Dobro jutro, poštovane kolegice i kolege. Evo na početku današnjeg rada, ja bih predložio da objedinimo prve dvije točke, dakle to je: - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o provedbi norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2014. do 2021. između Kraljevine Norveške i Republike Hrvatske, drugo čitanje, P.Z. br. 427 - Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o provedbi EGP financijskog mehanizma za razdoblje od 2014. do 2021. između Islanda, Kneževine Lihtenštajna, Kraljevine Norveške i Republike Hrvatske, drugo čitanje, P.Z. 426 Jer se oba dvije stvari rade o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti vezano uz financije. Jel' se slažete, ima tko protiv? Nema, dobro, drago mi je. Oba akta je predlagatelj Vlada RH temeljem članka 85. Ustava RH i članka 207. Poslovnika Hrvatskog sabora. Temeljem članka 207. a Poslovnika propisano je da se zakoni kojima se u skladu sa Ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori, donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za regionalni razvoj i fondove EU-a. Želi li predstavnik predlagatelj dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova EU-a, gospodin Velimir Žunac, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažene saborske zastupnice i zastupnici. Pred vama su Konačni prijedlozi Zakona o potvrđivanju EGP-a i norveškog financijskog mehanizma za razdoblje 2014. do 2021. g. Kao što znate, RH i Kraljevina Norveška otvorili su zajedno sa Islandom, Kneževinom Lihtenštajnom pregovore o zaključivanju memoranduma provedbi ovih financijskih mehanizama u ožujku 2017. g. a oni su završili 28. veljače 2018. g., dakle, kada su finalizirani ti pregovori o ova dva financijska mehanizma. Dakle, Vlada RH na svojoj sjednici održanoj 27. lipnja 2018. g. donijela je odluku o pokretanju postupka za sklapanje memoranduma o suglasnosti o provedbi kako norveškog financijskog mehanizma tako i EGP financijskog mehanizma za razdoblje 2014. do 2021. g. Memorandum su potpisali za norveški financijski mehanizam dakle veleposlanica gospođa Astrid Versto u ime Kraljevine Norveške a u ime RH ministrica Gabrijela Žalac. Također, EGP financijski mehanizam su potpisale dakle predstavnica Islanda, predstavnica Kneževine Lihtenštajn te isto tako veleposlanica u Zagrebu 3. srpnja, dakle u ime Kraljevine Norveške a naša ministrica Gabrijela Žalac u ime RH. Dakle, ovim zakonom se potvrđuje memorandum o suglasnosti kako norveškog tako i EGP financijskog mehanizma te se dakle sve njegove odredbe u skladu sa člankom 141. Ustava RH, znači postaju dio unutarnje pravnog poretka RH. Dakle i jednom i drugom memorandumu udio zemalja donatorica ne može biti veći od 85% a znači RH dužna je osigurati sufinanciranje u iznosu od 15% s tim da neki programi kao što su recimo program civilnog društva, kao što je recimo program koji provodi ured financijskog mehanizma, međuvladine organizacije i neki drugi programi po posebnim propisima, dakle ti se u potpunosti financiraju iz ovih financijskih mehanizama. Što se tiče norveškog financijskog mehanizma, ono što je dakle bitno za naglasiti, dakle da se program inovacija i istraživanja, obrazovanja i konkurentnost te program socijalni dijalog, tehnička pomoć državi korisnici, rezerva i fond za bilateralne odnose su dakle u potpunosti financirani od strane financijskog mehanizma a dakle program lokalni razvoj i smanjenje siromaštva te program pravosuđe i unutarnji poslovi, dakle RH dužna je osigurati sufinanciranje u navedenom postotku. Norveški financijski mehanizam za razdoblje 1. svibnja 2014 do 30. travnja 2021. g. za RH iznosi 338 148 075 kuna i 20 lipa, dakle darovnicom Kraljevine Norveške RH ta darovnica iznosi 319 817 547 kuna i 52 lipe, dakle nešto malo manje od 32 milijuna kuna a RH je kroz norveški financijski mehanizam dužna osigurati sufinanciranje u iznosu 18 330 527, 68 kuna. Dakle troškovi sufinanciranja ulazit će naravno u redovna proračunska sredstva pojedinog tijela državne uprave. Kad govorimo o EGP financijskom mehanizmu, dakle on ima malo drugačije brojke. Dakle ukupna vrijednost EGP financijskog mehanizma za razdoblje 2014.-2021. iznosi 444 812 120 kuna i 42 lipe, nešto malo manje od 445 milijuna kuna a vrijednost koja je predviđena darovnicom Islanda, Kneževine Lihtenštajn i Kraljevine Norveške, dakle ukupno iznosi 389 820 530 kuna, dakle malo manje od 390 milijuna kuna, dok ostatak koji RH je dužna sufinancirati iz državnog proračuna iznosi 54 milijuna 991 tisuću 590 kuna i 42 lipe, dakle nešto malo manje od 55 milijuna kuna. Naravno i ovdje će troškovi sufinanciranja ulaziti u redovna proračunska sredstva pojedinih tijela državne uprave. Dakle, osim navedene odluke, Vlada RH je na svojoj sjednici održanoj 27. lipnja donijela je odluku o dakle, uspostavi sustava upravljanja i kontrole korištenja financijskog mehanizma EGP prostora, a isto tako i norveškog financijskog mehanizma za razdoblje 2014-2021. Dakle i u tom smislu definirana su tijela u sustavu, kao što su nacionalna fokalna točka koja će zapravo biti u Ministarstvu regionalnog razvoja i fondova EU ... [[Govornik se ne razumije.]] strateško planiranje i koordinaciju EU fondova. Zatim, tijelo za ovjeravanje će naravno biti sektor pri za poslove nacionalnog fonda koji je pri Ministarstvu financija, tijelo za reviziju će biti koje je funkcionalno neovisno od nacionalno fokalne točke i tijela za ovjeravanje. To će biti naravno naša Agencija za reviziju sustava provedbe i programa EU. Naravno, za svaki program postoje različiti upravitelji programa, tako da ono što bih još ovdje htio naglasiti, a važno je da znate, da se svi programi znači su se da tako kažemo, dogovarali kroz već spomenute krugove pregovora i da su oni sadržani u tzv. plavoj knjizi odnosno blue book-u koja je polazna osnova od koje su dakle i RH i zemlje donatorice krenule u pregovaračkim pozicijama i kroz koje su pokušale naravano ostvariti ono što je prioritet za svakog od njih. Tako da smo kroz te dogovore i pregovore koji nisu bili lagani došli do konačnih pregovora koji su danas pred vama gdje se znači, ukupna alokacija pokušava približiti što je moguće više interesima RH, a naravno u tim pregovorima htjeli smo da se iz ovih financijskih izvora odnosno iz ovih financijskih mehanizama financiraju stvari koje, odnosno projekti koji dakle nisu mogući za financiranje iz europskih strukturnih i investicijskih fondova. Tako da ono što je znači sad slijedi nakon ovih memoranduma, suglasnosti, kako norveškoj tako i EGP financijskog mehanizma, dakle slijedi izrada dokumenata koji se nazivaju programski sažeci za svaki od pojedinih programa i dakle, to je minimalno 6 mjeseci, a nakon toga idu pripreme u kojima će upravitelji programa, koji su dakle uspostavljaju sustav za provedbu svatko u sklopu svog programa. Naravno, svi programi će biti u obliku javnih poziva odnosno natječaja koje očekujemo u drugoj polovici 2019. godine i ono što je dakle ovdje za još naglasiti je znači, kad govorimo o norveškom financijskom mehanizmu, znači kao najvažniji projekti odnosno programi biti će programi inovacije, istraživanja, obrazovanja i konkurentnost u ukupnom iznosu od 22 milijuna eura odnosno oko 164 milijuna kuna gdje je dakle cilj programa stvaranje dodatne vrijednosti i održivi razvoj, te program znači, koji se tiče pravosuđa i unutarnjih poslova gdje je cilj ojačana vladavina prava, a ukupan iznos koji će se kroz ovaj program financirati je oko 13 milijuna eura odnosno gotovo 97 milijuna kuna, a sufinanciranje državnog proračuna negdje na razini 17 milijuna kuna. Postoje različite naravno mjere koje će se u okviru pojedinih programa realizirati, ali to sad ako budete imali pitanja. Što se tiče dakle, EGP financijskog mehanizma, program koji je dakle najveći je program lokalnog razvoja i smanjenja siromaštva u ukupnom iznosu od 25 milijuna eura, znači nešto preko 186 milijuna kuna gdje RH treba osigurati sufinanciranje od gotovo 33 milijuna kuna. Dakle, cilj je ojačana društvena i gospodarska kohezija, te program energija i klimatske promjene gdje je alokacija od 17 milijuna eura odnosno preko 126 milijuna kuna, a RH mora osigurati 3 milijuna eura sufinanciranja odnosno nešto preko 22 milijuna kuna sufinanciranja. Ovdje će poseban naglasak biti naravno na obnovljivim izvorima energije, energetsku učinkovitost, energetsku sigurnost, ublažavanje ... [[Govornik se ne razumije.]] klimatskih promjena i prilagodba na klimatske promjene s posebnim naglaskom na geotermalnu i hidroenergiju. I tu je još program koji se tiče organizacija civilnog društva. Dakle, potpora jačanju civilnog društva, aktivno građanstvo i osnaživanje ranjivih skupina u ukupnom iznosu od 8,5 milijuna eura, znači preko 65 milijuna kuna. Dakle, u potpunosti je financiran iz ovog EGP financijskog mehanizma. Evo, toliko u ovom uvodnom obrazloženju. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Imamo više replika. Prva je poštovanog zastupnika Mire Bulja, izvolite.
Hvala lijepo. Ovaj instrument ovog memoranduma gdje imamo znači 103 miliona, ova obadva, 103,4 miliona. Znači ugovor se može do 2021., ugovaranje projekata, a ministrica ... [[Govornik se ne razumije.]] mojoj kolegici Čikotić, kaže da će prvi natječaj biti raspisan krajem 2019., što znači da kasnimo jer je ovo znači, od 2014. do 2021. Provedba je do 2015. od 21.-15. Da li ćete vi uopće uspjeti raspisati iti jedan natječaj? Mi imamo odgovor ovdje službeni, znači ovo nije igra, ovo su ogromni novci, ovdje se radi novci za smanjenje lokalnog, za smanjenje siromaštva, lokalnog razvoja, civilnog društva, obrazovanja. Ovo su brojni projekti, ogroman novac. Nešto manje od milijardu kuna. Tek prvi natječaj će ići krajem 2019., a ugovaranje može biti do 2021. Što se događa?
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo na pitanju. Ne kasnimo u ničemu, iako govorimo sada o razdoblju '14.-'21. definitivno smo u svim rokovima, dakle, natječaj će biti u drugoj polovici 2019. ugovaranje će biti '20. ili 21. a provedba, dakle, idemo još plus 3 g. znači po pravili N plus 3 sve će se stići. Nije do nas, dakle, postupak je započeo tek u 2017. dakle tako je to bio sa državnim … [[Govornik se ne razumije.]] jer smo iz prethodne perspektive završavali prije. Hvala.
Sljedeća replika poštovane zastupnice Sonje Čikotić, izvolite.
Poštovani kolega, nastavno na kraj 2019. i raspisivanje prvog natječaja, na koji način ćete vi realizirati projekte, ako dođe do otkazivanje nekih projekata ili provedbe u poteškoćama, a planirate za realizaciju, odnosno, za izvršenoj 80 milijuna kuna u 2019. Znači na što ćete izvršenje potrošiti 2019. rezervirati ćete sredstva, opet ćete imati izvršenje od 5% to je sramota. Novac čeka na investitore, čeka na obrazovanje, bitna vam je kurikularna reforma, ne može se rješavati neke stvari iz nacionalnog proračuna i iz sredstava EU, Norveška, kraljevina vam poklanja 103,4 milijuna eura, no nažalost jako sporim koracima idete i jako neodgovorno se ponašate, jer znate da je u prethodnom razdoblju bilo problema kod izvršenja projekata, pa vas ujedno molim, da mi kažete i tu informaciju, kakvo je bilo izvršenje. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo na pitanju. Ponavljam, nije kašnjenje bilo zbog nas, regulativa je kasnila 3 g. i tek je u 2016. i '17. donesena i toga nismo mogli djelovati. Radimo ubrzano, pripremamo se paralelno, radimo na, dok se pripremaju, dakle, memorandumi, dakle, konačni prijedlozi Zakona o memorandumima za financijske mehanizme, radi se maksimalno da se smanji ta razlika, koju smo izgubili, zahvaljujući kašnjenju regulative. Naravno da se radi o velikim i važnim novcima, to je gotovo 800 milijuna kn, koji su na raspolaganju RH, a dakle, interes je i RH, a vjerujem i Kraljevine Norveške, Islanda, Kneževine Lihtenštajna da se oni potroše na najbolji mogući način. Hvala.
Sljedeća replika, poštovanog zastupnika Gorana Marasa.
Hvala lijepo, gospodine državni tajniče, vi ste sada 2 puta rekli nije do nas, možete li onda hrvatskoj javnosti reći, do koga je? Do koga je? Znači 2014. 2018. je 4 g. znači di smo 2016., 2017. do koga je, do koje zemlje? Tko je onda zaškripio? Da li je možda Norveška kriva, Island, Lihtenštajn, to su te neuredne administracije, a hrvatska administracija, pod vodstvom gospodina Andreja Plenkovića je jako ažurna i brza i u biti naš je Lichtenstein usporavao. I Norveška su nas usporavali i Islanda. Tako da vrlo vjerojatno, a po ovome što ste vi rekli, su krivci oni koji nam osiguravaju sredstva, a naša brza administracija, koja bi to apsorbirala, pod ministricom Gabrijelom Žalac u mjesec, dva dana, jednostavno ne može. Jednostavno joj se neda. Tako da molim vas da nam kažete tko je onda krivac? Hvala lijepo.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo na pitanju. Dakle, ponavljam krivica nije na RH, krivica je u kašnjenju regulative u pregovorima EU i državama donatorica. U ovom slučaju su to Island, Kneževina Lichtenstein i Kraljevina Norveška, jer one nisu samo u Hrvatskoj u tom odnosu, nego imaju ukupno 15 članica EU u toj istoj situaciju, kao i RH, ništa se dogodilo nije drugačije, nego što je i u ostalim državama. Neke države su potpisale ranije sporazum u odnosu na RH, no međutim, u sličnim situacijama kao RH, ali kažem, dakle, do 2024. g. stignemo mi to sve odraditi, na zadovoljstvo naših građana.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Nikole Grmoja, izvolite.
Državni tajnik je ovdje, ovo je začuđujuće čuti od Plenkoviće administracije, izraz euroskepticizma, znači evo nije kriv ni Island ni Norveška, kriva je EU u cjelini. Ali, ono što bi ja volio ovdje naglasiti, da negdje za 100 pravosudnih tijela u Gradu Zagrebu, Ministarstvo pravosuđa plaća mjesečni najam negdje oko 50000 eura. Ja znam da se išlo prema ministrici Žalac, Ministarstvo pravosuđa još za vrijeme ministra Šprlje, da se ide u realizaciju ovih projekata, sa Norveškom, međutim, Gabrijela Žalac je to sve stopirala, Norvežani su bili jako zainteresirani, npr. za financiranje završetka Trga Pravde u Selskoj, međutim, evo, kao što su kolege prije mene rekli, sve kasni i tu je odgovornost hrvatske administracije, a nama državni tajnik kaže da je odgovorna EU. Ovo je nevjerojatno, ja ne mogu vjerovati, ja volim malo da se naša vlada postavi čvršće prema EU, ali evo, imamo začuđujuće izjave.
Hvala odgovor poštovanog državnog tajnika.
Zahvaljujem na pitanju. Ja nisam izrazio euroskepticizam ni jednom svojoj ni mišlju ni riječju. Ponavljam, ti pregovori, pregovori su kasnili, trajali su dugo, 3 g. nakon toga se pristupilo sa 15 članica EU, koji su u situaciju, kao što je i Hrvatska. Definitivno situacijia je pod kontrolom, sve ćemo stići odraditi u ovom programskom razdoblju.
I zadnja replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, treba reći hvala poreznim obveznicima Norveškoj, koji evo, doniraju dio svojih sredstava za razvoj pravosuđa i vladavinu prava u RH. Vidite i oni su prepoznali da je kod nas problem pravosuđe i da ne vlada vladavina prava, nego tu treba dodatno ulagati. Pa je moje pitanje gdje će ovi memorandumi biti deponirani, da ne bi i oni nestali, prijedlog je evo nas iz HSS-a da nabavite sefove, nadzorne kamere, da ne bi ovi ugovori nestali, pa onda ne bi mogli ni realizirali ove projekte, jer očito da ljudi koji vode te institucije, dozvole da nestanu spisi, ne mogu ni provoditi vladavinu prava RH. Još jednom hvala građanima Norveške.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Oprostite, odgovor poštovanog državnog tajnika.
Zahvaljujem na pitanju uvaženi zastupniče. Znači u svim državama gdje je Norveška donira, a donira zato što mora jer nije članica EU pa dakle da bi imala slobodnu trgovinu i sve ostalo što ide kao prednost članstva u EU se isto tako inzistiralo na vladavini prava. Znači svih 15 država je dužno na području prava, odnosno unutarnjih poslova raditi određene unapređenja, poboljšanja i sve ostalo. Prema tome nismo mi jedini koji smo problematični.
Hvala lijepa. Vidim da je kolegica Čikotić digla ruku, izvolite.
Predsjedavajući ja bih molila u ime kluba stanku u trajanju od 10 minuta da se konzultiramo vezano za korištenje bespovratnih sredstava iz Norveškog mehanizma, obzirom da državni tajnik ne vidi ništa sporno u činjenici da tek krajem 2019. godine će krenut sa raspisivanjem natječaja, a u izvršenju planira 80 milijuna kuna u 2019. Znači natječaj tek će ugovorit, a planira sredstva, znači opet ćemo imat poražavajuće izvršenje, a isto tako da upoznamo hrvatsku javnost o korištenju općenito i radu Ministarstva regionalnog razvoja i EU fondova vezano za slabo i nekoordinirano iskorištenje europskih sredstava i onoga što je RH dostupno, u ovom slučaju 103,4 milijuna eura, a preko drugih fondova 10,7 milijardi eura koje koristimo izrazito slabo. Mi se hvalimo u medijima znači ova vlada da ugovaramo 52% od dostupnih sredstava, no izvršenje pokazuje poražavajuće podatke. Tako u programu prometa svega 56 milijuna eura je isplaćeno prema korisnicima, a 65 milijuna eura je isplaćeni avans. Znači u ovom momentu prema izvješću državne revizije 2017. godine 31.12. mi zapravo ne ostvarujemo ono što je trebalo i iz toga razloga želimo jer nemamo dostatne kapacitete. Vidimo da i drugi fondovi štekaju, odnosno ne ispunjavaju se i ne izvršavaju investicije u Hrvatskoj obzirom na njihovu sporost i prebirokratiziranost i izražujemo sumnju da će se uopće ova sredstva iskoristiti jer i u drugim puno većim fondovima kasnimo sa realizacijom. Provedba, ugovaranje kroz 2 godine nemoguće je postić u iznosu od 103,4 milijuna eura znači i sredstva iz OP prome 2007. '13. izgubili smo preko 100 milijuna eura. Pitanje šta će biti s ovim. Hvala.
Hvala. Naravno da ću vam dati 10 minuta, prema tome vidimo se u 10,07 minuta. STANKA U 09,57 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,07 SATI]] Kolegice i kolege, stanka nam je istekla pa ćemo nastaviti sa radom. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Anton Kliman. Izvolite.
Evo ispred nas je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti o provedbi norveško financijskog mehanizma za razdoblje 2014./2021. I kako smo objedinili ove dvije točke dnevnog rada jer su približno identične, osim je razlika u nekim segmentima dakle ugovorenih programa realizacije odnosno financiranja i visine dakle novčane donacije, nazovimo i to uvjetno rečeno i tako za izvršenje tih programa. Dakle ovaj drugi je suglasnost u provedbi EGP financijskog mehanizma za razdoblje 2014./2021. godina između Islanda, Kneževine Lihensteina, Kraljevine Norveške i RH. Bitno je reći da je to obaveza ovih zemalja koje smo sada nabrojali i koji su dionici ovog memoranduma iz razloga toga što su oni članice europskog gospodarskog prostora a nisu članice EU i njihova je obaveza u ukupnom iznosu, čini mi se, rekli smo oko milijarde ili pola dakle eura da financiraju određene programe koje s njima u prvom redu ugovori EU a nakon toga i članice koje primaju novac za realizaciju tih programa. Po svemu onome što znamo i po svemu onome što je i činjenica EU je dosta dugo pregovarala sa ovim zemljama koji su članovi gospodarske unije ali nisu članovi EU. I to je trajalo od 2014. godine do 2017. godine. Mi smo tada nakon završetka tih pregovora ušli u pregovore sa tim zemljama i u 5 krugova pregovora došli smo do ovog programa i ovog rezultata gdje smo dobili po ispregovaranim sredstvima oko 100 milijuna, 104 milijuna eura. Dakle nismo mogli dobiti više jer postoji raster po broju stanovnika i po zemlji članici koja ugovora ove programe. I dakle to je maksimalni iznos. Ne bih se složio sa ovim prijašnjim, dakle u replikama, rekao bih to tako packama na ministarstvo i na Vladu RH, jer zaista ako su u 5 krugova pregovora od 2017. do 2018. godine se uspjeli dogovoriti programi mislim da zaista je to realno jer se nije pregovaralo Hrvatska direktno sa članicama od 2014. do danas nego u ovih zadnjih godinu dana i bez bojazni bi trebalo se izrealizirati ovi programi. Ono što je bitno reći da je sa Norveškom ugovoreno 338 milijuna kuna iznosa za programe koji su definirani u pregovorima a oni su Program inovacije istraživanja obrazovanja i konkurentnost za 22 milijuna eura, za Program lokalni razvoj, smanjenje siromaštva milijun eura, za pravosuđe i unutarnje poslove 13 milijuna eura, za program socijalnog dijaloga 466 tisuća eura, to je iz programa sa Norveškom a iz Programa EGP-a je ugovoreno za program lokalni razvoj i smanjenje siromaštva 25 milijuna eura. Program energije klimatske promjene 17 milijuna eura i Program civilnog društva 8,5 milijuna eura. Mi moramo participirati kroz te programe u financijskom smislu, dakle osim što ćemo imati kontrolu i nositeljice programa za svaki od tih programa, moramo participirati i u jednom dijelu, dakle u samom programu financijski. Od ovog Programa lokalnog razvoja sa Norveškom participiramo sa 4 milijuna i 400 milijuna eura, za energiju i klimatske promjene 3 milijuna eura i za civilno društvo, odnosno to je EGP program i za civilno društvo ne participiramo. Dok je za norveški program isto tako 15%. Tu je za lokalni razvoj 176 milijuna eura, za inovacije 150 tisuća eura itd., itd.. Dakle imamo veoma sličan angažman proračuna RH kao i ovim fondovskim pričama iz samoga ministarstva. I u svakom slučaju ovo nije poklonjena priča nego to je obaveza ovih zemalja koje su u europskom gospodarskom prostoru ali nisu članice EU da participiraju, da participiraju razvoju EU, pogotovo kod članica koje imaju potrebe za razvijanjem tih programa. U svakom slučaju klub HDZ-a će podržati ovaj Konačni prijedlog zakona. I evo, mi čestitamo i pregovaračima u ovom prošlom razdoblju koji je bio i nadamo se ćemo uspjeti ugovoriti i apsolutno iskoristiti svaki euro iz ovih programa na dobrobit naših građana. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Sljedeći je Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Sonja Čikotić. Izvolite.
Poštovani kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva. MOST nezavisnih lista naravno da će podržati ovaj prijedlog, nama je izrazito žao što nije došao ranije ovdje, znamo koji su napori potrebni kad se radi o pregovaranju, znači ali nije smisao ovdje naći krivca nego je smisao ovdje provesti te projekte i da 103,4 milijuna eura dođe do hrvatskih građana, da se škole obnove, da se pravosudna tijela urede, da se bori protiv siromaštva, da se bori protiv nekih pojava koje se događaju u smislu ovog generiranja daljnjih uzroka siromaštva koje ono uzrokuje te je smisao toga da zapravo imamo jednu sliku realnu pred sobom. Nama u klubu MOST-a ništa ne znači činjenica koliko je netko pregovarao nego hoće li zapravo taj novac doći do građana RH i što će se zapravo učiniti da zapravo u 2 g. mi uspijemo napraviti ono što smo trebali napraviti u 7 g. Znači mi samo izražavamo jednu realnu opasku u kojoj se RH nalazi. Znači, mi upozoravamo da je danas 2018. g., listopad, te da se novi pozivi očekuju tek krajem 2019. a ministarstvo izrazito ambiciozno planiralo tek u 2019. g. izvršenje u proračunu 80 milijuna kuna. Mi imamo, još nismo dobili izvršenje za 2018. g. u Hrvatski sabor, mi imamo izrazito lošu apsorpciju u strani europskih fondova. Ministarstvo regionalnog razvoja nije zaduženo samo za ovaj norveški mehanizam, ono je zaduženo zapravo za sve projekte EU-a. i oni imaju na raspolaganju 10,7 milijardi eura. Taj novac se izrazito slabo povlači, taj novac izrazito slabo i teško dolazi do korisnika, postupci nabave traju izrazito dugo, isto tako kad mi imamo činjenicu da na državnoj komisiju za provedbu postupaka, znači kontrolu javne nabave, mi imao činjenicu da tamo 39% od ukupno izjavljenih žalbi, pada. Znači pada, znači pada na tome, znači iz određenih razloga. Znači mi nemamo ovdje, nama je drago, ponovno govorim klub MOST-a će podržati ova dva zakona, to bez daljnjega no međutim, mi ovdje imamo za lokalni razvoj i smanjenje siromaštva 25 milijuna eura na čekanju. Znači to je 150 milijuna kuna na čekanju i oni kažu da, mi ćemo raspisati krajem 2019. natječaje, 2019., i šta ako nešto pođe krivo u provedbi kao što je prošlo sa Čiovskim mostom, onda ćemo slušati o čemu, o faziranju. Znate kak se kaže, šta je faziranje? Pa faziranje nije ništa drugo nego gubljenje novca iz prethodnog perioda 2007.-2013. i prebacivanje u novo financijsko razdoblje. Mi danas imamo za program 2007.-2013. 236 milijuna eura nam je bilo dostupno da povučemo, znači nismo morali platiti ni članarinu a sad kad pogledate izvješće koje smo imali neki dan na odboru, ugovoreno je 192 milijuna eura. Znači mi nismo uspjeli ugovoriti od 2007.-2013., izvršiti do 31. 12. 2016., 236 milijuna eura nego smo samo ugovorili 192 milijuna eura. Znači MSOT nezavisnih lista obzirom da isto ministarstvo upravlja provedbenim kapacitetima, u ovom slučaju norveškim mehanizmom, 103,4 milijuna eura, izražavamo sumnju da izvršenje neće ići kako treba. Pa u prethodnom periodu isto smo imali problem sa 4 projekta koja su bila ugovorena kod same realizacije. Znači, kada završi 2021., mi više ne možemo ugovarati nove projekte. I mi ćemo ako neki projekti jer se završenje planira do 2025., mi u 2025. planiramo skoro 80 milijuna kuna izvršenja. Znači ako ne bude bilo dobro izvršenje, ako neki projekt dođe u neki problem, mi nećemo moći zamijeniti ga s novim projektom. Znači o tom se radi. Potrebno je ovdje ugovarati više sredstava kao što smo ugovarali u IPA-i, 126% da bi zapravo povukli onih 100% sredstava. Ono što dalje želim reći obzirom da isto ministarstvo obavlja kapacitetima provedbe, mi imamo situaciju u 2014.-2020. vezano za promet, da samo je ugovoreno na 31. 12. 2017. g., 977 milijuna eura a od toga su korisnici po zahtjevima za nadoknadom sredstava opravdali 54 milijuna eura, znači dostavili računa Ministarstvu regionalnog razvoja i EU fondova koje je prošlo kroz njih a doznačeno im je 65 milijuna eura. Znači mi smo više doznačili korisnicima sredstava, 65 milijuna eura a oni su svega opravdali 54 milijuna eura a ugovoreno je 977. Znači ugovorenost ne znači realizaciju, poslije ugovorenosti idu još i postupci nabave, poslije toga još idu i samo izgradnja investicija. MOST-u nezavisnih lista izrazito je bitno da novac dođe do korisnika, da dođe do građana, da napokon se investicije u Hrvatskoj počnu događati, da se zapravo borimo protiv siromaštva, i to imamo evo kažem 25 milijuna eura iz jednog programa i milijun eura iz drugoga, da inovacije, da istraživanje, obrazovanje i konkurentnost se potakne i to sa 22 milijuna eura, znači ovdje nije nitko došao tražiti krivca nego samo dati jedan realni osvrt u provedbi, znači poslije ugovaranja, poslije ovog sporazuma, mi čekamo 2019., kraj 2019., imat ćemo svega 2 g. da sve to ugovorimo a sada zapravo se pokazuje da za veliki program 10,7 milijardi eura, nismo, znači nismo u 4 g. ugovorili nego 52%. Zar stvarno ćemo mi u 2 g. uspjeti ugovoriti 100% alokacije a ja smatram jer prema i ranijim iskustvima smo imali da smo IPA-u ugovarali 12%. Znači mi moramo ugovoriti više da bi zapravo povukli ono, jer ne nama nužno da bespovratna sredstva koja su na dostupna i kroz ovaj mehanizam, i kroz ostala europska sredstva, dođu do investicija, da se otvore gradilišta, da se poboljšaju materijalni uvjeti u školama, u istraživačkim laboratorijama, da se zapravo uloži u hrvatsko pravosuđe i unutarnje poslove 13 milijuna eura i da investicije, da taj kotač se okreće, da nam donese rast BDP-a jer jedino što može napraviti to je novo zapošljavanje, nove investicije i zapravo evo. Znači, nama je tu na raspolaganju to. Ono što želim reći da se svakako treba, vidjet ćemo kad budemo planirali proračun hoće li ove brojke i dalje biti što ste ovdje prezentirali. Znači, u 2019. da ćete 80 milijuna eura izvršiti i da ćete u 2020. izvršiti 120 milijuna kuna, da će te izvršiti znači u 2019. 80 milijuna kuna, a u 2020. 115 milijuna kuna, dvadeset. Znači, baš, znači tu će se vidjeti jesmo li sposobni apsorbirati, imamo li provedbene kapacitete da apsorbiramo ono znači, izražavamo potporu ova dva projekta, nama je izrazito drago što RH, draga nam je što ste uspješno pregovarali. Evo, nakon znači, od 2014. do 2018. znači, ima četiri godini. Izrazito govorim da se treba krenuti što ranije u raspisivanje natječaja jer jednostavno izražavamo sumnju, opravdanu, vašim dosadašnjim načinom provedbe europskih fondova i samoj administrativnim procedurama i ostalim da se neće stići to ugovoriti i realizirati jer poslije 2021. nema više ugovaranja, ako dođe neki projekt u problem, novac je izgubljen. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Domagoj Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Predstavnici Ministarstva, kolegice i kolege. Pa na samom početku i biti ću vrlo kratak, reći ću da će Klub SDP-a podržati ova dva prijedloga budući da njih doživljavamo prije svega kao tehničke prirode i kao prijedloge zakona koji će zapravo poboljšati i učiniti nam dostupnim još dodatnih fondova kako bi strateški mogli jačati dakle i našu znanost i naše pravosuđe i investirati u RH kompletno kako bi pokrenuli investicijski točak i rast BDP-a. No ono čega ću se samo kratko dotaknuti budući da je dijelom vezano uz ovu temu je naše povlačenje sredstava iz EU fondova iako nam je to indikativno kako ćemo koristiti i ove financijske mehanizme, tad se bojim da se nećemo proslaviti. Dakle, ako gledate koliko smo iz EU fondova povukli i koliko smo mogli povući, rezultati su više nego porazni i tu možete pogledati statistiku EU, dakle ne govori se o nekim proizvoljnim podacima koje ili daje ministarstvo ili sam ja izmislio nego sve postoji na stranicama EK. Žalosna činjenica jest da zbog različitih što administrativnih prepreka, što nedovoljno stručnog kadra nismo bili u stanju apsorbirati onoliko financijskih sredstava iz EU koliko smo mogli. To ne znači da smo u EU platili članarinu više nego što smo uspjeli povući, ali je daleko od onoga i svih benefita koje smo mogli imati odgovorno, sustavno i planski povlačeći sredstva. Ja se nadam da ćemo to izbjeći kod ovog financijskog konstrukcije, da će institucije koje će biti nadležne i za provedbu i za praćenje ovih financijskih konstrukcija biti dorasle poslu kako bi, kako je kolegica prije mene rekla, upravo mogli pokrenuti investicijski ciklus, mogli doći do toga novca i uložiti ga u ono što gdje i kako mislimo da Hrvatskoj najviše treba. U svakom slučaju, Klub zastupnika SDP-a podržat će ova dva Prijedloga. Hvala.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi se javio poštovani zastupnik Ranko Ostojić. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Zatim se javio poštovani zastupnik Gordan Maras. Nema ga, gubi pravo na raspravu. Time bih ja zaključio raspravu o ove dvije točke, a o njima ćemo glasovati kada se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti provedbe norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2014-2021. između Kraljevine Norveške i RH, drugo čitanje P.Z. br. 427. Predlagatelj akta je Vlada RH, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju memoranduma o suglasnosti provedbe norveškog financijskog mehanizma za razdoblje od 2014-2021. između Kraljevine Norveške i RH. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno sa 100 glasova za donesen navedeni Zakon.
Sada ćemo prijeći na slijedeću točku, a to je: - Prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda Prvo čitanje, P.Z. br. 428. Predlagatelj toga Zakona je Vlada RH temeljem čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovom točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo te Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da. Poštovani državni tajnik u Ministarstvu financija Zdravko Zrinušić.
Hvala lijepa poštovani gospodine predsjedavajući. Poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Pred vama se nalazi Prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda u prvom čitanju. Kao globalni fenomen klimatske promjene postali su jedan od gorućih problema većina država svijeta, pa tako i Europe. Na globalnoj razini učestalost prirodnih nepogoda odnosno katastrofa premašuje razmjere svih dosadašnjih zabilježenih vremenskih nepogoda, a u proteklom vremenu svjedoci smo posljedica raznih prirodnih nepogoda gdje se mrtvi i određeni broje na tisuće. Naravno, što se tiče materijalne štete, ona je nemjerljiva. Upravo zbog sve učestalijih, oprostite, trčao sam da stignem na točku pa sam malo zadihan. Upravo zbog učestalih prirodnih nepogoda koje su zbog svog intenziteta i učestalosti smatraju ekstremima, većina država članica EU pristupila je preventivnom djelovanju sa svrhom smanjenja nastalih šteta. Naravno, kao i druge države članice EU i RH je suočena s čestim prirodnim nepogodama, ponekad i nepogodama koje se ponavljaju i više puta unutar jedne godine, koje izazivaju uz ostalo i velike štete na imovine. Ako se sjećate, ovaj ponedjeljak imali smo u Dubrovniku štetu, što se tiče naglog izlijeva kiše, čak je 250 litara kiše, po jednom četvrtom metru, palo unutar 3 h, gledali samo to i prošle g. u Zadarskoj županiji, nažalost 2014. imali smo katastrofalnu poplavu, koja je zadesila područje istočne Hrvatske, a da ne govorimo o prošlogodišnjim požarima, koje zadesili cijeli dio Hrvatske, u smislu Dalmacije, gotovo je nastradao grad Split. Sve navedeno, nezaobilazni ona slijed djelovanja vremenskih neprilike prisutnih u cijeloj Europi. Prema rezultatima klimatskih modeliranja za RH, za razdoblje 2070. g. u budućnosti se očekuje promjena čitavih niza klimatskih parametara, s posljedice veće učestalosti i intenziteta ekstremnih vremenskih klimatskih događa, a posljedično i prirodne nepogode. Požari, poplavi, odroni, te drugi prirodne nepogode, postale su sve učestali problem, s kojim se jedinice lokalne samouprave, nisu u stanju same nositi, a štete na imovini stanovništva, na područjima zahvaćeni, prirodnom nepogodom, iznimno su visoke i vrlo teško nadoknadive iz sredstava državnih proračuna, poglavito, ukoliko oštećena ili uništena imovina nije bila osigurana. Stoga, ovaj zakon koji se predlaže, ne predstavlja pravo bilo kojeg oštećenika, da se njima automatski koristi, već je on propis kojim se pruža određena vrsta pomoći a koja se može u nekim segmentima biti i humanitarna pomoć. Trenutno, pitanje dodjele pomoći za ugrožavanje djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda u RH, pravna je uređeno važećim zakonom, zaštiti od elementarnih nepogoda, te Zakon o zaštiti i spašavanju i metodologijom za procjene šteta od elementarnih nepogoda. U namjeri povećanja učinkovitosti sustava, te transparentnosti postupanja, svih tijela zaduženih za provedbu propisa u svezu zaštite od elementarnih nepogoda, pokrenute su aktivnosti s ciljem promjena u sustavu dodjele pomoći za nastale štete od prirodnih nepogoda, a koje se odnose na donošenje boljeg zakonodavnog okvira. S tim u vezi, u cilju učinkovitog djelovanja na zaštitu od prirodnih nepogoda, uz prevenciju, potrebno je poduzimati i druge mjere kojima bi se sprječavao negativan utjecaj prirodnih nepogoda na imovini i na javnoj infrastrukturi. Mogućnosti koje se nameću a uslijed velikih iznosa šteta oslanjaju se dodatno i značajnije na osiguranje imovine. Ovakve mjere moraju uključivati određivanje normativnih propisa, bilo da se radi o programima, u kojima se potiče osiguranje ili pak o programima preventive, pa potom i djelovanje u smislu spašavanje stanovnika i imovine na području zakačenog prirodnom nepogodom. Radi prethodno navedenih okolnosti, vlada je prepoznala nužnost, boljeg uređivanja ovog područja, te pristupila izradi ovog novog zakona, s ciljem poboljšanja dosadašnjeg sustava dodjeljivanja sredstava pomoći iz državnog proračuna, odnosno, osiguravanje dodatnih sredstava pomoći iz fondova EU, kao i donacija. Donošenje predloženih zakona, prestao bi važeći spomenuti zakon o ublažavanju posljedica elementarnih nepogoda, koji je u primjeni već preko 20 g. odnosno od '97. g. Inače u RH štete se na godišnjoj razini broje u milijardama kuna, nažalost, prema službenim podacima u 2016. g. prijavljene štete su iznosile 1,55 milijardi kn, od čega je u poljoprivredi bilo čak 1,47 milijardi kuna, u 2017. taj iznose se popeo gotovo duplo, prijavljene štete su iznosile 3,49 milijardi kn od čega u poljoprivredi 1,88 a ostale štete, nažalost, su drastično porasle i iznose čak 1,61 milijardu kn. Isto ukazuje na nužnost promjene dosadašnjeg postupanja, prilikom sudjelovanje države u djelomičnoj sanaciji šteta nastalih uslijed prirodnih nepogoda, budući da je dosadašnji sustav dodjele pomoći očito postao neodrživ. Naime u zadnjih 5 g. prijavljene štete nastale uslijed prirodnih nepogoda, ukupno su iznosili 12,14 milijardi kuna što ukazuje na nemogućnost države, a poglavito jedinica lokalnih, područnih samouprava u pogledu pružanja financijskih pomoći sa svrhom sanacije nastalih šteta. Navedeno se očituje kroz poražavajuće brojke, primjerice, ukupni iznos dodijeljenih pomoći za prijavljene štete u proteklih 5 g. iznosi svega 174 milijuna kn, a ovaj iznos kada gledamo u odnosu na onaj, koji sam maloprije spomenuo, od 12 ili 14 milijardi kn, je u biti svega 1,44%. Stoga osim sredstava koke se osiguravaju na pozicijama državnih proračuna, inače u prosjeku je to do sada bilo 20 milijuna kuna godišnje, prošle g. zbog katastrofalnih požara, proračunska pozicija je bila na 100 milijuna kuna. Svake g. vlada uz te mjere određuje drugi niz mjera, kojima se pomaže na područjima zahvaćena prirodnim nepogodama. Ovakve mjere uključuje različite vidove pomoći na lokalnoj razini, bilo da se radi o novčanim sredstvima, hrani, odjeći ili mehanizaciji, o čemu nerijetko sudjeluje i hrvatska vojska. Kada u javnosti govorimo o prirodnim nepogodama, najvećim dijelom se referiramo na štete u poljoprivredi koje nastoje uslijed različitih djelovanja, bilo da se radi o suši, poplavama, mrazu, ledu, ili sl. Međutim, štete od prirodnih nepogoda, koje ugrožavaju život, zdravlje imovinu i gospodarstvo na zahvaćenim područjima, zadnjih godina, u sve većoj mjeri dolaze, nažalost, iz drugih oblika, bilo da se radi o požarima, poplavama, klizištima i sl., što uzrokuje enormne štete na imovini i fizičkih i pravnih osoba, te na javnoj infrastrukturi. Prevenirane ovih šteta pored aktivnijih uloga središnje države i lokalne razine, pokazuje se nužnošću, a umanjenje nastalih negativnih djelovanja prirodnih nepogoda, sustavno se može financijski riješiti jedino kroz poticanje osiguranje imovine od ovih štetnih događaja, odnosno, naravno, osiguranje koje su osigurani slučajevi. Nažalost, do sada veliki dio imovine, nije osiguravan, tako da su djelomične sanacije štete iz ograničenih izvora državnih proračuna, nedostatne, za umanjenje ukupnih gospodarskih šteta. Stoga osiguranje imovine, jest dugoročno rješenje, koje će u konačnici doprinijeti smanjenje gospodarskih gubitaka, poglavito u ovome području. U tom smislu, država će nastojati na učinkovitiji način iznalaziti rješenja, kojima bi se subvencionirala premija osiguranja, odnosno, plaćanja premija osiguranja, u cilju smanjivanja troškova osiguranja, uključujući izvore iz fondova EU, a što se može učinkovito potaknuti dobro … [[Govornik se ne razumije.]] državnih potpora iz nadležnih pojedinih ministarstava. Predviđene izmjene zakona sadržane u ovom prijedlogu prati i uspostava tzv. registra šteta. Naime, važna novina ovoga zakona je uspostava registra šteta koji će osiguravati podatke po imenu svake fizičke ili pravne osobe koja je prijavila štetu, vrsti štete i iznosu štete. Takvi podaci predstavljaju u biti prvu i sustavnu bazu podataka u nastalim štetama od prirodnih nepogoda. Na taj način osigurat će se pravodobne informacije o vrstama šteta po pojedinom području koje će moći koristiti i ostala tijela državne uprave, naravno pri tome vodeći računa o zaštiti osobnih podataka iz opće uredbe vijeća Europe, odnosno GDP uredbe. Temeljem postavljenih kriterija ažurne provjere podataka o nastalim štetama putem izvida od strane povjerenstava, kao i nadzora od eventualne nepravilnostima od strane nadležnih tijela državne uprave, uključujući i državno povjerenstvo Hrvatskoga sabora nastojat će se umanjiti potencijalne manipulacije u smislu nastanka štete te davanja netočnih vrijednosti glede oštećenja imovine. Također navedeno treba utjecati na transparentno iskazivanje svih podataka te pravednu raspodjelu novčanih sredstava za djelomičnu sanaciju šteta od prirodnih nepogoda. Odredbama predloženog zakona prepoznate su i posebne okolnosti koje uključuju primjerice socijalni status oštećenika tako da se u ovom djelu poštuje načelo humanitarnosti, odnosno solidarnosti. Nadalje, ovaj prijedlog zakona uključuje i intencije koje su povezane s mogućnošću ostvarivanja ili ne ostvarivanja prava pa je tako njime predviđeno u kojim slučajevima se ne dodjeljuje ... [[Govornik se ne razumije.]] i djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda pa tako je primjerice propisano da se ta prava ne mogu konzumirat na šteti za imovinu koja je osigurana, što smo i uvodno rekli da je intencija da se osigurava imovina. Nadalje za imovinu gdje je izravna ili namjerno prouzročena šteta, primjerice i taj segment je određen unutar ovog zakona. Zaključno ovaj zakonski prijedlog je jedno od normativnih rješenja kojim se nastoji ublažiti ili umanjiti negativne posljedice djelovanja prirodnih nepogoda, obzirom da se radi o zaista vrlo osjetljivim te nerijetko i egzistencijalnim pitanjima koja su posljedica djelovanja prirodnih nepogoda uvjereni smo kako će i tijekom prvog i drugog čitanja ovoga prijedloga zakona u Hrvatskom saboru na konstruktivan način razmotrit drugi mogući prijedlozi koji će dodatno unaprijediti ovo predloženo zakonsko rješenje. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Kolega Maras je dignuo ruku, izvolite.
…/Govornik isključen./…
Hoćemo prvo replike pa onda. Vi biste vjerojatno htjeli stanku jel tako? … [[Upadica se ne čuje.]] Ok, hoćemo onda prvo replike? Može. Imamo ih dosta doduše pa ćete morati izdržati. Prva je poštovanog zastupnika Josipa Križanića, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine držani tajniče. Ovim zakonom propisana je obveza da se naknada štete odnosi samo na legalizirane građevine. S obzirom da je zakon o legalizaciji još uvijek aktualan, znamo da imamo puno objekata, pogotovo poljoprivrednih, pogotovo staračkih domaćinstava koji nisu stigli do sada legalizirati objekte ili je legalizacija još uvijek u tijeku, mislim da je ova odredba dosta rigidna. I bilo bi dobro razmisliti da se upravo zbog ovakvih situacija izuzmu neka staračka domaćinstva ili kompletni dio tog djela koji je još uvijek u legalizaciji da se razmisli o ublažavanju ovog članka u ovakvim situacijama. Molim vaš komentar o tome.
Poštovani državni tajnik odgovor, izvolite.
Hvala lijepa na postavljenom pitanju. Ovo što ste spomenuli uistinu je bilo i predmetom naših internih rasprava i unutar vlade, naći jednu mjeru koja se zove socijalna ili zdravstvena ili druga, a u kontekstu i neosiguranih objekata pa uključujući i objekata koji su izgrađeni protuzakonito, a u postupku su legalizacije je nešto što još uvijek nam se čini da je moguće realizirati unutar saborskih rasprava pa eventualno i amandmanima vlade, ali na jedan način da se osigura i zakonitost daljnjeg rada u smislu da li će taj objekat na kraju dobiti rješenje o legalizaciji ili neće, ali uistinu već u predloženom nacrtu zakona je sadržana odredba u smislu socijalnih elemenata i zdravstvenih elemenata pa smo razmišljali da je taj dio u ovom času primjeren, a oko potencijalnog pozitivnog rješavanja legalizacije možemo razmišljati da i takvu odredbu ugradimo u zakon. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Željka Jovanovića, izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče vezano za elementarne nepogode pitanje koje sam ja dobio s terena, a vidim da se o tome raspravljalo i na odboru, tiče se članka 3. gdje se navode sve elementarne nepogode pa se predlaže da se tu navedu i neke bolesti biljaka i životinja, a posebno ono što je bitno za Hrvatsku, za područje Vinove loze, to je širenje bolesti Zlatne žutice Vinove loze koja može nanijeti neizmjernu katastrofalnu štetu našim vinogradima. Pa smatramo da bi to svakako trebalo biti također navedeno u ovom zakonu.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepa na postavljenom pitanju. Uistinu široka je paleta onih zahtjeva koje bi bili opravdane, uvjetno rečeno opravdane, smisao je bio zakona da se ne daje automatsko pravo na bilo koju nastajalu štetu da se konzumira kroz odredbe ovoga zakona i refundira od strane države, nego da se imovina osigurava. Međutim uz unutar toga istog članka, ako dopuštate u stavku 2. su dodana je odredba pod točkom 12 koja kaže druge pojave takvog opsega koje ovisno o mjesnim prilikama uzrokuju hitne poremećaje u životu ljudi na određenom području. Pa u tom smislu i državno povjerenstvo koje je u nadležnosti Hrvatskog sabora će sigurno valorizirati takve zahtjeve. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Mire Bulja.
Hvala lijepo. Tajniče, šteta od elementarnih nepogoda koje su uzrokovane je činjenica da ljudi nisu obeštećivani, ali im je obećavano. Imamo primjer u ... [[Govornik se ne razumije.]] kad je bio požar prošle godine u splitsko-dalmatinskoj županiji, čovjeku je isplaćeno, znači s njim sam bio u kontaktu, 100% šteta na njegovoj stambenoj kući gdje živi, 21% je država isplatila, 15% županija i 15% grad. Znači solidno. Znači 50%, ali od procjene, ne stvarne štete. Znači ti ljudi su ipak u konačnici zaboravljene, a nisu oni krivi, što nije šuma održavana, što nisu putevi koji su trebali biti održavani. Znači ti ljudi nisu krivci. Oni su bili u fokusu prošle godine, ali do dana današnjeg, tim ljudima nije isplaćena šteta. I tako je u poljoprivredi, tako je i kod poplava, tako je i kod klizišta, znači država mora naći elemente, da tim ljudima obnovi njihova stambena gdje živi.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika, izvolite.
Hvala lijepo na upitu. Ovaj dio ste zasigurno u pravu, prije svega što u prevenciji šteta, a koju ovaj zakon i dotiče, u svom određenom dijelu, je nužno polje postupanje i više postupanje. Primjerice niz poplava koje su se dogodile a da nisu se čistili kanali ili odvodni kanali i slično i mjere koje su trebale biti poduzimanje na jedinice lokalne samouprave pa nekada i države, u smislu preventivnog djelovanja, nisu dovoljno odrađene, tako da se događaju te koje nisu … [[Govornik se ne razumije.]] od posljedica klasične elementarne nepogode, nego i nemara. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Gordana Marasa.
Hvala lijepo, gospodine državni tajniče, ja vas molim ono što naše građane najviše zanima, a to je da ih uvjerite da će izmjenama ovog zakona, konačno i naknade za elementarne nepogode imati svoju svrhu. Do sada smo imali masu primjera, po županijama i gradovima gdje kada se je proglasila neke elementarne nepogode, od vremena ili bilo čega drugoga, da se obično obeštećenja isplaćuju u iznosu 2-5% u prosjeku. Znači to je nedovoljno, ja bi rekao, građani, nemaju nikakvu mogućnost da poprave svoje objekte, da referiraju određene stvari i ono što se očekuje od ovog zakona, da nađe rješenja koja bi omogućila što veći iznos obeštećenja, odnosno, da ljudi zbilja vide smisao u tome. Znači nema nitko ništa od toga, ako mu krov odnese oluja i nakon toga dobije par tisuća kuna, jer krov vrijedi sto i više tisuća kuna i to je ono što se očekuje od vas kao predlagača ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo. U dosadašnjoj praksi, ovo što ste naveli je uistinu bila svakodnevnica, da smo imali izniman broj zahtjeva koji su se raspodijelili na novce, koji su predviđeni u državnom proračunu, maloprije sam spomenuo da je to bilo 20 milijuna kuna i što imate od 20 milijuna kuna ukoliko su štete bili gotovo 3,5 milijarde. Ideja je bila i tu je ugrađeno u zakon, da se taj dio zahtjeva eliminira, kroz visinu nastale štete, a ona je ugrađena na način, da se predviđa da štete moraju biti minimalno 60% od vrijednosti objekta koji je oštećen. I drugo, ono što smo i naglasili, ovaj zakon se ne odnosi, isključivo na štetu u poljoprivredi, pa samo tu odredili omjer 50% za štetu u poljoprivredi i još dodatno eventualno na opravdane zahtjeve 20% a ostatak dio, novaca iz proračuna, odnosno, iz drugih izvora, u ovom slučaju je predviđeno izvora iz fondova EU, nekada iz donacija, da se raspodjeli na druge štete, znači da se smanji broj zahtjeva koji bi bili … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Sljedeća replika poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi tajniče, imamo jedan zakon koji nije papirnato obiman, ali teme koje se tiču, su doista široko i horizontalno, kroz više ministarstava i vertikalno od države do jedinice lokalne samouprave. Ono što sada mene zanima, a vi ste predstavnik Ministarstva financija, kako vi gledate na činjnicu dakle, govorite o 5 g. a kada gledate omjer između prijavljenih šteta i isplaćenih, to je negdje 70, taj omjer. Kako mislite da će ovaj zakon potaknuti osiguravanje imovine, i kako će osigurati, kuda će reagirati na to, kolike će zapravo biti premije. U jednom vrlo velikom omjeru iz onoga što se želi i zapravo štete koje nastaju od onoga što je u ovom trenutku moguće iz državnog proračuna pokriti, ali kolike će premije biti i kolike zapravo su moguće, koliko će država moći subvencionirati te premije. Imamo slučaj lovišta, gdje ljudi, gdje lovci su suočeni sa vrlo visokim premijama osiguravanja tih usjeva.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo. Pitanje je odlično, u biti, ideja i ono što se provlači kroz cijeli zakon, da se ponukaju ljudi da osiguravaju svoje objekte. Naravno visina premije će ovisiti o visini rizičnosti takvih šteta koje nastaju. Par osiguravajućih društava u RH, inače ima sva osiguranja pa tak i ove rizike koje smo danas spominjali. Ideja upravo u tome i jeste, da država putem europskih fondova i to je ono što sam i uvodno komentirao subvencija, odnosno, sufinancira premiju. I puno će biti lakše, sufinancirati premiju koja je 50000 kn, primjerice u smislu premija rizika, nego nastale štete koja je primjerice 5 milijuna kuna. Hvala.
Hvala sljedeća replika, poštovane zastupnice Marije Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, evo, sama dolazim iz grada, koji je bio zadnjih godinama, izložen poplavama i štete su bile ogromne. Ono što moram reći, da je sigurno ova ideja, osiguravanja, što većeg osiguravanja objekata, jedino moguće rješenje, jer država ne može te štete riješiti iz proračunskih sredstava, međutim, upozoravam na problem, da ono što je danas rizično područje, nije bilo u trenutku prije 30 g. kada su ljudi gradili, stvari su se promijenile na terenu. Sigurno da treba puno raditi na prevenciji, da se spriječe posljedice od šteta, pogotovo kada su to poplave, znači mjera obrane od poplave, ali isto tako moram reći, da postoje danas i situacije, gdje ni osiguravajuće kuće zbog velikog rizika, nisu uopće sklone ući u osiguranje objekta. Isto tako, mislim da treba jako voditi računa, o formuli procjene, znači da to budu jasni kriteriji, tako da svi imaju jednake uvjete, odnosno, da sve štete budu na jednak način podcjenjivanje. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepo. Hvala vam na pitanju, upravo ste iznijeli nešto što nas tišti već godinama u ovome segmentu, nastanku šteta kao posljedice elementarnih nepogoda ili kao posljedica neodržavanja sustava na terenu, koje su onda pak, time, izazvale nastanak šteta. Meni je osobno poznato da su neke podunavske zemlje za neku vrstu osiguranja a to smo malo prije spomenuli da li je moguće i kod nas, eventualno sutra kroz neke druge propise napraviti uvele obvezna osiguranja o takvim stvarima pa jasno da te premije kao što je malo prije kolega naznačio će biti i značajnije više izražene jer niti jedan osiguravatelj neće osiguravati nešto što nije osigurljivo. Ali subvencije od strane države će sigurno doprinijeti tome da se provede takva vrsta osiguranja. Naravno što nije osigurljivo podrazumijeva da treba se rješavati na drugi način a ne unutar ovoga propisa. Hvala.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Željka Lenarta. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Pa evo država svake godine smanjuje iznose u proračunu za naknadu šteta od elementarnih nepogoda. Vidimo da se preporučuje osiguranje s obzirom da smo banke predali u strane ruke a isto tako su i osiguranja kao najstarija osiguravateljska kuća Croatia ili privatizirani ili su u stranim rukama a od ovoga ja vidim da mi opet na nečiji mlin tjeramo vodu. Da se preporučavaju osiguranja, država će subvencionirati i opet će uplaćivati se nekim ljudima koji gospodare sa osiguravateljskim kućama koji će podizati polako premije. A ja znam iz osobnog iskustva da osiguranje kuće je bio i određeni iznos, sada se on poduplao. I mislim da država je uzrokovala jako puno šteta od elementarnih nepogoda pogotovo poplave sa lošim gospodarenjem vodama, nasipima, znači uzrokuje štetu, smanjuje iznose za štete i sad bi trebala se još dati osiguravateljskim kućama novce da nas osiguravaju. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepa. Pa svugdje u svijetu je model osiguranja nešto što je primjeren način zaštita vlastite imovine. A omjer šteta koje su nastale, malo prije sam rekao da su one gotovo 3,5 milijarde u odnosu na premiju osiguranja zasigurno neće biti ni blizu. Što znači da se rizik prenosi na osiguravatelja i ukoliko šteta nastane biti će puno manji izdatak za proračun nego da ostane na ovim osnovama. Hvala.
Hvala. Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, ... [[Govornik se ne razumije.]] štete bile negdje oko 3,5 milijarde a sigurno su bile i puno veće jer ljudi jednostavno ne prijavljuju štete na svojoj imovini, na svojim poljoprivrednim površinama jer su zbog ovih niskih naknada izgubili povjerenje i volju oko toga uopće nešto prijavljivati. Drugo, nećete moći kvalitetan registar ustrojiti jer nemate sređeno stanje gruntovnice, katastra sa stanjem na teretnu a Državna geodetska uprava je odustala od onog modela sufinanciranja sređenja stanja sa jedinicama lokalne samouprave. Treba to ponovno potaknuti da se sredi stanje da bi mogli imati kvalitetnu evidenciju o štetama na imovini i na poljoprivrednim kulturama. I ono što vam sugeriram da produžite ovaj rok od 8 dana prijave štete od nastanka štete jer je to prekratak rok, ljudi su negdje na putovanju, na godišnjem, pa ne stignu u tih 8 dana prijaviti štetu i mislim da to treba svakako mijenjati i raditi na edukaciji ljudi jer zemlje koje ulažu u edukaciju su i razvijenije zemlje, pa evo ulažimo u znanost, ulažimo u učitelje i čestitam Međunarodni dan učitelja svim učiteljima. Hvala.
Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Hvala lijepa, sve sugestije su uistinu dobro došle u odnosu na rok i to ćemo razmisliti da se uvaži samo uz napomenu da ovaj rok teče od trenutka nastanka šteta a ne od trenutka objave elementarne nepogode. Znači osobe koje su pretrpjele štetu mogu uistinu imati mjesec dana prostora prije nego li se objavi ili manje, ne znam. Ali dopuštamo da je 8 dana dovoljno neprimjeren rok pa ćemo razmisliti. Hvala lijepa.
Sljedeća replika je poštovanog zastupnika Ivana Šukera.
Dakle, ovaj zakon regulira ustvari jedno vrlo široko područje i nemoguće ga je staviti u jedan zakon. Međutim, istovremeno određene elementarne nepogode se događaju iz razloga što smo mi naprosto ušli u prostore gdje se nekad nije živjelo. I vi recimo uzmite tu sliv Save, tamo gdje su rađene stare kuće, niti jedna neće biti poplavljena. Dakle napravili smo prostore u kojima se nekad nije živjelo i to je to. Ali istovremeno kada govorimo o proračunu i kada govorimo o porezima onda svi vičemo kako su visoki porezi a danas bi svi u proračun stavili 3,4 milijarde za naknadu šteta od elementarnih nepogoda. Međutim nešto, kao što se prije 15-ak godina nije vjerovalo da će se ustrojiti ovaj sustav zaštite poljoprivrede elementarnih nepogoda tako bi određene institucije a la Hrvatske vode umjesto da daju silne novce na održavanju slivnih područja možda sa osiguravajućim društvima trebale napraviti nekakav fond iz kojeg bi se isplaćivalo sutra eventualne štete od poplave i niz takvih stvari. I to je možda nekakvo rješenje za budućnost.
Hvala. Odgovor poštovanog državnog tajnika.
Zahvaljujem uvaženom zastupniku. Uistinu sve što je iznijeto stoji, stvar je zajedničkog rješenja kojeg smo i u uvodnom izlaganju iznijeli da i unutar prvo i drugog čitanja i očekujemo konstruktivnu raspravu i da iznađemo najbolje rješenje, kako za one koji su pretrpjeli materijalne štete, tako i za državni proračun. Hvala.
Hvala lijepa. Sada je u ime Kluba SDP-a kolega Maras zatražio stanku. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Zatražili smo stanku kako bi se konzultirali oko ove vrlo važne teme, znači 3,5 milijarde kuna troška naših sugrađana svake godine a ministra Zdravka Marića nema u Hrvatskom saboru. To mu nije važno, to ga ne zanima ali kada Ivica Todorić pozove dođi Zdravko onda se vozi s autom do Doma Sportova, parkira auto, po njega dolazi tajni vozač i nalaze se na tajnoj lokaciji kao da se prodaju odijela od šanera a ne kao da je ministar financija RH. Skandalozna situacija, skandalozna situacija koja pokazuje u kojoj fazi se nalazi naša Vlada i na koji način naša Vlada reagira na određene probleme. Kada se radi o stotinama i tisućama hrvatskih građana, 3,5 milijarde kuna troška godišnje štete od elementarnih nepogoda ne dolazi se u Hrvatski sabor, nema ministra Zdravka Marića, ali kada Ivica Todorić pozove, kada pozove bivši gazda kojega je plaćao godinama vrlo dobro u Agrokoru, onda se potajice, tajno dolazi na lokacije gdje to Ivica Todorić kaže. I ja vas molim, nemojte to više raditi, vodite računa o tome zbog čega ste ovdje. Niste ovdje zbog tajkun, a niste ovdje zbog toga da muljate i na tajnim lokacijama radite određene biznise, ovdje ste radi hrvatskih građana i zbog toga se gospodine potpredsjedniče, moramo konzultirati i oko toga moramo razgovarati. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Naravno da ću vam dati stanku da se možete konzultirati oko ublažavanja, otklanjanja posljedica prirodnih nepogoda, pa ćemo se vidjeti u 11, 07 minuta. STANKA U 10,57 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,07 SATI]] Kolegice i kolege, evo stanka nam je istekla. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda ćemo pričekati predsjednika koji će doći i reći nekoliko riječi vezano uz … Mogu vam također reći poštovane zastupnice i zastupnici da povodom dana nezavisnosti u Hrvatskom saboru u ponedjeljak 8. listopada će se održat dan otvorenih vrata i Sabor će biti otvoren za posjete građana pa vas molim da uklonite svoje stvari sa zastupničkih klupa. To ćemo još na kraju ponoviti da vas podsjetim.
Sada bih pitao izvjestitelja odbora žele li uzeti riječ? Ako ne onda otvaram raspravu. Prvi je na redu poštovani kolega Josip Križanić, Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda. Prijedlog Zakona predlaže dodjelu pomoći na način da se štete prijave u registar šteta, a pomoć će biti dodijeljena ovisno o vrsti, visini oštećene imovine iz državnog proračuna RH, a može se dodijeliti i iz fondova EU. Uspostava i registar šteta koji će osiguravati podatke o imenu svake fizičke i pravne osobe koja je prijavila štetu, vrste štete, iznos od štete i takvi podaci predstavljaju prvu bazu podataka o nastalim štetama od prirodnih nepogoda. Metodologija za procjenu šteta od elementarnih nepogoda općeg dijela, sve točke osim 1. i 2. postaju sastavni dio ovog Zakona radi jasnijeg postupanja do donošenja novog pravilnika. Gospodine državni tajniče, sam Zakon neće biti tako dugo operativan i kvalitetan dok ne donesemo novu metodologiju. Puno je tu stvari koje treba u međuvremenu još promijeniti. Ovim Zakonom bit će potrebno regulirati i neke druge predradnje, npr. prevenciju poplava, te donijeti neke nove zakone i pravilnike koji će tu prevenciju pripremiti. Imali smo jednu tematsku sjednicu prije 2, 3 mjeseca u ovom Saboru na inicijativu Odbora za poljoprivredu i Povjerenstva za elementarne nepogode. Sjednica je bila na temu regulacija korita rijeka koja je direktno vezana na ovu temu gdje se korita rijeka dižu uslijed nakupljanja pijeska i šljunka, pa onda dižemo bedeme sa strane. Jedan od razloga je Natura 2000. koja vrijedi i za susjedne zemlje. Tu je bilo dosta polemike, ja bih htio tu reći 2-3 rečenice oko toga. Dakle, nije normalno da rijeka Kupa koja ima, koja je puna pijeska da se za obranu rijeke Kupe dovoze vreće pijeska 200 km, a ne dozvoli se izvaditi taj pijesak iz nje i staviti na bedeme. Isto tako nije normalno da se rijeke Sava i Drava, s jedne strane imamo Mađarsku, s druge BIH, s jedne i s druge strane se on vadi pijesak i onda se taj pijesak prodaje za milijarde u RH i gradi koridor C5, a mi se držimo Nature 2000. i ne radimo to. Pitanje je da li je veća šteta kada se dogodi poplava i ona devastira sve pred sobom ili je veća šteta što će prilikom vađenja pijeska i osiguravanja plovnog puta se uništiti nekoliko staništa određenih biljaka ili životinja. To su bile neke smjernice o kojima sigurno da ćemo morati voditi računa u preventivi poplava. Nadalje će trebati mijenjati u metodologiji, primjerice u staroj metodologiji postoji razrada, kad govorimo o cestama na državne, županijske i općinske. Načelnici su primjerice prijavljivali štete na nerazvrstanim i lokalnim cestama. Prilikom isplate šteta često puta nije bilo razvidno kome isplatiti, ako znamo da uz državne, županijske i nerazvrstane ceste postoje lokalne ceste koje spadaju u ingerenciju ... [[Govornik se ne razumije.]] Dakle, to ćemo morati u toj novoj metodologiji točno decidirano razraditi. Često puta je Povjerenstvo imalo problema i sa potpunom sigurnošću donositi odluke o cjeniku poljoprivrednih i stočarskih proizvoda i cijenama domaćih životinja, potencijalnih predmeta procjene. Primjerice, evo da zastupnici znaju o čemu govorim, bila je ponuđena cijena kilograma guščetine ili mesa od guske po 40, 50 kuna, s druge strane, cijena purice 7 kuna. Svi znamo da je purica ima 4, 5 kilograma. 4 puta 5 puta 7, 30 kuna, a purica košta 100 kuna ili 150. Dakle, to su bile nelogičnosti koje ćemo ubuduće morati promijeniti da bude transparentno. I slična stvar je bila i sa cijenom žitarica i sa cijenom voća i povrća. Za ubuduće bi bilo dobro takve procjene donijeti jedinstvene razredne cijene na početku godine, a prijedlog koji daje Ministarstvo poljoprivrede, te da se ono koristi bilo izvorom ... [[Govornik se ne razumije.]] ili Državnim zavodom za statistiku ili od više njih da se uzme srednja cijena, ali u svakom slučaju tu ćemo morati biti točniji. Prijedlogom Zakona bi se isključili oštećenici koji su osigurali svoju imovinu što je intencija usmjerena prema većoj savjesti svake fizičke i pravne osobe o važnosti osiguranja imovina. Propisana je obveza da se naknada štete odnosi samo na legalizirane građevine odnosno za one koje je doneseno rješenje o zakonjenju prema posebnim propisima. Već smo razgovarali o tom, govorio sam i u svojem pitanju vama, dakle s obzirom da legalizacija, sam Zakon je još uvijek na snazi, legalizacija još prisutna. Primjerice u ruralnim područjima imamo puno zgrada koje nisu u funkciji, a one su izgrađene. Dakle, ti ljudi bi bili prisiljeni onda ako ne budu legalizirane, te štagljeve rušiti, svinjce, staje. Smatram da bi trebalo iznaći način da se takve situacije izuzmu od nemogućnosti obeštećenja, pogotovo zbog toga jer to je nečija imovina. Nije čovjek kriv ako se nešto dogodi, ako govorimo o starim ljudima ili pogotovo u situacijama kada je ta legalizacija još uvijek nije završena. Iz nadležnosti Državnog povjerenstva ograničila bi se dodjela sredstava pomoći za djelomičnu sanaciju šteta u poljoprivredi do 50% ukupno planiranih sredstava za tekuću godinu. Ista se može maksimalno povećati na 70%, te se istodobno predviđa mogućnost da svatko od nadležnih tijela može donijeti sredstva pomoći za djelomičnu sanaciju šteta iz svoje nadležnost. A kad govorimo o ozbiljnoj poljoprivrednoj proizvodnji, onda ozbiljne poljoprivredne proizvodnje nema bez osiguranja i ta i elementarne nepogode moraju ući u rizik poslovanja. Ja se tu ne slažem s kolegama iz HSS-a koji smatraju da se tu imputira nekim osiguravajućim društvima, svako može osigurati gdje god hoće, međutim bilo bi šteta ne iskoristiti ovu sadašnju situaciju koju imamo kada imamo priliku dobiti čak 75 000 eura po domaćinstvu odnosno po pravnoj i fizičkoj osobi za sufinanciranje osiguranja poljoprivrednih proizvoda, bilo poljoprivrednih bilo stočarskih i sufinanciranje se može dobiti do 70%. Tu se mogu, nitko ne brani, uključiti i županije, jedinice lokalne samouprave i ostaviti nekakav sitan postotak onom malom poljoprivredniku i mislim da nema nikakvog razloga da bi trebali kroz godinu ili dvije ili tri govoriti uopće o štetama koje su iz sektora poljoprivrede. Dakle, s ovim zakonom bi trebalo skrenuti poljoprivredne štete prema osiguranjima. Uređuje se i postupanja nadležnih tijela u slučaju nastanka štete te se uređuje zadaci povjerenstva i obveze funkcioniranja od procjene šteta unosa podataka u Registru šteta i određuju se kriteriji koji prethode suradnji svih uključenih. Dobro je da se propisuje odgovornost gradonačelnika i načelnika za namjensko korištenje dodijeljenih sredstava pomoći te se upućena odgovornost općinskih i gradskih, županijskih povjerenstva za provedbu mjere procjeni otklanjanja posljedica prirodnih nepogoda. Dobro je što se to ovim zakonom propisalo jer se do sada često puta događalo da su općinska, gradska a onda županijska povjerenstva potvrđivala da su se štete strahovito napuhavale. Nije nitko nikad za to odgovarao, nikad nitko nije bio odgovoran i to je dobro da se određuju određene odgovornosti. To bi se moglo sada događati jer je propisano da vrijednost na imovini koja nije osigurana ne smije biti manja od 60%. To će se događati sada jer će procjene ići uvijek na više od 60%, to je vrlo vjerojatno tako. Za provođenje ovog zakona potrebno je osigurati sredstva iz državnog proračuna na aktivnosti naknade za štetu uzrokovane elementarnim nepogodama, imamo 20 milijuna kuna, za Registar šteta 400 000 i za rad Odbora državnog povjerenstva 80 000 kuna. Tu imam potrebu reći dvije rečenice kao predsjednik povjerenstva što do sada smatram da nije bilo dobro. Mi kao državno povjerenstvo gotovo nikad nismo izlazili na teren iz razloga toga što nisu bila predviđena sredstva za dnevnice, za putne troškove, prijevoz ili vozača i zastupnici nemaju pravo na ništa, znači zastupnici mogu ići samo po svojem trošku u provjeru određenih situacija, određenih situacija koje je procijenilo općinsko ili županijsko povjerenstvo, tu bi trebalo zakonom predvidjeti da se takve dnevnice odnosno putni troškovi predviđeni za sve članovi povjerenstva koje odredi predsjednik povjerenstva da u određenim situacijama možemo izaći na teren a ne raditi samo stacionarno u uredu. Dobro je što je ovim zakonom propisano da povjerenstvo daje Hrvatskom saboru Godišnje izvješće o konačnoj procjeni šteta, dobro je to što je povjerenstvo povećano s 10 na 14 članova i pojačano sa predstavnicima Ministarstva gospodarstva, zaštite okoliša, more, prometa, infrastrukture, to je dobro. S druge strane smatram da bi trebalo ostaviti predstavnike HGK-a i Hrvatske poljoprivredne komore, dakle predstavnike proizvođača. Trebalo bi jasno odrediti kriterije za izbor stručnih povjerenstava koja pružaju stručnu pomoć općinama i gradovima. Na kraju vrlo je važno propisati i u detalje razraditi procedure, obrasce i registre tako da budu onemogućene bilokakve naknadne intervencije u sustav i da sve bude maksimalno transparentno jer često puta imamo žalbe koje onda odgađaju izvršenje i potvrđivanje šteta kod državnog povjerenstva. Ovaj zakon načelno ide u dobrom smjeru i do drugog čitanja ćemo ga još i poboljšati i doraditi i čim prije treba izraditi onda pravilnike i metodologiju i klub HDZ-a će ga podržati.
Hvala. Idemo sad na Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, dva zastupnika će govoriti, prvi je na redu poštovani kolega Bulj i nakon njega kolega Žagar, izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi tajniče sa svojim suradnikom, kolegice i kolege. Štete od elementarne nepogode su naša svakodnevica, bilo zima, bilo ljeto, vidimo to i po statističkim pokazateljima da desetak puta povećavaju se iz godine u godinu posljednjih godina prijavljene štete. Činjenica je da kad govorimo o štetama bilo požari, bilo poplave, bilo klizišta, bilo koje druge elementarne nepogode da je vrlo bitna prevencija, za to je potrebno sva ministarstva, znači sva tijela lokalne, regionalne samouprave i vertikalno država i horizontalno sve institucije od mjesnog odbora do ministarstava. Jednostavno da bi smanjili ove troškove i da bi prevenirali, da bi umanjili mogućnost ogromnih elementarnih nepogoda, nemoguće je zamisliti to bez Ministarstva graditeljstva, jednostavno evo, kolega Šuker j maloprije spomenuo, problem je što se grade kuće gdje jednostavno stoljećima poplave su već da sustav planiranja nije dobar, da jednostavno i lokalna i regionalna i država, znači loše koristimo naš prostor, radimo kuće, stambene prostore, poslovne objekte gdje ne bi trebalo. Znači jednostavno trebaju se uključiti sva ministarstva. Činjenica je da kad govorimo o osiguranju da, osiguranje je dobro ali evo ja ću vam reći primjer iz moga kraja a vjerovatno je to i u drugim, kako će poljoprivrednici u Sinjskom polju osigurati nešto od suše ako imamo rijeku Cetinu a nemamo sustav navodnjavanja? Znači trebamo uključiti Ministarstvo poljoprivrede, Hrvatske vode da bi se rješavali ti problemi, da bi mi imali sustav navodnjavanja jer jednostavno sad jedino što uspijeva i najviše što uspijeva to je ambrozija zbog neozbiljnosti, poglavito zbog izgradnje hidrocentrale Brane Peruča i jezera, imamo oscilacije tako da i van elementarnih nepogoda, kiša, uslijed velikih i tako oborina. Imamo problem i regionalnog razvoja ministarstva, imamo problem da zasigurno zimi nisu isti troškovi negdje u Gorskome kotaru ili negdje drugo. Jednostavno malo je stanovnika, velike su površine i poslije snijega imamo velike komunalne štete na infrastrukturi. To je ogroman novac za te lokalne samouprave, dakle ljudi iseljavaju jer su nerazvijene. Prošle godine sam ja čak išao poslije, imao sam i tiskovnu gdje jednostavno te lokalne samouprave nemaju mogućnost to plaćati pa je bio nekakav iza natječaj od 10 milijuna kuna, ali to nije sustavno riješeno. Ne može se dogoditi da ne znamo način procjene ako izgori u požaru kuća, stambeni prostor da procjena oscilira šta je znam 50% od stvarne vrijednosti, imamo taj problem iza požara u Splitsko-dalmatinskoj županiji, to je ogroman problem. znači procjene nisu realne s ovom stvarnom štetom i na kraju ja imam primjer, čovjek je dobio 21% samo od procijenjene štete koja nije realna, to mu je jedina nekretnina, 15 je dala županija posto, 15 država, to stvarne štete niti 30%. bio sam s tim čovjekom, evo osobno ću još jednom otić porazgovarati, tribalo bi vidit te probleme, imamo čini mi se 3 takva slučaja poslije požara, govorim o stambenim kućama gdje su ljudi imali jedinu nekretninu. Evo vidimo ovdje podatke, kolega Maras je maloprije spomenuo, vidimo 2013. godine ukupno štete prijavljene su bile 406 milijuna kuna, dok odmah iduću godinu kad je bila poplava u Gunji za 10 puta, tj. 17 puta 4 milijarde i 642 milijuna kuna su bile prijavljene štete zbog poplava u Gunji gdje smo vidjeli nesposobnost Hrvatske države kao institucija koje nisu reagirale pravovremeno gdje su ljudi bili u problemu. Što znači da moramo vidjeti koliko smo mi isplatili tih šteta. Tada je isplaćeno 0,76%, a 2015. godine 0%, također štete su bile nešto manje, ali su bile 2 milijarde, jednostavno nije pitanje koja je vlast, kolega ... [[Govornik se ne razumije.]] 0% je 2015. isplaćeno od prijavljenih šteta. I to se sad nešto malo diže, ja sam dao amandman bio zbog elementarnih nepogoda ovdje da se dade pola milijarde kuna da se olakšalo jedinicama lokalne samouprave i županijama da se decentraliziraju ta sredstva prema Splitsko-dalmatinskoj županiji nažalost nije prihvaćen jer štete su nastale ne krivnjom ljudi, nego krivnjom sustava. Ako nije očišćen protupožarni put ili ako on nije prohodan u borovini to nije problem tih ljudi koji imaju svoje kuće u blizini tih šuma. To su naselja kao što su Mravinjci, to je taj dio, nisu to nova naselja gdje planski ona ne mogu biti, ne možeš metnuti uz rijeku planirati naselje, naravno da očekuješ poplavu ako si stoljećima tu poplavljen, tu sam suglasan. Znači sva ministarstva, regionalnog razvoja, Ministarstvo financija, tu treba biti jedan cijeli tim oko elementarnih nepogoda, treba vidjeti mogućnost osiguranja na koji način to funkcionira da ne bi bilo pogodovanje do određenih osiguravajućim kućama, treba i to spriječit, pokušati zakonski da se ne bi stvorili novi tajkuni i monopol nad osiguranjem kao što imamo primjera u centru za vozila, gdje imamo jednostavno monopol nad tom djelatnošću, registracija i ostalih troškova. Prema tome smatram da ovi zakon u prvom je čitanju, da ovo nije pitanje ni vlada jednih, drugih, trećih, nego jednostavno sustav ne funkcionira. Znači više trebamo povezati sva tijela, rekao sam i vertikalno od lokalne samouprave i horizontalno od mjesnog odbora primjera kad počne požar negdje u šumi, ako je mjesni odbor dobro organiziran protupožarno, ako ima ... [[Govornik se ne razumije.]] , ako ima osnovne uvjete, skupina ljudi će to spriječit, to je prva pomoć. Ako nemamo tu pa zahvati veliku borovu šumu, onda više ni kanaderi to ne mogu spriječiti, jednostavno to je cijeli jedan proces Ministarstvo obrane, Ministarstvo policije, vatrogasci, znači k tome cilju treba ići. A što se tiče elementarnih šteta, mi moramo omogućiti da se poljoprivrednik bavi proizvodnjom, prije svega sustavom navodnjavanja kojih nema, onda osigurat jer nitko se neće više baviti poljoprivrednom proizvodnjom, a vidimo da je u biti najveće štete su od poljoprivrede. I još jednom ako možete u ministarstvu provjeriti što se događa sa štetama koje su prošle godine nastale u požarima u Splitsko-dalmatinske županije jer evo samo je država isplatila 21% ljudima koji su ostali, nemamo puno tih slučaja, imamo u Mravinjcima i još 3 slučaja, ja znam za ovaj jedan, ali govorim da imaju još 2, da se isplate štete jer ljudi nemaju gdje živjet. Evo hvala lijepa.
Molio bih sad kolegu Žagara da nastavi izlaganje u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnikom, kolegice i kolege. Evo, nastojat ću u ovom vremenu koje je preostalo samo kazat dvije, tri bitne stvari koje mi se čine malo u ovom zakonu, neću reći sporne, ali ću reći prenategnute. Prva stvar koja ovdje upada u oči je namjera ovog zakona da ograniče sredstva, dodjela sredstava pomoći za djelomičnu sanaciju šteta u poljoprivredi do 50%. S obzirom da dolazim iz poljoprivrednog kraja, nije mi to baš namjera sjela dobro, vjerujem neće ni poljoprivrednicima, ali ako se već išlo na 50% možda je trebalo ostati ili unesti odredbu da ne može niti manje od 50% jer kao što sam predlagatelj kaže da se očekuju, s obzirom na klimatske promjene, sve ono što se događa očekuje se da će potrebe biti sve veće, smanjivanje sredstava koja bi se moglo otići za sanaciju u poljoprivredi na 50% svakako nije dobrodošlo, posebno na područjima koja se bave poljoprivredom. Ono stvar što isto zapada u oči u samom uvodu ovog Zakona, predlagatelj kaže, namjera ovog Zakona u dijelu kad se govori o potrebi osiguranja imovine, u tom dijelu naglasiti potrebu da se u većoj mjeri osigurava imovina, što bi u konačnici imalo pozitivne učinke na gospodarstvo. Međutim, mi u zadnjem dijelu ovog materija gdje se analiziraju utvrđeni učinci, izrani učinci, iz Ministarstva dolazi ovakva rečenica, ovim prijedlogom Zakona ne utječe se na gospodarski rast ili zaposlenost, kao što ne doprinosi priljevu investicija. Mislim da je to malo u koliziji, ali ključno pitanje je hoće li osiguravateljske kuće biti zainteresirane za osiguravanje ovih oblika imovine ili ako hoće biti, a kolike će biti premije. Kolega Križanić u ime Kluba HDZ-a je rekao jednom, ajmo reći ovako optimističnu tvrdnju o tome da se mogu povući sredstva i to bi bilo dobro. Međutim, čini mi se da je to još na dugom štapu i bojim se da osnovna intencija ovog Zakona, a to je da se više imovine osigura se neće ostvariti i da onda nećemo doći do željenog učinka i zapravo će ostati sve na starom. Biti će puno prijava, puno će biti šteta, a malo će biti pomoći jer kao što se Zakon naziva, on služi za ublažavanje posljedica od elementarnih nepogoda, a nikako ne za potpuno obeštećenje. Druga primjedba se odnosi i kolega Križanić je u replici rekao, dakle propisana je obveza da se naknada štete odnosi samo na legalizirane građevine, odnosno za koje je doneseno rješenje o ozakonjenju prema posebnim propisima. Predlagatelj se tu ograđuje, kaže da se to radi iz razloga jer se može dogoditi da u postupku neke građevine ne dobiju rješenje, da ne budu legalizirane, da bude rješenje odbijeno. Međutim, ja doista ne znam jeste li u suradnji sa Ministarstvom graditeljstva, jeste li došli do tih saznanja koliki je opseg tih građevina. Ja mislim da u pravilu onom prvom valu kad su uklanjane građevine koje stvarno nisu imale nikakvog uporišta u Zakonu, da je to riješeno. Evo, ja nemam taj podatak, ne znam imate li vi i mislim da je ta bojazan nije dobra i ne treba to ograničavati na taj način jer ako je netko već u postupku, pretpostavka je da je najveći dio tih objekata će biti legaliziran, dakle ne bi trebalo to ograničavati da ljudi ne mogu dobiti pokriće u obeštećenju, a posebno kad su u takvoj fazi, kad su građani najugroženiji, kad im je ugrožena imovina, a posebno eto i kuća za stanovanje. Ono što mi se čini nekako isto upitno, čl. 29. koji kaže kad govori o konačnoj procjeni štete, u st. 2. je navedeno da za štete na imovini za koje nisu propisane jedinstvene cijene, koriste se važeće tržišne cijene. Malo je problem s ovim tržišnim cijenama s obzirom da RH, da RH ne možemo promatrati kao jedinstven teritorij i da kažem to slikovito, nekad mi se čini da kamen u Dalmaciji više vrijedi nego cijela kuća u Slavoniji. Ako nepogoda odnese krov u Dalmaciji ili krov u Slavoniji, u Slavoniji ćemo staviti crijep kontinental, u Dalmaciji mediteran, tamo ćemo ga i pošarafat, ali te cijene moraju biti vezane uz cijenu materijala nekako. Ja ne znam kako je do sad to rješavano. Moram se tu ispričat, ali ako se procjena vrši na temelju tržišne vrijednosti, neće biti dobro jer tržišna vrijednost na teritoriju RH nije jednaka, a kuća je kuća. Krov treba napraviti i na jednoj i na drugoj kući. Mislim da, naravno da se ovdje, ovdje se niz podzakonskih akata predviđa i mislim da se o tome treba onda voditi računa. I na kraju, ono što je sasvim sigurno da najveći teret pada na jedinice lokalne samouprave. Netko je u javnoj raspravi spomenuo da nije dobro da se sve veže uz trenutak proglašenja elementarne nepogode. Bitniji je datum početka elementarne nepogode nego proglašenje jer od početka do proglašenja može proteći nekoliko dana, možda i tjedana, možda i više i mislim da čak tamo u djelovima članaka se govori da se šteta može prijavljivati od trenutka proglašenja. Zašto ne bi ljudi pripremali već prijave i prilikom nastanka same štete jer i u tom trenutku je možda se to može preciznije odraditi. Ne znam je li ta primjedba iz javne rasprave uvažena, evo ja opet pozivam predlagatelja da tu primjedbu uvaži, dakle da je ključan trenutak nastanka elementarne nepogode, jeste, prihvati. E, to je onda dobro. I na kraju, Povjerenstvo počevši od općinskih do gradskih, do državnog povjerenstva, imaju vrlo ozbiljan posao. Ovdje se predviđa i imenovanje stručnog povjerenstva što je dobrodošlo jer doista je riječ o jednom poslu koji je evo vidite i financijski vrlo da kažem izdašan, ali na kraju mala su sredstva koja ljudi dobiju za obeštećenje, pa često događa da je gnjev ljudi se usmjeri prema članovima povjerenstva. U tom smislu, mislim da i ljudi u povjerenstvima trebaju dobiti određenu statisfakciju. Ovdje su predviđena nekakvi novčani, tu prvenstveno mislim na one koji su najbliže poljoprivrednicima ili ljudima koji su oštećeni, općinska, gradska povjerenstva i mislim da tu treba vidjeti da ti ljudi taj posao ... [[Govornik se ne razumije.]] Najljepša vam hvala.
Hvala. Idemo sad na Klub zastupnika HNS-a. Poštovani kolega Milorad Batinić, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Naime, krenut ću od zadnjega članka, predzadnjeg pardon, 45. Znači, prestaje važiti Zakon o zaštiti od elementarnih nepogoda i danas je pred nama Prijedlog Zakona u prvom čitanju o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda. Sad mogli bi zaključiti možda i pogrešno da se radi o potpuno novom zakonu ili je ovo kontinuitet zakona koji prestaje važiti. Jer elementarne nepogode i prirodne nepogode nisu jedno te isto. Ima dodirnih točaka, ima nepogoda koje se mogu smatrati elementarne i koje se mogu smatrati prirodne. Pa evo, pokušati ću kroz raspravu i određene dileme koje imamo u Klubu HNS-a pokušati ću, sve ću fokusirati na čl. 3. koji definira na prirodne nepogode i što su one. Vrlo je dobro ovdje navedeno, potres, oluja, požar, poplava, suša itd., navedeno su i izvanredno velika visina snijega, klizišta i ostale pojave takvog opsega, koju ovisno o mjesnim takvog opsega koje ovisno o mjesnim prilikama uzrokuju poremećaje u životu ljudi na određenom području. Tu u tom zakonu ima elemenata iz prethodnog zakona, koji je donesen iz 2004. g. o elementarnim nepogodama, međutim, ono što smatram i pokušati ću pojasniti zašto mi u Klubu HSN-a smatramo da bi sadržajno trebalo doraditi, obogatiti i vrlo jasno i precizno pokušati definirati i dati odgovor. Naime, imali smo, negativnih i loših iskustava, prvo je bila to nam je još uvijek sviježe poplava u Vukovarsko srijemskoj županiji, gdje je Vlada slijedom događaja donijela zakon. Zakon o saniranju posljedica katastrofe na području Vukovarske srijemske županije. Imamo nedugo zatim, pojava velikih klizište, koja na svu sreću, nije bilo ljudskih žrtava, kao oni u poplavi, međutim, učinila je ogromnu materijalnu štetu. Mi nemamo, ali kroz ovaj zakon, koji vi danas predlažete, ja ne vidim okvir, za postupanje, što se tiče ovih prirodnih nepogoda o kojima sam govorio u perspektivi. Vrlo jasno u opisu, znači u onom uvodnom obrazloženju, referirate se na klimatsko modeliranje, do 2070. g. i navodi se da se u budućnosti očekuju promjene čitavog niza klimatskih parametara, s posljedicom veće učestalosti, intenziteta, eksternih, vremenskih i klimatskih odgađanja, posljedično prirodne nepogode. Međutim, isto tako konstatirate implementaciju mjera prilagodbe, za klimatsku, značajno bi smanjilo utjecaj, naravno toga smo svjesni i kroz niz zakona koja su tangirali, ta ili slična područja, mi pogotovo u Klubu HNS-a akcenat smo stavljali na to. Da ne velim od prostornih planova, u ovom zakonu, ugl. raspravljalo se o poljoprivredi, što u potpunosti mogu razumjeti, proizvodnja na otvorenom, postoji mogućnost osiguranja ili sprječavanja nekih pojava prirodnih nepogoda, međutim, smatram da je premalo, obuhvaćene su ostale prirodne nepogode. Konkretno, evo početi ću sa primjerom klizišta, svjedočimo ono što je bilo nedugo, a jednako tako u kontinuitetu, već dugi niz godina, da ne kažem desetljeće, sjever Hrvatske, uzmite općinu Bednja, Krapinsko zagorsku županiju, Varaždinsku županiju, dio Međimurske županije, gdje je ugl. stradala, najvećim dijelom javna infrastruktura. I nema elemenata, prema ovom zakonu, da se proglasi elementarna nepogoda, a ugrožene su i obiteljske kuće, i naravno, da građani očekuju ako ništa drugo, da im se makar omogući dostupnost. Neovisno dal se radi o nerazvrstanoj cesti u nadležnosti jedinica lokalne samouprave, županijskoj cesti, na sreću, državne ceste su prohodne jer ih i nema u tolikoj mjeri. Nismo dali odgovor. Nadalje, spominje se požar. To je zlo. Međutim, što je s onim požarima ako govorimo o prirodnim nepogodama, znači da je požar uzrokovan, biotskim faktorom, a što ako se radi o podmetnutom požaru, koji isto ima elemente katastrofe, ali nije prirodna nepogoda, u smislu uzrok. To ste predvidjeli tu u ovom članku, šteta krajnjeg nemara. Kakvo je postupanja u tim okolnostima, moramo spasiti imovinu, moramo pomoći ljudima, i spriječiti daljnje širenje duljenje štete. Što se tiče klizišta, isto tako, rekao sam, nemamo odgovor. Tko će postupati. Naime, ono što smatram, a nedostaje, a velim, vidljivo je iz dosadašnjih iskustava, nije propisan odgovarajući način postupanja, koristi ću riječi iz zakona, ublažavanja i uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda. Ovaj zakon ne daje taj okvir. On je slijednik onoga prijašnjega zakona, e sada, ili prijedlog zakona o ublažavanju i maknite iz naziva uklanjanja posljedica prirodnih nepogoda, jer uklanjanje nije definirano, ničim sadržajno u ovome zakonu. Ili što je moj prijedlog, prijedlog Kluba HNS-a da sadržajno dopunite, propišete, temeljem, nažalost, loših iskustava do sada i po pitanju poplava i klizišta, način i postupanje državnih tijela u takvim situacijama. Hipotetski, ne zazivam i ne daj Bože da se desi potres, temeljem ovog zakona, bojim se da ne možemo napraviti ništa. A nema razloga, da se u taj zakon, ne ugradi vrlo jasan okvir u postupanju, ili ja se ispričavam ako ja dovoljno dobro i kvalitetno ne iščitavam. Ono što također razumijem isto tako, bile su kritike, na financijsku, raspoloživa sredstava, koja su predviđena proračunom, ja bi bio kao i svi vi ovdje, svi vi u Hrvatskoj, najsretniji da se ne treba potrošiti niti jedna kuna. Znači da nemamo elementarnim nepogoda i vrlo teško je projicirati. Jako je teško projicirati i zato govorim da bi trebalo definirati postupanje jer naravno niti može Ministarstvo financija koje je nositelj ovoga zakona inače u praksi, u provedbi, u ublažavanju, u uklanjanju, ono će isključivo biti financijski obveznik tog, a u operativnom djelu nažalost mislim da ne. Naprosto niti ne raspolažu sa resursima niti sa kadrom da može to napraviti. Stoga, predlažem da razmislite do drugog čitanja, ima prostora, ima mogućnosti, vjerujem da imate i određene prijedloge, trebalo bi posebno, da li je to dodavanje nove glave ili kroz određene članke, dopune i to dopuniti. Naime, zašto to govorim? Vrlo precizno propisani su konkretni, ne znam konačna procjena, način izračuna konačne. Pa dal' to treba u zakonu ili je to dovoljno pravilnikom propisati? Znači zakon ima elemente podzakonskog akta a ono što je izuzetno važno po nama u klubu HNS-a govorio sam o tome, možda čak i ne treba toliko precizno tu propisivati. Ja bi volio da rabijem tu dilemu, da mi kažete da li je to nužno ili nije. Nadalje, držali ste se one šprance, znači prirodna nepogoda može se proglasiti ako je vrijednost ukupne izravne štete 20% vrijednosti izvornih prihoda jedinica lokalne samouprave. Ja bi volio da razmislite o tome da li je, koliko realna, objektivna takva vrsta izračuna. Što znači 20%? Konkretno, ako je izvrni prihod neke JLS 20 milijuna kuna, to znači proglasiti će se, ukoliko je, ajmo reći 4 milijuna kuna. Ili ako je prirod, rod umanjen 30% prethodnog prosjeka trogodišnjeg itd. Pa kažem, uvijek je tako bilo, da li tada kolega Šuker, ali ja vas pitam, epicentar potresa je ne znam gdje. Kolika će biti šteta? Da li možemo, jer ovo je vrijedilo i u praksi se koristilo za štetu na poljoprivrednim kulturama. Da li možda razmišljanje, jer poljoprivreda je fokus svih. Nisam, ja se ispričavam ako je možda netko govorio o nekim drugim prirodnim nepogodama, zašto imamo programe u poljoprivredi, imamo veliku dostupnost, mogućnost korištenja europskih sredstava, da se možda poljoprivreda u posebnoj glavi obradi neovisno od ostalih prirodnih katastrofa, čisto na razmišljanje. Suša, da. To je nešto što je vrlo teško predvidjeti. Tuča, ledenu kišu također. Međutim isto tako nemojmo zaboraviti da je nekada bila protugradna obrana, danas je više nema. Postoje i za određene poljoprivredne kulture zaštitne mreže koje se instaliraju, koje se subvencioniraju, postoji mogućnost osiguranja usjeva. Moramo vrlo jasno razlučiti, možda ne ovaj zakon, ali to je prvenstveno što se tiče same poljoprivrede, što je poljoprivreda proizvodnja i uz dužno poštovanje, što je hobi. Što je hobi. Upravo iz razloga da i se može prijaviti hobi, ne znam, vinograd, vrt, za elementarnu nepogodu ili isključivo ozbiljna poljoprivredna proizvodnja znači koja je egzistencijalna nekome. O tome, o toj proizvodnji ovisi egzistencija ili obitelji ili više obitelji. Velike visine snijeg, što to u praksi znači? Da li je to, a takvih situacija smo imali, pogotovo ovih godina, ja znam određena naselja. U Gorskom kotaru je u prosjeku bilo manje snijega prošle godine nego u nekim sjevernim krajevima. Mislim, slažem se sa pristupom, ali velim smatram da bi ga moglo doraditi, trebalo doraditi. Ukoliko prihvatimo naslova ovoga zakona, pročitat ću, Prijedlog zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda i članak 3. koji definira koje su to prirodne nepogode. Stoga je prijedlog kluba HNS-a da do drugog čitanja dopunite ovaj zakon da se vrlo jasno definira kvalitetniji okvir i da se propiše odgovarajući način postupanja o sanaciji posljedica odnosno uklanjanja posljedica prirodnih nepogoda i da se preciznije definiraju nadležnosti ostalih ministarstava. Jednako tako, želio bi vezano je za upravo ovaj zakon i klimatske promjene pogotovo čelnicima lokalne samouprave i regionalne kroz izrade prostornih planova da obrate pozornost jer činjenica je a bilo je rečeno ovdje u raspravi, Gunja, da li je tamo trebalo prostornim planom biti predviđena mogućnost, da li na određenim terenima koja baš i upitno je da li mogu biti građevinska gdje se pojave klizišta, znači prostorni planovi, mislim da do sada nije bilo ili možda ne u dovoljnoj mjeri uočen problem, glavni ključni problem je u prostorno planskoj dokumentaciji što se tiče sprječavanja ili prevencije određenih šteta na takvim područjima. Hvala lijepa.
Idemo dalje. Sada je na redu Klub zastupnika GLAS-a i HSU-a, poštovana kolegica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi državni tajniče sa suradnikom i poštovane kolegice i kolege. Pred nama je u prvom čitanju Zakon o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda. S ove govornice u nekoliko navrata je bilo rečeno i to zaista je potrebno svaki put navesti i svaki put naglasiti, klimatske promjene su činjenica. Postoje uvaženi državnici kao što je gospodin Trump koji tvrdi da klimatske promjene ne postoje, a onda ga priroda demantira. Klimatske promjene su činjenica, Europa i svijet će se ovo stoljeće baviti posljedicama klimatskih promjena i posljedica svega onog što je zapravo čovjek svojim djelovanjem učinio prirodi. Priroda mu to vraća na ovaj način. Jednako tako, klimatske promjene su činjenica i u RH. Ono što ovaj Zakon treba gledati u jednom segmentu, imate uvijek mogućnost djelovanja koje može biti interdisciplinarno i može biti pojedinačno. Ovaj Zakon je jedan pojedinačni element, ovaj Zakon nije, odnosno Prijedlog ovog Zakona u prvom čitanju nije nastao kao interdisciplinarna akcija niz resora i da onda on nudi nekakve strategije, metodologije i načine kako treba postupati. Ovaj Zakon upozorava na činjenicu da i RH u svim svojim drugim zakonima, strategijama i akcijskim planovima treba voditi računa da osigura da svojim djelovanje koji naravno mali segment, ali o tome treba voditi računa, da minimalno utječe za klimatske promjene, jedan od važnih stvari je problem otpada. Dakle, otpad CO2 koji se proizvodi je nešto što zaista utječe na klimatske promjene i to je ono što utječe i kod nas. I sad imate, naravno kao što sam rekla o metodologiji, moglo se odlučiti napraviti jedan sveobuhvatan zakon u kojem sveobuhvatnom zakonu će se propisati niz procedura. Procedura kako će upravljati ministarstva, kako će Vlada donositi odluke u času kad nastaju katastrofe. A katastrofe imamo prilike i u svježoj situaciji vidjeti kako je to bilo. Jedna od velikih katastrofa je bila na području ... [[Govornik se ne razumije.]] Poplava zaista razmjera koji su bili nesagledivi. Ona nije bila do kraja rezultat klimatskih promjena, ona je bila i rezultat niza stvari koje je bilo i u susjednim prostorima, pogotovo pri tome mislim na susjednu BIH koji su u tom trenutku iz svojih hidroelektrana pustili veliki nivo vode i tad je država mogla donijeti odluku, zažmiriti na tom svemu zajedno ili ne zažmiriti. Tamo su stradali i ljudi, u trenutku kad je to bilo poginuli su i ljudi i rezultat toga su bili i ljudi koji nisu dakle poginuli, koji nisu više s nama. Ja inače mislim da je potreban možda jedan zakon na razini toga što i kako postupati i tko što čini u tim trenucima. No međutim, ovaj Zakon nije tako koncipiran i nekako se trebamo usmjeriti na njega. Ovaj Zakon ima niz elemenata kako postupaju povjerenstva. I dvije stvari koje iz ovog Zakona treba iščitati i o kojim treba voditi računa, a to su osiguranje imovine i to je registar. Dakle, postoji inače jedan Zakon o nacionalnoj infrastrukturi prostornih podataka koji kaže da se svi podaci koji se skupljaju trebaju evidentirati na jednom mjestu i trebaju služiti za izradu prostornih planova. Ovdje je isto jedan registar šteta. Dakle, taj registar šteta koji će biti evidentiran, a vidite da je Ministarstvo financija to koje je predlagatelj ovog Zakona, dakle nije Ministarstvo niti unutarnjih poslova, niti neko drugo, niti niz ministarstava nego Ministarstvo financija. Taj registar šteta je izuzetno važan. Važan je iz razloga da vi možete vidjeti koliko se često neke štete ponavljaju, da ih tih registra šteta u sustavu prostornog planiranja se mogu grafički pokazati prostori koji su češće poplavljeni od drugih prostora, rezultat poplava su i klizišta koja nastaju, da se mogu definirati prostori koji su opožareni. Pri tome moram reći da je ovaj visoki dom i usvojio zakon da nakon požara, nakon 10 godina ono što je opožareno može postati građevinsko područje, pa će biti zanimljivo to pratiti. Dakle, nešto se opožari, pa se dobije naknada štete za opožareno, a onda nakon 10 godina se steknu uvjeti da se to proglasi građevinskim područjem, ali to je samo tema da je izuzetno važno sve naše propise gledati, sagledavati zajedno, a ne pojedinačno. Iz ovog Zakona ja iščitav, mi u Klubu GLAS-a i HSU-a zaista dobru namjeru u smislu definiranja registra štete jer je taj registar šteta onda podloga svima dalje. Ali to treba koristiti. Pa treba onda kad se vidi da su učestala poplava na određenim područjima, da se recimo građevinsko područje kroz prve izmjene planova ukine. Meni će biti zanimljivo pratiti kako će se pojedini načelnici i gradonačelnici ponašati, da li će biti spremni za prijedlog da svojim sugrađanima kažu, tvoje područje koje godinama bilo građevinsko ne može biti više građevinsko. Da li će se to usuditi u godini prije izbora? Da li će se to ikad usuditi? Dakle, treba se neke usuditi. Prema tome, registar šteta apsolutno definirati kroz prostorne planove i imati snagu to dosljedno provoditi. Papir može otrpjeti svašta. Vi morate izaći van pred svoje sugrađane i reći, ovo građevinsko područje koje ti tu građevinsko područje recimo 15, 20 hektara ukidamo iz prostornog plana i umjesto toga damo nekom drugom građevinsko područje zato što ti je to poplavljeno. U svojoj praksi ja sam imala slučaj, uopće neću govoriti ni o kojoj županiji ni o kojem gradu je riječ. Bilo je i jedno područje koje je bilo građevinsko, ono je bilo redovito plavljeno i onda je bio zahtjev da se gradi obrana, odnosno brana za to plavljeno područje. Procjene su pokazivale sljedeće da je puno jeftinije ostaviti da to područje bude i dalje prirodno plavljeno a te kuće zapravo ljudima platiti odštetu i omogućiti da svoje stanovanje riješe negdje drugdje a to nitko nije imao dovoljno snage provesti a i to su nekad mogućnosti koje onda treba tu iščitati i propisati. I druga tema ... [[Govornik se ne razumije.]] je osiguranje imovine. Ja dosta dugo pamtim i zaista prolazim cijelu Hrvatsku i moram reći da je bila tradicija u Hrvatskoj da su ljudi osiguravali svoje nekretnine, svoju imovinu. Sjetite se u ruralnom čak području od obiteljskih kuća, na svakoj obiteljskoj kući je bila ona jedna limena, zgodna tablica i koja je bilo osigurano tog i tog. Iz jednostavnog razloga što su ljudi imali odnos prema imovini a ako im se nešto desilo, nisu tada imali ni općinu ni grad ni županiju ni državu na koju su pokucali na vrata i rekli pomozi. Jednako tako, prvo pitanje kada idete prema fondovima EU da li je to regulirano, da li je to riješeno. Naravno da se to može iščitavati iz zakona da se pogoduje pojedinim osiguravajućim kućama. Ali apsolutno mi ćemo se uvijek zalagati za red. U neredu neki jednostavnije mogu definirati pa onda su oni dobri kojima nekima daju a nekima ne daju. U redu, kada vam je red onda točno imate propozicije kako se ponaša i u tom redu niste vi ti koji svojom odlukom onda nekom omogućujete ovo ili ono. Između ostalog zaista treba, tu je sada uloga da se kada je riječ o osiguranju vodi računa da naravno da to bude na odgovarajući način regulirano ali ajdemo se probati vratiti tamo gdje smo bili. Pogledajte, razmislite o svojim stanovima, razmislite o tome da li imate osiguranje svojih stanova jer se nešto može desiti. Može se desiti nečijim tuđim nemarom a ne vašim nemarom. Prema tome, mi se prema svojoj imovini trebamo odnositi na odgovarajući način i stoga uvođenje osiguranja je izuzetno dobar model. Jednako tako imate tu niz odredbi koje govore o tome da se sredstva koja su namijenjena za ublažavanje i uklanjanje posljedica. Klimatske promjene su činjenica. Na klimatske promjene ne možete utjecati. Vi možete samo rezultat klimatskih promjena omogućiti ljudima da i dalje žive i da dalje rade. Postoji niz mjera koje su potrebne za ublažavanje. Ja sam, nije slučajno da sam navela otpad jer je otpad zaista nešto što na globalnoj razini izuzetno utječe na klimatske promjene ali svi svojim nekako djelovanjem i kroz općine i gradove o tome moramo voditi računa. I onda imate tu jedno, jedno dvije, tri odredbe koji govori o tome što jedinice lokalne samouprave trebaju učiniti. I onda je, i trebaju pročitati i vidjeti, ja sam to naravno pročitala za grad Zagreb jer grad Zagreb ima za razliku od nekih drugih ima poseban ured koji se s tim bavi, ono, bilo je jako zgodno jer je pročelnik tog ureda htio u jednom trenutku i bio je nekakav čak mali ... [[Govornik se ne razumije.]] o tome da se koriste, ali on je to htio koristiti zbog nečeg drugog. Ali dakle grad Zagreb ima baš ured koji govori o tome što se radi u slučaju dakle ublažavanja i uklanjanju posljedica. Ali tu postoji i obveza da do 30. studenog se treba donijeti određeni plan, treba se donijeti plan postupanja. A ja mislim da taj plan postupanja treba u tom slučaju donijeti i Vlada za državnu razinu jer je to jedni način. Dakle ovaj zakon vidite sami da je Ministarstvo financija, taj zakon govori o jednom segmentu zašto je ovaj zakon, zato da olakša rad povjerenstva. Ja sam između ostalog u saborskom Povjerenstvu za ublažavanje, odnosno koje odlučuje o raspodjeli novaca i tu imate, uhvati vas mala snaga. Uhvati vas snaga jer s jedne strane imate zahtjeve koji su različito posloženi a s druge strane imate izuzetno mala sredstva koja možete nekako podijeliti. I tu imate često, ja imam osjećaj da imate onaj jedan lončić vode, ogroman je požar a vi s tim lončićem vode samo nešto malo uspijete barem one krake tog požara sanirati i onda se tu osjećate zaista loše, osjećate se lošije još kad ljudi kažu imao sam štetu toliko i toliko a dobio sam ne znam 16 kuna, 82 kune, naravno da s time ne može ništa napraviti. Dakle zaključno. Klimatske promjene su činjenica, niz zakona je potrebno ali ne samo na zakonodavnoj razini, nego kroz i strategije i akcijske planove. Zaista i Hrvatska svojim djelovanjem treba djelovati da ublaži dakle da prevenira ono što prevenirati može, neke stvari ne može. Neke stvari je nekako su i iskustva pogotovo kada je riječ o poplavama da je u nekim situacijama i bolje pustiti nekakve vodotoke, pustiti mogućnost da priroda plavi neke druge opcije. Dakle svaka klimatska promjena ima svoje posljedice. Ovaj zakon rješava samo jedan segment svega toga, de facto rješava rad povjerenstva i olakša zapravo rad povjerenstva i uvodi dvije stvari koje su izuzetno važne, izuzetno važan je registar. Jer vi iz tog registra vidite nekoliko stvari. Vidite i koliko često su se desile situacije na pojedinom prostoru, vidite da li tu postoje i neke druge stvari, pogotovo kada je riječ o požarima, ali to što utvrdite treba biti posljedica u odnosu na prostorno planiranje i u odnosu na prostorne planove. I tu će u budućnosti trebati niz stvari napraviti. Inače prostorni planovi imaju poseban kartogram koji se zove kartogram 3 ili 4 kako u kojem prostornom planom, koji se zovu, uvijek i način korištenja prostora i uvjeti ograničenja i oni imaju za one prostorne planove koji su dobro napravljeni, imaju definirana gdje su klizišta, gdje su poplavljena područja, gdje su, ne treba zaboraviti da je Hrvatska između 8, dakle, u stupnju potresa od 8-10 pa imaju i definirane potresne zone, zbog projektiranja. Možete vi graditi u potresnoj zoni, samo vam je tada nešto skuplje i skuplje je u smislu statike, dakle, ovaj registar je izuzetno važan, ali je izuzetno važno, da smo ponovno stavili na temu, uopće problem osiguranja svoje imovine, osiguranja nekretnina, osiguranja usjeva, osiguranja svega i to je dio koji treba jasnije definirati. Ali, je tema samo u konačnici, da li želimo red ili želimo nered. U neredu svi dobro funkcioniraju jer tu ima za sve. U redu funkcioniraju oni koji se zalažu za red i mi ćemo se uvijek zalagati za red. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu gospodin Željko Jovanović ispred Kluba zastupnika SDP-a, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Nakon izlaganje gospođe Mrak Taritaš, gotovo da je teško nešto novo reći, vezano za ovaj zakon, budući da gotovo u cijelosti mogu potpisati jednu raspravu. Čuli smo nekoliko puta danas, da je svrha donošenje ovog zakonskog okvira poboljšanje postojećeg sustava dodjele pomoći za ublažavanje i uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda. Čuli smo u nekoliko navrata, u kojoj mjeri je važno osiguranje, buduće štete koje nastoje djelovanjem prirodnih nepogoda, premašuju iznose osigurane za ugrožavanje i uklanjanje svih šteta koje se događaju. Svjedoci smo recimo ove g. u Gorskom kotaru, kolike su štete i problemi bili zbog olujnog juta, zatim zbog ogromnih nanosa snijega, dakle, sve to, nekakav zakonski prijedlog i podzakonski akti, koji donosimo bi trebali riješiti. Također mi u Klubu SDP-a smatramo, da ustrojavanje registra šteta, koji će pružiti podatke, po imenu svake fizičke osobe i pravne osobe, koja je prijavila štetu, vrstu štetu, iznos štete, ali oni će predstaviti, prvu bazu podataka o nastalim štetama od prirodnih nepogoda, predstavlja jedan vrlo kvalitetan pomak. Evo, radi javnosti koja nas prati, možda da citiram doslovno čl. 3. koji govori o prirodnim nepogodama, u njemu je čak nabrojana i više prirodnih nepogoda nego što je bilo u starom, gdje je bilo 8. a ovdje ih ima konkretno 12. Dakle, prirodnom nepogodom, u smislu ovog zakona, smatraju se iznenadne okolnosti, uzrokovane nepovoljnim vremenskim prilikama, koji prekidaju normalno odvijanje života, uzrokuju žrtve, štetu na imovini ili njen gubitak, te štetu na javnu infrastrukturi ili okolišu. Dakle, prirodnom nepogodom, smatra se potres, olujni orkanski i ostali jak vjetar, požar, poplava, suša, tuča, ledena kiša, mraz, izvanredna velika visina snijega, snježni nanosi lavina, nagomilavanje leda na vodotocima, klizanje, tečenje, odronjavanje prevrtanje zemljišta i ono što je državni tajnik na početku i rekao, druge pojave takvog opsega, koji ovisno o mjesnim prilikama uzrokuju bitne poremećaje u životu ljudi na određenom području. Dakle, ovdje pod te druge pojave, moglo bi se navesti puno toga, no međutim, ja i dalje ostajem kod prijedloga, da bi možda bilo dobro, ovdje navesti, konkretno i štete koje su uzrokovane velikim poremećajem na biljkama i životinjama. Još jednom spominjem zlatnu žuticu kod vinove loze, kao potencijalu veliku štetu, koje bi mogle nastati na hrvatskim vinogradima. Naravno, treba naglasiti da u smislu ovog zakona, štetama od prirodnih nepogodama, ne smatraju se one štete koje su namjerno izazvane na vlastitoj imovini, te štete koje su nastale zbog krajnjeg nemara ili zbog nepoduzimanja propisanih mjere zaštite, što također treba naglasiti jer postoje neki objekti, vrlo vrijedni u Hrvatskoj, koji su u privatnom vlasništvu, a gdje bi moglo doći zbog njihovog neodržavanja, do velikih šteta i ugrožavanja ljudskih života. Prirodna nepogoda može se proglasiti ili ako je vrijednost ukupne izravne štete najmanje 20% vrijednosti izvornih prihoda jedinice lokalne samouprave za prethodnu g. ili ako je prihod umanjen najmanje 30% prethodno trogodišnjeg prosjeka, na području jedinice lokalne samouprave ili ako je nepogoda umanjena u vrijednosti imovine na području jedinice lokalne samouprave 30%. Dakle ovdje su postojale nekakva različita tumačenja, možda bi još jedanput trebalo razmisliti o ovim postocima koji su ovdje navedeni. Prema tome, kao i dosada odluku o proglašenju prirodne nepogode i dalje donosi župan na prijedlog čelnika jedinice lokalne samouprave, čuli smo da možda bi rokove trebalo još jedanput razmotriti, pogotovo da se podnosi u roku 8 dana od donošenje odluke o proglašenju. Dakle, vidite da li može taj rok ipak produžiti dok općinsko gradsko povjerenstvo, prvu procjenu donosi u roku 15 dana od donošenje odluke, a konačnu procjenu u roku od 50 dana od donošenje odluke o proglašenju dok županijsko povjerenstvo to čini u roku od 60 dana. Ono što je novost u ovom zakonskom prijedlogu, to je da je plan djelovanja, koji donosi predstavničko tijelo do 30. studenog tekuće godine za slijedeću godinu i on sadrži popis mjera i nositelja mjera u slučaju nastajanje prirodne nepogode, te procjene osiguranje opreme i drugih sredstava za zaštitu i sprječavanje i stradavanje imovine, stanovništva i gospodarskih funkcija, važno je naglasiti, da takav plan djelovanja, zaista je na tragu onog da je bolje spriječiti nego liječiti, ne da krećemo u plan aktivnosti, tek kada se elementarna nepogoda dogodila, a da prije toga, zapravo nismo pripremili sve što je potrebno, da bi šteta bila što manje. Naravno, novost je i priprema izvješća do 31. ožujka, kojeg župan podnosi skupštini o izvršenju plana djelovanja za prethodnu g. Možda bi bilo dobro još malo konzultirati i udrugu hrvatskih županija i gradova kod izrade ovog plana djelovanja, kako bi se u cilju sprječavanja katastrofa, izradili planovi koji će biti čim više ujednačeni. A naravno treba također sugerirati i da prilikom izrade svih ovih pravilnika i podzakonskih akata koji se trebaju donijeti se vodi računa da to bude što kvalitetnije. Također, mi smatramo da je logično da se plan djelovanja naslanja na planove civilne zaštite. Ono što treba reći, spomenuti žurnu pomoć, ona se dodjeljuje iz proračuna jedinica lokalne i područne samouprave u pravilu kao jedan predujam a odluku donosi predstavničko tijelo na prijedlog čelnika jedinice područne i lokalne samouprave. Moramo spomenuti dakle da se zaista radi o velikim štetama, evo podsjetit ću još jednom na olujno jugo gdje je npr. u području Gorskog kotara 12. 12. župan donio odluku o sanaciji krovišta u Gorskom kotaru koja su stradala u tom prilikom u iznosu od 500 000 kuna što je zapravo bila kap u moru svih šteta koje su nastale a posljedica velikog snijega koji je padao u Gorskom kotaru gdje je županija morala izdvojiti 7,5 dodatnih 7,5 milijuna kuna za probleme koji su nastali zbog velike količine snijega što inače nije rijetko u Gorskom kotaru ali ove godine je bilo više nego inače. Što se tiče prijelaznih odredbi, važeća metodologija za procjenu šteta od elementarnih nepogoda ostaje na snazi do donošenja novog pravilnika koji donosi ministar financija u roku od 6 mj., a ja uvijek apeliram da bi možda bilo dobro da svi ti rokovi budu što kraći, da praktično u trenutku kada čitamo zakonska rješenja budu već gotovi i pravilnici, ne znam zašto bi trebalo čekati jer bi ti pravilnici onda kroz raspravu koja bi se vodila, mogli pokazati zapravo koliko je zakon životan i na koji način će unaprijediti područje kojeg se tiče. Zaključno, ono što možemo reći, dakle novine koje su u ovom zakonu, kao uvjeti za proglašenje elementarne nepogode, žurna pomoć, plan djelovanja, registar, smatramo dobrim rješenjima. Također kod izvora novčanih sredstava za ublažavanje posljedica prirodnih nepogoda, ne spominje se osim kod žurne pomoći, proračun jedinica lokalne i područne samouprave. S obzirom na ukupno mala sredstva, očito je namjera zakonodavca da se u većoj mjeri osigurava imovina i na taj način saniraju posljedice, trebalo bi vidjeti i mjere koje će poticati veći ovim, osiguravanja. Prema tome, konkretno životnost ovog zakona moći će se procijeniti tek nakon što nam budu bili poznati pravilnici kao i metodologija i sadržaj pravilnika koji će bitno uvjetovati kako će se podaci unositi u Registar šteta ali u prvom čitanju mi kao klub SDP-a podržavamo donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačne rasprave, prvu pojedinačnu rasprava ima gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, predstavnici ministarstva. Evo, u prvom čitanju i ovoj raspravi koja je izuzetno važna, još jednom moram izraziti svoje negodovanje što ovdje nema ministra financija Zdravka Marića jer ovo je tema koja je, nije samo važno iskazati koliku korist bi kvalitetniji zakon donio hrvatskim građanima nego nužna je i prisutnost ministra kada se mijenja određena društvena svijest jer Hrvatska je, i njeni građani što se šteta tiče od elementarnih nepogoda u EU-u pri vrhu po prijavama šteta, po onome šta nam se dešava a sa druge strane po osiguranjima i svijesti ljudi da bi trebali eventualno osigurati svoju imovinu u svom posjedu. I to je i pokaz, znači i pokazivanje ne interesa Vlade RH odnosno resornog ministra, pokazuje i odnos prema cijeloj problematici. Znači nemoguće je kada nešto što toliko opterećuje naše građane, što je po meni u ovom trenutku nešto o čemu bi trebalo najviše razgovarati kada govorimo i poljoprivredi, i o osiguranju imovine naših građana i svega toga, da ministar ne pokazuje interes da uopće bude prisutan na ovoj sjednici. Ali naravno kada nakon što se donese jedan zakon za Agrokor u RH, nazove gospodin Ivica Todorić, ministar trči. Ministar trči, odlazi inkognito, iza planjke, potiho, skrivećki na sastanke sa gospodinom Ivicom Todorićem, navodno na tim sastancima previše ne govori nego komentira stvari koje ministar treba kad se radi o takvo važnoj stvari govoriti u svojem uredu, u ministarstvu, na sastancima gdje se na neki način dostojno prezentira kao ministar RH pogotovo ministar financija. I normalno da onda ljudi ne doživljavaju niti ovaj zakon niti ono što država čini da im pomogne kada se dešava elementarna nepogoda, kada to ni vlast ni Vlada RH ne doživljava. Imamo situaciju gdje je preko 3,5 milijarde kuna godišnje šteta bude prijavljeno u RH, to je 0,2% BDP-a, to je jako puno, to ljudi naravno prijavljuju jer se i određene stvari i Hrvatska je dosta izložena određenih elementarnim nepogodama i poplavama i hladnoći i ledenoj kiši, svemu onome što se dešava i sa te stran moramo zakonski naći rješenje kako promovirati i odgovorno ponašanje prema svoj imovini naših građana kako bi djelomično i tu imali određeno građani, osiguranje, godinama možda na neki način uplaćivali neki manji iznos ali kada se desi šteta da onda imaju mogućnost refundirati od osiguravajućeg društva ili nekog fonda cjelokupni iznos a ne u prosjeku 2 do 5% koliko iznosi prosječna isplata u odnosu na ono što su građani tražili. I onda imate situaciju kao što je bila sada evo ove godine, gospođi iz Kistanja kojoj je Hrvatska isplatila odnosno povjerenstvo je odlučilo da se njoj isplati 55 kuna odštete, pazite ovo 55 kuna odštete za 1500 trsova Vinove loze. I sada se postavlja pitanje, ona je podnoseći zahtjev za isplatu štete morala platit biljega 70 kuna. Platila je žena 70 kuna da bi dobila 55 kuna nazad i naravno u očaju i nezadovoljstvu rekla vrlo jasnu poruku koja je jedina i logična da se vlada, vlast u toj županiji i svi oni koji sudjeluju u tom postupku i povjerenstvu sprdaju sa sirotinjom. Ili primjerice kada se isplati 250 kuna štete za nekih 40 izgorenih stoljetnih maslina, želim vam samo pokazati koliko su to nelogične stvari, a još više su nelogične kada vidite da je trošak povjerenstva dvoje ljudi koji su to radili u toj istoj općini 4500 kuna. znači da bi se odradio postupak, da bi to netko fizički odradio, procijenio, procesuirao određene zahtjeve, njemu isplatimo 4500 kuna, a ljudima koji su pretrpjeli štetu njih koliko se prijavilo, evo gospođa ova koja je imala 1400 trsova 55 kuna, onaj koji je imao masline 250 kuna. Pa da li je to vama normalno? I šta to govori uopće o nama kao zakonodavcu koji umjesto da se pobrinemo da se promovira ovo maloprije što sam rekao, da ljudi štede kroz osiguranje na neki način godinama i onda kad se desi ovakva drama nek uplate 100, 150 kuna osiguranja godišnje i za 10 godina kad ih pogodi požar bar dobiju koliku, toliku naknadu. To je naravno neki prosjek, ali ako se nekom desi i ranije može biti i više zaštićen, ali ne, naš zakonodavac nije na taj način razmišljao i nažalost nemamo tu mogućnost da se ta vrsta, ja bih rekao promjene klime u našem društvu dešava. Ono šta je sigurno točno je da će klimatske promjene sve više i više dovoditi do određenih problema sa štetama, da će se evo sad smo vidjeli, možda to nekome smješno zvuči, ali iznad Atlantika se formira uragan koji će pogoditi EU, odnosno Europu po prvi puta, ja bih rekao na taj način se oluja koja je obično bila rezervirana za SAD, pogotovo dole Meksički zaljev i ja bih rekao donji dio SAD-a, znači sada se to može dešavati narednih 10, 15, 20 godina i u Europi. Možda ćemo jednom biti svjedoci i u Hrvatskoj neke malo veće oluje i zbog toga treba mijenjati svijest ljudi da nije prosjek u Hrvatskoj po stanovniku 300 kuna godišnje, u prosjeku plaćanja osiguranja za imovinu šta je 4 puta manje od Europskog prosjeka, 4 puta manje, a imovine imamo više nego po glavi stanovnika, znači u Hrvatskoj 80% građana ima neku nekretninu u svom vlasništvu, to je stanovnika plaća osiguranje i da se na taj način pokuša ljudima razvijati svijest. I normalno da će onda biti manjih problema i normalno da onda nećemo imati isplate kao što smo imali isplate nedovoljne, znači tri i pol milijarde kuna, a u proračunu se računa stotinjak milijuna kuna na godišnjoj razini. Pa to je ništa. To je nedovoljno, to je ništa i onda normalno da ljudi dobiju 50 ili 100 kuna za nešto šta možda realno šteta vrijedi 5 ili 10 000 kuna i o tome bi naši, oni koji predlažu, naša vlada trebala voditi računa i o tome bi trebala razmišljati. Inače po isplaćenim štetama i onda kada se isplati više zbog recimo problema i havarije koje smo imali 2014. godine zbog velikih poplava i te godine se planiralo u proračunu 900 i nešto milijuna kuna, opet je to ja bih rekao nekada izgledalo ljudima i nedovoljno i da se pokriju one štete koje su bile, mada kada vidite broj prijavljenih šteta po godini u RH te štete su obično prijavljene u većem iznosu nego što recimo Hrvatska izdvaja za kulturu ukupno u proračunu Ministarstva kulture, odnosno svemu onome što izdvajamo na neki način za očuvanje i kulturne baštine i svega ostaloga. Tako da evo, da rezimiram gospodine potpredsjedniče, vjerojatno ste i vi to primijetili, kolega Marić na ovako važnoj temi nije prisutan i ne dolazi ovdje, vjerojatno danas malo i u strahu da ga zastupnici ne bi možda i ovako sporadično pitali zbog čega trči Todoriću, a ne trči u Hrvatski sabor kada treba braniti zakon. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Imate dvije replike. Prvu repliku je tražio gospodin Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Maras vi ste otvorili zapravo pravo pitanje, ali ne samo u smislu nazočnosti ministra Marića na ovoj sjednici, nego na nazočnost ministra Marića i Ministarstva financija u hrvatskom društvu. Naime, znate li koja je jedina institucija koja je financijska institucija koja je dostupna građanima u ruralnim područjima? To je jedino sada u ovom trenutku Hrvatska pošta i taj njen rad se mjeri u minutama, ne u satima više, nego u minutama u kojima građani mogu doći, uplatiti neki račun i otići kući. Ministarstvo financija ako ne bude u budućnosti razmišljalo ozbiljno o Hrvatskoj poljoprivrednoj banci, o Hrvatskoj ruralnoj banci pa i ovdje kada govorimo o težnji ovog zakona da se ovo što vi govorite da je problem, da ljudi više osiguraju svoju imovinu, čak ponovo u osiguravajućoj kući koja bi bila u vlasništvu države, jer od toga se ne treba bježati kao vrag od tamjana. Do tad Ministarstvo financija neće raditi ozbiljan posao jer naš prostor ruralni je sve manje naseljen i sve više su ljudi izloženi svim mogućim opasnostima, naravno i opasnostima prirodnih katastrofa.
Odgovor na repliku gospodin Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Žagar, slažem se s vama. Nažalost, oni su prisutni, ali kada treba nekoga opaliti po džepu ili zatvoriti radnju. Tada su prisutni. I u Koprivnici prije nekoliko tjedana, rekao sam, zbog jednog cvijeta je zatvorena cvjećarnica na tržnici. Tu su nažalost prisutni. Ali ono što vam želi drugo reći, zbog čega RH ako već želi i povlačenje sredstava i efekt i određenu zaštitu recimo u poljoprivredu i ruralnim mjestima u RH, zbog čega prilikom isplate poticaja se ne uvede obveza osiguranja određene imovine vezane uz to. Znači, kada odete u banku, kada radite kuću ili stan, imate obvezu uzeti određeno osiguranje, ali kada izgradite štalicu i uzmete kravice i bikove, to nije obveza. Znači, zbog čega se jedno ne veže s drugim. Znači, na taj način bi također hrvatska država odnosno Ministarstvo pomoglo razvijanju svijesti naših sugrađana.
Hvala i vama. Gospodin Pernar ima drugu repliku.
Uvaženi zastupniče Maras, iznimno me dojmila ova vaša priča o tome kako je žena prijavila štetu u vinogradu i da je za veliku štetu zapravo dobila mizernu odštetu od 55 kuna, a da je da bi uopće prijavila štetu morala platiti čak 70 kuna tih taksi, što znači da je zapravo prijavom štete i odštetom bila na gubitku, a imala je puno papirologije. Pa bih vas htio pitati, da li je na isti način to funkcioniralo i u doba kada ste vi bili ministar odnosno kada je na vlasti bio SDP? Hvala.
Hvala i vama na kratkoći. Izvolite gospodin Maras.
Hvala lijepa. Gospodine Pernar, sumnjam da je ova gospođa imala dva požara u nekoliko godina. Znači 1400, to bi bila zbilja velika slučajnost da se ovakva nesreća gospođi koju sam vam sad rekao primjer desila, pa sam siguran da ona nije imala takav slučaj za vrijeme dok sam ja bio ministar, odnosno ona nije predala zahtjev za 70 kuna, a dobila 55 kuna. Hvala vam lijepo.
Hvala i vama. Sada je na redu isto u obliku pojedinačne rasprave gospodin Josip Đakić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, pomočniče. Pa evo, pred nama je prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda kojima bi se pitanje dodjele pomoći za ublažavanje i djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda trebalo urediti na puno kvalitetniji način nego što je to do sada bilo. Prirodne nepogode u posljednjih nekoliko godina prilično su česte pojave u RH. To su požari, poplave, klizišta, tuče i druge vremenske nepogode koje nanose ogromne štete na imovinu građana RH, ugrožavaju poljoprivrednu proizvodnju i gospodarsku stabilnost pogođenih područja. Jedan od ciljeva ovoga zakona je i postizanje efikasnije evidencije svih šteta nastalih uslijed prirodnih nepogoda koja bi se vršila na jednom mjestu putem aplikativnog rješenja registra šteta od prirodnih nepogoda. Štete se vrlo rijetko pomiruju u potpunosti. Građani koji su oštećeni u prirodnim nepogodama revoltirani su iznosima koji im se isplaćuju, nemogućnosti stabilizacije poslovanja oštećenika i neučinkovitost postojećega sustava, dodjele pomoći zbog iznimno malih sredstava koja se dodjeljuju kao pomoć. Potiču na potrebu podizanja svijesti o važnosti osiguranja i imovine kao i poljoprivrednih usjeva i ja bih tu preporučio da što sam govorio i na komisiji za štete, da vezanost osiguranja bude uz ono što se zove poticaj u poljoprivredi. Poticaj u poljoprivredi je besmislen ukoliko poljoprivrednik nije svoj usjev i osigurao. Vjerujem da u tom pogledu bi još dodatno poticali sve one, ali ih vezali za osiguranja koja su nužna, pa tako i sanirali njihove eventualne štete koje bi mogle nastati. Glavna poruka ovog Zakona jest osiguranje imovine kako bi se glavnina šteta mogla pokriti baš policama. Uzroci, recimo poplava. Ja sam nekoliko puta govorio o tome što donose poplave i zbog čega u većini one jesu zbog prevelikih oborina i nevremena koja se događaju sve češće i sve veća su. No međutim, naše rijeke su smanjenih kapaciteta protočnosti i u tome također leži veliki problem. Problem protočnosti naši rijeka kao i apsorpcije voda oborinskih koja se dogode su zapravo problematika koja već dugi niz godina tišti RH i nitko o tome ne želi konkretno donijeti rješenje. Rješenje je čišćenje naših korita rijeka i ni jedna Natura 2000. ili zaštićeni krajolik ili prirodno stanište ili bilo koja druga vrsta koja se spominje u Zakonu o zaštiti prirode ne bi trebala biti upotrebljena na našim rijekama već javni interes u sprečavanju poplava, a to je čišćenje naših korita. Ono bi muli multiplitivni faktor zato što čišćenjem tih korita koje ne košta državu ništa, nego država dobiva od eksploatacije mineralnih sirovina dobiva novce za koncesiju na nalazištu, po prodanom šljunku. U to se može uvrstiti i dio osiguranja od štete od poplava koliko se ona dogodi, tako da mislim da su milijarde prošle kuna koje su uvezenog šljunka, pijeska iz Republike Srbije, iz BIH i iz Mađarske na naše ceste, autoceste, u građevinski sektor i bespovratno su mu dali nešto što pripada nama. Znači kada koritom rijeke Drave ide granica sa Mađarskom dok Mađari vade šljunak metar od granične crte, nastaje rupa u koju voda nosi naš materijal. Koga prodaju? Opet naš materijal prodaju nama. Gubimo kao država stalno i nitko o tome ne želi jasno progovoriti. Ako je 2 metra se diglo dno od nakupina šljunka i pijeska, pa naravno nećemo graditi nasipe 2 metra višlje od sadašnjih nego ćemo čistiti korito. Pa to je, mislim jasno kao jedanputa jedan i mislim da trebamo ka tome prionuti i to upotrijebiti baš u poplavama kada bi apsorpcija kapaciteta oborinskih voda bila što veća u našim koritima rijeka i tu se ne smije primjenjivati bilo kakav zakon o zaštiti prirode ili bilo koja Natura 2000 nego se mora upotrijebiti javni interes i čak i naredbom u nekim situacijama riješiti čišćenje plovnih puteva s obzirom da smo međunarodnim konvencijama se obavezali da plovnost puteva u kategorijama koje su definirane mora biti na cijelom području RH a što danas zapravo nije, već desetke godina to se ne primjenjuje i ne radi. Znači štete od poplava su uzročno posljedična veza i ne održavanja naših rijeka kroz godine jer smo zakonom zabranili eksploataciju mineralnih sirovina iz naših rijeka. I to i kad se je promijenio Zakon i kada se je dozvolila eksploatacija nisu se donijeli podzakonski akti kako bi oni bili u funkciji i kako bi se to moglo raditi. Deseci brodara i šljunčara su propali, došli su u teške pozicije i položaje i mislim da su im banke čak uzele i kuće kao i brodove i sve ono što su imali od imovine. Teško je obnoviti flotu a kamoli nešto drugo učiniti kako bi se milijuni kubika šljunka i pijeska koji su nataloženi u našim rijekama izvadili i kapacitet rijeka povećao te se u građevinski sektor i u državnu blagajnu ti novci slili koji ne koštaju ništa nego samo treba raspisati koncesiju. Ništa drugo. Primjećuje se da je ovaj zakon vrlo restriktivan po pitanju naknade štete. Člankom 4. propisuje načela koja su nadležna tijela u obavezi primjenjivati prilikom određenja kriterija raspodjele pomoći za djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda te načela nalažu uzimanje u obzir opsega nastalih šteta i utjecaj prirodnih nepogoda na stradanja stanovništva, ugrozu života i zdravlja ljudi i onemogućavanje nesmetanog funkcioniranja gospodarstva. U tom smislu prirodna nepogoda može se proglasiti samo pod uvjetima propisanim stavkom 4., člankom 3. ovoga zakona a pomoć za ublažavanje, djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda ne dodjeljuje se za štete na imovini koja je osigurana, štete na imovini koja su izazvane namjerno ili iz krajnjeg nemara, neizravne štete, štete nastale na nezakonito izgrađenim zgradama javne namjene, gospodarskim zgradama i stambenim zgradama, štete na objektu ili području koje je proglašeno kulturnim dobrom, štete nisu na propisani način unesene u registar, štete u slučaju osigurljivih rizika na imovini koja nije osigurana ako je vrijednost oštećenja imovine manja od 60% vrijednosti imovine. Nadalje, ovaj zakon propisuje i rokove u kojima je potrebno izvršiti i niz radnji a rokovi teku od dana proglašenja prirodne nepogode. Međutim, treba istaknuti da rokovi za postupanje nadležnih tijela nakon potvrde konačne procjene štete nisu propisane. Kada govorimo o izvorima sredstava za ublažavanje djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda ovaj zakon predviđa sredstva iz državnog proračuna, sredstva fondova EU i donacije. Ja bih tu stavio i postotak u budućnosti od eksploatacije mineralnih sirovina iz naših rijeka da bude upotrjebljen za sanaciju šteta. Nejasna je odredba članka 22. kojom se predviđa primjena pravila o državnim potporama prilikom dodjele pomoći za ublažavanje i djelomično uklanjanje posljedica prirodnih nepogoda poduzetnicima. Podsjetimo člankom 107. Ugovora o funkcioniranju EU u stavku 1. određuje da svaka potpora koju dodijeli država članica ili koja se dodjeljuje putem državnih sredstva u bilo kojem obliku kojima se narušava ili prijeti da će narušiti tržišno natjecanje stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određene robe u povoljniji položaj nespojiva je sa unutarnjim tržištem u mjeri u kojoj utječe na trgovinu među državama članicama. Međutim stavkom 2. istoga članka navodi se da su između ostalih potpore za otklanjanje štete nastale zbog prirodnih nepogoda ili izvanrednih događanja spojive sa unutarnjim tržištem. Dakle ne predstavljaju narušavanje tržišnog natjecanja stavljanjem određenih poduzetnika ili proizvodnje određenih roba u povoljniji položaj.
Hvala lijepa. Dvije replike. Prvu repliku ima gospodin Maras.
Hvala lijepo. Gospodin Đakić, vaša interesantna rasprava o problemu poplava evo se nametnula meni dva pitanja koja ako možete mi malo pojasniti. Prvo je, rekli ste da smeće u rijekama smanjuje protočnost rijeka i da zbog toga dolazi do poplava. Znači konkretno kako mislite da možemo riješiti smeće u rijekama da poplave se ne dešavaju. I drugi problem koji ste rekli je problem hrvatskog šljunka kojeg rijeke odvoze prema Srbiji, odnosno guraju, struja gura šljunak hrvatski prema Srbiji i onda kako ste rekli oni nama skupo prodaju taj hrvatski šljunak koji je struja odvela prema Srbiji. I sada me zanima kako da riješimo taj problem da struja jednostavno ne odnosi hrvatski šljunak u Srbiju i da onda oni nama to kasnije skupo prodaju za naše ceste. Hvala vam lijepo.
Hoćete, ili da ga vrate? Da, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, prvo ne slušate što sam govorio ja nisam govorio o nikakvom smeću, ja sam govorio o nakupinama, pijeska i šljunka koje je voda donijela svojim protokom. One su 2 m debeli slojevi, 2 m se je diglo korito naših rijeka, šljunak uvozimo. Recimo u delti Neretve, koja je začepljena, više nema šljunčarenja, zbog zabrane zakona, uvozi se pijesak i šljunak brodovima iz Albanije. Imam ja tu i popis koliko je milijuna dolara uveznoga šljunka, pijeska, kamena u RH, a ta prirodna bogatstva sve posjedujemo samo smo ih zabranili implementirati. O tome sam govorio i mislim da tu se moraju hitne mjere i koraci poduzeti, kako bi se raspisali koncesije, nad svim našim rijekama, ili se naredbom, zbog plovnog puta, krenulo u čišćenje sa svim kapacitetima, koje posjedujemo mi, kao i možda vaši susjedi.
Hvala lijepo, gospodin Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Đakić, vi ste se dotakli, jedne vrlo interesantne teme, nekima je to možda smješno, međutim, uz most na Evinoj rijeci je uvijek postalo veliko brdo, da tako kažem šljunka, koji je bio izvađen, jer se s tim čistilo dno rijeke Save. Sada kada pogledate, imate tamo jedan riječni otok, veliki i normalan stvar, kada Sava naraste, da onda raste iznad toga. Ista priča je, na rijeci Kupi su bili poznati šljunčari, koji su dno rijeke Kupe čistili i sigurno je da dno rijeke Kupe, sada u odnosu, na neka vremena prije, veća za metar, metar i pol. Sada najedanput, javlja se problem zaobalnih voda i sličnih stvari. No, postavlja se pitanje, tko je u eri cestogradnje u RH donio takvu zabranu, pod krinkom zaštite okoliša, onoga ovoga, da se ne vrši šljunčane a s druge strane, nikada mi nije bilo jasno, kako može odrediti netko granicu na Savi na pola, pa Bosanci mogu vaditi šljunak, a mi u Hrvatskoj ne možemo.
Hvala. Gospodin Đakić odgovor.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, da, nekoliko puta smo potakli tu temu i zakon se promijenio, no međutim, podzakonski akti nisu nikada donošeni i novi Zakon koji je u izradi o hrvatskim vodama, također ne predviđa mogućnost … [[Govornik se ne razumije.]] mirovnih sirovina iz naših rijeka. Ja osobno ću potencirati da u njemu se izmjene takva mogućnost i pravila i da se krene u čišćenja korita naših rijeka, kako bi se spriječile poplave, koje ogromne štete su nanijele, vidjeli smo u istočnoj Slavoniji, vidjeli smo i u drugim dijelovima Varaždina, vidjeli smo i u Neretvi, što se dogodilo, sve su to uzročno posljednične veze onečišćenja korita naših rijeka, neodržavanje pomorskih puteva, a međunarodnim konvencijama smo se obvezali. Ogromna gospodarska šteta je koja je uvozom šljunka i pijeska iz susjednih nam zemalja, učinjena RH, kroz ovih 10-15 g. i mislim da se ona mjeri 5 do 6 milijardi kn.
Vrijeme gospodin Đakić, hvala. Idemo dalje s pojedinačnim raspravama, gospodin Damir Felak, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodo iz predstavnici ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Dozvolite da kažem par riječi o ovom prijedlogu zakona, kao saborski zastupnik, ali isto tako kao član državnog povjerenstva za procjenu šteta od prirodnih nepogoda koju je osnovao Hrvatski sabor. Ovdje smo imali jedan primjer kako je nekome isplaćena šteta.
Mogu vam se ispričati, napravio sam jednu grešku i htio bih ispraviti. Zaustaviti ćemo vaše vrijeme, jer je imao repliku i gospodin Šuker i [[Upadica: On je odradio repliku.]] i onda nije bilo odgovora, šta? [[Upadica: A on bi htio i pojedinačno.]] Zaustavljeno je vrijeme, izvolite naprijed. Prijaviti ćemo vas gospodin Šuker.
Nema problema, gospodin Šuker, će govoriti. Htio sam reći, da nije to jedini slučaj, da su tako male isplaćene odštete ljudima koji su prijavili svoje štete od elementarnih nepogoda, a što nije ništa ni neobično, jer čuli smo u uvodnom izlaganju gospodina državnog tajnika, da su u prošloj g. štete od elementarnih nepogoda bile gotovo 3,5 milijarde kn, od toga je samo na poljoprivrede dio otpadao gotovo 2 milijarde. I samo državno povjerenstvo se nalazio pred nekakvim zadatkom, a čuli smo isto tko, da je svega 170 milijuna kuna, u zadnjih 5 g. država iz državnog proračuna potrošila za obeštećenja šteta od elementarnih nepogoda, svi su svjesni i u samom povjerenstvu, da našim odlukama, kako god mi kemijali i na koje god načine metodologije primjenjivali sa iznosom od recimo 20 milijuna kuna ili koje bio nešto onda povećan na kraju g. ne može se obeštetiti 3,5 milijarde kn šteta prijavljenih. Dal su te štete stvarne ili nisu i o tome bi se dalo razgovarati. Isto tako i o tome što je već netko rekao, da svi i ne prijavljuju više štete, pogotovo poljoprivrednici jer znaju da će dobiti ove simbolične iznose i neda im se jednostavno obavljati ovu proceduru. Ali isto tako mislim da ovaj zakon ide u dobrom pravcu, a to je ono što je ovdje već više govornika reklo, da jednostavno svi moramo biti svjesni nečega, što je spominjala i gospođa Mrak Taritaš, da u nekim bivšim vremenima, su ljudi jednostavno znali da moraju svoju imovinu osigurati. Osiguranje imovine je nešto elementarno, što bi trebalo odraditi, prije svega svojih kuća, svojih gospodarskih objekta, ali i svojih usjeva, odnosno, svojih poljoprivrednih površina i tu bi se evo i složio sa gospodinom Marasom, da bi trebalo vidjeti, da već kod samog isplate potpora u poljoprivredi li poticaja kako se kolokvijalno govori, da se tu već obveže poljoprivrednike da jedan dio toga usmjere u osiguranje. Jasno tu bi trebalo uključiti se i država, lokalna, područna samouprava, da subvencionira dio tih premija osiguranja. I mislim da jednostavno i jedna edukacija bi trebala ići u tom pravcu da što više, odnosno sva privatna imovina bude osigurana. Da se netko ne nada da će mu država, da će ga država obeštetiti a on nije sam osigurao svoju privatnu imovinu. Jasno uvijek postoje izuzeci od toga, uvijek postoje izvanredne mjere ili nešto što se dogodilo a nije se moglo predvidjeti ili nešto što pojedine osiguravajuće kuće ili sve uopće ne žele osiguravati. I sigurno da u takvim ekstremnim slučajevima i država i jedinice lokalne samouprave trebaju uskočiti. Jedan od primjera je bilo i ono zadnje klizište koje je bilo kod Hrvatske Kostajnice gdje se tako nešto stvarno teško može predvidjeti i ljudima u takvim situacijama treba pomoći, da ne govorimo o onom pucanju, pucanju nasipa u istočnoj Slavoniji kada je poplavljena velika površina i kada se može reći da je do toga došlo i dijelom propustom nekih državnih tijela koja nisu radila svoj posao kako treba. Ovaj zakon predviđa i uspostavu registra evidencija prijavljenih šteta. Mislim da je to za pozdraviti i da će se iz toga registra isto tako dati dosta toga iščitati pa ćemo možda doći i do nekih saznanja da neki uredno prijavljuju štete čim je bilo kakva prilika a dio ljudi ne koristi uopće tu mogućnost. Mislim u konačnici da cijeli ovaj zakon i sa nizom mjera što su govorili prethodnici evo i gospodin Đakić je spominjao i dosta restriktivan da jednostavno država pokazuje a to se vidi iz proračuna unatrag i 5 i više godina jednostavno nema sredstava za adekvatno pokrivanje šteta i da se kao što sam već rekao ljudi moraju okrenuti tome da osiguravaju svoju imovinu i da onda ako eventualno dođe a ne daj Bože dođe do elementarne nepogode da se onda obeštete iz police svojega osiguranja. No u svakom slučaju evo članak 35. govori da će Povjerenstvo za procjenu šteta isplatiti najviše 5% od potvrđene štete, doduše postoji stavak 3. koji govori o iznimkama. Znači još jednom odavdje s ovog mjesta znači država će pokušati obeštetiti ljude koliko može ali očigledno su mogućnosti proračuna male i državnog proračuna jedinica lokalne samouprave pa ja pozivam sve da se iznađe što kvalitetniji način da se ljudima pomogne u onom dijelu osiguranja njihove privatne imovine. Isto tako da ih se potiče na to jer to je jedino koliko toliko kvalitetno rješenje da se ako do šteta dođe onda ljudi i obeštete. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imate jednu repliku. Gospodin Gordan Maras.
Hvala lijepo. Gospodine Felak, ja sam rekao i to bi trebalo biti tako a nadam se da se i vi sa tome slažete, da kada se radi o poticajima a dolazite iz poljoprivrednog kraja da oni moraju biti vezani sa određenim osiguranjima. Ne može se desiti da država isplaćuje poticaje malim obrtnicima, poljoprivrednicima itd., i da onda uslijed elementarnih nepogoda se ustanovi da ljudi nažalost nisu osigurali svoja osnovna sredstva itd. i onda se traži odšteta i na kraju koja nije dovoljna niti u malom dijelu da namiri štetu koja je nastala. Znači to je nužno odmah u startu regulirati i ja mislim da bi to trebalo biti vezano jedno za drugim. Znači apsolutno svaki poticaj za bilo koje ministarstvo poduzetnika, obrtnika, poljoprivrednika treba biti vezan sa određenim osiguranjem te imovine odnosno osiguranjem onoga u šta poticaj ide.
Hvala lijepa. Odgovor, izvolite.
Poštovani gospodine Maras, u potpunosti se slažem s vama i to sam i rekao u svojoj raspravi, možda to nije baš tako čest slučaj da se nas dvoje slažemo, ali u ovome se apsolutno slažemo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Idemo dalje sa pojedinačnim raspravama. Gospodin Miro Bulj je na redu, izvolite.
Hvala lijepo. Evo, vidim ovdje da tajnik je čuo sve prijedloge, znači mi govorimo o jednom problemu, koji je svake g. sve više i više prijavljenih šteta, to sam govorio u ime kluba, ali smatram da jednostavno sve institucije, sva ministarstva nadležna se moraju vezati, jer svaki mora imati u svome dijelu, resoru, određena sredstva za rješavanje ovog problema. Od prostornog uređenja, regionalnoga razvoja, do ministarstva socijale. Znači svi moramo biti, Ministarstvo financija je naravno ključno, ali Ministarstva poljoprivrede, kao ključno, resorno, mislim, moraju imati nekakve mjere, ali ključne su mjere, opet ponavljam prevencija. Činjenica da 90% požara je uslijed neodržavanja šuma, poplava uslijed neodržavanja kanala, znači jednostavno i klizišta također, uz, ali na neke stvari ne možemo utjecati. Još jednom bi samo na kraju kazao, da gospodo iz ministarstva, ako možete pomoći, ja bi samo Šukeru, kolega Šuker, ako mogu uputiti pitanje, tajniku za rješavanje ovih problema i ljudima kojima su kuće izgorile, razgovarali smo i maloprije, da se riješi taj problem. Jer ljudi nisu krivi, što su im u požaru, prošle g. izgorili kuće, oni su dobili 21%, rekao sam vam sredstava iz države. Znam da je u proračunu vrlo sredstava na proračunskoj stavci, davao sam amandmane, međutim, uvijek postoji i rebalans, uvijek postoji Ministarstvo financija, Ministarstvo more, riješite rebalans, da se plati tim ljudima, kojima su kuće 100% izborile. Da im se obnovi, barem u procijenjenom iznosu, bez obzira što je procijenjeni iznos sigurno je puno manji od stvarne štete. Smatram da bi to trebalo učiniti iz toga razloga, ali oni nisu odgovorni za taj ogromni požar, odgovorno je ta prevencija, cijeli taj sustav koji nije funkcionirao, što je bilo prošle g. u Dalmaciji, koji nas je opomenuo da može doći do središta samog Splita taj požara. Imamo, po mom saznanju takve 3 kuće, stambene kuće, obiteljske kuće. Ako može se naći, način i model, ja ću vam poslati dopis, imena i prezimena tih ljudi, vjerojatno imate, opet ponavljam, pomogao je nešto grad 15%, od procijenjenog županija 15%, zasigurno i ljudima koji se na klizištima kuće uruše, pa premjer dođe tamo i kaže, mi ćemo isplatiti štete ljudima u iznosu od 100%. Dapače meni je to drago, ali vjerujem da ćete riješiti i ovima u požaru, da ćete iznaći iznose i da riješite ovaj problem, to je u … [[Govornik se ne razumije.]] to je taj dio do Žrnovice, ljudi koji tu stoljećima žive u tim mjestima, znači nije onaj problem koji je kolega Šuker to kazao, da su to, rađeno na poplavljenim, negdje područjima, gdje je stoljećima bilo poplavljeno. Jer stara naselja, 90% njih nikada neće poplaviti, jer je rađeno i to je nekakav lokal i to je pitanje, sada ministarstva prostornog u ređenja županijskih prostornih planova, lokalnih prostornih planova, gdje bi trebalo i starije naše slušati, možda ne, više prema starijima, ali znam i ja tako isto u Sinju, ako naprave uz sinjsko polje, uz samu Cetinu, kuću, da je naravno velika mogućnost da će to područje poplaviti. Ali, ako je kao što su stariji radili, rade u pri brdu naravno a je tu minimalan ili nikakva mogućnost poplava, ali to je sada pitanje prostornih planiranja i Ministarstva graditeljstva. Šta se tiče navodnjavanja poljoprivrede, ali ovo nije vaš resor, ali želio bi ovdje poslati poruku, da je ovo problem svih ministarstava. Znači, problem svih ministarstava. A evo, ja vas još jednom, na kraju, a to sam i govorio, zamolio za rješavanje, da se završe kuće tim ljudima, da se isplate, jer oni nisu krivi, što se dogodila ta ogromna elementarna nepogoda. Njima je procijenjena šteta u tom iznosu, opet ponavljam, puno manjem iznosu nego što je stvarna šteta, ali barem da je isplatimo. Tu je izašao grad Solin sa 15%, županija, država je dala 21% od procijenjenog. Evo. Ja ako možete naći mogućnosti prostora, ja sam dao amandman … [[Govornik se ne razumije.]] nažalost u proračunu nije prihvaćen. Znam da je taj iznos mali i vrlo mali iznos za te pomoći u proračunu, ali vjerujem da ministarstvo ima načina i mogućnosti da zakon to isplati štete ljudima koji su doživjeli 100% izgaranje njihovih domova. Hvala.
Hvala i vama. Na redu je gospodin Domagoj, a replika, gospodina Domagoja Hajdukovića, replika, pa onda i govor poslije. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Bulj, dotakli ste se jedne bitne teme koju želim podcrtati i šta mislim da zapravo vezni problem, kada govorimo o štetama. Govorili ste o lokacija kuća, objekta, stambenih itd. Dakle, ono pitanje, koje moje mene pati, u takvim slučajevima, tko je izdao tu dozvolu, tu lokacijsku dozvolu, dozvolu da se grade na tome mjestu jer da, kažete i sami da postoje određene geografske predispozicije zašto su se kuće gradile na određenim terenima, odnosno na određenim lokacijama a na određenim nisu. Dakle mene onda zanima tko je izdavao te lokacijske dozvole a znalo se da su na poplavama ugroženom području ili na klizištu ili već kako. Dakle netko tu mora onda biti odgovoran na kraju dana.
Hvala. Odgovor gospodin Bulj.
Pa Hrvatska država naravno ima svoje instrumente, imamo prostor i najbitniji je prostor i trebamo dobro planirati prostor ali nikakve logike nema. Ako su naši stariji dole u Dalmaciji ili bilo gdje radili u brdu ili pri brdu radili svoje kuće a ne uz same rijeke, polja, znači oni su išli zdravologički. Ali je činjenica da sada rade kuće u područjima koja su poplavna područja. Znači da je Ministarstvo graditeljstva, tj. sva tijela koja imaju lokalna, županijska svi koji izdaju lokacije, dozvole u prostornom planiranju, znači prostor se ne planira na taj način da imamo ogromne štete. Znači netko je dao dozvole tim ljudima, institucije tu se nisu dobro odnosile, nisu se stručno odnosile i vjerojatno ima stručnjaka ali su napravile ogromne greške ako su davale dozvole a davale su u polju, kraj rijeka koje poplavljiva. Znači tu nema logike. Znači odgovorne su osobe u Ministarstvu graditeljstva, lokalnoj samoupravi, županijskim uredima za prostorno planiranje. I to je jednostavno i ti bi trebali odgovarati za ove štete. Hvala.
Oprostite gospodin Bulj, vrijeme. Idemo dalje, opet gospodin Domagoj Hajduković ali sada u svojstvu protagoniste pojedinačne rasprave.
Hvala gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću biti kratak jer već su kolege prije mene rekli dakle što se našega kluba tiče, mi ćemo ovaj zakon barem u prvom čitanju podržati, mislimo da je on korak naprijed, vidjeti ćemo kakve će još izmjene doživjeti do drugog čitanja. No, ja bih želio još jedanput podcrtati nekoliko stvari koje smatram da su izuzetno bitne za daljnje planiranje i zaštita od nepogoda i naknada koje onda i država daje. Dakle spomenuli smo malo prije, evo sada i sa kolegom Buljom, to je izdavanje dozvola, dakle lokacijskih i građevinskih koje su se izdavale a budimo si iskreni ne uvijek, baš na terenu koji je za to bio pogodan. Dakle mislim da su to slučajevi, da ima takvih slučajeva diljem Hrvatske i da nadležne institucije, dakle bilo da su to županijski uredi za prostorno planiranje ili netko drugo su napravile velike greške. I zbog toga su određeni stambeni objekti i drugi objekti, često i gospodarski u lošem položaju, odnosno izloženi su većem riziku. Imate i situaciju u Kuševcu u jednom malom prigradskom naselju Đakova gdje je susjedna općina izdala dozvolu za gradnju gospodarskih objekata odnosno farmi preblizu naselja. Dakle Kuševac spada pod općinu Đakovo, radi se o susjednoj općini dakle koja je dala lokacijsku dozvolu da se farme izgrade maltene tik uz ovo naseljeno mjesto što stvara jako velike probleme i zbog smrada i zbog fekalija i drugog onečišćenja koje farme generiraju. Dakle to vam je samo jedan vrlo plastičan primjer iako ovdje u Kuševcu mislim da nema ugroza u smislu da su na trusištu ili na klizištu ili izloženi nekim, dakle gospodarski objekti nisu izloženi nekome riziku. Međutim, bitno se narušava kvaliteta života građana odnosno stanovnika Kuševca. Također ovdje je već prije spomenuto i mislim da na tome svakako treba inzistirati i ubuduće i možda i u Zakonu o poljoprivredi da se usjevi koji su poticani svakako moraju osigurati i da to bude jedan od uvjeta da bi usjevi bili poticani, da budu osigurani. Netko je prije spomenuo i mislim da je to čak sam državni tajnik da je prije postojala puno razvijenija kultura osiguravanja i nekretnina i pokretnina, usjeva itd. koja sada više nije toliko raširena a koja bi trebala biti i građane zapravo treba usmjeriti i poticati u tom smjeru. I na kraju, budući da je Slavonija bila izložena dosta poplavama, znam da nije resor ovo Ministarstvo financija ali moram reći i zbog nas zastupnika, jako veliki problem je neodržavanje kanala. Dakle nerazvrstani kanali pogotovo koji bi trebali održavati vlasnici polja, odnosno oranica koje se nalaze uz njih su u pravilu neodržavane i ukoliko županijske službe uglavnom svojom dobrom voljom to ne rade često vam se desi da imate čitavu šumu koja vam raste iz kanala. U takvom slučaju, u slučaju, dakle mi imamo dobru kanalsku mrežu ali koja nije potpuno funkcionalna. U slučaju da vam nadire voda, dakle da se dižu razine naših rijeka jednostavno nemate kanalsku mrežu koja ih može apsorbirati i zbog toga nastaje šteta. Dakle kada govorimo i o zdravlju mislim tako da kada govorimo i o prirodnim nepogodama prevencija, 1 kuna uložena u prevenciju je vjerojatno 4 kune koje nam se vraća kroz štete koje na kraju nismo morali isplatiti. Hvala.
Hvala i vama. Gospodin Lipošćak ima repliku.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Hajdukoviću, ne samo vi i niz govornika spominjao je planiranje u prostoru, odnosno neplaniranje i povlači se stalno pitanje tko je izdavao dozvole. Ne bih isključivo krivio te institucije odnosno osobe koje su izdavale dozvole, naime svjedoci smo da se i stanje u prostoru iz godine u godinu sve više mijenja i da se dešavaju u prostoru određeni zahvati koji nam, ne samo da nam mijenjaju tok rijeka, nego nam mijenjaju i tok tih poplavnih voda i rukavaca a samim time i neodržavanje odvodnih kanala i raznih ponorišta dovodi do toga da područja koja su nekada bila izvan poplavnog područja, evo konkretno i kod mene u Ogulinu, upravo zbog ovakvih stvari, neodržavanja odvodnih kanala, ponorišta i reći ću tako da ne kažem težu riječ nespretnim intervencijama u prostoru, nenadano kroz nekoliko godina postanu zapravo dio te poplavne zone.
Hvala. Odgovor, gospodin Hajduković.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Slažem se kolega, naravno da ima i tih slučajeva posebno ovo što ste spomenuli nespretnih intervencija u prostoru toga nažalost je bilo jako puno. Dakle bez dozvola, bez odobrenja nadležnih i često je i to bio rizik, odnosno faktor koji je pridonio povećanju rizika ali isto tako i ovo neodržavanje. Tako da ne krivim ja apsolutno, naravno nije sva krivnja na institucijama, ali dio je, nažalost.
I sada gospodin, opet gospodin Lipošćak koji će imati pojedinačnu raspravu. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče. Pred nama je prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda i zapravo moram na početku reći da me žalosti ovakav interes za ovu temu, osobito što kada se ovakve stvari dogode, dese se, bit će nas pune novine, puni mediji o tome kako nešto ne valja, kako nije dobro odrađeno, a kada donosimo ovakva zakonska rješenja interes je relativno slab. No međutim vratimo se natrag na temu, vratimo se na zakon, odnosno zakonski okvir zbog kojeg smo danas ovdje i recimo da smo svjedoci da zbog klimatskih promjena i mnogih drugih uzroka iz godine u godinu raste broj prirodnih nepogoda i svih onih loših stvari koje idu s tim. Vidimo i sami da su sredstva koja se za saniranje tih posljedica predviđaju u državnom proračunu su relativno malena, ona su u prosjeku 20ak milijuna kuna godišnje, u iznimnim slučajevima kao što smo imali to i prošle godine rebalansom smo ta sredstva povećali na stotinu milijuna kuna i to možda ovako na prvu izgleda nekakav veliki novac, međutim kada uzmemo broj korisnika i broj ljudi koji su pretrpili određene štete i posljedice tih prirodnih nepogoda vidimo kada se taj novac i kada se ta cifra razdijeli da su ta obeštećenja, možemo ih tako nazvati, odnosno te naknade ili minimalna ili vrlo često i kod ljudi, mogli smo to čuti i danas u raspravi, izazivaju i jedan revolt i negativne reakcije. Upravo zato i osnovna intencija ovoga zakona i stvar koja se želi prezentirati je nužnost osiguranja, prvenstveno nužnost osiguranja nad poljoprivrednim dobrima i naravno da to ima logike, osobito ako shvatimo da i zapravo doživimo i subvencije, odnosno potpore, pogotovo kroz poljoprivredu kao određena javna sredstva kojima moramo odgovorno raspolagati. E sad to sve jako lijepo izgleda na papiru, međutim kakvo nam je stanje na terenu, to je ono što nam je u ovom slučaju puno bitnije. Ja osobno dolazim iz Karlovačke županije, iz grada Ogulina koji je nažalost evo u proteklih nekoliko godina sve više i više izložen razno raznim prirodnim nepogodama, od katastrofalnih poplava, tuče, snijegoloma, vjetroloma, velikih količina snijega koje su nas također zadesile i zapravo u razgovoru sa poljoprivrednim proizvođačima, prvenstveno tu mislim na one poljoprivredne proizvođače koji se poljoprivredom bave kao osnovnom djelatnošću, konkretno proizvođačima našeg Ogulinskog kupusa, odnosno našeg Ogulinskog zelja, imao sam priliku s njima razgovarati pred nekoliko sati, tu su na Trgu bana Jelačića na sajmu zimnice, mogu reći da su oni zapravo vrlo, koliko god mi to ovdje tumačili nekad na jednu stranu ili drugu ovisno o političkoj situaciji, oni na to gledaju vrlo pozitivno. Nekoliko je razloga zašto. Prvi razlog koji smo već spominjali da su naknade koje dobivaju iz državnog proračuna ili naknade kroz jedinice lokalne ili regionalne samouprave su relativno malene ili su takve da vrlo često izazivaju revolt i podsmijeh kod samih proizvođača i ne pokrivaju im zapravo nikakve štete. Druga stvar koja je bitna je ta da su sve prisutniji, odnosno da su u posljednjih nekoliko godina prisutne i subvencije za osiguranje poljoprivrednih dobara pa je tako u prethodnom razdoblju su bile osigurane potpore do visine od 70% natječaj koji je raspisala agencija za plaćanja u poljoprivredi koji je dobar dio poljoprivrednika iskoristio. Ako tome pridodamo konkretne mjere, recimo u Karlovačkoj županiji u kojoj županija još dodatno sufinancirala, odnosno poticala kroz program potpore u poljoprivredi sa 50% preostali iznos, dolazim do jedne cifre koja je našim poljoprivrednicima bila relativno prihvatljiva i koje su i mnogi i iskoristili. I upravo kroz takvo sudjelovanje u polici vidimo da je osiguranje jedan vrlo dobar način i zapravo jedini način na koji možemo, ne samo osigurati naše usjeve poljoprivrednih dobra, nego osigurati se da u slučaju eventualne štete barem dio onoga uloženoga dobijemo natrag. Međutim i tu nailazimo na niz problema koji se dešava u samoj praksi, odnosno samom terenu, oni možda nisu direktno vezani uz ovaj zakon i nisu u direktnoj nadležnosti zakona, ali smatram da ih je isto bitno napomenuti, prije svega to je dugogodišnja praksa koja se odvija gotovo vrlo često u našim područjima gdje je teško pronaći parcelu koja je veća od jednoga hektara pa su ljudi primorani na razno razne kombinacije, pogotovo proizvođači doći do zemlje, tako da se dešava vrlo često da stvarni vlasnici su u početku iznajmljivali ili davali na korištenje poljoprivrednim proizvođačima svoju zemlju na način da im ta zemlja ne zarasta, da ju ne moraju kositi, da ju ne moraju održavati. S vremenom uz pojavu subvencija i potpora dešava se sljedeća situacija, da stvarni vlasnici zapravo ubiru poticaje jer se zemlja nalazi na njima u arku, a da netko drugi obrađuje zemlju i tu dolazi do problema zato što ti ljudi koji obrađuju zemlju ne mogu ostvariti ni subvencije za osiguranje, a ne mogu ni osigurati zemlju koja se na papirima ne vodi u njima. Jednako tako upitne su i police osiguranja koje su vezane za sušu, sa terena nam dolaze informacije da osiguravajuća društva ili velikim djelom ili uopće ne žele osiguravati usjeve za štete od suše u nekakvim početnim razdobljima su to činile, u zadnje vrijeme sve manje i manje tako da je vrlo često je teško osigurati usjeve od šteta od suše. I jednako tako nadam se da će i osiguravajuće kuće u budućnosti biti malo fleksibilnije zato što su određene kuće pokazale izniman interes za osiguravanje poljoprivrednih dobara dok je kod nekih drugih teže, tako da dolazimo u situaciju da poljoprivrednici sa određenih područja u kojima ne djeluju te osiguravajuće kuće imaju problem i vrlo često odustaju od osiguranja iz razloga zato što im i to predstavlja dodatne troškove. Na kraju osobno pozdravljam još jednom ovu namjeru da intenciju i ministarstva da se okrenemo prema osiguranju vlastitih poljoprivrednih, prvenstveno dobara, smatram da je to jedno jako dobro rješenje, pogotovo na odnos onoga uloženoga i dobivenoga, pogotovo imamo li na umu i državne subvencije i subvencije jedinica lokalne i regionalne samouprave i činjenicu da se nalazimo u takvom vremenu gdje ćemo sve teže i teže moći predvidjeti, zbog određenih klimatskih promjena i prirodne nepogode koje bi nas mogle zadesiti. Hvala lijepo.
Hvala i vama. I sada u intimnosti, našoj 7, 8 zastupnika koliko imamo, gospodin Hajduković replicira gospodinu Lipošćaku.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Iako ste se vi kolega, ugl. fokusirali na poljoprivredne proizvođače, ja bih rekao, odnosno, dodao nešto o tome. Naime, kao što je i spominjao i prije, često su odštete, koje država daje za određene elementarne nepogode, toliko smiješne, da poljoprivredni proizvođači, pišu i žele se da ih je više koštalo olav papir, na kojima su podnosili izvješće o tome. Mislim da su subvencije način, za osiguranje, da je to put kojim trebamo ići, samo moramo imati na umu da jedinice lokalne samouprave dakle, ne govorim o regionalnim samoupravi, često imaju vrlo … [[Govornik se ne razumije.]] fiskalne kapacitete za to. Recimo jedna općina Levantska Varoš ili jedna općina Viljevo ili Podravska Moslavina, sumnjam da može izdvojiti neku značajniju svotu kako bi pomogli svojim proizvođačima a kojih na tom području ima puno.
I sada gospodin Lipošćak će odgovoriti gospodinu Hajdukoviću.
Apsolutno se slažem s vama, pogotovo po pitanju odšteta koje su smiješne, imamo podatak, da je od 2013.-2017. prijavljeno više od 12 milijardi kuna štete, a isplaćeno je svega 174 milijuna kuna, to je znači jedna razina od 1,1% a što se tiče subvencija, da, jedinice lokalne samouprave pogotovo one kao takve, kod njih su najveće razlike u mogućnosti, odnosno, nemogućnosti, da subvencioniraju ovakve mjere. Međutim, županije su te koje mogu puno više potegnuti, ajmo to tako reći, ali evo i natječaji Agencije za plaćanje u poljoprivredi, kojim se predvidjelo sufinanciranje do 70% te police, ja mislim jedan veliki korak prema naprijed i uz manju pomoć županije, konkretno spomenuo sam Karlovačku županiju, koja je dodatno na taj preostali iznos dala još 50% poticaja, odnosno, subvencija. Mislim da na jedan vrlo zadovoljavajući način, poljoprivrednici mogu riješiti svoje osiguranje.
Hvala lijepa. Sada je na redu gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajnice, mnogobrojne kolegice i kolege. Kada raspravljamo o ovom zakonu, ja ne mogu se nikako oteti dojmu naše nekonzistentnosti kada govorimo o problemima. Dakle, prošli tjedan kada smo razgovarali o porezima, svi bi smanjili poreze, te ove, te one, natjecali bi se što bi napravio, a nitko ne razmišlja o tome, da je to prihodovna strana proračuna kako državnog tako i jedinice lokalne samouprave. Tako danas, svi bi dali silne novce, za isplatu odšteta od elementarnih nepogoda, ali samo dana. Jer kada dođu u proračun, rasprava će biti drugačija. No, bez obzira na sve kritike, koje su se iznosile danas, na ovaj prijedlog zakona, mislim da je on dobar, da on rješava neke stvari, jer ove stvari se nikada ne mogu riješiti do kraja. Međutim, možda daje određene smjernice, u kojem bi trebalo ići, ne ovo ministarstvo koje osigurava novce, nego neke dr. državne institucije i druga ministarstva. Ovo što mi želimo pomoći našim građanima, kada im se dogodi elementarna nepogoda, posljedica je ipak nečega, na što je čovjek, možda ne mi u Hrvatskoj, jer smo premali, imao itekakav utjecaj, to su te klimatske promjene, ali bogme ima i stvari, gdje mi sami u svakodnevnom životu, itekako možemo utjecati na to da te nezgode i strahote koje proživljavaju naši sugrađani, se dogodi u manjem obliku. Dosta smo danas, često spominjali prostornu dokumentaciju. Ta prostorna dokumentacija je ključni dokument, kako netko vidi razvoj svoga g rada, svoje županije i nelogično je da su predviđena ili gospodarska ili stambena zona, na mjestima gdje nekada striji ljudi, naprosto nisu gradili. I kada pogledate, recimo, ja ću se sjetiti, kada je Sava probila nasip na području Velike Gorice, prije 8 g. vrlo interesantno, da sve one kuće , koje su bile napravljene, prije 50-60 g. ni jedna nije bila poplavljena, a ljudi ih nisu radili ni po prostornom planu, ni po ničemu, nego temeljem nekakvog životnog iskustva. Nažalost, oni kasnije koji su radili, nešto mimo građevinske dozvole, netko nešto temeljem prostornog plana, te kuće su poplavljene. Sljedeća stvar je o kojoj itekako trebamo razmišljati, kada govorimo o ovoj temi, da su mnogi vodotoci naprosto nestali, mnogi kanali se ne održavaju i o njima govorimo jedino kada naiđe vodena stihija i onda pričamo, kako nešto ono napravi. Ajmo kolegice i kolege malo i mi se preispitati, koliko puta smo mi u ovom Visokom domu, kada raspravljamo o državnom proračunu i o financijskom planu Hrvatskih voda, govorili o ovoj problematici o kojoj danas ovdje govorimo. Mnogi danas spominju ovdje poticaje itd. Međutim, moramo znati da poticaji dolaze iz sredstava EU i pitanje je koliko mi možemo utjecati postaviti neke ultimatume, da bi netko morao napraviti nešto ovako ili onako. I sada ono što je jedino efikasno, što jedino našim građanima osigurava da će sutra dobiti nekakvu naknadu, za ono što je uništeno je osiguranje. Međutim, sada se tu postavlja jedno veliko pitanje. Krenuti ću najprije od ovog građanskog dijela, koliko nažalost, naši građani u ovom trenutku, u stanju su priskrbim, da tako kažem, trošak za … [[Govornik se ne razumije.]] budžet? Vrlo malo. A kada govorimo o poljoprivredi, prvi grad koji je pokrenuo akciju osiguranja poljoprivrednih površina je bio grad Velika Gorica 2002.-2003. g. I nikada neću zabraviti kada sam došao na razgovor u Croatia osiguranju gledali su mene bijelo, kako ćemo mi to napraviti. Tada su lagano agronomi i ostali koji se bave tom djelatnošću, sa ljudima iz osiguravajućih društava polako krenuli i došlo se čak i do one famozne formule 25, 25, 25, 25 vlasnik, 25 grad, 25 županija i 25% Ministarstvo poljoprivrede. I jučer smo imali ovdje priliku raspravljati o Zakonu o poljoprivredi, svašta su tu ljudi pričali ali jedne vrlo bitne teme se skoro, nas par se dotaknulo a to je da preko agencija mislim da se u tom zakonu osiguravalo 70% sredstava od police osiguranja. Isto tako kada netko podiže voćnjak ili nešto slično onda moramo biti svjesni da mu moramo dati poticaj da napravi one mreže, da napravi navodnavanje kap po kap i onda je to nešto što sutra može donesti prihod koji će zadovoljavati. I ako mu napravite hladnjaču da će moći plasirati taj svoj proizvod, da može živjeti od toga. Dakle to je jedna ovako teoretski lijepo zaokružena priča, ali ovaj zakon je prilika da o tome govorimo na takav način. Jer ako se mi nećemo baviti sa prevencijom određenih stvari, neke stvari naprosto ne možemo spriječiti. Ovo što se neki dan dogodilo u Dubrovniku ili na Hvaru ne možemo spriječiti. To se naprosto dogodilo i gotovo. Ali i tamo da određene stvari funkcioniraju kao i u nekim drugim gradovima to se možda ne bi dogodilo u takvom obimu. Ali ono što mi možemo napraviti pitanje je sad koje postavljam i sebi i vama da li mi svake godine u proračunu možemo osigurati milijardu, milijardu i pol kuna s kojim ćemo pokriti eventualne posljedice elementarnih nepogoda. Vrlo teško. Da li možemo pomoći u osiguranju, možemo čak i Ministarstvo poljoprivrede tu planira pomoći osiguranju poljoprivrednih proizvoda. Ali kako ćemo pomoći našim sugrađanima u osiguranju njihovih obiteljskih kuća? Dakle to je isto jedno veliko pitanje. Jer ne možete od nekoga, nažalost plaće su takve kakve jesu, potrošačka košarica ili obiteljska, kako god hoćete je takva kakva je i pitanje je da li si oni mogu dozvoliti to osiguranje. Prema tome, tu je niz pitanja, ali isto tako ovaj zakon i s time ću završiti svoju raspravu nam daje načine kako neke stvari možemo riješiti i otvara nam prostor za kada raspravljamo o nekim drugim zakonima da tražimo malo drugačija rješenja. I Hrvatske vode. Pogledajte koliko se godišnje novaca troši za održavanje slivnih područja. A šta kada se dogodi poplava? Da li ako na određenom mjestu treba intervenirati da li to treba 4, 5 godina raditi. Pa podignite kredite, napravite to u jednoj godini a u sljedećih 4, 5 godina ono što ste mislili ulagati otplaćujete kredit ali ste riješili problem, neće biti silnih problema i silnih šteta koje nastanu na terenu. I mogli bi mi pričati o ovoj temi koliko hoćemo ali naprosto moramo biti svjesni kao i kod kućnog budžeta, možeš trošiti onoliko koliko imaš i možeš si napraviti dvorište onoliko koliko imaš novaca. Međutim, danas smo ovdje svašta čuli. I još nešto želim reći, ako itko u ovoj sabornici provodi vrijeme i brani svoje zakone to je ministar Marić. I mislim da neke danas opservacije na njegov račun od nekih drugih koje je vrlo, vrlo teško vidjeti u sabornici kada su bili ministri nisu korektne.
Hvala lijepa. Replika, gospodin Hajduković.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Šuker, ja sam bio prvi koji je pohvalio ministra Marića na zadnjem zakonu, žao mi je sada što to ne mogu učiniti opet, ali dobro. Puno ste se stvari dotakli, klima se mijenja, to se apsolutno slažemo, jedan veliki problem je osiguranje kuća, dakle stanova i ostale imovine. No, ja bih se koncentrirao na ono što ste rekli o poljoprivrednoj proizvodnji, ali dosta smo o tome pričali. Dakle apsolutno se slažemo, prevencija je bitna. Ali da bi imali ono o čemu ste vi pričali, dakle navodnjavano područje, usjeve koji su na jednom mjestu, dakle koji, koji mogu generirati profit, tada moramo ostvariti neke druge preduvjete koji nisu regulirani ovim zakonom a to je komasacija, navodnjavanje i onda treće po meni osiguranje. Ali mi imamo situacije nažalost evo recimo ... [[Govornik se ne razumije.]] veliki zahvat za navodnjavanje za koji nemamo još niti jedan priključak. Dakle, prije nego što se upustimo u velike investicije bi trebali sondirati tržište i vidjeti da li ima interesa za takvo nešto.
Odgovor gospodin Šuker.
Pa gledajte kolega Hajduković, kada na ovakav način raspravljamo o ovoj temi, ja ne vidim uopće kako možemo imati različito razmišljanje. Možemo samo ovisno tko dolazi iz kojeg područja, možda samo malo drugačije rangirati prioritete. Ako ćemo iskreno ljudski raspravljati o ovoj temi, ne politikanski i na kraju krajeva i vaša rasprava i replike sa kolegom Lipošćakom i samnom idu u tom smjeru. Mi na potpuno identični način razmišljamo. Dakle ako govorimo o suši onda ne možemo govoriti da tu sušu, mi ćemo isplatiti štetu ako smo je mogli prevenirati jer imamo ogromne vodne potencijale i mogli smo napraviti navodnjavanje. Zato kažem da ovaj zakon otvara niz drugih pitanja o kojima trebamo raspravljati kada je onda, kada je ta točka dnevnog reda ovdje u ovom Visokom domu a onda kada nam dođe proračun i financijski planovi pojedinih izvanproračunskih korisnika onda raspravljati o tim segmentima zašto to niste napravili, zašto vam je ovo ili ono prioritet. E onda bi to bila prava stvar.
Hvala lijepa. I sada završnu riječ će imati ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAG-a gospodin Ivan Pernar. Nažalost ovdje ne možete se snimati ali.
Uvažene dame i gospodo. Htio bih ukazati na problem šteta koje se događaju recimo u Hrvatskim šumama. Svojedobno je bila jaka oluja, jaka zima, došlo je do toga da se izvalilo, pazite ovaj iznos, milijun kubika drva, odnosno stabala. I što se dogodilo? Ljudi koji su, imaju, dio su drvne industrije oni su trebali dobiti trupce od Hrvatskih šuma, međutim iz priče koju sam imao sa predstavnikom iz Hrvatskih šuma i sa čovjekom koji ima svoju pilanu oni su objasnili da su zapravo te izvaljene trupce od kojih dio nažalost je bio djelomično ili značajno trul, odnosno oštećen, oni su prodavali pilanama, kao drvo I. klase iako to nije bila prva klasa zbog toga što su bili oštećeni. I onda su mi objasnili da sustav reklamiranja u Hrvatskim šumama funkcionira na ovakav način. Vi potpišete da preuzimate drvo I. klase iako to nije drvo I. klase. I morate platiti to drvo kao da je I. klasa a naknadno se radi zapisnik i kod tog zapisnika se utvrđuje da eventualno drvo u istinu je bilo oštećeno itd. i onda vi tražite nekakvu kompenzaciju sa Hrvatskim šumama gdje vam oni isporučuju odnosno idu za tim da nadoknade vašu štetu. Međutim zašto je to problem? Problem je zato jer sustav funkcionira na način plati pa se žali poslije. Znači već kod same isporuke drva je trebala ta kako bi rekao, osoba koja daje drvo odmah reći ovo nažalost nije drvo klase, ovo je recimo oštećeno drvo i ono se plaća, ne znam po koliko, po kubiku manje od drva I. klase ali kao što sam objasnio, to nije slučaj. E sad, ja sam pitao čovjeka koji je morao otkupljivati to drvo, pitao sam ali zbog čega ste onda pristali otkupiti to drvo koje je bilo oštećeno a izdano kao I. klasa. E, kaže on meni znaš, kaže ako ja ne bi htio prihvatiti to drvo, primit ga, onda bi oni meni rekli, e gospodine, mi ćemo vam onda u tom iznosu umanjiti količinu za iduću godinu. Znači o čemu se radi? Drvne sirovine nema dovoljno, i onda ako vi odbijete preuzeti to drvo oštećeno, onda vam kažu dobro, ali umanjuje vam se onda količina i više zapravo ne možete doći do sirovine. A drugi problem je, oni su objašnjavali kao nekakva ponderirana cijena, uglavnom, kao da se na to ne može dobiti popust, odnosno da jednostavno morate platiti nešto zapravo što toliko ne vrijedi. I to je žalosno. A što se tiče same države, pa objasnio je kolega Maras šokantan slučaj da je u Kistanju požar pojeo vinograd i da je žena ispunila zahtjev za naknadom štete. A zašto je slučaj sramotan? Zato jer je taksu za taj zahtjev morala platiti 70 kn a dobila je 55 kn odštete. Znači bila je u minusu 15 kn. Ali u čemu je najveći cirkus? Pa najveći cirkus je u tome što ti vještaci koji su trebali utvrditi kolika je šteta, znate koliko su dobili za svoj rad? Jel' se sjeća itko od vas? 4500 kn. Znači, onaj koji nije imao nikakvu štetu je na očevidu te štete zaradio 4500 kn a žena koja je ostala bez vinograda je dobila 55 kn. I ja znam da ćete vi mene uvjeravati gospodine Pernar, taj sustav je normalan, ali ja vam garantiram, tj. ne da garantiram nego vidim iz aviona, da taj sustav nije normalan, ne može biti normalan, ne smije biti normalan i mora se mijenjati. Evo, da samo vam kažem podatke točno o čemu se radi. Otvorilo mi se sada, kaže ovako, država ženi iz Kistanja isplatila 55 kn odštete od požara, kaže ona, hvala im štose sprdaju sa sirotinjom. I priče ide ovako, Milica Kosović iz Kistanja je primjerice za obnovu svog požarom poharanog vinograda dobila 55 kn naknade, u požaru je izgorilo 1500 trsova vinove loze. Više sam platila papire koje sam morala da vadim i prikažem što je to, izjavila je za HRT. Samo jedan list je košta 70 kn [[Upadica Radin: Vrijeme, gospodine Pernar.]] Hvala vam, ali… Hvala i vama.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Inače, sada ću vam reći čime ćemo nastaviti u srijedu 10. listopada 2018. sjednicu, sa Godišnjem izvješćem Vlade RH. Znači vrlo važna tema, prenosite vašim kolegama jer ovdje ima po jednog delegata valjda iz svake stranke i vidimo se u srijedu. SJEDNICA PREKINUTA U 13,55 SATI.
Prijedlog Zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda, prvo čitanje, P.Z. br. 428. Predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlog saborskih radnih tijela dajem na glasovanje slijedeći zaključak: 1. Prihvaća će se Prijedlog zakona o ublažavanju i uklanjanju posljedica prirodnih nepogoda i 1. Sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanje teksta Konačnog prijedloga Zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je sa 90 glasova za i 10 suzdržanih glasova donesen Zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Idemo sada na nezavisnog zastupnika, poštovani kolega Ivan Lovrinović, izvolite.