao što smo obećali, izmirećemo sve, ali ne možemo sve odjednom, moramo postepeno, da država ne bi stradala. Nama bi bilo najlakše sve u istom trenutku, ali posledice bi onda bile katastrofalne, sa ekonomijom kakva je naša. To je jedini razlog. Što se tiče zemljoradničkih penzija, pitanje je sada da li ćemo to uspeti pre ili posle izbora, ali i ovog trenutka treba da znaju zemljoradnici da ni oni nisu zaboravljeni, da će i oni biti izmireni na adekvatan način. I ono što je sada za nas najvažnije, kako izmirimo koju kategoriju, ne smemo da ulazimo u nova kašnjenja. S druge strane, Ante Marković je upropastio deviznu štednju tako što je rasprodao devizne rezerve zemlje, koje su iznosile 10 milijardi dolara u vreme njegove vlade, omogućivši kupovinu deviza za dinare, novoštampane iz Narodne banke Jugoslavije. To je već istorijska činjenica. Zajam za preporod Srbije je naplaćen u određenom iznosu, ja se tačne brojke više ne mogu setiti, on je investiran. Zašto nije mogao biti ranije vraćen - tu postoji čitav niz objektivnih okolnosti: raspad zemlje, rat i sve ovo što nas je zadesilo. Ovo je dobra varijanta da se taj zajam vrati. Možda je ta varijanta, pošto sam iznos dinarskog dela zajma i nije naročito visok, posle svih tih devalvacija i pretumbacija koje smo imali,a devizni deo nije ni naplaćen u nekom velikom iznosu, možda se ova metoda mogla i ranije primeniti. Ali, da je primenjena, bila bi nauštrb nečeg drugog, jer u ekonomiji vam je sve zasnovano na principuspojenih posuda - jedan potez u jednoj sferi izaziva odmah posledice u svim drugim sferama. Svaka ekonomska mera mora biti strogo primerena uslovima u kojima se izvodi i mora biti saobražena osnovnim ciljevima, nastojanjima i mogućnostima ekonomskih subjekata. Ovde je trebalo mnogo više vremena da se ovo sve saobrazi sa konkretnim mogućnostima naše države i našeg društva, kroz jedno sistematsko ispitivanje obaveza firmi prema državi i mogućnosti tih firmi da u određenim rokovima svojim robama izmire te obaveze, pod pretpostavkom da će im se, ako budu u tome uredne, 50% obaveza i otpisati. Mi treba da isplatimo na ime dečijih dodataka i porodiljskih dodataka 4.260.000.000 dinara, a ove firme koje duguju državi, duguju mnogo više, i kroz to prelamanje i one će imati koristi i porodice koje će doći do novca. Primarno u svemu ovome je kupovina raznih vrsta roba. Ja sam sa spiska od 300 - 400 firmi izabrao 10-15, čija sam imena saopštio, firmi koje se bave proizvodnjom najraznovrsnijih roba. Među tim robama je i pivo. Nekad se može i pivo kupiti za taj bon, pod pretpostavkom da one pare koje su otišle za pivo, odu za dete, odu za dečije pelene, odu za dečiju obuću, odeću i tom slično. Ovde je bitno da država prema nosiocima prava izmiri svoje obaveze, a uvek nosioci prava sami odlučuju kako će taj novac upotrebiti. I na kraju, mislim su pred novim ministrom zdravlja, gospodinom Milovanom Bojićem, sada velike obaveze i ja mislim da on mora pred Narodnom skupštinom da preuzme odgovornost da se sledeći put Marijan Rističević ne pojavljuje ovde sa dva broja većim zubima i da nas ne zasmejava, da ne zasmejava salu, da ne zasmejava narodne poslanike, nego da ga svi pažljivo slušamo, kao što sam ga ja slušao. Znate, ja sam možda oguglao na njegove zube, pa mogu da ga slušam, ali nemojte ni vi da mu se smejete, nije ni on kriv što je naše zdravstvo došlo u tešku situaciju. Sada očekujemo od novog ministra da će taj problem sanirati.
Ima reč Borislav Milačić, ministar finansija.
Upravo da bih pomogao da se stvari koje se ovde prave kao politički antimarketing, oko stvari koja ima duboku socijalnu dimenziju, a tiče se izmirivanja obaveza prema korisnicima prava, i odredbe koje se ovde legitimišu, da ih je propisao potpredsednik Šešelj, a ipak su rađene na drugom mestu, jer je resor Ministarstva finansija za to zadužen, moram da objasnim sledeće - dug koji je konstatovan u prvom članu mora da se preseče sa određenim datumom i on je 30. juni. Obveznice koje će biti odštampane moraju da imaju datum početka obračuna kamate i on je 1. juli. Prema tome, 1. juli proističe iz 30. juna, kada su presečena salda duga koji se odnosi na obavezu Republike da isplati zaostale dečije dodatke, a od 1. jula teče kamata po tim obveznicama koje će biti izdate radi namirenja ovih prava. Zakon je krajnje profesionalno i odgovorno napravljen, on stvara realne mogućnosti da se u ovoj godini, kao što sam rekao, ne samo dobiju obveznice, a da se naplate u nekih osam tranši, nego da u ovoj godini najmanje milijardu dinara duga bude regulisano na bazi ovih pogodnosti i prava koje zakon uvodi. Ja o drugome ne bih diskutovao.
Ima reč narodni poslanik Marijan Rističević, odgovor na repliku.
Meni je gospodin potpredsednik Vlade potvrdio dve stvari - prva je da se stvarno radi o predizbornom marketingu i da je ovde stvar o tome - "drži vodu da majstori ne odu". Druga stvar koju je on ovde priznao je da je država ipak stajala iza Dafine Milanović, zato je nije sudski ni gonila, ni kaznila i pustila je da izađe iz zemlje i preuzela njen dug. Takođe, ja sam dokazao da je gospodin Šešelj prodajom državne svojine ili namerom da proda državnu svojinu prodao državu. Takođe mogu da kažem i da dokažem da je gospodin Šešelj izdajnik zemlje. Na prošloj sednici doneli smo Zakon o izdavanju zemlje u zakup u korist Vlade. Onaj ko izdaje zemlju, može se nazvati izdajnikom zemlje. Takođe, dokazano je gospodin Šešelj primao novac iz inostranstva. Po vlastitom priznanju, 1991. i 1992. kada je trebalo zaratiti, on je stranim novinarima davao intervjue i za te intervjue je primao autorske honorare, mislim da se radilo o 1.000 - 2.000 nemačkih maraka. To je po tadašnjem priznanju gospodina Šešelja. Zauzvrat, strani novinari su od njega tražili da priča o zarđalim kašikama, o sahranjivanju buldožerima, pa posle tog davanja intervjua, strani novinari daju njemu novac, pa odu u Hrvatsku i pitaju - koliko će te vi platiti da mi ovo emitujemo? I naravno, ovi im daju deset puta više. Najveću štetu od tog emitovanja po stranim televizijama imala je naša zemlja i nije čudo što smo izgubili ugled u inostranstvu, a za sve to novac je primio u državi jedino gospodin Šešelj. O njegovom patriotizmu ne vredi govoriti. Koji je to Srbin kada ga ni Haški sud neće, koji je toliko antisrpski? Takođe, i Tuđmanova policija ga nije htela 1991. i 1992. godine, po njegovom priznanju, uhvatili su ga negde u Jagodnji - Kočetin, i posle razgovora od 30 minuta pustili. Najverovatnije da su kontaktirali Zagreb i ovi su iz Zagreba rekli - znate šta, pustite ga neka ide u Beograd, tamo će nam više koristiti. Što se tiče zdravstvenih usluga, ja možda nemam puno zuba, a Šešelj nema puno mozga. Što se očeva tiče, ja verujem da je otac gospodina Šešelja bio častan čovek, ali to ne znači da je i sin častan. Kada je već reč o očevima, mislim da bi taj časni otac, da može danas da vidi njegovo ponašanje, zažalio što devet meseci pre njegovog rođenja nije prespavao. Hvala.
Odgovor na repliku, potpredsednik Vlade Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, državu ne čini njena imovina. To zna svaki naš osnovac. Državu čini aparat vlasti, a državna imovina je jedna sporedna kategorija, koju država koristi da bi efikasnije vladala. Nekada je koristi tako što u njoj raspoređuje državne službe, nekada tako što je daje u zakup, a nekada je i prodaje. Pametna država u svakoj varijanti uvek traži najcelishodnije rešenje. Ne zna to Marijan Rističević. Drugo, 1991. godine Narodna skupština je izglasala Zakon o povratku zemlje seljacima, koja im je oduzeta administrativnim merama, a ne agrarnom reformom. Nije ta zemlja uzeta zakonom, nego odlukama administrativnih organa, dakle izvršne vlasti. Tu nije došlo do prekida svojinskih odnosa. Vlasništvo se zadržalo, samo što je neko drugi uzeo i obrađivao zemlju. Zbog toga je bilo moguće zemlju vratiti. I tačno se znalo, uzeto tome i tome, vraća se tome i tome. Dalje, Marijan Rističević treba da zna, kada je država u nuždi, onda mora da povlači vanredne poteze. Kada 700.000 izbeglica dođe u Srbiju, onda Srbija treba da im ponudi krov nad glavom. Nekada kroz kolektivni smeštaj. Prvi koji su došli dobili su i stanove, jer se u Beogradu zateklo mnogo praznih stanova 1991. godine, lično se sećam te situacije. Nekima treba dati placeve za individualnu stambenu izgradnju. Opština Zemun se prva toga setila i 6.000 placeva dala je izbeglicama, gradskog građevinskog zemljišta. Zamislite da je svaka opština u Srbiji tako postupila, odavno bi taj problem bio rešen. To je dobar primer za ugled. Tu zemlju niko nije odneo na leđima, ona je ostala tu, ona je obogaćena kućom i pomoćnim objektima. Mnogo je veći prinos tog poljoprivrednog zemljišta na kome se nalazi kuća i okućnica, nego sa gole njive, gde se seje pšenica ili industrijsko bilje. Pogledajte, uzmite lepo papir i olovku i to proračunajte. Ako na 6-7 ari okućnice čovek zaseje krompir, paradajz, papriku, krastavce i šta mu sve još može pasti na pamet, koliki je tu godišnji prinos, a koliki je prinos tamo gde se zaseje pšenica i posle ta pšenica požnjevena, vidite sa 6 ari koliko vrednosti pšenice možete imati po najvišim svetskim cenama (Dragan Veselinov: A kako Marjanović zarađuje?).
Ne dobacujte s mesta.
On je trezan do pauze, a posle pauze više se ne zna ni šta govori. Ono što je bilo ključno u izlaganju Marijana Rističevića, to je pitanje novosadskih mostova. Marijane Rističeviću, novosadske mostove nije porušila Vlada Srbije, nego vaši politički i vojni saveznici iz NATO pakta, vojne sile, kojima služi i vaša Narodna seljačka stranka, kako ste je nazvali, stranka, od koje vaš predsednik Dragan Veselinov dobija naloge i novac kako da deluje protiv svoje zemlje. Jesmo mi, srpski radikali, naplaćivali intervjue stranim novinarima i lepo uz priznanicu. I što bismo ih davali besplatno? U tim intervjuima uvek smo zastupali svoju politiku i nikada ništa pogrešno nije bilo u toj politici. Kada bi neko nešto našao pogrešno, to bi već odavno bilo udarano na sva zvona. Naravno, za vas je pogrešno sve što je patriotski i za vas je ispravno samo ono što je izdajničko. Vama svako može biti prijatelj, ako je izdajnik svog naroda - i Rasim Ljajić, i Milo Đukanović, i Đinđić i Drašković i bilo ko drugi. Vi se sa vašim kompanjonima možete posvađati samo oko novca, kao što ste se posvađali sa Čankom i Miletom Isakovim. Kako ste se posvađali? Tako što ih je Dragan Veselinov prevario. Pred same izbore, kada su već formirali koaliciju, Dragan Veselinov je prijavio neku koaliciju paralelnu sa tim, Koaliciju "Vojvodina" i na račun toga uzeo je sav novac od države, koji je trebalo da se deli na tri dela. Samo je Veselinov uzeo novac i tako je pukla njihova koalicija. Sećate se, štampa je pisala i Isakov i Čanak su raspredali o tome. Tu je Veselinov bio lukav, ali nije bio pošten (Dragan Todorović, sa mesta: Na oca). I otac mu je bio lukav, ali nije bio pošten. Genetika je već odavno utvrdila da deca nasleđuju osobine svojih očeva i svojih majki. Retko se desi da je otac bio izdajnik, a sin patriota. Zna li neko u ovoj sali jedan primer da je otac bio izdajnika sin patriota? Nemoguće. Tamo gde je otac patriota i sin je patriota. Tamo gde je otac izdajnik i sin ode u izdaju. Šta ga to košta, naučio je u roditeljskom domu kako se to radi. A što se tiče mozga, inteligencije, nema tog blesimetra, koji ima tako nisku recku, koja može izmeriti glupost Marijana Rističevića. Onaj ko izmisli takav blesimetar, može odmah da dobije Nobelovu nagradu.
Ima reč ministar Željko Simić.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ja bih imao repliku na račun prethodno iznete primedbe, koja je vezana za treći od predloženih zakonskih rešenja, a odnosi se na Beograd i situaciju u njemu. Dakle, ovde je izneta primedba koja je vezana za to da bi valjalo ubediti građane da oni ne plaćaju i da nemaju prava, koja inače imaju i po zakonu. Ono što je više nego važno, jer govorim u svojstvu Beograđanina i u svojstvu ministra kulture, jeste da je situacija u Beogradu toliko dramatična da je došlo do apsolutnog raspada svih komunalnih službi i raspada kulture življenja svih Beograđana. Ono što više Vlada Srbije nije mogla da dopusti, to je da elementarne, bazične institucije komunalnog sistema, infrastrukturne poluge, koje grad održavaju u jednoj normalnoj vrednosnoj ravni, budu dovedene u pitanje. Nelogično je da neko, ko ne živi u Beogradu i ne zna koliko su građani Beograda u poslednjih godinu dana patili zbog toga što je neko hteo da izvrši prvobitnu akumulaciju kapitala zbog njihovih interesa i na ime njihovih interesa, onda mora da shvati da se ovaj zakon, kao i čitav paket zakona predlaže Skupštini, dakle najvišem zakonodavnom telu pre svega zbog toga da se podigne životni standard ljudi, da se obnovi zemlja, da se izgradi i to zbog onih koji su ovu zemlju bombardovali. Ovo je najapsurdnija tvrdnja koju sam mogao da zamislim, čak i da sam sanjao, da može neko Vladu Republike Srbije da optuži da je ona kriva zbog rušenja mostova. Oni su srušeni od strane onih koji ruše temelje ove civilizacije, a ne Vlada Republike Srbije, koja je u poslednjih godinu i nešto dana od prestanka bombardovanja učinila sve, pre svega da se reafirmiše zemlja, da se afirmišu njene stvarne vrednosti i da se čitavo javno mnjenje sveta otrezni od pijanstva u koje je zapalo, ali, ne samo ono, nego od pijanstva u koje su zapali i neke naše opozicione kolege. Reč je o tome da smo mi "krivi" što smo izgrađivali mostove. Nasuprot toj tvrdnji, mi ćemo i dalje izgrađivati mostove, ne samo materijalne, nego sve mostove koji spajaju ljude, jer je stranka kojoj pripadam oduvek bila otvorena za sve demokratske i patriotske ideje, ali je bila zatvorena za svaku ideju da se porobi ovaj narod i ova slobodoljubiva zema. O tome nema ni govora. Oni koji nisu iz Beograda bi bili dužni da nas pitaju, nas koji smo u Beogradu i koji živimo u Beogradu, nas čiji su i dedovi Beograđani. Morali bi da znaju da je Beograd i sa aritmetičkog gledišta megapolis, jer ima više od dva miliona stanovnika i što nikad nije mario ni za nacionalnu ni za versku pripadnost onih koji su njegovi građani. Mi ovde moramo otvoreno da kažemo, zbog građana koji nas slušaju, da je Beograd postao kasaba i da zbog ovih sredstava koja Beograđani odvajaju i zaslužuju da žive normalno. Ne možete nekog nazivati građaninom, a da istovremeno on živi pod uslovima koji su jednaki uslovima u pustinji - da nemaju vodu, da nemaju struju, da se ne mogu prebaciti iz jednog mesta u drugo u Beogradu, kako bi ispunjavali svoje elementarne radne obavaeze. Prema tome, to nije ni cinizam, nego eklatantno ogrešenje o elementarna pravila, o činjenice koje su toliko belodane da ih niko ne može dovesti u pitanje. Osetio sam potrebu i pravo da, kao narodni poslanik i kao ministar kulture, kažem da sam u poslednjih nekoliko godina unazađen i oštećen kvalitetom života Beograđana koji su zaslužili, baš zbog takse o kojoj je reč, da žive životom građana, a ne životom pećinskih ljudi. U tom smislu mislim da treba podržati ne samo taj, nego i oba prethodna zakona, dakle, čitav "paket" zakona koji nesumnjivo predstavljaju kontinuitet politike Vlade Republike Srbije, koja svoje temelje ima na tome da napravi veliki boljitak kada je reč okvalitetu života svih građana, da nastavi obnovu i izgradnju zemlje, uprkos naporima onih koji hoće da nas uvere da je to nemoguće, a u to su nas uveravali pre godinu dana, da nas uvere kako ni mostovi nisu mostovi, iako su mostovi, iako narod zna da radimo u njegovom interesu, a ne protiv tog interesa. Prema tome, želim i ovom prilikom da, s obzirom na to da je bila i replika, podržim i jedan, i drugi, i treći zakon, jer je nesumnjivo da predstavlja kontinuitet rada Vlade Republike Srbije koji je nesumnjiv i koji će građani sigurno valorizovati, ne zbog toga što smo u predizbornoj kampanji, jer smo mi shvatili da je predizborna kampanja onda kada je Vlada konstituisana, a ne onda kada neko koristi demagoške trikove da bi ubedio narod u nešto u što ne može da ga ubedi.
Ima reč narodni poslanik Momir Marković. Neka se pripremi narodni poslanik Jovan Đorđević.
Uvaženo predsedništvo, imamo četiri zakonska projekta koji omogućavaju, pre svega, ovoj vladi da pametno vodi državu i ovoj državi da normalno funkcioniše. Preuzimanjem vladavine Vlada narodnog jedinstva je preuzela i sve obaveze koje je država imala unatrag više godina. Čuli smo kako se država zadužila, čuli smo kako je došlo do neisplaćivanja stare devizne štednje. Jedini način da se država razduži, a da, pri tome, ne štampa novac, dakle da ne dođe do inflacije, je upravo da prodaje državnu imovinu, pre svega poslovni prostor. Kao čovek koji radi u preduzeću koje se bavi izdavanjem poslovnog prostora unatrag nekoliko dana imao sam nekoliko telefonskih razgovora u kojima se ljudi interesuju kako će se taj poslovni protor prodavati, koja će cena biti i šta će moći da urade oni koji nisu korisnici poslovnog prostora, a imaju staru deviznu štednju. Prema tome, ovaj zakon je izazvao veliko interesovanje među građanima Srbije. Sigurno je naišao na odobravanje. Čl. 3. i 4. su članovi koji najviše interesuju građane Srbije. Prvi govori o tome ko ima pravo na kupovinu poslovnog prostora. Drugi govori o ceni. Upravo su sva pitanja koja sam do sada imao vezana za ta dva člana. Što se tiče Predloga zakona o emisiji dugoročnih obveznica Vlade Republike Srbije, takođe se rešava jedno goruće pitanje. Već dve godine nisu isplaćivani dečiji dodaci, materinski dodaci itd. Dug je popriličan. Način da se i država razduži i da se preduzeća koja duguju državi takođe razduže, i to sa sniženjem od 50%, jeste da se donese ovaj zakon. Treći zakon koji je pred nama odnosi se na izmene i dopune Zakona o akcizama i porezu na promet, odnosno na čuvenu taksu od 3%. Dame i gospodo narodni poslanici, Beograd je bio 500 godina pod Turcima, četiri godine pod Austrijancima, 50 godina pod Brozovom diktaturom i četiri godine pod Srpskim pokretom obnove. Upravo za ove četiri godine Beograd je mnogo više opljačkan nego u svim ovim prethodnim periodima. Nema ničeg što je moglo da se opljačka u Beogradu, a da to nije opljačkala, prvo, Koalicija "Zajedno", a posle sam Srpski pokret obnove. Opljačkali su čak i mogućnosti. Niste mogli da izađete na autobusku liniju, a da prethodno niste gradonačelniku - kako voli da se naziva, inače predsedniku Skupštine Beograda - direktno u džep platili 1.500 nemačkih maraka. Nikada više i nikada žešće nije bio pljačkan Beograd nego što je pljačkan za ove četiri godine. Upravo ovaj predlog zakona rešava pitanje i onemogućava onima koji su trenutno na vlasti u Beogradu da i dalje pljačkaju Beograd. Na kraju, ne mogu da ne kažem nekoliko reči o kritičarima, tačnije jednom kritičaru, a diskusija drugog ne bi mogla da bude kritika, nego bi pre moglo da bude nešto drugo, da ne kažem lupanje. Ja sam 80-tih godina vanredno upisao Fakultet političkih nauka. Tamo sam upoznao gospodina Dragana Veselinova, tada mladog naučnog radnika, mislim da je bio asistent ili magistar, ili se pripremao da polaže doktorat, gospodina Dragana Veselinova koji je u to vreme ondulirao kosu i tapirao bradu ili beše obrnuto, ne znam, da bi ličio na Marksa, gospodina Drgana Veselinova za koga je svako napisano slovo od strane Marksa bilo Sveto pismo. Danas Dragan Veselinov kritikuje upravo ono što je njegov drug Marks u ono vreme zastupao. To je podruštvljavanje i nacionalizacija. Ne znam da li je onda ili sada Dragan Veselinov govorio šta misli. Možda je sazreo. Naučna dostignuća gospodina Drgana Veselinova - gospodin dekan Fakulteta će me ispraviti - maksimum naučnih dostignuća gospodina Dragana Veselinova su latifundije koje je preneo iz Argentine u Vojvodinu. Zaboravio je, pritom, da u Argentini možete da jašete dva dana, a da ne sretnete nikog, a Vojvodina je izuzetno gusto naseljeno područje. Koliki je bio marksista Dragan Veselinov, a sad nije, student 1989. godine na predavanju pita: Gospodine profesore, u kapitalizmu je profit pokretačka snaga, a šta u socijalizmu, odnosno komunizmu koji vi zastupate treba mene, kao radnika, da pokrene da dam sve od sebe i da odradim određene poslove? E, moj kolega, orden rada, ovoliki orden rada sa zlatnim i, verovatno, srebrnim vencem. Na kraju, politika partije Dragana Veselinova je već jednom bila na političkoj sceni Srbije, tačnije bila je u Vojvodini. Građani Srbije, narod Srbije je jugortom oterao sa političke scene. Prema tome, ono što je jednom rekao gospodin Nikolić da će, ukoliko Dragan Veselinov nastavi onako, jednom ga izvesti iz sale za bradu, ne treba, gospodine Nikoliću, dve čaše jugorta i - on pobeže. [[Smeh.]]
Verujem da sada ovde imamo jednog bibliografa, jednog stručnog procenitelja mog naučnog rada, no vidim da on pamti moj rad od 1980. do 1989. godine. Koliko ste vi bili student? Devet godina. Ne bih ja o vama, ja više volim sa vašim predsednikom da razgovaram, to mi je mnogo zanimljivije. Šešelj poznaje finansije kao i njegov otac geografiju. Izgleda da je tu nastalo ujedinjenje znanja. Šešelj ovde nastupa i govori kako će sa ovim zakonom o izdavanju obveznica biti isplaćeni dečiji dodaci - četiri milijarde dinara, plus još nekih 260 miliona. Kako imate srca, Šešelju, da obmanjujete narod da je to moguće? Što to činite, uprkos izbornoj kampanji koja je krenula? Znate li vi šta je četiri milijarde dinara? Vi očigledno ne poznajete finansije. Ovde je Milačić. Znate li vi da je to 25% novčane mase u državi? Ko će da da 25% novčane mase za kupovanje državnih obveznica Srbije? Gde je taj novac? To je nemoguće. Drugo, što vi hoćete da spasavate socijaliste od isplate njihovih dugovanja? Šta vi to radite? Dokle ćete vi njima da se ulizujete? Ja vidim da je to vaša politika, ali neće vas to spasiti. Oni će vas odbaciti i oni idu da vladaju bez vas. Njima ne treba ni Srpski pokret obnove, niti je potrebna Srpska radikalna stranka. Idu oni na izbore bez vas i pokušaće ponovo da naprave vladu. Kad vas socijalisti i julovci isisaju vi nećete biti dobri ni za reciklažni otpad. Nema od vas ništa. Da vam ukažem na jednu činjenicu šta vi radite? Obećavate roditeljima i njihovoj deci da će se isplatiti dečiji dodatak za dve godine unazad. Kako? Time što će se prodavati državne obveznice, gde će kupovati to i preduzeća i ta će preduzeća imati pravo da za jedan dinar otkupe dug od dva dinara. To je vaš predlog. Onaj ko je dužan Fondu za razvoj 100 miliona, ako otkupi obveznice za 50 miliona, isplatiće dug od 100. To je vaša politika. Šta ja tu mogu reći? Socijalisti uzimaju od Fonda za razvoj zajmove, a Šešelj im oprašta dugove. To je vaša politika i do toga će da dovede, to vi činite. Kad treba građanima prodati obveznice, on za jedan dinar može da plati dug od jednog dinara, a socijalista koji oduzima od Borke Vučić, iz Fonda za razvoj dug koji ne vraća, njemu će polovina duga biti oproštena. To vi njih pomažete. Kao što hoćete da imovinu koja je nacionalizovana 1945. godine prodate da bi se isplaćivao njihov dug od 1990. sada hoćete i druge dugove da isplaćujete tako što ćete im opraštati dugove. Oni moraju da podnesku ostavke za to. A vi biste to morali da znate. Kad vi govorite o mom ocu, da vam ja nešto kažem Šešelju, greška je što vi to radite, velika greška. Ja sad prvi put doznajem da je vas otac učio geografiju, da vi to niste u školi učili. Za vas izgleda Srbija tamo gde je to vama otac kazao. Žao mi je, ali tamo gde ste vi govorili da je Srbija, tu srpskog naroda više nema. Moj otac je bio u Vojvodini, Srbi su se u Vojvodini obogatili dok je on tu bio i duplo ih je više, a tamo gde ste vi govorili da je Srbija, da je srpski narod, tamo je polovina srpskog naroda manje, žive po zgarištima i unesrećeni. Ja ne tražim dokaz da sam Srbin. To ste vi tražili od Srpske akademije nauka i umetnosti. Međutim, predsednik, koga vi danas veoma poštujete, kog ste nekad besomučno i žestoko napadali, kazao je da je taj politički glas Srpske akademije nauka isto što i glas zemljoradničke zadruge, sećate se.To znači da biste vi mogli veoma lako da potražite dokaz o svom poreklu i u veterinarskoj stanici. Jedini zakon koji ću ja danas podržati, to je zakon o osnivanju veterinarske stanice, da bi vam olakšao da dokažete svoje srpsko poreklo.
Odgovor na repliku, potpredsednik Vojislav Šešelj.
Dame i gosodo narodni poslanici, ne postoje u našoj zemlji dugovi političkih partija prema građanima, prema narodu. Postoje državni dugovi. Kako su nastajali ti državni dugovi, već sam o tome govorio. Ti državni dugovi moraju da se vrate. Mora da ih vrati bilo koja vlast, čak da je, ne daj Bože, nekada na vlast došla i partija Dragana Veselinova, ona bi to morala da vrati građanima [[dobacivanje iz sale]] Daleko bilo da dođete na vlast, slažem se Petričeviću, ali nije naš narod ni naivan ni glup i ne sekirajte se, ta vas nevolja sigurno neće snaći. Dugovi moraju da se vrate, a mi ih vraćamo na najracionalniji način, pošto je iznos veoma veliki - 4.260.000.000. Dugovi se ne vraćaju odmah nego se isplaćuje dug kroz obveznice na koje teče kamata na eskontnoj stopi Narodne banke Jugoslavije i čak 10% veća od nje. Ta stopa je 3% mesečno, koliko ja znam, da li je tako ministre finansija, znači, još 10% na to. To spasava obveznice od obezvređivanja. Odsad pa za četiri godine one imaju, prema ovoj stopi, istu vrednost. Firme koje duguju državi obavezali smo do kraja ove godine sa 20% njihovih dugovanja da prodaju robu za obveznice. Ogroman je broj firmi, skoro 400 i te robe onda ima dosta za taj iznos obveznica. Tačno je da su te firme u društvenom sektoru i da su uzimale zajmove iz Fonda za razvoj Srbije, da su neuredne u vraćanju tih zajmova. Ne možemo mi te firme sada da ugasimo zato što ne mogu da vrate zajmove. Mi ih moramo primorati popularnim merama da to vraćaju, a moramo ih i terati, s druge strane. Zato ovaj zakon sadrži i jednu pogodnost i jednu obaveznost. Pogodnost je što im se 50% otpisuje ako uzmu obveznice za svoju robu, a, s druge strane, obavezni su da to čine, pod pretnjom sankcija. To je suština. Što se tiče geografije, moj otac je odlično poznavao geografiju i znao je gde je Srbija. Vaš otac, gospodine Veselinov, nije hteo ni da zna geografiju, nije hteo ni da uči. Njega ni Srbija nije interesovala, ni srpski narod. On je za sebe tražio feud gde će biti apsolutni gospodar i taj feud je pokušao da napravi u Vojvodini. Takvi kao što je vaš otac su upropastili i Srbiju i srpski narod. Vi ste stvorili osnovu, i AVNOJ-sku i po Ustavu iz 1974. godine, za razbijanje Srbije i srpskog naroda. Nisu zapadni Srbi krivi što su ostali van granica sadašnje Srbije, nego srpski izdajnici koji su se prodavali srpskim neprijateljima, kao što se vi danas prodajete. Svi srpski prijatelji vama su prijatelji i saveznici. Od njih primate nalog kako da delujete protiv sopstvenog naroda. Da li je to istina? I Havijer Solana, i Medlin Olbrajt, i Klinton i svi ostali, to su vaši prijatelji, vi po njihovim instrukcijama delujete. Još jednu stvar da vam stavim do znanja. Srpska radikalna stranka ne služi nikome osim svome narodu i svojoj otadžbini, ali kad smo s nekim u koaliciji, mi smo korektan koalicioni partner, krajnje korektan. To vam mogu posvedočiti i socijalisti i julovci. Ubi Bože kakav ste vi koalicioni partner. O tome nam mogu posvedočiti i Mile Isakov i Nenad Čanak. Dakle, razlika je kao između neba i zemlje. Da li će ova koalicija i dalje biti zdrava i čvrsta ili ne, to uopšte ne zavisi ni od vas, gospodine Veselinov, ni od vaših stranih mentora. Niti vi nas možete da zavadite, niti možete da nas sukobite, niti možete da inicirate bilo kakav raskol u Srbiji, jer vi ste odavno pročitani. Da li će snažna biti koalicija ili ne, to zavisi od naše uspešnosti. Koliko budemo uspešni, toliko ćemo ostati složni i solidarni. Narod će svima dati cenu, šta su uradili, koliko su doprineli. Stalno govorite o predizbornoj kampanji. Sve što radimo mi političari sračunato je da izazove određen efekat na sledećim izborima. Da, ali mi ozbiljni političari, koji ne krademo, koji ne pljačkamo, koji ne otimamo, kao ovi vaši kompanjoni iz Srpskog pokreta obnove u Beogradu, i oni vaši drugi kompanjoni u Novom Sadu, Kikindi, u Pančevu, gde god da ste došli na vlast vi ili vaši saveznici, svuda ste se obrukali, svuda ste pljačkali sve što vam je došlo pod ruku i ogadili se narodu Srbije. Sada kukate i protiv saveznog Ustava. I on vam smeta. Do juče ste računali na izborima da ćete osvojiti 274% glasova. Takva su bila vaša istraživanja javnog mnjenja. Kada su tu dodaju i neki naši mali procenti, izađe do 283. Sada se bojite izbora. Sada se bojite ustavnih mogućnosti da ti izbori budu neposredni. Kukali ste do juče da vam ne vrede ništa izbori za Veće građana kada postoji Veće republika, kakvu god većinu da osvojite u Veću građana, ne možete to nadoknaditi u Veću republika. Pa sada vam pružamo šansu da osvojite većinu i u jednom i u drugom veću. Što se sada bojite izbora, što sada bežite, što sada najavljujete bojkote. Neće vas ni ovi vaši kompanjoni. Sve se raspada, propadoste, odoste. Gde odoste Rističeviću, nešto reče Rističević ode negde, nešto bezobrazno reče. E odoste, baš tamo odoste. E odoste, baš tamo odoste [[smeh]] Ne vredi, propadoste.
Ima reč narodni poslanik Jovan Đorđević, a neka se pripremi narodni poslanik Mita Avramov.
Poštovani predsedniče, uvaženi članovi Vlade, kolege poslanici, govorim kao radnik i poslanik Jugoslovenske levice. Govorim u ime ogromnog broja građana okupiranog grada Niša, čijom lokalnom samoupravom rukovode NATO plaćenici. Danas ću samo govoriti u vezi treće tačke dnevnog reda, a to je Predlog zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini. Odmah su se sastali uslovi za donošenje ovog i ovakvog zakona. Razlozi su za to vrlo brojni, ali ću navesti najznačajnije. Ovim zakonom se učvršćuje poverenje građana u institucije sistema i vladavinu prava u zemlji. Ovim zakonom se sprečavaju mahinacije sa poslovnim prostorom, pre svega u onim sredinama gde lokalnu vlast drže NATO plaćenici. Ovim zakonom se obezbeđuju neophodna sredstva u budžetu za finansiranje, obnovu i izgradnju zemlje, kao i program socijalne zaštite najsiromašnijih. Ovim zakonom se obezbeđuje racionalno korišćenje određenih resursa, kao i onih koji su u državnoj svojini, ali ih država ne koristi. Postavljam sebi, a i vama jedno pitanje, nudim moguće odgovore. Po donošenju ovog zakona, ko ovde gubi, a ko dobija? Na gubitku su svi oni koji žele haos u Srbiji, koji žele da Srbiju vide gladnu, siromašnu, opustošenu i okupiranu. Dakle, na gubitku su neprijatelji našeg naroda, kako spoljašnji, tako i unutrašnji. S druge strane, dobijaju građani Srbije, oni koji drugu domovinu nemaju i koji svoju otadžbinu ne bi dali za šaku krvavih dolara. Mi znamo na čemu smo. Ne možemo se nadati ničem dobrom od onih koji su bacali bombe na našu decu. Naša snaga je u narodnom jedinstvu, a narodno jedinstvo svoj puni izraz dobija u Vladi narodnog jedinstva. Ova vlada se rukovodila izbornim statističkim procenama, oslanjajući se na sopstvene snage. Zakonski predlog koji jepred nama je novi mehanizam za korišćenje jednog malog broja dela naših velikih, a na žalost do sada neiskorišćenih mogućnosti. Podsećam vas samo da Jugoslovenska levica u svom progresnom programu obnove i reforme odavno je participirala ovu mogućnost i na nju blagovremeno ukazala svim značajnim institucijama društva. Kao član Jugoslovenske levice zadovoljan sam što je programsko opredeljenje JUL-a prihvatila javnost. Međutim, ja sam zadovoljan kao građanin i kao radnik Niša, kada usvojim ovaj zakonski predlog, verujem da hoćemo, moći ću da se vratim uzdignutog čela među svoje kolege i među svoje nišlije, da ih pogledam u oči i da im kažem da sam i ja u Narodnoj skupštini glasao za bolje našoj deci i svima nama. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Mita Avramov.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, danas se ovde dosta govorilo oko ovog zakona koji treba Skupština da usvoji. Srpska radikalna stranka će podržati ovaj zakon, a nadam se i svi ostali, na veliku radost građana i štediša koji su bili svojevremeno štediše u ovoj našoj državi. Suština svega toga je jako bitna, da država izmiri obaveze prema nosiocima prava. Da je kojim slučajem ova Vlada narodnog jedinstva imala onih 10 milijardi dolara koje je nekada Ante Marković bacio u maglu, do ovoga danas ne bi ni došlo. Ova vlada bi to na vreme sve uradila i sve obaveze ispunila prema nosiocima prava. Međutim, desilo se sve što se desilo, ipak, ova vlada narodnog jedinstva, koja je uz velike napore, svi znamo šta nam se desilo u poslednjih dve godine, a da ne pričamunazad mnogo više, iznašlamogućnosti i snage da ipak uradi na što bolji način da izvrši obaveze prema građanima. Te obaveze su se našle u jednoj situaciji koja ni malo nije zavidna u ovom momentu. Ipak, Vlada je smogla snage da uradi i da obešteti građane koji su se našli oštećeni u ovom momentu. Stoga ću podržati ovaj predlog zakona na, nadam se, još jednom kažem, veliku sreću građana kojima će ovaj novac, ove obveznice doći veoma dobro. Hvala.
Hvala. Za reč se javio narodni poslanik Goran Perčević, a neka se pripremi narodni poslanik Toma Marković.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani predsedniče, želeo bih da kažem nekoliko reči o Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i porezu na promet. Smatram da ove izmene i dopune nisu obične izmene poreskog zakona, kao što bi to na prvi pogled moglo izgledati nekome ko je neupućen. Ovde je u pitanju zakon od vitalnog značaja za normalan život u našem glavnom gradu. Poznato je da živimo u vremenu velikih teškoća izazvanih od strane vlada zemalja agresora. Vlada Republike Srbije pokazala je da je moguće postići i u tim uslovima izvanredne rezultate u obnovi i pokretanju razvoja. Ti rezultati su jako vidljivi. Međutim, isto je tako lako vidljivo da u Beogradu imamo nesposobnu, podmitljivu, nepatriotsku vlast. Građani Beograda se svakodnevno suočavaju sa kolapsom komunalnih preduzeća, urbanističkim haosom, nenamenskim korišćenjem tih sredstava. Ne pamti se da neko ko živi, na primer u Starom gradu ili nekom drugom delu Beograda, strahuje od gubitka vode, kao osnovnog sredstva za život. A, građani Beograda su godinama ulagali u njegovu infrastrukturu. Svi mi koji živimo u Beogradu suočili smo se sa pokušajem gradske vlasti da svoju nesposobnost i korumpiranost sakrije stavljanjem ruke u džep građanima, povećanjem takse od 3%, koja se posebno koristi za rešavanje problema glavnog grada. Ovim zakonom mi odbijamo takav pokušaj i idemo jedinim mogućim putem. Ne ukidamo sredstva koja se izdvajaju za ovu namenu, ali obezbeđujemo da se koriste namenski i u korist građana. Podsetiću, sredstva od posebne takse koriste se za učešće u finansiranju po zakonu, za učešće u finansiranju programa komunalne i saobraćajne infrastrukture grada Beograda, nastavka izgradnje beogradskog železničkog čvora, kao i za sanaciju i ekonomsko-finansijsku konsolidaciju javnih komunalnih preduzeća. Zato je sigurno da će građani podržati donošenje ovog zakona. Podržaće ga isto tako kao što su podržali i zavođenje reda u Gradskom saobraćajnom preduzeću, podržaće ga zato što on sprečava dalje opterećenje građana i omogućava da se sredstva koja se sada izdvajaju troše za normalan i bolji život u našem gradu. Konačno, građani znaju da su Vlada Republike Srbije i ova skupština najodgovorniji za stanje u Republici i traže od Vlade da stane na put onima čiji je koncept - što gore to bolje. I, nije ni realno očekivati da domaći advokati, oni koji su nas do juče bombardovali, iskreno i ozbiljno žele da rešavaju životne probleme u ovom gradu. U Beogradu danas imamo suprotstavljena dva politička koncepta. Jedan je na liniji onoga što predstavlja obnovu, razvoj i rešavanje mnogobrojnih problema nametnutih spolja, a drugi koncept je logika - što gore to bolje, podanički odnos prema agresoru i lični interes, korupcija i drugi oblici kriminala. Na kraju, namensko korišćenje takse od 3% obezbediće ne samo sprečavanje zloupotreba i drugog kriminala već će omogućiti da se sredstva namenjena za komunalnu infrastrukturu i ekonomsko-finansijsku konsolidaciju javnih preduzeća, komunalnih preduzeća, ne samo upotrebljavaju tako da reše svakodnevne probleme građana već i angažuju privredu ovog grada, što će imati i mnoge druge pozitivne efekte. Lokalni izbori koji su pred nama staviće tačku na nerad, nesposobnost, kormupiranost i vazalstvo dosadašnje lokalne vlasti, zaštititi ovaj grad od paralize javnih funkcija i otvoriti perspektivu za Beograd. Nova lokalna vlast će raditi u interesu Beograda, ali i zemlje u celini, a ne za ciljeve nekog spolja ili u privatnom interesu. Današnji zakon je jedna od mera koju Vlada Republike Srbije preduzima da bi se koliko-toliko otklonile posledice prave pustoši koju je iza sebe ostavila gradska vlast u Beogradu. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Toma Marković, a neka se pripremi narodni poslanik Tomislav Milenković, ministar u Vladi Srbije.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege narodni poslanici, siguran sam da će ovaj zakon o izmenama i dopunama Zakona o akcizama i porezu na promet najveći broj Beograđana sa olakšanjem prihvatiti. Muke Beograđana, kada je u pitanju komunalna problematika Beograda, teško ko može shvatiti ako nije svakodnevno u Beogradu. Bilo koje od pitanja iz komunalne oblasti u Beogradu je sporno ili preciznije rečeno funkcionisanje javnih komunalnih službi Beograda je katastrofalno. Uzmite na primer svima poznat slučaj iz GSB-a. Da li tu treba trošiti reči? Jer, to što su doživeli građani Beograda u gradskom prevozu graniči se sa zlostavljanjem. Videli ste, intervencijom Vlade Republike Srbije, sa dovođenjem novog rukovodstva, takvo stanje se drastično promenilo na bolje, sa tendencijom sve boljeg prevoza. Uzmite bilo koju komunalnu delatnost Beograda, naići ćete na haos sa dugoročnim posledicama po svim komunalnim granama. Treba li da danas govorimo o problemima gradskog vodovoda i mukama građana u snabdevanju vodom? Da li pitanje vode možemo rešiti na način kako sada to rešava rukovodstvo Gradske skupštine? Pogledajte koliko je prljav naš glavni grad. Nikada u svojoj istoriji nije bio zapušteniji. Stidimo se mi građani, a oni koji zaista treba da se stide obilaze svetske metropole i blate svoju zemlju i narod, naravno o trošku Beograđana. Mislim da ne treba da vas podsećam da je celokupna komunalna problematika u nadležnosti Gradske skupštine Beograda i Izvršnog odbora Beograda. Isti haos vlada i u ostalim granama Beograda, tako da nema potrebe da pojedinačno svaki obrazlažem. Dovoljno je - prošetajte Beogradom i videćete ono o čemu ja govorim. Ili, još konkretnije, narodni poslanik sam iz Izborne jedinice 3. Novi Beograd - Zemun, a stanovnik sam opštine Novi Beograd, gde lokalnu samoupravu vrši SPS, tako da problematiku ove opštine dobro poznajem. Kakav je odnos Gradske skupštine prema SO Novi Beograd dovoljan je podatak, bez mog komentara a vi ćete sami izvući zaključak: Opština Novi Beograd ima oko 320.000 stanovnika, godišnji budžet dodeljen od strane Gradske skupštine Beograda iznosi 24 miliona dinara. U isto vreme opština Stari grad, koja je četiri puta manja po broju stanovnika od Novog Beograda, dobija od Gradske skupštine godišnji budžet od 74 miliona dinara. Uporedite te cifre. Jasno vam je da lokalnu samoupravu u Starom gradu vrši bivša Koalicija "Zajedno". Građani Novog Beograda susreću se i sa drugim komunalnim problemima, kao i ostali Beograđani i tu nema nikakvog izdvajanja. Međutim, mi već skoro četiri godine, za vreme ove gradske vlasti, pokušavamo da iz njihove nadležnosti i njihovih obaveza rešimo, i pored drugih krupnih problema tri krupna pitanja, bitna ne samo za Novi Beograd. Prvo je izgradnja saobraćajnice u ul. Tošin bunar, koja nije samo problem kao usko grlo saobraćaja prema industrijskoj zoni Novog Beograda, nego je ogroman problem odvodnih voda ka kanalizaciji, podzemnih voda, gde u četiri mesne zajednice sa oko 30.000 stanovnika po podrumima zgrada pliva voda u periodu jesen-zima. Drugi problem je izgradnja osnovne škole u naselju Bežanijska kosa, dela opštine Novi Beograd, gde živi preko 35.000 stanovnika. Možete zamisliti kako u ovom, uslovno rečeno, malom gradu učenici osnovnih škola sa onakvim kakav je bio gradski prevoz dolaze do svojih škola širom Novog Beograda. Naglašavam, radi se o deci, a ne o građanima koji nisu hteli da glasaju za pocepanu Koaliciju "Zajedno". Treći problem je Sportski centar "11. april", koji bukvalno svakog momenta može da se sruši i da dođe do velike tragedije, o kojoj jednostavno ne sme niko ni da razmišlja. Naglašavam da je i ovo objekat namenjen mladima. Doduše, svake godine ovi problemi ulaze u program rada Skupštine grada Beograda, ali - da li su realizovani. Znam da znate da nisu. Ali, danas, nadam se, posle donošenja ovog zakona šanse su veće i zato građani moje opštine, kao i ostali Beograđani koji izdvajaju svojih 3%, najzad će dočekati da njihova sredstva budu uložena u rešavanje onih problema koji najviše opterećuju stanovnike grada Beograda. Na kraju, želim da poručim građanima Beograda da ne nasedaju lažima dela opozicije i žute štampe da neko Beograđanima uzima njihovih 3%. To ostaju njihove pare. To su pare Beograđana. Samo sa razlikom što će sada zaista biti namenski trošena za rešavanje njihovih problema, a ne nenamenski trošena na belosvetska putovanja. Njima srećan put po belom svetu, ali o njihovom trošku. Beograđani će od danas sa Vladom Republike Srbije rešavati svoje nagomilane i zapuštene komunalne probleme. Hvala.
Zahvaljujem. Molim vas, pošto je diskusija počela i po četvrtoj i petoj tački, predlažem da završimo prvo treću. Da li se još neko javlja za diskusiju po trećoj tački dnevnog reda? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, obratiću vam se kratko pošto su prethodni poslanici već dosta govorili o trećoj tački dnevnog reda. Vlada narodnog jedinstva Predlogom zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj Republike Srbije ide još dalje u pravcu izmirenja duga prema građanima na taj način što omogućava otkup poslovnog prostora. Dakle, sadašnji zakupci mogu kupiti devizne obveznice deviznih štediša koji nisu zakupci poslovnog prostora i oni poslovni prostor otkupljuju tako što ide 80% na ime stare devizne štednje i zajma za privredni razvoj i 20% na ime efektivnih deviza, dakle gotovine. Posebno je važno da Vlada želi da reši ovaj problem na realnim osnovama, dakle, ne podstiče se nikakva inflacija. I ono što je još važnije, to je da se ubrzava proces vlasničke transformacije. Hvala lepo.
Ima reč narodni poslanik Tomislav Milenković.
Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, Vlada Republike Srbije dostavila je Narodnoj skupštini predloge nekoliko zakona na razmatranje i usvajanje, o kojima danas razgovaramo. Svi ovi zakoni u funkciji su ostvarivanja utvrđenih ciljeva ekonomskog razvoja, reformi i stabilnosti privrednog sistema u celini, a naročito socijalne sigurnosti građana. Vlada narodnog jedinstva dosledno i odgovorno, i posle zločinačke NATO agresije na našu zemlju, nastavila je sa kreiranjem mera ekonomske politike u pravcu sveukupnog razvoja. Uništena materijalna dobra, prepolovljeni društveni proizvod, više desetina hiljada ljudi bez posla, nisu nas pokolebali, ni ostavili bez rešenja. Okrenuli smo se problemima i odgovorno pristupili njihovom rešavanju. Tri globalna zadatka na planu obnove, reforme i razvoja, koje je socijalistima postavio predsednik Socijalističke partije Srbije, Slobodan Milošević, prihvatili smo kao najvažniji zadatak, kao svoju najvišu odgovornost pred narodom i državom. U ovom radu ponašali smo se u skladu sa ovakvim stepenom odgovornosti. Za nama su veoma veliki rezultati, ostvareni pre svega na obnovi zemlje, rezultati za divljenje i ponos. Istovremeno, uspešnom realizacijomekonomsko - socijalnog programa, sve porušene fabrike u NATO agresiji obnovile su svoju proizvodnju, redefinisale svoje proizvodne programe i vratile radnike na posao. Od oko 80.000 radnika, koji su ostali bez svojih radnih mesta, 65.000 je radno angažovano, a do kraja godine vratiće se i ostali radnici na posao. Danas su to visoko rentabilna preduzeća, sposobna da permanentno uvećavaju društveni proizvod. Veoma je važno istaći da su ovi rezultati ostvareni uz stalno održavanje visokog nivoa ekonomske stabilnosti i socijalne sigurnosti građana. Kontinuiranim prilagođavanjem mera ekonomske politike, pre svega u oblasti monetarne politike, fiskalne, spoljnotrgovinske, kao i politike čvrstog budžetskog ograničenja i politike cena, uspeli smo da sprovedemo i sprovodimo politiku socijalne pravde. U periodu najžešćih pritisaka na naš narod i našu zemlju održali smo zadovoljavajući nivo konstituisanih socijalnih prava u oblasti socijalne zaštite. Nikada nismo dovodili u pitanje prava iz različitih oblasti socijalne sigurnosti građana, niti ćemo ih sužavati, bez obzira na teškoće sa kojima se susrećemo u isplati ovih prava. Tu pre svega mislim na zakonima utvrđena prava iz oblasti penzijsko - invalidskog osiguranja, boračke i invalidske zaštite, dečije zaštite, zaštite socijalno ugroženih lica, izbeglih, prognanih i raseljenih lica, kao i druga prava. Naš sistem socijalne zaštite, po stepenu utvrđenih prava u ovoj oblasti, je najhumaniji u svetu, tako će i ostati. Naravno da u uslovima visokih ograničenja i pakosti koje prema nama sprovodi jedan broj zemalja u svetu u obliku sankcija, Vlada narodnog jedinstva ima dodatne probleme u realizaciji socijalnih prava. Problem je u realnim mogućnostima budžetskih prihoda da ova prava servisira redovno, a po nivou naknada u skladu sa zakonom. Zbog toga smo ušli u kašnjenje isplata nekih prava, kao što je slučaj sa dečijim i materinskim dodacima. Vlada narodnog jedinstva, u skladu sa usvojenom politikom u oblasti brige o porodici i populacionom politikom, pristupila je rešavanju ovog problema. Ponuđeno je rešenje u formi emisije dugoročnih obveznica Republike Srbije. Zakon iz ove oblasti, koji je ponudila Vlada Srbije, danas je pred nama. Po svojoj suštini i ponuđenim rešenjima obezbeđuju se uslovi za potpuno izmirivanje obaveza budžeta iz oblasti dečije zaštite na neinflatoran način.Ponuđeni model dospeća naplate na četiri godine, zaštita vrednosti ovih obveznica prinosnom stopom od eskontne stope Narodne banke, uvećane za 10% za period dospeća, kao i stimulacija pravnim licima za izmirivanje starih fiskalnih obaveza od 50% sopstvenog duga po osnovu fiskalnih obaveza, bitna su rešenja koja omogućavaju korišćenje istih u ostvarivanju lične potrošnje i izmirivanju obaveza fizičkih lica po osnovu svojih poreskih obaveza. Naročito je bitno istaći da fizička lica, odnosno korisnici prava iz dečije zaštite, mogu, kako dospelim, tako i nedospelim obveznicama, izmiriti više različitih obaveza, definisanih u članu 4. Predloga zakona. Jednom rečju, radi se o jednom novom tržišnom bezgotovinskom obliku plaćanja, koji stvara uslove za dalje reformske korake u uspostavljanju tržišta hartija od vrednosti i finansijskog tržišta. Rezultate u primeni ovog zakona, pozitivne i negativne, treba iskoristiti za buduća nova rešenja, naročito u determinisanju sistema finansijskog tržišta. Posebno moram istaći da se ovim zakonom u materijalnom smislu rešava socijalna sigurnost jedne važne socijalne kategorije stanovništva, kao što su porodica i deca. Zbog svega iznetog, predlažem i zalažem se da se ovaj zakon usvoji. Takođe mislim da su i ostali zakoni, predloženi dnevnim redom ovog zasedanja Skupštine, dobri i da ih treba usvojiti. Naročito ističem zakon o prodaji nepokretnosti za izmirivanje obaveza po osnovu devizne štednje i zajma za privredni razvoj Republike Srbije. Na tom planu i do sada učinjeno je već mnogo. Neke obaveze države se, u skladu sa ovim prethodnim zakonima, realizuju. Ovim zakonom obezbeđuje se štedišama sigurnost i eliminišu potencijalno špekulativne radnje kroz forme zakupa i rente imovine koja je u državnoj svojini. Hvala vam na pažnji.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Živko Selaković.
Poštovani predsedniče, uvaženi prijatelji poslanici, pošto je već vreme poodmaklo, dosta toga su moji prethodnici rekli, dali svoje mišljenje, i pojedinačno i svojih partija, u vezi Predloga zakona o prodaji određene pokretnosti Koalicija Seljačke stranke Srbije i Ujedinjene penzionerske partije Srbije ovoga puta, kao što sam nekada na svom početku verifikovanog mandata rekao, normalna razmatra dostavljene materijale. Ne idu više tamo posredstvom NATO pakta da ih Čović prvo tamo verifikuje, pa da dozvoli našem predstavniku da iznosi ovde u Skupštini. Znači, sada na legalan način mogu da kažem da iznosim mišljenjenaše dve partije, koje ja predstavljam ovde u parlamentu. Ne bih se osvrnuo na to šta je bilo i da li je dobro ovo ili ono, kriviti nekoga u proteklom periodu zbog čega nije urađeno ovo ili ono, treba se osvrnuti na to - šta uraditi u sadašnjim uslovima i da li je ova Vlada Republike Srbije u ovom momentu iznašla prave, određene, pogodne načine da se, što kaže naš narod, spasi ono što se spasiti može, u sadašnjem vremenu, i eventualno gledajući za buduće vreme! Mi podržavamo predloženi zakon o kome govorim, a takođe i sve ove druge predložene zakone, da ne bih kasnije izlazio ponovo za govornicu, ukratko ću se osvrnuti i na njih. Podržavamo iz tog razloga što smatramo da će prodajom određenih nepokretnosti vlasništva Republike Srbije Vladadoći do jedne značajne cifre sredstava, kojima će pokšati da ublaži naše nedaće, prouzrokovane, prvo, deviznom štednjom građana i ovim obveznicama zajma za preporod Srbije. Znači, tu se na više načina omogućuje građanima da, eto, i taj konačni dug države prema nama na određeni način moći će ljudi da koriste, posebno što se ovde predviđa više mogućnosti da se taj naš novac makar kako tako povrati. Ističem i to da dosadašnji način korišćenja zakupa je privilegovao neke korisnike ovo poslovnog prostora, te su za veoma mala sredstva koristili u ekstra zoni - Terazije - Knez Mihajlova - ili u prvoj zoni lokale za veoma niske cene. Smatram da bi se ovim zakonom to ukinulo, ta privilegija tim korisnicima, tako da plaćaju adekvatno korišćenje tog prostora u ekstra zoni. Ja bih se ukratko osvrnuo i na Predlog zakona o javnim preduzećima. (Predsednik: Molim vas, to ćemo sutra.) Sa ovim bih završio izlaganje povodom ovog predloga zakona o prodaji određenih nepokretnosti, podržavamo i glasaćemo za njega.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Ako se više niko ne javlja, zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj u Republici Srbiji, u načelu. Za je glasalo 159, protiv dva, niko nije uzdržan, nisu glasala dva, ukupno su prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pretres Predloga zakona u pojedinostima nastavićemo sutra u 10,00 časova. Hvala. Poštovani narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2000. godini. Obaveštavam vas da prema službenoj evidenciji današnjoj sednici prisustvuje 140 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da postave svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Obaveštavam Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Dušku Matkoviću, dr Miletu Novakoviću, dr Biro Gezi i Milanu Rodiću. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Podsećam vas da smo na jučerašnjoj sednici završili rad po prvim dvema tačkama utvrđenog dnevnog reda sednice i saslušali uvodno izlaganje koje je o predlozima zakona iz dnevnog reda ove sednice podneo Borislav Milačić, ministar finansija. Takođe, obavili smo načelni pretres o Predlogu zakona o prodaji određenih nepokretnosti u državnoj svojini radi izmirenja obaveza Republike Srbije po osnovu devizne štednje građana i zajma za privredni razvoj u Republici Srbiji i usvojili Predlog tog zakona u načelu. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O PRODAJI ODREĐENIH NEPOKRETNOSTI U DRŽAVNOJ SVOJINI RADI IZMIRENjA OBAVEZA REPUBLIKE SRBIJE PO OSNOVU DEVIZNE ŠTEDNjE GRAĐANA I ZAJMA ZA PRIVREDNI RAZVOJ U REPUBLICI SRBIJI Na član 3. Predloga zakona amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Odbor za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Predstavnik Vlade na sednici Odbora za finansije nije prihvatio ovaj amandman. Molim izvestioca Zakonodavnog odbora da se izjasni o ovom amandmanu. Izvestilac Zakonodavnog odbora ne prihvata ovaj amandman. Da li ko želi reč? Ima reč narodni poslanik Marijan Rističević.