Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci. Gospe in gospodje. Pričenjam z nadaljevanjem 38. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seja ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: dr. Slavko Gaber, Aurelio Juri, Bojan Kontič, Milan Petek, Miran Potrč, Maria Pozsonec, Jakob Presečnik in Alojz Sok. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O ZDDRAVSTVENI DEJAVNOSTI, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila poslanka gospa Cvetka Zalokar Oražem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za zdravstvo predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsedniku odbora gospodu Ivanu Grillu za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, spoštovane kolegice poslanke in poslanci. Odbor državnega zbora Republike Slovenije za zdravstvo je na svoji 29. redni seji 9. aprila 2008 obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o zdravstveni dejavnosti, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo in sprejem predložila poslanka gospa Cveta Zalokar Oražem. K predlogu zakona je uvodno obrazložitev podala predlagateljica, ki je poudarila, da se želi s predlagano dopolnitvijo sistemsko urediti izvajanje dejavnosti klinične prehrane v slovenskih bolnišnicah. K predlagani spremembi zakona je svoje stališče predstavil tudi predstavnik Vlade Republike Slovenije državni sekretar Ministrstva za zdravje. Poudaril je, da je prehrana bolnika pomembni sestavni del terapevtskega procesa in da si Ministrstvo za zdravje zelo prizadeva, da se to področje v naših bolnišnicah tudi kvalitetno izvaja. Vendar je ob tem izrazil, da novela 15. člena z dopolnitvijo te alineje vsebinsko v ničemer ne spreminja že dosedanje dikcije vsebine tega člena, saj že sedanji 15. člen v veljavnem zakonu dejansko govori, da je tudi prehrana sestavni del delovanja vsake bolnišnice. Vsaka zdravstvena ustanova, in s tem seveda tudi vsaka bolnišnica, mora že sedaj skrbeti, da je za bolnika, še posebno za tiste, ki jim je tako imenovana klinična prehrana sestavni del terapije, le-ta tudi zagotovljena. To je stvar medicinske stroke in strokovnega vodstva vsake zdravstvene institucije in le-te imajo že sedaj vso zakonsko podlago, da se takšna prehrana tudi izvaja. V svojem mnenju Vlada Republike Slovenije tudi ugotavlja, da je na podlagi sprejete resolucije o nacionalnem programu prehranske politike 2005 do 2010 predvidena posebna strategija za zagotavljanje ustrezne prehrane bolnikov v bolnišnicah, ki ima za cilj zagotoviti zdravstveno ustrezno prehranjevanje bolnikov. Minister za zdravje je s sklepom že imenoval posebno delovno skupino za bolnišnično prehrano, v katero so imenovani najvidnejši strokovnjaki s tega področja. Skupina je že pripravila konkretne rešitve na podlagi sprejete resolucije ter načrt izobraževanja in usposabljanja izvajalcev. Zagotovljena so tudi že ustrezna finančna sredstva, saj je Zdravstveni svet kot najvišji strokovni organ na področju zdravstva omenjeni problematiki namenil prednostno obravnavo pri zagotavljanju sredstev. V široki in polemični razpravi, v kateri so sodelovali vsi člani odbora in vabljeni na sejo, so se izpostavila različna stališča glede urejanja navedene problematike. Vsi razpravljavci so bili mnenja, da je klinična prehrana zelo pomembna pri zdravljenju bolezni, saj omogoča kakovostno rehabilitacijo in izboljšuje celostno zdravljenje. Glede na način organiziranja te prehrane, kritja stroškov in izobraževanja osebja pa so se stališča razpravljavcev razlikovala. Proti koncu razprave številnih razpravljavcev je predstavnica Zavoda za zdravstveno zavarovanje izpostavila, da je bilo iz razprave moč razumeti, da se v bistvu želi zasledovati povsem drug cilj, kot pa ga je v predstavitvi zakona navedla predlagateljica, in sicer gre za uveljavljanje pravice zavarovanih oseb do posebne prehrane za posebne zdravstvene namene. Predstavnica Zavoda za zdravstveno zavarovanje je pojasnila, da je treba za uveljavljanje te pravice to urediti v zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju in ne v zakonu o zdravstveni dejavnosti, ki se ga je obravnavalo na tej seji. Zagotavljanje tovrstne prehrane že dosedanji zakon omogoča. V nadaljevanju razprave je predstavnik Vlade zagotovil, da Vlada navedeno tematiko uveljavljanja pravice zavarovanih oseb do posebne prehrane za posebne zdravstvene namene ureja v noveli zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki ga bo v kratkem predložila v parlamentarno obravnavo. Glede na to, da je bilo na koncu razprave povsem jasno, da zakon o zdravstveni dejavnosti, ki ga je vložila predlagateljica zakona, poslanka gospa Cveta Zalokar Oražem, ne ureja področja uveljavljanja pravic zavarovanih oseb za posebne zdravstvene namene, je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o zdravstveni dejavnosti, druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predlagateljici predloga zakona, gospe Cvetki Zalokar Oražem, za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj! Z dopolnitvijo predloga zakona o zdravstveni dejavnosti smo v Poslanski skupini Zares želeli zakonsko in sistemsko urediti področje klinične prehrane s prehransko oskrbo in jo uvrstiti med obvezne specialistične dejavnosti v bolnišnicah. V tem trenutku je v praksi pri nas prehrana v bolnišnicah bolj servisna in tehnična dejavnost. Večina bolnišnic nima posebnih oddelkov, pravzaprav nam ni znana niti ena, ki bi imela oblikovan takšen poseben oddelek, ki bi se strokovno ukvarjal s prehrano. Poklic kliničnega dietologa pa je še vedno redkost, čeprav se na to opozarja že od leta 2001 naprej. Na neurejenost na tem področju so nas opozorili predstavniki stroke s tega področja, predstavniki posameznih bolniških društev in še posebej tudi pacientov in bolnikov, še zlasti s področja onkoloških bolnikov. Prehranjenost bolnikov je pomemben dejavnik in kazalec kakovosti zdravljenja. Številne raziskave so pokazale, da ima prehranjenost pomemben vpliv na potek in dolžino zdravljenja, torej na večje število komplikacij, daljše zdravljenje in daljše ležalne dobe ter s tem povezane tudi višje stroške. V Sloveniji smo v zvezi s tem sicer sprejeli v okviru nacionalne resolucije o prehranski politiki tudi zavezo, da uvedemo ustrezno prehransko podporo bolnikom kot del njihove del terapije, a se žal v praksi ni zgodilo na tem področju prav veliko. Ostalo je pri deklarativnosti, pri izražanju želje in potrebe, strokovnjaki, med njimi je pa še posebej aktivna dr. Nada Kozjak Rotovnik, pa so sicer v okviru posebne delovne skupine, kot je bilo danes že omenjeno, pripravili strokovne smernice zdravega prehranjevanja v bolnišnicah in domovih starostnikov. Od tukaj dalje pa se ni zgodilo nič. Njihov predlog in predlog, ki je bil takrat oblikovan po potrebi, da se zakon spremeni, je romal v predale Ministrstva za zdravje. Žal v bolnišnicah v praksi prehrane še zdaleč nima ustreznega mesta. Zatika se tudi pri zagotavljanju ustreznih finančnih sredstev. Raziskav o stanju s tega področja v Sloveniji nimamo, v tujini pa rezultati kažejo, da je med zdravljenjem, na primer bolnikov z rakavo boleznijo, kar 85% bolnikov podhranjenih. Prav tako je znano in bilo v času razprave o zakonu povedano, da je okoli 40% bolnikov po 65. letu starosti ob sprejemu v bolnišnico podhranjenih. Pred meseci pa naj bi tudi v Kliničnem centru Ljubljana s presečno analizo ob sprejemu ugotovili kar 30% bolnikov, ki so bili ob sprejemu podhranjeni oziroma so imeli prehranske deficite. Zato bi morala biti pravočasno uvedena ustrezna prehranska terapija, kot del integralnega zdravljena. Najbolj je pri tem kritična situacija na Onkološkem inštitutu, ki je kljub novogradnji in veličastni arhitekturi ostal brez lastne kuhinje, kar preprečuje kakršnokoli osebo obravnavo in prilagajanje prehrane bolnikovim potrebam. Zato v Poslanski skupini Zares upamo, da se bo to čim prej uredilo, vsekakor pred naslednjo fazo gradnje, ki je pomaknjena v leto 2012. Sklepe o čimprejšnji ureditvi na tem področju smo na naš predlog v Odboru za zdravstvo Državnega zbora že prejeli, na potezi je vodstvo Onkološkega inštituta. Pri tem pa naj bi bilo posebej urejeno tudi področje posthospitalne prehrane, torej takrat, ko bolniki odidejo iz bolnišnice, saj se tudi tukaj pojavljajo težave, vsi prehranski pripravki in nadomestki pa slovenskim bolnikom niso brezplačno dostopni na recept. Pri ureditvi področja klinične prehrane, ne gre za nek nadstandardne, za tako imenovane hotelske storitve, kot je to nekdo cinično pred leti poimenoval, niti za kaprice, pač pa za uvedbo ustrezne prehranske podpore tistih bolnikov, ker je to del njihove terapije. S tem pa bi lahko dosegli pomembne prihranke, tako študije Evropskega sveta kažejo, da pride kar med 2% in 3% prihranka v globalu, saj bi skrajšali ležalne dobe, izboljšali učinke in kvaliteto zdravljenja, zmanjšali komplikacije in skrajšali odsotnost z dela.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališč do predloga matičnega delovnega telesa. Besedo ima gospod Darko Žiberna, dr. medicine, državni sekretar.
Spoštovani gospod predsedujoči, poslanke in poslanci, gospe in gospodje! Dovolite par besed na to temo. Torej, menimo, da predlagateljica pravzaprav predlaga spremembo zakona v tistem delu, kjer je materija že enakovredno urejena. Torej, sam 15. člen Zakona o zdravstveni dejavnosti že določa, da je prehrana sestavni del delovanja splošnih in specialnih bolnišnic, in novela zakona v tem pogledu ne prispeva prav nič oziroma nobene dodane vrednosti. Rad bi pa povedal nekaj drugega, da je Ministrstvo za zdravje dejansko sprožilo v tem mandatu dva zelo pomembna dokumenta, ki pa nedvomno bosta imela dejansko dodano vrednost, ki se jo da izračunati in dokazati, in to je že sprejeta resolucija o nacionalnem programu prehranske politike in smernice zdravega prehranjevanja v bolnišnicah in starostnikov so tudi že napisane in so v tisku. Te smernice so pa v sodobni medicinski doktrini tisti operativni dokument, ki dejansko uvaja izboljšave in poenoti urejanja tovrstnih problemov na področju prehrane v slovenskih bolnišnicah. S tega vidika tudi ponovno poudarjam, da sama sprememba oziroma novela 15. člena je ponavljanje istega in ne prispeva dodane vrednosti. Dovolite, da na kratko pa še pojasnim rahlost teze o neurejenosti področja. Področje se, kot vse dejavnosti v zdravstvu, izboljšuje, dva prej omenjena dokumenta sta zelo pomembni podlagi. Rad bi povedal tudi, da nikakor ni potrebno, da vsaka bolnišnica organizira poseben klinični oddelek za prehrano, ker tudi v razvitih evropskih državah temu še zdaleč ni tako, je pa res, da je prehrana sestavni del procesa zdravljenja v vseh modernih bolnišnicah in tudi v slovenskih. Za področje Onkološkega inštituta je predviden denar za ustanovitev posebne ambulantne dejavnosti za specialno področje prehrane, ker menimo - in se s predlagateljico strinjamo -, da je to področje, kjer je pravzaprav ta bolnišnica najbolj izpostavljena tej dodatni potrebi po ureditvi. Torej, sredstva so že predvidena in se bodo po sprejemu sistemskih aktov na področju zdravstvenega sistema letos uredila. Rad bi povedal tudi to, da nikar ne imejmo res vtisa, da se na področju prehrane v slovenskih bolnišnicah nič ne dela, ker bi bila dobesedno krivica za stroko, ker temu res ni tako, hkrati bi pa tudi povedal, da smo z novelo zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki bo prišla tudi v kratkem v ta parlament, nedvomno zapisali, da bolniki, ki rabijo posebno prehransko terapijo, bodo le-to deležni na tej podlagi v celoti plačano iz javnih sredstev, seveda na predpisan recept zdravnika, ki tega bolnika zdravi. Zaradi omenjenega menim, da pravzaprav ta novela ima sicer mogoče dober namen, vendar je v praksi povsem nepotrebna. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Majda Zupan v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni, spoštovani podpredsednik, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Novela zakona o zdravstveni dejavnosti predlagateljice gospe poslanke Cvetke Zalokar Oražem ima za cilj sistemsko urediti dejavnost klinične prehrane v slovenskih bolnišnicah. Predlagateljica se opira na raziskavo, opravljeno lani v 30-ih državah, ki naj bi pokazala, da neustrezna prehrana vpliva na podaljšanje bolnišničnega zdravljenja, večja pa je tudi umrljivost med obolelimi. Potrjeno je, da imajo bolniki z boljšim prehranskim statusom manj komplikacij med zdravljenjem, po drugi strani pa je zdravljenje bolj učinkovito. V Poslanski skupini Nova Slovenija se zavedamo, da je prehrana zelo pomembna, še toliko bolj prehrana bolnikov, ki je sestavni del terapije. Klinično prehrano je treba pojmovati kot prehransko terapijo, ki lahko prispeva k učinkovitejšemu in kakovostnejšemu zdravljenju. Klinična prehrana torej ni zgolj in samo hrana, ampak pomeni celovit pristop k pripravi uravnotežene prehrane, primerne za posamezne vrste bolezni in terapij. Proces tako ne zajema samo pripravo hrane, ampak nujno vključuje tudi organiziranost, izobraževanje in seveda financiranje. Problematike klinične prehrane torej ne moremo obravnavati površno in na hitro, zgolj s spremembo oziroma popravkom enega člena v Zakonu o zdravstveni dejavnosti. Potreben bo bolj sistematičen in celovitejši pristop k zakonski ureditvi področja, ki v Sloveniji, povedano resnici na ljubo, še ni v celoti urejena in tako, kot bi si želeli. Do priprave primernega in ustreznega zakona, ki ga vlada obljublja, pa imajo bolnišnice neke vrste navodila in usmeritve za delovanje na področju klinične prehrane, in sicer v resoluciji o nacionalnem programu prehranske politike 2005-2010, ki določa strategijo, kako v bolnišnicah preko kakovostne prehranske podpore in svetovanja bolnikom zagotavljati ustrezno prehrano. Prav tako je v Sloveniji ustanovljena tudi posebna delovna skupina strokovnjakov s tega področja, ki pripravlja rešitve za uveljavljene klinične prehrane. Smernice zdravega prehranjevanja v bolnišnicah zajemajo tudi konkretne predloge, kot tudi predloge izobraževanj za klinične dietike in ostalo osebje, ki je v bolnišnicah zadolženo za pripravo hrane. V Poslanski skupini Nova Slovenija predlagane novele zakona ne bomo podprli, si pa bomo prizadevali, da Vlada resnično pripravi ustrezne zakonske rešitve, ki bodo natančno in celovito zajemale urejenost klinične prehrane v naših bolnišnicah, še zlasti pa na Onkološkem inštitutu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani sekretar, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da zakon, ki je pred nami, ni potreben oziroma bi lahko rekli, da je nekoliko pozen, saj smo v Državnem zboru Republike Slovenije že sprejeli Resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike 2005-2010, kjer smo se zavezali, da bomo zagotovili ustrezno prehrano bolnikom v bolnišnicah. Prav tako je v Zakonu o pacientovih pravicah zagotovljena tudi pacientova pravica do primerne kakovostne in varne zdravstvene oskrbe, kamor prav gotovo sodi tudi kakovostna prehrana kot del procesa zdravstvene obravnave ne samo v času bivanja v bolnišnici ali drugi ustanovi, temveč tudi v procesu rehabilitacije ali okrevanja po bolezni doma oziroma pri bolnikih s kronično boleznijo. Obravnava zakona pa je priložnost, da se opozori na povsem nesprejemljivo dejstvo, da v 21. stoletju mnogo bolnikov v svetu umre zaradi podhranjenosti, ko vemo, da se to da preprečiti preprosto s pravilno prehrano. Strinjamo se s trditvami, da pravilna klinična prehrana omogoča kakovostnejšo rehabilitacijo in boljšo kakovost celostnega zdravljenja. Pomembno je tudi dejstvo, da se s tem celo zmanjšajo stroški zdravljenja, kar kažejo rezultati raziskav številnih držav po svetu. Posebno pozornost je treba usmeriti tudi v pomoč pri samem hranjenju, posebej pri bolnikih, ki so zaradi bolezni ali stanja ovirani pri samostojnem hranjenju. Zaradi pomanjkanja in preobremenjenosti negovalnega osebja to postaja v slovenskih bolnišnicah velik problem. Rezultati raziskav tako v zahodnih državah kot tudi pri nas kažejo, da je med zdravljenjem podhranjeno tudi do 85% bolnikov z rakom. Zato je za bolnikovo zdravljenje pomembno in strokovno utemeljeno, da se pri bolnikih pravočasno uvede prehranska terapija kot integralni del zdravljenja. Strinjamo se lahko tudi z mnenjem Inštituta za varovanje zdravja Republike Slovenije, ki ocenjuje, da je potrebno klinično prehrano izvajati po enakih načelih kot vsako drugo medicinsko terapijo, za kar pa so potrebni strokovnjaki za to področje, predvsem klinične dietetike, katerih pa Slovenija nima. Zato je gotovo treba pri nas najprej usposobiti že obstoječi kader v zdravstvu z znanji pravilnega prehranjevanja in vzpostaviti učinkovito mrežo klinične prehrane v bolnišnicah na predlog smernic, ki jih je izdalo Evropsko združenje za klinično prehrano. Zavedati pa se je treba, da mora postati področje klinične prehrane samostojna stroka, ki se ukvarja s prehransko terapijo kot delom zdravljenja, s čimer se izboljša učinek zdravljenja bolezni. Po našem mnenju so za to možnosti že postavljene z normami v resoluciji in zakonu o pacientovih pravicah, ministrstvo pa je že pričelo z delovanjem v to smer. Zakon je zato nepotreben, tudi zaradi dejstva, da je minister za zdravje že leta 2005 imenoval posebno delovno skupino za bolnišnično prehrano, v kateri so imenovani najvidnejši strokovnjaki s tega področja. Ta skupina je pripravila konkretne rešitve na podlagi resolucije, in sicer pod smernice zdravega prehranjevanja bolnikov v bolnišnicah in starostnikov v domovih za starejše. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav! Dejstvo je, da smo v Poslanski skupini Zares prepričani, da je področje klinične prehrane v naših specialističnih bolnišnicah, še posebej pa na Onkološkem institutu, neprimerno urejeno. O tem govorijo opozorila stroke, opozorila različnih društev bolnikov. Naj pri tem navedem, na primer, Društvo Evropa kolon, ki združuje obolele za rakom na debelem črevesu, s katerimi smo še posebej sodelovali pri tem zakonu, ter tudi opozorila številnih posameznikov, ki so se obrnili na nas. Ali to uredimo z zakonom ali s čim drugim, je za nas pravzaprav nepomembno. Danes smo dobili odgovor, da je to ustrezna zakonska podlaga. Ampak, zakaj se potem nič ne naredi? Imamo resolucijo, imamo ustrezno zakonsko podlago, praksa pa je neurejena. Zato smo v Poslanski skupini Zares predlagali, da to eksplicitno zapišemo v zakon in tako sistemsko uredimo. Žal nismo dobili ustrezne podpore Ministrstva za zdravje niti vladajoče koalicije. Govoriti o tem, da je bilo pri tem že kar nekaj narejenega, je beg od realnosti. Žal le podpora na deklarativni ravni resolucij za nas ni dovolj. Resolucija je usmeritev, je nek cilj, konkretna praksa pa je skromna in povezana z zgolj z bolj ali manj zavzetimi posamezniki. Delovna skupina, ki je bila imenovana za pripravo smernic s tega področja, je pripravila konkretne predloge in smernice ter usmeritve, s katerimi se sedaj na nek način kiti ministrstvo, čeprav je bila prav tista, ki je zame sodelovala pri pripravi tega zakona, to je dr. Kozjakova, nosilka pravzaprav te naloge. Takrat ji je bilo rečeno, da je potrebna zakonska sprememba. Takšna so bila navodila ministrstva. Potem pa je vsa zadeva zastala in bila shranjena v predal na ministrstvu. V slovenskih bolnišnicah klinična prehrana nima primernega mesta, ni dobro urejena ali pa sploh ni urejena, posledice pa čutijo zlasti bolniki pa tudi zdravstvena blagajna, saj se zaradi neurejenosti stroški zdravljenja povečujejo. Ministrstvo je pri zavrnitvi zakonskega predloga za ureditev klinične prehrane trdilo, da je ta že sistemsko urejena, in preložilo odgovornost na organizacijo v posameznih bolnišnicah. Mi menimo, da temu ni tako. To kaže tudi praksa. Težave so. Za vsak posamezni primer bolnika ali pacienta se sredstva morajo zagotavljati s posebnimi vlogami in v dolgotrajnih postopkih zadeva ni urejena niti v času zdravljenja v bolnišnicah, še več težav pa nastopi po odpustitvi, saj vseh prehranskih pripravkov, ki bi bili pri bolnikih nujni, ni moč dobiti na brezplačni recept, kar bi moralo biti del obveznega zdravstvenega zavarovanja. Ne glede na to, da je predlagano, da se zakon zavrne, pa ostaja dejstvo, da bo potrebno na tem področju nekaj narediti. Ministrstvo za zdravje se bo moralo soočiti s slabo prakso, s problemi, opozorili in tudi ukrepati. Njihovo mnenje in zavrnitev predloga za zakonsko ureditev je v tem trenutku sprenevedanje in bežanje od problema in odgovornosti. V svojem mnenju so zapisali: "Predlog zakona sam po sebi ne predstavlja zadostne podlage za vse spremembe, ki so potrebne na tem področju." Torej, priznanje je, da je problem, drugače ne bi bilo potrebnih vseh teh sprememb. Naprej citiram: "Navedeno področje je potrebno obravnavati celovito in pri tem upoštevati izobraževanje, organiziranost in finančna sredstva, za kar pa predlagana sprememba zakona ne zadošča." Se strinjamo. Želeli bi samo, kaj je ministrstvo naredilo; izvedeti, kaj je ministrstvo naredilo, da bi vsemu temu izobraževanju, organiziranosti in zagotavljanju finančnih sredstev zadostilo. Upam samo, da bomo njihov predlog novele zakona o zdravstveni dejavnosti, ki so ga v svojem mnenju napovedali kot način celovite ureditve tega področja, zagledal luč sveta čim prej. Morda še v tem mesecu, drugače eno leto tako ali tako ne bo nič. Zdravstveni svet kot najvišji strokovni organ je omenjeni problematiki namenil prednostno obravnavo že pred več kot letom dni, pa še do danes žal še nič ni premaknilo. Seveda pa si predvsem želimo konkretnih rešitev na Onkološkem inštitutu, ureditve kuhinje in seveda pozdravljamo, da je strokovno vodstvo že seznanilo javnost, da išče rešitve v to smer pred letom 2012, ko naj bi se to uredilo z neko naslednjo fazo gradnje, in seveda upamo, da bodo tudi čim prej uredili enoto za klinično prehrano na omenjenem inštitutu.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala lepa za besedo. Dobro jutro spoštovane kolegice in kolegi, tudi obema predstavnikoma Ministrstva za zdravje! Moram reči, da sem bila ob obravnavi tega predloga zakona že na matičnem delovnem telesu dobesedno zgrožena nad postopkom in početjem, ki si ga je privoščila vladna koalicija. Spoštovane kolegice in kolegi, zopet je odigrala politika premoči nad argumenti, vsebinskimi argumenti, ki so jih kljub prvotnemu nasprotovanju nekaterih poslancev iz SDS, le lahko izrazili tisti, ki so bili vabljeni na sejo matičnega delovnega telesa - zainteresirana javnost. In nenazadnje tudi pomembni strokovnjaki, ki so sodelovali v okviru Ministrstva za zdravje, pri oblikovanju predlogov dopolnitev Zakona o zdravstveni dejavnosti. To je ta dokument, ki vsebuje tudi vsebino predloga zakona, o katerem danes govorimo. Ta dokument so še pod ministrovanjem gospoda Bručana naročili na Ministrstvu za zdravje in pristopili k urejanju problematike, ki zaenkrat v okviru našega zdravstvenega sistema ni urejena. Kljub temu da se gospod državni sekretar sklicuje na Evropo - saj Evropa nima urejeno zadevo na tak način, kot je predlagana v okviru novele, ki jo je v parlamentarno proceduro vložila kolegica Cveta Zalokar Oražem, ampak gospod Žiberna - pozabi povedati, da pa je Evropa nič koliko korakov pred nami, kajti po vseh naših sosednjih državah je klinična prehrana kot samostojna stroka formalno priznana. Klinično prehrano imajo sistemsko urejeno in podobno organizirano skoraj vse evropske države. V Avstriji, Italiji in na Nizozemskem imajo dejavnost klinične prehrane urejeno multidisciplinarno in na več nivojih. Bolnike, ki potrebujejo posebno prehransko terapijo kot del zdravljenja, zdravijo v metabolnih centrih oziroma tako imenovanih enotah za klinično prehrano. V Evropi deluje več preferenčnih metabolnih centrov. Pa mi povejte, ali imamo v naši državi take centre. Pa mi povejte, ali imajo v naši državi, ki naj bi bila, ne vem, po besedah Ministrstva za zdravje, zgled v okviru Evropske unije na področju zdravstvenega stanja oziroma zdravstvenega sistema - se opravičujem. Ali imajo naši bolniki res idealne razmere za zdravljenje? Klinična prehrana. Tukaj ne gre, ne vem, bom rekla za zdravo prehrano: kilogram zelenjave na teden. Sedaj plastično ponazarjam zadevo, kajti tudi o tem smo poslušali na matičnem delovnem telesu - daleč od tega! Gre za posebno prehrano, dietno prehrano, ki jo bolniki potrebujejo kot osnovno življenjsko funkcijo. Pogostokrat pozabimo - ja, verjamem, da si ne moremo predstavljati - kaj to pomeni za ljudi, ki so bolni, ki potrebujejo pomoč, ki so ne nazadnje tudi odvisni od posebne prehrane, ki jo lahko mi, ki smo laiki, na nek način obravnavamo kot posebno zdravilo oziroma zdravljenje. Jaz namerno govorim zelo plastično, kajti upam, da bo kdo od tistih poslancev, ki so zgolj sledili nekim, pa bom rekla, zelo praznim, kar se tiče vsebine, argumentom, ki so jih predstavili na Ministrstvo za zdravje in zgolj stiskali tipko "ne" temu predlogu zakona. Ničkoliko opozoril je prišlo tudi na Poslansko skupino Lipa od bolnikov, ki opozarjajo na to, ki opozarjajo na to, kakšni storitev so bili deležni v tujini, v Nemčiji, in kakšnih storitev so deležni v Sloveniji. Zgolj resolucija, na katero se sklicujejo na Ministrstvu za zdravje, ni obvezujoča za to, da bi se nek sistem prenesel v prakso in da bi bili bolniki deležni sistema ali pa tistih pravic, do katerih bi morali biti upravičeni. In predlog zakona, o katerem danes govorimo, na katerega je sicer matično delovno telo ob vladni večini izglasovalo negativni sklep, je nedvomno pomemben korak nasproti tistim ljudem, ki potrebujejo pomoč. Jaz vas prosim za glasovanje oziroma podporo temu predlogu zakona. V Poslanski skupini Lipa bomo zakon podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Andrej Bručan v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani gospod predsedujoči, državni sekretar s sodelavko! Namen predlagane dopolnitve zakona je sistemsko urediti dejavnost klinične prehrane v slovenskih bolnišnicah. In klinična prehrana, vsi dobro vemo, ki se z zdravstvom ukvarjamo v praksi ali pa so se ukvarjali v praksi, je samostojna stroka, ki se ukvarja tudi s prehransko terapijo, s čimer se izboljša učinek zdravljenja bolezni v celoti in kakovost zdravljena. In klinična prehrana obsega ugotavljanje prehranskega statusa in prehranskih navad bolnika, določanje prehranskih potreb in pripravo načrta prehranske obravnave, potrebne za vzdrževanje, okrevanje in izboljšanje zdravja ter spremljanje tega. Seveda, zaradi ugotovljenega pomanjkljivega znanja o klinični prehrani nekaterih zaposlenih v zdravstvu in bolnikov je prepoznavanje pomembnosti klinične prehrane in njenega izvajanja tudi nujna strokovna dejavnost na tem področju. Prav zaradi tega je že leta 2005 na predlog Vlade Državni zbor takrat sprejel Resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike 2005-2010. Ta resolucija je posledica dolgotrajnih prizadevanj, večletnih prizadevanj na tem področju, in je velik rezultat, velik uspeh celotne slovenske politike v smislu prehranske politike v Sloveniji. Ta resolucija predvideva, kot je bilo danes že rečeno, posebno strategijo za zagotavljanje ustrezne prehrane bolnikov v slovenskih bolnišnicah in ima za cilj zagotoviti zdravstveno ustrezno prehranjevanje bolnikov preko kakovostne prehranske podpore in svetovanje v bolnišnicah. To komisijo, danes že večkrat omenjena, ki jo vodi dr. Nada Kozjakova, sem imenoval leta 2005 še kot minister. Ta skupina je pripravila dejansko dobre smernice zdravega prehranjevanje bolnikov in te smernice je seveda treba zdaj tudi v praksi realizirati, pa čeprav so te možnosti za realizacijo teh smernic ali pa vsebine tega dela tudi dane že v sedanji zakonodaji. Prav zaradi tega mislim, da sprememba zakona o zdravstveni dejavnosti v tej točki ni potrebna, dejansko pa bo treba nekatere stvari na področju prehrane bolnikov urediti v novem zakonu o zdravstveni dejavnosti v celoti, ki je v pripravi, predvsem pa z zakonom o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. Kajti, ta zakon urejuje tisto, kar bi želeli predlagatelji zakona sedaj urediti; namreč, ločevanje storitev s področja prehrane bolnikov tam, kjer se to označi, okarakterizira kot terapevtsko dejavnost. In to je možno urediti že sedaj, bolj jasno definirano pa še dodatno v zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki je sedaj, kot slišim danes, tudi že na poti v Vlado in tudi v parlament. Bi pa rad še nekaj besed spregovoril o podhranjenosti bolnikov. Kot vzrok, da naj bi spremenili zakon, je bilo navedeno tudi, da je 40% bolnikov, ki pridejo v bolnišnice, podhranjenih. To seveda tudi če je res, nima nobene povezave potem - klinična prehrana ni vzrok za to številko, da je 40% podhranjenih. Je pa res, da včasih kakšne bolezni pripeljejo tudi do podhranjenosti pacienta. Na Onkološkem inštitutu je stvar glede prehrane bolnikov dejansko na nekaterih področjih, predvsem v tistih v terapevtskem smislu, ne pa običajne hotelske prehrane, nekako v zadnjih letih nekako zastala. Kaj je problem? Problem je v tem, da je v načrtih, ki so bili za Onkološki inštitut pripravljeni, LDS-ova vlada ukinila restavracijo in kuhinjo na Onkološkem inštitutu, in zaradi tega je tam ni, je ne more biti. Zdaj je treba te stvari popraviti. To pa ne gre kar čez noč in nekaj časa bo potrebno za to, da se bodo te stvari sedaj normalizirale. Poslanska skupina Socialdemokratske stranke podpira mnenje Vlade, da ta sprememba zakona ni potrebna, da pa je dejansko treba nekatere stvari na področju prehrane bolnikov, predvsem pa tiste prehrane, ki je del terapije pacientov, urediti z drugimi ustreznimi zakonskimi akti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Kontič v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! V predstavitvi stališč poslanskih skupin polemika ni dovoljena, zato ne bom polemiziral, bom pa naštel nekaj cvetk, ki sem jih danes slišal in sodijo v rubriko Saj ni res, pa je. Nekdo je dejal, predlog je dobronameren, a ni potreben. Nekdo drug je dejal, zakon ni potreben, je pa pozen. Tretji je dejal, področje ni urejeno, a predloga zakona ne bomo podprli. To so bili argumenti, slišani danes v predstavitvi stališč poslanskih skupin. Iz uvoda k Predlogu zakona o dopolnitvi Zakona o zdravstveni dejavnosti je razvidno, da področje podhranjenosti v evropskih bolnišnicah ni neznanka, v smislu, da se s temi težavami ne srečujejo. Prisotno je nezadostno znanje s področja klinične prehrane. To je sicer lahko zelo splošna ugotovitev, nemogoče pa je pristati na trditev, da strokovnjakov s tega področja v Sloveniji ni. Pri tem je nujno ponovno poudariti, da je ustrezna prehranjenost pomemben dejavnik pri celovitem sistemu zdravljenja. Pri tem je klinična prehrana samostojna stroka in se izvaja oziroma naj bi se kot vsaka druga medicinska terapija. V Poslanski skupini Socialnih demokratov ne moremo pristati na argumente Vlade v odklonilnem stališču, ko ugotavlja, da navedena problematika zakonsko sicer ni urejena, imamo pa sprejeto Resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike 2005-2010; ponavljam, 2005-2010. Današnji dan se všteva v kvoto leta 2008. Res je, da je bila imenovana strokovna skupina, ki je pripravila smernice zdravega prehranjevanja bolnikov v bolnišnicah in starostnikov v domovih za starejše, pojavi pa se težava, ki jo imenujemo ustrezna finančna sredstva, ki naj bi bila zagotovljena že v letu 2008. Ponavljam, danes je 25. aprila 2008. Imamo ta sredstva ali ne? Državni sekretar odgovarja, da so sredstva predvidena. To je, kot bi dejal, za danes je bil predviden lep sončen dan - žal je deževalo. V prevodu to pomeni: sredstva so bila predvidena, žal jih ni bilo. Vlada ocenjuje, da predlog zakona sam po sebi ne predstavlja zadostne podlage za vse spremembe, ki so potrebne na tem področju. Prav. Tudi, če ta trditev zdrži resno presojo, je nemogoče trditi, da predlagana rešitev ni korak v pravo smer. In še znani refren pri predlogih, ki niso v posesti Vlade oziroma koalicije: Vlada bo navedeno problematiko zajela v novi zakona o zdravstveni dejavnosti in s tem zagotovila celovito urejanje področja in se obenem izognila parcialnemu urejanju problematike, do takrat pa bo nadaljevala že z začetimi dejavnostmi na tem področju. Kako znano zveni to vladno stališče! Kolikokrat smo ga slišali v tem mandatu! Na odboru, kjer smo skoraj ostali brez razprave zaradi proceduralnega sklepa koalicijskega poslanca, ki pa je bil v nasprotju s poslovnikom in je to kasneje spoznala tudi koalicija, kjer so želeli kar na začetku sprejeti sklep o tem, da predlog zakona ni primerna podlaga in da naj se o tem na odboru odloči. Pri tem je zanimiva tudi izjava, ko je poslanec vladne koalicije odgovarjal predlagateljici na način, da je povedala: "Veste, to je vaš zakon, vaša služba ga je pripravila." In na koncu je dejal: "To me namreč navaja na to, da še lovke vedno segajo tudi v naše službe, če se temu reče tako." Kakšne vaše službe? Kakšne naše službe? Ministrstvo za zdravje je v službi nas vseh. To ni privatna lastnina posamezne politične opcije! Vsaj upam, da je temu tako; upam, da ni mogoče v tej naši državi olastniniti prav vsega. In v ta sklop spadajo tudi službe, ki niso ne naše ali vaše, ampak so skupne. Sporočilo opoziciji je vsekakor jasno: Že lahko, da vam ustava in tudi poslovnik omogočata, da vlagate predloge zakonov ali morda le amandmaje, a vaš trud je zaman. Koaliciji je z volitvami dano, da edina kroji pravila in upravlja državo, kasneje pa njeni poslanci sprašujejo, zakaj ne vlagamo predlogov, če menimo, da so potrebni. Seveda so vsi gladko zavrnjeni. V Poslanski skupini Socialnih demokratov predloga sklepa, da Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o zdravstveni dejavnosti, druga obravnava, ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod sekretar, gospa sodelavka, ministrica, kolegice in kolegi! Danes je bilo že večkrat rečeno, da je Republika Slovenija podpisnica resolucije Sveta Evrope o prehrani in prehranski oskrbi v bolnišnicah in da so načela in cilji te resolucije vključeni v resolucijo, ki jo je sprejel ta Državni zbor, torej resolucijo o nacionalnem programu prehranske politike, in da ta resolucija vključuje tudi strategije za dosego zagotavljanja ustrezne prehrane posebnim skupinam prebivalcev in tudi uvedbo ustrezne prehranske podpore bolnikom kot del njihove terapije. Seveda se je pa treba vprašati, kako v praksi poteka uresničevanje te resolucije. Mi smo slišali veliko besed te koalicije ob obravnavi Zakona o dijaški prehrani, kako pomembno je, da se ustvarjajo navade zdrave prehrane, da se pazi na to, koliko obrokov se zaužije dnevno, in da se pazi na sestavo posameznega obroka. Danes se lahko vprašamo, kako poteka uvajanje v prakso usmeritev iz te resolucije, in lahko ugotovimo, da so signali s terena tisti, ki govorijo, da je uvajanje te resolucije skromno. Danes lahko slišimo, da imamo strokovne skupine, ki pripravljajo določene usmeritve, žal pa na konkretni ravni ne prihaja do konkretnih premikov. Zato bi tukaj bilo se moč strinjati, da to področje prehrane in posebej klinične prehrane še zakonsko ni ustrezno urejeno, seveda se pa potem sprašujemo, na kakšen način oblikovati zakonske predloge, da to področje uredimo, hkrati pa zavračamo tiste predloge, ki bi poskušali narediti tukaj korak naprej - in zakon o dopolnitvi zakona o zdravstveni dejavnosti prav gotovo gre v tej smeri. Ni moč zanikati danes v strokovnih krogih in tudi v laični javnosti, da klinična prehrana predstavlja stroko; stroko, ki se ukvarja s prehransko terapijo. Torej gre za stroko, ki pomeni sestavni del zdravljenja. Torej je nemogoče vprašanje tega zakona reducirati na obstoj kuhinje v sestavi ene bolnišnice, kajti govorimo o stroki, govorimo o sestavnem delu zdravstvene terapije, ki po našem mnenju in tudi po mnenju predlagateljev tega zakona ni ustrezno vključena v sestavni del terapije. In če temu ni tako, potem se je treba vprašati, ali sedanje zakonsko določilo, ki v 15. členu vključuje, tako kot je bilo danes rečeno, med dejavnosti tudi prehrano, ali samo s tem določilom ustrezno rešena nova spoznanja stroke, ki govorijo o tem, da je treba klinično prehrano vključiti kot sestavni del terapije, torej kot prehransko terapijo, in je to sestavni del zdravljenja. Če je tako enostavno moč zavračati ta zakon in je že na nivoju bolnišnic vse danes možno, potem se je treba vprašati, zakaj na nivoju bolnišnic ni oblikovanih timov, ki se bi s tem strokovno ukvarjali, zakaj na nivoju financiranja bolnišnic ni priznan tudi bistveno povečan delež tudi skozi to postavko. In tukaj je zdaj to vprašanje, na kakšen način bomo urejali to vprašanje v celovitem obsegu. Jaz se strinjam tudi s tistimi, ki pravijo, da bo treba dopolniti tudi Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju. To drži, ampak to pomeni, da bo treba za celovito uresničevanje resolucije o zdravi prehrani spreminjati več zakonov s tega področja. In danes je predlog zakona eden izmed tistih, ki lahko k temu zelo pripomore. Spomnimo se samo, da smo na Odboru za zdravstvo in v Državnem zboru že obravnavali posebno skupino, torej skupino, ki ima problem s fenilketonurija. Da smo postavljali vprašanja ministrici za zdravje, vezane na vprašanja celiakije, torej, da nimamo rešenih vseh problemov, ki jih bo pa nujno moral vključevati tudi Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, kajti tukaj pa gre res za pravice zavarovancev, oseb s posebno prehrano v zdravstvene namene, za katerega pa po našem mnenju klinična prehrana pomeni sestavni del. In seveda v tem primeru, če želimo izboljšati in narediti konkretne korake naprej, da bomo zmanjšali število komplikacij, kjer bomo skrajšali zdravljenje, kjer bomo skrajšali ležalne dobe, kjer bomo zmanjšali stroške zdravljenja, potem je seveda podpora temu predlogu zakona potrebna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to je 5 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LOKALNIH VOLITVAH, V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod dr. Ivan Žagar, minister.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci. Pred vami je že druga novela zakona o lokalnih volitvah, pripravljena po zadnjih lokalnih volitvah v letu 2006, ker je pri izvedbi volitev nastalo nekaj težav. Nekatere probleme v zvezi s tem je že uredilo Ustavno sodišče s svojimi odločbami, drugi pa so bili rešeni s spremembami in dopolnitvami zakonov, ki jih je samoiniciativno že predlagala Vlada zaradi izboljšave teh zakonov. Namen in cilj tokratnih sprememb in dopolnitev zakona o lokalnih volitvah je uskladitev zakona z dvema odločbama Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Cilji predloga zakona so: določiti sestavo volilnih odborov tako, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so kandidati v sorodstvenem ali njemu podobnem razmerju in natančneje urediti ugotavljanje izida volitev po pošti. Glede prve uskladitve se kot predlagatelji zavedamo, da bo sprejetje novele povzročilo tudi nekaj težav pri sestavi volilnih odborov. Priprava navedene spremembe je zahtevala temeljit premislek, kako odločbo Ustavnega sodišča realizirati, saj tudi primerjalnopravna ureditev nakazuje, da gre za novost, posebej še ker volilne odbore sestavljajo člani, ki jih predlagajo različne politične stranke. Vendar pa je s stališča pravne države odločbo Ustavnega sodišča treba spoštovati in jo tudi realizirati. Zato kot predlagatelji nismo posegli v nezdružljivost članov drugih volilnih organov s kandidati na listi, saj odločitev Ustavnega sodišča ne posega na druge volilne organe. V zvezi z razpravo na matičnem delovnem telesu glede ureditve nezdružljivosti s kandidatom tudi za člane občinske volilne komisije želim pojasniti, da te omejitve zakon ne more določiti. Občinska volilna komisija je organ po posebnem zakonu, ki deluje izključno na podlagi določb zakona in navodil državne volilne komisije. Delovanje komisije temelji na strokovnosti in zakonitosti ter načela zaupanja v volilne organe. Poleg tega so podvrženi stalnemu nadzoru s strani predstavnikov list kandidatov, ki imajo pravico biti navzoči pri njihovem delu. In k temu je potrebno opozoriti še na uveljavljeno načelo izločitve, ki se lahko vedno uporabi, ko gre za dvom o pristranosti. Če se član občinske volilne komisije sam ne želi izločiti iz postopka odločanja, lahko o tem sklepa občinska volilna komisija. Kot predlagatelji zakona menimo, da je opozorilo Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, da predlagana rešitev presega zahteve iz odločbe Ustavnega sodišča utemeljeno, zato je Vlada v razpravi na matičnem delovnem telesu podprla ureditev tako, da se celotna povezava članov volilnega odbora s kandidatom omeji na volilno enoto, sorodniki pa se posebej naštevajo. Pod drugič, ugotavljanje izida glasovanja po pošti je bilo po sedanji ureditvi problematično, saj ni bilo jasno, na podlagi česa lahko volilna komisija ugotovi, ali so bile glasovnice pravočasno oddane na pošto, kar je eno bistvenih pogojev za njihovo veljavnost. Predlog zakona določa, da se za pravočasno prejetje glasovnice štejejo tiste glasovnice, ki imajo poštni žig, torej morajo biti fizično oddane na pošti, ali pa morajo biti ovojnicam priložene listine, iz katerih je razviden datum njihove oddajen na pošto. Rešitev je smiselna, enaka, kot jo je določilo Ustavno sodišče za izvedbo volitev do odprave neskladja. Zahvaljujem se vam za vašo pozornost.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Francu Jazbecu za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Spoštovani! Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na svoji 17. redni seji dne 8. 4. 2008 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalnih volitvah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejem predložila Vlada Republike Slovenije. Seji odbora so prisostvovali predstavniki službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni politiko, predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije in predstavnik Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora. Na podlagi 94. člena Zakona o lokalni samoupravi in 145. člena Poslovnika Državnega zbora je predsednik Državnega zbora dne 13. 2. 2008 poslal predlog zakona v mnenje občinam. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, mnenju Mestne občine Ljubljana, Mestne občine Velenje in mnenju Komisije Državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. V dodatni obrazložitvi členov je predstavnik predlagatelja državni sekretar v službi Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj mag. Marko Starman poudarjal, da je bil namen Vlade z novelo zakona o lokalnih volitvah uskladiti določila tega zakona z dvema odločbama Ustavnega sodišča. Prva uskladitev se nanaša na sestavo volilnih odborov, glede katere je Vlada določila, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so s kandidati v sorodstvenem in njemu podobnem razmerju. Predlog zakona zato določa, da član volilnega odbora ne more biti oseba, ki je s kandidatom v sorodstveni ravni vrsti in v stranski vrsti do vključno drugega kolena. Zakonodajno-pravna služba je podala mnenje, v katerem je proučila navedeni predlog zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe je na seji uvodoma poudaril, da so pripombe Zakonodajno-pravne službe upoštevane v predlaganih amandmajih, zlasti tiste, ki se nanašajo na omejitev nezdružljivosti, predlagano nadomestitev besedne zveze "območja občine" z "območjem volilne enote". Komisija Državnega sveta Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je v svojem mnenju podprla predlog zakona. Predsednik komisije Darko Fras je na seji posebej opozoril na rešitev v 1. členu predlagane novele zakona in poudaril, da je predlagani amandma v celoti sledil mnenju komisije. Pri tem je navedel, da je komisija na podlagi primerjalno-pravne ureditve ugotovila, da gre pri odločbi Ustavnega sodišča za odstopanje od uveljavljene pravne prakse. Odbor je v skladu s 126. in 131. členom Poslovnika Državnega zbora v nadaljevanju seje prešel na razpravo o členih predloga zakona in vloženih amandmajih. V skladu s 129. členom Poslovnika Državnega zbora so v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu k predlogu zakona vložili amandmaje naslednji kvalificirani predlagatelji: poslanske skupine koalicije k 1. in 4. členu in Poslanski klub LDS k 1. členu. V razpravi o členih predlaganega zakona, h katerim so bili vloženi amandmaji, je bilo največ pozornosti usmerjene k 1. členu. Izražena so bila različna mnenja, člani odbora so večinsko menili, da je v amandmaju, ki so ga predlagale stranke koalicije k 1. členu, ustrezno upoštevano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki opozarja, da predlagana rešitev v predlogu zakona presega zahtevo iz odločbe Ustavnega sodišča glede določitve nezdružljivosti članstva v volilnih odborih zaradi sorodstvenih razmerij s katerimkoli kandidatom v občini. Odbor je sprejel naslednje amandmaje: k 1. in 4. členu poslanskih skupin koalicije. S sprejetjem navedenih amandmajev je postal brezpredmeten amandma Poslanskega kluba LDS k 1. členu. Odbor je v nadaljevanju prešel na obravnavo členov, h katerim niso vloženi amandmaji, o teh členih ni bilo razprave. Odbor je skladno s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Marjan Drofenik v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki ministrstva, poslanke in poslanci! Pred nami so spremembe in dopolnitve zakona o lokalnih volitvah, ki so posledica izključno odločbe Ustavnega sodišča. Le-to je odločilo, da so določbe zakona, ki urejajo sestavo volilnih odborov, in določbe, ki urejajo volitve po pošti, v neskladju z ustavo. Zato je pred nami dopolnjen predlog zakona, ki določa sestavo volilnih odborov tako, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so s kandidati v sorodstvenem ali njemu podobnem razmerju. Predlog zakona natančneje določa tudi ugotavljanje izida volitev po pošti. Nepristranskost volilnega odbora je za demokratično izvedbo volitev bistvenega pomena. Nepristranskost pomeni, da tisti, ki odloča, ni zainteresiran za izid postopka. Takšna interpretacija Ustavnega sodišča, z vsem spoštovanjem do le tega, se nam zdi mogoče malo preveč stroga in toga, saj v končni posledici lahko postavlja pod vprašaj tudi določbe zakona, da volilne komisije in odbore predlagajo politične stranke. Le-te so vsekakor najbolj zainteresirane za izid postopka, vendar vemo, da je sestava volilnih komisij in odborov iz različnih političnih strank največje zagotovilo za to, da so volitve izpeljane legitimno in da ne prihaja do raznih goljufij in poneverjanj rezultatov. Na izredno strogo odločitev navaja tudi mednarodnopravna primerjava, iz katere je razvidno, da različne države sestave volilnih komisij in odborov skoraj da z ničemer ne omejujejo. Vendar kakorkoli, pred nami je predlog sprememb zakona in v skladu z voljo in odločitvijo Ustavnega sodišča jih bomo poslanci Poslanske skupine SLS v izogib o kakršnihkoli pomislekih o legitimni izvedbi vseh bodočih volitev v celoti tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič, v imenu poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Izkušnje nekaj preteklih volite pri nas in tudi v tujini kažejo na to, da se vse več poražencev na volitvah z zelo tesnimi izidi ne sprijazni s porazom, in so pozorni na vsako nepravilnost na volitvah, na vsako še tako majhno pomanjkljivost volilne zakonodaje, ki bi jim po njihovem mnenju lahko prinesla odločilne manjkajoče glasove, zato je še kako pomembno, da zakonodajalec v naprej predvidi in reši morebitne razmere, ki sploh niso ali niso ustrezno urejena v pozitivnem pravu in bi lahko vplivale na potrebo po izpeljavi ponovnih volitev, kar pa povzroča dodatne že tako visoke stroške. Glede na to, da je Ustavno sodišče v dveh zadevah v zvezi z zadnjimi lokalnimi volitvami ugotovilo neskladje obstoječe ureditve po Zakonu o lokalnih volitvah z ustavnimi načeli, je naložilo zakonodajalcu odpravo teh neskladij oziroma zapolnitev pravnih praznin, pri čemer se rok za popravo spornih zakonskih določil v eni zadevi izteče približno čez en mesec, v drugi pa čez mesec in pol. Vlada je pravočasno pripravila in vložila zakon in omogočila poslancem Državnega zbora, da pravočasno sprejmejo zakon in odpravijo pomanjkljivosti. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo s predlaganimi rešitvami, ki so bile do te faze obravnave še dodatno izpiljene, tako da se z njimi strinjamo v celoti in jih bomo podprli. Obžalujemo pa, da se pripravljavci predloga zakona niso lotili problematike, ki se pojavlja v zvezi z volitvami na lokalnem in tudi na nivoju državnozborskih volitev, obširneje, in niso poskrbeli tudi za odpravo tistih anomalij, ki niso bile predmet ustavnopravnih presoj, bodo pa še v naprej povzročale nepotrebne konflikte. Glede tistih vprašanj, ki jih v zvezi z volitvami iz Zakona o lokalnih volitvah ne ureja, veljajo in se subsidiarno uporabljajo določbe Zakona o volitvah v Državni zbor. Ker se v konkretnem primeru glede sestave volilnih odborov ne moremo obrniti niti na Zakon o volitvah v Državni zbor, ker tudi ta zakon ne določa nobenih pogojev oziroma omejitev glede sestave subjektov volilnih odborov in njihovo razmerje do aktualnega kandidata, je potrebno splošno razmišljanje tudi v smeri dopolnitev Zakona o volitvah v Državni zbor. V Zakonu o volitvah v Državni zbor bo zato še naprej ostalo nerešeno vprašanje svojcev v volilnih komisijah in glasov po pošti. Ker je primer ugotovljene pravne praznine v zvezi z ureditvijo pravil o glasovanju po pošti s predlogom obravnavanega zakona urejen samo za lokalne volitve, lahko tudi v prihodnje pričakujemo na državnozborskih volitvah nepotrebne zaplete, saj po navedbah Ustavnega sodišča takšne pravne praznine ni mogoče zapolniti z analogijo uporabe, ker bi ta lahko privedla do različnih razlag iste zakonske določbe v enakih primerih, poleg tega pa je določena relacija subsidiarne uporabe Zakona o volitvah v Državni zbor za potrebe lokalnih volitev, ne pa tudi obratno. O predlaganih rešitvah za lokalne volitve bi zato morali čim prej spregovoriti tudi v okviru Zakona o volitvah v Državni zbor, čeprav za to v letošnjem letu zmanjkuje časa. Predlagani zakon za rešitev vprašanj volitev na lokalni ravni pa v celoti podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Dober dan, spoštovani prisotni! Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah ima oznako ZLV-H. Ustavljam se pri črki H. Če smo bili včeraj in med katerekoli sejo tega mandata priča, da smo področne zakone, pa najsi bo samo s področja sodstva na eni seji zamenjali tudi do dvakrat, trikrat, potem lahko z gotovostjo rečemo, da je tudi na področju pravil iger, ki jih določajo lokalne volitve ali državnozborske volitve ali katerekoli druge volitve, popolnoma enako. Jaz ne nasprotujem oživitvi odločbe Ustavnega sodišča v zakone, seveda ne, daleč od tega, saj zato imamo Ustavno sodišče. Smo pa v Poslanski skupini Lipa proti temu, da področne zakone spreminjamo s takšno svetlobno svetlostjo, da se odjemalci teh zakonov, torej državljani in državljanke, sploh ne znajdejo več. Bila je sprememba A, bila je sprememba B, bila je sprememba C, bila je sprememba D, E, F, G in tako naprej. Samo na področju zakona o lokalnih volitvah. Iz tega naslova me zanima, kajti po mojih informacijah naj bi bile še nekatere nerešene odločbe Ustavnega sodišča, ki se dotikajo zakon o lokalnih volitvah oziroma volilnih opravil na področju mikro ali lokalnih volitev. In sprašujem, ali bomo čez dva meseca prišli z novo spremembo zakona in rekli, tokratni zakon pa urejamo z odločbo Ustavnega sodišča številka ta in ta. In sprašujem, ali je to posledica, ker imate preveč časa in premalo dela in si ga enostavno iščete v okviru resornega ministrstva, ali v čem je smisel, da se področna zakonodaja skorajda na vsaki seji sprejema, in kar je huje, spreminja. Pa ne gre samo za področje lokalne samouprave. Ne nazadnje za sodstvo, kar je včeraj opozoril predsednik države, gospod Türk. Ali pa katerokoli drugo področje. Če človek spremlja naše delo in spremlja te črke, ki označujejo samo tekoče spremembe, bi se lahko zgrozil. Od volitev naprej, kot je minister v uvodu povedal, torej da leta 2006, preteklih lokalnih volitev, se omenjeni zakon ni prvič spreminjal, ampak se je že večkrat spremenil vmes. Ne bom dal apela, tudi zahteva ne, mogoče samo prošnjo, če pripravljate spremembo zakona zaradi tega ali onega razloga, toliko bolj spoštovanja vredno je, če zaradi razloga imenovanega Ustavno sodišče, pa dajte enkrat vklopiti vse spremembe notri, pa ne zaradi tega, da bodo imeli poslanci manj dela ali pa vi manj dela, ampak predvsem zato, da bo preglednost uporabnikov tega zakona boljša. Pri nas se dogaja, da v Državnem zboru, kjer naj bi bili profesionalci uporabnikov zakona, težko pridejo, torej ljudje, ki živijo skorajda 24 ur za zakonsko materijo, da težko pridejo do tiste oblike zakona, ki je v veljavi. Ker imamo zakon na spremembo o spremembi, o spremembi, dopolnitve in tako naprej. Variant od A do Ž sprememb imamo. Ne bom rekel, da bomo v poslanski skupini Lipa nasprotovali dvema malenkostnima popravkoma, ne glede na to, kakšne velike besede bodo o popravkih v aktualnih spremembah vključene v ta zakon. Ampak radi pa bi nek drug pristop, pristop, da bi uporabniki zakonov, da ne bi bili ti ali pa mi deležni sedmih sprememb istega zakona na leto. Mimo vsega je to področje, posebej glede na to, da je odločb še nekaj s področja avtorstva Ustavnega sodišča tudi na to temo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Pukšič, v imenu poslanske skupine SDS.
Lep pozdrav, kolegice in kolegi, podpredsednik Državnega zbora, predstavniki Vlade! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi. Ustavno sodišče Republike Slovenije je z odločbo ugotovilo, da je zakon o lokalnih volitvah v neskladju z ustavo, saj le-ta ne določa, da člani volilnih odborov ne morejo biti osebe, ki so s kandidatom v sorodstvenem ali njemu podobnem razmerju. V sedemnajstem odstavku je tako zakonodajalcu naložilo, da v roku enega leta odpravi ugotovljene neskladnosti, pri tem pa naj zakonodajalec določi krog, torej sam, ki zaradi sorodstvenih ali temu podobnih razmer ne morejo biti člani volilnih odborov. Ustavno sodišče je prav tako z drugo odločbo ugotovilo, da je zakon o lokalnih volitvah v neskladju z ustavo, ker ne ureja podrobnega pravila o glasovanju po pošti. Sodišče je poudarilo, da so volitve proces, ki se mora odvijati in končati v določenem nepretrganem obdobju ter da je zato vsa opravila treba opraviti v zakonsko točno določenih rokih. Tako mora zakonska ureditev načina glasovanja po pošti upoštevati, da mora imeti volilna komisija ob ugotavljanju izida glasovanja po pošti na razpolago listinsko dokumentacijo, iz katere je mogoče nedvoumno ugotoviti verodostojnost rezultatov volitev. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah temelji na načelih splošne in enake volilne pravice, ki ju opredeljujeta 43. člen Ustave Republike Slovenije v zvezi s pravico do enakega varstva in 22. člen Ustave. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je predlagatelja opozorila, da predlagana rešitev v 1. členu predloga zakona po njihovem mnenju presega zahtevo iz odločb Ustavnega sodišča, saj določa nezdružljivost članstva v volilnih odborih zaradi sorodstvenih razmerij s katerimkoli kandidatom v občini. Zato so koalicijske poslanske skupine na matično delovno telo vložile amandma, ki sorodstveno združljivost omejuje le na volilno enoto in našteva, kateri sorodniki so tisti, ki ne morejo biti v volilnih odborih. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli. Pa vendar smo pri tem dolžni opozoriti, da je Slovenija prva država, ki bo uvedla takšno rešitev, in to izključno na zahtevo odločbe Ustavnega sodišča. Zato osebno menim, da se postavlja vprašanje, ali s tem niso kršene druge človekove pravice in ali Ustavno sodišče tu ni naredilo napake. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan, v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik in dober dan vsem, ki ste prisotni v dvorani. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla Zakon o lokalnih volitvah, saj nam nič drugega ne preostane ob dejstvu, da se spreminja na podlagi sodbe Ustavnega sodišča. Nikakor pa ne moremo reči, da smo s tako omejenimi spremembami tudi zadovoljni. Dejstvo je, da se je na preteklih lokalnih volitvah odprla cela vrsta vprašanj, ki jih Ustavno sodišče ni obravnavalo, ker pač v zvezi z njimi ni bila sprožena zahteva za presojo ustavnosti. Je pa izgovor Vlade Republike Slovenije, da se je lotila sprememb tega zakona samo zaradi odločitve Ustavnega sodišča, vsi drugi problemi, ki se v zvezi z zakonom pojavljajo in se bodo zagotovo tudi pojavili ob naslednjih lokalnih volitvah, še prej pa tudi ob volitvah v Državni zbor, pa se je ne tičejo in jih ne namerava odpraviti - tak izgovor je smešen in nevreden vsake resne obravnave. Zagotovo je še vedno odprt identičen problem, kot je sorodstvo članov v volilnih odborih s kandidati, tudi pri sestavi volilnih komisij. Tudi vprašanje pristojnosti za popravljanje oziroma za ponovno presojo veljavnosti glasovnic na volilnem odboru ali alternativno na volilni komisiji je še vedno nerešeno. Verjetno nima smisla, da naštevam še druge probleme, ki so se pojavili ob zadnjih lokalnih volitvah predvsem zaradi tega, ker je prišlo, lahko rečemo, da skoraj množičnega pojava zelo tesnih volilnih rezultatov. Ampak nima smisla, da to naštevamo, ker tako ali tako ne bo nobenega učinka. Tukaj bi lahko rekla, da se strinjam z enim od predhodnikov, ki je rekel, da je kot domine spreminjanje enega in istega zakona; ta zakon ima že oznako H, kar je, če ga lahko popravim, osma in ne sedma sprememba. To, mislim, da res nima več nobenega smisla. Dejstvo je, da tako nesmiselne razlage nezadostnih in nepopolnih sprememb nekega zakona še nismo imeli prilike slišati, zato seveda pričakujemo, da bo ta vlada pripravila celovite spremembe volilne zakonodaje tako za lokalne volitve kot za volitve v pokrajinah, kjer je tako ali tako ponovila isto napako, ki jo je Ustavno sodišče že štelo med kršitve ustavnosti, kot tudi seveda volitve v Državni zbor. Časa je sicer imela več kot dovolj in nikakor nam ni jasno, kaj je bilo tako zelo težkega pri tej nalogi, da od lanske pomladi ni bilo mogoče pripraviti spodobnih in celovitih sprememb volilne zakonodaje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani gospod predsedujoči. Cenjene kolegice in kolegi. Jaz sem kar hvaležen svojim predgovornikom, ki so mi pobrali nekaj teksta, ampak vseeno bi opozoril na zadevo, ki je na nek način zoprna. O tem, da je treba zakon o lokalnih volitvah na nek način polikati, urediti, upoštevati vse tiste zadeve, ki se dogajajo na terenu in ki določajo to problematiko, je bilo treba čakati na Ustavno sodišče. Ko je ta popravek obvezen, se je to dalo storiti. Verjetno bo tako tudi pri Zakonu o volitvah v Državni zbor in še pri kakšnem. Se pravi, kjer ni volje, potem bomo lahko rekli hvala bogu, da imamo Ustavno sodišče. Ampak gre za en osnoven problem, ki mislim, da se bi ga poslanci v Državnem zboru morali zavedati, da pri takih zadevah, ki tako zelo direktno, neposredno vplivajo na življenje, delo in obnašanje na lokalni ravni v občinah, v volilnih okrajih, je treba tisti imenitni rek o globalnem razmišljanju in lokalnem delovanju obrniti. In je treba zelo lokalno razmišljati in potem na tej globalni zakonski ravni delovati. Se prvi, treba je predvideti posledice, treba je predvideti zaplete, da se ne pišejo zadeve kar tako in potem popravljajo tja do črke H. V Liberalni demokraciji Slovenije podpiramo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalnih volitvah. Novela pač pomeni to dolžno uskladitev z odločbama Ustavnega sodišča. Pomeni tudi to, da bo kakšnih takšnih zapletov, kot so bili v Škofji Loki, manj oziroma da takšnih ne bo več, lahko se bodo pa pojavili kakšni drugi. Tudi v zvezi s pripombami, ki smo jih v Liberalni demokraciji imeli, se je zadeva sedaj uredila in je jasno, da gre za pregledovanje, na nek način filtriranje kandidatov za volilne odbore znotraj volilnih okrajev oziroma volilnih enot, ne pa znotraj občin. In tako je ta pomislek odpravljen. Še vedno pa opozarjamo na to, da bo treba verjetno to volilno zakonodajo dodobra prevetriti, da ne bomo pravzaprv imeli kar naprej težav z nekimi novimi popravki, kar ne povzroča samo to, da imamo delo v Državnem zboru. To je pravzaprav še najmanj pomembno, ampak vsi, ki se s tem ubadajo in teh ljudi je veliko po Sloveniji, se morajo spet na novo prilagajati spremembam, ki jih tukaj postavljamo. Torej naj velja tukaj, da je treba lokalno razmišljati, kaj se bo poznalo na terenu, če mi kaj tukaj sprejmemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič v imenu poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem prisotnim! Namen predlaganih sprememb zakona o lokalnih volitvah je ta, da se določila omenjenega zakona uskladijo z dvema odločbama Ustavnega sodišča, ki sta nastali kot posledica pritožb po zadnjih lokalnih volitvah. Ustavno sodišče je v svojih odločbah naložilo zakonodajalcu, da v zakonu določi sestavo volilnih odborov tako, da član volilnih odborov ne more biti oseba, ki je s kandidati v sorodstvenem in njemu podobnem razmerju. Tako bi odpravili okoliščine, ki bi zbujale dvom v njegovo pristranskost, natančneje pa bi se uredilo ugotavljanje izidov volitev po pošti. Vlada je v predlogu zakona predlagala, da član volilnega odbora v občini ne more biti oseba, ki je kakorkoli s kandidatom v sorodstvu v ravni vrsti in stranski vrsti do vključno drugega kolena, njegov posvojitelj ali posvojenec oziroma je s kandidatom v zakonski zvezi ali živi v zunaj zakonski skupnosti ali registrirani istospolni partnerski skupnosti. V poslanskih skupinah koalicije smo za obravnavo zakona v drugi obravnavi pripravili amandma, Odbor za lokalno samoupravo pa ga je sprejel, da se zaradi lažje izvedbe volitev sorodstvena povezava volilnega odbora s kandidatom omeji na najožje sorodnike, ter da se to omeji samo na volilno enoto, v kateri kandidat kandidira in ne na raven celotne občine. V Poslanski skupini Nove Slovenije tudi podpiramo podrobnejša določila o glasovanju po pošti. Za pravočasno sprejetje glasovnice se tako štejejo tiste, ki imajo poštni žig, torej morajo biti fizično oddane na pošti, ali pa morajo biti ovojnicam priložene listine iz katerih je razviden datum njihove oddaje na pošti. V Novi Sloveniji bomo predlagane spremembe zakona podprli, saj smo prepričani, da mora biti že sama volilna zakonodaja, kot tudi izvedba volitev ter glasovanje pripravljeno tako, da pri volivcih in kandidatih ne dopušča nikakršnih dvomov o pravilnosti in poštenosti volitev. Naj na koncu še povem, da nas je včeraj tukaj v Državnem zboru predsednik države opomnil, da bi bilo nujno potrebno rešiti vse tiste zakone, ki so v neskladju z ustavo oziroma z odločbami Ustavnega sodišča. Torej moramo pohvaliti ministra Žagarja z današnjim predlogom uskladitve. Kot pa vemo, bomo tudi na naslednji seji obravnavali spremembo zakona o financiranju občin ravno zaradi odločbe Ustavnega sodišča. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora bomo glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona opravili danes v okviru glasovanj, to je pet minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVI ZAKONA O IZVAJANJU REJNIŠKE DEJAVNOSTI v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila poslanka gospa Majda Širca. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Stanislavu Brenčiču za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim v tej dvorani. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide Državnega zbora je Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti, ki ga je v obravnavo Državnemu zboru predložila poslanka gospa Majda Širca obravnaval na 36. redni seji 4. tega meseca. Pri delu odbora so sodelovali predlagateljica, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora in prisotni so bili tudi predstavniki Združenja Moč in Kluba rejnic iz Maribora. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika, je opozorila, da bi kazalo predlagano obveznost centrov za socialno delo vezati na veljavne institute rejništva, ker bi uvedba odklonitve lahko pomenila novo možnost prekinitve rejniškega razmerja s strani rejnika, kar verjetno ni namen predlagatelja, bi dolžnost centrov kazalo navezati na veljavne oblike prenehanja rejniškega razmerja. Vlada predlogu zakona nasprotuje. Prav tako pa predloga zakona ne podpira tudi Komisija za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide Državnega sveta Republike Slovenije, ki je menila, da je predlagana dopolnitev premalo strokovno utemeljena. Po krajši razpravi, v kateri je prevladovalo mnenje, da je možno predlagano obveznost centrov vezati na veljavne institute rejništva, je bil predlagan amandma, kot amandma odbora, ki pa ga odbor ni sprejel. Predstavnica Vlade je ob tem poudarila, da je rejništvo oblika varstva mladoletnikov, obvezne rejniške vloge po polnoletnosti pa tudi v drugih državah ne poznajo. Po njenih zagotovilih pa je izvajanje rejniške dejavnosti in premestitev v drugo družino za omejene rejence ob soglasju družine in rejenca mogoče tudi po veljavni zakonodaji. Odbor je iz teh podlag odločal na podlagi drugega odstavka 128. člena o proceduralnem sklepu, ki ga podaja Državnemu zboru, da predlog zakona ni primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predlagateljici predloga zakona, gospe Majdi Širca, za predstavitev stališč do predloga matičnega delovnega telesa. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani, lep pozdrav. Dovolite, da predstavim še enkrat zagovor vložene novele, ki bi jo želela utemeljiti, da ne gre za premalo strokovno utemeljen predlog, da pa gre za predlog, ki sledi praksi, ki je dovolj utemeljena, ker pač življenje se živi in gre včasih po drugačnih tokovih, kot jih prinašajo papirji. Spomnite se, pred dvema letoma je Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide obravnaval kar nekaj odprtih vprašanj, ki se nanašajo na izvajanje rejniške dejavnosti. V razpravi je bilo jasno, da z rejništvom pri nas v Sloveniji ni vse v najlepšem redu, kot se večkrat poudarja, pravzaprav se kar stalno govori, ko Vlada zagovarja svojo zakonsko ureditev. No, od tistih sklepov, ki smo jih takrat sprejeli, češ, da naj Vlada pripravi ustrezne spremembe, se ni zgodilo nič, nevladne organizacije pa tako rekoč vsak dan odpirajo dodatna vprašanja. Vlada je pa še naprej mirna in zadovoljna. Smo se pa pred kratkim soočali z neko izkušnjo, ki nas je v Zares napeljala k noveliranju zakona o izvajanju rejniške dejavnosti in pravzaprav dala tudi impulz za to, da imate sedaj na mizi ta naš predlog. Gre za reševanje statusa rejencev in rejenk po dopolnjenem 18. letu starosti. Na to, da je rejenec oziroma rejenka po polnoletnosti lahko v težavah, nas je, če se spomnite, opozoril primer mladostnice Remzije Hajrizi, ki je na podlagi odločitve Centra za socialno delo izgubila pravico do rejnika, ko je zaradi nesoglasij prišlo do prekinitve bivanja pri rejniški družini. Dekle je sicer nadaljevalo šolanje na Visoki zdravstveni šoli in Center za socialno delo bi ji lahko dodelil novega rejnika, tako zakon, vendar je presodil, da to ni potrebno, čeprav je tako rekoč čez noč ostala na cesti brez sredstev za preživljanje. Prav ta primer je opozoril na za nas nedopustno in tudi nedorečeno ureditev, za skupino otrok oziroma mladostnikov tudi nepošteno. Zato smo predlagali, da to razlikovaje odpravimo, in to na način, da v zakon nedvoumno zapišemo, da mora Center za socialno delo dodeliti rejenca oziroma rejenko v primeru, da pride do prekinitve rejništva, v novo rejniško družino. Prekinitev pač zaradi takšnih in drugačnih razlogov, ampak mora priti do nadomestne oziroma druge rejniške družine, če rejenec po dopolnjenem 18. letu nadaljuje šolanje. Veljavni zakon namreč določa, da center lahko dodeli novo družino, kar pomeni, da ni nujno, da jo tudi dodeli. Želim, da rejenci, če nadaljujejo šolanje po 18. letu, ne ostanejo brez nadomestne družine in da zato niso v depriviligiranem položaju. Namreč, starši otrok, ki živijo v urejenih, recimo, družinah, so dolžni preskrbeti in preživljati, tako ustava, svoje otroke, če le-ti nadaljujejo redno šolanje, se pravi, do 28. leta starosti. V primeru, da gre za rejnike, pa država, recimo jih kot začasna, nadomestna mati, ni dolžna oziroma le pogojno je dolžna poskrbeti za rejence na primeren način. V skladu z Ustavo in tudi z mednarodnimi konvencijami mislim, da ne bi smeli delati razlik v pravicah med enimi in drugimi. To se pravi med tistimi, ki imajo urejene ali kolikor toliko urejene družinske razmere in lahko živijo in živijo s starši oziroma jih starši še vzdržujejo in jim pomagajo in jim nudijo dom, in tistimi, ki takšnega doma nimajo. Sedaj veljavni zakon predstavlja možnost in ne pravice varovanca do nadaljnjega bivanja v rejniški družini. Za koristi rejenca oziroma rejenke pa je pravica bistvenega pomena. In v tem smislu bi želeli, da temu malenkostnemu popravku prisluhnete in sledite našemu predlogu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Gospa Romana Tomc, državna sekretarka. Izvolite, prosim.
Hvala. Lepo pozdravljeni, spoštovani predsedujoči, poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije, kot že omenjeno, te dopolnitve Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti ne podpira. Rejništvo je namreč oblika družinsko-pravnega varstva mladoletnikov in je urejena v Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, medtem ko Zakon o izvajanju rejniške dejavnosti pa le bolj natančno določa vlogo in nalogo vseh udeleženih v rejništvu. Rejništvo je oblika družinsko-pravnega varstva mladoletnikov, torej oseb mlajših od 18 let. Ne glede na to, pa lahko, kot tudi že povedano, center za socialno delo podaljša veljavnost rejniške pogodbe tudi po polnoletnosti rejenca, in sicer se to lahko zgodi v dveh primerih: če otrok zaradi motenj v telesnem ali duševnem razvoju ni sposoben za samostojno življenje in delo ali če ta ostane v rejniški družini zaradi nadaljevanja šolanja, seveda če rejenec s tem soglaša. Po zadnjih podatkih je v rejništvu skupaj v Sloveniji ta trenutek 1186 rejenk in rejencev, od tega je 270 takšnih, za katere je bila podaljšana veljavnost rejniške pogodbe tudi po polnoletnosti zaradi nadaljevanja šolanja. V skladu s predlagano dopolnitvijo pa je center dolžan, torej mora poiskati rejencu v primeru, da pride do prekinitve rejništva, novo rejniško družino. Pri polnoletnih rejencih je ključna strokovna presoja, da je za polnoletno osebo, ki se redno šola, koristno, da ostane v rejniški družini. Nikakor pa v teh primerih ne gre za pravico odrasle osebe do takšne oblike institucionalnega varstva, ravno tako ni namen rejništva zagotavljanje vira dohodka, s katerim bi se oseba, rejenec oziroma rejenka, preživljala. V primeru, da ta nima zadostnih sredstev za preživljanje, so za te primere zagotovljene pravice v okviru obstoječega sistema socialnega varstva, vključno z možnostjo pridobitve republiške štipendije, otroškega dodatka, denarne socialne pomoči in drugih dodatkov. Delo na področju rejništva je delo ekipe in ne more temeljiti na enostranski zahtevi posameznika, brez upoštevanja strokovnih argumentov. Še enkrat poudarjamo, da že v obstoječem sistemu je mogoče premestiti tudi polnoletnega rejenca v drugo rejniško družino. Zaradi navedenih razlogov vlada tega predloga ne podpira.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Majda Širca v imenu Poslanske skupine Zares.
Še enkrat hvala. Slišali smo razlago vlade, da je že po obstoječem sistemu mogoče, da se rejenec dodeli v drugo rejniško družino. Ampak slišali smo tudi primer, ko se to, kljub temu, da je to mogoče, ni zgodilo. To se pravi, neka napaka oziroma neka nepopolnost, ki ustvarja neenakopravnost rejencev in rejenk vizavi drugim, obstaja. V komentarjih na to novelo smo večkrat tudi slušali, da rejenci imajo pač starše in naj za njih skrbijo kar oni. Res je, starše imajo, toda če jim zaradi takšnega ali drugačnega razloga, ne bom navajala, najbrž jih je široka paleta, drugače rejništva ne bi bilo, da se pač starši odmaknejo in svojega otroka prepustijo za določen čas v vzgojo in v rejo drugim, potem to pomeni, da potrebujejo, da jim tudi materialno in emocionalno, ne samo materialno, ne pomagajo. Otroci, ki v rejništvu po dokončanem 18. letu ostanejo, šolajo, je kar dosti, 267. In mi bi želeli, da bi jih bilo še več od 1.180, kajti izobrazba je velik pogoj, da težave, ki jih imajo, mogoče v prihodnosti v življenju sanirajo. Prav je torej, da njihove pravice izenačimo s pravicami otrok, ki jih starši ne prepustijo v rejništvo. Ministrstvo tudi pravi, da bi tako iskanje pravice, kot jo predlagamo oziroma enakosti, lahko privedlo do tega, da bi se izrabljala rejniška dejavnost. Hudo nasprotujemo taki interpretaciji. Tak argument je zagotovo prazen ali jaz ga razumem prej kot alibi, kot kaj drugega. Ministrstvo razume naše predlog, iz več diskusij je bilo opaziti, pa tudi obrazložitve, kot željo po zagotavljanju vira dohodka, s katerim bi se rejenec preživljal v času šolanja. In pravi, da mu lahko ta vir dajo drugi, to se pravi štipendija, študentski domovi, prednostni in ostale pomoči. Skratka, našega predloga, kot vidim, ne razume kot zagotavljanje enakosti, kot odpravljanja razlik med mladostniki, ki imajo urejene razmere, in tistimi, ki nimajo urejenih razmer, v katerih odraščajo in se tudi izoblikujejo. Mi tudi ne govorimo o tem, da bo rejenec povsem na novo vstopil v novo rejniško razmerje po osemnajstem letu, če mu prejšnja pogodba propade. To tudi ne drži. Ministrstvo pač ne more iz svoje kože in tudi plošče, da je naš sistem rejništva primeren in dober zgled dobrih praks. Toda če bi bilo res tako, ne bi tudi danes ali pač te dni na mizo prihajali novi in novi predlogi za spremembo zakona o rejništvu, ki urejajo številne nedorečenosti postopka izbire rejniških družin, neprimernost pogodb, recimo, pri vzpostavljanju tega odnosa in ponovno opozarjajo na slabe evidence, na informacijske slabe pretoke, podatkovne baze in na ne vedno primerno delo socialnih centrov. Ampak očitno bo to poglavje odprto enkrat v prihodnosti. Mi smo poskušali nek delček sanirati, zato smo samo novelirali ta predlog zakona, ker nas je praksa opozorila, da je nekaj narobe. Če bi sistem v Sloveniji bil res tako vzoren, kot slišimo večkrat, in država, bom rekla, res tako zgledna, začasna nadomestna mati, potem tudi odstotek otrok, ki po 18. letu še vedno rabijo rejniško družino, ne bi bil tako visok. Namreč zgodilo bi se tisto, kar vsi pravite, da bi se moralo dogajati, da bi bila ta rejniška služba ali vzgoja zelo omejena na določen čas, in da bi se po osemnajstem letu ključne težave, ki nastanejo med otrokom oziroma staršem, zaradi katerih se starši odločijo, da dajo otroke v rejništvo, že mnogo prej pozdravile, odpravile in sanirale. Skratka, poskusili smo. Tega poskusa nihče ni razumel dovolj dobronamerno, kot vidim, ali deloma vsaj Vlada ni tako razumela. Nam je žal in vidim, da v prihodnosti bo potrebno v ta zakon vlagati mnogo več truda, da bo boljši, kot je. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj, v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi! Sicer pogrešam malo več tistih poslancev, katerih svetost je družina. Kar nekaj malo nas je tukaj, ko to obravnavamo danes. Ampak dobro, v Sloveniji smo že leta 2002 sprejeli Zakon o izvajanju rejniške dejavnosti in dejstvo je, da je to dopolnilo, ki ga podaja gospa Majda Širca, smiselno in v Slovenski nacionalni stranki bomo to tudi podprli. Res je, da je rejništvo inštitut družinskega prava in urejen je v Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerah kot posebna oblika varstva otrok, ki je potrebna. Tudi starši kar mnogokrat ne izpolnjujejo te dolžnosti, kar se kaže tudi pri vseh teh otrocih, ki so dani v rejniško razmerje. Po Ustavi Republike Slovenije otroci sicer uživajo posebno varstvo in skrb, še posebej uživajo potrebno varstvo otroci in mladoletniki, za katere starši ne skrbijo. In ravno teh staršev je kar nekaj v Sloveniji. Jaz bi opozoril mogoče na skupino, ki jo namenoma pozabljate, to so tudi v Sloveniji prisotni Romi. In ravno v teh vrstah starši ne znajo ustrezno poskrbeti za svoje otroke. Dostikrat so ti otroci izkoriščeni, da ne govorim, postavljeni pred zakon ulice, morajo prosjačiti, izpostavljeni so prostituciji, izpostavljeni so predčasnemu poročanju, ampak to državo ne zanima. Mi pravimo, da je to pač njihova kultura. Starši oziroma zakoniti zastopniki so dolžni, da skrbijo za otrokovo vzgojo in razvoj, in sicer po tem zakonu, ki je sedaj veljaven, do njihove polnoletnosti, razen, če se šolanje ne nadaljuje. In ta zakon sistemsko ureja ravno to v rejniški dejavnosti, da določa, da center za socialno delo lahko podaljša veljavnost rejniške pogodbe tudi po polnoletnosti rejenca v dveh primerih. In ta dva primera sta zelo bistvena, zato mislim, da bi bila ta pripomba Vlade oziroma stališče Vlade popolnoma neumestna, če bi se Vlada poglobila v to, da otrok, ki ima motnje v telesnem in duševnem razvoju, ni sposoben za samostojno življenje in delo. Če bi to Vlada vedela, potem bi upoštevala to dopolnilo in ne bi sprejela oziroma podala takega stališča, kot ga je, da po mnenju Vlade to dopolnilo ni potrebno. Naravnost dvolično, milo rečeno, dvolično ravnanje in pa tudi pogled v ustavno ureditev, 2. člen govori, da smo socialna država in pa govori tudi, da se mora zasledovati ustavno načelo enakosti pred zakonom. Ali je to enakost pred zakonom? Po mojem ni. Slišali smo že primer, da nekateri, ko dosežejo polnoletnost, so enostavno postavljeni na ulico. To ne gre v prid državi, ki se razglaša za zelo razvito in govori, da ima tudi proračunski presežek. Jaz verjamem, da je trenutno pri 134-ih prostih rejniških družinah toliko prostora, da bi lahko to vrzel oziroma to naknadno delo ali pa dopolnilno delo zapolnili in da se Vlada ne more izgovarjati, da ni, v narekovaju, "zadostnih kapacitet", če lahko temu tako rečem. Malo grd izraz, ampak vendarle. V rejništvu je danes nameščenih 1189 otrok. Od tega je 345 otrok nameščenih v družinah s sorodstvenim razmerjem. Kot že rečeno, 134 rejniških družin pa ima še možnosti, da se sprejmejo ti otroci k njim v varstvo. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Mnenje Vlade, da je zakon nepotreben, tudi s tega stališča ne razumem. Seveda bomo v Slovenski nacionalni stranki ta predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Alenka Jeraj, v imenu Poslanske skupine SDS.
Lep pozdrav! Izvajanje rejniške dejavnosti v Sloveniji ima podlago v Zakonu o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki vsebuje določbo o namenu rejništva ter o odločitvi Centra za socialno delo o namestitvi otroka v rejniško družino. Podrobnosti, torej pogoje, ki jih mora izpolnjevati oseba, ki želi izvajati rejniško dejavnost, postopek pridobitve dovoljenja za izvajanje te dejavnosti, način izvajanja in financiranje rejniške dejavnosti ter vse ostalo pa ureja zakon o izvajanju rejniške dejavnosti. Otrok je po Konvenciji Združenih narodov oseba, mlajša od 18 let, in po naši ustavi uživajo otroci posebno varstvo in skrb, še posebej otroci in mladostniki, za katere starši ne skrbijo, ki nimajo staršev ali so brez ustrezne družinske oskrbe. Starši oziroma zastopniki so dolžni skrbeti za otrokovo vzgojo in razvoj do polnoletnosti, razen v primeru, če le-ta nadaljuje šolanje. Enako poteka skrb za otroka v rejniški družini do polnoletnosti rejenca, lahko pa se podaljša v dveh primerih: če otrok zaradi motenj v telesnem in duševnem razvoju ni sposoben za samostojno življenje ali delo, ali če ostane v rejniški družini zaradi nadaljevanja šolanja, najdalj pa do dopolnjenega 26. leta starosti, če rejenec s tem soglaša. To omogoča 40. člen veljavnega zakona, ki pravi: "Če rejenec po dopolnjenem 18. letu starosti še ostane v rejniški družini zaradi nadaljevanja šolanja, je dolžnost centra, da pred podaljšanjem rejniške pogodbe v skladu s tem zakonom skupaj z rejencem in rejnikom ugotovijo, da je nadaljnje bivanje rejenca v rejniški družini v korist rejenca." Po podatkih je v rejništvu 1.180 otrok, od tega je 267 oseb oziroma 22,6% oseb, ki se redno šolajo, v rejništvu in so starejše od 18 let. Menimo, da je v veljavnem zakonu problematika ustrezno rešena, zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predloga zakona o dopolnitvi zakona o izvajanju rejniške dejavnosti, ki ga je vložila poslanka Majda Širca, ne bomo podprli oziroma bomo glasovali za sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata, v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, kolegice in kolegi. Kar naprej poslušamo, kako bi opozicija s predlogi zakonov lahko uspešno odpravljala nekatere pomanjkljivosti obstoječe zakonodaje, pa je tako nedejavna, da te možnosti ne uporabi. Pred vami je predlog zakona, ki ga je vložila opozicijska poslanska skupina, in ponavlja se utemeljevanje - saj gre za nek dober namen, ampak tega ne bomo naredili. V Poslanski skupini Socialnih demokratov sicer upoštevamo pripombe, ki jih daje Zakonodajno-pravna služba ali na nekatere potrebne dopolnitve, na katere opozarjajo predstavniki Vlade, ampak to še ni razlog za to, da bi neko dobronamerno spremembo, ki bi lahko odpravila neko posamično slabost, kar tako zavrnili. Zato socialni demokrati temu predlogu zakona ne bomo nasprotovali, ker menimo, da bi ga bilo mogoče z dopolnilom v tem delu tako popraviti, da bi bil sprejemljiv. Tudi Zakonodajno-pravna služba k predlagani spremembi, s katero se vzpostavlja obveznost centra za socialno delo, da tistemu rejencu, ki nadaljuje šolanje tudi po 18-em letu, najde novo rejniško družino, če njegova dotedanja rejniška družina odkloni bivanje, ni imela pripomb. Obveznost centra za socialno delo, da namreč tudi v takem primeru najde novo rejniško družino, ni izrecno določena. Izhaja pa ta obveznost že iz dejstva, da veljavna ureditev omogoča nadaljevanje rejništva, če so seveda izpolnjeni vsi pogoji. To pa so: redno šolanje, koristi rejenca in pa njegova privolitev. Res pa je Zakonodajno-pravna služba opozorila, da bi kazalo predlagano obveznost centra za socialno delo vezati na veljavne inštitute rejništva, na oba zakona namreč, ki urejata rejništvo, ta dva pa ne urejata odklonitve rejništva, ampak možnost odpovedi, razveze in situacije, ko rejnik rejniške pogodbe ne podaljša zato, da bi bilo treba kakšno novo obveznost vezati na to. S pravnega vidika bi bilo mogoče to slabost, ki je v zakonu, odpraviti, ampak prave volje za to ni bilo. Res pa je, da Socialni demokrati menimo, da zakon o rejniški dejavnosti ureja na sistemski ravni dokaj dobro rejništvo, da pa ni res, da je vse tako dobro urejeno, da ne bi bilo mogoče z nekaterimi posegi v zakon zadev še izboljšati. In zato smo prisluhnili na odboru tudi članici Kluba rejniških družin, ki je opozorila, da dveh situacij, ko rejenec nadaljuje šolanje, pa v zakonu le nimamo dobro urejenih. To sta samo dva primera, ki na ta del opozarjata. Gre za primer, ko ima rejenec status izrednega študenta, ne rednega študenta, vemo pa, kako je s statusom izrednega študenta, marsikdaj je to vezano na nemožnost vpisa v redni program, pa rejenec ne more uveljavljati pravice do nadaljevanja šolanja. Ali pa, recimo, takrat, kadar rejenec pavzira, pa se to ne upošteva. Dve taki možnosti, ki sta za tiste otroke oziroma mladostnike, oprostite, urejene takrat, kadar ti mladostniki živijo v biološki družini, so urejene, za rejence pa ne. In bi vendarle kazalo razmisliti o teh opozorilih in številnih drugih, ki jih imajo rejniške družine, pa tudi rejenci sami ali stroka, da bi v zakonu o rejništvu hoteli ali zmogli urediti te stvari tako, da bi tisti otroci in mladostniki, ki ne morejo živeti v svojih matičnih družinah, bili izenačeni s tistimi, ki jim ta privilegij ni odvzet. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič, v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani gospod predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Pri spremembi zakona o rejniški dejavnosti bi to idejo pravzaprav kar zlahka posvojili, če seveda ne bi zapletla nekaterih drugih zadev. Cilj rejništva naj bi bilo vendarle prizadevanje vseh, tako pristojnih organov kot ljudi, ki so vpleteni v to, da se odpravijo vzroki, zaradi katerih je bil pač otrok oddan v rejništvo. Zato je tudi ta koncept rejništva definiran na nek način kot začasni ukrep. V Sloveniji, žal, podatki kažejo, da se to spreminja v dolgotrajno rejništvo, seveda zaradi mnogih razlogov, ki jih lahko damo kar pod skupni imenovalec socialni razlogi. Morda tudi centri za socialno delo premalo storijo v tej smeri, ker na nek način je za njih zadeva vsaj na površini rešena, če omogočijo oddajo otroka v rejo. Tudi veljavna zakonodaja podaljšanje že omogoča. Po podatkih je tega že več kot 25%. Predlog, ki je pred nami, spreminja na nek način koncept rejništva v koncept finančnega, preživlja rejence, to pa je vendarle v nasprotju s tistim, kar običajno mislimo in tudi v nasprotju z zakonom, da so zavezani starši rejencev in ne pa rejniki. Ob obravnavi tega zakona pa se je pokazalo tudi v razpravi, da velja opozoriti na nekatere poglede na rejništvo, ki bi jih lahko v prihodnje ustrezno spremenili, zato v Liberalni demokraciji Slovenije, predvsem pa v poslanskem klubu mislimo, da bi bilo dobro natančneje določiti pogoje za rejnike. Poleg že do sedaj zapisanih bi morali vendarle preverjati celotno stanje družine, starost rejnikov, zdravstveno stanje, bivalne pogoje, izobraževanje, potem popraviti prav gotovo priznane materialne stroške za rejence, dan današnji so vendarle prenizki in ne zadoščajo niti za pokritje osnovnih stroškov. Stremeti bi morali tudi k temu, da bi v nekem obdobju, recimo treh, štirih let otroke vrnili staršem ali pa jih dali v posvojitev, se pravi, da bi se ta negotovost, ki se vleče, prekinila. Če tega vsega ne zmoremo storiti, na ta način bo pa treba doreči koncept dolgotrajnega rejništva in se ne slepiti s tem, da gre za kratkotrajni ukrep. V Liberalni demokraciji Slovenije bomo podprli sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. In še gospod mag. Janez Drobnič, v imenu poslanske skupine NSi.
Spoštovane kolegice in kolegi! Sistem rejniške dejavnosti v Sloveniji je ustrezno urejen, kljub temu, da mnogokrat slišimo kakšne kritike tudi na račun tega, vendar življenje je takšno. Še tako dober pravni okvir marsikdaj ne zadošča, da bi življenje lahko uredili tako, kot si sami želimo. Rejništvo je v prvi vrsti zagotavljanje primerne družine, nadomestne družine v primeru, ko biološka družina, biološki starši ne opravljajo svoje roditeljske vloge v takšnem obsegu in takšni vlogi, kot je to potrebno, ali pa, če otroci nimajo svojih bioloških staršev. In v teh primerih otroci pridobivajo izkušnje sprejetosti, ljubezni in varnega doma, kar jim je še kako potrebno pri ustvarjanju kvalitetnega življenja in ustvarjanju lastne družine. Glede rejništva je v Sloveniji zagotovljeno na primeren način tako za tiste otroke, ki so stari do 18 let, in za tiste, ki potrebujejo rejništvo po 18. letu starosti. Z novelo zakona predlagatelji želijo na drugačen način regulirati rejništvo po osemnajstem letu starosti. Zavedati se moramo, da imamo v tem primeru po osemnajstem letu starosti rejniško družino, ki je samostojna, se odloča, ali bo sprejela rejenca, in na drugi strani tudi otroka, ki je dopolnil osemnajst let starosti in je polnoleten, in se tudi sam odloči, ali bo v takšnem razmerju tudi živel. V tistih primerih, kjer je pa potrebno s strokovnega vidika zagotoviti rejništvo, pa že institut sedanjega zakona omogoča rejništvo takemu otroku. Torej s predlogom, kot je ta, bi spremenili režim in sistem rejniške dejavnosti po osemnajstem letu starosti. Te spremembe niso strokovno zadosti utemeljene in tudi nepotrebne. Če z nečim še nismo zadovoljni, to še ne pomeni, da kakršenkoli predlog, ki je, tudi v dobri veri narejen, da je umesten. Torej predloga novele zakona o rejniški dejavnosti poslanska skupina ne bo podprla.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pet minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI ZAKONA O ZAKONSKI ZVEZI IN DRUŽINSKIH RAZMERJIH, skrajšani postopek. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisano gospo Barbaro Žgajner Tavš. Besedo dajem predstavnici predlagateljev predloga zakona, gospe Barbari Žgajner Tavš, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Prosim.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz sem vesela, da je predlog zakona oziroma novele Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih na matičnem delovnem telesu dobil podporo. Upam, da bo takšno stališče prevladalo tudi danes. Gre pravzaprav za majhno spremembo, kar se tiče samega zakona, in sicer dodatek v okviru 132.a člena Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, ki govori o usklajevanju preživnin z izvšilnim naslovom določenih preživnin torej. Jaz bi ob tem želela poudariti, da če smo zmogli upoštevati ali pa se lotiti pomoči tistim ljudem, ki so bili v letu 2007 najbolj prizadeti zaradi novega načina usklajevanja različnih transferjev, če smo bili sposobni priskočiti na pomoč ne nazadnje tudi upokojencem, ki so bili prizadeti zaradi enotnega sistema usklajevanja transferjev oziroma vdovskih pokojnin, potem verjamem, da zmoremo ta korak storiti tudi na področju preživnin oziroma v prvi vrsti gre za otroke. Otroci so tisti, ki so v veliki meri upravičenci do preživnin. Pa bi vas ob tem želela spomniti ali pa morda opomniti, da podatki kažejo, da je v naši državi 47.000 otrok takšnih, ki se že soočajo z revščino. In verjamem, da veste, da ima lahko to dolgoročne posledice na zdravje teh otrok, da ima lahko dolgoročne posledice tudi na ekonomsko situacijo naše države, če hočete. Jaz bom rekla, da gre več kot za zgolj vsebinsko spremembo v okviru zakona, ki jo predlagamo v Poslanski skupini Lipa. Gre ne nazadnje tudi za vpliv na kolektivno zavest. Če bomo podprli predlagano spremembo zakona, ki govori zgolj in samo o tem, da se preživnina valorizira oziroma usklajuje ne enkrat letno, kot je dosedanji predlog oziroma dosedanja zakonodaja, ampak da se preživnina usklajuje dvakrat na leto, na vsakih šest mesecev, kar je nedvomno dober korak ob dejstvu, da se naša država še vedno sooča z visoko inflacijo, da se še vedno dnevno soočamo s podražitvami najnujnejših življenjskih potrebščin. Jaz imam podatek, v letu 2007 so se osnovne življenjske potrebščine, govorim o prehrani, ne bom se dotikala elektrike, samo o prehrani, so se podražile za 40%. In dejstvo ostaja, da so enostarševske družine, to so tiste družine, ki sodijo v to kategorijo ali v 132. člen Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih, da so enostarševske družine tista kategorija v naši državi, ki je potisnjena ob socialni rob, da so socialno najbolj prizadete ali pa revne, če hočete z drugimi besedami. Kot že rečeno, jaz upam in verjamem, da bomo dobili vašo podporo in priskočili na pomoč otrokom, ne nazadnje naša država je na podlagi Ustave Republike Slovenije še vedno socialna država. In zapisano je celo, da je država tista, ki s svojimi zakoni ravna ali pa poskuša ravnati v prvi vrsti v korist otroka. Jaz verjamem, da se velika večina strinja z menoj, da 66 evrov, kolikor je povprečna preživnina oziroma nadomestilo preživnine, ki ga izplača jamstveni preživninski sklad v tistih primerih, ko starši ne izpolnjujejo svoje obveznosti, da je to znesek, ki ne omogoča otroku samostojnega in dostojnega preživetja. 66 evrov je tisti znesek in verjamem, da otrokom, ki dobijo 66 evrov finančnih sredstev na mesec, pride prav vsak evro, ki jim ga lahko prinese dodatna valorizacija. Zato vas, kot že rečeno, prosim za podporo tega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Stanislavu Brenčiču za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide Državnega zbora je ta predlog zakona obravnaval na 36. redni seji 4. tega meseca. Pri delu odbora je sodelovala predstavnica predlagatelja, prvopodpisana pod predlog zakona, gospa Barbara Žgajner Tavš, predstavnica Vlade, državna sekretarka na Ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve gospa Romana Tomc, in predstavnica Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora gospa Lenča Arko Fabjan. Zakonodajno-pravna služba je predlog zakona preučila z vidika skladnosti z ustavno in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in glede ustavne oziroma pravno-sistemske skladnosti nima posebnih pripomb. Opozorila pa je na obrazložitev predloga zakona, kjer niso posebej pojasnjeni razlogi, zaradi katerih bo uveljavljeni sistem usklajevanja, ki je enoten za vse upravičence do preživnine, spremenjen tako, da se bo razlikoval po posameznih skupinah upravičencev. Po njenem mnenju bi bilo potrebno to razlikovanje pojasniti z vidika 14. člena Ustave, kar je bilo na seji sami članom odbora tudi dodatno predstavljeno. K predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora pa je bil predlagan in sprejet amandma odbora k 1. členu predloga zakona. V razpravi je bilo izpostavljeno vprašanje glede navedbe, da predlog zakona nima negativnih učinkov za proračun, kaj potem prinaša upravičencem. Nekateri razpravljavci so predlog zakona podprli, saj so menili, da je potrebno prilagoditi način usklajevanja preživnin prav zaradi visoke inflacije in njenih negativnih učinkov. Poudarjeno je bilo, da je država dolžna priskočiti na pomoč šibkejšim. Po statistiki so enostarševske družine socialno bolj ogrožene, zato je potrebno zasledovati korist otrok ter zagotavljati in varovati njihove pravice tudi iz naslova preživnin. Po navedbah predstavnice Vlade oziroma gospe državne sekretarke je sicer uspešnost izterjave preživninskega sklada nadpovprečna v primerjavi z drugimi evropskimi državami. Kljub vsemu pa del preživnin le ni nikoli iztirjen in to bi imelo vpliv na proračun. V mnenju nekaterih razpravljavcev pa so to minimalni stroški, saj je dolžnost države, da preživnino tudi izterja. Odbor je, kot rečeno, na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe sprejel svoj amandma, ki je vgrajen v 1. člen dopolnjenega predloga zakona, ki je tu pred nami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev. Gospa Romana Tomc, državna sekretarka. Prosim.
Spoštovani. Zakon o zakonski zvezi in družinskih razmerjih določa, da se preživnina uskladi enkrat letno z indeksom cen življenjskih potrebščin v Republiki Sloveniji. Uskladitev se opravi v mesecu marcu, pri čemer se upošteva kumulativna rast cen življenjskih potrebščin od tistega meseca, od katerega je bila preživnina nazadnje določena oziroma usklajena. Preživnina se določa v mesečnem znesku in za naprej, zahteva pa se lahko od trenutka, ko je bila vložena tožba za preživnino. Sodišče lahko zviša, zniža ali odpravi preživnino, če se spreminjajo potrebe upravičenca ali zmožnosti zavezanca, na podlagi katerih je bila ta preživnina določena. Ključnega pomena pri vsem tem za preživljanje otroka je seveda določitev višine preživnine, ki se jo določi oziroma dogovori glede na potrebe otroka in hkrati ob upoštevanju zmožnosti staršev. Naloga tega zakona pa je, ne da določa višino preživnine, ampak da samo ohranja njeno realno vrednost, ki je nekje drugje na izvršilnem naslovu določena. S predlagano spremembo naj bi se način usklajevanja spremenil tako, da bi se usklajevanje opravljalo dvakrat letno - marca tako, kot do sedaj, in dodatno še enkrat septembra tekočega leta. Kot rečeno, obstoječi način usklajevanja preživnin, ki temelji na indeksu cen življenjskih potrebščin, je jasen in je primerljiv z usklajevanjem transferov, ki jih sicer izplačuje država. Ob vsakoletnem usklajevanju se upošteva mesec, v katerem je bila preživnina določena, ter pripadajoči indeks cen življenjskih potrebščin, ki se veriži skladno s celotnim usklajevalnim obdobjem preživnine. Osnovno vodilo, ki ga zakon zasleduje, je ohranjanje višine preživnine v korist otrok ter zagotavljanje in varstvo njihovih pravic iz naslova preživljanja. Ob tem je nujno poudariti tudi to, da je država poskrbela za ustrezno zaščito otrok oziroma zakonitih zastopnikov v primerih, če preživninski zavezanec ne plačuje preživnine. V takih primerih namreč preživnino izplačuje Jamstveni in preživninski sklad Republike Slovenije, pri čemer zanj velja enak način usklajevanja, kot za preživnine, ki jih plačujejo zavezanci. Vlada Republike Slovenije meni, da je ključni problem višine preživnine določanje njene višine, na izvršilnem naslovu, medtem ko je usklajevanje, kot je v veljavi po obstoječi ureditvi, transparentno in omogoča ohranjanje realne vrednosti preživnine. Zato Vlada te spremembe ne podpira.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj, v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona spreminja oziroma prilagaja način usklajevanja preživnin, kar je po našem mnenju prav in zato predlagatelja podpiramo. Če pogledamo dejansko izredno nizke preživnine, ki otrokom ne omogočajo dostojnega življenja, lahko vidimo, da je do 20 evrov preživnin deležnih 472 otrok, do 40 evrov 2.242, do 60 evrov 6.163, 80 evrov prejema 10.000 otrok, da ne govorimo o najvišji preživnini, da ne bom našteval vseh, ki znaša okoli 400 evrov, teh otrok je le 146. Osnovni namen torej je, da se izboljša kvaliteta življenja otrok. In mislim, da s temi zneski, ki sem jih zdaj naštel, tega res ni mogoče zagotavljati, če upoštevamo, da so matere dostikrat tudi samohranilke, ko je zaradi tega, ker je nastalo nesoglasje v družini, nastopila ločitev. Gre torej za ustrezno ureditev na področju določene višine preživnin, ki se mora usklajevati dvakrat letno. Enkrat letno, glede na inflacijo, za katero otroci niso prav nič krivi, pač ni ustrezen način. Poglejte, če se sprehodimo po podatkih, ki jih nudi Center za socialno delo, preživnina, za katero sta se starša dogovorila sporazumno na centru, je največkrat odmerjena do 90 evrov. Povprečna preživnina v okviru sodne poravnave je 105 evrov. In če govorimo o povprečni preživnini, ki jo mora nekdo plačati z izvršljivim notarskim zapisom, je to okoli 80 evrov. To so zelo nizki zneski. Mislim, da tudi odnos države se kaže, govorim v milijardah, 5,7 milijarde neizterjanih preživnin, če to preračunamo v evre, pridemo na stotine milijonov. In Ministrstvo za finance odgovarja, da se jim zdi predlog, da bi izterjevali preživnine s fizičnim obsegom, nesprejemljiv, kajti oni izterjujejo le prihodke, ki so obvezni del in sestavina proračuna. Si morete misliti! In to govori minister, ki naj bi skrbel za družino in naj bi mu bila družina svetost. Zame je to zelo nizkotno in nemoralno. Po eni strani se Vlada širokousti, da bo poskrbela za ureditev socialnih neskladij v državi, po drugi strani pa na dobronamerne predloge odgovarja, kot smo slišali iz ust predstavnice Vlade, negativno. Enostavno mislim, da v tem predlogu ni nič takega, česar mi ne bi mogli potrditi oziroma nič takšnega, za kar mi ne bi mogli danes reči, da je pozitivno. Gre za družino, za otroke, ki niso prav nič krivi, če so se starši odločili za ločeno življenjsko pot. Mislim, da tudi država bi pri tem morala skrbeti za neko socialno varnost teh otrok, kajti to je na nek način tudi dolžnost države. Skratka, večjo doslednost priporočam, spoštovana predstavnica Vlade. Izterjave preživnin so nujne in bi prosil, da poskrbite za to, da starši dobijo ta denar. In po drugi strani tudi ta korekcija, ki narekuje dvakratno usklajevanje na leto, je na nek način kar nujna. Hvala lepa. Mi bomo ta predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Barbara Žgajner Tavš v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala lepa še enkrat za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Na matičnem delovnem telesu smo z amandmajem popravili tiste dvome, na katere je opozorila Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora. To je bilo v sodelovanju z Zakonodajno-pravno službo odpravljeno. Zakon torej ni sporen z vidika ustavnosti naše države. Po drugi strani vas želim opomniti, da je ta vlada sprejela spremembe zakona in sprejela novo dikcijo oziroma način usklajevanja preživnin enkrat na leto v mesecu marcu z rastjo cen življenjskih potrebščin. V obrazložitvi je zapisano, da je takšna zakonska dikcija sprejeta zaradi umirjanja inflacije v preteklosti. To pomeni, da zaradi 6,4% inflacije na letni ravni v letu 2007, in ta inflacija danes še vedno raste, takšna dikcija, ki je v veljavi danes, takšna zakonska ureditev ni več realna. In če si ministrstvo, ki bi moralo skrbeti za socialne zadeve, za socialo, upa trditi, da je zadeva danes realna in dobra, potem je nekaj narobe s tem ministrstvom, kajti ne deluje v interesu državljank in državljanov, ampak deluje v interesu vladnega "špar" programa na področju sociale, kar je slabo, spoštovane kolegice in kolegi. Po drugi strani vas želim spomniti ali pa opomniti, da gre za zakon, ki ne prinaša dodatnih finančnih sredstev za proračun Republike Slovenije, kajti zavezanci za plačevanje preživnine so v veliki meri starši, v nekaterih primerih tudi otroci, ki so dolžni po zakonu skrbeti za starše, če ti nimajo lastnih sredstev za preživljanje. Starši so dolžni preskrbeti in preživeti svojega otroka, ga preživljati, se opravičujem. 66,88 evrov je povprečna preživnina, ki jo kot nadomestilo preživnine izplačuje preživninski sklad. Jaz sem bila v dogovoru oziroma v sodelovanju tudi s preživninskim in jamstvenim skladom. To je tisti sklad, ki izplačuje nadomestila preživnin v tistih primerih, ko starši ne izpolnjujejo svoje zakonske obveznosti. V letu 2007 je bilo 1.900 predlogov za izterjavo preživnin. 42% je bila učinkovitost tega sklada, se pravi, da je sklad izterjal preživnine od zavezancev, kar z drugimi besedami pomeni, glede na to, da se je Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve v nekem trenutku celo sklicevalo na možnost, da bodo na strani proračuna nastale prevelike obveznosti za našo državo. Na podlagi številk, ki sem vam jih povedala, to so številke iz jamstvenega in preživninskega sklada, lahko zaradi izplačevanja nadomestila preživnine nastanejo nove finančne obveznosti na strani države oziroma jamstvenega in preživninskega sklada, zgolj v višini manj kot 4.000 evrov, spoštovane kolegice in kolegi, na letni ravni govorim, manj kot 4.000 evrov. Ali je to res tak finančni zalogaj za našo državo, da ni sposobna iti korak bližje in pomagati otrokom, tistim, ki prejemajo tudi po 20 evrov preživnine? Jaz vas prosim še enkrat, da podprete predlog zakona, ki je dobronameren, ki je tudi odraz realnosti. In ta realnost je visoka inflacija v naši državi. Ta realnost so podražitve cen najnujnejših življenjskih potrebščin. Ta realnost je, spoštovane kolegice in kolegi, vse večja revščina med državljankami in državljani Republike Slovenije, vse večja revščina tudi med otroki. Jaz sem izgovorila že podatek, 47 otrok se sooča v naši državi z revščino. Če imamo moč in zakonodajo priskočiti na pomoč tem otrokom, potem je naša odgovornost, naša moralna zaveza, da to storimo. Zakon ne bo prizadel nikogar, še najmanj državni proračun. Verjamem pa, da bo v pomoč marsikateremu otroku. Hvala lepa. In še enkrat, prosim vas za podporo.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Eva Irgl v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Predlog novele zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih po mnenju prvopodpisane Barbare Žgajner Tavš izhaja iz izhodišča, da so enoroditeljske družine podvržene največjim inflacijskim in drugim finančnim pritiskom. Zato je po mnenju predlagateljev potrebna korekcija na področju preživnin, ki se ne bi usklajevale zgolj enkrat letno, ampak dodatno še enkrat, in sicer meseca septembra. S tem bi se seveda načeloma lahko strinjali, vendar se je potrebno tudi do takšnih sprememb obnašati odgovorno, sploh če vemo in če izhajamo iz izhodišča, da je Vlada naredila precej pozitivnih sprememb za izboljšanje socialnega statusa družin. Naj jih nekaj omenim. Prvič, ustreznost usklajevanja transferjev. V tem mandatu smo naredili ogromen napredek pri uveljavljanju enotnega, preglednega, predvsem pa do vseh uporabnikov socialnih transferjev enakopravnega in pravičnejšega sistema tako usklajevanja kot tudi določanja transferjev. Takšna določitev enotnega sistema državljanom zagotovo prinaša razumljivejše in pravičnejše rešitve. Drugič, sprejeli smo popravek zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih. Zaradi zagotavljanja posebnega varstva in skrbi za otroke, ki je vidno na mnogih področjih dela te vlade, smo povišali višino otroškega dodatka za 8,4%, kar pomeni, da je Vlada za skoraj 400 tisoč upravičencev namenila 30 milijonov evrov za otroške dodatke, naslednja leta pa bo namenila še nekaj več sredstev, zaradi upoštevanj indeksov cen življenjskih potrebščin. S tem smo družinam v njihov družinski proračun dodali nekaj dodatnih finančnih sredstev. V tem mandatu smo sprejeli tudi spremembo zakona o jamstvenem in preživninskem skladu, in sicer z željo, da v mnogih primerih država poskrbi oziroma zagotovi sredstva za preživnine v primerih, ko zaradi različnih situacij ne prihaja do izplačil preživnin. Naj navedem samo nekaj konkretnih podatkov. Na Javnem jamstvenem in preživninskem skladu Republike Slovenije je bilo v letu 2007 vloženih 438 zahtev po izplačilu preživnine za 594 otrok. Izdanih je bilo 496 odločb za 662 otrok. Pravica do nadomestila preživnine je bila priznana 575 otrokom. Povprečna višina nadomestila preživnine, izplačana v decembru 2007, je znašala 70,23 evra. V letu 2007 pa je sklad izplačal nadomestila preživnine v skupni višini 2 milijona 630 tisoč evrov. V poslanski skupini SDS menimo, da je za dvig materialnega položaja preživninskega upravičenca ključnega pomena predvsem določitev višine preživnine, kar pa ni možno določiti v nobenem zakonu, ampak tukaj predvsem tisto glavno in ključno vloga odigra sodna veja oblasti. Vendar pa podpisniki in mnogi poslanci iz opozicije nasprotujete določenim rešitvam na področju sodstva in odvetništva, ki bi po mojem mnenju, po našem mnenju lahko izboljšale hitrost in kakovost reševanja zadev, ter posledično tudi pripeljale do reševanja socialnih stisk mater samohranilk in otrok. Naj spomnim samo na to, koliko težav in problemov ste v opoziciji imeli na primer s sprejetjem kazenskega zakonika, pa tudi z drugimi zakoni s področja pravosodja, ki pa dejansko izboljšujejo, predvsem pa ščitijo državljane Republike Slovenije. Seveda bi lahko vedno bilo storjenega bistveno več, kar se tiče socialnega statusa posameznikov in družin. Vendar pa v Slovenski demokratski stranki menimo, da ukrepi, ki jih je udejanjila Vlada na tem področju, stanje korenito izboljšujejo. Zaradi vseh navedenih pozitivnih sprememb, ki izboljšujejo socialni položaj družin, tudi tistih, enostarševskih, te novele zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospa mag. Majda Potrata, v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovana gospa državna sekretarka, poslanke in poslanci! Predstavila bom stališče Socialnih demokratov do dopolnjenega predloga o spremembah zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih in se že vnaprej opravičujem vsem, ki bodo prikrajšani za evforično poudarjanje velikih zaslug zdajšnje vlade, kajti treba je povedati, da je jamstveni in preživninski sklad v tej državi od leta 1998, torej ni to zasluga te vlade in te koalicije. In da je pravzaprav pomemben korak naprej pri zagotavljanju plačevanja preživnine bil dosežen tudi v prejšnjem mandatu, ko smo neplačevanje preživnine šteli za dejanje, ki ga je treba sankcionirati. Seveda je Socialnim demokratom žal, da prihaja do takih primerov, ko roditelji ne vidijo, da je treba za svojega otroka poskrbeti vsaj po materialni plati, če mu je že odvzeta možnost ali pravica, da bi živel z obema roditeljema. Ampak vendar, treba je dodati še tretjo stvar - preživnina ni socialni transfer. Preživnina je plačilo odsotnosti enega od roditeljev pri vzgoji in delovanju v družini. In dejstvo je, da po vseh kazalnikih so enostarševske družine najbolj ogrožena skupina prebivalstva, poleg seveda enočlanskih gospodinjstev v starosti in pa, seveda tega ne smemo zamolčati, tudi družin z veliko otroki. In če bi imeli v tej državi v resnici dosti posluha za vsakodnevne skrbi ljudi, potem bi bili pripravljeni podpreti tudi majhne spremembe in bi stisnili glas za tudi ob včerajšnjem zakonu, ki bi malenkostno izboljšal položaj vdov po vojaških zavarovancih. Ampak ne. Zato Socialni demokrati pravzaprav ne moremo pritrditi mnenju Vlade, ki je zapisano takole: "Osnovno vodilo, ki ga Vlada zasleduje, je vsekakor korist otrok ter zagotavljanje in varstvo njihovih pravic iz naslova preživljanja." Če bi to obveljalo, potem bi zagotovo podprli usklajevanje preživnin dvakrat na leto, ker je to ob povečani inflaciji vendarle za otroke boljše, kot pa je usklajevanje enkrat na leto. Namreč, Vlada Republike Slovenije tudi meni, da je za dvig materialnega položaja preživninskega upravičenca ključnega pomena določitev višine preživnine, kar pa je v domeni izvršilnega naslova in ne ministrstva. S tem soglašamo. Naloga Vlade pa je, da ohranja realno vrednost določenih ali dogovorjenih preživnin, kar bo skladno z določili obstoječe zakonodaje izvajala še naprej. No, s tem pa ni mogoče več soglašati, ker zagotavljanje realne vrednosti preživnine ob enkratnem usklajevanju na leto in ob povečani inflaciji ne zdrži resne presoje. In temu se Socialni demokrati upiramo, zato bomo podprli predlog prvopodpisane Barbare Žgajner Tavš za drugačen način usklajevanja preživnin. Pri tem pa še enkrat poudarjamo, da soglašamo, da bi morali pravzaprav storiti kaj tudi za to, da bi določanje višine preživnine v resnici bolje pokrivalo potrebne otrok, ki živijo samo z enim od staršev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič, v imenu Poslanske skupine LDS. Prosim.
Cenjene kolegice in kolegi! Spoštovani gospod predsedujoči, državna sekretarka! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podpiramo intenco, da je treba prilagoditi način usklajevanja preživnin zaradi visoke inflacije in zaradi negativnih učinkov in tudi tako na nek način omogočati, da imajo otroci zagotovljene in varovane pravice iz naslova preživnin. Preživnine seveda niso vezane na državo. Država je tukaj tista, ki na nek način določa okvire za preživnine. In prav gotovo je vrsta tistih očetov in mater, pa ne živijo z otrokom, ki te preživnine redno plačujejo, in najbrž tudi kaj več, kot jim je določilo sodišče. Ampak ostaja še vedno druga kategorija otrok, ki niso deležni takšne starševske pozornosti po tistem, ko se je družina razbila. In dobivajo manj ali dobivajo nič. Tega seveda ne nadomešča država, ampak samo s tem "baferjem", se pravi z nekim skladom preprečuje, da bi bila ta izplačila nezanesljiva in jih seveda potem izterja, lahko izterja, mora izterjati od tistih, ki so zavezani plačevati preživnine. Če tega ne stori, bomo rekli, lahko kar tako - je njihova stvar. Pa vendarle ni. To je davkoplačevalski denar, zato je treba tudi od države in njenih inštitucij terjati, da svoje delo opravlja. Predlagateljica Barbara Žgajner Tavš utemeljuje spremembo zakona z naraščajočo inflacijo in predlaga, da država z zakonskimi posegi ustrezneje uredi področje določitev višine preživnin. Da se ne bi usklajevala samo enkrat letno, marca, temveč predlaga, da se uskladi še enkrat, in sicer meseca septembra. Mislimo, da je to prav. Pri tolikšni inflaciji in pri tem, da nič ne kaže, da bo kaj nižja, ima zakon prav gotovo smisel. Imeli smo sicer nekaj pripomb na delovnem telesu, vendar so bile odpravljene z amandmaji, zato zakon zlahka in z veseljem podpremo. Seveda bi pa najraje videli, da ga ne bi bilo treba, da bi starši svoje dolžnosti tudi po tem, ko se družina razdre, do svojih otrok vendarle izpolnjevali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Drobnič, v imenu Poslanske skupine NSi.
Spoštovane poslanke in poslanci! Predlagatelji zakona želijo uveljaviti dvokratno usklajevanje preživnin v Republiki Sloveniji in s tem domnevno tudi izboljšati položaj upravičencev do preživnin, zlasti otrok in ostalih vzdrževanih članov. Že predlagatelj navaja v svoji obrazložitvi, da sprejem tega zakona ne bo imel nobenih finančnih posledic za proračun Republike Slovenije. Če upoštevamo, da je jamstveni in preživninski sklad dolžan tam nekje okrog 60% poravnati obveznosti za neizplačane preživnine, potem iz tega lahko potegnemo rezultat, da ta predlog zakona pravzaprav nima nobenih učinkov. Da nima nobenih učinkov. In zakaj je potem potrebno spreminjati zakon in spreminjati način valorizacije preživnin, če ni za tiste, ki so najbolj potrebni preživnin, pozitivnih učinkov, ki bi omogočali boljše življenje? To je dejstvo. Ali pa velja ta dodatna obrazložitev, da bodo učinki, ne vem, ali je bilo prav povedano ali ne, približno 3 tisoč evrov. To so pa pravzaprav takšni učinki, ki so manjši od stroškov te polurne razprave. Zakaj potem spreminjate valorizacijo, ki je v Sloveniji urejena enotno? Valorizacija, ki upošteva inflatorna gibanja. Na koncu koncev bo usklajevanje enako. Če bi se že lotili recimo doslednega upoštevanja valorizacije stroškov, ker je inflacija razmeroma visoka, 6,2 ali 6,3%, bi se odločili lahko za drug sistem. Kadar se inflacija poveča za 2%, takrat se avtomatično dvignejo vse preživnine in socialne pomoči. Ali je to 3% ali kaj podobnega, ali je to mesečno. Preživninski sklad je obvezen zagotavljati preživnino tistim, ki so upravičeni do preživnine, vendar pa jim tisti, ki so dolžni zagotavljati preživnino, tega ne dajejo, ker si na vse pretege prizadevajo, da se tem izognejo in te obveznosti preložijo na državo. Zato je pomembno pri izboljšanju položaja bodisi otrok ali ostalih oseb zagotoviti boljši sodni sistem, ker bi bil enotnejši in bolj upravičen model določanja višine preživnin, ki bodo zagotavljale dostojno življenje otrok ali ostalih članov. In drugo, da se zagotovi uspešnejša izterjava preživnin od tistih, ki so dolžni izvajati, ne samo v 40% ali 20%, pač pa tudi v 100%, čeprav je to mogoče skorajda nedosegljivo, pa vendarle. To nam mora biti cilj. Ker se ta novela zakona ne dotika teh dveh ključnih vprašanj, torej delovanja sodišč in izvrševanja plačevanja preživnin, je nepotrebna in neumestna. Kot sem že povedal, koristi od vsega tega zakona bodo manjše, kot pa so stroški te polurne razprave.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, 5 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O ARBITRAŽI v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Robert Marolt, državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Danes je pred nami obravnava predloga zakona o arbitraži, katerega cilj je urediti postopek o arbitražnem reševanju sporov. Arbitraža kot ena od oblik alternativnega reševanja sporov je odgovor na nove izzive, kako zmanjšati obseg obremenitev sodišč. Ravno slednje dejstvo povzroča težave državljanom in gospodarskim subjektom, ki ne morejo v celoti uresničiti svoje pravice do sojenja v razumnem roku zaradi sodnih zaostankov. V včerajšnji predstavitvi svojih stališč pri vas tukaj v Državnem zboru je tudi predsednik države gospod dr. Danilo Türk izpostavil potrebo po ureditvi alternativnih mehanizmov reševanja sporov med strankami. Arbitraža je namreč aktualna tudi kot sredstvo razbremenitve državnih sodišč, saj strankam zagotavlja učinkovit način rešitve spora, predvsem pa je njena vloga pomembna pri reševanju najbolj zapletenih sporov. Vlada Republike Slovenije in Ministrstvo za pravosodje se zaveda pomena zakonskega normiranja alternativnega reševanja sporov, zato je poleg danes obravnavanega zakona v zakonodajni postopek vložen tudi predlog zakona o mediaciji o civilnih in gospodarskih zadevah, ki bo obravnavan na vaši naslednji seji Državnega zbora. Predlagani zakon o arbitraži sledi trendom modernega razvoja arbitraže in povzema temeljna izhodišča mednarodnih pravnih aktov, tako vzorčnega zakona komisije Združenih narodov za mednarodno trgovinsko pravo uncitral o mednarodni trgovinski arbitraži z dne 21. junija 1985, vzorčnega zakona o mednarodni trgovinski konciliaciji iz leta 2003 kot tudi konvencijska pravila. Glavni cilj predlagane zakonske ureditve je ureditev arbitraže v enotnem zakonu. Po predlagani ureditvi je zakonska pravila mogoče uporabiti ne glede na vsebino in stranke spora. Torej tudi za spore v negospodarskih razmerjih in za notranje spore med domačimi strankami brez mednarodnega elementa. Stranke lahko s sklenitvijo pisnega arbitražnega sporazuma arbitraži predložijo v reševanje vse ali določene spore, ki so med njimi že nastali ali ki utegnejo nastati v zvezi z določenim pogodbenim ali nepogodbenim pravnim razmerjem. S pojmom arbitraža je mišljenja vsaka oblika arbitražnega postopka, ne glede na to, ali poteka pred stalnim ali začasnim telesom. V sporazumu stranke uredijo tudi temeljna pravila samega postopka. Postopek se konča z izdajo arbitražne odločbe, ki je po pravnem učinku izenačena s pravnomočno sodbo. Nobene priložnosti ne smemo zamuditi, da bi izpopolnili stare in uvedli nove oblike reševanja medsebojnih sporov, saj kljub nekaterim uspehom nikakor ne moremo trditi, da je našim državljanom in pravnim osebam, gospodarskim subjektom zagotovljeno reševanje sporov v razumnih rokih. Tudi zakonski posegi so nujni, seveda pa niso dovolj. Na koncu bo vendarle znanje sodnikov, arbitrov in vseh, ki bodo v teh postopkih sodelovali, najpomembnejše zagotovilo za uspeh. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Dragu Korenu za predstavitev poročila odbora. Izvolite, prosim.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Lep dober dan poslankam, poslancem in predstavnikom ministrstva! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 43. seji 8.4.2008 obravnaval Predlog zakona o arbitraži, ki ga je v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada Republike Slovenije. Minister za pravosodje dr. Lovro Šturm je k predlogu zakona podal dopolnilno obrazložitev, v kateri je povedal, da je namen predloga zakona enotno urediti področje arbitraže, s tem povečati pravno varnost in razširiti uporabo arbitražnega postopka. Predlog zakona je nastal na podlagi vzorčnega zakona o mednarodni trgovski arbitraži, ki ga je sprejela Komisija Združenih narodov za mednarodno gospodarsko pravo in ki ga je slovenska strokovna javnost že večkrat enotno ocenila kot najprimernejšo podlago za reformo slovenskega arbitražnega prava. Predlog zakona ureja vse vrste arbitraže s sedežem na ozemlju Republike Slovenije in precizira oziroma dopolnjuje dosedanje rešitve v korist večje pravne varnosti strank v arbitražnem postopku in hitrejše izvedbe postopka. Arbitraža je eden od načinov izvensodnega reševanja sporov, ki se odvija brez sodelovanja državnih pravosodnih organov, čeprav je po svoji naravi podobna sodnemu odločanju. Dokončne rešitve spora namreč ne sprejemata stranki sami, temveč o sporu avtoritativno in neodvisno od strank odloči tretja oseba, katere odločitev stranki zavezuje. Arbitraža je aktualna tudi kot sredstvo razbremenitve državnih sodišč, saj strankam zagotavlja učinkovit alternativen način reševanja sporov. Poleg gospodarskih sporov se v mednarodnih pravnih sistemih uporaba arbitraže izrazito širi tudi na področje delovnega prava in potrošniškega prava. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je na seji povedala, da so bile njihove obsežne pisne pripombe upoštevane z zloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Opozorila je le na pripombo k 51. členu, ki je bila z amandmajem le delno upoštevana. Druga alineja prvega odstavka tega člena namreč z vidika zagotavljanja pravne varnosti na vprašljiv način razveljavlja posamezne določbe zakona ob mednarodnem zasebnem pravu. K predlogu zakona je podala svoje pozitivno mnenje tudi Komisija Državnega sveta za državno ureditev. Članica odbora je v razpravi opozorila na potrebnost upoštevanja pripombe Zakonodajno-pravne službe k 51. členu in kasnejši ministrov odgovor ocenila za neustrezen. Minister je namreč pojasnil, da gre za pravnosistemske pripombe, ki se lahko in se tudi bodo odpravile naknadno, z novelami ustreznih zakonov in da pravna varnost ni ogrožena, saj je danes vsa zakonodaja dostopna na spletu in tudi enostavno dostopna. K predlogu zakona so vložile amandmaje koalicijske poslanske skupine: SDS, NSi, SLS in DeSUS. In vsi ti amandmaji so bili tudi sprejeti. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac v imenu Poslanske skupine Lipa. Prosim.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Spoštovani prisotni! V Poslanski skupini Lipa bomo predlog zakona o arbitraži podprli. Namen predloga je enotno urediti področje arbitraže in s tem povečati pravno varnost in razširiti uporabo arbitražnega postopka. Upam, da je namen in želja tudi predstavnikov Vlade s strani pravosodnega ministrstva, da so postopki v naši državi čim krajši. Edina zadeva, glede na to, da je bilo kar nekaj amandmajev na Odboru za notranjo politiko podprtih in s tem se mi zdi, da v dopolnjenem predlogu je ta predlog postal konsistenten. Mogoče edina pripomba, ki bi jo omenil, bi bila ta, da bi prišlo do še večjega spodbujanja za arbitražne ali dogovorne rešitve, še preden določen spor pride na sodišče. To se mi zdi, da bi bila še ena rešitev ali še en korak h krajšanju postopkov in v tem primeru tudi k morebitnemu zmanjševanju sodnih zaostankov. Kar pa se tiče samega zakona, kot sem že dejal, v Poslanski skupini Lipa nimamo nobenih bistvenih pripomb in bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Hvauc, v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo. Spoštovani! Če bi gledali število primerov, ki jih sodišča obravnavajo, če bi upoštevali pripad novih spisov vsako leto, potem brez nekega dvoma lahko zaključimo, da se Slovenci zelo radi tožimo, da se ne znamo dogovoriti in da v takih primerih pač mora o tem, kdo ima bolj ali manj prav ali povsem prav, odločati nekdo tretji; največkrat so to seveda sodišča. Zato so ta sodišča zasuta s primeri in tudi zato, seveda, ne samo zaradi tega, imamo relativno velike sodne zaostanke, ki postavljajo pod vprašaj potem vprašanje pravne varnosti. Seveda se lahko vprašamo, kdo pa ima od tega korist. Seveda nekdo tretji, mogoče odvetniki, ki sicer lahko povsem korektno izpeljejo svoj posel, ampak vprašanje pa je, zakaj porabljati toliko časa, energije, denarja za to, da dva, ki se ne moreta dogovoriti, najdeta neko skupno rešitev oziroma da nekdo prinese neko odločitev glede spora. Zato je nujno, da iščemo neke alternativne načine izvensodnega reševanja teh sporov. Eden takih je prav gotovo arbitraža, ki je sicer po svoji vsebini precej podobna sodnemu postopku, ko pač nekdo tretji odloča, sprejme odločitev, ki je za obe stranki v postopku obvezujoča. Vendar pa je pomembno, da se odvija brez državnih pravosodnih organov. To pa pomeni več možnosti za rešitev, hitrejšo možnost za rešitev, posledično večja pravna varnost. Zakon, ki je pred nami, to področje enotno ureja, kar seveda pozdravljamo. Sedaj je bilo to urejeno v različnih zakonih. Všeč nam je pa tudi to, da je, kar se tiče podlage za ta zakon, to je pa vzorčni zakon o mednarodni trgovski arbitraži, strokovna javnost enotno ocenjuje kot primeren temelj za ta zakon, kar seveda pozdravljamo, glede na večkrat izražena precej različna stališča na različnih strokovnih področjih. Zaradi vsega navedenega bomo v Slovenski demokratski stranki ta zakon tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler, v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov podpiramo Predlog zakona o arbitraži. Tudi mi menimo, da je primerno arbitražo urediti enotno, torej v enem zakonu, čeprav to ni najpomembneje, saj gre v enem primeru za arbitražo v državi, za urejanje razmerij oziroma za razreševanje sporov med domačim pravnimi subjekti, v drugem primeru pa za tovrstna razmerja v mednarodnem zasebnem pravu in postopku. Zagotovo je predlagani zakon, ki ga imamo pred seboj, eden izmed bolje pripravljenih, ki izhaja prihaja z Ministrstva za pravosodje. Je pa to logično, saj je bil spisan na podlagi vzorčnega zakona o mednarodni trgovinski arbitraži, ki ga je sprejela komisija Združenih narodov za mednarodno gospodarsko pravo. V Poslanski skupini socialnih demokratov podpiramo sleherni predlog, ki dejansko omogoča ali pa zagotavlja celo hitrejšo izvedbo postopka razreševanja sporov in večjo pravno varnost strank v postopku. Zelo pomembno je, da se ravno s pogostejšo rabo arbitraže pri razreševanju sporov lahko bistveno razbremenijo redna sodišča, ker gre pri arbitraži za izvensodno reševanje sporov. Kar zadeva vrste sporov, ki jih je mogoče v arbitraži razreševati preko tretjega, katerega odločitve stranki zavezujejo, pa je treba posebej izpostaviti potrošniške spore, ki postajajo v sodobnem času vse pogostejši. Predlagane določbe v tem zakonu izhajajo iz utemeljenega namena zagotoviti večjo pravno varstvo potrošnikov. Pritrjujemo pa mnenju Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, da je z vidika pravne varnosti neprimeren način razveljavljanja posameznih določb zakona o mednarodnem zasebnem pravu in zakona o izvržbi in zavarovanju s tem zakonom. Odgovor ministra za pravosodje, da gre sicer res za pripombo pravnosistemske narave, da pa bosta ta dva zakona itak pozneje novelirana in da pravna varnost ni ogrožena, saj je danes vsa zakonodaja dostopna na spletu, tak odgovor ministra nikakor ni zadovoljiv. Prav minister za pravosodje in Ministrstvo za pravosodje sta glavna skrbnika uveljavljanja ustavnih načel o pravni varnosti, zaupanju v pravo in v pravni državi oziroma vladavini prava. Žal se prav v zvezi z vprašanji uresničevanja teh načel pogosto soočamo z ignoranco obeh, tako ministrstva za pravosodje kot Ministra za pravosodje. V predstavitvi stališča največje koalicijske stranke k prejšnji točki dnevnega reda je bilo izpostavljeno, da nas, opozicijo, poslanci te stranke težko razumete, ko nasprotujemo zakonom s področja pravosodja, saj je vendar njihov poglavitni namen zaščititi državljane. Ja, ti zakoni so vsi po vrsti pravzaprav zagotovili večji vpliv izvršne oblasti v sodni, in menimo, da je pravzaprav nastopil čas, ko bi bilo treba državljane zaščititi pred to vlado. In kot vemo, tudi včerajšnja tovrstna opozorila predsednika republika niso zalegla in so bili vsi ti zakon po vrsti sprejeti, tako kot da vmes ni bilo ničesar rečenega. Hvala.
Gospa Majda Zupan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik, gospod državni sekretar, predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Arbitraža ali razsodišče je meddržavno sodišče, sestavljeno iz ene ali več oseb, arbitrov oziroma razsodnikov, ki na podlagi pogodbe strank sprejmejo odločitev v civilnem sporu, ki je ponavadi predvsem premoženjske narave. Arbitražna odločba je po svojih pravnih učinkih izenačena s pravnomočno sodbo in je s tem izvršljiva. Odločba arbitraže je praviloma enostopenjska in dokončna. V našem pravnem redu je arbitražo do sedaj urejal Zakon o pravdnem postopku, priznanje in izvršitev tujih arbitražnih odločb pa Zakon o mednarodnem zasebnem pravu. Arbitražno pravo je zlasti v zadnjem času v številnih evropskih državah doživelo korenito reformo, zato je prav, da se tudi slovensko pravo opremi z bolj določno ureditvijo celotnega arbitražnega postopka. Sicer široka avtonomija strank ne more jasno urediti razmerja med sodiščem in arbitražo, zato je potrebna jasna in celovita zakonska ureditev, ki jo predloženi predlog zakona po našem mnenju tudi prinaša. Arbitraža je v primerjavi z drugimi oblikami alternativnega reševanja sporov najbolj podobna sodnemu odločanju. Predlog zakona prinaša v slovenski pravni red priporočilo Komisije Združenih narodov v obliki vzorčnega zakona o mednarodni trgovinski arbitraži. Zakon se uporablja za vse vrste arbitraž. Z zakonom se določajo stranke, način izbire arbitra, potek postopka in izbira merodajnega prava. V Poslanski skupini Nova Slovenija podpiramo predlog zakona, pri čemer pa si želimo, da se bodo tako gospodarski kot civilni subjekti v večji meri kot doslej posluževali arbitražnih postopkov. Ne smemo pa pozabiti, da je arbitraža tudi eden od načinov, kako zmanjšati obseg obremenitve sodišča, za kar si tudi vrsto let prizadevamo. Stranke lahko bolj avtonomno uredijo postopek, končni izkupiček pa tudi privede do večjega zadovoljstva strank, kar nas utrjuje v prepričanju, da za zakon glasujemo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar s sodelavci, poslanke in poslanci. V veljavni zakonodaji je področje arbitraže urejeno v dveh zakonih, in sicer v 31. poglavju Zakona o pravdnem postopku in v 4. poglavju Zakona o mednarodnem zasebnem pravu in postopku. Ob tem pa obstajajo številna vprašanja, ki jih oba zakona ne urejata oziroma nanje ne dajeta odgovorov. Namen predlagatelja je enotno urediti področje arbitraže, s tem povečati pravno varnosti in tudi razširiti uporabo arbitražnega postopka. Glede na to, da lahko učinkovit arbitražni postopek med drugim precej razbremeni državna sodišča, smo se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke odločili, da predlog zakona podpremo. Konec koncev je predlog zakona pripravljen na podlagi vzorčnega zakona o mednarodni trgovinski arbitraži, ki ga je sprejela Komisija Združenih narodov za mednarodno gospodarsko pravo, kar nam vliva še večje prepričanje, da je predlog zakona dober. Namen vzorčnega zakona je dati državam podlago za pripravo nacionalnih zakonov o arbitraži, kar bi posledično pomenilo poenotenje temeljnih pravil arbitražnega postopka v različnih zakonodajah oziroma državah. Ta vzorčni zakon je namreč v svoj pravni red preneslo že preko 60 držav. Tudi slovenska strokovna javnost je ta vzorčni zakon že večkrat enotno ocenila kot najprimernejšo podlago za reformo slovenskega arbitražnega prava. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi se z enotnimi standardi za razveljavitev, priznanje in izvršitev arbitražnih odločb povečala pravna varnost strank v arbitražnem postopku in kot smo že dejali, tudi sama privlačnost arbitraže kot načina zunajsodnega reševanja mednarodnih gospodarskih sporov. Arbitražno pravo je v zadnjem obdobju v številnih državah doživelo celovito reformo in posodobitev in zavedamo se, da bi nespremenjena ureditev arbitraže v Sloveniji postajala vse bolj in bolj zastarela. Vemo, da število arbitražnih postopkov v Sloveniji ne raste, ampak celo pada. Arbitraža je podnominirana, kar močno zmanjšuje pravno varnost in predvidljivost, saj strankam arbitraže ni v zadostni meri zagotovljeno, da bo arbitražna odločba obveljala. Tudi glede razmerja med sodiščem in arbitražo je potrebna jasna in celovita zakonska ureditev, ker pomanjkljivosti na tem področju ni možno nadomestiti z avtonomnim dogovorom med strankami oziroma s pravniškimi pravilniki stalnih arbitraž. Predlog zakona ureja vse vrste arbitraže s sedežem na ozemlju Republike Slovenije in dopolnjuje dosedanje rešitve v korist večje pravne varnosti strank v arbitražnem postopku. Prav tako je pomembno, da zakon prinaša hitrejšo izvedbo postopka, kar pomeni hitrejše reševanje sporov in posledično povečane zanimanja za arbitražno reševanje sporov. Določbe predloga zakona se bodo uporabljale na glede na vsebino in stranke spora, torej tudi za spore v negospodarskih razmerjih in za notranje spore med domačimi strankami brez mednarodnega elementa. Predlog zakona omogoča, da s sklenitvijo pisnega arbitražnega sporazuma stranke pred arbitražno predložijo vse ali določene spore, ki so med njimi že nastali ali utegnejo nastati v zvezi z določenim pogodbenim ali nepogodbenim razmerjem. Strinjamo se s predlagateljem, da predlog zakona v primerjavi z dosedanjo ureditvijo arbitraže po zakonu o pravdnem postopku ne prinaša sicer dramatičnih vsebinskih sprememb. Predlog zakona zgolj natančneje opredeljuje in dopolnjuje dosedanje rešitve v korist večje pravne varnosti strank v arbitražnem postopku in hitrejše izvedbe postopka. Menimo, da je predlagatelj dobro prilagodil vzorčni zakon s posebnostmi našega normativnega okolja in da je prav, da je Zakon o arbitraži samostojen zakon, ne pa le poglavje znotraj Zakona o pravdnem postopku [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], saj gre za zaokroženo samostojno tematiko s posebnostmi in samosvojimi značilnostmi. V Poslanski skupini SLS bomo Predlog zakona o arbitraži podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ivan Jelen, bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Glede na to, da je arbitraža zelo star institut, namenjen izvensodnemu reševanju sporov glede tistih pravic, s katerimi stranke lahko prosto razpolagajo in se o njih lahko tudi poravnajo, je potreba po njeni celoviti zakonski ureditvi tudi v našem pravnem sistemu upravičena in sprejem širše zakonske podlage od sedaj veljavne je zaradi tega neizogiben. V Poslanski skupini DeSUS bomo z veseljem glasovali za predlagani zakon, ki bo tako v razmerju do ostalih določb v nekaj drugih predpisih, ki možnosti arbitražnega odločanja o določenem sporu že vsebujejo, krovni zakon in iz narave "lex generalis". Arbitraža je poleg mediacije pomembna alternativa sodnemu odločanju oziroma sodnemu reševanju sporov, saj strankam zagotavlja učinkovit, hitrejši in cenejši način rešitve spora. Prav tako pa je arbitraža zagotovo dober odgovor na nove izzive, kako zmanjšati obseg obremenitve sodišč, česar posledica so preštevilni sodni zaostanki, kar naša država, davkoplačevalci drago plačujejo. Arbitraža se uporablja tako za reševanje nacionalnih sporov kot tudi sporov, ki so mednarodne narave, in sicer je aktualna tako na gospodarskem področju kot tudi v delovnem in potrošniškem pravu. Arbitražni postopek je v primerjavi s sodnim bistveno krajši, tudi če primerjamo dolžino sojenja samo na prvi stopnji, ker povprečen arbitražni postopek traja približno pol leta. Sicer je treba priznati dejstvo, da je arbitraža nekoliko dražja od prvostopenjskega postopka pred sodiščem, vendar če se spor prenese na višje sodniške instance, so stroški celotnega arbitražnega postopka v primerjavi s sodnim bistveno nižji. Še nekaj je pozitivnih lastnosti arbitraže, ki glede na redni sodni postopek pomenijo bistveno prednost pred njimi. Velika fleksibilnost, ki se kaže kot možnost strank do izbire razsodnikov iz vrst poznavalcev konkretnega področja, vpliv strank na oblikovanje postopka in izbiro materialnega prava, neobveznost arbitrov do odločanja strogo po zakonih, saj lahko upoštevajo načela pravičnosti, neodvisnost od nacionalnih pravnih redov, omejene možnosti izpodbijanja arbitražne odločbe, ki je tudi neposredno izvršljiva, so zagotovo tiste lastnosti, zaradi katerih se strankam splača poseči po tem načinu reševanja sporov. V naši poslanski skupini se tudi popolnoma strinjamo z izborom podlage za reformo slovenskega arbitražnega prava. Mednarodno trgovinsko arbitražo so v svoje pravo v celoti ali z določenimi odstopanji prenesle številne države, prav tako pa je ta vpliv viden v pravnih redih tistih držav, ki ga niso neposredno prevzele. Seveda je treba tudi pritrditi, da ta sistemski zakon ne prinaša nekih novosti, bistvenih vsebinskih sprememb glede na našo veljavno ureditev, ampak pomeni predvsem preciziranje in dopolnjevanje sedanjih rešitev v korist večje pravne varnosti strank v arbitražnem postopku. Opaziti je, da se pri nas razmeroma zelo malo sporov rešuje pred arbitražnimi razsodišči, kar je posledica dejstva, da v zavesti Slovencev arbitraža še ne uživa veliko zaupanja. To je seveda razumljivo glede na pomanjkljivo, zastarelo in sistemsko razdrobljeno pravno ureditev tega področja. Zato bo treba, poleg sprejema zakona tudi širše seznanjanje javnosti in dobra promocija tega instituta, da bo v praksi bolje zaživel. Poslanci DeSUS-a bomo zakon podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora bomo glasovanje o dopolnjenem predlogu zakona opravili danes v okviru glasovanj, to je 5 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3., 4., 5. IN 6. TOČKO DNEVNEGA REDA. Po dogovoru na Kolegiju predsednika Državnega zbora bomo v okviru 3., 4., 5. in 6. točke dnevnega reda opravili SKUPNE UVODNE PREDSTAVITVE O PREDLOGU ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZEMLJIŠKI KNJIGI, PREDLOGU ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O GEODETSKI DEJAVNOSTI, PREDLOGU ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O NOTARIATU IN PREDLOGU ZAKONA O VZPOSTAVITVI ETAŽNE LASTNINE NA PREDLOG PRIDOBITELJA POSAMEZNEGA DELA STAVBE IN O DOLOČANJU PRIPADAJOČEGA ZEMLJIŠČA K STAVBI. Vsi zakoni so v drugi obravnavi, v okviru rednega postopka. Predloge zakonov je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod Marolt, državni sekretar na Ministrstvu za pravosodje, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci in vsi ostali prisotni. Pred vami je sklop štirih predlogov zakonov, ki so medsebojno povezani. To so predlog novele zakona o zemljiški knjigi, predlog novele zakona o geodetski dejavnosti, predlog novele zakona o notariatu in predlog novega zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi, ali na kratko predlog zakona o vzpostaviti etažne lastnine. S tem zakonodajnim sklopom se pilotno uvaja novost v zakonodajnem postopku, in sicer paketna obravnava zakonov, drugega za drugim v Državnem zboru Republike Slovenije. S paketnim obravnavanjem nosilnega zakona in spremljevalnih zakonov, v katerih se na ustreznih mestih pravilno odražajo spremembe in dopolnitve, povzročene z novelo nosilnega zakona, se v pravni red vnaša večja preglednost in celovitost, ki je eden od pomembnih elementov pravne varnosti. Danes obravnavani zakonodajni sklop zasleduje dva temeljna cilja. Prvi je odprav še preostalih zakonskih ovir za učinkovito elektronsko povezovanje nepremičninskih evidenc, zlasti zemljiške knjige, zemljiškega katastra in katastra stavb. Uresničitvi tega namena je posvečen paket treh zakonov. To so novela: zakona o zemljiški knjigi, ki je v paketu nosilni zakon, ter noveli zakona o geodetski dejavnosti in zakona o notariatu, ki sta spremljevalna zakona. Za pravno varnost udeležencev na nepremičninskem trgu pa je poleg medsebojno usklajenosti katastra in zemljiške knjige bistvenega pomena tudi to, da so evidence odraz resničnega dejanskega stanja v življenju. Zato je drugi namen tega zakonodajnega sklopa odprava nekaterih ključnih vsebinskih razlogov za neusklajenost evidenc z dejanskim stanjem na nepremičninskem področju, zlasti v urbanih območjih, ki so posledica neurejenih razmer še iz časov nekdanje družbene lastnine, potem ne dovolj domišljene privatizacijske zakonodaje in neuspelih poskusov zakonodajne sanacije tega stanja od leta 1991 dalje do danes. Uresničitvi tega namena pa je posvečen zlasti četrti zakon v tem zakonodajnem sklopu, to je torej zakon o vzpostavitvi etažne lastnine. Ob pripravi prvega sklopa, torej predlogov novel zakona o zemljiški knjigi, zakona o geodetski dejavnosti in zakona o notariatu, je bilo po preučitvi zakonskih podlag in dejanskega stanja na področju povezanosti nepremičninskih evidenc ugotovljeno, da so zakonske podlage v veljavni zakonodaji za učinkovito povezovanje nepremičninskih evidenc v glavnem že podane in da so ustrezne. Zato pa je treba na zakonodajnem nivoju odpraviti le še nekatere preostale administrativne ovire, ki preprečujejo učinkovito elektronsko izmenjavo podatkov, zlasti uvesti enotno krajevno pristojnost in vzpostaviti tako imenovane VEM točke, vse na enem mestu, kar bom natančneje obrazložil v nadaljevanju. Po zagotovilih Vrhovnega sodišča Republike Slovenije in Geodetske uprave Republike Slovenije je vzpostavitev dejanske povezanosti nepremičninskih evidenc vprašanje poenotenja metodoloških in informacijskih rešitev ter uskladitve podatkovnih modelov in dogovorne odprave nekaterih nepotrebnih podvajanj ter razlikovanj med matičnimi in gostujočimi podatki v posamezni nepremičninski evidenci. Vrhovno sodišče Republike Slovenije in Geodetska uprava Republike Slovenije sta prepričana, da lahko današnje neenotne tehnične standarde, ki onemogočajo povezavo podatkov in prenos sprememb iz katastra v zemljiško knjigo in v obratni smeri, presežejo z določitvijo tako imenovanih enotnih identifikatorjev in z analitičnim popisom procesov, in sicer v roku nekaj mesecev. Za uresničitev tega potrebnega pogoja za učinkovito elektronsko povezavo vseh nepremičninskih evidenc, ki pa je, kot sem že omenil, dogovorno tehnične operativne narave, je Vlada ob sprejemu tega zakonodajnega paketa odredila tudi poseben način spremljanja napredka na tem področju. Za zakonito in učinkovito uvedbo principov "vse na enem mestu", vse na VEM točkah, je treba uvesti splošno krajevno pristojnost v zemljiškoknjižnih in katastrskih zadevah, nekatere storitve pa je mogoče pod zakonsko določenimi pogoji razširiti tudi na mrežo notarjev. S predlogi obravnavanih zakonov se tako z določitvijo splošne krajevne pristojnosti v zemljiškoknjižnih zadevah število vstopnih točk poveča z enega krajevno pristojnega zemljiškoknjižnega sodišča na 44 zemljiškoknjižnih sodišč in na 109 notarjev oziroma obstoječih 88 notarjev in še preostalih nezasedenih in odprtih notarskih mest. V katastrskih zadevah pa se iz ene krajevno pristojne območne geodetske uprave na vse območne enote v pisarni v državi. Imamo 12 območnih geodetskih uprav, ki delujejo na 46-ih lokacijah. V smislu izdajanja katastrskih podatkov, kot je določeno že v 115. členu Zakona o evidentiranju nepremičnin, pa seveda tudi na mrežo notarjev, kot sem že omenil. V sedanjem sistemu zemljiške knjige, ko je za odločanje pristojno sodišče po legi nepremičnine, se seveda vodi poseben vpisnik pri vsakem krajevno pristojnem sodišču. Za pravilno delovanje predlaganega novega sistema, po katerem bo določena splošna oziroma enotna krajevna pristojnost, pa bo treba vzpostaviti enoten vpisnik, po katerem se bo vsaki vloženi vlogi, kjerkoli v državi dodeljevalo številko, ki je podlaga za vpis plombe v zemljiškoknjižnem postopku in iz katere izhaja vrstni red vloge. Zato je iz razlogov varnosti predlagan rok za izvedbo vseh potrebnih postopkovno tehničnih novosti 1. maj 2009. Toliko glede prvega sklopa oziroma namena danes obravnavanega zakonodajnega postopka. V zvezi z drugim namenom, ki ga zasleduje ta zakonodajni sklop, naj povem, da veljavna ureditev natančno predpisuje materialnopravna pravila in postopke, po katerih se lahko evidentirajo dejanske in pravne spremembe na nepremičninah v zemljiškem katastru in zemljiški knjigi. Po oceni predlagatelja pa je veljavna ureditev pomanjkljiva pri omogočanju ekonomičnih in učinkovitih poti za zemljiškoknjižni vpis pridobiteljev posameznih delov stavb v primerih, ko je do prenosa lastninske pravice prišlo, preden je bila na stavbi vzpostavljena in zemljiškoknjižno vpisana etažna lastnina. Pridobiteljem posameznih delom namreč veljavna ureditev ne omogoča zemljiškoknjižnega vpisa pridobljenih pravic, dokler vpisani zemljiškoknjižni lastnik zemljiške parcele, na kateri stoji stavba, ne vzpostavi in zemljiškoknjižno vpiše etažne lastnine na stavbi. Pravno varnost pa seveda zagotavlja šele vpis lastništva v zemljiško knjigo. Tisti namreč, ki ni vpisan v zemljiški knjigi, formalnopravno ni lastnik. Z veljavno zakonodajo, ki izhaja iz normalnega, urejenega stanja, žal ni bilo mogoče rešiti v preteklosti nakopičenih problemov, kot sem omenil že v uvodu. Tako na primer ni bilo mogoče vpisati posameznih delov, na primer stanovanj, poslovnih prostorov, garaž, kolesarnic in drugih prostorov, kjer etažna lastnina ni bila vzpostavljena zaradi pasivnosti zemljiškoknjižnih lastnikov parcel, na katerih stojijo stanovanjski, poslovni bloki, ker zemljiškoknjižni lastnik ne obstoji več ali njegovi pravni nasledniki niso znani. Po podatkih Vrhovnega sodišča Republike Slovenije gre za okoli, mogoče malo več ali manj kot 400 tisoč nevpisanih stanovanjskih enot in neznano število v zemljiško knjigo nevpisanih poslovnih prostorov, hišniških stanovanj, garaž, kolesarnic in podobno. Število zemljiškoknjižno nerealiziranih zadev je torej zelo veliko, to pa povzroča tudi zelo velika tveganja na nepremičninskem trgu. S sprejemom novega zakona o vzpostavitvi etažne lastnine bodo imeli posamezniki, ki do danes iz že opisanih formalnih razlogov niso uspeli z vpisom svojih posameznih delov stavb v zemljiško knjigo ali pa do danes niso mogli določiti funkcionalnih zemljišč k stavbam na no voljo nov, enostaven, moderen postopek, ki je prilagojen za razreševanje najbolj pogostih ovir, ki take vpise sedaj preprečujejo. Predlog zakona predvideva ekonomičen, učinkovit, enostaven in uporabniku prijazen postopek, kljub temu pa ne spreminja temeljnih postulatov civilnega prava, temveč zapolnjuje pravne praznine v veljavnih predpisih. Predlog zakona ureja temeljna sistemska izhodišča prava etažne lastnine in določa postopke za njeno vzpostavitev ter pravno podlago za priposestvovanje, medtem ko v konkretnih primerih za zemljiškoknjižne vpise veljajo pravila Zakona o zemljiški knjigi in Zakona o nepravdnem postopku. Posamezniki, ki razpolagajo oziroma bodo po zaključku zgoraj opisanih postopkov razpolagali z ustrezno listino za vpis svoje pravice na posameznem etažnem delu v zemljiško knjigo, bodo ta svoj vpis po prvem maju 2009 lahko opravili pri kateremkoli zemljiškoknjižnem sodišču. In to s prevzemom za vpis potrebnih podatkov v elektronsko obliko, neposredno na vložišču izbranega sodišča ali pri kateremkoli notarju v državi, kar pomeni na več kot 150-ih vstopnih VEM točkah v Sloveniji. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Glede na opisan pomen predlagane ureditve, ki jo prinašajo predlogi novel zakona o zemljiški knjigi, zakona o geodetski dejavnosti, zakona o notariatu in predlog novega zakona o vzpostavitvi etažne lastnine, predlagam, da podprete in sprejmete vse navedene predloge zakonov. Hvala lepa.
Hvala. Predloge zakonov je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku gospodu Dragu Korenu za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Lepo pozdravljeni, gospod predsednik, predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 43. seji dne 8.4.2008 opravil drugo obravnavo vseh štirih zakonov. Pri Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi je minister dr. Lovro Šturm predstavil razloge za spremembe zakona. Ti se nanašajo na odpravljanje še preostalih pravnih ovir za povezovanje nepremičninskih evidenc, z vzpostavljanjem pravne podlage in določanjem načina za prevzemanje podatkov iz matičnih evidenc ter odpravljanje administrativnih ovir z uvedbo splošne oziroma enotne krajevne pristojnosti in vzpostavljanjem točke VEM pri notarjih, ki zagotavlja vpogled in izdajanje potrdil o stanju vpisov v zemljiški knjigi, izdelovanje določenih zemljiškoknjižnih vpisov in vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov v elektronski obliki. Zakonodajno-pravna služba v svojem mnenju podaja konkretne pripombe, ki se nanašajo na pridobivanje podatkov zemljiškoknjižnega sodišča in na rešitev, ki dopušča vložitev zemljiškoknjižnega predloga bodisi pri zemljiškoknjižnem sodišču bodisi pri notarju, in različne učinke, ki jih taka vložitev povzroča. Zato predlaga, da se določba drugega odstavka 14. člena predloga zakona črta, saj je določba, ki ureja primer vložitve zemljiškoknjižnega predloga s strani notarja v imenu upravičenega predlagatelja urejena že v 9. členu predloga zakona. Odbor je sprejel vse vložene amandmaje poslanskih skupin koalicije. Pri Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o geodetski dejavnosti je tudi minister za pravosodje najprej povedal, da se s predloženim zakonom zagotavlja enovitost pristopov na področju premoženjskih evidenc, odpravlja administrativne ovire in zagotavlja kakovostnejše izvajanje nalog Geodetske uprave Republike Slovenije. Zakonodajno-pravna služba k posameznim členom predloga zakona ni imela pripomb, dala pa je pripombo glede celovitosti ureditve. S predlaganim zakonom so vse pristojnosti državne geodetske službe prenesene v izvajanje Geodetske uprave Republike Slovenije celovito, v okviru svojih notranjih organizacijskih enot. Z zakonom se ukinja tudi določitev območja, na katerem ima geodetsko podjetje obveznost izvajati geodetsko storitev. Glede te rešitve služba sicer nima pomislekov, ugotavlja pa, da nomotehnično ni bila izvedena dosledno. Na koncu je Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje brez razprave o posameznih členih predloga zakona glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Ker k predlogu zakona v drugi obravnavi na matičnem delovnem telesu ni bil sprejet noben amandma, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje predlaga Državnemu zboru, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o geodetski dejavnosti obravnava in sprejme v predloženem besedilu. Pri tretjem zakonu, to je Predlog zakona o spremembah Zakona o notariatu, je minister dr. Šturm poudaril poglavitne rešitve, ki se nanašajo na ureditev notariata glede na krajevno pristojnost zemljiškoknjižnega sodišča, na enakomerno teritorialno zastopanost notarjev v smislu zagotovitve tekočega opravljanja notarskih storitev na celotnem območju Republike Slovenije in zagotovitev večje stopnje pravne varnosti strank in udeležencev v teh pravih poslih. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora v svojem mnenju opozarja na ustreznost roka za uveljavitev predloga zakona in s tem na morebitno neskladje med zakonom o notariatu in zakonom o zemljiški knjigi. Odbor je opravil razpravo in glasovanje o členih predloga zakona in vloženem amandmaju, ki ga je tudi sprejel. Pri četrtem zakonu, to je zakonu o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi, je minister dr. Lovro Šturm povedal, da s predloženim zakonom ureja vse primere vzpostavitve etažne lastnine, pri katerih je prišlo do odtujitve posameznih delov stavb, zemljiškoknjižno vpisani lastnik zemljiške parcele pa pri zemljiški parceli ni vpisal etažne lastnine in ni zagotovil pogojev za zemljiškoknjižni vpis pridobiteljev posameznih delov stavbe. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je po proučitvi obravnavanega predloga zakona z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter zakonodajno-tehničnega vidika dala pripombe k devetim členom. Na seji je vodja Poslanske skupine SD gospod Miran Potrč ustno redakcijsko popravil vloženi amandma k 21. členu, tako da se vsebina amandmaja šteje kot amandma za nov tretji odstavek 28. člena. Odbor je po opravljeni razpravi o vloženih amandmajih sprejel vse amandmaje poslanskih skupin SDS, NSi, SLS in DeSUS in poslanske skupine SD. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Rudolf Petan bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske [[...]]Oprostite, gospod Petan. Nisem gospoda Zagorca videl, ker je že šel proti govornici. Izvolite, gospod Zagorac v imenu Poslanske skupine Lipa.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Kolega Petan, verjemite mi, zelo kratek bom, tako da se bova zelo hitro zamenjala. V Poslanski skupini Lipa gledamo na vse štiri zakone kot na en skupek, ki ima en sam namen in to je ureditev zemljiške knjige. Zemljiška knjiga v naši državi je postala v enem trenutku zelo neažurna, bom rekel, zgodba, ki je botrovala tudi številnim težavam pri sklepanju kupoprodajnih poslov ali pa še kakšnih poslov, ko gre za ugotovitve lastništva. Zato bomo v Poslanski skupini Lipa podprli vse štiri predloge zakonov. Podpiramo dejstvo, da se bo zemljiškoknjižni vložek lahko opravil za določen posel na 44-ih zemljiškoknjižnih sodiščih in kar pri 88-ih notarjih, kar bo vsekakor razbremenilo sodišča, upam, da bo tudi skrajšalo postopek od predloga vpisa pa do samega dejanskega vpisa v zemljiško knjigo. Danes ta postopek traja približno, če imaš srečo, nekje tudi do štiri mesece. Tudi, bom rekel, ukinitev tako imenovane oziroma ustanovitev tako imenovane agencije za nepremičnine, v kateri bi združili vse nepremičninske evidence, se mi zdi, da je bil razlog za sprejetje tega svežnja zakonov. Tako predlog zakona o zemljiški knjigi, o geodetski dejavnosti, o notariatu in o tako imenovani etažni lastnini moramo jemati kot dejstvo, ki - če se bo izvajalo, to pa moram poudariti, če se le-to bo izvajalo - bo pripomoglo k večji ažurnosti zemljiške knjige in bo tudi pripomoglo posamezniku, ki je interesent bodisi za prodajo bodisi za nakup določene nepremičnine, etažne lastnine oziroma česarkoli drugega v povezavi z nepremičninami, da bo lahko ugotovil stvarnega lastnika. Nemalo primerov v tej državi imamo, ko so nelastniki prodajali nepremičnine in se enostavno zaradi neažurnosti zemljiške knjige ni dalo ugotoviti realnih dejstev. Ljudje zaradi takšnih ali drugačnih razlogov, mislim pa, da je temeljni razlog dolgotrajnost postopka in višina sodne takse, ki je potrebna za vpis v zemljiško knjigo - so bili tisti, da ljudje pač niso prijavljali svoje lastnine, ne zavedajoč se, da s tem v bistvu povzročajo škodo sami sebi. Na koncu mogoče samo apel Vladi Republike Slovenije, če se je že odločila pred volitvami za to, da določene storitve poceni - recimo, včeraj smo bili deležni pocenitev glede uporabe avtocest in še kakšnih stvari -, da bi malce razmislila tudi, da bi nadomestili relativno visoko sodno takso, ko gre za vpis v zemljiško knjigo, kje drugje in s tem resnično omogočili ljudem, da ažurno uveljavljajo svojo lastninsko pravico in jo tudi pravno formalizirajo. Hvala.
Hvala. Gospod Rudolf Petan bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavniki Vlade! Paket štirih zakonov, o zemljiški knjigi, geodetski dejavnosti, notariatu in vzpostavitvi etažne lastnine, pomeni odpravljanje birokratskih ovir za povezovanje nepremičninskih evidenc in vzpostavitev pravnega okvira ter podlage za e-povezave med posameznimi nepremičninskimi evidencami. Na začetku je treba povedati, da so pri nas nepremičninske evidence razdeljene v dve skupini, in sicer, v eno, kamor spadajo evidence na osnovi zakona o evidentiranju nepremičnin, kot so zemljiški kataster, kataster stavb, register nepremičnin, in so v pristojnosti Geodetske uprave, in pa na drugo skupino, v katero spada zemljiška knjiga, torej evidenca o pravdni lastnosti nepremičnin, o kateri govori zakon o zemljiški knjigi. O vpisu se odloča po nepravdnem postopku in je v pristojnosti zemljiškoknjižnih sodišč. Ocenjuje se, da za učinkovito povezovanje obeh nepremičninskih evidenc ni potrebno njuno fizično povezovanje v eno bazo in to kljub različnim tehničnim standardom obeh baz, kar je verjetno bila tudi alternativa. Treba je poudariti, da pa je treba odpraviti birokratske ovire pri približevanju storitev obeh baz državljanom ob ohranitvi matičnosti, kar pomeni, da se vsak vpis v nepremičninsko evidenco opravi v tisti evidenci katero določa zakon. Novost tega predloga je še v smislu prizadevanj za odpravo administrativnih ovir in približevanju javnih storitev porabnikom tudi preko enotnih vstopnih točk, kar pomeni "Vse na enem mestu." Ta enotna vstopna točka naj bi bila pri notarjih. Po sedaj veljavni zakonodaji je treba vloge za vpis v zemljiško knjigo vlagati pri zemljiškoknjižnih oddelkih okrajnih sodišč, ki so krajevno pristojni za točno določeno katastrsko občino. Po novem predlogu bo vloge možno vlagati kjerkoli v Sloveniji, ker se uvaja pristop splošne krajevne pristojnosti. S tem se seveda poveča število vložnih mest, istočasno pa bo treba izvesti določene organizacijske in tehnične spremembe. S takšno spremembo bi lahko odpravili dolge dobe, potrebne za vpis na nekaterih zemljiškoknjižnih sodiščih. Zaradi predlagane spremembe je treba spremeniti tudi zakon o notariatu v delu, ki ureditev notariata povezuje s krajevno pristojnostjo zemljiškoknjižnega sodišča. Predlagana rešitev pa ne ruši sedanje ureditve, ki določa, da sme notarske zapise pravnih poslov glede hipoteke in dolga na nepremičninah sestavljati le krajevno pristojen notar. Predlagane spremembe pa vplivajo tudi na druga področja. S temi spremembami naj bi se zagotovile možnosti za ureditev zemljiškoknjižnega stanja z dejanskim pri etažni lastnini, in sicer, ko je v eni stavbi več lastnikov in vsi deli stavb niso bili vpisani v zemljiško knjigo. Vsem je znano, da v preteklosti niti občine niti drugi investitorji, ki so gradili na tako imenovanih družbenih zemljiščih, niso uredili zemljiškoknjižnega stanja, prav tako pa niso odmerjena funkcionalna zemljišča, ali pa niso v celoti. Takšno stanje žal velja tudi za celotna stanovanjska naselja, kjer še mnogi deli nimajo urejenega celotnega vpisa in odmere. Stanje se je še zapletlo, ker so nekateri na tako imenovani družbeni lastnini, ker so zaradi stečaja prenehala obstajati nekateri tako imenovani družbeni lastniki. Posebno težavo predstavljajo funkcionalna zemljišča, ki si jih lastijo lastniki objekta. S tem predlogom zakona naj bi se zagotovile sistemske možnosti za uskladitev zemljiškoknjižnega stanja pri stavbah z več deli, ki še niso bili rešeni, lahko tudi zaradi pasivnosti lastnikov. Po predlogu, ker gre za lastninska razmerja na nepremičninah, naj bi se odločalo v sodnem postopku. Zaradi zagotovitve izvajanja predvidenih rešitev so potrebne tudi spremembe zakona o geodetski dejavnosti. Vsi štirje zakoni skupaj tvorijo celoto in realno podlago za izvedbo predvidenih nalog. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlagane spremembe. Hvala.
Hvala. Gospa Darja Lavtižar Bebler bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Ministrstvo za pravosodje ter Ministrstvo za okolje in prostor sta skupno pripravili in v zakonodajni postopek vložili paket štirih zakonov, ki jih obravnavano na tej seji Državnega zbora. Govorimo o treh predlogih zakonskih novel, in sicer o novelah zakona o zemljiški knjigi, o geodetski dejavnosti in o notariatu, poleg teh pa še o Predlogu zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi. V svoji predstavitvi stališča Poslanske skupine Socialnih demokratov se bom osredotočila zlasti na naslednjega, saj gre za vsebinsko najpomembnejši in kar zadeva Socialne demokrate, tudi težko pričakovan zakon, ki skuša pravno urediti mnoga nerešljiva vprašanja zemljiškoknjižnega vpisa etažne lastnine, saj pomembnemu delu pridobitelju posameznih delov stavbe veljavna pravna ureditev iz različnih razlogov do danes tega ni omogočila. Dokaj nenavadno je, na kakšen način se je slovenska nepremičninska zakonodaja sprejemala in spreminjala, zlasti po obdobju osamosvojitve. Veliko število zakonov, ki so tako ali drugače posegali na to področje, so posamezne stvari reševali dokaj parcialno in medsebojno nekonsistentno, brez ustrezne analize realnega stanja v praksi, kar je mnogokrat povzročilo nove krivice in težave lastnikom pridobiteljem ali uporabnikov nepremičnin. Naj ob tem spomnim samo na hude dolgoletne stiske najemnikov v denacionaliziranih stanovanjih ali pa imetnikov hišniških stanovanj, med katerimi mnogi še danes niso uspeli ustrezno urediti in zavarovati svojega pravnega položaja. Posledice takšnega načina urejanja tega področja se kažejo tudi v neusklajenosti zemljiškoknjižnega stanja z dejanskim stanjem, zlasti v primerih stavb s pripadajočimi posameznimi deli, kot so stanovanja, skupni prostori, poslovni prostori, garaže. Ob tem je prav povedati, da je bil leta 1999 sprejet tako imenovani interventni zakon o posebnih pogojih za vpis lastninske pravice na posameznih delih stavbe v zemljiško knjigo, ki je etažnim lastnikom prav tako skušal poenostaviti postopek vpisa v zemljiško knjigo njihove etažne lastnine na posameznih delih večstanovanjske stavbe. Šlo je predvsem za vpis etažne lastnine na stavbah, zgrajenih pred letom 1995, ko je začel veljati zakon o zemljiški knjigi, ki pa je v 74. členu že nalagal obveznosti investitorju, da po pridobitvi dokončnega uporabnega dovoljenja uredi zemljiškoknjižni vpis posameznih delov stavbe. Kakorkoli že, omenjeni interventni zakon je veljal le pet let, vendar žal želenega učinka ni dosegel. Poslanski kolega Samo Bevk je septembra 2005 pristojnima ministroma zastavil poslansko vprašanje glede urejanja problematike vpisovanja etažne lastnine v zemljiško knjigo in se zavzel za podaljšanje veljavnosti omenjenega zakona. Takrat ministrstvi v svojih odgovorih nista kazali večje pripravljenosti reševati nastalo situacijo, zato nas toliko bolj veseli, da sta svoje stališče spremenili in pripravili predlog novega zakona, pa čeprav šele tako rekoč ob izteku mandata. Poslanska skupina Socialnih demokratov pozdravlja osnovni namen Predloga zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi. Z njim se namreč skuša pospešiti vse postopke, da se etažna lastnina na posameznih delih stavbe najprej vzpostavi, nato pa hitro in za čim večji krog upravičencev vpiše v zemljiško knjigo. Pri teh postopkih je intenca predloga zakona ustrezna, saj skuša s pomočjo pravnih domnev ter uvajanjem pravnih institutov, zlasti priposestvovanja, pomagati zainteresirani stranki pri uveljavljanju svojih stvarno-pravni upravičenj, ob tem pa spoštovati vsa osnovna načela splošnega nepremičninskega prva. Eno izmed teh načel je tudi tako imenovano načelo "superficies solo cedit", ki izvira že iz rimskega prava, povzel pa ga je tudi naš stvarno-pravni zakonik in pomeni, da nepremičnina, ki je zgrajena na nekem zemljišču, deli pravno usodo tega zemljišča. Zato je tudi predpogoj za vzpostavitev etažne lastnine na stavbi in kasnejši vpis posameznih njenih delov v zemljiško knjigo, da se določi ustrezno pripadajoče zemljišče k posamezni stavbi. Predlog zakona daje tudi prednost postopkov vzpostavljanja in vpisovanja posameznih delov etažne lastnine v zemljiško knjigo, zlasti pred ostalimi civilnopravnimi postopki, saj tiste, ki izkažejo svoj pravni interes in se s posameznimi odločitvami oziroma ugotovitvami v tem postopku ne strinjajo, napoti na kasnejšo pravdo o posameznem vprašanju, postopek po tem zakonu pa se izpelje do konca. Po drugi strani pa predlagatelj pri uveljavljanju enega ključnih ciljev predloga zakona, to je ekonomičnost in hitrost postopka vpisa posameznih delov stavbe v zemljiško knjigo, ocenjuje, da je edino denacionalizacijski postopek na zadevni nepremičnini tisti, ki pa naj prekine vsakršno aktivnost vodenja postopkov na podlagi tega zakona. Takšna prekinitev postopkov bi trajala do pravnomočnosti konkretnega denacionalizacijskega postopka, pri čemer tega vsebinsko niti v uvodu niti v obrazložitvi členov ne pojasni. Ne nazadnje se v zvezi s tem zastavlja vprašanje, zakaj v to kategorijo postopkov, ki bi imeli kot zakonska izjema prednost pred postopki po tem zakonu, ne sodijo tudi kateri drugi upravni ali izvršilni postopki, na primer postopek razlastitve ali postopek izvršbe na nepremičnini. Če velja splošno pravno načelo, da je potrebno vsako izjemo od postavljenega pravila še posebej pojasniti, potem bi v tem primeru lahko govorili o predlagateljevi kršitvi tega načela. Upajmo, da to ne bo botrovalo kakšnemu sporu pred Ustavnim sodiščem, ki bi eventualno lahko razveljavilo katero izmed določil tega zakona, posledice pa bi čutili zlasti tisti upravičenci, ki jim je ta zakon v prvi vrsti namenjen. Ne pozabimo na primer razveljavitve 7. člena prej omenjenega interventnega zakona iz leta 1999, ki je dovoljeval vpis na podlagi pogodbe med investitorjem gradnje stavbe in prvim kupcem tudi, če ta pogodba ni bila predložena v izvirniku, ali tistim, ki nadomešča izvirnik oziroma če podpis prodajalca na pogodbi ni bil overjen. To določbo so v zahtevi za oceno ustavnosti izpodbijale banke, saj je navedena določba omogoča zemljiškoknjižni vpis lastninske pravice na posameznem delu stavbe brez vknjižbe obremenitev. Poleg tega želimo opozoriti še na dve odprti, vendar po našem prepričanju pomembni vprašanji, na kateri predlog zakona ne daje ustreznih odgovorov. Prvo se nanaša na 7. člen predloga zakona, ki ureja bistvene pogoje, da se na stavbi sploh lahko vzpostavi etažna lastnina, to je določitev pripadajočega. Žal pa člen ne rešuje primerov, če etažni lastniki niso obenem tudi lastniki zemljišča, na katerem stavba stoji, obenem pa lastnik zemljišča slednjega niti odplačno ne želi odsvojiti v korist etažnih lastnikov. Lahko pa se pojavi težava zaradi previsoko ponujene cene lastnika zemljišča pri njegovi prodaji, česar pa etažni lastniki ne bi zmogli plačati. In drugo, gre za stroške, povezane z odmero pripadajočega zemljišča. V zvezi s tem so nas nekateri poznavalci opozorili na težavo, da mnogi upravičenci po tem zakonu ne bi zmogli plačati relativno visokih stroškov geodetske izmere pripadajočega zemljišča k stavbi. Še zlasti pri tistih stavbah, kjer nimajo oblikovanega rezervnega sklada ali pa v njem ni zadostnih sredstev. V Poslanski skupini Socialnih demokratov želimo, da predlagatelji zakona dobronamerno sprejmemo nekatere pomisleke k predlogu zakona, predvsem pa sprotno spremljajo njegovo izvajanje v praksi ter skušajo zlasti v dialogu z lokalnimi skupnostmi ter vsemi zainteresiranimi iskati sprejemljive rešitve, predvsem za tiste, ki do danes niso uspeli urediti zemljiškoknjižnega vpisa posameznih delov nepremičnin, ki jim ta zakon skuša predlagati. Predlog tega zakona in preostalih treh zato v poslanski skupini podpiramo in jih bomo tudi podprli, ko bomo o tem glasovali. Hvala.
Hvala. Gospod Aleš Gulič bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik, cenjene kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Naj na začetku povem, da v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona v tem svežnju podpiramo. Pač zaradi tega, ker vendarle uveljavlja načelo vse na enem mestu in pa zaradi tega načela splošno krajevno pristojnost v zemljiškoknjižnih in katastrskih zadevah ter tudi pri notarjih, kolikor se to širi tja. Ozadje tega zakona je kar zanimivo. Najprej veste, da se je govorilo kar veliko o ustanovitvi agencije za nepremičnine, v kateri bi združili vse nepremičninske evidence. Zdaj imamo tukaj drugačno rešitev, svežnja zakonodajnih sprememb, ki omogočajo informacijsko povezovanje evidenc, se pravi, rezultat je isti in težav predvsem za uporabnike bo bistveno manj. Predlog zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča stavbi bo omogočil nov postopek za vpis v zemljiško knjigo tistim, ki danes tega ne morejo storiti iz formalnih razlogov, ker pač zemljiškoknjižni lastnik ni več aktiven, ali sploh ne obstaja več, ali pa njegovi nasledniki niso znani. No, druga težava je lahko nedoločljivost funkcionalnih zemljišč k stavbam, ampak po podatkih Vrhovnega sodišča Republike Slovenije gre za več kot 400.000 nevpisanih stanovanj in pa neznatno število poslovnih prostorov, hišniških stanovanj, garaž in tako dalje, in seveda postopki trajajo, tudi če ni kakšnih posebnih zapletov, zelo dolgo. Sicer ne vem zdaj, prej smo slišali številko štiri mesece, vem za primer, ko ni bilo zapletov, pa je pač zaradi služb ali pa tistih, ki to izvajajo, zadeva trajala več let. No, ampak kakorkoli že, s tem se bo v zemljiškoknjižnih zadevah število vstopnih točk povečalo, kar je dobro, katastrskih ravno tako, in s tem bodo rešene težave, kakršne so prinašale zdajšnje nepremičninske evidence, se pravi, tiste o dejanskih fizičnih lastnostih, kataster, kataster stavb, register nepremičnin, in pa tiste o pravnih lastnostih nepremičnin, takšna evidenca je zemljiška knjiga. No, za zaključek pravzaprav samo ena poved. Ker ta sveženj zakonov krajša poti vseh kupcev nepremičnin in jih dela tudi bolj zanesljive, ne bodo več v dvomih, ali so storili kaj narobe. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije ta sveženj zakonov podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Drago Koren bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Še enkrat lep pozdrav vsem v dvorani! V Novi Sloveniji podpiramo spremembe oziroma izboljšave, ki jih prinaša paket nepremičninskih zakonov, saj menimo, da prinašajo same pozitivne rešitve in dajejo podlago za učinkovitejše vzpostavljanje reda na tem področju, predvsem v smislu čimprejšnje uskladitve dejanskega stanja s stanjem v nepremičninskih evidencah. Spremembe temeljnega zakona v tem paketu, to je zakona o zemljiški knjigi, gredo v smer poenostavitve zemljiškoknjižnih postopkov in odprave administrativnih ovir. Za posameznika bo to pomenilo tako časovno kot tudi finančno razbremenitev, za celoten sitem pa boljše povezave ter hitrejše in učinkovitejše delovanje. Nova Slovenija podpira uvedbo splošne krajevne pristojnosti zemljiškoknjižnih sodišč, kar je ena od bistvenih novosti predlagane zakonodaje, saj bo omogočila vlaganje zemljiškoknjižnih predlogov pri kateremkoli okrajnem sodišču in ne nujno pri tistem, na območju katerega leži nepremičnina. Uvedba splošne krajevne pristojnosti zemljiškoknjižnih sodišč spremljata tudi noveli zakonov o geodetski dejavnosti in o notariatu, ki omogočata učinkovito uvedbo načela "vse na enem mestu". Na tem mestu ni odveč pohvaliti Ministrstvo za pravosodje, ki je s pripravo paketa zakonov poskrbelo za preglednost in celovitost pravnega reda na usklajenost zakonov, ki urejajo to problematiko. Po uveljavitvi teh sprememb bodo torej državljani lahko vpisali svojo nepremičnino v zemljiško knjigo kjerkoli v Sloveniji, kar pomeni na 44 zemljiško knjižnih sodiščih, pa tudi na 88 notariatih, mislim, da jih bo kmalu še več. V katastrskih zadevah pa se bodo namesto na eno določeno lahko obrnili na katerokoli enoto geodetske uprave v državi. To bo razbremenilo sodišča, posameznikom pa olajšalo zemljiškoknjižne postopke. V Novi Sloveniji sicer obžalujemo, da ni prišlo do ustanovitve agencije, o kateri smo tudi razmišljali in govorili, da bi prišlo do zlitja zemljiškega katastra oziroma geodetske uprave in zemljiške knjige, kajti prepričani smo, da bi to imelo še boljše posledice, kot jih prinaša ta paket zakonov, kajti prepričani smo, da bi s tem dosegli tudi precejšnjo racionalizacijo. Res je zadnji čas, da pride do informacijskega povezovanja evidenc, predvsem evidenc zemljiške knjige in zemljiškega katastra. Nelogično je, da smo dvakrat vse stvari delali, tako na geodetski upravi, ko smo prenašali podatke zemljiške knjige v svoje evidence, kot na drugi strani zemljiška knjiga, ki je vse naše podatke tako rekoč ročno prenašala v svoje evidence. V dobi informatizacije je prav, da se te evidence povežejo in da se to nepotrebno podvajanje odpravi. V Novi Sloveniji tudi pozdravljamo uvedbo splošne krajevne pristojnosti geodetskih uprav, kajti vemo, da je obremenjenost geodetskih uprav po Sloveniji zelo različna, da so na nekaterih delih Slovenije zadeve opravljajo tekoče, medtem ko pa na drugih geodetskih upravah so določeni zaostanki. In jaz sem prepričan, da se bodo ljudje odločali in vlagali zadeve tam, kjer bodo vedeli, da bodo hitreje rešene. Posebej pa bi rad izpostavil tudi nov zakon o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi. Tukaj smo imeli poseben zakon za vpis etažne lastnine, interventni zakon. Pet let je ta zakon veljal, ampak na žalost tega zakona lastniki nekje niso izkoristili. Sam sem se spraševal, zakaj je bilo tako, ampak po drugi strani je odgovor na to vprašanje popolnoma jasen. Mi smo imeli prej samo zemljiški kataster in zemljiško knjigo. Mi katastra stavb sploh nismo imeli. Bilo je potrebno nastaviti novo evidenco, bilo je potrebno vzpostaviti tudi določene programe, doreči zadeve. Mislim, da so sedaj zadeve tako daleč, da bo s tem novim zakonom dejansko omogočen hiter vpis vsem etažnim lastnikom. Ta zakon odpravlja nekaj ključnih vsebinskih razlogov za neusklajenost evidenc z dejanskim stanjem na nepremičninskem področju, ki so posledica neurejenih razmer iz časov družbene lastnine in neuspelih poizkusov izboljšanja tega stanja od osamosvojitve pa do danes. Za posameznike, ki do danes niso mogli vpisati svojih delov stavb v zemljiško knjigo ali zaradi odsotnosti ali pa tudi zaradi pasivnosti zemljiškoknjižnega lastnika ali ker do danes niso mogli določiti funkcionalnih zemljišč k stavbam, ta novi zakon prinaša rešitev. Sedaj bodo svoj del stavbe lahko vpisali v zemljiško knjigo tudi v primeru neobstoja ali neaktivnosti zemljiškoknjižnega lastnika. Z odločbo sodišča se bo določilo pripadajoče zemljišče k stavbi, vzpostavila se bo etažna lastnina, pridobitelji posameznih delov stavbe pa se bodo vpisali v zemljiško knjigo. To je pomembna novost, s katero se bodo zmanjšala tudi velika tveganja na nepremičninskem trgu in s katero se bo zagotovila pravna varnost lastnikov delov stavb. V Novi Sloveniji smo prepričani, da bodo vse novosti, ki jih prinaša paket nepremičninskih zakonov, pripomogle k temu, da bo prišlo v doglednem času do ureditve vseh teh zadev. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovana državna sekretarja, sodelavci, poslanke in poslanci! V tem mandatu slišimo mnogo o prijazni javni upravi. To dejstvo si marsikdo razlaga po svoje, a vendar moramo priznati, da je bilo v tej smeri že precej narejenega in da si vsi želimo sprememb, ki bi nam kot uporabnikom še olajšale poslovanje. Pred nami je tako imenovan paket štiri predlogov zakonov, ki nedvomno prispevajo k prijaznejši in uporabnikom dostopnejši javni upravi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo vse te predloge zakonov seveda podprli, ker v njihovih spremembah vidimo veliko prednosti, saj vsak od štirih predlogov zakona na svojem področju pozitivno vpliva na organiziranost uprave in obremenjuje uporabnike. Tako se na primer v predlogu zakona o spremembi Zakona o notariatu uvaja sistem enotne oziroma splošne krajevne pristojnost, ki bi ohranjal prednosti enakomerne teritorialne zastopanosti notarjev. Tako bi se zagotovilo tekoče upravljanje notarskih storitev na celotnem območju države. Notarske zapise pravnih poslov o ustanovitvi hipoteke in zemljiškega dolga na nepremičninah sestavi notar, ki ima sedež notarske pisarne na območju okrajnega sodišče, kjer se ta nepremičnina nahaja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke vidimo v tem dobro rešitev, ki lahko uravnoteži notarske storitve po celi državi in se ne koncentrira le na večja središča in določene notarje. Ravno zaradi tega pri določenih notarjih ta rešitev najbrž ne bo preveč dobro sprejeta, a menimo, da bo vseeno pozitivno vplivala k večji delitvi notarskih uslug. Podoben primer dobre rešitve je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o geodetski dejavnosti, ki uzakoni načelo enotne oziroma splošne krajevne pristojnosti pri geodetskih zadevah. Odprava administrativnih ovir in zagotavljanje enotnih vstopnih točk, vse na enem mestu, je nekaj, kar si želimo vsi uporabniki storitev. Evidentiranje podatkov in o konkretnih upravnih postopkih bi se namesto na eni krajevno pristojni območni geodetski upravi upravljalo na Geodetski upravi Republike Slovenije oziroma v njenih enotah. S tem bi se bistveno razbremenile večje in bolj obremenjene geodetske uprave in tudi v tem primeru bi se naloge enakomerneje razdelile po celotnem teritoriju, saj bi lahko posameznik vložil zahtevo za uvedbo upravnega postopka pri kateri koli notranji organizacijski enoti Geodetske uprave Republike Slovenije, ne glede na lego nepremičnine. Administrativne ovire se odpravljajo tudi v zvezi z etažno lastnino in zemljiško knjigo, saj bi se po tem predlogu zakona podatki avtomatsko prevzemali iz matičnih evidenc. Prav tako pa se tudi povečuje število mest, kjer se lahko vlagajo zemljiškoknjižni predlogi. Veseli nas, da se dogajajo premiki v smeri lažjega poslovanja za stranke. Vsaka takšna sprememba je zelo dobrodošla. Še posebej, ko smo v vlogi stranke in samo upamo lahko, da bo v praksi čim prej in čim bolj tekoče zaživela. Kot sem že povedal, poslanci poslanske skupine v teh predlogih zakonov vidimo dobre rešitve, zato bomo glasovali za. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ivan Jelen bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Predsednik, hvala za besedo. Poslanke in poslanci, predstavniki Vlade. Predlagane spremembe se vsebinsko nanašajo na tri različne osnovne zakone in na sprejem novega zakona, zato v Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo kot racionalno in smotrno odločitev, da se obravnavajo skupaj tudi z vidika potrebe po sočasni objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Naša država ima vzpostavljen učinkovit zemljiškoknjižni sistem, ki za ažurno elektronsko zemljiško knjigo bistveno prispeva k uveljavitvi temeljnih načel zemljiške knjige. Na primer načelo javnosti, načelo zaupanja, varnosti pravnega prometa in tudi k razbremenitvi sodišč, tako da se slovenska sodišča postavljajo ob bok moderno zasnovanim sodiščem, ki so s ključnimi informacijami odprta javnosti. Predlagane novitete tako sledijo družbenim in tehnološkim spremembam in pomenijo nadgradnjo obstoječih rešitev, zato jo poslanci DeSUS-a v celoti podpiramo. Temeljna zemljiško-pravna načela bodo po našem prepričanju udejanjena še v večji meri kot doslej. Pri tem mislim predvsem na odpravljanje ovir pri povezovanju nepremičninskih evidenc, pri vzpostavljanju enotne krajevne pristojnosti sodišč, ki vodijo zemljiško-knjižne postopke ter pri postavitvi točke - vse na enem mestu - pri notarjih. Podpiramo tudi rešitve predlaganega novega zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi, saj bo s sprejemom le-tega omogočeno pridobiteljem posameznih delov stavb, da dosežejo zemljiškoknjižni vpis etažne lastnine v tistih primerih, ko so zemljiškoknjižni lastniki glede vzpostavitve in zemljiškoknjižnega vpisa etažne lastnine na stavbah pasivni oziroma jih ni. Tako bo več tisočim imetnikom stanovanj omogočeno, da svoje lastništvo tudi formalno potrdijo z vpisom v zemljiško knjigo, s tem pa se bo dosledneje vzpostavila oziroma zagotovila pravna varnost na področju prometa z nepremičninami. Poslanci DeSUS-a bomo prispevali svoj glas k sprejemu vseh treh novel, to je k zakonu o zemljiški knjigi, zakonu o geodetski dejavnosti ter zakonu o notariatu in tudi k spremembi zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in določanju pripadajočega zemljišča k stavbi. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k tem predlogom zakonov ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo vseh štirih predlogov zakonov. V skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora bomo glasovanje o predlogih zakonov opravili danes v okviru glasovanj, to je 5 minut po prekinjeni 1. točki dnevnega reda. S tem prekinjam te točke dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 13.45 s prisego ustavnega sodnika.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Prehajamo na nadaljevanje seje, in sicer na PRISEGO USTAVNEGA SODNIKA REPUBLIKE SLOVENIJE. Državni zbor je na 37. seji dr. Ernesta Petriča izvolil za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Ker je bil ustavni sodnik zadržan, bo danes prisegel pred Državnim zborom. Prosim ustavnega sodnika prof. dr. Ernesta Petriča, da se nam pridruži v dvorani in zapriseže pred Državnim zborom.
Prisegam, da bom sodil po ustavi in zakonu in po svoji vesti in si z vsemi svojimi močmi prizadeval za ustavnost in zakonitost ter za varovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin. [[Aplavz.]] Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se vam za izkazano zaupanje, ko ste me 27. marca 2008 izvolili na to pomembno dolžnost. Kot sem že dejal v prisegi, si bom s svojim znanjem in svojimi izkušnjami prizadeval za to, da bi to sodišče delovalo uspešno in predvsem v prid tistega, kar nas povezuje - to je demokracija, varnost, spoštovanje človekovih pravic, vse tisto, kar naj bi našo družbo krasilo in ustvarjalo zadovoljstvo pri naših ljudeh. Ustavno sodišče ima pri tem pomembno vlogo in pri tem, da bi jo uspešno in dobro opravljalo, bom po vseh svojih močeh sodeloval. Hvala lepa. [[Aplavz.]]
Hvala dr. Ernestu Petriču za prisego in še enkrat čestitke v imenu Državnega zbora! S tem prekinjam sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 14.00 uri z vprašanji poslank in poslancev premierju.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo Državnega zbora, in sicer prehajamo na nadaljevanje prekinjene 1. točke dnevnega reda. V okviru te točke bo na štiri poslanska vprašanja poslancev opozicije in poslanca vladajoče koalicije odgovarjal predsednik Vlade gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje postavil gospod Jožef Školč. Prosim, imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, gospod predsednik vlade! Ne mine dan, da se slovenska javnost ne bi soočila z različnimi poročili o spornih ravnanjih posameznih članov vaše ministrske ekipe. Večina teh očitkov pade, češ, da gre za vam nenaklonjene medije ali pa za nepotrebno politiziranje. Zato sem se odločil, da vas bom vprašal, kaj boste storili s tistimi ministri, za katere pa so, bom rekel, zakonite institucije sistema ugotovile, da so ravnali napak in kršili predpise in zakone. Najprej bi vas spomnil, da je Računsko sodišče v nizu pregledov ugotovilo veliko napak ministra Podobnika. V enem od postopkov je to pripeljalo tako daleč, da je od vas zahtevalo, da ga predlagate za razrešitev. Tega niste storil. Zakaj? Na drugi strani imamo ministra za zunanje zadeve, za katerega verjetno sami vi še veste, zakaj je minister, vsi drugi se temu že dolgo čudijo. Nezadovoljstvo na ministrstvu je veliko, odprte stvari v zunanji politiki ostajajo vse bolj zapletene in vse bolj odprte. Tudi tam se je zgodilo, da je v nekem postopku, ko se je preverjalo ravnanje z osebnimi podatki, pooblaščenka za dostop do teh podatkov ugotovila, da je šlo za eno najmnožičnih kršitev ravnanja s temi osebnimi podatki. Ne minister Rupel, ne minister Podobnik nista velela, kar bi od njiju zahteval etični kodeks, ki ste ga pripravili ali pa njuna osebna čast. Zato pade na vas, da poveste kaj boste storili z njimi?
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala lepa za to vprašanje. Sicer sem že večkrat v Državnem zboru, pa tudi javno, podobno vprašanje komentiral in nanj odgovarjal. Vlada resno jemlje opozorilo nadzornih institucij. Tam, kjer se ugotovijo konkretne napake, jih tudi odpravljamo. Za primer obeh ministrstev, ki ste ju ponovno izpostavili, se v tem času, odkar sem nazadnje odgovarjal na enako vprašanje, ni popolnoma nič spremenilo. V nobenem primeru ni šlo za kršitve ali napake, ki bi zahtevale takšno drastično ravnanje, kot je, recimo, zamenjava ministra. Tudi če bi bile ugotovitve bistveno resnejše, bi se morala vsaka vlada v času, ko država vodi Evropsko unijo, vprašati, ali si lahko privošči na nekem resorju mesec ali več časa brez odgovorne osebe, ki vodi tudi ustrezno sestavo Evropskega sveta. Ravno v tem času, ravno v času tega pol leta takšno vztrajanje in takšna koncentracija na posamične člane Vlade vzbuja zelo slab občutek. Ko gre za Ministrstvo za okolje, se zdi, kot da se je Računsko sodišče specializiralo ravno za ta resor. Tudi drugače je ta častitljiva ustanova v mandatu te vlade izjemno aktivna. Z njihove spletne strani imam tu statistiko, ki kaže, da je samo v letu 2007 Računsko sodišče v Vladi zaključilo 18 revizij - 18! -, v letu 2004, se pravi, v zadnjem letu mandata prejšnje Vlade pa 4. Torej nekoliko neuravnotežena aktivnost, s tem da tam, kjer Računsko sodišče ugotovi, kot sem dejal, konkretne napake ali pa nepravilnosti, jih odpravljamo. Nihče ne oporeka avtoriteti te institucije. Ne morem pa se znebiti občutka, da se včasih zadeve bodisi v izjavah predstavnikov te institucije, še posebej pa tukaj, po nepotrebnem politizirajo. Ko gre za znano preiskavo informacijske pooblaščenke na Ministrstvu za zunanje zadeve, je zelo simptomatično, da ta organ ministrstvu očita nekaj, kar je tudi sam izvajal. V pravilniku informacijske pooblaščenke je vse, mislim, da do februarja letos obstajala določba, da lahko v primerih, ko gre za vprašanje delovnih razmerij, prekrškov in česa podobnega, informacijska pooblaščenka vpogleda v elektronsko pošto zaposlenih. Če se spomnimo, je bil konkretno očitek ministru, da se je na ministrstvu preverjalo klice, ne vsebina, samo klice, zaradi tega, ker je bila pač objavljena diplomatska depeša. Nihče ni preverjal vsebine zaposlenih. Informacijska pooblaščenka je imela v svojih internih aktih možnost, predvideno možnost, da preverja vsebino. Res je ta pravilnik popravila, ampak šele takrat, ko je ta zadeva postala problematična v javnosti po tej preiskavi na Ministrstvu za zunanje zadeve. Torej ta kontradikcija vzbuja utemeljen sum, da včasih ne gre samo za dejansko ugotavljanje nepravilnosti in za nadzor izvršilne oblasti, ampak da se skuša narediti politični problem za vsako ceno in potem se zahteva zamenjava ministra, ki je praviloma zdaj 80% zaposlen z vodenjem zadev Evropske unije. S tega vidika res ne bi rad na vsaki seji, vsakič posebej oziroma vsakič znova pojasnjeval te razloge, ki se mi zdijo neutemeljeni.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik Vlade, nismo vas spraševali po tem, kakšne pravilnike ima informacijska pooblaščenka, ampak po tem, kaj boste storili, ko je informacijska pooblaščenka ugotovila, da so na ministrstvu množično kršili zasebnost. In ko so ostala odprta vprašanja tudi glede zakonite podlage za uvedbo tistega tipa preiskave, ki pritiče policijskim in sodnim organom. Vi ste navajeni, da poskušate pozornost odvrniti na drugega. Zmeraj boste našli koga, ki je naredil že večjo napako že kdaj v preteklosti, ampak to ne odvezuje gospoda Rupla, to ne odvezuje gospoda Podobnika in to ne odvezuje tudi vas. Vas sprašujemo: Kaj boste storili po tem, ne ko je opozicija ugotovila, da je bilo nekaj narobe - kadar mi kaj ugotovimo, nas vi odpravite s tem, da v prejšnjih mandatih je bilo enako ali še hujše? Tokrat so napake ugotovile institucije sistema. Računsko sodišče je, ne glede na to, kolikokrat pregleduje posamezno ministrstvo, 5. februarja vam poslalo poziv za razrešitev ministra. Vi ga ne izvajate. S tem seveda dajete slab zgled drugim v spoštovanju odločitev organov, tudi pravosodnih. Včeraj je bil tu predsednik republike, ki je govoril o tem, da je potrebno izreke upoštevati - ne glede na to, ali se z njimi strinjamo. Vi tega ne počnete, vi s tem načenjate verodostojnost institucij, vero v pravno državo in vi s tem pravzaprav spodkopavate to, kar se imenuje demokratična [[...]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod predsednik, imate besedo.
Lahko še enkrat ponovim, čeprav mislim, da ni potrebno. Opozoril bi pa na to, da predsednik Vlade ni edini, ki lahko predlaga zamenjavo ministra. Kadar bom jaz tako presodil, bom to predlagal. In v preteklosti sem tako že tudi ravnal. To je moja odgovornost. Je pa po slovenski ustavi vloga opozicije v Državnem zboru tudi nadzor nad izvršilno oblastjo in del tega nadzora je tudi predlog interpelacije in zamenjave ministra. 10 poslancev opozicije ima možnost, da vloži enak predlog v Državni zbor kot predsednik Vlade. Poslanska skupina, ki ji pripadate, ima dovolj glasov, da to naredi. Enako vas vežejo ugotovitve nadzornih institucij kot mene. Nisem jaz edini, ki to presojam. Jaz moram presojati tudi s širših vidikov, o katerih sem govoril prej. Če bi bili ti argumenti, o katerih govorite, tako trdni, ne dvomim, da bi že zdavnaj zbrali 10 podpisov in vložili interpelacijo.
Hvala. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Školč.
Gospod predsednik Državnega zbora, gospod predsednik Vlade, v skladu z možnostmi, ki nam jih daje Poslovnik, predlagam, da o tem odgovoru opravimo razpravo, kajti ni mogoče tudi, da predsednik Vlade svojo odgovornost, kadar ga Računsko sodišče poziva, da on sproži postopek razrešitve, prelaga na opozicijo. Če tega noče narediti, če noče opraviti svoje naloge, če noče upoštevati svoje naloge, če noče upoštevati instituta, ki ga je ustanovila pravzaprav Ustava, potem naj odstopi. Ne more se zgovarajti na predsedovanje Evropski uniji, da potem institucije sistema ne delujejo. V naši presoji je, kadar bomo, kdaj in kako vložili vprašanje interpelacije. Imamo dovolj podpisov, naj vas ne skrbi, toda Računsko sodišče je pozvalo vas, ne parlament, da to storite. Gospod predsednik Državnega zbora, pričakujem, da boste to zanimivo diskusijo podprli in da bomo lahko te stvari razčistili, ker gredo daleč čez samo vprašanja odgovornosti predsednika Vlade in njegovih ministrov, ampak posegajo v razumevanje ustavnega sistema. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Školča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes v skladu s časovnim potekom seje zbora v okviru glasovanj. Naslednji bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil gospod Janko Veber. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik Vlade! Ob uvedbi sistema dohodnine je Vlada trdila, da bomo vsi na boljšem in da nihče ne bom plačeval več kot do sedaj. Žal lahko danes že mnogi občutijo, da temu ni tako oziroma lahko ugotovimo, da davčna zakonodaja spravlja v boljši položaj davčne zavezance z najvišjimi dohodki, na račun tistih, ki prejemajo nizke oziroma povprečne plače. To dokazuje tudi izračun pri davčnih zavezancih, ki jim je bila ukinjena 2 in 4% stanovanjska davčna olajšava; več dohodnine namreč plačajo tisti, ki prejemajo vsega do 950 evrov bruto mesečne plače, za približno 4500 evrov pa so na boljšem tisti z najvišjimi plačami. Ampak to še ni vse. Največja krivica se godi davčnim zavezancem, ki so lastniki kmetijskih in gozdnih zemljišč in čebelarjem. Vlada je predlagala, da se obveznosti od katastrskega dohodka povečajo še za povprečni znesek subvencije na hektar zemljišča v uporabi in da se čebelarjem davčni osnovi za panj prišteje še povprečni znesek subvencij. Pri tem pa okoli 100 tisoč lastnikov kmetijskih in gozdnih zemljišč in čebelarjev sploh ni prejelo subvencije oziroma sploh niso nikoli zaprosili za njo. Torej gre za krivično in protipravno obdavčitev teh davčnih zavezancev, saj že sam zakon o dohodnini jasno določa, da so posamezni dohodki fizičnih oseb obdavčljivi, če so prejeti. S tem je zagotovo načeto ustavno načelo pravne države, predvsem z vidika zaupanja v pravo. Zato vas, gospod predsednik sprašujem: Kako je mogoče, da Vlada in vladna koalicija predlagata tako krivično obdavčevanje? Kdo je odgovoren za tako krivično obdavčevanje? Ali je to Vlada, ali je to minister za finance, ali je to minister za kmetijstvo ali mogoče direktor Davčne uprave? Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Očitno je to aktualna tema, ker sta kar dve vprašanji na isto temo. Preden odgovorim, naj povem, da te obtožbe ne držijo. In preden govorim o tem, kako je ta Vlada nekaj naredila, je treba pogledati, kakšno je bilo stanje pred davčno reformo, kaj se je naredilo in kakšni so rezultati. Leta 2005 je bil sprejet tako imenovani Mramorjev davčni zakon. In kmetijske subvencije so bile takrat v celoti prvič vključene v davčno osnovo. Glede na to, da se je potem izkazalo, da je ta rešitev tudi v nasprotju z evropsko zakonodajo, je bila predlagana sprememba. Z novim zakonom o dohodnini, ki je začel veljati 1. januarja 2007, se je davčni položaj zavezancev za dohodke iz kmetijske, gozdarske in dopolnilnih dejavnosti na kmetijah bistveno izboljšal. Sistem je prinesel tudi bistvene poenostavitve in ugodnejše rešitve. Davčna osnova se je v primerjavi z rešitvami iz leta 2005 zmanjšala za več kot polovico. Če sem povsem konkreten, določen je bil prag pavšalnega dohodka, nad katerim se neko gospodinjstvo upošteva kot kmečko gospodinjstvo. Ta prag je bil 200 evrov katastrskega dohodka. Samo s tem ukrepom se je število zavezancev zmanjšalo z okoli 540.000 v letu 2006, na okoli 230.000 v letu 2007. To je tudi bistvena racionalizacija. Odpravile so se akontacije dohodnine. Iz obdavčitve so bila izvzeta nekatera plačila. Do sedaj še noben zavezanec ni bil, kot vi pravite, krivično obdavčen. Zavezanci, ki presegajo 200 evrov katastrskega dohodka, so prejeli obvestilo o višini dohodka iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti. Prejeli so obvestilo v znesku, ki bi bil upoštevan v izračunu informativne dohodnine. Nihče še ni dobil obračuna, niti nihče še ni plačal tega. Da ne bi bilo zmede, je Ministrstvo za finance sedaj poiskalo tudi rešitev, ki omogoča, da brez kakršnekoli spremembe zakonodaje se znesek subvencij pripiše samo tistim zavezancem, ki subvencije dejansko dobijo. Ta problem, ki ga v praksi ni bilo, te informativne napovedi so povzročile nekaj zmede, to je res, ampak nihče ni dobil niti odločbe, niti zahtevka za plačilo. Tega problema pač ne bo, ker je ministrstvo našlo rešitev, ki brez spremembe zakonodaje omogoča, da se subvencije izvzamejo iz obdavčitve. Ko gre za nekatere druge davčne olajšave, ki so v obstoječi davčni zakonodaji dobile drugačno obliko, kot so jo imele prej, so drugačne ali pa so prej bile, pa jih zdaj ni, pa je Vlada takrat, preden ste glasovali za davčno zakonodajo, obljubila, da bo takoj, ko bomo imeli podatke za eno leto, ko se bo davčna reforma izvajala, in to leto je leto 2007, za to leto zdaj dobivamo podatke, situacijo analizirala in predlagala morebitne spremembe. Na prejšnji seji Vlade smo ustanovili posebno medresorsko delovno skupino, ki bo do 15. maja pripravila morebitne predloge sprememb, tam, kjer je se pokazalo, da bi eventualno politiko davčnih olajšav lahko zastavili drugače. In tako kot smo obljubili, bomo tudi predlagali spremembe, vendar na podlagi konkretnih podatkov. Vse to, kar se zdaj govori, je govorjenje na pamet, ker podatke za davčno leto 2007, ko smo prvič izvajali davčno reformo, šele dobivamo.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Veber.
Hvala še enkrat za besedo. Moram priznati, da resnično ne morem verjeti, kakšen odgovor si privošči predsednik Vlade na to zelo konkretno vprašanje. Pravzaprav me sploh ne preseneča, da zaupanje javnosti v Vlado upada iz meseca v mesec, še posebej zaradi takšnih odgovorov, ki sem ga slišal na to svoje vprašanje. Gospod predsednik, ljudje dobivajo odločbe, davčni zavezanci dobivajo odločbe in položnice zraven teh odločb, na podlagi katerih morajo seveda plačati davčne obveznosti iz kmetijske in gozdarske dejavnosti. In če so čebelarji, ravno tako. 154. člen Zakona o dohodnini zelo jasno nalaga ministru za finance, da določi povprečni znesek subvencije na hektar kmetijskega zemljišča, gozda ali pa tudi čebelarjem na hektar zemljišča za panj, ki ga imajo. In povprečni znesek subvencije je bil dvakrat objavljen v Uradnem listu. Minister za finance ga je dvakrat spreminjal, ne da bi obrazložil zakaj, oziroma ga je obrazložil potem sekretar Ministrstva za finance na Odboru za kmetijstvo, češ, zaradi velike inflacije smo za 30% znižali te povprečne subvencije oziroma dodatne obremenitve na katastrski dohodek, kot smo prvotno razmišljali. Spoštovani predsednik Vlade, zakon je treba spoštovati. Socialni demokrati predlagamo spremembo zakona, in sicer 154. člena Zakona o dohodnini, s katero želimo dejansko uzakoniti, da nekoga, ki subvencije ni prejel, niti ni za njo zaprosil, ne morete obdavčiti. Za to potrebujete zakonsko podlago. Kot pa ste vi dali odgovor, pa želite delovati povsem brez [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]pravnih podlag in na pamet. To je protipravno. Tako da vas sprašujem: Ali boste podprli zakon, ki smo ga poslanci Socialnih demokratov vložili, da se spremeni 154. člen in s tem uzakonimo to, kar ste [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Povsem jasno je, da za to, da nekoga ne obdavčiš, ne potrebuješ zakonske osnove. Zakonsko osnovo potrebuješ za to, da nekoga obdavčiš. Vaš predlog zakona je brezpredmeten, je nepotreben, kot sem že prej dejal. V tem času še nihče ni dobil odločbe, da plača davek na subvencijo, ki je ni dobil. Obdavčeni bodo samo stvarne subvencije. To je možno v okviru veljavne zakonodaje. O tem obstajajo tudi pravna mnenja, ki jih je Vlada pridobila. Zdi se mi, da se tukaj po nepotrebnem komplicira. Kaže se na nek problem, ki je bil že rešen. In nekateri so zaradi tega, namesto da bi bili veseli, zelo žalostni.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala še enkrat, predsednik, za besedo. Resnično imam proceduralni predlog, da v skladu z 246. členom Poslovnika opravimo razpravo o odgovoru predsednika Vlade. Kajti ne morem, resnično ne morem verjetni svojim ušesom in očem, kar danes doživljam tukaj v parlamentu. Pa vam bom, predsednik, prebral uradni dokument Ministrstva za finance, ki ga je poslalo čebelarjem: "Do uveljavitve sistemske rešitve za izračun pavšalne ocene dohodka na panj se pavšalna ocena dohodka na panj določa v skladu s tretjim odstavkom 154. člena Zakona o dohodnini. [[Torej podlaga se 154. člen Zakona o dohodnini.]] Po tej odločbi se v prehodnem obdobju pavšalna ocena dohodka na panj določi v višini 14 evrov na panj, ki se jim prišteje povprečni znesek subvencije na panj. Ta se skladno z določbo osmega odstavka 154. člena, ne glede na to, ali so čebelarji dejansko prejeli subvencijo ali ne, zaračuna davčnim zavezancem. Torej več kot očitno je, da resnično potrebujemo zelo odkrito razpravo v parlamentu o tem vprašanju in predsednik Vlade, naj vas seznanim še s tem, da v letu 2007 niste izplačali subvencije tudi tistim upravičencem, ki so za subvencijo zaprosili. Torej nimate osnove, da obdavčite tudi kmetije, ki so zaprosile za subvencijo, pa teh subvencij, zato ker ste zamujali z izplačili, niso prejeli. In to resnično zahteva razpravo v Državnem zboru in zahteva zelo jasno sporočilo vsem tistim kmetijam, ki pričakujejo, da bodo pravočasno dobile subvencijo, da pa predvsem ne bodo krivično obdavčene za nekaj, kar niso prejeli. Gre za problem tistih, ki so zaprosili za subvencijo, pa jih niso v letu 2007 dobili, vi pa jih obdavčujete, in gre za problem tistih, ki sploh niso zaprosili za subvencijo, pa jih ravno tako želite obdavčiti oziroma pravite, da ni potrebna sprememba zakonodaje, če to udejanjite. Mislim, da si Državni zbor in slovenska javnost ne zasluži takega odgovora in predlagam, predsednik, da o tem v skladu 246. členom Poslovnika opravimo razpravo in da o tem glasujemo. Hvala.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Vebra, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje bo Državni zbor odločil danes v okviru glasovanj. Naslednja bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavila gospa Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo, spoštovani gospod predsednik. Leta 2004 je povprečna pokojnina v naši državi znašala 460 evrov. Leta 2007, se pravi tri leta kasneje, je ta pokojnina znašala 507 evrov. V treh letih je torej šlo za povišanje v povprečju približno 40 evrov. Ampak vas želim spomniti, da smo imeli samo v letu 2007 podražitve, samo za hrano bom govorila, tudi do 40%. Minister Zver je v oddaji TV Klub izjavil, pa ga bom citirala: "Plače in pokojnine so se po spremembi leta 2005 izenačile." Konec navedka. Minister Zver je govoril, da vas spomnim, o radodarnosti Vlade do upokojencev v okviru novele zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kar radi poudarjajo ne nazadnje tudi ostali funkcionarji vaše vlade. Ljudje ne poznajo vseh dejstev, zato jih je mogoče zavajati s takimi pavšalnimi podatki, dokler jih seveda ne prizadenejo učinki. In ker poskušam graditi svojo politiko na konkretnih podatkih, na vsebini, da ne bom govorila na pamet, vas vabim, da si ogledate tabelo in pričujoči graf, ki bo sledil tej tabeli, ki govori o tem, kakšni so učinki vladne politike v letu 2005 na področju zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju pa tudi na področju nove metodologije za ugotavljanje plač in dohodninske zakonodaje, ki je spremenila razmerje med neto in bruto plačami v škodo upokojencev, spoštovani gospod predsednik Vlade. Podatki jasno kažejo, da je leta 2004, se pravi pred nastopom vašega mandata in vašo spremembo, povprečna pokojnina znašala 64,5% plače. V letu 2007, torej po vaši spremembi, pa je znašala le še 61,3% plače. Pokojnine, roko na srce, realno zaostajajo za plačami, padajo, kar je razvidno tudi iz grafa. Jaz vas sprašujem: Kako Vlada odgovarja na to dejstvo? Katerih ukrepov se bo Vlada Republike Slovenije lotila, da odpravi to očitno degradacijo upokojencev? Naj vas spomnim, spoštovani predsednik, leta 2007 je inflacija ob zelo jasnih kazalcih znašala 6,4% na letni ravni. Podražitve so bile v povprečju višje za 15%. Hrana pa se je podražila tudi do 40%. Jaz vas sprašujem, spoštovani predsednik Vlade: Kako naprej?
Hvala. Izvolite, predsednik, imate besedo.
Ne vem, torej iz tega, kar ste povedali, oziroma iz tega, kar ste zatrjevali v vprašanju, očitno predlagate, da gremo nazaj, v sistem, ki je veljal pred letom 2005. Če bi podatki, ki ste jih navajali, držali, bi pomenilo, da smo pred tem, ko je ta Vlada popravila krivico upokojencem in ponovno uvedla usklajevanje pokojnin z rastjo plač, da je ta vlada naredila nekaj slabega, in da je boljše, da se pokojnine ne usklajujejo, da se rast pokojnin ne usklajuje z rastjo plač. Tako je bilo prej. To je v mandatu po volitvah leta 2000, v začetku leta 2001 je bil to prvi ukrep prejšnje vlade. Mi smo tisti ukrep kritizirali in po volitvah leta 2004 smo to popravili. Če se pokojnine ne bi usklajevale s plačami, bi bili ti razponi še bistveno večji. To je popolnoma jasno. Rešitev ni v povratku nazaj. Če primerjate razmerje med povprečno pokojnino in povprečno plačo v Sloveniji in drugih bivših tranzicijskih državah ali pa državah, ki so leta 2004 postale članice Evropske unije, boste videli, da je Slovenija na samem vrhu. Če primerjate razmerje med plačo in pokojnino v Sloveniji in državah, ki so, recimo, nastale na ozemlju nekdanje Jugoslavije, boste videli, da so pokojnine v Sloveniji desetkrat večje. Zagotovo bi vsi radi, še posebej upokojenci, da bi bile pokojnine višje. Vendar je treba upoštevati tudi realne možnosti in realno stanje. V prihodnjih tednih boste zagotovo doživeli ponovno kakšnega od nasvetov mednarodnih finančnih institucij, ki Slovenijo kritizirajo zaradi tega, češ, da preveč javnih sredstev namenja za izplačilo pokojnin. Pravzaprav je to stalna kritika, da je delovna doba prekratka, to so tudi očitki iz nekaterih evropskih institucij. Ta vlada se je zavestno odločila za pristop, na podlagi katerega ne želi prikrajšati upokojeno generacijo, ki ima enako pravico, da participira, da sodeluje pri delitvi nekih sadov tudi minulega dela, ki so ga oni opravljali v težjih okoliščinah, v kakršnih delajo sedanje generacije, ali pa zagotovo v težjih okoliščinah, kot pa bodo, ne vem, bodoče plače služile bodoče generacije. To je nek temeljni okvir, na podlagi katerega je ta Vlada pač ubrala pristop pravičnosti k zagotavljanju vzdržnosti pokojninskega sistema. In v tem trenutku ni nobene potrebe po kakršnihkoli drastičnih ukrepih. Slovenske javne finance so, kar se tega tiče, stabilne, vzdržne. Z nekaterimi prostovoljnimi ukrepi v smislu spodbujanja dodatnega pokojninskega zavarovanja oziroma varčevanja, prostovoljnega ostajanja v daljši aktivni oziroma delovni dobi je možno tudi v naslednjih dveh desetletjih ta balans v javnih financah, ko gre za pokojninske izdatke, vzdrževati. Vlada niti ne vidi rešitve v tem, da bi šla nazaj v prejšnji sistem, ker mislimo, da ni bil pravičen. S strani opozicije smo bili v zadnjih treh letih velikokrat kritizirani, češ, da bomo s tem popravkom pokojninskega sistema ogrozili slovenske javne finance. To se ni zgodilo, ker so bistveno bolj trdne, kot so bile pred tremi leti. In javna poraba se je v tem času znižala. Slovensko gospodarstvo več ustvarja, več dohodka mu ostaja, več je delovnih mest, več ljudi plačuje v pokojninsko blagajno, zato se je stanje izboljšalo. In še enkrat ponavljam, razmerje med povprečno pokojnino in povprečno plačo v Sloveniji je, ko gre za neko evropsko primerjavo, ugodno.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik Vlade. Jaz moram reči, da niti v enem segmentu vašega odgovora nisem zasledila vaše skrbi ali pa vladne strategije na področju pomoči upokojencem. Realnost je takšna, da terja drastične ukrepe, ukrepe pomoči osebam, ki so najbolj ogrožene zaradi vladnih ukrepov, sprejetih tudi v letu 2005, saj ne gre zgolj in samo za en zakon, gre tudi za spremembo dohodnine, za novo metodologijo obračunavanja pokojnin. Gospod predsednik, in dovolite, če ste ponosni na to, da, pa bom prebrala, 77 let stara državljanka naše države, upokojenka na mesec prejema 300 evrov invalidske pokojnine. Ko plača položnice, ji ostane skopih 55 evrov. Ali če ste ponosni, gospod predsednik, na drugo dejstvo, ki izhaja iz pokojninske položnice, 342,14 evrov. To je realnost, predsednik Vlade, ki terja takojšnje ukrepe Vlade Republike Slovenije, jasno strategijo na tem področju. Ali lahko ljudje s 56-mi evri, kolikor jim ostane na mesec potem, ko poravnavajo nujne položnice, dostojno živijo? Jaz pravim, gospod predsednik Vlade, ne. Nočem se vračati nazaj, zato je bilo tudi moje jasno vprašanje, kako bomo od te točke šli naprej. In jaz verjamem, da si tudi ti ljudje želijo iti naprej, da nočejo iz meseca v mesec stagnirati, živeti slabše. Veste, tri pomembne vrednote so in na teh vrednotah je treba graditi: zdravje, delo in pravica. Ti ljudje imajo pravico tudi do tega, da dostojno živijo. Zato vas še enkrat sprašujem, spoštovani predsednik Vlade: Kako od tod naprej?
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala lepa. Preden odgovorim na to vprašanje je treba razčistiti dve kategoriji: kaj je to pokojnina in kaj je to socialna pomoč. Pokojnina ni socialna pomoč. Pokojnino nekdo dobiva za to, ker je delal celo življenjsko dobo ali del življenjske dobe in vplačeval v pokojninsko blagajno. In na podlagi tega, koliko časa je delal, kakšni so bili pogoji za izračun te pokojnine, tudi dobiva pokojnino. Torej ni možno reči, da je to, da je nekdo delal polno pokojninsko dobo in dobiva danes recimo 1500 evrov pokojnine, krivično, ker nekdo dobiva 3-krat manj, pa ni delal polno pokojninsko dobo. Te razlike so pač upravičene in obstajajo povsod. Tudi ko gre za različne dodatke, je v Sloveniji nivo, pod katerim je kdo upravičen do socialnih transferov povsem primerljiv z evropskim. V Evropski uniji so štiri države, ki imajo manj prebivalstva, pod tem pragom revščine. Samo podatek o tem, koliko je nekdo dobil pokojnine s položnice, še ne pove vsega o socialnem stanju posameznika. V Sloveniji plačujemo solidarno stotine milijonov evrov socialnih transferov tistim, ki so pač pod pragom revščine. Seveda nekomu, ki pač dobiva nizke dohodke, statistika in samo to govorjenje ne pomaga veliko. Če mi daste obe položnici, ki ste jih kazali, sem jaz pripravljen do konca tega mandata enak znesek, kot je na položnicah, od svoje plače nakazovati obema, ki dobivata te zneske. Vabim pa tudi vas, da storite enako.
Hvala. Imate proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik Vlade, če je to rešitev, potem bom rekla - slaba je naša popotnica. Ali pa če je to edina vaša rešitev, potem bom rekla, da je dolg čas do volitev. Predolg. Z veseljem vam predam obe položnici. Ne se izgovarjati na statistiko. Tukaj je realnost, realnost 77 let stara ženska, ki je delala celo življenje, pravilno ste ugotovili, ja, ne gre za socialni transfer, gre za poplačilo dela, pokojnina, ki bi morala biti dostojna in pravična. Ta ženska dobi 300 evrov pokojnine. Sama živi, plačuje najemno stanovanje. To so, spoštovani predsednik Vlade, realni problemi v naši družbi, ki terjajo jasno strategijo, jasno strategijo, kaj bo Vlada Republike Slovenije naredila na področju nenehne, vsakomesečne, vnovične degradacije upokojencev, tistih upokojencev, ki imajo minimalna finančna sredstva. Jaz daleč ob tega, da bi vam zavidala vašo plačo. Verjamem, da delati 24 ur na dan, da si jo zaslužite, krvavo zaslužite. Ampak vseeno bi vas prosila, dajte se za trenutek poglobiti ali pa poskušati razumeti, kako je tem ljudem preživeti s 56 evri, kolikor jim ostane na mesec po tem, ko poravnajo nujne stroške, ki jih imajo za to, da jih ne vržejo na cesto. Dobesedno ne vržejo na cesto. In glede na to, da očitno vlada pomanjkanje strategije dolgoročnega načrta na področju, če hočete, tudi demografske slike, si resnično želim, spoštovani predsednik Vlade, da bi na to temo tudi o vašem odgovoru, ki po moji oceni izraža neke vrste cinizem, ignoranco in zamegljevanje realnih problemov, da bi o tem odgovoru naredili širšo razpravo, tudi glede na to, da je Računsko sodišče v reviziji opozorilo, da Vlada dela katastrofalne napake na področju socialnega skrbstva. Starostniki, vse povsod piše, Vlada nima, Vlada ne zagotavlja, Vlada ne pokriva potreb itd. To je realnost, spoštovani predsednik. Prosim vaš, če podprete predlog, da se o vašem odgovoru ali bolje rečeno, zavajanju, opravi široka razprava, danes. Ne prelagati odgovornost na čas, ko bo prepozno.
Hvala. O predlogu poslanke gospe Žgajner Tavš, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njeno poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil danes, v skladu s časovnim potekom seje v okviru glasovanj. Četrti in zadnji bo poslansko vprašanje postavil mag. Janez Kramberger. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrici in ministri, kolegice in kolegi! Vprašanje, katero sem najavil predsedniku Vlade, je praktično ali pa skoraj identično tistemu, ki ga je postavil kolega Veber iz Poslanske skupine SD. Morda nekoliko za osvežitev spomina, kar se tiče zakona o dohodnini. Veste kakšen je izgledal tisti zakon takrat, ko smo ga sprejeli v prejšnjem mandatu. Sprašujem se, kakšno bi bilo vprašanje, če bi veljal tisti zakon, kaj je to pomenilo za kmetijstvo in kaj pomeni izvajanje tega zakona danes, ki smo ga sprejeli v tem mandatu. V tem mandatu smo zakon o dohodnini krepko popravili. Izvzeli smo obdavčitev investicij in tudi nekaterih subvencij. Seveda nekaj subvencij pa je ostalo v sistemu obdavčitve. In takrat smo tudi dobili nekakšno zagotovilo, da bo sprejet in predlagan zakon o katastrskem dohodku, v katerem bi rešili ta vprašanja, do katerih je prišlo sedaj, ko so nekateri zavezanci dobili položnice za plačilo akontacij dohodnine, seveda to pa ne pomeni, da bodo potem v napovedi dohodnine tudi to plačali. In morda bi bilo primerno, spoštovani gospod predsednik, da še dodatno pojasnite, na kakšen način bodo sanirani ti primeri zavezancev, h katerim so bili prišteti povprečni zneski subvencij k temu informativnemu izračunu dohodnine za leto 2007. Pa pravzaprav sploh niso vložili, niso prejeli subvencij in tudi niso vložil zahtev za subvencije s področja kmetijstva. In še naslednje, če lahko odgovorite: Ali bo potrebno spremeniti zakon o dohodnini v tem smislu, da bi subvencije s področja kmetijstva izvzeli iz obdavčitve. Če pogledamo strukturo slovenskega kmetijstva, ki je čisto neprimerljiva s strukturo kmetijstva v državah članicah petnajsterice EU, kjer je struktura tako posestna, izobrazbena kot starostna struktura čisto drugačna in neprimerljiva z našo strukturo. Glede na to, da smo v skupni evropski kmetijski politiki in praktično ne moremo več kot toliko vplivati na to politiko, je samo davčni mehanizem tisti, s katerim lahko reguliramo dohodkovni položaj kmetijstva. In tukaj je ena možnost, da lahko tudi to uredimo v spremembi zakona o dohodnini.
Hvala. Gospod predsednik.
Hvala za vprašanje. Da bo jasno, o kakšnih okvirih govorimo, naj najprej povem, da kmetijske subvencije po podatkih za leto 2006 predstavljajo okoli 60% dohodkov iz privatne oziroma zasebne kmetijske dejavnosti, kar je nadpolovični delež; v številki za leto 2006 je bilo to preko 100 oziroma okrog 130 milijonov evrov. Sedanja zakonodaja že omogoča izvzetje nekaterih subvencij iz obdavčitve. Gre za izvajanje kmetijskih in okoljskih programov, za kmetovanje na manj ugodnih legah oziroma na območjih z omejevalnimi dejavniki, gre za podporo mladim prevzemnikom kmetije in gre tudi za nekatere investicijske podpore in tudi skoraj tretjina neposrednih plačil - tam, kjer gre za izvajanje kmetijskih in okoljskih pogojev na področju zaščite tal. Ali je možno narediti še kakšne korake naprej, bo pokazala ta analiza, ki jo zdaj delamo po prvem kompletnem letu izvajanja davčne reforme. Za to, da se dejansko ob letošnjem odmerjanju dohodnine ne obdavčijo subvencije, ki jih ni bilo, se pravi, da tisti, ki ni dobil subvencije, ne dobi tudi pavšalnega pribitka. Te subvencije ni treba spreminjati z zakonodajo, še enkrat povem. Potem ko se je pokazalo, da so bila nekatera tovrstna napačna obvestila poslana zavezancem in ko je bilo na to opozorjeno, je bilo izpeljanih vrsto aktivnosti, s katerimi smo preprečili, da bi tudi v praksi dejansko prišlo do obdavčevanja nečesa, česar zavezanci niso prejeli. Natančno smo se o tem pogovarjali tudi s predstavniki Kmetijsko-gozdarske zbornice, sam sem bil prisoten na tem pogovoru in smo ugotovili, da je ta problem možno rešiti brez spremembe zakonodaje. Bili so izpeljani tudi tehnični sestanki, kjer so bili sprejeti dogovori, na podlagi katerih že potekajo aktivnosti izmenjave podatkov med Agencijo za kmetijske trge in podeželje ter Davčno upravo, tako da bodo ti podatki o prejemnikih subvencij avtomatsko preneseni oziroma so v glavnem že bili in da bo sistem dejansko ob obračunu dohodnine upošteval samo prejeta sredstva, ne pa morebitne pavšale pri tistih, ki za subvencije niso niti zaprosili, niti je niso dobili. Torej za ta del problema ni potrebno spreminjati zakonodaje. Tehnične aktivnosti, ki bodo problem rešile, so v teku in nihče ne bo plačal dohodnine za subvencijo, ki je ni dobil.
Hvala. S tem smo zaključili vprašanja poslank in poslancev, namenjena predsedniku Vlade. Predsedniku Vlade se zahvaljujem za podane odgovore. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali čez pet minut, to je ob 14.55.
Poslanke in poslance prosim, da zasedete svoja mesta. Prosim vas tudi, da preverite delovanje glasovalne naprave. Še enkrat prosim vse tiste, ki me ne slišijo, čeprav me vidijo! Nadaljujemo s prekinjeno 12. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo predloga zakona o dopolnitvi zakona o zdravstveni dejavnosti v okviru rednega postopka. Prosim poslance, ki stojijo pri vratih in živahno razpravljajo, da prekinejo razpravo in se nam pridružijo pri glasovanju. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o zdravstveni dejavnosti ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 35, proti 15. [[Za je glasovali 35.]] [[Proti 15.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda - s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o lokalnih volitvah. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za 56, proti nihče. [[Za je glasovali 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvi Zakona o izvajanju rejniške dejavnosti ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 51, proti 7. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z obravnavo predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin, zaenkrat samo ena roka, torej samo ena obrazložitev, gospa Žgajner Tavš.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Saj bom poskušala biti kratka. Mene sicer na začetku žalosti, da tisti, ki so napovedali podporo temu predlogu zakona, pri glasovanju niso prisotni, vsaj v takšni meri kot je bilo obljubljeno. Dovolite pa, da kljub vsemu še enkrat poprosim za podporo tiste, ki ste v tej dvorani. Gre za majhno spremembo, ki, verjamem, ima lahko zelo pozitiven učinek na tiste, ki so v celotni zgodbi najbolj prizadeti in to nedvomno so otroci, upravičenci do preživnin. V Poslanski skupini Lipa predlagamo, da se zaradi visoke inflacije, nenehnih podražitev kot neke vrste socialni korektiv, če hočete, te države, ki ima to možnost, sprejme sprememba, da se bodo preživnine varolizirale dvakrat na leto. Če je ena izmed kolegic v predstavitvi stališč poslanske skupine ob tem zakonu dejala, da je Vlada naredila ogromen napredek z usklajevanjem transferjev - vse lepo in prav, jaz sicer napredka ne vidim v okviru tega zakona, ampak dajmo narediti ta napredek v razmišljanju in v potezah tudi v okviru Zakona o zakonski zvezi in družinskih razmerjih. Še enkrat pravim: gre za majhno spremembo. Majhno spremembo, ki lahko marsikomu polepša, ne vem, vsak dan, morda jutri. Skratka, predlagamo, da se preživnine namesto enkrat na leto usklajujejo dvakrat na leto z rastjo cen življenjskih potrebščin. In še eno zadevo bi želela poudariti, ker je bilo v predstavitvi stališč slišanih veliko zavajanj. Ta zakon nima finančnih posledic na javne finance, na proračun, ima pa pozitivne posledice na tiste, ki so upravičenci po tem zakonu. Skratka, zakon ima pozitivne učinke in prosim vas še enkrat za podporo. V Poslanski skupini Lipa bomo ta zakon podprli. Hvala.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 31, proti 35. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o arbitraži. Če dovolite zamenjava vodenja.
Hvala lepa. Kot je predsednik Državnega zbora povedal nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o arbitraži v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zemljiški knjigi v okviru rednega postopka. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona matično delovno ni sprejelo nobenega amandmaja, za sejo zbora amandmajev ni bilo možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Pri tem pa vas obveščam, da je predlog zakona zaradi sprejetih amandmajev na seji matičnega delovnega telesa neusklajen. Vlada je pripravila uskladitveni amandma, in sicer za novi 17.a člen in k 22. členu, ki ste ga prejeli na klop. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavniku Vlade. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Kot je bilo že omenjeno, ker je bilo pričakovati povzročeno neusklajenost, sta pred vami dva uskladitvena amandmaja, ki se glasita. Za novi 17.a člen: Za 17. členom se doda nov 17.a člen, ki se glasi: V 164. členu se črtata drugi in tretji odstavek. In k 22. členu: 22. člen pa se spremeni tako, da se glasi: V 173. členu se črtajo prvi, tretji, četrti in peti odstavek. Hvala.
Hvala lepa za zelo vsebinsko obrazložitev. Želi besedo kdo izmed poslank oziroma poslancev? Ne. Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem predvideno razpravo in prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Zato lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa nadaljujemo s prekinjeno 4. točko, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o geodetski dejavnosti v okviru rednega postopka. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, za sejo zbora amandmajev ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah Zakona o notariatu v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati. Zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Tudi tokrat me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 62, proti nihče. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o vzpostavitvi etažne lastnine na predlog pridobitelja posameznega dela stavbe in o določanju pripadajočega zemljišča k stavbi v okviru rednega postopka. Ker amandmaji k dopolnjenem predlogu zakona niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati. Zato lahko tudi tu preidemo na odločanje o predlogu zakona. Pred tem vas še obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, nihče proti. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda - tretja obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o pravdnem postopku v okviru rednega postopka. Državni zbor je v četrtek, 24. aprila 2008, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika še na tej seji zbora opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas tudi, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev predlog zakona neusklajen. Zato lahko preidemo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih cestah, nujni postopek. Predlog zakona je zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Vlada je pripravila uskladitveni amandma k 9. členu, ki ste ga prejeli na klopi. O uskladitvenem amandmaju dajem besedo predstavniku Vlade, ki se nam je ravnokar pridružil. Kolegica Pečanova, proceduralno? Najprej uvodna obrazložitev. Državni sekretar, beseda je vaša.
Hvala lepa. V prvem odstavku se besedilo "z vozili, katerih največja dovoljena masa ne presega 3.500 kilogramov" nadomesti z besedilom "z motornimi vozili, katerih največja dovoljena masa ne presega 3.500 kilogramov, ne glede na največjo dovoljeno maso priklopnega vozila". V drugem odstavku se besedilo "vozil, katerih največja dovoljena masa ne presega 3500 kilogramov" nadomesti z besedilom "motornih vozil, katerih največja dovoljena masa ne presega 3500 kilogramov ne glede na največjo dovoljeno maso priklopnega vozila". Še kratka obrazložitev. Ker sta bila na plenarnem zasedanju Državnega zbora v drugi obravnavi sprejeta tretji amandma k 1. členu in prvi amandma k 2. členu, je posledično prišlo do neskladja z besedilom prvega in drugega odstavka 9. člena. Nastalo neusklajenost v besedilu zakona odpravljamo s predlaganim uskladitvenim amandmajem.
Hvala lepa. Zdaj pa odpiram prijavo, prosim za prijavo k razpravi o uskladitvenem amandmaju, ki nam ga je državni sekretar ravnokar predložil. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Jaz bi prosil gospoda državnega sekretarja, da pove čisto poenostavljeno, koliko bo plačalo motorno vozilo, ki ima neomejeno največjo dovoljeno maso priklopnega vozila, in ali to pomeni, da se bo lahko pred cestninsko zapornico pripeljalo motorno kolo, zadaj bo pa pripeta 30-tonska cisterna.
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Breda Pečan.
Hvala lepa. Moram reči, da [[...]] [[Komentiranje v dvorani.]]
Prosim za mir v dvorani. Besedo ima samo in le poslanka Pečanova.
[[...]]amandmaja, ki sta bila sprejeta in je bilo zaradi njiju treba ta uskladitveni amandma predlagati, nista prav nič smešna. Resda je bilo vprašanje nekoliko humorno usmerjeno, ampak jaz bi pa zares vprašala - sama seveda nimam kaj dosti znanja okrog tega - kolikšna je teža priklopnega vozila dovoljena, ne govorim zdaj o vinjetah in ne govorim o cestnini, ampak govorim o tehničnem vprašanju; kolikšna je dovoljena teža priklopnega vozila, tovornjak sam po sebi tri tone in pol. Namreč, po mojem mnenju tukaj ne gre za podobno razmerje teže kot takrat, ko govorimo o osebnem avtomobilu, ki vleče za seboj kamp prikolico, kje kamp prikolica ne sme presegati teže avtomobila, ki jo vleče. Pač pa v tem primeru, ko govorimo o tovornem vozilu, katerega motor ima lahko zelo velike moči, tri in pol tone težko vozilo lahko po mojem vedenju vleče oziroma ima priklopno vozilo z dodatnimi kolesi, ki tehta lahko tudi do deset ton. Namreč v čem je poanta tega vprašanja? V tem, da bodo lahko tovorjnaki, de facto tovornjaki, težki 13 ton in pol, recimo, lahko šli z vinjeto za 55 evrov na leto, neštetokrat po naših avtocestah. Ali je to cilj tega amandmaja? Jaz sem že ob razpravi o tem amandmaju opozorila, da gre tukaj za čisto navadno izogibanje plačilu dejanskega obremenjevanja avtocest v Sloveniji. In veste, kaj to lahko pomeni? To lahko pomeni, da tudi tujci, ki so konec koncev zviti, lahko razdelijo svoje tovore tako, da bodo namesto 50-krat šli po naših avtocestah in kjer bi morali plačati ne vem koliko stotin evrov, bodo šli s 55-imi evri z vinjeto lahko 50-krat po naših avtocestah iz Italije na Madžarsko in nazaj. Jaz mislim, da tukaj nekaj "ne štima": ali jaz ne vem, kaj se sme in česa se ne sme - govorim glede varnosti obremenjevanja itn. - ali pa ste vi toliko pod vplivom tovornjakarskega lobija, da pristajate na taka izogibanja obveznostim plačila obremenjevanja avtocest. Mislim, da je že osnovni amandma zgrešen, Vlada pa, da na to pristaja, se mi pa zdi nevzdržno! In tukaj je dejansko - dajte me razsvetliti, gospod državni sekretar, pojasnite mi, da sploh nimam prav v teh svojih dvomih in da sem neumna ženska, ki nima pojma, kaj pomeni tovorni promet. Dajte mi to pojasniti, zato da bom lahko mirno glasovala za ta uskladitveni amandma. Sicer bom sama pri sebi prepričana, da nas hočete vse skupaj pripeljati žejne čez vodo in da bomo dovolili, da nam bodo tovornjakarji, ne nam, ki tako in tako prihranimo, to sem že zadnjič razložila, ampak vsem tistim, ki bodo morali sedaj plačevati vinjete, pa prej niso cestnine nikoli plačevali, zaradi tega, ker jim ni bilo treba, da bomo sedaj plačevali za njihovo obremenjevanje avtocest.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Branka Grimsa. Izvolite.
Hvala za besedo. Vse te stvari so bile zelo lepo in natančno že obrazložene včeraj. Kaj lahko posamezno vozilo vleče, je seveda urejeno v zakonu o varnosti cestnega prometa. In samo, če gledaš zakonodajo kot celoto, je mogoče ustrezno in argumentirano razpravljati o temi, ki je danes pred nami. Ampak v resnici sploh ne gre za to. Že prav tragikomično je, kako opozicija, tranzicijska opozicija s SD na čelu, vleče vse mogoče in nemogoče kvazi argumente in jim lepo predlagam, naj podprejo raje zakon, ki je dober in ustrezen in prinaša dobro rešitev za sprostitev prometa po slovenskih avtocestah na racionalen in evropski način. In naj prenehajo prikazovati tole tragikomično basen, ki se glasi "štirideset tranzicijskih lisic in kislo grozdje vinjet," ki si jih nikoli v svojih mandatih v vladah LDS in SD niso upali uvesti.
Hvala lepa. Glede na to, da je bilo kar nekaj dvignjenih rok, ponovno odpiram postopek za prijave. Hvala lepa. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Najprej se zahvaljujem gospodu Grimsu, ker opravlja tudi delo vladnega predstavnika. Vlado bi pa resnično zaprosil, glede na to, da je bila že včeraj tu kot nema silhueta za delanje dobrega ali pa slabega vtisa - kakor za koga - enako se dogaja tudi danes, da resnično razloži, ali ima gospa poslanka Pečanova prav ali ne. Saj bo dovolj, vstanite in recite, da nima prav, pa bomo vsi zadovoljni, se bomo usedli - eni vam slepo verjamejo že po izgledu. Kolikor vas jaz poznam, gospod državni sekretar, ste človek od stroke. Ali vas naj vprašam, kaj je bilo danes za kosilo, pa če ste se imeli fino na turi po Državnem zboru? Opravljajte svoje delo, zaslužite si plačo, in to je to! Hvala.
Hvala lepa. Kolega Cvikl, dovolite, da uganem. Vaš proceduralni predlog je, da se v to aktivno vključi tudi državni sekretar. Drži? Je to vaš predlog? Očitno sem se zmotil. Beseda je vaša.
Gospod predsedujoči, saj veste, ne glede na to, da veliko veste o moji osebi, res je, moj proceduralni predlog je enak. In lepo prosim, da v izogib te diskusije s kolegi pač dobimo odgovor Vlade. Saj sem zelo enostavno vprašanje postavil. Zdaj lahko o njem veliko diskutiramo, samo ni poanta, da mi diskutiramo. Poanta je, da nam Vlada pojasni svoj amandma ali pa boste glasovali o tem amandmaju - za ali proti, ne glede na to, da ga razumete ali ne razumete. Jaz ga lahko razumem tako ali drugače. In zato želim od gospoda državnega sekretarja, če ga že imamo tukaj, če ga že imamo tukaj, da nam pojasni: Koliko je maksimalna masa priklopnega vozila, ki se še lahko pelje po slovenskih avtocestah na običajne vinjete? Samo to nam povejte. Če pa ne veste, pa vzemite pavzo, pojdite domov, vprašajte strokovnjake pa se dobimo naslednjič. Saj to je zelo enostavno. In seveda, moj proceduralni predlog je, da imamo aktivno vlado in da aktivna vlada razume svoje amandmaje in da odgovori na vprašanja poslancev in poslank, zato da ne bomo imeli v tolmačenju diskusijo, ki smo jo slišali danes. Predsednik Vlade je gospodu Vebru povedal - ni treba plačati, četudi piše v zakonu. To pravim jaz, Janez Janša. Čakajte malo! Včeraj smo poslušali predsednika republike, ki je razlagal, kaj je to pravna država. Danes pa smo poslušali predsednika Vlade, ki je razlagal - ne, ne, ne, tudi če piše v zakonu, ni treba plačati. Ljudje pa dobivajo dohodninske odločbe. In zdaj seveda, v zakon bomo napisali en amandma, da se ne glede na priklopno maso plača toliko in toliko. In potem bomo imeli razpravo o tem, tam na mitnici, saj bo Janez Janša povedal, ali je treba plačati ali ne. Za to tukaj gre! In zato smo mi zakonodajna veja oblasti in zato vsaj spoštujemo poslovnik. Če vlada ne ve odgovora, ustavimo razpravo, kolega Grims, ni treba razpravljati, pa naj nam povedo, ali pa nas ukinite - opozicijo.
Hvala lepa. Lahko se seveda strinjam z vašo vsebino. Lahko zaprosim državnega sekretarja, da aktivno sodeluje v okviru razprave, tega pa od njega na podlagi poslovnika ne morem zahtevati. Gospod državni sekretar, v imenu boljšega zakona vas prosim, če odgovorite na postavljeno vprašanje in s tem seveda razrešite dilemo. Izvolite.
Hvala lepa. Če dovolite, bi odgovoril, da gre za uskladitveni amandma. Oba amandmaja sta bila včeraj sprejeta, danes je tema pač to, da se neusklajenost zakona z uskladitvenim amandmajem uskladi, in mislim, da je s tem odgovorjeno. Vse vsebinske dileme pa so bile razrešene že včeraj pri obravnavi obeh amandmajev.
Državni sekretar verjetno, sami tudi veste, da včeraj prav tako ni bilo razprave s strani Vlade. Ampak nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima Janko Veber.
Hvala za besedo. Želel sem v uvodu poudariti, da včeraj tudi enega odgovora s strani predstavnikov Vlade ni bilo podanega na naša vprašanja. Tudi če se pogovarjamo o tem uskladitvenem amandmaju, naj samo osvežim spomin, v drugi obravnavi je Državni zbor sprejel odločitev, da se vozila z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 3.500 kilogramov, lahko peljejo z vinjetami, če vozilo, katerega lahko preklopijo, ne presega maso 4.250 kilogramov. Torej, bil je določen limit 4.250 kilogramov, ki ga upoštevamo pri tem, ali bo vozilo peljalo na podlagi vinjet ali se bo cestninilo tako kot tovorna vozila. Danes in tudi včeraj se je odpirala dilema, ali to ne pomeni omogočanje goljufije. Ali ne uzakonjamo goljufanje pri plačevanju cestnine - ali z vinjetami, ali pa na podlagi elektronskega sistema cestninjenja? Namreč, prav gotovo je lahko, da neko vozilo, ki ima maso 3.500 kilogramov in lahko še vozi z vinjetami, priklopi priklopnik, ki tehta, recimo, 2.000 kilogramov ali pa 3.000 kilogramov, in seveda obremenjuje cesto toliko kot dejansko tovorno vozilo, ki presega maso 3.500 kilogramov. Prepričan sem, da bodo mnogi uporabljali ravno za prevoz po avtocestah vozila, ki imajo sicer sama težo do 3.500 kilogramov, pripeto bodo imeli pa pač prikolico, ki bo imela mogoče dva, tri ali, tako kot je kolegica Breda rekla, tudi 10.000 kilogramov težak tovor. Obremenitve na voziščih so seveda izjemne, škoda bo toliko večja kot bi bila sicer, to škodo bo potrebno sanirati, sredstva za vzdrževanje avtocest, ne vemo, kakšna bodo ob uvedbi vinjet, ker se tudi koncesijska pogodba spreminja, da ne rečem celo ukinja, ki natančno določa to, koliko cestnine se namenja tudi za vzdrževanja. Seveda, da pa tudi nekako lahko utemeljimo dejstvo, da gre očitno za tovornjakarski lobi, lahko sklepamo tudi po tem, da je Vlada včeraj na svoji seji sprejela sklep, s katerim dodatno uvaja olajšave za prevoze tovornjakov. Namreč, v predplačniškem sistemu plačevanja cestnine z Darsovo kartico "transporter" se spodnja meja vplačil, dobroimetje na tej kartici, pri kateri se priznava največji 13% popust, zniža z dosedanjih 830 evrov na 400 evrov. To je prispevek Vlade k temu, kako bomo učinkovito vzdrževali naše avtoceste. In zopet, poudarjam, prelagamo to vse skupaj predvsem na tiste, ki avtocest nimajo in jih sploh ne uporabljajo, in ti bodo tisti, ki bodo pokrivali te razlike in te nedoslednosti in izkrivljanje subvencij, ki jih Vlada tudi s tem uskladitvenim amandmajem želi uzakoniti pri tem zakonu o javnih cestah. Mislim, da je bolje, da zakon ostane neusklajen in da ga zavrnemo v končni fazi, kot pa, da potrdimo ta uskladitveni amandma.
Hvala lepa. Proceduralno se je k besedi javil poslanec Aleš Gulič.
No, mislim, da se, gospod predsedujoči, v tem trenutku lahko spet obrnemo na državnega sekretarja, gospoda dr. Verliča, ker je vmes poklical "mamo ali tramvajkomando" in mislim, da je dobil odgovor, tako da lahko razpravo še po prejšnjem vprašanju nadaljujemo. Hvala lepa.
Še enkrat, državni sekretar oziroma predstavniki Vlade se lahko v razpravo vključijo kadarkoli. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanec Josip Bajc.
Hvala lepa. Jaz upam, da bo nadaljnja razprava manj žaljiva in da bodo proceduralni predlogi vsebinski, ne pa za ne vem kaj potegnjeni. Razpravljamo o uskladitvenem amandmaju k 9. členu in predlagam tistim, ki so opravili pred 40 leti vozniške izpite za kategorijo B, da si gredo pogledat zakon o varnosti cestnega prometa in bodo videli, kaj osebno vozilo lahko po tem zakonu pelje. Kaj lahko pelje, če ima zavore na priklopnem vozilu, o teži govorim, in kaj lahko pelje, če nima zavor na priklopnem vozilu. In enako verjetno v tem istem zakonu o varnosti cestnega prometa piše, da je za kategorijo vožnje polkamiona oziroma kamiona do 3.500 kilogramov treba imeti - katero kategorijo? Pa naj si vsi, ki sprašujejo, dajo sami odgovor; jaz vem, katero kategorijo. In enako je v tem istem zakonu opredeljeno, kaj in kakšno težo lahko to vozilo pelje zadaj. Ponovno zakon o varnosti v cestnem prometu pravi, če ima to priklopno vozilo bobnaste zavore, če ima diskaste zavore in ne vem kaj vse. Se pravi, ne moreš karkoli voziti zadaj. In tako kot bomo imeli, tako kot danes, zaradi preobremenjevanja - kamion, ki je registriran za voziti, recimo 40-tonski kamion, ga vsake toliko časa policija, jaz mislim, da bi ga morala večkrat ustaviti, ga dati na neko tehtnico in ugotoviti, ali presega osni pritisk ali ne in ga bo "štrafala" in enako bo policija ali pa eventualno ti, ki smo jim rekli cestni nadzorniki, bodo ugotavljali, ali to vozilo - ko smo zapisali "ne glede na največjo dovoljeno maso priklopnega vozila", ta največja dovoljena masa priklopnega vozila je opredeljena v zakonu o varnosti v cestnem prometu in zaradi tega ne vem, zakaj tak vik in krik. Osebni avto, če nočeš kršiti zakona, ne sme voziti več kot 650 kilogramu teže v priklopnemu vozilu, pa kakor se je glasilo. In osebno bom tudi podprl ta predlog uskladitvenega amandmaja k 9. členu predloga zakona.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jožef Jerovšek.
Ja. Hvala lepa, gospod predsedujoči, kolegice in kolegi. Amandma bom podprl in mislim, da so strahovi Socialnih demokratov neupravičeni. Opažam namreč, da napačno enačijo svojo stranko, da enačijo evropske tovornjake s svojo stranko Socialnih demokratov, ki ima šibke vlečne konje in izredno težko politično in zgodovinsko prtljago. [[...]] [[Smeh.]] [[...]]Plačilu cestnine za to prtljago se vedno spretno in nedemokratično izognejo. Ta prtljaga je tudi vzrok za to njihovo nasprotovanje pozitivnim rešitvam. Hvala.
Hvala lepa. Ste se dolgo pripravljali na govor? Odpiram ponoven postopek za prijavo. Besedo ima poslanec Branko Grims. Izvolite.
Hvala. Saj rečejo, da je dovolj, da se normalno v družbi stvari enkrat pove. Pri nas je očitno treba večkrat. Vendar, ker se je nit že izgubila od tistega, kar je gospod Cvikl prej govoril, pri čemer ste sicer, predsedujoči, ravnali korektno. Jaz sem spregledal, da je gospod Cvikl s svojo v resnici vsebinsko razpravo in zlorabo procedure krstil za proceduralni predlog in zaradi tega niste mogli dopustiti replike. Vendar kljub temu samo, da razsvetlimo eno točko, ker me je direktno omenjal, pri tem pa je govoril neresnico. Namreč, govoril je tudi o pravni državi in hkrati govoril o odločbah v zvezi z dohodnino. Seveda vsi, ki stvari poznate, dobro veste, da v tem trenutku, ko gre za tiste zadeve v zvezi s plačevanjem dohodnine, so ljudje prejeli šele informativne izračune. In informativni izračun niti slučajno ni odločba in je gospod Cvikl načrtno zavajal javnost [[...]]
Kolega Grims, uskladitveni amandma [[...]]
[[...]]se pravi, ni nevedna oseba, ampak je to načrtno delo in je s tem pač pokazal, in to velja za celoten njegov del, [[...]]
Kolega Grims, smo pri zakonu o javnih cestah [[...]]
[[...]], kakšna je v bistvu nova kvaliteta SD-ja, s katero se hvalijo: eno samo sprenevedanje in načrtno širjenje neresnic.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Pavel Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz sem temeljito poslušal obrazložitev kolega Bajca, ki jo je dal v bistvu namesto državnega sekretarja, ampak kljub temu z obrazložitvijo nisem zadovoljen, čeprav razumem, kaj je hotel povedati. Namreč, ta stavek, "ne glede na največjo dovoljeno maso priklopnega vozila", je dvomljiv in bi moralo biti najmanj v amandmaju sklicevanje na zakon o varnosti cestnega prometa, najmanj ta navezava "po zakonu" in tako naprej - kakorkoli, tehnično bi morali to urediti. Zato, hočete ali nočete, tako oblikovan amandma briše razliko med vozili, ki bodo cestninjena z vinjetami, in na nekem ozkem segmentu z vozili, ki bodo elektronsko cestninjena. To seveda ni dobro in omogoča špekulacije. K temu bi dodal še to, da sem jaz natančno preštudiral načrt uvedbe cestninjenja z vinjetami v Republiki Sloveniji za razrede vozil R1 in R2 - to sem moral dvakrat zahtevati od ministrstva in se zahvaljujem vsem na ministrstvu - in bi rekel to: jaz sem to preštudiral in imamo eno samo vprašanje, ker nisem bil vključen v diskusije in me tudi ni bilo zraven, se opravičujem, če je to za vse ostale vprašanje zelo banalno. Cena letne vinjete stane 55 evrov - z davkom ali brez? Ali je davek vključen in je torej prihodek Darsa v tem primeru za 20% manjši in kompletna ta študija ne velja nič, ker so prihodke napačno izračunali. Če pa je 55 plus davek, pa to pomeni, da je cena vinjete 66 evrov oziroma 42 in pol polletne vinjete. Z davkom ali brez? Ali ste postavili to vprašanje? Ali ste dobili odgovor na to vprašanje? Ali poznate to vprašanje in odgovor nanj? Torej, z davkom ali brez, gospod državni sekretar. 55 evrov z davkom ali brez?
Hvala lepa. Imamo še nekaj prijavljenih. Besedo ima poslanka Breda Pečan. Beseda je vaša, izvolite.
Hvala. Jaz sicer mislim, da bi bilo prav, zaradi tega, ker gre za tisto dohodninsko odločbo, ki je odločba. Ampak tukaj bi jaz vendarle vztrajala na vprašanju, ki sem ga postavila prej. V zakonu o varnosti cestnega prometa ni govora o dovoljeni teži priklopnega vozila, veste. Govora je o tem, da so priklopna vozila taka, ki imajo neke osi, tako drugače se lahko vrtijo, se ne morejo vrteti itd. Govora je o vlečnem vozilu, ki ima do 3500 kilogramov ali nad 3500 kilogramov in kakšna je njegova dovoljena hitrost, ni pa govora, lepo prosim, o tem, kakšna je dovoljena teža vlečenega vozila - se pravi priklopnega vozila, ki je priklopljeno na vozilo, ki ima do 3500 kilogramov. Govora je o tem, da če priklopno vozilo ne dosega več kot 750 kilogramov, je potreben izpit B kategorije. Če pa je večja teža, je pa C ali D kategorija. Saj ni bistveno, v glavnem - za tovornjake. Se pravi, da ni odgovora, ne moremo najti v zakonu o varnosti cestnega prometa, tako da bi prosila tiste kolege, ki me učijo, kje naj iščem predpis oziroma dovoljeno težo, naj mi povedo, kje je sedaj ta zakon, ker hvala bogu imam računalnik pred seboj in lahko to poiščem. Mislim pa, da bi bilo bistveno bolj enostavno, če bi ta podatek povedal gospod državni sekretar, saj vendar je na Ministrstvu za promet in verjetno te stvari lahko iz rokava strese. Zakaj tega noče povedati? Mislim, da če jaz sprašujem državnega sekretarja, da ne potrebujem pojasnil gospodov poslancev, ki so sicer sprejemali te zakone, vendar se pa zagotovo ne spomnijo več, kaj v njih točno piše. Poleg tega pa mi še dajejo informacije, ki so napačne, zaradi tega, ker niso v tistem zakonu, ki so ga oni našteli, ampak nekje drugje verjetno, ne vem kje. Ampak v tem ga ni! Sem preiskala vse, kar piše v zvezi s preklopnim vozilom - ni ene številke o dovoljeni teži priklopnega vozila na vlečnem vozilu s 3.500 kilogrami dovoljene skupne teže! Tako da, prosim lepo! Povejte mi in jaz vztrajam, da tu gre za obvod za tiste, ki želijo. Ker, veste, jaz si zelo preprosto predstavljam. Če vlečno vozilo, ki ima do 3.500 kilogramov, vozi prazno, brez priklopnika - brez nadaljnjega, ni problema, naj plača samo vinjeto. Kakor hitro ima za seboj pripet priklopnik, naj plača cestnino tako kot vsi ostali tovornjaki. Ne vidim druge razlage. Vas lepo prosim, dajmo biti pošteni med seboj in eden do drugega in predvsem do tistih, ki imajo tovorna vozila, pa nimajo možnosti, da bi se izogibali plačilu cestnine po kilometru, ne pa z vinjeto.
Hvala. Repliko imate kolega Cvikl - na koga? Na gospoda Grimsa. Izvolite.
Jaz gospodu kolegu Grimsu repliciram. Citiram: "Davčna uprava Republike Slovenije, Davčni urad Kočevje v zadevi odmere obveznost kmetijstva izdaja naslednjo odločbo." Odločbo!
Kolega Cvikl, če sem naredil napako in sem dovolil gospodu Grimsu, da je šel na drugo temo, oprostite, tega ne bom še enkrat ponovil.
[[...]]Jaz samo želim [[...]]
[[...]]Ne bom vam dovolil, smo pri zakonu o javnih cestah [[...]]
[[...]]V repliki želim samo pojasniti [[...]]
[[...]]Dovolite vendar, da ostanemo vsaj pri istem zakonu, če ne pri istem členu, kar bi od mene zahteval Poslovnik Državnega zbora.
Zato seveda bi prosil [[...]]
[[...]]Hvala lepa. Kolega Cvikl, prosim vas, boste dobili besedo, ko se boste prijavili. Hvala.
Hvala lepa. Gospodu Grimsu želim povedati, da seveda imam pred seboj odločbo [[....]]
[[...]]Besedo ima poslanec Janko Veber.
Hvala za besedo. Samo gospodu Jerovšku bi rad dal pojasnilo glede na njegovo razpravo, da resnično ne bo večjega tovora, kot ga bomo očitno prevzeli Socialni demokrati po izteku tega mandata, ko bomo morali vleči za seboj obremenitev javnih financ zaradi prevelike zadolženosti. Predvsem zaradi avtocest štiri in pol milijarde evrov bo obremenitev, ki jih ne bomo obvladovali s temi vinjetami in če k temu dodamo še zelo visoko inflacijo, so to zelo resna vprašanja, ki resnično predstavljajo izjemno veliko breme, kako bomo lahko peljali razvoj Slovenije v prihodnje. Seveda je to izjemno velik izziv, hkrati pa tudi nepotreben tovor, ki nastaja zaradi sprejemanja takšnega zakona, kot je danes v postopku sprejemanja. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Saj ne bo verjetno nobeno opozorilo zaleglo. Proceduralno, kolega Kokalj.
Jaz bi predlagal 45 minut pavze, da bi se debata malo osredotočila. Spomnil bi samo na to, da je danes petek in da imamo nekateri še Odbor za zadeve Evropske unije, kjer bomo obravnavali dve pomembni materiji - samo z namenom, da bi mogoče razprava malo bolj osredotočila na zadeve, samo v pomoč predsedujočemu.
Hvala lepa. V kolikor poslanci do sedaj niso vedeli, da po zasedanju zaseda še matično oziroma delovno telo Državnega zbora, so izvedli sedaj. Lahko nadaljujemo? Kolega Školč, krog ali proceduralno?
Jaz za razliko od gospoda Kokalja ne bi predlagal 45 minut, ampak mislim, da je čas, da v tem šovu, ki ga imamo tukaj z državnim sekretarjem, da mu omogočimo tako imenovani klic v sili. In predlagam, da naša poslanska skupina vzame pet minut, da on lahko pokliče in ljudem odgovori na relevantna vprašanja, zato da bomo lahko nadaljevali s sejo. Skratka, naša poslanska skupina prosi za 5 minut odmora zato, da bi lahko državni sekretar opravil klic v sili.
Kolega Školč, vem, da veste, da po Poslovniku lahko poslanska skupina vzame odmor tik pred glasovanjem. Jaz predlagam, da poskušamo zaokrožiti vsebino okoli dopolnilnega amandmaja, uskladitvenega amandmaja. Želi še kdo v povezavi z uskladitvenim amandmajem? Ja. Odpiram nov krog za prijavo, izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Milan Cvikl.
No, mislim, da je ta predlog za klic v sili dober, bolje, kot da bi imeli glas ljudstva; glas ljudstva bo jeseni. Ampak, gospe in gospodje iz koalicije, če boste prebrali obrazložitev Vlade Republike Slovenije, vam ne bo nič več jasno, tako kot verjetno ni jasno tudi gospodu državnemu sekretarju. Zato, gospod državni sekretar, še enkrat moje vprašanje: Kaj boste naredili, če bo ta amandma sprejet, če se bo pred cestninsko postajo pripeljalo na pogonski osi motor tovornjaka, z volanom in šoferjem, zadaj pa pripeta prikolica, in masa sprednjega dela ne bo več kot 3.500 kilogramov? Kaj boste naredili takrat? Ker se to lahko dogaja. Nam je to precej čudno, ampak, veste, ko imate interes, da v prevažanju čez neko mitnico zakon obidete, boste našli zelo veliko načinov. Zato se mi zdi neverjetno, da se je Vlada odločila, da pripravi takšen uskladitveni amandma. Uskladitveni amandma bi lahko bil tudi, da pač masa ostane 3.500 kilogramov. Zakaj ste se odločili, da greste v tako imenovano nedefinirano polje, koliko je končna masa pripetega tovora, kar seveda v skladu z vsem, kar je bilo povedano, dodatno obremenjuje osovino in tako naprej. Zato je to nesprejemljivo. Ne vem, če se spomnite, kolegi, pred nekaj leti smo po slovenskih cestah prevažali tako imenovani velik rezervni del za jedrsko elektrarno. Če tisto sprednje vozilo malo drugače definirate, bo za to treba plačati 55 evrov vinjete. To je vsa vsebina. In jaz sem postavil zelo eksaktno vprašanje. Zgledalo je mogoče humorno, ker ste pač navajeni, da postavljam humorna vprašanja, ampak zadeva je zelo resna. Jaz ne razumem uskladitvenega amandmaja in ker želim v svoji želji po vedenju odločati z dejstvi, želim preprosto odgovor Vlade, ki pa odgovora ne pozna. Zato se pridružujem: v vsakem primeru bolje klic v sili kot glas ljudstva jeseni - ta vas tako ali tako doleti.
Proceduralni predlog, kolega Bajc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ponavadi sem vajen od vas, sicer z manjšimi vložki, da nas poskušate peljati v smer in obravnavo tistega, ker je predmet obravnave. Jaz v tem trenutku ocenjujem, da razpravljamo o vsem drugem, ne pa o uskladitvenem amandmaju v tretji obravnavi, in sicer uskladitvenem amandmaju k 9. členu, ki ima dve točki. In jaz predlagam, kolegi, da si preberemo tudi 3. člen in da si preberemo 4. točko 3. člena, ki ni amandmiran, ki pravi: "Nakup in predpisani načini uporabe vinjete omogoča vožnjo vozila, katerega največja dovoljena masa ne presega 3.500 kilogramov, ali skupnega vozila, katerega največja dovoljena masa ne presega 4.250 kilogramov, po vseh cestah iz petega odstavka 11. člena tega zakona, in sicer v naslednjem obdobju..." in potem naprej. Dajmo o vsebini uskladitvenega amandmaja se pogovarjati in ne o DDV-ju ali ne DDV-ju. Ko plačam cestnino, ko se bom peljal iz Ljubljane v Postojno, bom plačal 2,01 evra, z DDV-jem je. Tudi uskladitveni amandma ne govori o DDV-ju, ali je DDV zraven ali ni. Predlagam, predsednik, proceduralno, da poskušate nadaljnjo razpravo peljati v to smer, da obravnavamo uskladitveni amandma, ker včeraj smo imeli skoraj štiriurno razpravo po vsebini posameznih členov. In če je le možno, da opravimo sedaj razpravo o uskladitvenem amandmaju k 9. členu Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o javnih cestah. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Po moji oceni je, seveda, vaš predlog pameten. Bi se pa vsej dosedanji razpravi lahko izognili, če bi državni sekretar pač bil pripravljen odgovoriti. Tega se pa moramo zavedati. Kolega Boštjan Zagorac, beseda je vaša.
Hvala za besedo. Vzeli ste mi besedo iz ust. Ta razprava traja enostavno zato tako dolgo, ker je Vlada nema. Imamo sliko, nimamo pa tona. Jaz ne vem zakaj, ampak vam poslancem vladne koalicije enostavno ne verjamem. Mogoče me je praksa to naučila, ampak ta Vlada je nema vlada. In ta slika meni ne odgovarja na vprašanja, ki jih imamo poslanci. Gospod je od stroke. Naj pove, ali v ZVCP-ju piše tonaža ali ne piše. Ali enačimo pettonca, starega "tamiča", ki se ga verjetno spomnite, s siero enega zdomca, ki se vrača za velikonočne praznike, natovorjen s štirimi tonami zadaj, pa siera ima tono. Oboje je pet ton. Ali pri vinjetah oba enačimo? Ne me gledati, sliko imam, odgovorite mi, lepo vas prosim. Skrajšajmo razpravo, odgovorite. Recite, da nimamo prav, recite, da nimajo prav, pa gremo glasovati. Hvala.
Državni sekretar, beseda je vaša, izvolite.
Hvala lepa. Torej, kar se tiče tega, morda odgovor, da je Vlada nema. Kot razumem, včeraj minister ni dobil besede oziroma se ni pravočasno prijavil, se opravičujem. Kar se tiče uskladitvenega amandmaja, mislim, da sem že v svojem odgovoru povedal, da sta bila včeraj oba amandmaja izglasovana in da gre za uskladitev, ki je redakcijske narave, zato da je besedilo zakona usklajeno z omenjenimi amandmaji. In ostala pravna podlaga, ki določa, je seveda urejena v ostali zakonodaji, to je zakon o varnosti v cestnem prometu. Kot pa veste, so bila pa načela zakona že obrazložena, da se uvaja cestninjenje z vinjetami za osebna vozila, za tovorna vozila pa je seveda urejen obstoječ način cestninjenja. Hvala.
Hvala, da ne bo pomote, ker sem včeraj sejo vodil jaz. Na vprašanje, želi še kdo razpravljati, ni bilo nobenega odgovora, tudi ministrovega ne in seveda jaz ne morem vedeti, kaj kdo misli. Hvala. Odpiram nov krog za prijavo. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Martin Mikolič.
Hvala za besedo. No, jaz mislim, da bi že zdavnaj bila razprava zaključena, če ne bi nekdo prišel s takšnim provokativnim, da ne bom rekel butasto, primerjavo, da nekdo pride na cestninsko postajo z "biciklom" pa za seboj vleče cisterno. Jaz bi, kolega Cvikl, predlagal, na naslednji seji bo rebalans proračuna, pa se dajte takrat vključiti v razpravo, ne pa govoriti takšne primerjave. Dokaj jasen je uskladitveni amandma, jaz mislim, da je kolega Bajc dvakrat ali bo še enkrat razlagal, kaj pomeni [[...]]Bom pa popravil v celoti. Hvala.
Hvala. in k repliki se je prijavil kolega Cvikl.
Sem obljubil, jaz se nisem sicer več prijavil, ampak replicirati pa moram. Gospod Mikolič, poglejte! Jaz sicer ne vem, kako vi razumete uskladitveni amandma, ampak tukaj piše, "ne glede na največjo dovoljeno maso priklopnega vozila." In ker ta ni omejena [[...]]Lahko? Jaz sem postavil zelo enostavno vprašanje. Koliko je zadaj omejeno - ker tukaj piše, da ne bo omejeno. In kaj pomeni, če se bo v Sloveniji dogajalo to, za kar sem imel dva primera, uparjevalnik pa motorno vozilo z nekim velikim tovorom, kar vse skupaj presega še nekaj ton. In gospod kolega, predstavnik Lipe je pač dal nek drug primer - "tamiča". K sreči se nam je pridružil minister za promet in verjamem, da nam bo on pravilno odgovoril. Torej, prekinjam mojo repliko gospodu Mikoliču. Pozorno poslušajte gospoda ministra za promet. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Med tem se nam je pridružil tudi minister. Dobrodošli. Besedo pa ima poslanec Jožef Jerovšek.
Hvala lepa. Na zmedena in neumna hipotetična vprašanja kolega Cvikla praktično ni vredno odgovarjati, ker takšno hipotetično vozilo, kot ga on tukaj postavlja, iz tehničnih razlogov, zaradi tehničnih predpisov in varnostnih predpisov ne sme na cesto in se ne bo pojavilo. Takšno vozilo niti ne bi vleklo vseh vaših neumnosti. [[...]] [[Smeh.]] [[...]]In to razmišljanje in ravnanje sicer ni tako škodljivo, kot je industrijska špionaža, ki ste jo uvedli z namenom uničenja Gorenja in blagovne znamke Gorenje. Pri industrijski špionaži se vrti ogromno denarja in jaz ne vem, kaj imate proti Velenju, zakaj si želite ukinjanja delovnih mest v Gorenju. Kaj imate proti Velenjčanom?
Kolega Jerovšek! Prosim, če se [[...]]
Ja, treba ga je vprašati [[...]]Dela škodo tam, dela škodo tukaj, in [[...]] [[Izklop.]] [[...]]
Hvala lepa. Z nami je pa, kot rečeno, minister. Jaz bom v temu trenutku dal besedo ministru. Minister, beseda je vaša. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se za besedo. Včeraj žal sem bil prepozen z dvigom rok, pa nisem mogel komentirati vaših vprašanj, vaših razmišljanj in mi je za to zelo zelo žal. Kar pa se tiče problematike, ki je sedaj v tem amandmaju, želim reči, da kar se tiče priklopnikov, ki jih vlečejo osebna vozila, motorna vozila, seveda je vse opredeljeno v Zakonu o varnosti v cestnem prometu. To pomeni, da seveda osebno vozilo, ki ima 1.200 kilogramov ali pa tono pa pol, ne more vleči 10-tonske prikolice. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]To se tudi do sedaj ni dogajalo. Jaz ne poznam takega primera. Se tudi sedaj ne bo dogajalo, in ne vidim razloga, zakaj bi to, glede na to, da je to v zakonu o varnosti v cestnem prometu zelo natančno napisano in je to vsem jasno, zakaj bi to sedaj bil nek poseben problem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ste bili vsi prisotni poslanci in poslanke zadovoljni z ministrovo obrazložitvijo? Lahko prekinem razpravo? [[Ne.]] Glede na to, da predlogu nasprotujete. Beseda je vaša, gospa poslanka Breda Pečan. Izvolite.
Kar sem našla v zakonu o varnosti cestnega prometa, je peti odstavek, ne vem katere člena, samo trenutek, da pogledam, da ne boste rekli, 149. člena, kjer piše: "V kategorijo B plus E spadajo skupine vozil, sestavljene iz motornega vozila kategorije B, ki mu je dodano priklopno vozilo, katerega največja dovoljena masa presega maso vlečnega vozila ali če največja dovoljena masa te skupine vozil presega 3.500 kilogramov. Prosila bi, prvič, ministra, kje piše, da vlečno vozilo, ki dosega, se pravi ne presega 3.500 kilogramov, ne sme priklopiti, priklopnega vozila [[...]]Tukaj ne govorimo o osebnih avtomobilih, gospod minister. Tukaj govorimo o motornih vozilih, ki so vlečna vozila in imajo po tem zakonu pri kategorijah vozniških izpitov, jaz drugega nisem našla, in če mi boste, kot sem že rekla, če me boste razsvetlili in mi povedali, v katerem členu piše, da tovorno vlečno vozilo do 3.500 kilogramov ne sme imeti priklopljenega, pod seveda določenimi tehničnimi pogoji, priklopnega vozila s 7.000 kilogrami skupne teže. Kaj hočem jaz s tem vprašanjem ves čas dopovedati vam? Da recimo nek avtoprevoznik, ki ima samo en tovornjak, ki se ga ne da razdeliti na dva dela in ima skupno težo sedem ton, on bo moral vsak dan, ko bo vozil na neki relaciji po avtocesti, plačati cestnino. In bo to zneslo zanj, ne vem, koliko stotin evrov na leto. Pojma nimam, kakšne so te cestnine. Medtem ko pa nekdo, ki ima pa vlečno vozilo in bo nanj dal tri tone in pol ali pa štiri tone težek priklopnik, z obremenitvijo vred, bo imel pa sedem ton ali pa sedem ton in pol težak tovornjak, ki bo z njim imel na njem nalepko in bo rekel: "Jaz sem pa, prosim lepo, vozilo do tri tone in pol z neomejenim priklopnikom in zaradi tega se lahko vozim na vinjeto." Ja, krasno. Tu je to, kar je bistvo problema. Jaz ne vem, ali je dovoljeno, da vozi tudi 10 ton. Ne vem in me tudi ne briga. Dejstvo je, da me briga to, da eden, ki ima 7 ton in pol težak normalen tovornjak, in drugi, ki ima pa dvodelen tak tovornjak, bosta popolnoma v različnem položaju.
Hvala lepa. Še vidim, da imate željo po razpravi, kar pomeni, da bomo odprli ponovni krog za prijavo. Izvolite, prosim. Besedo ima poslanec Pavel Gantar.
Hvala lepa. Tako kot kaže, ne jaz ne gospod minister včeraj nisva imela priložnosti, da bi spregovorila. Jaz bi res na kratko, se opravičujem, postavil vprašanje zelo enostavno. Cena vinjete 55 evrov, polletna 35 evrov. Ali vsebuje davek na dodano vrednost v ceni ali ne? Če ja, potem gospod minister ste račune, ki ste jih dali v študiji, napačno izračunali. Prihodki bi morali biti za 20% manjši. Potem so prihodki Darsu od cene 55 evrov za 20% manjši.
Lahko zaključimo razpravo? Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 42, proti 8. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obrazložitev ali proceduralno, kolega Školč?
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sicer ne bom protestiral, ker je državni sekretar mamo priklical in zato ni bilo potrebno pet minut, ampak ravnali ste narobe, ker nam niste dali tistih pet minut odmora. Mi smo še zmeraj v situaciji, da sprejemamo nekaj, kar ne vemo, kašne bo imelo posledice. Ti dve sekundi izkoriščam tudi za to, da rečem, da poslanski klub v načelu temu nasprotuje in upamo, da se bo temu nasprotovanju pridružil še kak poslanec. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Obrazložitve glasu. Odpiram postopek za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Kolega Janko Veber v imenu Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo. Pri zakonu o javnih cestah želim ponovno v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov poudariti, da smo ves čas opozarjali, da gre za nepremišljeno spremembo sistema cestninjenja v Sloveniji. Tako hitre rešitve, ki so povezane predvsem očitno bolj z volilno kampanjo kot pa dejansko s tem, kar potrebujemo v slovenskem prometu, niso prava rešitev. Želimo še enkrat opozoriti, da smo želeli vsaj izboljšati položaj tistih, ki nimajo avtocest in ki se dnevno vozijo na delo ali v bolnišnice, da jih razbremenimo plačevanja cestnine, ker avtocest enostavno nimajo. K temu bi radi dodali tudi opozorila, ki že prihajajo dejansko z območij, kjer bodo imeli težave zaradi bistveno dražje cestnine kot danes, kajti recimo na območju Nove Gorice je zelo jasno, da je promet zelo intenziven na območju nekdanjega mejnega prehoda, kjer hodi na delo z obeh strani zelo veliko delavcev, tako Slovencev kot tudi Italijanov. Dnevno se vozijo v službo in uporabljajo del ceste do rondoja v Gorici kot edini možni dostop do delovnih mest. In tudi primerjava. V Italiji seveda je obmejno območje izvzeto iz cestninjenja. Torej smo krivični do tistih mest, ki imajo obvoznice, ki imajo hitre ceste, s katerimi se navezuješ na avtocestni sistem, in bomo prebivalce vseh teh mest, ki se dnevno vozijo na delo, po nepotrebnem obremenili s 35 ali celo 55 evri. Danes, ko tega cestninskega sistema na teh območjih ni, pa je bila uporaba teh cest brezplačna. Torej gre za dnevno migracijo, gre za funkcioniranje mest, ki ga dejansko z uvedbo vinjet spreminjamo in jih obremenjujemo predvsem po nepotrebnem oziroma po izrecni želji vlade, da spremeni sistem cestninjenja izključno iz razloga, ker ne želi nadgraditi obstoječi sistem cestninjenja in ga z manjšimi stroški pripeljati do tega, da imamo lahko učinkovit sistem cestninjenja v Sloveniji. Iz teh razlogov in tudi iz razloga, ki smo ga lahko spremljali pri uskladitvenem amandmaju, ta zakon bo dejansko tudi omogoča goljufije, predvsem pri tovornih vozilih, zakona o cestnem prometu ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Josip Bajc v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavcem. Najprej bi se opravičil za izraz, ko sem kilograme spremenil v kile, pa so me nekateri kolegi na to opozorili. Drugo, kar bi rad rekel, pri obravnavi kateregakoli zakona je treba zadeve celovito obravnavati. In vmes sem si uspel pogledati nekatere stvari. In v prej sprejetem uskladitvenem amandmaju govorimo o največji dovoljeni masi priklopnega vozila. Primarno to področje ureja zakon o varnosti cestnega prometa, subsidiarno pa zakon o vozilih, kjer so tehnični normativi za posamezna bodisi vozila bodisi priklopna vozila natančno opredeljeni in tudi okarakterizirani s točno določenimi kilogrami. V poslanski skupini bomo zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o javnih cestah podprli. Mislim, da sem včeraj v obrazložitvi stališča poslanske skupine zadosti natančno to obrazložil iz več razlogov, od ekoloških, ekonomskih in nenazadnje tudi še kakšnih drugih, ki bodo omogočili, da bodo v tem trenutku osebna vozila se lahko prosto prepeljala od Šentilja do Kopra, ne da bi se vmes morala šestkrat ustaviti. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiram postopek za prijavo v lastnem imenu. Izvolite. Besedo ima poslanec Pavel Gantar.
Hvala, gospod podpredsednik. Mislim, da je računalniška pravičnost pokazala na moje ime, da sem prvi na vrsti. In to me prav veseli, kajti jaz bom, gospe in gospodje, glasoval proti temu zakonu. Da ne bo nesporazuma, sedanji sistem je neprimeren in čim hitreje bi morali preiti na sistem cestninjenja v prostem prometnem toku, po načelu: plačaj, kolikor prevoziš. Dars je pripravil tak sistem v letu 2006, bil je pred sprejetjem na Vladi in lobisti so ga spravili z dnevnega reda in pospravili v predal. Danes uvajamo sistem, dvojni sistem, elektronsko cestninjenje za tovornjake in vinjete za osebna vozila, dva sistema, dvojni stroški. In ker satelitskega cestninjenja za osebne avtomobile še dolgo, najmanj deset let, ne bo, bodo vinjete ostale, in vinjete so verjetno končna in dokončna rešitev. Vinjete, pravite, da bodo odpravile kolone. Prometni strokovnjaki govorijo, da so kolone rezultat povečane gostote prometa na vseh cestah, zato kolon ne bodo odpravile, samo premestile jih bodo. In več kot to. Ker se bodo premestile, bodo tehnični pogoji in varnostni pogoji poslabšani posebej na sedanjih sistemih. Zato bi moral že inšpektor zapreti predvsem cestninjenje na skrajnem desnem robu izvoza in uvoza in tako naprej. Sistem vinjet je nepravičen. Tisti, ki se vozijo manj, plačujejo za tiste, ki se vozijo več. O tem sistemu, sem prepričan, bomo razpravljali še v času tega mandata. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani minister, državni sekretar, kolegice in kolegi! Slovenija je 1. maja 2004 postala polnopravna članica Evropske unije, kmalu bo štiri leta. To smo vsi želeli in za to smo se vsi odločili. Seveda je za sabo ta vključitev v Evropsko unijo prinesla ne samo pozitivne, tudi negativne učinke. Eden od negativnih je gotovo to, da so se v Sloveniji vsaj na cestnem omrežju redefinirali prometni tokovi. Na nekaterih prometnicah se je, če gledamo samo tovorni promet, povečal za več kot faktor 4. Ta rešitev, o kateri bomo danes odločali, in pozitivno odločili, to upam napovedati, ni "na horuk" rešitev, ampak je rešitev, ki je načrtovana. Kaj piše v koalicijski pogodbi? Citiram: Uporabnine cestne infrastrukture bodo v prihodnosti temeljile na dejanski porabi, v oklepaju, cestninjenje v prostem prometnem toku. Zato bo koalicija pospešila aktivnosti za zagotovitev elektronskega cestninjenja v prostem prometnem toku, skladno z načrti EU na tem področju. Kakšni so načrti, vemo. V kakšni fazi so, vemo. V prehodnem obdobju bo koalicija za zagotovitev uporabe cest, predvsem avtocest, ki so najvarnejše, čim širšemu krogu ljudi zaradi razbremenitve pri stroških pobiranja cestnin in zaradi večje pretočnosti prometa na avtocestah proučila možnosti uvedbe vinjet na mestu cestnin. Koalicija bo za prehodno obdobje podprla to rešitev, če se bo izkazala za ekonomsko upravičeno. Vse je torej skrbno načrtovano in skrbno premišljeno. Podprl bom to rešitev.
Hvala. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala, spoštovani predsedujoči. Jaz bi se najprej zelo na hitro zavalil kolegu Bajcu za izčrpen odgovor, ki smo ga dobili. Ne nazadnje ni zaman, da v Poslanski skupini Lipa že od začetka opozarjamo, da ta vlada slabo kadruje. Ta seja je izgladala zelo klavrno, moram povedati. Na šest vprašanj v zvezi s tem zakonom z moje strani, sem dobil koliko odgovorov. Nič. Minister, jaz ne vem, na koga se boste izgovarjali. Vas sekretar se je na vas, potem se pa vidva med seboj zmenita, kdo naj bi govoril. Zanima me tudi oziroma vemo, da se za tovorni promet v tej državi glede sprostitve avtocest ne bo spremenilo ničesar. Eno od mojih vprašanj je bilo tudi to, zakaj se Slovenija ne odloči, pa čeprav za dve leti, za tako imenovani "go box sistem". Tudi tega mi niste odgovorili. Verjetno, ali ne veste, ali je kaj drugega tukaj vmes. Cena vinjete je tista, ki bo odločala. In gledano zelo ozko finančno, bodo ljudje vozili po slovenskih cestah ceneje. Ni prav, da ste uvedli vinjete za obvoznice, ker hočete nekje stlačiti. Ko sem vas vprašal, kje boste našli razliko med sedanjim pobiranjem denarja in na vinjetah, ste bili tiho. Vi in vaš državni sekretar. Oba sta me gledala kot da ne vesta, za kaj gre. In še enkrat bi rad poudaril. Zakonu ne bomo nasprotovali v Poslanski skupini Lipa, vendar si ne želimo pri katerikoli naslednji obravnavi kateregakoli zakona, da imamo nemo vlado, ker slike ne rabimo. Rabimo ton in odgovore takšne, ko nam jih je dal kolega Bajc. In če tega niste sposobni, pojdite najprej po inštrukcije k tistim, ki se spoznajo. Hvala.
Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl.
Ne morem podpreti zakona, ker gre proti osnovnemu načelu EU, ki je, da naj uporabnik plača. To je ista zgodba kot povprečenje subvencij za kmetijsko zemljišče. Povsem ista zgodba. Predvsem občane mestnih občin, vseh večjih križišč, predvsem ljubljanske mestne občine, Maribora, vse tiste, ki so mogoče samo enkrat na leto, ko so se peljali bodisi na Brezje, bodisi na morje, plačali tistih nekaj evrov cestnine, boste sedaj obremenjevali za 55 evrov, da bodo tisti, ki veliko uporabljajo avtoceste, bili subvencionirani. Res je. V Sloveniji imamo sistem, ki spodbuja ljudi, da relativno od daleč vozijo. In mogoče je dobro, da tem ljudem daste darilo v predvolilnem času. Vendar na sto tisoče državljanov Republike Slovenije, ki do sedaj niso bili obremenjeni do teh 55 evrov, bodo po novem obremenjeni. Da ne govorimo o vseh tistih milijonih evropskih državljanov, ki bodo tako kot zadnje dni slišim za naše babice in tašče in tako naprej, ki želijo peljati naše otroke, ki niso mladoletni, čez mejo, naenkrat plačevali neko dodatno vinjetno takso. Slovenija je vstopila v schengensko mejo, ukinili smo evropske meje na naši severni meji, sedaj pa bomo uvedli vinjetno mejo. Načela čim večje pretočnosti, načelo uporabnik plača in načelo vzdržnosti financiranja so pri tej rokohitrski rešitvi kršena in zato bom zakonu nasprotoval.
Hvala lepa. Besedo pa ima kolega Matej Lahovnik.
Hvala lepa. Jaz bom ta zakon podprl, ker menim, da enostavno ni res, da bi se subvencionirala tista osebna vozila s tem zakonom, ki se veliko vozijo. Resnica je žal prav nasprotna. Vsa osebna vozila v Sloveniji subvencionirajo tuje predvsem kamione, ki dnevno obremenjujejo slovensko avtocestno omrežje. Zato mi je žal, da ni bil sprejet amandma Poslanske skupine Zares, s katerim bi cestnino za tovorna vozila postavili na 32 centov, tako kot je v Avstriji. In če je problem, kar se slovenskih tovornih vozil tiče, se jih da razbremeniti z dodatnimi investicijskimi olajšavami. Ni pa, spoštovane poslanke in poslanci, nobene logike, da slovenski davkoplačevalci, slovenski vozniki subvencioniramo tuje tovornjakarje. Ukrajinski prevozniki, romunski, ruski, vse to se vali iz dneva v dan po slovenskih avtocestah. Ne vem, kako tega ne vidite. In dejstvo je, če pogledate strukturo stroškov, vidite, da tovorna vozila prispevajo samo 40% k celotnim pobranim cestninam. To je absolutno premalo. Jaz sem ta amandma tudi predlagal zato, ker me je strah, da če bo prišlo do uvedbe štirinajstdnevnih vinjet, da se bo seveda potem cena letne in polletne zaradi tega podražila. In temu bi se lahko izognili tako, da bi povišali cestnino za tovorna vozila. Tega žal nismo storili. V vsakem primeru pa govoriti, da je ta sistem, ki ga imamo zdaj pravičen, oprostite, to pa ne drži. To pa ne drži. To pa vemo vsi, ki se vozimo. Če se iz Velenja peljete v Šentjur za enako število prevoženih kilometrov, ne plačate nič po avtocesti, če se pa na Vransko, je pa vmes cestninska postaja. In še cel kup je tovrstnih primerov. In tisti, ki najbolj subvencionirajo tuje tovornjakarje, tuja tovorna vozila, so osebna vozila vozniki s Štajerske, vozniki iz Savinjske doline, vozniki s Primorske, vozniki z Dolenjske. Tako da menim, da s tega vidika je prav, da se ta zakon tudi podpre.
Hvala. Besedo ima poslanec Tomaž Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Jaz bom zakon podprl. Uvedba vinjet, jaz to imenujem uvedba prostega prometnega toka, neovirane vožnje po avtocesti zaradi cestninjenja, je prvi ukrep v štirinajstletni zgodovini cestninjenja na slovenskih avtocestah, ki je naravnan v smer proste vožnje po avtocestah, ki prinaša vse prednosti, ki ste jih in smo jih omenjali. Prvi ukrep v štirinajstih letih. Vsi ostali poizkusi do sedaj so bili neki kvazi tehnično, sistemsko in tudi kar se prometno in cestninsko tiče zgrešeni in nedodelani in neceloviti. Morda začetek je bil pravilno naravnan, kasneje se je pa sfižil v sistem zaprtega in odprtega, nekje se plačuje cestnina, nekje se ne plačuje. Sedaj se za vsa osebna vozila vzpostavlja enoten sistem plačevanja po času, polletno ali letno. In sredi naslednjega leta bodo popolnoma odpravljene cestninske postaje in kakršnekoli ovire na avtocestah. Takrat se bo izpostavilo tudi bolj pravično in uravnoteženo razmerje med tistim, kar plačujejo osebna vozila, in tovorna vozila. Ta sistem zaračunavanja uporabe infrastrukture ali škode na infrastrukturi in okoljskih škod pa se mora urediti z evropskimi smernicami. In jaz se strinjam s tem, da je treba domačim avtoprevoznikom omogočiti ugodnejšo nabavo okoljsko primernejših vozil in potem postopoma uvajati višje cestnine za tovorne prevoze, ker vemo, da je Slovenija zelo obremenjena z mednarodnim težkim tovornim prometom. S tem se bodo tudi usmerili težki tovori na avtoceste in na železnice. Podpiram ta zakon in mislim, da je to res pohvale vreden prvi korak te vlade v vseh štirinajstih letih [[...]] [[Izklop.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Anton Anderlič.
Pravi absurd je, da je uvedba vinjet pravzaprav tisto, kar smo najmanj pričakovali. Namreč, da bodo kamioni, ki povzročajo največje zastoje, plačevali cestnine na drugačen način, vendar ti ostajajo v sistemu navadnega pobiranja cestnine. V Nemčiji uvajajo za kamione posebej, v Avstriji, uvajajo za kamione posebej, niso na vinjetah, ampak so na sistemu elektronskega pobiranja itn. Mi pa edino kamione ohranjamo na cestninah na star način, da tako rečem. Ne morem sprejeti korakov nazaj v času tako hitrega tehnološkega razvoja itn., koraka nazaj v zgodovino. Primejati tukaj Švico, ki ni članica Evropske unije, ki ima drug sistem, je napačno in zavajajoče. Namesto da bi nadgrajevali, da bi razvijali znanje, tudi v Sloveniji že tri leta obstajajo sistemi, ki so bili že predvideni za testiranje, pa jih niste dovolili, da bi se začeli testirati, zato ker ste imeli drugačne interese. Gre za zadevo, ki je neverjeten eksperiment, ki nima jasnih izračunov, za katerega ukrepe se ne vedo posledice. Gre za to, da resnično, bilo je že rečeno, mi smo odpravili mejo na Škofijah, Fernetičih in tako naprej za tiste, ki hodijo dnevno v igralnico, v gostilne, na kosila in tako naprej. Sedaj se bodo morali ustavljati in kupovati vinjete. Za tistih 9 kilometrov od Šentilja do hrvaške meje prav tako bodo plačali vinjete, polletne in enkrat oziroma dvakrat se bodo peljali. In ne nazadnje, začeli smo na dan, ko je Evropska komisija opozorila Slovenijo, da naj se ne igramo s takimi eksperimenti, razpravo v Državnem zboru in sprejeli nekaj zastarelega, korak nazaj v [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala lepa. Odpiram ponoven krog za prijavo k obrazložitvi lastnega glasu. Besedo ima poslanec Branko Grims.
Poglejte, zelo lepo se je sklicevati na stroko, ampak en konkreten primer iz lanskega leta. V peklenski vročini sem se sredi dneva po stari cesti lepo v pol ure pripeljal iz Kranja v Ljubljano v službo. Zraven sem poslušal po radiu, kako je na cestninski postaji v Voklem približno 45 ur čakalne dobe zaradi kolon. In kje je potem tista silna stroka, ki je ugotovila, da so zastoji na vseh cestah in da to s cestninjenjem v sedanji obliki nima nobene zveze? To bi pa res rad vedel za to pojasnilo. Se pravi, očitno gre za nek kvazi argument, ki je popolnoma privlečen za lase. Podobno kot, ko govorite o tem, da naj bi ta sistem pomenil, da bodo sedaj avtomobilisti subvencionirali tovornjake. Treba je vedeti, da ceno prevozov oziroma cestnin za tovorna vozila je že uzakonila zdavnaj prejšnja vladna naveza LDS in SD. In če gre za kakršnokoli subvencioniranje v cenah, ki se sedaj nič ne spreminjajo, potem je bilo to uvedeno že zdavnaj takrat. Ta razmerja so že zdavnaj uvedena. In novi zakon pravzaprav tukaj nič ne spreminja. Odpira pa promet in končno odpravlja tiste nesrečne scene, po katerih smo bili vsi znani, žal tudi po Evropi, in smo jih tudi sami lahko gledali vsak dan na televiziji, ko se v neskončnih kolonah pred vsako cestninsko postajo premikajo po metrih turisti preko Slovenije. Ta problem rešujemo, odpiramo ceste in končno rešujemo promet na evropsko primerljiv način. In lahko bi bili veseli. In še enkrat, lahko bi že enkrat tudi gospodje iz tranzicije nehali uprizarjati tole basen o 40 tranzicijskih lisic in kislem grozdju vinjet, ki se jih sami nikoli niste upali uvesti, ker ste bili pač pod pritiskom lobijev. Ta vlada in ta koalicija pa sta državljanski pogum zbrali.
Hvala lepa. Gospod Aleš Gulič.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Kar dobro zmedo smo naredili s to razpravo o vinjetah in pa o starem tipu cestninjenja. Bodimo si na jasnem, eden je zanič, drugi je pa še slabši. Tako približno je to. Če so do včeraj plačevali tisti, ki so redni, dnevni migranti, recimo s Primorske, neko določeno ceno ali pa tisti, ki so s Štajerske, neko drugo, vmesni pa so imeli vse to zastonj, če so živeli v pravem kraju, potem se bo sedaj to obrnilo. Ampak zaradi tega še ni dosežena pravičnost. Ne ta vlada, ne ta koalicija ni tista, ki opravlja kozmnične krivice s kozmičnimi pravicami. Edina stvar, ki bi to rešila, je cestninjenje po tem koliko kilometrov kdo prevozi in koliko uniči cesto. To bi bilo pravično. In v to smer bi bilo treba iti. Ali se bodo kolone zmanjšale ali ne, je veliko vprašanje. Tovornjakov je na naših cestah, predvsem šleparjev oziroma teh vlečnih vozil, zelo zelo veliko in jih zna biti še več, ki se bodo ustavljali na čelnih postajah. In vprašanje je, če bo tisto ozko grlo v tem lijaku lahko požiralo potem vse tiste, ki bodo prihajali z vinjetami. Tukaj fantazirati o tem, je nesmiselno. Ampak žal pa na drugi strani nimamo ne ekspertiz, ne simulacij. Nobene. Ampak tako: poizkusimo še to. Jaz vem, da je to všečno, recimo, za kakšne kraje, za ljudi, ki se vozijo od daleč vsak dan. Ampak za kakšne druge pa ni. Tisti recimo, ki se vozijo iz Zasavja po zasavski cesti, doslej niso plačevali nič, sedaj bodo pa za dva kilometra obvoznice plačevali polno ceno. Toliko kot vsi [[...]] [[Izklop.]] [[...]]
Hvala. Gospod dr. Mitja Slavinec. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Napovedal sem, samo zaradi tega, ker je to eden izmed predvolilnih zakonov, ne bom iskal argumentov proti vinjetam. Poskušam poiskati tudi tiste pozitivne stvari. Najpomembnejša, ki jo vidim, je, da je to zakon, ki vsekakor prispeva k skladnejšemu regionalnemu razvoju. Tisti, ki ste govorili, da je cena vinjet visoka tudi za 2 kilometra ali kaj takega. Trdim, da cena vinjet ni visoka. In če mi kdo ne verjame, naj se štirikrat na mesec recimo pelje v Maribor ali pa v Mursko Soboto, sedaj razlike še ni, upam, da čim prej bo, in bo potem videl, da je bila cestnina v tem trenutku visoka. Se pa zavedam, da kot noben zakon tudi ta ni brez takšnih členov, ki se jih ne bi dalo še popraviti, ki se jih ne bi dalo še izboljšati. Veliko o tem smo že slišali. In to vsekakor ostaja potem naloga naslednji vladi, kakor tudi naslednji vladi ostane naloga, kako zapreti to luknjo, ta izpad prihodkov, ki definitivno bo nastal. Saj to je jasno. Če manj plačujemo, potem bo tudi nekje zmanjkalo. Je pa glede cene še ena zadeva, ki jo je pa vsekakor treba na tem mestu izpostaviti, kjer pa cena je previsoka. Bistveno previsoka je na področju kazni. Kazni so desetkrat prevelike. Če primerjamo razmerje med kaznijo in vrednostjo vinjete pri nas in, recimo, v sosednjih državah, kjer vinjete imajo, vidimo, da je to razmerje za faktor 10. In zakaj je tako? Zaradi tega, ker tam je verjetnost, da te bodo brez vinjete ujeli, očitno desetkrat večja. Tu pa je že v sami pripravi zakona vkalkulirano to, da je itak majhna verjetnost, da bodo koga, ki se bo vozil brez vinjete, ujeli. Ampak na koncu koncev spet vidimo, da je to še en dokaz, da Vlada nadaljuje s politiko represije nad državljankami in državljani Republike Slovenije. In žal mi je, da je to tako. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Bojan Homan, prosim.
Hvala. Sam bom uvedbo vinjet z velikim veseljem podprl. Ne znam si predstavljati še ene turistične sezone v čakalnih vrstah. Sam prihajam z Gorenjske. Če tega ne bi naredili, bi dobili še eno novo cestninsko postajo, popolnoma nepotrebno, tako bi ljudje čakali na Brezjah, na Voklem, v Ljubljani, potem spet naprej proti morju in samo plačevali, plačevali, plačevali. V turističnih konicah je že pred Torovim bila kolona do bencinskega servisa Voklo. To je kolona štirih kilometrov, popolnoma nepotrebna. In ljudje pravijo, kje bodo kupovali - nobenih kolon ne bo na mejah, nikjer ne bo kolon, ker bodo vinjete lahko kupili že zunaj, na Adacu ali pa ravno tako na sosednjih bencinskih črpalkah, kot pri nas lahko kupijo Avstrijci na naših bencinskih črpalkah ali pa Hrvatje na naših bencinskih črpalkah že avstrijsko vinjeto. To bom z veseljem podprl. Ne morem pa se strinjati s kolegi iz opozicije, ki tako vehementno govorijo, kako je to nepotrebno. Te vinjete oziroma nalepke so zelo pomembne in hudičevo dobra zadeva. Nepotrebne so pa bile njihove nalepke, ki smo jih morali plačevati, in to drago, za registracijo, pa si moral takrat plačati še nekomu, da ti jo je prilepil, pa še nekomu, da ti jo je odlepil, pa nisi vedel, zakaj. Tu boš pa plačal za to, da se boš ceneje vozil po avtocesti, pa še čakal ne boš. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Geza Džuban, prosim.
Hvala lepa. Velikega veselja nimam, kljub temu, da bom zakon podprl, iz razlogov, ki sem jih že navedel. Zakon je predvolilni in ima določene napake. In predloge opozicije, ki so bili na tapeti, je celo priznal sinoči gospod minister, da bi kazalo mogoče katere od predlogov podpreti in bi zakon lahko bil še boljši. Za podporo je pa zelo preprost, lahko tudi egoističen. Če bodo nekateri plačali cestnino 35 ali 55 evrov za prevoženih 600 metrov po nekem cestnem sistemu, ki se cestnini, potem mi, tisti, ki bomo prevozili 200 kilometrov, moramo sistem cestninjenja podpreti. Za nas iz Pomurja je pač situacija takšna. Ali če povsem egoistično vzamem, če bo tisti, ki se enkrat pripelje v Ljubljano, plačal 35 evrov, moram jaz, ki se pripeljem 50-krat v Ljubljano, tudi plačati 35 evrov. Je pa vprašanje poštenosti. In seveda bo ta zadeva ostala odprta. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo. Sam bom podprl novi model pobiranja cestnine. Moram reči, da mi je kar hudo, kako težko in boleče je slovo od enega nepravičnega sistema, ki je bil v veljavi do sedaj. Dejstvo je, da je ta obstoječi sistem zelo nepravičen predvsem zaradi tega, ker imamo različne avtocestne odseke, kjer nekateri plačujejo, drugi plačujejo, če se slučajno ujamejo, tretji so pa sistemsko oproščeni. In ta sistem je, moram reči, zelo nepravičen. Drugi razlog, zakaj bom podprl, je to, da se bodo s tem načinom pobiranja cestnine izredno razbremenile vzporedne ceste. In to bo pomemben prispevek k varnosti, izboljšanju prometne varnosti v teh okoljih, kajti praviloma gredo te ceste vse skozi naseljena področja. In tretji razlog, zakaj bom podprl ta sistem, pa je to, da sem proti temu, da sistematično na avtoceste vgrajujemo ozka grla. Mislim, da je bil sistem ali pristop h gradnji avtocest, koncept gradnje avtocest, zgrešen in mi smo sistematično na vsakih nekaj 10 kilometrov zgradili [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ozko grlo. In s tem smo praktično izničili celoten učinek, predviden učinek, ki naj bi ga dosegli z izgradnjo tega omrežja. Ta model, ki se sedaj uvaja, pomeni ravno to: odpravo sistematično zgrajenih ozkih grl na avtocestah in s tem tudi bistveno povečano pretočnost avtocestnega sistema. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanka Majda Potrata.
Hvala za besedo. Če bi gledala s svojega stališča, kaj to zame pomeni - nov sistem pomeni zmanjšanje plačila, bi morala zakon podpreti. Če gledam s stališča, da je sedanji sistem cestninjenja neustrezen, bi morala zakon podpreti. Pa ga vendarle ne bom, ker v njem ne vidim zgodovinskosti, kot nekateri koalicijski poslanci, zato ker en slab sistem nadomeščamo s hibridnim sistemom, ki ni pravičen. Zastonj je trditi, da bomo odpravili ozka grla, da bo tekoč promet, ko je vendarle popolnoma jasno, da bo na številnih mestih zmanjšana hitrost, ko je vendarle popolnoma jasno, da ob stranskem pasu, kdor se vozi z ABC, ve, kolikokrat mora kljub ABC-ju čakati in stati. Zdaj bodo po tistem vozili tovornjaki. Kako dolge kolone bodo zaradi tega, se nič ne ve, in kako bo to vplivalo na varnost cestnega prometa, tudi ne. Prav tako se ne ve, kolikokrat bodo nadzor opravljali za preverjanje, ali so vozila s plačano vinjeto ali ne. Tudi to bo pomenilo odmik od tekočega prometa. Da ne govorimo o vseh tistih, denimo, Mariborčanih, ki do zdaj niso potrebovali takšnih poti, za katere bi morali plačati cestnino. Zdaj bodo zaradi uvedbe plačila tudi na obvoznicah morali to plačati. In ne malo jih je bilo, ki so imeli pomisleke zaradi tega načina plačevanja cestnine. In zaradi vseh teh pomislekov, ker sem prepričana, da novi način ne pomeni izboljšave, zakona ne bom podprla. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Prešli bomo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za 49, proti 9. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - obravnava oziroma vprašanja poslank in poslancev. Jaz prosim poslance, ki nameravajo zapustiti sejo, da to storijo in ostalim omogočijo, da sodelujejo. Kolega Bajc, kolega Janc, prosim. Hvala lepa. Prvič. V skladu s predlogom poslanke gospe Barbare Žgajner Tavš bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za delo, družino in socialne zadeve gospe Marjete Cotman na poslansko vprašanje gospe Barbare Žgajner Tavš v zvezi z izplačevanjem transferov posameznikom in gospodinjstvom. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za 20, proti 37. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Drugič, v skladu s predlogom poslanca gospoda Bojana Kontiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo dr. Gregorja Viranta na poslansko vprašanje gospoda Bojana Kontiča v zvezi s plačami v javnem sektorju. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za 19, proti 37. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Tretjič, v skladu s predlogom poslanca gospoda Antona Kokalja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Janeza Podobnika na poslansko vprašanje gospoda Antona Kokalja v zvezi s postopki pri sprejemanju prostorskih planov. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 31. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da predlog ni sprejet. V skladu s predlogom gospoda Srečka Prijatelja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Zofije Mazej Kukovič na poslansko vprašanje gospoda Srečka Prijatelja v zvezi z zagotavljanjem enakih možnosti vsem pacientom. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 39. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Petič, v skladu s predlogom poslanca mag. Franca Žnidaršiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Zofije Mazej Kukovič na poslansko vprašanje mag. Franca Žnidaršiča v zvezi z dopolnilnim zdravstvenim zavarovanjem. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 19, proti 36. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Šestič, v skladu s predlogom poslanca gospoda Jožefa Školča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Jožef Školča v zvezi z ukrepi pri kršitvah zakonov. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 38. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. Sedmič, v skladu s predlogom poslanca gospoda Janka Vebra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janka Vebra v zvezi z davki. Obrazložitev kolega Veber.
Hvala za besedo. Želim še enkrat izpostaviti, kako neustrezen odgovor je podal predsednik Vlade na moje vprašanje. Če katera zakonodaja mora biti izjemno jasna, je to prav tista, ki nalaga plačevanje davkov. Predsednik se je zavzel za stališče, da pravzaprav lahko on osebno ali vlada ali minister za finance kar sam določi, kdo bo davke v Sloveniji plačeval, kdo jih ne bo plačeval. Gre za resnično nevzdržno stanje. Gre za prikaz nepravne države, ki si ga dejansko v Sloveniji nikakor ne moremo privoščiti. Dejstvo je, da 154. člen Zakona o dohodnini zelo jasno nalaga, da se mora pavšalni znesek subvencij pripisati katastrskemu dohodku vsakega lastnika kmetijskega ali gozdnega zemljišča in vsakemu čebelarju, ki ima panj za čebele. Gre za zelo jasno zavezo, da se je potrebno oziroma da je potrebno zaračunati te pavšalne subvencije. Dejstvo pa je, da 100.000 lastnikov zemljišč ni prejelo subvencij, niti zaprosilo za te subvencije. Želim vas opozoriti še na eno dejstvo. Da tudi tisti kmetje, ki so zaprosili za subvencije v letu 2007, jih niso prejeli, ker je Vlada zamujala z izplačili subvencij. Zakon o dohodnini zelo jasna nalaga, da ni mogoče obdavčiti dohodka, ki ga nisi prejel, in osnova za katastrski dohodek je dohodek v letu 2007. Gre za zelo resno vprašanje, ki ga zagotovo moramo obravnavati v Državnem zboru in ljudem jasno povedati, ali so zavezanci za plačilo davka iz naslova zemljišč ali ne.
Hvala lepa. Kolega Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine bi rad povedal, da ni prav nobenega razloga za to, da bi obravnavali, ker smo to temo obravnavali 10. 4. na 30. redni seji Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Soglasno smo sprejeli tri sklepe, na podlagi katerih je razumeti tudi odgovor predsednika Vlade danes poslancu gospodu Vebru, s katerim smo nakazali rešitve tega problema. Da pa problem obdavčitve obstaja, to nesporno drži. V letu 2004 ste sprejeli zakonodajo, s katero ste 100% brez izjeme obdavčili vse subvencije. V letu 2006 smo nakazali prve rešitve z davčno reformo in uzakonili takšen zakon o dohodnini, ki v danem trenutku obdavčuje vsega 55% subvencij. Iz obdavčitve izvajanje izvzema vsa plačila, ki so vezana na izvajanje kmetijsko-okoljskih programov kmetovanja na območjih z omejenimi dejavniki, izvajanje evropskih standardov, investicijske podpore, podpore mladim prevzemnikom. V teh sklepih, ki sem jih že omenil, je odbor posebej izpostavil in zahteval od Ministrstva za finance in Vlade, da usmeri vse napore reševanja v smer tega, da se neizplačane subvencije ne obdavčijo. Predsednik Vlade je danes jasno povedal, da je ta rešitev proučena, možna in da se bo tudi izvedla. Vsekakor še enkrat poudarjam, da ni razloga, pred 15-mi dnevni smo več ur razpravljali na to temo, gospod Veber ni nasprotoval sprejetju zaključnih sklepov in zaradi tega ni prav nobenega razloga, da podpremo ta predlog sklepa in da podpremo razpravo na to temo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiram še postopek za prijavo v lastnem imenu. Kdo želi? Kolega Veber, beseda je vaša.
Hvala. Že to, kar je gospod Sušnik nekako poskušal obrazložiti kot razlog ponovno, da ni potrebno spremeniti zakonodaje, želim še dodatno pojasniti, da je potrebna razprava v Državnem zboru o tem vprašanju. Seveda sem podprl sklep Odbora za kmetijstvo, da se ne obdavčijo tisti, ki niso prejeli subvencije, vendar sem tudi sam zelo jasno povedal, da je za to potrebno spremeniti zakon. In Socialni demokrati smo vložili Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o dohodnini, s katerim spreminjamo 154. člen na način, da resnično tisti, ki subvencij niso prejeli, ne bodo obdavčeni. In ponovno poudarjam, ne more predsednik Vlade sam odločati o tem, ali bo nekdo obdavčen ali ne bo obdavčen. Treba je spremeniti zakon. Zakon je vložen in potrebno ga je tudi obravnavati v času, dokler ne postanejo odločbe, ki jih prejemajo zavezanci, pravnomočne. Ko bodo postale pravnomočne, smo zamudili prav vse. Vsakemu, ki se bo pritožil, bo lahko minister za finance jim dal odgovor: "Oprostite, nimate prav, odločba je pravnomočna, 154. člen nam nalaga, da vas obdavčimo". To so dejstva. Zato je nujno potrebno zakon spremeniti. In še enkrat poudarjam, na odboru sem na to jasno opozoril, vložili smo Socialni demokrati zakon in dajmo ta vprašanja, če je potrebno še kakšno nejasnost odpraviti, odpraviti na seji Državnega zbora, ko bomo o tem opravili razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Sušnik še v lastnem imenu. Izvolite.
Vsekakor je potrebno razrešiti krivično in nekonsistentno obdavčitev subvencij, ki jo je uvedla in uzakonila vladna koalicija leta 2004. Prvi korak v to smer je bil že narejen z davčno reformo v letu 2006, drugi korak je bil napovedan s spremembo zakona o katastrskem dohodku, kar je nujna in edino prava rešitev, ki lahko zagotavlja obdavčitev po dejanskem finančnem toku. Jaz moram zdaj povedati tisto svoje osebno mnenje, iskreno ne verjamem v dobronamernost pobud gospoda Vebra. Gospod Veber, ki se toliko zavzema za kmetijsko politiko, prihaja namreč iz politične stranke, ki je vseskozi gojila žlahten odnos do kmetijstva. In ta žlahten odnos do kmetijstva se je najbolj demonstriral prav na primeru Kočevskega. Odnos do kmetijstva in do podeželja je razviden v tem, da so cela področja opuščena in da je celo Kočevsko zaraščeno. Na desetine vasi je izginilo v obdobju skrbi njegovih predhodnikov za razvoj kmetijska in podeželja. S tega vidika je praktično nemogoče dobronamerno povzeti tudi ta predlog in to pobudo za razpravo, ki smo jo danes dobili. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Proceduralen predlog, kolega Veber.
Proceduralno predlagam, da ta koalicija spremeni sistem obračunavanja odškodnin iz koncesij državnih gozdov na način, da bodo občine, v katerih se seka državni les, bile deležne tudi plačila teh subvencij. Če kdo krade Kočevsko, jo krade desna koalicija. To je že ves čas od same osamosvojitve oziroma od leta 1993, ko je bil ustanovljen Sklad kmetijskih zemljišč in gozdov Republike Slovenije. Izjemno visoki zneski [[...]]
Hvala lepa kolega Veber [[...]]
[[...]]se opletajo iz Kočevske ravno zaradi interesa desnice. To vrnite Kočevski, pa bodo vasi živele naprej.
Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Da.]] Odpiram postopek. Izvolite. Besedo ima poslanec Geza Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bom podprl predlog kolega Vebra iz preprostih razlogov. Odbor za kmetijstvo je predlagal Vladi tri sklepe, od katerih sta v tem trenutku aktualna dva. Prvi je sklep, da Vlada prouči možnost oprostitve tistih, ki niso prejeli subvencij itd. Vendar Vlada niti ne razume, niti ne ve, kar smo slišali predsednika Vlade, ko trdi, da sploh niso zavezanci dobili odločb, čeprav imamo odločbe tukaj pred seboj. Drugič, kar mi je najhujše, ko predsednik Vlade trdi, da za oprostitve sploh ni potreben zakon, da to lahko naredimo v tej državi kar tako, da je potreben zakon samo za obdavčitve. Nekaj nepojemljivega in nekaj nesprejemljivega. In zaradi tega je potrebna razprava, da, prvič, razčistimo, ali so bile odločbe in položnice zraven ali se državljane z zakoni obremenjuje in razbremenjuje. In drugi sklep odbora, ki je tudi pomemben: ali bo v bodoče za tekoče leto način obdavčevanja skozi katastrski dohodek, ali bodo subvencije zraven, ali bodo tisti, ki sploh ne dobijo subvencij, tudi zraven, itn.? Tematika je tako obširna, da bi kazalo morda tudi pred volitvami državljanom naliti čistega vina, da bodo vedeli, kako sedaj in kako v bodoče. Hvala lepa.
Proceduralno. Poslanka Uhan? Aha. Seveda bomo zabeležili. Besedo ima poslanec Mitja Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Tudi sam podpiram ta predlog iz vsaj dveh razlogov. Prvi je ta, ki smo ga že večkrat slišali, da je prav gotovo smiselno razčistiti, zakaj bi se dohodnina morala plačati za nekaj, kar nisi prejel. Da plačujejo dohodnino tudi tisti, ki subvencij niso prejeli. Problem pa je še širši, problematika še vsaj na enem drugem področju. In to je, da tudi tisti, ki želijo vložiti zahtevke za dohodnine zaradi nefunkcioniranja spletne aplikacije, tega ne morejo narediti. Tudi ko vložijo, te subvencije dobijo vsaj pol leta kasneje kot v sosednjih državah. Konkretno vem za Avstrijo in Madžarsko. In to kaže, da Slovenija izgublja priložnosti biti neto prejemnica evropskih sredstev, ampak bomo verjetno spet neto plačniki. Kmetijske subvencije so namreč tisti delež, tisto fond, ki ga iz Evrope največ lahko počrpamo. Ves ta delež subvencij, ki se izplačuje našim kmetom, je samo 20% iz slovenskega proračuna, preostala velika večina so sredstva, ki jih je treba vedeti in seveda se jih splača izkoristiti iz evropskega proračuna. In vidimo, da smo pri tem zelo neučinkoviti. In ne samo, da smo neučinkoviti, na račun tega, da naše subvencije, niti jih ne moremo vložiti oziroma kmetje, ki so do tega upravičeni ne morejo tega pravočasno storiti, razpisi so prepočasni, po drugi strani so potem tudi realizacije toliko zamaknjene, da sosedje pridejo, pri nas pokupijo gnojila in druge stvari za setev, dvignejo se cene in naši, ko s polletno zamudo oziroma pol leta kasneje kot sosedje denar dobijo, morajo za te zadeve več plačati kot bi sicer, ampak na koncu potem še plačajo dohodnino tudi tisti, ki tega niso dobili. Razprava je prav gotovo smiselna in jo podpiram. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Milan M. Cvikl. Izvolite.
Podprl bom predlog, ker je treba razpravljati o tem, kar je rekel gospod Sušnik. Leta 2006 smo sprejeli dohodninsko zakonodajo. Zaradi te dohodninske zakonodaje tisti, ki niso dobili subvencije, plačujejo, tisti, ki pa dobivajo visoko subvencijo, pa plačujejo manj zaradi uvedenega sistema povprečja. In ne samo to, v letu 2008 prihajajo položnice za to reformo. Vsem prejemnikom kmetijskih subvencij svetujem, da se pritožijo na odločbe, ker je to edini način, da bomo do takrat, ko bomo v Državnem zboru ta problem rešili, res ne plačati tega. Ko bodo pa pritožbo dobili zavrnjeno, se pa naj pritožijo na odložitev plačila. Mi moramo v Državnem zboru razpravljati o takšnem odgovoru predsednika Vlade, ki pravi, davki so ali pa niso, odvisno od tega, kako jaz to tolmačim. To je nedopustno stanje. Dejstvo je, gospodje, leta 2006, z veljavnostjo 1. januar 2007, je bila uvedena reforma, ta reforma sedaj prihaja v obliki položnic na stotisoče naslovov slovenskih državljank in državljanov in v povprečju vsak plača 100 do 150 evrov več v letu 2008 za napake, storjene v letu 2006. To je račun za Janševo, Bajukovo, Šircljevo in ne vem katero še davčno reformo. In o tem je treba razpravljati. In znotraj tega govoriti o tem, da je prav, da plačajo subvencije tudi tisti, ki jih sploh niso dobili, in da tega ne rešimo s spremembo zakona, seveda ne gre. To, česar predsednik Vlade ni razumel, je, da lahko ta zakon velja tudi za nazaj, ker retroaktivnost, kadar je dobra za davkoplačevalce, pač ni v nasprotju z zakonodajo. Ampak to mu bodo že še pojasnili. Če pa vam ni všeč, da smo mi predlagali ta zakon, vzemite ga! Vi ga predložite, našega zavrnite, in vašega bomo rade volje sprejeli. Samo naj se reši problem! Podprl bom [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. SD trdi, da je treba spremeniti zakon, da ne bodo obdavčeni tisti, ki niso prejeli subvencije. Zato ni treba sprejemati novega zakona, to piše še v 15. členu zakona, da so obdavčljivi samo tisti prejemki, ki si jih dejansko prejel. In ni nobene osnove za to, da ponovno spreminjamo zakon v tem smislu.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Tanko. Izvolite.
Hvala lepa. Najprej o problemu Kočevske, ki je imela po letu 1945 poseben status, in pričakoval bi, da bi bila na osnovi tega posebnega statusa tudi izredno razvita pokrajina. Po letu 1992 so bile koalicije LDS, SD zelo dolgo obdobje, in če ni uspelo po letu 1945 do 1992 usposobiti Kočevske za dobro življenje, bi jo lahko vsaj takrat. Tudi koncesijski del bi lahko že v mandatih, ko ste bili v koaliciji, večkrat popravili. Kar zadeva pobudo, pa moram reči, da bi na osnovi zakona Ropove vlade iz leta 2004, ki je sedaj vaš član in ste zakon tudi sami podprli, šlo v obdavčitev približno 240 milijonov evrov subvencij. S to davčno reformo, ki jo je ta vlada sprejela, gre samo 73 milijonov evrov. Več kot 100 milijonov evrov je s to davčno reformo šlo manj v obdavčitev iz naslova kmetijskih subvencij. In zdaj tisti, ki so sprejeli zakon v prejšnjem mandatu, govorijo o nepoštenosti in govorijo o nepravičnih obremenitvah. Trikrat manjše so, kot bi sicer bile, če bi obveljala in če ne bi popravili davčne reforme. In iz tega licemerja, ki je tukaj, tega predloga enostavno ne morem podpreti. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Jaz sem šele sedaj opazil, kako je razprava o tem poslanskem vprašanju potrebna, ker se je že začela. In zato verjamem, da boste vsi kolegi iz vladne koalicije sledili svojim kolegom, vodji poslanske skupine gospodu Tanko, predstavniku v Odboru za kmetijstvo gospodu Sušniku, predsednici Odbora za kmetijstvo gospe Uhanovi in boste videli, ker že razpravljamo. Torej razprava je potrebna in dajmo jo omogočiti. Vi povejte, kaj je na Kočevskem narobe, gospod Veber bo povedal, kaj ni narobe, kaj je prejšnja vlada naredila, kaj je ta vlada naredila. Dajmo to omogočiti. Sami ste začeli razpravljati v smislu obrazložitve glasu in omogočimo to razpravo. Sedaj šele vidite, kako je potrebna. Če pa ne boste tega naredili, potem pa ne vem, zakaj se prijavljate. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanka Potrata.
Jaz bom seveda predlog za to, da opravimo razpravo, podprla tudi zaradi tega, ker je bilo v Državnem zboru na tej seji govora o prijazni javni upravi. Ampak ta prijazna javna uprave, v njenem imenu Davčna uprava, je posameznikom izdala odločbe, z izpolnjenimi položnicami, ki jih morajo plačati, in kjer je tudi upoštevan podatek, o katerem govorimo. In kakšen je sedaj zapovedan postopek. Sedaj se bo tisti, ki bo nezadovoljen s tem, ker subvencije ni dobil, moral pritožiti. Na podlagi katere zakonske osnove bo Davčna uprava odgovarjala, da njemu ni treba, saj ne bo imela zakonske podlage, na podlagi katere bi lahko rekla, da mu tega ni treba plačati? Toliko k tem velikim dosežkom javne uprave, da ne govorimo, da sem morala, zato ker sem lastnica nekega majhnega gozda, dobiti tako velik plakat, ki mi je narekoval, da moram plačati 1,47 evra. In še bi lahko govorili o velikih dosežkih prijaznosti. Jaz sem se za obrazložitev glasu prijavila samo zato, da opozorim tudi na ta vidik. Kakorkoli minimalizirate dokument, ki je bil poslan, nosi izraz odločbe. In na odločbo se je treba pritožiti, če nočeš tistega plačati. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Kolega Žnidaršič, se opravičujem, beseda je vaša.
Hvala lepa. Jaz bom predlog za razpravo podprl, ker se v načelu strinjam z vsemi tistimi, ki so rekli, da so obdavčljivi samo tisti prejemki, ki jih je nekdo dobil. To je zagotovo tako zapisano in o tem ne bi bilo treba razpravljati, če bi tudi praksa bila taka. Ampak ni. Jaz imam v pisarni pismo gospe, ki pravi, ukrenite nekaj, da ne bom plačala davka na subvencijo, ki je nisem dobila. To je sedaj težava. In ker se je to zgodilo, je o tem treba razpravljati. Jaz ne vidim razlogov, zakaj ne bi. In nič nenavadnega ni v tem predlogu, da se pogovorimo o tej zadevi. In ni res, da zdaj tisti zakon, ki pravi, da se obdavčijo samo tisti dohodki, ki jih dobimo, če pa so prišle položnice tudi za tisto, kar nekdo ni dobil. In to je težava. Temu se ni mogoče izogniti, temu bridkemu dejstvu, ki je sicer neprijetno, ampak smo ga očitno zakuhali v tej oblasti. Ne vem, zakaj ne bi smeli reči: "To bomo popravili z zakonom, takim ali drugačnim." Ali s tem, ki je bil vložen, jaz ne vem, čigav je, ali ga bomo sami. Treba je rešiti zadevo enkrat za zmeraj. Jaz sem tudi dobil nek račun za 1,45 evra. Plakat in čas, ki je bil potreben, da se je to napisalo, je bilo najbrž daleč več vredno. Ampak nič hudega. Jaz sem to plačal, ne da bi si delal sive lase. Zadeva je problem in jaz bom podprl ta predlog. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 44 poslancev in poslank, kar pomeni, da nismo sklepčni. Ponovno bomo odločali o predlogu sklepa. Torej drugič glasujemo. Navzočih je 42 poslank in poslancev. Glede na to, da smo v tem trenutku nesklepčni, odrejam 10 minut odmora. Sejo prekinjamo in jo bomo nadaljevali ob sedemnajsti uri in petnajst minut.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo s prej prekinjeno točko zaradi dvakratne nesklepčnosti poslank in poslancev. Proceduralni predlog. Kolega Gulič, izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! V imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije za to točko in za to glasovanje napovedujemo obstrukcijo, ker se očitno ne da nikoli zmeniti o tem, da bi razpravljali v Državnem zboru o pomembnih vprašanjih. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Sprejeto. Kolega Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo. Tudi s strani Poslanske skupine Lipa, proceduralno. Glede na to, da smo videli, da je razprava še kako potrebna o tako pomembni zadevi, ki jo je izpostavil kolega Veber, pa ni bilo nekega resnega posluha, šlo je celo za politično obračunavanje pri tako vsebinski temi, kot so, recimo, kmetje v naši državi, oglasila se je celo sama predsednica odbora, torej vidimo, da bi razprava bila potrebna. Glede na to, da je petek popoldan in vidim, da pol parlamenta manjka, kar je nedopustno za takšen zbor, kot je Državni zbor, predvsem gledam kolege, ki naj bi bili v opoziciji, pa jih ni, tudi z naše strani za to točko in to glasovanje napovedujem obstrukcijo.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje o predlogu sklepa, ki se glasi: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade, gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje gospoda Janka Vebra v zvezi z davki. Glasujemo. Navzočih je 44 poslank in poslancev. To pomeni, da tudi v tretjem poskusu ni bilo sklepčnosti, kar po naših pravilih pomeni, da prekinjam sejo. O nadaljevanju vas bomo obvestili. Za zaključek pa dovolite, da vas obvestim, da Odbor za zunanjo politiko sklicuje svojo 87. nujno sejo, ki se bo začela takoj po zaključeni seji Državnega zbora v sobi 212. In Odbor Državnega zbora za evropske zadeve se bo pričel 10 minut po končanem zasedanje, torej čez 10 minut v velikem salonu v prvem nadstropju. Hvala.