76. Návrh poslanců Miroslava Kalouska, Františka Laudáta a dalších na vydání zákona o působnosti Ministerstva průmyslu a obchodu České republiky při řízení společností ovládaných státem /sněmovní tisk 167/ - prvé čtení Tímto sněmovním tiskem jsme se zabývali dne 11. února 2015 na 25. schůzi Poslanecké sněmovny, kdy jsme jej přerušili v obecné rozpravě. Je to usnesení Poslanecké sněmovny číslo 632. Připomínám, že stanovisko vlády bylo doručeno jako sněmovní tisk 167/1, a prosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujal zástupce navrhovatelů pan poslanec Miroslav Kalousek a zpravodaj pro prvé čtení poslanec Ivan Pilný. Než otevřu přerušenou obecnou rozpravu, táži se, zda za navrhovatele chce vystoupit pan navrhovatel Kalousek. Prosím, můžete vystoupit.
Nechci vystupovat za navrhovatele, protože jsem vystupoval při předkládání tohoto bodu před rokem. Chci vám dojatě poděkovat, kolegové, že po roce, kdy byla přerušena rozprava v prvním čtení, se můžeme k tomuto bodu vrátit. A až někdy budeme vést diskuse o tom, kdo komu blokuje jaký zákon a jaké děláme obstrukce, tak si prosím pěkně vzpomeňme, že před rokem jsme přerušili diskusi v prvním čtení tohoto návrhu zákona. Ještě jednou děkuji, že se k tomu po roce můžeme vrátit.
Já vám děkuji. Táži se, zda pan poslanec Pilný chce vystoupit před otevřením rozpravy. Prosím.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně a kolegové, já jenom stručně, protože opravdu uplynul rok, zopakuji důvody, které mě povedou k tomu, že navrhuji zamítnutí tohoto zákona už v prvním čtení. Bylo řečeno při zdůvodňování tohoto návrhu, že je to návrh jednoduchý. S tím lze souhlasit. Já bych jenom připomenul citát, který se připisuje Albertu Einsteinovi, který říká, že věci a procesy mají být jednoduché, ale ne zjednodušené, protože pak jsou - s ohledem na předkladatele řeknu k ničemu. Máte k dispozici stanovisko vlády, které říká, že tento zákon porušuje elementární pravidla tvorby právních předpisů, protože nesmí být nepřímou novelou jiných zákonů. Těch zákonů je tam vyjmenováno celkem sedm. Dále jsou uvedeny důvody, které zakládají neslučitelnost s právem Evropské unie. Jsou pominuta základní fakta, která definují, co to vlastně je u obchodních společností majetková účast, jak má být charakterizována. A také z toho návrhu zákona ani z důvodové zprávy není zřejmý předmět nebo koordinační a metodické funkce, které má tento zákon plnit. Dál musím říct, že Ministerstvo průmyslu a obchodu v řadě komodit zodpovídá za strategii státu. V těchto komoditách operují i nestátní společnosti a ve svém důsledku by stát mohl být obviněn z porušování pravidel volné hospodářské soutěže, a to nejen na území České republiky, ale i na území Evropské unie. Z tohoto důvodu opakuji, že navrhnu zamítnutí tohoto zákona už v prvním čtení. Děkuji za pozornost.
Já vám také děkuji. Nyní tedy budeme pokračovat v přerušené obecné rozpravě, do které eviduji přihlášeného pana poslance Snopka. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, již je to rok, kdy jsme projednávali tento návrh zákona. Od té doby se leccos změnilo a událo. Myslím si, že máme i na stole vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 77/1997 Sb., o státním podniku, ve znění pozdějších předpisů. Právě na základě tohoto zákona jsem dospěl po roční úvaze k tomu, že jestliže jsem v loňském roce dával návrh na vrácení k dopracování tohoto zákona, domnívám se, že právě ve vazbě na tento zákon bychom měli dát šanci tomuto zákonu a dopracovat jej jako doplnění již uvedeného vládního návrhu zákona. Proto svůj původní procedurální návrh na vrácení k dopracování stahuji.
Dobře, děkuji vám, pane poslanče, já si to eviduji. Nyní tedy pan předseda Kalousek. Prosím.
Děkuji. Já nechci dlouho zdržovat, aby se dostalo ještě na další návrhy zákonů, které nečekají kratší dobu, také čekají zhruba rok. Jenom stručnou reakci na pana zpravodaje. Nepřímá novela není zapovězený krok. Není to obvyklý krok, možná se to dá označit za nesystémový krok, ale není zapovězený a vláda v tomto volebním období již několikrát měnila zákony, když jich měla několik měnit, nepřímou novelou. To není nic, co bychom neznali nebo by bylo zapovězeno. Že je to v přímém rozporu s právem Evropské unie - je tam jeden problém, který jsem avizoval již při předkládání v prvním čtení. Jeden zakladatel nesmí podle regulí Evropské unie být zakladatelem akciové společnosti ČEZ a akciové společnosti ČEPS. Nikdo nesmí být vlastníkem jak zdroje, tak přenosové soustavy. To se kdysi řešilo tak, že ČEPS se přesunul pod Ministerstvo průmyslu a obchodu, a v případě, že byste se rozhodli teď pro tu systémovou změnu, že Ministerstvo průmyslu a obchodu by bylo zakladatelem společnosti ČEZ, logicky stejným způsobem -
Já se omlouvám, pane předsedo, že vám vstupuji do vašeho projevu, ale požádám vás, kolegyně a kolegové, o ztišení, protože míra hluku je tady opravdu veliká. Prosím, pokračujte.
Stačí Kolovratníka, jinak všichni mlčí. Takže stejným způsobem bych chtěl logicky přesunout ČEPS z Ministerstva průmyslu pod jiného zakladatele ústředního orgánu státní správy a bylo by to vyřešeno stejným způsobem. Já si myslím, že otázka, kterou si budeme klást při hlasování o tomto návrhu zákona, je velmi jednoduchá: chceme mít strategická odvětví, která jsou v majetku státu, proto, abychom je rozvíjeli a činili konkurenceschopnými, nebo proto, abychom z nich cashovali pasiva za každou cenu? Úkolem ministra financí je dostat z nich maximálně pasiv, to je koneckonců i styl jeho podnikání. On toho příliš ze svého impéria moc nevybudoval, on to řetězil. On vždycky koupil, vycashoval pasiva, za ta pasiva koupil nové a tímto způsobem podniká. Nic proti tomu, je to legitimní způsob, ale nemyslím si, že takhle by měl podnikat stát. Stát by měl svá strategická odvětví rozvíjet, pečovat o ně, činit je konkurenceschopnými, což logicky není úkol Ministerstva financí. Ministerstvo financí má úkol jiný. Já jsem ve své době, kdy jsem byl také zakladatelem těchto odvětví, reagoval tak, že jsem navrhl spolu s dalšími kolegy z vlády zřízení Ministerstva hospodářství, což byl projekt, který byl rozjet ještě v Nečasově vládě. Kdyby předčasně nepadla, byl by realizován projekt Ministerstva hospodářství, které by mělo zakladatelskou roli nad těmito strategickými společnostmi s majetkovou účastí státu, a nebylo by to Ministerstvo financí. Mohu snadno dokázat, aniž by to byl nějaký velký argument pro Poslaneckou sněmovnu, že stejný záměr najdete i ve volebním programu TOP 09 ve volbách pro rok 2013. Říkám to proto, aby to nevypadalo, že je to lex Babiš nebo lex Mládek. Je to něco, o čem jsme systémově přesvědčeni a o co se už pět let snažíme. Nic se samozřejmě nestane, chleba se bude péct a slunce vyjde. Ale při tom hlasování každý z vás odpovídá na otázku: chceme to vlastnictví proto, abychom ho dojili, nebo chceme to vlastnictví proto, protože jsou to naše strategické podniky, které chceme rozvíjet a činit konkurenceschopnými? Zdůrazňuji, že pro své vlastní příjmy žádný stát ten majetek nikdy neměl. [[(17.30 hodin)]] Protože pokud by šlo o příjmy, tak by bylo možné ho privatizovat a těch příjmů by bylo možné dosáhnout mnohem efektivněji. Stát má majetek proto, že mu zaručuje určité strategické rozhodování v určitých odvětvích, která není možné privatizovat, což je například energetika. Domnívám se tedy proto, že náš návrh je zcela namístě, že odpovídá současné bezpečnostní energetické i mezinárodněpolitické situaci. Že si uvědomuji, že jsou tam některé momenty environmentálního významu nebo zemědělského významu, o kterých je možné hovořit ve druhém čtení, a nejsem maximalista. Nicméně zbavit se možnosti projednat to v odborných orgánech Poslanecké sněmovny ve druhém čtení bych pokládal za chybu, a proto prosím o propuštění do druhého čtení.
Děkuji vám. Eviduji faktickou poznámku pana poslance Urbana. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já myslím, že to nelze nazvat nesystémovým krokem, protože se musíme podívat na nějakou historii. To je o výkonu akcionářských práv. Dnes je vykonavatelem akcionářských práv Ministerstvo financí nikoliv proto, že by nám to určoval Brusel nebo cokoliv jiného, ale to vzniklo tak, že zanikal Fond národního majetku a ten byl celý převeden na Ministerstvo financí. Ve Fondu národního majetku bylo vykonavatelem akcionářských práv nejenom Ministerstvo financí, ale i Ministerstvo průmyslu a obchodu, tedy obě tato ministerstva, což se zrušením Fondu národního majetku a převodem tohoto zbytkového Fondu národního majetku na Ministerstvo financí stalo tak, že Ministerstvo financí je vykonavatelem akcionářských práv, což nepovažuji z hlediska dlouhodobého za úplně optimální řešení. Platí, že tady má být ministerstvo, které zajišťuje rozvoj, strategii reálné firemní politiky, reálného hospodářství, a to podle mého názoru by daleko víc mělo být Ministerstvo hospodářství. Ministerstvo financí by tady mělo být na to, aby se vybíraly dobře daně a podobně. Z tohoto pohledu nemůžu tedy potvrdit, že to je nesystémové řešení. Není to je nesystémové řešení a obvyklé to je, i když se podíváte do vyspělých zemí Evropské unie, že tam prostě Ministerstvo financí není vykonavatelem akcionářských práv. Naopak, bývá to Ministerstvo hospodářství. Jsem rád, že pan předkladatel tady řekl, aniž bych to musel kritizovat, že tam jsou některé věci, které by bylo třeba opravit, bezpochyby. Nicméně podle mého přesvědčení je to návrh, který je k diskusi, nikoliv k nějakému primárnímu jednoduchému zamítnutí. Děkuji.
Děkuji vám. Eviduji dále dvě přihlášky. První pan poslanec Laudát, po něm pan poslanec Stanjura. Prosím.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Dámy a pánové, já se také chci jako spolupředkladatel velmi přimluvit za to, abyste tento návrh pustili do druhého čtení. Není to skutečně mířeno proti kterémukoliv ministerstvu, ale sami, kdo fungujete v hospodářském výboru, tak víte, že situace v energetice, v odvětví energetiky, se tak dramaticky mění, mění se situace u společností, které produkují, distribuují atd. například pohonné hmoty a další a další věci. Proto se domníváme, že systémově by bylo dobré, aby stát skutečně ty firmy převedl tam, kde je odborné zázemí, a bylo přihlíženo k tomu, že čím dál více klíčový než prostý zdroj financí příjmů pro státní rozpočet budou strategická rozhodnutí. Sami víte, k jakým v podstatě i sociálním problémům vede, a nejenom sociálním, to, že se svého času samosprávy zbavily např. kontroly nad pitnou vodou a dalšími infrastrukturními záležitostmi. A co se týká energetiky, tak sami víte, že skutečně už se to posunuje někam jinam. S velkou pravděpodobností už výrobce elektřiny polostátní ČEZ nebude tak velkým zdrojem příjmů do státního rozpočtu, někdy cena energií výroby klesá k velmi malým hodnotám a těžko se kdy vrátí na původní hodnoty, na které jsme byli zvyklí v minulé dekádě například. A čím dál více nabývá rozhodování, do kterého více než ekonomika je potřeba odbornost, konkrétní, praktická. Sami víte teď velké diskuse kolem novely energetického zákona, které... zřejmě ještě neskončila celá ta záležitost kolem toho, kolik budou občané platiti za energii atd. atd. Takže vás skutečně vyzývám, nejde o žádné pošťuchování. Můžeme se také bavit o tom, že se tam dá jednak to legislativně ve druhém čtení upravit, dá se diskutovat o tom, jestli ten zákon bude platit s nějakou krátkou lhůtou nebo například i pro příští období. Ale pojďme dělat koncepční kroky, aby další nástupci měli trošku snadnější práci. Totéž chci požádat, aby vláda zvážila a v obdobném gardu začala přemýšlet o změně kompetencí tak, aby se zoufale roztříštěný vývoj inovace, podpora inovačních projektů dostala pod jedno ministerstvo. Dneska je situace tristní a doplácí na to celá naše země. Děkuji.
Já vám také děkuji. Nyní tedy pan poslanec Stanjura se svým příspěvkem do rozpravy. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Tak nejdřív chci říct, že podpoříme propuštění do druhého čtení, a teď to krátce zdůvodním. My jako občanští demokraté dlouhodobě navrhujeme vytvoření jednoho Ministerstva hospodářství jako druhého silného ekonomického resortu vedle Ministerstva financí. Kdysi jsme měli, ještě za komunistů, odvětvová ministerstva: Ministerstvo dopravy, Ministerstvo energetiky, Ministerstvo pošt a telekomunikací, výstavby a stavebnictví a tak dále. Někteří z komunistických ministrů už mají i státní vyznamenání z té doby, nebo v této době za to, jak působili v té době na ministerstvech. Ale poslední, které zbylo je Ministerstvo dopravy. A já si myslím, že by bylo dobře, kdybychom - asi ne v tomto volebním období, protože když je koaliční vláda a teď by někdo přišel o jedno křeslo, tak je to politicky neřešitelný problém, přestože je to efektivní. Navíc v této koaliční vládě dopravu a MPO mají dvě různé politické strany, což je vždycky komplikovanější. Ale byla by to cesta přesunu kompetencí výkonu akcionářských práv na MPO k tomu budoucímu Ministerstvu hospodářství. V mnoha zemích to tak mají, myslím, že se můžeme poučit a není žádný důvod, aby doprava byla vytržena z hospodářství a měla jako jediné odvětví hospodářství svůj samostatný resort. Stejně tak podle mě je zcela nelogicky Česká pošta na Ministerstvu vnitra. Ta by měla patřit pod budoucí Ministerstvo hospodářství. Jsem o tom prostě přesvědčený. Myslím, že někteří kolegové zejména z hnutí ANO tento zákon špatně chápou, že to je zákon antibabiš. Tak si řekněme, že bude platit třeba od příštího volebního období. I to je lepší. A navíc konec volebního období se neúprosně blíží. Takže klidně to může být. Tím se zbavíte podezření, že ten zákon je antibabiš. Teď jenom jednoduchý příklad například z té dopravy. V očích veřejnosti naprosto samozřejmě a pochopitelně má Ministerstvo dopravy plnou zodpovědnost například za fungování Českých drah. České dráhy řídí kromě představenstva ještě tzv. řídicí výbor, který jmenuje stát. Je tam sedm členů, a přestože Ministerstvo dopravy v očích veřejnosti oprávněně má stoprocentní odpovědnost za fungování Českých drah, tak má tři ze sedmi členů řídicího výboru. To znamená stoprocentní zodpovědnost, ale menší než 50procentní možnost delegace a ovlivňování rozhodování klíčového orgánu Českých drah, to je řídicího výboru. To všechno podle mého názoru potvrzuje oprávněnost našeho dlouhodobého cíle mít jedno Ministerstvo hospodářství. Pokud tohle propustíme, bavme se o té účinnosti, abyste zas nemysleli, že vašemu ministrovi něco bereme. Pak jsou samozřejmě věci, o kterých mluvil pan předseda hospodářského výboru, kdy prostě není možné, aby například ČEPS a ČEZ byl výkon akcionářských práv z jednoho místa. Tomu já rozumím, tomu se nikdo nebrání. A pokud to evropská pravidla hospodářské soutěže neumožňují, tak samozřejmě se na to musíme připravit. Ale skutečně si myslíte, že v oblasti hospodářství či ekonomiky máme mít jednoho politicky supersilného ministra a ty ostatní takové chudé příbuzné? Myslím si, že by i pro budoucí koaliční vlády bylo dobré mít dvě silná ekonomická ministerstva. A tohle je krok správným směrem. Takže mohli bychom to propustit do druhého čtení. Ve výborech se můžeme bavit o účinnosti. O tom, které kompetence nebo výkon kterých akcionářských práv má smysl převést a který ne. [[(17.40 hodin)]] Tím, že to zamítneme, dobře, tak řeknete výborně, Babišovi jste nic nevzali, jedeme dál. Ale nic se tím nevyřeší. Ten roztříštěný výkon akcionářských práv. A navíc, já nevím, jestli vždy je to správné, aby to bylo Ministerstvo financí, které vykonává akcionářská práva. Zástupce předkladatelů pan předseda Kalousek mi potvrdí, že totéž jsem si myslel, když jsme byli spolu v koaliční vládě. Už tehdy jsme to navrhovali, my jako občanští demokraté, takže to není reakce na konkrétní vládu, konkrétního ministra financí a konkrétního ministra průmyslu a obchodu. Já bych odmítl ta slova, že je to nesystémové. Naopak, si myslím, že ten návrh míří systémovým směrem. A pokud někdo chce něco vylepšit, upravit, změnit, tak kdy jindy než ve druhém čtení v rámci výborů, případně po projednání na plénu ve druhém čtení. Děkuji.
Já vám také děkuji. Táži se, zda někdo další se hlásí do obecné rozpravy. Nikoho nevidím. Jestli je tomu tak, v tom případě končím obecnou rozpravu a táži se případně na závěrečná slova pana navrhovatele nebo zpravodaje. Pan zpravodaj, prosím, závěrečné slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Vážené kolegyně a kolegové, já tady nebudu polemizovat o vzniku Ministerstva hospodářství, mimochodem to považuji za velmi rozumný nápad, ale o tom ten zákon, bohužel, není. A transformace tohoto jednoduchého textu na něco takového prostě není možná. Z toho důvodu znovu zopakuji svůj návrh na zamítnutí už v prvním čtení. Také nehodlám polemizovat o tom, jakým způsobem, jestli stát vůbec má podnikat, to také není předmětem tohoto zákona. Z tohoto důvodu si myslím, že Ministerstvo hospodářství určitě můžeme prodiskutovat v jiném zákoně nebo jindy, ale tento zákon na něj prostě transformovat nejde. Takže znovu opakuji návrh na zamítnutí zákona v prvním čtení. Děkuji za pozornost.
Nyní tedy ještě závěrečné slovo pan předkladatel. Prosím.
Když pan zpravodaj, tak já musím taky. Dámy a pánové, zkuste si sami odpovědět na otázku, jaký má smysl skutečnost, že České dráhy jsou pod Ministerstvem dopravy, zatímco letiště je pod Ministerstvem financí. Pamatuji si některé své premiéry, kteří si na to nebyli schopni zvyknout, a když byl nějaký problém s letištěm, tak volali ministrovi dopravy, protože by je vůbec nenapadlo, že to má ministr financí. Zrovna tak jako bude-li jakýkoli energetický problém s dodávkou ropy, s dodávkou produktů, energetická krize, tak celá veřejnost, včetně pana premiéra, se pravděpodobně bude obracet na pana ministra průmyslu, protože z hlediska kompetenčního zákona on to má v portfoliu, a on řekne: Já to nemůžu, tomu šéfuje pan ministr financí, který bude říkat, tak jako v případě Fajáda: Já tady teď vůbec nejsem, mě se nic neptejte. To prostě nemá žádný smysl. To chce systémovou úpravu. O tu systémovou úpravu jsme se snažili a můžeme to dokázat. Již v dobách našeho funkčního období byl nastartován proces, ve kterém mělo dojít k přechodu sekce 6 Ministerstva financí, což je bývalý Fond národního majetku, se zakladatelskými funkcemi na Ministerstvo průmyslu jako první krok, druhý krok mělo být spojení Ministerstva průmyslu, dopravy, některých agend Ministerstva pro místní rozvoj, vznik Ministerstva hospodářství, ale minimálně toto nelze navrhovat z opozice, tohle opravdu musí být vládní projekt, vznik Ministerstva hospodářství. Ale ten první krok, který minimálně říká: Tyto podniky nemáme na to, aby z nich ministr financí krmil rozpočet, tyto podniky máme na to, protože chrání naši bezpečnost a je to strategické odvětví, které chceme rozvíjet a činit konkurenceschopným, což není úkol ministra financí. Proto to mít nemá, bez ohledu na to, zda se jmenuje Babiš, Kalousek nebo Faltýnek nebo Komárek, to je jedno. Prostě patří to jinam, a proto tento návrh má svůj smysl a já prosím o jeho propuštění do druhého čtení.
Já vám děkuji. Zazněla závěrečná slova. Vzhledem k tomu, že pan poslanec Snopek stáhl svůj návrh na vrácení k dopracování, zůstává nám hlasovatelný pouze jediný návrh a tím je návrh pana poslance Pilného na zamítnutí. Ještě přivolám kolegy a kolegyně z předsálí. Eviduji žádost na vaše odhlášení, tedy vás odhlásím a požádám vás, abyste se opět přihlásili. Vzhledem k tomu, že počet se ustálil, já tedy řeknu, o čem budeme hlasovat. Dávám hlasovat o tom, kdo je pro zamítnutí předloženého návrhu. Zahajuji hlasování a táži se, kdo je pro návrh, ať zmáčkne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti tomuto návrhu? Je to hlasování s pořadovým číslem 158, přihlášeno je 145 poslankyň a poslanců, pro návrh 77, proti 36. Konstatuji, že s tímto návrhem byl vysloven souhlas a tento návrh se zamítá v prvém čtení. Končím projednávání tohoto bodu. Než budeme pokračovat, přečtu omluvenky, které ke mně dorazily. Od 18 hodin do konce jednacího dne se z osobních důvodů omlouvá paní poslankyně Matušovská, dále od 17.20 do konce dnešního jednacího dne se z pracovních důvodů omlouvá pan poslanec Jakubčík a dále od 17.30 do 19 hodin se z pracovních důvodů omlouvá paní poslankyně Helena Válková. Otevírám další bod dnešního jednání a tím je bod