Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему "Рада". [[10:04:00]] Зареєструвалося у сесійній залі 389 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні день народження народних депутатів України - Ващук Катерини Тимофіївни, Павлюка Миколи Пантелеймоновича і Потапова Василя Івановича. Давайте привітаємо і побажаємо міцного здоров’я і успіхів у нелегкій відповідальній діяльності наших колег. Шановні колеги, інформація про результати роботи Верховної Ради України на пленарному засіданні 13 січня, тобто учора. Розглянуто 32 питання порядку денного. За результатами їх розгляду прийнято шість законів, два законопроекти прийнято у першому читанні, сім законопроектів відхилено, один законопроект направлено на доопрацювання, розгляд двох законопроектів перенесено, знято з розгляду один законопроект, прийнято 11 постанов і один проект постанови відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України подолано вето Президента України на два закони України. Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус народного депутата України" та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України інформую про вихід народного депутата України Беспалого Олега Павловича зі складу фракції "Регіони України". Відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у п’ятницю ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів з внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв, повідомлень. Прошу народних депутатів записатися на виступ, а я тим часом оголошу депутатські запити, які надійшли. Надiйшли запити народних депутатів України: Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Президента України стосовно негайного припинення операцій з відчуженням майна Державним управлінням справами до вступу на посаду новообраного Президента України. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:06:33]] За-148 Запит не підтримано. ГОЛОС З МІСЦЯ. По фракціях. Будь ласка, по фракціях:
"Наша Україна" - 75, комуністів - 5, "Регіони України" - 1, Народна аграрна - 9, СДПУ(о) - 1, "Єдина Україна" - 6, СПУ - 20, блок Тимошенко - 10, НДП та "Трудова Україна" - 1, "Союз" - 0, "Демократичні ініціативи" - 3, "Центр" - 10, позафракційні - 7. Сергія ЛАРІНА до Президента України, Генерального прокурора щодо неправомірних дій члена Центральної виборчої комісії Магери. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:07:26]] За-49 Запит не підтримано. Петра СИМОНЕНКА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра щодо надання офіційної інформації про неузгоджені в рамках двосторонніх переговорів з іноземними державами митні тарифи на сільськогосподарську продукцію, пов’язані з питанням вступу України в Світову організацію торгівлі. Володимира ДЕМЬОХІНА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра щодо скасування обмежень на виплату пенсій військовим пенсіонерам. Миколи ТОМЕНКА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра, Генерального прокурора стосовно вжиття заходів щодо забезпечення бюджетного фінансування концерну РРТ. Владислава АТРОШЕНКА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра з приводу затримки фінансування державних цільових програм розвитку агропромислового комплексу Чернігівської області. Олександра МАСЕНКА до виконуючого обов’язки Прем’єр- міністра з приводу звернення військових пенсіонерів міста Полтави та Полтавської області щодо забезпечення виконання Закону України “Про пенсійне забезпечення військових пенсіонерів”. Сергія САСА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра щодо призупинення дії наказу Міністра з питань надзвичайних ситуацій про передислокацію факультету перепідготовки та підвищення кваліфікації Академії цивільного захисту з міста Києва до селища Ватутіне Нововодолазького району Харківської області. Юрія КАРМАЗІНА до виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра з приводу масового порушення конституційних прав працівників Державної інспекції охорони Чорного моря на працю, виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільнених, перевірки правомірності реорганізації інспекції та притягнення винних осіб до відповідальності. Валерія ЛЕБЕДІВСЬКОГО до Кабінету Міністрів щодо приведення у відповідність до положень Митного кодексу наказу Державної митної служби України № 881. Андрія ШКІЛЯ до Генерального прокурора з приводу незаконного захоплення державного підприємства “Українська авіаційна компанія” озброєними військовими формуваннями. Олександра ТУРЧИНОВА до Генерального прокурора стосовно фактів розпалювання міжнаціональної ворожнечі, розповсюдження брехливої людиноненависницької інформації під час передвиборчої кампанії. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Генерального прокурора щодо розслідування автокатастрофи, що сталася 29 грудня 2004 року в районі села Лантратіка Охтирського району Сумської області. Левка ЛУК’ЯНЕНКА до Генерального прокурора щодо нанесення Азаровим М.Я. матеріальної шкоди державі в розмірі 5,3 млн. доларів США під час його роботи на посаді голови Державної податкової адміністрації України. Івана ТОМИЧА до Генерального прокурора з приводу порушень порядку використання державних коштів на розвиток виноградарства та садівництва. Юрія АРТЕМЕНКА до Генерального прокурора щодо розслідування злочинної діяльності колишнього посадовця Державного департаменту з питань зв’язку та інформації України Сергія Глотова під час розподілу радіочастотного ресурсу країни. Володимира ФІАЛКОВСЬКОГО до Генерального прокурора з приводу порушення законодавства про телебачення і радіомовлення в ході ліцензування телерадіоорганізацій. Миколи ТОМЕНКА та Юрія АРТЕМЕНКА до Генерального прокурора щодо зловживання владою та перешкоджання професійній діяльності журналістів телерадіокомпанії “Юг” з боку Приморської районної ради Запорізької області. Групи народних депутатів [[НІКОЛАЄНКО, БУЛЬБА, СЕМЕНЮК]] до Генерального прокурора з приводу неналежного реагування на звернення Спеціальної контрольної комісії Верховної Ради України з питань приватизації стосовно ситуації, що склалася навколо гуртожитків відкритого акціонерного товариства “Полтавський завод газорозрядних ламп”. Володимира СТРЕТОВИЧА до Генерального прокурора з приводу невжиття заходів розкриття вбивства сина народного депутата України 1-го скликання Табурянського та притягнення винних осіб до відповідальності. Андрія ДЕРКАЧА до Генерального прокурора щодо перевірки виконання вимог чинного законодавства при призначені голови та членів Національної комісії з питань регулювання зв’язку та перевірки фактів зловживань цими посадовими особами. Групи народних депутатів [[ТЕРЬОХІН, КОЛОНІАРІ. Всього 5 депутатів]] до Генерального прокурора щодо відповідності законодавству системи гарантування сплати податків митним органам при перевезенні товарів. Віталія ШИБКА та Івана БОКОГО до Генерального прокурора щодо неналежного реагування органів прокуратури на звернення Спеціальної контрольної комісії Верховної Ради України з питань приватизації у питанні порушень житлових прав мешканців гуртожитку по вулиці Будівельників в будинку 23 у місті Запоріжжі. Степана БУЛЬБИ та Володимира МАЙСТРИШИНА до Генерального прокурора стосовно проведення перевірки дотримання положень трудового та цивільного законодавства при прийнятті Наглядовою радою закритого акціонерного товариства “Укртатнафта” рішення про звільнення з посади голови правління Овчаренка. Василя ЦУШКА до Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ з приводу незаконних дій працівників паспортного відділу Шевченківського районного управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у місті Києві та неналежного реагування на депутатське звернення. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Генерального прокурора щодо надання достовірної інформації про хід розслідування кримінальних справ за фактами грубих фальсифікацій під час виборів мукачівського міського голови 18 квітня 2004 року, що зумисне не розслідувалися колишнім Генеральним прокурором. Юрія ПАВЛЕНКА до Генерального прокурора з приводу протизаконних дій директора запорізького колективного підприємства “Запоріжринок”. Бориса ТАРАСЮКА до Генерального прокурора з приводу бандитського нападу на довірену особу кандидата в Президенти України Віктора Ющенка – депутата Димитровської міської ради Донецької області Євгена Хованського. Володимира СТРЕТОВИЧА до Генерального прокурора щодо вжиття заходів для всебічного, повного і об’єктивного розслідування кримінальної справи, порушеної за фактом фальсифікації результатів повторного голосування на виборах Президента України. Юлії ТИМОШЕНКО до Генерального прокурора, голови Державного комітету з будівництва та архітектури стосовно порушення вимог земельного законодавства при виділенні земельних ділянок громадянам по вулиці Польовій житлового масиву Бортничі Дарницького району міста Києва. Юрія КАРМАЗІНА до Генерального прокурора, Голови Державної митної служби, Голови Служби безпеки з приводу порушень начальником Луганської митниці Раліком та його заступниками законодавства України з питань митної справи, участі у контрабанді у великих розмірах. групи народних депутатів [[БАНДУРКА, КОЛОНІАРІ - всього 8 народних депутатів]] до Голови Служби безпеки, Генерального прокурора з приводу фінансових зловживань та неефективного використання державних коштів на державному підприємстві Чорнобильська АЕС. Василя ЦУШКА до Голови Рахункової палати, Голови Головного контрольно-ревізійного управління, Генерального прокурора щодо перевірки розподілу коштів 1-відсоткового збору на закладання та догляд за молодими багаторічними насадженнями в 2004 році. Леоніда СЕРГІЄНКА до Голови Державної податкової адміністрації, Міністра юстиції, Міністра праці і соціальної політики стосовно надання роз’яснень інваліду I групи щодо розміру сплати податку при відшкодуванні йому заробітку та додаткових витрат відповідно до рішення суду. групи народних депутатів [[ТЕРЬОХІН, КОЛОНІАРІ -всього 5 народних депутатів]] до Міністра юстиції стосовно забезпечення гарантій сплати податків митним органам при перевезенні товарів. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Міністра юстиції стосовно проблем погашення заборгованості по виплаті заробітної плати колишнім працівникам Голопристанського хлібокомбінату Херсонської області. Василя НАДРАГИ до Вищої кваліфікаційної комісії суддів щодо розгляду справи громадської організації “Спілка авторів України”. групи народних депутатів [[ЛУКАШУК, КОЛОНІАРІ - всього 5 народних депутатів]] до Голови Державної митної служби стосовно відповідності чинному законодавству статусу митного перевізника підакцизних товарів. Олександра МАСЕНКА до Голови Державного комітету з будівництва та архітектури щодо дотримання норм чинного законодавства при будівництві мостового переходу через колії в місті Гребінка Полтавської області. Ярослава СУХОГО до Голови Державного комітету з нагляду за охороною праці щодо внесення змін до деяких відомчих нормативних актів. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я стосовно укомплектування маммографа необхідними деталями в лікувально-санаторному центрі радіаційного захисту населення “Дениші” Житомирського району Житомирської області. групи народних депутатів [[ЧЕЧЕЛЬ, ОДАЙНИК, ПОЛЯНЧИЧ, СОКИРКО]] до Міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора щодо використання бюджетних коштів Міністерством культури і мистецтв. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я з приводу забезпечення вдови інваліда Великої Вітчизняної війни путівкою в Республіканський госпіталь інвалідів Великої Вітчизняної війни. Віталія ШИБКА та Івана БОКОГО до Київського міського голови стосовно захисту конституційних прав на житло мешканців гуртожитку по вулиці Суворова 5. Юрія ПАВЛЕНКА до Прокурора міста Києва, Київського міського голови з приводу незаконного закриття газети “Фазенда” та звільнення її працівників керівництвом комунального підприємства “Редакція газети “Вечірній Київ”. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора щодо перевірки інформації про злочинну діяльність міністра оборони Кузьмука та притягнення його до кримінальної відповідальності за незаконне відчуження земельної ділянки розташованої на території Київського військового ліцею імені Богуна. Таким чином, шановні колеги, виголошено всього 46 депутатських запитів, в тому числі по фракціях: "Наша Україна" - 19, фракція комуністів - 4, "Регіони України" - 1, "Єдина Україна" - 3, "Демократичні ініціативи" - 1, "Трудова Україна та НДП" - 1, Соціалістична партія - 6, Блок Тимошенко - 6, група "Союз" - 1, позафракційні - 4. Шановні колеги! Відповідно до Регламенту народний депутат Мироненко вимагає дати йому час для виступу у зв’язку з незадоволенням відповідями на депутатські запити. Необхідні документи для цього народним депутатом оформлені. Прошу вас, будь ласка.
5 избирательный округ, Крым, Мироненко, фракция Коммунистической партии Украины. Уважаемые соотечественники! 18 ноября 2004 года мною был направлен запрос по поводу нарушения прав жителей дома номер 4 по улице Городецкого в городе Киева, чьи подвальные помещения незаконно приватизировало предприятие "Николаевское" с помощью определенных должностных лиц. Пострадали, живущие в этом доме, заслуженные люди - ветераны Великой Отечественной войны, освободители Киева. Эта тяжба длится очень долго. Я благодарен Генеральной прокуратуре за то, что она признала незаконными действия этих приватизаторов и помогавших им должностных лиц, но явно затягивается процесс восстановления справедливости, наказания виновных приватизаторов и тех, кто содействовал этой приватизации. Это, к сожалению, является закономерностью в Украине. Отсюда мы должны сделать, как минимум два вывода, если хотим, чтобы права рядовых граждан защищались, надо, во-первых, в полной мере восстановить действенный прокурорский надзор и народный суд, правосудие. Мы помним, как только сторонники капитализма продавили в 91-ом году свою направленность они сразу избавились от народного контроля и так далее от народного суда. А какой суд нужен? Понятно, капиталистический, олигархический, соответствующий интересам приватизаторов, прикрывающий эти преступные деяния приватизаторов. Вместе с тем, мы должны понять, ругая часто Прокуратуру и судей, и в частности Генпрокуратуру, Шевченковский суд, который показал себя неблаговидно в этой ситуации, мы должны учитывать то, что Прокуратура, суды зависят от законодательного органа - Верховной Рады Украины и народ должен учитывать, что сам народ, сами рядовые избиратели избрали Верховную Раду Украины - триста миллионеров, приватизаторов. И когда идет спор между приватизаторами и рядовыми гражданами и вопрос очень долго не решается, как в данном случае, вспомните, пожалуйста, уважаемые соотечественники, что надо учитывать четко, что Верховна Рада Украины, законодательный орган должен выражать интересы народа. Пусть здесь будут и капиталисты, но преобладать должны сторонники социалистической направленности, социальной справедливости. Иначе мы не обеспечим, действительно, нормальную работу тем честным прокурорам, честным судьям, которые хотят работать в интересах закона, в интересах народа. Спасибо.
Шановні народні депутати, переходимо тепер до виступів від народних депутатів. На табло прізвища народних депутатів, що записалися для виступів. Георгій Пономаренко, фракція комуністів, будь ласка.
Прошу передати слово Андрію Полііту.
Андрій Полііт, будь ласка. Підготуватися Андрію Шкілю.
Андрей Полиит, фракция Компартии Украины, Ленинский комсомол Украины. Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые народные депутаты. В прошедший год наша страна жила не только президентскими выборами. В 2004 году были даты, которые имеют огромное значение для всех честных людей мира. Одна из них является столетие со дня рождения писателя-гуманиста Островского. Это событие было отмечено в стране на государственном уровне согласно постановлению Верховной Рады, которые мы с вами приняли. Но не всем по душе боевой дух Павки Корчагина. И есть еще силы, пытающиеся придать забвению все, что связано с Великой октябрьской социалистической революцией и построением социализма в нашей стране. Так в ночь с 26-го на 27-е декабря прошлого года в городе Боярка Киевской области был учинен акт вандализма над светлой памятью тысяч комсомольцев, тысяч простых украинских ребят, которые строили нашу с вами страну. В Боярке был разбит бюст Николая Островского возле краеведческого музея, бывшего музея Николая Островского. На месте преступления побывала специально созданная группа из числа представителей Компартии, комсомола и газеты "Коммунист". Они осмотрели место события, я бы сказал место преступления, побеседовали с директором музея Кравченко. Все факты говорят о том, что это не просто хулиганство отдельных лиц, это заранее спланированное циничное преступление. На мой взгляд, подготовлено и реализовано оно не случайно в ночь подсчета голосов после очередных выборов очередного Президента. Кто-то был уж очень уверен в своей победе и решил, что уже наступил тот час, когда можно переписать историю, придать забвению наших героев, забыть о том настоящей революции. Октябрьской революции 1917 года, которая принесла народу свободу от власти капитала, при которой народ стал полноценным хозяином в своей стране. Кто-то очень спешит разбить наши святыни, вытравить жизненные ценности Павки Корчагина и насадить новые, не наши, наверное американские. Ленинский комсомол Украины выражает свой решительный протест против наступление буржуазных сил на память и совесть нашего народа. Мы возмущены наглыми, циничными действиями политических сил в стране, которые причастны к акту вандализма над памятью Николая Островского в городе Боярка. Мы требуем от органов власти расследования и раскрытия этого преступления и наказания виновных. А новая власть имеет уникальный шанс с первых своих действий доказать, что она предана народу Украины, а не кому-то другому. Власть должна осудить этот акт вандализма и полностью восстановить поврежденный бюст писателя и борца, гуманиста и патриота, человека, чья жизнь стала подвигом для миллионов людей планеты - Николая Островского. Спасибо.
Андрій Шкіль, фракція блоку Юлії Тимошенко. Наступним буде виступати Поплавський Михайло.
Шановні колеги, шановні радіослухачі. Я хотів би наголосити на тому, що в час цих подій, які відбуваються зараз в Україні, в час проміжної влади, коли тінь Кучми все ще перебуває в полі якомусь своєму, я не знаю, правовому чи позаправовому полі відбувається купа абсолютно злочинних дій, і зокрема одною із таких сталося із Українською авіаційно-транспортною компанією. В четвер сили служби правопорядку, армії заблокували і захопили офіс цієї компанії на Мельникова, 24, не пропускаючи всередину співробітників. Командує операцією особисто керівник служби правопорядку полковник Глєбов. І служба правопорядку не пояснює свої дії. Полковник Глєбов відмітив, що операція являється його особистим рішенням. Це непогано, я вам хочу сказати, коли особисті рішення приймають вже тепер начальники правопорядку, тобто охорони правопорядку. І я хочу сказати, що особисто міністр оборони Кузьмук хоче поставити свого керівника, бо його не влаштовує діючий на посаді керівника Української транспортної компанії. Я хочу нагадати, що Українська транспортна компанія - це достатньо смачний шматок для Кузьмука. Державна компанія - Українська авіаційна транспортна компанія була утворена в 97-му році і компанії було передано 113 [[наголошую!]] літаків, які відпрацювали свій ресурс. Серед них 73 літаки "ІЛ-76", 20 самольотів з залишками ресурсу, які ремонтувалися 2-3 роки тому, серед них 15 таких літаків. І незважаючи на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 24-го 2004 року про заборону Міністерству оборони України та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на звільнення Шевчука - директора Української авіаційної транспортної компанії та Сироватки Валентина з посади тимчасового виконуючого обов’язки, ранком 30 грудня силами військової служби правопорядку Збройних Сил України було захоплено цю станцію і пізніше [[це було все четвертого січня цього року о 8.30]] підрозділами Міністерства оборони було знову продовжено блокування роботи. Я зараз хочу привернути увагу Генерального прокурора. Я не знаю, він є в цій державі чи він виконує свої обов’язки, чи ні - сотні тисяч подібних злочинів відбуваються зараз в Україні. Я хочу, щоб врешті-решт Генеральний прокурор показав признаки життя, щоб він посмикав ногою чи рукою, щоб ми зрозуміли, живий він, є чи працює? Чи він імітує діяльність? В іншому випадку він буде розділяти відповідальність з тими, хто зараз вчиняє злочини, за злочинну бездіяльність. Дякую.
Так, замість Поплавського Микола Шершун, будь ласка. І замість Пинзеника буде виступати Микола Томенко.
Микола Шершун, Рівненщина, Народна аграрна партія України. Шановні народні депутати, вже майже 20 років віддаляють нас від чорнобильської катастрофи. Але постраждале населення і до сьогодні продовжує потерпати від наслідків бездарної політики у подоланні її наслідків, адже за цей час ще не врегульовано багато елементарних питань. Героїчні зусилля попередні урядів зводилися в основному до різного роду управлінських експериментів, які закінчувалися провалами. А в останні роки, коли чорнобильські проблеми поєднали з іншими під дахом Міністерства з надзвичайних ситуацій, робота по ліквідації наслідків катастрофи та захисту потерпілих громадян взагалі майже загубилася. Згадайте, як з цієї трибуни в листопаді за дорученням фракції Народної аграрної партії України я інформував у питаннях про неподобства у питаннях лікування та оздоровлення постраждалого населення. Не випадково за наполяганням майже тримільйонної громади чорнобильців, народних депутатів Верховної Ради ще в липні минулого року зі складу відповідного міністерства було окремо виділено державний комітет України з питань подолання наслідків чорнобильської катастрофи. Таким чином, восторжествував здоровий глузд, віднині вирішення всіх соціальних, медичних та радіаційних проблем, пов’язаних з Чорнобильською катастрофою, буде зосереджено в руках єдиного координуючого органу. Більше того, ми сподіваємося, що новостворений комітет не тільки займеться проблемами постраждалих, а й організує роботи по реабілітації забруднених сільськогосподарських земель, аби люди, наші виборці, могли на них спокійно жити і працювати. Але ж чи все тут гаразд? Вчора ми запросили на засідання фракції керівника "Держкомчорнобиля" і заслухали інформацію про становлення самого комітету. Як з’ясувалося, ця державна установа залишається поки що віртуальною, бо чого варті висококваліфіковані спеціалісти з програмою діяльністю без приміщення та реально переданих бюджетних програм? То ж ми вимагаємо від Кабінету Міністрів терміново затвердити положення, структуру, граничну чисельність комітету та виділити приміщення, а при внесенні змін до Держбюджету на 2005 рік головним розпорядником коштів, це саме головне, на виконання бюджетних програм на виконання наслідків Чорнобильської катастрофи визначити "Держкомчорнобиль". До речі, такий законопроект готується нами в Комітеті з питань екологічної політики. І ще про одне. Створення відповідних структур на рівні регіонів додаткових коштів не потребує. Тому було б доцільним зі складу регіональних Управлінь з питань надзвичайних ситуацій за аналогією виділити Управління з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи. В трьох областях - Київській, Черкаській та Рівненській вони вже існують і довели свою ефективність. Просимо нашу заяву вважати депутатським запитом до Кабінету Міністрів України, а Верховну Раду просимо нас у цьому підтримати. Дякую.
Дякую. Микола Томенко замість Віктора Пинзеника буде виступати. Підготуватися Юрію Ключковському.
Шановні колеги, я хотів би привернути вашу увагу до позиції Блоку Віктора Ющенка стосовно ситуації, яка складається протягом останніх днів. Ми свідки шоу, яке сьогодні залишки команди Януковича організовує в Верховному суді, коли щодесять хвилин оголошують, що нарешті макулатуру зі скаргами вони занесуть у Верховний суд, так я хочу вам сказати, що це шоу дуже дорого коштує Україні. І я хотів би, щоб ці шоу-мени, які складаються ці списки, разом з тими чиновниками, які сьогодні вирішили масового розпродати державне майно України, починаючи від автомобілів Адміністрації Президента і районних адміністрацій, закінчуючи нерухомістю, закінчуючи майном, відповідали перед законом, так само як і відповідатимуть ці чиновники. Мій колега Володимир Бондаренко наведе конкретні приклади, як це робиться у місті Києві. І я абсолютно переконаний, що на наступному тижні Генеральний прокурор повинен стояти на цій трибуні і чітко інформувати нас, як Генеральна прокуратура контролює ситуацію, як вона робить все, щоб не допустити це розкрадання країни, яке масово відбувається під егідою визначення остаточних результатів виборів Президента. Я хотів би разом зі своїми колегами з Блоку Віктора Ющенка почути, як Генеральна прокуратура з’ясувала факти фальсифікації виборів у другому турі, і чи з’ясувала вона, і поніс хто відповідальність з усіх тих людей, які організовували фальсифікацію через відповідний сервер Адміністрації Президента, оскільки ми чули, що ті записи, які оприлюднив народний депутат Олег Рибачук, є абсолютно автентичними, то цікаво, чи Ківалов і далі буде вчити одеських студентів захищати закон, як ректор, так, як він фальсифікував вибори, чи все-таки є в нас в правоохоронних органах ті люди, які заставлять цих людей сидіти в інших місцях, а не керувати вузами. Ще одна проблема, на яку я хотів звернути увагу. Сьогодні масово до нас звертаються люди: що відбувається в Україні, чому Леонід Кучма по десятку людей призначає сьогодні на різні посади. Хочу вам пояснити. Це відбувається по одній простій причині. Сьогодні цінова політика за те, щоб ви отримали пенсію 1 або 3 категорію, зросла так в Кабінеті Міністрів, що там двері скоро повідбивають. Люди ходять, платять гроші, вас призначають на тиждень і ви отримаєте пенсію, ви отримуєте відповідну категорію, ви отримаєте відповідні ранги, а потім радісно залишите цю посаду. Призначили вас на тиждень, і ви спокійно підете. І я хотів би, щоб так само ця. це шоу в Кабінеті Міністрів зупинилося з кадровими призначеннями і так само, щоб ті люди, які сьогодні заробляють на посадах на один день, понесли відповідну відповідальність, як це передбачено чинним законодавством.
Юрій Ключковський передає право на виступ Рефату Чубарову. будь ласка. Підготуватися Сергію Шевчуку.
Вельмишановний Голово! Шановні колеги та виборці! 7 січня в центрі міста Сімферополя на прихожан сінагоги 6 дорослих та 10 дітей, що розходилися по своїх домах після завершення релігійного заходу, напала група молодиків від 16 до 21 років та нанесла їм тілесні пошкодження. За свідченнями жертв бандитського нападу, а я повторюю, більшість з них діти, перед тим, як на них напасти, бандити з’ясували для себе їх етнічну належність. Тобто, напад був спланованим і в основу вибору бандитами своїх жертв було покладено їх етнічну належність. В результаті бандитського нападу декільком дітям були нанесені травми, 2 з дівчат, одній з яких 10 років, з тяжкими наслідками. Ця мерзотна вилазка бандитів є не першою в Криму. Подібні погроми з боку молодиків, що виступають організовано та ідентифікують себе з скінхедами, неодноразово відбувалися в Криму напротязі 2004 року і проти кримсько-татарської молоді. Як відомо, один з таких нападів привів до трагічних подій в барі “.”. Незважаючи на широкий резонанс минулорічних подій, кримська міліція, а разом з нею кримська прокуратура настирно заперечували існування організованих груп схінкедів в Криму. Не було здійснено всебічного розслідування всіх обставин трагедії в барі “.”, що дозволило скінхедам, які своїми провокаційними діями сприяли виникненню протистояння серед молоді взагалі уникнути відповідальності, а до суду була притягнута тільки молодь з числа кримських татар. Для мене немає сумніву в тому, що однією з причин віроломного нападу на дітей, що був здійснений 7 січня цього року, є відверте приховування кримськими правоохоронними органами діяльності у Криму організованих груп молодиків, що сповідують ідею ксенофобії, національної релігійної виключності, зокрема, скинхедів. Тому для мене не дивно, що правоохоронці і цього разу, коли жорстоко побили дітей, знову виступили з неправдивою версією, мовляв, один з нападників впізнав серед прихожан синагоги людину, яка ніби-то образила його декілька місяців тому. Наведені та інші факти діяльності кримських правоохоронців свідчать не тільки про.їх професійність, але і про те, що у їх лавах є працівники, які самі за своїми поглядами є шовіністами та ксинофобами. Інакше, як можна пояснити, що кримська прокуратура так і не порушила кримінальну справу по факту розповсюдження сотнями тисяч примірників під час виборів різних матеріалів направлених на розпалювання міжетнічної та міжрелігійної ворожнечі у Криму, зокрема, щодо, так званого, листа до кримськотатарського народу. Я хотів би, щоб цей мій виступ був визначений, як запит до керівництва Міністерства внутрішній справ та Генеральної прокуратури щодо розслідування всіх цих випадків пов’язаних з нападами на людей, пов’язаних з їх етнічними належностями Криму. Дуже дякую.
Сергій Шевчук, фракція Народної аграрної партії. Підготуватися Лободі.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Події в Україні викликають закономірний інтерес в цілому світі, але і Україна не може відмежовуватися від тих подій, які сьогодні відбуваються чи сталися на планеті. Минулий рік, на жаль, був відмічений надзвичайно потужною природною катастрофою - землетрусом і цунамі в регіоні Південно-Східної Азії, що викликав значні, небувалі, можна сказати, людські жертви. Лиш в одній країні, Індонезії, за короткий час загинули близько 104 тисяч громадян одного острова - острова Суматра, більше 35 000 дітей, якій вціліли залишилися сиротами, а загалом 1,5 мільйони дітей протягом року, а може і більше не матимуть можливості навчатися. Зрозуміло, що людина не навчилася на сьогоднішній час керувати стихією, чи попереджувати її і навряд чи це їй вдасться, але сьогодні ми маємо зробити спільну справу, для того щоб не допустити нових жертв в результаті голоду, в результаті епідемій і в результаті розрухи в будь-якій частині земної кулі. Шановні депутати Верховної Ради України, дозвольте мені висловити спільні слова співчуття народам, що постраждали в результаті катастрофи природної і нашу спільну готовність надати посильну допомогу урядам країн, громадяни яких стали жертвами природного катаклізму. Хочу інформувати вас, що представники Фракції народної аграрної партії відвідали посольство Індонезії, зробили запис в книзі жалоби і протягом цього тижня в Парламенті України була створена група, міжпарламентська група Україна - Індонезія, метою якої є надання посильної гуманітарної допомоги цій країні, а також подальша співпраця із Парламентом Індонезії направлена на відбудову територій, що постраждали і посилення продовження взаємовигідних економічних і культурних стосунків між двома державами. Я прошу наших колег, а також усіх людей доброї волі долучитись до гуманітарних благодійних акцій, які сьогодні здійснюються в нашій державі, на користь постраждалих в результаті природної катастрофи. Спасибі
Михайло Васильович Лобода, Фракція комуністів. А, Пузакову передаєте, передає право на виступ Пузакову, будь ласка.
Володимир Пузаков Фракція комуністичної партії України, Кіровоградщина. Я відомо 2005 рік оголошено в нашій державі роком ветерана - цей захід Верховної Ради накладає на всі урядові, державні, самоврядні структури високу відповідальність. Життя поставило вимогу, хоч би в цей рік дійти до кожного ветерана всіма службами у рік 60-річчя перемоги над фашистською Німеччиною так, як більша кількість ветеранів війни, праці та Збройних сил перебуває нужденному становищі. Там де голови міст і сіл, виконкоми рад тримають під своєю увагою життя кожного ветерана, там їх становище поліпшується. Наприклад, у місті Кіровограді при тісному єднанні зусиль голови міста Чигирина і міської ради організації ветеранів вдалося чимало зробити. На кожне свято до 60-річчя визволення міста, області України не залишені без уваги учасники бойових дій, інваліди Великої Вітчизняної війни, учасники війни, виділяються спеціальні суми грошової допомоги. Якщо у минулому році витрачено більше 400 тисяч гривень на 57 тисяч ветеранів міста, то в новому бюджеті виділено понад 500 тисяч на соціальне їх забезпечення та понад 300 тисяч на невідкладну матеріальну підтримку учасників бойових дій, інвалідів війни. 8 січня цього року на дні визволення міста вшанування визволителів міста Кіровограда на влаштованому прийомі головою міста були запрошені і підвезені спеціальним транспортом всі визволителі. Їх зустрічала молодь з квітами, гарними привітаннями, вручалися кожному нагороди, матеріальна разова допомога, а також спеціальний концерт славив кожного з них. Викликає тривогу лише одне всі вони учасники визволення міста люди похилого віку ледве пересувалися по залі. Їх стає все менше з кожним роком. Життя ставить перед нами настирливу вимогу: зробити все необхідне, щоб задовольнити матеріальні потреби ветеранів, бо вони цього варті. Отже, ми народні депутати не можемо бути осторонь цієї великої справи врятування ветеранів, що вимагає рік ветерана. Всім службам, всім організаціям конче потрібно повернутися обличчям до ветеранів і спрямувати свою діяльність, щоб кожен ветеран відчував себе щасливим. Дякую.
Олег Білорус передає право на виступ Степана Хмари, будь ласка. З цього приводу є відповідне звернення.
Степан Хмара, блок Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина". Шановні народні депутати, шановний Володимире Михайловичу. Я хотів би свій виступ почати з того, що я дуже здивований, що сьогодні в порядок денний включено прийняття складання присяги незаконно призначеного до Конституційного Суду колишнього заступника глави Адміністрації Президента Коваленка. І я хотів би, Володимире Михайловичу, вважати це депутатським запитом до вас, чому саме це питання було включено до порядку денного. Бо ще раз підкреслюю, немає сьогодні Прем’єр-міністра, є тільки виконуючий обов’язки, а він повинен бути обов’язково присутнім при здійсненні цієї процедури. І крім того, указ з грубими порушеннями виданий. І тому це питання сьогодні повинно бути знято з розгляду однозначно. І друге, на що я хотів би звернути увагу. Конаючий режим Кучми цинічно і брутально, доживаючи останні дні, вдається до безпрецедентного розграбування майна, до свавільного розпорядження ресурсами матеріальними і фінансовими. І одним з прикладів таких є призначення премій Президентом Кучмою в галузі науки і техніки державних премій. Я хотів би звернути увагу, наприклад, що в тому списку є, наприклад, зять Президента Кучми Пінчук, сват Президента Кучми Пінчук Михайло Аронович, чотири представники заводу, який належить Пінчукові. І дуже цікавий факт навіть - присуджена премія представнику заводу "Адигейський консервний завод“ Російської Федерації. От хай знають наші пенсіонери і інші знедолені, куди ідуть гроші, як Кучма ними розпоряджається. Крім того, сьогодні вже був озвучений мій депутатський запит про те, як Кузьмук незаконно, злочинно віддав фактично частину території ліцею імені Івана Богуна приватній структурі. Я звертаюся до вас, Володимире Михайловичу, обов’язково запросити до Верховної Ради, хай з цієї трибуни виступить Генеральний прокурор і звернути його увагу на те, що прокуратура належним чином реагувала, щоб зупинити цей грабіж незаконний. І Генеральна прокуратура - це єдина структура, яка може і повинна.
Так, Станіслав Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України, підготуватися Бондаренку замість Зіміна.
Шановні народні депутати, шановний Володимире Михайловичу, громадяни України! Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України. Шановні колеги, я хочу заявити, що в Україні створено і потужно організаційно діє організаційний комітет громадської ради освітян і науковців України. Протягом грудня-січня в усіх областях проходять і пройшли вже обласні конференції по створенню відповідних організаційних комітетів і по створенню обласних осередків. Перша така конференція відбулася в Полтаві ще в минулому році, де головою обрано Петра Кравченка - доктора філософських наук. Як показує хід цих конференцій, педагогічна наукова громадськість дуже схвально ставиться до цієї ідеї. Цією суботи ще в 14 областях, а пізніше і в Автономній Республіці Крим, відбудуться такі установчі конференції. Я закликаю народних депутатів до активної участі в цих конференціях. 28 січня відбудеться в Будинку вчителя з’їзд працівників освіти і науки, де буде створена громадська рада освітян і науковців України. Головна мета - це дотримання Конституції, законів України, бо ще Гельвецій - мудрець говорив, що країна без освіти і науки - це раб свого сусіда. Вихід. Ми вважаємо, для чого ми це створюємо? Для того, щоб Україна вийшла на інноваційний шлях розвитку. Серед цілей - це соціальний захист наших працівників і мета - сприяння багатій, розвиненій , соціально захищеній країні. Я вважаю, що і студенти, і учні, і вчителі, і педагоги, і вчені знайдуть в цій організації той прихисток, а держава стане багатшою і розвиненішою. Я просив би передати решту часу народному депутату Борису Іллічу Олійнику.
Будь ласка, мікрофон Бориса Ілліча Олійника увімкніть.
Дякую. Шановні колеги! Секунду уваги. На фінансування програми соціально значущих видань у 2004 році було заплановано 43 мільйони. Фактично, надійшло 19 мільйонів. Себто не профінансовано 102 видання. У проекті бюджету на фінансування програми соціально значущих видань 2005 року взагалі відсутня ця позначка. Я думаю, що це вперше за всю видиму, невидиму, радянську і нерадянську історію України, коли держава не дає на книжкові видання своїх статків. Нас що, хочуть знову загнати на дерева, а потім щоб ми злізли і на чотирьох з гиком рвонули в Європу? Якщо це недогляд, то я попрошу просто пробачення, якщо ж це свідомо робиться, то це ганьба на всю Європу і весь світ. Дякую за увагу. А щоб не було питань, то я подаю це у формі депутатського запиту, бо в нас завжди потрібно лишати болгарський слід. Дякую Ніколаєнку. Спасибі.
Так, Володимир Бондаренко, фракція "Наша Україна".
Володимир Бондаренко, блок Віктора Ющенка "Наша Україна", місто Київ. Останнім часом ми дуже часто чуємо про те, що ведеться якась робота, вона ведеться як на центральному рівні, так і в регіонах, по дограбовуванню того, що не встигла кучмівська адміністрація за всі ці роки розграбувати. Мова йде про військові звання і чини, про премії, про високі посади, які надаються лише для декількох днів. Все це потім буде матеріалізоване в пенсійному забезпеченні. І всі добре розуміють, про що йде мова. Тому затягування кожного дня з інавгурацією - це чергові мільярди наших грошей, які розходяться по кишенях чиновників, які абсолютно відчувають свою безвідповідальність, адже вони ще при владі, хоча вже є в Україні новий Президент. Я думаю, що вони повинні усвідомити, що кожен факт самозбагачення за рахунок держави в цей період буде розцінений як кримінальний злочин і в судовому порядку вони будуть притягнені до відповідальності, в тому числі з поверненням майна. Я хочу сказати, що крім таких так званих гуманітарних чи духовних, йдуть і речі, які є чисто матеріальними. Наприклад, у місті Києві нещодавно для російського посольства для проектування майбутнього конфлікту між новим Президентом і Росією передається комплекс санаторних споруд та дитячий садок по вулиці Вишгородській, 180, 180-а. Готується для такої передачі, але в іншу структуру, так звана "хрущовська дача" по Герцена, 7. Я хочу сказати, що те, що робиться у Пущі Водиці і в Кончі-Заспі з державними будиночками представницькими, які потрібні будуть, очевидно, для обслуговування, для прийому іноземних гостей і новій владі, діється казна-що. Заступники глави Адміністрації Президента Завгородній, Коваленко, який проектується в Конституційний Суд, а також Іщенко, міністр, екс-міністр Білоконь, перший заступник голови Київської міської державної адміністрації Іван Фоменко, починаючи з листопада цього року, тобто вже після першого туру виборів, активно ведуть роботу по приватизації цих державних будинків. Я називаю номери будинків, можу назвати, і все таке інше. Я думаю, Генеральна прокуратура повинна розглянути, що змушує цих людей в такому оперативному порядку відхоплювати кожному із них по шматку добра держави. В тому числі до цієї роботи залучений Дьомін, а також декілька інших людей, відомих в Україні. Це торкнулося також і таких же дачних будинків, які знаходяться і готуються на продаж у Кончі-Заспі. Там великий труженик України Ківалов хоче приватизувати будинок номер 9, а також Азаров Микола Янович - 19-й будинок, Кравчук Леонід Макарович - 41-й будинок, Омельченко Олександр Олександрович - 76 будинок. Я думаю, що треба припинити цю вакханалію, це повинні зробити сьогодні діючі в Україні органи, які за це відповідають. Треба повернутися всім нам, Верховній Раді, й до того що сталося у Пущі Водиці, де знову ж таки Шуфрич, Гавриш, Задорожній відхопили собі майже по десятку гектарів київської землі. Цьому треба покласти край.
Так, шановні колеги, час для виступів у нас вичерпано. Із приводу пропозицій, які прозвучали у виступах народних депутатів, я секретаріат прошу підготувати відповідні звернення. Щодо питання порушеного Степаном Ільковичем Хмарою, я хочу сказати, шановні колеги, що ми тут діємо, відповідно до Регламенту. І там же 2 кандидатури пропонується. Одна - від судівського корпусу, а інша - від Президента України. Я хочу нагадати. [[Ш у м у залі]] Одну хвилиночку, я хочу ще нагадати. Шановні колеги, я хочу ще раз нагадати, що ще 2 кандидатури, тобто 2 вакансії, які має заповнити Верховна Рада України. У даному разі, це питання не включається до порядку денного, а також не потребує попереднього розгляду в комітетах. Якщо ми змінимо процедуру або внесено зміни до закону про Конституційний Суд, будемо діяти тоді в іншій спосіб. Оголошується до розгляду Проект Закону про стимулювання розвитку малих та середніх міст. Реєстраційний номер 4563. Доповідач - народний депутат Рудьковський Микола. А є Рудьковський Микола? Так, від комітету буде виступати Володимир Кирилович Черняк. А, Рудковський Дмитро Олександрович. Перепрошую. Ще раз перепрошую. Не хоче, да? Ну вибачте, будь ласка. Шановні колеги, пропонується такий регламент розгляду цього питання. Одну хвилиночку, така пропозиція від комітету. Для доповіді - до 5 хвилин, відповіді на запитання - 3 хвилини. Для співдоповіді - 3 хвилини, обговорення і прийняття рішення - 12 хвилин. Нема заперечень? Я навіть збільшив час проти того, що пропонував комітет. будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Проект Закону про стимулювання розвитку малих та середніх міст України розроблено з метою прискорення соціально-економічного розвитку малих та середніх міст у різномаїтті їх виробничої сфери, зниження рівня безробіття, створення сучасної виробничої транспортної та соціальної інфраструктури. Проект Закону України, що пропонується, є Законом, який визначає загальні критерії надання малим та середнім містам України статусу території пріоритетного розвитку, він передбачає запровадження спеціальних режимів інвестиційної діяльності в малих та середніх містах і спеціальних режимів податкових відрахувань в бюджети розвитку малих та середніх міст пріоритетного розвитку. Проект Закону включає 20 статей. Кожна з них спрямована на створення загального нормативно-правового механізму, подолання кризових та депресивних явищ у розвитку малих та середніх міст та стимулювання їх економічного розвитку. На сьогодні такий правовий механізм дії в законодавстві практично відсутній. Першою важливою особливістю запропонованого закону є те, що він визначає загальні критерії та механізми надання малим та середнім містам статусу територій пріоритетного розвитку не як виняток, як це має місце сьогодні, а відповідно до соціально-демографічних та соціально-економічних критеріїв. Друга особливість цього законопроекту полягає в тому, що в ньому на відміну від діючих законопроектів передбачено створення не декларативного, а реального правового механізму, спрямованого на фінансове забезпечення створення виробничої, транспортної та соціальної інфраструктури в містах пріоритетного розвитку. Без цього інвестиції у розвиток окремих виробництв, розташованих на території пріоритетного розвитку, будуть неефективними. Законопроект спрямований на заповнення прогалин в законодавстві щодо врегулювання правових відносин на регіональному рівні щодо малих та середніх міст. Він доповнює діючу правову базу щодо столиці України [[Закон України "Про столицю]], сільських поселень [[закони пріоритетного розвитку села]], регіонів України [[прийнятий у першому читанні]]. Нагадаю, що в даному законопроекті об’єктом регулювання є міста та райони, але він в основному носить рамковий характер. Декілька слів щодо фінансово-економічних аспектів прийняття цього Закону. Слід зазначити, що введення його в дію не призведе до фінансових та інших втрат бюджету. По-перше, податкові пільги для суб’єктів підприємницької діяльності визначені проектом передбачені тільки, звертаю увагу, що тільки щодо додаткових інвестицій, спрямованих на реконструкцію та перепрофілювання виробництва у малих та середніх містах України. По-друге. Запровадження цього проекту передбачає перегляд існуючих пільг для підприємств малих та середніх міст пріоритетного розвитку, які не відповідають критеріям надання статусу територій пріоритетного розвитку згідно з проектом. Водночас запроваження цього закону призведе до деякого перерозподілу коштів між місцевими бюджетами та державним бюджетом приблизно на 1-1,5 відсотки. Хочу підкреслити, що прийняття цього закону України повністю відповідає стратегії соціально-економічного розвитку. Я розумію шановні народні депутати, що він ще недосконалий. Я надіюсь на те, що народні депутати до другого читання подадуть свої зауваження, і вони будуть враховані при доопрацюванні. Дякую за увагу.
Шановні колеги, запитання є до Дмитра Олександровича. Запишіться, будь ласка, три хвилини на запитання. На табло, будь ласка, прізвища народних депутатів, що записалися на запитання. Ігор Осташ, будь ласка.
Ігор Осташ, фракція "Наша Україна". Прошу передати слово Терьохіну Сергію.
Так, кому ж там?
Терьохіну.
Сергій Терьохін, будь ласка.
Дякую. Шановний доповідачу, скажіть, будь ласка, чому знову продовжується практика у галузевих законах або у спеціальних законах встановлення якихось податкових норм замість того, щоб виносити це як загальні правила для правки податкових законів? Чому ці норми не були обговорені і не були подані у профільний Комітет з питань фінансів, а також у Комітет з питань бюджету, який займається міжбюджетними трансфертами і займається відображенням такого роду пільг у державному бюджеті і у місцевих бюджетах? І чи не вважаєте ви, що така практика негідна для законотворчості і що ми не маємо приймати такого роду закони? Дякую.
Я дуже вдячний вам за запитання. Я скажу, що мене ця проблема хвилює в цілому, тому що на моєму виборчому окрузі є ці проблеми. Безумовно, якби ви як спеціаліст, як, так сказати, людина, доктор наук і таке інше запропонували закон у цілому, я би з великою радістю його підтримав. Але мене це питання хвилює, тому я ним займався.
Георгій Пономаренко, фракція комуністів.
Пономаренко, фракція комуністів. Дмитро Олександровичу, ви назовіть в своєму виборчому окрузі окрім Узина, до яких міст відноситься цей закон? Це перше. Друге. Ви - член Бюджетного комітету, ви добре знаєте і Бюджетний кодекс. Мені здається, що оті серйозніші промахи відносно бюджету, про що казав Терьохін, це не красить вас. І третє. Як ви дивитеся на те, щоб цей законопроект автору на доопрацювання, не в комітет, а автору. Я думаю, що у вас ще є час, коли ви визначитеся, чи ви народним депутатом будете, чи заступником міністром, щоб доопрацювати цей законопроект.
Я вдячний вам за це запитання. Я хочу сказати, що да, цей законопроект це є законопроект, і він потребує доопрацювання. І буде час на його доопрацювання. А те, що я буду працювати з вами, це безумовно так.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України об’єднаної, будь ласка.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України об’єднаної. Дмитро Олександровичу, у частині третій статті третьої проекту передбачено, що статус території пріоритетного розвитку, запровадження спеціального режиму інвестиційної діяльності у малих та середніх містах України надаються відповідною постановою Кабінету Міністрів. Проте дане твердження протирічить вимогам законодавству України, а саме і Конституції 92 статті, законам України "Про систему оподаткування", "Про митний тариф", якими передбачено, що встановлення нових та зміна діючих ставок податків та ввізного мита здійснюється виключно Верховною Радою України шляхом прийняття законів України. Скажіть, будь ласка, у випадку прийняття цього закону, чи це не створить ще більше ситуації до протистояння? Як виходити з цього положення.
Я дякую вам. Там йде річ про те, які міста будуть визначені. А, безумовно, керуватися податковими законами у цілому потрібно законами України.
Дякую, Дмитре Олександровичу. Час вичерпаний. Володимир Кирилович Черняк, голова підкомітету Комітету з питань економічної політики, управління народним господарством, власності та інвестицій, будь ласка.
Шановні колеги! Комітет з питань економічної політики розглянув на своєму засіданні проект Закону України про стимулювання розвитку малих та середніх міст України поданий народним депутатом України Рудковським. Законопроектом передбачається запровадження спеціальних правових заходів спрямованих на стимулювання розвитку малих та середніх міст, подолання кризових та депресивних процесів, що мають місце у функціонуванні малих міст. Про це авто тільки що доповів вам. Зазначу, що проблема актуальна, намір благородний, але його реалізації, мабуть, не є достатньо ефективною. Головним науково-експертним управлінням Апарату Верховної Ради України зазначено ряд зауважень щодо цього законопроекту, в тому числі і на нашому комітету також були висловлені схожі зауваження. Зокрема, щодо невідповідності законопроекту статті 92 Конституції України, Бюджетному кодексу України та іншим законам України. Також що цей законопроект багато в чому повторює положення інших законів, зокрема, Закону України "Про затвердження загальнодержавної програми розвитку малих міст". За висновком Головного науково-експертного управління законопроект доцільно відправити на доопрацювання з подання на повторне перше читання. Кабінет Міністрів України у своєму висновку не підтримує проект Закону, оскільки, на його думку, положення цього законопроекту суперечать законам України та не відповідають основним напрямам політики Уряду щодо реформування податкової системи. Міністерством фінансів України надано експертний висновок. відповідно до якого даний законопроект повинен бути суттєво доопрацьований на предмет узгодження з вимогами чинного бюджетного та податкового законодавства. Ну, висновки суворі, Комітет з питань економічної політики пропонує повернути автору на доопрацювання законопроект. Це не означає, що ми не вважаємо за доцільне подальшу розробку проблеми законодавчого врегулювання проблеми розвитку малих міст. Але я думаю, що якщо автор врахує ті зауваження
Дайте можливість закінчити думку, будь ласка.
Якщо автор врахує ті зауваження, слушні зауваження, які були висловлені і підготує вдосконалений законопроект, то можна буде повторно його розглянути. Дякую.
Так. Шановні колеги, переходимо до обговорення, ми домовилися 12 хвилин на виступи, прийняття рішень. В нас записалися Юрій Кармазін, будь ласка, підготуватися Володимиру Яворівському. Записались також Ольга Гінзбург, Надрага, Баранівський і Гуров, будь ласка.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого блоку Віктора Ющенка, "Наша Україна". Шановні народні депутати, шановні наші громадяни, я хочу сказати перше слова подяки автору - народному депутату Рудьковському за те, що він взагалі підняв цю проблематику. Безумовно, це справа невдячна, як він зараз зрозумів готувати закони, тим більше, коли готуєш комплексні закони, а не якусь маленьку кому чи три слова, як то робить уряд чи робить багато хто з наших колег, він спробував зробити комплексний закон, який би стимулював розвиток малих та середніх міст України. Звісно, з першого разу він наступив на граблі через те, що зараз треба приймати не тільки закон про стимулювання розвитку малих та середніх міст, а мова має йти однопорядково, і має закон називатися, якщо так вже його приймати, "Про стимулювання розвитку сіл, селищ міського типу, малих та середніх міст України". І якщо мова йтиме про механізми оподаткування, стимулювання депресивних малих і середніх міст і усунення недоліків функціонування систем розселення в Україні, де популяції малих та середніх міст, прискорення їх соціально-економічного розвитку, урізноманітнення їх виробничої сфери, тобто те, що і намагався зробити автор, то це треба було узгоджувати, безумовно, з цілим рядом інших законодавчих актів. Цими законодавчими актами є Закони України "Про систему оподаткування", "Про митний тариф України" і "Про місцеве самоврядування в Україні". Звісно, таким законом є і Державний бюджет України, який передбачає, що передбачати якісь пільги неможливо. Чому я й говорю, що дуже корисно приймати і розглядати цей законопроект. Поки що ні наш уряд, ні наш Президент, ні ми з вами не зрозуміли, що розвивати ці селища, села, міста, середні міста, маленькі і середні, треба стимулювати різними податками. Найменший податок мають платити підприємства, які розташовані в цих містах, селах і селищах. І більше, і більше, з тим, щоб ми розосереджували промисловість і обавлялися туди, не штучно, а природно добавлялися податки і забезпечувалися робочими місцями ці міста. Тому, звісно, потребує доопрацювання грунтовного цей закон. Але я за нього проголосую. Дякую.
Володимир Олександрович Яворівський, фракція "Наша Україна". Підготуватися Ользі Гінзбург.
Володимир Яворівський. Шановні колеги, шановні наші виборці! Я хочу відразу заявити, що я з глибоким пієтетом ставлюся до генерала Рудковського, як капітан запасу взагалі до генералів ставлюся дуже позитивно, тим більше до такого звання, як "генерал-депутат". Але я переконаний, що цей законопроект, який ми сьогодні розглядаємо, має бути для нас, парламентаріїв України, має бути сигнальним. Колись ми повинні собі сказати і зупинитися. Ну, скільки ми можемо котити оцю, значить, весь час оцю кулю надувну і імітувати, що ми такі великі, знаєте, добродії, які розсипають направо, наліво різні пільги, а після цього дивуємося, чому ми так бідно живемо, після цього дивуємося, чому у нас такий рівень корупції, а після цього дивуємося, чому світ на нас дивиться, як на бандитський анклав разом із нашою владою, яку ми сьогодні маємо, за рахунок персоналій, не саму владу, а персоналії, я це підкреслюю. Я прекрасно розумію добрий намір депутата Рудковського. Але я собі ставлю питання: як мені за цим законом, у якому сказано про те, що буде визначатися пріоритетність за рівнем безробіття і тому подібне, то я хочу запитати: а Жовква з мого виборчого округу - прекрасне місто, яке мало магдебурзьке право, в якого дивовижна історія, ми недавно відзначали його колосальний ювілей, а Рава Руська - ворота України, це в’їзд відразу з цієї Польщі, уже відбудованої, в’їзд сюди до нас, у нашу зовсім іншу цивілізацію, чим Рава Руська відрізняється чи від Білої Церкви вашої, яку я, знову ж таки, як місто глибоко шаную? А Яворів? А, скажімо, інші міста? Товариство, то що ж ми робимо? Хто буде визначати, якому місту надавати пріоритет, а якому не надавати, і чому, з яких причин? А таємниця цього закону в одному-єдиному, я зачитаю: "Спеціальний режим інвестиційної діяльності - правовий режим, який передбачає введення податкових, митних та інших пільг, передбачених цим законом. Крапка. Ось де все закопано. Тобто, нові пільги. А я хочу вам нагадати, що коли Ющенко став Прем’єр-міністром, найперше, що він зробив, він відмінив, якщо не помиляюся десь біля 300 пільг, які мали суб’єкти підприємницької діяльності. Не люди! І не ловіть мене на слові, я не проти пільг для ветеранів, для інвалідів і таке інше. Я проти пільг для суб’єктів підприємницької діяльності, для міст і навіть для тих, так званих, вільних економічних зон, які нічого на сьогодні Україні не дали. Через те, дорогий мій колего, не ображайтеся, але за цей закон ми не повинні голосувати. І взагалі, я думаю, треба накласти табу на введення цих нових пільг там і таке інше, інакше ми ніколи не вийдемо з цього болота, в якому ми сьогодні ще живемо. Дякую.
Ольга Петрівна Гінзбург, фракція комуністів. Підготуватися Надразі.
Шановні народні депутати! Шановні виборці! Шановний Володимире Михайловичу! Ми сьогодні розглядаємо проект Закону про стимулювання розвитку малих та середніх міст України і цей проект само по собі установлює вимоги, при настанні яких яке місто набуває статусу території пріоритетного розвитку і тоді вже буде здійснюватися спеціальна. спеціальний режим інвестицій. І ось для мене, так я вивчаючи цей закон собі зрозуміла що ж повинно мати місто, щоб набрати такий статус. У нас кожне місто на Україні має цілий перелік таких недоліків, які мають визначити місто, що воно пріоритетне. Наприклад. Є місто середнє. Я пишаюся, що в мене мій округ це такі відомі міста як Конотоп і Шостка і немає, мабуть, в світі людини, яка не знає "Свему" в місті Шостка, який виготовляв плівки для фото і кіно, і для фотозйомок, і до якого стану доведені зараз ці міста ми знаємо. Ви подивіться, є прошарок населення. Це молодь, це старше покоління, це середнє покоління. Що для молоді потрібно сьогодні? Для неї потрібно навчання, щоб воно вчилося, і щоб був якийсь організований досуг. Що потрібно старшому поколінню? Це щоб була робота у нього і, відповідно, заробітна плата, за яку він міг би утримувати свою родину. Що потрібно старшому поколінню? Це, відповідно, пенсія, яка могла би забезпечити його життя і, звісно, увага нашого суспільства до нього. Наприклад, я у минулому році так багато з цим урядом працювала для того, щоб зробити у своєму місті Конотопі і Шостці будинки ветеранів. Тобто люди, які старші або одинокі могли прийти у цей будиночок, вони могли б там послухати якусь музику, поспілкуватися, почитати книжки, випити стакан чаю вечором, прийти додому відпочити. Для цього було у нас все нароблено. Я не знаю чи зможу я з сьогоднішнім урядом, який прийшов, завершити ці дві великі такі проблеми по Конотопу і по Шостці по організації цих будинків ветеранів. Але я хочу сказати, мій погляд на цю проблему такий, що не можемо ми в Україні, якщо у нас такий маленький бюджет, і ми будемо уривками гасити цю чи іншу проблему, ми повинні знати, що треба людям дати роботу. Якщо будуть працювати заводи, фабрики, то у нас будуть розвиватися паралельно місця. Якщо у нас будуть села відроджуватися, буде робота, нам не треба приймати такі закони. Це глобальна проблема, яку повинен виносити Кабмін на розгляд Верховної Ради і говорити: "Шановні народні депутати! Давайте ми з вами сьогодні відпрацюємо ці по ступенькам от такі складні проблеми, які дадуть можливість нашим людям працювати тим самим вносити у бюджет свою долю праці і тим самим відроджувати міста, які сьогодні, на жаль, вимирають". Дякую.
Василь Іванович Надрага, депутатська група "Союз". Будь ласка.
Уважаемые коллеги! Беспорно, тему, которую мы сегодня рассматриваем, надо развивать. И я думаю, что предлагаемый законопроект делает определенный шаг вперед. Но мне кажется, что проблема развития малых и средних городов должна все-таки рассматриваться, на мог взгляд, более глубоко. Первое и самое принципиальное. Мне кажется, что сегодня, когда мы говорим о том, что этот законопроект в той или иной степени должен быть доработан, то, безусловно, в первую очередь надо разобраться, а что такое отчисление в бюджет. И здесь я не совсем согласен с тезисом, который прозвучал, что если в бюджете так сказать, тут никаких издержек не будет, то все равно издержки будут, потому что предоставление статуса территории специального режима инвестиционной деятельности, это уже предполагает дачу льгот в бюджет. И поэтому вот эту тему нужно отработать, тогда только можно говорить о том, что этот закон будет соответствовать тому, чему должен он соответствовать по своей идее - это когда будут отрегулированы бюджетные отношения. А говоря о бюджетных отношениях и говоря о проблеме малых и средних городов, как впрочем говоря о селах и поселках, мы должны четко с вами понимать, что главная проблема все-таки здесь лежит в их финансовой самостоятельности, а вот этого у них как раз и не хватает, потому что малые и средние города, села и поселки, они получают бюджет из рук района, в рамках которого они существуют. И мы должны сегодня говорить о том, что они должны получить полноценный бюджет и поэтому тут есть два направления, по которым нужно работать. Первое, при принятии государственного бюджета, мы должны четко понимать, что в малых городах и поселках проживает значительная часть нашего населения и они должны получать нормальный бюджет, а то получается так, мы утвердили с вами бюджет, а вчера, буквально, мы принимали Закон, по которому и внесли изменения, ибо оказывается малые, средние города, села и поселки не имеют в своем бюджете даже денег на то, что бы содержать учреждения культуры. Мы это повесели с вами на районные бюджеты и поэтому мы должны четко понимать, обеспечение малый и средних городов и поселков, это в первую очередь, их бюджетная самодостаточность. Исходя из этого, я думаю, что нужно наработать еще и изменения в бюджетный кодекс, согласно которого, я убежден, что точно также, чтобы в независимости от настроения районных властей, малые и средние города, которые получают бюджеты от того, каким образом их утверждают районы, чтобы села и поселки, которые тоже получают из чьих-то рук свой бюджет, из рук районных советов, они должны быть самодостаточны, а значит, и самостоятельны в получении бюджета. Поэтому, говоря об этом бюджете, я думаю, что проблема шире и мы должны в первую очередь говорить о бюджетной самодостаточности малых и средних городов. Вот это самый верный путь развития и совершенствования существования этих неселенных пунктов. Спасибо.
Так. Запросить народних депутатів до сесійної зали, зараз ми будемо приймати рішення, будь ласка, позиці Кабінету Міністрів, одну хвилиночку, Вощевський Валерій Миколайович, перший заступник Міністра економіки та з питань євроінтеграції, будь ласка.
Шановні народні депутати, цей Закон на нашу думку повинен бути відхилений, виходячи принаймні з двох моментів, про які я хотів би сказати, на сьогоднішній день 10% території України - це спеціальні економічні зони і території пріоритетного розвитку, нічого доброго для економіки в цілому, крім зловживань, крім звуження конкурентного середовища у державі ці території і СЕЗи не дають. І я думаю, що у перспективі вони повинні бути відмінені. Це по-перше. По-друге, що стосується малих міст. У цьому році ви прийняли Державну програму розвитку малих і середніх міст, там є цілий ряд норм, серед них одна, яка дозволяє 100 відсотків всіх податків від новостворених підприємств у малих і середніх містах направляти до місцевих бюджетів - дієвий стимул для розвитку цих міст. І на закінчення, вельмишановний Дмитро Олександрович, ми згодні з тим, що соціально-економічні проблеми малих та середніх міст треба вирішувати, але конструктивно буде, якщо це ми будемо робити при змінах, удосконаленні, у загальному контексті зміни до податкового законодавства, а не шляхом встановлення спеціальних режимів оподаткування. Отже, цей закон не може бути, на нашу думку, прийнятий сьогодні. Дякую.
Мікрофон Дмитра Рудковського, будь ласка, автора законопроекту.
Шановні народні депутати, я дуже вдячний за те, що підтримали і покритикували. Я буду враховувати це у своїй роботі. Але я хочу відповісти як депутат-генерал депутату-капітану. Справа не іде про якійсь Узин чи що, іде в цілому про міста і селища, у тому числі про Жовкву. І я дуже був би вдячний, як би ви доопрацювали також цей законопроект і щоб Жовква мала також якісь пріоритети. Це перше. По-друге. Я хочу сказати і нашим представникам уряду, добре, що ви звернули увагу також на цю проблему після того, як ми обговорювали. І дуже добре, як би ви більш кваліфіковано внесли свої пропозиції, я б з радістю з ними погодився. Дякую за увагу.
З мотивів Гуров, будь ласка.
Вадим Гуров, Кривбас. Шановні колеги, немає жодних сумнівів у необхідності стимулювання розвитку депресивних територій і в першу чергу малих міст. Не секрет, що економічні реформи призвели і будуть призводити у майбутньому до закриття цілого ряду підприємств. Більше того, буде зменшуватися кількість зайнятих у цих галузях: у гірничій, сільськогосподарській. З огляду на це ми маємо створити всі умови для того, аби забезпечити економічний та соціальний розвиток відповідних регіонів. Тому зрозуміло, що ідею цього проекту фракція "Єдина Україна" безумовно підтримає. Але разом з тим варто відзначити, деякий притаманний законопроекту недолік. Скажемо, нечітко визначені умови визначення терміну надання пільг. З огляду на це фракція "Єдина Україна" пропонує проект на доопрацювання і повторне перше читання. Дякую.
Яворівський репліка, і будемо голосувати.
Володимир Яворівський. Шановні колеги мої, я ще раз засвідчую свою глибоку капітанську повагу до генерала Рудковського. І хочу сказати щодо Жовкви, минулого року був великий круглий ювілей міста Жовкви. І як народний депутат я разом з виконавчою владою звичайно зробили все для того, щоб відбудувати центр Жовкви, щоб привернути увагу туристів до Жовкви. І скажу вам, шановний мій колего Рудковський, про те, що жодних пільг для Жовкви я ніколи, спеціально для Жовкви, я не буду вимагати. Очевидно ми повинні думати про те, щоб піднімалася вся Україна, а не тільки, скажімо, наше місто чи містечко нашого округу. Це вузький егоїзм. І я за те, щоб ширше дивитися на ці проблеми. Ваша прекрасна ідея. Але просто я проти неї. І не треба тут шукати ніяких інших підтекстів. Я ще раз засвідчую вам свою капітанську повагу, пане генерале.
Дякую. З мотивів Олександр Баранівський, будь ласка.
Дякую, Володимире Михайловичу. Фракція соціалістів, Олександр Баранівський. Те, що є проблема малих міст, ні в кого це не викликає ніяких сумнівів. Але, шановні колеги, цивілізований світ трошки йде іншим шляхом. Не шляхом надання якихось пільг всім депресивним районам, а конкретно вибудовуються бюджетні програми за бюджетні кошти, і будуються відповідно у тих районах, як, скажімо, і заклади освіти, там науки, місця відпочинку, створюються робочі місця, відповідно кошти на боротьбу зі злочинністю, на підняття охорони здоров’я і так далі. Це цілий комплекс питань, вирішуючи який, можна депресивні райони, як то їх підняти відповідно до певного рівня. Ми розуміємо, що всі кошти чи великі кошти крутяться в великих містах, малі їх не отримують. Тому треба. Звичайно, це - проблема велика, і автор її сьогодні нашу увагу привертає, це дуже добре. Але вирішувати треба цю проблема так, як вирішується в усьому цивілізованому світі - конкретними бюджетними програмами по депресивних районах і кожного зокрема.
Так, шановні колеги, прошу зараз мобілізуватися для голосування. Першою ставиться на голосування про прийняття за основу проекту Закону України про стимулювання розвитку малих та середніх міст України. Реєстраційний номер 4563. Прошу голосувати. [[11:26:15]] За-94 Рішення не прийнято. Тоді пропозиція профільного комітету - на доопрацювання, тобто на повторне перше читання. Тому я ставлю на голосування цю пропозицію про направлення на повторне перше читання проекту Закону України про стимулювання розвитку малих та середніх міст України, реєстраційний номер 4563. [[11:26:50]] За-193 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Оголошується до розгляду проект Закону про інформаційну безпеку України. Доповідач - народний депутат України Віктор Кирилов, співдоповідачі: Андресюк Борис Павлович - перший заступник голови Комітету з питань національної безпеки і оборони, Микола Томенко від Комітету з питань свободи слова. Так, регламент, шановні колеги, давайте домовимося: для доповіді - до п’яти хвилин, відповіді на запитання - три хвилини, для співдоповідачів - по три хвилини, обговорення, прийняття рішення - 10 хвилин. Нема заперечень? ГОЛОС З МІСЦЯ. Нема.
Дякую вам. Будь ласка.
Шановний законопроект шановні колеги! Внесений на ваш розгляд законопроект має статус базового, він має визначити основні засади державної політики у сфері інформаційної безпеки України. Законопроект розроблено на виконання статті 17 Конституції України, згідно з якою захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього українського народу. Правова база, що регламентує сферу інформаційної безпеки та державне управління безпекою в інформаційній сфері, потребує суттєвого вдосконалення, взаємодії, координованості, узгодження дій Верховної Ради, уряду і Президента. З чого виходили і що враховували ми під час підготовки законопроекту? По-перше, негативні тенденції розвитку інформаційного простору України, неефективність державної інформаційної політики, стан економіки країни створюють передумови для ескалації загроз інформаційній безпеці у країні. По-друге, за окремим ознаками рівень інформаційної безпеки в Україні наближається до критичної межі, за якою - втрата демократичних принципів і засад діяльності держави. Політичні події в нашій державі, особливо останні, вказують на те, що саме чинники політичного характеру провокують ескалацію головних загроз інформаційної безпеки, ставлять під сумнів реалізацію прав українських громадян на свободу слова. Передусім, це впровадження політичної цензури, тиск на друковані та електронні ЗМІ, прояви політичного екстремізму стосовно журналістів, недостатня відкритість органів державної влади, перетворення ЗМІ на засоби масової пропаганди. По-третє, на жаль, непоодинокими є прояви політичного екстремізму щодо ЗМІ, які набувають форми фізичної розправи з журналістами. Значна частина випадків насильства над журналістами та їх загибелі не розкриті правоохоронними органами. Фізичні розправи над журналістами посилюють самоцензуру, обмежують професійні можливості представників ЗМІ. По-четверте, тяжкий податковий прес на засоби масової інформації, високі ціна на папір, монополізація окремих видів інформаційних послуг, обмеженість рекламного ринку та інвестицій, низка платоспроможність населення зумовлюють неприбутковість переважної частини ЗМІ, особливо суспільно-політичного спрямування. Це не дає можливості реалізувати інформаційні проекти як бізнесові, які здатні приносити прибуток. Поява нових інформаційних продуктів в Україні практично завжди чітко зорієнтована на виконання завдань політичного характеру в інтересах засновників, кураторів або фінансових груп, тому фактично всі телерадіоканали та переважна частина друкованих ЗМІ розподілені між впливовими фінансово-політичними колами. По-п’яте, низький рівень життя громадян України обмежує їх доступ до інформації. Українські вчені не мають фінансових можливостей для доступу до інтернет-ресурсів. Обмеження доступу широких верств населення до інформації спричиняє внутрішнє звуження інформаційного простору України, стримує розвиток інтелектуального потенціалу суспільства. В інформаційному просторі України існують чинники негативного, іноді деструктивного впливу на суспільну свідомість і психіку громадян, що уможливлює маніпуляції свідомістю людини і може мати негативні суспільні наслідки. Результатом дії цих чинників може стати руйнування моральних цінностей, духовного здоров’я людини і суспільства. По-шосте, недосконалою є правова база, що регламентує використання новітніх інформаційних технологій та визначає нові види злочинів, вчинених з їх використанням. Численні факти порушень чинного законодавства свідчать про неефективність. Реальну загрозу інформаційній безпеці України становить комп’ютерна злочинність внаслідок слабкої захищеності інформації з обмеженим доступом та високого рівня залежності комп’ютерних мереж від іноземних виробників програмного забезпечення. Відсутність ефективної профілактики, запізнення з проведенням в державі відповідних контрзаходів приводить до погіршення репутації України, до фінансових втрат в зовнішньоекономічній діяльності. В зв’язку з цим, хочу наголосити на тому, що в більшості індустріальнорозвинутих країн проводяться дослідження і розробки нової інформаційної зброї. З цієї загрозою нам з вами ще треба буде боротися. У розвинених країнах концепції інформаційної війни є складовою воєнної доктрини, а в нас з вами навіть немає закону про інформаційну безпеку. Наостанку, я погоджуюся цілком зі справедливими пропозиціями наукових експертів і членів парламентських комітетів, які висловили ряд слушних зауважень до законопроекту. Але все рівно я просив би Верховну Раду прийняти цей закон за основу.
Дайте можливість. будь ласка, мікрофон ввімкніть.
Маючи на увазі, що при підготовці до 2 читання всі недоліки можна буде усунути і можна буде прийняти всі ваші зауваження і доповнення. Дякую за увагу.
Запитання, шановні колеги. Будь ласка, запишіться. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Борис Беспалий, будь ласка, ваше запитання. Три хвилини на запитання.
Борис Беспалий, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Ну перше в мене запитання все ж таки є таким. Політична ситуація в державі значно змінюється в бік демократизації, проект ви вносили раніше в іншій ситуації. То не здається вам логічним все ж таки взяти цей проект і доопрацювати його з тим, щоб внести його вже у відповідності до нової ситуації. Це, мені здається, було б швидше і тоді ви б могли розраховувати на кращу підтримку. І друге запитання. Дуже часто під приводом встановлення інформаційної безпеки насправді встановлюється різно. цензура. От ми, наприклад, знаємо, що буває так - або "залізна завіса", або інформація без кордонів. Все ж таки з цієї точки зору, як ви ставитесь до таких штучних обмежень на інформацію, зокрема на контроль над "Інтернетом", який весь час держава намагається запровадити?
Дякую за запитання. Відповідь на перше запитання. Я вважаю, що дуже слушна ваша порада з приводу того, що можливо б одразу допрацювати, але це звичайно я не хотів би втрачати час. Я хотів би вже доопрацювати от до другого читання, врахувати всі ваші пропозиції, зауваження і вже пройти, бо якщо ми його не приймемо зараз за основу, ми втратимо. ну одну сесію. А з приводу штучного обмеження інформації, я завжди негативно ставився до будь-яких проявів цензури. Я вважаю, що в країні повинна бути. повинен бути чіткий перелік інформації, котра містить державну таємницю, котра при її розголошенні може нести загрозу інтересам держави, а все інше - чим більше знають наші громадяни, чим більше відкритості у роботі уряду, місцевих органів влад, всіх інших інстанцій тим краще для держави, бо це, по-перше, створює, скажімо так, необхідність прислухатися до громадян чиновникам. А, по-друге, чим більше відкритості, тим всім краще.
Юрій Соломатін, будь ласка.
Прошу передати слово Родіонову, фракція комуністів.
Михайло Кузьмич Родіонов, будь ласка.
Родіонов, фракція комуністів. Шановний доповідачу! У мене є питання, але ж враження таке з цього закону, что “смешались в кучу кони, люди". Так? Абсолютно и справедливо все-таки замечание Науково-экспертного управления "на доопрацювання". Там все есть. А питання таке. На вашу думку існує такий закон, в яких країнах в інший той, який ви хочете запроваджувати - "національна безпека"? Це перше. Друге. Є національний простір інформаційний. Скажіть, будь ласка, може бути національна таблиця множення?
Дуже дякую за ваше цікаве запитання. З приводу "національна таблиця множення" чи ні, національний інформаційний простір - це не зовсім ті сфери, котрі між собою пересікаються. І воно не зовсім по суті це запитання, вибачте. З приводу того, що у цьому законі дуже багато намішано. Розумієте, коли років 20 тому ставити на розгляд цей закон, взагалі не було предмету ні дослідження, ні врегулювання. На сьогодні це настільки великий пласт абсолютно не врегульований ніяким законодавством, тому і виглядає цей закон трохи змішаним. Лишень тому. Я вважаю, що цей закон будуть допрацьовувати після нашого з вами прийняття ще кілька скликань Верховної Ради, бо це настільки динамічна сфера, вона настільки постійно знаходиться у стані перемін. але треба закласти основу в регулювання цього. В інших країнах є досвід, як прийняття єдиного закону для врегулювання безпеки інформаційного простору, так і прийняття багатьох окремих Законів, котрі потім, ну. якось систематизувалися. Ми вибрали з вами шлях більш досконалий, більш впоряджений. Дякую.
Так. Дякую, час вичерпаний, сідайте, будь ласка, Вікторе Дмитровичу. Дякую, Вікторе Дмитровичу. Так. Борис, ну, час ми ж на питання відвели вже. Перший заступник голови Комітету з питань національної безпеки і оборони, Андресюк Борис Павлович, будь ласка/
Шановні народні депутати, відповідно до регламенту Верховної Ради, Комітет з питань національної безпеки і оборони 17 листопада розглянув поданий проект народним депутатом Кириловим на своєму засіданні. Хотів би відмітити, що законопроект розроблений на виконанні Статті 17 Конституції України, згідно з якою захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всеукраїнського народу. Комітет підтримав в принципі концептуальну ідею на основі завдання визначені в проекті Закону стосовно забезпечення правових основ інформаційної безпеки України, створення відповідно до загальнодемократичних принципів сприятливих умов, та надання гарантій розвитку і захисту інтересів, прав та свобод людини. Будемо відвертими, що сьогодні державне управління безпекою в інформаційній сфері потребує суттєвого вдосконалення, взаємодії, координованості та узгодження дій в рамках Парламенту, Президенту ста Уряду. Саме на це, на наш погляд, саме це і було головною метою розробки цього законопроекту, але хотів би відверто сказати, що при розгляді на засіданні Комітету було ряд суттєвих зауважень до законопроекту. Ну, по-перше, дійсно сьогодні не можна не підтримати ті критичні зауваження, що законопроект дублює основні положення вже діючих Законів, такі як, скажімо, про основи національної безпеки України, де визначені основні напрями інформаційної безпеки України, концептуально уже визначені. Також дублює деякі положення Закону про інформаційну безпеку в Україні, тому тут є питання. Ми абсолютно висловили повну згоду, Комітет я маю на увазі, з тими зауваженнями, які, грунтовними зауваженнями, на наш погляд, які висловлені у заключенні Науково-експертного управління Верховної Ради. Разом з тим, комітет, розглядаючи законопроект нашого колеги, ми підтримали в цілому цей законопроект, врахувавши те, що Комітет з питань національної безпеки разом з автором законопроекту зобов’язався суттєво доопрацювати цей законопроект з врахуванням критичних зауважень Науково-експертного управління, окремих депутатів, комітетів. І таким чином, прийнявши його у першому читанні, запропонувати його потім на розгляд Верховної Ради у другому читанні. Дякую за увагу.
Дякую Борис Павлович. Будь ласка, питання. Три хвилини. Запишіться. На табло прізвища народних депутатів, що записалися на запитання. Юрій Кармазін, будь ласка, ваше запитання.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка, "Наша Україна". Шановний доповідачу, хіба у комітеті не знають, що є Закон про інформацію, що є інший закон, прийнятий всього рік назад, де можна було про забезпечення безпеки держави, де можна було зробити окремим розділом цей закончик? Хіба у комітеті не бачили, що цей закон зокрема у статті 10-й, у інших статтях передбачає повноваження Президента, Верховної Ради, Верховного суду, всіх судів і так дальше? Хіба у комітеті не бачили, чи немає фахівців, чи що роблять працівники секретаріату комітету, пропускаючи такий неякісний документ, який, я абсолютно переконаний, сьогодні отримає до сотні голосів, я переконаний, до сотні. Ну, я просто дивуюся, чому отаке іде заключення від комітету. Я хотів би вашу особисту точку зору почути, підкреслюю, особисту.
Дякую Юрій Анатолійович. Я доповідав позицію комітету, яка. і сказав всі ті критичні зауваження, які були висловлені комітетом. Особисто поділяю вашу точку зору стосовно того законопроекту, який розглядається. Дійсно, сьогодні концептуально ті питання, які має на меті вирішити цей законопроект, визначені сьогодні в Законі про інформаційну безпеку України і про в Законі про основи національної безпеки і оборони. Але не можна заборонити сьогодні суб’єкту законодавчої ініціативи сьогодні значно розширити у зв’язку з цією ситуацію, яку сьогодні ми маємо на інформаційному ринку і України, і світу в цьому. Ми бачимо сьогодні як розвивається ця сфера. І ці закони, про які сказав, вони тільки рамково визначають це питання. А те, що автор сьогодні дійсно дублює у цьому законі більшість положення і Конституції, де визначає, скажімо, повноваження Президента, Верховної Ради, Кабінету Міністрів у цьому законі - це абсолютно ви правильно говорите. Тому ми і говоримо, що законопроект потребує суттєвого доопрацювання.
Юрій Соломатін, будь ласка, ваше запитання.
Дякую. У мене питання таке. При підготовці будь-якого законопроекту опрацьовується вся законодавча база вітчизняна і сусідів наших, і зі Сходу, і з Заходу. Скажіть, будь ласка, які закони походження європейського, американського або російського, білоруського подібного типу є, чи вивчали ці закони? А якщо вивчали, то яким чином використали або ні той досвід, який напрацьований у наших сусідів? Дякую.
Дякую. Безумовно, це питання більше до автора, оскільки він готував, який він досвід з’ясовував. Наскільки мені відомо, західний досвід такий Закону про інформаційну безпеку держави є в досить розвинутих європейських державах зрозуміло він є. Єдине, що я сказав, що ми з вами у 2003 році прийняли Закон про основи національної безпеки України, де в сьомій статті цього закону ми тільки рамково окреслили основи національної безпеки в економічній і інформаційній сфері. Більше того, стаття 17 Конституції України теж говорить рамково, двома словами тільки, що ця сфера має бути законодавчо врегульована. Я так гадаю, коли, розглядаючи на комітеті це питання і цей законопроект. Ми виходили з того, що суб’єкт законодавчої ініціативи, народний депутат, має право на підставі 17 статті Конституції, а також сьомої статті Закону про основи національної безпеки України, мав право на розробку цього документу. Але вважаючи, що він сьогодні получився більш декларативним. ми вважаємо, що він потребує суттєвого доопрацювання.
Так, дякую, Борис Павлович. Час вичерпаний. Будь ласка, Микола Томенко.
Шановні колеги, нам треба консолідацію парламенту завжди утримувати, тому я з колегами-комуністами дебатував зараз з приводу цього Закону. І хочу сказати, що, як не парадоксально, я повністю, я б сказав, підписуюсь практично під кожним словом Віктора Дмитровича Кирилова, що він сказав. Його турбота про інформаційний простір, але так склалося, що цей Закон, в принципі, не має відношення до того, що він говорив, оскільки в законі ідея була така, що із різних діючих законів взяті фрагменти і збиті під загальною назвою інформаційної безпеки. І парадокс полягає в тому, що фактично більшість з цих речей уже записані або в Законі про інформацію, або в Програмі про інформатизацію, або в Законі про державну таємницю і таке інше. Трагедія ж полягає в тому, що ніхто не збирається це виконувати сьогодні. Тобто сьогодні ми маємо достатньо багато підстав, наприклад, якщо би от проаналізувати, що відбувалося під час виборчої кампанії. У нас не відкрита жодна кримінальна справа і нема жодного судового розгляду, наприклад, за там розпалювання міжнаціональної ворожнечі. Ні Національна рада з питань телебачення і радіомовлення, ні Державний комітет з телебачення, радіомовлення, ні прокуратура не відкрила цієї справи. У нас що підстав немає законодавчих? Є законодавчі підстави. Я звернувся до прокуратури: на яких підставах в "Укрзалізниці" розвішувалися матеріали, що розпалювали міжнаціональну ворожнечу? Генеральна прокуратура активно розшукувала і не знайшла жодного працівника "Укрзалізниці", який це розвішував. Виникає питання: якесь НЛО розвішувало мільйони листівок в залізницях? Не знайшли жодного чоловіка. Тому не законом про інформаційну безпеку, а виконаннями законів всіх посадових осіб можна цю інформаційну безпеку забезпечити. Є тут добі ідеї, які абсолютно чітко за логікою нашої структури нашого медіа-законодавства попадають або зміни до закону про інформацію, і не треба нічого нового, які підпадають, скажімо, уточнюючи в програму інформатизації, який братський комітет наш, наприклад, науки і освіти чи національної безпеки повинен зробити. Тому наша позиція, нашого комітету є наступна: такий спеціальний черговий об’єднуючий глобальний і стратегічний закон, на жаль, не вирішує проблеми. Значить, вирішують проблеми уточнюючі норми діючих законів і вирішує проблему відповідальність, контроль і виконання законів. Тому наша пропозиція наступна: ми з повагою відносимося до того, що напрацьований серйозний матеріал, але все-таки ми хотіли б, щоб ці пропозиції відповідно були переформатовані, і все, що стосується зауважень до діючого закону про інформацію, подати як зауваження до закону про інформацію. Те, що стосується застережень, конкретних пропозицій до органів місцевого самоврядування, передати туди. А в цілому, такий закон, на нашу думку, не потрібний, і позиція нашого комітету буде - відхилення.
Шановні колеги, переходимо до обговорення. Будь ласка, на табло прізвища народних депутатів, що записалися для участі в дебатах. Юрій Анатолійович Кармазін, фракція "Наша Україна". Ми домовилися, шановні колеги, 10 хвилин. Так, до перерви щоб завершити розгляд цього питання. Підготуватися Юрію Петровичу Соломатіну.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", виборчий блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати! Абсолютно правильно доповів зараз ситуацію голова Комітету з питань свободи слова Микола Томенко. Правильно тому, що є закони і про основи національної безпеки і оборони, і про інформацію. І цей проект має абсолютно декларативний характер, не містить норм, які б могли застосовуватися на практиці і, дійсно, забезпечувати інформаційну безпеку держави, містить дублювання норм, які вже містяться, в тому числі, і в Конституції України. Для реалізації я просто вам продемонструю, хто не читав цього закону, статтю 10 цього закону, де написано: "Система забезпечення інформаційної безпеки України відповідно до Конституції. Президент України". І "забезпечує" на півсторінки. Верховна Рада України - вже на цілу сторінку, що робить. Рада національної безпеки, Кабінет Міністрів, Служба безпеки, міністерства, місцеві адміністрації, правоохоронні органи, суди загальної юрисдикції здійснюють судочинство у сфері інформаційних відносин, Генеральна прокуратура здійснює нагляд і громадяни України роблять те-то, те-то. Для чого це робити? Цього не потрібно було робити, і комітету треба було зупинити це. Назва проекту, його мета, яка визначена в статті першій не відповідають його змісту, оскільки у визначенні і мети, і в назві йде мова про інформаційну безпеку України, в той час як в тексті багато уваги приділено напрямам державної інформаційної політики та питанням інформаційного простору, тобто тим питанням, які регулюються якраз зовсім іншого закону. Незрозумілою є стаття 24: "Судочинство в сфері інформаційної безпеки України", - оскільки немає якогось окремого судочинства у сфері інформаційної безпеки або в сфері, наприклад, екологічної безпеки. Судочинство є тільки одне і здійснюється однаково на всій території держави. Закон не заслуговує далі на те, щоб його критикувати. Його треба відправляти на доопрацювання. І краще робити так, як нам радив Борис Андресюк, приватну свою думку. Я хотів би сказати те, що, дійсно, сьогодні стосується державної безпеки України, це те, що зараз збираються всі голови правлінь України "Укоопспілки", щоб терміново провести розпродаж всього рухомого і нерухомого майна по розпорядженнях голови правління Бабенко. Все продовжується те саме, що робиться в уряді. "Ленд круізори" продаються в уряді по 10 тисяч доларів, коли вартують 50-60 машини, і все інше, про що сьогодні говорили мої колеги Бондаренко і інші. Генеральна прокуратура, пане Піскун, просніться, прокиньтеся! Давайте їдьте в Адміністрацію Президента, в уряд, дивіться, що розпродується! Це національне надбання розпродується сьогодні народу, в останні дні все це робиться, в тому числі і.
Юрій Петрович Соломатін, фракція комуністів. Підготуватися Яворівському.
Шановні колеги, я уважно вивчив цей законопроект, навіть з насолодою, консультувався з фахівцями і дійшов до такого висновку. Законопроект цей вкрай потрібний. Аналогічні законопроекти існують в сусідніх державах, і я наголошу, якщо автори законопроекту і члени комітету профільного не знають про те, доктрини інформаційної безпеки Російської Федерації затверджено Президентом Російської Федерації 9 вересня 2000 року і проект Закону Республіки Білорусь "Про інформаційну безпеку". Тобто, досвід є і необхідність відчувається не лише у нашій країні, нашій державі, але і сусідніх державах на пострадянському просторі, які є об’єктами інформаційної агресії з боку інших держав. Я хотів би лише ще 2 репліки зробити. В статті 2 "Інформаційна безпека України" стверджується, що потрібні заходи захисту від маніпулювання інформацією і дезінформування та впливів на свідомість, підсвідомість та психіку як індивіду, так і суспільства в цілому. Ще в 20-х роках минулого сторіччя американські "піоніри" маніпулюванням. сформулювали правила для управління громадською думкою. Вони визначили, що психологія натовпу, тобто Майдану в нашій сучасній лексиці, побудована не на мисленні, а на емоціях. Поскільки натовп, тобто Майдан, не має мозку, мотивація для дій натовпу, тобто Майдану, повинна бути побудована не на логіці, а на формі і подачі, презентації. Форма, речовки, прапори, стрічки - усьо, зміст - ніщо! Саме це і бачили ми під час того, що відбувалося на Майдані Незалежності. І ще одна репліка. Стаття 6 "Загроза національної безпеки України". Стверджується, що намагання маніпулювання суспільною свідомістю, зокрема шляхом поширення недостовірної інформації, неповної інформації або упередженої інформації повинна бути припинена. Скільки у нас каналів? 666 каналів слизьких новин. Як про Ірак говорили, що там зброя масового ураження, а зараз з’явилися вже інформації: "поіски зброї масового ураження в Іраці припинилися у минулому місяці". Чи пішли Сполучені Штати Америки і та шпана, яка їх там підтримує, проч з Іраку? Ні. Обдурили весь світ у тому числі і нашу Україну, і ми заплатили це життям 17 наших співвітчизників за це. І останнє. Доповнення до статті 19 "Обмеження прав і свобод суб’єктів інформаційної сфери": "Підставами для обмеження прав, свобод в інформаційній сфері є: перше, інтереси національної безпеки і громадянського.
Сідайте, будь ласка. 10 секунд, будь ласка.
10 секунд. Захист громадської моралі, здоров’я, прав і свобод людини і громадянина, введення військового та надзвичайного стану і інші підстави встановлені законом". Дякую.
Володимир Яворівський, фракція "Наша Україна".
Володимир Яворівський. Шановні колеги народні депутати! Шановні наші виборці! У 1989 році Борис Єльцин, який тоді очолював Комітет з архітектури і будівництва, і членом якого я був від України, тоді ми слухали міністра фінансів Павлова, може пригадуєте такого. І Єльцин його запитав: "Скажите, господин Павлов, сколько надо банков в СССР". Павлов впрів, почав заїкатися і стинати плечимо. На що Єльцин сказав: "Запомните, господин Павлов, банков надо столько , сколько их надо". І був правий. Я це веду до того, що скільки б законопроектів не пропонували, які стосуються оборони людських прав, оборони національних інтересів, оборони свободи слова, оборони національної безпеки України, їх ніколи не буде багато. Це принципове питання, і я хотів би подякувати колезі Кирилову, який цю тему ще раз поклав, так би мовити, на законодавчі ноти. І я переконаний, що цей закон викликаний ситуацією сьогодні в Україні, бо не даремно, подивіться, його базові, так би мовити, опорні точки цього закону. Однобоку політична орієнтація інституцій масової інформації та формування суспільної думки під адміністративним впливом державних органів, чи під економічним впливом комерційних чи кримінальних структур, це буквально відповідь на ситуацію, щодо свободи слова, яку ми ще, може зараз уже менше, в ці дні. але яку ми з вами переживали буквально останній час. Тобто цей закон справді є відповіддю на болючі теми, болючі проблеми нашого сьогодні так званого, на превеликий жаль, українського життя. Я переконаний в тому, що треба розділити обов’язково, я не наполягаю, але це моя особиста думка, відділити напрямки державної інформаційної політики, мають бути, стояти все-таки окремо від національної безпеки України. Це різний комплекс, різні блоки питань, які потрібно розвести, і я прихиляюся до думки мого колеги Миколи Томенка в тому, що, насправді, проблеми лежать в іншому, це справді чесний порух депутатської душі так би я сказав, але проблеми лежать в іншому, ми маємо достатню законодавчу базу, її просто нікому виконувати, от у чому річ. І хочу, маючи ще цієї пів хвилини, звернутися до Генерального прокурора. Хіба, Ви не знаєте, добродію Піскун, про те, що зараз засідають в Укоопспілці Бабенко, він так і не дав можливості цей закон переробити, я ще з першого скликання воював проти цього Закону. Зараз дерибанять рештки о цих укоопспілчанського майна, яке є і на станції Гонтівка перехідний пункт, сьогодні перевозять в Росію, вивозять безліч майна і документів, навіть не перевіряючи жодних документів. Я звертаюся до.
Так. Шановні колеги, прошу уваги. Прошу уваги і підготуватися до голосування, Комітет пропонує прийняти за основу проект Закону про інформаційну безпеку України, реєстраційний номер 5732. Нема заперечень, щоб ми зараз прийняли відповідне рішення? Тому прошу уваги, шановні колеги, зараз буде голосування. Будь ласка, 30 секунд.
Шановні колеги, я, по-перше, дуже вдячний за ту велику увагу, котру ви приділили цьому законопроекту і хочу сказати, дві речі. Перше. Якщо цей закон хоча б на один пункт збільшує інформаційну безпеку у нашій країні, якщо він хоча б трохи збільшує свободу слова, його треба прийняти у першому читанні, не дивлячись на його певну досконалість. І по-друге. Я вам обіцяю, давайте приймемо його у першому читанні і потім усі бажаючі внесуть свої поправки. Я буду намагатися врахувати їх для того, щоб ми з вами створили, дійсно, дієвий закон. Дякую за увагу. Сподіваюся на підтримку.
Шановні колеги, ставиться на голосування пропозиція комітету про прийняття за основу проекту Закону України про інформаційну безпеку України [[реєстраційний номер 5732]]. Прошу голосувати. Голосуємо. Голосуємо. Микола Денисович, за що ж ви виступали, щоб не голосувать. [[12:01:19]] За-179 Рішення не прийнято. Що на повторне перше читання, да? Вноситься пропозиція про направлення проекту Закону України про інформаційну безпеку України на повторне перше читання [[реєстраційний номер 5732]]. Прошу голосувати. За - 212. Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Так, що перерву будемо робити? Оголошується перерва до 12 годин 30 хвилин.
Шановні колеги, будемо продовжувати засідання. Переходимо до розгляду розділу "Про включення до порядку денного та прийняття рішення". Нам потрібно включити до порядку денного проект Закону про внесення змін до деяких законів України щодо порядку сплати єдиного або фіксованого податку, а також страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне забезпечення та державне пенсійне страхування суб’єктами спрощених систем оподаткування в обліку та звітності. Реєстраційний номер законопроекту 6477. Прошу визначатися. [[12:32:35]] За-97 По фракціях, будь ласка. “Наша Україна" - 77, комуністів - 2, "Регіони України" - 3 , Народна аграрна партія - 0 , соціал-демократи - 0, "Єдина Україна" - 1, соціалісти - 0, Блок Тимошенко - 12, "Трудова Україна" - 0 , НДП - 0, "Союз" - 0, "Демініціативи" - 0, "Центр" - 0 , Позафракційні - 2. Будь ласка, тоді запишіться, три хвилини, з мотивів. Будь ласка, висвітліть. Томенко, Білорус. Томенко Пинзенику, так?
Да. Віктору Пинзенику прошу передати слово.
Мікрофон Пинзеника, будь ласка.
Віктор Пинзеник, блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати. Я хочу привернути вашу увагу до цього законопроекту, оскільки мова йде про виправлення помилки, одної із помилок, допущених при прийняття Закону про бюджет. Згідно з яким цією нормою бюджету платники фіксованого єдиного податку два рази сплачують податок у Пенсійний фонд у вигляді частини фіксованого податку і друге - окремого оподаткування. І ми повинні врегулювати цю проблему. І проект закону, який ми тільки що голосували для включення, спрямований на усунення подвійного оподаткування суб’єктів малого підприємництва. Я прошу колег підтримати включення цього проекту закону в порядок денний.
Так, будь ласка, Білорус. За ним Нощенко.
Прошу передати слово народному депутату Шкілю Андрію.
Будь ласка, мікрофон Шкіля.
Дякую. Я хотів би наголосити, що власне під час того, як уряд Януковича пропонував бюджет, то тоді туди й закралася так звана помилка, коли платники фіксованого податку будуть змушені два рази платити податок. І це цілком зрозуміло, чому коли ще команда Януковича, яка представлена у Верховній Раді, не голосує за цей законопроект, тому що їхнє завдання - чим гірше, тим їм буде краще. Але в першу чергу я хотів, щоб подумали про власне цього платника податку фіксованого. Це - той дрібний підприємець, який і складає сіль будь-якої держави. І для того, щоб розвивати це дрібне підприємництво, потрібно проголосувати цей законопроект. Не будьте спільні разом із саботажниками, які присутні в цьому парламенті, які прийшли сюди тільки для того, щоб мути воду, бо від цього вони отримують задоволення. Дякую.
Ну, не обвинувачуйте своїх колег, бо вони точно такі ж народні депутати, як і ви. І кожен має право на свою думку. Будь ласка, Нощенко.
Адам Іванович, будь ласка, передайте слово Шурмі.
Мікрофон Шурми, будь ласка.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Я хотів би звернутися до наших колег, які повинні бути трошки толерантними, коли говорять про саботаж. Як зрозуміти цифру 94, які "за"? Та це взагалі зрозуміло, що хтось хоче якісь інтереси свої відстояти. А я хочу наголосити, що наймані працівники, які працюють у фізичних та юридичних осіб - платників єдиного або фіксованого податків, втратять частину власних пенсійних прав. Роботодавець зобов’язаний буде сплачувати за них страхові внески на пенсійне страхування тільки у мінімальному розмірі, що унеможливить в подальшому врахуванні всього отриманого заробітку при розрахунку пенсій. Це призведе до того, що майже всі працівники будуть одержувати мінімальну пенсію за віком, незалежно від того, яку заробітню плату вони отримали. І на кінець, втрати бюджету Пенсійного фонду будуть становити 522 мільйони. Тому 94 голоси - це і є оця реальна потреба, які хочуть внести зміни. Дякую.
Так, дякую, завершено. Питання, на жаль, не включено до порядку денного. Слухається. Нам потрібно, шановні. Слухається проект закону про внесення змін до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб [[щодо плати за академічні звання]], реєстраційний номер 6411. Знову ж така ситуацію. Нам треба спочатку включити до порядку денного, потім, якщо включаємо, будемо його обговорювати. Тому я ставлю на голосування про включення до порядку денного проекту Закону про внесення змін до Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" [[щодо плати за академічні звання]]. Реєстраційний номер проекту 6411. Прошу голосувати. [[12:38:01]] За-105 По фракціях, будь ласка. “Наша Україна" - 2, "Регіони України" - 42, Фракція комуністів - 20, Народна аграрна партія - 0, СДПУ(о) - 2, "Єдина Україна" - 5, СПУ - 7, Блок Тимошенко - 18, "Трудова Україна-НДП" - 2, "Союз" - 0, "Демініціативи" - 0, "Центр" - 0, Позафракційні - 7. Так, питання до порядку денного не включено. Працюйте. Переходимо до процедури розгляду проекту Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України [[щодо святкових днів]]. Тут у нас 3199, 3199-1, 3199-2, 5207 і 6345. Будь ласка, по першому законопроекту Геннадій Йосипович Удовенко. Прошу, три хвилини.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги! Дні пам’яті українського світоча - Тараса Шевченка, - що традиційно відзначаються з приходом весни, давно вже стали знаковими у житті нашого суспільства. Так само давно потрібно було вчинити, аби ці урочисті дні стали у нас державним святом. Особливо своєчасним і актуальним видається це нині, коли перед усім людством постає нова Україна. І справедливим, і символічним буде, якщо кожна весна нової України починатиметься Шевченковим днем. Звертаючись до джерел нашої духовності, ми незмінно переконуємося, наскільки сильною і животворною є її шевченківська домінанта. Геній Шевченка, дійсно, великого апостола українського духу, продемонстрував світові головне: нездоланність цього духу, його здатність сприймати виклики часу. Найбільший з таких викликів - спроможність сформування нації і держави. І сьогодні ми пересвідчились, що окреслені шевченковим пророцтвом ідеали - мова і культура - змогли їх створити. Проголошення дев’ятого березня - дня народження Тараса Григоровича Шевченка - офіційним державним святом стане не тільки вшануванням його святого імені, даниною пам’яті українського пророка і генія, це свято всебічно сприятиме розвитку патріотично-державницькій свідомості громадян України, подальшій, що дуже важливо для нас в сучасних умовах, консолідації всього українського суспільства, зміцненню державності та піднесенню міжнародного іміджу України. Таке свято послужить своєрідним поштовхом до сформування того духовного стрижня, який зазвичай називають "національною ідеєю". Закономірно те, що світлий образ Тараса Шевченка завжди був і є, є і поставатиме у віках як святиня для українського народу. То ж давайте, шановні народні депутати, вчинимо добру і шляхетну справу, підтримавши запропонований законопроект. Я хочу завершити словами нашого колеги Леоніда Чернівецького. На жаль, його зараз немає, який завжди в таких випадках говорить: " Шановні депутаті! Шановні друзі! Це. Это хороший закон, это добрый закон. Він буде слугувати консолідації нашого суспільства". Дякую за увагу.
Дякую, Геннадій Йосипович. Так, законопроект за номером 3199-1, тут автори законопроекту у нас Тарасюк, Кендзьор, Танюк. Є хтось? Борис Іванович! Борис Іванович, будь ласка, доповідайте свій законопроект.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні колеги! Запропонованим проектом пропонується доповнити перелік святкових днів і встановити 22 січня Днем соборності України, як державне свято. Чим є 22 січня для нас всіх в Україні? В 1918 році - я цитую - "здійснились віковічні мрії, якими жили і за якими вмирали кращі сини України". Це з 4 Універсалу, коли Центральна рада ухвалила його і, згідно з цим Універсалом, було проголошено єдину незалежну Україну. В 1919 році в цей день було ухвалено рішення про об’єднання розділених історичною прірвою двох частин України - Західної і Східної. В 1990 році ініційований Народним рухом України живий ланцюг єднання, щоб розтягся всією Україною, зробив перший серйозний удар по ланцюгу тоталітарному, який оповив всю територію нашої держави. Встановлення спеціального дня, який би символізував єдність і соборність українського народу є особливо актуальним сьогодні, зважаючи на нещодавні злочинні заяви окремих політиків, які пропагували сепаратизм і зазіхали на територіальну цілісність України. Вважаю, що встановлення Дня соборності України Верховною Радою саме зараз до відзначення 22 січня залишилося кілька днів, могло б стати символічним відданням шани всім нашим попередникам початку XX століття і сучасникам 90-х років минулого століття, які виборювали незалежність України і мріяли про Україну соборну. 22 січня 1919 року державний секретар Зунер Льотин Цигельський, виступаючи на Софіївському майдані сказав,: " Це така дата, що її виучувати будуть напам’ять українські діти грядущих поколінь, побіч таких, дат, як дата хрещення Русі". Переконаний, що Верховній Раді до снаги увіковічити цю даті для всіх майбутніх поколінь українських. Шановні колеги! Я хотів би звернути увагу, що відносно цього законопроекту є висновок Головного науково-експертного управління так само, як і є такий висновок по відношенню до проекту щодо відзначення 23 лютого. Але я хотів би звернути вашу увагу на певне упередження з боку Головного управління щодо нашого законопроекту, в якому відсутня фраза, яка є присутньою щодо дня 23 лютого, що за результатами розгляду у першому читанні законопроект доцільно прийняти за основу за умови врахування.
Дякую, Борисе Івановичу. Будь ласка, свій законопроект представляє Оксана Білозір. Підготуватися Кирилову.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати, я пропоную проект Закону про внесення змін до Кодексу законів про працю України, щодо встановлення святкового дня - день матері - 8 травня. Незважаючи на те, що ми з вами відносимося до різних політичних партій, маємо різні погляди, маємо різне бачення майбутнього розвитку України, у нас є одні спільні ідеали і те, святе, що нас об’єднує. На моє велике переконання ідеалом для кожного із нас є мати, це жінка, яка подарувала нам життя, святий образ якої супроводжує нас з вами усе наше життя. Ставлення до жінки-матері визначає рівень розвитку суспільства. Саме від матері залежить лад у сім’ї, здоров’я і радість її дітей. Для матері усі діти рівні, ось звідки народилося ідея суспільної справедливості. Усі мають бути рівні перед Законом, у розвинутому суспільстві, материнська турбота про дітей, материнська праця визначається як суспільно важлива і престижна, на жаль в Україні цього поки що не спостерігається. Але від материнської турботи про дітей залежить, яке буде все наше суспільство, а майбутнє людства залежить від духовного стану саме жінки-матері. Держава, в якій жінці-матері відведено основоположну суспільну роль має високу перспективу, в такій державі люди мають добробут і щастя, народ має гідність і повагу від інших людей. Як ми шануємо свою матір, так шанують і нас. В Україні з давніх давен турботливість жінки-матері визначалася як найвища чеснота і це додавало честі роду, громаді, в цілому народу. Мати, образ матері-оранти з піднесеними до неба руками став символом України. Внесенні мною до кодексу Законів про працю України зміни є актуальними, на зважаючи на наявність в нас такого свята, присвяченого жінці, як 8 березня, адже воно не несе такого змістовного і емоційного навантаження, яке б відобразило в певній мірі особливий статус саме жінки-матері 8 травня, як офіційне державне свято. В законопроекті закладений компенсаційний механізм, у зв’язку із запровадженням ще одного святкового дня. Норма про скорочення кількості вихідних днів у випадку, якщо два святкові, або не робочі дні збігаються з двома вихідними днями, має важливе значення у контексті забезпечення стабільного соціально-економічного розвитку держави та реальної економії бюджетних коштів, адже погодьтеся, що ситуація, коли вся країна святкую і фактично відпочиває півтравня, не є нормальним з економічної точки зору. Шановні друзі, 9 травня всі ми святкуємо День перемоги. 8, 9, 10 у нас завжди вихідний день, згадайте всі роки. А так 8 травня ми наповнимо хоч цей вихідний духовним змістом, поїдемо і привітаємо свою маму. Будемо культивувати в Україні культ сім’ї, як цеглинки держави. Прошу підтримати і проголосувати. Дякую за увагу.
Дякую Оксана Володимирівна. Я запрошую до слова народного депутата Кириллова Віктора Дмитровича. Будь ласка. Підготуватися Соломатін.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги. Дуже мені подобається те, що у нас є вже кілька законів, у котрих ми піднімаємо роль жінки у суспільстві. У жінок є святковий день 8-го березня, сьогодні наша шановна колега запропонувала, і я сподіваюся буде прийнятий Закон про свято День матері, а я вам пропоную хоч трошки підняти нашу гендерну політику по відношенню до чоловіків. Я пропоную нам створити хоча б один день вихідний, до котрого з повною мірою мають відношення більшість чоловічої половини нашої країни. Багато хто з нас служив в армії, немає ніякого значення, чи це армія колишнього Радянського Союзу, чи це армія незалежної України, я пропоную створити всіма нами любимий день 23 лютого, зробити його святковим неробочим днем. Для того, щоб не було ніякого політичного забарвлення у цьому питанні, я пропоную, щоб він носив таку красиву загальноприємливу назву День захисника Вітчизни, День защитника Отечества. Це буде справжнє свято, коли ми з вами будемо зустрічатися, спілкуватися, розповідати друг другу, як цікаво, весело проходили ми з вами школу мужності, служачи у лавах в армії, захищаючи свою Вітчизну. Я вважаю свою пропозицію абсолютно прийнятною. Я буду дуже здивований, якщо ми це не підтримаємо. Да, є певне заперечення з тої точки зору, що це може привести до зниження надходжень до бюджету. Да, ще один вихідний день. Але давайте згадаємо, все рівно в цей день в трудових колективах всі святкують, мало хто працює реально. І тому треба це заофіціалити. Тобто треба це узаконити. І я сподіваюся, що ми з вами зробимо цю дію, котра буде слугувати подальшому об’єднанню нашого суспільства на базі демократизації і подальшого прогресу. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, слово має Юрій Соломатін. Підготуватися від комітету Стояну.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Першого лютого 2000 року Верховна Рада України в Українському домі прийняла Закон України "Про внесення зміни до статті 73 Кодексу законів про працю України", в котрому всупереч думки переважної частини населення було виключено з переліку святкових днів сьоме і восьме листопада - річниці Великої Жовтневої Соціалістичної революції. Реакція громадськості не забарилася. 29 лютого в Києві відбувся третій з’їзд організації ветеранів України, яка об’єднує 14 мільйонів наших співгромадян літнього віку. Тих самих, які захищали у Великій Вітчизняній війні нашу батьківщину від німецько-фашистських загарбників. У пункті дев’ятому наголошувалося: від імені багатомільйонної організації ветеранів війни, праці, військової служби, органів внутрішніх справ з’їзд вимагає негайного скасування постанови Верховної Ради від першого лютого про вилучення зі святкового календаря сьомого та восьмого листопада роковин Великої Жовтневої Соціалістичної революції, не допускаючи наруги над історією країни старшим поколінням нашого народу. Доречно сказати, що саме з цієї дати і йде незалежність сучасної України. Тому у Верховній Раді України третьої скликання не вимогу звернення третього з’їзду організації ветеранів України групою народних депутатів був розроблений законопроект, реєстраційний номер 6064 від 12 вересня 2000 року. Цей законопроект було підтримано профільний Комітетом з питань соціальної політики і праці, Комітетом у справах пенсіонерів, ветеранів, інвалідів, він пройшов перше жваве обговорення. Голосування по зазначеному законопроекту про внесення зміни до статті 73 відбулося 15 листопада 2001 року, але він не набрав необхідної кількості - 226 голосів. Так розійшлася думка народу, насамперед ветеранського загалу, з думкою обраних саме ними представників до Верховної Ради України. На наполегливе прохання ветеранської громадськості зазначений законопроект повторно був внесений народним депутатом України Соломатіним 19 серпня 2000 року, реєстраційний номер 2068. Він знову пройшов всю процедуру, але, на жаль, знову не набрав необхідної кількості голосів. Зараз на часі повернутися до зазначеного питання та на вимогу громадян України прийняти виважене рішення з цього приводу, поновити історичну справедливість та повернутися 7 та 8 листопада, в річницю Великого Жовтня, до святкових днів, саме тих днів, які відзначають і незалежність України, яка пішла саме з цієї буреломної дати. Дякую.
Від профільного комітету голова підкомітету Комітету з питань соціальної політики та праці Стоян Олександр Миколайович.
Шановні народні депутати, на ваш розгляд наші колеги внесли проекти законів, які передбачають встановлення додатково шести святкових днів. Тобто це дні, коли громадяни України не будуть працювати. А якщо ці дні співпадуть з вихідними, то відповідно до наших законів, це ще шість додаткових вихідних днів. Таким чином, майже два тижні святкування. До цього додам, що уже в січні кожного року ми святкуємо майже тиждень, в травні майже 10 днів, є ще інші свята. І таким чином у нас сьогодні тільки святкових днів понад місяць. Тому назріває необхідність прийняти у Верховній Раді закон про робочі дні в Україні, бо їх скоро не буде, а все інше будемо святкувати. Безумовно, розуміючи, що ці законопроекти, які вносять наші колеги, є вагомі, вони, дійсно, відзначають те чи інше свято. Комітет не мав право їх відхили. Ми їх виносимо на розсуд до Верховної Ради, тому всі законопроекти нашим комітетом прийняті за основу. Треба визначатися в залі.
Так, шановні колеги, давайте ми таким чином поступимо. Нам треба обговорити. Наполягають ті, хто записалися на обговорення? Наполягають. Добре. Значить, тоді давайте таким чином поступимо: завершимо це питання, бо ми о 13-й мали б приступити до "Різного", а після того, коли завершимо це питання, приступимо до "Різного". Немає заперечень? Будь ласка, Кармазін, підготуватися Пузакову.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність", блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати! Я розумію обурення народного депутата Стояна, який сказав, що треба прийняти закон про робочі дні, тому що зразу шість днів неробочих добавляти в державі неможливо. Очевидно, що комітету треба було визначитися, які пріоритети надати. Пріоритети, очевидно, мали б виходити з того, що Україна є незалежна, суверенна держава. А з огляду на це, законопроект, який доповідався за номером 6345 групи депутатів, де 7 і 8 листопада - річниця Великої Жовтневої Соціалістичної революції, яка по багатьом підручникам старим саме так іменувалася, а зараз в Європі інакше, ніж "жовтневий переворот" не називається, то з огляду саме на те, що Україна є незалежна і суверенна держава, а якраз тоді було покладено край тим росткам того суверенітету, про який йшла мова, і це свято абсолютно іншої держави, чому ж ми не святкуємо День Паризької комуни, не робимо його вихідним? Ну, давайте зробимо, але не робимо ж чомусь. Тому це свято зразу відпадає. Далі. Як голова Партії захисників Вітчизни я дуже радий, що є, пропонується День захисника Вітчизни. Але, мабуть, служіння Вітчизні не в тому полягає, щоб мати додатковий вихідний день. Мабуть, це почесний обов’язок кожного громадянина - здійснювати той захист кругом, і навіть тоді, коли зараз злочинно не хочуть реєструвати мою постанову про створення тимчасової слідчої комісії щодо призначення і обрання суддів Конституційного суду Коваленка, заступника Медведчука, і Стрижака.
Будь ласка, по темі: про святкові дні.
Я по темі, це якраз зараз за вашою вказівкою нібито не роблять, Адаме Івановичу.
Вимкніть мікрофон.
Тому по темі я виступаю.
Юрій Анатолійович, будь ласка, користуйтеся достовірною інформацією. Ніякої вказівки перший заступник Голови Верховної Ради не давав і давати не буде. Так що дотримуйтеся хоч якоїсь порядності, якщо вона в вас є. Завершуйте, але по темі, будь ласка.
Адаме Івановичу, спасибі велике, якщо ви дасте вказівку розмножити, як це належить за Регламентом. Але це моє право - вимагати, а ваше право - забезпечити. Якщо не забезпечите, я вам кажу, і не треба мене звинувачувати в непорядності. Зрозуміли чи ні? Я вимагаю виконання.
Будь ласка, Пузаков. За ним Черновецький. Ну, завершуйте, але по темі, ще раз кажу.
Ні, нормально: ви берете мої слова, а потім. Адаме Івановичу! Тепер я спрощую позицію комітету. Таким чином, "захисники Вітчизни" вважають, що не треба вихідного дня захисника Вітчизни. Достатньо того, що він є таким днем, і визначений. Це тепер три дні вже не треба. А стосується Дня соборності України, Шевченківського дня і Дня матері, внесеного Оксаною Білозір, то їх треба підтримати. Вони святкуються, день матері, в усьому світі цивілізованому, в усій Європі. І ми теж знаходимося в центрі Європи, як показала зараз помаранчева революція. А те, що Шевченко для нас зробив, щоб задумались лишній раз, треба зробити також вихідним днем. І я поділяю думку про те, щоб замислились хоч що таке соборність України ті, хто вносять сьогодні проекти про святкування свят в іншій державі, то 22 січня вони мають запам’ятати, що це - свято і це мають запам’ятати ще й ті покоління, які прийдуть: і наші діти, і наші онуки, і правнуки. Дякую вам за увагу. І вам, Адаме Івановичу, за толерантність.
Пузаков. Черновецький.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Конституцією України передбачено, що держава сприяє консолідації та розвитку української нації, її історичної свідомості, традицій і культури. Коли це так, то де ж та консолідація? Адже протягом 13 років незалежності в Україні з приходом нової влади донищуються вжиті в кров і плоть традиції народу, знищуються історичні пам’ятки, перекручена нагла до брутальності історія розвитку України як держави. Для прикладу взяти такий факт. 7 листопада. Це день, який відзначало все прогресивне людство світу. В тім числі і український народ. Цей день приніс людям свободу, право на працю, освіту, відпочинок. Цей день породив нову людину, нову формацію - соціалізм. Нікуди не дітися вам, панове. Але ця система була однією із кращих і найпрогресивніших, тому цей день для багатьох народів України став одним із величних свят, який традиційно відзначався 7 і 8 листопада. Це наша історія. Особливо великою ціною за цей день заплатили сьогоднішні наші ветерани. Але влада забрала у них цей день, грубо порушивши Конституцію України. Комуністи неодноразово зверталися до Верховної Ради ввести в календар святкових днів і день 7 листопада. І я прошу підтримати закон народного депутата Соломатіна Юрія Петровича про затвердження державним святом дня 7 листопада. Це і буде якраз утвердження конституційного положення в українському суспільстві, сприятиме підвищенню патріотизму громадян України, цим самим увіковічить мужність, відвагу та героїзм нашого народу, які були виявлені для захисту інтересів і прав свого народу. Нові творці історії незалежної України, вводячи новшества, забули про славні традиції свого народу, знищують все створене старшим поколінням, але, крім перейменувань, нічого не робиться. Той, хто дбає тільки про себе, змінює назви міст, сіл, вулиць; а той, хто дбає про майбутнє, будує школи, міста, дитячі садки, прокладає шлях у щасливе майбутнє. Я від імені комуністів старшого покоління прошу і застерігаю, будьте обережними у своїх діях, будьте правдивими, бережіть і примножуйте славну історію своєї держави. Тому я ще раз прошу від імені комуністів, ветеранів України день 7 листопада вважати державним святом і внести його в календарний державний день свята. Дякую.
Черновецький. Підготуватися Мироненку.
Уважаемый председательствующий! Уважаемые народные депутаты! Я хочу сегодня выступить в качестве экономиста, потому что я 14 лет работаю в реальной экономике. Христианско-либеральная партия Украины, Черновецкий. И сказать вам следующее. Мы, во-первых, Украина, занимает одно из первых мест по количеству дней, которые мы не работаем, и это наносит непоправимый ущерб экономике, это наносит ущерб бюджету, это наносит ущерб незашищенным слоям населения, в том числе и тем, которые обязательно отсвяткую и день Социалистической революции, это не проблема. Я выступаю против того, чтобы хоть один день добавлялся еще в святковые, потому что это мы идем уже даже в опережение самой последней Африки страны, хотя я не хочу называть эти страны, потому что это будет уже совсем похоже на папуасскую державу. Мы стремимся в Европу. Возьмите любой из тех, кто предлагал законопроект, сколько таких дней в Европе? И давайте мы в комплексе, с учетом всего сказанного, сделаем количество дней необходимых нам для святкування. Но я підтримую особисто Бориса Івановича Тарасюка. Это очень благородно отсвяткувать день человека, который вообще мечтал об Украине, о незалежной, когда об этом даже и мечтать было запрещено. Очень хорошо выступала Оксана Билозир и правильно, женщины должны быть защищены и в целом должны знать, что их уважают в стране и правильно, конечно, наверно, что есть и представители старшего поколения, но это вредит экономике. И рассматривать любой из этих дней, как святковий, не рабочий, без учета всех остальных дней - это вредительство. Больше, ну, тут ни чего такого нет, потому что мы в день, я вам скажу, ну, это может быть, и миллиард и два, это надо спросить во-первых у тех, кто сегодня представляет правительство. Но есть вещи, которые важнее дней святкувань, например, я предложил Закон о том чтобы женщинам, которые имеют детей платило государство, а.
Так. Дякую, будь ласка, Мироненко Віктор.
5-ий избирательный округ, Крым, Мироненко Фракция коммунистической партии Украины. Уважаемые соотечественники, уважаемые народные депутаты, уважаемый Адам Иванович. В любом государстве существуют разные позиции, но в государстве, которое желает называть себя цивилизованным, наблюдается уважение к истории и к разным позициям. В Великобритании на одной площади стоит два памятника Кромвелю и Королю, которые противоборствовали. И люди с уважением относятся, как к Королю, так и к Кромвелю, ни разрушают ни один памятник, хотя есть сторонники и Короля, и Кромвеля. Во Франции ежегодно отмечается День взятия Бастилии, день, который ознаменовал огромное количество революций во Франции, В результате более половины населения Франции, мужского населения Франции погибло. Однако, этот день отмечается, потому что это был прогресс, это было движение вперед от феодализма пусть даже к капитализму, но это было движение вперед по пути прогресса. У нас в стране 7 ноября 1917 года произошла Великая октябрьская социалистическая революция. И никто не может отрицать великого значения его, потому что мы все знаем, и Украина получила, стала республикой благодаря Великой октябрьской социалистической революции, она стала соборной, объединилась. Все территории объединились благодаря социалистической направленности, интернационализму, дружбе народов. Социалистическая Украина вместе с социалистической Россией и с другими республиками одержали великую победу в Великой Отечественной войне. Это нельзя отбрасывать. Была создана мощная экономика. Все знают первая самая крупная электростанция в Европе Днепрогэс построена была при социализме. Это нельзя не признать. Мощная экономика, которую правые сравнивали справедливо с французской экономикой. Но мы подчеркиваем, это было при социалистической направленности, это тоже надо учитывать. Бесплатное здравоохранение и образование, весь мир взял это у нас, как и планирование, регулирование экономки. Надо учитывать и 7 ноября надо восстановить, как праздник. Надо учитывать, что была создана великая культура, которая, к сожалению, сейчас разрушается. Первое место в мире благодаря социалистической направленности украинское образование заняло и социальная защита населения. Давайте же, уважаемые соотечественники, так же с большим уважением отнесемся к нашим ветеранам. Третий съезд ветеранов обратился к Президенту, к вам, уважаемые народные депутаты, восстановить праздник седьмое ноября. Пожалуйста, учтите это, отнеситесь с уважением к нашему старшему поколению.
Почекайте, будь ласка. З мотивів голосування тут є ще у нас записалися. По одній хвилині. Будь ласка, Герасимов. За ним Чубаров. По одній хвилині.
Партия коммунистов, Герасимов. Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты, уважаемые избиратели. Первого февраля 2000 года Верховная Рада Украины приняла Закон о внесении изменений к статье 73 Кодекса законов о труде, которые вопреки мыслям и чаяниям большей части населения страны были исключены из перечня праздничных дней дни годовщины Великой Октябрьской Социалистической революции 7-8 ноября. Большего унижения людей старшего поколения трудно себе представить. Реакция возмущения общественности на это незаконное решение было выражено в тысячах писем и телеграмм, которые были посланы в адреса органов государственной власти, общественных и политических организаций. Президиум совета организации ветеранов Украины, наибольшей организации ветеранов, наибольшей общественной организации страны, которая включает в себя.
Спасибо, Иван Александрович. Спасибі. Будь ласка, Чубаров, одна хвилини. Завершить Іван Олександрович.
Дорогие народные депутаты, я прошу вас, Адам Иванович, уважаемый, я прошу вас, давайте все, что здесь предлагалось, я считаю, что очень хорошее предложение, давайте пакетом проголосуем за все и примем законное решение, сделаем подарок старшему поколению. Вы - дети дедушек и бабушек! Прошу вас!
Будь ласка. Чубаров, хвилина.
Вельмишановні виборці, шановні колеги, у мене особисто немає сумніву в тому, що такі знаменні дати, як день народження Тараса Шевченка, день соборності України мають бути визначеними в законодавстві України. Також дуже слушна пропозиція колеги Оксани Білозір щодо відновлення давньої традиції українського та іншого етносів, що проживають в Україні, - відзначення ролі матері. Але хочу ще раз наполягати на тому, як про це говорив декілька днів тому, що ми зобов’язані комплексно підійти до розгляду всіх дат, які на сьогодні закріплені в діючому законодавстві, так і тих, що пропонуються. Я хочу звернути вашу увагу, що найголовне, що має стати те, що ці дати не розділяли людей особливо по таких сферах, як релігійна, етнічна ознака. Саме тому, я думаю, що ми маємо однаково віднести до таких дат, що мають релігійне обарвлення. Я думаю, що принцип більшості таких випадків, просто він недоречний. Тому я би думав, що всі ці законопроекти, вони мали би розглянути ком.
Так, шановні колеги, я бачу, шановні колеги, мене дуже радує ваша активність. Дуже радує ваша активність. Тому давайте поступимо таким чином: опустіть руки, поставте їх на кнопки, от, запишемося на виступи з мотивів голосування. Записуємось, хто бажає взяти участь. Так, відведемо п’ять хвилин. Кульчинський, за ним Лобода.
Шановні народні депутати, не може бути і сумніву і у нас, тому що настрої в українському суспільстві такі, що дні 7-8 листопада відходять в далеке минуле і не мають жодного відношення до української історії. І відповідно це не є повагою до старшого покоління це все минуле, і Україна йде стрімко вперед, і ми маємо свою історію, своє бачення цих свят, які є основою духовного життя Українського народу. Через це ці дні - 22 січня, День Матері, День народження Тараса Шевченка, - вони організовують життя всього українського суспільства, і вони мусять стати святковими як найбільш визначні дні в Україні. І при цьому ж, скажімо, немає сумніву, що виходячи з української традиції, треба встановлювати День захисника Вітчизни, але не 23 лютого, а як це велося в Україні споконвіків - на День Покрова Божої Матері.
Так, будь ласка, Лобода, за ним Шевчук.
Прошу слово передати Ярославу Сухому.
Будь ласка, мікрофон Сухого, за ним Шевчук.
Шановні колеги! Я хочу нагадати, можливо, неуважно слухали, виступ голови підкомітету. Комітет з питань соціальної політики рекомендував підтримати законопроект 3199-2 про День Матері і комітет пропонував підтримати законопроект 6345 - День революції. Я не погоджуюсь з тим, що це якесь "вредительство", як тут говорив економіст. сектору економіки. Я пропоную з голосу проголосувати пакетом ці законопроекти із такими змінами: День міжнародної солідарності трудящих - 1 травня, День революції - 7 листопада. Ми зекономимо дні - по-перше, і по-друге, таким чином, як представники політичної еліти українського народу, покажемо свою готовність до консолідації суспільства і відкинемо всі підозри до якихось спроб політичного реваншу. Давайте всі ці законопроекти із змінами, які я вніс з голосу, проголосуємо пакетом.
Будь ласка, Шевчук, за ним Грановський.
Дякую, Адам Іванович. Шановні народні депутати, я хочу запитати авторів законопроектів, особливо представників фракцій "Наша Україна": для чого здійснювалася "помаранчева революція" в нашій державі? Складається враження, враховуючи кількість законопроектів, представлених цією фракцією, що для того, щоб ми в наступному році і в послідуючих роках тільки святкували, святкували, пиячили, і можна придумати дуже багато приводів для такого. Я просто хочу нагадати, що після того, коли в Польщі "Солідарність" перемогла, головний заклик був до праці, а не до святкування. І ви, здається, можете звести нанівець той дух, який проявив український народ, святкуванням Дня матері і дня іншого. Повинен сказати, що в Європі, крім Дня матері, ще є День батька, тому що є там гендерна рівність. І батько відіграє не менше значення в сім’ї українській, міцній, надійній сім’ї. Так що давайте припинимо це і будемо думати про те, як зменшити кількість неробочих, святкових днів.
Грановський. За ним Рудьковський.
Прошу передать слово Шурме.
Будь ласка, мікрофон Шурмі.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановні колеги, у нашій державі є вісім вихідних днів. Скажіть мені, будь ласка, чи є в світі ще держава, де є вісім вихідних днів. Крім того, на сьогоднішній день є релігійні свята, є 74 Івана на рік. У нас є можливість святкувати Різдвяний тиждень. Ми будемо.
Вимкніть мікрофон. Справа в тому, що Грановського немає, кажуть. Покажіть мені Грановського, тоді ми продовжимо. Будь ласка, Рудьковський.
Рудьковський, фракція соціалістів. Шановні колеги народні депутати, давайте ми вже відмовимося від пакетного голосування, бо ми бачимо, що це до добра не приводить. Але об’єктивно оцінимо події, які відбувалися в Україні. Соціалістична революція - вона змінила світ, вона змінила не Радянський Союз, вона зробила в тому числі і українську націю освіченою, письменною, державою, яка має власні космічні кораблі. І тому вклад революції він зробив соціальною Європу. І ми повинні по достоїнству оцінити. Що ж до питання дня матері, батька, діда з бабою, мені здається, що потрібно адекватно оцінювати. Потрібно тоді відмовлятися від деяких свят. Інакше ми приведемо до того, що будемо лише святкувати, а економіка буде терпіти збитки. Спасибі.
Дякую. Будь ласка, заступник міністра праці, соціальної політики Тьоткін Володимир Іванович, хвилина. І будемо визначатися.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Уряд не підтримує жоден з законопроектів, які передбачають збільшення кількості неробочих днів. Це викликано тим, що діє стаття 67 і, якщо припадає свято на вихідний день, то додатково на рік виходить ще 2-5 дні неробочих в зв’язку з дією статті 67 Кодексу законів про працю. Тому така кількість додаткових неробочих днів призведе до зменшення валового національного продукту, а якщо порахувати, за кожен день 0,4 відсотка.
Дякую. Шановні колеги, будемо визначатись. [[Ш у м]] Ми вже завершили з процедури, 5 хвилин тільки що говорили. Значить, шановні колеги, я буду ставити на голосування кожен законопроект окремо, так як ми його обговорювали, а там будемо визначатись. Ставиться на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України. Реєстраційний номер 3199. Так, давайте зніміть голосування. Шановні колеги, заспокойтесь! Як ми всі хочемо святкувати! Для того, щоб вам легше було орієнтуватися, я буду називати дату, про що йдеться в цьому законопроекті. Добре? Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України, реєстраційний номер 3199, автор - народний депутат Удовенко. Мова йде про встановлення 9 березня Шевченківського дня. Прошу голосувати. [[13:23:40]] За-181 Рішення не прийнято. Наша Україна - 76, Комуністів - 45, Регіони України - 10, СДПУ(о) - 0, Народна аграрна партія - 1, Єдина Україна - 1, СПУ - 4 , Блок Тимошенко - 19, Союз - 2, Трудова Україна, НДП - 6, Демініціативи - 0, Центр - 8 , Позафракційні - 9. Я ставлю на голосування проект закону про внесення змін до статті 73 Кодексу Законів про працю України [[реєстраційний номер законопроекту 3199-1]], автор законопроекту народний депутат Тарасюк. Мова йде про те, щоб 22 січня встановити День соборності. Прошу визначатися. [[13:24:46]] За-134 Рішення не прийнято. Наша Україна - 83, Комуністів - 0, Регіони України - 11, СДПУ(о) - 0, Народна аграрна партія - 0, Єдина Україна - 1, СПУ - 9, Блок Тимошенко - 19, Союз - 2, Трудова Україна, НДП - 0, Демініціативи - 0, Центр - 6 , Позафракційні - 3. Я ставлю на голосування про прийняття за основу у першому читанні проекту Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу Законів про працю [[реєстарційний номер законопроекту 3199-2]], автор законопроекту народний депутат Білозір. Мова йде про те, щоб 8 травня встановити День матері. [[13:25:52]] За-191 Шановні колеги! Шановні колеги, дозвольте вам зробити два зауваження, два зауваження: перше зауваження, щодо етики і дисципліни на засіданні Верховної Ради і друге зауваження щодо норми Конституції, що кожен голосує за себе, я ставлю на голосування проект Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законі про працю України, реєстраційний номер 5207, автор законопроекту народний депутат Кирилов, мова іде про те, щоб 23 лютого встановити день захисника Вітчизни, прошу голосувати. [[13:27:02]] За-109 По Фракціях. "Наша Україна" - 1, Комуністів - 55, "Регіони України" -18, Народно-аграрна - 6, Соціал-демократична, "Єдина Україна" - нулі, Соціалісти - 6, Блок Тимошенко - 0, "Трудова Україна" НДП - 9, Союз - 4, Демократичні ініціативи - 0, Центр - 1, позафракційні - 9. Я ставлю на голосування про прийняття за основу в першому читанні проекту Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законі про працю України, законопроект за номер 6345, автор законопроекту народний депутат Соломатін, щодо встановлення 7,8 листопада річниці Великої Жовтневої Соціалістичної революції. [[13:28:10]] За-104 По Фракціях, будь ласка. "Наша Україна" - 0, Комуністів - 57, "Регіони України" -16, Народно-аграрна - 2, соціал-демократи - 0, "Єдина Україна" - 1, Соціалісти - 7, Блок Тимошенко - 0; "Трудова Україна", НДП - 8; "Союз" - 3; "Демократичні ініціативи" - 0; "Центр" - 1; позафракційні - 9. Таким чином, жоден із проектів не одержав підтримки. Була пропозиція про те, щоб ми проголосували разово у пакеті за всі ці. Шановні колеги, була пропозиція, а ви визначитесь голосуванням. Тому я ставлю на голосування пропозицію про те, щоб прийняти у першому читанні за основу проект Закону про внесення змін до статті 73 Кодексу законів про працю України [[усі реєстраційні номери 3199, 3199-1, 3199-2, 5207 і 6345]]. Прошу голосувати. [[13:29:39]] За-89 По фракціях. "Наша Україна" - 0; комуністів - 58; "Регіони України" - 14; Народна аграрна партія, Соціал-демократична партія, "Єдина Україна" - 0; соціалісти - 4; Блок Тимошенко - 0; "Трудова Україна", НДП - 6; "Союз" - 2; "Демократичні ініціативи" - 0; "Центр" - 1; позафракційні - 4. Питання відхилено. Шановні колеги, переходимо до "Різного". Прошу записатися. Будь ласка, висвітліть на табло. Шановні колеги, будьте уважні, бо зараз багато шуму, а я хочу зробити одне принципове оголошення. Суть його зводиться от до чого. Передавати голос, слово вірніше один одному може лише той, хто буде знаходитися на той момент, коли підійде його виступ в сесійній залі. Зараз ніхто нікому слова не передає. На момент виступу будете передавати. Будь ласка, на табло 60 хвилин. Анісімов, за ним Заєць Іван.
Анісімов, фракція комуністів, 30 виборчий округ. Шановний Адаме Івановичу, шановні виборці, шановні народні депутати. Прийнятий у першому читанні проект Трудового кодексу України у разі, якщо його буде прийнято у запропонованій редакції як закон, значно погіршить становище декількох мільйонів найманих робітників. Будуть значно звужені права жінок, неповнолітніх людей, вік котрих наближується до пенсійного. Права інших людей, зайнятих у сфері виробництва, будуть також значно знижені. Особливо у питаннях приймання на роботу, звільнення, відшкодування заподіяної на виробництві шкоди і багатьох інших питаннях. Прийманням цього законопроекту буде значно погіршена можливість профспілок відстоювати права найманих робітників. По суті в них не залишиться важелів впливу на роботодавця, і вони дуже швидко зможуть трансформуватися в якийсь дорадчий орган, не більше того. Цей законопроект не можна назвати інакше, як драконівським. А по суті це зашморг, який туго затягується на шиї тих, хто по великому рахунку годує і президентів, і міністрів, і врешті-решт законотворців. Все це разом узяте свідчить про те, що наступ капіталу на найманих працівників триває і посилюється, і що його не може зупинити навіть Конституція України своєю 22 статтею. Таким чином можна констатувати, що економіка України сплюндрована антинародними реформами, капіталізацією і так званими ефективними власниками, яка за 13 років відкинута більше, як на півстоліття назад, а подекуди, особливо в сфері високих технологій просто знищена і нищиться далі, отримує у разі прийняття нового Трудового кодексу нормативну базу, від якої тхне середньовіччям. Ми, комуністи, у спілці з трудящими, порядними представниками профспілок, будемо робити все можливе, щоб не дати втілити у життя цей, підкреслюю, драконівський законопроект. Дякую за увагу.
Так, будь ласка, Заєць, присутній в залі. Він передає слово Черняку. Підготуватися Зваричу.
Володимир Черняк, фракція "Наша Україна", Українська народна партія. Шановні колеги, шановні виборці! Хто переміг на виборах в Україні? В Україні на виборах перемогла де-мо-кра-тія! І це ми повинні визнати і вітати! Переміг український народ! Не Ющенко. Ющенко став символом, став прапором. Проблема в тому була, як уникнути фальсифікації результатів голосування? Як уникнути спроби узурпувати владу шляхом виборів? І знайшли механізми і способи, як протистояти цьому. І в цьому, перш за все, заслуга не стільки політиків, скільки українського народу. І тому переможцем є український народ! І врешті-решт це треба нам визнати. І особливо треба це визнати Януковичу, його команді. Факт відбувся. Я пам’ятаю, що я виступав в прямому ефірі 26 ввечері і закликав Віктора Федоровича вранці, завтра вранці подзвоніть Ющенкові, привітайте його з перемогою, не ждіть результатів, цих десятих відсотків, як зробив Керрі. Він привітав Буша, він сказав: ми усі американці! Ми будемо працювати. Я йому кажу: ви подзвоніть і скажіть: ми всі українці, ми всі будемо працювати на Україну. І замість цього що робиться: штучне затягування визнання обраного Президента. Це справа в тому, що просто стидно цього. Це свідчить про брак політичної культури. Якби була в нас політична культура в тих, хто програв вибори, то вони були б. вони зробили б це, вони б не затягували процес штучно. Для чого процес затягується штучно? Для того, щоб час використати, ще щось там вкрасти, для того, щоб замітати сліди і для того, щоб поміняти образ влади. А дехто вже вішає на Ющенко "собак". Ющенко ще не став Президентом, дати треба можливість йому працювати. Тому я хочу засудити оце штучне затягування. Я розумію, існує процедура демократична, це правда. Її треба використати. І можна використати. Але коли сім відсотків, вісім відсотків, і коли фальсифікації були більші з боку тих, хто програв, то тоді для чого це затягувати? Стидно перед всім світом. І я думаю, що Янукович втрачає як перспективний політик опозиції. Замість того, щоб достойно піти в опозицію, а опозиція - це найбільш надійна опора влади, і зайняти свою нішу, затягується штучно процес. І я думаю, що це є абсолютно ненормальним явищем, я думаю, що перспективи.
Зварич, який знаходиться в залі, передає право на виступ Кульчинському. Будь ласка. За ним - Яворівський.
Шановний Адам Іванович, шановні народні депутати! Не так давно пенсіонери, ветерани праці двох сил Полтавського району Абазівки і Новоселівки провели багатолюдні сходки з вимогою припинити розбазарювання земель, що передбачені земельним кодексом України для передачі у приватну власність тим, хто на ній працює. Люди прийняли рішення звернутися за допомогою до депутатів Верховної Ради, бо всі офіційні звернення до прокуратури району і області залишилися без відповіді або правоохоронці відбувалися відписками. Тим часом за особистою участю голови Полтавської райдержадміністрації Степенка землі селян Крюкова, Новоселівки, Абазівки використовують ВАТ "Букрос" і товариство "Джерела", котрі відмовляються провести приватизацію, і в такий спосіб ухиляється від сплати селянам орендної плати лише по двох господарствах на суму півмільйона гривень. Товариству "Джерело" адміністрація віддала в оренду тисячу 500 гектарів землі за дев’ять тисяч гривень, тоді як людям за приватизовану землю мали б заплатити у 20 разів більше. Люди сповнені відчаю, але рішучістю забрати свою землю будь-якими засобами. Крім цього, нечуваних масштабів у полтавському регіоні набуває розкрадання конденсату. Голова адміністрації району особисто дає вказівки головам сільських рад, кому і де віддавати в оренду землі, по яких проходять трубопроводи. Зокрема, вже умовно засудженому минулого року за крадіжки конденсату співвласники ВАТ "Авангард" Олегу Несеврі за вказівкою адміністрації віддають в оренду землі в Нестерівській сільській раді якраз саме біля трубопроводу. А ось проти голови Недержинської сільської ради Кошового, який не послухався Степенка і віддав поля з трубопроводом фермеру, а не крадію Несеврі, була порушена кримінальна справа. Саме тому у Полтавському районі створено на сходках громадський центр по боротьбі з корупцією та бандитизмом. Люди не вірять в те, що правоохоронні органи області здатні захистити їхні права. Афери із землю коїлись на їхніх очах, як і на очах жителів району. Десятками тонн організовано розкрадається конденсат, у той час як представник обласного управління МВС і, здається, сам начальник управління Петренко розказує на полтавському телебаченні, що, мовляв, дрібні крадії, виявлені в ході відпрацювання області по розкраданню конденсату, страшніші і крадуть більше, ніж організовані злочинні банди. Сміються з таких слів люди і справедливо кепкують, що дрібні розкрадачі через те і дрібні, що відкупитися не можуть від правоохоронців. Я звертаюся до Генеральної прокуратури зі словами, під якими підписалися декілька десятків пенсіонерів, що весь свій вік тяжко працювали і на старість стали жебраками, з вимогою припинити свавілля і повернути людям землю. Ось ці слова: "А до нас увірвалась "бурова", - тобто ВАТ бурова компанія "Букрос", - з Колієм на чолі і почали усе трощити: корів порізали, техніку порізали, свиней порізали. Яке вони мали право: воно ж не їхнє, вони його не дбали? Нам, пенсіонерам, нічого не давали, навіть на похорон. Це не люди, а варвари!" Так, кінець епохи варварства, хамства, приниження людей приходить до кінця. І я переконаний, що українські селяни отримають свою землю, Генеральна прокуратура здійснить необхідні.
Так, будь ласка, Володимир Яворівський. Підготуватись Соломатіну.
Володимир Яворівський, Блок Віктора Ющенка, мажоритарний округ, який дав за новий вибір, за нову долю України дав 98,4 відсотка своїх голосів. Дорога моя Україно! Дорога моя Україно, яка розминулася ще з одною колосальною катастрофою, яка могла статися, Україно, яка скинула з себе ще одне ярмо і, дай Господи, щоб це ярмо було останнім. Я хотів би цих кілька хвилин використати для того, щоби поспілкуватися із вами, шановні виборці, ось про що. Всі ці дні нового вже 2005 року мене постійно переслідує, в доброму розумінні цього слова, думка як нам поталанило і що могло статися з нами, якби вибір України був зовсім інакшим. Ви чуєте сьогодні з цієї трибуни по кілька разів на день ми, народні депутати, змушені звертатися до Генерального прокурора, звертати його увагу на те, що ця влада, яку ми мали стільки років і стільки років ми її терпіли, фактично це була окупаційна влада, В неї нічого не було святого, вона цю нашу землю українську багатостраждальну використовувала як територію, як територію для крадіжок, як територію для нечесного бізнесу. Нічого святого у них не було. Ви подивіться який міг бути президент Янукович - людина, яка міняє на день по 5-6 разів свою позицію; людина, яка довела, що на самостійність абсолютно не спроможна, ним може керувати будь-хто: Чорновіл, Шуфрич, будь-хто ним може керувати. То він іде в Європу, то він іде, звертається за допомогою до Європи, а тут же говорить про подвійне громадянство з Росією. Тут він говорить про те, що потисне руку Ющенкові на другий день після цього, а вже кілька днів морочить голову всьому українському народу. Ви подивіться що відбувається, як деребанять вони [[даруйте мені, що я вживаю це слово, в українській лексиці не найшов поки що нічого повнішого]] українське ваше майно сьогодні! Зараз відбувається в Укоопспілці, я сказав, нарада, яка фактично сьогодні все те, що нажито мозолями багатьох поколінь українців в цій Укоопспілці, все вони сьогодні хочуть кинути, розпродати. Готель "Україна" - найкраще місце, яке є. Ви подивіться, підписує ДУСя ця сама, керівник ДУСі підписує розпорядження про те, щоби приватизувати її. Ви подивіться, палац Потоцьких в Івано-Франківську. Ні місцева влада, ніхто не може зберегти, його дерибанять також. Через те, будьмо щасливі, що цієї біди не сталося, що є нова влада. І, дай Господи, цій владі розуму. І ми зробимо все для того, щоб ця влада довела, що в Україні можна жити по-людськи. Дякую.
Будь ласка, Соломатін. Підготуватися Осташу.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Украина из страны в 52 миллиона человек в 1992 году, превратилась в страну с населением менее 48 миллионов в 2004 году. То есть, людские потери составили не менее 4 миллионов. Оказывается, чтобы потерять 4 миллиона населения не надо было ни ковровых, ни точечных бомбардировок стратегического то ли противника, то ли партнера. Все эти люди умирали от невозможности адекватно прокормить себя и свои земли, от невозможности позволить себе лекарства и медицинское обслуживание, от социальной деградации и стрессов вызванных отсутствием перспектив найти себя в жизни. А 7 миллионов наших соотечественников в поисках работы временно покинули неньку Украину и мыкаются на чужбине от Италии до Тюмени. Если так дело пойдет и дальше, оснований надеяться на лучшее нет, то лет так через 30 на Украине может остаться половина от того населения, что мы имели на 91 год - год, так называемого, великого перелома. К примеру, за 10 лет войны во Вьетнаме там погибло 1,5 миллиона вьетнамцев. в том числе 700 тысяч мирных жителей, но это при ковровых бомбежках, выжигании территории напалмом и дефолиантами-оранжами, диоксинами, в карательных экспедициях зондеркоманд-гуманитариев, в экономической блокаде. На Украине ничего подобного не было и нет. А какие потери? За 9 в небольшим лет полноценной горячей войны в Афганистане, где СССР косвенно противостояли помимо противостояния прямого со стороны маджахедов такие страны, как США, Западная Европа, Пакистан, Иран и целый ряд других государств наша бывшая страна потеряла официально 13 833 человека, в том числе 2 378 украинцев, функционально-грамотный человек, учившийся в средней школе знает, что 2 378 человек - это в 1678 раз меньше 4 миллионов наших соотечественников, утраченных за 13 лет якобы мирного перехода от неэффективного социально-экономического строя к эффективному. У кого хотя бы немножко клепки в голове есть он сделает формально-логический вывод, какой режим гуманнее, видимо обезличенные миллионы потерянных, по вине реформаторов жизней не тревожат никого в Украине. Ирония судьбы будет заключаться в том, что в самое ближайшее время вместе с трезвомыслящими людьми пострадают и рядовые бойцы, пехота оранжевых. Ведь известно, что революции делают идеалисты, а ее плодами пользуются мошенники и подлецы. Если нынешние революционеры этого не понимают, то это их большая проблема. Тем не менее, раз ее творцы хотят выглядеть революционерами так пусть и будет, но только и отвечать за ее последствия большинству прийдется по революционному собственной шкурой, за все надо платить, аминь.
Так, будь ласка, тоді давайте так, Чубаров, після того Осташ, прошу, будь ласка, Чубаров виступайте, виступайте поки Ігор підійде до залу.
Вельмишановні колеги, шановні виборці. Через декілько днів законнообраний Президент України вступить в свої повноваження, таким чинному буде поставлена остання крапка в тривалому виборчому марафоні. Приєднуючись до твердження колеги Черняка, про те, що в Україні перемогла демократія, мушу додати попри всі спроби багатьох політиків і представників влади внести розброд та протистояння в українському суспільстві. Глибоко переконаний у тому, що все ми маємо не тільки винести уроки жорстокої передвиборчої компанії, а найголовне створити умови для неповторення таких форм передвиборчої компанії, які ледве не розкололи країну та не привели до зіткнень між людьми. Отже, новий уряд, включаючи міністра внутрішніх справ, нового зрозуміло, а також Генеральна прокуратура мають проаналізувати всі причини, що привели органи державної влади та їх посадових осіб або до незаконного втручання ними у виборчий процес, або до прямого заохочування незаконних дій, що здійснювалися з боку певних політичних сил. Сьогодні в одному із своїх виступів я згадував про масове сто тисячами примірників поширення у Криму так званого листа до кримськотатарського народу. Неоднократні наші звернення до прокуратури Автономної Республіки Крим ні до чого позитивно не привели і на сьогодні не встановлюються особи, які роздруковували, створювали цей текст, який має виключно образливий характер, як до самих кримських татар у першу чергу, так і до росіян, до українців, до інших етнічних спільнот, які живуть у Криму. Прокуратура Автономної Республіки Крим майже не знайшла причин для того, щоб порушувати кримінальну справу з поширення от такого тексту, який був направлений на розпалювання міжетнічні та міжрелігійної ворожнечі у кримському суспільстві. Штаб тоді ще кандидата у Президенти України кримський Віктора Ющенка звернувся офіційно також з приводу прослуховування телефонів, незаконного прослуховування за такими підставами, які були необгрунтовані, телефонів штабу. І з цього приводу теж до сьогоднішнього дня розслідування не проведене. Я все це говорю тільки для одного, що ми, дійсно, і тут я погоджуюся, можливо не так часто це. з колегою Соломатіним про те, що все незаконне, зле має бути покараним, покараним порушення будь-якого закону з боку кого б не здійснювалося. Дякую.
Будь ласка, Ігор Осташ, підготуватися Раханському.
Шановні колеги народні депутати, я найперше хотів би привітати усіх вас із старим новим роком так само, як і наших слухачів. Я думаю, що добре, коли ми відроджуємо старі традиції. І дуже сумую з приводу того, що сьогодні нам не вдалося проголосувати про 22 січня - День соборності. Тому що на сьогодні якраз, мені здається, одна з головних проблем - це питання соборності. Було б дуже добре, якщо б ми показали усім українцям, що ми за те, щоб дійсно Україна була консолідована, і Україна була єдина. Шановні друзі, я хотів би привернути вашу увагу до цих інсинуацій навколо питань, які увійшли зараз і в судове подання щодо голосування інвалідів. Є дуже чітка статистика, за якою, як ви знаєте, в Україні 2,6 мільйонів інвалідів, у тому числі 300 тисяч інвалідів першої групи, 800 тисяч - третьої і 130 тисячі - другої групи. Але, як ви знаєте, у словах Януковича кількість інвалідів зростала спочатку з трьох, потім до чотирьох і потім до п’яти мільйонів осіб. Хотів би сказати, що більшість інвалідів другої і третьої групи проголосувала, багато з них є працездатними. І законодавчо ми забезпечили голосування інвалідам першої групи. Тому ми повинні розуміти, що це все без сумніву саме є використання такої делікатної теми. І, на мій погляд, краще було б пану Януковичу весь цей час займатися дійсно реальним життям інвалідів, зробити тротуари для інвалідів, під’їзди в будинки для інвалідів, ліфти для інвалідів, тобто дійсно зробити все можливе для того, щоб інваліду були інтегровані у наше життя, а не займатися у такий спосіб використанням цієї теми для своїх політичних цілей. Шановні друзі, хотів би також привернути вашу увагу на цей бедлам, за висловом пана Васильєва, який зараз відбувається в розкрадання державного майна. Ми прекрасно розуміємо, що затягування з Верховним судом пов’язано саме з тим, щоб дати можливість докрасти останні величезні і малі, і середні об’єкти державної власності і розкрасти найбільше багатство України - землю. Сьогодні вже багато говорилося про київську землю у Пущі-Водиці. Така ж саме сьогодні ситуація склалася з аеропортом "Бориспіль", де практично теж намагаються приватизувати землю у Борисполі і навколо Борисполя, і у такий спосіб практично намагаються зробити так, щоб власність перейшла із державної в приватні руки, і все це пов’язано також із кланом, із сім’єю Президента України. Більше того, на жаль, це може призвести тут уже до серйозних міжнародних скандалів, тому що це серйозно впливає на отримання Україною японського кредиту у розмірі 170 млн. доларів, причому на 30 років під три проценти з поверненням, починаючи з 15 років.
Так, будь ласка, Анатолій Раханський. Підготуватися Майко.
Анатолій Раханський, 4-й євпаторійський виборчий округ, міжфракційне депутатське об’єднання "Депутати-чорнобильці". Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги, за останній час надходить велика кількість заяв, дзвінків від 3,5 млн. постраждалих внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській станції, а також звернень від всеукраїнської чорнобильської партії "За добробут та соціальний захист народу" про те, що їм до цього часу не зробили перерахунок і виплату пенсій згідно Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування", про невиконання Закону "Про статус і соціальний захист громадян", постраждалих внаслідок аварії на Чорнобильскій станції. Про це пишуть учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС першої категорії, інваліди другої групи Кір’яков Олег Костянтинович, Бондаренко Лариса Георгіївна [[місто Київ Деснянський район]] та багато інших. Внаслідок такого відношення до чорнобильців вони не можуть купити ліки, необхідні продукти харчування, забезпечити мінімальний життєвий рівень сімей. Багато з них передчасно вмирає. Варто нагадати, колеги, згідно даних Мінздраву з 1.01.99 по 1.01.2004 померло більше 600 тис. чорнобильців. Їх смерті пов’язані з наслідками аварії на Чорнобильській станції. А це 15 відсотків від постраждалих, які захищали Україну і світ від глобальної катастрофи. На жаль, в Державному бюджеті на 2005 рік Кабмін України не передбачив у видатках МЧС, не враховано пільги на медичне обслуговування постраждалих громадян 96 мільйонів 525 тисяч гривень, радіологічний захист населення та екологічне оздоровлення забруднених територій на 21 мільйон 310 тисяч гривень, капітальні вкладення Чорнобильської будівельної програми на 52 мільйони 292 тисячі. У видатках Мінпраці не враховано компенсації за шкоду, заподіяну здоров’ю та допомоги на оздоровлення у разі звільнення з роботи громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, понад 55 мільйонів гривень. Під час опрацювання проекту Держбюджету на 2005 рік я вносив ці пропозиції до проекту бюджету. Тому прошу дати доручення Кабміну при внесенні змін до Закону України "Державний бюджет на 2005 рік врахувати ці пропозиції. Дякую за увагу.
Так, будь ласка, Віталій Майко, підготуватися Анастасієву.
Віталій Майко, Партія промисловців та підприємців. Шановні друзі депутати, шановні промисловці і підприємці України! Хочу доповісти, що соромно дуже мені за роботу нашу по підтримці промисловості за минулий рік. Цілий рік Верховна Рада приймала добрі закони, шукала шляхи для того, щоб якось допомогти промисловості стати на ноги. Але політичні дії, які заставляють нас приймати бюджет в декілька днів, приймати бюджет, який потрібно на даний час, фактично, всю законодавчу базу України руйнують. Ми ж приймаємо закони, які підтримують промисловість, проектом бюджету їх руйнуємо, і це кожен рік. До того часу, поки бюджет не буде базуватися на прийнятих законах Верховної Ради, а не навпаки, промисловість і життя України ніколи не покращиться. Це треба зрозуміти всім. Більше того, такі головні галузі, як авіаційна, суднобудівна промисловість, електроніка, мікроелектроніка сьогодні не одержали за той рік всіх грошей. А щоб якось відмовитися, п’ятого числа чи шостого, я точно не пам’ятаю, вранці гроші були в казначействі перераховані, як турбота держави, а через чотири години казначейство все забрало, сказавши, що не поспіли ви забрати ці гроші. Таким чином, я впевнений, що десь там покажуть, що буде величезна економія бюджету. Це не економія - це руйнування промисловості і це злочин державний. І я вимагати буду на наступному тижні заслухати доповідь Кабінету Міністрів старого, щоб він доповів, яким чином це сталося, чому промисловість не профінансовано. Мені здається, що і керівництво Верховної Ради повинно прийти до того висновку, що бюджет повинен виконуватися, даватися у Верховну Раду, перш за все, на законодавчій базі існуючій. Не може бути таких бюджетів, як подаються. Це теж злочин. І друге. Треба обов’язково запросити сюди виконуючого обов’язки Прем’єр-міністра. Хай доповість, як при присутності грошей, котрі залишилися державі, промисловість залишилася без фінансування. Дякую за увагу.
Анастасієв передає Мироненку, да? Поки що давайте Анастасієв, Мироненко, Надрага.
Пятый избирательный округ, Мироненко, фракция Коммунистической партии Украины. Уважаемые соотечественники, я хочу для начала сказать о диспропорциях в пенсиях и возможности решения данной проблемы, которая в общем-то, думаю, вот эти возможности касаются и повышения жизненного уровня всего населения Украины. Ликвидация в пенсиях военнослужащих, ушедших на пенсию до 1992 года, военнослужащих, ушедших после 1992 года, явно и целенаправленно затягивается. В чем причина? Сейчас пенсионеры звонят и говорят о том, что платят даже значительно. выдают значительно меньше, чем вообще-то положено. В чем причина? Ну мы можем сказать, что закон о Госбюджете опять-таки дискриминационный и ущемил интересы. Мы можем это сказать. Но наверное давайте посмотрим прежде всего на то, что говорят представители и того же министерства обороны Украины. Пожалуй главной причиной в этом отношении может являться то, что заложено в Госбюджет всего лишь 2,6 миллиарда гривен, а требуется 3,2, и многие социальные программы также требуют денег и на них не хватает средств. Что можно сделать в этом отношении? Фракция Компартии Украины предлагала при принятии Госбюджета затронуть интересы олигархов. Не получилось. Большинство это не поддержало. И по голосованию сегодня в этом зале можно сделать еще раз вывод, что большинство то какое. Олигархическое. 300 миллионеров не будут голосовать за интересы народа и партии, обратите внимание, как проголосовали за восстановление праздника 7 ноября, который знаменовал ликвидацию эксплуатации человека человеком. Не проголосовали и фракция "Наша Україна" и Социал-демократическая партия, и другие, прямо скажу, буржуазные, капиталистические, не важно. Если одна партия националистическая, а другая, так называемая, интернациональная - все они воруют, все они обворовывают народ. И пока эта ситуация будет продолжаться, народ будет постоянно ограблен. Сейчас предлагается схема: 2 кандидата от капиталистических направленностей. Ющенко, допустим, Янукович. Ну неужели никому не ясно, что и дальше будет ходить здесь по залу тот же Черновецкий - олигарх, банкир, который обворовал, прямо скажу, с помощью банковского процента за кредит, экономику и народ. Он будет притворяться христианином, но будет голосовать за законы в интересах олигархов, но ни народа. А сам продавливать будет законы, проявляющие заботу о бомжах, лишенных квартир. А кто же их лишил квартир, не вы ли, господа,.
Слово має Василь Надрага. Підготуватися Соболєву.
Уважаемые коллеги! Я просил бы все-таки дать мне возможность выступить. Я понимаю, что вы в запале. Я думаю, что сегодня мы должны все-таки вернуться еще раз к теме, которая здесь звучала, к теме бюджета 2005 года. Тема бюджета 2005 года стала достаточно печальной, печальной, потому что при всех разговорах, что мы его приняли, все, и когда его принимали, мы с вами говорили о том, что он должен будет этот бюджет пересмотрен , буквально, в начале текущего года. И, я думаю, что мы должны его пересмотреть. И пересмотреть, в том числе и по части тех особых проблем, какие существуют сегодня и на территориях. Я в данном случае представляю Луганскую область. Что я вам хочу сказать? В законопроекте, который был предложен к первому чтению, был утвержден, соответственно были соответствующие наработки, которые опирались на видение территории, что и каким образом нужно сделать. Так вот я вам хочу сказать, что, в частности, предусматривалось, что на передачу в коммунальную собственность объектов социально-бытового комплекса от предприятий топливно-энергетического комплекса или, проще говоря, от угольщиков предусматривалось 49, 1 миллиарда гривен по луганской области. Зависла тема. Следующий вопрос. Предусматривалось 52 миллиона на газификацию шахтерских городов и поселков. Зависла тема, потому что в том варианте бюджете, который мы приняли, к большому сожалению, этих цифр нет. Я должен вам сказать, что до 72 миллионов сократилось покрытие затрат на себестоимость угля угольных предприятий Луганской области, что в 3 раза меньше, чем это предполагалось к 1 чтению. И соответственно сегодня мы можем сказать: все подобные действия, все подобные недостатки государственного бюджета привели, в частности, в Луганской области к следующему. Первое. Сегодня нет практически финансов для того, чтобы подготовить очистные линии забоев на шахтах, сегодня практически нет ресурсов для того, чтобы заняться реконструкцией угольной отрасли Луганской области, а это является, так сказать, тупиковой ситуацией, потому что, не развивая угольную отрасль, мы ее тем самым с вами хороним. Мало того, мы этими поступками нанесли сильнейший удар по населению, а потому что не выделяя деньги на объекты, которые передано в коммунальную собственность с балансов шахт, мы тем самым больницы, школы, жилье мы бросили на растерзание судьбе, потому что у бюджетов местных бюджетов эти деньги не предусмотрены, по сему еще раз хочу вернуться и к тому, с чего начал. Глубоко убежден при пересмотре бюджета с февралем мартом этого года, мы в обязательном порядке должны посмотреть: какие животрепещущие проблемы остались в территориях, в том числе и в моей Луганской области, которые мы необходимо, мы должны решить в части финансирования, ибо в этом есть ответственность Верховной Рады, а не в той политиканстве, который мы здесь иногда с вами учиняем. Спасибо.
Будь ласка, Соболєв передає слово передає слово Бондаренку Володимиру, підготуватися Оржаховському.
Володимир Бондаренко, місто Київ, блок Віктора Ющенка, "Наша Україна", шановні друзі, я хотів би сьогодні порушити проблему порядності в політиці відповідності слова і діла. Я був здивований заявами одного кандидата в Президенти України, котрий заявив, що він буде працювати Прем’єр-міністром до останнього скільки зможе, другого ранку він подав заяву про те, що він іде у відставку. Він заявив на теледебатах, що він потисне руку свому супернику, якщо той виграє, наступного дня і сьогодні чіпляючись за крісло щоденно забезпечує приватизацію майна в Україні тими силами, які сьогодні представлені соціал-демократами об’єднаними, які розхоплюють житлові будинки, дачі в Криму, цілі санаторії для футбольного ніби клубу "Динамо-Київ", а потім приватизують їх. Я думаю, що ті хто сьогодні найбільше кричить проти цього вони хочуть, щоб люди знали правду, алея все-таки скажу. Я хочу сказати, що і представники одної політичної крайньої лівої сили також ведуть себе якось дивно, заявляючи про безсторонність, а також не підтримку жодного кандидата. Ми потім бачили пряму дію комуністів на користь Януковича, це відбулося в Криму після того, як Грач закликав, це відбулося на Донеччині після того, як виступив Гмиря - це стало зрозуміли. Але мене шокує сьогоднішні дії представника цього блоку, зокрема керівника, шанованого ніби то чоловіка, керівника ветеранської організації пана Герасимова. Сьогодні в Києві його підрозділи ведуть активний збір заяв, вони навіть вимагають їх, щоб подали люди про те, що вони не змогли проголосувати із середовища ветеранів. Я хочу зацитувати листа інших ветеранів, які об’єднані в іншу організацію. Вони пишуть. Ветеранська організація генерала Герасима монополізувала право на правду, викинула з історії України імена тисяч ветеранів підпільників, зокрема із київського з’єднання Івана Хитриченка. Знаходячись на службі у влади, ці керівники офіційної прокучмівської ветеранської організації ігнорують права таких же людей похилого віку, поранених і хворих, які в бойових діях гинули за Україну, зокрема не підтримуючи таке ж право, як вони самі мають для воїнів УПА. Вони показали, що вони працюють не на Україну, що вони працюють на сусідню державу та виконують вказівки із свого партійного центру. На жаль, діяльність цієї ветеранської організації фінансується з Державного бюджету, а не з власних якихось коштів і ведеться вона суто у політичному напрямку на користь однієї політичної сили. Я вважаю, що такі організації, які мають загальноукраїнське значення і статус, не повинні фінансуватися з Державного бюджету, якщо вони набувають явно політичного значення на користь одної і тої політичної сили чи тої чи іншої політичної партії. Тому я закликаю до ветеранів, які входять до цієї ветеранської організації, припинити збір сфальсифікованих даних про неможливість голосувати на виборах. Люди у Києві проголосували на третьому так званому турі трошки більше, ніж на першому і на другому. А це значить, що жодна людина не була позбавлена такого права. І слава Богу, хай будуть здорові всі ветерани.
Слово має Анатолій Оржаховський, підготуватися Тарану.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України. Шановні колеги виборці, нинішній мій виступ стосується захисту культурної спадщини, створеної на честь воїнів визволителів міста, сіл України часів Великої Вітчизняної війни. Виступу передували чотири депутатські запити до керівників уряду, останні 11 січня до голови парламенту. Приводом став лист ветеранської організації міста Цюрюпінська Херсонської області. Коротко про його зміст. Ми, ветерани війни, ваші батьки і діди звертаємося до вас, як до своїх дітей та онуків, проявіть хоча б краплину співчуття до болю людей, обпалених вогнем війни, до тих, кому зосталося жити лічені роки, дні. З болем у серці 4 січня нинішнього року сприйняли ми звістку про те, що 23 грудня минулого року виконуючим обов’язки Прем’єр-міністра Азаровим було підписано розпорядження уряду про надання дозволу про перенесення у місті Цурюпінську Пам’ятника на честь воїнів визволителів міста з центральної площі у парк. Діями пана Азарова ми вкрай обурені і через народних обранців запитуємо: як могла державна людина напередодні 60-річчя перемоги у Великій Вітчизняній війні всупереч Закону України "Про увічнення Перемоги у війні" підписати документ, котрий є образою переможців. Ми добре і назавжди запам’ятали слова колишнього начальника штабу 87 гвардійської дивізії генерала Куленка, дивізія якого звільняла наше місто. Нинішнє і всі прийдешні покоління назавжди збережуть у серцях вдячність і щиру любов до тих, хто в грізні сорокові роки ціною свого життя приніс нам радісну перемогу. Чому ж така коротка пам’ять у нинішніх керівників держави про тих, хто звільняв регіони України? Невже вони заслужили невіру у святу пам’ять полеглих побратимів, коли пам’ятник їх героїчному подвигу не може знаходитися у центрі громади. Пам’ятників на честь воїнів-визволителів рішенням Херсонським облвиконкому взято під охорону ще у 1984 році. За ним закріплена охоронна ділянка землі. Проте місцева релігійна громада Київського патріархату разом з певними політичними силами іншої думки задля інтересу будівництва храму. Ми зверталися до Леоніда Кучми, кандидатів у Президенти Ющенка та Януковича, нашу проблему знала обласна влада, підтримував суд. Мали ми і запевнення Кабміну, котре могло задовольнити обидві сторони. Після цього вважали вирішеним питання, тим паче, що пам’ятник ніяк не заважає будівництву храму, обидві території є можливість відгородити. Ось чому ветерани війни заперечують проти переміщення пам’ятника та сутички між церковною та міською громадою. Заявляємо. Нам нічого втрачати. Ми не дамо перенести цю святиню у закутки парку. Через що просимо створити комісію прийняти рішення. Заспокойте понівечені війною ветеранські душі." Від себе додам. Що діється з чиновниками, коли за місяць, два змінюються їх позиції. Це, мабуть, презент так званій новій владі.
Дякую. Таран, я не бачу. Григорович також. Воюш передає слово Шурмі. Будь ласка.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Питання виведення українського миротворчого контингенту з Республіки Ірак є складним і неоднозначним. Однак, ми виходимо з того, що в ході передвиборної кампанії обидва кандидати на пост Президента чітко заявили, що українські вояки будуть повернуті додому. Але вже перші кроки команди Ющенка, яка вже бачить себе при владі і від задоволення аж пооранжевіла, у вирішенні цього питання нас насторожує. Майже дві третини депутатів фракції "Наша Україна" не підтримали відповідну постанову Верховної Ради України, а про простий збіг обставин тут говорити недоречно, оскільки іракське питання виносилось на голосування вже вдруге. Навіть загибель відразу восьми військовослужбовців в Іраку не стало для фракції Віктора Ющенка достатньою причиною для позитивного голосування. Але найбільше занепокоєння викликає подальший розвиток подій вже навколо рішення Верховної Ради. Представник департаменту США Ричард Баучер заявив, що резолюція Верховної Ради України не є обов’язковою. І більше того, наголосив, що взагалі питання виведення українського миротворчого контингенту з Іраку буде прийматися новим урядом після проведення повних консультацій з усіма нами. Як розцінювати цей факт? У мене як депутата Верховної Ради виникає справедливе запитання: ми що тепер зустрілися з новою реальністю, коли політичні рішення Верховної Ради України будуть носити необов’язковий характер, і це буде визначатися навіть не в Україні? Я далекий від того, щоб в такий спосіб через надання оцінок рішенням легітимного органу державної влади відбувається тиск на саму українську владу. Однак, я хотів би зрозуміти, чи не стаємо ми свідками формування нового підходу до політичних рішень українського парламенту? І чи не стане такий підхід нормою при новій владі? Я глибоко переконаний, що рішення будь-якого органу державної влади в Україні не потребує рекомендацій з боку будь-якої країни. А будь-які оцінки, що надаються нашим рішенням, повинні бути витримані в рамках загальноприйнятих норм, які діють у міждержавних відносинах. І тепер я хочу знову повернутися до голосування по іракському питанню. Чи не є результат, що видала фракція "Наша Україна", результатом коригування дій політичної сили, сили зовнішньої. 41 голос із 101-го - це що? Боязнь викликати гнів у своїх покровителів? Як народний депутат України я виступаю проти подібного розвитку подій у своїй державі. Справжнім мірилом, яким має керуватися будь-який державний орган при прийнятті рішення, мають бути національні інтереси і будь-яка політична сила в Україні повинна діяти виключно в ім’я суспільства. Соціал-демократична партія України [[об’єднана]] у своїй діяльності завжди керувалася і буде керуватися цим принципом. І ми сподіваємося, що в Україні ніколи по-іншому не буде, тим більше при новій владі. Дякую.
Так, Грязєва я також не бачу. Пузаков, за ним Одайник.
Владимир Пузаков, фракция Коммунистической партии Украины, Кировоградщина. Не так давно мы рассматривали вопрос о моральных качествах нашего общества, и в этой связи хотелось бы сказать, что сегодня мы очень поздно кинулись думать о моральных качествах нашего общества, когда руками "реформаторов" в кавычках эту мораль уничтожили. Ведь сегодня в Украине полное отсутствие духовных ценностей, господствует воровство, убийство, наркомания, алкоголь, проституция. И страшно то, что все это стало законом жизни и гораздо помолодело. Например, в Кировоградской области 500 несовершеннолетних стали на путь преступности, 400 детей на 1 сентября не пошли в школы. Практически, все они являются объектом эксплуатации со стороны криминального бизнеса и в то же время, главным источником его будущих кадров. На Украине идет процесс полного духовного разложения молодежи, в стране позабыты театры, музеи, клуби по интересам, библиотеки, высокохудожественные и познавательные фильмы, классическая литература. Молодых людей не интересуют ни армия, ни политика, ни учеба. Властям, между прочим, хорошо известно и должно быть страшно, что 43 процента молодых людей не хотят жить в Украине по различным причинам. Постоянно с экранов телевизора нас кормят слащавыми сказочками о том, как дурачок становится поп-моделью, а безработный - миллионером, крутят пошленькие шоу, в которых, не трудясь, можно выиграть огромный денежный приз и попасть из грязи в князи и внушают надежду на чудо. Конечно, молодежи это нравится, но особенно тяжело переживают эту агрессию массового американского бескультурья представители старшего поколения. Даже бедность и материальные трудности зачастую они переживают спокойней, чем аморальные страдания, причиняемые телевизором и прессой. Понятно, что это ведется целенаправленная государственная политика на деморализацию населения и растления молодежи. Вся беда в том, что большинство печатных органов и каналов телевидения являются частными коммерческими предприятиями, главной целью которых есть прибыль, а мораль второстепенна. А посмотрите на эти бессмысленные, бесстыдные, безнравственные рекламы! Но ведь и Закон о рекламах принимали, а воз и ныне там. А то, что сегодня с этой трибуны пан Бондаренко, фракция "Наша Украина", очень переживает за то, что до сих пор собирают подписи якобы ветераны из организации Герасимова, так вы должны, Бондаренко, наверное, не об этом говорить, а все-таки признаться людям, что это не победа народа, не победа демократии, а это победа клана вашего, который возглавляет пан Ющенко.
Одайник, Лук’яненко, Мельничук. Лобода Михайло Васильович, кому слово? Будь ласка, Лобода передає слово Соломатіну.
Шановні колеги, проблема виборчого абсентизму - так це визначається у виборчому законодавстві, - тобто неявки на вибори, кудись зникла з нашого виборчого законодавства. Раніше був поріг явки - 50 відсотків. Зараз він відсутній. Хоча в значній частині, можливо, у більшості частин країн Європи, усього світу такий поріг є, є він і в Білорусії, у наших сусідів, є він і в Росії. До чого призвело це? Якщо прийшло на вибори 77 відсотків виборців, це нечуваний для Європи результат, а наш помаранчевий кандидат отримав 52 відсотки голосів від тих, які прийшли на вибори. Тоді ми перемножаємо з вами явку 77 відсотків на результат 52 відсотки і маємо 41 відсоток голосів від загальної кількості громадян України, які мають право виборчого голосу. А де 59 відсотків? 59 відсотків - це ті, які проголосували за іншого кандидата, які проголосували проти усіх, це, так звані, абсенцисти, тобто "пофегісти", які тримають фігу в кишені для кожного. Таким чином, ми маємо з вами результат, що помаранчевий кандидат, який набрав лише 41 відсоток голосів від загальної кількості громадян, які мають право виборчого голосу, це людина, яка претендує на звання всенародно обраного Президента, не маючи для цього моральних підстав. Тому я хочу сказати як зможе такий кандидат у разі інавгурації керувати країною і що він має тоді під словом "мораль і справедливість", якщо він отримав лише 41 відсоток голосів від загальної кількості виборців маючих право в Україні, він буде намагатися всією Україною, в тому числі і тією частиною України, котра за нього не голосувала. І в цьому виникає не лише юридична проблема певна, але і, насамперед, моральна проблема і проблема справедливості. Як вона буде вирішуватися, ми це ще побачимо. Але я хочу сказати, що у цій перспективі я справедливого вирішення цієї проблеми не бачу, крім того, що вищий суд України визнав ті вибори, які відбувалися з переголосуванням 26 грудня не дійсними. Це перше. І друге. Щоб були призначені нові загальноукраїнські вибори Президента України. Дякую за увагу.
Масенко. Сокирко. Атрощенко. Шевчук. Костинюк, Будь ласка. Шкілю підготуватися.
Блок Віктора Ющенка, Богдан Костинюк. Шановні народні депутати! Шановні радіослухачі! Через кілька днів, 22 січня ми відзначатимемо чергову 86 річницю злуки Української народної республіки і Західної Української народної республіки в єдину соборну українську державу. Акт злуки ще раз підтвердив прагнення українців жити в одній державі, разом ділитися радощами і разом вирішувати складні завдання та проблеми. У ті роки, на жаль, не вдалося зберегти державність і наслідком стало те, що Україну розділили кордонами інших держав. На жаль, і сьогодні Верховна Рада не змогла проголосувати ту пропозицію, щоби, власне, день злуки був визнаний державним святом, але ми ще обов’язково повернемося найближчим часом до цього питання. Власне тоді у 20-х роках минуло століття задля знищення фактичної незалежності використовувалися методи географічного поділу України. Цей метод поділу українців на східняків і західняків вміло та успішно застосовувалося, щоби завадити українцям усвідомити себе повноцінною європейською нацією. Сьогоднішні налаштування представників різних регіонів нашої країни одне проти одного іде, так званої, автономії східних областей. Все це методи імперських політтехнологів чи політиків, які надавали свої послуги виборчим штабам єдиного кандидата від влади. Що стосується нашого народу, то він на столичному Майдані Незалежності, на майданах Івано-Франківська і Харкова, і Львова, і Дніпропетровська, і Тернополя, і Полтави сказав своє багатомільйонне: "Схід і Захід разом! І тому нас не подолати". Цю річницю злуки ми відзначатимемо в іншій за змістом державі, з новим народним Президентом, з новими надіями і прагненнями. Ми віримо, що назад вороття вже не буде, а соборна, демократична Україна буде прикладом забезпечення конституційних прав і свобод кожного громадянина. Стосовно, так званої, автономії окремих регіонів, то ніяких підстав ні економічних, ні політичних для цього немає і не буде ні для кого. від дотримання норм чинної Конституції та законів України. А для тих затятих автономників і федералістів нагадаю, що положення 5 статті чинної Конституції, в якій вказано, що право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові, і не може бути узурповане ні державою, ні органами, ні посадовому особами. Ідею соборності українських земель ми пронесли через Софіївську площу у 19-ому році, через рух опору, через ланцюг єднання від Івано-Франківська до Києва у 90-ому році, через помаранчеву революцію у 2004 року і ця ідея у нас у серцях і у наших помислах. Україна є і буде соборною і святом соборності, шановні друзі.
Так, будь ласка, Шкіль, за ним Сухий.
Дякую. Шкіль Андрій, Фракція Блоку Юлії Тимошенко. Я хотів би в першу чергу, звичайно, вернутися до того голосування, яке відбулося у нас тут в стінах Верховної Ради щодо святкування. Я до речі також противник того, щоб примножувати кількість вихідних днів, але те, що треба міняти дні святкувань, це однозначно. Ну, 1,2 травня, давайте згадаємо, можна обійтися одним днем, якщо вже там говорити про солідарність трудящихся, бо 2 дні на одну солідарність це надто багато. Ну, і друге, хотів би буквально штрих, 23 лютого, коли святкується, чи пропонувалося святкувати день захисника Вітчизни - це день, коли Червона Армія була розбита німецькими військами, тому не вартує говорити, що це день святковий, чи якийсь там день Вітчизни, навіть в Росії вирішили переглянути цей день, як день захисника Вітчизни, з цим треба, завжди буде з датами обережніше. А хотів би зупинитися детальніше на здобутках, коли ми говоримо про закінчення виборчого процесу, коли ми говоримо, що плодом революційних змін має бути нова влада, то вона має бути не тільки за суттю, не тільки за формою, але і головне, за змістом. І для того, щоб вона була новою за змістом, ця нова влада, потрібно застосувати таку штуку як люстрація. Люстрація в перекладі це очищення і властиво дуже добре, що є ініціатива студентського братства українського, які виступили - це молоді хлопці, які виступили з ініціативою проведення ілюстраційних заходів, щодо чиновників, котрі були звинувачені у фальшуванні виборів, у переслідуванні за інакодумство, в переслідуванні за опозиційність і таке інше. Той, хто чистий, той не боїться очищення, тому що нікому це зайвим не буває. А той, хто є брудним, той, хто є забрудненим співпрацею, той має зі вдячністю пройти процес очищення. Без цього не буде відчуття повноцінної перемоги. Я переконаний, що люстрація не має нікого ні налякати, ні відштовхнути. Тому що це навпаки буде приємна процедура для того, хто залишиться на посаді державного чиновника і державного службовця. Це не буде закидів ніколи, ніхто один одному не буде пізніше закидати, що ти працював зі старими, і ти робив тоді невідомо що. Буде відомо що, буде відомо як, і ця процедура була успішно проведена в Чехії. І Чехія від цього не втратила, а здобула. Здобула як повноцінна, самостійна, потужна економічна держава, яка має бюджет такий, який Україні ще треба буде працювати і працювати. Тільки на одні соціальні витрати Чехія витрачає в два рази більше, ніж складає український бюджет весь. Тому я думаю, що оця ініціатива студентів вартує підтримки. Я особисто працюю на Законом про люстрації і переконаний, що на наступній сесії ми підтримаємо цей закон. Дякую.
Сухий передає слово Симоненку. І на цьому будемо завершувати.
Шановні колеги, шановні виборці. Виступаючи з цієї трибуни, хочу скористатися цією можливістю, щоб допомогти нашому народу України розібратися у деяких складних питаннях сьогодення. Перше. Нав’язується постійно точка зору відносно того, що в Україні перемогла демократія, і переміг народ України. Комусь це не сподобається, але я буду говорити правду в Україні переміг потужний кримінальний олігархічний капітал. Перемогла та ж сама система влади, яка уособлюється Кучмою і його поплічниками. І президентські вибори в Україні виграв не Ющенко, на мій погляд, і не праві націоналістичні сили, а виграли Сполучені Штати Америки. Ті, хто не бачить цього, сліпці або романтики. Ті, хто закриває на це очі, байдужі егоїсти. Ті, хто виконує їх замовлення, на мій погляд, це зрадники народу України. Кучма, Янукович і Ющенко - це одне і те ж саме, це один і той же клан, вони тільки розіграли політичну кампанію, виходячи з інтересів потужного капіталу і в цій кампанії обдурили в черговий раз народ України. Про це свідчить і те, що вихованці Кучми були в одному і другому таборі. Вони агітували і працювали за те, щоб залишилася ця ганебна система влади - влади політичних зрадників, агітували як у команді Януковича, так і у команді Ющенка. Хіба ми не бачимо, що в команді так званого переможця сьогодні всі найдовіреніші особи Кучми? Це той же Волков, це той же Зінченко, це ті, хто були представниками Президента у Верховній Раді та багато інших, це його міністри, це його віце-прем’єри, це його прем’єри, це всі ті, хто якраз працював на політику, яку в 94-му році запропонував Кучма. Я хотів би нагадати народу України, що в 99-му році завдяки ось цій зраді і цій домовленості між Кучмою і правими націоналістичними силами відбулася фальсифікація виборів в 99-му році, коли за рахунок мешканців і жителів західних областей України, обдурюючи їх обрали Кучму на другий термін. А за це отримали в той час посаду Прем’єр-міністра для себе. Це мається на увазі рухівці і націоналісти. Тому я ще й ще раз заявляю: шановні виборці, шановний народ України, сьогодні політична колода, яка розглядається на майбутніх урядовців, це - одна і та ж сама колода кадрова Кучми, це його ставленики, якими сьогодні він захищає інтереси свого клану, своєї сім’ї і інтереси Сполучених Штатів Америки.
Шановні колеги, усі, хто записався, мали можливість реалізувати своє слово виступити з цієї трибуни. Ранкове засідання Верховної Ради оголошується закритим. Наголошую, що чергове засідання Верховної Ради України розпочнеться о 10 годині наступного вівторка 18 січня. Ще раз дозвольте від вашого імені щиро привітати всіх наших співгромадян із старим Новим роком, а Василів із їхнім днем.