Hvala lepo. Uvažena predsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani poslanici, pred vama se nalazi Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2019. godinu, kao i set reformskih zakona koji će doprineti daljem podizanju životnog standarda građana, privrednom rastu i još intenzivnijem ekonomskom napretku naše zemlje. Budžet za 2019. godinu je potpuno uravnotežen, jer ga karakteriše socijalni aspekt koji je vezan za povećanje životnog standarda, koji prati povećanje plata i povećanje penzija, kao i razvojni aspekt, jer predviđa rekordna izdvajanja za kapitalne investicije koje treba dalje da podstaknu rast našeg BDP. Zakonima koji su pred vama omogućavamo i rasterećenje privrede kroz olakšice koje će joj dati mogućnost da bude još atraktivnija, još konkurentnija, a time ćemo dodatno doprineti našem ekonomskom rastu u 2019. godini. Budžetom koji je pred vama su predviđeni ukupni prihodi od 1,246,2 milijarde dinara i rashodi u visini od 1.269,1 milijardu dinara, što daje predviđeni deficit od 22,9 milijardi dinara, odnosno 0,4% BDP. Projekcija prihoda budžeta je konzervativna, projektovanje realni rast BDP od 3,5% i prosečna inflacija od samo 2,3%. Moram da napomenem da je budžet za narednu godinu rezultat i nastavak reformskih procesa koji je započet još 2014. godine, a koji su rezultirali sjajno 2018. godinom i ekonomskim pokazateljima na koje možemo da budemo ponosni. Podsetiću vas, samo u prvih devet meseci ove godine rast BDP u Republici Srbiji bio je 4,5%, što nas svrstava u najbrže rastuće ekonomije Evrope. Privredna aktivnost tokom cele godine beleži intenzivan rast, praćen jakom i snažnom investicionom aktivnošću i većom ličnom potrošnjom domaćinstava. Posmatrano sa proizvodne strane, imamo značajan rast građevinarstva, kao i uslužnog sektora što je praćeno povećanjem obima industrijske proizvodnje i dobrom poljoprivrednom godinom. Dakle, važno je ne samo što rastemo, nego što svi proizvodni sektori daju doprinos tom rastu. Stopa nezaposlenosti na kraju drugog kvartala ove godine iznosila je 11,9% i više je nego prepolovljena u odnosu na 2012. godinu kada je iznosila 25,2%. Pri tome, što je takođe važno, nezaposlenost mladih smanjena je sa 51,1 na 27,5%. Posebno ohrabruje podatak da je rast zaposlenosti u potpunosti rezultat zapošljavanje u privatnom sektoru, dok u javnom sektoru je broj zaposlenih smanjen. Zahvaljujući povoljnim kretanjima u realnom sektoru i zakonskim rešenjima koje danas predlažemo, a koje treba dodatno da rasterete privredu, da doprinesu rastu stranih direktnih investicija, očekujemo prelivanje pozitivnih efekata i na tržište rada i dalje smanjenje nezaposlenosti, jer osnovna politika Vlade Republike Srbije, osim privrednog rasta i paralelno sa tim, smanjenje nezaposlenosti u Republici Srbiji. Spoljnotrgovinska razmena je u prvih devet meseci ove godine iznosila 28,1% milijardu evra što je međugodišnje povećanje od 10,5%. Deficit tekućeg računa platnog bilansa u prvih devet meseci ove godine, iznosio je 1,5 milijardi evra i u potpunosti je pokriven direktnim stranim investicijama koje su iznosile 1,8 milijardi evra. Reformski procesi koje sprovodimo na zdravim osnovama fiskalne i monetarne stabilnosti podižu atraktivnost naše privrede na strane investitore i time otvaraju kanal transfera, znanja i tehnologije na bazi čega će biti obezbeđen rast konkurentnosti srpskih proizvođača na inostranim tržištima. Kada govorim o fiskalnim kretanjima, ona su i ove godine bolja od planiranih. Podsetiću vas, treću godinu za redom budžet Republike Srbije završava se sa suficitom i na kraju septembra, na nivou opšte države, suficit je iznosio 54,5 milijardi dinara, dok je na nivou republičkog budžeta nakon 10 meseci ostvaren suficit u iznosu od 61,1 milijardu dinara. Prema dosadašnjim kretanjima, procenjujemo da ćemo i ovu godinu završiti sa suficitom i to u iznosu od 0,6% BDP, što je negde oko 28 milijardi dinara. Kada je reč o javnom dugu, on se konstantno smanjuje. Na kraju oktobra, iznosio je 26,6% BDP. Podsetiću vas, pre samo par godina, javni dug je iznosio i preko 70% BDP i sada zahvaljujući dobrim fiskalnim rezultatima smanjujemo učešće javnog duga u BDP, očekujemo već ispod 50% ili blizu 50% da bude početkom 2019. godine. Uvaženi poslanici, orijentacija fiskalne politike u srednjem roku jeste održanje niskog deficita, dalje smanjenje javnog duga, ali i korišćenje fiskalnog prostora za podršku u privrednom rastu naše ekonomije. Rasterećenjem privrede, pre svega kroz smanjenje poreskog opterećenja rada, podstiče se rast i otvaranje novih radnih mesta. S druge strane, ovaj fiskalni prostor, uštede koje smo napravili kroz suficit u budžetu, otvara nam prostor za nikada veće investicije u javnu infrastrukturu od 2019. godine. Tri su osnovna elementa budžeta za 2019. godinu. Prvi je povećanje životnog standarda građana. Fiskalni prostor koji smo ostvarili koristimo upravo za ostvarenje ovog cilja i budžetom se za 2019. godinu planira povećanje plata i penzija za oko 1,3% BDP-a. Ukinut je i Zakon o privremenom uređivanju načina isplate penzija, uz povećanje najnižih penzija od 5%, u odnosu na isplaćenu penziju u septembru 2018. godine. Penzije, dame i gospodo, u Srbiji nikada nisu bile veće nego danas, a sa tom politikom nastavićemo i u 2019. godini. U budžetu za 2019. godinu za penzije je opredeljeno 181,4 milijarde dinara. Za penzije će tokom 2019. biti ukupno izdvojeno 563,2 milijarde, dakle, budžet plus PIO fond, što je 35 milijardi više nego 2018. godine. Ovom prilikom želim da se zahvalim našim najstarijim sugrađanima na teretu reformi koji su podneli. Reforme koje su započete pre samo par godina upravo za svoj efekat imaju povećanje penzija i povećanje plata u javnom sektoru i to je upravo cilj za koji smo se borili u proteklih par godina. Takođe, od 1. januara idemo i sa povećanjem plata u javnom sektoru, i to u proseku između 7% i 12%. Za plate u budžetu izdvojeno je 294,4 milijarde dinara, dok je ukupan fond plata, a govorim ovde o opštoj državi, 501,7 milijardi. To je 33 milijarde više nego što je bilo opredeljeno budžetom za 2018. godinu. Posebno me raduje povećanje plata za zdravstvene radnike, policajce, vojnike, nastavnike. Najveće povećanje od 12% mogu da očekuju i medicinski i stomatološki tehničari, dok će doktori medicine i stomatolozi, kao i doktori specijalisti dobiti uvećanje plata za 10%. Ostali zaposleni u zdravstvu dobiće uvećanje plata od 7%. Zaposleni u MUP-u, Ministarstvu odbrane dobiće plate veće za 9%, kao i zaposleni u ustanovama osnovnog, srednjeg i visokog obrazovanja, učeničkog i studentskog standarda, kao i radnici ustanova socijalne zaštite. Uvećanje plata za 8,5% dobiće zaposleni u Poreskoj upravi i Upravi carina, dok će ostali budžetski korisnici imati uvećanje za 7%. Dakle, u proseku između 7% i 12%, veliko povećanje plata, ali to je upravo rezultat reformi koje smo sproveli i fiskalnog prostora koji smo uspeli da obezbedimo tokom 2018. godine. Povećanje penzija i plata sprovedeno je u skladu sa postignutim merama fiskalne konsolidacije i uz održavanje strogog principa fiskalne održivosti. Pri tome, želim da podsetim vas i građane Srbije, od 1. januara 2019. godine povećana je minimalna cena rada za 8,6%, sa 143 dinara po času na 155 dinara po času, time minimalna plata raste po prvi put na iznos od preko 27.000 dinara i to će dodatno sa stanovišta tražnje doprineti rastu našeg BDP-a, a naravno i podizanju životnog standarda građana Srbije. Drugi važan element budžeta za 2019. godinu jeste povećanje sredstava koje izdvajamo za kapitalne investicije. U odnosu na 2018. godinu, to je 30% više sredstava, ukupno na nivou države 220 milijardi dinara predviđamo za kapitalne investicije. Tu se nalaze, između ostalih, novac za završetak obilaznice oko Beograda, završetak puta Surčin-Obrenovac, izgradnja autoputa Obrenovac-LJig, puta Preljina-Požega, Moravski koridor, Kelebija-Subotica, Novi Pazar-Tutin i veliki broj novih mostova, novih tunela, bolnica, zdravstvenih ustanova, škola, vrtića, svega onoga što će dalje doprineti i poboljšanju infrastrukture u Srbiji, a podizanju kvaliteta života za građane takođe. Izdvojen je novac i za Naučno-tehnološki park u Novom Sadu, za nove digitalne učionice, izgradnju Data centra u Kragujevcu, razvoj infrastrukture zdravstvenih ustanova, ovde prevashodno mislim na KC Srbije, KC Vojvodine i KC Kragujevac. Dakle, veliki broj novih projekata i nastavak postojećih, kako bismo u što kraćem vremenskom periodu obnovili i izgradili našu infrastrukturu. Naravno, sa stanovišta rasta BDP-a, ulaganje u javne investicije je snažan podsticaj daljem rastu koji očekujemo naredne godine. Treći element budžeta za 2019. godinu na koji smo posebno ponosni je set mera koji daje podršku razvoju privrede koja će biti značajno rasterećenija tokom 2019. godine, a time značajno atraktivnija i konkurentnija, što je opet neophodan preduslov za dalji rast naše ekonomije. Prva i osnovna mera koja se predviđa zakonima koji su danas pred vama je smanjenje opterećenja na zarade. Od 1. januara, dame i gospodo, planira se ukidanje doprinosa za nezaposlenost na teret poslodavca. Istorijski potez, smanjujemo opterećenje na zarade sa 63% na 62%. Neko će reći nije dovoljno, slažemo se, ali ovo je prvi korak gde je u budžetu Republike Srbije opredeljeno 12 milijardi dinara. Dakle, 12 milijardi dinara manje za budžet, a više ostaje privredi i privrednicima kao znak i signal prvog koraka koji je vezan za rasterećenje privrede. Pred vama je danas takođe i novi zakon o naknadama. Prvi put u istoriji imamo jedinstven zakon koji na jednom mestu opredeljuje visinu svih naknada u Republici Srbiji i daje veliku stvar, a to je prediktabilnost istih i to je bio jedan od zahteva privrede koji smo takođe uzeli u obzir. Izmene Zakona o porezu na dobit i ostalim zakonima koji su pred vama govoriću kada dođem do tih zakona, ali veliki je set poreskih podsticaja planiran za 2019. godinu koji treba da relaksira privredu i da obezbedi još više stope njenog rasta. Poštovani poslanici, Republika Srbija se nakon sprovedenih mera fiskalne konsolidacije i uspostavljanja ekonomske stabilnosti za koju je zaslužna odgovorna politika koju vode predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić i Vlada Republike Srbije, nalazi da dobrom, zdravom putu daljeg privrednog rasta i razvoja. Upravo budžet za 2019. godinu, kao i set reformskih zakona koji su danas pred vama predstavljaju zdrave temelje za dalje unapređenje svih oblasti našeg društva, što će za konačan rezultat imati ono što je najvažnije za građane Srbije, a to je dalje podizanje životnog standarda, dalje povećanje investicionih aktivnosti i dalje smanjenje nezaposlenosti. U narednih nekoliko minuta ću vam predstaviti i ključne izmene koje donose zakonska rešenja koja su danas pred vama. Radi se o setu zakona, svaki od zakona koji je pred vama sadrži pojedine elemente koji u celini treba da doprinesu, kao što sam već i rekao, daljem rasterećenju privrede i obezbeđivanju visokih stopa rasta i u budućnosti. Pred vama je Predlog zakona o Centralnom registru obaveznog socijalnog osiguranja. Razlozi za donošenje ovog zakona sadržani su u potrebi organizovanja efikasnog oblika za obavljanje poslova uspostavljanja i vođenja centralne baze podataka u kojoj će biti objedinjene različite baze koje se vode za iste grupe korisnika u oblasti socijalnog osiguranja. Ciljevi zakona su obezbeđivanje efikasnije kontrole naplate doprinosa za obavezno socijalno osiguranje, smanjenje troškova administracije i efikasnije funkcionisanje sistema socijalnog osiguranja. Pred vama je takođe Predlog odluke o davanju saglasnosti na Odluku o izmenama Finansijskog plana Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2018. godinu. Potrebne izmene na odobrenim aproprijacijama odnose se na korekcije pozicija kako prihoda, tako i rashoda. Prihodna strana je uvećana na osnovu neraspoređenog viška prihoda iz ranijih godina, dok je rashodna strana uvećana za pozicije za korišćenje usluga i roba, za osiguranje opreme, za potrebe socijalnog osiguranja i socijalne zaštite, kao i za nabavku medicinske opreme. Pred vama je danas i Predlog carinskog zakona, reformski i istorijski zakon koji je nastao s obzirom na neophodnost usaglašavanja ovog zakona sa novim carinskim zakonom EU. Ono što je posebno važno, ono što je glavni cilj ovog zakona je prelazak na bespapirno poslovanje, na elektronsko okruženje, pojednostavljenje, modernizacija, racionalizacija carinskih procedura, obezbeđivanje veće pravne sigurnosti, predvidivosti i jednoobraznosti poslovanja. Upravo je osnovni cilj da se komunikacija između carine i privatnog sektora vrši elektronski. Dakle, deklaracije koje će se podnositi, podnosiće se elektronski što će značajno ubrzati sve procedure i kažem, učiniti našu ekonomiju još konkurentnijom i bržom. Pred vama je takođe i Predlog zakona o carinskoj službi koji reguliše delokrug rada i organizaciju Uprave carine, ovlašćenje carinskih službenika kao i prava, obaveze i odgovornosti carinskih službenika u Upravi carine. Osnovni ciljevi ovog zakona su uređenje, ovlašćenje i obaveze carinskih službenika, obezbeđenje veće pravne sigurnosti i bezbednosti društva i zemlje, jačanje integriteta carinskih službenika i stvaranje osnova za uspostavu sistema zasnovano na kompetencijama i vrednosti. Poštovani poslanici, pred vama je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnoj svojini. Dopunom ovog zakona omogućava se da društva kapitala osnovana po Zakonu o inovacionoj delatnosti čiji je jedan od osnivača Republika Srbija, AP ili jedinica lokalne samouprave, da mogu koristiti i upravljati nepokretnostima u javnoj svojini kao da i za te nepokretnosti mogu dati u zakup start-ap društvima zasnovanim po Zakonu o inovacionoj delatnosti. Reformski zakon koji daje podršku start-ap preduzećima i kojim daje mogućnost da infrastrukturu koju država ima a ne koristi da njima kako bi aktivirala i doprinela njihovom boljem poslovanju. Sledeći na dnevnom redu je Predlog zakona o izmeni Zakona o republičkim administrativnim taksama. Osnovni razlog zbog koga se predlaže donošenje zakona jeste usaglašavanje sa Zakonom o deviznom poslovanju. Pred vama je takođe i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o igrama na sreću. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona kojim se vrše izmene i dopune odredaba ovog Zakona o igrama na sreću ogleda se u osnivanju Uprave za igre na sreću kao organa uprave u sastavu Ministarstva finansija i uređenju njene nadležnosti. Prelazak nadležnosti u oblasti igara na sreću sa poreske uprave na Ministarstvo finansija upravo je cilj ovog zakona kako bi se ova oblast dodatno regulisala i kako bi se obezbedilo na odgovarajući način kontrola poslovanja privrednih subjekata koji se bave ovom delatnošću. Pred vama je takođe i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Osnovni razlog za donošenje ovog zakona kojim se vrše izmene i dopune ogleda se u brisanju odredaba koje propisuju nadležnost poreske uprave u oblasti igara na sreću i prenošenje tih nadležnosti na novu upravu koja će biti formirana u okviru Ministarstva finansija. Sledeći je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o javnom dugu. U cilju realizacije aranžmana sa MMF neophodno je da se definicija cilja upravljanja javnim dugom izmeni i bude u saglasnosti sa globalnim najboljim praksama. Pred vama je takođe i Predlog zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju gde su redefinisani rokovi za utvrđivanje ukupne osnovice obeštećenja koja se može znati tek pošto se donese veći broj rešenja o pravu na obeštećenje u postupku restitucije. Pred vama je takođe zakon, odnosno Zakon o izmenama i dopunama Zakona o duvanu a razlog za donošenje ovog važnog zakona je suzbijanje nelegalne proizvodnje i prometa duvana i duvanskih proizvoda. Naime, neophodno je što pre uspostaviti efikasniju kontrolu na tržištu duvana i duvanskih proizvoda a imajući u vidu predviđene rokove i obaveze privrednih subjekata kao i početak proizvodne godine duvana. Takođe, neophodno je da se što pre otpočne sa primenom rešenja predloženih ovim zakonom a u cilju omogućavanja većih budžetskih prihoda iz ove delatnosti. Pred vama je, poštovani poslanici, još jedan reformski zakon, a to je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana i osnovni ciljevi ovog zakona su suzbijanje nelegalnog rada fizičkih lica u svojstvu pružaoca usluga smeštaja uređenjem poreskog tretmana prihoda po tom osnovu, povećanje motivacije i odgovornosti zaposlenih prema poslodavcima, a u cilju postizanja boljih poslovnih rezultata kroz program učešća zaposlenih kao što je kupovina hartija od vrednosti pod povlašćenim uslovima za šta se daje poresko rasterećenje po osnovu zarada. Ovo je velika i važna stvar kojom dajete mogućnost da se naš poreski sistem približi sistemu koji već vlada u velikom broju zapadnih zemalja gde se mladi i oni koji rade u inovativnim delatnostima daje im se mogućnost da dobiju udele u pojedinim privrednim društvima. Reformski zakon i ovim zakonom takođe se rešava i daje predlog delimičnog rešenja problematičnih stambenih kredita. Sledeći Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje čije se ključne izmene ogledaju u fiskalnom rasterećenju prihoda po osnovu rada. O tome sam već pričao, dakle, idemo na ukidanje naknade za nezaposlenost, odnosno doprinosa za nezaposlenost na teret poslodavca i stvaramo uslove za utvrđivanje najniže i najviše mesečne, odnosno godišnje osnovice doprinosa, a imajući u vidu izmenu metodologije koju Republički zavod za statistiku primenjuje kod utvrđivanja prosečne zarade, a koja se objavljuje jedanput godišnje i važi za tu kalendarsku godinu. Pred vama je takođe i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit pravnih lica. Razlog za donošenje ovog zakona jeste da je ovo još jedan reformski zakon. Dakle, sadržani su u potrebi pružanja podrške razvoju privrede naročito kroz stvaranje povoljnijih uslova za obavljanje privrednih aktivnosti obveznika. Ciljevi zakona su izmena načina obračuna poreske amortizacije u cilju njenog ujednačavanja sa računovodstvenom i skraćenje roka za potpuni otpis stalnih sredstava. Za one koji nisu ovo možda razumeli najvažniji zahtev privrede osim jedinstvenog Zakona o naknadama bio je da se ujednače amortizacije, odnosno obračun amortizacije u računovodstvu i u poreskom bilansu. Time motivišemo privredne subjekte da investiraju više u osnovna sredstva, dakle, u nove mašine, novu opremu i time doprinosimo daljem tehnološkom razvoju naše ekonomije. Dalje, podstičemo inovativnost i unapređujemo položaj obveznika kroz priznavanje rashoda po osnovu reklame i propagande bez ograničenja. Sledeći pred vama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Ciljevi ovog zakona su ujednačenija primena poreskih propisa i jačanje pravne sigurnosti, adekvatnije oporezivanje imovine shodno ekonomskoj moći da se i poreskim merama destimuliše gradnja bez propisane dozvole i nepoštovanje rokova za gradnju kada je dozvola izdata i povećanje ekonomičnosti postupka podnošenja poreskih prijava. Sledeći na redu je Predlog zakona o naknadama za korišćenje javnih dobara. Za ovaj zakon već sam rekao i mogu da ponovim da je istorijski, a osnovni razlozi zbog kojih se predlaže donošenje ovog zakona ogledaju se u potrebi unapređenja transparentnosti sistema javnih prihoda, obezbeđenja predvidivosti troškova poslovanja za privredu i optimalnog korišćenja javnih dobara. Ukratko, ovim zakonom se recimo ukidaju pojedine naknade, ukida se naknada za bio goriva, ukida se naknada za obavezne rezerve prirodnog gasa, ukida se naknada za prekomerno korišćenje javnog puta, njegovog dela ili putnog objekta. Ukida se naknada za korišćenje komercijalnih objekata kojima je omogućen pristup sa javnog puta. Dakle, ukida se nekoliko naknada koje su do sada opterećivale privredu Srbije, a od 1. januara 2019. godine više ih neće biti. S druge strane, imamo i nekoliko osnovica za pojedine naknade koje smo smanjili i sve su te odredbe sadržane u ovom zakonu. Zakon koji treba da doprinese ne samo predvidivosti poslovanja privrede nego i maksimalnom smanjenju nameta kojima je privreda opterećena i mi ćemo nakon usvajanja ovog zakona, ako ga vi budete izglasali, gledati za 2019. godinu i za 2020. da ga još dodatno unapredimo. Pred vama je takođe i Predlog zakona o potvrđivanju Ugovora o garanciji za projekat izgradnje TPS Zemun, Tehničko-putnička stanica Zemun, faza dva između Republike Srbije i Evropske banke za obnovu i razvoj. Ukupna vrednost projekta je 52 miliona evra. Za prvu fazu su obezbeđena sredstva u iznosu od 30 miliona evra i za finansiranje druge faze dodatnih 22 miliona evra. Tačka 20. i 21. to je Predlog zakona o potvrđivanju okvirnog sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine o obezbeđenju koncesionog zajma Narodne Republike Kine kao i Predlog zakona o potvrđivanju ugovora o državno-koncesionom zajmu za projekat izgradnje obilaznice oko Beograda na autoputu E-70 i E-75, deonica, most preko reke Save od Ostružnice do Bubanj Potoka. Dakle, zakon koji nam daje mogućnost da obezbedimo finansiranje za završetak ovog dela oko Beograda, a nakon toga razmišljamo i kako ćemo završiti deo od Pančevačkog mosta pa preko Vinče do Bubanj Potoka. Sledeća tačka dnevnog reda odnosi se na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o privremenom uređenju osnovica za obračun isplatu plata, odnosno zarada i drugih stalnih primanja kod korisnika javnih sredstava. Naime, ovom izmenom propisano je da se osnovica za obračun i isplatu plata, kod pojedinih korisnika umanjuje za 5% počev od 1. januara 2019. godine. Naredna tačka dnevnog reda odnosi se na Predlog zakona o davanja garancija Republike Srbije u korist „Banke Inteze“ za izmirivanje obaveza Javnog preduzeća „Srbijagas“, a po osnovu ugovora o kreditu za izgradnju gasovoda Aleksandrovac –Brus – Kopaonik – Raška – Novi Pazar – Tutin, dakle još jedan veliki investicioni projekat koji radi „Srbijagas“ tokom 2019. godine. Sledeći zakon je Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist „Sosiet ženeral“ banke, Komercijalne banke, Banke „Poštanska štedionica“, OTP banke Novi Sad, „Vojvođanske banke“, a za izmirivanje obaveza javnog preduzeća „Srbijagas“ po osnovu kredita, odnosno ugovora o kreditu za izgradnju gasovoda na teritoriji Republike Srbije, mnogo ste o tome čuli, pričaćemo i danas ako treba o tome, veliki projekat naredne godine. Kreće izgradnja tzv. Južnog ili turskog toka kroz Srbiju. Velika investicija koja treba da se završi krajem 2019. godine. Sledeća tačka dnevnog reda je Predlog zakona o Potvrđivanju aneksa broj 1, finansijskog ugovora železnička pruga Niš – Dimitrovgrad od 31. januara 2018. godine, između Republike Srbije i Evropske investicione banke, gde se stvaraju uslovi da se sređivanje ovog dela pruge, veoma važnog dela pruge za nas uspešno završi. Pred vama je i Predlog zakona o izmeni i dopunama Zakona o privrednim društvima. Naime, zakon o privrednim društvima kao zakon od naročitog značaja za razvoj privrede naše zemlje i stvaranje povoljnog poslovnog ambijenta. Neophodno je izmeniti i dopuniti sa ciljem unapređenja ranga Republike Srbije u oblasti zaštite manjinskih akcionara, što je veoma važno za duing biznis listu Svetske banke i upravo zbog, toga ciljevi ovog zakona su otklanjanje dilema, različitih tumačenja u praksi u pogledu korišćenja pečata, ostvarivanje napretka u oblasti zaštite manjinskih akcionara i poboljšanje ranga Republike Srbije na duing biznis listi Svetske banke, transparentnost podataka o zanimanju, prethodnom zaposlenju i funkcijama članova odbora, direktora i članova nadzornog odbora javnog akcionarskog društva i stvaranje uslova za efikasniju realizaciju projekata javnog privatnog partnerstva, a imajući u vidu da su oni sve zastupljeniji u Republici Srbiji. Sledeći na redu je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o stečaju. Ove izmene proizilaze iz potrebe da se dodatno poboljša pravni okvir za zaštitu prava poverilaca, obezbedi veća transparentnost podataka i razmena informacija između stečajnog upravnika poverilaca, kao i da se obezbedi veća izvesnost u pogledu troškova stečajnog postupka, kroz propisivanje gornje granice za određivanje visine predujma. Pred vama je takođe i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o ulaganjima i razlozi za donošenje ovog zakona su sadržani u potrebi unapređenja i preciziranja pojedinih dosadašnjih rešenja, a u cilju efikasnije primene ovog zakona. Razlog za izmene su da upravo budemo još efikasniji prilikom podrške ulaganjima u našu zemlju i da time doprinesemo daljem smanjenju nezaposlenosti i otvaranju što većeg broja fabrika u našoj zemlji. I konačno, tačka dnevnog reda danas pred vama je i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o vodama. Cilj donošenja ovog zakona je efikasnije ostvarivanje prava i obaveza građana i zadovoljavanja njihovih potreba poverenjem javnih ovlašćenja nadležnim organima Grada Beograda, za davanje u zakup vodnog zemljišta u javnoj svojini Republike Srbije na teritoriji Grada Beograda za postavljanje plutajućih objekata. Dalje, drugačija raspodela pripadnosti i prihoda kroz utvrđivanje da prihodi u davanje u zakup vodnog zemljišta u javnoj svojini, osim prihoda u davanju u zakup vodnog zemljišta, za postavljanje plutajućih objekata na teritoriji Grada Beograda kao i prihodi od ustanovljavanja prava stvarne službenosti na vodnom zemljištu i vodnom objektu, pripadaju javnim vodoprivrednim preduzećima umesto budžetima Republike Srbije i AP Vojvodine. Uvaženi poslanici, ovo je set zakona koji mi daje za pravo da kažem da smo završetkom finansijske konsolidacije u proteklih par godina otvorili nov list i novu knjigu koja treba da se zove – ubrzani razvoj i industrijalizacija naše zemlje u godinama koje su pred nama. Upravo zbog toga budžet je koncipiran na način da, osim podizanja životnog standarda, dakle plata i penzija a dugoročno opredeljenje Vlade Republike Srbije je upravo u tome da plate i penzije i životni standardi građana Srbije raste. Idemo sa većim javnim investicijama i maksimalnoj podršci našoj privredi, da kroz povećanje atraktivnosti, kroz poreske podsticaje utičemo na to da nam privreda raste što brže kako bismo dostizali standard EU, prestizali taj standard i kako bi naša zemlja bila još uspešnija. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Mladen Šarčević. Izvolite.
Dobar dan poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, naše ministarstvo ima na raspravi zakon o fondu za nauku, takođe izmene i dopune Zakona o patentima koji idu kroz Agenciju za intelektualnu svojinu. Razlog da ovaj zakon o fondu za nauku uđe u Skupštinu zajedno sa budžetom jeste i prilika da se i budžetira nešto što prvi put postoji u našoj zemlji. Zakon o fondu Republike Srbije je novi zakon kojim se sistemski zakon o naučno-istraživačkoj delatnosti uređuje, obezbeđuju politika i mere za podsticanje naučno-tehnološkog razvoja naše države. Ovaj zakon naročito je značajan za razvoj naučno-istraživačke delatnosti Republike Srbije jer ona unapređuje i uređuje oblast podrške ovoj delatnosti. U cilju obezbeđivanja uslova za kulturu i razvoj naučno-istraživačkih i razvojnih aktivnosti u Republici Srbiji neophodni za napredak društva zasnovanog na znanju. Dosadašnje reforme naučno-istraživačkog sektora su imale za cilj stimulisanje individualnih i grupnih doprinosa istraživača kroz delimično publikovanje naučnih radova. Međutim, uticaj dosadašnje politike daje samo graničan doprinos naučno-istraživačkim institucijama i finansiranju najkomplikovanijih projekata. Zbog toga je potreba za reformama prepoznata od strane kreatora javne politike, prepoznata od strane naučno-istraživačke zajednice. Zato su preduzeti koraci za stvaranje preduslova za temeljenu reformu, te se akcenat stavlja na promenu modela finansiranja nauke, kao izuzetno kompleksnog i veoma značajnog procesa. Osnivanje i rad fonda za nauku, Republike Srbije, predstavlja ključnu tačku ove reforme. Uspostavljanjem fonda definiše se prostor u kome će se kroz delovanje omogućiti efikasnija i konzistentnija podrška razvoja i naučnog istraživanja i primena njihovih rezultata radi bržeg društvenog, tehnološkog i ekonomskog razvoja Republike Srbije. Formiranjem fonda, čija će osnovna uloga biti da obezbeđuje finansiranje naučno-istraživačke projekte, nadležnost Ministarstva prosvete i nauke, tehnološkog razvoja, biće redefinisana u tom domenu. Ministarstvo će se baviti samo politikom u oblasti naučnih istraživanja i kroz institucionalno finansiranje, kojim će biti obezbeđena jedna stabilnost u radu naučnih ustanova i samih istraživača. Cilj uspostavljanja fonda zasnovan je na principima evropske naučno-istraživačke prakse, ali ima i u drugim zemljama sveta, sa posebnim akcentom na uspostavljanje delotvornog nacionalnog istraživačkog sistema integrisanog u, pre svega međunarodni istraživački prostor, koji se oslanja na partnerstva u zemlji i u inostranstvu i doprinosi ekonomskog rastu, podizanju konkurentnosti privrede, društva je u kulturnom napretku i postizanju većeg standarda građana i kvalitetu života u Republici. Uspostavljanjem fonda i uvođenjem naučno – tehnoloških razvojnih programa, u okviru kojih će se realizovati projekti, stvoriće se ciljevi sadržani u strategiji naučno tehnološkog razvoja Republike Srbije do 2020. godine, kao i akcionom planu za sprovođenje ove strategije. U jednom drugom delu ove godine će fond postati nezavisna institucija, moći će da se bavi onim projektima, koji će biti u naučno-istraživačkom sektoru, prepoznati svojom izvršnošću i moći će da se efikasnije troši novac državnih investicija. Bitno je da taj fond ne nosi samo sredstva, baziranih na matičnom ministarstvu, nego i kroz druga ministarstva zainteresovanih za razvoj nauke, kao i privrednih društava. U tome je bitno je da ovaj fond narasta i da ima početnu funkciju kroz budžet koji se sada formira. Naravno da će se kroz fond dodeljivati sredstva najboljim projektima. Fond će imati svoju nezavisnost i imaće direktorat, svoje upravne i nadzorne organe, tako da je ono što je naučna zajednica davno očekivala, sada je prilika da se sve to realizuje. Pozitivni efekti koji će se ostvariti primenom zakona jeste ostvarivanje efikasnijih trošenja postojećih resursa, namenjenih za podršku naučnim i istraživačkim radovima, sa fokusom na ostvarenje što primenljivijih rezultata istraživanja. Sistemsko uređenje i kvalitetnija podrška upravljanju raspoloživim sredstvima doprineće većem kvalitetu naučnih istraživanja. Primena zakonskih rešenja uticaće na povećanje saradnje između istraživačkog i privrednog sektora i ostvarivanje većeg efekta primene rezultata istraživanja sa ciljem povećanja konkurentnosti. Republika Srbija će sa novim sistemskim rešenjem iskoristiti postojeći potencijal, kao što su to radile one države koje su uspele dugoročno da ostvare efekat razvijene ekonomije i pokazati da je značaj nauke neophodan za održivi ekonomski rast. Kroz reformisanje naučno-istraživačkog sistema ostvariće se bolji odgovor na potrebe većeg broja aktera iz društva u celini. Iskoristiće se potencijal za stvaranje novih tehnologija koje nastaju velikom brzinom, a kako bi se osigurala dugoročna održivost naučno-istraživačke delatnosti na nacionalnom nivou. Republika Srbija će kao i visoko razvijene zemlje adaptirati sistem upravljanja naukom koji uključuje poboljšanje procesa određivanja prioriteta finansiranja i upravljanja naučno-istraživačkih organizacija kroz ocenjivanja naučnog rada, odnosno na njegov efekat na ostvarenje novih znanja, na ekonomski razvoj i rešavanje društvenih izazova. Ovom reformom koja uključuje novi zakon o nauci i istraživanjima, koji će za par meseci doći u ovaj Dom, Vlada Republike Srbije i resorno ministarstvo šalju jasnu poruku da za najbolje mlade istraživače ima mesta u našoj naučnoj zajednici, da želimo da ostanu ovde i postižu zapažene rezultate u svojoj zemlji. Vrlo kratko bih rekao da su izmene i dopune Zakona o patentima bile nužne zbog Poglavlja 7, da bi se primenile određene direktive, uvele jasnoće u procedurama, da bi se bolje zaštitili ljudi koji apliciraju da se zaštite njihovi patenti i da steknu bolji uvid i kroz pravosuđe bolju vidljivost, da se kroz digitalni sistem lakše vodi evidencija, da se ukinu suvišni registri, da se samo vode registri patenata i malih patenata. Znači, da se sve to krajnje pojednostavi i da naši ljudi koji se bave istraživanjem mogu da imaju sigurniji, mirniji san kad je u pitanju zaštita njihovih autorskih prava. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima ministar gospodin Ružić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, pred vama je devet predloga zakona iz nadležnosti Ministarstva državne uprave i lokalne samouprave kao nastavak reforme javne uprave sa ciljem dalje profesionalizacije i efikasnijeg rada administracije u korist svih građana naše zemlje. Četiri predloga zakona, i to Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima AP i jedinice lokalne samouprave, Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama, kao i Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, AP ili jedinica lokalne samouprave, deo su temelja reforme sistema plata, a izmenama koje predlažemo menjamo rokove od kojih počinje primena sistemskog i posebnih zakona o platama u pojedinačnim delovima javnog sektora. One su uslovljene potrebom da se u predstojećem periodu sprovedu dodatne finansijske analize prelaska na nov sistem plata, kao i da se ostavi novi, primeren vremenski period za prilagođavanje poslodavaca i zaposlenih i to sve do 1. januara 2020. godine. Potpuna implementacija ovih propisa je veoma važna i moramo imati u vidu njihovu kompleksnost. Primena mora da bude sinhronizovana, svi učesnici moraju da budu pripremljeni za sve faze, osnovice isplanirane tako da ne ugroze budžet. Samo tako možemo da obezbedimo da reforma sistema plata postigne svoj puni efekat od 1. januara 2020. godine. Zakonom o zaposlenima u AP i jedinicama lokalne samouprave, čija je puna primena počela 1. decembra 2016. godine, na jedinstven način uređujemo prava i dužnosti iz radnog odnosa zaposlenih u organima AP i jedinicama lokalne samouprave i uspostavljamo osnovna načela službeničkog sistema, zasnovana na standardima prihvaćenim u savremenim uporedno pravnim sistemima. Istovremeno, obezbeđuju se uslovi za punu profesionalizaciju i depolitizaciju kadrova u AP i jedinicama lokalne samouprave i uvode se principi rada koji omogućavaju da se poslovi iz nadležnosti AP ili jedinice lokalne samouprave vrše stručno i zakonito, pri čemu se stvaraju objektivni uslovi i pretpostavke za karijerni razvoj zaposlenih, stručno usavršavanje i karijerno napredovanje u službi. Istovremeno, važno je bilo dodatno urediti položaj i plate državnih službenika. Kroz Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama državnih službenika i nameštenika uređujemo radne odnose državnih službenika i nameštenika kako bi se obezbedili nesmetani uslovi za nagrađivanje državnih službenika po osnovu vrednovanja radne uspešnosti počev od 1. januara 2019. godine. Razlozi za donošenje zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima neposredno su u vezi sa ostvarivanjem opšteg cilja i strategije reforme javne uprave u Republici Srbiji, posebnih ciljeva definisanih u njenom akcionom planu za period 2018. do 2020. godine, koji podrazumeva dalje unapređenje rada javne uprave i obezbeđivanje visokog kvaliteta usluga građanima i privrednim subjektima, kao i doslednu primenu depolitizacije i profesionalizacije državnih službenika, uspostavljanje službeničkog sistema zasnovanog na kompetencijama i na načelima transparentnosti, konkurentnosti, prijema i napredovanja u službi na osnovu zasluga. Podsetio bih vas da je na sednici Saveta za reforme javne uprave Vlade Republike Srbije usvojen dokument pod nazivom „Okvir politike upravljanja ljudskim resursima u državnoj upravi Republike Srbije“, kojim je izvršena analiza postojećeg stanja i date su smernice i preporuke za dalje unapređenje upravljanja ljudskim resursima u državnoj upravi, zasnovanih na kompetencijama i sistemu zasluga. Upravo te smernice važne su i za privlačenje i zadržavanje kvalitetnih kadrova kroz uvođenje u posao, ocenjivanje, napredovanje i horizontalnu mobilnost, sistem plata, stručno usavršavanje i osposobljavanje, upravljanje karijerom i posebne mere politike zadržavanja ljudskih resursa. U tom smislu predloženim izmenama koje su pred vama definiše se pojam kompetencije u procesu upravljanja ljudskim resursima koji podrazumeva skup znanja, veština, osobina, stavova i sposobnosti koje bi državni službenik trebalo da poseduje, koje oblikuju njegovo ponašanje i vode postizanje očekivane radne uspešnosti na radnom mestu. Predložene su i odredbe kojima se uređuje da će se izbor među kandidatima u konkursnom postupku od sada zasnivati na proveri tih kompetencija, ali se takav sistem uvodi u funkciju vrednovanja rada državnih službenika. Time se podstiče službenik na ostvarivanje boljih rezultata rada i ostvaruju se uslovi za pravilno odlučivanje o napredovanju i stručnom usavršavanju. Takođe, predložene su odredbe koje se odnose na unapređenje evidencije upravljanja ljudskim resursima kroz centralnu kadrovsku evidenciju, jačanje uloge kadrovskog plana i jačanje internog tržišta rada u cilju stvaranja kvalitetne i efikasne baze zaposlenih, čija uloga bi bila, između ostalog, i da utiče na politiku zadržavanja kadrova i njihovo pravilno raspoređivanje. Predloženim izmenama Zakona o načinu određivanja maksimalnog broja zaposlenih u javnom sektoru produžava se primena ovog zakona do kraja 2019. godine, kako bi se u narednom srednjoročnom periodu ostvarili ciljevi fiskalne politike, usmereni na održanje fiskalne stabilnosti, što vodi daljem smanjenju učešća javnog duga. Smanjenje zarada, zabrana zapošljavanja i racionalizacija broja zaposlenih u javnom sektoru su mere koje su do sada najviše doprinele smanjenju rashoda i uspehu fiskalne konsolidacije. Usled pozitivnih efekata primene zakona omogućeno je manje restriktivno odlučivanje o potrebi novog zapošljavanja, a naredne godine razmatraće se efikasniji sistemi koji će omogućiti korisnicima javnih sredstava efikasnije popunjavanje radnih mesta. Poslednji predlog zakona koji danas iznosimo jeste i Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o inspekcijskom nadzoru, koji je donet u aprilu 2015. godine, delimično ušao u primenu jula te godine, a u punu primenu ušao 30. aprila 2016. godine. Reforma inspekcijskog nadzora u sklopu potpune reforme javne uprave je jedna od najuspešnijih aktivnosti koju smo poslednjih godina sproveli. Primera radi, u odnosu na 2011. godinu, kada je sprovedeno prvo merenje, 43% privrednih subjekata je izjavilo da inspekcijski nadzor negativno utiče na poslovanje njihovog preduzeća. U 2017. godini samo 17% anketiranih privrednih subjekata izjavljuje da inspekcijski nadzor negativno utiče na njihovo poslovanje. Zakon o inspekcijskom nadzoru je uveo savremene inspekcijske standarde, pre svega u pogledu jačanja preventivne i savetodavne uloge inspekcija i transparentnost rada javne uprave. Takođe, zakonom je predviđeno da se rad inspekcije zasniva na proceni rizika, planiranju i upravljanju rizicima, a prvi put uređeno je i pitanje kontrole neregistrovanih subjekata. Zakonom o inspekcijskom nadzoru uspostavljena je koordinaciona komisija za inspekcijski nadzor na republičkom nivou, kao i koordinaciona tela za inspekcijski nadzor na nivou AP Vojvodine i Grada Beograda sa ciljem usklađivanja i koordinacije rada inspekcija. Kao što znate, Republika Srbija ima manjak inspektora u odnosu na potrebe svih oblika inspekcijskog nadzora i službenih kontrola, kao i u odnosu na evropski prosek. Upravo stoga naš zadatak u narednom periodu biće i plan zapošljavanja novih inspektora kao i stručno usavršavanje inspektora kroz obuke, radionice i savetovanja u skladu sa novim mehanizmima datim, kako izmenama i dopunama ovog zakona, tako naravno i u skladu sa Zakonom o Nacionalnoj akademiji za javnu upravu. Ovim tekstom usklađujemo odredbe koje se tiču upravnog postupka i upravnog postupanja, s obzirom da je Zakon o opštem upravnom postupku koji je stupio na snagu 9. marta 2016. godine, doneo veliku promenu u postupanju administracije prema korisnicima, pre svega, u cilju unapređenja efikasnosti našeg rada u korist kvaliteta usluga koje kao uprava pružamo. U okviru prethodnih aktivnosti radi se na uspostavljanju jedinstvenog informacionog sistema za inspekcijske koji je trenutno u pilot fazi i obuhvata četiri Republičke inspekcije. Dakle, inspekciju za rad, tržišnu inspekciju, sanitarnu i upravnu inspekciju. Planira se da sve inspekcije budu uključene u ovaj sistem tokom 2019. godine. Do sada je obuku za korišćenje ovog sistema završilo tačno 836 inspektora. Sistem „mej inspektor“ bi trebalo da inspekcijske poslove učini efikasniji, delotvornijim i modernijim u oblasti procene rizika, planiranja, razmene podataka i koordinacije, što je u skladu i sa Zakonom o elektronskoj upravi, koji je usvojen u ovom domu u aprilu 2018. godine. Uspostavljanje informacionog sistema „e-inspektor“ zahteva određene izmene i dopune u Zakonu o inspekcijskom nadzoru, koji je danas na dnevnom redu. Takođe, izvršeno je usklađivanje sa novinama uvedenim u Zakonu o državnoj upravi i Zakonu o lokalnoj samoupravi, u pogledu saradnje dve ili više opština, odnosno opština i gradova, radi efikasnijeg obavljanja pojedinih vrsta poslova. Inspekcijski nadzor prepoznat je kao vrsta posla za koji je neophodno obezbediti veću koordinaciju, te smo i tu mogućnost sinergije dve ili više jedinica lokalne samouprave integrisali u zakon. Predloženim izmenama i dopunama uvodimo i nove institute, poput prikrivene kupovine, mešovitog nadzora i drugo, koji su rezultat projekta koje sprovodi Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave u saradnji sa NALED-om, USAID-om, Stalnom konferencijom gradova i opština i drugim partnerima. Prikrivena kupovina se obavlja bez prethodnog obaveštavanja u slučaju kada se ne mogu obezbediti potrebni dokazi za određeno nepostupanje u skladu sa zakonom ili bi to bilo značajno otežano. U toku prikrivene kupovine inspektor je ovlašćen da putem neposrednog opažanja prikuplja dokaze i podatke potrebne za utvrđivanje činjenica. Nakon obavljene kupovine inspektor predočava nadziranom subjektu svoju službenu legitimaciju i nalog za inspekcijski nadzor. Predlogom zakona uvodi se nova vrsta inspekcijskog nadzora, tzv. „mešoviti inspekcijski nadzor“ koji omogućava da više inspekcija istovremeno vrši redovan ili vanredan nadzor kada se predmet nadzora delimično ili u celosti poklapa ili su povezani kao rezultat prakse. To naravno štedi i vreme i resurse inspekcija, ali i privrednika. Poštovani narodni poslanici, potrudio sam se da zaista u što kraćem roku predstavim ovih devet predloga akata koja dolaze iz Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu sa ciljem da napravimo još jedan korak napred u sveobuhvatnoj reformi javne uprave. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Maja Gojković, narodni poslanik. Izvolite.
Hvala, pod uslovom da su ministri završili. Zahvaljujem, pošto malo ćemo skrenuti sa teme budžeta i zakona koji se oslanjaju na donošenje budžeta za 2019. godinu. Javila sam se samo u kratkim naznakama, isto nemam nikakve pretenzije i kao ministar Ružić da vam pročitam čitavo obrazloženje uz Predlog zakona koji ste dobili, jer kada bih čitala obrazloženje čitavo o svim članovima ovog zakona, to bi uzelo jedan radni dan, u najmanjem slučaju. Ubeđena sam zbog količine amandmana koji su predloženi na ovaj zakon, da je svaki predlagač amandmana detaljno pročitao i Predlog zakona i evo ovo je sve obrazloženje svakog zakonskog predloženog rešenja. Naravno da je ustavni osnov jasan u donošenju ovog zakona i predlaganje nalazi se u članu 97. tačka 9. Ustava, ali važnije je to što prilikom kada je ovaj zakon i ušao u proceduru, odnosno što je još interesantnije, kada se našao na dnevnom redu onda je prosto parlament, poslanici su zasuti porukama nepoznatog porekla, mogu tako da kažem, jer sam se potrudila i da pozovem neke nosioce tih domena, ustanova, da pitam o čemu se radi i zašto oni koji su i učestvovali u pisanju ovog zakona, ja se ograđujem, ja nisam stručno lice niti pretendujem da budem naučnik iz ove oblasti, ja sam samo predlagač, na jednom počeli da pišu na 250 adresa, njih jedno stotinak, potpuno isti tekst. Zato sam želela samo da kažem par stvari, da je ovaj zakon svakako ušao u proceduru. Pa ne, ljudi su zapanjeni što je neko uspeo da dođe do njihovog domena i da šalje nekakve alarmantne poruke i mejlove koji zaista nemaju nikakve veze i dodirnih tačaka sa ovom materijom i sa ovim zakonom. Možda sa nečim imaju, sa ovim nemaju. Devetog novembra je ušao ovde u proceduru i u tom trenutku sam stavila hitnost postupka, ali svi znamo koji je danas datum i danas je već 19. dan, tako da zaista sa zadovoljstvom mogu da kažem da smo i poslovnički ušli u redovan postupak i da više ničeg hitnog ovde nam. To je za poznavaoce našeg Poslovnika. Da, kada se našlo ovde u proceduri zakon, Predlog zakona se našao i na sajtu naše Agencije za atomsku energiju i jonizujuća zračenja, na sajtu nadležnog Ministarstva za zaštitu životne sredine i insistirala sam na jednom javnom slušanju ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije, gde su se čule naravno pohvale za ovaj Predlog zakona. Naravno, bilo je i kritičkog osvrta, što takođe kao predlagač pozdravljam. Ovaj zakon ima sadržinu sa jednom temom koja je sveobuhvatna, zaista aktuelna tema danas u svetu i u to sam se uverila kada sam sticajem okolnosti postala predsednik Upravnog odbora Nacionalne agencije, gde sam i dva puta bila u Beču prilikom posete i na radnim sastancima u Međunarodnoj agenciji za atomsku energiju i razgovarala i sa generalnim sekretarom, gospodinom Amanom i iz toga je proizašla i obaveza i nužnost donošenja jednog modernog, novog zakona, jer moram da kažem da je ova oblast zaštite od jonizujućeg zračenja i nuklearne sigurnosti do sada bila uređena zakonom koji je donet pre bezmalo deset godina. U međuvremenu se što šta i u ovoj oblasti promenilo, ali se promenila i Srbija. Znam da mnogi ne vole kada se kaže da je jedan od razloga da svakako, odnosno okolnosti da je Srbija započela pristupne pregovore sa EU, ali to je činjenica koja postoji i da smo mi time preuzeli obaveze usklađivanja našeg zakonodavstva sa evropskim propisima. Tako da je to jedna od sigurnih činjenica koje moramo da uzmemo u obzir da je onaj zakon od pre deset godina veoma zastareo. Došlo je, naravno, do znatnog unapređenja i na tehnološkom planu, novih saznanja koja ovaj Predlog zakona treba da uredi i da vas podsetim na nešto što smo svi zajedno ovde uradili pre nekoliko meseci, ratifikovali smo četiri međunarodne konvencije koje nameću određene obaveze u ovoj oblasti. Četiri konvencije, na to možemo samo da budemo ponosni, koje su do sada još uvek iz meni nepoznatih razloga negde stajale po strani skoro punih deset godina. Prvi put kada sam imala radni sastanak sa gospodinom Amanom i sa njegovim timom, oni su pitali da li Srbija ima neke posebne razloge zašto je nešto potpisala a nikada nije ratifikovala? Da mi to nismo uradili velikom brzinom ovde u parlamentu, velika sumnja bi bila nad Srbijom zašto i šta to Srbija uopšte u ovoj oblasti ima da krije, u koju to mi grupu zemalja uopšte želimo da pripadamo i naravno kada vreme, jedan zakon prevaziđe, onda se tu pojave mnoge poteškoće i u primeni, pravne praznine koje zakon i sada važeći ne može da popuni, te praznine, itd. U tome se mogu, u stvari, prepoznati i ciljevi donošenja ovog zakona.Ovaj zakon ima i jednu važnu novinu, to je, takođe, u skladu sa međunarodnom praksom, to da Agencija za atomsku energiju i jonizujuće zračenje u ovakvom obliku više ne može da postoji. Svet to ne prepoznaje i oni prepoznaju samo samostalna i nezavisna regulatorna tela i mi smo tu obavezu i preuzeli na sebe. Tako se osniva ovim zakonom i direktorat, a ne Agencija za radijacionu i nuklearanu sigurnost i bezbednost Srbije, koji će direktno korespondirati sa Vladom Republike Srbije. Neće više biti pod nekoliko ministarstava, a to su Ministarstvo za obrazovanje i nauku, pa Ministarstvo za zaštitu životne sredine, pa delimično i pod energetiku, tako da takav oblik organizacije niti Evropska unija, niti Međunarodna agencija za nuklearnu bezbednost uopšte prepoznaje. I, zamenica gospodina Mana, prošle godine kada je došla ovde u obilazak Agencije i drugih srodnih pravnih lica, ona je i postavila pitanje – da li ima nekog posebnog razloga zašto jedino Srbija u Evropi još uvek radi u ovom obliku? Naš rok je bio do 1. marta 2019. godine, ali zbog našeg zakonodavstva, da smo mi nedavno usvojili i jedan zakon, opšti Zakon o agencijama, iz resora ministra Ružića, bilo je nemoguće da se prvo donesu podzakonski akti u ovoj agenciji koji bi važili od 1. januara do, recimo, negde kraja februara, pa bi onda morali da donosimo ovaj zakon. To je jedan potpuni pravni nonsens i nijedan ozbiljan parlament, niti ozbiljna država ne bi ušla u ovakvu avanturu, niti bi radila nešto samo da bi zadovoljili neku puku formu. Drago mi je da ćemo mi uspeti do kraja ove godine da ispunimo ove evropske i svetske okvire. Dobili smo za ovaj zakon, to onima koji imaju vremena, izgleda ne rade ništa na svom poslu, pa pišu nekakve mejlove ozbiljnim, zrelim ljudima ovde parlamentu, da kažem da mi jesmo dobili podršku od Međunarodne agencije u Beču. Evo, ja sam svedok kao podnosilac. Rekli su – ovaj predlog zakona, naravno, može da se popravlja. Zato i postoje amandmani i postoje podzakonski propisi i akti, ali da je to jedan zakon koji može da bude uzor onim zemljama koje su na pragu da donesu ovakav propis. Novina je, naravno, što će sada u direktoratu biti i Inspekcija za radijacionu i nuklearnu sigurnost i bezbednost i ovim se uređuje položaj te inspekcije. Smatram da će primenom ovog zakona biti podignut nivo sigurnosti radijacione i nuklearne bezbednosti u našoj zemlji i to i za naše građane, jer ovde, molim vas, oni koji imaju nameru da čitaju, neka čitaju kakve su obaveze u uklanjanju gromobrana i ostalih stvari, koje dotiču običnog građanina. Mi možemo ovde da se svađamo, a oni će se složiti za to da neko to mora konačno da ukloni i u njihovo ime i da plati i tako će se iskoristiti novac koji postoji u Agenciji kao višak sredstava, jer nismo dobili odobrenje da zaposlimo još više ljudi u toj Agenciji, pa ima višak sredstava, pa bih molila da Vlada Srbije obrati pažnju na to i da nam dozvoli da krenemo sa uklanjanjem tih gromobrana od tih sredstava već sada. Dobili smo i pismo podrške ambasadora EU u Beogradu, koji je podržao ove napore koje je uložila Agencija. Amandmane sam pročitala, dala sam svoje mišljenje. Naravno, oni koji pišu – brišu se, brišu se, zaista, razumem da neko ima netrpeljivost prema meni lično, pa smatra da sve što ja predložim treba da se briše i to mi je onako simpatično, ali ovde je jedna vrlo ozbiljna materija, te sam usvojila i deo amandmana koje je predložila poslanička grupa DS, čini mi se da je Gordana Čomić o tome pričala na Odboru za zaštitu životne sredine, neke amandmane i poslaničke grupe SRS. Čujem da će biti još amandmana od strane Odbora, tako da sam raspoložena da razgovaramo i o zakonu u pojedinostima o ovom predlogu zakona, kako bi zajednički dobili jedan dobar i moderan propis, kakav i Međunarodna agencija za atomsku energiju i EU očekuju od našeg parlamenta. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažene dame i gospodo narodni poslanici, ja bih pokušao u najkraćem da kratko iskomentarišem neke elemente vezano za dva zakona – Predlog zakona o sticanju prava svojine na zemljištu, objektima i vodovima Rudarsko-topioničarskog basena RTB Bor i drugi zakon o izmenama i dopunama Zakona o utvrđivanju javnog interesa i posebnim postupcima eksproprijacije i pribavljanja dokumentacije radi realizacije izgradnje sistema za transport prirodnog gasa „Južni tok". Pre svega, uvaženi narodni poslanici, vi ste ove zakonske predloge dobili. Deo tih zakona su i obrazloženja zakona, tako da ja ne bih u svom izlaganju citirao obrazloženje ili, da kažem, čitao obrazloženje, uvažavajući moju procenu da ste vi to već učinili. Tako da bih ja u najkraćem govorio o kontekstu ovih projekata i, pre svega, o razlozima kojima se Vlada i vodila da bi ovakve zakone usvojila i da bi predložila. Pre svega, počeo bih od samog RTB-a. Znate da rudarenje u borskom, majdanpečkom basenu traje već duže od sto godina, da je to tako odigralo kapitalnu ulogu u razvoju čitave istočne Srbije, imalo značajan uticaj na razvoj ukupne srpske ekonomije, kao jedan od stubova najznačajnijih sistema, koji je zaista uslovio i dao veliki doprinos ukupnoj industrijalizaciji Srbije. Nažalost, sticajem raznih okolnosti kroz koje je naša država i društvo prolazila u različitim periodima, krajem devedesetih godina, posebno nakon 2000. godine, RTB je zapadao u ozbiljnu krizu. Rezultat te krize nas je doveo do toga da je RTB od 2004. godine u procesu restrukturiranja. Kad kažem u procesu restrukturiranja, čitajte srpski da je u tom trenutku on već bio, da kažem, zreo za bankrot, a da je merom države bio zaštićen od plaćanja bilo kakvih obaveza i kao takav mogao da nastavi da radi, nažalost, i da generiše nove gubitke, tako da su ti gubici već 2008. godine izašli na 1,3 milijarde i otprilike se držali na tom nivou i u periodu od 2010. godine i na tom nivou dugovanja ih je dočekala i ova Vlada, koja je, pre svega, u prvi plan stavila potrebu da se učini niz mera kako bi se taj gigant stavio na noge. Pre svega, ja bih podsetio na nekoliko kapitalnih stvari koje smo mi u toj fazi učinili. Prvo, završili smo Topionicu 2014. godine, čime smo rešili pitanje efikasnosti same Topionice, povećali tu efikasnost, ali i rešili onaj jedan od ključnih problema sa kojima se Bor suočavao, a to je pitanje ekologije. S druge strane, uložili smo značajna sredstva u modernizaciju i povećanje efikasnosti fluktacija, nabavku dodatne rudarske opreme, kojom smo podigli proizvodnju bakra, pre svega iz sopstvenog koncentrata. Konačno, ona ključna stvar koju smo realizovali je vezana za regulisanje tih istorijskih obaveza, od kojih neke vuku korene još iz 1950. godine, kroz UPPR kojim smo, ponavljam, uredili ta finansijska potraživanja, definisali način otplate tih potraživanja i defakto omogućili RTB da, konačno, nakon dugog perioda promoli nos iznad površine vode i počne da funkcioniše efikasno i da ostvaruje određenu dobit, da vraća obaveze prema UPPR i da vraća obaveze iz tekućeg poslovanja. U takvom ambijentu RTB je bez ikakve sumnje postao daleko atraktivniji za ozbiljne rudarske kompanije. Moram da napravim tu malu digresiju. U periodu od 2006. do 2009. godine bila su četiri neuspešna pokušaja privatizacije, odnosno strateškog partnerstva za RTB. Uglavnom, u tim javnim pozivima, koje su tadašnje Vlade, odnosno Agencija za privatizaciju upućivala, gotovo se niko nije javljao, do poslednjeg poziva za strateško partnerstvo, gde je nuđeno 67% RTB, u februaru 2009. godine, za 194 miliona dolara, odnosno 40% za 116 miliona dolara, a za koje nije stigla ni jedna adekvatna ponuda. Ceneći ta iskustva i te neuspešne pokušaje kroz koje su prethodne Vlade prošle, mi smo pokušali, pre svega, da napravimo jednu dobru atmosferu oko RTB, da napravimo jedan zaista prihvatljiv okvir za velike strane kompanije, da uđemo u neke razmene informacija sa njima, da uđemo u određene vrste dijaloga radi razumevanja RTB, ali i kako bi mi razumeli možda u kom pravcu tržište razmišlja da RTB treba da se razvija. Želim da podsetim da smo u periodu od dve godine imali potpisane ugovore, odnosno RTB je imao potpisan NDA sa 11 velikih svetskih rudarskih kompanija i kada smo procenili da se napravila adekvatna atmosfera, potrebna atmosfera koja može da nas dovede do uspešnih ponuda i utakmica velikih svetskih rudarskih kompanija, mi smo ušli u proces izbora strateškog partnera za RTB, jer smo se opredelili za taj model privatizacije, ceneći pre svega potrebu da izborom strateškog partnera obezbedimo rudarsku kompaniju koja će prepoznati našu viziju da se RTB razvija i da se pre svega ulažu značajna sredstva u nastavak rudarske proizvodnje. Imali smo jedan potpuno transparentan, otvoren postupak. Želim još jedanput da podsetim i poslanike i širu javnost da smo strateškog partnera tražili na međunarodnom javnom pozivu, da smo taj međunarodni javni poziv objavili i u „Finenšal tajmsu“ i, da kažem, u domaćoj javnosti, da smo dobili solidno interesovanje, ja bih rekao značajno interesovanje. Više kompanija je otkupilo dokumentaciju. Na kraju su tri kompanije podnele dokumentaciju, dve kompanije imale potpuno ispravnu dokumentaciju i izabrali smo kao najbolju ponudu kompaniju „Ziđin“, kao jednu od najsnažnijih svetskih rudarskih kompanija u razvoju, koja je dala, duboko verujem, za Republiku Srbiju izuzetnu dobru ponudu. Oni su za 350 miliona dolara dokapitalizacije tražili 63% vlasništva, uz garanciju izmirivanja dugova prema UPPR, odnosno svih onih obaveza sa kojima se RTB, finansijskih, još uvek suočava. Zatim, očuvanje minimum postojećih 5.000 radnih mesta, uz obezbeđivanje obavezujućeg biznis i investicionog plana u iznosu od 1.260.000.000 dolara u periodu od šest godina sa ciljevima iz biznis plana koji su nakon tri godine proizvodnje, od 80 hiljada tona bakra iz sopstvenog koncentrata, podsećam danas je to oko 40 hiljada, odnosno nakon šeste godine, od 120 do 150 hiljada tona bakra iz sopstvenog koncentrata. Znači, u periodu od šest godina investicioni ciklus 1.260.000.000 dolara i tri do četiri puta povećanje proizvodnje koje će dramatično pozitivno uticati na našu ukupnu privredu, na rast našeg BDP, ali i na vrednost same kompanije, tako da sve procene govore da će naših 37% tada vredeti značajno ili daleko više nego 100% kojih imamo sada. U tom smislu pred vama se nalazi Predlog zakona o sticanju prava svojine na zemljištu. Ciljevi ovog zakona su uređenje višedecenijskog problema u vezi statusa objekata i zemljišta, omogućavanje državnim organima i institucijama lakše i brže donošenje odluke u vezi sa rešavanjem neuređenog statusa nepokretnosti RTB Bor. Ključna rešenja: uspostavlja se pravo svojine u korist RTB na građevinskog zemljištu obuhvaćeno katastarskim parcelama u svojini Republike Srbije na kojima je RTB upisan kao korisnik; uspostavlja se pravo svojine u korist RTB na zemljištu u svojini Republike Srbije na kojima je RTB upisan kao držalac; društvena svojina upisana na nepokretnostima u RTB pretvara se u svojinu RTB kroz jednu efikasnu proceduru koja će državnim organima omogućiti dobar, brz i efikasan rad. Kada je u pitanju zakon o izmenama Zakona o Južnom toku, pre svega, vi znate da je Narodna skupština Republike Srbije sam zakon donela još 2013. godine, da je krajem 2014. godine projekat Južni tok obustavljen. U međuvremenu došlo je do povećanja potrošnje gasa u Evropi, došlo je do čitavog niza novih projekata koji treba da obezbede i dodatne količine gasa i nove rute za snabdevanje gasom čitave Evrope, između ostalog, i jugoistočne Evrope i zapadnog Balkana. Mi smo, kao što je javnost upoznata, u junu prošle godine potpisali mapu puta sa „Gaspromom“, vezano za analizu mogućnosti izgradnje gasno-transportnog sistema od granice sa Bugarskom do granice sa Mađarskom. Takve mape puta potpisali su i susedne države – Mađarska, Bugarska, Turska. Krenulo je polaganje cevi ispod Crnog Mora. Taj projekat koji se zvanično zove Turski tok je dobrim delom realizovan. Projekat Turski tok defakto predstavlja projekat između Rusije i Turske, ispod Crnog Mora, vezano za isporuke gasa i za tursko tržište i za evropsko tržište. Taj projekat obuhvata dve cevi kapaciteta po 15,75 milijardi metara kubnih gasa koji su izašli dobrim delom, finalizacija druge cevke je u toku, na tursku obalu. Odatle se gradi, jedan deo tog kapaciteta za potrebe Istanbula. Drugi deo slobodnog kapaciteta koji je negde oko 15 milijardi metara kubnih će ići prema evropskom tržištu, već je potpisan ugovor između „Gasproma“ i turske kompanije „Botas“ za izgradnju deonice do granice sa Bugarskom. Bugarska je već krenula u ugovaranje deonica od granice sa Turskom do svog gasno-transportnog sistema. Srbija sa svoje strane radi čitav niz pripremnih aktivnosti, kako bi na svojoj teritoriji izgradila deonicu gasovoda. Molim ukupnu javnost da taj projekat ne zovemo Južni tog, niti Turski tok. Reč je o magistralnom gasovodu od granice sa Bugarskom do granice sa Mađarskom, kao deo srpskog gasno-transportnog sistema koji gradi i realizuje kompanija „Gastrans“, u skladu sa Zakonom o energetici Republike Srbije, za šta je podnela zahtev Agenciji za energetiku Republike Srbije, kao nezavisnom regulatornom telu za dobijanje određenih izuzeća u skladu sa trećim energetskim paketom. Mi se nalazimo u ovom trenutku u ozbiljnoj fazi aktivnosti, u pripremi za realizaciju tog gasovoda – projektovanje, izbor eventualnog izvođača, glavnog izvođača radova za slučaj da se odobri proces, izuzeće i gasovod kao takav razvija. U ovom trenutku se mobilišu da kažem razne logistike koje su neophodne za realizaciju tog zakona. Kao što ste videli, i u budžetu za 2018. godinu su bila predviđena sredstva u iznosu od 70 miliona evra za razvoj tog projekta, koja su ovim zakonom koji je danas u proceduri u poziciji da budu aktivirana. U budžetu za 2019. godinu takođe je predviđeno 70 miliona evra za dalje, domaće, srpsko učešće, odnosno učešće „Srbijagasa“ u razvoju tog projekta, tako da u ovom trenutku sve stvari deluju i ostavljaju utisak da idu u dobrom pravcu razvoja tog gasovoda koji Republici Srbiji treba da obezbedi zaista onaj izuzetno značajan stav vezano i za energetsku bezbednost, i za sigurno snabdevanje gasom, i za dalju gasifikaciju Srbije i, konačno, za profit koji joj donosi i sama tranzitna taksa. Mi ovim izmenama i dopunama Zakona pre svega rešavamo nekoliko ključnih pitanja. Na prvom mestu, pošto smo se opredelili za izmene i dopune ovog zakona, omogućavamo „Gastransu“ da koristi sve benefite onih eksproprijacija i onih rešenja koja su bila iz Zakona o Južnom toku, reč je o gotovo identičnom pravnom licu koje je promenilo naziv, reč je o gotovo identičnoj trasi i reč je o takoreći identičnim tehničkim parametrima vezano za razvoj projekta. Tako da se mogu koristiti mnogi od onih elemenata koji su bili definisani Zakonom o Južnom toku i mi hoćemo da koristimo te benefite, posebno u Deonici 3, za koju gotovo postoji čitava dokumentacija i da nastavimo, naravno, sa svim onim mogućnostima vezano za eksproprijaciju i ubrzanje procesa eksproprijacije, koji ovakav zakon može da donese. Pre svega, želim da istaknem da ćemo, duboko verujem, ovim zakonom dati vetar u leđa ovom projektu, omogućiti brzo i efikasno rešavanje svih nadležnih državnih organa, ali ne na štetu građana kao korisnika eksproprijacije. Sa tog stanovišta, ljudska prava, odredbe ovog zakona, dopune ovog zakona, ne utiču na prava vlasnika nepokretnosti zagarantovane Ustavom, obzirom da će se visina naknade za eksproprisane nepokretnosti i postupak za određivanje naknade za eksproprisane nepokretnosti voditi u skladu sa važećim Zakonom o eksproprijaciji. Molim narodne poslanike da, uzimajući u obzir značaj projekata i strateškog partnerstva vezano za RTB i za izgradnju magistralnog gasnog transportnog sistema od granice sa Bugarskom do granice sa Mađarskom, podrže ova dva predloga zakona koji su zaista nužni preduslovi da bi se ovi projekti realizovali u potrebnom i traženom roku. Zahvaljujem.
Reč ima ministar, gospodin Šarčević. Izvolite.
Ja sam zamoljen od strane Ministarstva spoljnih poslova, a mislim da je jako važno zbog potpisivanja Sporazuma između Republike Srbije i Vlade Indije, za sporazum o saradnji iz oblasti nauke, obrazovanja, kulture i sporta i zamolio bih vas samo da kratko ovo referišem. Donošenje Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Indije o saradnji u oblasti kulture, obrazovanja, mladih, sporta i medija, stvara se novi pravni okvir za realizaciju bilateralne saradnje u navedenim oblastima, uz uvažavanje obostranih interesa, realnih potencijala, aktuelnih tendencija i savremenih modaliteta saradnje, s obzirom da je prethodni ugovor između ove dve zemlje bio potpisan 2002. godine u Beogradu. Stupanjem na snagu ovog zakona prestao bi da važi Zakon o sporazumima između Savezne vlade Savezne Republike Jugoslavije sa Republikom Indijom o saradnji u oblastima koje sam pomenuo. Potpisivanjem sporazuma između ove dve vlade u oblastima koje sam pomenuo stvorili bi se pravni osnovi za zaključivanje daljih periodičnih četvorogodišnjih programa saradnje u oblasti kulture, umetnosti, mladih, sporta, medija, obrazovanja, nauke i drugih dokumenata o saradnji između zainteresovanih institucija, čime bi se doprinelo daljoj saradnji između bilateralnih odnosa obe zemlje. Izvršavanje sporazuma između Vlade Srbije i Vlade Republike Indije o saradnji u ovim oblastima ne bi bilo nikakvih novih finansijskih obaveza za Republiku Srbiju, već se u postojećim limitima predviđa da se ta saradnja ostvari. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministri, kolege poslanici, javljam se po tačkama dnevnog reda koje su sastavni deo ove sednice koji govore o utvrđivanju predloga odluka o davanju saglasnosti Skupštine na finansijske planove koji se odnose na REM za 2019. godinu i na izmenu pojedinačnih rashoda bez promene ukupnih rashoda Finansijskog plana za REM za ovu godinu, 2018. godinu, i davanje saglasnosti za Finansijski plan za 2019. godinu Agenciji za energetiku. Na Odboru koji je održan 23. novembra naš zadatak Odbora za finansije je bio da razmatramo ove predloge finansijskog plana i da donesemo odluke i uputimo predlog Skupštini, s obzirom da su u nadležnosti rada Skupštine ove dve institucije sa svojom nezavisnošću, ali treba reći da inače one svoje prihode stiču same na tržištu iz određenih naplata dozvola i sertifikata. Tako recimo za REM, s obzirom da je došlo do povećanja određenih troškova usled sudskih sporova, usled učešća, odnosno primanje naše regulatorne Agencije za elektronske medije u svetske, odnosno evropske institucije, došlo je do potrebe za povećanje troškova kada su u pitanju troškovi putovanja i ono zbog čega smo mi u stvari dali svoju saglasnost to je da je svega 3,5% ukupnih troškova u finansijskom planu REM-a povećano za osam miliona, trebali smo da damo svoju saglasnost da bi oni svoje funkcionisanje vršili prema zakonu. Svako drugo stopiranje ovakvog posla jednostavno dovelo bi u problem rad REM-a i zbog toga je naš zadatak bio da donesemo ovu odluku, kao i odluku kojom ćemo dati saglasnost na finansijski plan za sledeću 2019. godinu. Moram da kažem da su oni projektovali svoje povećanje plata svega 5% iz prostog razloga što je ta odluka bila pre same odluke o budžetu o povećanju plata koje je država dala svojim budžetom i Ministarstvo finansija od 7%, iz prostog razloga što su oni jedino tako u mogućnosti na osnovu svojih prihoda. Ista je priča i kada govorimo o Agenciji za energetiku. NJihova mogućnost na osnovu prihoda je da povećaju svoje plate svega 3%. Tako da mislim da smo detaljno razmotrili ove finansijske planove na sednici Odbora i doneli odluku da ih usvojimo. Tako da molim narodne poslanike da kada bude glasanje bez obzira na stranačku pripadnost da ne bi sprečavali i rad ovih institucija koje su u nadležnosti rada Skupštine, prihvatimo i izglasamo i damo podršku za ove finansijske planove. Moram reći da na Odboru za finansije i kada je bilo pitanje budžeta imali smo jednu konstruktivnu raspravu u prisustvu i ministra i njegovih saradnika i Fiskalnog saveta i moram reći da je najveća zainteresovanost bila sada na Odboru. Od 17 članova, 16 je bilo prisutno. Odbor jeste trajao dugo, ali mislim da su svi imali prilike da kažu svoje dileme kada je u pitanju sam budžet. Dobili su odgovore. Razrešene su mnoge dileme i mislim da po prvi put sada imamo ovakav budžet koji jednostavno nema više stege koje se odnose na ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju i mislim da i građani Srbije su imali prilike da čuju kako će budžet za 2019. godinu izgledati i stoga mislim da i ova rasprava u parlamentu treba da doprinese svim građanima Srbije uverenje i podršku tome da država zaista misli o interesima građana Srbije i o njihovim potrebama. Stoga mislim da i ova rasprava i ove nedelje i sledeće po amandmanima će ići u tom smeru. Hvala.
Reč ima gospodin Ivan Jovičić, predstavnik Visokog saveta sudstva. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, ja ću se truditi da budem kratak i koncizan, znam da je veliki posao pred vama, pa da vam poželim uspešan i srećan rad. Pred vama je Predlog odluke Visokog saveta sudstva o izboru predsednika dva Osnovna suda u Republici Srbiji i Predlog odluke o izboru sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju u Upravni, odnosno 13 Osnovnih sudova. Visoki savet sudstva je prethodno objavio, odnosno oglasio ova upražnjena slobodna mesta koja su praktično objavljena u „Službenom glasniku RS“, kao i u dnevnom listu „Politika“, s tim da je Visoki savet sudstva osposobljenost kandidata za rukovođenje i organizaciju poslova u sudu utvrdio na osnovu Pravilnika o kriterijumima i merilima za ocenu stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti za izbor sudija na stalnoj sudijskoj funkciji u drugi ili Viši sud i o kriterijumima za predlaganje kandidata za predsednika suda. Obrazovana je Komisija, doneta je odluka o vanrednom vrednovanju i Komisija je vrednovala sposobnost kandidata za rukovođenje i organizacije poslova u sudu na osnovu programa rada i razgovora sa kandidatima. Potom je Komisija odredila završne ocene za sve kandidate, dostavila prethodnu listu kandidata Visokom savetu sudstva, koji je na osnovu člana 13. alineja 4. Zakona o Visokom savetu sudstva u vezi sa članom 70. Zakona o sudijama, na sednici održanoj dana 1. novembra 2018. godine utvrdio Predlog odluke za izbor predsednika sudova i predložio Narodnoj skupštini izbor dva kandidata i to tako što se Tamara Radović, sudija Višeg suda u Novom Sadu i vršilac funkcije predsednika Osnovnog suda u Novom Sadu, predlaže za izbor predsednika Osnovnog suda u Novom Sadu i Žarko Milanović, sudija i vršilac funkcije predsednika Osnovnog suda u Jagodini, predlaže za izbor predsednika Osnovnog suda u Jagodini. U vezi sa izborom sudija koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju, Visoki savet sudstva je osposobljenost, stručnost i dostojnost kandidata utvrdio na osnovu Pravilnika o programu i načinu polaganja ispita na kome se ocenjuje stručnost i osposobljenost kandidata za sudije koji se prvi put biraju. Pošto je Visoki savet sudstva i ovde formirao komisije za izbor sudija, dana 14. jula 2018. godine, sproveden je ispit za sve kandidate koji se prvi put biraju za osnovne sudove. Naknadno je Komisija obavila razgovor sa svim kandidatima i utvrdila listu kandidata koji se prvi put biraju, koja je objavljena na internet stranici Visokog saveta sudstva. U skladu sa članom 49. Zakona o sudijama Visoki savet sudstva je pribavio mišljenje i podatke o stručnosti, osposobljenosti i dostojnosti kandidata, dok je u skladu sa odredbama člana 50. stav 2. Zakona o sudijama za kandidate koji dolaze iz reda sudijskih pomoćnika pribavljena je za iste ocena rada. Na osnovu člana 13. alineja 3. Zakona o Visokom savetu sudstva, a u vezi člana 51. stav 1. Zakona o sudijama, Visoki savet sudstva je na sednici dana 1. novembra 2018. godine utvrdio Predlog odluke za izbor sudija i predložio Narodnoj skupštini Republike Srbije izbor kandidata za sudije koji se prvi put biraju tako što se Ksenija Ivanović, sudijski pomoćnik u Upravnom sudu, predlaže za izbor sudija za Upravni sud. Dragana Maksimović, sudijski pomoćnik u Upravnom sudu, predlaže za izbor sudija za Upravni sud. Nataša Kekenj, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Zrenjaninu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Zrenjaninu. Aleksandar Babić, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Zrenjaninu. Mirjana Mikalački, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Kikindi, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kikindi. Igor Novković, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Somboru. Dara Lučić, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Vrbasu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Vrbasu. Vladimir Pecovski, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Vrbasu. Vanja Ćupina, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Vrbasu. Danijel Kovač, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Subotici, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Subotici. Marijana Popov, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Senti, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Senti. Danijela Terzić, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Loznici, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Loznici. Nenad Lazarević, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Loznici, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Loznici. Ivana Pantelić, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Šapcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Loznici. Ana Veličković, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Sanja Antić Milanović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Radmila Krstić, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Beti Lazarević, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Vladimir Rakonjac, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Slađana LJubenović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Nikolina Marinković, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Ivana D. Mladenović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Ivan Milojić, sudijski pomoćnik u Privrednom sudu u Zaječaru, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Jelena Milenković Vuković, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Iva Popović Knežević, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Tatjana Cuckić, pomoćnik Vojnog pravobranioca, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Nemanja Jovanović, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Dijana Perić, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Marija Marković, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Jelena Nikolić Stošić, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Nišu, predlaže za izbor sudija tog suda. Valentina Stanković, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Nišu. Zatim, Mira Pavlović, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Aleksincu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Aleksincu. Biljana Božović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija Osnovnog suda u Kragujevcu. Jelena Damljanović, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za taj sud. Dragan Jovanović, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Kragujevcu, takođe se predlaže za izbor sudija za taj sud. Mila Lazić, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Marija Lekić, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Ivana Leković Blažević, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Marija Milosavljević, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Jelena Pavlović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Ana Veljović Stošić, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Svetlana Simović, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud i Kragujevcu. Marija Čamparević, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Neda Bulatović, sekretar Regionalne lekarske komore za centralnu i zapadnu Srbiju, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Jelica Marašević, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Sonja Nestorović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Ivana Ponjavić Serdar, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Kragujevcu. Zatim, Dejan Adamović, sudijski pomoćnik u Trećem osnovnom sudu u Beogradu, predlaže za izbor sudija Osnovnog suda u Smederevu. Jelisaveta Božić, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Smederevu, predlaže za izbor sudija za taj sud. Ivana Đorđević, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Smederevu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Smederevu. Milan Todorović, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Smederevu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Smederevu. Zatim, Nenad Živojinović, sudijski pomoćnik u Apelacionom sudu u Kragujevcu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Velikoj Plani. Marija Krstić Živanović, savetnik u Ustavnom sudu Srbije, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Velikoj Plani. Na kraju, Ognjen Žeravčić, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Valjevu, predlaže za izbor sudija za Osnovni sud u Valjevu. Jedino mi preostaje da vas u danu za glasanje pozovem da predložene kandidate Visokog saveta sudstva izglasate. Zahvaljujem se na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima gospođa Sandra Kulezić, Državno veće tužilaca. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani narodni poslanici, pred vama je Predlog odluke Državnog veća tužilaca za izbor ukupno 24 kandidata u 22 javna tužilaštva u Republici Srbiji. Na sednici Državnog veća tužilaca, koja je održana 22. novembra 2018. godine, doneta je odluka da se za prvi izbor za zamenika javnog tužioca Narodnoj skupštini predlože sledeći kandidati. Za zamenika javnog tužioca u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predloženi su Dmitrović Jovana, tužilački pomoćnik u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu i Pejčić Nataša, tužilački pomoćnik u Drugom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. Za zamenika javnog tužioca u Drutom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu predložena je Nikolić Marija, tužilački pomoćnik u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu. U Trećem osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu kao kandidati su predloženi Jelić Bojan, tužilački pomoćnik u Prvom osnovnom javnom tužilaštvu u Beogradu i Uskoković Nikola, tužilački pomoćnik u Tužilaštvu za organizovani kriminal. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Obrenovcu predložena je Radojičić Katarina, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Obrenovcu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Lazarevcu predložena je Živojinović Jelena, tužilački pomoćnik u tom tužilaštvu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Valjevu predložen je Mirković Miloš, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Valjevu. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Vršcu za zamenika javnog tužioca predložena je Nikolić Vojislava, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Sadu predložena je Karlavaris Tatjana, korisnik početne obuke u Pravosudnoj akademiji. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Bečeju za zamenika javnog tužioca predložena je Vidojević Jelena, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Somboru predložena je Mirjanić Zorica, tužilački pomoćnik u Višem javnom tužilaštvu u Somboru. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici predložena je Maravić Bojana, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Subotici. U Osnovnom tužilaštvu u Kragujevcu za zamenika javnog tužioca predložen je Knežević Ivan, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kraljevu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Kruševcu predložena je Ognjanović Eva, korisnik početne obuke na Pravosudnoj akademiji. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Požarevcu predložen je Lazović Aleksandar, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Smederevu. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Brusu za zamenika tužioca predložen je Radičević Rade, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Brusu. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu predložena je Pavlović Dragana, tužilački pomoćnik u Osnovnom javnom tužilaštvu u Paraćinu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Despotovcu predložena je Nedeljković Ivana, tužilački pomoćnik u tom tužilaštvu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Novom Pazaru predložen je Dedeić Muhedin, sudijski pomoćnik u Osnovnom sudu u Novom Pazaru. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Aleksincu predložen je za zamenika tužioca Dinić Janko, tužilački pomoćnik u tom tužilaštvu. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Zaječaru predložen je Dimitrijević Nemanja, sudijski pomoćnik u Višem sudu u Zaječaru. Za zamenika javnog tužioca u Osnovnom javnom tužilaštvu u Nišu predložena je Grbušić Tatjana, tužilački pomoćnik u Apelacionom javnom tužilaštvu u Nišu. U Osnovnom javnom tužilaštvu u Kuršumliji za zamenika je predložena Milosavljević Biljana, tužilački pomoćnik u tom tužilaštvu. O svakom predloženom kandidatu u obrazloženju Odluke Državnog veća tužilaca nalazi se detaljna radna i lična biografija ovih kandidata, tako da ćete iz sadržine obrazloženja moći da zaključite zbog čega je državno veće upravo ove kandidate predložilo za izbor na prvu funkciju zamenika javnog tužioca. Naime, u konkretnom slučaju predloženo je 18 tužilačkih pomoćnika, četiri korisnika početne obuke Pravosudne akademije i dva sudijska pomoćnika. Reč je o kandidatima koji su ostvarili najviše ocene stručnosti i osposobljenosti u tužilaštvima u kojima su konkurisali. Takođe, reč je o kandidatima koji imaju dugogodišnji staž u oblasti krivičnog prava, i to njih 19 preko pet godina staža kao saradnici po položenom pravosudnom ispitu, a njih četvoro čak preko 10 godina staža kao tužilački saradnici nakon položenog pravosudnog ispita. Ukratko samo o principima kojima se Državno veće rukovodilo prilikom predlaganja upravo ovih kandidata. Budući da veliki broj kandidata koji se prijavljuju na konkurse za izbor zamenika javnog tužioca ostvaruje maksimalne ocene prilikom ocenjivanja stručnosti i osposobljenosti na ispitu koji sprovodi Državno veće u skladu sa zakonom i Pravilnikom o načinu polaganja ispita kandidata koji se prvi put biraju, Državno veće tužilaca je u naknadnoj selekciji između kandidata koji su ostvarili jednake ocene stručnosti i osposobljenosti posebno vodilo računa o mišljenjima koja su o ovim kandidatima dostavljena od strane javnih tužilaštava, sudova, odnosno Pravosudne akademije, o stručnosti i osposobljenosti u radu, zatim o radnom iskustvu u oblasti krivičnog prava i takođe vodili smo računa o zastupljenosti svih grupa koje su se prijavile na ovaj konkurs. Na kraju, budući da je Državno veće tužilaca poklonilo veru ovim kandidatima i sigurni smo da će ubuduće opravdati naše poverenje, ja vas pozivam da u danu za glasanje glasate za sve kandidate koje je predložilo Državno veće tužilaca. Hvala vam.
Hvala. Da li još neko od predlagača ili ovlašćenih predstavnika predlagača želi reč? (Ne) Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime Odbora za poljoprivredu, šumarstvo i vodoprivredu, želim da zahvalim na projekciji budžeta, na predlogu budžeta koji smo dobili. Dodirnuću se i ovog vanagrarnog dela. Nama je posebno zadovoljstvo što su kamate pale, što se vidi da su za malo više od godinu dana kamate sa 133 milijarde pale na 103, to je 30 milijardi manje nego pre godinu i po, dve, što pokazuje da se zemlja razdužuje i da krediti koje uzima ova Vlada su po povoljnijim kamatama, a povoljnije kamate dolaze zbog boljeg rejtinga zemlje. Iz tog razloga želim i to da istaknem, kao što želim i da istaknem što uprkos povećanju penzija za narednu godinu visina transfera prema PIO fondu pada na 181 milijardu, to je 22 milijarde manje nego što je to bilo pre malo više od godinu dana. To pokazuje da je broj radnika, a da vas podsetim da je zapošljavanje u javnom sektoru ograničeno, ako ne u potpunosti zabranjeno, to pokazuje da su doprinosi u PIO koji se uplaćuju u većoj visini nego što je to bilo pre dve godine, a daleko više nego što je to bilo pre šest godina. To jasno pokazuje da je broj zaposlenih povećan i da ovi nesrećnici koji su otpustili 400.000 radnika i smanjili broj osiguranika mogu da se uvere da smo zapošljavanjem više desetina hiljada ljudi povećali broj osiguranika u PIO fondovima i na takav način doprineli da i proizvodnja poraste i da ovaj budžet bude rezultat zarađenog novca, da tu nema nekih prevelikih kredita kojima bi se finansirao deficit. Dakle, mi smo imali pravo da koristimo 3%, što je normalno u EU, da deficit bude 3% bruto domaćeg proizvoda, znači, mogli smo da potrošimo više od milijardu evra, milijardu i po evra, ali Vlada nije želele, uravnotežila je budžet i to svakako treba istaći, posebno u agrarnom delu. Da vas podsetim da je 2012. godine, ovi usrećitelji koji pričaju kako mi ne izdvajamo dovoljno za poljoprivredu, su ukupno izdvojili za Ministarstvo poljoprivrede 2012. godine 43 milijarde. Da vas podsetim da su to bila dva ministarstva, Ministarstvo za poljoprivredu i Ministarstvo za trgovinu. Dakle, dva ministarstva su izdvojila 49 milijardi, sada samo Ministarstvo poljoprivrede koristi 51 milijardu i 776 miliona, što je uvećanje gotovo 10%, ali s tim što su ono bila dva ministarstva, a ovo je samo jedno. Što se tiče podsticaja subvencija one su 2012. godine, to isto kažem zbog ovih usrećitelja koji hoće da kažu da su oni više subvencionisali poljoprivredu, ukupno je za subvencije bilo izdvojeno 19 milijardi 945 miliona dinara, za sledeću godinu je planirano 41 milijardu i 580 miliona. Što je više nego duplo, znači to je uvećanje od gotovo 115% i to svakako treba istaći. Takođe, treba istaći da su prošle godine subvencije iznosile 34 milijarde 315, a sada su 41 milijardu i 580. Sedam milijardi i 600 više je povećanje u odnosu na prošlu godinu, a iz vremena kada su se Vuk, Đilas, Borko Stefanović i drugi, kada su se bahatili na račun građana, kada je deficit bio gotovo dve milijarde, iz tog deficita nisu hteli ni poljoprivredu da finansiraju, povećanje je 115%, 19 milijardi 945 miliona je bilo 2012. godine, a sada je 41 milijardu i 580, a to je 22 milijarde više nego što su oni izdvajali ili od 110 do 115%. Stoga, želim da zahvalim ministru finansija, da zahvalim svima onima koji su doprineli da ono što je Odbor tražio pet milijardi, da oni to razumeju i povećaju. Mi smo bili zadovoljni i sa pet, tražili smo malo više i dobili mnogo više nego što smo tražili i to želim da istaknem s obzirom da ovde stalno slušamo prigovore kako mi nedovoljno izdvajamo za poljoprivredu, od onih koji su izdvajali više od dva puta manje. Hvala.
Hvala. Da li predsednik, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala vam. Poštovani potpredsedniče, poštovani ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SVM podržava predlog izmene i dopune Zakona o budžetskom sistemu, Predlogu zakona o budžetu za 2019. godinu, kao i prateće finansijske zakone i ostale zakone koji su na dnevnom redu. Metodologija i planirane budžetske stavke su izbalansirane i realne. Jednostavno rečeno finansije su stavljene pod kontrolu. Zahvaljujući izbalansiranim merama fiskalne konsolidacije stvoren je fiskalni prostor koji će u 2019. godini biti iskorišćen za povećanje kapitalnih investicija, ukidanje kriznih dela penzije, povećanja plate u javnom sektoru, smanjenje poreskog opterećenja rada. Sredstva opredeljena budžetom za 2019. godinu imaju cilj za rasterećenje privrede i podsticaj njenog rasta, povećanje životnog standarda i naravno kapitalna ulaganja. Takođe, stabilan priliv stranih direktnih investicija uz reformu obrazovnog sistema, podršku socijalnom preduzetništvu, robnom budžetiranju i podizanje minimalne cene rada, sve to podržavamo kao mere koje imaju za cilj privredni razvoj, smanjenje siromaštva i ravnomerni regionalni razvoj. Poslanička grupa SVM je stava da ne možemo govoriti o ravnomernom regionalnom razvoju niti smanjenju siromaštva ukoliko nije obezbeđena odgovarajuća zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina pri zapošljavanju. Naime, poslanička grupa SVM je podnela tri amandmana na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o državnim službenicima sa ciljem obezbeđenja odgovarajuće zastupljenosti nacionalnih manjina pri zapošljavanju u državnim organima na način kako je to regulisano i Zakonom o zaposlenima u javnim službama, Zakonom o zaposlenim u AP i jedinicama lokalne samouprave i Zakonom o javnim agencijama. U tom smislu, nadamo se da će Vlada prihvatiti naše amandmane. Naravno, na osnovu dogovora sa gospodinom ministrom Ružićem i ujedno mu se zahvaljujemo za stručnu i poštenu saradnju. Samo još nekoliko rečenica o značaju ravnomernog regionalnog razvoja. Brojne primedbe sa terena i iz jedinica lokalnih samouprava ukazuju na nužnost donošenja nove uredbe o utvrđivanju jedinstvene liste razvijenosti regiona i jedinica lokalnih samouprava. Na promenu metodologije, na temelju na kome se računa stepen razvijenosti jedinica lokalnih samouprava. Problem je, jer najveći podsticaj da sredstva dobijaju oni investitori koji ulažu u opštine koji su prema stepenu razvijenosti razvrstani u lošije kategorije, dok investitori koji bi ulagali u opštine koji su kategorizovani u veće kategorije dobijaju manja sredstva. Primera radi na terenu iz opštine iz koje dolazim, iz opštine Senta, investitor je hteo da otvori jednu novu fabriku, firmu i uporedio je Sentu i Kikindu. Senta je u prvoj kategoriji, a Kikinda u trećoj kategoriji ovog razvrstavanja i na žalost po radniku je ispalo da dobije ne nekoliko stotina evra nego više od 1.000 evra po radniku ako otvori fabriku u Kikindi. Zato je potrebno što misle i druge jedinice lokalne samouprave, potrebno je metodologiju uskladiti sa realnim životom, jer oko 50% vojvođanskih opština zbog toga gubi mogućnost učešća na raznim konkursima. Uredba o utvrđivanju jedinstvene liste razvijenosti regiona i jedinica lokalne samouprave je poslednji put doneta 2014. godine. Mere koje će obezbediti povećanje životnog standarda su izmene Zakona o budžetskom sistemu koji omogućava da se povećavaju plate u javnom sektoru u 2019. godini. To je razmak od 7% do 12% i sa tim će se početi od 1. januara 2019. godine. Povećanje ovih plata je u zavisnosti ko gde radi, u kojem sektoru, znači, zdravstvo dobija najviše, ako gledamo, odbrana, obrazovanje i policija dobijaju nešto manje, a carina i poreski organi, radnici u poreskim organima i ostali korisnici dobijaju oko 7%. Ovde treba naglasiti da je produženo važenje zabrane zapošljavanja kod korisnika javnih sredstava do kraja 2019. godine. Ovaj zakon na terenu stvara velike probleme naročito kod zdravstvenih ustanova i kod nekih organa lokalne samouprave. Masovno se priča o pojavi na severu Vojvodine, taj masovni odliv lekara specijalista, medicinskih sestara. Skoro smo došli do toga da ne možemo da nađemo zdravstveno osoblje koje će raditi. Jeste da je stopa nezaposlenosti u padu, ali treba ovde istaći i činjenicu da na ovo utiče jako masovno i migracija radne snage u inostranstvo. Pozitivno ocenjujemo povećanje plate, jer znamo da finansijski uslovi toliko dopuštaju ali mislimo da ovaj odliv mozgova i stručne snage samo mogu da uspore, a nikako da spreče. Što se tiče kapitalnih ulaganja u budžet, vidimo da je opredeljeno ukupno 220 milijardi dinara. Mi pozitivno ocenjujemo da infrastrukturna ulaganja su na onom nivou kao što je bio ove godine, možda su malo i povećana. Jer, mislim da ili mislimo da ova ulaganja su osnova daljeg razvoja naše privrede. Što se tiče rasterećenja privrede, izmenama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje, obezbeđuje sa manje fiskalno opterećenje prihoda koje fizička lica ostvare po osnovu rada i smanjuje troškove poslovanja za poslodavce i druge isplatioce prihoda. Tim izmenama je smanjena stopa doprinosa za osiguranje za slučaj nezaposlenosti sa 1,5% na 0,75%. Po osnovu smanjene stope doprinosa, neto efekat na fiskalni rezultat proceni se oko devet milijardi dinara. Naime, smanjuje se poresko opterećenje prosečne neto plate sa 63% na 62%, a ušteda za ukupnu privredu, kao što smo čuli da je to oko 12 milijardi dinara. Predviđeno je sa izmenom Zakona o porezu na dobit jedno smanjenje, što se tiče obaveza poreskih obveznika kroz izmene načina obračunavanja amortizacija. Ali, ovi efekti mislim da će doneti rezultate tek 2020. godine. Pošto imamo novog ministra finansija, ja bih ovo rekao da, ukoliko bi pogledali stenografske beleške sa sednica Narodne skupštine, na kojima se raspravlja o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije, odmah bi se uočilo da u poslednjih desetak godina sva obraćanja poslaničkih grupa SVM, bez razlike počinju istim rečima. Ukazujemo da politika, standard i kriterijumi i transferi budžetskih sredstava AP Vojvodine, još uvek nije donet zakon o finansiranju AP Vojvodine. Rizikujući da se, ponavljam, da je ustavnim zakonom o sprovođenju Ustava Republike Srbije, utvrđeno da je rok za usaglašavanje svih pravnih akata sa Ustavom je bio 31. decembar 2008. godine. No, što bi rekli mudri ljudi strpljenje je moć. Sa vremenom i strpljenjem i dudov list postaje svila. Što se tiče rešenja o Predlogu zakona o budžetu za 2019. godinu za poslaničku grupu SVM je od posebnog značaja, kao što je gospodin Rističević rekao – razdeo budžeta za subvenciju poljoprivrede iznosi 41,5 milijardi dinara što je sedam milijardi dinara više nego u ovoj godini. Veliki udeo sredstava ili povećanje ovih sredstava su iz IPA dva programa što isto pozitivno ocenjujemo da naši poljoprivrednici konkurišu na ovaj projekat. Deo iz ovih sredstava je namenjen za izgradnju sistema za navodnjavanje na teritoriji Vojvodine, i to je u iznosu oko 362 miliona dinara. I to je pozitivno ocenjujemo. Ako smo kod Vojvodine, onda bih istakao da je ukupnu transfer iz budžeta Republike Srbije za Pokrajinu iznosi sad 65,5 milijardi dinara, što je veće nego što je bilo prošle godine. Iz budžeta izdvajamo nekoliko projekata koji su važni za našu poslaničku grupu, to kao vidimo da i ove godine su odobrena sredstva za izgradnju i dogradnju Narodnog pozorišta u Subotici u visini od 330 miliona dinara. U prethodnih godinu i po dana, bilo je nekih problema kod ovog posla, pošto su poslovi bili blokirani zbog problema u postupku u javnoj nabavci, ali ove godine u julu mesecu, izabran je novi izvođač, i radovi su sad počeli ponovo da idu redovnim tokom. Očekivano je da će u prvoj polovini 2020. godine ovi radovi biti završeni. Drugi projekat, što moram da istaknem, to je izvođenje dela radova na izgradnji autoputa E 75 i to je deonica granični prelaz „Kelebija“ petlja „Subotica Jug“, mi ga zovemo „ipsilon krak“. Ovde za ova kapitalna ulaganja opredeljeno je milijardu i 400 miliona dinara, što je 400 miliona više nego u prethodnoj godini. U maju su počeli radnici kompanije „Vojput“ jedan novi deo, izgradnja deonice obilaznice oko Subotice na potezu između magistrale ka Bačkoj Topoli i Bikolačkog puta. Planirano je da će ovi radovi biti završeni za 240 dana i nadamo se da će se to i ostvariti. Ovde se radi o petnaestogodišnjoj staroj asfaltnoj podlozi, ponovo treba da se utvrde novi nasipi koji vode na dva nadvožnjaka, jedan je preko Subotice – Beograd, a drugi je preko Čantaviskog puta. Moram da istaknem za građane Subotice, „ipsilon krak“ je od životne važnosti, jer treba da izmeste teretni saobraćaj iz samog centra grada, koji povezuje severni deo autoputa Koridora 10 sa graničnim prelazom Kelebijom. Ovde se radi o gradskom saobraćaju, oko 350 hiljada teških kamiona prođe ovim putem. Veliki projekat tzv. srpsko – mađarske železnice su isto dobili devet milijardi 700 miliona dinara u projektovanju budžeta. Pošto imamo planski budžet, vidi se da 2020. godine je skoro ista cifra predviđena za tu godinu, a za sledeću godinu oko 11 milijardi i 700 miliona dinara je predviđeno za ovaj veliki projekat. Ovde treba još istaći nekoliko projekata koji su vezani za obnovu železničkih pruga. To je pruga između Subotice i Segedina i u okviru projekta srpske mađarske železnice, deo pruge Novi Sad – Subotica, kao što je ovde, treba da istaknem još jednu prugu koja je manja, ali nama je jako važna od Subotice do Sente, jer ova pruga je predviđena u ovom delu budžeta. Višegodišnja zalaganja grupe SVM su dala rezultat i na to ukazuje činjenica da je Ministarstvo državne uprave i lokalne samouprave za budžet Fonda za nacionalne manjine opredelio za sledeću godinu 30 miliona dinara, i za rad i funkcionisanje Saveta nacionalnih manjina 286,5 miliona dinara. Ovde treba još da istaknem da Ministarstvo kulture i informisanja je opredelilo za podršku informisanja nacionalnih manjina na maternjem jeziku 40 miliona dinara. Ministarstvo kulture, izvinite, ovde je u budžetu još predviđeno i to nam je dosta važno, nastavlja se izgradnja Radio televizije Subotice u iznosu od 550 miliona dinara i za finansiranje delatnosti RTV je 900 miliona dinara predviđeno. Još imamo nekoliko projekata koje bi izneo, kao što je Žeželjev most, naučno-tehnološki park u Novom Sadu i sve su ovi projekti kao što sam rekao na početku, i zbog ovoga će poslanici SVM glasati za ove zakone koji su na dnevnom redu. Hvala što ste me saslušali.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Hvala lepo. I ministar finansija je tu, možemo da počnemo. Čuli smo impresivna uvodna izlaganja, koja, naravno, situaciju u Srbiji prikazuju u vrlo svetlim ružičastim bojama. Praktično, evo da citiram nešto, gde nam je rast BDP-a najveći u Evropi, da je nezaposlenost upola manja nego pre pet godina, da je suficit treća godina za redom, da je smanjen javni dug, da su plate i penzije najveće u istoriji, da imamo ogromno smanjenje poreza na platu za 1% i da smo na putu, to je bila jedna od poslednjih rečenica ministra finansija, na putu da uskoro dostignemo standarde EU, citiram. Onda smo čuli od ministra Antića da je za južni tok već, koliko sam shvatio, za projekte uloženo oko 100 miliona, sedamdeset i nešto miliona, a nije urađen ni jedan metar, osim onih 30 metara što je Toma Nikolić otvarao pre par godina, negde gore po Vojvodini. Ne znam da li neko čuva tu cev ili je odneta za neke bolje potrebe? Možda je od te cevi napravljen onaj slavoluk negde po Beogradu u bojama srpske zastave. Naravno, to nije situacija i to je nastavak, neki zli bi rekli, laži koje emituje ova vlast, a ja bih rekao – neistina koje se čuju od ove vlasti. Rast BDP-a u Srbiji je najmanji u regionu od kad je ova koalicija koja danas drži vlas preuzela vlast. Znači, najmanji. Rumunija ima rast koji je pet puta veći nego Srbija. Nešto što se zove Kosovo ima duplo veći. Hrvatska ima skoro dva puta veći i to je suštinska istina. Kažu da imamo najveći pad nezaposlenosti u šest godina ove vlasti, što je još jedna neistina. Ta nezaposlenost, taj procenat od dvadeset i nešto posto, 23% - 24% koje sad, navodno, spuštaju na 11%, što ni po statistici našoj nije tačno, jer je još uvek 13%, je posledica izmene u metodologiji statistike i posledica toga da je ovih šest godina pola miliona ljudi, mahom mladih, otišlo iz zemlje. Pa, verovatno je jedan dobar deo tih ljudi bio prijavljen na Birou rada. Realno je da je broj nezaposlenih smanjen za oko 100.000, da je to sad negde oko 650 – 700 hiljada ljudi, a da je pre šest godina taj broj bio 850 hiljada. Pa to može da bude smanjenje od nekih 17% - 18%, onako najoptimističnije, a nikako na polovinu. Statistika nije la. Bez obzira ko vodi Zavod za statistiku, ko čita podatke, ne možete da slažete sami sebe, odnosno, sami sebe možete, ali ne možete ljude koji znaju da čitaju i da se bave osnovnim računom. Suficit - ovo je jedina Vlada na svetu koja se hvali suficitom. Ekonomista iz zabavišta, znači zabavište za ekonomiste, a ne doktor ekonomskih nauka pod sumnjom doktorata, zna da su suficit i deficit isto zlo. Niko na svetu se ne hvali suficitom. Suficit nije posledica ničeg dobrog. Suficit može da bude posledica lošeg planiranja, pa vas, da niste znali da isplanirate, iznenadi nešto. Može da bude posledica prevelikog zahvatanja od poreskih obveznika, čime smanjujete njihov standard ili, treća opcija, može da bude posledica toga da država nije uradila ono što je njen posao, bilo da su u pitanju investicije, socijalna davanja ili nešto treće, pa vam onda ostane više nego što je bilo planirano. Niko se ne hvali suficitom. Budžet kad se projektuje ima za cilj da bude izbalansiran. Idealna varijanta je nula, da nema ni deficita, ni suficita, ali niko normalan se ne hvali suficitom. Ponekad se planira deficit zato što morate da uđete u neke investicije koje će za neki naredni period, kroz pet, 10, 15 godina, te investicije da vam vrate nešto, pa da onda imate u budućim generacijama veći prihod za budžet. Niko ne planira suficit u budžetu. Ne postoji država na svetu koja to radi, osim u Srbiji. Naravno, kad to ponavljate u medijima, koji su razglasna stanica jedne ili nekoliko stranaka, onda, naravno, jedan veliki broj ljudi, ne zato što imaju neku manu, nego zato što su laici, ljudi se, inače, ne bave ekonomijom u bilo kojoj državi, pa i ovde, onda neko dođe na ivicu toga da pomisli da je to tačno, a onda ugasi taj televizor, pa otvori svoj frižider, ili svoj garderober, ili svoj pasoš, ili svoja sećanja sa letovanja kojih nema, ili svoj rezervoar, ili to kad je mogao da ugosti goste na pravi način, ili da kupi detetu poklon za rođendan koji odgovara njegovim potrebama i onda vidi da je istina u frižideru, u ormaru, u sećanjima i u realnosti, a ne u toj televiziji koja je, inače, u ovom setu ovih zakona. Evo, da gledaoci ne misle da se ovde nešto prodaje na kilo. Ovo je, dragi gledaoci, dragi građani Srbije, današnji dnevni red – preko 3.000 stranica. To su ovi umni ljudi napisali i dali nam u subotu da pročitamo i da danas to branimo pred vama, pošto smo mi ovde zbog vas, a ne zbog Vlade koja ponekad dođe u parlament i dobro su došli, čak i kada donesu hrpu ovih prevara i laži. Dakle, ništa od ovoga, osim tehnike imate u svakom zakonu. Pa i u Zakonu o budžetu imate tehnički deo koji je uvek isti, pa da li je na vlasti fašizam, komunizam, demokratija ili nešto između. Jedan deo, naprosto, je zadata tema. Ali, s druge strane, budžet je slika politike jedne vlasti – šta ta vlast ima kao svoj prioritet, šta je to što je najvažnije za tu vlast. Ovde je, koliko sam shvatio, najvažniji deo u ovom budžetu je povećanje plata vojnika i policajaca. Oni imaju male plate, to je tačno, ali ja sumnjam da je ovo povećanje njihovih plata inicirano brigom Vlade za njihov standard. Bojim se da je to inicirano strahom Vlade da će im ta policija i ta vlast biti potrebna kao jednoj sličnoj vlasti 2000. godine. Samo da vas podsetim, to je bilo pre 18 godina, nije pomoglo. Diktator, diktatura, kriminal i laž ne mogu da budu odbranjeni ni sa policijom, ni sa vojskom. Naravno, i u vojsci i u policiji je 95% časnih ljudi koji neće da urade to, čak ni za ove bedne pare. Kaže, stići ćemo standard EU sutra, prekosutra. Mi smo na začelju u listi država koje kada se gleda procenat ostvarenja standarda u odnosu na EU, mi smo sada po podacima, naravno, iz realnih izvora, na 37%. Bilo ko od ekonomista ko sme da pokaže svoju diplomu, ma kakva da je i da se ne stidi nje, makar ni podsvesno, zna da je za ozbiljan razvoj Srbije u situaciji u kojoj se mi nalazimo, posle svega onoga što nam se dešavalo, ja tu mislim i na socijalizam Titov, ne samo na ono što je bilo u devedesetim, nama treba rast, dvocifreni rast u narednih deset godina da bismo imali šansu da u tom periodu stignemo Slovačku, koja je startovala pre 15-20 godina sa pozicije Crne Trave u odnosu na tadašnju Srbiju, bez vređanja Crne Trave, nego Crne Trave po ekonomskom potencijalu. Naš BDP je nekoliko puta manji od istog proizvoda u Slovačkoj, a Slovačka je skoro tri puta manja zemlja od Srbije. Hrvatska ima duplo veći, a Slovačka nema ni more, ni planine, ni ništa od tih prirodnih bogatstava koje nam donose korist, bili vi pametni ili ne, bili odgovorni ili ne. Šta je po analizi ovog budžeta glavni interes? To je korupcija. Imate usluge po ugovoru, to je glavna stavka u svim ministarstvima, to su ogromne cifre. Usluge po ugovoru su preko 10 milijardi evra u ovom budžetu. Čini mi se da je to malo u odnosu na 1200 koliki je ukupni budžet, ali verujte, 50% tih, to iz iskustva onih koji danas rade sa državom, možete da zaključite, najveći deo toga je čist kriminal. Nema boljeg posla, nego da prodajete ovoj vlasti i ovoj državi bilo šta, od čačkalica, do šta hoćete, dina kartice da štampate, ili tako nešto što ima veze sa nekim iz vrha vlasti. Tu su cene dva-tri puta veće, nego što su realne. Imali smo pre par godina slučaj da je bila hitna nabavka iz stavke po ugovoru, sredstva za usluge po ugovoru, gde je Železnica Srbije kupila 1000 i nešto kuka koje spajaju dva vagona, one, kako se zove, ne znam to zvanično, ali svi smo to videli nekad, zato što je naravno nestalo, i plaćeno je sedam puta više nego što je to na tržištu, a šest meseci pre toga isti taj ŽTP je uništio 100 ili 200 vagona koji su bili, ili par stotina ako se dobro sećam tih teretnih vagona, koji su bili dotrajali i bilo je u redu da oni budu uništeni, ali se skinu kuke pre toga pa se stave u magacin, jer te kuke mogu da se koriste bez obzira na njihovu starost. To je jedan od malih primera. Pogledajte bilo koju javnu nabavku, to je cirkus. Pogledajte još jedan primer za to šta radi ova vlast svojim građanima. Cena goriva. Imamo gorivo koje je jeftinije nego u Francuskoj za 0,1%, znači, za ni za šta. Naše gorivo, ne naše, nego gorivo na našim pumpama, ne postoji ni jedan razlog da bude ovoliko skupo, osim što su akcize i porez više od 50% te cene. Znači, građani, svi, od onog negde tamo po Africi ili Aziji koji vadi tu naftu, do onog koji je transportuje kao sirovu naftu, do rafinerije, transport od rafinerije do benzinske pumpe, troškovi benzinske pumpe, radnika, svega tamo, to je, ako je cena goriva 160 dinara, to je 70 dinara, a 90 dinara uzimaju neki od ovih ljudi ovde što sede i troše na nešto što njima padne na pamet. Recimo, na gondolu u Beogradu. Naravno, zar nije san svakog građanina Srbije bio, bilo odakle, bilo šta da radi, da li iz Crne Trave, da li iz Subotice, da li je direktor Srbijagasa, da li predaje u nekoj školi, a ne ide tamo, a i ne zna gde se nalazi ta visoka škola u Ćupriji, da li je neki matori privrednik, nekadašnji iz Niša ili bilo ko, svima nam je bila želja da u Beogradu imamo gondolu i da je platimo svi naravno ili to možda nije normalno? Ja mislim da to nije normalno. U državi gde decu lečimo SMS porukama, u državi gde stoji voz Beograd-Bar zato što su masne šine i kažu stajaće 15-20 dana zato što su šine masne. Da li ste videli negde na svetu vest, od kako postoji železnica, da je to razlog da jedna magistralna pruga ne radi 15-20 dana? Ne, treba nam gondola. I naravno, gondola mora da bude bar 100 puta skuplja od najskuplje jelke u istoriji čovečanstva. Deda Mraz je dao ostavku kada je video koliko košta jelka u Beogradu. I to je ono što smo mi dobili kroz ovaj budžet. Imamo puno stvari, naravno, u 3500 stranica može da stane puno laži i puno gluposti. Jedna od stvari na koju smo podneli amandman i evo, ovo je spisak promena u amandmanu na budžet, tu ima jedno 10 stranica, neću da trošim vaše vreme i vaše nerve čitajući sve ovo, kada dođe vreme za amandmane o tome ću govoriti, ali prva stvar koju tražimo to je da se subvencije stranim firmama prepolove, odnosno za otvaranje novih firmi prepolove, jer očigledno je da to nije dalo rezultat koji se očekivao pre sedam, osam, 10 godina, kada je to počelo. I tada sam bio protiv toga. Nema nikakvog smisla da od otetog, od novca kroz ove poreze ovakve, kao što je ta akciza na gorivo ili nešto slično, i od siromašnih srpskih ili privrednika iz Srbije, bilo koje nacije, da uzimate, otimate, i da onda dajete to velikim stranim firmama, mahom su turske ili tako neke, za koje nikad niste čuli pre nego što su došli kod nas, za otvaranje novih radnih mesta, gde se uvek u naslovu piše - biće 2000 radnih mesta, pa onda sitnim slovima piše - do 2026. godine. Naravno, nikad nije bilo 2000 radnih mesta. Naravno, 20% tih firmi su pobegle čim su uzele pare, ostali se spremaju. Naravno, to su firme mahom sa proizvodima čije je tehnološki razvoj na nivou kraja 19 veka, mahom klemovanje žica. Uzmete žicu pa je sečete na 1,5 metra, pa je zakačite kroz tri ona, kako se zovu eksera velika ili kako se zove to, i dole se klemuje. Fenomenalno. Nema ništa od one fabrike čipova. Nema ništa od bolnica koje su neophodne da imamo normalne ljude. Nema ništa od velikog projekta Mercedes-Ikarbus. Ne znam šta je sa onom nalepnicom sa znakom Mercedesa, možda se sad pretvorila u znak hipi pokreta, ali mi Mercedes ne pravimo. Ova vlast je obećavali SISU, FAP-u iz Priboja. Ništa od toga, naravno. Bilo je obećanje pruge Beograd-Budimpešta do kraja 2016. godine. Da vas obavestim, dragi ministri i ostali iz Vlade, kažite to i predsedniku države, postoji velika opasnost da nam se za mesec dana približava kraj 2018. godine, a ne 2016. godine. I tu je od te pruge ostalo onih 1,5 metara što je Vučić sa onim Kinezom, stezao neke velike šrafove. To su sve tužne stvari i to nam se ponavlja svaki dan. Gde god da se okrenete dobijate jednu veliku laž, koja je upakovana uz uzdisanje ili uz pretnju ili uz negativan odnos prema bivšoj vlasti. Tu bivšu vlast, koja vas je napravila, ja sam kritikovao najžešće od 2004. godine dok je bila do 2012. godine. I ona je bila jako loša i bila je anđeoska za vas, koji ste sada. Znači, ovo je najgore što može da postoji. Tu nema ničeg goreg. Neko vam ladno kaže da je smanjen spoljni dug koji je bio 2012. godine 15, 16 milijardi, danas je 24 milijarde. I, to je smanjenje? Pa, to jedino ako se piše manjim fontom pa onda može, ali suštinski to čak i malo dete zna da je to povećanje. Laž, kad ova vlast hoće da kaže da se pohvali nečim velikim, onda to meri u dinarima, pa kada kaže – mi smo uložili na neko obdanište na severu Kosova 56 miliona dinara, što je kada prevedete to na srpski to je oko jedno 400 hiljada, ili 450 hiljada maraka, a kada hoće nešto da sakriju, onda je to par desetina miliona evra. Tih par desetina miliona evra je nekoliko milijardi u dinarima. To su sve stvari koje mi viđamo svaki dan. Budžet, da ne pričam o tome da se siluje parlament time što se u tri dana treba da reši ovaj ovde dnevni red od 3.500 stranica, do toga da se ponovo krši onaj budžetski kalendar. Trebalo je da sa budžetom, mi, ali ne samo mi, nego i građani Srbije budu upoznati pre mesec i po dana, da rasprava traje dovoljno dugo da svi shvatimo o čemu se radi. Ali, to ne radite kada emitujete prevaru, laž i kriminal.
Povreda Poslovnika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram član 106. i član 107. Kaže izreka – zlo dolazi iz nemoći. Onaj ko je vladao nad drugima, teško podnosi da neko drugi vlada nad njim. I to je upravo zadesilo mog kolegu poljoprivrednika, mog izabranog pacijenta, koji je ovde govorio o svemu. Govorio je o diktaturi, čovek koji se juče hvalio da je uhapsio kao premijer 12.000 ljudi, 12.000 ljudi je uhapsio kao premijer i on priča o diktaturi. To je diktatura bila koju je on sprovodio. Svojom voljom, premijerskom voljom hapsio ljude. To nije radio sud, nije radilo tužilaštvo, to je radio lično on, da ne govorio da je seo u fotelju ubijenog premijera za čiju bezbednost je on bio odgovoran. On je govorio ovde o najmanjem rastu u regionu. Govorio je neistinu. On je zaboravio da Crna Gora ima deficit 7% BDP i ukoliko uzmete taj minus, zadužite se napolju i ukoliko to gurnete u potrošnju, onda vam je rast BDP, pre svega, proizvod zaduženja, to što ste za stranu robu uzeli strani novac i tako kupovali. Taj rast na trgovini Crnoj Gori će doći glave, zato što se trguje stranom robom za strani novac i proizvod takve vrste rasta je ili prodaja kapitala, što se radilo u njegovo vreme, u Đilasovo vreme, u Borkovo vreme itd. Ili će porasti zaduženje ili će inflacija buknuti. Međutim, on je završio školu u Bitolju i to ne mora znati. Na kraju da kažem, kad bi se mržnja prema ovoj vlasti gospodina Živkovića pretvorila u energiju, mogli bi da obasjamo celu Srbiju i ceo Balkan. Hvala.
Vreme. (Aleksandar Martinović: Replika.) Moram prvo ministru da dam repliku, pa vama. Izvolite, ministre.
Hvala lepo. Moram da reagujem s obzirom na nekoliko neistina koje su se malopre čule. Dakle, čuli smo i čuli ste i vi da Rumunija ima pet puta veću stopu rasta od Srbije. To znači da Rumunija ima preko 20% stopu rasta. Za vašu informaciju, u prva dva kvartala ove godine stopa rasta u Rumuniji bila je 4,1%. Za građane Srbije, stopa rasta srpske ekonomije u prvih devet meseci ove godine je 4,5%. Mi ćemo se truditi, i budžet za 2019. godinu je koncipiran tako da nama stope rasta budu više od zemalja u okruženju. Samo podsećanja radi, 2009. godine, da ne imenujem ko je bio na vlasti tada, stopa rasta bila je negativna 3,1%, 2010. godine 0,6% rasta, 2011. godine 1,4% rasta, 2012. godine opet pad za 1%. To su stope rasta prethodne vlasti. Mi se ponosimo sa 4,5% u prvih devet meseci ove godine. Druga neistina, oko stope nezaposlenosti, dakle, po Zavodu za statistiku i po metodologiji ne samo Zavoda za statistiku, nego i Eurostata, dakle, zavoda EU, stopa nezaposlenosti u Republici Srbiji u oktobru mesecu ove godine je 11,9%. Bila je 2013. godine 25,9%. Dakle, 25,9%, a danas ispod 12%. I dalje nismo zadovoljni sa tom cifrom i sa tim podatkom, ali zato se i borimo svaki dan da otvaramo nove fabrike, da zapošljavamo ljude. Ono što posebno ohrabruje i što građani Srbije moraju da znaju, stopa nezaposlenosti kod mladih se u istom periodu smanjila sa 51,1%, dakle, 2013. godine svaki drugi mladi je bio nezaposlen, na 27,5% danas. Ogroman uspeh i daje nam za pravo da kažemo da ćemo biti samo bolji u godinama koje dolaze, ali je odgovornost velika da bismo kroz mere koje primenjujemo to i uspeli da uradimo. Imate PIO fond, imam precizne informacije i cifre i brojke za vas, što mi je veoma važno. Dakle, osim smanjenja stope nezaposlenosti, još jedan indikator toga da u Srbiji imate više zaposlenih i da taj broj raste je upravo iznos donacija ili dotacija iz budžeta koji ide u PIO fond kako bi se isplatile nikada veće penzije. I pored toga što penzije rastu, 2009. godine 46,2%, dakle, skoro polovina budžeta PIO fonda bile su dotacije iz budžeta Republike Srbije, a znate li koliko je to danas, 28,9, samo zbog toga što se u PIO fond uplaćuje više poreza i više doprinosa od svake plate ljudi koji rade u Srbiji. Dakle, imate mnogo veći broj zaposlenih, mnogo nam je veći budžet zbog toga i porezi i doprinosi, mnogo više imamo novca u PIO fondu, samim tim, imamo prostora i za veće penzije i za veće plate u javnom sektoru i to je politika na koju smo ponosni i od koje nećemo odustati, bez prodaje kapitala. Malopre smo čuli da su suficit i deficit isto zlo, citiram. Ja ne znam u kojoj zemlji su i suficit i deficit isto zlo. Možda postoji nerazumevanje između ekonomske politike, odgovorne ekonomske politike koju vodimo mi i koju je vodio neko pre nas. Uvek je dobro da zaradite više nego što ste potrošili, i u vašem domaćinstvu i u budžetu Republike Srbije, ako gledate da se domaćinski odnosite prema tom istom budžetu. Mi smo u budžetu za 2019. godinu planirali deficit od 0,5%. Po saznanjima, odnosno po podršci iz Fiskalnog saveta i MMF-a, taj budžet je uravnotežen. Da, nadamo se da ćemo na kraju 2019. godine imati suficit, pa što da ne? Pa, ne postoji osoba koja se ne raduje tome da zaradi više nego što potroši, a to pokazuje koliko se domaćinski ponašamo i koliko želimo da naš budžet bude kao budžet bilo kog domaćinstva u Srbiji, da imamo suficit na kraju godine. Čuli smo komentar – biće veće plate za Vojsku i za policiju. Jeste, biće veće plate i za učitelje i za profesore i za lekare i za medicinske sestre, biće veće plate za sve, jer smo nakon teških mera od 2014. godine uspeli da konsolidujemo naš budžet i imamo prostora i za povećanje plata i za povećanje penzija. Da ne zaboravimo samo jednu važnu stvar. Od 1. januara, ponoviću to, i minimalna cena rada ide gore za 8,6%, što znači da svi zaposleni u Republici Srbiji imaće veće plate i to je veoma važno da se zna. Konačno, čuli smo zahtev da se subvencije stranim firmama prepolove. Malopre smo čuli komentar, samo je pitanje da li subvencije da se prepolove nakon datih subvencija za izgradnju vinograda ili posle toga? Mi ne želimo da smanjujemo subvencije. Moramo da razumemo svi da se bavimo i borimo sa ostalim zemljama u okruženju. Dakle, borimo se sa Mađarskom, Slovačkom, Češkom i ostalim zemljama, koje takođe pokušavaju da privuku strane investitore u našu zemlju. I ponosimo se na sve fabrike koje smo otvorili u prethodnom periodu i sve fabrike koje ćemo tek otvoriti u godinama koje dolaze, jer je Srbija danas stabilna finansijski. Srbija danas ima potpuno drugačiji imidž u svetu. Faktor smo mira i stabilnosti u regionu i hoćemo da se borimo za svaku novu investiciju i svako novo radno mesto. Na kraju, da vam dam još jedan podatak koji će vam puno značiti. Oni koji se bave ekonomijom moraju da znaju da se stabilnost jedne ekonomije, jedne privrede, jedne zemlje takođe oslikava u ceni kapitala, odnosno kamatnoj stopi koja se plaća na obveznice, državne obveznice koje država emituje da bi pokrila svoje investicije. Daću vam par podataka, samo bih molio da ih zapamtite, da vidite kakva je razlika u ekonomskoj situaciji danas i ekonomskoj situaciji 2008, 2009, 2010. godine i koliko se Srbija poboljšala i koliko se ekonomski ambijent poboljšao. Dakle, u periodu od 2009. do 2012. godine, emitovane su kratkoročne hartije od vrednosti, tri meseca do 53 nedelje, prosečna stopa, dakle prosečna kamata koju su građani Srbije i budžet Republike Srbije na to plaćali bila je 12%, 12%. Prvi evro, odnosno prve evro denominovane hartije od vrednosti emitovane su 2011. godine. Tada je kamatna stopa na evro iznosila 5%, a danas 1,25% na te iste obveznice sa istom ročnosti dospeća. Dakle, četiri puta i više od četiri puta manja kamatna stopa nego što je bila pre samo sedam ili osam godina. U 2012. godini prosečna ponderisana stopa na dinarske hartije od vrednosti, petogodišnje, iznosila je 14,74%. Zato je nama javni dug išao gore zbog ovakvog skupog zaduženja. Dakle, 14,47% 2012. godine. U 2018. godini na iste te hartije od vrednosti koje država emituje kamatna stopa je 4,12%. Dakle, tri i više od tri puta niža. Mogu da idem i dalje. Pogledajte interesantnu informaciju, prosečna ponderisana stopa na evro hartije od vrednosti 2012. godine 5,67%, a znate koliko je danas 0,88%. Dakle, imate još jedan važan i čvrst pokazatelj. Nije to rekao ni Siniša, ni bilo ko drugi, to kaže tržišta hartija od vrednosti koje je najobjektivniji pokazatelj makroekonomske stabilnosti i finansijske situacije, kao i prospekta rasta ove ekonomije. Hvala puno. (Zoran Živković: Replika.)
Nema replike. Vi ste povredili ministra, a ne on vas. (Zoran Živković: Šta sam uradio?) Uvredili ste ministra, ne on vas. Svi su čuli šta ste mu rekli. (Zoran Živković: Šta sam mu rekao?) Neću da ponavljam. (Zoran Živković: To je zato što se tako preziva.) Ne, ne, ne, ne ulazim u polemiku sa vama. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokojni Aleksandar Tijanić je za prethodnog govornika rekao da je nekada pravio pljeskavice i ćufte, a onda je sticajem nesrećnih okolnosti postao predsednik Vlade. Čovek potpuno neobrazovan, kaže, verovatno u nameri da bude duhovit, poredio je Slovačku i Srbiju i onda kaže Slovačka nema planine. Ja ne znam da li je on čuo da se upravo u Slovačkoj nalazi jedna od najatraktivnijih turističkih lokacija – Visoke Tatre. Ja sam evo sada malo pogledao na internetu. Na Visokim Tatrama imate 161 smeštajni objekat. Nije to sada bitno. Čoveka u tim godinama teško je obrazovati. Ono što je mnogo važnije da građani Srbije znaju. Od kako su on i njegovi pajtosi preuzeli vlast 2000. godine, Srbija je uvek kršila budžetski kalendar kada je u pitanju donošenje zakona o budžetu. Da vas podsetim: budžet za 2012. godinu usvojen je 29. decembra 2011. godine, inače rok za usvajanje budžeta je 15. decembar; budžet za 2011. godinu usvojen je 29. decembra 2010. godine; budžet za 2010. godinu usvojen je 29. decembra 2009. godine: budžet za 2009. godinu usvojen je 21. decembra 2008. godine; budžet za 2008. godinu usvojen je 28. decembra 2007. godine. Sada pazite ova dva podatka, budžet za 2007. godinu usvojen je 23. juna 2007. godine, a budžet za 2004. godinu usvojen je 23. marta 2004. godine. Tako su oni radili. Kako radi SNS? Budžet za 2013. godinu usvojen je 1. decembra 2012. godine, budžet za 2014. godinu usvojen je 13. decembra 2013. godine, budžet za 2016. godinu usvojen je 12. decembra 2015. godine, budžet za 2017. godinu usvojen je 10. decembra 2016. godine, budžet za 2018. godinu usvojen je 14. decembra 2017. godine.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović.
Poštovane kolege, ovo je rasprava o praktično najvažnijem dokumentu koji ova država donosi o budžetu i sigurno je od interesa za sve građane. Ova početna rasprava je u načelu. Mislim da je najvažniji podatak koji ovaj budžet iskazuje da izlazimo iz perioda fiskalne konsolidacije. Dok se nalazite u periodu fiskalne konsolidacije ne možete računati na ozbiljne stope raste. To svi znamo. Ovaj budžet će biti uvod, 2018. godina, ono što se u ekonomskoj teoriji zove teorija rasta. Ne želeći da ulazim u rasprave šta je bilo i kako je bilo, od 2012. godine ne vidim eksperimente tipa da smo za 2-3 meseca ostavili 400 hiljada ljudi bez posla, ne vidim da smo izmenom jednog Zakona o građevinarstvu uništili 23% BDP. To su bile neke vlade u kojima smo i mi učestvovali, da se razumemo. Ne vidim tu vrstu eksperimenata. Trebalo je popraviti sve ono što je urađeno u pljačkaškoj privatizaciji, čije su posledice po ekonomiju ove zemlje bile daleko teže od NATO bombardovanja. Dakle, treba dići ponovo srpsku ekonomiju. (Radoslav Milojičić: Dajte, molim vas.) Recite.
Poslaniče, samo je vikao da mu nešto date.
Ne čujem kolegu. Verovatno ima nešto da kaže. Dakle, ovaj budžet je posle dugo vremena… (Zoran Živković: Ovo može?) Gospodine Živkoviću, ja sam vas vrlo pažljivo slušao. (Zoran Živković: Imali ste šta da čujete.) Imate pravo. Takvo elementarno neznanje nisam skoro čuo. Neki mali broj glasova vam je dao taj mikrofon i vi ste narodni poslanik i možete da pričate šta god, ali morate biti pristojni, morate čuti, ako ništa drugo, i drugo mišljenje. Šta je karakteristika ovog budžeta? I prošle godine, i ove godine, i uopšte u periodu fiskalne stabilizacije? Najzad smo počeli da trošimo onoliko koliko zarađujemo. Dugo vremena mana našeg društva je bila što smo trošili na ovaj ili na onaj način, u ovim ili onim političkim nametanjima više nego što smo trošili. Koliki nam je guber? Koliko piše u ovom budžetu? Tako je urađeno i prošle godine. Voleo bih da smo imali veće stope rasta. Ja bih voleo da naš društveni proizvod nije na nivou 36, 37, 38 milijardi, koliko neko govori, i to je u stvari naš problem – relativno mali društveni proizvod po glavi stanovnika, relativno mala per kapita. Na tome moramo da radimo. Sistemske mere koje se mogu preduzeti od iduće godine, a to vidimo po tome što je uloženo dodatnih 100 miliona evra u kapitalna ulaganja, vratiću se kasnije na to, govore da država koja je kod nas ipak na unutrašnjem planu, mimo stranih investicija, najveći investitor, govore da ovaj budžet u datim okolnostima u kojima se nalazi srpska privreda odlično planira. Neću polemisati sa 0,5% deficita. Siguran sam da mi u suštini nećemo imati deficit. Siguran sam da ćemo imati suficit, ali morate planirati konzervativno ako hoćete da imate stabilan dinar i ako hoćete da imate ove kamatne stope, pa i ako hoćete da imate dobre ocene ovih koje ja lično mrzim, a zovu se MMF i Svetska banka, ali su vam važni zbog toga da biste imali određene kreditne rejtinge. Mogu da vam kažem da je „Srbijagas“, koji ima veliku količinu duga u svom portfoliju, ove godine reprogramirao, recimo, dolarske kredite sa kamatnim stopama od 0,9%. Kapital je relativno jeftin. Čak bih imao drugu strategiju. Ja bih se čak zaduživao, pod uslovom da mi možemo u ovom politički nestabilnom regionu, jer nema više investicija za jednu malu državu, postoje samo investicije koje su regionalnog karaktera, ili se uklapate u neke velike sisteme koji dođu da investiraju kod nas. Ovo govorim zbog toga što se paušalno ocenjuju strane investicije koje dolaze kod nas. Nema drugih investicija. Ili radite regionalne investicije, a mi sa Hrvatima ne možemo da se dogovorimo ništa, neću da pričam o Crnoj Gori, imamo srpsko jedinstvo sa Republikom Srpskom, nadam se da će to biti i sa Crnom Gorom, ali, to su političke stvari, da biste pravili ozbiljne privredne sisteme, velike privredne sisteme, ili morate da imate značajne resurse, koji su kod nas kao RTB Bor, ili još bolje, EPS, koji je najbolje srpsko preduzeće, pa kad govorite o dizanju BDP-a mnogo je važno koliko će EPS investirati, od remonta do novih postrojenja, ili do novih kapitalnih investicija koje će proizvoditi nove količine struje. To su prave stvari o kojima mi treba da razgovaramo. Kad gledate infrastrukturu, ako pogledate razdeo koji ima Ministarstvo za izgradnju infrastrukture, mislim na puteve, videćete da mi kontinuirano i postojano radimo na završetku Koridora 10, na Koridoru 11, na nekim drugim manjim koridorima. Kolega je pričao šta to znači, za Suboticu se ne vraćamo, na pojedinačne cifre, ovde ne pričamo o tome, onoliko koliko imamo, a to je nekih, čini mi se, 500 miliona, gospodine ministre. Mi dajemo iz budžeta za to. Zašto to spominjem? Kaže neko – pustite vi to što je smanjeno nešto sa 70% duga na 55% BDP, to nije važno, ostalo je isto 24 milijarde. Jeste, ali smo sprečili podizanje duga, a izvršili smo sve ove investicije. S druge strane, oni koji poznaju ekonomiju, koliko je porastao, recimo, PDV, koji pokazuje rast ekonomije? On je u bruto iznosu značajno porastao. I onda se nalaze kritičari i kažu – ali, smanjilo se zbog onog dela koji se vraća, neto se smanjio. Pa, nije bitno, gleda se samo bruto. To pokazuje u stvari šta se dešava u ekonomiji. Često napadamo Miladina Kovačevića i Zavod za statistiku, te se menjaju metode, te ne znam ni ja šta. Ja bih to komentarisao ovako. Gospodo, ja svaki dan provedem između 300 i 400 km u automobilu. Idem po celoj Srbiji. Većina vas vozi. Uzmite broj kamiona pre dve, tri, četiri godine, evo, dok je ova vlast ili ova koalicija, i danas. Mnogo je veća gužva u kamionima. A nisam siguran da se kamioni voze prazni. Dalje, kad je poljoprivreda u pitanju, pozdravljam rast od dodatnih sedam milijardi, jedino bih zamolio, pošto znamo da postoje neka neisplaćena potraživanja iz prošle godine, a za to vidim da je taj razred povećan, da se isplate potraživanja poljoprivrednika iz prošle godine, nije to tako mnogo, i da se zadrži barem ovaj nivo ulaganja u poljoprivredu. Zašto? Jer je u ovih 4,5% ove godine, oko 0,9% će biti poljoprivreda. Jedna od retkih grana gde Srbija ima čist prihod, naše pare, iz naše zemlje, bez nekih preteranih velikih ulaganja, sa vrlo trpeljivim seljakom. To je to. Ja ne bih da raspravljam o vlasničkim strukturama, nego o prinosu. Možda treba razmisliti o razvoju zalivnih sistema. Ovde ih trenutno ne vidim. Ali, to hoću da kažem. Kad su u pitanju kapitalna ulaganja, ovde smo govorili o ulaganjima u vojsku. Ja ih pozdravljam i mislim da su mala. Jer, mi treba nekom da objašnjavamo u kakvom okruženju se nalazi Srbija? Uzmite strategiju odbrane. Mi ne predviđamo invaziju, mi ne predviđamo da ćemo nekog da bombardujemo. Mi planiramo da se odbranimo od terorizma. Mi planiramo da se odbranimo od onoga što može da se desi u regionu, ne da sa nekim ratujemo. A 20-30 godina nismo ulagali u vojsku. Pa, mora da se uloži. Što se tiče plata, pozdravljam porast plata i u policiji i u vojsci. Hajde da o tome razgovaramo. Ja razumem da je naša ekonomija relativno plitka i mala. O čemu govorim? Ako bi previše ulagali u proizvodnju, mi bi, nažalost, zbog strukture naše privrede, uglavnom kupovali uvozne proizvode. Mi ne želimo da ulažemo u onaj deo standarda, niti imamo pravo na to, koji bi dovodio do toga da previše kupujemo uvoznu robu, što se, nažalost, često dešava. Moramo mi da prestruktuiramo našu privredu. Nije lepo da kupujemo tuđe mleko i tuđe sokove, a možemo da proizvodimo u Srbiji. Postoje i drugi primeri o kojima možemo da razgovaramo. Ovo je odmereno sa dve mere. Jedna je povećanje plata u javnom sektoru, koje neće ugroziti budžet, niti cifre u njemu, što se već sad vidi, jer je rezerva koju ne možete odmah da vidite ali, ako pažljivo čitate budžet videćete da to neće ugroziti budžet. S druge strane, podignuta je cena rada. Pa valjda će onda i realni sektor, i privatni sektor, ići na podizanje plata? Šta se dešava u javnom sektoru? U javnom sektoru, jer se ovde govori i o produženju zabrane zapošljavanja, u javnom sektoru odlaze oni koje ne možemo da platimo, a godinama smo ulagali u njih. Ne možemo da ih zadržimo. Ostaje prosek. U privatnom sektoru oni plate one koji valjaju, odnosno koji im trebaju, a ove druge na neki način, zahvaljujući tim relativnom niskim stopama, relativno niskoj minimalnoj zaradi, zadržavaju na tom nivou. I to je jedno od pitanja, ako ja smem da sugerišem Vladi Republike Srbije, koje moramo dinamično da posmatramo. Kad je u pitanju privredni ambijent, pa, koliko ja znam, PDV u Hrvatskoj je veći nego u Srbiji, u Mađarskoj je veći nego u Srbiji. (Radoslav Milojičić: Kolike su plate?) Molim? Recite. Kolike su prosečne plate tamo? Pa, da nas nisu bombardovali iz Mađarske, i kod nas bi bilo više. Znači, mi moramo da govorimo o realnosti. Stići ćemo mi. Nije srpska ekonomija manja od hrvatske ekonomije. Mi sa tim treba da se poredimo, a imaju i more? Govorim o ukupnom obimu. Mogu oni imati nešto veće plate, a kolika im je kupovna moć? Koliko košta struja? Možemo redom da idemo. Koliko koštaju komunalije? Znate, standard života se ne meri tako kako bi to ispalite pa ljudi ne razumeju o čemu pričate. Pivo je skuplje nego kod nas, verujte mi. To bar znam. Dakle, šta je suština kod ovih zarada? Moramo da pomognemo opštom atmosferom i realnom sektoru. Ovde se povela polemika – koliko treba polemisati o nekim stvarima i ako se ne varam ovde je predloženo da se stopa zarada sa 63% smanji na 62%. Kaže – smešno. To je istorijska stvar. Prvi put za 40 godina razmatramo smanjenje stope doprinosa na zarade sa 63% na 62%. Ako se ne varam, gospodine ministre, to je 12 milijardi. Ako preračunamo na dinare, to je 100 miliona evra. Da počnemo sa 100 miliona evra. Nije ovde baš najjasnije zapisano, ali želim da podržim, predviđeno je mogućih 200 miliona evra u ekologiju. To je 63 prečistača. To pozdravljamo. To su pare koje će biti utrošene u unutrašnjem BDP Srbije za povećanje. Predviđeno je potencijalno još dodatnih 200 miliona evra za kupovinu opreme u zdravstvu. Zar to nije ono što tražimo? Nemamo milijarde, ali imamo 200 miliona. Da li je tačno da je urađena dobra obnova Kliničkog centra u Nišu? Ja kao lokalpatriota se zalažem da Novi Sad dobije više, a još manje imam protiv da se obnovi i Klinički centar u Beogradu. Zašto? Jer jedna takva ustanova ide po standardu na dva miliona stanovnika, taman te tri bi trebale da omoguće podizanje stepena zdravstvene usluge. Vidim da su neke pare planirane i za opšte bolnice, koje bi takođe trebale da budu nešto što bi trebalo da približi zdravstvenu politiku građanima. Oko još nekih stvari ovde možemo da polemišemo. Hteo bih samo da kažem što se tiče projekta gasne infrastrukture, koja će biti izgrađena ovde na teritoriji Srbije od Bugarske do mađarske granice, da ne mešamo neke stvari. Dakle, Srbija može da razmatra tri pravca i ona su prisutna u strategiji. Jedan je interkonekcija Niš-Dimitrovgrad-Sofija koja se radi i ona je trenutno grant Evropske komisije. Zašto grant? Zato što taj evropsko-američki pravac snabdevanja gasom Srbije trenutno ne raspolaže određenim količinama gasa, nije komercijalan, ali će Republika Srbija uraditi svoju obavezu i svih 80,5 miliona, nešto uz grant, nešto što ćemo mi platiti, uradiće taj gasni pravac da bismo imali druge oblike snabdevanja gasom. Što se tiče komercijalnog projekta, koji nije nikakav jedinstveni projekat, i ministar Antić je dobro rekao, ne treba da povezujemo te stvari, taj projekat se radi po potpuno evropskim pravilima, radi se kao deo infrastrukture koji će biti rađen kao deo povećanja transportnih kapaciteta Republike Srbije kad su u pitanju gasovodi, dakle, naš projekat, srpski projekat, da, radiće ga rusko-srpska firma, ali uobičajeno je, i to možete da pogledate, to su javni podaci na sajtu Agencije za energetiku, predviđa se trošak od milijardu i 80 miliona evra za taj projekata. Tačno je da treba da bude gotov 15. decembra iduće godine, ali uobičajeno je, kad se rade tako velike infrastrukture, 30% je ulog akcionara, 70% je finansiranje tzv. projektno finansiranje. Da li ćemo se mi baviti nekim brigdž lanom, pošto moramo za osam meseci to sve da završimo ili bilo čime drugim, važno je da Srbija u tom projektu, zajedno za Bugarskom, da dobro idu stvari, zajedno sa Turskom koja gradi kopneni deo u Botošu, kao što smo se dogovorili, i izgradi gasnu infrastrukturu, jer ovo je prvi put da će Srbija doći u poziciju da bude tranzitna zemlja, a ne zemlja u kojoj završava neka cevi i kraj i pomozi Bože. U perspektivi, pošto i Rumuni vrši istraživanje, dovoljni su sami sebi, planiramo interkonekciju sa Rumunijom. Povećaćemo je, a za to nisu potrebne državne pare, kapacitet Banatskog Dvora na 750 miliona metara kubnih, odnosno u drugoj fazi na milijardu metara kubnih, a to je 50% godišnje proizvodnje potrošnje Republike Srbije. Ako bude prošao taj veliki gasovod, gradićemo još jedno skladište od milijardu kubnih metara u Itebeju, to je dve milijarde, to je trenutno godišnja potrošnja gasa iz uvoza Republike Srbije. Prema tome, ove godine, ako ste gledali podatke koji su zvanično objavljeni, javni sektor je bolje radio i odbacuje značajan profit. Nije to još do kraja dobro, polako ulazimo da se izlazi iz tih socijalnih efekata socijalne politike, koja je još uvek prisutna u „Srbijagasu“. Moraćemo da vidimo da EPS poveća investicije i nažalost u perspektivi se mora razmatrati jedna druga cena električne energije da bi EPS postao ono što treba da bude, samoodrživi sistem koji odbacuje veliku količinu društvenog proizvoda. Nadam sa da će i naftna industrija Srbije u sve investicije, koje sada ima, a nisu male i u centralu i duboku preradu, postati regionalna naftna kompanija što je bio njen cilj i time bi u stvari bili ispunjeni ciljevi koji su bili potpisani u okviru međudržavnog sporazuma. Neću sada trošiti više vremena, možemo da obrazlažemo i nekoliko drugih stvari. Mislim da je najvažnija stvar, koju smo mi sada uradili, da smo najzad počeli u budžetu da trošimo onoliko koliko u državi proizvodimo i da stvaramo sistemske uslove, uključujući i poreske olakšice, da imamo više ulaganja. Izvinjavam se, jedan parametar sam preskočio da komentarišem. Ako je nama deficit u razmeni sa inostranstvom pokrilo ulaganje stranih investicija, a razumeo sam da jeste, da je čak bilo nešto 200 miliona evra, stranih investicija je bilo više, nego što je bilo deficita, to je fantastičan podatak. To znači da mala i srednja privreda, koju možda nismo odmah prepoznali, radi svoj posao. Ovde je velika polemika oko koliko građana odlazi, iz Rumunije odlazi veliki broj građana, nažalost, odlazi iz Srbije, odlazi iz Hrvatske, ali želim da spomenem jedan podatak, mi treba da uradimo sve da sačuvamo svaku pametnu glavu u Srbiji. Mislim da će ove godine, što zvanično, što nezvanično, IT sektor u Srbiji, koji se razvija, a pozdravljam izgradnju Tehnološkog parka u Novom Sadu, prebaciti milijardu evra. To košta neku električnu energiju, a u stvari prodajemo svoje znanje. Ta grana, ja bih je nazvao industrije, će sigurno da raste. I, ono u čemu treba u narednom periodu da posvetimo posebnu pažnju, to sam samo usput spomenuo, i mislim da država treba da ima odgovarajuće planove za razvoj te, hajde da nazovemo sekundarna ili tercijalna prerada poljoprivrednih proizvoda. Koliko sam razumeo, mi sad uz dobru cenu imamo ogromne viškove žita i kukuruza u Srbiji. Kukuruz ćemo da izvezemo, cene su odlične, ali onda treba pomoći i tim seljacima da kroz industriju koja je u Srbiji organizovana ne prodajemo više žito, nego da prodajemo bonžitu. Mislim da velike rezerve za stvaranje dodatne vrednosti dodatne vrednosti u stvari leže u preradi onoga što naša poljoprivreda proizvode. U tom smislu, mislim da u narednoj godini ovaj budžet ćemo doneti, i u 2021. godini, treba u značajnoj meri, ako se stvore uslovi, povećati dotacije ili donacije, kako god hoćete, poljoprivrednim proizvođačima. Hvala, izvinjavam se.
Vreme, hvala. Reč ima ministar Siniša Mali.
Samo ću kratko. Da se osvrnem na komentar koji ste dali oko poljoprivrede i ulaganja u poljoprivredu, da vas podsetim sve da budžetom za 2019. godinu je opredeljen iznos za poljoprivredu od 51,8 milijardi dinara. Što je za 7,7 milijardi više nego 2008. godine. To je 17,4% više za poljoprivredu za 2019. godinu nego za 2018. godinu, upravo prepoznajući značaj poljoprivrede i njen doprinos u daljem razvoju naše ekonomije. Hvala.
Hvala. Reč ima ministar Vulin.
Samo kratko. Potpuno ste u pravu, sve zemlje se suočavaju sa odlivom svog stanovništva i to nažalost nije nešto što je vezano samo za Srbiju. Daću vam samo primer Rumunije koja je osamdesetih godina imala 22 miliona stanovnika, a danas ima oko 19 miliona. Nisu svi umrli, ogromna većina je otišla tražeći bolje uslove, a to je zemlja članica EU. Imamo taj primer, znate da iz Mađarske lekari i stručna lica masovno odlaze u Austriju, iz Slovačke i Češke masovno odlaze u Nemačku, iz Austrije odlaze za Nemačku, iz Nemačke odlaze u Švajcarsku, iz Švajcarske odlaze u Veliku Britaniju, iz Velike Britanije odlaze u SAD. To je svetski trend, ali na nama je da to zaustavljamo u svojoj zemlji koliko god možemo, a to možemo naravno i time što ćemo poboljšavati ekonomski prostor, ali ne samo ekonomski prostor, nego ukupan kvalitet života u našoj zemlji i bezbednosni prostor. Kada vi imate sigurnu i stabilnu zemlju, kada imate zemlju čije su granice branjene, kada imate zemlju koja je čuvana, kada imate zemlju u kojoj nema terorizma, kada imate zemlju koja se bori protiv kriminala, to je zemlja u kojoj vredi živeti, pa iako nemate platu od dve hiljade evra kao u Nemačkoj, nego zarađujete 500, 700 ili 1.000 evra. I to su načini da se ostane u ovoj zemlji. Ovde se pominjala vojska, ja vam se zahvaljujem na tome što ste podržali povećanje budžeta za vojsku i povećanje zarada za vojsku, povećanje zarada za policiju, za BIA-u, dakle za čitav bezbednosni sistem i to je dobra vest. To je uvek dobra vest, posebno što smo mi imali vojsku koja od 2000. do 2012. godine bila toliko zapuštena da, recimo, od 2000. do 2012. godine kupljeno osam raketa za MIG-ove, a mi smo sada kupili 14 MIG-ova. Samo da vidite mali primer kako se nije ulagalo i kako se sada ulaže u vojsku, ali se mora ulagati u kvalitet života svakog pripadnika i vojske i policije. Oni moraju da budu zadovoljni, moraju da znaju da ih cenimo, a ne možemo ih bez ozbiljnog ulaganja zadržati i u vojsci i u policiji. To je, recimo, problem koji imate, evo Bundesver ima strašan problem sa odlivom vojske i mora da se bori, a ne može da se bori čak ni on sa visinom zarada u privatnom sektoru. Jako je teško zadržati IT inženjere u vojsci, jako teško, i u Nemačkoj i u Srbiji. Ali, eto, to su sve izazovi sa kojima se borimo i zahvaljujem Narodnoj skupštini što nam daje podršku i što zaista pozdravlja ulaganje u vojsku. Ovde smo, nažalost, opet čuli i ja bih bio jako srećan kada bi se o budžetu raspravljalo o ekonomiji, o struci, o tome da li je bolje ovo ili ono, ali mi smo već ovde čuli kako se vojska i policija pokušavaju uvući u politiku, kako se o njima govori kao o nekima ko će, njima se povećavaju plate, jer će čuvati režim, a to će im trebati. Prvo, vojska i policija ne čuvaju nikakv režim, čuvaju Ustav i zakon, čuvaju svoju zemlju. Umeju da čuvaju zajedno i granice kada je potrebno, što ste videli kada je bila migrantska kriza. Ali, kakav režim? Ko to hoće da napadne režim? Ko to ruši vlast silom? Vojska i policija se uvek pojavljuju kada je u pitanju sila. Kakva sila? Ko to najavljuje silu? Ja ne vidim nigde silu. Ja ne vidim nigde da se građani ili da su podstaknuti da se silom obračunavaju sa nekim. Ne vidim nikoga ovde ispred Skupštine da hoće da zapali Skupštinu kao 5. oktobra. Ne vidim da se vlast ruši na ulicama. Od koga to treba da se čuvamo? Je li to ima nešto što mi ne znamo? Izgleda da ima, jer ovde u ovom najvišem domu se govori o tome da se vojska i policija podmićuju da bi čuvale režim, a trebaće im kažu. Koga će trebati da sačuvaju? Kakva vojska i policija? Poslednji put kada su oni koji su palili ovu Skupštini imali kontakt sa vojskom i policijom, ljubili su se ovde sa specijalnim jedinicama sa kojima su proslavljali što su palili ovu Skupštinu, a sledeći kontakt sa vojskom je bio kada su izručivali generale. Dakle, nemojmo, hajde da se dogovorimo da nekoliko institucija koje su zaista važne ovom narodu, da ih čuvamo od politike. Vlast ih ne koristi u političke svrhe, daleko od toga. Naprotiv, poštuje njihov patriotizam, poštuje njihovu stručnost i to je sve što traži od vojske i policije. Hajde da sada, da ne govorimo o tome da su oni nekakvi branioci režima. Oni su branioci Ustava i zakona i ničeg više, a režim ili vlast se brani na izborima i brani se glasovima građana, kao što vidite odlično se brani na svim nivoima, uvek dvotrećinskom većinom. Hvala.
Reč ima Čedomir Jovanović. Izvolite.
Gospođo Gojković, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, članovi Vlade, gospodine Mali, prvo želim da vam skrenem pažnju na ono što je vaša obaveza, sve dok ste ministar finansija. Poslanici mogu i imaju pravo ovde u parlamentu na višak politike, ali vi kao ministar finansija morate braniti ono što je preduslov uspešne ekonomije ove zemlje i preduslov vašeg uspeha. Zašto tolerišete besmislice o privatizacijama koje su gore po posledicama od NATO bombardovanja? Zajedno smo usvajali te zakone o privatizaciji, je li tako? Po tim zakonima i danas radimo, to su dobri zakoni. Da li je privatizacija svaka bila uspešna? Nije. Ko je za to odgovoran? Promenjene političke okolnosti, oni koji su učestvovali u privatizaciji nisu se snašli, teška situacija u kojoj se zemlja nalazila kada smo započeli privatizacije? Zakon o budžetu je najvažniji zakon, a vi ga predstavljate na takav način kao da je ovo najgori budžet koji je Skupština usvojila. Niste ni prvi ni poslednji koji u parlament dolazi spajajući 30, 40, 50, 60 tačaka dnevnog reda. Zašto ovaj budžet na takav način provlačite kroz Narodnu skupštinu? Neko sa strane ko gleda ovu zemlju neće videti ono što je tako važno, to je, recimo, deficit budžeta. Šta vam kažu stranci kad sa njima razgovarate? Šta je ono što ih interesuje? Mi ovde možemo da u okvirima tog budžeta razgovaramo o jednom razdelu ili drugom, stranci pogledaju deficit budžeta, i na osnovu toga donose zaključak o finansijskoj kondiciji i stanju ove zemlje. Vaš deficit je dobar. Bio je dobar i prethodni budžet. Govorili ste, niste pomenuli vašeg prethodnika ministra Vujovića. Ne znam kad je ova zemlja do njega imala ministra finansija koji je proglašen za ministra godine u jednoj od anketa u svetu. Pa, kad već imate te činjenice zašto ih onda ostavljate negde po strani? Toliko puta ste pomenuli istorijski značaj nekog zakona i njegov reformski karakter i onda prešli na narednu tačku dnevnog reda. Mislim da ste napravili nekoliko velikih propusta. Prvo, niste nam objasnili zašto nije izvršena indeksacija penzija i jel vama oduzeto arbitražno pravo da odlučujete o tome kako će rasti penzije. Mislim da sam bio jedini u parlamentu koji je 2008. godine tražio da se zamrznu plate i penzije zbog finansijske krize koja je bila prevelika. Nije bilo razumevanja za to. Zato smo 2014. godine morali da donosimo mere o smanjenju penzija od 10%. Tačno je da je time prekršeno nepisano pravilo i pravo po kojem niko ne može penzionerima oduzeti ono što su oni već stekli, ali pod uslovom da to postoji, a to nije postojalo onda kada ste smanjili plate i penzije za 10%, vi to ne želite da kažete, zbog toga što bi onda morali da govorite o onima koji pored vas sede u Vladi, a zemlju su tako razorili da smo 2000. godine kada smo došli na vlast morali da mislimo o tome kako ćemo obezbediti struju ljudima u kućama i stanovima, kako ćemo pokrenuti benzinske pumpe i prestati gorivo da kupujemo u onim krajcovanim kanticama u jarku? Nisam ja ovde dužan da bilo kome objašnjavam šta je 5. oktobar ili da branim 5. oktobar, i ne pada mi na pamet to da radim. Ali, kad govorite o Zakonu o budžetu za 2019. godinu onda budite sigurni da ništa od ovog što vi danas ovde branite ne bi bilo da nije bilo tog 5. Oktobra, da nije bilo Zakona o radu koji smo usvojili 2001. godine, po cenu da se raspadne vladajuća koalicija, da bi naknadno taj zakon bio stavljen van snage, a onda vraćen 2014. godine. Pa, kada se vratio taj zakon 2014. godine dobili ste moju podršku, jer je to bio isti onaj zakon iz 2001. godine. Zato sada imam pravo da vas pitam – ako dižete plate do 12%, na čemu se gradi uverenje da je to opravdano, osim što je potrebno, naravno, kada znamo i procenjujemo da će plate u privatnom sektoru rasti maksimalno do 5%. A u onim zemljama koje po vašem mišljenju mi navodno stižemo, zemljama EU plate u javnom sektoru rastu tako što se uvećavaju za 50% rasta plata u privatnom sektoru plus kamatna stopa. I na to vam je skrenuo pažnju Fiskalni savet. Govorili ste o Zakonu o budžetu, a nijednu reč niste rekli o ovoj finansijskoj krizi koja definitivno postoji obzirom da su sada uvedene takse za svu srpsku robu koja odlazi na Kosovo. To je 450 miliona dolara. Ako uvozimo sa Kosova robu u vrednosti od 20, znači to je 430. To je 1,5% BDP. Da li će se to na neki način reflektovati kroz ovaj budžet? Šta kao ministar finansija činite da zaštite ovu projekciju budžeta od tih posledica? Da li postoji negde prostor da se nadoknadi tih 1,5% BDP? Rekli ste da je ovaj budžet svojevrsna najava kraja fiskalne konsolidacije, kako je to moguće? Vi znate da nema ništa od toga, dok partijsko upravljanje javnim preduzećima ne zameni korporativno upravljanje. Jel postoji i jedno javno preduzeće gospodine ministre, kojim ne upravljaju stranke i kadrovi stranaka koje čine vlast? Da ne pominjem sada, sve Babići i neću nikom da guram prst u oko zbog onog što se tamo dešava po Grdelici, ali sam siguran da bi profesionalni menadžment i profesionalna uprava, korporativna nekako pre videla onu glinu u auto-putu ka Čačku, ako uopšte postoji i uočila propuste u izradi kosine koja se tri puta rušila tamo u Grdelici. Šta ćete da uradite sa javnim preduzećima? U taj prostor niste ušli. To je potpuno neverovatno. Vi ste u stanju da dovedete u red javne finansije, da dođete do deficita od 0,5%, da izdvojite 200 milijardi za investicije, a za sve ovo vreme niste pipnuli javna preduzeća. Zašto je to tako? Kakav je to problem? Jel to izraz nepoverenja, sumnje da je moguće upravljati državom tako što će se profesionalizovati taj deo našeg društva. To je neophodno, neminovno. Setite se šta je bilo prošle godine. Nije nama smanjen rast prošle godine samo zbog klime, nego zbog javašluka u EPS. Na čemu se gradi projekcija rasta u narednoj godini, jel možete to da nam kažete? Mi ulazimo sada sa minusom od 1,5. Toliko nas košta kosovska taksa. Jel neko zna kakva će biti naredna godina, kakva će biti žetva? Kakvi će biti vremenski uslovi? Jel toliko mi treba da zavisimo od toga? Ne možemo da vodimo ozbiljne finansije zemlje, ako se igramo dodola. Ovde je pominjan agrar, nije tačno da je naš agrag kičma naše ekonomije. Koliki je prosečan posed u srpskom agraru? Kada je sprovedena komasacija poslednji put, kada su ukupljeni posedi? Koliko je staro prosečno domaćinstvo? Mi nismo uspeli da se dogovorimo oko elementarnih pretpostavki za razvoj agrara. Super je vic žito pa „Bonžita“. Znate li za koliko je prodata „Bonžita“ u Ćupriji i kako je prošla pre toga? Šta se dešava sa mlinovima po Vojvodini? U mlinarstvu vam je profitna margina manja od kamatne stope NBS, zato stoji „Klas“ u Beogradu, zato stoji „Žitko“, zato je u Sremskoj Mitrovici zatvoren „Micides“, zato nema kupca za kikindski mlin, zato stoji „Fidelinka“, što nema više nikog ludog kao što sam bio ja. Četiri godine već, a pre toga sedam godina u stečaju. Ako hoćemo da razgovaramo ozbiljno o razvoju, vi ste govorili o budžetu a niste pomenuli privatni sektor, osim što ste rekli, ukazali na to smanjenje od 1%. U redu, i taj 1% je značajan, veoma, svaki cent je važan i to treba podržati. Šta ćemo sa privatnim sektorom? Kvantitativna popuštanja postaju prošlost. Je li tako, gospodine mali? Evropska centralna banka prestaje sa štampanjem novca, Federalne rezerve podižu kamatnu stopu na dolar, najavili su novo podizanje za decembar. Kako će se to odraziti na našu ekonomiju? Da li sada razmišljamo o tome? Dve i po hiljade milijardi je Mario Dragi ubacio 2015. godine u finansijski sistem u Evropi, dve i po hiljade. Možda se i u toj činjenici vidi deo odgovora na pitanje odakle stižu direktne investicije u ovu zemlju, možda od tog novca. Šta će se desiti ako taj novac postane skuplji, a postaje, menja se kamatna stopa? To vas pitam zbog Fonda za razvoj, pitam vas zbog nikada ostvarene ideje Razvojne banke ove zemlje. Veoma ozbiljne teme, a o njima ne možemo da razgovaramo ako ostavimo vremena za raspravu, taman toliko da možemo jedan drugome da se predstavimo. Pominjan je u ovoj raspravi i „Turski tok“, jako lepo. Koliko nas košta privatizacija NIS? Jel možda odgovor na pitanje zašto nema nikoga u Azotari možda u činjenici da ne možemo da utičemo na Petrohemiju, a Petrohemija ne može da utiče na NIS? Da li smo mi dali nacionalno bogatstvo ove zemlje za „Južni tok“? Jesmo. Gde je on? Nema ga. Dolazi turski. Jel možda neko postavio pitanje našeg vlasništva i udela u tom gasovodu ili treba da budemo srećni, u redu, dobro je što prolazi ovuda, treba imati alternativan način snabdevanja, da nam se ne bi ponavljala ona drama od pre nekoliko godina? Ali, mi pričamo o Banatskom Dvoru. Čiji je Banatski Dvor, Bajatoviću? Srpski nije, nego je ruski. Učestvujte u ovoj raspravi na onaj način na koji je to potrebno ovoj zemlji. Nikada nisam dozvolio da se ekonomske reforme koje su sprovedene u Srbiji, koje su pretpostavke svega onog dobrog što se danas dešava, pa taj Vujović je bio zajedno sa nama, vi ste bili kadar naše Vlade. Dozvoljavate da neko kaže kako je NATO bombardovanje šala u odnosu na privatizaciju posle 2000. godine. To ne možemo da prećutimo, pre svega zbog onih ljudi koji su stradali tada. Ostalo je stotine hiljada, jako puno ljudi je ostalo bez posla. Ostali su bez posla jer je to cena ludačke politike koja je vođena, one – ako ne znamo da radimo, znamo da se bijemo. (Neđo Jovanović: I zakonom koji ste doneli 2001. godine.) Jeste, zakoni koje smo doneli su vam omogućili da danas možete pred sobom da imate ovaj budžet i da može taj budžet da podrži MMF, da Standard&Poor’s, Fitch, Moody’s pogledaju Srbiju i kažu – u redu, ove javne finansije su u redu. Ali, to nije sve. Platni razredi, to je u domenu ministra Ružića, ali je to pre svega takođe pitanje za vas. Zabrana zapošljavanja, kakva je to mera, kako ćemo doći do dobrih kadrova ako je zabranjeno zaposliti nekoga ko je sposoban? To se mora staviti van snage. Moraju se uraditi platni razredi. O tome ste pregovarali sa sindikatima, dogovorili se i onda odložili za još godinu dana. Mogu li da vas pitam nešto, budite iskreni, jel to možda zato što je ovo izborni budžet? I to treba da znamo. Ako idemo na izbore, kako će se to odraziti na projekciju vašeg budžeta, gospodine Mali, hipotetički vas pitam? Recimo da mislim da možda i vi ne znate da li će biti izbora, ali ako ih bude, kako će se odraziti to na budžet? Znači, jedan i po u startu smo u minusu zbog Kosova i tih taksi, nismo sproveli dogovore o platnim razredima, ne pristajemo na indeksaciju penzija koje treba da rastu onako kako raste bruto društveni proizvod, što onda znači da vi ipak sumnjate u tu stabilnost naših finansija o kojoj istovremeno govorite. Ali, ako negde treba danas da se traži odgovor na te probleme, onda to više ne mogu da budu ona mesta na kojima smo odgovor tražili pre četiri godine, javna preduzeća, platni razredi, podrška privatnom sektoru. Govorite o 200 milijardi investicija. Na koji način? Kroz državne projekte, kroz budžet. Šta je sa Fondom za razvoj? Šta je sa Razvojnom bankom? Šta je sa jeftinijim kapitalom za našu privredu? To opet postaje tema. Rekao sam vam, gotovo je sa kvantitativnim popuštanjem, nema više štampanja para. FED diže kamatne stope, Evropska centralna banka diže kamatne stope. Sada dobijate kredit kao srednje preduzeće sa 10-11% kamate u domaćoj banci, istina, i dinarima. A kako se to vraća? Kojim poslom treba da se bavite? Što se tiče agrara, subvencije koje pominjete, u redu, ali imate i dug za prošlu godinu. Kada se sredstva koja ste dužni da vratite oduzmu od tog novca koji ste planirali za agrar, onda je zapravo situacija drugačija nego što ste to rekli. Formalno jeste veći budžet, ali za koliko? Za dug koji je nastao tako što nisu isplaćene subvencije za prethodnu godinu. Nema potrebe da se varamo ovde. Ne znam još nikoga ko je na vlasti a ko ne želi da plati nešto, ko želi da smanjuje plate i penzije i raduje se tome. Ali, onda izađite pa recite – ako želimo da isplaćujemo subvencije poljoprivrednicima, moramo dalje da se reformišemo. Nema smisla porediti rast u Srbiji sa rastom država u regionu, zbog toga što oni svoj posao, posao izgradnje, rade u kontinuitetu gotovo 30 godina, a mi smo počeli to pre četiri, pet ozbiljno. Ono što smo uradili u prve dve godine nakon petog oktobra je uništeno u periodu od 2004. godine pa praktično do 2014. godine, nije postojala ekonomska politika ove države. Naravno da nam je bilo jasno da onaj ko hoće da vodi ozbiljnu ekonomsku politiku mora da nastavi privatizaciju. Naravno da nam je bilo jasno da onaj ko hoće da vodi ozbiljnu ekonomsku politiku mora da promeni Zakon o radu, da mora da stegne plate i penzije jer se zadužujemo i došli smo do kraja. Negirati uspehe na tom planu, to je nepoštovanje ljudi koji su te mere izdržali. Ali, nije dovoljno pisati pisma penzionerima i reći – „hvala vam“, nego hvala i vraćamo penzije koje će rasti u skladu sa BDP, kao u čitavom svetu. Hvala vam, ljudi u javnom sektoru, uvodimo platne razrede. Hvala, vas 180.000, koliko je u javnim preduzećima, ukidamo zabranu zapošljavanja. Ne mogu da budu korporacije ako nema slobodnog tržišta rada. Sve su to slabosti o kojima treba govoriti i vi ste dužni o tome nešto da kažete. Znači, pitam vas šta se dešava sa budžetom ukoliko ova mera kosovskih vlasti ostane na snazi? Mi imamo u startu minus jedan i po. Na koji način mislite da pomognete privatnom sektoru, pre svega mislim na finansiranje? Da li postoji uopšte ideja formiranja Razvojne banke i ko o tome da treba da razgovara? Izvinjavam se. Završavam. Recite, odgovorite za platne razrede i odgovorite, molim vas, odgovorite ono što mene veoma interesuje, to je pitanje javnih preduzeća.
Ministar, izvolite.
Hvala puno. U narednih par minuta ću se osvrnuti na one delove budžeta za 2019. godinu i one delove zakona koji su pred vama danas, a koji su upravo usmereni ka tome da rasterete našu privredu i da podrže ne samo javni, nego i privatni sektor u njegovom rastu i razvoju. Prva izmena i prvi zakon, to je Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Kao što sam već rekao, 1. januara 2019. godine ukida se doprinos za nezaposlenost na teret poslodavca i to je prvi vid rasterećenja ukupne privrede i ukupne ekonomije Republike Srbije. Ukupan trošak za budžet, a isto toliko ostaje privredi da više raspolaže u 2019. godini, je 12 milijardi dinara. To je samo jedna od mera koja je usmerena ka tome da naša privreda, privredna društva i privatna i javna budu još konkurentnija i još bolja. Drugo, Zakon o porezu na dobit pravnih lica, izmene tog zakona u sebi sadrže veliki broj elemenata koji će dodatno i koji dodatno rasterećuju sve firme, sva preduzeća u Republici Srbiji. Ukupan iznos procenjenih ovih podsticaja i ovih rasterećenja je oko sedam milijardi dinara na godišnjem nivou, dakle 12 koji dolaze zbog ukidanja doprinosa za nezaposlenost i plus ovih sedam i to su prevashodno sledeći, pažljivo ću ih pročitati, pošto je važno da i građani Srbije znaju, ovo su detalji, a važno je i za vas da znate. Dakle, promena metoda obračuna amortizacije, tako da će sva stalna sredstva koja se nabave počev od 1. januara 2019. godine amortizovati isključivo primenom proporcijalne metode. Jedna od dva najvažnija zahteva koja smo dobili kada smo anketirali privredu kroz savet stranih investitora i kroz Američku privrednu komoru i kroz Privrednu komoru Srbije. Dalje, priznavanje rashoda po osnovu reklama i propagande u poreskom bilansu bez ograničenja. Pre par dana, imao sam razgovore sa Udruženjem korporativnim direktora Srbije, nisu bili svesni promene koja je njima mnogo znači i svi su je prihvatili sa velikim zadovoljstvom. Priznavanje troškova za istraživanje i razvoj u dvostruko većem iznosu. U cilju motivisanja obveznika da se opredele za ulaganje u istraživanje i razvoj koje bi pak dovelo do stvaranja inovativnih proizvoda i usluga. Sve ono što srpska preduzeća investiraju u istraživanje i razvoj u duplom iznosu se prihvata u poreskom bilansu, samim tim manje plaćaju porez na dobit više njima novca ostaje i to je upravo još jedna od mera kako bi podstakli inovativnost i razvoj naših preduzeća. Priznavanje prava na poreski kredit po osnovu novčanih ulaganja izvršenih u povećanje poslovnog kapitala tzv. start-ap društava, oporezivanje prihoda koji ostvari nosilac autorskog ili srodnog prava po osnovu naknade za iskorišćavanje autorskog dela ili predmeta srodnog prava upravo kako bi stimulisali patente i veliki broj inovativnih stvari da se patentiraju u Srbiji da budu oslobođeni poreskog tretmana. Oporezivanje dela kapitalnog dobitka ostvarenog otuđenjem prava intelektualne svojine razvijene u Srbiji u smislu izuzimanja 80% istog iz poreske osnovice, ogroman podsticaj daljem inovativnom radu naših preduzeća. Pravo na poreski kredit po osnovu poreza na kapitalni dobitak plaćen u drugoj državi i još jedan vid poreskog podsticaja za naša preduzeća. To je sve u izmenama i dopunama Zakona o porezu na dobit koji je danas ovde pred vama. Treća stvar koja je veoma važna za realnu ekonomiju, za našu privredu, to je Zakon o naknadama. Ponovo ću da vam pročitam šta taj Zakon o naknadama sadrži. Malopre kada sam rekao dve su stvari koje privreda želela, to je ujednačavanje amortizacije kako bi ubrzali amortizaciju osnovnih sredstava, kako bi se podstakli da više kupuju novu opremu i novu tehnologiju. I s druge strane, jedinstveni Zakon o naknadama. Sve naknade za korišćenje javnih dobara propisuju se sada jednim zakonom. Dalje, četiri postojeće naknade, inače naknade kada saberemo sve ove koje smo ukinuli i koje planiramo da ukinemo 1. januara to je otprilike dve milijarde dinara na godišnjem nivou. Dakle, 12 milijardi ukidanje doprinosa za nezaposlenost, sedam milijardi poreski podsticaji, dve milijarde još dodatne, dakle preko 20 milijardi dinara ostaje privredi više samo na osnovu ovih aktivnosti izmena zakona koje Vlada Republike Srbije predlaže za 2019. godinu. Dakle, od 1. januara 2019. godine ukida se naknada za biogorivo, naknada za obavezne rezerve prirodnog gasa, naknada za prekomerno korišćenje javnog puta, njegovog dela ili putnog objekta, naknada za korišćenje komercijalnih objekata kojima je omogućen pristup sa javnog puta. Smanjuje se visina naknade za promenu namena šuma i šumskog zemljišta sa desetostruke na petostruku vrednost osnovice. Precizirana je osnovica, pojednostavljen način obračuna naknade za odvodnjavanje i još veliki niz drugih promena da vas sada ne zamaram ovde sa svim detaljima. Tu su upravo oni podsticaji, one mere koje treba da podstaknu dalji razvoj naše ekonomije kako javnom tako i u privatnom vlasništvu. Možda najveći doprinos razvoju privrede u Srbiji, država daje ne kroz ove, reko bih, direktne mere, nego kroz to što je završila fiskalnu konsolidaciju i potpuno stabilizovala svoje javne finansije, gde država više nije teret privredi, da raste i da se razvija i to se možda najbolje vidi, malo pre sam i rekao, upravo po ceni kapitala gde su kamatne stope i na dinarske i na evro obveznice na rekordno niskom nivou, što govori i u prilog tome koliko je poverenje investitora u našu ekonomiju, a sa druge strane to je i reper za kredite koje daju privatne banke i državne banke privatnim i državnim kompanijama. Dakle, cena kapitala se mnogostruko umanjila i to je možda još najveći doprinos koju država sa strane svoje stabilnosti daje realnoj ekonomiji. Po pitanju javnih preduzeća, da vam odgovorim i na to pitanje. Ono što je veoma važno, u programskom, u delu programa sa MMF poseban osvrt je i na javna preduzeća. Tražio sam malo pre da mi izračunaju kolika je ukupna dobit javnih preduzeća u Republici Srbiji, dakle, ona raste iz godine u godinu, a ono što je veoma važno, dakle, imao veliki broj preduzeća koja pozitivno posluju. Veoma mali broj gubitaša, ako ih imamo uopšte, a sa druge strane uvodimo mehanizme, precizne mehanizme zajedno sa MMF, kako da kontrolišemo i dodatno unapredimo rad naših javnih preduzeća. Da li verujem da tu postoji mogućnost i prostor za dalje unapređenje. Apsolutno, da. Da li smo na dobrom putu? Pa, to upravo brojke pokazuju što iz godine u godinu ukupna dividenda koju javna preduzeća uplaćuju u budžet je sve veća. Dakle, bolje rade, više zarađuju, od toga ima korist budžet Republike Srbije, samim tim i građani Srbije, posebno kroz povećane plate i povećane penzije. Hvala vam.
Hvala, ministre. Reč ima ministar odbrane, gospodin Aleksandar Vulin. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Želeo sam samo nekoliko opaski. Ovde se pominje Zakon o radu, a ja sam imao tu čast da učestvujem u donošenju Zakona o radu, kao tada resorni ministar i da kažem da to nije bio zakon koji se naslanja na zakon iz 2001. godine ili 2005. godine. Zakon iz 2001. i 2005. godine su zakoni koji su ne samo omogućili nego su učestvovali delom u tome da se otpusti 400 hiljada ljudi. Nikad se nije lakše otpuštalo nego po tim zakonima. Nikad se sindikat nije više gazio nego po tim zakonima. Nikada se i strani investitori nisu lomili da dođu ovde baš između ostalog i zbog tog zakona. Videli ste promenu. Tih dana kada smo donosili taj zakon u Skupštini nije bila baš tako idilična atmosfera, naprotiv bili smo žestoko napadani, a vlade koje nisu smele da donesu ovakav zakon, nisu imale Vučićevu hrabrost kao što nisu imale ni našu upornost, kao što nisu imali ni poverenje nacije. Zahvaljujući svemu tome, mi smo uspeli i ovaj zakon jeste promenio stvari na bolje. Zato smo, ne samo zato, ali i zato smo smanjili nezaposlenost ovako žestoko i zato omogućili stranim investitorima da dođu. Uostalom, i zato u Srbiji nemate ni jedan jedini štrajk. Setite se kako je to izgledalo u vreme kada su donošeni ovi zakoni, a nije to bilo zato što su radnici željni nerada i štrajka, već zato što su spasavali golu glavu, golu egzistenciju. Zakone koji smo mi donosili, nismo, oni su pomogli, oni su spasili našu privredu. Zato, nemojmo porediti ove zakone iz 2001 – 2005. sa zakonom koje je donela ova Skupština, koje je donela ova vlast. Vi znate da ja ne mislim i ne držim baš previše do mišljenja Saveta Evrope i njihovih organa, ali evo samo da vam kažem da je taj Savet Evrope doneo zvaničan stav na pitanje o Zakonu o radu iz 2001. i 2005. godine i rekao da je on antiradnički i antievropski. To se za ovaj zakon nije moglo reći. Hvala.
Hvala, ministre Vulin. Reč ima ministar Aleksandar Antić. Izvolite, ministre. Prijavite se, molim vas.
Pre svega, uvaženi narodni poslanici, dame i gospodo, bilo je dosta stvari koje bi naprosto bilo dobro prokomentarisati. Ovo o čemu je kolega Vulin govorio je činjenica koju ne treba dodatno obrazlagati. I, sva sreća, ova Vlada apsolutno ne radi po bilo kojim zakonima koji su usvojeni u periodu od 2001. godine. To bi bilo samo nastavak katastrofe kroz koju je prošla srpska ekonomija, čitava naša industrija koje su uništene strahovitim privatizacijama koje su, da kažem, de fakto od Srbije napravile ekološku državu, jer u Srbiji posle vas nije bilo industrije. Nekad su postojale neke radničke Rakovice. I dalje su kao posledica tih zakona to ekološke Rakovice, jer tamo ni jedan dimnjak ne radi i to je rezultat tih mera i tih zakona i o privatizaciji i Zakona o radu, koji su ostavili gotovo pola miliona ljudi bez posla. Molim vas, nemojte da uopšte tražite bilo kakve paralele i dodirne tačke između vaših zakona i ovoga što mi danas radimo. Javna preduzeća, naravno, su uvek problem i uvek treba uložiti dodatnu energiju kako bi se njihov rad učinio efikasnijim, transparentnijim, profesionalnijim i slično. Ali, ono što ja moram da istaknem, tu su i kolege, kad se javna preduzeća iz energetskog sektora u pitanju, sva ta preduzeća posluju po prvi put pozitivno. Znači, nikada se nije desilo da u godinama u kontinuitetu i „Elektro privreda Srbije“, i „Srbija Gas“ i „Trans nafta“ i „Elektro mreža Srbije“ posluju pozitivno i ostvaruju profit, što su javni podaci koji se daju proveriti. Ja vas pozivam da ih proverite sami. Ukoliko ne, daću vam rezultate toga. Nije to posledica toga što sam ja genijalni ministar, niti što su na čelu tih kompanija genijalni generalni direktori, već zato što prolaze kroz ozbiljan proces konsolidacije i finansijskog restrukturiranja i finansijske konsolidacije koju radimo zajedno sa Svetskom bankom. Uspesi koje postižemo i u „Elektroprivredi Srbije“ i u „Srbija gasu“ su, pre svega, rezultat jednog ozbiljnog sistema koji je sad u tim kompanijama uspostavljen i koji će tek davati rezultate. Da nije sve sjajno, i opet ću iz svog resora, to je pre svega Javno preduzeće za podzemnu eksploataciju uglja „Resavica“ koje tradicionalno loše posluje i sebi na teret stavljam kao ministru što za ovih nekoliko godina nisam možda uložio više energije kako bi taj sistem unapredili, ali i kad je ta kompanija u pitanju radimo sa ekspertskim rudarskim timom Svetske banke jedan dodatni projekat. Nadam se da će rezultat svega toga biti da i u „Resavici“ napravimo neku stazu kojom ćemo uspeti da tu kompaniju provučemo ili makar da sačuvamo one delove te kompanije koji bez ikakve sumnje imaju rezerve uglja, perspektivu poput rudnika „Štavalj“, rudnika „Soko“, delova rudnika „Rembas“, delova ibarskih rudnika, itd. Postavljaju pitanje, međudržavnog sporazuma privatizacije „NIS“- a i „Gasovoda“. Pre svega, ja moram da podsetim još jednom da su svi ti projekti realizovani u skladu sa međudržavnim sporazumom koji je usvojila ova Skupština još 2008. godine i zaista ne mogu da vidim u ovom parlamentu političke snage koje su glasale protiv tog sporazuma. Čini mi se, nemojte da mi uzmete za zlo, ako se dobro sećam Liga socijaldemokrata Vojvodine, gospodin Čanak, oni su bili javno eksponirani protiv tog projekta i, naravno, možda, ne znam ko je bio tada još u parlamentu, gospođa Mićić, tu sam gotovo uvek siguran, tako da opšti konsenzus u društvu je postojao oko tog međudržavnog sporazuma. Rezultat tog međudržavnog sporazuma je i privatizacija „NIS“ i izgradnja Banatskog dvora i Projekat gasovoda. Taj Projekat gasovoda je 2014. godine zaustavljen sticajem različitih okolnosti, pre svega zbog problema u Bugarskoj. Ja još uvek nisam apsolutni optimista, relativni sam optimista, biću optimista kada vidim masivne radove u Bugarskoj, Srbiji i Mađarskoj na realizaciji tog gasovoda. Nadam se da će do tog gasovoda doći, jer je to zaista u vrhunskom interesu Republike Srbije i sa stanovišta energetske bezbednosti i sigurnosti snabdevanja i dalje gasifikacije i industrijalizacije Srbije, ali konačno i sa stanovišta profita. Odnosi vlasništva u kompaniji koju razvija taj gasovod su u skladu sa ranijim dogovorima i 51:49 „Gasprom Srbije“ – GAS, verujte mi, uopšte nije loše za Srbiju, čak šta više rizik ključni tog procesa i projekta, pre svega leži u zakupu kapaciteta tog gasovoda. Čitav projekat i prihodi koji se očekuju od tog projekta u iznosu od 108 miliona dolara godišnje su, pre svega, vezani za zakup kapaciteta. Normalno je onda da ona strana koja garantuje zakup kapaciteta svojim gasom i preuzimanjem tog rizika ima tu sitnu nijansu razlike u vlasništvu. Ne bih komentarisao, mislim da ste na jako tankom ledu da pričamo sada o „Azotari“ i pogotovu sa stanovišta toga šta je prouzrokovalo u finalu odlazak „Azotare“ u stečaj. Ja moram tu da kažem da je katastrofa „Azotare“ počela 2006. godine i katastrofalne privatizacije kojom je kompanija prodata bud zašto da bi odmah nakon privatizacije ključna proizvodna linija bila od strane novog vlasnika izneta iz „Azotare“, iz Srbije, odneta u inostranstvo, prodata za daleko veće pare nego što je kupljena. (Čedomir Jovanović: To nije tačno.) Ma kako nije tačno, nemojte gospodine Jovanoviću, da nije izneta linija za karbamide i da nije razorena tada proizvodnja u „Azotari“, mi bi danas imali uspešnu „Azotaru“, tako da je debakl „Azotare“ opet posledica vašeg katastrofalnog Zakona o privatizaciji i katastrofalnih privatizacija koje su rađene u tom periodu. Mi danas imamo neverovatno kompleksan zadatak da u jednom strahovito teškom, geostrateškom momentu i razvijamo Srbiju, ali i peglamo sve probleme koji su, pre svega, proizvod katastrofalnih privatizacija koje su realizovane u Srbiji, nakon 2000. godine, a pre svega u periodu 2003, 2004, 2005. godina, kada su i bili „najveći privatizacioni prihodi u budžetu Srbije“. Hvala vam.
Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Takođe vas obaveštavam da sada upravo dajem pauzu i nastavljamo sa radom u 15,00 časova. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa daljim radom. (Čedomir Jovanović: Replika.) Gospodine Jovanoviću, po kom osnovu? [[Čedomir Jovanović: Pa replika, da odgovorim ministru.]] Ne možete vi da odgovorite ministrima. Oni su odgovarali na vaša pitanja. (Čedomir Jovanović: Pogrešno sam protumačen, pogotvo Antić.) Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade, samo kratak odgovor. Što se tiče Zakona o radu, još jedanput želim da istaknem da je zakon koji je usvojen 2001. godine isključivo imao jedan cilj - da učini dinamičnim tržište rada. To je i bila obaveza koja se pojavila pred vladom 2014. godine i zbog toga zaista ne postoji nikakva razlika između zakona koji smo mi usvojili 2001. i ovog što je urađeno 2014. godine. Uz svaki napor današnje vlasti da napravi neku distinkciju i razliku u odnosu na nas, suština je vrlo jednostavna - nije bilo moguće ekonomski razvijati zemlju bez reforme radnog zakonodavstva i to smo učinili, naravno, ne mimo sindikata. Lično sam vodio razgovore sa reprezentativnim sindikatima. Poslednji je trajao devet sati. Dobili smo njihov pristanak. Isti slučaj je i sa međunarodnom organizacijom rada. Pošto ovde nema gospodina Antića, neću previše… (Aleksandar Antić: Tu sam.) Gospodine Antiću, ne znam da li vam nešto znači činjenica da vaša stranka postoji 28 godina, a da je vlast u ovoj zemlji 26, a od oktobra 2000. do danas na vlasti ste 16 godina, pa kada opisujete i govorite o radničkoj „Rakovici“, o stotinama hiljada ljudi koji su ostali bez posla, da li vidite neku ulogu sopstvene partije o tome što opisujete kao neko nasleđe prošlosti. Ja se sećam da je 5. oktobra „Rakovica“ bila pusta, da IMR nije radio, da „Rekord“ nije radio, da „21 Maj“ nije radio. Sećam se da je radila „Galenika“ do 2008. godine i ne znam da li vidite neku ulogu vaše partije u činjenici da je danas “Galenika“ privatizovana kao privredna ruina, a od nas je napravila da, umesto civilizovanog naroda, mi izgledamo kao pleme koje je sišlo sa Karpata. Sopstvenu farmaceutsku industriju više nemamo. Što se tiče „Azotare“, ….
Zahvaljujem kolega Jovanoviću, dva minuta.
Hvala. (Neđo Jovanović: Replika.) Narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Javio sam se za repliku već nakon prethodnog govora gospodina Jovanovića, ali, nažalost, došlo je do prekida sednice i pauze. Replika je jednostavna, imajući u vidu da je iznet niz netačnih podataka i navoda, naročito kada se radi o tzv. pljačkaškim privatizacijama, pa ću ja morati da ukažem na činjenice koje niko ne može da dovede u sumnju. Prva, od 2001. godine do 2009. godine u Srbiju je uneto ni manje ni više, nego 128 milijardi dolara stranih investicija za kupovinu domaćih preduzeća. Gde su te pare? Gde su se te pare pojavile u bilo kom finansijskom toku ili tokovima Republike Srbije? Da ne zaboravimo, 128 milijardi dolara podrazumeva 13 hiljada dolara po stanovniku. Sledeća činjenica koju, takođe, niko ne može da dovede u sumnju, 2.400 privatizacija, gospodine Jovanoviću, je sprovedeno.
Bez ličnog obraćanja, kolega.
Izvinite. Dakle, od tih 2.400 privatizacija, 620 privatizacija je raskinuto. Šta to znači? Odgovor države na sistemsku pljačku jeste bio raskid privatizacije. Ko će „Magnohromu“ da vrati radijatore? Ko će „Magnohromu“ da vrati mašine? Ko će „Magnohrom“ da vrati u ono stanje u kom je bio pre pljačkaške privatizacije kada su braća Indijci došli i pokupili sve, do pisoara? Ko će to da vrati? Ko će da nadoknadi štetne posledice koje su se pojavile od tih privatizacija? Podsećanja radi, čovek koji je bio direktor „CES Mekona“, konsultantske firme za sve privatizacije, je postao premijer.
Privodite kraju.
Završavam u poslednjoj rečenici. (Čedomir Jovanović: Vi ste ga izabrali.) Nije tačno, nego to je vaš premijer koga ste ostavili na mesto direktora „CES Mekona“, a istovremeno ga odredili za premijera. (Čedomir Jovanović: Ja sam bio protiv njega.) Dobro. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem, kolega Jovanoviću. Reč ima ministar gospodin Antić.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Jovanović se javio za, pretpostavljam, repliku da bi mi replicirao na temu „Azotare“ i o svemu govorio, osim o „Azotari“, gde su podaci i činjenice koje sam ja izneo apsolutno tačne i proverljive. Godine 2006. „Azotara“ je, u skladu sa tim genijalnim zakonima, privatizovana za 11 miliona i nešto evra, da bi… (Čedomir Jovanović: Čija Vlada?) U skladu sa sjajnim Zakonom o privatizaciji… da bi nakon toga samo jedna od linija, gle, ona ključna – Karbamid 2, bila mimo saglasnosti i mimo bilo kakve ekonomske logike prodata za 32 miliona i nakon toga „Azotara“ devastirana, jer, defakto, uzeta joj je duša, uzeta je ključna linija i nakon toga je ona krenula u ponor. Umesto da polemišemo na tu temu, mi sada polemišemo na neku drugu temu i sada se vrši jedna potpuna zamena teze. Ja zaista ne posmatram kroz ružičaste naočare period i sve vreme u kome je SPS bila na vlasti. To je vreme prepuno različitih izazova, dobrih odluka, nažalost i loših, uspona i padova. Nisam ja hvalio vreme u kome je SPS bila na vlasti kao idealno vreme i lupao se u grudi kako je u to vreme bilo sve sjajno, već naprotiv. Nama se nameće ovde teza da ovo što ova Vlada radi je kontinuitet nekih dobrih poteza koji su krenuli u periodu posle 2000. godine. Vezano je i za Zakon o privatizaciji, vezano je i za Zakon o radu. Ja apsolutno odgovorno kažem i ponavljam još jedanput, apsolutno to ne stoji i najveća sreća za ovo društvo je što ova Vlada ima potpuni diskontinuitet sa tom jednom katastrofalnom politikom koja je razorila privredu i ekonomiju Srbije.
Zahvaljujem. (Čedomir Jovanović: Replika.) Nemate pravo na repliku kolega Jovanoviću. (Čedomir Jovanović: Neću više, samo da završim ovo.) Žao mi je, ako bih sada mimo pravila vama dao pravo. (Čedomir Jovanović: Poslovnik, član 107.) Po poslovniku, član 107. Izvolite.
Neću zloupotrebljavati Poslovnik, završiću ovde. Mislim da mi je bilo potrebno 10 sekundi samo da odgovorim i time ne bi bilo prostora uopšte za polemiku. Pominjete predsednika Vlade vašeg, Mirko Cvetković je vaš predsednik Vlade, izabrali ste ga ovde u Skupštini… [[Isključen mikrofon]]
Kolega Jovanoviću, vi ste upravo ušli u repliku. (Čedomir Jovanović: Izvinjavam se.) Član 107. da li želite da se Skupština u Danu za glasanje izjasni? (Čedomir Jovanović: Ne.) Ne. Hvala lepo. Reč ima koleginica Sanda Rašković Ivić. Izvolite.
Hvala, gospodine predsedavajući. Gospodo ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, slušajući danas ministre, zaista je velika šteta da imamo objedinjenu raspravu za ove 62 tačke, zato što ovde imamo, pored budžeta koji je u stvari sam život Srbije i krvotok Srbije, i niz drugih jako važnih zakona koji su takođe od velikog značaja za život građana Srbije. Stiče se utisak da je nekako sve objedinjeno možda iz nekog javašluka, izvinjavam se, ili zbog neke želje da određeni zakoni prođu onako ispod radara. Moram da priznam da ja zbog obimnosti materijala nisam stigla ni sve da pročitam a kamoli da se udubim u sve, pa ono što sam čitala i proučavala na to bih dala i određeni osvrt. Pre nego što počnem o budžetu koji naravno treba da bude glavna tema, jer budžet je ipak, kao što rekoh, krvotok jedne države i sam život, želela bih da kažem nekoliko reči o Predlogu zakona o izmenama Zakona o vraćanju oduzete imovine i obeštećenju. Da prevedem, radi se o Zakonu o restituciji. Zakon o restituciji donela je jedna druga skupštinska većina 2011. godine i to jednim delom u nameri da se nepravda ispravi, iako je nemoguće tu nepravdu i otimačinu ispraviti, ali i jednim delom, rekla bih velikim delom, i zbog toga da se ispuni nešto što je bio uslov za približavanje Srbije EU. Tada je bilo određeno da se 2013. pa onda posle toga 2015. godine isplaćuju obveznice za one ljude koji su bili vlasnici, a kojima nije mogla u naturi da se vrati njihova imovina. Tadašnji ministar finansija, gospodin Vujović, je imao toliko obraza i hrabrosti da izađe pred građane i da kaže – mi nemamo novca u ovom trenutku i ne možemo da isplatimo obveznice. Sada se, rekla bih, pronalaze neki razlozi kao bezmalo krivo je to što ima jako puno ljudi, jer ima 64.350 zahteva koji nisu pravosnažno okončani, jer su prvostepeni postupci u toku, postupci po žalbi i tužbi i onda se cela stvar opet prolongira za naredne tri godine, pa je onda dospeće koje je trebalo da bude ove godine 15. decembra se prebacuje na 2021. godinu i tamo stoji da će između 2021. i 2033. godine biti isplaćivane te obveznice. Onda kada je zakon donošen, tada je zaključeno i da ljudi koji imaju 65 do 70 godina imaju prednost, međutim ljudi koji danas imaju 70 godina imaće preko 80 godina 2033. godine, kada im budu pristigla ova finansijska sredstva. Dakle, navodi iz ovog obrazloženja uz ovaj Predlog zakona oslikavaju ipak sistem kako u ovoj zemlji sve funkcioniše neko vreme, a to je da sve što može da se odloži se odloži po onoj narodnoj – Što možeš da uradiš prekosutra, nemoj nikako da uradiš sutra. Gura se pod tepih, pa tako i ovaj Zakon o restituciji nije jedini zakon gde imamo odlaganje. Odlaganje imamo i kod nekih zakona koji su jako značajni, a imaju i te kako veze sa životom u Srbiji, a i sa budžetom, a to je Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima AP i jedinica lokalne samouprave. To je u stvari odlaganje platnih razreda. Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama, ovde imamo praktično na snazi i dalju zabranu zapošljavanja. Dalje, imamo Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru i Predlog zakona o izmenama zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, AP ili jedinice lokalne samouprave. Znači, ovde svuda imamo odlaganje za po godinu dana jer navodno nije još napravljen katalog svega, svih tih stvari i ne može da se ide u realizaciju ovih zakona iako znamo da je 2013. godine, negde u ovo vreme ili u decembru mesecu, obećano da će se ići u reforme i da će te reforme već dogodine stupiti na snagu, pa onda 14, 15, itd. i evo nas u 18-oj godini, a sve se odlaže za 19-u godinu. Takođe, ispod radara negde prolazi i Predlog zakona o sticanju svojine nad zemljištem i objektima i vodovima RTB Bora, gde sam ja ovo razumela kao svojevrsni leks specijalis, odnosno da će sada nakon celog niza godina, višedecenijskih tih reformi sve ono što je pripadalo državi, sada odjednom treba da pripadne firmi i to onom delu firme koji je pod kineskom upravom. Da odmah budem jasna, meni su jako dragi Kinezi i Republika Kina i zbog Kosova i zbog njihove kulture i uopšte uloge koju igraju u svetu, ali meni je draža Srbija i draži mi je srpski interes. Svakako ova vrsta leks specijalisa će uzeti naše resurse. To se zove stranim investicijama. Gospodin Katić, dr Katić kaže da ono što je nekada bilo, a to je tržište i preuzimanje resursa, što se definisalo kao kolonijalizam, danas se definiše kao strana investicija. Dalje bih se pre priče o budžetu osvrnula i na dva zakona koja se tiču prosvete, to je Zakon o patentima i naravno još više Zakona o nauci. Ponavljam, nekako mi je možda i promaklo, pozdravljajući svakako da postoji fond i da se nauci posebna pažnja posvećuje, moram reći da ja nisam razumela, odnosno meni izgleda kao da je tu zaboravljena kategorija fundamentalnih nauka. Dobro je da se nauka povezuje sa privredom, ali imate neke fundamentalne nauke, kao što je matematika ili kao što je teorijska fizika ili teorijska hemija, koje ne mogu da se povezuju sa privredom. Isto tako, čini mi se nekako da nisu uzete u obzir, barem ne dovoljno, društvene nauke koje ne mogu da se kvantifikuju i povezuju sa privredom, ali koje su jako važne u nekom identitetskom smislu. Ja bih sada prešla na sam budžet. Slušajući ministra Malog, mi smo ovde mogli da steknemo utisak da je ovo istorijski budžet, nikad bolji, izvanredan, nikad manji javni dug, suficit, rastu plate. Neke od tih stvari stvarno stoje. Međutim, ja sam se malo potrudila i pročitala sam i šta kaže druga strana, šta, recimo, kaže gospodin Boarov, šta kaže dr Katić, šta kaže dr Nikolić, šta kaže Fiskalni savet, u konačnom, koji je svakako jedna institucija koju je, u stvari, birala ovde ova Skupština i koja je do sada davala i podršku, ali takođe, i dobronamernu kritiku i upravo na tu dobronamernu kritiku bih se ja i osvrnula. Ja ću početi od gospodina Boarova, koji kaže - dobro je da se daju tri pravca ka podršci razvoju, jer to je podrška razvoju, a to je da Međutim, evo, u tome se negde slaže i Fiskalni savet. Kaže - dobro je da se plate povećavaju. I ja kažem – dobro je da se plate povećavaju. Mnogo ljudi nam odlazi iz zemlje. Plate su zaista, plate lekara i medicinskog osoblja su niske i svih ostalih, i Vojske i policije i svakog. Što se tiče lekara i zdravstvenog osoblja, čini mi se da smo tu prilično zakasnili, zato što, eto, samo ove godine 800 specijalista odlazi iz ove zemlje. Međutim, ono što u kombinaciji sa ovim porastom plata nekako ne ide i bode oči da bude uspeh kompletan, jeste zabrana zapošljavanja. Mi sa tom zabranom zapošljavanja, odnosno Vlada sa zabranom zapošljavanja može da podigne plate. Međutim, postavlja se pitanje, opet, ko će nas da leči, ko će da radi na mnogim deficitarnim poslovima za kojima danas postoji jako velika potreba? Sem toga, mi na taj način i povećavamo odliv mladih ljudi u inostranstvo, jer ako vi ne možete da se zaposlite, ako imate opet zabranu zapošljavanja, vi nemate druge nego da spakujete kofere i da odete u inostranstvo. Što se tiče smanjenja opterećenja privrede, to je, takođe, stvar koja treba da se pozdravi. Fiskalni savet je imao ideju i preporuku da to bude umesto 63 dinara na svakih sto da se uplaćuje, odnosno 163, da se uplati 60. Međutim, išlo se na to da se uplaćuje 62 dinara, što jeste neka pomoć, ali nije ona pomoć koja bi zaista mogla da da prave rezultate. Što se tiče porasta javnih investicija, ja moram da kažem da je taj porast javnih investicija skoncentrisan više na nabavku vojne opreme, pa i policijske, ali naročito vojne opreme i ono što je novinar Vasović rekao - naoružava se sirotinja. Naravno, ja nisam protiv toga da se Srbija naoružava, ali mislim da imamo mnogo prečih stvari od naoružanja, pogotovo ako se vidi u kakvom nam je stanju infrastruktura, jer ovde se sada za infrastrukturu odvaja samo 100 miliona, a ljudi iz Fiskalnog saveta smatraju da bi 300 miliona bila negde mnogo bolja cifra, koja bi više radila na podizanju infrastrukture i opšteg stanja u Srbiji. Gospodin Boarov daje jedan dosta dobar komentar, rekavši da ove kapitalne investicije u koje se ulazi i za koje se odvaja novac, ne daju u građevini toliku konjukturu kao za vreme Socijalističke Jugoslavije, jer se danas ugrađuju i uvozni materijali, a i mnoge firme koje dobijaju posao su strane, pa onda imamo tako u Novom Sadu, u velikom centru „Lidlovom“, u multinacionalnom centru „Promenada“ imamo Rumune koji rade i rumunske radnike. Imamo Ruse koji rekonstruišu prugu u čortanovačkom tunelu. Imamo Kineze na Koridoru 11. Verovatno ćemo imati „Behtel“, odnosno Amerikance na Šumadijskom koridoru. Tako da se ne dobija ono što bi trebalo da se dobije u smislu neke konjukture čitave države. Posebno bih se osvrnula na budžet za socijalu, koji je ove godine za čak 22 milijarde dinara sveukupno manji nego što je bio u prethodnim godinama, a u isto vreme, recimo, kupuju se roba i usluge za više od 8,4% i najviše usluge po ugovoru i putovanja. Onda, razne subvencije koje su više od 10,9% i to za koridore, za „Službeni Glasnik“, za Kancelariju za KiM, 7,1% ide na lokalne zajednice, i to ne sve, nego samo neke, a u isto vreme, fond za penzije smanjuje se minus 2,4%. I ono na šta Fiskalni savet ima takođe primedbu je to da država ostaje bez toga da se zakonom ne uređuju penzije, nego da će to biti neka vrsta milostinje, ono – tri hiljade za gospođu, dve hiljade za gospodina. Kada vidimo to da socijala pada, pa da padaju sredstva za boračku i invalidsku zaštitu, za socijalnu zaštitu, za novčanu pomoć, za porodični smeštaj, za ostala davanja koja su umanjena, kao što je, recimo, namirivanje zaposlenih u slučaju stečaja, a najviše se smanjuje rashoda za obavljanje delatnosti ustanova socijalne zaštite, pa se onda svi ljute što socijalni radnici ne obavljaju svoje poslove kako treba, a vidimo da se novac smanjuje i da je novac za socijalu, u stvari, 31 milijardu, 32 milijarde iznosi za ugovore o delu, a za putovanja je određeno šest milijardi. Tri milijarde je naknada štete koja je naneta od strane državnih organa, to su ova tabloidna hapšenja, a za elementarne nepogode imamo samo 0,8 milijardi, za elementarne nepogode, i za izbeglice imamo isto tako 0,8 milijardi. Znači, ja bih rekla da ovde vlada, kad se pogleda gde je budžet smanjen, jedna prilična nesvesnost socijalna i neodgovornost, što se tiče ovog budžeta. Takođe, rekla bih da nije predviđena niti jedna kapitalna investicija. Ja moram polako i da završavam. Završiću sa rečima gospodina Katića, koji je rekao da je potpuno pogrešno da se hvalimo sa porastom BDP-a ove godine za 4,2, a da će on dogodine biti 3,5, zato što bi bilo realno da se to gleda a la long kroz najmanje 10 godina i da one zemlje koje imaju per kapita mali BDP, a Srbija ima ispod pet hiljada dolara, za razliku od, recimo, Češke, koja ima skoro 30.000 dolara ili Austrije koja ima negde, čini mi se, 46.000 dolara, ne možemo time da se hvalimo. Što se tiče javnog duga, za koji ministar kaže da je smanjen, doktor Katić kaže, ja ću ga citirati: „Mnogo reklamirani pad javnog duga u odnosu na BDP je u domenu finansijske alhemije i mogao bi se nazvati trijumfom metodologije nad zdravim razumom“. Ovaj budžet ima jako malo dobrih strana, ima više loših strana i ja bih rekla da je on više izborni nego što je razvojni. Hvala na pažnji.
Reč ima ministar, gospodin Šarčević. Izvolite.
Hvala, gospodine Arsiću. Samo radi javnosti, a i gospođi Sandi da pojasnim ove stvari, a vezano je za Zakon o Fondu. Ja sam duboko zahvalan Ministarstvu finansija što je prihvatilo da mi možemo da uđemo sada, pre nove godine, u zakon o budžetu, da bi Fond imao vidljiva sredstva. A inače, završen je Zakon o nauci i istraživanjima, koji je krovni zakon. Dok nismo imali ova dva zakona, ovi će biti vrlo brzo, u sledećem zasedanju Skupštine, imali smo 2016. godine svađu među istraživačima između DH polja i drugih nauka, tako da je oboren i projektni ciklus, kao što znate. Mi smo uspeli da uvučemo mlade istraživače kroz jednu drugu formu, ali, tada se to rešavalo putem pravilnika. Taj pravilnik je bio pre svega nedovoljni pravni akt, a s druge strane sam koncept fonda je koncept koji postoji u mnogim razvijenim zemljama širom sveta i on treba da na neki način da sigurnost istraživačima da će biti potpuno nezavistan fond, znači, koji neće zavisiti od ministarstva do ministarstva, nego kao jedno potpuno nezavisno telo koje će imati svog direktora, upravni odbor, nadzorni odbor i koji će imati priliku da bira najbolje programe. Ono što je jako važno, znači, sve fundamentalne nauke, društvene nauke, su zaštićene. Jer, ako uzmete u samom ovom aktu ovog zakona, pod – programi fonda, prvi program je program razvoja, drugi program je strategija, pa ideje, itd. Ali, u razvoju govorimo da programi osnovnih i primenjenih istraživanja, pod osnovnim istraživanjima upravo mislim na fundamentalne nauke, tako da svi oni mogu da apliciraju i kroz fond. Upravo da bi zaštitili fundamentalne nauke i istraživanja u oblasti DH polja, radi se taj zakon koji je gotov. Evo, danas smo dobili i mišljenja iz ministarstava i zakonodavstva i on je završio svoju proceduru. Tamo ćete videti da mi kroz sledeći budžet, pa i ovaj sada, za 2019. godinu, upravo to razdvajamo, da će na našem ministarstvu kao matičnom se nalaziti određena sredstva koja će upravo služiti za sigurnost istraživača koji ne mogu da idu na ovaj projektni način, da se na taj isti način vezuju za privredu. Kao što vam je poznato, mi hvatamo korak sa 4.0 revolucijom, ali svet govori o 5.0, gde je svakako društvena nauka nešto što prednjači u tom delu i mi otvaranjem pre svega istraživačke stanice u Tršiću smo pokazali da posle Petnice, posle dugo godina je država uložila u jedan centar koji nije samo lingvistički nego i područje društvenih nauka. Ovo je samo pojašnjenje, da znate da smo na kvalitetniji način mislili o svim istraživačima iz svih oblasti, ali i u ovom fondu ima mesta za njih. Čak. postoji jedan program i time završavam, zove se kreativnost, gde umetnost aplicira. Hvala.
Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala lepo. Uvaženi poslanici, samo par komentara. Dakle, po pitanju Zakona o vraćanju oduzete imovine i sami ste čuli da u ovom trenutku postoji 64 hiljade još nerešenih slučajeva i upravo zbog principa odgovornosti neophodan je dodatni rok, kako bi se tačan iznos obeštećenja utvrdio, na osnovu kojeg onda Vlada Republike Srbije, po zakonu, utvrđuje tzv. koeficijente obeštećenja. To je jedini razlog zbog kojeg čekamo rešenje tih slučajeva, kako bismo, na kraju krajeva, utvrdili pravi iznos obeštećenja, pri čemu smo u potpunosti i potpuno posvećeni konačnom rešenju ovog problema. Naravno, kada budemo znali ukupan iznos o kojem se radi. Po pitanju odnosa između povećanja plata u javnom sektoru, opterećenja, odnosno smanjenja opterećenja privrede i povećanje investicija, ne postoji zabrana zapošljavanja u Republici Srbiji, postoji kontrola zapošljavanja. Dakle, tamo gde postoji potreba za dodatnim zapošljavanjem, tamo se i zapošljavaju ljudi. Ono što je posebno važno, upravo mera koja je usmerena ka povećanju plata u javnom sektoru treba i da doprinese tome da ti ljudi bolje žive i da ne donose odluku da odlaze iz naše zemlje, nego da ostanu ovde i da svoju budućnost i budućnost svoje porodice na kraju ovde i ostvare. Po pitanju budžeta za Ministarstvo za rad, zapošljavanje i boračka i socijalna pitanja, mislim da je ovde samo pitanje, neću da kažem neznanje, eventualno je neophodno pojašnjenje, dakle, budžet Ministarstva za rad i zapošljavanje 2019. u odnosu 2018. godinu je veći za milijardu i 65 miliona dinara. Ono o čemu se radi, što možda nije jasno, što je budžet iz 2018. godine iznosio 149,2 milijarde, a u tom budžetu je bilo 23,4 milijarde transfera PIO fondu za staž osiguranja i naknadu razlike do najniže penzije. Taj transfer sada je u dogovoru sa MMF i u dogovoru sa Ministarstvom za rad, zapošljavanje i socijalna pitanja prebačen na razdeo Ministarstva finansija. Tako da prava ostaju ista. Radi se samo o tehničkoj raspodeli tih aproprijacija i razdela, ali kada saberete i jedno i drugo pravo, dolazite do većeg budžeta u 2019. godini u odnosu na 2018. godinu za milijardu i 65 miliona dinara, što potpuno pokazuje koliko smo posvećeni pomaganju onih kojima je naša pomoć najpotrebnija, uz mnogobrojna prava koje je Vlada Republike Srbije uvela ove godine. Upravo budžet za ovo ministarstvo to oslikava. Na kraju, da li da se hvalimo sa BDP ili ne? Ja ću vam reći, u ovom trenutku, za prvih devet meseci imamo projekciju rasta BDP od 4,5%. Do kraja godine projektujemo rast od 4,2%, a sada ću da vam pročitam projekcije Evropske komisije po pitanju stopa rasta BDP do kraja godine zemalja u okruženju i još nekih zemalja u Evropi. Dakle, projekcija stope rasta u Bosni je 3,0%, u Bugarskoj 3,5%, u Hrvatskoj 2,8%, u Makedoniji 2,1%, u Crnoj Gori 3,9%, u Rumuniji 3,6%, u Češkoj 3,0%, u Estoniji 3,5%. Dakle, ako ostvarimo stopu rasta BDP do kraja godine od 4,2 ili 4,3%, da, ja mislim da treba da budemo ponosni na tu stopu rasta. Mislim da treba da se hvalimo toj stopi rasta. To je ogromna razlika u odnosu na stope rasta koje je srpska ekonomija imala 2008, 2009, 2010, 2011. godine minus 3,1 ili 3,6, minus jedan, rast od 0,4%. Sada smo na pravom putu. Srpska privreda je na pravom putu oporavka. Visoke stope rasta iz ove godine daju nam pravo da budemo optimisti i za sledeću godinu, a naročito zbog toga što je budžet za 2019. godinu koncipiran da kroz podizanje plata i penzija, da kroz povećanje kapitalnih investicija i rasterećenje privrede dodatno omogući realizaciju tih stopa rasta.
Reč ima ministar Antić. Izvolite.
Uvaženi narodni poslanici, veoma kratko. Gospođa Rašković Ivić je tokom svoje diskusije iskazala jedan stepen zabrinutosti da će zbog većeg broja tačaka koje se nalaze na dnevnom redu u ovoj raspravi jedan broj zakonskih projekata ostati u neku ruku ispod radara ukupne javnosti. Upravo iz tog razloga, prilikom uvodnog izlaganja sam dao jedan širi kontekst vezano za tačku koju ste među ostalima naveli, kao tačku za koju imate tu dozu zabrinutosti, a vezana je za sticanja prava svojine na zemljištu, objektima i vodovima Rudarsko-topioničarskog basena RTB Bor. Dakle, potpuno suprotno, ja sam tu tačku upravo istakao sa posebnim jednim akcentom da bi bila u punoj fokusu javnosti i da bi apsolutno svi narodni poslanici, ali i ukupna javnost razumeli da kao deo procesa u kome se nalazimo, a vezano za izbor strateškog partnera za RTB Bor, usvajamo i ovakav zakon. Ovaj zakon, ja moram da kažem, on ma koliko ima elemente leks specijalis, on je pre svega zakon koji, da kažem, na tehnički način rešava višegodišnje i višedecenijske probleme koje mi imamo u našim knjigama, ne samo u Boru, nego u čitavoj Srbiji. Defakto, on daje odgovore na pitanja kako da se sada ta zajednička kompanija organizuje u svom nekom narednom periodu sa stanovišta vlasništva nad pojedinim objektima i jednim delom zemljišta na kojem postoje različiti osnovi po kojima je RTB Bor danas upisan. Nažalost, vi znate kakvo je stanje u našim knjigama. Znate gde sve ima pašnjaka, pa ima i u centru Beograda, ima pašnjaka i gde se obavlja rudarska delatnost. Takođe, RTB Bor je na pojedinim važnim segmentima, koji su neophodni za obavljanje njegove rudarske delatnosti držalac sa pravom korišćenja nad svojinom koja je državna, koja je društvena, koja je mešovita. Znači, čitav jedan dijapazon različitih pravnih situacija nad zemljištem koje defakto koristi, koje suštinski jeste vlasništvo RTB Bora, samo se u knjigama vodi drugačiji i mi to ovim zakonom uređujemo, ali moram posebno da vam ukažem pažnju na ono što ste komentarisali da mi ovime nekome poklanjamo ili dajemo ili prepuštamo, koje god da je formulacija, naša prirodna bogatstva, obraćam vam pažnju na dva segmenta. Jedan se nalazi u članu 5. ovog zakona koji kaže - uspostavljanje prava svojine u korist RTB u smislu ovog zakona ne odnosi se na nepokretnosti koje su dobro od opšteg interesa i dobro u opštoj upotrebi i u javnoj svojini u skladu sa odredbama zakona kojima se uređuje javna svojina. Dakle, apsolutno ovaj zakon ne izlazi iz okvira Zakona o javnoj svojini i ono što ne može da bude u toj vrsti vlasništva apsolutno neće preći u to vlasništvo i član 5. to eksplicitno kaže. To je jedan segment, a onaj drugi segment za koji ja cenim iz vaše diskusije da je i vama, ali i svima nama daleko važnije su rudna bogatstva. Dakle, kompanija „Ziđin“ će negde sredinom decembra uplatom od 350 miliona dolara steći 63% vlasništva nad kompanijom RTB Bor. Kompanija RTB Bor nije, niti može biti, niti RTB, niti bilo koja druga rudarska kompanija u Srbiji, vlasnik naših mineralnih sirovina. Kompanija RTB ima licence i pravo za istraživanje i eksploataciju bakra i ostalih plemenitih metala kojima se bavi. Tako da „Ziđin“ apsolutno ne postaje vlasnik ni jednog miligrama našeg prirodnog bogatstva. Oni ne postaju vlasnici ni bakra, ni zlata. U skladu sa Ustavom Republike Srbije apsolutni vlasnik svih prirodnih sirovina, svih mineralnih bogatstava Republike Srbije je Republika Srbija. Kompanije na tom nivou mogu imati samo prava na eksploataciju koju obavljaju u skladu sa Zakonom o rudarstvu u skladu, sa programima koji mi odobravamo plaćajući rudnu rentu Republici Srbiji u skladu sa zakonom. Tako da, apsolutno vas uveravam, ne postoji ni jedan razlog za zabrinutost. Svi vitalni interesi Republike Srbije su u ovom procesu apsolutno sačuvani, sa jedne strane, i sa druge strane, ovaj proces predstavlja zaista, apsolutno sam uveren, jedan vrhunski interes za Republiku Srbiju, od čega će benefite osetiti i istočna Srbija, koja će ponovo da zaživi u punom kapacitetu, ali i čitava Srbija, jer će RTB sa novom energijom i novim investicijama sa milijardu i 260 miliona dolara investicija u rudarstvo i preradu postati jedan od najznačajnijih stubova našeg ukupnog privrednog razvoja, i tu bih završio. Danas rudarstvo u Srbiji učestvuje u BDP sa oko 1%. Kada se završi ovaj investicioni ciklus u RTB i kada se zaokruži taj proces sa onim projektom „Čukari peki Timok“ samo proizvodnja bakra će učestvovati u našem BDP sa 5%. Tako da će rudarstvo postati bez ikakve sumnje najdinamičniji segment našeg ukupnog razvoja, duboko verujem na zadovoljstvo i veliki uspeh čitave Srbije.
Zahvaljujem ministre Antiću. (Sanda Rašković Ivić: Replika.) Nemate pravo na repliku koleginice Rašković Ivić. Reč ima narodni poslanik Boško Obradović.
Hvala predsedavajući. Pre nego što počnem sa svojim izlaganjem ja bih želeo da građanima Srbije pokažem kako izgleda dnevni red. Ovako, poštovani građani Srbije, izgleda 62. tačke dnevnog reda koje su stavljene u jednu tačku dnevnog reda rasprave, što znači da mi iz opozicije, koji treba da govorimo kritički protiv Vlade, jer nam je to posao da ukažemo ne sve što vlast radi loše, imamo nešto manje od 20 sekundi da govorimo po svakom zakonu od ovih 62. predloga zakona, računajući i najvažniji zakon u jednoj kalendarskoj skupštinskoj godini, a to je Zakon o budžetu za narednu godinu. Ono što odmah želim da kažem jeste da Dveri nisu opozicija državi Srbiji, već su Dveri opozicija vladajućem režimu SNS i SPS i naša je obaveza da podržimo sve što je dobro, ali još više da kritikujemo sve što je loše, a toga ima mnogo u redovima aktuelne vlasti. Ja bih konkretno ovaj budžet za 2019. godinu nazvao superhikovski budžet ili klasičan naprednjački budžet koji podrazumeva – otmite siromašnima i dajte bogatima. [[Isključen mikrofon.]]
Izričem vam opomenu, gospodine Obradoviću. Molim vas da ocene budžeta i svakog drugog zakona držite u okvirima pristojnosti. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, možda vi niste čitali čuveni kultni strip Alan Ford, ali svako ko ga je čitao on zna šta znači kada nekoga uporedite sa Superhikom koji je bio poznat po tome što je otimao od siromašnih i davao bogatima. Niste mi dozvolili da dovršim šta sam pod tim mislio. Gospodin Siniša Mali, aktuelni ministar finansija će me odlično razumeti. Dakle, kako je aktuelna vlast stabilizovala finansijske prilike u Srbiji, kako je konsolidovala državnu kasu? Tako što je opljačkala sopstveni narod. Smanjiti plate i penzije, povećati poreze, takse, akcize, povećati porez na imovinu, povećati cenu goriva u Srbiji i tako lepo uzmete od svoga naroda i stavite u državnu kasu, a onda iz te državne kase dajete svojim prijateljima iz stranih multinacionalnih kompanija koji dolaze u Srbiju i subvencionišete sa narodnim državnim parama svako njihovo novootvoreno radno mesto. Na taj način oštećeni su pre svega penzioneri. Dakle, 850 hiljada njih koji su opljačkani za četiri godine za 850 miliona evra. Oštećeni su zaposleni u javnom sektoru koji su takođe opljačkani zbog smanjenja plata. Oštećeni su poljoprivrednici kojima su smanjene subvencije sa 14 na četiri hiljade dinara i koji nemaju regresirano dizel gorivo tj. plaćaju najskuplje dizel gorivo u Evropi, a to im je osnovno sredstvo za rad u poljoprivredi. Naravno, oštećena je i država Srbija ovom rasprodajom naših prirodnih i privrednih bogatstava jer ovo je prva vlast koja prodaje i rudna bogatstva i poljoprivredno zemljište i rečne tokove, izvore čiste pijaće vode i to je nešto što je zaista apsolutno nedopustivo. Ono što ja danas ovde želim da kažem i da tako nastupim za svaku stvar koju budem kritikovao aktuelnu vlast, ja ću ponuditi i rešenje šta bi Srpski pokret Dveri i šta bi Savez za Srbiju, kao najveća opoziciona grupacija u ovom trenutku u Srbiji, uradila da smo trenutno na vlasti. Što se tiče penzionera, Dveri i Savez za Srbiju nadoknadiće im sve što im je opljačkano u prethodne četiri godine za vreme važenja privremenog načina isplate penzija. Dakle, penzioneri mogu da budu spokojni, buduća vlast koja dolazi posle pada Aleksandra Vučića sa vlasti, na čelu sa Dverima i Savezom za Srbiju nadoknadiće im ono što im je SNS opljačkala, a radi se, da podsetim, o 850 miliona evra i opljačkanih 850 hiljada penzionera. Što se tiče poljoprivrednika, povećaćemo subvencije za poljoprivrednu proizvodnju i sve ono što ova vlast daje stranim firmama mi ćemo preusmeriti u podršku domaćoj privredi i poljoprivredi. I to vam se obavezujem u ime Srpskog pokreta Dveri i Saveza za Srbiju u celini. Takođe ćemo smanjiti akcize na gorivo, jer je nedopustiva ova pljačka građana Srbije sa ovako nenormalnom cenom goriva, gde akciza čini 55% cene goriva, što znači da država može da utiče na cenu goriva, ali neće. Država hoće da nastavi sa pljačkom svojih građana. Ono što takođe ovde želim da istaknem jeste da ćemo mi nacionalizovati sve ono što je opljačkano od ovog naroda burazerskim šemama i kombinacijama sa vašim prijateljima iz stranih kompanija, kojima budzašto prodajete RTB Bor ili PKB ili Aerodrom Beograd i sve to mora biti vraćeno državi Srbiji, a oni će biti pravedno obeštećeni. Sve ono što su uložili biće im vraćeno, ali neće moći da gazduju srpskim prirodnim i privrednim bogatstvima, to će moći da gazduje samo država Srbija i to će moći da bude u vlasništvu isključivo građana Srbije. Ono što posebno želim da naglasim jesu upravo domaći privrednici koje ste vi zaboravili. Nigde ih apsolutno vi niti pominjete, niti primećujete da milion ljudi u Srbiji radi u malim i srednjim preduzećima, da neki poslodavci ovde imaju ogromne obaveze prema državi, da su porezi na zarade nenormalno veliki i da vi dajete sve za strane kompanije, a veoma malo ili gotovo ništa domaćem privredniku. Mogla je da bude mnogo značajnija smanjenje zarada zaposlenih, tj. poreza i doprinosa na zarade zaposlenih, mogla je da bude mnogo veća podrška i kroz subvencije i kroz poreske olakšice i kroz izvozne garancije, i kroz povoljne kredite domaćoj privredi i domaćoj poljoprivredi, a ne da u prvi plan imate isključivo stranog investitora koji je ovde zaštićen kao beli medved. Podsetiću vas da je nedavno jedan vaš veliki prijatelj, strani investitor, nemačka kompanija „Serfud“ iz Smedereva pobegla iz Srbije tako što je zatvorila svoj pogon u Smederevu, koji je inače izgrađen sredstvima grada Smedereva koje je uzelo kredit od 300 miliona dinara da bi izgradilo halu ovoj nemačkoj kompaniji. Lično Aleksandar Vučić je uručio ključeve ovoj nemačkoj kompaniji, ali ga sada nema kada je ova nemačka kompanija pobegla iz Smedereva, a da nije ispunila svoje ugovorne obaveze. Bila je obavezna da zaposli 300 ljudi. Nikada nije zaposlila 300 ljudi. Zaposlila je prvo 65 ljudi, pa pala na 25 ljudi, koji su na kraju izbačeni na ulicu, javljeno im je preko „viber“ grupe da firma više ne postoji i da je katanac stavljen na firmu „Serfud“ u Smederevu. Nisam video Aleksandra Vučića da dođe na zatvaranje ove nemačke kompanije, kao što je bio na otvaranju. Da ne bude da o svemu ovome govorim samo ja kao opozicioni kritičar vlasti, nego da vidimo šta o svemu kaže Fiskalni savet. To je interesantno. Evo, da počnemo od ključne konstatacije Fiskalnog saveta. Budžetski proces se i dalje narušava, ne usvaja se završni račun budžeta i krši se budžetski kalendar. Ključna konstatacija Fiskalnog saveta – već godinama unazad javnost nema nikakvu informaciju o tome na koji način su budžetom planirana sredstva zaista i potrošena. Zamislite, dakle, vi ne podnosite završni račun budžeta. građani Srbije ne znaju kako su potrošene narodne pare koje ste planirali budžetu. Dalje, Fiskalni savet podržava ono što su Dveri ovde kritikovale – da je besmisleno da Vlada odlučuje o smanjenju i povećanju penzija i da penzije po zakonu moraju biti usklađene sa rastom troškova života na godišnjem nivou. Znači i tu smo bili u pravu, i to potvrđuje Fiskalni savet u svojoj analizi ovog budžeta. Najvažnija stvar koju potvrđuje Fiskalni savet, a suština je svega što vam govorim o ekonomiji već dve i po godine ovde u Domu Narodne skupštine Republike Srbije. Kaže Fiskalni savet u svom rezimeu – predloženi budžet za 2019. godinu ne predviđa dovoljno efikasne mere za potrebno ubrzanje privrednog rasta. Dakle, u vašem budžetu nema mera za ubrzanje privrednog rasta u Srbiji i to je suština čitave ove priče. Ja bih želeo tu da naglasim još jedan komentar koji je dao Fiskalni savet, mislim da je značajan, zato sam ga i obeležio. Kaže Fiskalni savet, jedna od najvećih zamerki za predlog budžeta za 2019. godinu je to što nije prepoznao potrebu za povećanjem javnih investicija u zaštitu životne sredine. Krupna stvar, evo zbog čega. Višedecenijski nedovoljno ulaganje Srbije još uvek se ne raspolaže ni osnovom strukturom u ovoj oblasti. Otpadne vode se ne pričišćavaju ni u najvećim gradovima, poput Beograda ili Novog Sada, gotovo da nema deponija otpada koje zadovoljavaju sanitarne standarde. Skoro polovina javnih vodovoda nema ispravnu vodu za piće, a približno dva i po miliona građana živi u oblastima sa prekomerno zagađenim vazduhom opasnim po zdravlje. Dakle, koja je uloga Fiskalnog saveta, ako ga ni u čemu ne slušate i ne uvažavate njegove ovakve dragocene savete. Takođe je Fiskalni savet rekao tamo da niste imali hrabrosti da donesete platne razrede, da ste to ponovo odložili, ali mi smo navikli da vi ne ispunjavate vaša predizborna i bilo koja druga obećanja. Ono što posebno želim da naglasim se tiče cene goriva, najbolnije teme zbog koje, evo ceo Pariz gori, jer građani Francuske se bune protiv pljačke koju njihova Vlada čini na ceni goriva. Evo šta ste vi uradili sa akcizama na naftne derivate u 2019. godini. Povećavate ih za 23 miliona. Povećanje akciza na naftne derivate za sledeću godinu povećana je čak 100 miliona evra u odnosu na 2017. godinu i 200 miliona evra u odnosu na 2016. godinu. Sa druge strane, novih 15 milijardi dinara naših para dajete stranim investitorima, ponovo „Fijat“, ponovo „Teklas“, ponovo „DŽonson elektrik“, ponovo „Leoni“, ponovo „Er Srbija“. Dakle, i dalje građani Srbije finansiraju vaše strane kompanije, zbog čega, ako oni posluju u plusu? Zbog čega ako oni dobro rade u Srbiji? što mi više dajemo njima naše pare? Što naše pare iz budžeta ne damo našim privrednicima i poljoprivrednicima? To je pitanje na koje vi ovde već šest godina nemate odgovor. Sa druge strane, naravno, trpi porodica u Srbiji, trpe prava korisnika iz oblasti zaštite porodice i dece, 11 miliona evra manje nego što je ministar ovde najavio prilikom donošenja Zakona o finansijskog podršci porodici sa decom. Jedanaest miliona evra manje dajete za prava korisnika iz oblasti zaštite porodice i dece. Da budem precizan kako izgleda vaša budžetska struktura. Ovako, u odnosu na prethodnu, tj. sadašnju 2018. godinu, u budžetu za 2019. godinu predvideli ste 40% više za vas, za Vladu Republike Srbije, 84% više para za generalni sekretarijat Vlade, 18% više para za Kabinet predsednika Vlade, 72% više para za avio službu Vlade, 160% para više u sledećoj godini za sudove zbog penala i lošeg rada korumpiranog pravosuđa u Srbiji, 18,2% više za BIA, 7% više za rashode za korišćenje usluga i roba i verovali ili ne, takođe 2,8 milijarde više za usluge po ugovoru, gde ćete naravno zapošljavati vaše partijske vojnike. Naravno, ima tu i smanjenja, smanjili ste budžetski fond za restituciju za 50%, smanjili ste izdavanja za Upravu za saradnju sa Srbima u regionu i rasejanju za 5%, smanjili ste sredstva Agenciji za borbu protiv korupcije za 30%, što je ispravno, oni inače ništa ne rade. Da vidimo dalje, sada tek pravite registar zaposlenih u Ministarstvu finansija, 425 miliona. Vađenje potonule nemačke flote iz Drugog svetskog rata 178 miliona. Gondola u Beogradu 862 miliona, kapitalni projekti BIA 389 miliona. Rekonstrukcija dve vile, vile Mir i još jedne u Beogradu, valjda za Vučića, Nikolića i ostale iz SNS 53 miliona dinara. jedino što podržavam su izdvajanja za nove zatvorske jedinice u Zabeli, Sremskoj Mitrovici, Okružnom zatvoru u Beogradu i novi zatvor u Kragujevcu. Ima potrebe za tim, posebno kada vi padnete sa vlasti i kada budemo ispitivali vašu odgovornost, kriminal i korupciju i kada kao Savez za Srbiju na vlasti, a Dveri vam to obećavaju, donesemo zakon o ispitivanju porekla imovine svih nosilaca funkcija, od 1990. godine do danas. Koliko se sećam, deset puta je Aleksandar Vučić obećavao donošenje zakona o ispitivanju porekla imovine i šest godina ga nema. Moram da prenesem građanima Srbije jednu genijalnu stvar koju sam pre neki dan video na televiziji. Pogledam ja program jedne od naših televizijskih stanica, vidim jedno poznato mi lice, ali ne mogu da se setim odakle znam čoveka. Vidim obilazi neka poljoprivredna domaćinstva, razgovara sa poljoprivrednicima, dolazi na neku tribinu, obraća se građanima u prepunoj sali, kad ono, setim se, Miroslav Mišković čoveče. Miroslav Mišković sa članom predsedništva SNS Boškom Ničićem, govori o poljoprivredi u Zaječaru, a posle vidim Aleksandar Vučić u emisiji „Oko“ na RTS, kaže – pa, naravno, pitao me je Boško Ničić i ja sam mu rekao kako da ne, zašto da ne, Miroslav Mišković ima pravo da vodi kampanju SNS u gradu Zaječaru. Miroslav Mišković, isti onaj sa kojim je nazdravljao Siniša Mali kada su proslavljali godišnjicu firme „Delta holding“, čekajte, isti onaj koga ste optužili da je najveći tajkun, kriminalac i lopov u državi Srbiji, koga ste držali mesecima u zatvoru. Zašto ne izađete sada i kažete – izvinite gospodine Miškoviću, pa mi smo grešili, vi ste mnogo fin čovek, vi bi mogli da budete i ministar u Vladi Aleksandra Vučića i Ane Brnabić, vi biste mogli da nam pomognete da vidimo kako da rešimo srpsku poljoprivredu, kao što sada Miroslav Mišković lično učestvuje u kampanji SNS u Zaječaru zajedno sa gradonačelnikom Boškom Ničićem. Na kraju još samo nekoliko važnih napomena. Pre svega, apsolutno nedopustivo povećanje pretplata za RTS i za RT Vojvodinu. Nema razloga da građani Srbije plaćaju da bi svako veče gledali Aleksandra Vučića na javnim medijskim servisima. Takođe, nema razloga da se REM-u omogući bilo kakva dodatna sredstva, jer je REM odavno trebalo da ukine nacionalnu frekvenciju televiziji Pink, da zabrani rijaliti šouove, ali to jednostavno nije uradio i ne vidim zašto bi dobijao dodatna sredstva iz budžeta. Naravno, hoću da kažem na kraju, da su drugi zakoni ovde sporni, ima ih puno. Problem restitucije koji ponovo odlažete, zakon o radijacionoj i nuklearnoj sigurnosti bezbednosti gde smo dobili mnogo dopisa, da dovodi u pitanje moratorijum na izgradnju nuklearnih elektrana i odlaganje nuklearnog otpada. Tu su problemi sa zakonom o uvozu i izvozu robe dvostruke namene gde očito omogućavate ponovo vašim stranim partnerima da mogu da uvoze i da rade šta hoće ovde u državi Srbiji. Tu je Zakon o izmenama i dopunama Zakona o javnoj svojini koju još uvek niste potpisali, nemate popis javne imovine. Tu su zakoni o stečaju gde i dalje ista stvar funkcioniše, da privilegovani stečajni upravnici, privilegovani stečajni poverioci, privilegovani advokati i advokatske kancelarije rade šta hoće. Imamo primedbe i na Zakon o uslugama, gde je predlog sporan, njime advokaturu prevodite u uslužnu delatnost itd. Dakle, mnogo je primedbi, ali kako to sve reći za svaki zakon u 20 sekundi. Ono što na kraju mogu da kažem jeste da će Savez za Srbiju i Srpski pokret Dveri raditi sve suprotno. Znači, mi ćemo zabraniti prodaju našeg poljoprivrednog zemljišta, mi ćemo zabraniti uvoz i promet GMO hrane i semena, mi ćemo ukinuti ovaj nepravedni sistem javnih izvršitelja, mi ćemo ove bankarske derikože privesti pozdaniju prava i mi ćemo umesto da budemo super hikovi, kao vi koji pljačkaju siromašne i daju bogatima, dodatno da oporezujemo bogate i ekstra profitere, strane kompanije, tajkune i banke koje deru kožu s leđa građana Srbije. Konačno, donećemo zakon o zaštiti prezaduženih porodica, omogućićemo da građani na lokalnim referendumima odlučuju gde će da idu sredstva od poreza na imovinu i na kraju, donećemo zakon o ispitivanju porekla imovine, a prvi čije će poreklo da se ispituje po tom novom zakonu, biće lideri iz Saveza za Srbiju. Pa, prvo poreklo Boška Obradovića, pa Dragana Đilasa, pa Vuka Jeremića i redom onda svih nosilaca javnih funkcija od 1990. godine do danas, da vidimo ko je opljačkao ovaj narod i državu i da onaj ko je opljačkao ovaj narod i državu, nezakonito stekao imovinu, da mu bude oduzeta, pa makar to bili i braća Mali i braća Vučić i Goran Vesić i bilo ko od sadašnjih vodećih ličnosti iz SNS. Dakle, vreme je da se podvuče crta i da znamo ko je opljačkao ovaj narod i državu u prethodnih 20 godina. Hvala.
Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali.
Hvala lepo. Ja bih se osvrnuo na nekoliko komentara koje smo imali priliku da čujemo, pogotovu onih koji su važni, koji se odnose na Fiskalni savet Republike Srbije. Najpre želim da iskoristim priliku da se zahvalim svim članovima Fiskalnog saveta na veoma konstruktivnoj i dobroj saradnji u prethodnom periodu i građane Srbije želim da upoznam sa pravnim rezimeom Fiskalnog saveta vezano za budžet za 2019. godinu. Ovaj rezime kaže i citiram – predviđeni nizak fiskalni deficit, odgovarajući je za Srbiju budući da osigurava postignutu makroekonomsku stabilnost, nisku inflaciju i stabilan kurs dinara i u narednoj godini će da dovede do daljeg smanjivanja visokog učešća javnog duga u odnosu na BDP. Druga dobra karakteristika predloženog budžeta je u tome što je on kredibilan, odnosno prihodi i rashodi Republike u načelu su realistično planirani. Dalje, Srbija ima uravnoteženi budžet. Za građane Srbije ovo je najvažniji rezime nalaza Fiskalnog saveta, s obzirom na to da mi po prvi put imamo stabilne finansije, treću godinu za redom imamo fiskalni suficit u našem budžetu, imamo stabilnu stopu inflacije, 2,3% međugodišnje inflacije ove godine, u odnosu na 12, 13, 14 koji su bili samo 2013. godine. To je ogromna razlika. Imamo stabilan kurs dinara, u odnosu na evro on se menja, ali menja se na štetu evra, a u korist dinara što se nikada pre nije desilo. Ono što je posebno važno, budžet za 2019. godinu, što kaže Fiskalni savet, je koncipiran tako da nam omogućava dalje smanjenje učešća javnog duga u našem BDP, što je najvažnija ili jedna od najvažnijih karakteristika budžeta za 2019. godinu. Po pitanju stopa rasta, malopre sam govorio o tome, mislim da treba da budemo ponosni na ostvarenu stopu rasta za prvih devet meseci ove godine. Dakle, naša privreda je rasla 4,5% ove godine u prvih devet meseci. Malopre sam uporedio i ostale zemlje u okruženju i neke druge zemlje EU, dakle, mi imamo višu stopu rasta nego što imaju oni, što je veoma važno. U budžetu za 2019. godinu upravo kroz povećanje plata i penzija, dakle, kroz povećanje životnog standarda građana Srbije, kroz veliki rast za 30% više javnih investicija u 2019. godini nego u 2018. godini, želimo da podstaknemo dalje povećanje ulaganja u infrastrukturu i s treće strane, kroz smanjenje opterećenja na rad i kroz velike poreske podsticaje. To su tri elementa i tri karakteristike našeg budžeta koje treba dodatno da podstakne rast srpske ekonomije. Ono što Fiskalni savet kaže, treba još više da radimo na tome i tu se slažemo, ali samo ove tri mere su već negde oko 220 milijardi su investicije, fiskalno rasterećenje 20, 30 milijardi, smanjenje opterećenja na zarade. Dakle, to su već ogromni koraci napred koji treba da podstaknu našu ekonomiju da bude konkurentnija, atraktivnija i to je za nas prvi korak. To je veoma važno napomenuti i čuo sam malopre oko toga da nikada manje, ili da nismo predvideli investicije u zaštitu životne sredine. Želim poslanicima da skrenem pažnju na član 3. Zakona o budžetu, možda niko nije ni video, 200 miliona evra za Ministarstvo za zaštitu životne sredine za izgradnju, ako se ne varam, šezdeset i nešto fabrika za prečišćavanje otpadnih voda. To je upravo ono što nam nedostaje i to je upravo ono što je u budžetu za narednu godinu. Na kraju, ako smo čuli izjavu iz stripa „Alan Ford“, ja bih i želeo da završim sa „Alan Fordom“ i da kažem – ako kanite pobediti, nemojte izgubiti. Hvala puno.
Kolega Orliću, vi ste tražili povredu Poslovnika? Pravo na repliku, narodni poslanik Aleksandar Martinović.
Gospodin koordinator je govorio o Alan Fordu. Tamo ima jedan lik koji se zove Gumifleks. Ovaj Gumifleks se pretvorio od fašiste u đilasovce. I priča o poreklu imovine, on će da ispita kada dođe na vlast sa svojim kriminalcima i lopovima koji su ojadili Srbiju, onda će on, kaže, da ispita poreklo imovine svih nas iz SNS. Juče je jedan od lidera te vaše nove koalicije odgovarao kao svedok u njujorškom sudu o svojim mafijaškim vezama sa gospodinom Patrikom Hoom, koji je bio svojevremeno ministar unutrašnjih poslova Hongkonga. Po izjavi samog Patrika Hoa, Vuk Jeremić je zaposlen u jednoj firmi, CFC mislim da se zove, gde je za dve godine dobio 660.000 evra. Da podsetim gospodina koordinatora kako se obogatio njegov lider Dragan Đilas. Obogatio se na grbači građana Srbije, tako što je ostvario milionske sume u evrima prodajući i trgujući sekundama upravo na RTS-u i upravo na rijaliti programima koje je on doveo u Republiku Srbiju. Tada mu rijaliti programi nisu smetali, zato što je bio suvlasnik jedne od televizija koja je emitovala rijaliti programe. Ono što gospodin koordinator neće da prizna, a ja moram da kažem zbog građana Srbije, kada su prijatelji koordinatora bili na vlasti, gospodine Arsiću, ja ću navesti samo jedan primer, to je bila sednica Narodne skupštine od 5. maja 2010. godine, oni koji plaču kako nisu imali dovoljno vremena da pročitaju materijal, predloge zakona itd. Na sednici od 5. maja 2010. godine, prijatelji koordinatora, dakle Dragan Đilas, Vuk Jeremić, Borko Stefanović, Šane Petrović i svi ostali su spojili 94 tačke dnevnog reda, to je bila sednica od 5. maja 2010. godine, vi se, gospodine Arsiću, toga sećate, pa ste imali npr. Zakon o potvrđivanju Sporazuma o ekonomskoj i tehničkoj saradnji između Vlade Republike Srbije i Vlade države Kuvajt, pa do zakona o PIO.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću.
Tad Draganu Đilasu, Vuku Jeremiću i ostalim lopovima i kriminalcima koji su upropastili Srbiju nije smetalo da spoje 94 tačke dnevnog reda.
Zahvaljujem se.
Tad nisu u Skupštini donosili predloge zakona i pokazivali građanima Srbije koliko moraju da pročitaju materijala. Tad je to bilo super, tad je to bilo evropski, tad je to bilo demokratski.
Zahvaljujem, kolega Martinoviću.
Samo da završim. [[Isključen mikrofon]] Većina ovih predloga zakona nalazi se u skupštinskoj proceduri više od dva meseca i nije tačno da su materijal dobili tri dana pred početak sednice.
Reč ima narodni poslanik gospođa Maja Gojković. Izvolite.
Ja se izvinjavam, govorim kao neko ko je predložio jedan od zakona koji očigledno neki poslanici nisu ni pročitali ili imaju potrebu tako nešto da govore. Ali, taj zakon je pisala struka i onda i ne očekujem da poslanici pojedini bilo šta smisle, ne umeju i da kažu. Mi smo čuli more ovde neistinitih navoda, ne samo na zakon koji sam predložila, ja sam predlagač zakona, ja ga nisam pisala, pisala ga je struka, i to sa ponosom kažem, a kao poslanik imam prava da dobar zakon predložim. Neverovatno je da poslanik ovde ustane i priča o Zakonu o uslugama kao nešto što smo mi uvrstili ovde na dnevni red. Zakon o uslugama uopšte nije na dnevnom redu, čak je i povučen iz procedure skupštinske. I, eto, samo ta činjenica govori da poslanik koji je govorio pre nekoliko ovde govornika, ni ne zna o čemu govori, niti se pripremio, niti zna šta mi imamo na dnevnom redu. I stvarno, jadna je ta moja profesija advokature ako se ona uopšte obraćala poslaniku da im nešto pomogne u vezi Zakona o uslugama. Evo, ubeđena sam da Advokatska komora Srbije nije imala nikakav kontakt sa ovim poslanikom, Advokatska komora Vojvodine još manje. Da li je neko iz beogradske organizacije razgovarao sa njim, možda, ali na njihovim tim partijskim seansama, znajući da je jedan od njih sada trenutno u tom pokretu za svašta nešto i pokušavaju da shvate filozofiju Alana Forda i ovoga što je ministar Mali rekao, bojim se da ništa nisu razumeli, jer su se nasmejali, da ako kaniš pobediti ne smeš izgubiti. Ali, oni stalno gube, gube i gube i nikad ništa da nauče, a to je barem da se pripremiš za sednicu kad hoćeš nešto da kritikuješ. Što se tiče ovoga što je rečeno da je Smederevo uzelo kredit da bi pomoglo otvaranje neke fabrike, predložila bih poslaniku da se dobro raspita u svom trenutnom političkom okruženju kako su se ranije uzimali krediti i za kakve sve poslove. Ja ću mu samo reći nešto što ima malo dodirnih tačaka sa ovim zakonom koji sam predložila, a to je malo da prouči kako je i kada nastalo Javno preduzeće „Nuklearni objekti Srbije“ 2009. godine i kako su sutra ujutru uzeli jedan ogroman kredit, ne bi li obavili prljav posao ovde u ovoj državi. Tako da preporučujem kolegama kada se zatrče da nešto kritikuju i govore, da se odmah pripreme da znaju kakav će odgovor dobiti nazad, ili da prećute neke stvari. Ja bih im u vezi ovoga zaista preporučila da prećute. Što se tiče građana Srbije, važno je da ne ostane ta rečenica kako nekakav zakon sada treba da omogući izgradnju nuklearnih elektrana u Srbiji. To je takva budalaština opasna koja je ovde izgovorena, da davno nešto parlament Republike Srbije nije imao priliku da čuje. To je neverovatno. Ja znam da, recimo, hartija trpi sve, verovatno trpi i vazduh sve, ali da vi građane Srbije plašite sa ovakvom budalaštinom da jedan zakon omogućava izgradnju nuklearnih elektrana, i to danas u Srbiji, pa to je smejurija. Ali, znate šta, treba imati malo dubinu, malo širinu, obrazovanje, pa kad se pripremate da vidite koji zakoni još postoje u našoj državi. Zakon o zabrani izgradnje nuklearnih elektrana još u Jugoslaviji koji važi ovde u Srbiji davno je zabranio izgradnju i nuklearnih elektrana i izgradnju postrojenja za proizvodnju nuklearnog goriva. U članu 4. zakona, kojem ste samo verovatno uzeli prvu stranicu, pa rekli – aha, sad ću nešto da lupim u vezi ovoga, pa da ostane zabeleženo, dakle, u članu 4. upućuje se upravo na taj zakon gde je ovo sve zabranjeno. Pročitajte zakon pa onda ustanite nešto da kažete smisleno, ako to uopšte možete, a ja vam kažem – vežbajte, vežbajte i dalje kako bi jednog dana zaista prestali da gubite. Hvala.
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Član 107. i pitanje dostojanstva. Videli ste, gospodine Arsiću, nego razumete i vi da je bio pun sistem, a vezano za ono što je Boško Obradović, ovaj koordinator svih poslanika, Dragana Đilasa i tog njihovog saveza za temeljno uništavanje Srbije, rekao ovde. Smatram da je pitanje dostojanstva kada se javi ovde čovek i priča potpune nebuloze, npr. o tajkunu Miškoviću i objašnjava nam kako je fasciniran temom nekih kampanja, pa mu se priviđaju. Što je fasciniran temom kampanja, to razumem. U tri opštine, od četiri, u koliko će biti izbori ovog decembra, njegov, Đilasov, Jeremićev, Obradovićev i savez „žutog preduzeća“, je li tako, neće ni da se pojavi. A zašto neće? Jer ne mogu da skupe dva potpisa da negde listu podnesu, a kamoli da dobiju neki glas na tim izborima. Ali, da se ne brinu, neće biti nikakve razlike u efektu u te tri opštine u kojima se ni pojaviti neće, i u ovoj četvrtoj, jer u četvrtoj, u Lučanima, znaju građani jako dobro da su iz svi zajedno opustošili temeljno, kako god su samo umeli i mogli, u vreme kada su žarili i palili, pa i tom opštinom, da su bar 2.000, brat bratu, ljudi bez posla ostavili. I tamo će da prođu isto kao ovamo gde se i ne pojavljuju. Što se Miškovića tiče, ne mogu da se setim kada je taj čovek, beše, postao predmet interesovanja nadležnih organa. Nekako se ispostavlja baš u vreme kada je Aleksandar Vučić, koga smisliti ne možete, dobio priliku da se stara o ovoj zemlji. Nije u vreme Dragana Đilasa. Jel znate šta je radio Miroslav Mišković sa Draganom Đilasom, koji vas je tada finansirao, vas iz Dveri, između ostalog, a ove iz Demokratske stranke je malo i pljačkao dok ih je vodio? Tada je Mišković imao zajednički biznis sa Đilasom. Ako vas zanima bilo šta na temu Miškovića, pa pitajte Đilasa. Niko to ne zna bolje od Đilasa jer su, beše, zajedno ta dvojica velikana, tih velikih ktitora, dobročinitelja, držali novine, bili zajedno u novinskom biznisu. Taj Mišković je posle priznao, a Đilas i dan-danas negira. Ali, vidite šta, priznaju ovi ostali. Nekako im se omakne, pa kažu. Pitajte Tadića koji je to priznao javno. „Da“, kaže, „znali smo da su Đilas i Mišković bili poslovni saradnici i partneri“. Pitajte, pa nek vam objasne.
Privedite kraju, kolega.
Još rečenicu, gospodine Arsiću. U isto vreme, ako hoćete rijalitijima da se bavite, pitajte Đilasa za to ko je uveo rijalitije, ko je decu ostavljao bez onoga što im pripada zbog rijalitija i pitajte onog vašeg Lepomira, on je verovatno i lep, a i mudar i toliko politički važan kao vi, a u rijalitije se razume skoro isto tako dobro kao vi. Hvala lepo.
Kolega Orliću, moraću da oduzmem dva minuta od vremena poslaničke grupe, jer ovo je bila replika, ipak. Reč ima, kao predlagač, narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi ministri, kolege poslanici, imali smo prilike da čujemo mnogo tema, počev od Alan Forda, do toga kako ne treba usvojiti Predlog odluke o davanju saglasnosti na izmene pojedinih rashoda bez promene ukupnih rashoda na finansijski plan REM-a. Šta to znači? To znači da se uopšte obim sredstava nije promenio, da su unutar stavki i suštinski REM promenili određene pozicije i to pokazuje, u suštini, da onaj ko je hteo da priča nije hteo ni da čuje, ni da pročita kako glasi tačka dnevnog reda. REM je institucija koja u nadležnosti rada Skupštine Srbije. Ona ima, znači, ona ne prima pare iz budžeta, ona stiče sredstva kojima raspolaže slobodno na tržištu na osnovu naplate naknade za medijske usluge. I, ta cena naknada se nije menjala, ali se promenio način na koji oni raspolažu unutar samih finansijskih sredstava i pozicija. Time što je Odbor dozvolio i usaglasio tu izmenu, samim tim je dozvolio da REM zaista može da koristi određena sredstva u skladu sa zakonom. U protivnom ne bi mogao da koristi. Znači, nema povećanja sredstava. To je vrlo bitno da kažemo istinu, kada govorimo uopšte o nekim tačkama dnevnog reda. A, mi smo danas slušali, ne samo o REM-u, nego smo slušali o Fiskalnom savetu kako je nešto rekao, a u stvari je potpuno suprotno rekao, onda smo slušali o restituciji kako smo smanjili sredstva kao država, što uopšte ne stoji, jer 64.000 ljudi čeka da se završe postupci, jer jednostavno ne mogu da dokumentaciju koja se odnosi na imovinu, brojeve parcela završi zbog nekih loših premera i predračuna katastara koji su dugo godina za nama. Drugo, imamo priču o tome da vila „Mir“ treba da bude rekonstruisana zarad toga da bi neko bio. Ukoliko ne znate, strane delegacije su gosti tih svih rezidencijalnih objekata, a ne pojedinci. Prema tome, nemojte da obmanjujete narod ovde kada govorite na neku temu, a ne znate uopšte šta pričate, nego pričate isključivo zbog toga da biste pravili marketing vašem tom novom savezu, na neki arhaičan način, pri tome spominjući neke pare i neke pronevere novca koje jednostavno, prvo nisu ni dokazane, a drugo i ne postoje. Ali, u stvari, vi uvek polazite od sebe, jer ste vi ti koji su vaši partneri i te porodice i majke oštetili, jer je budžet grada Beograda bio oštećen za 1.200.000.000. Preko 200.000.000 je ostalo neisplaćeno porodiljama naknada u Beogradu do 2013. godine. Znači, vi morate prvo svog predsednika, odnosno mentora, gospodina Đilasa da pitate kako je on raspolagao parama? Gde je taj novac od tih 300.000.000 evra što je prošlo kroz njegove firme? Odakle samo 25.000.000 ostalo na njegovoj imovini? Gde su ti ostali novci? Znači, morate jednostavno da uđete potpuno u analizu vaših stranačkih partnera sa kojima predstavljate taj savez. I, na kraju krajeva, ako već hoćete da se bavite temom kao što je Alan Ford, postoji jedan lik koji se zove „No 1“. On kaže, jednostavno govori o tome da ono što obećavate, ne treba da obećavate, nego treba da izvršite. E, mi to radimo. Mi ne obećavamo mnogo, ali zato radimo posao od kojeg građani Srbije zaista vide rezultate. Hvala.
Zahvaljujem. (Boško Obradović: Replika.) Nemate pravo na repliku, kolega. Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi ste danas iz parlamentarne većine oborili sopstveni rekord, šezdeset dve tačke dnevnog reda u raspravi ste spojili u jednu. To vam jača efikasnost rada. Formalno ćete sve izglasati, pa će ispasti da je demokratski odluka donesena. Ali, izvetrio je duh demokratije iz ove Skupštine. Nema to nigde u svetu. Jednog dana će se pisati o ovom skupštinskom sazivu gde je bilo moguće 62. tačke dnevnog reda, uključujući zakon o budžetu, objediniti u raspravi. I, rasprava se zapravo kvalitetno ne može voditi, umesto što je jedan stručnjak danas rekao, mesec dana da se vodi rasprava samo o budžetu. Da se do tančina pretrese budžet. Ovde se zapravo ništa neće do tančina pretresti i nije ni moguće da se to uradi. Mi ni ove godine nismo videli završni račun budžeta. Šest godina vaše vlasti, ni jedne godine nije razmatran završni račun, nije ni usvajan. Naravno, vi imate izgovor da devet godina dosmanlijska vlast nije podnosila završni račun budžeta. Ali, jel vama dosmanlijska vlast primer za ugled? O tome se radi. Vi se možete stalno pozivati – nisu oni, nećemo ni mi. Jel to nešto na šta se možete ugledati? Jel to nešto za poređenje? Ne bi smelo da bude. Najavljivana je rekonstrukcija Vlade mesecima, pa je rečeno – kad se to desi, pa kad se to desi, pa kad se to desi. I, evo, uđosmo u donošenje budžeta za 2019. godinu i još nema rekonstrukcije. Da li je to pametno? Jel bilo mnogo bolje da se izvrši rekonstrukcija Vlade, pa onda da se pravi budžet? Pronose se glasine, neka štampa o tome piše da se mogu vanredni izbori očekivati na proleće. Nećete vi valjda na te nove izbore izaći sa Vladom u čijem će sastavu biti Rasim LJajić, Zorana Mihajlović, Zlatibor Lončar i još njih troje, četvoro. Da li je to pametan potez. Da li se s njima može na izbore? Meni kao pozicionaru je drago što ćete vi sa njima na izbore, kako sada stvari stoje, a vama će se obiti o glavu. Mi imamo tu mnogo tih stavki budžetskih koje su nedorečene, koje su nepotpune. Imamo finansiranje svega i svačega, ali nemamo sve precizno navedeno. Dakle, dosta je to redigovano u odnosu na ranije zakone o budžetu. Vi ste dolaskom na vlast pre šest godina imali obimniji, da li je tako Nataša ti se sećaš toga, ja sam bio na službenom putu. Borio sam se da dobijem jednu titulu najznačajniju titulu u životu, pa sam uspeo da je dobijem. I, sada ste počeli da opštim stavkama prikrivate pojedinačna budžetska davanja. Vi između ostalog planirate finansiranje Saveta nacionalnih manjina, manjinskih saveta. To je u redu, ali možete li baš svaki manjinski savet da formirate. Možete li da ga finansirate. Možete li da finansirate Bošnjački manjinski savet u kome je predsednik Esad DŽudže. Esad DŽudže koji se zalaže za dalje cepanje i deljenje Srbije i objavljuje mapu tog cepanja i uvek je bio protiv Srbije kao države, uvek je imao neprijateljske pozicije u pogledu opstanka Srbije i njenog teritorijalnog integriteta i suvereniteta. Naravno, Srbija je demokratska država, pa može dozvoliti da se verbalno i takve ideje iznose, ali može li Srbija kao država finansirati takve ideje i mogu li Srbi dozvoliti da Rasim LJajić ostane potpredsednik Vlade i ministar trgovine i telekomunikacija iako je uz njegovu podršku izabran Esad DŽudža za predsednika Bošnjačkog nacionalnog saveta. Za njega je glasala organizacija „Vakat je“ politička organizacija, iza koje direktno stoji Rasim LJajić, i u kampanji je to pokazivao. Govorio je stalno mi, mi, mi na svim njihovim skupovima. Nema, dakle, nikakve sumnje da on direktno iza toga stoji. Na stranu to što je ranije bilo, na pištolj i nož, sa Sulejmanom Ugljaninom, što su se međusobno optuživali za ubistva i Rasim LJajić da je naručivao ubistva nekih ljudi koji su bili Ugljaninovi, da su neka ubistva izvršena. Svega je toga bilo na ovim televizijama čiji su urednici Muslimani, ili čiji su vlasnici Muslimani. Možete mnogo toga da nađete na internetu, da vam ja ne govorim pojedinosti. Može li, dakle, da se taj Nacionalni savet dok ima ovakvog predsednika, finansira iz državnog budžeta? Ja sam ovde postavljao juče pitanje ministru unutrašnjih poslova, ministar nije bio, bio je verovatno zauzet. Pa, možda je stvarno bio zauzet, ne sumnjam u to, međutim, juče nisam stigao nešto da vam kažem, što je veoma bitno, danas ću vam reći. Naš ministar je naučnik, ministar Nebojša Stefanović je doktor nauka, to je opšte poznata činjenica, i kao doktor nauka, jedne od grane društvenih nauka, normalno bi bilo da redovno prati jedan od najeminentnijih svetskih naučnih časopisa koji se zove „Difens en forin elfes stratedžik polisi“. Taj časopis pokazuje, evo npr. člankom Gregorija Koprija, o terorizmu na Balkanu, da je Rasim LJajić, još pre 2004. godine bio predmet obrade svetske nauke, svetske pravne i političke nauke, toliki je njegov značaj u svetskim kriminalnim krugovima, u mafijaškim krugovima. Evo šta kaže u tom časopisu – iz dobro pozicioniranih muslimanskih izvora saznaje se da je brat jednog saveznog ministra Srbije i Crne Gore, baziran u Novom Pazaru, grad u južnoj Srbiji i deluje kao ključni čovek u poslu za veliki deo trgovine narkoticima. Ti izvori tvrde da drugi članovi kabineta i zvaničnici nižeg ranga, takođe imaju koristi od isplata za reket od narkotika.. [[isključen mikrofon.]]
Kolega Šešelj, govorimo o budžetu. Molim vas, vratite se na temu dnevnog reda. (Vojislav Šešelj: Ovo jeste tema.) U kom delu? (Vojislav Šešelj: Ovo je tema, u delu gde vi finansirate Bošnjački Nacionalni savet na čijem čelu je Esad DŽudža.) Zatražite ponovo reč.
Eto, ubedio sam vas da nisam skrenuo sa teme dnevnog reda. Gde ja da skrenem sa dnevnog reda? Dakle, pruža i logistiku za kretanje terorista i oružja. Koliko se puta desilo da naši carinski organi zaplene hladnjače sa govedinom, zaklanom pre 20 i više godina, a koja je stigla preko Albanije, kabinet Rasima LJajića, ministra trgovine, pustite to. Sve je zabeleženo, samo se vi smejte. Ko se poslednji smeje, najslađe se smeje. Ako ja lažem, svetska nauka ne laže. Da li ja imam sa Gregorijem Koprijem nešto? O meni piše svašta, ali ne piše da sam kriminalac, da sam narkomafijaš, da sam lopov, da kradem, da pljačkam itd, ili da radim protiv svoje države. (Muamer Bačevac: Ti radiš decenijama, ti radiš konstantno, ti si Srbe isterao sa svojih ognjišta.) Dakle, Bačevac, brate Srbije, ćuti malo, bre. Ne dolikuje tebi kao Srbinu da si tako nervozan. Imamo mi tu još mnogo raznih argumenata. Dalje se finansira i Savet za borbu protiv korupcije, a i Agencija za borbu protiv korupcije. Ja sam pratio rad oba ta tela i do danas nisam shvatio razliku. Zašto mi imamo ta dva tela? Imali smo nekada Vericu Barać, bila je na apsolutno različitim ideološkim pozicijama od mojih, ali su je svi cenili zbog ličnog poštenja i zbog toga što je beskompromisno razotkrivala raznorazne korupcionaške afere, pre svega, vezano za dosmanlijski režim. Kada ste vi naprednjaci došli na vlast, Tomislav Nikolić je odmah posthumno odlikovao Vericu Barać. I posle toga, nijednu aferu sa onog spiska od 24 niste priveli kraju, a i vaši neki čelnici režima, uključujući i Tomislava Nikolića upadoše u duboku korupciju. Pazite, vi u budžetu ovde imate i stavku, mada je nevešto prikrivate, da se održava i vila državna od 800 kvadrata u kojoj i dalje živi Tomislav Nikolić i to na osnovu Uredbe Vlade Srbije. Čovek uložio milion evra da sebi i svojoj ženi sazida mauzolej u Bajčetini, a ovamo mu država plaća sedam, osam hiljada evra svaki mesec za održavanje državne vile u kojoj on živi. Umesto da na toj vili zarađuje, da je nekoj stranoj ambasadi iznajmljuje itd. Formirali ste apsolutno nepotreban državni organ, gde je on zaposlio neke svoje prateće elemente, neki organ za saradnju sa Rusijom i Kinom. Nikada ga Aleksandar Vučić nije poveo ni u Rusiju, ni u Kinu kada je išao na važne razgovore i dogovore. To je 53 miliona godišnje, toliko je dostigao iznos. Nemojte to da radite, prestanite sa tim. Imate suviše komotnu većinu u Narodnoj skupštini i smatrate ovakve stvari će proći u Narodnoj skupštini. Hoće, ali u najmanju ruku ne prolaze u istoriji. Ovo će se pamtiti, ovo će se pisati. Više će se o ovome pisti, nego o tome koliko je svaki od vas zaslužan za ispravan rad ministarstva, ako ima takvih zaslužnih. Ja ne znam i nemam na osnovu čega da zaključujem, a nemam ni mogućnosti da dovoljno o tome govorim. Vidite, imate Agenciju za restituciju, koja je vratila sve ono što se moglo vratiti. Nikada Narodnoj skupštini nije podnela izveštaj, nikada niko nije istražio koliko su rukvodioci te institucije uzimali mita, uzimali procenat od onih kojima su vraćali nekretnine, a sada došlo na red da se isplaćuje u gotovini. Od čega? Od srpske sirotinje da se finansiraju potomci nekadašnjih tajkuna. Ovde imamo slučaj Darko Šarić uhapšen pre mnogo godina, još u vreme Borisa Tadića i čim je uhapšen krenulo je o razvlačenju njegove imovine. Postoji neka Direkcija za upravljanje oduzetom imovinom, međutim, njega su temeljito opljačkali, sve kuće, sve stanove, bud zašto prodavali nameštaj, razvlačeno je to, sećam se TV snimaka kako je razvlačeno, ne možete da ga osudite, jer nije trgovao drogom na teritoriji Srbije, nego tamo ko zna gde, ako je uopšte. A, ko će mu vraćati ovu imovinu? Hoće li Boris Tadić? Ne, on će se izvući. Vraćaće mu država, to znači, opet će mu vraćati srpska sirotinja. Kad je uhapšen Šarić, na tržištu droge u Srbiji nije bilo nikakvih promena. Znači, nije imalo veze sa trgovinom droge u Srbiji. Kada je Rasim LJajić postao potpredsednik Vlade, cena droge na tržištu je sve manja. Droga je sve jeftinija. Kada mu je brat poginuo u laboratoriji za proizvodnju heroina, došla je policija da izvrši uviđaj i cela laboratorija je netragom nestala. Nema papira o zapleni laboratorije. To je bila 2004. godina, nije to davno bilo. (Narodni poslanik Muamer Bačevac dobacuje s mesta.) Ja bih preuzeo da sam bio ovde, nego nisam bio tu. Dakle, od kada on vodi te poslove, cena droge je sve niža i niža, jer je siguran, ne može mu niko ništa. Svi vi iz Vlade to dobro znate, svi ministri, i pravite se da ne znate. On vam je zbog nečeg potreban. Zbog čega? Evo vidite da je pokazao pravo lice izborom Esada DŽudže za predsednika bošnjačkog nacionalnog veća, što znači da vam sledi jedna poveća glavobolja. Sledi vam glavobolja koju ćete sami finansirati. Imate vi slučajeve Zorane Mihajlović koja je, prvo, reklamirala greške izgradnji deonice autoputa između Obrenovca i Mionice i bilo je nekih nedostataka i preduzeće „Planum“ je uklonilo sve nedostatke, a posle toga je ona otišla i raskopala celi put, pa stala pred kamere i rekla – mora se sve iz početka, a nije moralo iz početka, da bi se potrošilo novih 10 miliona evra i da bi to dobila da radi firma koja nije došla na osnovu javnog tendera, nego neposrednom pogodbom. Ta ista Zorana Mihajlović sklapa sa Amerikancima preliminarni dogovor o izgradnji autoputa od Čačka do Pojata 300 miliona evra skuplje nego što je bila kineska ili azerbejdžanska ponuda, 300 miliona i nećete da vršite rekonstrukciju. Imate ministra zdravlja Zlatibora Lončara, koji ogromne pare uzima na osnovu provizije za narudžbe skupocene medicinske opreme. On je skoro sve u Nišu, ovo što je nabavljeno, kupio bez javnog tendera uz ogromne provizije i čak obmanuo javnost u pogledu tehničke prirode nekih od tih objekata. Imate ovog ministra Šarčevića, Mladene, nisam te zaboravio, koji kupuje od Hrvata opremu za elektronski dnevnik tri, četiri puta skuplju nego što se može kod nas nabaviti od naših proizvođača, ali nije to tako strašno. Najstrašnije je što on, posle više naših upozorenja, ništa nije uradio da država povrati monopol na izdavanje udžbenika za osnovne i srednje škole kako ne bi udžbenička mafija tu godišnje okretala oko 100 miliona evra. Izdavači iz Hrvatske, iz Nemačke i iz nekih drugih zemalja. Imamo mi i ovoga ministra sporta. NJegov jedan od najbližih saradnika je već u zatvoru valjda za nekih milion i nešto evra, možda i dva miliona. Neki akteri su još uhapšeni pored njega zbog fantomske firme Evropske univerzitetske igre 2020. godine u Beogradu, kojoj su uplaćivane pare i netragom nestajale i ministar je još uvek na svojoj funkciji. Dakle, imate čitav niz ministara koje ste morali izbaciti iz Vlade, otarasiti ih se, pa onda krenite i na te izbore ako izbore pripremate.
Privodite kraju.
Ovako, s njima usvajati budžet i sa njima na izbore izaći, teško ćete se provesti. Nemojte misliti da vam nešto iz stare slave može tu pomoći, jer mnogo je prljavog veša i za nekih od vaših ministara… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Povreda Poslovnika, narodni poslanik Vladimir Marinković. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, reklamiram povredu Poslovnika, članovi 27, 106. i 108. Meni je jasno da je ovo poslednji mandat SRS i da prethodni govornik želi da privuče pažnju, ali mi nije jasno da predsedavajući tokom 20 minuta ne pokuša bar poslovnički, imajući pravo da primeni član 108. ili 109, imajući u vidu da prethodni govornik apsolutno ništa nije govorio o budžetu. Ali, ajde što nije govorio o budžetu, ja moram da napomenem to da se naša zemlja danas nalazi u jednoj veoma izazovnoj situaciji, možda situaciji koja nije bila takva u proteklih 20 godina. Naš narod na Kosovu i Metohiji danas nema lekove, naš narod na Kosovu i Metohiji možda za nekoliko dana će biti u takvoj situaciji da nema hranu, da nema vodu, da nema grejanje i u takvoj situaciji ja sam zamišljao da će ljudi iz SRS možda bar simbolično, možda na neki drugi način, meni je zabranjeno pre neki dan, zajedno sa predsednicom Narodne skupštine, od strane kosovskih odnosno albanskih separatista, da uđem na teritoriju Kosova i Metohije… (Vojislav Šešelj: Ih, kad je meni zabranjeno!) Ali vama nije. (Vojislav Šešelj: Kako nije?) Vi možete zajedno da pomognete našem narodu da se izbori tamo sa ovakvom situacijom, a možda i da dejstvujete kao četničke jedinice po HBS, po Rosu jedinicama, kako ste to govorili proteklih 20 godina…
Kolega Marinkoviću…
… i da na taj način ugrozite šiptarske separatiste. Ja mislim da ovakav jedan vid ponašanja nije na čast nikom, ne samo prethodnom govorniku, ne samo dr Šešelju. Nije nikome u ovoj zemlji. Mislim da se Milan Stojadinović, Nikola Pašić prevrću u grobu zbog ovakvog ponašanja.
Kolega Marinkoviću, privodite kraju. Da li želite da se Skupština izjasni u danu za glasanje?
Tražiću da se Narodna skupština izjasni u danu za glasanje. Uz to, molim vas da nastavite da vodite sednicu kako ne bi imali jednu ozbiljnu krizu ovde u parlamentu, jer će doći do mogućnosti da se ovde… kao što se od prethodnog govornika opstruira rad parlamenta, to i mi sada… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mijatović.
Ne, ja želim da diskutujem kao ovlašćeni.
Nastavite, kolega Mijatoviću.
Hvala. Pošto je SDPS partija koja gleda u budućnost, ja se obraćam zbog građana Srbije. Ja se neću vraćati u prošlost. Stranka o kojoj malo bilo reči, samo minutu, je stranka prošlosti. NJen lider Vojislav Šešelj je pluskvamperfekat i, samim tim, nemamo šta o tome da govorimo. Ja ću se vratiti na budžet. Budžet je nešto o čemu danas raspravljamo, a raspravljamo o jednom budžetu koji je za nas vrlo značajan i vrlo bitan. Postigli smo dobar rezultat u finansijskoj konsolidaciji. Ne dobar rezultat, mogu reći izvanredan rezultat. Zašto izvanredan rezultat? Uredili smo finansije. Srbija ima uređene finansije. To je veoma važno da građani Srbije znaju. (Narodni poslanik Vojislav Šešelj dobacuje s mesta.) (Narodni poslanik Muamer Bačevac dobacuje s mesta.) Molim vas, smirite ih. (Vjerica Radeta: Čovek nema koncentraciju.) (Vojislav Šešelj: Nemaš koncentraciju? )
Molim kolege da omoguće kolege da omoguće kolegi Mijatoviću da nastavi svoju diskusiju.
Za vas sam uvek imao koncentracije i imaću je zauvek. Uvek sam vas pobeđivao, i u Sarajevu i ovde. Ja govorim o stabilnosti budžeta. Budžet je planiran tako da na prihodnoj strani i rashodnoj strani ima stabilnost, što znači sredstva su planirana realno, konzervativno i Srbija nema više iznenađenja. Ne može se desiti da Srbija dođe u situaciju da iskoči neki dug, da iskoči nešto što nije bilo predviđeno, što znači Srbija postaje jedna uređena zemlja, okrenuta budućnosti. Dalje, ovaj budžet je uravnotežen što znači tačno se zna gde će se šta potrošiti, ne može da se desi disbalans, ne može da se desi da se pojavi budžetski deficit. Mi imamo iskustva sa budžetskim deficitom. Da vam kažem, znate kada je bilo 6,6% deficita BDP, kada se radilo o stotinama miliona, a mi u poslednje tri godine imamo suficit, što je veoma važno, što je veoma bitno. U ovom budžetu koji smo planirali, mi imamo situaciju da planiramo deficit od 0,5%. Godine 2015. kada sam govorio o budžetu tada sam jasno stavio do znanja, ako postignemo 0,5% tada će to biti istorijski uspeh, em imamo procenjeno 0,5% budžetskog deficita, što je za zemlju kao što je Srbija, njenu ekonomsku snagu, sasvim normalno i što omogućava da idemo dalje. Međutim, ja smatram da je postići uspeh u finansijskoj konsolidaciji lakše nego to sačuvati. Zašto? Pa, zbog činjenice da kada imate više sredstava, više sredstava za potrošnju, tada se nalazite u situaciji da rastu apetiti. Svi traže veće plate, svi traže veće penzije, svi hoće nove autoputeve, svi hoće nove železnice, dakle javljaju se oni čiji apetiti jačaju. Zato, ova vlast za koju ja ne sumnjam i ova pozicija u kojoj se nalazimo, da ćemo uvek dobiti izbore, zato što se ponašamo domaćinski, zato što trošimo ono što smo zaradili, to znači ne razbacujemo se sa državnim parama, već o svakom dinaru vodimo računa. To je ono što nas karakteriše i to je ono što građani Srbije znaju i veruju. Ovaj budžet ima i značajnu socijalnu dimenziju. Zašto? Pa, vodimo računa da povećamo standard. Evo, na primer sama činjenica da se povećavaju plate i da će te plate biti povećavane od 7% do 12%. Za plate u ovoj godini daćemo više 33 milijarde dinara, ali zapamtite to su one pare koje su zarađene u ovoj godini i koje će biti zarađene u sledećoj godini. Mi ne pozajmljujemo, mi nemamo populističku politiku koja će biti u situaciji da se narodu daje više sredstava da bi se dobili glasovi, ne. Mi smo građanima Srbije rekli da idemo u finansijsku konsolidaciju, da idemo u težak period, ali ćemo kada dođe vreme zaista to vratiti, što se i vidi. Dakle, dajemo 33 milijarde više za plate i to dajemo upravo vodeći računa o socijalnim elementima onim kategorijama koje su i najteže prošle. Odmah da kažem da je veoma dobro što medicinskim tehničarima dajemo 12% veću platu, lekarima 10%, prosveti 9%, vojsci i policiji 9%, carina i poreska uprava 8,5%, 5%, itd. To je nešto što je veoma značajno. Znači, obećali smo kada se stvore uslovi da će te plate biti vraćene na nivo koji su bile, a ne samo vraćene na taj nivo, već te plate će biti i povećane u skladu sa ekonomskom moći zemlje. Isto tako moram da pozdravim i jednu situaciju koja je vrlo značajna, o kojoj je takođe danas bilo razgovora ovde u našem Parlamentu, a to je minimalna cena rada. Znate, ta minimalna cena rada koja je znatno povećana, ona je negde od 2012. godine bila 102 dinara. Godine 2019. biće 155 dinara ili veća za 52%. To je znak da Vlada Republike Srbije i te kako vodi računa o onim kategorijama koje teško žive i koje se nalaze u teškoj situaciji. SDPS upravo je ta partija koja se upravo zalaže za takve elemente da svi imaju jednake šanse da mogu da žive. Meni je posebno drago u ime SDPS što su ovi dogovori napravljeni putem socijalnog dijaloga, što je prisutni ministar upravo u tome učestvovao i stigli smo do ove prosečne zarade, ove minimalne plate od 27.000 dinara. Odmah da vam kažem, sa tim se ne zadovoljavamo. Minimalna plata treba da bude jednaka minimalnoj potrošačkoj korpi. Ta minimalna potrošačka korpa iznosi 26.871 dinar, ali to je cilj kojem težimo. Ne može se sve odjednom. Pristalice smo stava korak po korak i da postignemo. Kao što kada smo 2014. godine krenuli u finansijsku konsolidaciju, niko od nas nije verovao da ćemo doći u ovu situaciju da imamo sredstva, da imamo budžetski deficit od 0,5%, pa smo 2018. godine to postigli. Ja zato verujem i verujem ovoj našoj Vladi, našoj vladajućoj poziciji da ćemo moći u narednom periodu zaista doći do ove cene, minimalne cene rada koja će omogućiti da bude jednaka minimalnoj potrošačkoj korpi. Uvek ćete imati, gospodine ministre, podršku SDPS da u dogovoru sa sindikatima dođete do bolje i veće cene rada, jer veća cena rada ne samo u javnom sektoru, već povećava plate i u privatnom sektoru i samim tim omogućava da građani Srbije bolje i kvalitetnije žive i da imamo bolji životni standard. Kada sam već kod plata, želim da kažem još jednu stvar, nisam oduševljen što nisu usvojeni platni razredi. Ipak, godinu 2019. smatram prelaznom godinom. Drugim rečima, godina koja još omogućava da u potpunosti utvrdimo osnove koje smo postigli u finansijskoj konsolidaciji, ali zato nadležnom ministru zaista upućujem jasnu poruku, očekujem da će platni razredi zaživeti 2020. godine od 1. januara 2020. godine i to će za nas biti jedan značajan reformski potez i to vrlo značajan reformski potez koji će omogućiti da se uvede red u platama u javnoj administraciji. To je veoma dobro jer mi imamo sada jedan raspon koji je od 1 do 7. Neko kaže – da, to je veliki raspon. Nije. Nama trebaju kvalitetni kadrovi. Kvalitetni kadrovi treba da budu plaćeni, taj raspon može i treba da bude i znatno veći, veći nego što je 1,7. Po mojoj proceni, a po proceni Fiskalnog saveta, može da bude jedan na prema 1,12. Još nešto, ja se zalažem za socijalne karte i socijalnu politiku. Drugim rečima, mi nemamo još uvek socijalne karte. Stalno se govori – da, napravićemo ih. Ako hoćemo da imamo adekvatnu socijalnu politiku, tada moramo znati u kakvom stanju se svi nalaze, svaka porodica, a ne da nam se dešava da neko je u stanju socijalne potrebe a ima značajnu imovinu i on koristi instrumente države da bi bolje živeo. Ministar je takođe obećao socijalne karte, a ja držim to obećanje i uvek ću vas podsećati kada će biti gotove socijalne karte. Ja bih želeo da govorim nešto malo o penzijama. Pozdravljamo odluku da se ukine Zakon o smanjivanju penzija. To je, zaista, vrlo velik rezultat. Gospodin Čolaković i ja smo se za to zalagali još krajem 2017. godine. On je ukinut krajem septembra i, molim vas, predsedavajući, da umirite, ja ne mogu da govorim.
Molim kolege da dopuste kolegi Mijatoviću da završi svoje izlaganje i da budu malo tiši. Nastavite, kolega Mijatoviću.
Ja govorim o penzijama, ne govorim o nekim stvarima koje ovi ljudi sa desne strane govore, govoreći o zaštiti srpstva, a više vode računa o svojim džepovima i o svojoj imovini. Ja govorim o ljudima koji žive od penzija, plata, koji nemaju dodatna primanja, koji rade da bi preživeli i izdržavali svoje porodice. Zato insistiram da penzije koje su zaista povećane, penzioneri su to dobili i osetili u svojim džepovima i upravo zbog te činjenice predlažem da se razmisli da 2019. bude takođe prelazna godina, ali da u 2020. imamo jasno naznačeno formulu kako će se usklađivati penzije. Ja neću da govorim kako će da izgleda ta formula, neka se dogovore penzioneri i svi ostali, ali se ne može ostaviti da to bude proizvoljno, već treba uraditi tako da bude jasna i eksplicitna formula, da bi penzioneri mogli da znaju šta ih očekuje u narednom periodu. U ovoj zemlji ima milion i 700 penzionera. Oni su izdržali najveći teret i zaslužuju da budu nagrađeni, da imaju ono što su svojim radom zaradili, a to je i njihovo pravo. Oko mnogo stvari mogu da govorim, ali, ja ću se sada vratiti na neke druge stvari. Želeo bih da vidim u ovom budžetu, nešto je ministar finansija i rekao – ostvarivanje ciljeva održivog razvoja i ostvarivanje Agende 2030. Vrlo značajna Agenda, o tome sam govorio kad su bili zakoni o zaštiti životne sredine i za to trebaju značajne pare i mnogo sredstava ulagati. Govorim o ciljevima održivog razvoja, a osvrnuću se na zaštitu životne sredine. Ministar je rekao da će značajna sredstva biti izdvojena za prečistače vode, za zdrav vazduh, za vodu i to je ono što nas inače očekuje prilikom ulaska u Evropsku uniju. Mi smo podneli amandmane. Fokus grupa, koja prati ostvarivanje ciljeva održivog razvoja podnela je amandmane i očekujemo da će se o njima detaljno raspravljati, a to ćemo u pojedinačnoj raspravi i reći. Ovo ne govorim samo zato da bi to bila neka manifestacija, već zato što ciljevi održivog razvoja znače i rast privrede, zelene ekonomije. Ako prečišćavamo otpad, to su značajna sredstva, ako pravimo obnovljivu energiju, to je takođe značajan rast društvenog proizvoda, a Srbija mora i treba da ima značajan rast BDP. Veliki je rezultat 4,5%, koji imamo u prvih 10 meseci, do kraja godine 4,2%. Neću da spominjem kad je to bilo minus 3,1%, o tome je bilo govora. Srbija ima jednu stabilnost, ide napred i ići će napred. Ali, osim stabilnosti, treba da znamo gde i kako hoćemo da idemo, da se ne vraćamo u prošlost, da nas neki ne vraćaju na neke puteve, tamne puteve, na šta su inače stalno spremni, jer samo u tim tamnim putevima, tamnim vilajetima, mogu da opstanu i da postoje. E, to se više neće desiti. Bolji deo njihove stranke se odvojio i on ide napred i neće ih ništa zaustaviti, ni nas zajedno. Hvala.
Zahvaljujem. (Vojislav Šešelj: Replika.) Nemate pravo, gospodine Šešelj, na repliku. (Vojislav Šešelj: Rekao je da sam pluskvamperfekat.) Nije vas pomenuo. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Stevanović. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, uvaženi članovi Vlade Republike Srbije, dame i gospodo, pred nama je najbitniji zakon o kojem možemo raspravljati u Narodnoj skupštini Republike Srbije – budžet Republike Srbije. Rasprava o budžetu Republike Srbije i glasanje o budžetu Republike Srbije jesu ekvivalent rasprave o Vladi i njenim rezultatima. Kada posmatramo ovaj budžet, možemo da uočimo neke stvari koje su dobre i koje treba pohvaliti i neke stvari koje nam govore da postoje razlozi zbog kojih bi morali u nekim segmentima biti zabrinuti. Prevashodno, ja bih rekao, uljuljkani u nekim stvarima. Ali, da krenemo od dobrih stvari, jer, kada govorite o bilo čemu, red je da se prvo kaže šta valja, a ne šta ne valja. Budžet je stabilan, budžet je projektovan na osnovu realističnih pretpostavki, na osnovu realističnog pogleda koliki će biti rast BDP-a, u saradnji sa najvažnijim međunarodnim organizacijama koje jesu, na neki način, naši bitni savetodavci i garanti našeg kredibiliteta. Nama još uvek treba kredibilitet spolja. Dobre stvari koje možemo primetiti na makroekonomskom planu je da dolazi do pada duga Republike Srbije kao procenta BDP-a, i uopšte, da imamo nisku inflaciju, stabilan devizni kurs, odnosno sve pretpostavke toga da kažemo da živimo u zemlji koja je postigla stabilnost. Treba biti izuzetno zlonameran i negirati takvo postignuće. Stabilnost je preduslov da bismo mogli razmišljati o nekim drugim stvarima, a te druge stvari se zovu strukturne reforme. To je jedan od razloga zašto imamo jedno zrno soli nakon jedne prilično solidne pohvale, kada je reč o postignutoj stabilnosti i uravnoteženosti budžeta. Visok rast koji mi imamo u ovoj godini je posledica jednim značajnim delom relativno niske osnovice iz prošle godine, koja je bila loša, zbog pada poljoprivredne proizvodnje i zbog loših rezultata u energetici. Logično, kada je taj jednokratni poremećaj prestao da se dešava, on se ne dešava svake godine, mi smo u ovoj godini imali relativno visoku stopu rasta i ona neće biti ispod 4%. I tu sam potpuno saglasan sa procenama koje je izneo ministar koji trenutno, nažalost, nije tu, ali, siguran sam da i drugi ministri podjednako dobro znaju budžet. Nažalost, ja, a i moja poslanička grupa, imamo jednu dozu skepse da u narednoj godini građevina i poljoprivreda mogu zabeležiti tako dobre stope rasta koje su se desile, odnosno će se desiti u ovoj godini. Mi u narednoj godini nećemo imati rast od 4%, nego najverovatnije ovih 3,5% koji su projektovani. To je razlog da se zamislimo o dobrim godinama, kako da učinimo da svaka godina donosi rast od 4 ili 5%, jer Srbija je zemlja u kojoj nisu aktivirani svi proizvodni resursi. Mi smo zemlja koja može u dužem nizu godina da raste po 5%, ako se urade sve stvari koje su neophodne da se rast podstakne. Ono što je nas zabrinulo je što smo u ovom budžetu rast koji ćemo imati od tri i nešto procenta u narednoj godini uglavnom prelili u izdatke, odnosno rashode budžeta, a samo manjim delom to je otišlo u rasterećenje privrede. Dakle, jako je dobro što je izvršeno rasterećenje koje se tiče osiguranja od nezaposlenosti, što su ukinuti neki parafiskali. Ali, da bi Srbija bila zemlja koja svake godine raste po 5%, neophodno je uraditi mnogo više. Dobre godine kada je stopa rasta 4 ili 5% nam otvaraju prostor da radimo takve stvari, odnosno da smanjujemo opterećenja na najniže plate, smanjujemo druga poreska opterećenja, parafiskale. Bukvalno svake godine kada imamo rast od 4 ili 5%, mi možemo smanjiti ukupno poresko opterećenje privrede za bar 2% i na takav način u periodu od, recimo, četiri, pet ili šest godina napraviti Srbiju koja je jako dobra za domaća mala i srednja preduzeća, a samim tim i za strana. Takva privreda koja bi bila u zemlji, sa državom koja je efikasna, a mnogo manje troši, je odličan poziv i za investitore, ali još više za mala i srednja preduzeća iz Srbije da investiraju. U ovom momentu, osnovni problem u rastu u Srbiji su niske investicije i posebno niske investicije domaćih malih i srednjih preduzeća. Tu je priča zašto mi rastemo po 3,5% u ovoj godini narednoj, a ne po 4 ili 5%, i to je jedno od ključnih pitanja. Meni je žao što u ovom budžetu nismo dali veći podsticaj rastu i tu sam saglasan sa Fiskalnim savetom. Jako mi je drago što je dat delimičan podsticaj kroz neka smanjenja parafiskala i nameta na rad, ali to je za sada još uvek nedovoljno. Takođe, što je isto bitno istaći, najveći lek za probleme preraspodele o kojima svi vole pričati u Skupštini je rast, jer lako je zahvatiti iz velikog kazana, jako je teško zahvatiti iz malog koji je poluprazan. Sa visokim stopama rasta i podsticajima rastu verovatno bi bili u stanju mnogo bolje i raditi izgradnju infrastrukture i bolje plaćati profesore i lekare i raditi sve te stvari koje su bitne da Srbija bude zemlja u kojoj se lepo živi, iz koje se ljudi ne iseljavaju. Ono što mi smatramo u poslaničkoj grupi Pokreta centra je da je neophodno da u budućim usvajanjima budžeta barem 50% dodatnih prihoda, koji nastaju na osnovu rasta BDP, ne budu potrošeni, negu budu upotrebljeni za smanjenje poreskih opterećenja. Samo na taj način privreda Srbije može održivo da raste visokim stopama rasta. Mimo toga smo osuđeni na nešto što se zove stagniranje. Koliko je to bitno, recimo, možemo pogledati ako zamislimo da imamo dve zemlje, recimo, zelenu i plavu zemlju, ovako je pravilno, i one su iste. Nakon osam godina što jesu dva mandata Vlade. Jedna zemlja je rasla po 5%, druga je rasla po 3%. Ona koja je rasla po 5% je bila hrabra i radila je nešto dobro. Ona koja je rasla po 3% bila je konzervativna i nije imala dovoljno ambicija, a pogledajmo šta će biti rezultat toga. Zemlja koja je rasla po 5% imaće ovoliki BDP, zemlja koja je rasla po 3% nakon osam godina će značajno da zaostaje. Ovde su problemi koji se rešavaju u školstvu, zdravstvu, vojsci i svemu što je bitno. Ključno pitanje u svakom budžetu je pitanje rasta. Mi smo pitanje stabilnosti rešili i ono što jeste potrebno Srbiji je da imamo hrabre politike rasta BDP, politike koja se neće zadovoljavati time što smo bolji nego što smo bili pre šest godina. To su male ambicije. Nema sada bankrotiranih banaka ili pre 20 godina, nema bankrotiranih banaka, to se ne dešava. Nema sakrivenog deficita, to se ne dešava. Nema mnogih drugih stvari. Nema toga da se napravi Vlada u vreme krize i da Vlada poveća troškove, a da ne smanji rashode i da tako uđe u krizu i napravi ludost. Toga više nema. Pitanje je da li će biti zadovoljstvo da smo postigli nešto ili će se postići nešto mnogo više, i to je ključno pitanje koje stoji. Zašto mislim isto da je izuzetno bitno razmatrati smanjenje nameta na rad, na najniže plate. O tome se govorilo danas, šteta što se nije govorilo više. Iseljavanje je realnost Balkana. Dešava se u Hrvatskoj, dešava se u Bosni, u Srbiji, Bugarskoj, Rumuniji, dešava se svugde. Ono što će biti naša realnost za dve do tri godine je da u mnogim granama nećemo imati dovoljno radnika. Sada već u nekim granama nemamo radnika. Kada nemate dovoljno radne snage zakoni tržišta kažu rastu plate, što nije loše za one koji ostanu. Međutim, taj rast, ako ne bude organski, neće biti rast plata koji je praćen rastom produktivnosti i u većini slučajeva će staviti pritisak na biznis da se zatvara ili da ide u sivi sektor. Ako ne budemo imali politiku smanjenja nameta, bojim se da će nam se taj izraz obiti o glavu, ne sada, ne za godinu, ali za 2-3 godine ćemo imati taj problem, a ne možemo smanjivati namete tako što ćemo jedne godine saseći. Tako se ne radi, ni deficit nije sasecan u jednoj godini. To je pitanje svih pitanja koje stoji pred Srbijom. Takođe je politika Vlade politika subvencija, pa ako ne bude bilo jeftine radne snage, koga ćemo subvencionisati. Koliko god ja bio protiv te politike subvencija, neće biti jeftine radne snage da je nađete. Zato je pitanje rasta osnovno pitanje i pitanje smanjenja poreskih nameta. Da shvatimo, ako imate malu zemlju koja raste, ona je u početku ovolika, malo je tužna ko Srbija, država nam potroši naša otprilike ovolike, to je malo manje od pola, a kada ste veliki i kada rastete, naša polovina, odnosno 45% manje od trećine, kada zemlja raste, i to je osnovno pitanje, vrlo je jednostavno, ali zato je potrebno imati hrabrosti i naš je poziv da ko god bude vodio Srbiju ključno pitanje bude – kako ćemo imati rast, a ne kako ćemo potrošiti nove poreske prihode. Naša poslanička grupa će reći još nešto i o ostalim zakonima, a mnogi od tih zakona jesu dobri i odgovaraju delom na pitanje rasta i na neka druga pitanja, i toliko od mene. Hvala što ste saslušali i hvala ako bude bilo nekih komentara. (Vojislav Šešelj: Replika.)
Replika? Kome replika? (Vojislav Šešelj: Replika Mijatoviću.) Poslanik Mijatović? (Vojislav Šešelj: Pomenuo mi je ime i rekao da sam pluskvamperfekat.) Samo da vidim, da li će neko od ministara odgovarati? Replika, dve minute.
Možda smo mi politička prošlost. Međutim, mi smo stranka, mi srpski radikali, koja uvek dosledno, samostalno izlazi na izbore, pa kada narod smatra da zaslužujemo deo poverenja, narod nam ukaže to poverenje. Kada narod smatra da nismo potrebni u Skupštini, onda izgubimo poverenje. Kako će biti na sledećim izborima, tek će se videti. Od kada ste vi formirali vašu partiju, tu socijaldemokratsku, kako se zove, vi nikad sami niste izašli na izbore. Vi ste se uvek prišljamčili uz neku drugu partiju. Vi ste kao bršljan, kao imela, vi ste sadaka partija. Vi se nekom priklonite, pa vam taj pokloni nekoliko mandata i glumite da ste političari. Hajde jednom sami izađite na izbore. Evo, među Bošnjacima u Sandžaku, onaj prirodni cenzus osvoji muftija Zukorlić, osvoji i Sulejman Ugljanin. Vi to niste u stanju. To su pokazali izbori za Bošnjački nacionalni savet. Vi ste tamo jezičak na vagi, ali jezičak koji drži Rasim LJajić da bi u životu političkom zadržao Sulejmana Ugljanina, jer vas povezuju zajednički interesi. Dalje, zašto sam o ovome naročito govorio u raspravi o budžetu? Zato što Rasim LJajić kontroliše i budžetska sredstva koja idu nacionalnim savetima, savetima nacionalnih manjina. NJegov kadar je direktor Kancelarije za ljudska i manjinska prava Suzana Paunović, pre nje je bio Dušan Ignjatović. To je onaj isti Ignjatović koji je bio i u ovom Savetu za saradnju sa Haškim tribunalom. Rasim LJajić kontroliše novac koji ide tamo. Zbog toga je to još veća opasnost… [[Isključen mikrofon.]]
Hvala. Moramo da poštujemo Poslovnik. Reč ima Milorad Mijatović.
Poštovana predsednice, teško je odgovarati nekom ko nikad ne govori istinu, stalno govori neistinu i vi treba da objašnjavate da to nije tačno. Sto puta ponovljena laž je opet laž, nikad neće biti istina. Odmah da se razjasnimo. Godine 2012. mi smo pozvani od Tomislava Nikolića, Aleksandra Vučića i nama je ponuđeno da uđemo u Vladu. Mi se nismo nikom nudili, već smo pozvani i ušli smo u Vladu. Mi se nismo nikom nudili, već smo pozvani i ušli smo u Vladu. Godine 2014. mi smo takođe pozvani od Aleksandra Vučića, da vam napomenem, prvi od posrednih partnera i jasno nam je rečeno da imamo poverenja u vas, dobro radite i zbog toga želimo i dalje da radimo sa vama. Sve ono što je naš koalicioni sporazum sadržavao, Aleksandar Vučić je do poslednje tačke ispunio. To se isto desilo i 2016. godine, da vas podsetim, prvi smo od koalicionih partnera pozvani, rečeno nam je da idemo sa vama, dobro ste radili i nastavljamo dalje posao i reforme koje smo započeli. Budite uvereni i tog puta je Aleksandar Vučić ispunio sve ono što je nama dao. Prema tome, znajući naše kadrove, znajući naše kapacitete i naše mogućnosti mi smo ušli u vlast samo kao neko ko zaista to svojim radom i podrškom svojih glasača zaslužuje. To znači, tom podrškom mi smo ušli u vlast. Mi ćemo i dalje raditi, kao što smo i sad deo koalicije i dalje ćemo raditi. Ako budemo pozvani, mi ćemo i dalje biti u istoj koaliciji, jer imamo zaista rezultate i puno poverenja u naše koalicione partnere. Hvala.
Hvala. Po Poslovniku, izvolite. Probajte sad još jednom taster.
Poštovana predsedavajuća, ovo nasilje koje mi ovde trpimo je strašno. Povređen je član 27. Ovde se pominju mrtvi ljudi, iznose laži, neistine od političkog šakala u Republici Srbiji, ratnog zločinca, ovog ovde čoveka, Šešelja, izuzetno pun laži na račun časnih ljudi i to je nešto što se ne sme dozvoliti. Ovde predsedavajući celo vreme dopušta da se ovaj čovek na najgori način obraća drugim poslanicima, dobacuje, zaustavlja rad i unižava srpski parlament i sve što je srpsko. Dobro je rekao moj kolega, dok se Srbi bore za svoj opstanak, on se bori za svoj džep i ne damo mu pare, one koje traži kao reket da prestane. To neće dobiti, ali mu obećavam da ću ga vratiti u Hag, u koji treba da se vrati zato što je ratni zločinac i zato što se krše zakoni ove države. Socijaldemokratska partija i njen predsednik će se izboriti da se zakoni ove države ispoštuju. Zakoni Republike Srbije po kojima ovaj ratni zločinac ne sme da sedi ovde. Zapamtite dobro da će se ljudi u Sandžaku, i Srbi i Bošnjaci pobuniti, čekati ispred ove Skupštine. (Vojislav Šešelj: Replika, Mijatoviću odgovaram.)
Daću vam repliku.
Neću Bačevcu, nemam šta da kažem, sve je u pravu, i da sam šakal i sve ostalo, sve je u pravu Bačevac. (Muamer Bačevac: Bačevac je uvek u pravu.) Nisi uvek, ali sada si potpuno. Neću ti odgovarati. Samo nastavi tako Bačevac. Ovo što se tiče Mijatovića, on kaže da im je Vučić ispunio sve želje. Ne sumnjam. Samo su Vučić Aleksandar, predsednik republike i ministar unutrašnjih poslova Nebojša Stefanović neki dan rekli da nemaju pojma da je Rasim LJajić šef narkomanske mafije. Nisu imali pojma. Zašto? Zato što ih direktor policije nije uredno izveštavao, jel tako Đorđeviću? A ti si bio vojni ministar. Dakle, za to nisu znali, ali sada znaju. I sada znaju da Rasim LJajić podržava Sulejmana Ugljanina, da je sa njim u koaliciji i da je podržao Esada DŽudu za predsednika Bošnjačkog nacionalnog saveta. Sada su sve maske skinute. Ja se sve vreme obraćam vlasti, Vladi, a ne obraćam se njima, oni su za mene beznačajni. Oni ne smeju nikad sami da izađu na izbore, oni su bili 2012. godine sa Tadićem u koaliciji, Sadaka partija, dobili od njega broj mandata, a onda preveslali i Tadića, i Dunav i prešli kod naprednjaka u vladajuću većinu. Posle su Sadaka partija naprednjačke stranke, stavili ih tamo na listu, poklonili im određen broj mandata. Sledeći put neka izađu sami pa će videti dupla nula, nula na kvadrat.
Vreme. Hvala. Imam tri prijavljena, Milorad Mijatović prvi, replika.
Naravno, više ne vidim svrhu ove polemike koja je ovde nastala. Znam da ova partija sa moje desne strane želi to, upravo se u takvim situacijama najbolje snalazi, u haosu, neredu, ali ovo je jedna druga Srbija na koju izgleda nisu navikli. Nisu navikli da je ovo jedna uređena zemlja gde se poštuju zakoni, gde se zna šta ko radi i gde se ide napred. Mi ovde govorimo o budžetu. Želim da se nastavi priča o budžetu, a ne o prošlosti. Prošlost je iza nas i zaista nećemo o njoj govoriti. Neću ni odgovarati na one proste izraze koji se ovde govore. Mogu da kažem da ova partija koja je podržavala jednog sudionika u izborima u Sandžaku je izgubila, pa šta se ljutite, izgubili ste, vi ste muftija Zukorlića podržavali, izgubili ste, šta vam mogu. Mogu za vas da kažem još nešto dalje, vi ste najamnička partija. Ako želite neke poslove da se urade, daju vam se pare, jedino što ste se ovde prevarili, a to je da niste uradili posao. Sada se vadite. Pa znate, nije majka sina karala što se kockao, već zato što se vadio, a vi se sada vadite.
Određujem po članu 112. pauzu od pet minuta da bi prešli da raspravljamo dalje o budžetu. Nema više replika, mislim da smo dosta pričali o ovoj temi. [[Posle pauze.]] Možemo da nastavimo. Reč ima poslanik Miroslav Aleksić.
Zahvaljujem predsednice. Ovako izgleda novogodišnji poklon koji ste pripremili građanima Srbije i svaka od ovih preko 3.500 strana ovde, ovog poklona koji ste pripremili građanima Srbije, uređuje njihove živote i uređivaće u narednoj 2019. godini, a raspravljaćemo u jednoj objedinjenoj raspravi sa 62 tačke dnevnog reda, 40 zakona od kojih svega tri nisu po hitnom postupku, 1.761 član ukupno. Kako čuh malopre, neke koji kažu, da je neke 2010. godine neko imao i više tačaka na sednici, da, samo je zaboravio da kaže da nikada sve tačke nisu bile objedinjene sa budžetom u jednu tačku dnevnog reda, već u 14 različitih rasprava i sednica je trajala tri meseca, za razliku od vaših koje traju po nedelju ili dve dana. Sa jednim jedinim ciljem, a to je da se prikrije istina od građana Republike Srbije. Ovo je ponižavanje njih, nije ovo ponižavanje nas koji smo opozicioni poslanici u Skupštini, nego građana Republike Srbije čiji ste vi ovde predstavnici i trebate da zastupate njihov interes. Takođe, predsednice parlamenta, moram da izrazim nezadovoljstvo zato što je Siniša Mali, ministar finansija, napustio parlament. Ne znam koji to on važniji posao danas ima, nego kada je rasprava u načelu o Zakonu o budžetu i setu zakona iz oblasti finansija i ekonomije, pa je otišao nekim drugim poslom verovatno i neće biti tu da sa nama polemiše o tome i da odgovara na pitanja koja ćemo postaviti u ime građana Republike Srbije. Tako da bi možda i bolje bilo da prekinete sednicu pa da sutra nastavimo, ako se on udostoji pa da se vrati ovde u ovaj parlament. Što se tiče stanja u državi, prioriteti jedne države su prva stvar u ozbiljnim društvima uz dijagnozu trenutne situacije, kako bi se napravila strategija šta treba raditi u jednom društvu. Naravno, to nikada nije bilo svojstveno vašoj vlasti. Sedam godina vladate Srbijom i dan danas ne znate šta su problemi u Srbiji. Niste ni u ovom budžetu definisali ključne probleme, ne bavite se problemom demografije, ni obrazovanja kao dva ključna problema u ovom društvu, a da ne govorimo o reformi političkog i ekonomskog sistema. Naravno, ono što je odlika vaše vladavine je da ste razorili sistem institucija, da ste razorili vladavinu zakona i prava jer vam to ne odgovara, odgovara vam samo moć političara, onih koji su na vlasti, a ne poštovanje zakona i ne funkcionisanje ozbiljnih i nezavisnih institucija. Zato, jedno od ključnih stvari koja proizilazi iz ovog budžeta jeste da će on nastaviti sa korupcijom u velikim razmerama u Republici Srbiji, da će se birokratija, koju ste obećavali da ćete rešiti, nastaviti, nastaviće da opterećuje građane Srbije. Što se korupcije tiče, došli ste na vlast sa pričom o borbi protiv korupcije, danas na žalost ministra finansija nema da mi odgovori šta je preduzeo do sada i šta će preduzeti da se Srbija skine sa crne liste FATFA, jedina zemlja u Evropi osumnjičena za pranje novca i finansiranje terorizma, to je njegov resor. Da ne govorim o onome što je GREKO rekao o rastu korupcije u Srbiji, jer ni jednu od preporuka od 2015. godine niste primenili. Naravno i u ovom budžetu će nastaviti da se bahate javna preduzeća i sve to na teret građana Republike Srbije, jer sedam godina pogrešne ekonomske politike je stvorilo katastrofalne rezultate po građane Republike Srbije, jer vaša politika je svih sedam godina i nastaviće se u 2019. godini da uzimate pare i novac od građana Srbije, da trpate u centralnu kasu i da onda te novce trošite besmisleno, na razno-razne projekte koji imaju za cilj ili vaše bogaćenje kroz koruptivne projekte, ili političku kampanju za kupovinu glasova i vaš opstanak na vlasti. S toga je i ovaj budžet koji ste predložili, predizborni budžet i daleko je od tog, kako je rekao Siniša Mali, dominantno razvojnog karaktera jer ovde nema razvoja izuzev političkog razvoja gde ćete se dodvoravati građanima u pojedinim stavkama iz ovog budžeta. Vaša pogrešna ekonomska politika koju vodite sedam godina dovela je do toga da su Srbi danas, gospodo, jedan od najsiromašnijih naroda u Evropi. Ako niste znali, dva puta su Srbi siromašniji od Hrvata, tri puta od Mađara i Hrvata, a čak pet puta od Slovenaca i Čeha. To je zato što i danas u Srbiji naši radnici zaposleni primaju gotovo najniže zarade u Evropi. Reći ću vam da i ovo vaše povećanje predizborno koje ste predvideli je toliko malo da se srpski radnici neće ni malo osetiti bolje u odnosu na one koji rade u zemljama u okruženju. Danas su plate u Sloveniji 1.082 evra, u Hrvatskoj 843 evra, u Mađarskoj 703, u Rumuniji 535, Crnoj Gori 512, BiH 448, u Srbiji septembarska plata kako reče Zavod za statistiku pre neki dan 405 evra, samo Makedonija sa 393 je ispod nas. Toliko o vašim ekonomskim uspesima. Dalje, kaže predsednik Aleksandar Vučić na vašem partijskom glasilu Pink televizije pre neki dan, pozivajući se na navode Agencije CIA, možete misliti, Aleksandar Vučić se poziva na izveštaj Agencije CIA i kaže da u svom najnovijem izveštaju u zemljama sveta da su glavni faktori za povoljni privredni rast i ekonomske reforme Srbija njene strateška lokacija, jeftina i kvalifikovana radna snaga i sporazum o spoljnoj trgovini sa EU. Ali, zaboravi da nastavi šta još kaže taj izveštaj CIA na koga se on poziva, a to je da je nezaposlenost u Srbiji sa 16% daleko iznad proseka EU, da nedostaje implementacija strukturnih reformi i da je izuzetno spora, da je udel javnog duga u BDP 2017. godine iznosio 71%, a ne kako kažu podaci Ministarstva finansija 61,5%, da strukturne reforme javnih preduzeća izostaju, strateška reforma javnog sektora i naravno najveći izazov je to što je neefikasni sudski sistem izuzetno visok nivo korupcije i stanovništvo koje ubrzano stari. To je zaboravio da kaže predsednik Aleksandar Vučić, kad se pozivao na taj izveštaj. Zbog svega toga iz Srbije nam je za šest godina naše vladavine 600 hiljada ljudi otišlo. Otišli su u ozbiljne zemlje, organizovane zemlje u kojima se bolje živi, gde postoji vladavina prava i zakona ljudske slobode, gde ljudi mogu da budu pristojno plaćeni od svog rada. Kada govorite o rastu BDP i posebno mi je žao što ovde nema gospodina Siniše Malog ministra finansija, reći ću vam da smo i po BDP-u na začelju i Evrope i regiona i BDP Republike Srbije je po ovom izveštaju CIA na koji se poziva Aleksandar Vučić tu negde na nivou sa Obalom Slonovače, Kongom, Turkmenistanom, daleko iza Hrvatske, Bugarske, Mađarske i Rumunije. To su takođe vrlo važni podaci. Siniša Mali govori o nekakvom rastu BDP u ovoj godini koji će biti 4%, kako on kaže nada se i preko toga, samo zaboravi da kaže, da ostale zemlje sa kojima se poredi iz regiona su za razliku od nas imali daleko veći BDP prošle godine i da taj vaš rast kojim se hvalite ove godine se bazira na činjenici da smo imali najmanji rast u Evropi prošle godine 1,8%. Zaboravljate to da kažete građanima Srbije. Pa, onda kažete vrlo zanimljivu jednu stvar, pošto nema rasta BDP-a i pošto smo i dalje na začelju da se javni dug smanjuje. Ja ću vas pitati – kako? Kumulativni rast BDP odnosno proizvodnje u Republici Srbiji od 2012. godine do 2017. godine za vreme vaše vladavine je 5,25%. Za isti taj period rast, svetski rast BDP je 23%, četiri puta više u proseku. Kada govorite o rastu u periodu pre 2012. godine vrlo često znate da kažete i da pomenete 2009. godinu i kažete tada je bio negativan minus 3,12%, a što ne pomenete 2008. godinu kada je 5,37%, 2007. Godinu 5,89%. Kad govorite o tome da ćete biti lideri, a Vučić je govorio da ćemo imati najveći rast u Evropi, da ćemo imati rast veći od Nemačke. Zašto ne kažete da smo 2002. godine sa 7% bili prvi u Evropi po rastu BDP. Da smo 2004. godine sa 9,05% rasta imali drugo mesto u Evropi i da je od 2001. do 2012. godine kumulativno 46% porastao BDP Republike Srbije. Za vas je to misaona imenica zato što vodite potpuno pogrešnu ekonomsku politiku. Ono što je rezultat pogrešne politike je javni dug. Zadužili ste građane Srbije od 2012. godine do danas za punih devet milijardi evra. Kada ste došli na vlast 2012. godine javni dug je bio 15 milijardi evra, on je danas 24,3 milijarde evra. I, onda kažete u junu mesecu javni dug je 24,4 milijardi evra, je 60,5% BDP. Zadužili ste građane Srbije za novih 800 miliona evra, a onda kažete da je u septembru 24,3 skoro isti iznos apsolutni koliko duguju građani Srbije, 56,7% BDP. Dakle, vi nastavljate da izmenom metodologije i falsifikovanje statističkih podataka i lažnim promenama procena BDP za ovu godinu smanjujete statistički procente zaduženja Republike Srbije, odnosno njenih građana jer građani Srbije sve više duguju pod vašom vlašću i vašem režimu. Dakle, i pored ovih devet milijardi koje dugujemo više nego 2012. godine, ukupno 24 milijarde, vi ste i u budžetu za 2019. godinu planirali nova zaduženja. Kada govorimo o penzijama, obećali ste penzionerima da će imati ček novi koji će dobiti ove godine posle normalno ukidanja privremenog smanjenja penzija, da će svi imati veće penzije od 8,8 do 13,2 veće penzije. Oni koji su imali više sreće dobili su istu penziju kao 2014. godine pre smanjenja. Oni koji su imali manje sreće dobili su hiljadu ili dve manje. Rugate se penzionerima Srbije. Omalovažavate ih i smejete im se u lice govoreći im o nekakvim povećanjima, a dali ste im u najboljem slučaju istu penziju, a možda i manju. Siniša Mali je govorio da će biti istorijski najveća penzija. Brutalno je slagao penzionere Republike Srbije da pri tome nijednom rečju nije rekao kako će vratiti 800 miliona evra koje je od njih uzeo za ove četiri godine. Ukrao, 800 miliona evra para od penzionera koji su građani Republike Srbije. A i da su porasle penzije za 8,6 to se ne bi osetilo jer u istom periodu za 8,6% su porasle potrošačke cene u Republici Srbiji. Dakle, nastavlja se i u ovom budžetu pljačka građana Republike Srbije kroz razna poskupljenja, kroz takse, kroz akcize, a u prethodne tri godine ste samo na akcizama za gorivo koristeći pad cene nafte na svetskom tržištu uzeli od građana Srbije negde oko 220 miliona evra, zato što niste smanjili akcizu onda kada su počele da padaju cene nafte na svetskom tržištu, ali ste podizali, odnosno kada je počela da skače cena nafte na svetskom tržištu, ali ste podizali akcize onda kada je nafta na svetskom tržištu padala. Kada govorite o poljoprivredi u budžetu, pričate o tome kako ne znam je poveća budžet za 17,4%, 7,6 milijardi je više. Da, to je super, to je bolje nego da nema nikakvog povećanja. To je bolje nego da ima smanjenja, ali je to dragi prijatelji daleko od onoga što treba srpskom agraru i srpskom seljaku. Sa ovim povećanjem od 7,6 milijardi samo ćete da im vratite ono što im dugujete. To nije povećanje budžeta za njih, to je da se razdužite, jer im dugujete za podsticaj i subvencije iz 2018. godine, ove koje još niste isplatili i nećete isplatiti do kraja godine. Podsetiću vas, 2012. godine kada ste dolazili na vlast šta ste obećali srpskom seljaku. Agrarni budžet će se značajno povećavati i njegova visina treba da iznosi minimalno 5% u 2012. godini, sa minimalnim povećanjem od 1% u svakoj narednoj godini. Da li znate, ministre, koliko je on danas? Opet ispod pet. Zakonom o podsticaju poljoprivrede je definisano da minimum 5% bude iznos agrarnog budžeta. Opet ste ispod pet. Godine 2012. ste obećali da ćete svake godine povećavati za po 1%, a vi ste skinuli i ispod 5%. Ali, zato vi imate vaše poljoprivrednike, imate „Tenis“, za koga spremate subvencije, dajete mu zemlju naših paora, imate raznorazne Arape koji desetine hiljada zemljišta po Srbiji uzimaju, kojima ste poklonili „PKB“ za 105 miliona, a paralelno s tim ste investirali u kupovinu kablovske mreže „Kopernikusa“ sa 200 miliona evra. Dakle, više vredi kablovski operater koga vi plaćate nego „PKB“ koga ste prodali za 105 miliona evra, sa 17.000 hektara, 17.000 grla stoke. Naravno, ono što dokumentuje to da je ovo predizborni budžet jeste i nivo kapitalnih investicija, svega 100 miliona više za infrastrukturne projekte. Dakle, nema nikakve priče o rastu BDP-a ni u sledećoj godini, zato što ste 46 milijardi opredelili za vojsku i policiju, za njihovu opremu, petinu ukupnih investicija, i to nije sporno, ako treba. Ali, objasnite građanima Srbije konkretno za šta će se ti novci u vojsci utrošiti, pošto svakoga dana u vašim tabloidima slušaju o ratovima, o tenkovima, o raketama, o ko zna čemu. Recite ljudima za šta će se, u koju opremu će se tih 46 milijardi uložiti. Naravno, trpeće zbog toga zdravstvo, školstvo i ekologija. Kad govorimo o infrastrukturi, posebno moram da napomenem Moravski koridor, pošto ja živim u tom delu Srbije. U ovom budžetu ste predvideli 800 miliona evra za početak izgradnje Moravskog koridora, auto-puta koji je dugačak 110 kilometara i ide dolinom Morave. Isti taj put 2013. godine, kada je trebalo da se gradi, 500 miliona evra je bila procena CIP-a, a ponuda kineske kompanije investicionog fonda od 530 miliona je odbijena, jer je prevazilazila procenjenu vrednost nabavke. Šta se desilo u međuvremenu, pa je cena skočila za 300 miliona? Ista dužina, ista trasa, samo što otprilike neki drugi se bave tim poslom koji se bolje razumeju u procente. Molim vas da mi neko odgovori – šta je poskupelo za 300 miliona evra na Moravskom koridoru, koji je ista trasa, koji je ista dužina, samo je veća para koja treba da se da, ovog puta američkom izvođaču i investitoru „Behtelu“? Naravno, predložićemo amandmanom da se jedan deo sredstava iz kancelarije predsednika Nikolića za saradnju sa Kinom i Rusijom prebaci u Fond za Ministarstvo građevine, kako bi mogli da sruše nelegalan objekat na Kopaoniku, za koga očigledno da nemate dovoljno para da ga srušite ili je možda povezan sa ovim vašim vođama koji drže mir, stabilnost i na braniku su otadžbine na Kosovu, kako reče Vučić pre neki dan, pozivajući se na Milana Radojičića kao najvećeg zaštitnika Srba na Kosovu. Naravno, kako izgleda stanje u budžetu najbolje pokazuju pojedine brojke. I dalje se nastavlja sa pogubnom politikom subvencionisanja javnih preduzeća, pa ste Železnici dali novih 14,6 milijardi i u ovom budžetu, kao i prošle godine. Usluge po ugovoru Kabineta premijera povećane za 17,6%, avio-služba Vlade za 72% je povećana, na 500 miliona, verovatno, ovi koji vas voze iz „Pinka“ treba da se plate, mediji 5,3%, 43 miliona je budžet za medije. Ali, zato ste Kancelariji za borbu protiv droga smanjili za 22% budžet, za četiri miliona, pa ste onda socijalnu zaštitu smanjili za 15%, to je vaš resor, ministre, za 21 milijardu, pa ste Agenciji za borbu protiv korupcije smanjili budžet za 30,6%, za 111 miliona, pa ste Upravi za javne nabavke smanjili 43%, ili 108 miliona, Ministarstvu privrede za 10%, ili četiri milijarde i, ono što je dobro, smanjili ste i Kancelariji za saradnju sa Rusijom i Kinom za 17,6%, ili osam miliona, ali ste ostavili 41 milion Tomislavu Nikoliću da, pored toplog boravka u predsedničkoj vili u Užičkoj, može da ima i neke novce za džeparac. E, to je loša vest za građane Srbije i to je politika kontinuiteta kojom će oni biti sve siromašniji, a vi na vlasti sve bogatiji.
Vreme. Izvolite, Martinoviću, replika.
Gospodin Aleksić je tražio neke odgovore. Evo, ja ću pokušati da mu odgovorim. Ovo su reči Edite Tahiri: „Kosovo je samostalna međunarodno priznata država, potvrđena Međunarodnim sudom pravde“. To je posledica vaše politike. To je posledica politike Vuka Jeremića koji je postavio pitanje zahvaljujući kome Srbi danas koji žive na Kosovu i Metohiji imaju ogromne životne probleme. Vi danas, gospodine Aleksiću, vodite kampanju, vi koji stalno pričate o slobodi medija, vi koji pričate o diktaturi, vi koji kažete da postoji cenzura u Srbiji od strane Aleksandra Vučića i SNS, vi ste danas izdali saopštenje gde vodite harangu protiv, to piše u vašem saopštenju pa ću da citiram: „Pinka“, „Studija B“, dnevnih novina „Telegraf“, „Informer“, „Alo!“, „Kurir“, „Večernje novosti“ i „Politika“, kao i veb-portala republika.rs i srbijadanas.com, samo zato što su objavili informaciju da je Vuk Jeremić svedok u postupku koji se vodi pred Okružnim sudom u NJujorku u koji je umešana međunarodna korupcionaška banda čiji je sastavni deo Vuk Jeremić. Postupak se vodi protiv njegovog prijatelja i poslovnog partnera Patrika Hoa, koji mu je omogućio enormnu zaradu. Samo u jednoj firmi, CFC, Vuk Jeremić je za dve godine, po svedočenju samog Patrika Hoa, i to je pročitano u postupku pred Okružnim sudom u NJujorku, dobio 660.000 evra. Do dana današnjeg građani Srbije nisu dobili informacije po kom osnovu i zbog čega je katarska ambasada u Berlinu uplatila Vuku Jeremiću iznos od 200.000 evra, do dan-danas građani Srbije nisu dobili informaciju odakle Vuku Jeremiću na računu preko sedam miliona evra.
Hvala, vreme.
Dakle, to su posledice pogubne politike Vuka Jeremića, Dragana Đilasa, Dušana Petrovića i svih onih koji danas predstavljaju tzv. Savez za Srbiju, a ja ću nastaviti dalje, gospođo Gojković, da iznosim kako su i na koji način upropastili srpsku privredu.
Hvala. Po Poslovniku, izvolite.
Hvala, gospođo predsednice. Član 107. i pitanje dostojanstva Narodne skupštine i zbog ponovo notornih neistina koje smo slušali iz usta poslanika Aleksića, ali i zbog potpuno neprihvatljivog odnosa prema predstavnicima Vlade. Našao je čovek za shodno da ovde bukvalno proziva imenom i prezimenom ministre i pita gde je otišao taj i taj, zašto nije tu. To je apsolutno neprihvatljivo, jer svi mi kao narodni poslanici dobijamo lepo i uredno ko su predstavnici Vlade. To je mogao da pročita i to zna, ali nije hteo to da uvaži. Ali, potpuno je neprihvatljivo da se na taj način odnosi prema ljudima koji su mu politički protivnici, a ne nađe za shodno da pogleda oko sebe. Gde su narodni poslanici Dragana Đilasa, Vuka Jeremića, Boška Obradovića i njima sličnih? Gde su? Pogledajte samo taj boks gde sedi on. Gde su iza Aleksića bilo ko? Tamo što ih ima troje, četvoro, hajde to i da uvažimo, ali gde su i na ovoj sednici i na bilo kojoj? Znamo naravno, i ne bi to niko ni zamerio da imaju neke političke tribine poput ove što će sada da bude u šest sati. Ali, šta je problem tu? Ne da idu gde god hoće, široko im polje, nego što će tamo da ponove gnusne laži i gnusne optužbe na račun Aleksandra Vučića i SNS, da su krivi za nešto što se dogodilo Borku Stefanoviću, to im je tema tribine, a neće naći za shodno, neće naći za potrebno da elementarno poštenu stvar kažu, da je Stefanovića spasao policajac, predstavnik države, o kojoj govorite sve najgore, koju olajavate na sva usta. Nećete naći za shodno da ponovite tamo, da kažete ljudima, da je u roku od 90 minuta identifikovano svako od tri lica koja su učestvovala u tome, i da je ta zla država, koju ne volite, koju ne podnosite i mrzite, zato što Aleksandra Vučića mrzite, to rešila za 90 minuta. Pa, budite pošteni, tamo kažite, da ste 15 dana branili u vreme kada je ubijen Ranko Panić, a stradao pod čizmom kojom su komandovali i Đilas, i Jeremić i Obradović i ostali, da ste tada 15 branili da se zna za sudbinu čoveka. Sada kada je neko napadnu, i nije važno kome pripada, za 90 minuta se rešava ono što je bilo neprijatno, neprihvatljivo, završavam i poslednja rečenica. [[isključen mikrofon]]
Vreme. Hvala.
Drago mi je što osim jeftinog politikanstva i napad na opoziciju niste imali šta da kažete na moju diskusiju, jer sam sve što sam rekao istinu i nemate šta da demantujete. Što se tiče Kosova, nije niko osim vas pravio vladu sa Ramušem Haradinajem i terao Srbe da izađu na izbore, niti potpisao sporazum o uspostavljanju administrativnih prelaza, niti dao sudsku i izvršnu vlast na Kosovu, to ste sve uradili vi, da vas podsetim, Briselskim sporazumom, i nekim drugim dokumentima. Sada kukate kada vas oni odozdo ošamare, pa kažete možemo mi da trpimo neka biju oni nas, mi smo fini, žalićemo se Evropi, Americi, da rešimo probleme. Ne, na taj način trpe samo građani na Kosovu. To je rezultat vaše potpuno pogrešne politike. Što se tiče kampanje protiv medija, nikakvu mi kampanju ne vodimo protiv medija, nego mediji vode protiv opozicije, Saveza za Srbiju, Narodne stranke, i gospodina Vuka Jeremića. Od tih medija smo tražili da objave demanti da je on taj koji je šef međunarodne kriminalne bande, da je umešan u međunarodnu korupciju. To je laž to su neistine, i to je način vaše političke borbe protiv neistomišljenika, tako što ih ljagate, tako što ih omalovažavate, tako što širite mržnju, tako što širite agresiju, stvarate atmosferu linča. I, kad se desi ovo što se dogodilo Borku Stefanoviću, vi se posle pozivate na neke druge slučajeve. Nije tačno. Vi ste ti. Aleksandar Vučić je uzrok što je neko Borku Stefanoviću razbio glavu.
Vreme vam je prošlo. Replika, Aleksandar Martinović. Izvolite.
U vaše vreme, gospodine Aleksiću, odnosno u vreme Vuka Jeremića, vi tad niste verovatno predstavljali ništa na političkoj sceni Srbije, ubijeni su pored Ranka Panića 2008. godine, ubijen je Momir Gavrilović, ubijen je Nenad Batočanin, ubijeni su ljudi koji su svedočili o kriminalu onih koji su došli na vlast 2000. godine. Što se tiče suđenja pred Okružnim sudom u NJujorku, pa, vaš Vuk Jeremić je rekao, to su njegove reči, to je on rekao pred sudom, da je on lično, evo citiram šta čovek kaže – ja sam, kaže, povezao Patrika Hoa, i bivšeg šefa diplomatije Senegala Tidijana Gadija. On je, dakle, povezao tu dvojicu ljudi, i iz toga izvukao ogromnu imovinsku korist. A, sam Patrik Ho je na sudu rekao da je on zaposlio vašeg predsednika stranke Vuka Jeremića u jednu kompaniju gde je za dve godine dobio 660 hiljada evra. Što se tiče rasta BDP, u vreme vaše vlasti rast BDP je zabeležen samo u onim godinama kada je u Srbiji sprovođena pljačkaška privatizacija, koja nije sprovedena ni u jednoj evropskoj zemlji. Samo tada ste mogli da punite budžet, ne iz realnih prihoda, ne iz proizvodnje, nego od prodaje državnih preduzeća, bud zašto. Samo tada je zabeležen rast BDP. Ja vas sada pitam da kažete pred građanima Srbije, koju je to firmu prodao Aleksandar Vučić, koju je to firmu prodala SNS, pa danas imamo rast BDP od 4,5%? U vreme vaše vlasti zabeležena je negativna stopa od 3,1% BDP, i uspeli ste za četiri godine vlasti od 2008. - 2012. godine da otpustite preko 400 hiljade građana Srbije sa njihovih radnih mesta. Za to vreme lider vaše koalicije Dragan Đilas, predsednik izmišljene narodne kancelarije predsednika republike, je u periodu od 2007. do 2012. godine, uvećao svoju imovinu za 300 miliona evra. To su rezultati vaše politike.
Hvala. Vreme. Neđo Jovanović, vi ste tražili reč, po kom osnovu? Replika.
Zahvaljujem se, predsednice. Mislim da je krajnje vreme i da građani dobro prepoznaju da je mantra o tome kako je sve do 2000. godine bilo bukvalno sve crno, bez imalo belo, a od 2000. godine sve je ružičasto, otrcana priča u koju više niko ne može da veruje. Peti oktobar je oktobar velikih obećanja, nakon čega dolaze godine ogromnih razočarenja, razočarenja u sve ono što je iluzionistički prikazano građanima Srbije, razočarenja u sve ono što se nudilo navodno, da će biti bolje. Ništa nije bilo bolje. Onda bi zamolio gospodu da odgovore na pitanje koje sam i danas postavio. Šta je sa 128 milijardi evra, koje su 2001. godine ušle u Srbiju kroz privatizaciju? Šta je sa tim što je 13 hiljada dolara trebalo da dođe po stanovniku Srbije od prodatih firmi u privatizaciji? Šta je sa onima koji su kupovali budzašto firme kao što su „Sartid“, „Jugoremedija“, „ATP Vojvodina“, „Azotara“, „Srbolek“, i šta je sa šećeranama koje su prodate za po tri evra? Gde su te pare i kako je dolazilo do toga da se nakon 2001. godine, kada je upravo ova gospoda koja nam danas spočitava sve i svašta, a ništa činjeničeno i utemeljeno, bilo šta privredila ili prihodovala? Kako je došlo do toga da kupci, oni koji su prevarili male akcionare obarajući cene akcija, dođu do kapitala koji isisaju, a onda taj kapital prenesu na privatne firme? Kako to da objasne građanima Srbije da je od onoliko privatizacija koliko ih je bilo, a bilo ih je 2400, 640 raskinuto? Šta je sa onim što je od obećanja dato da će biti izvršena reorganizacija, nova zapošljavanja, osnaženja privatnih društava? Naprotiv, kralo se, kralo, kriminalizovalo se, i došli smo do onoga do čega smo došli, da bi mi danas spasavali ono što se može spasti.
Predlažem da se vratimo na raspravu o budžetu. Reč ima Mira Petrović. (Miroslav Aleksić: Replika. Zašto mi niko od ministara nije odgovorio?)
Poštovana predsednice, gospođo Gojković, uvaženi ministri, drage kolege, ja ću u ime poslaničke grupe PUPS da malo unesem optimizma i da vratim raspravu u svoje tokove i da malo smirim strasti i da pričam o budžetu. Što se tiče budžeta, mislim, kakav je budžet, mislim da je stav izneo Fiskalni savet. Ako smo godinama unazad uvažavali mišljenje Fiskalnog saveta koje je bilo uglavnom negativno, odnosno loše po budžet koji je planiran, ne vidim zašto bismo sada dovodili u sumnju da li je njihov stav ispravan ili nije. Ja ću se osvrnuti samo na par stvari za koje mislim da su nama važne kao poslaničkoj grupi. To, da li su sredstva u budžetu dobro raspodeljena je uvek diskutabilno, jedni misle koji su dobili više da je u redu, ovi koji su dobili manje, misle da nije, a mi iz poslaničke grupe PUPS mislimo da nije dobro, da je ministar zadužen za regionalni razvoj, naš predsednik, ministar Krkobabić zaista odradio sjajnu stvar sa idejom zadruga i da je prosto ove godine trebalo da se planira više sredstava, vezano za razvoj zadrugarstva u Srbiji. S druge strane, moramo da se vratimo unazad i da kažemo – da, u ovom prethodnom periodu, dve godine poslednje kako se ministar Krkobabić bavio zadrugama, je urađena zaista sjajna stvar, da su se oko neophodnosti osnivanja zadruga i udruživanja malih poljoprivrednih proizvođača svi saglasili, da smo dobili podršku i najeminentnije ustanove SANU i najvećih stručnjaka u zemlji kada se tiče sela i svih poslova kojima se bave ljudi na selu, a znamo da imamo 600.000 sela i da 1.400.000 ljudi živi od toga. S te strane moramo da izrazimo zadovoljstvo da je, prosto, ta ideja o zadrugarstvu zaživela, probudila sve nas i bila taj jedan mali zamajac koji je bio neophodan da se svi osvestimo i da se svi setimo, na kraju krajeva, da smo svi potekli odatle, uglavnom i to je ono što kod nas izaziva sada, s druge strane, i optimizam gledajući budžet Ministarstva poljoprivrede, koji je dobio 7,6 milijardi više, očekujući da ministar poljoprivrede, prosto, nastavi da uloži još više sredstava i da ta sela zaista zažive na način koji su počeli. Naravno, regionalni razvoj, niko od nas nije naivan i niko ne misli da je to zadruga, regionalni razvoj je sve drugo, i kultura, i obrazovanje. Imamo mi. Sve sfere su tu neophodne, ali, eto, ono što je bio naš doprinos je zadrugarstvo. Prosto, buđenje svesti da je selo neophodno i da treba podržati i pomoći tim ljudima da mogu da zažive i da postanu i robni proizvođači. Taj deo sam morala da spomenem, ali ću se, naravno, baviti penzionerima, jer smo, na kraju krajeva, pre 13 godina zbog njih i osnovani. Moram da priznam da smo zadovoljni što smo konačno došli do toga da budžet ove godine, vezano za penzije bude veći, da su penzije vraćene, odnosno uvećane, da smo preživeli krizna vremena koja su bila iza nas. Podsetiću vas da smo mi uvek bili napadani, i kada smo se osnovali i kada su penzije bile isto 40%, i tada je bilo, otprilike, šta sada ovi ovde traže, pa onda smo napadani za tu 2008. godinu, koju sada niko ne spominje, sem u kontekstu kad se napada PUPS i kriza koja je tada nastala, a mi duboko verujemo da smo uradili pravu stvar i tada zaštitili, jer smo zbog toga i osnovani bili, 1.700.000 penzionera tekućih. S druge strane, napadani smo ponovo i 2014. godine, kada smo podržali tešku meru za sve nas, tešku meru, moram priznati, tada i za premijera Aleksandra Vučića, vrlo tešku političku odluku da se smanje penzije tolikom broju ljudi, da to, s druge strane, iako je 1.050.000, čini mi, se ostalo zaštićeno, da to dovede u sumnju da li će uopšte moći da se izvučemo, da li će država moći da se izvuče iz bankrota koji je pretio i da li će se to možda odraziti i na njih. Ja slušam ovde moje kolege kada pričaju o penzijama i, naravno, svi se sada bave penzionerima, svi se bave zaštitom penzionera, ali ja ću podsetiti jednu stvar - te mere jesu bile potrebne. Da li se sada mi slažemo ili se ne slažemo, odnosno da li hoćemo da priznamo ili ne, to je jedno, ali je činjenica da vi možete da imate najbolji BMV, ali ako nemate gorivo, možete samo da sedite u BMV, nema vožnje. Tako i ovo, ako u budžetu nema para, ne možete vi da imate dobre penzije, ne možete da imate… Znači, jednostavno, moramo da budemo svesni situacije u kojoj se nalazi naša država. Ono o čemu bih ja sada volela još malo da kažem nešto to je da je ovo sada smo prvi korak i mi u 2019. godini, prosto, imamo jedan mali period, gde možemo hladnih glava da svi zajedno sednemo i da vidimo koje nam je rešenje. Ovo sigurno nije trajno rešenje. Oko toga se slažemo svi. Svoje mišljenje je iznosio i šef kancelarije MMF Sebastijan Sosa. Mi ćemo i u 2019. godini imati usklađivanje penzija dva puta godišnje, ta odredba nije ukinuta, u aprilu i oktobru, ali, naravno, sve u skladu sa ekonomskim položajem, odnosno sa privredom, tako da se to neće odraziti na BDP, ali ono što je važno to je da mi budemo konačno pametni i da probamo da sve te naše političke različitosti nekako usmerimo ka nečemu što je budućnost svih nas. Mi moramo da prihvatimo činjenicu da, kažu istraživanja, za 25 godina 40% zanimanja neće postojati. Do 2025. godine neće postojati poštari. Ja sam na čelu jedne „Pošte“ Srbije. Amazon sada radi na razvoju bezpilotnih letilica koje će raznositi pošte, pa neće biti fizičkih poštara. Pošta Amerike je bila pred bankrotom i da se nije predsednik Tramp lično umešao, oni bi već bili zatvoreni. Znači, nešto što nas čeka je jedan racionalan prilaz ovom problemu. Mi moramo da uđemo u reformu penzionog fonda. Toga smo svi svesni. Kakva će to formula da bude, da li će biti ova, što bi rekli,švajcarski model ili ne, ali mi moramo zajedno da dođemo do zajedničkog stava, do zajedničkog rešenja da te penzije budu ono što su ljudi koji su radili, zaslužili i koji rade i koji će doći do tih penzija mi moramo da ih obezbedimo na neki način. Mi imamo kao poslanička grupa i kao partija, kao PUPS imamo naše predloge. Da li su oni dobri, to je pitanje, ali hajde, sedimo za sto, imamo sada. udahnuli smo vazduh, možemo mirne glave da sednemo i da nađemo rešenje za budućnost. Robotika je nešto što nam visi iznad glava. To znači ukidanje. Mi pričamo svi sada o nedovoljnom broju ljudi, o problemu zapošljavanja, odnosno o nedostatku radne snage. Ja se plašim da ćemo mi doći u situaciju da ćemo mi imati radnu snagu, ali oni neće imati gde da rade, jer će sve biti robotika. Tehnološki razvoj je stravično. Nešto što je bilo nezamislivo pre dve, tri godine, apsolutno je postala naša stvarnost, tako da mislim da je ono što je pred nama, to je da se mi ozbiljno pozabavimo penzionim fondom, da budemo, prosto, svi zajedno spremni na razgovore, spremni na to da svi zajedno izađemo sa modalitetima, pa će se valjda iz toga izroditi i neko dobro rešenje. Volela bih isto da naglasim da se vrlo često nama čini da smo samo vreća za udaranje, da vam nikada niko ne kaže nešto pohvalno, da je uvek PUPS kriv za sve što se dešava penzionerima, ali, znate kako, ipak glasači i svi naši gledao, samo rezultati koje mi ostvarimo. Ja moram da priznam da smo mi vrlo zadovoljni i da se ta podrška građana upravo ogleda, evo i sada na ovim loklanim izborima koji su pred nama, mi smo drugi na dva mesta, na jednom mestu treći i mislim da smo danas predali četvrtu listu, vrlo brzo sakupili podršku glasača za predaju liste. To znači da ljudi mere i da prosto vide, bez obzira da li smo mi toga svesni ili ne. Znači, što bi rekao naš predsednik Krkobabić, izbori su vaga za tačno merenje. Hajde da vidimo, da odmerimo ko šta radi i koliko radi, koliki je bio njegov uspeh i doprinos i nije stvar u tome da vi budžetom dobijete velika sredstva ako ih ne utrošite na pravi način. Znači, ono što je nama potrebno to je zaista jedan ozbiljan pristup svemu, pogotovo tom novom Zakonu o PIO. To nije lak put. Mi smo spremni kao poslanička grupa i kao PUPS da sednemo i da sa svima koji imaju dobro rešenje porazgovaramo. Toliko od mene, a mi ćemo kao poslanička grupa podržati zakon.
Hvala. Kako je 18.20 časova, za danas smo završili raspravu. Nastavljamo sutra u 10.00 časova ujutru. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Četvrte sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2018. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 94 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 88 narodnih poslanika i da imamo uslove za dalji rad. Da li neko želi da postavi pitanje, da zatraži obaveštenje ili objašenje, u skladu sa članom 287? Vladimir Đurić.