Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 27. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Jelka Godec, gospa Eva Irgl, dr. Jasna Murgel, gospa Erika Dekleva, gospa Anja Bah Žibert od 13. ure dalje, gospod Bojan Podkrajšek, dr. Anže Logar, gospod Jožef Horvat, dr. Franc Trček od 14.30 ure dalje, mag. Branislav Rajić od 16. ure dalje in gospod Igor Zorčič od 15. ure dalje. Na sejo sem vabil predsednika Vlada, ministrice in ministre ter generalno sekretarko Vlade k 1. točki dnevnega reda, mag. Gorana Klemenčiča, ministra za pravosodje, k 19.a točki dnevnega reda, dr. Marka Novaka, predsednika Sodnega sveta, k 19.b točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 27. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 3. februarja 2017, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Poslanska skupina Združena levica Državnemu zboru predlaga, da z dnevnega reda 27. seje umakne 7. točko, to je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o občinskem redarstvu. Predlog z dne 10. 2. 2017 ste prejeli danes in je objavljen na e-klopi. Želi predstavnik Poslanske skupine Združene levice, ki je predlagateljica umika, besedo? Da. Besedo ima dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, gospod predsednik Državnega zbora! Tisti, ki smo bili na seji odbora, se spomnite, da smo po burni in mogoče celo premalo vsebinski razpravi o predhodni točki Zakona o tujcih proti koncu seje obravnavali tudi predlog zakona o občinskem redarstvu. Iz razprave je bilo vidno, da gre, da ohranim malo digniteto te hiše, bom poskušal reči vljudno, za nek zelo nespodoben in nedodelan predlog. Poslušali smo tudi predstavnico občinskih redarjev in redark, ki je izrazila številne pomisleke. Na sami seji odbora smo predlagali ministrstvu, da umakne točko dnevnega reda in nekako, kot se temu reče, v neki razpravi z vsemi deležniki ponovi vajo. Ampak je državni sekretar v bistvu, ne morem reči drugega, kot da se je navzel nekih manir gospoda Cerarja iz zadnjega časa in je na vsak način hotel, da gre točka naprej. Niti ne bom bral obrazložitve, ki so mi jo moji napisali, ker sem celo dopoldne sedel na neki nič manj sporni seji s področja energetike, prebral bom samo poročilo odbora. Citiram: "Glede na navedeno, ZPS ocenjuje, da njihove pripombe ostajajo v celoti utemeljene. Predlog zakona vsebuje ustavne in pravnosistemsko sporne rešitve, česar dodatne obrazložitve ministrstva ne odpravljajo niti ne zmanjšujejo." V bistvu skozi razlago same redarke je bilo zelo jasno, da gre za neko področje, ki ga je po desetletju treba temeljito premisliti in urediti, treba se je tudi vprašati iz njenega ubesedovanja, ali mi v bistvu s tem želimo lokalno policijo ali želimo nekaj drugega. V tem primeru verjetno tudi obravnavo zakona prenesti na neko drugo ministrstvo in v bistvu resno ponoviti vajo tudi iz razloga do samih redarjev in redark, ki bodo tukaj dejansko potegnili najkrajšo in v katere prepogosto stresamo nek naš bes. Kdorkoli si je prebral magnetogram tiste seje, ve, da bi bilo nedopustno, da gre tako nedodelan zakon v obravnavo na 27. seji Državnega zbora in zato predlagamo umik te točke, ki upam, da ga boste podprli. Hvala.
Želi besedo predstavnik Vlade kot predlagateljice predloga zakona? Besedo ima dr. Nejc Brezovar, državni sekretar na Ministrstvu za javno upravo.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Morda le določena dopolnila. Predlog zakona je bil v javni obravnavi več kot mesec dni v maju in juniju 2016. Ministrstvo se je pri pripravi predloga zakona držalo vseh določb Resolucije o normativni dejavnosti in menimo, da smo ga tudi zelo široko uskladili z vsemi deležniki, tako strokovnimi kot zainteresirano javnostjo. Naj na tem mestu tudi povem, da smo dobili pozitivna mnenja oziroma od štirih mnenj nekako, ki so prišla, je Mestna občina Ljubljana, kjer je zaposlenih približno petina redarjev, poslala pozitivno mnenje k predlogu zakona. Tudi kar se tiče ostalih mnenj moramo povedati, da smo upoštevali tudi pobude nevladnih organizacij, ki so prišle po poteku javne razprave in smo tudi njihove predloge in pobude upoštevali. Smo pa tudi po našem mnenju argumentirano odgovorili na stališče Zakonodajno-pravne službe. Hvala lepa.
Želite besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Še kakšno stališče predlagatelja? Torej besedo ima dr. Franc Trček.
Poglejte, še enkrat bom ponovil. Vse to, kar je bilo navedeno, še ne pomeni, da predlog zakona ni slab. Je v bistvu nedopustno slab, ne dovolj predebatiran, ne dovolj premišljen, kar je bilo opozorjeno s strani številnih deležnikov. Seveda si vsaka vlada najde nekaj glasov, ki "požegnajo", če se tako izrazim, pravilnost njihove odločitve. Po dveh tretjinah mandata si bom ta mandat, kot verjetno edini mandat, edinega predsednika, ki bo v tem desetletju mogoče obstal štiri leta, zapomnil po pretirani derogaciji dela Državnega zbora. Zakonodajno telo smo mi, izvršilna oblast ste vi. In če mi ne bi predlagali umika tako slabo pripravljenega zakona, bi dejansko derogirali samega sebe, ne bi opravljali nekega našega bistvenega poslanstva. Derogacije gredo celo tako daleč, da vabljenim osebam ne damo možnosti pojasnil. Derogacije gredo celo tako daleč, da glasujemo, ali nam bo bivša generalna sekretarka Državnega zbora dodatno pojasnila, kakšno zadevo. Zdi se mi, da je po dveh tretjinah mandata skrajni čas, da se tovrstne derogacije nehajo. In ta predlog gre dejansko v tej luči. Gre za zakon, ki je preslab, gre za zakon, ki takšen, kot je, pušča odprta še številna vprašanja, je nepremišljen in zaradi tega mislimo, da je zaradi resnosti našega dela v bistvu vseh treh vej oblasti in tudi področja, ki ga ureja, nujen umik te točke dnevnega reda, da se zadeva premisli in da se zadeva uredi tako, da bo vsem nam to v dobro. Tudi v tej luči, če končam, da bom začeli gledati na te redarje ne kot na nekoga, ki nam bo zaradi vaših narobe parkiranih avtomobilov pobiral denarje, ampak da tudi premislimo, kaj je smisel in pomen te službe, ki, kot sem že prej povedal, ni jasna. Ni jasno, ali gremo v smeri lokalne policije ali gremo v smeri tega, kot imajo na primer urejeno v Avstriji. Tudi že iz razlage je jasno, da so imeli predlagatelji blazne težave, ker niso nič primerljivega v bistvu našli, da bi lahko opravičevali to svoje, pa bom zdaj uporabil besedo, skropucalo od zakona. Pa ne bi bil rad žaljiv, v bistvu gre za ministrstvo, ki ima že tako ali tako največ različnih vsebinskih nalog, ki jih mora upravljati. Še enkrat urgiram, zakon, takšen, kot je, ni primeren za nadaljnjo obravnavo, kar je tudi jasno razvidno iz poročila komisije, ker že tako ali tako SMC običajno malo omili to zgodbo. In upam, razumnim in odgovornim je jasno, zakaj predlagamo ta umik in seveda, zakaj bomo glasovali za umik te točke. Hvala.
S tem zaključujem razpravo o predlogu za umik in prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za umik 7. točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti pa 43. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlog za umik ni sprejet. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti pa 6. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je dnevni red 27. seje zbora določen. Postopkovno vprašanje, dr. Vinko Gorenak.
Hvala lepa. Predsednik, v parlamentarni praksi imajo poslanska vprašanja svoje mesto. Kar se tiče razmerja med opozicijo, koalicijo gredo poslanska vprašanja tudi v smeri kontrole opozicije nad koalicijo. Jaz sem 16. junija lani, osem mesecev nazaj, postavil poslansko vprašanje notranjemu ministrstvu. Šlo pa je za poslansko vprašanje okoli angažiranja Dejana Orniga kot policijskega sodelavca. Namreč vprašal sem, prvič, ali je bil Dejan Ornig registrirani policijski sodelavec. Drugič, prosil sem za podatek, od kdaj je bil registrirani sodelavec. In tretjič, vprašal sem, zakaj ste mu z odobritvijo vrha kriminalistične policije izplačali 800 evrov. Kakšni so bili razlogi za odobritev sodelovanja in kdaj je bilo to sodelovanje prekinjeno? Poslovnik je popolnoma jasen – 30 dni. Danes je minilo osem mesecev, danes mineva osem mesecev, odgovora Vlade ni. Glede na to, da je tukaj predsednik Vlada, moram reči, da se jaz po letu 2000 ne spomnim take ignorance. Po letu 2000 jaz mislim, da ni bilo primera, ki bi se lahko zgodil na tak način. Prejšnji teden je vodja poslanske skupine na isti točki dnevnega reda, kot smo zdaj, opozoril na to zadevo. Minil je mesec dni, zgodilo pa se ni nič, predsednik. Vi ste takoj, moram poudariti, izredno korektno reagirali po proceduralnem predlogu gospoda Tanka in ste Vlado opozorili, pa vendarle odgovora ni. Se pravi Vlada Republike Slovenije ne samo da ignorira mene, ignorira tudi vas. Zakaj se mi zdi to poslansko vprašanje pomembno? Predvsem zato ker po 30 letih dela na policiji, gospod predsednik Vlade, tudi vam lahko to povem, po 30 letih dela na policiji in po 13 mesecih vodenja notranjega ministrstva vam lahko povem, da delate nezakonito. Pravilnik, ki ga prikrivate in ga nočete dati komisiji, je neposredno povezan s tem poslanskim vprašanje. Neposredno povezan. 800 evrov izplačila je ta gospod lahko dobil samo, samo s podpisom vodij kriminalistične policije. Ker pa vodje kriminalistične policije lažejo in trdijo, da je to neko lokalno dogovarjanje, torej zavajajo, da gre za lokalno dogovarjanje kriminalista z gospodom Ornigom in seveda je to neposredno povezana zadeva in nimate točnih podatkov. Zato še enkrat poudarjam: nimate točnih podatkov, zavajajo vas ali pa vi verjamete nečemu, kar ni točno. Tajni policijski sodelavec, ki ga policija plačuje na zakonit način, je lahko tako izplačilo dogovorjeno oziroma realizirano na podlagi tistega pravilnika prejel samo z vedenjem in podpisom vodij kriminalistične policije. Jaz mislim, da odgovora ni tudi zato, ker prikrivajo tudi ta del. Prosim še enkrat za odgovor.
Naj pojasnim, da je ta odgovor danes prišel, torej je dospel danes. Ne, ničesar ne dodajam temu, ampak samo to, da je ta zadeva zdaj postopkovno takšna, kot bi morala biti. Se pa strinjam, da bi morala biti že prej realizirana in na to smo opozorili in do odgovora tudi prišli. Tako da lahko nadaljujemo. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA – VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 32 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslank in poslancev opozicije ter na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednik Vlade, ministrice, ministri in generalna sekretarka Vlade odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednika Vlade, ministrice, ministra in generalne sekretarke Vlade. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na zastavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednik Vlade, ministrica ali minister ali generalna sekretarka Vlade v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s točko so se za danes opravičili gospod Karl Erjavec, minister za zunanje zadeve, dr. Maja Makovec Brenčič, ministrica za izobraževanje, znanost in šport, gospod Zdravko Počivalšek, minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, od 16. ure dalje in gospod Boris Koprivnikar, minister za javno upravo. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj, na katera v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar. Luka Mesec, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo in lep pozdrav. Gospodu premierju bom postavil vprašanje glede tako imenovanega evra za TEŠ, ki ga bomo državljani in državljanke po predlogu Vlade kmalu dobili na položnicah. V začetku meseca je bil namreč v javno razpravo posredovan predlog novele energetskega zakona, ki uvaja t. i. prednostno dispečiranje, ki je v resnici prispevek za izgubo, ki jo v naši energetiki proizvaja 6. blok Termoelektrarne Šoštanj. Nizke tržne cene električne energije namreč ne omogočajo pokritja obratovalnih stroškov nasedle investicije v TEŠ. Razkorak med tržno in obratovalno ceno pa ste se zdaj očitno namenili pokriti tako, da boste strošek pokrivanja izgube obesili kar državljankam in državljanom na položnicah. Prek tako imenovanega prednostnega dispečiranja naj bi letno zbrali med 25 in 30 milijonov evrov. Zato je moje prvo vprašanje za predsednika Vlade: Ali ste prepričani, da ni nobene alternative temu? Ali ste zares preiskali vse rezerve, ki jih naša energetika ima? Drugo vprašanje pa se nanaša na okoljski vidik tega. Tukaj gre za neposredno subvencijo v premog, v kurjenje fosilnega goriva, ki proizvaja emisije CO2, segreva ozračje, povzroča marsikatere kronične bolezni in prezgodnje smrti in tako naprej. Glede tega me najprej zanima: Ali in na kakšen način je uvajanje tako imenovanega prednostnega dispečiranja skladno z vašo predvolilno obljubo? Takrat ste obljubili, da boste ukinili okolju škodljive subvencije in zdaj uvajate tukaj subvencijo za premog. Drugo vprašanje glede okoljskega vidika pa se nanaša na pariški podnebni sporazum. Pred nekaj meseci smo ratificirali kot država sporazum, ki nam nalaga opuščanje fosilne energije in zmanjševanje fosilnih goriv in emisij CO2. Glede na to da investicije v obnovljive vire energije že več let stagnirajo, na drugi strani pa po oceni mednarodnega denarnega sklada strošek subvencij za premog v Sloveniji že presega 2 % bruto družbenega proizvoda v Sloveniji, me zanima: Na kakšen način je to skladno s sporazumom, ki ste ga podpisali v Parizu in na kakšen način nameravate slediti smernicam zmanjševanja emisij CO2, če pa hkrati uvajamo subvencijo za premog v Sloveniji? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar imate besedo za odgovor.
Hvala lepa. Hvala za vprašanje, spoštovani gospod poslanec Mesec. To vaše vprašanje glede dileme o smiselnosti uvedbe prednostnega dispečiranja proučuje tudi Vlada, kajti zavedamo se, da gre za zelo pomembno vprašanje, in sicer ga proučujemo v smeri možnih alternativ in posledic uvajanja. Zavedam se, da bi bilo z vidika zagotavljanja zanesljive in kakovostne oskrbe Slovenije z električno energijo tvegano biti preveč odvisen od zagotavljanja sistemskih storitev iz tujine. Ravno zaradi tega Vlada poglobljeno preučuje alternative temu ukrepu, ki bi dvignil ceno na položnicah. Rešitve so mogoče znotraj energetskega sistema in HSE, kjer je še veliko prostora za povečanje učinkovitosti, tako da še posebej sem naložil pristojnim ministrstvom, da v tej smeri iščejo rešitve. Bi pa ob tem poudaril, da od SDH pričakujemo, da zahteva, da bo HSE izvedel vse potrebne ukrepe prestrukturiranja za izboljšanje učinkovitosti delovanja termoelektrarne. Mi si ne zatiskamo oči pred dejstvom, da je cena premoga, ki ga uporablja TEŠ 6, še danes precej višja od tiste, ki je ekonomsko smiselna in mogoča. Tudi si ne zatiskamo oči, da je treba in mogoče izvesti racionalizacijo poslovanja na ravni celotne HSE. Vlada si je že na začetku mandata zastavila nalogo, da bo za to potrebna neodvisna revizija TEŠ 6 in ekonomike prihodnjega obratovanja. Prav ta revizija in ukrepi bodo omogočili tudi morebitne odškodninske zahtevke. Šoštanjsko termoelektrarno pogosto povezujemo z informacijami glede višine in kakovosti vodenja investicije v njen šesti blok. Želim poudariti, da je omenjeni ukrep prednostnega dispečiranja namenjen zagotavljanju tekočega in zanesljivega obratovanja termoelektrarne. Tukaj nikakor ne gre za pokrivanje morebitnih izgub gospodarske družbe. Tudi zato moramo aktivnosti Vlade, ki so povezane s pripravo regulative na tem področju, ločiti od aktivnosti, ki jih s ciljem odkrivanja morebitnih nepravilnosti in odgovornosti oseb v zvezi s to investicijo izvajajo preiskovalni organi. Ne glede na to, kaj bodo ti odkrili, to ne bo spremenilo dejstva, da je šoštanjska termoelektrarna sistemska elektrarna, ki jo za zanesljivost sistema in še posebej do vzpostavitve energetske unije pač potrebujemo. Naj ob tem poudarim, da se Vlada zavzema za stabilno, učinkovito in trajnostno naravnano oskrbo z energijo. Zavzemamo se za zmanjšanje energetske odvisnosti in se hkrati zavedamo, da moramo izpolnjevati domače in mednarodne okoljske obveznosti skozi učinkovito rabo energije in energetsko opravljanje. Prav zato izvajamo ukrepe za povečano zanesljivost dobave. Zagotavljamo podporo investicijam, ki povečujejo trajnostno naravno oskrbo skozi izrabo obnovljivih virov energije – in tukaj že odgovarjam na ta del, ki zadeva pariški sporazum. Delež obnovljivih virov energije v celotni strukturi virov je bil v začetku delovanja naše vlade precej nižji od trenutnega, torej je tukaj napredek že zelo viden. Še več. Izvajamo ukrepe, denimo na spodnji in srednji Savi, da bomo delež obnovljivih virov povečali na raven 25 %. K temu smo zavezani tudi po evropski zakonodaji, ki določa obvezo dosedanja 25 % deleža celotne energije iz obnovljivih virov energije do leta 2020. In to nam bo ravno zaradi teh pravilnih in pravočasnih ukrepov te vlade tudi uspelo. Poleg vodnih so pomembni tudi ostali obnovljivi viri, kot so sončna in vetrna energija, energija, pridobljene iz lesne biomase, itd. Zato posebno pozornost posvečamo tudi pomenu lesnopredelovalne industrije v smeri razvijanja lesnopredelovalnih verig. Povečujemo tudi učinkovitost rabe energije. Ne le z energetsko sanacijo zgradb, temveč tudi z drugimi sodobnejšimi pristopi in prav z uporabo pametnih omrežij bomo to učinkovitost še bistveno povečali, kajti uvajanje pametnih omrežij v upravljanje elektroenergetskih omrežij je izredno pomembno z narodnogospodarskega vidika. Ta omrežja temeljijo na stalni komunikaciji med potrošniki električne energije in proizvajalci, ki mora zagotavljati optimalno komunikacijsko omrežje. Poleg izboljšanja energetske učinkovitosti je pomembno upoštevati tudi zelo velik učinek na zmanjševanje emisij CO2 in na možnost upravljanja z distribuirano proizvodnjo kot posledico povečevanja deleža obnovljivih virov v celotni proizvodnji električne energije. Slovenija namerava glede tega zelo aktivno sodelovati tudi pri pripravljanju čezmejnih zmogljivosti. Tudi tukaj gremo in moramo iti v korak s časom. Tako da vse te in druge aktivnosti Vlade vodijo k večji racionalizaciji rabe energije in uresničevanju koncepta zelene Slovenije. Po drugi strani pa se soočamo z dejstvom, da še vedno kljub tem naporom ne zmoremo brez visokega deleža proizvodnje v termoelektrarnah. Toliko. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo, še enkrat. To, kar premier pravi, nekako ne gre skupaj. Namreč dejali ste, da z ministri iščete rešitve, alternative prednostnemu dispečiranju, ampak hkrati ste predlog že poslali v javno obravnavo. Jaz nekako sklepam po tem, da je bil predlog že poslan v javno obravnavo, da ste vi med seboj že usklajeni in niste našli alternativ. Glede na to, da niste pokazali na nobeno alternativo, ki obstaja, vam bom jaz omenil dve. Prva je, da sta v Sloveniji dva stebra v energetiki, eden je HSE, ki predvsem zaradi TEŠ proizvaja izgubo. Lani jo je proizvedel 480 milijonov, od tega na TEŠ odpade kar 400 milijonov te izgube. Drugi pa je GEN, ki je dobičkonosen, a je prav tako v državni lasti. Zato me najprej zanima: Zakaj tukaj ne poiščete rezerve, preden greste k položnicam za državljane? Druga zadeva, na katero je treba opozoriti v notranjih rezervah, pa je, da je vaša vlada pravkar šla v deregulacijo cen naftnih derivatov. To bo po eni strani prineslo višje stroške bencina na avtocestah, v urbanih središčih, a hkrati se v oceni predloga omenja kar 60-milijonska luknja na leto v proračunu, se pravi, da tudi tukaj lahko najdemo denar za to, da se lahko pokriva izguba na drugem koncu. To sta dve alternativi, za kateri vas prosim, da se opredelite do njih. Kar se okolja tiče, pa moram reči naslednje, kar ste govorili, se seveda lepo sliši, da se bodo končno gradile hidroelektrarne na srednji in spodnji Savi in tako naprej, a hkrati me moti to, da recimo v predlogu energetskega zakona je pri točki Posledice za okolje samo en znak, to je sleš, ki ga poznamo iz računalništva, in pomeni nič. Se pravi, vi pravite, da nova subvencija za premog, za TEŠ ne bo imela škodljivih posledic za okolje. V tej luči me še enkrat zanima: Kako nameravate s takšno politiko uresničevati podnebne sporazume? Hvala.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Situacija, ki jo je naša vlada zatekla, ko smo nastopili mandat, veste, da ni bila enostavna predvsem tudi zaradi vseh teh nedomišljenih situacij in vseh ostalih negativnih posledic v zvezi s TEŠ 6. Ampak kljub temu mi zdaj optimiziramo zadeve in kot sem dejal, iščemo alternativne rešitve prednostnemu dispečiranju. Naj poudarim, da bo zelo jasno, tega niste povedali, zakon je šele v javni razpravi. To je razprava, ki mora ravno prinesti možne alternative, o katerih bomo razmišljali. Jaz pričakujem in celo bi rekel, da zahtevamo od ministrstva, da tukaj vse alternative vzame v obzir, jih prouči, tudi te, ki jih ponujate poslanci, in da potem najde tisto, ki bo lahko resnična optimalna alternativa takšnemu sistemu, kot je trenutno v javni razpravi podan kot predlog. Tako da smo še daleč od tega, da bi vlada vložila predlog zakona. Tukaj moramo najti prave rešitve in zato pričakujem tu iz javne razprave tudi dobre predloge, predvsem pa tudi na strani ministrstva še dodaten napor, ki ga po mojem posebnem navodilu zdaj vlagajo v to materijo. Glede okoljevarstvene ozaveščenosti, mislim, da sem pojasnil, da ta vlada dela vse, kar more, za zeleno Slovenijo, za trajnostni razvoj, za tisto, da bomo že mi in prihodnje generacije šli iz dneva v dan v bolj čiste oblike energije, z manj izpustov v zrak. Pojasnil sem v prvem delu odgovora, kako to že počnemo, kako zmanjšujemo škodljive izpuste in kako jih bomo tudi v naprej. Od tukaj naprej, ko gre pa za zelo specifična vprašanja glede naftnih derivatov in tako naprej, ki so tudi zadeva različnih resorjev, bodo pa pristojna ministrstva ponudila ustrezne odgovore v prihodnje in kadar koli boste pač želeli. Hvala lepa.
Luka Mesec, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala. Zaradi izgube, ki jo TEŠ 6 proizvaja, šaljivci že pravijo, da je postal prva hibridna termoelektrarna na svetu, torej takšna, ki deloma dela na premog, deloma pa na evre. Nam v Združeni levici se zdi popolnoma nesprejemljivo, da stroške te nasedle investicije zdaj obešamo na državljane, da jih bodo plačevali kar na položnicah. Zato je moj predlog za splošno razpravo naslednji. Da bi se izognili obema energentoma, se pravi, da nehamo sežigati tako premog kot evre, predlagam, da se v Državnem zboru pogovorimo o prednostnem dispečiranju, o TEŠ 6 oziroma o TEŠ nasploh. Spomnil bi, da smo v Združeni levici že lani v tej sobi imeli javno predstavitev mnenj o energetskem konceptu Slovenije, ki kljub obljubam ministra še ni bil sprejet oziroma je kar poniknil, zdaj pa dobivamo na mizo takšne predloge. Želimo, da se najprej razčisti s koncepti, potem pa se bomo začeli pogovarjati o konkretnem nadaljevanju najbolj škodljivih praks v slovenske energetiki, katerih biser v kroni je TEŠ. Hvala.
Luka Mesec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 14. februarja 2017, v okviru glasovanj. Mag. Matej Tonin, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miroslav Cerarju.
Spoštovani predsednik Vlade, ministri in ministrice, drage poslanke in poslanci, dober dan! Zdi se, da je gradnja drugega tira na moč podobna zgodbi TEŠ 6. Pa preden pridem do tega zaključka, morda nekaj uvodnih misli, ki jih je vendarle treba na tej točki povedati. Vsekakor Luka Koper za Slovenijo predstavlja izjemen biser, izjemen logistični biser, s katerim lahko dosežemo tako ali drugače vzhodno in pa centralno Evropo in ki bi lahko ob primernem razvoju tudi pomagala celotni Sloveniji. Seveda pa naša prednost pred drugimi pristanišči, s katerimi konkuriramo, ves čas kopni. Ko so v Kopru kakšni protesti, ko se pogovarjamo, kje in kako bomo gradili drugi tir, se nam konkurenčna pristanišča razvijajo. Od Trsta do Reke. To sta zgolj nam najbližja, mi pa vse prevečkrat pozabljamo tudi na zgodbo Pireja in Kitajcev v Grčiji, ki tam čez prodirajo preko Balkana, železniško infrastrukturo. Pozabljamo tudi na pristanišča v Hamburgu in Rotterdamu, ki imajo izjemno pretovorno možnost in pa tudi zelo, zelo napredno tehnologijo, in praktično s samo menedžiranjem tovora oziroma z upravljanjem tega tovora lahko praktično pridobijo ves tisti čas, ko ladje prej dosežejo koprsko pristanišče kot pa pristanišče na severu. Če grem zdaj na drugi tir. Spoštovani predsednik Vlade, tukaj je ogromno neznank. Znano je samo to, da za ta drugi tir obstaja politična podpora, ker če pogledate po tej dvorani, mislim, da skoraj ni ali pa ne poznam politične stranke, ki bi nasprotovala gradnji drugega tira. To je edina stvar, ki je znana. Neznana pa je finančna konstrukcija. Mi še danes ne vemo, koliko nas bo stal drugi tir. In tukaj je zgodba popolnoma ista, kot je pri TEŠ. Vemo, da naj bi ga gradili, ne vemo pa, koliko nas bo stal. Tudi tehnična izvedba je nejasna. Torej naj bi bil zunaj že razpis za pripravljalna dela. To naj ne bi bil ta drugi tir. Spoštovani predsednik Vlade, zdi se mi, da igrate spretno politično igro v tem smislu, da se bo poskušal ustvariti občutek, da bo vaša vlada dejansko začela graditi drugi tir, vendar dvomim, da ga bo, ker kot rečeno, ni znana niti finančna konstrukcije niti tehnična izvedba. Ali resnično nameravate zgraditi drugi tir?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Spoštovani gospod Tonin, hvala za vprašanje. Seveda nameravamo zgraditi ta drugi tir. Seveda ga nameravamo zgraditi. Naša vlada ga bo začela graditi in potem se bo gradil, da bo v korist Luke Koper, v korist Slovenije in srednje Evrope in širše. Mi prepoznavamo tukaj veliko konkurenčno prednost in gospodarsko priložnost za razvoj države. Imamo odlično strateško lego in ne drži vaša trditev, da se ne zavedamo vsega tega pomena, da na kaj pozabljamo. To ne bo držalo. Mi smo stalno v stiku s številnimi državami iz Azije, Bližnjega vzhoda in širše, ki jim vsakič znova preko naše gospodarske diplomacije pa tudi osebnih srečanj in tudi sam povemo za Luko Koper in jih vabimo sem. Naj vam povem, da je Luka Koper v letošnjem mesecu januarju dosegla rekordni pretovor kontejnerjev. Samo v zadnjih letih ta obseg pretovora aktivno narašča in presega rast v konkurenčnih lukah severnega Jadrana. Po zadnjih letih je v 2016 pretovor dosegel 22 milijonov ton, stopnja rasti pa je bila 6,3 %, in to je zelo velik uspeh vseh deležnikov. Seveda tudi predvsem Luke Koper. Ta konkurenčna prednost in ostalo mora biti izrabljeno. Zato je ta vlada po toliko časa, ko se ni nič zares premaknilo, naredila prvi ključni premik. Ta premik bo omogočil Luki Koper nadaljnjo rast in razvoj s tem logističnim in infrastrukturnim vložkom, predvsem s pretovorom preko drugega tira. Gradnja te proge bo tehnično zelo zahtevna. Vemo, da bo na 28 kilometrih razdalje treba premagati skoraj 400 metrov nadmorske višine. Gre za zelo zahteven projekt in zato bo trajal približno šest let. Mi bomo zadevo peljali tako, kot bom povedal. Poglejte, treba je začeti zdaj. Mi smo marca lansko leto ustanovili projektno družbo 2TDK, pridobili gradbeno dovoljenje, ki je postalo pravnomočno maja 2016, v pripravi je zakon, ki bo v nekaj mesecih verjetno tukaj v Državnem zboru in upam, sprejet, ki bo uredil pravno podlago za izvedbo investicije. Ob uspešni zagotovitvi finančnih virov lahko do konca letošnjega leta začnemo s pripravljalnimi deli. Razpis za njihovo izvedbo pa bo objavljen sredi leta. Razpis za dela na trasi načrtujemo konec letošnjega leta, do sredine leta 2018 pa se bo pristopilo k realizaciji glavnega projekta, ki bo potem trajal nekaj let. Finančna konstrukcija temelji na predvsem izdatnem financiranju iz evropskih programov, iz instrumenta za povezovanje Evrope, ki je ključni evropski program za subvencioniranje jedrnih evropskih transportnih omrežij, in iz kohezijskega sklada. Kot veste, bo prispevek proračuna, ki je predviden, v znesku 200 milijonov evrov kot kapitalski vložek v projektno podjetje prav tako zelo pomemben. Seveda smo en del sredstev že dobili iz Evrope in jih porabili za gradnjo izvlečnega tira, ki je začetek drugega tira, kar se je že dogaja v praksi. Projekt drugi tir pa nameravamo realizirati tudi z udeležbo zainteresiranih zalednih držav v kapitalu projektnega podjetja, o čemer se v tem trenutku še pogovarjamo. Naj samo povem, da okvirno bo 30 % finančnih virov zagotovljenih s kreditom Evropske investicijske banke, ki je najbolj primerna, da zagotovi kredit z dolgo odplačilno dobo med 25 in 30 leti. Za sofinanciranje izgradnje drugega tira in tako imenovanega izvlečnega tira, kot sem rekel, so bila sredstva že pridobljena, to je dolžine 1,2 kilometra. V preteklem tednu smo oddali dve vlogi za pridobitev evropskih sredstev za sofinanciranje pripravljalnih del in v nadaljevanju je predvidena pridobitev evropskih sredstev tudi za sofinanciranje glavnih del. Torej drugi tir ostaja prioriteta te vlade, vendar ga načrtujemo skrbno, preudarno, da ne bi prišli v to zagato kot se je zgodila pri TEŠ 6. Poudarjam, ravno zato da ne ponovimo napak, ki so se zgodile pri TEŠ 6 na škodo vseh državljank in državljanov, in še danes, kot vidimo, imamo zato negativne posledice, ki jih vsi čutimo, smo sestavili to finančno konstrukcijo in delamo zadevo preudarno, da ne bo prišlo do ponovitve te, jaz bi rekel kar energetske katastrofe, ki smo jo takrat tako narobe zastavili. Drugi tir torej ostaja prioriteta. Finančna konstrukcija je jasna, dela se intenzivno, vse bo tudi na podlagi zakonov in drugih predpisov, zadeva bo transparentna. Tudi v Državnem zboru boste potrjevali vsak sporazum, če bo prišlo do tega sporazuma, z zalednimi državami. Zato mislim, da smo sedaj res na dobri poti in verjamem, da bomo letos naredili prve, tudi opazne premike že na terenu in zato se mi zdi, da je to res zelo nujna zadeva, pri kateri verjamem, da bomo vsi sodelovali.
Mag. Matej Tonin, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovani predsednik Vlade, morda se nisva čisto dobro razumela. V tistem delu, ko govorite, da je Luka Koper Izjemno pomembna in da je drugi tir ključen za strateški razvoj Luke Koper, se seveda strinjava. Velike probleme pa imamo mi pri sami gradnji oziroma načinu gradnje tega drugega tira. In tukaj lahko popolnoma odkrito povemo, čeprav vi pravite, da je skrbno in preudarno vse skupaj načrtovano, da v praksi zadeve tako ne izpadejo. Poglejte, finančna konstrukcija je še vedno nejasna. Če bi mi imeli danes finančno konstrukcijo, bi natančno vedeli, koliko nas bo drugi tir stal, tako pa se v javnosti pojavljajo številke od milijarde evrov, stroka z Jožetom P. Damjanom na čelu govori, da bi bilo možno drugi tir sfinancirati za 683 milijonov evrov. Zdi pa se mi, da je en majhen detajl, ki ga namenoma spregledate ali pa se o njem ne želi govoriti. Za enkrat se govori o pripravljalnih delih. To še ni drugi tir. Sami ste lepo povedali, da ta pripravljalna dela se naj bi delala konec leta 2017 in v začetku leta 2018. Dejanska trasa drugega tira je pa že izven vašega mandata. Vsakdo, ki je gradbinec, ve, da potrebujete najprej gradbeno dovoljenje, da zadeve lahko začnete graditi. Jaz pa imam občutek, da mi še niti ne vemo, kakšne bodo tehnične rešitve tega drugega tira: ali bodo v tunelih dva tira ali bo eden ali bo potniški in tovorni promet ali bo samo eden promet. Skratka, veliko je tukaj neznank. Najverjetneje ni odveč vprašanje, če lahko še enkrat poveste bolj natančno v številkah: Kakšna je sedaj končna cena drugega tira in kakšna je finančna konstrukcija tega drugega tira?
Predsednik Vlade Republike Slovenije, dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Stvari so organizirano urejene in načrtovane skrbno. Gradbeno dovoljenje imamo, to sem že velikokrat poudaril, tudi ravno prej. Vi pravite, da imamo velike probleme pri načrtu. Velike probleme imamo, ampak še večje so očitno imeli v prejšnjih mandatih vse vlade, ker niso naredile nobenega resnega koraka v to smer. Mi gremo sedaj končno v to smer, in to zelo transparentno in zato pričakujem, da bomo tu sodelovali, ne pa si stalno metali polena pod noge. Vlada je zagotovila, da je bila prva ocena predračunske vrednosti projekta 1,4 milijarda evrov. To so nam dali na mizo, ko smo prišli v to zgodbo. Po reviziji, ki smo jo izvedli mi s stroko, ki je nadvse kompetentna, je bila ta cena ustrezno znižana. Projektno podjetje 2TDK je izdelalo investicijski elaborat, s katerim se je seznanila Vlada in proračunska vrednost projekta je sedaj znižana na vrednost pod eno milijardo evrov. Okoli 200 milijonov evrov smo znižali na podlagi tehničnih optimizacij in znižanja cen. Verjemite mi, da vse te tehnične zadeve, in te so skrbno načrtovane, ampak to niso zadeve, o katerih bi se pogovarjali javno v parlamentu, tukaj gre za strokovna vprašanja, ki bodo tudi predmet bodočih pogodb, zato o tem ne moremo govoriti javno. In drugič smo znižali ceno za 200 milijonov evrov z mehanizmom obrnjene davčne obveznosti in prihrankov DDV. V tej vrednosti je upoštevana tudi eskalacija cen v času izgradnje, kar je za projekt, ki se bo gradil okoli šest let, pomemben element predračuna. Vsa dela se bodo oddajala tudi na osnovi mednarodnih razpisov. Ker ni časa, vse je skrbno načrtovano, da ne bo prišlo do finančnih zagat, da bomo šli po nekem načrtu, ki bo uresničljiv in ki ga bomo uresničili. Verjamem pa, da bo o tem še dovolj debat. Predvsem bi prosil, da se ne manipulira javno z nekimi ocenami, ki jih ta ali oni strokovnjak takole malo brez pravih podatkov da v javnost in se potem vsi zagrabijo v njih. Tukaj so pristojne institucije in kompetentne revizijske ustanove šle skozi projekt in ugotovile to, o čemer sem sedaj govoril. To bi bila moja dopolnitev odgovora. Hvala.
Mag. Matej Tonin, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Prav zaradi občutljivosti te tematike ali pa, če hočete, prav zaradi načina odgovora, ki ga je podal predsednik Vlade, ki razume metanje polen pod noge spraševanje o tem, koliko bo neka investicija v državi stala, jaz se s tem, predsednik Vlade, enostavno ne morem strinjati. Jaz mislim, da je ta parlament in da smo v opoziciji dolžni spraševati, koliko bo javnofinančnih sredstev nek projekt stal. Najbrž so naša vprašanja še toliko bolj na mestu, če se razlike, pa ne politike, ampak stroke razlikujejo za 400 milijonov evrov. To so ogromne številke in veliki denarji. Najbrž nas razumete, da tukaj imamo pravico in tudi dolžnost, da vas sprašujemo, zakaj se te stvari peljejo tako, kot se. Ta razpravo v tem parlamentu, ki jo zahtevamo v skladu s poslovnikom, je potrebna, da ne bo kdo čez šest let govoril, saj nisem vedel, saj nismo bili zraven, vse je bilo politika izvršenih dejstev, zadeva je bila tako daleč pripeljana, da poti nazaj ni bilo več. Ne govorim poti nazaj, da drugega tira ni treba zgraditi, govorim pa v tem smislu, da je treba drugi tir graditi racionalno in z javnimi sredstvi razpolagati kar se da pametno. Še nekaj. Jaz berem iz uradnih sporočil, ki jih tudi vaš minister za infrastrukturo daje. In on sam trdi, da se bodo še projekti in pa izvedbene in razpisne dokumentacije za glavno traso projekta šele delali, načrtovali in da bodo razpisi prišli v prihodnjih letih. Tega se jaz vsekakor nisem izmislil. In še ena zadeva, na katero so me opozorili gradbinci, je, kako boste to zadevo zapeljali pri sami gradnji, ker praktično za tovrstne infrastrukturne objekte po propadu slovenskega gradbenega sektorja danes tovrstnih referenc nima nihče več. To pomeni da bodo tudi drugi tir gradili sami tujci oziroma kot nekateri pravijo, da potekajo neki dogovori, da bodo sicer gradila domača podjetja pod znamko nekih tujih podjetij, ki imajo reference. To so vsa vprašanja, s katerimi bi se moral ukvarjati ta parlament, s katerimi bi se morali ukvarjati tudi vi, predsednik Vlade, in predvsem infrastrukturni minister, in dati na zahteve javnosti ali stroke konkretne ali pa zelo jasne odgovore. Reči samo, da projekt se pelje skrbno in preudarno, za to pa ne dati nobene argumentacije, na drugi strani ti pa stroka na ne vem koliko listih argumentira, da je projekt 300 milijonov evrov preplačan, razumite me, da je razprava potrebna.
Mag. Matej Tonin, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 14. februarja 2017, v okviru glasovanj. Postopkovno, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Moram se oglasiti, ker sem v bistvu zgrožen, pa se nisem mislil. Jaz ne vem, če je gospod predsednik Vlade poslušal samega sebe. On je dobesedno izjavil, da Državni zbor ni prostor za ta vprašanja, strokovna in tako naprej. Kje pa je prostor, če ne tukaj? Jaz vas lepo prosim, predsednik Državnega zbora, da se neha ta derogacija Državnega zbora. Kaj smo mi? Ali smo ornament ali smo privesek? Potem, ne vem, se nas pribije tukaj zraven grba pa bomo bingljali dol. To ni smešno, mislim, kje bomo odločali o teh investicijah? Nas 90 odloča o tem. To je dobesedno norčevanje iz vloge Državnega zbora, je norčevanje iz zakonodajne oblasti, tudi če pustim ob strani, da se je gospod Cerar tudi iz strokovnjakov vmes norčeval. V tej hiši veljajo očitno pravila samo za trenutno odsotnega Miha Kordiša in mene. Poslovnik. Potem se pa že neha. Drugi očitno lahko govorijo kar koli hočejo. Gospod Cerar je dobesedno rekel, da to ni prostor za ta vprašanja. Kaj pa je prostor za ta vprašanja? Neke zakulisne igre, nekaj skozi pisarno dr. Kešeljevića?
Dajte prosim [[…]]
Ne, resno govorim [[…]]
Dajte prosim, zdaj pa to postaja [[…]]
Gospod predsednik, spoštujem vas v vaši funkciji in prosim, da tovrstna norčevanja iz Državnega zbora preprečite. To je moj proceduralni predlog. Hvala za besedo.
To je čista zloraba postopkovnega predloga. Edini razlog je politična razprava z mnenjem predsednika Vlade, za kar imate možnost v okviru česar koli drugega, vsekakor pa ne kot poslanec, ki niste zastavili tega vprašanja. Itak se boste lahko opredeljevali še jutri, ko bomo glasovali o splošni razpravi. Neskončno možnosti za to, da izrazite svoje mnenje, kar seveda predstavniki ljudstva imajo vedno možnost, da to naredijo, vendar pa prosim vas, dajte to narediti v skladu s poslovnikom. Ne tega zlorabljati za takšno obračunavanje. To ni prav. Tisti postopkovni prej, so mi ga prej najavili, sem vedel, vsaj za kaj gre, ampak tukaj je pa čista zloraba in reakcija na odgovor predsednika Vlade, ki se sam ne more braniti. Postopkovno mu to ni omogočeno in zlorabljate svojo premoč besede. To pa tudi ni prav in ni del demokracije. Mag. Alenka Bratušek, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Najlepša hvala in lep pozdrav vsem! Predsednik Vlade: Kaj ste v skoraj treh letih vašega mandata naredili v zvezi s prodajo Nove Ljubljanske banke? Jo aktivno prodajali? Iskali strateškega partnerja? Skušali prodajo odložiti? To, kar smo lahko videli mi, sicer bolj od daleč, je predvsem neko zmedeno stališče. Na eni strani, da je treba spoštovati dogovorjeno, po drugi strani pa neka obljuba državljankam in državljanom, da se bo zaradi negotovosti na finančnih trgih prodaja zamaknila. Leto 2013 je bilo eno od najtežjih za našo Slovenijo. Beležili smo slabo stanje v gospodarstvu, skoraj 5-odstotni padec gospodarske aktivnosti, obresti na državno zadolževanje rekordno visoko, skoraj 7 %, prav tako brezposelnost rekordno visoka. Pravzaprav ni bilo analitika in novinarja, ki ne bi vsak dan znova vprašal, kdaj bo Slovenije bankrotirala. Pa ni. Vsem smo pokazali, da znamo in zmoremo. Slovenijo smo postavili nazaj na pravo pot, jo finančno stabilizirali in tako imenovani trojki dokončno zaprli vrata. Ja, vse to smo naredili leta 2013. Sanacija bank je bila ena od ključnih za finančno stabilizacijo države. Dejstvo je, da je bila draga. Veliko pogojev je bilo danih s strani Evropske komisije ob tej sanaciji oziroma državni pomoči naših bank. Eden od teh pogojev je bila tudi prodaja Nove Ljubljanske banke. Vse, kar smo v tistih težkih časih lahko dosegli, je, da lahko ena četrtina banke ostane v državni lasti. Situacija v državi in svetu je danes vsekakor drugačna kot leta 2013. To je dejstvo. In če ocenjujete, da kupnina za Novo Ljubljansko banko danes ne bo takšna, kot bi morala biti, se sprašujem, zakaj Vlada ni zaprosila za odlog prodaje. Posamezne predstavnike Evropske komisije slišimo, da je kar nekaj držav to naredilo in pri tem tudi uspelo. Kaj ste, še enkrat ponavljam, kaj ste, predsednik Vlade, kot najbolj odgovorni, Vlada, v skoraj treh letih vašega mandata naredili v zvezi s prodajo Nove Ljubljanske banke?
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala, spoštovana gospa poslanka Bratušek. Res je, Republika Slovenija se je pod vašo vlado v zameno za odobritev državne pomoči NLB leta 2013 pri Evropski komisiji zavezala, da bo delež v Novi Ljubljanski banki do konca leta 2017 zmanjšala na največ 25 % plus eno delnico. V Odloku o strategiji upravljanja kapitalskih naložb, ki smo ga sprejeli že julija 2015, smo določili, da je kapitalska naložba države v NLB namenjena odprodaji v deležu, kot ga je določila Evropska komisija. V skladu z določbami zakona o SDH postopek prodaje, ki pač mora biti tukaj izveden, samostojno vodi Slovenski državni holding, torej SDH, in ta v skladu s sprejeto strategijo in v sodelovanju z vodstvom banke pripravlja program uvrstitve delnic na mednarodno borzo po metodi prve javne prodaje delnic. SDH je že od januarja 2016 začel s pripravljalnimi dejanji za prodajo banke po tej metodi, torej metodi prve javne ponudbe delnic, v aprilu 2016 pa izbral finančnega svetovalca za prodajo kapitalske naložbe, in sicer je to Deutsche Bank, ki veste, da je tudi že izdelala študijo izvedljivosti. Vlada je nato 19. januarja 2017 na seji že podala tudi soglasje k letnemu načrtu upravljanja kapitalskih naložb za leto 2017, ki ga je skladno z zakonom pripravil SDH. SDH v letošnjem letu predvideva nadaljevanje aktivnosti v zvezi s prodajo delnic NLB. Na nedavnem sestanku ministrice za finance s komisarko za konkurenčnost pri Evropski komisiji so pogovori tekli tudi glede izpolnjevanja zavez v primeru NLB, ki jih je Slovenija dala v postopku odobritve državne pomoči NLB. Ta sestanek je bil namenjen predvsem temu, da bi v sodelovanju z Evropsko komisijo ugotovili, kateri pristop pri nadaljnjem izvajanju zavez je najbolj primeren. Zaveze kot takšne v tem trenutku ostajajo nespremenjene. Ministrica in komisarka pa sta se dogovorili za nadaljnje tesno sodelovanje pri spremljanju njihovega izvajanja. Podaljšanje roka za prodajo NLB ali druge spremembe zavez niso bile predlagane in SDH nadaljuje z aktivnosti s ciljem, da bo prodajni postopek zaključen v roku. Želim pa poudariti, da ob tem, kar sem povedal, ste zavezo Bruslju, da bo NLB prodan do konca leta, dali prav vi, seveda vaša vlada. Kot predsednik te vlade, ki mora to zavezo realizirati, pričakujem, da bo ta prodaja s strani SDH, kajti tega ne izvaja Vlada, ampak to prodajo vodi SDH, da bo torej ta prodaja izpeljana tako, da davkoplačevalci ne bodo utrpeli še večje škode in da bo dosežena največja možna kupnina, ki bo v največji možni meri predstavljala povračilo davkoplačevalskih sredstev za dodeljeno državno pomoč leta 2013. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Ja, saj sem vam sama povedala. Ja, zaveza je bila ob sanaciji bank leta 2013 dogovorjena v obliki, da Ľ banke lahko ostane državne. To je bilo tistega leta največ, kar smo lahko dosegli. Januarja 2016 naj bi SDH začel s postopki, aprila 2016 naj bi izbral finančnega svetovalca. Nenavadno je, da je iz tega istega SDH oktobra 2016 prišlo sporočilo, da naj bi zaradi prevelikih tveganj SDH predlagal podaljšanje roka za 3 leta. Torej do leta 2020. Enako ste 12. oktobra 2016 ocenili sami: "Premier Miro Cerar je v pogovoru za Bloomberg ocenil, da bo Slovenija verjetno preložila prodajo Nove ljubljanske banke." NLB ni avto, da na spletu pogledaš ceno, objaviš prodajo in ga prodaš prvemu, ki pride mimo, ker se ti ne da ukvarjati s kupci. Nova Ljubljanska banka je naša največja banka, ki potrebuje odgovorne lastnike. Odgovorne lastnike zato, da se ne bodo ponavljale zgodbe iz preteklosti in da se ne bomo čez dve leti ali tri leta pogovarjali o potrebnem davkoplačevalskem denarju. Zato je treba naši največji banki poiskati odgovorne lastnike. To pa ne gre od danes do jutri. In če do danes ni bilo narejenega tako rekoč nič, mislim, da je neodgovorno, da niste zaprosili za podaljšanje roka prodaje. Kot sem že povedala, kar nekaj državam je Evropska komisija to omogočila. Seveda pa mora najprej slovenska vlada izkazati interes za to.
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Vi pravite, da mi nismo naredili tako rekoč nič. Jaz sem prej nekaj minut pojasnjeval, kaj vse smo naredili. Jaz ne vem – ali niste poslušali? Razumem pa, da imate zadrego, ker je vaša vlada obnovila prodajo NLB in zdaj imate zadrego. Ampak jaz se v to ne bom spuščal. To ni čas za neko predvolilno tekmovanje. Jaz želim pojasniti, da naša vlada zaradi vaše zaveze mora zdaj tej zadevi slediti. Iščemo pa rešitve, primerne času in prostoru. Jaz sem povedal, da je naša vlada prek ministrice za finance v stiku z Evropsko komisijo, o tem se pogovarjamo. Povedal sem, da postopka prodaje ne vodi Vlada ampak SDH. To je sistem, ki ste ga tudi sami uvedli in potem smo ga mi pripeljali v neke normalne vode, to je v sistem korporativnega upravljanja. Se pravi ne more kar Vlada politično ravnati z banko, ampak s tem ravna upravljavsko korektno SDH in zato lahko kot predsednik Vlade predvsem tu izražam neka stališča, mnenja, pozive. Seveda pa smo tudi prek ministrstva sogovornik Evropske komisije in sprejemamo vse tiste akte, ki omogočajo normalno delo za SDH. Zato ponavljam, zaveze moramo spoštovati, o tej zavezi se pogovarjamo, zaveza ostaja takšna, kot je, vendar pa pričakujem, da bo prodaja izpeljana tako, da davkoplačevalci ne bodo utrpeli še večje škode, kot so jo že. Mislim, da je prav, da to pričakovanje izrazim in da gremo v tej smeri. Od tukaj naprej pa pustimo sedaj, da postopki tečejo korektno, tako kot morajo, po načelu korporativnega upravljanja. Zagotavljam vam, da bo naša vlada zelo pozorno spremljala te postopke in kjer bo potrebno in dopustno, bo tudi izrazila vedno svoje mnenje oziroma imela bo ves čas dialog tudi z Evropsko komisijo. Hvala lepa.
Mag. Alenka Bratušek, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Gre za prepomembno stvar, da bi jo samo s prelaganjem odgovornosti na pretekle vlade lahko kar tako pometli pod mizo. Predsednik Vlade je še oktobra, se pravi dva, tri mesece nazaj govoril, da bo Slovenija verjetno preložila prodajo Nove Ljubljanske banke. SDH naj bi predlagal triletni zamik. Sedaj pa poslušamo tukaj, kako je vse narejeno, kako je vse pripravljeno, da se naša največja banka proda. SDH je v 100-odstotni lasti države. Tja ste nastavili svoje ljudi v nadzorni svet. Res je, da je že kar nekaj časa operativno nepopoln, ker nima ne celotne uprave ne celotnega nadzornega sveta, ampak odgovornost za to, kar se dogaja na SDH, je vladna, je vaša. Ne da se tukaj oprati rok in reči, jaz s tem nimam nič. Če bi Vlada imela interes, in očitno ga je imela, še oktobra je obstajal interes, da se ta rok podaljša. To niso moje besede, to so besede predsednika Vlade. Zanima me: Kaj se je od oktobra do danes spremenilo? Nič, da bi mi lahko vedeli, se ni spremenilo. Ne vemo, ali se da ali se ne da. Jaz se strinjam, zaveze je treba spoštovati. Ampak Evropska komisija je pri kar nekaj državah, v primeru Italije se naj bi to zgodilo celo pri štirih bankah, spremenila svoje odločitve. Ampak gospod predsednik, Evropski komisiji je najprej treba dati neko pobudo in željo. Vi ste tisti, ki ste začel razlagati, da se zaradi brexita situacija na finančnih trgih spreminja in da bo zato Slovenija morala ukrepati. Pa ni. In za to je kriva in odgovorna ta vlada. Tudi sama si želim, da davkoplačevalci ne bi še večjega bremena, kot so ga morali ob sanaciji bank, kriti, ampak je treba biti na tem področju aktiven. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, mislim da je prav, da se o postopkih prodaje Nove Ljubljanske banke, kaj, kako, zakaj, zakaj ne, pogovorimo tudi v Državnem zboru.
Mag. Alenka Bratušek, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 14. februarja 2017, v okviru glasovanj. Gospod Franc Jurša, imate besedo, da zastavite vprašanje predsedniku Vlade Republike Slovenije dr. Miru Cerarju.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! Spoštovani gospod predsednik, takoj vam bom zastavil vprašanje: Ali ste naklonjeni, da se prispevna stopnja v pokojninsko blagajno izenači, delodajalci in delojemalci? Že več kot 20 let delodajalci plačujejo za pokojninsko blagajno skoraj polovico manj kot njihovi zaposleni. Zaposleni plačujejo 15,5 %, delodajalci pa 8,85 %. Znižanje prispevne stopnje delodajalcem je bilo leta 1996 vpeljano z namenom povečanja konkurenčnosti, vlaganja v raziskave in razvoj, odpiranja novih kakovostnih delovnih mest. Ti ukrepi naj bi bili zgolj začasni, in sicer naj bi trajali do ukinitve davka na izplačane plače. Slednji se je ukinil že v času med leti 2006 in 2009, stopnja pa je še do danes ostala ista. Prepolovitev prispevka delodajalcem je povzročila drastično znižanje priliva v pokojninsko blagajno. Od začetka je to pokrival zavod sam z zadolževanjem, potem je to prevzel proračun in danes daje v blagajno 1,5 milijarde. Če bi se prispevna stopnja izenačila, bi priliv od delodajalcev bil za 850 milijonov večji. V vseh letih finančne in gospodarske krize smo nadaljevali s pomočjo gospodarstvu, pri drugih zadevah pa smo seveda varčevali, predvsem tu mislim tudi na pokojnine. Država je z varčevanjem potisnila ob zid tudi upokojence, saj je luknjo v pokojninski blagajni zapolnila, se pa je dejansko tudi na njihovih plečih potem zadeva reševala. Danes je čas gospodarske rasti. Tudi nadaljnje napovedi so dobre. Obeta se nova pokojninska reforma, izhajajoč iz bele knjige prevladuje teza o staranju prebivalstva in prezgodnjem upokojevanju. Zato naj bi menda bilo nujno zaostriti pogoje za upokojitev. Nihče pa ne govori o tem, kako povišati priliv v pokojninsko blagajno, ki bi pripomogel k izboljšanju vzdržnosti sistema in zmanjšanju transfera iz proračuna. Ukrep pomoči gospodarstvu iz časa pred 20 leti ni dal pričakovanih rezultatov, saj se je ta odpustek skupaj z vsemi drugimi nadaljnjimi spodbudami in olajšavami v bistvu prelil v zasebne žepe in ustvaril tajkune. S tako prispevno stopnjo smo unikum v Evropski uniji razen Nizozemske,ki ima nekako [[izklop mikrofona]]
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za odgovor.
Hvala lepa, spoštovani gospod poslanec Jurša. Gre za res kompleksno situacijo in želim najprej poudariti, da je pred leti znižanje prispevne stopnje za pokojninsko in invalidsko zavarovanje doseglo svoj namen. Podatki kažejo, da se je delež vlaganj v raziskave in razvoj glede na BDP s strani podjetij in države konstantno dvigoval, in to tudi v času največje krize, ko ni padel pod 2 %. Tako da večja vlaganja v raziskave in razvoj dokazano prispevajo k povečanju konkurenčnosti in zaposlovanja. Je pa dejstvo, da struktura davkov v Sloveniji ni optimalna. Z davki in prispevki je nadpovprečno obremenjeno delo, podpovprečno pa premoženje in dohodek pravnih oseb. Pri obremenitvi dela izstopajo prispevki za socialno varnost, saj je obremenitev z dohodnino pod povprečjem Evropske unije, obremenitev s prispevki pa je nadpovprečna. Enako kažejo tudi podatki o davčnem primežu iz OECD. Ta primež je v Sloveniji višji, kot je povprečje v OECD, pri čemer glavni vir obremenitve predstavljajo prav prispevki za socialno varnost. V Vladi si želimo predvsem spodbujati poleg vsega ostalega tudi dvig konkurenčnosti poslovnega okolja, da bomo imeli več dela, večjo gospodarsko rast in tudi potem več za vse. Zato dodatne obremenitve na strani prispevkov ta hip ne izgledajo kot pravi ukrep. Čeprav bo o tem zagotovo tekla še diskusija. Moramo se tudi zavedati, kot ste tudi sami rekli, da so demografski učinki staranja prebivalstva v Sloveniji med najbolj izraziti in težavnimi v Evropi. V času priprave bele knjige o pokojninah je bil med drugimi eden od skrajnih ukrepov preučen tudi ukrep zvišanja prispevnih stopenj tako zavarovanca kot delodajalca. Rezultati so pokazali, da zgolj povišanje prispevne stopnje delodajalca nazaj na 15,5 %, da bi skupna prispevna stopnja znašala 31 %, medtem ko sedaj znaša 24,3, ne bi bilo zadostno za zagotovitev vzdržanosti pokojninske blagajne. Za dolgoročno vzdržno pokojninsko blagajno bi se morala zvišati tudi prispevna stopnja delojemalcev na skupno prispevno stopnjo 30,4 %. Tukaj je treba ponovno poudariti, da je bil to proučen zgolj kot skrajni ukrep, ki pa ni sprejemljiv in zato tudi ni bil umeščen v okvir končne verzije bele knjige o pokojninah. Kot alternativni predlog bela knjiga zdaj obravnava možnost zniževanja prispevnih stopenj delojemalcev ob zagotavljanju dodatnih virov za financiranje pokojninske blagajne. Tukaj se ponujajo predvsem trije pristopi, najprej po načelu Vsako delo šteje v popolni meri bi se prispevki plačevali iz vsakega dohodka iz dela, ne glede na pravno razmerje, in bi se nato upoštevali tudi pri izračunu višine pokojnine. Po univerzalnem načelu bi se davki kot prispevki plačevali po ekonomski zmožnosti zavarovancev in bi se breme pokojninskega sistema delno preneslo tudi na posameznike, ki pridobivajo dohodek iz kapitala in seveda vemo, da bomo uvedli demografski rezervni sklad, ki bo tukaj tudi prispeval. Bi pa rekel, da glede na demografske trende, ki so v Sloveniji dejansko zelo močni v negativnem pomenu, če gledamo z vidika, ki ga zdaj obravnavamo, bi v primeru, da bi za vzdržnost pokojninske blagajne zadostovali samo alternativni viri financiranja, bile potrebne tudi določene spremembe na trgu dela. In tukaj se bo dejansko treba resno pogovoriti o možnosti podaljšanja delovne aktivnosti starejših od 55 let, ki je v Sloveniji še vedno ena najnižjih starostnih omejitev. Potem se bo treba jasno posvetiti zagotovitvi kvalitetnih delovnih mest z višjo dodano vrednostjo ter storiti še več na področju ozaveščanja javnosti glede staranja prebivalstva. O tem bodo, kot veste sami, v koaliciji pa tudi verjamem da v celotnem političnem prostoru v prihodnje, predvsem pa v letošnjem letu tekle intenzivne razprave in verjamem, da bomo skupaj našli tiste optimalne rešitve, ki jih bomo potem v prihodnjih letih uveljavili v dobro vseh naših državljanov, da presežemo te negativne demografske trende z ustreznimi ukrepi. Hvala lepa.
Gospod Franc Jurša, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala. Naj takoj v začetku povem, da demografski sklad v roku 20 let ne bo mogel dati nobenega prispevka k pokojninam upokojencev. Dejstvo pa je tudi, da imamo v državi eno tretjino upokojencev pod pragom revščine in o tej zadevi moramo temeljito razmisliti. Dejstvo je tudi, da povečane prispevne stopnje delodajalcev, bi lahko šle v izračun pokojnine. V izračun višine pokojnine gre samo tisti del, za katerega plačujejo delavci. Če bi ta del, ki bi ga plačevali delodajalci, šteli v to, bi pomenilo tudi, da bi imeli tudi upokojenci višje pokojnine. Solidarnost pa bi naj pokrivala država. Jaz sem povedal prej, da bi 850 milijonov na ta način, če bi se prispevna stopnja izenačila z delavci, več sredstev zbrali za pokojninsko blagajno. Naj samo za primerjavo povem nekaj držav Evropske unije, kašne so prispevne stopnje in koliko kdo plačuje. V Avstriji na primer plačujejo 22,8-odstotno prispevno stopnjo, od tega delavci plačujejo 10,25, delodajalci 12,55. Na Češkem je 28 % in delavci plačujejo 3,5 ali 6,5 % oziroma delodajalci 21,5 %. V Nemčiji je prispevna stopnja 18,9 %, od tega delavci plačujejo 9,45 in tudi delojemalci 9,45. Švedska ima 17,21-odstotno stopnjo, 7 % plačujejo delavci, 10,21 pa delodajalci. V Sloveniji pa je prispevna stopnja 24,35 % od tega sem že povedal, da plačujejo 15,5 % delavci [[izklop mikrofona]]
Predsednik Vlade Republike Slovenije dr. Miro Cerar, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Samo na kratko bi dodal, da štejem to vašo pa tudi mojo razpravo kot nek del ali pa uvod v širšo razpravo, ki sledi v prihodnjih mesecih. Jaz verjamem, da bomo konstruktivno vsi pristopili k iskanju rešitev za naše ljudi, da jim omogočimo v prihodnjih letih z neko ustrezno reformo varno starost in da naslovimo skupaj tudi te negativne demografske trende z nekimi rešitvami, ki jih nujno potrebujemo. Absolutno jemljem to vašo razpravo, gospod poslanec Jurša, kot en konstruktivni prispevek k temu prihodnjemu dialogu, ki ga bomo imeli tako v koaliciji, Vladi kot širše v političnem prostoru, v parlamentu in nasploh, zagotovo bo tudi stroka polno udeležena. V tem smislu bom podprl to razpravo, da čim prej privede do najboljših možnih rešitev. Hvala lepa.
Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na poslansko vprašanje, postavljeno na 25. seji Državnega zbora. Minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič bo odgovoril na vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi z zakonskimi predlogi Ministrstva za pravosodje.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, spoštovani zastavljavec vprašanja poslanec dr. Vinko Gorenak! Vaše vprašanje je bilo: V kolikšni meri se po vaši oceni uresničuje napoved po sistemskem urejanju posameznih področij s celovitimi zakonskimi rešitvami in ne-le z novelami zakonov? Moj kratek odgovor je, mislim, da zelo dobro. Sem pa pripravljen odgovarjati na vaše podvprašanje. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Ja, spoštovani minister. Do takrat, ko sem jaz to vprašanje postavil, to je bilo v mesecu decembru, ste v Državni zbor prinesli en zakon in 11 novel. Številke so danes drugačne, to vemo, ampak na datum, za katerega sem spraševal, pa je evidenca takšna. Hvala.
Minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Drži. Številke so danes drugačne. Ravno v tem sklicu Državnega zbora imamo oziroma imate mislim da tri povsem nove zakone in obsežno pripravo povsem novih zakonov. Kot veste, ker ste bili minister in državni sekretar dolgo časa, terjajo svoj čas. Najbrž bi vam decembra odgovoril manj optimistično, kot vam odgovarjam danes.
V skladu z 247. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo še na poslanska vprašanja, postavljena na 26. seji Državnega zbora. Najprej bo minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič odgovoril na vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s sumom storitve kaznivega dejanja zlorabe uradnega položaja, ki sta ga osumljena generalni državni tožilec in nekdanji minister za pravosodje.
Hvala lepa. Zdaj pa sem se že navadil, da moram sam odgovoriti. Hvala lepa za vprašanje, spoštovani poslanec dr. Gorenak. Kot sami veste, ker ste bili nekaj časa minister v vladi, ki je imel pod sabo tudi državno tožilstvo, Ministrstvo za pravosodje ni neposredno seznanjeno s potekom predkazenskega postopka in ukrepi, ki jih vodi državno tožilstvo. Smo pa v zvezi z vašim vprašanjem zaprosili Okrožno državno tožilstvo v Ljubljani in dobili sledeče podatke. Iz odgovora, ki smo ga prejeli. izhaja, da je bila kazenska ovadba dne 2. 4. 2015 vložena na Vrhovno državno tožilstvo in na Policijo, dne 10. 5. istega leta je Vrhovno državno tožilstvo ovadbo odstopilo v pristojno reševanje pristojnemu državnemu tožilstvu v Ljubljani, dne 5. 5. istega leta so s Policijske uprave Ljubljana na tožilstvo poslali obvestilo o ovadbi, skupaj s predvidenim časom zaključka zadeve do 31. 7. 2015. Policija je 16. 7. in 11. 8. tožilstvo obveščala v zvezi z delom na zadevi, ki pa ga ni uspela zaključiti v predvidenem času in tako naprej. Lahko vse preberem, če želite, v nadaljevanju odgovora, drugače pa vam z veseljem to pošljem tudi pisno. Edina stvar, ki je, kot se je pojavljajo v javnosti oziroma tudi v vašem vprašanju, češ, da se pričakuje, če prav razumem, upokojitev določenih tožilcev oziroma tožilk, ki delajo na tej zadevi, te informacije jaz nimam. To je to. Z veseljem pa, kot rečeno, vam ta odgovor pošljem tudi pisno, ker so vsi ti podatki nam dostopni in nam bili posredovani s strani državnega tožilstva. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. No, tisto prosim, če mi res pošljete, se strinjam. Ampak poglejte, minister, meni so jasne relacije do tožilstva. Saj to so obema jasne. Tisto, kar vas pa nekoliko izzivam, je pa to, da poveste svoj lasten odnos do vprašanja v tej državi, ki se meni zdi pomembno, da je generalni državni tožilec ovaden s strani policije. Jaz moram policiji tu čestitati. Tu so imeli pogum, pa dobre podatke, to je tudi res, ampak to je treba reči. Vendarle se mi pa zdi, da kot minister lahko, ne da bi vplivali na tožilstvo, poveste nek svoj oseben odnos do takega vprašanja v tej državi. To je eno. Drugo pa, poglejte, ena tožilka je bila imenovana za sodnico, pa je minilo šest mesecev. Jaz imam podatek, da bo ta gospa, ki sedaj to obravnava, upokojena, ne vem, v mesecu maju, juniju izpolnjuje pogoje. Ali bo dejansko upokojena, ne vem, ampak poglejte, ustvarja se vtis, da gre zadeva v smeri zastaranja. Jaz vem, da neposredno ne morete vplivati na zadevo, ampak kljub vsemu se mi pa zdi, bom rekel, da je javnost upravičena do nekega osebnega vašega odnosa. Ker konec koncev ste vi rekli nekaj, kar si nihče ne bi upal v tej državi. Tudi jaz ne kot minister. Namreč, rekli ste, letele bodo glave, če Bavčar ne bo to in to in tako naprej. Jaz mislim, da bi mogoče tudi tukaj kakšna vaša ostra beseda kaj pospešila, ker bi bilo tudi prav, da se tako zgodi. Hvala lepa.
Minister za pravosodje mag. Goran Klemenčič, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Ker me tako vlečete za jezik, rad bi vam oponiral samo tam, vi si veliko stvari upate reči in ste jih tudi že rekli. To je prva ugotovitev. Druga ugotovitev, oba veva, da je tožilstvo precej samostojno. Vi ste šli tukaj celo dlje. Imam vaš citat od takrat, ko ste vodili notranje ministrstvo. Dejali ste, da je tožilstvo v svoji samostojnosti enakovredno sodstvu. Po besedah predsednika vaše stranke pa, če citiram, je bilo rečeno celo, da so "tako samostojni, da bi jih lahko umestili tudi pod ministrstvo za kulturo, in to ne bi spremenilo nič". Ne bom pa se spuščal v to, kako imate vi lahko osebne podatke o tem, kdaj se bo neka tožilka upokojila ali ne. Teh podatkov jaz nimam, niti jih nisem pridobil, ker menim, da gre za osebne podatke in z njimi ne gre špekulirati. Hvala.
Dr. Vinko Gorenak, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Poglejte, jaz sem sedel in sem mislil pokazati takole in reči, naj se zadeva konča na tej točki. Ampak sedaj glede na to, da ugotavljam pravzaprav, da ima minister dvojna merila, ker če je vprašanje Igor Bavčar, morajo leteti glave, če je pa vprašanje gospod Fišer, pa ni pripravljen izreči nobene kritične besede v tej smeri. To se mi ne zdi prav. Sicer potrjuje pač politično usmerjenost tožilca, bolj kot vašo, ker vaša je znana že zaradi članstva oziroma dela v tej vladi, nič spornega. Ampak bolj potrjuje vašo politično kompatibilnost s tožilcem, kar pa je problem. Njegov, ne vaš, da smo si na jasnem. Mislim pa, da si država in državljani zaslužijo, glede na to da so mediji odrekli kakršnokoli poročanje na to temo, ampak poročajo o kakšnih štirih prerezanih gumah, tisto je potem tema številka ena, medtem ko to, da je ovaden generalni državni tožilec s strani policije, ker v Evropi verjetno takšnega tožilca nimamo, pa mislim, da si zaslužijo državljani eno razpravo v Državnem zboru, zato jo tudi predlagam. Hvala.
Dr. Vinko Gorenak, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 14. februarja 2017, v okviru glasovanj. Sedaj bo ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman odgovorila na vprašanje gospoda Ljuba Žnidarja v zvezi z rezultati davčnih blagajn po njihovi enoletni uporabi.
Hvala lepa, za postavljeno vprašanje. V zvezi z rezultati davčnih blagajn naj uvodoma omenim, da smo pričakovali višje prihodke iz naslova davka na dodano vrednost, na tem področju smo pričakovali največji del učinkov, vendar smo hkrati pričakovali tudi učinke na področju davka od dohodkov pravnih oseb in pa davka iz dejavnosti. Obračuni davka na dohodek pravnih oseb in pa davka iz dejavnosti bodo predloženi finančni upravi šele do konca marca letošnjega leta. Ko smo ob uvedbi davčnih blagajn govorili o učinku 75 milijonov evrov. smo govorili o letnem učinku na vseh davčnih področjih. V skladu s tem so učinki, ki jih beležimo na področju DDV, ocenjeni so učinki za 9-mesečno obdobje in znašajo slabih 40 milijonov evrov, v okviru pričakovanih. Gre za učinke, ki jih lahko pripišemo posredno zgolj uvedbi davčnih blagajn, torej gre za učinke, ki so že očiščeni drugih vplivov, ki smo jih bili deležni v letu 2016 v zvezi z odmero davka na dodano vrednost. Končna analiza učinkov davčnih blagajn z vidika DDV bo znana v drugi polovici tega meseca, ko bodo analizirani še zadnji obračuni za zadnje trimesečno obdobje lanskega leta. Celovita analiza o učinkih na vseh davčnih oblikah, tako DDV kot tudi davka od dohodkov pravnih oseb, davka iz dejavnosti in pa prispevkov za socialno varnost pa bo pripravljena v mesecu maju po analizi vseh obračunov, ki jih pričakujemo, kot sem že uvodoma omenila, do konca meseca marca. Naj pa za konec samo še to omenim, da predhodni podatki o realizaciji DDV za celo leto 2016 kažejo, da so se prilivi oziroma vplačila davka na dodano vrednost po obračunu v lanskem letu povečali za več kot 11 %, medtem ko so se vračila zmanjšala in so nižja kot v letu poprej. V letu 2016 smo uvedli še nekatere druge spremembe na področju DDV, ki prav tako vplivajo na končni celoviti izplen iz naslova davka na dodano vrednost, zato, kot rečeno, je treba za končno analizo učinkov uvedbe davčnih blagajn počakati z vidika DDV do konca tega meseca, s celovitega vidika pa do meseca maja. Hvala lepa.
Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora.
Spoštovana ministrica, hvala lepa za te vaše odgovore. Se strinjam, da dejansko je bilo mogoče moje vprašanje malce preuranjeno, glede na bilančno-finančni obračun za preteklo leto. Pa bi vprašal, ali je moč povsem ugotoviti čisti učinek uvedbe davčnih blagajn, glede tudi na ostale prilive ali na ostale podatke, ker vemo, da smo v lanskem letu imeli 2,3-odstotno realno gospodarsko rast, da je tudi to prispevalo k večjim prilivom. Potem je bilo nekaj več kot 3 % rasti bruto domačega proizvoda. Povečala se je tudi rast končne porabe gospodinjstev okoli 3 % in pa tudi 2-odstotni porasti porabe same države. Iz vseh teh prihodkov sprašujem, ker tega področja ne poznam toliko natančno: Ali je moč povsem natančno ugotoviti, seveda po znanih vseh podatkih, ki bodo čez mesec oziroma dva, kakšen je dejansko pravi učinek uvedbo davčnih blagajn? Ugibanj je bilo kar nekaj. Uporabniki so se na nek način privadili na uporabo davčnih blagajn, čeprav na Gospodarski zbornici nekako niso zadovoljni z zmanjšanjem sive ekonomije. Tudi te podatke seveda bomo lahko analizirali, ko bodo dejansko ti podatki tudi realno na mizi.
Ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, za dodatno vprašanje. Tudi učinke davčnih blagajn lahko ocenimo, ne moremo jih natančno izračunati, ampak lahko jih ocenimo iz obračunov, ki jih predlagajo posamezni davčni zavezanci za področje DDV in pa tudi za področje, kot je bilo že prej omenjeno, davka iz dejavnosti in pa davka od dohodkov pravnih oseb. Že številke, ki sem jih omenjala prej in ki jih je javno objavljala četrtletno Finančna uprava, nazadnje so jih objavili v oktobru za 9-mesečno obdobje, so, tako poenostavljeno rečeno, očiščene dodatne rasti DDV iz naslova gospodarske rasti in pa končne porabe potrošnikov oziroma gospodinjstev. Kar pa se tiče rasti porabe države, je ocenjena rast porabe države bila upoštevana že pri načrtovanju javnofinančnih prihodkov iz naslova DDV ob sprejetju državnega proračuna in dejansko realizirana rast državne porabe v lanskem letu je bila nižja, kot je bila tista, ki jo je UMAR načrtoval v makroekonomskih okvirih, ki so bili uporabljeni ob prvotnem načrtovanju prihodkov iz naslova DDV za leto 2016. Ampak konkreten odgovor je, ja, ko bo pripravljena dokončna analiza sistema uvedbe davčnih blagajn, bodo podatki prikazani, očiščeni, kolikor je seveda mogoče, vseh drugih učinkov, sprememb, ki so se odvile v lanskem letu. Hvala lepa.
Sedaj bo ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman odgovorila še na vprašanje gospoda Jerneja Vrtovca v zvezi s prodajo družbe Nova Ljubljanska banka, d. d.
Kar se tiče Nove Ljubljanske banke, lahko še enkrat poudarim, da je v skladu z Zakonom o Slovenskem državnem holdingu Slovenski državni holding zadolžen za pripravo celotnega postopka prodaje. Prav tako je bila v letu 2015 v Državnem zboru potrjena odločitev v Odloku o strategiji upravljanja kapitalskih naložb države, da je treba pri prodaji NLB zagotoviti izpolnitev naslednjega ključnega cilja. V primeru NLB, pri kateri se je Republika Slovenija v skladu z zavezami državnih pomoči za dokapitalizacijo zavezala k zmanjšanju kapitalske naložbe za 25 % in eno delnico do 31. decembra 2017, bo SDH za realizacijo te zaveze v sodelovanju z vodstvom NLB pripravil program uvrstitve delnic NLB na mednarodno borzo po tako imenovanem programu IPO. Glede na navedeno tečejo postopki nemoteno, v skladu z danimi zavezami. Kot rečeno, prodajo vodi SDH, skladno z načeli skrbnosti in gospodarnosti ter preglednosti. Vlada navedeni cilj iz strategije spoštuje in pričakuje od SDH, da bo prodajni postopek izvedel v časovno najugodnejšem trenutku, ki bo Republiki Sloveniji zagotovil maksimizacijo prodajne cene. Kot je bilo danes tudi že omenjeno, sem se 23. januarja v Bruslju srečala s komisarko Evropske komisije, pristojno za konkurenco, in v tem trenutku ostajajo zaveze, ki jih je Slovenija sprejela v letu 2013 nespremenjene. V razgovoru sem predstavila problematiko izvajanja zavez, ki smo jih sprejeli, in cilj odprodaje naložbe, to je čim večja povrnitev vloženih davkoplačevalskih sredstev. Ministrstvo za finance v okviru svojih pristojnosti postopek prodaje NLB spremlja, saj moramo bdeti nad izpolnjevanjem zavez. Sestanek je bil namenjen predvsem temu, da ugotovimo, kateri pristop k nadaljnjemu izvajanju zavez je najbolj primeren. Na sestanku nisem predlagala podaljšanja roka za prodajo NLB ali drugih sprememb zavez. Tako da se postopek prodaje NLB nadaljuje. Bi pa rada omenila še to, da če bi prišlo do spremembe katerekoli zaveze v zvezi z dodeljeno državno pomočjo NLB, se moramo zavedati, da bo odobritev takšne spremembe pogojena z zaostritvijo ostalih zavez, ki jih mora banka izpolnjevati. To pa lahko negativno vpliva na dobičkonosnost. Zato je previdnost in racionalnost pri sprejemanju odločitev ali sprememb že sprejetih odločitev močno na mestu. Hvala lepa.
Gospod Jernej Vrtovec, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. Saj bolj kot dopolnitev tudi obrazložitev tega vprašanja, kajti minilo je že skoraj mesec dni, ko ni bil jasen rezultat in vsebina pogovorov ministrice na sestanku z evropsko komisarko v Bruslju in ko se je dejansko kolebalo in v javnosti porajalo vprašanje, ali gremo v Bruselj in bomo evropsko komisarko prosili za odlog prodaje Nove Ljubljanske banke. Zakaj? Glejte, 12. oktobra je predsednik Vlade Cerar za Bloomberg dejal, da bo prodaja Nove ljubljanske banke verjetno odložena. Potem je bil 6. januar intervju v Odmevih, ko je predsednik Vlade dejal: "Pričakujem, da bo SDH upošteval vse morebitne nove okoliščine." In potem poslancem Državnega zbora, ki so odgovorni za postavljanje poslanskih vprašanj, da dobijo odgovore, ne preostane nič drugega, kot da resno vprašamo, kaj zdaj mi počnemo – ali se bomo držali te zaveze, da bomo do konca letošnjega leta prodali Novo Ljubljansko banko – sprejeli smo že način, postopek prodaje – ali bomo v bistvu prosili za določene odloge. In če predsednik Vlade postavlja takšne zelo dvomljive odgovore ali da celo pod kocko postavlja namero SDH, ki je zadolžen za prodajo, kot smo slišali s strani ministrice, potem je to vprašanje zelo na mestu. Je bilo pred mesecem dni zelo na mestu. Dejali ste: "SDH je zadolžen za prodajo." Veste, kje je problem? Da vedno znova se nam zdi, da SDH postaja tista krinka, ko je v določenih primerih zadolžen za določeno stvar, v določenih primerih, kot tukaj predsednik Vlade pa kar mimo SDH govori, da se bo morebiti nekaj zgodilo, pa ne bomo prodali. Se pa strinjam z vami glede zavez. Marsikatero zavezo, ki smo jo dali Evropski komisiji, bi bilo treba črtati zaradi boljšega poslovanja Nove Ljubljanske banke.
Ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman, imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Moram reči, da so bila sporočila Ministrstva za finance, kaj je cilj in kakšni so bili rezultati pogovora z gospo Vestager v Bruslju vedno v bistvu zelo jasni in nedvoumni. Smo se pogovarjali o različnih zavezah, o tem, kako jih izpolnjujemo, kje dosegamo izpolnitev zavez predčasno, kje obstajajo določene težave. Kot rečeno, pa na sestanku ni bilo predlagano podaljšanje roka za prodajo. Moramo pa se zavedati še ene zadeve – prodaja ali ne prodaja, to ni odločitev, ki se sprejme enkrat in potem pozabiš na njo in na to, da si jo sprejel. To je odločitev, ki jo je treba preverjati kar naprej in naprej, glede na spremenjene okoliščine, glede na vse, kar se novega zgodi tako na trgu kot tudi v drugih okoljih. In to je to, kar tudi počnemo. Vsak seveda v skladu s svojimi pristojnostmi, in tu je odgovornost SDH na eni strani in Ministrstva za finance na drugi strani zelo jasno ločena. Hvala lepa.
Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev v današnjem prvem krogu. Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo, da zastavite vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister, oba veva, da kmetovati v Sloveniji ni ravno enostavno. Seveda na kmetijsko-gospodarsko panogo vpliva več različnih dejavnikov. Tako v Sloveniji imamo relativno majhne kmetijske površine, imamo tudi kar precej neugodno vremsko klimo, ki se zelo hitro spreminja, to pomeni, da je veliko tudi naravnih nesreč, ki vsako leto prizadenejo tako ali drugače in vplivajo na pridelek v kmetijstvu. Jaz pa bi izpostavil še en dodaten problem, seveda ob teh spreminjajočih se klimah oziroma ali več deževja ali več suše in tako naprej, se tudi izjemno hitro razvijajo raznorazni škodljivci in bi spregovoril glede uporabe oziroma registracije fitofarmacevtskih sredstev v Republiki Sloveniji. Vemo, da glede na trenutno stanje vremena, to zelo vpliva, kako se ti škodljivci v kmetijstvu razvijajo, in tu so potrebne izjemno izjemno hitre reakcije. Vemo, da na tem področju veljajo uredbe, ki stvar urejajo s samo registracijo določenih fitofarmacevtskih sredstev, ki jih tisti moment v Republiki Sloveniji ni. To se pravi, da če povem iz prakse, ko se ugotovi en škodljivec in da dejansko tega sredstva v Sloveniji ni, je treba takoj podati vlogo, počakati na odobritev te vloge in tudi na dobavo določenega škropiva. To pomeni določen čas oziroma nek administrativni postopek. Teh primerov je v praksi več, jaz bi navedel samo enega, ki ga poznam, recimo, kjer je treba izjemno hitro odreagirati. To je hmeljski pajek. Ta primer je bil v Savinjski dolini večkrat. Problem je tako dobava in konec koncev tudi cena, vidimo, da so v sosedstvu ta škropiva cenejša oziroma pri nas v Sloveniji so dražja. Vsled tega, spoštovani minister, sprašujem: Kako poenostaviti registracijo fitofarmacevtskih sredstev v Sloveniji, da bo dobava čim bolj učinkovita? Vemo, da živimo, jaz bi rekel, v enaki kmetijski regiji, kot so recimo sosednje države, Italija, Avstrija, tudi Nemčija [[izklop mikrofona]]
Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan, imate besedo za odgovor.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Vsem poslankam in poslancem tudi lep pozdrav! Spoštovani poslanec, tudi vam hvala za aktualno vprašanje. Mogoče nekaj pojasnil. Dejstvo je, da za fitofarmacevtska sredstva ne velja načelo prostega pretoka blaga. Razlog je v tem, da so med državami razlike glede varovanja okolja in zdravja ljudi, zlasti pa med kmetijskimi praksami. Recimo, v Sloveniji veste, da imamo eno posebnost, to je, da večina oskrbe s pitno vodo poteka iz podzemnih voda, imamo tudi relativno dosti čebel, bistveno več kot drugod in tako naprej. Druga stvar, ki jo je treba vedeti je, da se je v zadnjih letih število registriranih učinkovin, tudi na ravni Evrope zelo zmanjšalo. Če jih je bilo leta 1991 tisoč 300 jih je v tem trenutku 488, ampak od tega samo 300 takšnih, ki so v bistvu kemične snovi, to je pa zaradi tega drugačnega pogleda na varovanje zdravja in varovanja okolja. Potem pa mogoče, kot zanimivost, v Sloveniji pa se je število registriranih fitofarmacevtskih sredstev pa kar povečalo. Če jih je bilo recimo leta 2007 280, jih je pa sedaj 520. Tukaj moram takoj opozoriti, da nekatera fitofarmacevtska sredstva imajo podobno učinkovino in zato je takšna številka. Mogoče kot zanimivost pa, da v zadnjih dveh letih se je število povečalo za 30 %. Dejstvo je, da v tem trenutku so v Sloveniji povprečne cene za fitofarmacevtske prispevke povprečno nekoliko nižje kot v Avstriji in na Hrvaškem, nekje primerljive z Madžarskim in višje kakor tudi v Italiji. Ko smo tudi gledali v bistvu, kje je ta razlika v praski, smo ugotovili, da v Italiji gre zelo velika količina prodaje preko veleprodaje, pri nas pa kar 85 % gre preko maloprodaje, tudi to je verjetno eden od teh razlogov. Da bi slovenskim kmetom pa zmanjšali to stroškovno breme, se že nekaj časa poslužujemo tako imenovanega mehanizma vzporednega uvoza. Kaj to v praksi pomeni? V praksi pomeni, da če skupina proizvajalcev ali kmetov, njihov organizator, ugotovijo, da je podobno sredstvo kakor v Sloveniji nekje v tujini cenejše ali bistveno cenejše, smo jim ponudili administrativno pot, ki je zelo hitra in relativno cenovno ugodna. V 10 minutah ali koliko preko spletnega obrazca izpolnijo vlogo, v dnevu ali najkasneje v dveh, se mi zdi, večinoma dobijo pozitivno odločbo. Res je, ta postopek je nekje 200 evrov, ampak lahko kupijo tam, kjer je potem to cenejše. Mi smo bili tudi preko medijev že nekajkrat informirani, da kakšnih sredstev, ki bi jih mogoče kmetje potrebovali, v Sloveniji ni. Na žalost, v marsikaterem primeru ne pride zahteva za registracijo na uradni organ, to je na Upravo za varno hrano. Res je, da pač zaradi majhnosti slovenskega tržišča nekateri proizvajalci niti nimajo ekonomskega interesa, da v Sloveniji registrirajo, lahko pa to naredijo združenja kmetov. V kar nekaj primerih so kmetje preko svoje kmetijsko-gozdarske zbornice to pot uspešno izpeljali in tako bo tudi naprej. Moj povzetek je naslednji, dejstvo je, da primanjkuje fitofarmacevtskih sredstev v Sloveniji in tudi širše zaradi teh vedno večjih zahtev. Marsikatera težava se skuša reševati preko tehnoloških metod. Dejstvo je, da tudi nekateri novi proizvodi se večinoma niti ne razvijajo, tako da to je ena od težav, pa ne edina, s katerimi se kmetijstvo tudi sooča. Hvala.
Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za pojasnilo, spoštovani minister. Uredba iz leta 2009 o registraciji fitofarmacevtskih sredstev razveljavlja prejšnji dve uredbi, ampak uvaja eno novost, in sicer je spremenjen način registracije fitofarmacevtskih sredstev in uvaja consko registracijo. Kaj to pomeni? To pomeni, da je obvezno vzajemno priznavanje registracij tudi med državami, če so v eni coni. Zdaj pa sprašujem: Ali so te kmetijske cone na območju Slovenije in sosednjih držav že opredeljene? Ali so dogovori med državami v to smer že stekli? Ali je moč recimo za določeno škropivo izvesti registracijo z dvema, tremi, štirimi sosednjimi državami, ki spadajo v neko kmetijsko cono, ki je podobna Sloveniji?
Minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan imate besedo za dopolnitev odgovora.
Hvala. Slovenija, Evropa je zdaj razdeljena na dve coni, in mi spadamo v tako imenovano osrednjo, v kateri je tudi, recimo, Avstrija in Nemčija, ni pa to ista cona kot je Italija. Država ne more biti v več conah in tu občasno nastanejo težave, zlasti nekaterih pridelovalcev vrtnin, ki mejijo na Italijo. Ob tem pa je treba povedati, da pogosto so pa povpraševanja po fitofarmacevtskih sredstvih, ki niso novejša, ki niso del nove registracije, ampak recimo nekatera starejša, ki so celo, tu je pa ravno primer Italije, dobila derogacijo v zelo zelo starih časih nazaj. In verjetno nikjer v državi tistih konkretnih fitofarmacevtskih sredstev tudi ni več mogoče registrirati oziroma podaljšati registracije. Drugače pa, ja, kakor ste povedali, gospod poslanec, mi smo del cone, mi smo del srednje cone. Kjer so postopki registracije v Sloveniji nekoliko cenejši kot v drugih državah, se marsikateri proizvajalec odloči tudi za registracijo v Sloveniji. To je potem prihodek integralnega državnega proračuna. Hvala.
Gospod Ljubo Žnidar, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru.
Hvala lepa. Hvala minister za ta odgovor. Dejansko menim, da slovenski kmetje oziroma proizvajalci kmetijskih pridelkov niso popolnoma seznanjeni, kaj pomeni, če fitofarmacevtska sredstva kupujejo v tej kmetijski coni, to se pravi Slovenija, Avstrija, Nemčija, ali če sploh lahko kupijo to škropivo izven te cone, to se pravi v Italiji. Menim, da je treba na tem področju narediti večjo seznanitev. Absolutno se strinjam s tem mišljenjem, da je treba skrbeti tudi za davčne prihodke v naši državi. To absolutno prvenstveno podpiram, vendar menim, da je treba seznaniti vse uporabnike v širšem delu in vsled tega predlagam razpravo o registraciji fitofarmacevtskih sredstev tako v coni kot tudi na splošno. Hvala.
Gospod Ljubo Žnidar, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, 14. februarja 2017, v okviru glasovanj. Dr. Matej T. Vatovec imate besedo, da zastavite vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovana ministrica, v Poslanski skupini Združene levice smo pred kratkim prejeli dopis upokojencev Cinkarne Celje, ki so jim v preteklosti bile kršene ustavne pravice. Kot veste, so nekatera podjetja v 90. letih namesto plač oziroma del plač izplačevale v obliki delnic. Ta del plače se je potem upošteval pri odmeri pokojnine in posledično, seveda, imajo ti ljudje danes nižje pokojnine zaradi tega dejstva. Leta 2002 je tudi Ustavno sodišče odločilo glede takšnih primerov in seveda tudi razveljavilo to zakonodajo, ki je omogočala takšna nadomestila, ampak upokojenci si s tem tako rekoč niso mogli pomagati, ker ZPIZ ni smel sam izdajati novih odmer pokojnine. Marca 2015 pa je Ustavno sodišče na novo odločalo, izdalo neko novo odločbo in šele na podlagi tega je takrat ZPIZ nekaterim upokojencem odmeril večjo pokojnino. Tudi takrat je pa izpadel velik del teh upokojencev in problem je bil v tem, da je ZPIZ samo za manjši del teh delavcev pravzaprav izdal odločbe avtomatsko, ostali so morali v dveh mesecih zahtevati revizijo in s tem seveda tudi pridobiti novo odločbo. Cinkarna Celje je bila ena od teh podjetij, pri katerih ZPIZ ni izdal novih odločb avtomatsko in zato so se 10. januarja letos v Celju zbrali v približni številki 300, 300 upokojencev je bilo tam, ki so na nek način še enkrat bili oškodovani zaradi tega. Prepričan sem pa tudi, da je verjetno še več takšnih primerov v Sloveniji in tudi tisti upokojenci si zaslužijo seveda, da dobijo svojo pravično pokojnino. Zaradi tega vas sprašujem tri stvari: Koliko upokojencem je ZPIZ na novo odmeril pokojnino po tej uradni dolžnosti? Koliko jih je zahtevalo revizijo in potem ponovno odmero pokojnine in koliko teh vlog je bilo rešenih pozitivno? Kako boste ukrepali, da se popravijo krivice vsem upokojencem, torej ne samo tem, ki so bili na podlagi te odločbe Ustavnega sodišča, ampak tudi tistim, ki so zamudili ta 60-dnevni rok in verjetno se lahko strinjamo, da bi tudi njim pripadala ta višja pokojnina?
Hvala lepa. Odgovorila bo dr. Anja Kopač Mrak, ministrica. Izvolite.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Hvala, spoštovani poslanec, za vprašanje. Morda je v zvezi s tem takoj na začetku treba povedati, da je morda odločba Ustavnega sodišča, ki ste jo omenjali, na nek način specifična, predvsem v tem, ker leta 2015 je Ustavno sodišče s to odločbo jasno povedalo, na kakšen način jo mora Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje izpeljati. Določba ZPIZ-1 namreč takrat ni bila več veljavna in je torej Ustavno sodišče točno zavezalo ZPIZ, kako naj to izpelje. Torej, žal, tu znotraj vloge Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti ni. ZPIZ-u je torej v skladu z odločitvijo najvišjega organa glede spoštovanja človekovih pravic napisalo in točno navedlo, na kakšen način naj bo izvedeno. Zdaj pa je pomembno, da je v skladu z navodili odločbe Ustavnega sodišča ZPIZ vodil dve vrsti postopkov, in sicer postopke po uradni dolžnosti in postopke, uvedene na podlagi zahtev za revizijo in ponovno odmero pokojnine. Po uradni dolžnosti je zavod v mesecu maju začel izvajati postopke za ponovno odmero pokojnine uživalcem pokojnin, za katere je v postopkih revizije ugotovil, da so bile delnice za notranji odkup plačane z delom plače, ki se všteva v pokojninsko osnovo, pa ta del plače ni bil štet. Po uradni dolžnosti je tako pregledalo 10 tisoč 206 zadev, od katerih je po uradni dolžnosti in v skladu z napotilom ustavne odločbe v 3 tisoč 600 zadevah pri ponovni odmeri pokojnine prišlo do spremembe zneska pokojnine. Na zahteve strank, ker to je bila tudi ena izmed možnosti, zapisana v odločbi Ustavnega sodišča, torej na podlagi zahteve strank in Ustavno sodišče je tudi jasno določalo 60-dnevni rok za vložitev zahtevka, je bilo vloženih 33 tisoč 977 zahtev za revizijo in ponovno odmero pokojnine, pri čemer je bilo okvirno 98 % vlog vloženih v roku, ki ga je postavilo Ustavno sodišče Republike Slovenije. Ostale vloge pa so bile vložene po predpisanem roku do zaključka leta 2006. Do pozitivne odločbe, v kateri se je po ponovni odmeri na zahtevo stranke spremenil znesek, je prišlo v 8 tisoč 544 zadevah. V zvezi z vašim vprašanjem pojasnjujemo, da je Zavod kot prepozno vložene zahteve za revizijo in ponovno odmero pokojnine izdal tisoč 538 sklepov o zavrženju. Rok za vložitev zahteve je postavilo Ustavno sodišče. V zvezi s samim vprašanjem v nadaljnjem postopanju Ministrstva za delo želim pojasniti, kot sem že v uvodu, da je Ustavno sodišče kot najvišji organ sodne oblasti za varstvo človekovih pravic in svoboščin in varuh ustavnosti in zakonitosti določilo rok 60 dni za podajo predloga za uvedbo revizije. Hkrati poudarjam, da Ustavno sodišče Republike Slovenije ni zavezalo zavoda k obveščanju vseh njegovih zavezancev o predvideni možnosti, vendar je Zavod, torej ZPIZ, kljub temu na svoji spletni strani objavil sporočilo za javnost, v katerem je vse morebitne upravičence opozoril na možnost sprožitve revizije. Ravno tako je v ta namen pripravil poseben obrazec za vložitev zahteve za revizijo ter ponovno odmero pokojnine. Poleg tega je bila odločba Ustavnega sodišča Republike Slovenije javno objavljena tudi v Uradnem listu Republike Slovenije, problematika pa večkrat objavljena v medijih, tako časopisih kot v raznih spletnih medijih. Meni je žal, ampak tukaj znotraj odločitve, ker ni več za veljavni zakon, ZPIZ torej nima več te podlage, in odločitev Ustavnega sodišča je bila zelo jasna, zelo natančno je določil način izvedbe. Tu znotraj je treba pogledati, koliko je bilo teh in kaj je bilo znotraj teh tisoč 500, ampak tukaj znotraj v vlogi Ministrstva za delo pa ni bilo kot zakonodajalca. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Matej T. Vatovec, zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Dejstvo je, da je bila ta odločba Ustavnega sodišča zelo omejujoča, ampak jaz ne bi tega jemal tako enoznačno, torej da se je treba tega držati v popolnosti in ne iskati še morebitne druge rešitve. Dejstvo je, da bi bilo treba verjetno vsako pravico popraviti na tak način, da velja za vse, ne glede na to, v kateri firmi je nekdo delal. Tokrat v tem primeru je ta poprava krivic bila predvsem odvisna od tega, iz katerega podjetja se prihajal oziroma če se delal v enem od teh 42 podjetjih, potem si bil na tem seznamu ZPIZ, če ne pa ne. Ampak tukaj moramo upoštevati, da gre za stare ljudi, ki so verjetno že vsaj 15 let v pokoju, od lastninjenja pa je minilo že skoraj 25 let. Ti upokojenci verjetno niso šli brati odločb Ustavnega sodišča, verjetno niso niti izjave za javnost ZPIZ brali, tako da mislim, da bi bilo treba iskati neke rešitve, kako o tem ljudem pomagati. Nenanazdnje bi lahko tukaj razmišljali o kakšni pravni pomoči, če recimo sredstva slučajno še niso izčrpana, če pa so, pa morda razmisliti oziroma vložiti nekaj naporov v to, kako bi se lahko spremenilo zakon za to, da bi se ta rok podaljšal. Ponavljam, gre za starejše ljudi, starejše državljanke in državljane, ki bi jim na nek način morali biti še nekoliko olajšani ti postopki. Vemo, da iskanje teh obrazcev, vlaganje, ta birokracija je zapletena za marsikoga, verjamem da tudi za nekoga, ki ni o tem obveščen, ali pa za upokojence. Tako da me zanima: Ali ministrstvo razmišlja o tem, da bi se kljub temu, kakšna je bila odločba oziroma so bila navodila Ustavnega sodišča, ali obstaja kakšen manevrski prostor, da se ta situacija reši in ugodi tudi tem ostalim?
Hvala lepa. Dr. Anja Kopač Mrak, izvolite.
Morda bi še enkrat izpostavila, ker ni bilo zakonske podlage, je Ustavno sodišče določilo način izvedbe in torej ZPIZ ni imel diskrecije, da reče, ali 60 ali 90 ali 120 dni. Torej točno je določil način izvedbe. In tukaj poglejte vseeno številko, vložilo je 33 tisoč 977 zahtev, torej 98 % je bilo vloženih. Meni je žal in se strinjam, da starejši ljudje težko, tudi če rečemo, na kakšen način je bilo obveščanje, da lahko, da pač ne, tudi rok je bil relativno kratek, ampak je vprašanje, kaj je sedaj možno ob vsem tem, kar je bilo storjeno, koliko je takih primerov, in je treba pogledati, na kakšen način bi bilo to možno izvesti. Moje osnovno stališče pa je, če je posamezniku pripadala pravica, je plačal, bi bilo prav, da bi bil do te pravice tudi upravičen. Treba je pa pogledati, na kakšen način bi bilo možno. Dejstvo pa je, da se je pač svojih pravic treba zavedati, da jih je na nek način treba spremljati in vse to. ZPIZ je takrat res vložil kar nekaj napora in je želel pomagati ljudem, kolikor se je le dalo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, dr. Matej T. Vatovec, postopkovna zahteva.
Hvala. Bom zelo kratek. Glede na to, kar je povedala ministrica sedaj v zaključku, da je treba pogledati, predlagam, da odpremo to vprašanje tukaj, da opravimo splošno razpravo o tem problemu in skušamo skupaj oziroma vsaj v Državnem zboru najti neke predloge oziroma ugotoviti, kaj bi se dalo tukaj narediti. Mislim, da lahko do nekakšnih rešitev ali pa vsaj pobud, predlogov pridemo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod poslanec, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri, 14. Februarja, v okviru glasovanj. Gospa Anita Koleša bo postavila vprašanje ministrici brez resorja, pristojni za razvoj, strateški projekt in kohezijo, gospe Alenki Smerkolj. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala. Ministrici in minister, lep pozdrav, še posebej seveda gospe ministrici Alenki Smerkolj, ki ji bom postavila tole vprašanje! Družbene, ekonomske in politične razmere tako zelo okupirajo naše razumevanje sveta, da pozabljamo, da je za danes tudi jutri in da za jutri prihaja še pojutrišnjem. Sprejemamo odločitve pod pritiskom časa in na žalost včasih tudi kratkovidnih interesov, svet pa medtem postaja vedno manj prijazen in kakovosten prostor bivanja in življenja v njem. Zato je vsem nam nujen zelo nujen vpogled v prihodnost in zaveza, da si najprej tukaj na tem koščku sveta v naši državi, torej v Sloveniji, zastavimo vizijo naše prihodnosti, kot neke vrste cilj, kamor si želimo prebivalke in prebivalci Slovenije. In to ste nam, spoštovana ministrica, pred nekaj dnevi tudi predstavili. Način, kako ste se lotili zadeve, je izjemno pohvalen, vizijo so napisali pravzaprav naši ljudje, izhaja iz predlogov in pogovorov s Slovenkami in Slovenci, kajti tudi pri uresničevanju te naše prihodnosti, bomo sodelovali vsi prebivalci Slovenije, eni tako drugi drugače. In tega bi se morali pošteno zavedati tudi tisti, ki se nekoliko rogajo navedbam v tej viziji, kajti zares ne vem, kdo si ne želi srečne Slovenije. Večkrat smo že v tem državnem zboru slišali, da če ne veš, kam greš, je tudi vsaka pot napačna. Mi poslanci SMC se zelo strinjamo s cilji te pripravljene vizije, veseli nas in lahko bi tako rekla, da smo se kar nekako poistovetili s temi cilji, seveda pa zelo dobro vemo, da bo pot do tja težka. Toda ali si ni nekoč nekdo postavil cilj, da bo svetovni prvak? Seveda je res v Sloveniji lažje postati svetovni prvak, kot pa prepričati 2 milijona ljudi, da znamo in zmoremo. Zdaj pa vas, gospa ministrica, sprašujem: Zdaj vemo za cilje, nam pa lahko nekako predstavite v kratkem proces sprejemanja dolgoročnega razvoja naše države, ki bo plod najširšega soglasja slovenske družbe. Sicer pa vam čestitamo za ta skrbno pripravljen dokument in veliko ustvarjalne energije tudi v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ministrica gospa Alenka Smerkolj, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, spoštovana poslanka, ostali prisotni! Najprej hvala. Ja, vizija je nekaj, kar je pri oblikovanju neke jasno začrtane smeri dolgoročnega razvoja prvi korak. Vizija nariše sliko prihodnosti. In res je, to sliko so nam v veliki meri, največji meri pomagali sestaviti ravno prebivalci in prebivalke Slovenije. Od tukaj naprej pa je veliko bolj pomembno in veliko bolj konkretno tisto delo, ki govori o tem, kako to sliko uresničiti oziroma kako priti do tja. Mi smo že v lanskem poletju začeli z zelo vsebinskimi pripravami, ogromno analiz, ki so bile pripravljena tudi za vizijo smo uporabili tudi že v teh prvih korakih priprave strategije razvoja. V poletnih mesecih smo naredili prvih 9 delavnic z različnimi strokovnjaki, z različnimi predstavniki vseh resorjev in smo si začeli postavljati cilje. Na podlagi vseh teh poletnih razprav, smo potem skupaj Ministrstvo za finance, Umar in mi, poskusili pripraviti prvi okvir strateških prioritet, konkretnih ciljev in začeli smo razmišljati tudi o kazalnikih, ker nobena strategija razvoja, ki nam ne bo na nek način tudi kazala in v bistvu nam postavila neke meritve, ali dejansko dosegamo to, kar smo si zadali, nas ne bo peljala naprej. Ker, v bistvu, brez tega, da imamo ogledalo ne bo šlo. Koraki so takšni. Mi smo decembra resorjem posredovali prve osnutke, resorji so na te odgovorili. Imeli smo tudi že eno delavnico konec januarja. Zdaj smo v bistvu povabili še strokovno javnost in nameravamo dokument, ta okvir, dati v širšo javno razpravo aprila meseca in potem v maju narediti še dodatne popravke, izboljšave. Želimo si, da do poletja do te dolgoročne strategije razvoja tudi pridemo. To je mogoče na kratko časovnica, kako si zdaj predstavljamo od tega trenutka naprej do poletja. Potem imamo pa seveda načrte še za naprej, ker na koncu nas pa čaka še akcijski načrt. Čaka nas tisti del, ki bo najtežji, ker na koncu bomo morali pa potem tudi že konkretne projekte seveda povezati tudi s financami, s proračunom. To je pa potem ta zadnji del, ki se bo potem dogajal od septembra naprej pa tam nekje verjetno do konca decembra. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Andrej Šircelj bo postavil vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen ter ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala lepa. Spoštovana ministrica, spoštovani minister! Vprašanje se nanaša na izvajanje meddržavne pogodbe med Republiko Hrvaško in Republiko Slovenijo, in sicer glede Nuklearne elektrarne Krško. Namreč, dejstvo je, da je bila pred približno 16 leti ta pogodba podpisana v smeri ne samo varnega delovanja, kar je tudi navedeno v tej pogodbi, ampak tudi smeri same razgradnje. Dejstvo je tudi, da je bila meddržavna komisija ustanovljena, v teh 16 letih je šla skozi različne, bom rekel, časovne okvire in ne samo časovne okvire, ampak tudi vsebinske okvire. Dejstvo pa je, da po zadnjih podatkih, ki smo jih obravnavali tudi na Komisiji za nadzor javnih financ, ta komisija ne deluje. Ta komisija ne deluje v skladu s tistim poslovnikom, ki si ga je sama zapisala, in sicer da se bo srečala najmanj enkrat letno. To je dejansko v sami pogodbi. In seveda v tej smeri, glede na to, da je Nuklearna elektrarna Krško na slovenskem ozemlju, lahko pride do določene škode. V zvezi s tem me seveda zanima, kaj oba ministrstva oziroma mislim, da je tukaj eno bolj pozvano k samem odgovoru, na oba sem naslovil to vprašanje zaradi tega, ker so se ob različnih reorganizacijah dogajale tudi spremembe, tudi organizacijske, tako na slovenski kot na hrvaški strani. In dejstvo je, da bi morala ta ministrstva, oba ministrstva, dejansko večkrat pozvati Vlado Republike Hrvaške oziroma celo po drugi strani se nasloniti na tiste člene, ki pa določajo posledice nedelovanja, tudi te so napisane v meddržavnem sporazumu. Zaradi tega vprašanji: Kakšne so možne negativne posledice, če ta komisija ne deluje? Kaj bosta ministrstvi naredili za to, da bo ta komisija čim prej začela delovati in se ukvarjati z revizijami programov, z vsem tistim, kar bi ta komisija morala dejansko delati?
Hvala lepa. Prva bo odgovorila ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, gospod Primož Hainz, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec mag. Andrej Šircelj, hvala za vprašanje. Kot ste že sami v vprašanju navajali, res je, Ministrstvo za okolje in prostor neposredno ni del tega vodenja dogovora z Republiko Hrvaško. Na Ministrstvu za okolje in prostor imamo seveda organ v sestavi, Uprava Republike Slovenije za jedrsko varnost. Ta uprava opravlja svoje funkcije, ki pa niso direktno povezane z vašim vprašanjem, tako da v nadaljevanju predajam odgovor na vaše vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Hvala.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovani gospod Andrej Šircelj! V zvezi z delovanjem te meddržavne komisije, ki ima uraden naziv, da je to komisija za spremljanje izvajanja pogodbe med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške o ureditvi statusnih in drugih pravnih razmerij v zvezi z vlaganjem v Nuklearno elektrarno Krško in njenim izkoriščanjem in razgradnjo. Ta komisija je sestavljena iz pripadnikov slovenske in hrvaške delegacije, vsako od teh delegacij pa vodi minister, ki je pristojen za energijo. Meddržavna pogodba predvideva, da se zasedanje komisije izmenično sklicuje na hrvaški in slovenski strani, po poslovniku pa tako, kot ste že omenili, naj bi se sestajala najmanj enkrat letno. Lahko povem, da je na zadnjem zasedanju komisije, ki je bilo julija 2015, pred tem pa mislim, da ga ni bilo kar več kot 6 let, da je bilo na tem zadnjem zasedanju sklenjeno, da zaradi novih okoliščin, povezanih z dolgoročnim obratovanjem same jedrske elektrarne, namreč v Sloveniji je bilo odločeno, da se obratovalna doba podaljša za naslednjih 20 let, skratka v spričo teh dejstev je meddržavna komisija na tem srečanju soglašala, da se ustavijo vse aktivnosti, ki so bile v teku v zvezi z izdelavo druge revizije programa razgradnje NEK in samega odlaganja nizko- in srenjeradioaktivnih odpadkov ter izrabljenega jedrskega goriva. Nadalje pa je bilo dogovorjeno tudi, da strokovni organizaciji skupaj z nuklearno elektrarno pripravita predlog projektne naloge za izdelavo nove revizije, in sicer v bistvu dveh novih revizij. Prve, za program odlaganja radioaktivnih odpadkov in izrabljenega jedrskega goriva ter potem tudi predlog projektne naloge za izdelavo nove revizije programa razgradnje NEK. Se pravi, imamo zdaj ločene revizije samega programa odlaganja jedrskega goriva in revizijo programa razgradnje NEK. Strokovni organizaciji in tudi NEK se še usklajujeta, vendar vse do danes v celoti do teh uskladitev še ni prišlo glede samih vsebin projektnih nalog, kar je, lahko rečemo, deloma tudi posledica vmesnih volitev in menjave vlade ter tudi potem pristojnih za vprašanja meddržavne komisije za NEK na hrvaški strani. Posledično se ta meddržavna komisija po juliju 2015 ni več sestala. Je pa za naslednji sklic zdaj na vrsti naša slovenska stran, za kar pa že potekajo priprave na zasedanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Šircelj, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Ja, hvala lepa, spoštovani minister, spoštovana ministrica! Glejte, dejansko imava približno isto literaturo in iste dokumente, na podlagi katerih dejansko to razlagava oba oziroma jaz sprašujem. Ampak tukaj je bilo leta 2015 tudi določeno, da se v roku treh mesecev pripravijo projektne naloge za izdelavo revizije programa odlaganja radioaktivnih odpadkov in iztrošenega jedrskega goriva ter revizije programa razgradnje NEK. To je sporočilo za javnost Ministrstva za infrastrukturo leta 2015. Ampak zdaj mene zanima, glede na to, da v Državnem zboru obravnavamo tudi poročilo nadzornega odbora nuklearke Krško, da obravnavamo številne dokumente o nuklearni energiji, da seveda smo in določeni prebivalci so zaskrbljeni zaradi tega ter tudi zaradi tega, ker se ne uresničuje tista določba, dejansko te meddržavne pogodbe, ki pa določa stroške poslovanja. In ti stroški so, danes je bilo rečeno, tudi relativno nizki, 3 evre na megavatno uro. Skratka, to je bilo tudi opozorjeno. Tukaj so številna vprašanja, kjer bi bilo treba, poglejte, spoštovani minister, nekaj narediti, ne bom govoril o akcijskih programih, ampak nek načrt, kako se bo to sploh začelo izvajati, ker sedaj vse skupaj stoji. Ampak jaz se bojim, da stoji na račun Slovenije in da bo Slovenija tukaj potegnila krajši konec. In zaradi tega ne deluje ekonomija tako, kot bi morala, ne deluje ta komisija in seveda zaradi tega se tudi ne izpolnjuje naloge, ki bi morale biti že izvedene.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Ves ta čas od julija 2015 so se aktivnosti zagnale po dolgih letih, potem pa je, na žalost, to moram priznati, zaradi političnih razmer na hrvaški strani, ta aktivnost na hrvaški strani žal vpadla, prišlo je potem do menjav vlad, ponovnih menjav in tako naprej. In v vsem tem času pravzaprav nismo imeli kompetentnega govornika, sedaj ga ponovno imamo in v teku so ponovni razgovori. Jaz tudi lahko povem, da smo v letu 2015 hrvaško stran seznanili z našimi načrti za izgradnjo odlagališča, jih pozvali k proučitvi sodelovanja, vendar, kot rečeno, zaradi naštetih razlogov z njihove strani tega odgovora še nimamo. Delamo na tem, da se bo ta medvladna skupina spet čim prej sestala, da se te zadeve dorečejo in da potem vemo, po kateri poti gremo v nadaljevanju naprej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani gospod minister, obveščen sem, da je pri izvedbi javnega razpisa za dodelitev nepovratnih sredstev za sofinanciranje iz podukrepa Podpora za naložbe v kmetijska gospodarstva, ki je bil objavljen 12. 2. 2016, z rokom za prejem ponudb 18. 5. 2016, prišlo do naknadne spremembe pogojev. Dodatni pogoji iz četrtega odstavka 101. člena Uredbe o izvajanju ukrepa Naložbe v osnovna sredstva in podukrepa Podpora za naložbe v gozdarske tehnologije ter predelavo, mobilizacijo in trženje gozdarskih proizvodov iz programa Razvoja podeželja Republike Slovenije za obdobje 2014–2020 je namreč bil dodan 7. 5. 2016, ko so mnogi ponudniki že oddali svoje vloge. Zato vas sprašujem: Kako je mogoče, da se tik pred iztekom roka za prejem ponudb doda nov pogoj? Sprašujem vas tudi: Koliko ponudnikov je pred uvedbo tega pogoja, torej pred 7. 5. 2016, oddalo popolne vloge? Namreč, dodatni pogoj je bil objavljen na spletni strani agencije 13. 5. 2016, to je 4 dni pred rokom oddaje vlog, na spletni strani ministrstva, kjer so objavljeni javni razpisi, pa mislim, da niti do zdaj ni bilo objavljeno. Do takrat, v aprilu 2016, so nekateri vlagatelji spraševali prav agencijo, kakšno garancijo morajo dati za to, da bodo imeli finančno pokritje za realizacijo projekta, pa odgovora v aprilu niso dobili. Povedano jim je bilo samo, da bodo v kratkem času dobili tudi ta odgovor, pa tega odgovora ni bilo, zato so vložili vlogo pred tem rokom, preden so prejeli ta odgovor, naknadno pa je prišlo do te spremembe, za katero niti niso vedeli in na kar so dobili konec leta odločbo, da je bila vloga nepopolna. Zato prosim, da mi odgovorite.
Mag. Dejan Židan, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, imate besedo. Izvolite.
Hvala predsedujoči. Hvala tudi gospodu poslancu za vprašanje. Ni prišlo do spremembe pogojev, edino, kar se je v bistvu dopolnilo, je za javne zavode. Za javne zavode. Namreč, ugotovilo se je, da javni zavodi ne morejo podati kot dokazilo za zaprtje finančne konstrukcije izjave banke, pač zaradi načina delovanje te države in zato se je tukaj za javni zavode dopolnilo na način, da tudi kot dokazilo je omogočeno dodati sklep sveta zavoda ali pa sklep občinskega sveta, ki jamči s svojim premoženjem. Ali je to vplivalo na tiste, ki so oddali svoje vloge? Ni vplivalo. Treba je tudi povedati, da je bilo oddanih 346 vlog, razpis je bil velik 8 milijonov evrov. Vloge, ki so izpolnjevale kriterije, so bile 303 in so zasedle 7 milijonov 370 tisoč evrov. Torej ta sprememba je veljala in velja samo za javne zavode. Dejstvo je, da so se štirje javni zavodi prijavili, vendar tudi tista dva, ki sta dobila odobritev, je njuna vloga spadala v skupino enostavnih naložb. Pri enostavnih naložbah pa ne velja to pravilo izjava banke oziroma sklep občinskega sveta ali sveta zavoda. Tako da ne vidim, gospod poslanec, kjer bi to karkoli vplivalo na tiste, ki so vložili in niso javni zavodi. Hvala.
Zvonko Lah, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Poglejte, gospod minister, ne gre samo za javne zavode, čeprav imam tukaj pred seboj eno pritožbo, kjer je bila vloga zavrnjena, enega javnega zavoda. Je pa primer tudi drugih ne samo javnih zavodov, kjer je bilo v razpisu oziroma to dopolnilo in potem tudi poziv na dopolnitev vloge dva meseca in več po oddaji oziroma po roku, kjer so dobili vlagatelji poziv, da vlogo dopolnijo z izjavo banke za pokritje celotne investicije, kar v osnovnem razpisu ni bilo, je bilo možno tudi drugo in nekateri so to drugo izkoristili. Potem so na ta poziv vlogo dopolnili v roku 15 dni, banke so pač dale svoje izjave s tistim datumom, ko je pač ta vlagatelj zaprosil. Tudi navedeno je bilo, če bo pomanjkljivost v roku odpravljena, se bo štelo, da je vloga popolna. Nakar pa so dobili odgovor po pol leta, to je že letos, da je vloga oziroma odločbo so dobili, ki pa pritožbo zoper odločbo ne zadrži njene izvršitve, ker je napisano, da bi morala banka datirati to izjavo pred datumom oziroma pred rokom, to je pred 18. 5. 2016. In ker ni, ker je bila datirano na takrat, ko so morali dopolniti, je vloga zavržena, kar pa ni prav, ni pošteno.
Minister mag. Dejan Židan, izvolite, imate besedo.
Zdaj lahko odgovorim samo takole. Če v bistvu vlagatelj misli, da je bila odločitev na ravni agencije napačna in v nasprotju z razpisom in zakonodajo, se naj pritožbi, to je običajni postopek, povsem legitimen in druga stopnja bo odločala in če bo tako tudi odločila, kakor predlagatelj misli, potem bo dobil sredstva, za katera misli, da jih je upravičen. Vendar, če želite, vam še enkrat preberem, kaj je bila konkretna sprememba uredbe in prehodne odločbe, in videli boste, da je bila namenjena javnim zavodom in tukaj ne gre, v kolikor razumem, za javni zavod in tista dva javna zavoda, ki sta izpolnjevala pogoje, se je na koncu izkazalo, da niti ni bilo treba zaradi njih spreminjati, ker sta kandidirala na majhno investicijo, enostavno investicijo. To so mimogrede investicije, ki so zdaj označene kot investicije do 200 tisoč evrov. Tako da moj predlog predlagatelju, ki ga navajate, je, da če misli, da je prišlo na ravni agencije do napake pri odločanju, naj poda pritožbo. Nekatere pritožbe so ugodno rešene, nekatere pritožbe so rešene drugače, vendar v vsakem smislu, če misli, da ima pogoje, naj odda pritožbo. Hvala.
Gospod Zvonko Lah, imate besedo za postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava.
Glejte, gospod minister, jaz sem obveščen, da je bilo teh kar veliko, ki so dobili zavrnjene odločbe, ki so dobili odločbe za zavrnitev in če drži tisto, kar je eden od predlagateljev v pritožbi napisal, potem je teh res veliko. In če to drži, potem vsi tisti, ki niso vložili vloge oziroma ki so jo vložili prej in niso bili seznanjeni, da morajo imeti izjavo banke za celoto, kar trdijo, potem je bilo teh zelo malo, ker je v štirih dneh zelo težko pridobiti izjavo banke, ali pa so oddali samo tisti pravilne vloge, ki so v naprej vedeli za to spremembo. Ti, ki so se pritožili, jih je strah, ker nov razpis za 2017 naj bi bil v aprilu, menijo, in če do aprila meseca ne bo odločeno o teh pritožbah, potem se niti ne morejo javiti na nov razpis za 2017, ker se dvakrat ne moreš javiti na isti razpis, pravijo. Zato so v skrbeh. Jaz upam, da bodo te pritožbe pravočasno obravnavane in da bo o njih odločeno, da se bodo tisti, če bodo izpadli ven, prijavili na nov razpis, če bo res kot pravijo v mesecu aprilu, da bodo lahko vsaj za leto 2017 dobili ta sredstva, če jim je bila tista vloga zavrnjena kot nepopolna. Se bom pa pozanimal, če to, kar pravite, drži, da je samo za javne zavode, da za ostale ni bilo res, potem ne vem, zakaj pritožbe, zakaj so bile zavrnjene, zakaj so bili pozvani k dopolnitvi vloge, so jo dopolnili pravočasno pa kljub temu zavrnjeno, ker banka ne more datirati nazaj izpred dveh mesecev, ker je to v nasprotju z zakonom in je kaznivo in je zagrožena kazen tudi 2 leti zapora, če nekdo datumsko potvarja to izjavo. Tako kot je v tej odločbi napisano. Bili so pozvani za dopolnitev vloge v 15 dneh in priložili so izjavo banke, vendar je bilo potem rečeno, da bi moral datum biti do 18. 5. ne pa recimo v osmem mesecu, takrat, ko so dopolnjevali vloge. V tem je problem. Tudi če to drži, vaše, ko so bili pozvani k dopolnitvi vloge in če so dopolnili jo pravočasno, če je izjava banke dva ali tri mesece kasneje, je še bolj verjetno, da bo banka pokrivala njihovo investicijo kot pa tri mesece staro izjavo, to pa izhaja iz odločbe in poziva, ki jo imam tukaj [[izklop mikrofona]]
Gospod Lah, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo postavil gospod Primož Hainz, in sicer ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman. Izvolite, gospod Hainz.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav prisotnim članom Vlade, posebno mag. Mateji Vraničar Erman! Kolegice in kolegi! Sam imam seveda z delovanjem bank na slovenskem, njihovo posojilni politiko in njihovo sanacijo izgub že dve leti in pol ali koliko velike težave. Tokrat seveda sprašujem gospo ministrico naslednje. Tudi v zadnjem času se soočamo s sumi, da je Slovenija naračunala prevelik obseg bančne luknje, zaradi česar se je za sanacijo porabilo preveč davkoplačevalskega denarja. V nekaterih medijih se namreč pojavljajo zapisi o tem, da je Banka Slovenije od največje domače banke zahtevala, da na seznam terjatev za prenos na slabo banko uvrsti tudi tiste terjatve komitentov, ki niso izpolnjevali kriterijev za tako imenovana slaba posojila. To naj bi novembra ugotovilo tudi Računsko sodišče, a je revizija zaradi poslovne tajnosti počrnjena, potemnjena. Nepočrnjeno verzijo revizijskega poročila naj bi Računsko sodišče takrat posredovalo organom pregona, kar da slutiti, da na delovanje odgovornih v procesu sanacije bančnega sistema pada senca suma kaznivih dejanj. Predstavniki ministrstva ste bili del medresorske skupine, ki je potrjevala sezname poznejših komitentov DUTB, zato sprašujem: Ali je po vašem vedenju Banka Slovenije res vplivala na prenos terjatev podjetij, ki so bile sposobne odplačevati kredite, ali je bila njena vloga, kot trdi sama, izključno podporna oziroma koordinacijska? Podvprašanje: Ali ni pravzaprav Banka Slovenije tista, ki je dolžna opozoriti posamezne banke na nedoslednosti, ki so povzročile neobvladljiv finančni balon, težak več milijard? Za odgovor se vam lepo zahvaljujem.
Ministrica za finance mag. Mateja Vraničar Erman, izvolite, imate besedo.
Spoštovani gospod Hainz, hvala za postavljeno vprašanje. V odgovor moram najprej pojasniti, kakšen postopek določanja tveganih postavk za prenos na DUTB opredeljuje Zakon o ukrepih za krepitev stabilnosti bank in na njem temelječa uredba. Ta postopek je večstopenjski in najprej je posamezna poslovna banka v okviru pobude za izvedbo ukrepov za krepitev stabilnosti bank v skladu z zakonom in uredbo pripravila svojo poslovno strategijo prestrukturiranja, kamor je vključila tudi podatke o tveganih postavkah, ki so predvidene za prenos na DUTB. Torej so prvotni seznam tveganih postavk pripravile banke same. V ta seznam so banke vključile tvegane postavke, ki so izpolnjevale določene kriterije, to so kriteriji, določeni v skladu z uredbo, izdano na podlagi zakona, šlo pa je za terjatve oziroma sredstva in zunajbilančne postavke, ki jih je posamezna poslovna banka pridobila pred 1. septembrom 2012 in se uvrščajo v eno od naslednjih treh kategorij. Gre za terjatve in potencialne terjatve banke do neplačnikov, če vrednost glavnice ali natečenih obresti na dan vrednotenja presega 500 tisoč evrov. V drugo skupino sodijo kapitalske naložbe banke v delnice ali deleže v osnovnem kapitalu gospodarskih družb s sedežem v Sloveniji, ki jih je banka pridobila na podlagi realizacije pravic zavarovanja, ki so bile ustanovljene v korist banke na tej kapitalski naložbi ali jo je banka pridobila pri povečanju osnovnega kapitala dolžnica z vplačilom stvarnega vložka, katerega predmet so bile terjatve banke do tega dolžnika, torej, gre za konverzijo dolga. In v tretjo skupino sodijo nepremičnine, ki jih je banka pridobila na podlagi realizacije pravic zavarovanja, ki so bile ustanovljene v korist banke na tej nepremičnini. To je prva skupina terjatev, ki so bile predvidene za prenos. Skladno z uredbo pa je bilo mogoče na DUTB prenesti tudi postavke, ki niso izpolnjevale teh zahtev, če je banka utemeljila Banki Slovenije potrebo po spremembi, medresorska komisija pa je s popravljenim seznamom soglašala, in sicer je bil temeljni kriterij, da bi takšen prenos povečal učinkovitost upravljanja DUTB ali povečala zaupanje v banko. Navedena izjema je omogočila predvsem koncentracijo terjatev, kar je omogočilo čim bolj enotno upravljanje terjatev DUTB in tem večje možnosti za uspešno prestrukturiranje. Če povem na konkretnem primeru, ker se je državna pomoč odobravala hkrati za dve poslovni banki, lahko da je določen dolžnik bil v eni od poslovnih bank opredeljen kot tvegan oziroma njegove obveznosti bile tretirane kot tvegano posojilo, v drugi banki ne, in da se zagotovi ta usklajenost oziroma večja učinkovitost popravljanja, se je odločilo o skupnem pristopu do terjatev tega dolžnika v odnosu do obeh bank. O možnosti teh izjemnih dodatnih odločitev oziroma določitev tveganih postavk je uredba predvidela, da banka, torej poslovna banka, Banka Slovenije, s sodelovanjem DUTB in upoštevanjem omenjenih kriterijev določita predloge glede tveganih postavk. Predlogi teh seznamov so bili glede nadaljnjega usklajevanja s strani Banke Slovenije predloženi v nadaljnjo obravnavo medresorski komisiji, na koncu pa je na predlog medresorske komisije potrdila Vlada Republike Slovenije. Če se za konec dotaknem vloge Banke Slovenije, lahko pojasnim, da je Banka Slovenije sledeč uredbi pri pripravi seznamov sodelovala v skladu s pristojnostmi, ki ji jih dajeta zakon in pa uredba. Usklajevala je sezname med bankami, ki so podale pobudo za državno pomoč. Hvala lepa.
Gospod Primož Hainz imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa za odgovor. Jaz seveda moram reči, da jaz razumem kriterije, razumem tudi ta postopek, ampak na koncu je vendar Vlada sodelovala pri tej odločitvi. Predvsem pa je problem v tem, da Računsko sodišče ne bi dalo verjetno takšnega mnenja, kot ga je, dobro, mi ga seveda ne poznamo, večinoma, ampak vendar: V čem je potem dvom Računskega sodišča, če je seveda potekala ta odločitev tako transparentno? Hvala lepa.
Ministrica, izvolite, imate besedo.
Računsko sodišče ima svoje pristojnosti na podlagi Zakona o Računskem sodišču, Zakona o SDH in v skladu s tem seveda lahko opravi revizijo poslovanja tudi v posamezni družbi, v kateri ima država prevladujoč vpliv. Takšna družba je tudi NLB. Vsak od pristojnih organov je dolžan opraviti naloge v skladu s pristojnostmi, ki mu jih dajejo zakon in drugi predpisi. Glede na postavljeno poslansko vprašanje sem pojasnjevala vlogo Banke Slovenije v samem procesu postavljanja seznama terjatev, ki so se prenesle na DUTB. Predmet revizije, ki jo omenjate, pa je samo NLB in ne Banka Slovenije niti ne druga banka, ki je bila istočasno predmet pridobivanja državne pomoči. In sklepam, da bi lahko v tem dejstvu bil tudi razlog za različne poglede na to vprašanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo gospodu dr. Petru Gašperšiču. Gospod Breznik, izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, spoštovani gospod podpredsednik. Vidim, da gospod minister za infrastrukturo prihaja. Morda nekoliko nenavadno, gospod minister, kljub temu da sem član opozicije, bi se mu rad zahvalil za obisk v Lenartu pred nekaj dnevi, predvsem ker je tekla tema na številne probleme, ki smo jih državljani, predvsem pa občani in občanke številnih vasi v Lenartu podeželja doživeli po letu 2008, 30. oktobru, ko se je predal v upravljanje odsek dela avtoceste proti Prekmurju, takrat je šlo za Lenart–Vučja vas. Po tem projektu smo nekako ostali sami. Kot veste, severna obvoznica, ki je v državnem lokacijskem načrtu, do zdaj ni bila zgrajena in seveda popravljene niso bile številne ceste. Nekatere so bile delno sanirane, nekatere pa ne. Takrat že pod vlado Boruta Pahorja v letu 2009 je takratni minister za promet dr. Patrick Vlačič dejal, da bo sanacija potekala deljeno, torej stroški bodo potekali, nekaj bo prispevala direkcija, delno pa Dars kot investitor avtocestnega kraka. Žal se številne cest po tej izgradnji do danes še niso sanirale. Delno se je sanirala cesta iz Senarske v Lenart, ki je bila preplastena, za katero sem vztrajal dolgo časa. Imamo pa še številne ceste, predvsem cesta, ki pelje iz Cerkvenjaka mimo Oseka, mimo Svete Trojice v Lenart, ki je totalno, lahko rečemo, še danes uničena, pomembna prevozna cesta. V drugi sferi pa se nanaša moje vprašanje tudi na del severne obvoznice. Zadali smo si nekatere obveze, zato vas sprašujem: Ali nameravate v naslednjem proračunu v letu 2018 kakorkoli postaviti nek rebalans in zagotoviti več sredstev za sanacije cest po izgradnji avtoceste in za državne lokacijske načrte, katere tudi predstavlja severna obvoznica v Lenartu? Najlepša hvala, gospod minister, za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Hvala tudi poslancu gospodu Francu Brezniku za postavljeno vprašanje. Ja, res je. Ni dolgo tega, kar sva se srečala ob mojem obisku Lenarta, kjer smo se pogovarjali tudi o možnosti realizacije tako imenovane severne obvoznice Lenarta, in tam smo dorekli določene rešitve, ki bodo to problematiko navezave predvsem tovornega prometa do obrtne cone ustrezno uredile tako, da ne bo več obremenjeno samo mestno jedro. In glede tega lahko rečem, da bomo tisti dogovor, ki je bil dosežen tam ob obisku, da se prednostno izvede tistih 800 metrov povezovalne ceste, tudi v naslednjih letih realizirali, tako da bomo ta projekt uvrstili v proračun in tudi pristopili k njegovi realizaciji. V nadaljevanju pa bomo, tako kot rečeno, poiskali še alternativno rešitev za potek severne obvoznice, da ne bo skozi naselje šel, ampak severneje. V vmesnem času pa se tudi izvajajo ukrepi ureditve križišč in spremembe signalizacije, ki bodo omogočali dostop do obrtne cone preko priključka Senarska. Kar se tiče pa ostalih projektov v severovzhodnem delu Slovenije, so tako kot drugje, v drugih regijah Slovenije deležni zdaj intenzivnejših aktivnosti, ker nam je uspelo že v letu 2016, pa tudi 2017 in tudi 2018 zagotoviti več sredstev za investicije tudi v cestno infrastrukturo. Ta sredstva imajo tudi trend povečevanja, tako da računamo, da bo letos izvedenih še več projektov kot v lanskem letu in potem v letu 2018 še več, tudi to sledi tudi iz tega, ker vsi projekti, ki so te investicijske gradbene narave rabijo določen čas za zagon in v letu 2016 smo vendarle, bom rekel, vsaj še pol leta te projekte oddajali v gradnjo, sklepali pogodbe. Zdaj so te pogodbe sklenjene in dela lahko intenzivno potekajo. Če samo preletim, kateri ti projekti so načrtovani. Gre za več obvoznic, lahko omenim južno obvoznico Murske Sobote, kjer je v teku razpis za gradnjo. Pričakujmo, da bomo z deli začeli letošnjo pomlad, hkrati pa potekajo tudi aktivnosti za gradnjo vzhodne obvoznice Murska Sobota, kjer pa je potem predviden začetek gradnje po izgradnji tega južnega dela. Potem glede Lenarta sem že omenil. Predvidene so še tudi druge gradnje obvoznic, in sicer v Kidričevem, kjer je ta obvoznica pomembna za samo podjetje Talum. Potem je predvidena tukaj obvoznica Slovenske Bistrice, ki je pomembna za podjetje Impol. Potekajo priprave, da bi v Mariboru začeli graditi podaljšek ceste Proletarskih brigad, tako imenovano Limbuško cesto, obvoznico v dolžini 2,2 kilometra. Gradnja je predvidena, da bo zaključena v letu 2019. Odkupuje se nepremičnine za južno zbirno cesto v Mariboru od zahodne obvoznice do priključka avtoceste Hoče–Slivnica–Pesnica. Za ta, sicer 112 milijonov evrov vreden projekt, je v prihodnjem letu za etapo Streliška–Kardeljeva načrtovan tudi zaključek rušitve objektov in potem pridobitev gradbenega dovoljenja. Pripravlja pa se tudi dokumentacija za etapo od Tržaške ceste do priključka na avtocesti pri Rogozi. Računamo tudi, da bomo prihodnje leto lahko obnovili cesto in sanirali pet objektov na relaciji Dolnja Počehova–Zgornja Kungota. V pripravi pa so tudi večje obnove cest, in sicer Sveti Jurij–Ključarovci, Velika Polana–Gomilice–Lipa, Razkrižje–mejni prehod Gibina, Lendava–Petišovci, Lendava–Pince, Slovenska Bistrica–Hajdina. Na teh odsekih bodo v skupni dolžni približno 35 kilometrov izvedene celovite rekonstrukcije, torej od obnov vozišča do izgradnje pločnikov oziroma kolesarskih poti, kjer je to predvideno. Iz naslova rednega vzdrževanja pa bo izvedena vrsta preplastitev tudi po tem severnem vzhodnem delu Slovenije po istem ključu, kot je bila preplastitev Raduhova–Senarska.
Hvala lepa. Gospod Franc Breznik zahtevate dopolnitev? Ne, hvala lepa. Gospa Vojka Šergan bo postavila vprašanje ministrici za zdravje Milojki Kolar Celarc ter ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Hvala za besedo. Spoštovani ministrici, spoštovani minister! Podatki Zavoda za zaposlovanje zadnjih nekaj let kažejo na porast števila brezposelnih zdravnikov. Medtem ko v zdravstvenem sistemu zdravnikov primanjkuje, tudi v mojem lokalnem okolju Zasavje, torej na eni strani se soočamo s pomanjkanjem zdravnikov v sistemu, na drugi strani pa imamo kader, ki po končani medicinski fakulteti pristane na Zavodu za zaposlovanje ali pa išče boljše karierne možnosti v tujini. Na ministrico za zdravje zato naslavljamo vprašanje: Ali je moč temu problemu pripisati nezadostno število razpisanih specializantskih mest za zdravnike, ki jih na predlog Zdravniške zbornice Slovenije odobri Ministrstva za zdravje? Posebej se mi postavlja tako, da potem ne pride v zasavsko splošno bolnišnico. Kakšni so predvideni ukrepi Ministrstva za enakomernejšo razporeditev zdravstvenega osebja po bolnišnicah in zdravstvenih domovih v Sloveniji, spet v povezavi s tem, da pride potem ta kader tudi v manjše bolnišnice, kot so Trbovlje ali pa mogoče Brežice in še katera? Na ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti pa naslavljam vprašanje: Kolikšno je realno število ter povprečna doba brezposelnosti zdravnikov, ki so prijavljeni na Zavodu za zaposlovanje? Kako se lahko tovrstne anomalije na trgu visoko specializirane delovne sile odpravi? Kdo nosi to pristojnost? V interesu države in ljudi namreč je, da kader, ki ga je šolala država in ki je v bistvu vlagala denar in sredstva v njihovo šolanje, načrtno umesti na trg delovne sile. Obema se najlepša zahvaljujem za odgovor.
Hvala lepa. Gospa ministrica Milojka Kolar Celarc, izvolite.
Lepo pozdravljeni, spoštovani gospod podpredsednik, spoštovana poslanka, vsi ostali, poslanke, poslanci, kolegica Anja in Peter! V zadnjih treh letih, podatki so za obdobje od 1. januarja 2013 do 30. oktobra 2016, je po teh podatkih študij medicine v Sloveniji zaključilo tisoč 238 diplomantov na obeh medicinskih fakultetah. V istem obdobju pa je bilo razpisanih tisoč 337 specializacij. To pomeni, da je bilo razpisanih 100 specializacij več, kot pa je bilo diplomantov na obeh medicinskih fakultetah. Zdravniška zbornica Slovenije je do 30. 11. 2016 odobrila tisoč 193 specializacij. To pomeni, da so določeni diplomanti želeli točno določeno specializacijo, pa jim ta žal ni bila odobrena, ker je bodisi bil izbran drug kandidat ali pa se na razpisane specializacije niso prijavili. Dne 16. novembra 2016 je zato Zdravniška zbornica Slovenije razpisala dodatnih 168 specializacij. Po podatkih Zavoda za zaposlovanje Republike Slovenije je bilo na dan 31. 12. 2016 v evidenci brezposelnih oseb prijavljenih 149 diplomantov medicine. V to število so vključeni tako diplomanti, ki čakajo na opravljanje pripravništva, kot tudi zdravniki, ki čakajo na odobritev določene specializacije. Glede na vse navedeno, je bilo v obdobju zadnjih treh let razpisanih več specializacij, kot je diplomatov medicinskih fakultet. Ta podatek nedvomno kaže, da se vsem diplomantom medicinskih fakultet v Republiki Sloveniji omogoča pridobitev specializacije in nadaljnje delo v Republiki Sloveniji ter da brezposelnost zdravnikov ni odraz nezadostnega števila razpisanih specializacij. Torej so na zavodu prijavljeni skoraj izključno tisti zdravniki, ki čakajo na točno določeno specializacijo, pa tudi mnogim izmed njih zdravstveni zavodi omogočijo tako imenovano delo sobnega zdravnika, to je zdravnik po opravljenem pripravništvu brez specializacije, a se tudi za to možnost vsi zdravniki ne odločijo. Poleg tega sem v okviru svojih pristojnosti na pobudo javnih zavodov, ki so ugotovili izrazito pomanjkanje določenih vrst specialistov, na podlagi četrtega odstavka 7. člena Zakona o priznavanju poklicnih kvalifikacij odobrila oziroma podpisala odredbo o zgornji meji števila ponudb za delo v Republiki Sloveniji za leto 2016 za zaposlitev kar 42 tujim zdravnikom, med njimi seveda tistim profilom, katerih specializacije najbolj primanjkuje v Sloveniji, to je 30 zdravnikov specialistov anesteziologije, reanimatologije, perioperativne intenzivne medicine, tri zdravnike specialist radiologije, pet zdravnikov specialistov patologije, tri zdravnike specialist pediatrije in enega zdravnika specialista interne medicine. Prav tako sem za letošnje leto, se pravi 2017, na enak način odobrila možnost zaposlitev 25 tujim zdravnikom in da ne naštevam, po katerih vrstah specializacije. Naj pa povem, da je v sistemu specializacij tisoč 831 specializantov, ki bodo do konca leta 2022 prišli v sistem, in takrat bomo odpravili pomanjkanje zdravnikov v našem sistemu, ker bomo nekako dosegli povprečje EU.
Hvala lepa. Boste dali priložnost še kolegici, da ne bo samo pol minute? Izvolite, gospa Vojka Šergan.
Želela bi še odgovor gospe ministrice Anje Kopač.
Izvolite, dr. Anja Kopač Mrak.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Moji podatki bodo v osnovi dosti podobni podatkom, ki jih je ministrica povedala, morda v enem delu bolj natančni, kar se tiče strukture med brezposelnimi. Konec decembra 2016 je bilo v evidenci brezposelnih prijavljenih 187 doktorjev medicine in doktorjev dentalne medicine. Torej od tega je bilo, kot je ministrica že povedala, 149 doktorjev medicine in 38 doktorjev dentalne medicine. Če podatki o izobrazbi doktorjev medicine in dentalne medicine primerjamo s poklicem zadnje zaposlitve, je bilo konec decembra njihova poklicna struktura naslednja: 107 je bilo zdravnikov, od tega 14 zdravnikov specialistov. 24 je bilo zobozdravnikov, 1 strokovnjak za tradicionalno in dopolnilno medicino, 5 drugih zdravstvenih strokovnjakov in 13 oseb, ki so bile pred nastankom brezposelnosti zaposlene v drugem poklicu, 37 pa jih je bilo prvih iskalcev zaposlitve. Če pogledamo doktorje medicine in doktorje dentalne medicine po zaposljivosti, je struktura naslednja: 127 jih je neposredno zaposljivih, 56 med njimi jih je zaposljivih z dodatnimi aktivnostmi, 4 med njim pa so zaposljivi z intenzivno poglobljeno podporo. Konec decembra je bilo povprečno trajanje brezposelnosti vseh doktorjev medicine in doktorjev dentalne medicine 6,8 mesecev, povprečno trajanje brezposelnosti neposredno zaposljivih 2,4 meseca, zaposljivih z dodatnimi aktivnostmi 13,1 meseca, zaposljivih z intenzivno poglobljeno podporo pa več kot 4 mesece. Za razreševanje njihove problematike je seveda Zavod za zaposlovanje lahko pomagal kolikor gre za te, ker potrebujejo dodatno podporo, ki so vezani na druge ljudi, imajo namreč zelo različne značilnosti, zakaj so brezposelne in seveda njihova zaposljivost ni samo odvisna od formalno pridobljene izobrazbe, ampak še drugi pogoji na to seveda vplivajo. Kar se tiče teh specialistov je pa seveda vprašanje možnosti delovnih mest, ki se jim odpirajo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik, lep pozdrav ministricam in ministrom, kolegicam in kolegom! Spoštovanega ministra, dr. Petra Gašperšiča bom povprašal glede energetskega koncepta Slovenije: Kdaj bo dan v proceduro v Državnem zboru? In drugo vprašanje se bo dotikalo novele energetskega zakona, v kateri je predlagano tako imenovano prednostno dispečiranje oziroma CRM mehanizem. In sprašujem ga: Ali je prvenstveno to namenjeno reševanju Termoelektrarne bloka 6 v Šoštanju? Energetski koncept Slovenije je po nekih dokumentih, ki so na spletnih straneh pa tudi v strokovni literaturi, osnovni razvojni dokument na področju energetike, ki skladno s sprejetim energetskim zakonom na podlagi projekcij gospodarskega, okoljskega in družbenega razvoja države ter na podlagi sprejetih mednarodnih obvez določa cilje zanesljive trajnostne in konkurenčne oskrbe z energijo za obdobje prihodnjih 20 do okvirno 40 let. V pripravo tega koncepta je vključeno veliko deležnikov. Govori se o tem, da je v tem trenutku to v proceduri, da je to posvetovalni dokument, o samem dokumentu pa govorimo že od takrat, preden smo v bistvu energetski zakon 1 novelirali, že takrat je bilo veliko govora o tem, da je treba sprejeti najprej koncept razvoja energetike v Republiki Sloveniji in na osnovi tega seveda tudi vso ostalo zakonodajo. Temeljni namen energetske politike v teh dokumentih piše, da je treba zagotoviti trajnostno ravnanje z energijo, zato bo ta okvir predvsem opredeljeval tri vidike trajnosti: podnebno sprejemljivost, zanesljivost oskrbe in konkurenčnost. In zdaj, ko gledamo ostale dokumente, ki so vezani na pripravo tega koncepta energetskega razvoja Slovenije, beremo neke zaključke. Ustreznost navedenih kriterijev, o katerih sem prej govoril, presojanje sprejemljivosti virov energije oziroma njihova razširitev, na primer podnebna sprejemljivost, naj zajema tudi širšo okoljsko sprejemljivost. To je nekako razumljivo. Tam je omenjena konkurenčnost, naj zajema tako ceno energije iz posameznega vira kot tudi njegove širše makroekonomske učinke. Ko pridemo pa do tega pojma, pa pridemo hitro tudi do tega prednostnega dispečiranja in CRM mehanizmov, ki omogočajo tudi energetskim podjetjem ali pa dobaviteljem, ki niso možnost nekega preživetja. In zato sprašujem: Ali je ta CRM in prednostno dispečiranje v primeru Slovenije enostavno namenjeno reševanju Termoelektrarne Šoštanj, Blok 6?
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala, predsedujoči za besedo. Hvala spoštovanemu poslancu gospodu Danijelu Krivcu za postavljeno vprašanje. Če se najprej posvetim sami pripravi energetskega koncepta Slovenije, je res, energetski zakon določa, da je treba z energetskim konceptom Slovenije na podlagi projekcij gospodarskega, okoljskega in družbenega razvoja države ter na podlagi sprejetih mednarodnih obvez določiti cilje zanesljive, trajnostne in konkurenčne oskrbe z energijo za obdobje prihodnjih 20 let ter potem tudi okvirno za obdobje celotnih 40 let naprej. Kaj so to torej cilji zanesljive trajnostne in konkurenčne oskrbe, ste pravzaprav že pri svojem vprašanju lepo opisali. Lahko pa povem, da smo v letu 2014 pa tudi 2015 intenzivno izvajali javne razprave v zvezi z izhodišči za pripravo energetskega koncepta. Samo delo pa je naletelo na določeno oviro, ko smo naleteli na zaplete pri oddaji javnega naročila za izdelavo dolgoročnih bilanc, namreč izvajalca smo izbrali po več neuspešnih poskusih šele lansko jesen, jeseni 2016, te dolgoročne bilance so pa temeljni dokument potem za izdelavo tega energetskega koncepta, kajti do zdaj smo imeli te srednjeročne bilance izdelane samo do leta 2030, za koncept pa jih rabimo, torej za naslednjih 40 let. Po oddaji tega naročila delo torej intenzivno teče. Same rezultate, izdelek teh dolgoročnih bilance pričakujemo konec marca, na tej osnovi pa bomo potem čim prej pripravili sam osnutek tega energetskega koncepta, ki bo potem po ustaljenih postopkih presoje vplival na okolje, javne obravnave in medresorskega usklajevanja posredovan tudi v obravnavo na Vladi in potem predvidoma do konca letošnjega leta tudi v Državni zbor. Mi si bomo vsekakor prizadevali, da bodo ti postopki čim krajši, čim hitreje izvedeni, tudi v ta namen smo že, kot rečeno, izvedli ta številna javna posvetovanja tako s široko, splošno javnostjo kot tudi z deležniki iz energetike in širšega gospodarstva. Kar pa se tiče samega ukrepa predloga prednostnega dispečiranja, ki je predlagan v tej noveli energetskega zakona, ki smo jo posredovali v javno obravnavo, pa pravzaprav nimam več kaj dosti dodati, k temu, kar je danes razložil že predsednik Vlade. Gre torej za ukrep, ki ne služi za reševanje investicije v TEŠ 6. Ta investicija se je konec koncev že zgodila, je zaključena. Blok 6 obratuje. Gre pa za to, da v primerih, ko so v teh razmerah rekordno nizkih cen električne energije na trgu širše Evropske unije pravzaprav vsi proizvajalci električne energije iz termoelektrarn soočeni s tem, da poslujejo z izgubo. Njihova proizvodna cena je pravzaprav višje od cene električne energije na trgu in po ekonomski logiki bi bili v takšnih razmerah prisiljeni ustaviti svojo proizvodnjo. Če bi se v primeru te Termoelektrarne Šoštanj to zgodilo, bi bil cel slovenski energetski sistem soočen z velikimi težavami za zagotavljanje potrebne energije za sekundarno regulacijo elektroenergetskega sistema, to je tista regulacija, s katero pač distributer oziroma operater prenosnega omrežja zagotavlja oziroma usklajuje ta nihanja med porabo in proizvodnjo, ki nastopajo in do katerih prihaja v zelo kratkem času. V ta namen ni primerna niti energije iz hidroelektrarn niti ni primerna nuklearna elektrarna. Lahko bi sicer teoretično na nek način te storitve zagotavljali iz uvoza pa tudi te storitve s sedanjimi stanji omrežij ni možno ustrezno zagotavljati. Zato za potrebe stabilnosti delovanja elektroenergetskega sistema predlagamo ta ukrep, ki pa seveda ni edini ukrep, ki bo še treba izvesti [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Gospod Danijel Krivec, zahtevate dopolnitev odgovora? Izvolite.
Ja, hvala ministru za te odgovore v tem prvem krogu. Mislim, da je neke stvari pojasnil, vsekakor pa me čudi, da se z energetskim konceptom tako dolgo vleče. Tudi sam minister je na hearingu pa tudi večkrat na odboru jasno dal vedeti, da bo ta materija prišla na naše poslanske klopi, kajti Državni zbor potrjuje ta dokument, že veliko prej. Se pravi zdaj ta obljuba, da bo to v marcu, mislim, da ne bo realizirana, podobno kot je bilo z drugim tirom. Čudi pa me, da znotraj države ob vseh strokovnjakih in inštitutih, ki jih imamo, ne uspemo nekih dokumentov pripraviti v nekem doglednem času in nas v bistvu v vmesnem času neko dejansko stanje prehiteva tako znotraj same države kot tudi robni pogoji, ki jih druge države do nas postavljajo oziroma Evropska unija. Tako da je s takimi dokumenti treba vseeno pohiteti. Imamo inštitut Milan Vidmar, ki bi lahko ta izhodišča pripravil in bi bila za neko normalno razpravo že pripravljena. Kar pa se tiče drugega dela in CRM mehanizma, pa nisem čisto prepričan, da je tolmačenje, ki ga je podal minister, relevantno, kajti v tem trenutku, ko je vodostaj tako ali tako nizek, so tudi termoelektrarne v tem trenutku krepko rentabilne. To dejstvo, da bo lahko, če bo neka energija iz nekega proizvodnega vira nezanimiva iz tržnega vidika oziroma neekonomična, je samo hipotetično. Mislim, da je preuranjeno, da se na ta način poskuša te bilance zapirati. Energija v tem trenutku tudi na borzah ni tako nizka, kot je bila že v preteklosti, in se verjetno v kratkem prej poviša kot pa zniža. Tako da jaz pričakujem, da bo še kar veliko razprav o tem CRM mehanizmu in tudi o eventualnem reševanju Bloka 6 v smislu obratovanja [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Ja, hvala lepa še za to dodatno vprašanje. Kar se tiče energetskega koncepta, je stanje pač tako, kot sem razložil. Kje so razlogi, da je prišlo do tega zamika njegove priprave. Lahko povem tudi to, da je vmes nastopil tudi še nov moment, da se je v okviru Evropske unije pripravil tudi koncept oziroma izhodišča in usmeritve za delovanje energetske unije, tudi s strani same Evropske komisije smo bili zaprošeni, da z našim energetskim konceptom nekako delujemo in napredujemo usklajeno s pripravo tudi teh usmeritev in torej same energetske unije. Tako da skladno s tem ocenjujem, da bo torej ta energetski koncept lahko pripravljen za obravnavo v Državnem zboru konec letošnjega leta. Kar pa se tiče prednostnega dispečiranja, pa še enkrat, pravzaprav lahko povem to, kar ste tudi že potrdili. Ta ukrep je seveda ukrep, ki omogoča neko ravnanje v primeru, ko so razmere na trgu take, da bi bilo sicer treba ustavljati proizvodnjo v termoelektrarnah. Letošnji januar je bil zaradi nizkih vodostajev, zaradi izjemne zime v tem smislu povsem drugačen. Cene energije, ki jih je proizvajala, cene na trgu so bile višje, kot jih je recimo proizvajala termoelektrarna Šoštanj, zato je tam v letošnjem mesecu pravzaprav obratovala pozitivno. Ne bo pa nujno vsak mesec tako, bodo lahko obdobja, ko bi bilo zaradi ekonomske logike treba ustavljati in takrat imamo lahko na voljo nek mehanizem, ko to ne bo potrebno in na ta način zagotavljamo stabilno in zanesljivo oskrbo slovenskih odjemalcev. Samo za to gre. In ta dejstva, da se te cene na trgu spreminjajo tudi lahko zagotavljajo to, da tega ukrepa morda niti ne bo potrebno uvesti. To so bila tudi razmišljanja pri sprejemanju tega sedanjega energetskega zakona v letu 2014, ko so bile tedanje razmere na trgu nekako takšne, da je bila takrat sprejeta ocena, da tega mehanizma, prednostnega dispečiranja, ki pa je bil v veljavi pred tem in tako se je, recimo, prednostno dispečirala energija iz Termoelektrarne Trbovlje, skratka, takrat v letu 2014 je bila ocena, da tega mehanizma v prihodnje ne bomo več rabili. Sedanje tržne razmere žal drugače. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić bo postavila vprašanje ministru za kulturo, gospodu Antonu Peršaku.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani ministri, kolegice in kolegi! Ministru za kulturo bom postavila vprašanje glede umetniške zbirke Nove Ljubljanske banke, ki je, kot vemo, v procesu prodaje. Ljubljanska banke in kasneje Nova Ljubljanska banka sta v preteklosti kar nekaj sredstev namenili odkupovanje umetniških del s področja likovne umetnosti. Na ta način so pomagali in spodbujali likovne ustvarjalce. Tako da ima NLB zdaj v lasti bogato zbirko slovenske sodobne likovne umetnosti. Po nekaterih navedbah je ta zbirka neprecenljive vrednosti. Leta 1999 je bila ustanovljena tudi umetniška zbirka NLB. NLB je v zadnjih letih zaprla kar nekaj poslovalnic, kjer so bila nekatera odkupljena umetniška dela razstavljena. Kot vemo, bila so razstavljena po hodnikih in po pisarnah banke. Junija letos je bilo zaprtih osem poslovalnic, v letu 2014 pa 22. Ker je bila Republika Slovenija vedno pomembna lastnica NLB, mora ta kulturna dediščina biti ustrezno zavarovana in dostopna, javni interes glede njihove usode pa toliko bolj izrazit. Zato me zanima: Koliko umetniških del ima v lasti NLB? Koliko jih je bilo kupljenih še v času SFRJ? Kakšen delež umetniških del, ki so bila kupljena v SFRJ, je NLB že prodala? Kaj se je zgodilo z umetniškimi deli, ki so bila razstavljena v danes že zaprtih poslovalnicah Nove Ljubljanske banke? Koliko in katera umetniška dela je NLB kupila po letu 2013? Za odgovore se vam zahvaljujem.
Hvala lepa. Gospod Anton Peršak, izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovana poslanka! Vprašanje je, moram reči, zelo pomembno. Žal pa na njega ne morem ravno tako odgovoriti, kot bi si najbrž želel jaz in kot bi si želeli vi. Gre za to, da je pač zbirka NLB po svojem statusu v bistvu v zasebni lasti. Zato na večino teh vprašanj, razen z nekaj ocenami, eventualno, ki bi bile pa vse zelo približne, ni mogoče konkretno odgovoriti. Kot rečeno, zbirka NLB nima posebnega statusa po Zakonu o varstvu kulturne dediščine, ni uvrščena v nacionalno bogastvo, ni razglašena za premični kulturni spomenik niti ni predana v upravljanje državnemu ali pooblaščenemu muzeju, kar v nekaterih podobnih primerih, recimo, je. So takšni primeri. Ministrstvo za kulturo ni nikoli prejelo predloga za dodelitev katerega izmed teh statusov te zbirke. Zato Ministrstvo za kulturo tudi nima pravzaprav nobene pristojnosti nad celotno zbirko. Z odlokom o razglasitvi območja Trga republike za kulturni spomenik državnega pomena, so bile za kulturni spomenik razglašene samo tiste likovne umetnine, ki so sestavni del namensko načrtovane likovne opreme stolpnice Trg Republike 2. Zanje je moderna galerija v letu 2015 izdelala inventarno knjigo. V njih je popisanih 142 likovnih umetnin iz stolpnice NLB, določen je skrbnik zbirke. Kopije te inventarne knjige ima lastnik zbirke, Zavod za varstvo kulturne dediščine in Moderna galerija. To, se pravi, ta del zbirke je edini, ki je na nek način pod pregledom in neke vrste nadzoru. Umetniška zbirka, današnja NLB, je bila ustanovljena že leta 1999 z namenom, da na sistematičen način podpira razvoj in promocijo slovenske likovne umetnosti. Razširjanje zavesti o kulturi z usklajenim delovanjem s profesionalnimi ustanovami na tem področju spodbudi razširjanje zavesti o likovni umetnosti kot sestavnem elementu kakovosti življenja in medsebojnih odnosov v lastnem okolju, zato je to seveda toliko bolj pomembno. Kulturna dediščina, ki jo je banka pridobila in jo skrbno upravljala ves čas svojega obstoja, potrjuje njen izvor in tradicijo. Kot strokovni sodelavec je pri oblikovanju zbirke sodeloval dr. Stane Bernik. Posebej katalog zbirke, govorim o tej v stolpnici, je dostopen na spletni strani NLB. Posebna evidenca zasebnih zbirk in zasebnih muzejev v Zakonu o varstvu kulturne dediščine ni predpisana, zato Ministrstvo za kulturo take evidence ne sme in ne more voditi. Ministrstvo lahko vodi evidenco in podatke o zasebni zbirki premičnin le v primeru, da lastnik izrazi željo po ureditvi statusa spomenika oziroma soglaša s pridobitvijo iz statusa spomenika. Premična zbirka v zasebni lasti dobi svoj pravni status z aktom o razglasitvi, ki ga za spomenike državnega pomena na predlog državnega oziroma pooblaščene muzeja sprejme Vlada, za spomenike lokalnega pomena pa pristojni občinski organ. Premične dediščine brez soglasja lastnika ni mogoče razglasiti za spomenik, razen če lastnik dediščine ni znan. Kadar je zbirka spomenik, jo sme fizična ali pravna oseba hraniti le, če izpolnjuje prostorske in tehnične pogoje za njeno hrambo. Te pogoje določa Pravilnik o strokovnih prostorskih in tehničnih pogojih za izvajanje javne službe na področju varstva kulturne dediščine. Če teh pogojev ne izpolnjuje, potem seveda mora prevzeti odgovornost tisti, ki je spomenik razglasil. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Violeta Tomić, imate zahtevo za dopolnitev odgovora.
Hvala za besedo. Še enkrat poudarjam, gre za neprecenljivo vrednost in kolikor vem, je Republika Slovenija še vedno lastnica NLB. Se pravi, pravite, če lastnik izrazi željo, da bi se ta status uredil. Mislim, da ni prepozno, da se to uredi, kajti s tem bomo izgubili neprecenljivo bogastvo, ki ga imamo. Da je v zasebni lasti, se ne morem strinjati. Zasebna last koga? NLB je še vedno v lasti Republike Slovenije, mi pa smo Državljani Republike Slovenije in še več, tukaj v Državnem zboru lahko izrazimo jasno željo in namero, da se te stvari rešijo. Omenili ste Staneta Bernika. On je izjavil, da je vsak nakup bil dokumentiran. Kot odgovorni lastniki velike zbirke umetniških del 20. stoletja, ki predstavljajo pomembno kulturno dediščino, umetniška dela so predstavljali javnosti ne le v Sloveniji, ampak tudi v drugih državah. Skratka, zbirka ima več kot 100-letno tradicijo, kajti začelo se je že za časa Mestne hranilnice. Mislim, da je nedopustno, da izgubimo neprecenljivo zbirko umetniških del, ki je vredna več kot bomo dobili kupnine za to NLB. Tukaj so dela Janeza Bernika, Bogdana Borčiča, Rika Debenjaka, Gustava Gnamuša, Hermana Gvardjančiča, Riharda Jakopiča, Matije Jame, Andreja Jemca, Zmaga Jeraja, Borisa Jesiha, Silvestra Komela, Toneta Kralja, Metke Krašovec, Lojzeta Logarja, Gabrijela Stupice, Iva Šubica, Tuga Sušnika, skratka še in še bi lahko naštevala. Sprašujem vas, spoštovani minister: Kaj konkretno lahko naredimo, da zaščitimo to zbirko umetniških del? Kajti s tem izgubimo in tega si kot kulturna država, kot Slovenci, kot civilizirana družba nikakor ne smemo dovoliti.
Hvala lepa. Gospod minister Anton Peršak, izvolite.
Hvala. Žžal je ureditev takšna, da lastnik teh likovnih del je samostojna pravna oseba Nova Ljubljanska banka, ki je sicer res večinsko v lasti Republike Slovenije in njen ustanovitelj je na nek način država, ampak po pravnem redu funkcionira v odnosu do premoženja Ljubljanske banke kot lastnik Ljubljanska banka kot pravna oseba. Treba pa je pogledati nekoliko širše. Po eni strani je zelo dobrodošlo, da gospodarske družbe, naj bodo v tej ali oni lasti sodelujejo, recimo, na likovnem trgu in na ta način v bistvu rešujejo vprašanje eksistenčnega pomena za umetnike. Po drugi strani pa to pomeni, da v bistvu najbrž ni smiselno postavljati takšnih pogojev glede razpolaganja z umetninami, ki bi to ovirale ali demotivirale gospodarske družbe, da se tega lotevajo. Vprašanje pa se postavi, ko pride do situacije, kot je zdaj z NLB, ko recimo lahko pride do prodaje tujcem, s premoženjem vred. Kaj zdaj, kako preprečiti odtujitev? Lastnik, kot rečeno, pravna oseba NLB, ima vse kompetence nad tem svojim premoženjem. Važno je samo, da racionalno ravna. Mi lahko uredimo, najbrž, obveznost, da se zbirke obvezno, v smislu neke predkupne pravice, ponudijo državi, ampak to bi pomenilo tudi to, da bi morali imeti, recimo, ministrstvo trajno na voljo kar precejšnja sredstva, tako rekoč rezervirana za takšne primere. Kajti, to se nam je v preteklosti že zgodilo, da se je, recimo, neka zbirka pojavila na trgu in mi pravzaprav teh sredstev nismo imeli, ker pomeni, da bi morale biti večmilijonske vsote rezervirane. Recimo, primer Factor Banke. Je pa še dodaten problem. Zbirke so vendarle nepregledne, dostikrat se ne ve, kje so posamezna dela. Vsa dela niso najvišje vrednosti, država nima interesa odkupiti vseh, lastniki hočejo pa prodati celotno zbirko, brez izjem in tako naprej. Problema se zavedamo na MK, na ministrstvu in bo prej kot slej ministrstvo moralo razmisliti o tem, kakšne rešitve za takšne primere predvideti.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, imate postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo. Jaz mislim, da bi bila o tej temi nujna razprava, kajti po mojih informacijah, zakaj sem jaz sploh sprožila to vprašanje, ta umetniška dela so zdaj v izpraznjenih sobah in so tako po nekih kotih zložena. In kakorkoli, lahko jih kdorkoli odtuji, lahko se jim zgodi marsikaj. Pravite, da je NLB lastnik. Kdo je ta NLB, mene zanima. NLB, kakor vem, je v državni lasti, za enkrat še. In država naj poskrbi za svoje imetje. Ne more ga kar podariti. Pravite racionalno ravnanje. Tudi ne razumem, kaj je racionalno ravnanje. Mislim, da je najbolj racionalno ravnanje, da zaščitimo naš interes, da zaščitimo našo kulturno dediščino in, kot sem že omenila, neprecenljivo umetniško premoženje. Skratka, mislim, da bi o tem lahko opravili razpravo, da bi jo morali opraviti in upam, da me bodo poslanci pri tem podprli, kajti prepričana sem, čas se sicer izteka, ampak sem prepričana, da kjer je volja, tam je pot in da lahko rešimo to umetniško zbirko pred propadom ali odtujitvijo kar tako. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Violeta Tomić, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal 14. februarja v okviru glasovanj. Gospod Marko Ferluga bo postavil vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala za besedo. Pozdrav ministrici in obema ministroma. Najprej se bom opravičil, minister to ne gre na vas, gre predvsem na delo Darsa, gre dejansko za staro novo zadevo, ki se ponavlja kot koledar, kot bi rekli v pesmi. To je bilo v petek, 13. – ne boste verjeli. Pred tem je na tem famoznem, nesrečnem vrhniškem klancu bil tudi požar kamiona. Ne glede na vse skupaj je pa potem zadeva prešla v kaos, katerega sem osebno podoživljal, tako da sem imel to lastno izkušnjo, zelo lepo, zimsko. Moram povedati, da sem bil ne jezen, besen, ker se mi je zdelo, da so vsi sistemi, ki bi morali delovati, odpovedali. Za kaj gre? Navkljub temu, da je bilo jasno in glasno povedano, da bodo padavine; navkljub temu, da naj bi bile pristojne službe pripravljene – govorim predvsem o Darsu, da ne bo kaj narobe – kljub temu, da vem, da obstaja pri Darsu operacijski center, kjer nadzorujejo, kako se promet giblje in kako so zaostanki in kako morajo delati; kljub temu, da ima Dars pooblastila, da izločuje kamione, kar se, kadar bi morali, poredko dogaja, me zanima naslednje. Po mojih informacijah baje policija na avtocestah nima več te pristojnosti, ampak je prešla Dars. Zanima me vaše mnenje v zvezi s tem. Zanima me kot občana, ki je bil takrat na cesti, ker je nesprejemljivo, da se je dejansko sistem na 10 centimetrih snega na avtocesti, na glavni žili, se pravi z Obale proti Ljubljani in naprej, zaustavil. In vedno se zaustavi na tem nesrečnem vrhniškem klancu in vedno imamo iste probleme, ker se ne izloča tovornjakov. Zato, saj pravim, bi želel vaše mnenje: Kako in kaj se bo delalo naprej s tem? Te zadeve se ponavljajo iz leta v leto in vsakič, ko so prve snežne padavine, se to dogodi. Z današnjo tehniko, ki jo ima Dars, je to nesprejemljivo. Toliko z moje strani, hvala.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Hvala tudi za vprašanje spoštovanemu poslancu gospodu Marku Ferlugi. To vprašanje se nanaša na razmere v letošnjem januarju ob tem prvem obilnem sneženju, to je bilo res petek, 13., ki žal seveda ni minilo brez zapletov. Lahko pojasnjujemo, zakaj je kje prišlo do teh težav, veliko je bilo že tudi povedanega, tukaj lahko samo še ponovnim, da so bile vremenske razmere tisti dan res, bom rekel, zelo neugodne. Mi vemo, da je bil pred tem sneženjem ekstremen mraz, da je bila podlaga, ceste, asfalt zelo podhlajena. Zatem je padel predhodno dež, ki je spral s cest vso sol, ki je bila predhodno že posipana preventivno, zato da bo učinkovala v primeru sneženja. Potem pa je seveda začelo močno snežiti in na podhlajeno podlago, s katere je bila sprana sol, se je sneg začel zelo hitro oprijemati, zamrzovati in marsikje so nastale razmere, ki jih je bilo zelo težko obvladovati. Glede tega dogodka na samem vrhniškem klancu pa je vso zadevo dodatno zapletel še ta nesrečni slučaj, katerega pa seveda ni bilo mogoče predvideti in ukrepati drugače, kot se je ukrepalo, to je pa ta požar tovornega vozila, do katerega je prišlo ob 13.55, ko so bile obveščene tudi intervencijske službe. Ta dogodek se je zgodil, še preden je začelo snežiti, takrat je še deževalo, in ob 14.10 je bila potem na zahtevo gasilcev, ki so bili že tam na intervenciji, zaradi potreb po izvedbe postopkov gašenja in tako naprej vzpostavljena popolna zapora avtoceste v smeri proti Kopru. Se pravi, 15 minut po požaru je bila avtocesta zaprta. Zapora je trajala približno 35 minut, popolna zapora, in v tem času je že za tem dogodkom požarnim nastala trikilometrska kolona. Ponovno se je potem promet po teh 35 minutah vzpostavil samo po prehitevalnem pasu, vendar se je zaradi počasnega odvijanja ta kolona le še povečevala in celotna intervencija je bila potem zaključena, torej vozilo tudi odstranjeno, šele ob 18.10. Vmes je seveda začel padati sneg, vendar zaradi tega zamaška, ki je nastal, so bile v to situacijo ujete tudi te plužne enote, posipalci, ki seveda svojega dela niso mogli, žal, opraviti tako, kot bi ga sicer. Zaradi tega se je potem na tem vrhniškem klancu začel oprijemati sneg, nastal je zglajen sneg, zvožen sneg, ki je povzročal tudi številne zdrse tovornim vozilom, tudi ostalim, ki so bila slabše opremljena, tako da je to situacijo bilo potem zelo zahtevno razrešiti in intervencija je to šele proti večeru uspela urediti. Kar se tiče samega izločanja vozil. Izločanje tovornih vozil na avtocesti je po našem mnenju urejeno korektno. Zgolj upravljavec ceste namreč razpolaga s temi natančnimi podatki, kdaj in kje je treba tovorna vozila izločiti. V preteklosti, ko je bilo samoizločanje, se je namreč dogajalo, da vozniki seveda niso mogli vedeti, kaj se na cesti dogaja pred njimi, in se niso pravočasno izločali, kajti pravočasno izločanje je po navadi potrebno že – recimo, če so težave na vrhniškem klancu, se je treba izločati in z izločanjem začeti že v Celju ali pa na ljubljanskem obroču. Da je za izločanje tovornih vozil pristojna policija, je bila ta pristojnost prenesena tudi na cestninske nadzornike, vendar pristojnosti ima tudi še policija in tudi v tem konkretnem primeru je policija izločala že na mejnem prehodu Šentilj in tudi na izvozu Vrhnike in tudi nekatere kršitelje, ki tega izločanja niso spoštovali, je kaznovala. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko bo postavila vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču ter ministrici za zdravje gospe Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči! Spoštovani vsi prisotni, spoštovana ministra, lepo pozdravljeni! Umeščanje visokoenergetskih daljnovodov v prostor mora biti varna in seveda neškodljiva, zlasti za ljudi, po drugi strani pa seveda tudi za živali in širše okolje. Žal temu zmeraj ni tako. To kažejo tudi številne civilne iniciative, ki so se ustvarile na območju celotne Slovenije in ki opozarjajo na neprimerno umeščenost daljnovodov. Če sama izpostavim primer občine, iz katere tudi prihajam, to je občina Videm pri Ptuju, lahko konkretno povem, da je v neposredni bližini trase – govorimo o daljnovodu, o trasi Cirkovce–Pince, torej dvakrat 400 kilovoltov – v neposredni bližini je okoli 300 hiš, gre za več kot tisoč prebivalcev. Seveda se prebivalci te občine, kot verjamem, da tudi vseh ostalih, ne nazadnje smo bili z več koncev na to opozorjeni, sprašujemo, prvič: Zakaj je bila izbrana ravno takšna trasa? In drugič: Ali ne bi bilo primerneje, da bi se zlasti na območjih in naseljih uredili vkopi takšnih daljnovodov? Ne nazadnje, primer iz občine Videm pri Ptuju. Tukaj gre taka trasa tudi čez varovalno območje, čez območje Nature 2000, in resnično se sprašujemo: Zakaj je takšna možnost sploh bila izbrana? Kot izhaja iz izjave za medije, dane po 108. redni seji Vlade, to je bilo v mesecu novembru 2016, naj bi ravno za to traso daljnovoda Cerkovci–Pince Eles pripravil študijo ustreznosti in primernosti polaganja kablovodov. Mene, spoštovani minister za infrastrukturo, zanima: Ali je ta študija narejena? Ali ste dali podobno študijo v izdelavo še komu drugemu, ne ravno investitorju, to pomeni Elesu? Tukaj je navedeno, da boste z njo seznanili poslance: Kdaj bomo poslanci s tem seznanjeni in kakšni so izsledki te študije? Spoštovana ministrica za zdravje, mene pa zanima: Kakšna je izpostavljenost ljudi, ki živijo v neposredni bližini teh daljnovodov? Kakšna bi bila razlika v primeru, da govorimo o izgrajenih daljnovodih v primerjavi s primeri, ko bi dejansko prišlo do vkopov? Ne nazadnje tudi Nacionalni inštitut za javno zdravje opozarja, da se v primerih, ko še ni točno jasno, kakšne so posledice, da se upošteva previdnostno načelo. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Gospod minister dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala za besedo. Hvala tudi poslanki Suzani Lep Šimenko za postavljeno vprašanje. Tukaj lahko glede tega umeščanja visokoenergetskih ali pa na splošno daljnovodov v prostor, povem to, da se ministrstvo tukaj pojavlja v vlogi pobudnika teh postopkov za umeščanje v prostor. Investitor, v večini primerov je to Eles, potem te postopke tudi pripravlja, torej vse potrebne analize, dokumentacije, projekte in tako naprej. Sami postopki pa se vodijo v skladu s predpisi o umeščanju v prostor, to je v zakonu. Glavni je tukaj Zakon o umeščanju prostorskih ureditev državnega pomena v prostor, podrobnosti pa potem določata dva podzakonska predpisa. To je predvsem Uredba o merilih in pogojih za določitev prostorskih ureditev državnega pomena ter Pravilnik o vsebini, obliki, načinu priprave državnega prostorskega načrta, medtem ko so sami okoljski vplivi, torej vsakega projekta in tudi visokonapetostnega daljnovoda, na zdravje ljudi preučeni v okviru postopka celovite presoje vplivov na okolje in tudi potem v kasnejši fazi v sami presoji vplivov na okolje. V zvezi s temi daljnovodi najvišjih napetosti bi dodal še to, da se ti projekti, bom rekel, ki jih v Sloveniji umeščamo v prostor, s strani Evropske komisije uvrščeni tudi med energetske projekte skupnega interesa, kar pomeni, da je Evropska komisija v letu 2013 z uredbo o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo določila bistvene koridorje in območja, pomembna za izgradnjo tega integriranega energetskega omrežja. S to uredbo torej tudi evropski pravni red posega na področja urejanja prostora, presojo vpliva na okolje in sodelovanje javnosti, predvsem v smislu določitve jasnega časovnega okvira. Ta uredba tudi nalaga in določa, da mora vsaka država članica ali njen pristojni organ objaviti priročnik o procesih dovoljevanja, ki se uporablja za projekte skupnega interesa. Ta priročnik je dosegljiv na spletnih straneh Ministrstva za okolje in prostor in tudi na spletnih straneh Ministrstva za infrastrukturo in v svojih prilogah določa obveznosti in naloge, kako torej ti procesi tečejo, kako se dovoljuje in kakšne so te sheme umeščanja v prostor. Kar se tiče tega vašega predloga, da bi se v primerih, ko se ti daljnovodi približajo naseljem, izvedla vkopavanja. S temi predlogi se pogosto srečujemo, praktično pri vsakem daljnovodu. Tukaj je bilo tudi že skupaj z Ministrstvom za okolje in prostor tudi dogovorjeno, da se bo novelirala tudi sama Uredba o elektromagnetnih sevanjih, zato da se ti vplivi, morebitni vplivi, res obvladujejo na najmanjši možni meri po tem, tako kot ste rekli, tudi previdnostnem načelu. V kolikor bi bili tudi vsi ti kriteriji izpolnjeni, da bi bili ti vplivi ob vseh teh zagotovljenih maksimalnih odmikih še vedno preveliki, potem drugih možnosti za umestitev, kot da se poišče druga trasa ali če druge trase ni, da se potem izvede vkop. V tem primeru seveda drugih možnosti ni. Je pa, kot rečeno, pri vseh dosedanjih projektih, ki so se umeščali v prostor, so bili ti predpisi upoštevani, spoštovani, tako da sem prepričan, da tudi v tem konkretnem primeru neki preveliki vplivi iz tega objekta na prebivalstvo ne bodo doseženi.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko, zahtevate dopolnitev odgovora? Boste dali priložnost še ministrici?
Najlepša hvala. Spoštovani minister, niste mi odgovorili: Kako je s študijo, ki jo pripravlja Eles glede primernosti polaganja kablovodov, in kdaj jo bomo dobili v Državni zbor in bomo z njo seznanjeni tudi poslanci? Konkretno pa mene zanima: Kakšne so razlike v stroških, če gre za polaganje kablovodov – govorim na tistih območjih, kjer gre za naselja – in kakšne so potem razlike pri stroških samega vzdrževanja teh daljnovodov v primerjavi s tistimi, ko gre za vzdrževanje teh kablovodov pod zemljo? Seveda je tukaj treba tudi upoštevati izredne vremenske okoliščine, ki se dogajajo in ki povzročajo velike stroške. Spoštovana ministrica, vi še niste prišli do besede. Bom ponovila vprašanje. Mene resnično zanima: Kakšna je razlika izpostavljenosti zdravja ljudi; tistih, ki živijo v neposredni bližini teh daljnovodov, v primerjavi s tistimi, kjer gre za te vgrajene kablovode? Govorimo o teh visokonapetnostih daljnovodih, primer dva krat 400 kilovatov.
Hvala lepa. Gospa Milojka Kolar Celarc, izvolite. Pa če boste pustili še malo časa kolegu ministru.
Hvala za vprašanje. Lepo pozdravljeni! Z vidika varovanja zdravja in vloge Ministrstva za zdravje naj povem, da naše ministrstvo preko Nacionalnega inštituta za javno zdravje sodeluje pri umeščanju pomembnih gospodarskih infrastruktur, vključno z daljnovodi, v prostor na podlagi 42. in 52. člena Zakona o varovanju okolja, kjer v okviru postopka celovite presoje vplivov na okolje kot tudi postopka presoje vplivov na okolje in okoljevarstvenega soglasja podaja pisna mnenja o sprejemljivosti vplivov, izvedbe državnih prostorskih načrtov oziroma posegov s stališča varovanja zdravja. Glede problematike elektromagnetnih sevanj zelo nizkih frekvenc. To je predmet raziskav že več desetletij. Elektromagnetna sevanja zelo nizkih frekvenc je v skladu z Mednarodno organizacijo za raziskavo raka uvrstila to sevanje v 2B skupino kancerogenosti, kar pomeni, da obstajajo omejeni dokazi, da elektromagnetna sevanja zelo nizkih frekvenc povzročajo otroško levkemijo. Omenjena uvrstitev je temeljila na študijah, ki so pokazale, da je pri otrocih, ki so izpostavljeni magnetnim poljem, višjim od 0,3 do 0,4 mikrotesla, velja to za 24-urno povprečje, večja verjetnost za razvoj levkemije. Potencialno povezavo med elektromagnetnim sevanjem zelo nizkih frekvenc in otroško levkemijo so kasneje obravnavale še številne druge študije, vendar niso našle dokončnih dokazov in tudi ugotovljeno je bilo, da so študije metodološko pomanjkljive, rezultati pa večinoma statistično neznačilni. Prav zaradi te znanstvene negotovosti je treba pri izpostavljenosti prebivalstva oziroma otrok v elektromagnetnem sevanju zelo nizkih frekvenc do dokončnega odgovora znanosti o vplivu na pojav otroške levkemije upoštevati previdnostno načelo ter trase načrtovati tako, da ne bodo imele vpliva oziroma bo vpliv na šole, vrtce in bivalne objekte, kjer prebivajo otroci, zanemarljiv.
Hvala lepa. Dr. Gašperšič, izvolite.
Res samo na kratko. Predlagam, da vam ta vprašanja o ceni, torej razlike polaganja in vzdrževanja, pa tudi o študiji pripravimo pisno, ker so malo bolj kompleksne narave. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa Suzana Lep Šimenko, postopkovna zahteva.
Spoštovani predsedujoči. Glede na to, kaj smo danes tukaj slišali, ne nazadnje smo tudi ugotovili, da je to področje izjemno široko in zajema skoraj celoto območje Slovenije, prebivalci iz različnih koncev so tako ali drugače zaradi umeščanja teh visokoenergetskih daljnovodov v prostor prizadeti. Ravno zaradi tega predlagam, da se o tej temi opravi tudi širša razprava v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Suzana Lep Šimenko, o vašem predlogu bo Državni zbor odločal 14. februarja, torej jutri, v okviru glasovanj. Gospod Jernej Vrtovec bo postavil vprašanje ministrici za zdravje gospe Milojki Kolar Celarc, izvolite.
Spoštovana gospa ministrica, lep dober dan. Moje vprašanje je na temo biopsihologije. Poglejte, biopsihologija je javno veljavna izobraževalna smer, ki se izvaja na javno veljavni ustanovi, Fakulteti za matematiko, naravoslovje in informacijske tehnologije, članici Univerze na Primorskem. Študijski program je zasnovan tako, da je primerljiv s sorodnimi programi v tujini, in predvideva se tudi zaposljivost diplomantov doma in v mednarodnem okolju, še posebej na področju zdravstva, saj so tam zaželene kompetence, povezane s psihološkim svetovanjem, poznavanjem duševnih bolezni, zdravja in preventivno na področju duševnega zdravja. Diplomanti biopsihologije so sposobni interdisciplinarnega povezovanja znanstvenih disciplin in razumejo praktični pomen odnosa med vplivom genetike ter okolja na vedenjske vzorce. Poznajo in razumejo tako rekoč vzroke in razvoj motenj centralnega živčnega sistema ter poznajo osnovne metode zdravljenja in raziskav na področju proučevanja bolezni osrednjega živčevja. To so nekatere od predmetno specifičnih kompetenc diplomantov biopsihologije, ki so jih v času opravljanja študijske prakse uspešno uporabili v konkretnem delovnem okolju in bili pripoznani kot kakovosten in strokoven kader na področju zdravstva. Da bi pa diplomanti biopsihologije opravljali pripravništva in strokovne izpite na področju zdravstva, pa je treba izpolniti tudi prvi formalni pogoj, in sicer uvrstitev biopsihologov na seznam poklicev za zdravstveno dejavnost, v katerem so določeni poklici zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev, njihovo delovno področje in stopnje zahtevnosti dela na področju zdravstvene dejavnosti. Zato je na področju zdravstva pristojen minister in zato se zahtevo pri urejanju formalnega pogoja za možnost zaposlovanja biopsihologov obračam prav na vas, spoštovana gospa ministrica. Zanima me: Kateri so postopki in pogoji za uvrstitev biopsihologov na seznam zdravstvenih sodelavcev? Kako dolgo ti postopki lahko trajajo?
Hvala lepa. Ministrica, gospa Milojka Kolar Celarc, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod poslanec Vrtovec, hvala za vprašanje. Zakon o zdravstveni dejavnosti v svojem prvem odstavku 62. člena določa, kdo lahko opravlja zdravstveno dejavnost oziroma da lahko zdravstveno dejavnost opravljajo zdravstveni delavci, ki imajo ustrezno strokovno izobrazbo, so strokovno usposobljeni za samostojno opravljanje dela v svojem poklicu in izpolnjujejo druge pogoje, določene s tem zakonom in drugimi predpisi. Določene strokovne naloge s področja zdravstvenega varstva opravljajo tudi zdravstveni sodelavci, z ustrezno strokovno izobrazbo nezdravstvene smeri, kar določa 62. člen Zakona o zdravstveni dejavnosti. Minister za zdravje na podlagi določb Zakona o zdravstveni dejavnosti predpiše seznam poklicev za zdravstveno dejavnost, v katerem so določeni poklici zdravstvenih delavcev in zdravstvenih sodelavcev, njihovo delovno področje, stopnja zahtevnosti dela na področju zdravstvene dejavnosti. Ministrstvo za zdravje pri vključitvi novega poklica na seznam poklicev zdravstvene dejavnosti sledi mnenjem razširjenih strokovnih kolegijev, kakor tudi potrebam zaposlitev v zdravstvu. Program biopsihologija je po sistemu ISCED, to je mednarodne standardne klasifikacije za uvrščanje javno veljavne izobrazbe, uvrščen med vede o živi naravi, po sistemu Klasius pa je program uvrščen na področje naravoslovje, matematika in računalništvo in ne na področje zdravstva oziroma medicine oziroma na področje psihologije, kot je to pri psihologu in magistru psihologije. Zato študentje biopsihologije ne pridobijo zadostnih kompetenc za delo v zdravstvu. Hkrati je treba poudariti, da na Ministrstvu za zdravje z izobraževalnim programom in novim poklicem biopsiholog nismo bili seznanjeni vse do marca 2016, ko smo prejeli pobudo za vključitev študijskega programa biopsihologije kot pogoja za specializacijo iz klinične psihologije. Takšnim situacijam bi se lahko izognili, če bi predlagatelj novega izobraževalnega programa pred predložitvijo slednjega v akreditacijo Nacionalni agenciji Republike Slovenije za kakovost v visokem šolstvu pridobil pred tem tudi soglasje oziroma mnenje pristojnega ministrstva, v konkretnem primeru Ministrstva za zdravje. Umestitev izobraževalnih programov s strani predlagateljev v kvalifikacijski okvir zdravstva, kljub temu da tja ne sodijo, pa ne more biti zaveza niti vodilo ministru, da regulira nov zdravstveni poklic. V zdravstvu kot zdravstveni sodelavec deluje psiholog v zdravstveni dejavnosti. Kvalifikacijo slednjega pa lahko pridobi oseba, ki je zaključila dvostopenjski magistrski študij psihologije, pripravništvo in strokovni izpit. Torej se kot psiholog v zdravstveni dejavnosti ne more zaposliti nekdo, ki ima zaključeno zgolj prvo stopnjo študijskega programa psihologije, kot je na primer tudi ta primer biopsihologov. Glede na vse navedeno biopsihologa ni moč uvrstiti v seznam poklicev v zdravstveni dejavnosti.
Gospod Marijan Pojbič bo postavil poslansko vprašanje ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman. Izvolite, gospod Pojbič. [[oglašanje iz dvorane]] Se opravičujem, spregledal sem, ministrici za zdravje tudi. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! V tako imenovani zdravstveni reformi je med novimi obremenitvami državljanov in podjetnikov predlagan tudi nov prispevek za zavarovanje za primer poškodbe in bolezni iz naslova dohodkov iz kapitala v višini 6,36 %. Vsi vemo, da je temeljni motiv praktično vsakega, ki se odloči za podjetništvo, zaslužiti oziroma ustvariti dobiček. Če podjetnik deluje kot pravna oseba in ustvari dobiček, je ta najprej obdavčen z 19 %, če si ta dobiček izplača v obliki dividend, je nadalje obdavčen še s 25 % dohodnine. Če bo sprejet nov prispevek na dohodke iz kapitala v višini 6,36 %, pa bo obdavčen tudi s tem prispevkom. Obdavčitev podjetnika, ki si bo izplačal ustvarjeni dobiček, bo torej več kot 50-odstotna. Več kot 50-odstotna obdavčitev pomeni, da bo vlada Mira Cerarja podjetnike obdavčila kot kakšne kriminalce. Podobna davčna gorjača bo padla tudi po samostojnih podjetnikih posameznikih, kjer pa je predlagani zakon še nejasen. Ta mantra, ki jo govorite, da naj tisti, ki ima več, tudi več plačuje, je v primeru vaše tako imenovane zdravstvene reforme navadna floskula, saj bodo več plačevali samo tisti, ki več ustvarijo. Ti bodo zaradi drakonske obremenitve z davki in prispevki preprosto nehali ustvarjati in s tem tudi ne bo prihodkov v javne blagajne. Kdo pri zdravi pameti se bo v Sloveniji, če bo sprejeta ta tako imenovana zdravstvena reforma, še odločil za podjetništvo? Če podjetnik ne uspe in izgubi vse, kar je vložil, ni nikomur nič mar, če pa kaj zasluži, mu država pobere praktično vse. Koliko podjetij se bo, če bo sprejet ta tako imenovana zdravstvena reforma, preselilo v tujino? Koliko delovnih mest bo zaradi tega manj? Prosim za odgovor.
Spoštovana ministrica za finance, imate besedo. Mag. Mateja Vraničar Erman, izvolite.
Ko govorimo o podjetnikih, govorimo o fizičnih osebah, ki opravljajo dejavnost, in zanje lahko trdimo, da se z vidika obveznih prispevkov za zdravstveno zavarovanje s predlagano novo zakonodajo obremenitev ne spreminja. Višina prispevnih stopenj ostaja taka, kot je v veljavni zakonodaji. Če za njih govorimo o višini zdravstvenega nadomestila, potem moramo ugotoviti, da v kolikor ima posameznik zgolj dohodek iz opravljanja dejavnosti, ki se upošteva potem tudi pri določitvi višine zdravstvenega nadomestila, in ob upoštevanju, da 70 % tovrstnih zavezancev za dohodnino plačuje prispevke od najnižje zavarovalne osnove, ki v tem trenutku predstavlja 60 % povprečne plače, pomeni, da bodo z zdravstvenim nadomestilom plačevali manj, kot plačujejo danes za dopolnilno zdravstveno zavarovanje. Kar pa se tiče morebitne uvedbe prispevka na pasivne dohodke, gre za dohodke popolnoma druge vrste in ne gre za dohodke, ki jih dosega podjetnik v zvezi z opravljanjem svoje dejavnosti. Ta del zakona je resnično novost, ki je bila dana v javno obravnavo, končna odločitev pa bo sprejeta po zaključeni javni obravnavi. Hvala lepa.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo.
Kar izvolite, če želite postaviti še ministrici ali pa lahko damo njej [[...]]
Lahko brez problema. Bom potem [[…]]
Ministrica, izvolite, imate besedo.
Tako kot je kolegica Mateja že povedala, dejansko se z vidika prispevkov tudi za samostojne podjetnike prav ničesar ne spremeni s predlaganim Zakonom o zdravstvenem varstvu in zavarovanju. V bistvu se samo peonostavlja sistem, kjer se z enajstih stopenj predlagata dve oziroma tri stopnje, še eno posebno za upokojence, večinoma te spremembe v tej stopnji ne bodo plačali upokojenci, ampak bo, tako kot že danes, zadnje plačal Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje oziroma transfer iz proračuna. Prav tako se ohranja prispevek za poškodbo pri delu in poklicno bolezen v višini 0,53 %. Torej se v ničemer ne povečujejo niti prispevki delodajalca oziroma delojemalca, ki bi v tem delu, tako kot vi trdite, obremenjevali samostojnega podjetnika posameznika. To pa, kar pa želim dodati, je pa treba povedati, da s predlaganimi spremembami želimo bolj na solidaren način glede na dohodkovne zmožnosti zbrati denar, ki ga danes zbirajo zavarovalnice, tako da se plača enaka višina premije, se pravi, regresna višina, ki pomeni, da dejansko enako plača tisti upokojenec, ki ima 400, 500 evrov pokojnine, kot recimo tudi tisti zaposleni, ki ima petkratnik ali pa sedemkratnik povprečne bruto plače, če hočete, tudi okoli 11 tisoč bruto. Treba je povedati, da je to zbiranje prispevkov solidarno, in sicer na način, da se plačuje po finančnoekonomskih zmožnostih za zdravstvene storitve, ki jih bomo prej ali slej potrebovali. Če ne kot mladi pa potem, ko bomo starejši, ker bomo potrebovali zdravstveno oskrbo. Naj omenim še, da imajo v evropskih državah zelo različne tako osnove kot tudi vrste prihodkov za ustvarjanje in plačevanje zdravstvenih storitev, od nekaterih držav, kjer imajo, recimo, poseben davek na dobičke določenih farmacevtskih firm in tako imenovane letne prispevke na razno razne druge dohodke. Tako Slovenija v teh primerih predlogov ni neka posebna izjema.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovana ministrica, v medijih sem prebral, da gospa ministrica Milojka na opozorilo strokovne in druge javnosti, da ta zdravstvena reforma bolj spominja na davčno kot pa na zdravstveno reformo, odgovarjate, da to govorijo tisti, ki ne razumejo ali pa zakona sploh niso prebrali; da so ta pomislek izrazili delodajalci na Ekonomsko-socialnem svetu in da se s predlogom zakona ne povečujejo obremenitve in dajatve delodajalcev. Sprašujem vas, kdo pa so delodajalci? Delodajalci so vendar podjetniki in espeji in predvsem njim boste povečali obremenitve z novimi prispevki z naslova dohodkov iz kapitala. Da skritih dvigov prispevkov iz zakona, kot je ta, da se prispevek delodajalca za poškodbe pri delu in poklicne bolezni dvigne, če Zavodu za zdravstveno zavarovanje zmanjka denarja, sploh ne omenjam. Vi ste tisti, ki ne razumeta oziroma nočete razumeti in, milo rečeno, zavajate. Sprašujem pa gospo finančno ministrico: Ali to skrpucalo od davčne reforme podpira? In: Ali bo odgovarjala za njene posledice, ki se bodo odzrazile predvsem v znižanju podjetniške aktivnosti, begu podjetij v tujino, skrivanju kapitala in podobnem, kar bo seveda zmanjšalo prihodke v javne blagajne? Gospa ministrica, izvolite.
Ministrica za finance, mag. Mateja Vraničar Erman, imate besedo. Izvolite.
Predlog zakona oziroma osnutek zakona, kot je predložen v javno obravnavo, je bil z Ministrstvom za finance usklajen. Edini zadržek oziroma pomislek smo izrazili prav v zvezi s prispevki na pasivne dohodke, kjer sem že prej povedala, da bo končna odločitev o tem sprejeta po zaključeni javni obravnavi. Še enkrat, treba je striktno ločiti med aktivnimi dohodki iz opravljanja dejavnosti, ki ga dosegajo podjetniki oziroma samostojni podjetniki, in pasivnimi dohodki, ki so nekaj povsem drugega. Hvala lepa.
Ministrica [[…]] [[oglašanje iz dvorane]]
Gospod Pojbič, jaz bom res še enkrat ponovila, ker tisti, ki govorijo, da dvigujemo prispevke za poškodbe pri delu, res ne vem, ali niso prebrali ali pa ne razumejo tega člena. Ker ta prispevek ostaja 0,53, tako kot je sedaj. Oziroma še dodatno, ločeno se bo zbiral in ločeno se bo v zdravstveni blagajni nadziral, zakaj in kako se porabi. Samo še to. Poglejte, do zdravstvenih storitev, do pravic smo seveda vsi upravičeni. Takrat, ko je pa treba za zdravstvo nekaj več dodati, tudi glede na preteklost, da so si posamezne interesne skupine, če temu tako rečemo, izborile nekako boljši ali pa ugodnejši položaj, potem pa seveda začnemo govoriti, kako bo kdo obremenjen. Vprašanje pravo bi bilo, ali danes vsi ustrezno, glede na svoje dohodke, solidarnostno dovolj prispevamo, glede na to, da imamo vsi enake pravice iz zdravstvenega varstva.
Gospod Marijan Pojbič, imate besedo, da zahtevate [[…]]
Spoštovani gospod podpredsednik, enostavno ne morem verjeti, kako poskušata obe ministrici zavajati slovensko ljudstvo. Zelo jasno sem povedal, o čem govorim, gospe ministrici pa poskušata zavesti slovensko ljudstvo, da praktično od tega, kar sem postavil z vprašanjem, ne bi razumeli tistega bistva. Glejte, če podjetnik na podjetju pridela po enem letu tisoč evrov dobička, plača na ta dobiček, ki je prikazan, 19 odstotkov in potem plača 25 odstotkov, če se dobiček izplača, in po novi zakonodaji, predlagani, bo sedaj plačal še 6,36 odstotkov. To je v novi zakonodaji zapisano in ne govorite mi o nekih pasivnih pa aktivnih zgodbah. V vsakem primeru – kdo je tisti, ki ustvarja? Tisti, ki ustvari tudi dobiček! In vsak podjetnik ima ta interes, da ustvari dobiček, seveda, saj to je njegova ključna zgodba. Državni uslužbenci in javni uslužbenci se ne rabite s tem ukvarjati. Vam je pač čisto vseeno, ali bo nek podjetnik ustvaril in mu bo podjetje funkcioniralo kvalitetno ali ne. Vam je to čisto vseeno. Vi, ko gre mesec okrog, dobite svojo plačo in se ne ukvarjate s tem, ali bo lahko izplačal plače delavcem, ali bo lahko pokril vse prispevke, vse tisto, kar je potrebno do države, in ali mu bo še kaj ostalo. Govoriti danes o neki solidarnosti na tak način, da uničuješ gospodarstvo – lepo vas prosim, v kakšni državi živimo? Nad to vlado, ki danes tukaj sedi, in koalicijo, moram reči, da sem zelo razočaran. Točno veste, vsi vemo, ki sedimo tukaj notri, da lahko dobimo izključno denar od tistih, ki ustvarjajo, in ne od tistih firm, ki so zadolžene do konca in propadajo, ker so dobile kredit po politični poti, ampak od tistih, ki dobro delajo in na koncu imajo nekaj dobička. Se pravi, kompleten dobiček jim je treba pobrati! Več delajo, bolj delajo, bolj jih je treba uničiti! Kakšna država in kakšna solidarnost je to? Lepo vas prosim, glejte, to lahko govorite samo tistemu, ki nima pojma. Meni ne! In nobenemu slovenskemu človeku tega ne morete dopovedati, še najmanj pa podjetnikom in obrtnikom. To, kar sem povedal, je dejstvo in jasno je. Upam pa, da bo do konca, preden se bo ta zadeve uskladila, prišlo tukaj do sprememb. V dobro slovenskega gospodarstva in tistega, ki preživlja vse nas, ki sedimo tukaj notri. Upam, da boste enkrat razumeli bistvo te zgodbe. Da nismo mi tisti, ki ustvarjamo, ampak so tisti na nekem drugem polu in to je realno gospodarstvo. Ampak očitno birokrati, tisti, ki ste celo življenje v državnih službah, nikoli niste slišali, kaj je malo gospodarstvo. Jaz sem bil sam podjetnik in vem, za kaj se gre. Hvala lepa.
Zahtevate razpravo, gospod Pojbič? [[Ne.]] Gospod Benedikt Kopmajer bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik! Spoštovani ministrici, še posebej pa minister za infrastrukturo! Zakaj pogosta vprašanja s strani koroških poslancev o začetku izgradnje severnega kraka tretje razvojne osi? Zato ker smo Korošci zgodovinsko znani kot vztrajni in trmasti in se nas ne da kar tako odpraviti in bomo zaenkrat samo in nenehno postavljali vprašanja. Predvsem pa zato ker se pojavljajo dvoumne izjave glavnih akterjev projekta tretje razvojne osi, tu mislim predvsem na predstavnika Darsa. Morate vedeti, da Korošci tretje razvojne osi ne razumemo zgolj kot samo projekt za Korošce, temveč tudi in predvsem kot razvojno prioriteto za zagotavljanje višjega standarda v celotni Sloveniji. Zato danes nekaj konkretnih vprašanj: Ali bo do Slovenj Gradca zgrajena štiripasovnica? Ali je res, da se bo hitra cesta začela graditi v spodnjem delu – kaj to pomeni, mi sicer ni jasno – in ne na celotnem odseku od Slovenj Gradca do Šentruperta? S tem je povezano vprašanje: Kdaj je predvidena izgradnja odseka od Slovenj Gradca do Šentruperta? Kako je zagotovljena finančna konstrukcija projekta? Kakšne so namere investitorja glede izgradnje lokalnih navezovalnih cest na tretjo razvojno os? Zahvaljujem se vam za konkretne odgovore. Koroška vas posluša. Hvala.
Besedo ima minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo! Hvala tudi spoštovanemu poslancu, gospodu Benediktu Kopmajerju za postavljeno vprašanje. Vem, da Koroška posluša in tudi sami veste, da sem Korošcem že večkrat odgovarjal na podobna vprašanja, in mislim, da ni treba zgubljati besed o tem, kako je Vlada pripoznala pomen izgradnje tretje razvojne osi tako na severnem kot na južnem delu za razvoj in obstoj teh regij, ki so še odmaknjene oziroma niso tako zelo dobro povezane z avtocestnim omrežjem in zaradi tega te regije ne morejo izkoriščati v celoti svojega razvojnega potenciala. Kot rečeno, Vlada je to nujnost izgradnje teh povezav pripoznala in skladno s tem je tudi vodila vse te aktivnosti, da se ti projekti vendarle premaknejo z mrtve točke, na kateri so, to je treba priznati, mirovali kar nekaj predhodnih let. Na vaša konkretna vprašanja bom kar poskušal čim hitreje odgovoriti. Vemo, da je do Slovenj Gradca umeščena štiripasovna povezava in kot takšna bo v končni fazi tudi zgrajena. Je pa Dars glede same faznosti izgradnje, ali se v celoti takoj zgradi štiripasovnica ali bi morda samo polovičen profil na začetku, pa se potem kasneje, ko bo promet narasel, dogradita še dva pasova. Skratka, za podporo tega odločanja je Dars v preteklosti že naročil izdelavo dveh študij, in sicer študije faznosti in etapnosti gradnje na tem odseku od Velenja do Slovenj Gradca in študijo širših ekonomskih učinkov same investicije. Na ministrstvu pričakujemo, da nam bo Dars v kratkem, še v tem mesecu predstavil ugotovitve, skupne ugotovitve obeh teh študij, na podlagi česar bodo potem tudi predlagali tisto optimalno rešitev. Na podlagi tega – to bo potem tudi osnova za izvedbo vseh nadaljnjih aktivnosti od izdelave projektov do pridobivanja zemljišč. Vsekakor pa bomo v vseh teh fazah in vseh teh načrtih tudi sodelovali tako s koordinacijskim odborom, v katerem sodelujejo župani, in tudi mislim, da je že v tem tednu predviden en sestanek, na katerem bo Dars tudi operativno te zadeve malo bolj podrobno predstavil. Kar se tiče samega vrstnega reda gradnje, Ministrstvo za infrastrukturo ves čas zagovarja stališče, da je treba tako prvi odsek do Velenja in tudi ta drugi odsek do Slovenj Gradca obravnavati skupaj, hkrati, sočasno, saj izvedba samo tega drugega odseka z vidika prometa le delno rešuje povezanost Koroške z avtocesto A1. Po drugi strani pa tudi zelo negativno vpliva na promet na samem območju Velenja, kajti potem bi bilo treba zadeve preko samega mesta Velenje prepletati, zato pričakujemo, da bo tudi Dars temu stališču sledil. Kot rečeno, v nadaljevanju se bodo vse te aktivnosti izvajale sočasno: projektiranje, pridobivanje zemljišč na celotnem odseku, sami načrti faznosti začetka gradnje, kako bodo šle etape, kje se bo začelo graditi in tako naprej, to pa bo Dars v nadaljevanju še podrobno razdelal in tudi ustrezno predstavil. Kar se tiče finančne konstrukcije, so sredstva za projektiranje in odkupe zemljišč zagotovljena, in sicer iz naslova nadomestila za stavbno pravico, ki jih Dars plačuje državi, prav tako pa so sredstva predvidena v predlogu koncesijske pogodbe za leto 2017. Za gradnjo bodo kombinirani različni viri – govorim zdaj o gradnji –, poleg lastnih virov Darsa tudi posojila in seveda tudi evropska sredstva. Na ministrstvu pa skupaj z Darsom in skupaj z Ministrstvom za finance intenzivno pripravljamo tudi ustrezno rešitev za izdajo poroštva za predvidena posojila, in kot sem obveščen, je tudi danes že prišlo do nekih odgovorov, tako da bodo v zvezi s tem tudi aktivnosti hitro sledile naprej. Kar se tiče začetka gradnje, lahko rečem, da vse aktivnosti vodimo v to smer, da bi do konca leta 2018 imeli [[izklop mikrofona]]
Gospod Benedikt Kopmajer, imate besedo. Izvolite.
Samo to bi še zdaj vprašal, da dopustimo ministru, da odgovori na 5. vprašanje v zvezi s tem: Kakšne so namere investitorja glede izgradnje lokalnih navezovalnih cest na to tretjo razvojno os? Tega še ni uspel odgovoriti, pa prosim, če zdaj v teh minutah. Hvala.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Glede navezovalnih cest, upam, da sem ustrezno razumel, kaj ste želeli vprašati. Namreč, vse navezovalne ceste, ki so predvidene v državnem prostorskem načrtu, so tam ustrezno zajete in bodo tudi morale biti seveda izvedene s strani investitorja, torej družbe Dars. Tudi vse ostale ceste, ki bodo, recimo, v času gradnje uporabljene za potrebe prevozov, gradbiščnih prevozov, tudi za te ceste se pred začetkom tovrstne porabe naredi posnetek, oceni njihovo stanje in po koncu uporabe se oceni, koliko teh poškodb je nastalo, in te poškodbe se potem po zaključku gradnje tudi sanirajo. To se je izvajalo na vseh projektih doslej in tudi tukaj bo tako. Tako da neke bojazni, da bi kakšne ceste potem ostale nesanirane in uničene, ni. Kot rečeno, novozgrajene navezovalne ceste so pa že predvidene in tudi usklajene v samih postopkih umeščanja v prostor z lokalno skupnostjo in bodo tudi izvedene. Hvala lepa.
Gospod Miha Kordiš bo postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen, ki upam, da se nam bo pridružila, v kolikor pa ne, boste pa najverjetneje dobili pisni odgovor ali pa zahtevali odgovore na naslednji seji. Izvolite.
Najlepša hvala. Moje vprašanje se nanaša na diskriminacijo enostarševskih družin z enim otrokom pri oddaji neprofitnih stanovanj. Za kaj gre? 87. člen Stanovanjskega zakonika opredeljuje oddajo teh neprofitnih stanovanj in v svojem 6. odstavku določa, da imajo pri tem podeljevanju določene kategorije prosilcev prednost – to so na primer družine z več otroki, družine z manjšim številom zaposlenih in tako naprej. Resorno ministrstvo je pristojno za sprejem in izvajanje Pravilnika o dodeljevanju neprofitnih stanovanj v najem kot akta, izvedenega iz Stanovanjskega zakonika. No in tam notri so vse te kategorije še enkrat navedene, niso pa opredeljene podrobneje. Kje je kleč? Tukaj pri sebi imam zadnji razpis in prijavo na razpis Javnega stanovanjskega sklada Mestne občine Ljubljana in za Mestno občino Ljubljana je družina z manjšim številom zaposlenih tričlanska družina, v kateri je zaposlen samo eden oziroma nobeden od članov gospodinjstva. Enostarševske družine z enim otrokom torej iz tega kriterija izpadejo. Drži sicer, da je pri prijavi na omenjeni razpis Mestne občine Ljubljana tako, da dobijo dodatne točke starši samohranitelji z enim otrokom v neki drugi kategoriji, ampak dobijo samo 40 točk, medtem ko tričlanska družina z manjšim številom zaposlenih dobi 60 točk. Pri tem je položaj brezposelnih staršev, ki sami skrbijo za otroka, dosti težji kot položaj tričlanske družine, v kateri ima vsaj eden od staršev zaposlitev. Seveda je treba za vse poskrbeti, ampak s tem poslanskim vprašanjem naslavljam ta konkreten problem in za katerega mislim, da je dejansko diskriminatoren do enostarševskih družin. Tukaj me zanima, vprašanje za gospod ministrico se glasi: Ali so nemara na samem ministrstvu takšne diskriminatorne prakse že sami zaznali? Kako mislijo ukrepati, da do tega, diskriminacije, pri dodeljevanju neprofitnih stanovanj v prihodnosti ne bo več prihajalo? Dejansko mislim, da tukaj ni kakšen zlohotnen politični račun zadaj, da gre preprosto za nek birokratski zasuk, ki se je nekoč nekje zgodil, zdaj se pa reproducira in ponavlja še naprej v vsakokratnih razpisih pri dodeljevanju javnih neprofitnih stanovanj. Hvala.
Besedo ima ministrica za okolje in prostor, gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec gospod Miha Kordiš, skoraj se je naredilo podobno kot na prejšnji seji, ampak priznam, da je bila moja pot samo med prihodom v prostor, kjer je obravnavan odgovor in vprašanje – sem zavila na WC. Je pa res, da se z vprašanjem, katerega ste naslovili na mene, gre za Pravilnik o dodeljevanju neprofitnih stanovanj v najem, v katerem so predpisani splošni pogoji, ki jih morajo prosilci izpolnjevati, in sicer, da so upravičeni do dodelitve neprofitnega stanovanja, kriterij in merila za ocenjevanje stanovanjskih in socialnih razmer, kriterij za morebitno plačilo lastne udeležbe in varščina za uporabo stanovanja ter možni zavezanci zanjo, površinski normativi za dodelitev neprofitnih stanovanj in napotki njihove uporabe ter postopek dodelovanja teh stanovanj. Pri razreševanju vlog za pridobitev neprofitnega stanovanja imajo prednost družine z več otroki, družine z manjšim številom zaposlenih, mladi in mlade družine, invalidi in družine z invalidnim članom, državljani z daljšo delovno dobo, ki so brez stanovanja ali pa so podnajemniki, žrtve nasilja v družini, osebe s statusom žrtve vojnega nasilja ter prosilci, ki so glede na poklic ali dejavnost, katero opravljajo, pomembni za občino, kar mora občina posebej opredeliti v razpisu. Najemodajalci, običajno so to občine, v posameznem razpisu za dodelovanje neprofitnih stanovanj posebej opredelijo prednostno kategorijo ali prednostne kategorije prosilcev, pri čemer lahko po svoji presoji vključijo v razpis tudi druge prednostne kategorije prosilcev, kar pa morajo v razpisu posebej utemeljiti. Najemodajalci v posameznem razpisu za dodelovanje neprofitnih stanovanj izrecno določijo, katera skupina prosilcev ima prednost pri dodelitvi neprofitnega stanovanja, če eden ali več prosilcev doseže enako število točk glede na oceno stanovanjskih in socialnih razmer, ki so določene v obrazcu. Obrazec za ocenjevanje teh stanovanjskih in socialnih razmer ter za ocenjevanje prednostnih kategorij prosilcev, ki je priloga pravilnika, kot eno izmed prednostnih kategorij prosilcev navaja tudi kategorijo družine z manjših številom zaposlenih, pri čemer je kategorija upoštevana, če gre za družino, ki šteje najmanj tri člane in je zaposlen samo en družinski član oziroma če nihče od družinskih članov ni zaposlen. Pri tem pa želim povedati, da pravilnik v rubriki socialne razmere predpisuje dodatno število točk za roditelja, ki sam preživlja otroka, torej za enostarševsko družino z enim otrokom, in v tem smislu se torej enostarševske družine z enim otrokom pri točkovanju statusa v postopku dodelitve neprofitnega najemnega stanovanja avtomatično upravičene do večjega števila točk in po našem mnenju niso diskriminirane v primerjavi s kategorijo družine z manjšim številom zaposlenih. Toliko v odgovor. Je pa res, da na podlagi našega programa, kjer je seveda določeno, da se pripravi nov zakon in bodo te in podobne stvari rešene nekoliko drugače, kar pomeni, da bi prosilci za neprofitna stanovanja le-ta prejeli prej, kot je praksa do sedaj v Sloveniji. Hvala.
Miha Kordiš, imate besedo da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Če bodo prosilci dobili stanovanja prej, bom na tem istem mestu, kjer zdaj sedim oziroma stojim, pač jasno povedal, da je to zelo dobra stvar in da vam čestitam. Sicer je pa materija, po kateri sprašujem, stvar razpisodajalca, v tem konkretnem primeru Mestne občine Ljubljana, pa še kakšna druga občina bi se našla, nad tem pa Pravilnika o dodelovanju neprofitnih stanovanj v najem in ni treba, zato da se popravi problem, ki ga tukaj naslavljam, spreminjati zakona, ker dejansko mislim in upam, da namen pripravljavcev in ocenjevalcev razpisa ni diskriminacija enostarševskih družin z enim otrokom. Kakor sem že prej dejal, verjetno se je nekje vzpostavila čisto birokratska praksa in je šla po neki inerciji naprej. Še toliko bolj, zato ker sama dikcija, ki se pojavi, jo bom kar citiral, "najmanj tričlanska in je zaposlen samo eden ali nobeden od članov gospodinjstva", konec citata, dejansko pomeni, da mati samohranilka z dvema otrokoma, ki pa pade v kategorijo tričlanske družine, dobi teh dodatnih 60 točk v razpisu. Tukaj mislim, da nimamo opravka z nekimi predsodki o enostarševskih družinah. Vemo, kako je bilo sploh v konservativnejših kosih naše družbe v preteklosti, so bili predsodki predvsem do samohranilk z izvenzakonskimi otroki in tako naprej. Ampak vendarle, v javnem razpisu piše, da družina z najmanj tremi člani, od katerih je zaposlen samo en družinski član oziroma nihče od družinskih članov ni zaposlen in tukaj bo nek vesten in strokoven birokrat ocenjujoč vloge dodeljeval točke na način, da družini z dvema članoma teh dodatnih točk ne bo dal, čeprav bi nemara te točke tja sodile. Starši samohranitelji z enim otrokom so pač upravičeni po temu samo do 40 točk, medtem ko po kategoriji tričlanske družine z manjšim številom zaposlenim se da [[izklop mikrofona]]
Gospod Kordiš, ker je gospa ministrica že odgovorila, vas sprašujem, ali želite mogoče, da se opravi razprava na to temo? [[Ne.]] Hvala lepa. Mag. Marko Pogačnik bo postavil poslansko vprašanje ministrici za finance mag. Mateji Vraničar Erman. Gospod Pogačnik, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Spoštovana ministrica! Želim vam zastaviti vprašanje v zvezi z dokapitalizacijo Slovenskega državnega holdinga. Ob koncu prejšnjega leta se je Vlada odločila, da Slovenski državni holding dokapitalizira v višini 200 milijonov evrov. Zanimajo me predvsem razlogi: Zakaj ste se za to odločili? Kdaj je vodstvo Slovenskega državnega holdinga obvestilo Vlado oziroma Ministrstvo za finance po potrebi o tej dokapitalizaciji? Kaj pomeni zadeva za naprej? Za koliko časa bo Slovenski državni holding ta denar imel? Kajti kot je bilo do sedaj znano iz javno dostopnih podatkov in seveda tudi iz dela vaše izjave o razlogih glede same dokapitalizacije, da je to zaradi tega, ker Slovenski državni holding ne prodaja svojega premoženja. Zanima me glede na to, da ni spremembe strategije: Kaj to pomeni za prihodnost delovanja Slovenskega državnega holdinga? Za koliko časa, po vašem mnenju, bo ta finančna injekcija zadoščala, da bo Slovenski državni holding lahko poplačeval svoje zakonske obveznosti in da bo kapitalsko ustrezen?
Spoštovana ministrica, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo in hvala lepa za postavljeno vprašanje. Spomnili se boste, da je Slovenski državni holding ob svojem nastanku prevzel pristojnosti, naloge in obveznosti prej obstoječe Slovenske odškodninske družbe oziroma njenega predhodnika, Slovenskega odškodninskega sklada. V skladu z zakonodajo, ki ureja vprašanje denacionalizacije, je bil predhodnik SDH Sod zadolžen za poplačilo obveznosti upravičencem iz naslova denacionalizacije. Za ta namen, da bi lahko Sod poravnaval svoje obveznosti, je država na Sod prenesla določeno premoženje oziroma določene kapitalske naložbe, vendar je v kasnejšem razvoju dogodkov država te iste naložbe opredelila kot pomembne oziroma strateške, kar je onemogočilo razpolaganje s temi naložbami in pridobivanje sredstev za poplačilo obveznosti iz naslova denacionalizacije. Da bi Sod lahko te obveznosti poravnaval, je za to sprejemal oziroma najemal kredite oziroma izdajal obveznice, in SDH je ob preoblikovanju oziroma ob prevzemu obvezanosti prevzel tudi finančne obveznosti v skupni višini 766 milijonov evrov. V obdobju do 9. decembra lanskega leta je te obveznosti, ki izvirajo iz denacionalizacijskih obveznosti, zmanjšal na 387 milijonov. V prihodnjem letu zapade v plačilo za 280 milijonov sprejetih obveznosti in ob koncu lanskega leta je bilo treba proučiti različne možne variante, kako zagotoviti sredstva za to, da SDH lahko te obveznosti poplača. Naj omeni, da so vse te obveznosti sklenjene s poroštvom države na podlagi posebnega poroštvenega zakona. Proučili smo različne možnosti, ena od možnih variant je bil sprejem novega poroštvenega zakona, s katerim bi lahko 200 milijonov kreditov SDH, ki zapadejo v letu 2017, refinancirali za daljše časovno obdobje. Druga možna varianta pa je bila tudi dokapitalizacija SDH v višini 200 milijonov evrov, pri čemer preostale obveznosti v višini 80 milijonov evrov lahko zagotovi poplačilo oziroma refinanciranje SDH brez državnega poroštva. Ta druga opcija je bila ocenjena kot primernejša, po eni strani zaradi tega, ker se z vidika zahtev po zmanjšanju javnega dolga na sektorju država kot celota sledi v bistvu tudi temu cilju, nadalje je tudi z vidika javnofinančne konsolidacije in omejevanja obsega potencialnih obveznosti iz naslova poroštev, primernejši pristop poravnave teh obveznosti. Ne nazadnje ni oziroma za kakršnokoli spremembo ali možnost SDH, da bi odprodal svoje naložbe, bi bila potrebna sprememba Strategije upravljanja s kapitalskimi naložbami, kar smo ocenili, da na kratek rok ni mogoče pričakovati. V skladu z navedenim in v skladu s sklepom Vlade se smejo sredstva, ki so bila zagotovljena za dokapitalizacijo, uporabiti izključno za poplačilo finančnih obveznosti družbe iz naslova obstoječih posojil, ki so zavarovana s poroštvo Republike Slovenije. Vzporedno je bilo ministrstvu naloženo, da pripravimo predlog zakonske ureditve za prestrukturiranje SDH, kar nameravamo pripraviti oziroma uresničiti tudi tekom letošnjega leta, saj je velika večina oziroma pretežni del obveznosti SDH iz naslova denacionalizacije poravnan, torej ne obstoji več razlog za lastništvo [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospa ministrica. Mag. Marko Pogačnik, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Saj po eni strani, bi rekel, me to ne preseneča, kajti spoštovana ministrica, spomnimo se samo tiste seje, ko se je sprejemala strategija o upravljanju državnega premoženja. Takrat je tedanje vodstvo Slovenskega državnega holdinga Ministrstvo za finance in Vlado Republike Slovenije opozorilo, da obstoječa strategija ne bo omogočala poplačevanja tekočih obveznosti. To so povedali takrat, vodstvo. Da ne bo omogočala strategija poravnave tekočih obveznosti. Kajti, s strategijo ste dejansko, tisto osnovno poslanstvo, ki ga je podedoval SDH po Slovenski odškodninski družbi, poravnava obveznosti s kapitalskimi naložbami, ki so bile prenesene takrat na Sod oziroma na SDH, pač onemogočili. Če se strategija ne bo spremenila, me zanima: Kakšne so še zakonske obveznosti Slovenskega državnega holdinga v tem letu? Koliko je še obveznosti iz naslova poplačila kredita? Preseneča me, da ne najdete denarja za zdravstvo, ne najdete denarja za šolstvo, ne najdete denarja za upokojence, tukaj daste pa 200 milijonov za dokapitalizacijo Slovenskega državnega holdinga, ki pa sedi na določenem premoženju. Zanima me: Zakaj takšna strategija Vlade, da dokapitalizirate dejansko s svežim denarjem SDH, na drugi strani pa SDH sedi na premoženju, ki bi ga lahko odprodal za poravnavo svojih obveznosti, kar je bilo tudi osnovno poslanstvo in osnovni namen?
Besedo ima ministrica za finance.
Kar se tiče premoženja SDH, sem že omenila, da pripravljamo predlog spremembe, kar se tega tiče. Kar se tiče same prodaje, to ni premoženje, ki je bilo na SDH preneseno v letu 2014, 2015 ali 2016, ampak je to premoženje, ki je bilo na SDH preneseno v preteklosti. Če je bil interes za prodajo, bi se lahko že zdavnaj prodalo. Torej ne morete sedanje vlade obtoževati, da onemogoča izpolnjevanje teh finančnih obveznosti. Kar se tiče preostalih obveznosti, sem omenila, da je na dan 9. 12. celotna zadolžitev znašala še 387 milijonov. 280 milijonov bo poravnanih oziroma drugače refinanciranih v letu 2017; 200 milijonov poravnanih, 80 milijonov s sredstvi SDH, ostane še dobrih 100 milijonov, ki zapadejo v naslednjih letih, in s tem bodo obveznosti SDH iz naslova denacionalizacije poravnane. Hvala lepa.
Mag. Marko Pogačnik, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, hvala za dano besedo. Glede na ta zadnji del odgovora, tudi če nisem imel namena, bom v skladu s poslovnikom zahteval, da se opravi javna razprava. Kajti, res se sprenevedate oziroma zavajate javnost, spoštovana ministrica. Vaša vlada je sprejela strategijo, ki onemogoča prodajo. Prej te strategije ni bilo in je bila odprta zadeva. S strategijo, ki je pa sprejela ta koalicija, ta vlada v tem parlamentu, ste pa dejansko zaprli možnosti za tekočo poravnavo obveznosti, ki jih Slovenski državni holding ima. In tukaj se, prosim, ne sprenevedajte. Vse tisto premoženje, ki je bilo že od prej preneseno, je prav ta strategija, ki jo je sprejela ta koalicija in ta vlada, sedaj onemogočeno. Sedaj morate vi, Vlada oziroma Republika Slovenija dokapitalizirati SDH, ki pa sedi na svojem premoženju, ki ga pa ne more prodati. Prepričan sem, da bi od celotnega portfelja marsikaj lahko bilo odprodano in da ne bi bilo potrebno dokapitalizirati Slovenski državnih holding v višini 200 milijonov evrov in bi se lahko ta denar namenil kam drugam, recimo, za šolstvo, ali za penzije, ali zdravstvo. Vendar ne, vi ste se odločili, da privatizacijo ustavite na sto procentov. Predvsem pa boli dejstvo, da je bivše vodstvo oziroma prejšnje vodstvo Slovenskega državnega holdinga pri sprejemu te strategije to vlado opozarjala, da ta strategija onemogoča tekočo poravnavo njihovih obveznosti. Kakor vem, je bil zadnji kupon SOS2E izplačan, ne vem, decembra 2016 in bi res bilo prav v javni razpravi potem zanimivo slišati: Katere so vse te obveznosti, ki sedaj še sledijo oziroma koliko je še teh poplačil kredita? Kajti, s to strategijo, ki je sedaj v veljavi, se bojim, da bo glede na obveznosti, ki bodo sledile, verjetno potrebno še kakšna dokapitalizacija. Na to vprašanje mi niste odgovorili. Odgovorili ste zgolj, da se pripravlja prestrukturiranje. V kakšnem smislu prestrukturiranje? Žal, niste podali odgovora, spoštovana ministrica: Ali gre za poslovno, ali gre za finančno, ali gre za organizacijsko? Niste povedali, kaj to pomeni. In vaša vlada je odgovorna. Kajti, vaša vlada je sprejela takšno strategijo, ki onemogoča Slovenskemu državnemu holdingu tekočo poravnavo obveznosti. Zaradi tega ga mora Republika Slovenija dokapitalizirati.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Simon Zajc bo postavil poslansko vprašanje ministrici za zdravje, gospe Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa ministrica! Že kar nekaj časa nazaj smo tukaj v Državnem zboru na Odboru za zdravstvo na podlagi enormnega mnenja tako zainteresirane javnosti kot zdravniške stroke vašemu ministrstvu naložili, da pripravite vso pravno podlago za to, da bi se konopljo lahko v Sloveniji uporabljalo tudi v medicinske namene. Gre za to, da tisti bolniki, ki konopljo potrebujejo za zdravljenje ali pa jo potrebujejo zato, da se jim izboljša kvaliteta življenja, da tem bolnikom omogočimo, da konopljo uživajo pod nadzorom zdravnikov; torej, da dobijo konopljo, ki je neoporečna, da dobijo konopljo, za katero vemo, kakšno je razmerje med kanabinoidi, to se pravi predvsem CBD in THC, predvsem pa, da pridejo do konoplje in njenih preparatov na legalen način. Zato imam dve konkretni vprašanji. Prvič, zanima me: Kdaj boste spremenili Uredbo o razvrstitvi prepovedanih drog tako, da boste umaknili konopljo iz prve skupine, s čimer dosežemo to, da konopljo lahko uporabljamo v medicinske namene? Kot drugo me pa zanima tudi: Kdaj lahko pričakujemo vso pravno podlago? Se pravi, spremembe zakonodaje do tistih podzakonskih aktov in pravilnikov, kar bo omogočalo, da bomo tudi v Sloveniji lahko pridelovali in predelovali konopljo v medicinske namene; torej da bomo na tem področju ujeli ta vlak, da bomo med prvimi in ne med zadnjimi.
Besedo ima ministrica za zdravje, gospa Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo. Pozdravljene poslanke in poslanci, kolegica, ministrici, minister, vsi ostali! Gospod Simon Zajc je postavil dve zelo kratki vprašanji. Lahko je tudi odgovor zelo kratek, ampak dovolite mi vseeno mogoče malo več tudi za ostale. Uredba – odgovor na prvo vprašanje, ki ste ga postavili glede Uredbe o razvrstitvi prepovedanih drog –, je v zaključni fazi medresorskega usklajevanja. Eden od ključnih namenov, tako kot vi pravilno ugotavljate, predlaganje sprememb in dopolnitev uredbe o razvrstitvi prepovedanih drog v Sloveniji, je omogočiti medicinsko rabo standardiziranih cvetnih ali plodnih vršičkov rastline konoplje, iz katerih smola ni bila iztisnjena. S tem namenom v uredbi celotno rastlino konoplje razvrščamo v drugo skupino te Uredbe o razvrstitvi prepovedanih drog. Na ta način bo v Sloveniji v medicinske namene omogočeno, da bomo poleg dovoljenih sinteznih in naravnih ekstraktov iz konoplje lahko pridobili tudi rastline oziroma učinkovine iz vršičkov konoplje. Podobno širok nabor aktivnih snovi na osnovi konoplje, ki se lahko uporablja v medicini, imajo omogočeno le v nekaterih državah Evropske unije, to je prav, da povem. To so Nizozemska, Češka, Italija in Nemčija, pri čemer je pa treba poudariti, da nikjer v Evropski uniji ni v medicinski uporabi cela rastlina konoplja, temveč zgolj standardizirani cvetni ali plodni vršički te rastline. Po uveljavitvi uredbe bodo zdravniki tudi pri nas lahko te preparate, skladno s strokovnimi smernicami predpisovali na recept, s tem da bodo seveda imeli bolniki zelo znano vsebnost THC. Hkrati bo za dejansko predpisovanje teh preparatov na recept potrebno skladno z Zakonom o zdravilih in Zakonom o lekarniški dejavnosti oblikovati še standarde, katerim bodo morali ustrezati vršički, ki jih bodo želeli zdravniki predpisovati pacientom na recept, da se bo zelo jasno vedelo, kakšna je vsebnost THC. Ta uredba, verjamem, da bo glede na to, da je medresorska obravnava v zaključni fazi, da bo v kratkem času šla na Vlado in s tem v objavo v Uradni list. Zdaj pa še odgovor na drugo vprašanje, vezano tudi na izpolnitev sklepov Odbora za zdravstvo Državnega zbora, s katerim je bilo Ministrstvu za zdravje naloženo, da pripravi pravne podlage za gojenje konoplje v medicinske namene v Sloveniji. Treba je pa povedati, da nas tukaj zavezujejo konvencije OZN in da moramo zato spremeniti Zakon o proizvodnji in prometu s prepovedanimi drogami. Enotna Konvencija o mamilih iz leta 1961 namreč v 28. členu državam sicer dopušča gojenje kanabisa, ki pa mora biti nadzorovano enako strogo, kot to velja za gojenje opijskega maka. Iz navedenega sledi, da je treba z zakonodajnimi spremembami ustanoviti in financirati enega ali več državnih organov, ki bodo pristojni za opravljanje nadzornih nalog nad gojenjem konoplje in izvedbo vseh drugih nalog, ki jih določa omenjena konvencija organizacij Združenih narodov. Priprava sprememb seveda zahteva sodelovanje različnih resorjev in stroke in bo seveda za te namene imenovana delovna skupina, ki bo pripravila izhodišče pa tudi delovne posvete in okrogle mize na temo spremembe te zakonodaje.
Simon Zajc, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Me veseli, da se bo z uredbo končno ta sklep, ki smo ga na odboru sprejeli, realiziral. Mislim, da je že skrajni čas. Mogoče kratek komentar, samo da bo jasno, kar se tiče konvencij, h katerim smo zavezani. Te konvencije pravijo; ja, da moraš ustanoviti organe, če jih še nimaš. Mi pa, mislim, da jih že imamo in jim bo treba samo razširiti ta pooblastila. Mislim, da bo lahko ta javna razprava dokaj hitra in plodna glede na to, da imamo že zelo dobro pripravljen sistem za to, da, tako kot zdaj Češka pa Nizozemska pa v kratkem bo tudi Nemčija, sami začnemo gojiti konopljo in jih gojimo tudi za ostale države, ki bodo sledile temu trendu, ki se dogaja tako v Evropi kot tudi širše v svetu. Hvala za odgovor, no saj ne pričakujem več nobenega dodatnega pojasnila, sem pa zdaj malo bolj optimističen, kot sem bil pred kratkim.Hvala.
Gospa ministrica, želite besedo? [[Ne.]] Nadaljujemo. Dr. Vinko Gorenak bo postavil poslansko vprašanje, in sicer generalni sekretarki mag. Liljani Kozlovič ter ministrici za obrambo gospe Andreji Katič. Gospod Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Od tako prijaznih vprašanj, seveda k manj prijaznim. Sploh imam težavo, sedaj odgovarjata namreč dve dami za grehe svojega šefa. In verjamem, da je to težko. Poglejte, 28. januarja se je predsednik Vlade spravil v falcona. S seboj je vzel ministrico za šolstvo in šest piarovcev. Odpravili so se na izlet v Pariz. Tam so si pogledali rokometno tekmo. Samo dejanje je sicer pozitivna stvar, samo tja bi morali potovati na račun svoje plače. Skratka, na svoj lasten račun, ne pa na račun države. Zato sem vam v poslanskem vprašanju postavil, mislim da, serijo vprašanj, 11 jih je, na katere ne boste mogli odgovoriti; tega se zavedem. Prosim zlasti za odgovore na sedmo, osmo, deveto in deseto vprašanje. Vse ostalo bom prosil, če mi odgovorite pisno, ker verjamem, da ne boste mogli. Vendar treba je javnosti nekaj povedati: Od kod ima predsednik Vlade pravico koristit državno letalo falcon, se peljati v zasebne namene v Pariz, tam biti na rokometni tekmi in se pripeljati nazaj? Če pa ima predsednik Vlade to možnost – pa recimo, da jo ima –, pa mi boste to razložili skozi pravne predpise Vlade, za katere bom prosil tudi potom informacije javnega značaja – to vam moram že vnaprej povedati –, potem ne vem: Kako boste lahko opravičili to, da gre zraven pet piarovcev in fotograf? To je, gospe in gospodje, izlet. To je kaznivo dejanje zlorabe položaja predsednika Vlade gospoda Cerarja. In čisto nič drugega. Za primerjavo naj vas spomnim na leto 2012. Leta 2012 je takratni predsednik vlade Janša odpotoval na zasebni dopust v Grčijo, kot veste. Potoval je z redno linijo. Ker je tam zbolel otrok, se je vrnil z zasebnim letalom, ki ga je plačal sam. Naj slovenski javnosti, novinarjem, urednikom in še komu, povem, da so hinavci. Zakaj? Iz temeljnega razloga, ker so takrat zganjali vik in krik in iskali razloge, zakaj je gospod Janša plačal 9 tisoč evrov in zakaj ne bi morebiti plačali 15 tisoč evrov za potovanje nazaj. Danes, ko pa govorimo o gospodu Cerarju, so pa vsi mediji, vsaj levi, tiho. Nihče te novice sploh ni objavil. Torej, od vaju pričakujem vsaj odgovor na sedmo, osmo, deveto in deseto vprašanje, na ostale, verjamem, da ne bo šlo, mogoče v nadaljevanju ali pisno.
Prva dobi besedo generalna sekretarka Vlade, mag. Lilijana Kozlovič. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovani vsi prisotni! V zvezi z vašim vprašanjem bom odgovorila na tisto, kar je še v pristojnosti Generalnega sekretariata Vlade, glede na to, da je bila pristojnost upravljanja falcona prenesena na Ministrstvo za obrambo. Torej, predsednik Vlade ni bil na izletu, ampak je bil v skladu s sklepom Vlade, ki je bil sprejet 25. 7. 2016, na delovnem obisku v tujini. Udeležil se je na podlagi povabila Rokometne zveze Republike Slovenije rokometne tekme v Parizu. Torej, bil je v vlogi predsednika Vlade in ne na zasebnem obisku in prav tako ne drži, da so z njim bili samo novinarji, bil je z njim tudi svetovalec za gospodarstvo v njegovem kabinetu in pa tudi svetovalec – no seveda potem ostali so bili pa s področja odnosa z javnostmi, bili so pa tudi predstavniki Ministrstva za šolstvo. Na ostala vprašanja bo pa odgovorila Ministrica za obrambo.
Besedo dajem ministrici za obrambo gospe Andreji Katič. Izvolite. Gospa sekretarka, hvala. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala, spoštovani podpredsednik. Spoštovani poslanec, kolegice in kolegi, spoštovani vsi ostali prisotni! Glede uporabe falcona bi mogoče najprej pojasnila to, da je bilo novembra 2012 letalo falcon predano v upravljanje Ministrstvu za obrambo z namenom trženja v sistemu Atares, izvajanje vip prevozov na podlagi bilateralnih sporazumov z državami članice Nata in EU ter za potrebe prevoza državnih organov. Letalo je bilo na podlagi tega sklepa vpisano tudi v register vojaških zrakoplovov. Od junija 2013 do danes se je izkazalo, da nekega velikega interesa za uporabo letala v okviru sistema Atares in v Natu in EU ni, tako da se letalo že od vsega začetka uporablja predvsem za prevoze za potrebe državnih organov, ministrstvo pa je sklenilo tudi posebno pogodbo za prevoze za potrebe Slovenije-transplant. Upravičence do uporabe letala za potrebe državnih organov je določila Vlada s sklepom 11. 7. 2014. Upravičenci za uporabo letala za izvajanje protokolarnih prevozov za uradne in delovne obiske v tujini so po navedenem sklepu: predsednik Republike Slovenije, predsednik Državnega zbora Republike Slovenije, predsednik Vlade Republike Slovenije, predsednik Državnega sveta Republike Slovenije, predsednik Ustavnega sodišča Republike Slovenije, predsednik Vrhovnega sodišča Republike Slovenije, Varuh človekovih pravic Republike Slovenije in člani Vlade Republike Slovenije. Letalo falcon se lahko uporablja tudi za druge prevoze za potrebe državnih organov, če je s tem zagotovljena boljša izkoriščenost letala ob izvajanju protokolarnih zadev. Postopki naročanja, odobravanja ter izvajanje prevozov so določeni v internem aktu Ministrstva za obrambo iz leta 2013, in sicer v navodilo o prevozih z letalom falcon z dne 11. 7. 2013. Seveda se ločeno od teh primerov letalo lahko uporablja tudi kot vojaško letalo za potrebe Slovenske vojske, pri čemer je tudi to podrobneje določeno z internim aktom. Če pogledamo statistiko za potrebe prevozov državnih organov od začetka uporabe, je bilo opravljenih skupnih 238 prevozov, v letu 2014 – 24, v letu 2014 – 31, v letu 2015 – 64, v letu 2016 – 104 in v letu 2017 trenutno 18. Ministrstvo za obrambo razpolaga z vsemi podatki o vseh osebah, ki so bile pripeljane, vendar lahko vam to posredujemo pisno, danes čas tega ne dopušča. Kar se tiče naročnika prevozna dne 28. 1., kot je povedala državna sekretarka, naročnik je bil Kabinet predsednika Vlade, Ministrstvo za obrambo je nastopilo kot izvajalec prevoza. Poleg teh treh članov posadke je bilo na letalu 10 potnikov, in sicer predsednik Vlade, ministrica za izobraževanje, trije sopotniki iz kabineta predsednika, en sopotnik je iz Urada za komuniciranje, dva sopotnika iz Ministrstva za izobraževanje in seveda tudi dva varnostnika. Letalo je letelo na relaciji Ljubljana–Pariz, Pariz–Ljubljana. V Franciji je pristalo na letališču Le Bourget. Stroški poleta dokončno še niso znani, ker še nismo prejeli vseh računov. Po sedaj znanih podatkih pa znašajo 6 tisoč 588,19 evra, pri čemer so v to vključeni tudi stroški tričlanske posadke. Stroški bodo poravnani iz sredstev, ki so bila v letu 2017 posebej zagotovljena Slovenski vojski za izvedbo 400 ur prevozov z letalom falcon za potrebe državnih organov. Kar se tiče samega cenika letala falcon, je ta določen skladno s pravilnikom za izvrševanje proračuna, cena ene ure leta stane 4 tisoč 221 evrov. Zajema materialne stroške v višini 2 tisoč 697 evrov in amortizacije v višini 573 evrov ter stroške dela v višini 951 evrov.
Vinko Gorenak, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
No, mi se zavedamo [[…]]Postavil sem preveč vprašanj, da bi lahko obe odgovorili. Ampak poglejte, tukaj nekaj ne gre skupaj. Če je ura letenja 4 tisoč 221 evrov, potem ne morejo biti skupni stroški poleta 6 tisoč 588 iz temeljnega razloga, ker pač do Pariza in nazaj ni ravno uro in 10 minut, ampak je veliko več. Ampak dobro, dopuščam možnost, da bodo te številke še bolj natančne. Ampak poglejte, vi ste natančno povedali, obrambna ministrica, da gre predvsem za vse te funkcije, ki ste jih našteli. Najnižja funkcija je seveda minister. Kaj je delalo osem uslužbencev – če varnostnike odštejeva, potem je še šest uslužbencev? Kaj so delali oni na letalu? Zakaj so se oni peljali v Pariz? Zakaj niste mene zraven povabili? A veste, kako bi fino navijal. Ali si predstavljate? Ne, ne, tako ne gre! Vnaprej vam napovem, da bom v to temo vrtal in vrtal, dokler bom na tej klopi, ker se zavedam, da je predsednik Vlade zlorabil položaj. Šel bom do kazenske ovadbe, samo to vam napovem. Iz temeljnega razloga, ker preprosto se to ne more zgoditi. Če je predsednika Vlade pa ministrico povabil rokometni komite ali kdorkoli že, ste rekli; dobro, prav, naj vzame ven denarnico, naj plača in naj gre. Nič nimam proti. Nikoli ne bom rekel, da ni upravičen do varnostnikov; te mora plačati država kamorkoli bo on šel. Ampak, ne more iti na izlet na državne stroške in ne more s seboj peljati 6 ljudi, svojih tistih, ki jih ima zaposlene na zaupanje, tako rekoč. Glejte, to ne gre skupaj. Prosim vas za detajlne odgovore na vsa vprašanja, na vseh šest vprašanj. Zlasti me tukaj moti tisto, da je vse skupaj stalo 6 tisoč 500 evrov, 4 tisoč 200 pa je ena ura, ker to skupaj ne gre. Zlasti me zanima: Kaj so delali na letalu ostali člani? Če lahko še zdaj rečete kaj v tem času, prosim, sicer pa v nadaljevanju absolutno, absolutno tudi po informacijah javnega značaja vse podatke in vse dokumente boste morali dostaviti.
Besedo ima generalna sekretarka Vlade mag. Lilijana Kozlovič. Izvolite.
Hvala. Tako kot sem uvodoma poudarila, ponovno poudarjam, da gre za delovni obisk v tujini predsednika Vlade in seveda v skladu s sklepom, ki je bil sprejet, so člani Vlade upravičeni do takega poleta in gre tudi osebje s predsednikom Vlade. Ne samo varnostniki, lahko tudi člani kabineta, ne glede na obliko zaposlitve. Tega posebej v aktu nimamo določenega, torej gre za člane Vlade. Ministrica za izobraževanje je prav tako članica Vlade in so šli torej na delovni obisk v Pariz, kot sem že rekla, na povabilo Rokometne zveze Republike Slovenije. Da ni šlo za izlet, lahko povemo tudi, da so jim tudi francoske oblasti zagotovile varnostno spremstvo delegaciji kot uradnemu spremstvu. Hvala.
Dr. Vinko Gorenak, želite besedo? Izvolite.
Hvala lepa. Glejte, generalna sfera, zapletate se. Ko sem šel jaz v Italijo v času svojega dopusta in svojega ministrovanja, me je čuvala italijanska policija. To je povsem normalen postopek, tako tudi predsednika Vlade čuvajo v tujini. Normalna zgodba in s seboj imajo dva varnostnika. Ne boste me pa prepričali, nikoli me ne boste prepričali v to, da lahko s seboj pelje piarovce in fotografe in ne vem koga še vse. Poleg tega to ni uradni obisk. Kaj je uradni obisk, mi vsi vemo. Vsi vemo, kaj je uradni obisk. Vsi to vemo. To ni uradni obisk. To je odziv na vabilo, kot bi ga povabil, ne vem, planiški komite, kot bi ga povabil, recimo, Zlata lisica ali še kdorkoli drug, ki vabi vse nas. Za to gre. Torej to ni uradni obisk. Uradni obisk se tiče tuje države. Noben predsednik tuj, francoski, noben francoski funkcionar ga ni sprejel. On je šel tja, tam je bil na rokometni tekmi, čemur sicer ne nasprotujem, da bo javnost to vedela, da smo si na jasnem. Če gre predsednik Vlade bodrit naše športnike, je to prav. Vendar naj gre za svoj denar. Nikakor pa ne morete s seboj peljati šest ljudi. Ne gre! Po katerem pravilniku? Če pa je tak pravilnik sprejet, je pa v nasprotju z marsikaterimi predpisi v tej državi. In to se ne more zgoditi. Tisto, kar očitam, in tisto, zaradi česar zahtevam tudi razpravo v Državnem zboru na to temo, je pa predvsem odnos do tega vprašanja. Zakaj leta 2012 ni bil enak odnos tega parlamenta, te javnosti ali teh medijev? Počeli so nekaj povsem drugega. Lagali so, kako so otroka Janeza Janše z letališča Brnik pod mojo, ne vem, taktirko – mimogrede bil sem na dopustu v Italiji tisti dan – odpeljali v salzburško kliniko. To so lagali. Glejte, to so dvojna merila, na katera ne pristajam in s katerimi se ne bom nikoli sprijaznil – predsednik, prosim za razpravo in glasovanje jutri, torej podpredsednik Državnega zbora – in ta primer gre dalje. To vam vnaprej povem. Ne bom ga končal nikoli, dokler ne bo prišla resnica na dan in dokler bom seveda v Državnem zboru. Hvala lepa.
Dr. Vinko Gorenak, o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Gospod Žan Mahnič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve gospodu Karlu Erjavcu, ki pa je danes opravičeno odsoten. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Ne samo danes, ministra večino, vsaj kadar postavljamo poslanska vprašanja, ni. Spoštovani ministrice in ministri, kolegice in kolegi! Vladi Alenke Bratušek in vladi Mira Cerarja je skupna zunanja politika, katero lahko opredelimo kot prorusko – oziroma če res gremo v oceno – prijazno vladi, da vsaj rečemo, da vodi politiko neuvrščenih, glavni protagonist na tem področju pa je seveda zunanji minister Karl Erjavec. Želel sem ga povprašati glede na to, da se obiski naših predstavnikov naše države, predsednika države, ministrov kar vrstijo v Moskvi, sem želel ministra vprašati: Kako je z odnosi Slovenije in Združenih držav Amerike? Vemo, da je zadnji državniški obisk s strani kateregakoli Slovenca v Združenih državah Amerike bil obisk Janeza Janše, ko je bila ta prvič predsednik Vlade. Po njem ni bil nihče več povabljen. Gospod podpredsednik, odkimavate, ampak takrat, ko je bil gospod Borut Pahor kot predsednik Vlade pri gospodu Bidenu, to ni bil državniški obisk. Skratka, vemo, kaj se je takrat zgodilo, predvsem se imamo za takšno stališče in da nas Združene države Amerike vidijo kot najbolj prorusko državo zveze Nato in tudi Evropske unije, zahvaliti predvsem Borutu Pahorju. Takrat, ko je bil predsednik Vlade, je pač nekaj obljubil; obljubil je, da bomo sprejeli dva zapornika iz Guantanama. Tega seveda ni storil in zaradi tega so naši odnosi splavali po vodi. Združene države nas od takrat ne jemljejo več resno oziroma tako lahko govorim predvsem za bivšo Obamovo administracijo. Glede na to, kakšne pa so bile izjave nekaterih vidnih članov Vlade, tudi predsednikov koalicijskih strank, ne nazadnje slovenskih medijev na račun republikancev, na račun Donalda Trumpa in splošno, kakšen je odnos Slovenije in slovenskega javnega mnenja do Združenih držav Amerike, pa ni pričakovati, da se bo ta stvar, vsaj ne, dokler bo vlada politično tako profilirana, kot je ta, izboljšala. Države nas prehitevajo; gospodarska menjava in trgovina z Združenimi državami Amerike žal ne narašča tako, kot bi morala. Prehitevajo nas države Višegrajske skupine, prehiteva nas Avstrija. To je pač cena, ki jo plačujemo za našo proruskost. Ministru sem želel zastaviti vprašanje: Kako namerava izboljšati odnose z Združenimi državami Amerike? Za piko na i, smo videli, kaj so mediji pisali, zdaj želite še gospoda Vidoviča, generalnega sekretarja na MZZ, poslati za našega veleposlanika. To bo pika na i in konec naših odnosov.
Gospod Žan Mahnič, dovolite mi, da vas vprašam, ali želite odgovor v pisni ali ustni obliki na prihodnji seji? Ustni odgovor. Hvala lepa. Gospod Matjaž Hanžek bo postavil poslansko vprašanje ministrici za okolje in prostor gospe Ireni Majcen ter ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite, gospod Hanžek.
Hvala, predsedujoči podpredsednik. Iz odgovora na 21. seji Državnega zbora na poslansko pobudo z razočaranjem ugotavljam, da gre za mimobežno odgovarjanje s spretnim izmikanjem in sprenevedanjem o vsebini postavljenih vprašanj. Ponovno navajam, da način dela in ukrepanja vpletenih ministrstev in vlade do podrobnosti ponavlja zgodbo v zvezi z investicijo v blok 6 Termoelektrarne Šoštanj. Na primer: od državljanov se zahteva primerjalne študije; tiste, ki so narejene, pa se ignorira ali pa se iz njih norčuje. Ne upoštevajo se državni strateški dokumenti ali pa se jih izkrivlja. Ignorira se pozive k racionalnemu ravnanju z javnim denarjem za najmanj polovico cenejšo investicijo. Analize se vrednotijo arbitrarno in upoštevajo se samo všečne. Prednost se daje korporacijam in kapitalskim interesom; ne glede na prebivalce in uporabnike. Preglasuje se negativno mnenje ministrstva, ki skrbi za prehransko varnost državljanov. Za izhodiščna vrednotenja se kljub opozorilom upoštevajo ponarejeni in neresnični podatki. Skratka, šola s TEŠ 6 nas ni dovolj stala. V medijih se poganja notorična laž, da je dejansko najnujnejša gradnja odseka Velenje–Slovenj Gradec neizbežno povezana s sprejetjem Uredbe o DPN, natančno na odseku Velenje–Šentrupert; in ne, recimo, na odseku Velenje–Arja vas. Namerava se nepovratno uničiti najboljša kmetijska zemljišča in onemogočiti ohranitev geografske zaščite savinjskega hmelja. Cinična je utemeljitev za neupoštevanje tega argumenta, češ da je bil predstavljen po zaključku sprejemanja pripomb. Zato vas, gospa ministrica, sprašujem: Ali boste pospešili prostorsko umeščanje trase cestne povezave Velenje–Slovenj Gradec zdaj, ko je odpravljena domnevno največja ovira, to je sprejetje Uredbe o DPN za povezavo Velenja s Šentrupertom? Glede na napovedana izpodbijanja Uredbe na Ustavnem sodišču in rednih sodiščih je zelo verjetno zelo oddaljeno udejanjenje zadevnega DPN. Boste to dejstvo še naprej uporabljali kot izgovor za zastoj del in opravil za izboljšanje povezave Velenja s Slovenj Gradcem, ki je najbolj kritičen odsek na severnem delu tretje razvojne osi? Spoštovani gospod minister, vas pa sprašujem: Kako lahko še naprej sodelujete v vladi, ki na njivah prideluje asfalt in lakirano pločevino z iluzijo, da bo hrano vedno možno kupiti in uvoziti? Kako nameravate pridelovalcem nadomestiti vrednost dobrega imena blagovne znamke zdaj geografsko zaščitenega in izvozno uspešnega savinjskega hmelja, potem ko bodo asfalt in izpusti vozil uničili osnovne pogoje za geografsko zaščito? Hvala lepa.
Kot prva dobi besedo ministrica za okolje in prostor gospa Irena Majcen. Izvolite.
Hvala, spoštovani predsedujoči; spoštovana poslanka, spoštovani poslanci! Spoštovani poslanec gospod Matjaž Hanžek, hvala za vprašanje. Jaz ne bom delala večjega uvoda. Rada bi povedala, da je bilo prostorsko umeščanje trase cestne povezave Velenje–Slovenj Gradec zaključeno s sprejetjem Uredbe o državnem prostorskem načrtu za državno cesto od priključka Velenje jug do priključka Slovenj Gradec jug, ki ga je Vlada Republike Slovenije sprejela na svoji seji 29. 8. 2013. Glede drugega vprašanja pa moram tako povedati, da je danes minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič odgovarjal na vprašanje poslanca Benedikta Kopmajerja in podrobno razložil razloge. Ministrstvo za okolje in prostor ima nalogo umeščanja prostorskih ureditev, torej s pripravo gradiva potem tudi za vlado, torej uredb o državnih prostorskih načrtih. Investicije pa se izvajajo na ministrstvih, kamor te investicije sodijo; tako da z drugim delom odgovora vam na žalost ne morem postreči. Hvala.
Minister Dejan Židan, imate besedo. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovani poslanec, hvala za vprašanje. Dejansko drži, da moje ministrstvo in tudi jaz osebno sem nasprotoval tej trasi, saj je bila od šestih možnih tras ta druga najslabša. Tudi na vladi smo bili dvakrat preglasovani, tudi naša negativna mnenja niso bila upoštevana. Moram pa povedati tudi naslednje, glede količine zemljišč, ki bodo izgubljena preko državnega prostorskega načrta, je bilo jasno povedano, da gre tukaj za zemljišča nekaj manj kot 100 hektarjev; ampak v praksi bomo izgubili tri hektarje zemljišč, kar se uporabe tiče, hmeljišč; 22 hektarjev njiv in 23,6 hektarjev travnikov. Ali bomo zaradi tega izgubili zaščito ne savinjskega, ampak štajerskega hmelja? Glede tega zdaj poteka zaščitni postopek. Ta postopek poteka za vsa zemljišča, tisoč 400 in nekaj hektarjev, postopek je tako daleč, da potekajo usklajevanja med nami in Avstrijo, ki je dala pripombo. Kot kaže, bomo dosegli sporazum, da bo dosežena ta zaščita brez tega, da bo arbitrarno odločala Evropska komisija. Ta konkretna umestitev, ki je bila ob nasprotovanju našega sektorja, čeprav vem, da mi kar naprej govorijo, da je kmetijski interes samo eden od mnogih, to se zavedam, tudi drugi javni interesi so; ampak tukaj je bil kmetijski interes preglasovan. Da ne bo neke pomote, mi imamo tovrstnih interesov, tovrstnih argumentov, da so vsi drugi interesi bolj pomembni, ves čas polno na mizi. V večini primerov uspemo kmetijska zemljišča ohraniti. Glede zavedanja, da je treba naravne vire dejansko dolgoročno ohranjati, in tudi kadar se gre graditi, graditi na slabši kvaliteti, tudi v gozdovih, če je treba, pa mislim, da, spoštovani poslanec, oba veva, da ga je v tem trenutku v Sloveniji bistveno premalo. Hvala.
Gospod Matjaž Hanžek, imate besedo za dopolnitev odgovora. Izvolite.
Rad bi povprašal o nečem, kar sem zdaj izvedel. Ne bom vrtal v tiste stvari, ampak gospod minister je rekel, da je izbrana varianta druga najslabša varianta. Zanima me: Zakaj vlada, ne kmetijsko ministrstvo, rangira potrebe od najslabše do najboljše? To ni samo vprašanje zemljišča, je tudi vprašanje vode. Kot vemo, se je zaradi izgradnje ceste v decembru ukinilo tri vodne vire. Kakšen mesec prej smo sprejeli v Ustavi zaščito vode, tam so zaradi ceste, kar lepo piše na uredbi, ukinili tri vodne vire v občini Šmartno ob Paki in še eni občini v bližini. Vlada vztraja na skoraj dvakrat dražji varianti, istočasno pa govorimo o varčevanju z denarjem. Vlada vztraja na varianti, kjer bo podrtih 50 stanovanjskih hiš, namesto da bi podirali pet stanovanjskih hiš nekje drugje. Vlada, ki hoče hitro narediti povezavo z Velenjem, vztraja na varianti, ki bo potrebovala šest let za izgradnjo, namesto na varianti obnove stare ceste, varianti Arja vas – leto in pol. Kako to, če hočeš hitro narediti, vzameš daljšo varianto?! Vlada bo s to cesto razbila regionalno povezavo, ki je normalna; Celje–Velenje–Slovenj Gradec oziroma Koroška. Hvala lepa.
Irena Majcen, imate besedo.
Pri odgovarjanju na vprašanje o umestitvi trase za povezavo Velenja do avtocestnega priključka A1; že večkrat je bilo povedano, da je ta postopek trajal več kot deset let, torej od leta 2004, da je bilo sicer v začetku predelanih nekaj variant, da je bila ta obstoječa trasa že takrat prepoznana kot najbolj ugodna, gledano z vseh vidikov, ne samo iz enega vidika, ampak iz vseh vidikov. Da se je postopek umeščanja v prostor leta 2000 – zdaj govorim na pamet, ker vprašanje pisno ni bilo tako oblikovano, govorim na pamet –, leta 2011, 2012 prekinil in so se obdelovale številne variante. Mislim, da je bilo teh variant res zelo veliko, kjer se je pokazalo, da nobena od variant, ki so bile predlagane, nima nobenih težav. V Sloveniji je prav gotovo umeščanje v prostor preko državnih prostorskih načrtov pokazatelj, da je kakršnokoli umeščanje česarkoli težavno. In pri tem umeščanju se srečujejo različne komponente, enkrat je to okoljski vidik, lahko so tudi vode, lahko je Natura 2000. Potem se velikokrat srečamo s težavami, da so v bližini ljudje, naselja; kar kaže na to, da so kmetijska zemljišča tudi problem, v resnici so problem. Je pa res, da je obstoječa avtocesta pred leti, ko je bila grajena skozi Savinjsko dolino, prav gotovo povzročila, da je bilo za potrebe izgradnje avtoceste potrebnih veliko več hektarov kmetijskih zemljišč kot na tem odseku. To pomeni, da ko se upošteva vse te vidike in se jih ovrednoti, se izbere varianto, ki dosega najmanj negativni vpliv na okolje. Da je ta varianta, ki je bila izbrana, v resnici dražja, torej zahteva vlaganje več finančnih sredstev, je posledica predvsem tega, da se je na poteku trase poskušalo izogniti čim večjemu številu hektarov kmetijskih zemljišč, in zato je izvedba te trase narasla. Je pa res, da je nemogoče primerjati ocene vrednosti v različnih stopnjah, v različnih fazah priprave dokumentacije. To pa je izkrivljanje dejstev, ki ne sloni na dejanskih podatkih. Pri nadaljevanju bo še nekaj DPN-jev sprejetih, v Sloveniji je [[izklop mikrofona]]
Gospod Matjaž Hanžek, imate besedo za postopkovno zahtevo. Izvolite.
Hvala lepa. Seveda zahtevam pogovor v Državnem zboru o tem problemu, ki se vleče že več kot deset let; ampak zaradi različnih izsiljevanj. Jaz bi tukaj dal samo en argument, dva ministra sta mi zdaj povedala popolnoma drugače. Ministrica je rekla, da je to najboljša varianta, minister je rekel, da je to druga najslabša varianta. Zdaj bi pa prosil, da se v Državnem zboru enkrat pogovorimo, kaj je ta varianta: ali je res med najslabšimi ali je res najboljša. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Gospod Andrej Čuš bo postavil poslansko vprašanje ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču. Gospod Čuš, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister! Ker je danes že bilo postavljeno s strani kolegice poslanke vprašanje o problematiki daljnovoda Cirkovce–Pince, bi sam raje šel kar na konkretno razpravo in vprašanje brez nekih kronoloških pregledov. Tudi sam se zavedam, kdaj so bile nekatere zadeve v preteklosti, predvsem v letu 2014, potrjene; zavedam se tudi, s strani katerega ministra so takrat bile potrjene. Ampak če se nekako kot politiki, izvoljeni od ljudi, vprašamo in si povemo, če smo za to, da živimo v zdravem okolju, če smo za to, da nam je zdravje ljudi prioriteta, če smo tudi za to, da ne onesnažujemo okolja in da poskrbimo tudi za živali, potem po mojem mnenju daljnovodi ne pridejo v poštev; vsaj takšni, kot so do zdaj predvideni. Glede daljnovoda Cirkovce–Pince, spraševal sem vas že kakšno leto nazaj o podobni problematiki v eni izmed goriških občin, se postavljajo in pojavljajo v vseh lokalnih skupnostih, kamor pride vlada s takšnimi predlogi. Lokalne skupnosti se postavijo na noge, vzpostavijo se civilne iniciative, ki opozarjajo na škodo za zdravje, za ljudi, za prebivalstvo in tudi na kakšne druge stvari. V preteklih dneh imel kar nekaj sestankov in obiskov s strani predstavnikov civilnih iniciativ ter tudi zaskrbljenih državljank in državljanov, predvsem iz občine Videm, potem Markovcev, Gorišnice, Ormoža, tudi Ljutomera. In moram povedati, da vam tudi prenesem sporočilo, da so ti ljudje pripravljeni izrabiti vsa pravna sredstva, da se prisluhne njihovim mnenjem in da se to infrastrukturo zgradi pod zemljo. Sam sem tudi v regijskem časopisu prebral eno zanimivo, pa tudi žalostno informacijo, ki je kar velika kritika Elesa; in sicer naslov: Kmetje potegnili kratko. Eles Skladova zemljišča odkupil po višji ceni. In kaj se še potem zgodi? Da pridemo celo do informacij, da je Sklad kmetijskih zemljišč svoja zemljišča prodal kar za enkrat več, kot so prejeli drugi kmetje. Mislim, da gre za dobesedno nategovanje kmetov in tudi lokalnih skupnosti. Mene pa zanima: Kako mislite postopati v teh postopkih naprej glede na to, da ljudje in lokalno prebivalstvo, tudi del razuma v Državnem zboru, vsaj kar se tega vprašanja tiče, nasprotuje tej predvideni trasi v takšni obliki? Tudi ljudje bodo postavljali barikade, žive ščite, lokalne referendume, Ustavno sodišče, Evropsko sodišče za človekove pravice in še naprej. To kaže, da nekaj s tem projektom ne štima. Hvala lepa.
Besedo ima minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Hvala tudi spoštovanemu poslancu gospodu Čušu za postavljeno vprašanje. Ja, danes je že poslanka Suzana Lep Šimenko postavila vprašanje v zvezi s problematiko umeščanja daljnovodov, visokonapetostnih daljnovodov v prostor. S to problematiko se srečujemo tako rekoč pri umeščanju vseh daljnovodov širom Slovenije, tukaj pri Ljubljani, na Primorskem in tudi Cirkovce–Pince niso nobena izjema. Ta daljnovod je sicer že umeščen. Zdaj pa so v teku postopki za pridobitev okoljevarstvenega soglasja in potem tudi za pridobitev gradbenega dovoljenja. V zvezi s tem daljnovodom je treba vedeti, da je to daljnovod, ki je pomemben tudi za mednarodno elektroenergetsko povezavo Slovenije z Madžarsko. Tukaj so bile tudi sklenjene določene zaveze in pogodbe med obema upravljavcema elektroenergetskega prenosnega omrežja; med Elesom na slovenski strani in Mavirjem na madžarski strani. Tukaj nas te zaveze zavezujejo, da mora biti ta daljnovod zgrajen do konca leta 2018. Ko se bo pridobivalo to gradbeno dovoljenje, bodo morala biti razčiščena še vsa morebitna odprta vprašanja okoli vplivov na zdravje ljudi in na okolje. Jaz sem prepričan, da bo tukaj investitor, to je Eles, moral ustrezno dokazati. Jaz nisem tukaj, da bom zagovarjal investitorja. Jaz sem za to, da se vsi daljnovodi umestijo na tak način, da ne bo nobenega dvoma, da je vpliv na zdravje kakorkoli prevelik. O tem smo razpravljali tudi pri prvem današnjem vprašanju. Skratka, tukaj imamo sprejete določene predpise. Tudi te predpise, je bilo že dogovorjeno, bomo ponovno preverili tudi z vidika, kako se to področje ureja v tujini; da bo uveljavljen res ta previdnostni princip in da ne bo nobenega dvoma, da se ti projekti umeščajo, izvajajo in gradijo na ta način, da ne bo nobenega škodljivega vpliva na prebivalstvo. Jaz računam, da bo to tukaj tudi spoštovano in na koncu tudi doseženo. Tudi sami bomo na ministrstvu poskrbeli, da bo investitor Eles te zaveze spoštoval. Hvala lepa.
Andrej Čuš, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za korektno predstavljeno stališče. Mislim, da bi vi lahko bili tudi mediator med lokalnimi skupnostmi in Elesom v tem primeru. Ampak tukaj imam tudi eno izmed civilnih, lahko rečemo, lokalnih iniciativ. Predlog vseh lokalnih iniciativ je, ker so se organizirale skoraj v vseh občinah, kjer je ta daljnovod predviden, da se kable spelje pod zemljo. In po besedah Elesa je glavni problem to, da bi to pomenilo bistveno večji strošek. Bom malo šel na regionalni razvoj, ko se pogovarjamo o nekih občinah, ki so že danes nadpovprečno razvite, ni problem zbrati nekaj milijonov čez noč. Po drugi strani pa je za neke deprivilegirane, slabše razvite občine v severovzhodnem delu Slovenije vsak evro problem. Tudi sam ne razumem Elesa, ki govori, da je to prevelik strošek. Po drugi strani pa se sploh ne bi rad vtikal v njihovo poslovanje, koliko piar pogodb imajo plačanih, piar agencij, koliko odvečnih stroškov, netransparentnosti. Poslanci v Državnem zboru, po moje lahko bi vsak naštel eno ali dve takšne stvari, pa ne samo Elesa; in ne želim o tem več govoriti. Zahteva lokalne iniciative je in če citiram enega izmed prebivalcev občine Videm: "Seveda smo odločno proti takemu daljnovodu. Naj gre trasa pod zemljo in ob jezeru, kjer je zemlja popolnoma v lasti državnega sklada." In tukaj sem tudi, da vas seznanim in opozorim, da bodo prebivalci teh lokalnih skupnosti in občin uporabili vsa pravna sredstva, tudi kakšno drugo sredstvo, da preprečijo trenutno predlagano traso in varianto, ki škodi ljudem in škodi naravi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister, želite mogoče odgovor? Izvolite, gospod Peter Gašperšič, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bi rekel tako. Če so zahteve civilne iniciative upravičene, utemeljene in da bo dejansko kakorkoli izkazano, da bi lahko bili kakršnikoli, še tako majhni vplivi na zdravje ljudi, ne sme biti nobenega govora o tem, da je kakršnokoli drugačno iskanje rešitve, ki bi te škodljive vplive preprečila, stroškovno predrago. Tovrstni vplivi preprosto ne smejo biti dopustni. V obratni smeri pa tudi; ne smejo biti pričakovanja okoliškega prebivalstva postavljena na takšen način, da bodo vztrajali oziroma zahtevali vkopavanje nekih daljnovodov v primerih, ko ti vplivi, dokazano po vseh mednarodnih standardih in normativih, niso takšni, da bi lahko bili smatrani kot škodljivi. Če so umiki zadostni, če je moteč samo pogled na nek daljnovod, to ne more biti razlog, da se za tak daljnovod zahteva njegovo vkopavanje. Če pa se res izkaže, da so ti vplivi takšni, da so lahko vplivi na zdravje škodljivi, potem pa se seveda ne smemo pogovarjati, da je lahko kakršnokoli iskanje rešitve predrago. Hvala lepa.
Hvala lepa. Andrej Čuš imate besedo, da zahtevate postopkovno zahtevo. Izvolite.
Drži, postopkovno zahtevam, da se o tej temi opravi razprava na naslednji seji Državnega zbora; ampak ne kot neka kritika ministru, ampak da se vsebinsko opravi razprava, da se predstavi več vidikov, tako okoljevarstveni, zdravstveni vidik ter vidik lokalnih skupnosti. Mislim, da se o tem premalo pogovarjamo v tej hiši. Želel bi si, da o tem opravimo vsebinsko razpravo na naslednji seji in skušamo poiskati optimalne oziroma najboljše rešitve. Hvala lepa.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Imamo še tri poslanska vprašanja. Gospod Marko Ferluga bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejanu Židanu. Izvolite.
Hvala. Pozdrav ministrici in obema ministroma! Minister zagotovo že ve, da več kot deset let poteka tale obalni pingpong o golfu na Obali. Oba oziroma vsi vemo, da je občina Piran pač turistična občina in da kot taka verjetno nedvomno potrebuje tudi golfigrišče, tudi da se nivo gostov dvigne na neko višjo raven. Ne bomo govorili o klimi, ne bomo govorili o tem, da so takšne in drugačne pripombe od civilnih iniciativ, ekologov in tako dalje; treba pa se je na nekaj fokusirati. Če na Obali nismo sposobni narediti, pa ne glede na to, da so bili spori za ta zemljišča med Skladom kmetijskih zemljišč in gozdov, ministrstvom, potencialnimi vlagatelji in civilnimi iniciativami, je treba povedati, da je bil ustanovljen konzorcij Golf Istra, d. o. o., kamor so večje obalne družbe vložile denar. Če imam pravilne podatke, je več kot 50 tisoč tega denarja šlo v nič, ker je Golf Istra neslavno propadel, ker se nikakor niso mogli uskladiti, kako bi to šlo. Naj povem še to, da je na hrvaškem primorju, to je manj kot 15 kilometrov od meje, golfigrišče z 18 luknjami in tudi imajo kot Istrska županija napisano, da je strateški interes za razvoj hrvaškega turizma tudi razvoj golfa; da imajo 22 potencialnih igrišč samo na območju Istre ter da razpisujejo potencialne investitorje in kreditiranje. Je pa tudi res, kar je pohvalno, da se je ministrstvo toliko zavzelo, da je novembra 2016 obiskalo nekaj potencialnih krajev, eden od teh krajev je Krog; ampak ga je, žalibog, strokovna javnost opredelila kot neuporabnega za golf. Zanima me: Ali bo mogoče priti z vsemi deležniki na neko kompromisno rešitev, da bi obalni turizem lahko imel nekoč, bogdaj, v bližnji prihodnosti golfigrišče, s katerim bi dvignil nivo turizma na Obali? Hvala.
Besedo ima minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Hvala tudi spoštovanemu poslancu za postavljeno vprašanje. Prosim, da ni zamere, če vas nekoliko popravim. Ne poteka deset let pingpong med ministrstvom in Obalo o obalnem igrišču. Pingpong poteka o neki konkretni lokaciji; to je velika razlika. Rad bi vam povedal, da je ministrstvo maja 2013 ponovno dobilo oceno konkretne lokacije, ki govori, da je izjemna do stališča kmetijske proizvodnje; ter je šlo proaktivno nasproti Obali. Del tega je bil, da smo ovrednotili 12 potencialnih lokacij za golfigrišča in o njih poteka takšna ali drugačna razprava. Moja prošnja bi bila, spoštovani gospod poslanec, ko iščemo lokacije, ki se lahko relativno hitro najdejo, da pa se kljub vsemu zavedamo, da bi naš skupni interes moral biti, da se skušajo umeščati tam, kjer so naravni viri manj ogroženi. So takšne lokacije. Meni pa je jasno, da je tam, kjer so najboljša kmetijska zemljišča, gradnja najcenejša; ampak to ne sme biti kriterij. Če bomo dejansko izgubljali to, to, to in to; se bomo na koncu vprašali, kaj pa smo izgubili kot celoto. Konkretna lokacija, o kateri ste spraševali. Zakaj je takšna težava z njo? Zato, ker se nahaja na najkvalitetnejših kmetijskih zemljiščih, celo na ravni države, in ker so ta zemljišča v kosu. To je tista ovira. Zato je tudi ministrstvo Občini Piran svetovalo, da lokacijo golfigrišča umestijo na kmetijska zemljišča z nižjo boniteto, ki bi bila sprejemljiva tudi s stališča varovanja najboljših kmetijskih zemljišč. Kot možna opcija je bila predlagana lokacija na Krogu. Mislim, da se je ministrstvo ravno sedaj dogovorilo s predstavniki Mestne občine Piran, da ponovno skupaj pogleda terensko. Pogledajo se argumenti, saj tudi meni je jasno, da je treba poiskati kakšno rešitev. Vendar dajmo iskati rešitve tam, kjer se ne ogroža enega od interesov, s tem da vem, da je še več drugih interesov. Treba je tudi povedati, da se je 24. 1. 2017 končal postopek pred sodiščem. Višje sodišče v Kopru je glede 200 hektarjev kmetijskih zemljišč v Sečovljah, ki so bila predmet spora, tokrat dokončno razsodilo, razen dveh ali treh manjših parcel, v korist države oziroma Sklada. Kot tudi veste, je za ta zemljišča izjemno veliko zanimanje s strani lokalnih pridelovalcev hrane, da jih dobijo v zakup in tudi tam začnejo s proizvodnjo hrane, ki jo, kakorkoli, primanjkuje. Zato bi tudi vas, spoštovani gospod poslanec, prosil, da razumete naše argumente. Mi smo pripravljeni, iskali bomo naprej. To je že dogovorjeno z lokalno skupnostjo, terenski ogledi, izmenjava strokovnih mnenj in tako naprej. Bi pa prosil, da razumemo, da je treba kot javni interes varovati tudi najboljša kmetijska zemljišča; in da nas pri tem podprete. Hvala.
Gospod Marko Ferluga? Ne. Nadaljujemo z gospodom Andrejem Čušem, ki bo postavil poslansko vprašanje ministrici za izobraževanje, znanost in šport dr. Maji Makovec Brenčič, ki je danes opravičeno odsotna. Izvolite.
Še enkrat hvala. Jaz bi kar na začetku povedal, da bi želel dobiti odgovor na naslednji seji v ustni obliki. Danes sem se želel pogovarjati z gospo ministrico o položaju mladih v Republiki Sloveniji, o participaciji mladih v družbi, o enakosti mladih, mlajše generacije v primerjavi z drugimi generacijami ter drugimi skupinami. Pred nekaj dnevi sem v parlamentarno proceduro vložil paket zakonodaje s področja mladih. Vanjo bi štel predvsem Zakon o subvencioniranju študentske prehrane, Zakon o organizaciji in financiranju vzgoje in izobraževanja, Zakon o socialnem varstvu, predlog priporočila o vključitvi predstavnika mlade generacije v Ekonomsko-socialni svet. Prav tako je bila podana pobuda, da se opravi razprava ali pa vsaj razmislek, kot tudi v drugih, sosednjih državah Evropske unije, o zmanjševanju volilne pravice; vsaj na lokalnih volitvah. Nekako sem si želel, da bi danes naredili ogrevanje pred to razpravo na naslednji seji Državnega zbora in na matičnih odborih, ki bodo čez 10 do 14 dni. Zakaj gre? Preko Facebooka sem nagovarjal mlade, naj povedo, kaj so njihovi glavni problemi v državi in kaj bi izboljšali. Vsi so izpostavljali predvsem enakost na trgu delovne sile, kar bi privedlo do neke možnosti hitrejše zaposlitve ali pa bolj stabilne oblike zaposlitve. Posledično pa bi pomenilo tudi hitrejšo možnost osamosvajanja, saj smo v teh statistikah, ko se pogovarjamo o osamosvajanju mladih, povsem na repu držav članic Evropske unije; in to nam nekako ne more biti v ponos. Po drugi strani pa imamo v Državnem zboru en kup sprejetih zakonov o mladih, imamo Nacionalni program za mladino, ki obsega nekaj sto strani. In če vprašate danes osem strank ali sedem, ki so v Državnem zboru, bi mogoče v dveh vedeli našteti, za kaj sploh gre. Pa ne gre za podcenjevanje, ampak jaz pravim, da nam špehi ali kupi papirja, nekaj 300 strani nekih analiz in idej ne bodo prinesli in izboljšali položaja mladih, ampak bodo predvsem ukrepi. Tukaj apeliram na vso slovensko politiko, da najdemo konsenz, da se v Ekonomsko-socialni svet vključi predstavnika mladih, sicer je po mojem mnenju ta organ nepotreben in nereprezentativen, saj ne predstavlja ene izmed najpomembnejših generacij v Sloveniji. Moramo vedeti, če imamo na leto približno 20 tisoč novorojencev, po drugi strani pa Slovenijo letno zapusti približno 8 tisoč ljudi, med njimi predvsem mladi in višje izobraženi, se moramo vprašati, kam kot država želimo. Danes se mi zdi, da neke perspektive žal nimamo. Hvala lepa.
Gospod Luka Mesec bo postavil poslansko vprašanje ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc. Izvolite.
Hvala za besedo in lep pozdrav! Gospe ministrici bom postavil vprašanje glede reanimobila, to je reševalnega vozila z zdravnikom in ekipo dveh reševalcev, v Zasavju. V celotni mreži enot nujne medicinske pomoči v Sloveniji samo dva urgentna centra, to sta Urgentna centra Trbovlje in Brežice, nimata določene ekipe reanimobila. Strokovna javnost v Zasavju, se pravi zdravniki, ki že vrsto let delajo v nujni medicinski pomoči, so prepričani, da je takšna ureditev neenakopravna in nepravična do prebivalcev Zasavja, pa tudi do prebivalcev Brežic, ki se soočajo z enakim problemom. Skupno 64 tisoč 700 prebivalcev v širšem Zasavju in 70 tisoč 500 prebivalcev, ki gravitirajo v Urgentnem centru Brežice, nima možnosti enakovredne zdravstvene oskrbe, ki so jo deležni ostali prebivalci Republike Slovenije. Če se osredotočim na Zasavje, se strinjam z mnenjem teh zdravnikov, da je trenutna ureditev v neskladju s Pravilnikom o službi nujne medicinske pomoči, ki med drugim določa, naj se mreža službe organizira na podlagi enakih pravil za območje cele države, pri kateri naj se za del, ki je zunaj bolnišnice, se pravi za to urgentno pomoč na terenu, določajo faktorji, kot so število in demografska struktura prebivalstva, geografske in prometne razmere – pri čemer imamo v Zasavju opravka s hribovitim svetom – teritorialna oddaljenost od urgentnih centrov in potrebe prebivalstva, ki se odražajo v kazalnikih zdravstvenega stanja, kjer imamo v Zasavju ugotovljen in jasno dokazan višji obseg srčne kapi, kot je v povprečju, višji obseg možganske kapi, višjo umrljivost zaradi bolezni srca in ožilja, višjo stopnjo umrljivosti v primerjavi s slovenskim povprečjem. Zato je moje vprašanje za gospo ministrico: Zakaj v Urgentnih centrih Brežice in Zasavje ni reanimobila? Drugo vprašanje pa se nanaša na dopis, ki ste ga prejeli s strani direktorjev zdravstvenih domov v Zasavju in Splošne bolnišnice Trbovlje na razširjeni svet kolegija Ministrstva za zdravje, kjer so vas seznanili s to problematiko in vas prosili za odgovor. Kakor sem seznanjen, pisnega odgovora še niso dobili, so pa bili obveščeni, da ste razpravljali o tem na razširjenem strokovnem kolegiju. Zanima me: Kaj ste se tam dogovorili in v kakšno smer se nagibate? Za konec pa bi samo še enkrat poudaril, da Zasavčani in Brežičani potrebujejo reanimobil, saj je vsako življenje pomembno. O kolateralni škodi pa v tem primeru ni dopustno misliti, kaj šele govoriti, saj morajo biti vsi v Sloveniji deležni enake obravnave. Hvala.
Ministrica, izvolite, imate besedo.
Lepo pozdravljeni, spoštovani poslanec gospod Luka Mesec, hvala za vprašanje. Podpredsednik Državnega zbora, kolegice; aha, očitno sem sama ostala. No, potem pa pozdravljam še teh nekaj poslancev! Kot veste, je sistem nujne medicinske pomoči v Republiki Sloveniji deloval in deluje že od leta 1996. Sredstva za njegovo delovanje pa povečujemo vsako leto. Skladno z javno razpravo o predlogu novega pravilnika o službi nujne medicinske pomoči in zahtevami lokalnih skupnosti je ostala mreža enot NMP od leta 2008 nespremenjena. Za okrepitev mreže službe nujne medicinske pomoči pa smo zagotovili dodatna sredstva v letu 2016, in sicer skupaj skoraj 3,8 milijonov evrov. Na območju, ki ga pokriva Urgentni center Trbovlje, delujejo štiri enote nujne medicinske pomoči, in sicer enota v Zdravstvenem domu Trbovlje, Zdravstvenem domu Hrastnik, Zdravstvenem domu Litija in Zdravstvenem domu Zagorje. Enota NMP Zdravstvenega doma Trbovlje je glede na mrežo služb NMP, ki je veljala pred sprejetjem novega pravilnika o službi NMP, delovala tako imenovana enota C. Financiranje le-teh se s sprejetjem novega pravilnika prav v ničemer ni spremenilo, vendar pa je nov pravilnik v terminologijo enot NMP vnesel nekatere nove elemente oziroma novosti. Nekdanje prehospitalne enote, za katere je značilno, da imajo veliko frekvenco nujnih intervencij, se po novem pravilniku poimenuje kot mobilna enota reanimobila. Prejšnje prehospitalne enote se po novem pravilniku imenujemo mobilne enote reanimobila, v katerem je stalno prisoten zdravnik. Enota ima dodane storitve nujnih prevozov ali zdravnika v različnih oblikah prisotnosti glede na potrebo po NMP. Nekdanje enote C in B pa se poimenujejo kot mobilne enote nujnega reševalnega vozila ter imajo dodano prisotnost zdravnika v različnih oblikah dela glede na potrebo po NMP. Delovanje vseh enot se z novim pravilnikom ni spremenilo, samo različno poimenovanje elementov službe NMP je izključno zaradi spremembe načina financiranja dejavnosti. Mobilna enota reanimobila kot oblika zunajbolnišnične službe NMP torej pomeni prisotnost zdravnika v nujnem reševalnem vozilu. Glede na opravljene analize nujnih intervencij v skoraj 50 % vseh NMP intervencij na terenu prisotnost zdravnika ni potrebna. Novi pravilnik o službi NMP omogoča, da se ob aktivaciji mobilne enote nujnega reševalnega vozila po potrebi v ekipo vključi zdravnik in se intervencijo izvede v sestavi mobilne enote reanimobila. S tem je tudi na območju Urgentnega cena Trbovlje omogočena prisotnost zdravnika na terenu. Poleg 1,6 ekipe mobilne enote nujnega reševalnega vozila ima Zdravstveni dom Trbovlje v skladu z mrežo veljavnega pravilnika o službi NMP priznano dežurno službo 2, kar pomeni, da ima za izvajanje NMP financiranega zdravnika med tednom od 7. do 20. ure, dežurstvo med tednom od 20. ure zvečer do 7. ure zjutraj ter seveda celotno soboto, nedeljo in praznike. V letu 2016 je nadzorna komisija v okviru rednega nadzora nad izvajanjem NMP v Zdravstvenem domu Trbovlje ugotovila, da kadrovska sestava NMP ni v skladu s Pravilnikom o službi nujne medicinske pomoči, saj jim primanjkuje redno zaposlenih zdravnikov za izvajanje dežurne službe, kljub temu da imajo to financirano in v celoti priznano. Nadzorna komisija je prav tako ugotovila, da je nujna zaposlitev dodatnih reševalcev zaradi zagotavljanja dela ekipe nujnega reševalnega vozila 2 in velike realizacije nenujnih reševalnih prevozov. Ugotovitev je namreč zaskrbljujoča, saj pomeni, da niso uspeli zagotoviti niti že financiranega standarda, ki ga imajo vsa ta leta plačanega. Pa bom nadaljevala v drugem delu.
Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate dopolnitev odgovora. Izvolite.
Hvala za besedo. Ministrica, najprej bi vas prosil, če ste lahko malo manj tehnični. Enote A, B, C ljudem, ki naju gledajo po televiziji, ne pomenijo prav veliko. Prosim, da nekako razvozlate ta jezik, ki ga imate zapisanega, in govorite na način, da bo razumljivo. Kar se tiče konkretne problematike v Trbovljah, stvar je naslednja. Splošna bolnišnica Trbovlje je že tako kadrovsko podhranjena, kar ste tudi že sami opisali. Po trenutni ureditvi, po informacijah, ki sem jih jaz pridobil, so v situaciji, ko morajo zdravniki, ki opravljajo dežurstvo v bolnišnici, hoditi na teren, ko je to potrebno. To pa pomeni, da lahko dežurna služba tudi po več ur ostane brez zdravnika, kar čakalno dobo akutno zbolelih v urgentnem centru močno podaljša in njihovo zdravstveno stanje poslabša. Jaz bi še enkrat od vas prosil čim bolj konkretne odgovore na dve vprašanji: Ali lahko v Trbovljah pričakujejo reanimobil, ker ga sodeč tudi po tem, kar ste vi govorili, potrebujejo za nujno medicinsko pomoč na terenu? Kaj ste se dogovorili na razširjenem strokovnem kolegiju Ministrstva za zdravje, kjer ste dobili poziv in vprašanje direktorjev zdravstvenih domov iz Zasavja in Splošne bolnišnice Trbovlje na to temo, o kateri vas sprašujem? Hvala.
Gospa ministrica, izvolite, imate besedo.
Spoštovani gospod poslanec, ja, res je mogoče, treba je poznati, kako sistem nujne medicinske pomoči deluje, da imamo enote A, B in prehospitalne enote. Za vsako enoto se pa ve, kaj vključuje tim in kakšno vrsto reševalnega vozila. Jaz sem hotela samo povedati, kar je nadzor ugotovil. Ugotovil je, kakšno je stanje v zdravstvenih domovih, Trbovlje konkretno, kjer je bil opravljen ta nadzor. Ugotovljeno je bilo, da ima zdravstveni dom plačane time, ima plačane zdravnike, reševalcev pa nima zaposlenih. Naloga direktorja zdravstvenega doma je, da se verjetno skupaj z ostalimi direktorji vseh posavskih zdravstvenih domov organizirajo tako, da se zagotovi dežurstvo 24 ur, 7 dni na teden, 365 dni na leto. Toliko, kolikor je dejansko tudi financirano. Zadnje informacijo so, jaz nisem članica RSK in ne morem ta moment točno povedati, kaj se je RSK za urgentno medicino dogovoril; ampak iz pregleda je bilo ugotovljeno in obljubljeno je, da bodo zdaj poskrbeli za dodatno kadrovanje, vsaj v tistem delu, kjer lahko, če že zdravnikov primanjkuje, ampak reševalce je pa možno dobiti. Prav zaradi tega, da zdravniki družinske medicine, ko imajo ambulanto, ne opravljajo hkrati tudi dežurstva. In če so poklicani na urgentno pomoč, potem ostane ambulanta prazna oziroma ljudje čakajo v ambulanti. Ampak naj odgovorim na drugo vprašanje, mi hitimo izgrajevati dispečerski center v Mariboru in najkasneje do konca leta bo deloval cel dispečerski center za območje Slovenije, kjer bodo dispečerji ocenili potrebe po reanimobilu skupaj z zdravnikom. Torej ne glede na lokacijo v Sloveniji, ali bo to v Zasavju, ali bo to na Koroškem, ali bo to v Tolminu, ali v trentarskih hribih, na klic 112 in na podlagi opisa poškodbe bo dispečer ocenil ter poslal najbližji reanimobil s celotno ekipo, vključno z zdravnikom, na pomoč tej osebi. Ravno to je način, da bodo imeli vsi Slovenke in Slovenci ne glede na reliefno stanje enakopravno hitro pomoč.
Gospod Luka Mesec, imate besedo, da zahtevate postopkovno zahtevo, da se na naslednji seji opravi razprava. Izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. Iz odgovora ministrice nekako razberem, da bi želeli žogico podati nazaj direktorju oziroma direktorici Splošne bolnišnice in Zdravstvenega doma Trbovlje in na splošno v Zasavju. Ampak jaz sem prepričan, da ni pravično, da samo urgentna centra v Zasavju in Brežicah od vseh v Sloveniji nimata reanimobila za zagotavljanje nujne medicinske pomoči na terenu. To je problematično z vidikov, ki sem jih opisal. V Zasavju nasploh se soočamo z višjo umrljivostjo, višjimi deleži možganskih in srčnih kapi. Nujno je, da se to uredi, zlasti v luči, da ima Splošna bolnišnica Trbovlje že tako problem s specializanti, na kar sem opozarjal pred nekaj sejami. In mislim, da sta to urgentna problema, ki jih glede na strukturo prebivalstva tam moramo razrešiti, in sicer vprašanje specializacij ter vprašanje zagotavljanja nujne pomoči na terenu. In zato predlagam, da v Državnem zboru opravimo razpravo na to temo.
O vašem predlogu bo Državni zbor odločal jutri v okviru glasovanj. Ministricam in ministrom ter generalni sekretarki Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, 14. februarja, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. S tem tudi prekinjam 27. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Hvala lepa in lep preostanek dneva vsem!