Dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 5. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Dakle, još jedanput vas sve skupa pozdravljam, pozdravljam goste, predstavnike sredstava javnog informisanja. Kratke napomene, u pripremi ove sjednice, mi smo 7. marta održali sjednicu Kolegija u proširenom sastavu na kojoj smo usaglasili prijedlog dnevnog reda kojeg ste uz materijale za sjednicu dobili. Mi smo vas i ranije jednim aktom obavijestili o mogućem dnevnom redu, kako biste imali mogućnost da se pripremite i obezbijedite odgovarajuće materijale koje su službe uredno dostavljale. Većinu materijala ste dobili. Jedan mali broj materijala koji je vrlo kratak i vrlo brzo se može s njim upoznat, dobili ste na vaše klupe. Dostavili smo vam i jednu informaciju vezano za skraćivanje rokova za razmatranje Prijedloga zakona o budžetu institucija BiH u namjeri da pokušamo koliko je moguće anulirati ovaj veliki zaostatak kad je riječ o usvajanju budžeta. Evo i danas imamo jedno prethodno pitanje da tako kažem, jedan posao da obavimo prije rasprave o prijedlogu dnevnog reda. Naime, radi se o davanju svečane izjave novih poslanika. Mi smo od Izborne komisije BiH obaviješteni da su mandat poslanika dodijelili gospodinu Velimiru Jukiću i gospodinu Slavku Matiću kao sljedećim kvalificiranim kandidatima sa liste HDZ Hrvatska Koalicija HMZ umjesto Dragana Vrankića i Borjane Krišto, kojima je mandat prestao zbog odlaska na drugu dužnost. Ja sam naravno nove poslanike pozvao na ovu sjednicu i sada ih pozivam da pristupe davanju svečane izjave. Izjavljujem,
Izjavljujem, 2
da ću svečano obavljati dužnosti koje su mi povjerene.
da ću savjesno obavljati dužnosti koje su mi povjerene.
Poštivati Ustav Bosne i Hercegovine
Poštivati Ustav Bosne i Hercegovine
u potpunosti provoditi Opšti okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini.
u potpunosti provoditi Opšti okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini.
Štititi i zauzimati se za ljudska prava i osnovne slobode, te štititi initerese i ravnopravnost svih naroda i građana.
Štititi i zauzimati se za ljudska prava i osnovne slobode, te štititi initerese i ravnopravnost svih naroda i građana.
Ja vam čestitam, i na posao. [[APLAUZ]] Dakle, kao što sam maločas rekao, prijedlog dnevnog reda ste uz materijale dobili. Otvaram raspravu o predloženom dnevnom redu. Dakle, rasprava o predloženom dnevnom redu. Kako nema prijavljenih za raspravu o dnevnom redu, gospodin Sadik Ahmetović. Ja vas molim, ja, da bih mogao efikasno raditi, da vrijeme kada kažem da je rasprava, odnosno mogućnost da se javite. Izvolite gospodine Ahmetoviću. 3
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, dakle ovo nije prijedlog za ovu sjednicu dnevnog reda, ali želim napomenuti da se zbog ove novonastale situacije u Srebrenici održao jedan sastanak na kome su prisustvovali ,dakle, zvaničnici iz BiH, predstavnici političkih partija i nasuprot tome imamo neke različite priče koje dolaze iz pojedinih i domaćih i inozemnih krugova, da mi u Srebrenici radimo nešto vaninstitucionalno, antidejtonski itd. S tim u vezi želim da ovaj dom obavijestim ili da sugerišem da na narednoj sjednici, ili što brže, raspravimo o ovim zaključcima koji su doneseni u Srebrenici kako nam ne bi niko mogao staviti etiketu da smo neki buntovnici ili nešto što nije u skladu sa zakonima, propisima i Dejtonskim mirovnim ugovorom. Hvala.
Vi to možete pretočiti u jednu inicijativu, pa dakle u okviru ove tačke poslanička pitanja i inicijative, dati. Ima li dalje vezano za dnevni red? Izvolite gospodine Križanoviću. Ne čujemo vas gospodine Križanoviću. Je li ubačena kartica? Evo ga dobar.
Na predprošloj sjednici ovog doma, trebali smo raspravljati o ostavci člana Upravnog odbora Javnog televizijskog sistema BH1. Onda je obrazloženo da je gospodin Ćustović povukao svoj taj zahtjev, ali sam ja na sjednici Kolegija koji je održan 7. ovog mjeseca, tražio ipak da se ovom domu dostavi informacija od strane Upravnog odbora, da informiše ovaj dom o događajima koji su se dogodili u Upravnom odboru u vezi sa otvorenim sukobom između Vlade Republike Srpske i TRVBH1. Tada mi je rečeno da će Kolegij tražiti informaciju od Upravnog odbora
Zatraženo
I ukoliko informacija dođe da će se danas uvrstiti u ovaj dnevni red. Dakle, prije nego nešto šire želim reći o ovom trebao bih informaciju da li je Kolegij poslao zahtjev Upravnom odboru
Da 4
Da dostavi informaciju i šta je ishod toga?
Da. Odgovor još nismo dobili.
Molim, nismo dobili je li?
Da. Zatražili, a odgovor još uvijek nismo dobili.
Mogu li sad nastaviti?
Možete, naravno.
Hvala. Dakle, ja smatram da je ovo vrlo značajno pitanje i da zaslužuje jednu ozbiljnu hitnu informaciju. Nema dakle nikakvog opravdanog razloga da Upravni odbor nije mogao pravovremeno dostaviti ovu informaciju. Ja sam duboko uvjeren ukoliko pročitate pisanu ostavku gospodina Ćustovića pa onda razloge povlačenja te ostavke i posebno ono što se zbilo u našoj javnosti, da smo bili frapirani odnosom RTV BH1 prema primjedbama koje su došle iz RS i stanja koje je kasnije
Raspravljamo o dnevnom redu. Ima li prijedlog za dnevni red?
Molim vas, mogu li obrazložiti? Dobro evo, ukratko. Smatram vrlo značajnim da javnost BiH obzirom na odgovornost ovog parlamenta koji je jedini odgovoran za rad Upravnog odbora RTV BH1, da se danas raspravlja o stanju
Znači prijedlog je tačke, prijedlog tačke dnevnog reda je rasprava o stanju u
Stanju, uzrocima i posljedicama koje smo imali prilikom smjenjivanja generalnog direktora RTV BH1 i ostavke gospodina Ćustovića.
Hvala gospodine Križanovću. Gospodin Bahtić.
Uvaženi predsjedavajući, uvaženi članovi Kolegija, poslanici, dragi gosti, sve vas srdačno pozdravljam. Mene iznenađuje istup predsjednika Kluba SDP kad on dobro zna da smo mi na Komisiji za promet i komunikacije, gdje ste i vi takođe član SDP-a, raspravljali o ovom pitanju, gdje je bio prisutan gospodin Ćustović. On je sam povukao svoju i zaključak Komisije je bio da mi na jednoj od sjednica Komisije pozovemo sav Upravni odbor s tim izvještajem. Znači ima procedura,
Gospodine Bahtiću, nemojte da sad ovo pretvaramo u raspravu i replike itd. Čovjek je predložio
A nije to replika, to je diskusija. Postoji neki red
Raspravljamo o dnevnom redu. Dakle, čovjek je predložio tačku dnevnog reda. Mi ćemo se odrediti o tom prijedlogu.
Hvala.
Živjeli. Ima li dalje? Izvolite gospodine Mehmedović.
Predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, sve vas pozdravljam. Ja imam prijedlog koji je u skladu sa aktivnostima koje vodi Komisija za vanjsku trgovinu i carine. Naime, mi vodimo aktivnosti da pripremimo jedan sveobuhvatan prijedlog izmjena i dopuna Zakona o carinama i carinskim tarifama, akcizama itd. Pa ako bi 6 predlagač bio saglasan da ovu tačku 3. ukomponujemo u taj jedan sveobuhvatni prijedlog, onda bi to možda bilo bolje da danas bez ove tačke 3. bude dnevni red. Naravno, ja nemam ništa protiv ove izmjene i dopune Zakona o carinskim tarifama. Naprotiv, ja ću je podržati, ali iako se radi samo o proceduralnoj stvari, evo ja bih molio predlagača da se izjasni po tom pitanju i svakako bi taj jedan sveobuhvatni prijedlog izmjena i dopuna vrlo brzo našao se u parlamentarnoj proceduri. Hvala.
Hvala. Ima li još prijedloga? Dakle, imamo dva prijedloga. Idemo redom. Imamo dva prijedloga. Jedan prijedlog je iznio gospodin Križanović. Dakle, traži da se u dnevni red današnje sjednice, u vezi čega gospodine? Da čujem o čemu se radi. _________(?) [[ništa se ne čuje]] Dobro hvala. Dakle, da idemo redom. Jeste li se vi predstavili oprostite? Poslanici vas ne znaju. Pa evo digli ste se vi i vi ste svoje uradili. Predstavite se samo da ljudi znaju. ________(?) [[ništa se ne čuje]]
Samo ako je u slučaju neobavezna tačka.
Samo ako se radi o neobaveznoj tačci dnevnog reda, a ova ovdje tačka dnevnog reda je obavezna i nažalost, mi ne možemo, ovaj, raspravljati. Trebali ste animirati nekog od poslanika, eventualno, odnosno, u raspravi ćete iznijeti svoj stav, kada dođemo do te tačke dnevnog reda. Evo da mi pređemo na izjašnjavanje. Dakle, prijedlog gospodina Križanovića, da se u današnju sjednicu uvrsti tačka dnevnog reda – stanje, uzroci i posljedice vezane za ostavku Plamenka Ćustovića, člana Upravnog odbora. 7 Molim vas da se pripremite za glasanje. Glasajte sad. Za je 14, protiv je 14, nema ni apsolutnu većinu. Dakle, ovaj prijedlog nije prihvaćen. I imamo još jednu situaciju, jednu vrstu inicijative gospodina Mehmedovića prema poslaniku koji je predlagač zakona, pod tačkom 3. pod tačkom 3. Izvolite gospodine Živkoviću.
Evo ja ću izaći u susret ovaj, prijedlogu gospodina u vezi sa ovom tačkom dnevnog reda. Neka ide u redovnu proceduru ali u redovnu proceduru smatra da ćete morati onda ipak u roku od 30 dana završiti ovaj posao. Tako da vas upozoravam da ako ide u redovnu proceudru da morate pratiti taj zakonski projekat. Neka ide u redovnu proceduru. Hvala.
Gospodine Živkoviću, jesam li ja vas dobro shvatio? Dakle, vi povlačite da ide u redovnu proceduru, ili da se izjašnjava. Povlačite. OK. Hvala. Hvala lijepo. Dakle, konstatiram da je i tačka 3 od strane predlagača povučena i ona ide u redovnu proceduru i otvara se mogućnost i Vijeću ministara i ministarstvima itd. da se uključe u procedure. Ako mi dozvolite da konstatiram dnevni red današnje 5. sjednice. Oprostite ja ovo moram radi zapisnika, malo će duže trajati. 1. Usvajanje Zapisnika 4. sjednice Predstavničkog doma; 2. Poslanička pitanja i odgovori; 3. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 28.6.2002, “Sl. glasnik BiH”, br.16/02); 4. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o centralnoj evidenciji i razmjeni podataka po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 28.6.2002, “Sl.glasnik BiH”, br. 16/02); 5. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o dodatnim izmjenama i dopunama Zakona o Centralnoj banci BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 7.3.2003, “Sl.glasnik BiH”, br. 8/03); 8 6. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 27.1.2006, “Sl. glasnik BiH”, br.11/06); 7. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Sudu BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 6.2.2004, “Sl. glasnik BiH”, br. 4/04); 8. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Visokom sudskom i tužilačkom vijeću BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 31.3.2004, “Sl. glasnik BiH”, br.10/04); 9. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 20.4.2004, “Sl. glasnik BiH”, br.17/04); 10. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Obavještajno-sigurnosnoj agenciji BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 1.5.2004, “Sl.glasnik BiH”, br. 20/04); 11. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja u Bosni i Hercegovini po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 20.10.2004, “Sl.glasnik BiH”, br.52/04); 12. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o stavljanju van snage Zakona Bosne i Hercegovine o pomilovanju po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 26.11.2004, “Sl.glasnik BiH”, br. 54/04); 13. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Krivičnog zakona BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 26.11.2004, “Sl. glasnik BiH”, br. 54/04); 14. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o krivičnom postupku BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 16.12.2004, “Sl. glasnik BiH”, br.63/04); 15. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o privremenoj zabrani raspolaganja državnom imovinom Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 18.3.2005, “Sl. glasnik BiH”, br. 18/05); 16. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o davanju imena ili mijenjanju postojećih imena objekata i pravnih lica od javnog interesa za Bosnu i 9 Hercegovinu po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 28.10.2005, “Sl. glasnik BiH”, br. 81/05); 17. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i pravsudnim institucijama na nivou Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 9.12.2005, “Sl. glasnik BiH”, br. 90/05); 18. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Izbornog zakona BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 28.1.2004, “Sl. glasnik BiH”, br. 4/04); 19. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o privremenoj zabrani raspolaganja državnom imovinom Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 18.3.2006, “Sl. glasnik BiH”, br. 29/06); 20. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o privremenoj zabrani raspolaganja državnom imovinom Bosne i Hercegovine po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika (donesen 28.09.2006, “Sl. glasnik BiH”, br.85/06); 21. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za usvajanje Odluke o produženju mandata Državne komisije za reviziju Odluka o naturalizaciji stranih državljana (odluka Visokog predstavnika od 15.2.2007. “Sl.glasnik BiH” broj 10/07); 22. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o Državnoj graničnoj službi BiH (drugo čitanje); 23. Prijedlog zakona o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u Bosni i Hercegovini (drugo čitanje); 24. Prijedlog zakona o prekršajima (drugo čitanje); 25. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o koncesijama BiH (prvo čitanje) predlagač: poslanik Momčilo Novaković; 26. Prijedlog zakona o visokom obrazovanju u Bosni i Hercegovini, sa Izvještajem Ustavnopravne komisije; 27. Izvještaj o radu Državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2006.godini; 28. Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi u 2006. godini; 29. Izvještaj komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o prijedlogu zaključka poslanika Zlatka Lagumdžije u vezi s izradom mape puta za povratak tzv. alžirske grupe iz Gvantanama; 30. Imenovanje tri člana iz Predstavničkog doma u Ad hoc komisiju za provođenje procedure imenovanja Ombudsmena BiH; 31. Imenovanje članova stalnih komisija Doma (umjesto poslanika kojima je prestao mandat u Domu); 32. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma između Vijeća ministara BiH i Vlade Republike Bjelorusije o unošenju izmjene u Sporazum između Vijeća 10 ministara BiH i Vlade Republike Bjelorusije o drumskom prijevozu putnika i tereta. Prelazimo na realizaciju dnevnog reda. Tačka jedan, Ad.1. Zapisnik sa 4. sjednice Predstavničkog doma, kojeg ste dobili. Ima li primjedbi na zapisnik? Gospodin Zorić, izvolite gospodine Zoriću.
Pozdravljam sve nazočne i možda malo čudno
Da li ste dobili ovu dopunu, ja se izvinjavam? Dopunu zapisnika.
Ja ne. Samo malo možda i
Da se možda ne tiče iste stvari? Dobro, izvolite gospodine Zoriću pa ćemo razjasniti.
Ne tiče se iste stvari. Ovaj, možda malo čudno da jedini zastupnik koji nije bio na sjednici ima primjedbu na zapisnik, ali ja sam opravdano bio ne nazočan na sjednici, a ovdje to ne piše. A, imali smo do sada običaj da to u zapisniku konstatiramo.
Dakle, ja sam vjerovatno propustio da u zapisnik konstatiram da je gospodin Zorić opravdao odsustvo sa 4. sjednice i naravno, ova primjedba je takve naravi da se prihvata. A evo da iskoristim priliku da su najavu sa današnje sjednice napravili doktor Azra Hadžiahmetović i Milica Marković, Elez-Marković, koje se nalaze na službenom putu. Dakle, vraćamo se na raspravu, zapisnik. Ima li još primjebi na zapisnik? Ako nema, možemo li se izjasniti o zapisniku. Glasajte sad. 11 Konstatiram da smo jednoglasno usvojili Zapisnik sa 4. sjednice Predstavničkog doma, sa ispravkom naravno, koja vam je podijeljena i uz ovu intervenciju gospodina Zorića. Idemo na tačku 2. Ad.2. Poslanička pitanja i odgovori Ja nažalost, moram konstatirati da do sada nismo dobili nijedan odgovor na poslaničko pitanje, izuzev jedne obavijesti o nenadležnosti jednog ministarstva kojom nas obavještava da je uputilo naše pitanje prema nadležnom ministarstvu. Evo, sada prelazimo dakle na pitanja. Gospodin Sadik Bahtić. Ima li još prijavljenih? Samo malo. Dakle Sadik Bahtić, gospodin Jovičić, Rajilić, Šemso Mehmedović, Remzija Kadrić, Jozo Križanović, gospodin Dolić, Denis Bećirović. Ima li još? Ja vas molim da se prijavite. Je li ovim zaključujemo prijavljene? Hvala, idemo redom. Gospodin Sadik Bahtić, izvolite gospodine Bahtiću.
Poslaničko pitanje za Vijeće ministara ili nadležna institucija resorno ministarstvo. Tražim da mi se snimi sva državna imovina u Bosni i Hercegovini i ko s njom trenutno raspolaže? Ovo poslaničko pitanje postavljam iz razloga što su troškovi zakupa u Budžetu u 2006.godini iznosili 14 miliona 383 hiljade 282 KM, a ove godine u Budžetu planirani troškovi zakupa su porasli i predloženi su u iznosu od 16 miliona 206 hiljada KM. Ispada(?) da nam država ne raspolaže sa nikakvom imovinom iako znamo da je BiH raspolagala s velikom imovinom. Sa ekonomske strane gledanja, ovo se jako negativno odražava na ukupnu ekonomsku situaciju u BiH jer sama logika govori da bi bilo ekonomičnije i isplatnije da Vijeće ministara BiH za ove pare izgradi sebi vlastitu zgradu za smještaj institucija. Ako uzmemo npr. period od 5 godina, država će za zakup dati cca 80 miliona makraka za koje bi mogli izgraditi zgrade u koje bi se mogle smjestiti sve državne institucije na cijelom području BiH, a da ne govorim da bi sve poslovne banke vrlo rado i kreditirale i podržale taj projekat. I drugo pitanje, za Vijeće ministara, predsjedavajućem Vijeća ministara i nadležnom ministarstvu. 12 Tražim da mi se odgovori zašto je Vijeće ministara u vrijeme Alijanse za promjene u kojem je doktor Zlatko Lagumdžija bio predsjedavajući, ministar vanjskih poslova, prodao monetarno zlato koje su naši preci stoljećima mukotrpno sakupljali i čuvali u najsigurnijim trezorima svjetskih banaka. a) Po kojoj cijeni je prodano državno zlato i koja je u tom vremenu bila cijena zlata na svjetskom tržištu, jer po mojoj informaciji zlato je prodano po dosta niskoj cijeni od tržišne? b) Koji su to razlozi bili da se Vijeće ministara i država Bosne i Hercegovina oslobode rezervi monetarnog zlata? c) Da li je tačno da su se od prodajne cijene zlata državni entitetski vrhovi obavezali, znamo da 1/3 ide RS, 2/3 Federaciji, da će najmanje 10% sredstava namijenjenih razvoju upotrijebiti za finansiranje razvoja ljudskih resursa, što ja podržavam, novo poduzetničko društvo i za edukaciju iz oblasti informacionih tehnologija, kako bi Lagumdžija sebi i svojim prijateljima otvorio prostor za ubiranje honorara. Toliko.
Hvala. Gospodin Jovičić.
Poštovano predsjedništvo, dame i gospodo poslanici i članovi Savjeta ministara, moje poslaničko pitanje je upućeno Savjetu ministara ali pošto nema ovde članova, ali nadam se da će prenijeti, druga stvar nije u
Ja vidim da ima nekih
Ima nekih ali kojima je trebalo biti upućeno, nema. Dakle, nije u pisanoj formi jer nemamo nikakvih uslova za rad klubova. Sem telefona tamo, kao da imam mobilni u džepu, ništa drugo ne možemo da uradimo. Ali to će biti pitanje koje će biti upućeno nekim drugim institucijama. Dakle, tražim da mi nadležne institucije Savjeta ministara, da li je to Ministarstvo za civilne poslove, dostave spisak svih zaposlenih od 48 institucija državnih po nacionalnoj strukturi, ne želeći da vrijeđam bilo koga, od spremačice do predsjedavajućeg Radmanovića. Jer, nećemo samo, pred nama je usvajanje Budžeta, gledati revizorske izvještaje ko je gdje šta potrošio. Da li je zloupotrijebio položaj ili nije. Takođe, drugo poslaničko pitanje odnosi se isto i upućeno je Savjetu ministara. 13 Da mi se dostavi spisak svih privilegovanih funkcionera dakle, savjetnika i pomoćnika koje, naravno, ne želim da povrijedim ali informacije govore da koriste službena auta, da koriste razne privilegije dok mi poslanici u Parlamentu praktično nemamo nikakvih uslova. Dakle, ako ste me razumjeli, prvo pitanje da ponovim, - da mi se dostavi spisak svih institucija države BiH po nacionalnoj strukturi jer mi smo novi saziv Parlamenta. Pogotovo je promjena struktura iz RS tako da želim da budem upoznat, ko tamo sve radi. A da ponovim i drugo pitanje da bude jasnije, - da mi se dostavi spisak svih ljudi koji su zaposleni u ministarstvima i Savjetu ministara, ko koristi tamo službena auta, mobilne telefone i ko im je dao ta ovlaštenja? Tako da ovaj parlament, ja prvi ne želim da nosim na sebi odgovornosti i da nas prozivaju u medijima kako smo mi najveći potrošači a praktično imamo najslabije uslove za rad. Hvala.
Dajte samo pismeno. I molim vas skoncentrišite se više na pitanje a manje na
Napisaću rukom.
Možete i mašinom što se mene tiče, samo treba dostaviti. Idemo dalje. Gospođa Rajilić.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, vjerovatno ste obavješteni da smo smo prekjuče imali jedan skup privrednika ovdje u Skupštini BiH i naravno, privrednici su dolazili sa različitim pitanjima i mi ćemo se ovde u Skupštini sretati sa tim pitanjima. Postavljaće ih vjerovatno i ostali članovi komisije čiji sam ja predsjednik. Jedno od postavljenih pitanja, odnosno, evo ovdje meni i u pismenoj formi dostavljeno, tiče se namjenske industrije u oblasti ekskluzivnih naprava. Ja bih ovo pitanje proslijedila Minsitarstvu vanjske trgovine i ekonomskih odnosa ili Upravi za indirektno oporezivanje odnosno njihovom Upravnom odboru, da se razmotri mogućnost otvaranja graničnih prelaza za eksplozivne naprave u oblasti privrede, na potezu Novi Grad-Gradiška jer kako sada stoje stvari, ti prelazi koji su definisani za ovu robu, nalaze se na tri mjesta koja su jako udaljena od ovih proizvođača. Oni smatraju znači da Uprava za indirektno oporezivanje nije vodila računa gdje su privredni subjekti smješteni, pa se dešava da se roba npr. izvozi za Split a izlazi iz Prijedora skroz ovamo na Mostar, što je 14 daleko teže, skuplje itd. Zatim nisu vodili računa odakle ulaze repromaterijali i nisu znači vodili računa o izvozu. Dakle, ovo ću dostaviti u pisanoj formi ali molim odgovor, odnosno, molim hitnu akciju. Hvala.
Hvala. Gospodin Mehmedović Šemso.
Gospodo predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, ja imam jedno pitanje koje upućujem ministru prometa i komunikacija. Naime, od imenovanja Vijeća ministara do danas, u medijima sam zapazio izjave i istupe ministra prometa komunikacija na temu početka, odnosno postignute saglasnosti za gradnju mosta Pelješac. Moje pitanje se odnosi, glasi; Na osnovu čega ministar iznosi takav stav u javnosti? Da li je to njegov lični stav, stav Vijeća ministara ili ovog tijela u kome mi danas radimo? Zatim, da me kao zastupnika informiše o stepenu usaglašenosti ovog spornog pitanja između Republike Hrvatske i BiH, te da i mi ubuduće znamo na temelju koje odluke ili kojeg zaključka, odnosno kojeg akta i koje institucije se zasniva takav stav ministra? Hvala.
Hvala gospodinu Mehmedoviću. Gospodin Kadrić Remzija.
Zahvaljujem se predsjedavajućem. Ja postavljam pitanje Ustavnom sudu BiH koje glasi; Da li i kakve pravne posljedice po Republiku Srpsku ima Odluka Ustavnog suda Republike BiH broj; 47/92 od 8.10. '92. godine kojom se, kako stoji, poništavaju se Deklaracija o proglašenju Republike srpskog naroda u BiH. Pod 2. Ustav Srpske Republike BiH od 28.02.1992.godine i njegove izmjene od 11.08. i 01.09.'92.godine. 15 I pod 3. opšti akti doneseni na osnovu akata navedeni u prethodnim tačkama. Napominjem, dakle, uz ovo pitanje da RS nakon te odluke Ustavnog suda nije nikada donosila novi Ustav RS nego je taj poništeni ustav više puta mijenjala i dopunjavala. Dakle, tražim pismeni odgovor na ovo pitanje.
Gospodin Rifet Dolić.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, uvaženi gosti, ja molim predsjedavajućeg da jednu minutu tolerancije imate u odnosu na ovo poslovničko vrijeme.
Nije problem u meni. Problem je u Poslovniku. Samo izvolite.
Jedno poslaničko pitanje upućuje se članovima Predsjedništva BiH i predsjedavajućem Vijeća ministara. Pitanje glasi; Šta možete i šta namjeravate poduzimati na zaštiti preostale imovine firme „Agro- komerc“ Velika Kladuša koja je više godina, a i ovih dana, izložena neviđenoj pljački i uništavanju od strane kriminalaca i lopova, a pod pokroviteljstvom aktuelnog menadžmenta te poslijeratne i aktuelne vlasti u Unsko-Sanskom kantonu, Federaciji i BiH? Obrazloženje - ovo pitanje je zadnji vapaj i poziv da kao najviše institucije izvršne vlasti države poduzmete nešto na zaštiti preostale imovine Agro-komerca koja je već više godina pa i ovih dana predmet orgijanja kriminalaca i pljačkaša pod pokroviteljstvom aktuelnog menadžementa Agro-komerca. Bez imalo ustezanja ću reći da je ono što se radi i što je urađeno prije, poslije rata u Agro-komercu, zločin i civilizacijska sramota svakog Bosanca i Hercegovca, posebno onih koji su odgovorni i moćni da nešto poduzmu protiv onih što pljačkaju i uništavaju ovaj nekadašnji bosanski gigant. Bez imalo rezervi i ustezanja ću reći da je uništavanje i pljačkanje Agro-komerca klasičan primjer idilične suradnje policije, pravosuđa, menadžmenta i vlasti na jednoj i kriminalaca i lopova na drugoj strani. 16 Agro-komerc ili bolje rečeno, ono što je ostalo od njega, danas se ne zna čiji je. Od danas nije ni carski i spahijski, već bukvalno pripada združenim snagama kriminalaca i aktuelnog menadžmenta i oni svakodnevno uništavaju i pljačkaju ono što je još vrijedno preostalo Agro-komercu. Do prošle godine, na fizičkoj zaštiti imovine bili su angažirani radnici portiri koji godinama nisu primali plaću i objektivno nisu mogli zaštititi imovinu od agresivnih pljačkaša i kriminalaca u menadžmentu ali su bar upisivali i bili svjedoci pljačke. Od prošle godine, angažirana je profesionalna security kuća, ne da štiti imovinu Agro- komerca, već da štiti kriminilace i menadžment da su bezbjedni dok pljačkaju. Pitanje postavljam ponukan svakodnevnim vapajima nemoćnih radnika i građana Velike Kladuše, Cazina i Bužima koji su prinuđeni gledati kako lopovi i kriminalci skrnave i pljačkaju ono što je mukotrpno stvarano i što još uvijek predstavlja određeni potencijal. Pitanje postavljam i iz razloga što se kao čovjek i kao poslanik u ovome domu nikako ne mogu pomiriti sa činjenicom da živim u banditskoj državi. Predlažem da u ovim navodima zatražite informaciju od SIPA-e i drugih meritornih institucija jer pouzdano znam da takve pisane informacije o kriminalu Agro-komerca postoje ali je njihovo daljnje istraživanje i procesuiranje iz meni nepoznatih razloga stopirano. Hvala lijepo.
Hvala gospodine Doliću. Gospodin Jozo Križanović. Nema replike na poslanička pitanja. Nema zaista. Gospodine Bahtiću zaista. Izvolite gospodine Križanoviću.
Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, ja ću nastaviti tamo gdje sam bio na prethodnoj točci. Dakle, pošto ovaj dom nije prihvatio prijedlog, ja ću iskoristiti pravo da kao zastupnik, postavim zastupničko pitanje. Samo jednu rečenicu da kažem što ovo činim. Zato što pravim veliku razliku između izvještaja koji je Upravni odbor dužan godišnje dostaviti ovom parlamentu, dakle, kao jednu redovnu aktivnost i obavezu svoju prema ovom domu, a drugo je što smatram da se desila neka stvar koja je u javnosti BiH proizvela određene reakcije i da ovaj organ, dakle Parlamentarna skupština BiH ima pravo i obavezu da zna stvarne uzroke stanja zašto se to desilo. Dakle, formulirao sam pitanje ovako – povodom otvorenog sukoba RTBiH i Vlade RS koji je rezultirao smjenom generalnog dirketora i ponuđenom a zatim povučenom ostavkom gospodina Ćustovića, člana Upravnog odbora RTVBH1 otvoreno je puno prostora za razne špekulacije u javnosti BiH. Tražim hitnu informaciju od 17 Upravnog odbora RTVBH1 o svim okolnostima i stvarnim uzrocima koji su doveli do ovakvog stanja u Upravnom odboru i RTVBH1. Posebno bi bilo značajno saznanje da li se poduzetim mjerama stanje normaliziralo i šta će se učiniti dalje da do ovakvih ekscesa ne dolazi u budućnosti?
Hvala lijepo. Gospodine Džaferoviću, gospodine Sven, malo tiše samo. Gospodin Denis Bećirović.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege poslanici, cijenjeni predstavnici medija, ja sam i prilikom izbora najnovijeg saziva Vijeća ministara govorio o tome da se region u cjelini sjevero-istočne Bosne, a posebno grad Tuzla, nalaze u svojevrsnoj saobraćajnoj i komunikacijskoj izolaciji. Posljednjih odnosno u prethodnih 5 godina, bilo je dosta najava i obećanja da će se ta situacija promijeniti. Međutim, u praksi ništa konkretno se nije učinilo. Zato moje prvo pitanje glasi; Šta planirate i šta ćete konkretno učiniti u mandatu 2007-2010 da Tuzlu i region Sjevero-istočne Bosne izvučete iz saobraćajne i komunikacijske izolacije? Pitanje postavljam ministru komunikacija i transporta i tražim odgovor u pisanoj formi. Moje drugo pitanje vezano je za kršenje ljudskih prava Fater Orlović iz Konjević Polja kod Bratunca. Naime, Fata Orlović je primjer jedne velike nepravde i sramote cijele ove zemlje a posebno lokalnih i entitetskih vlasti koji njemo posmatraju kršenje elementarnih ljudskih prava. Fata Orlović je izgleda kriva što je preživjela genocid i što brani svoju privatnu imovinu. Postavlja se pitanje posebno diplomatskom koru zapadnih zemalja. Sad kad je potvrđen genocid u Srebrenici i zločin protiv čovječnosti na teritoriju BiH, može li iko zamisliti recimo šta bi bilo u jednoj Njemačkoj da je nakon 1945.godine, nakon dakle genocida, suđeno žrtvi genocida i da je ona izvedena pred sud samo zato što brani svoju privatnu imovinu. Ja mislim da je to ponižavajuće za sve poštene ljude u ovoj zemlji, nevezano kojoj vjeri i naciji pripadaju ali je i poniženje za cjelokupnu međunarodnu zajednicu koja je dozvolila ovu civilizacijsku sramotu da se žrtva u BiH izvodi pred Sud u RS. A, RS za 11 godina nije uhapsila svog prvog predsjednika najodgovornijeg za genocid u Srebrenici. Zato postavljam pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara, ministru za ljudska prava i izbjeglice i ministru pravde da mi svako iz svog ugla odgovori na sljedeće pitanje; 18 Šta ste do sada konkretno učinili i šta ćete konkretno učiniti u narednom periodu s ciljem pomoći nedužnoj starici Fati Orlović kojoj je uzurpirana privatna imovina i koja je i dalje izložena raznovrsnim poniženjima pred očima cjelokupne domaće i strane javnosti? I treće pitanje, obzirom da su vladajuće stranke 3. januara postigle sporazum o svojim programskim ciljevima, postavljam konkretno pitanje predsjedavajućem Vijeća ministara. Šta konkretno planirate uraditi u prvih 100 dana rada Vijeća ministara, odnosno šta ćete konkretno realizirati iz Sporazuma o programskim ciljevima koji je potpisan 3. januara 2007.godine, kojeg su potpisali predstavnici parlamentarne većine. Hvala.
Hvala lijepo. Dakle, na ovaj način smo završili tačku 2. poslanička pitanja i odgovori. Prelazimo na tačku 3. Ad.3. Zahtjev poslanika Beriza Belkića, Milorada Živkovića i Nike Lozančića za razmatranje Zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana BiH po hitnom postupku, u skladu s članom 127. Poslovnika Dakle, ovdje se radi o dvije stvari. Moramo prvo glasati o proceduri. Dakle, glasamo o tome da li smo za hitni postupak i onda glasamo o Zakonu. Ja imam jedan prijedlog. Dakle, mi možemo, naravno o zakonima ćemo glasati pojedinačno o svakom. Ali da jedinstveno izglasamo da idemo po hitnom postupku. Dakle, da ne moramo svaki put dva puta glasati za svaki zakon. Ja mislim da ne pravimo neki presedan niti pravimo neki prekršaj. Dakle, da jedinstveno glasamo, da sve zakone od tačke 3. do tačke, samo malo, do tačke 21., razmatramo po hitnom postupku. Ima li neko da misli da nije ovo uredu? Ja radi ekonomičnosti i racionalnosti. To sam želio da pitam. Da li smo raspoloženi da sve ove zakone od tačke 3. do 21. razmatramo po hitnom postupku, a pojedinačno ćemo glasati, naravno, kad je riječ o samom zakonu? Možemo li se izjasniti o tome? Dakle ko je za to? Glasajte sad. Dakle, konstatiram da smo uz 3 glasa protiv, sa 30 za, uz potrebnu entitetsku većinu usvojili zaključak za predložene zakone od tačke 3. do 21. da ih razmatramo po hitnom postupku. 19 Predlažem da i raspravu eventualno objedinimo ako nema drugačijih mišljenja? Možemo li to kao metod rada, dakle raspravu da objedinimo, a pojedinačno ćemo se izjašnjavati? Dakle, otvaram raspravu o zakonima od tačke 3. do tačke 21. koje je nametnuo Visoki predstavnik.
U ime Kluba Srpske demokratske stranke samo da obavijestim da mi nećemo podržati nijedan od ovih zakona, s obzirom da se radi o proceduri 105, staroj proceduri i 105 novoj i 127. Hvala.
Ja, poznata je vaša navika. Izvolite, gospodine Hadži Mitroviću.
Gospodo predsjedavajući. Jasno je da se ovde radi o zakonima koji su nametnuti, ali meni nije jasno ako predlažemo da su to naši zakoni, da predlagači nisu zaista to tako i napravili bez razlike što su to od Visokog predstavnika. Mislim da ovde ne stoji, kaže u skladu sa članom 99. jeste da može da predlaže poslanik, komisija, Predsedništvo, Savjet ministara itd. Ali ovde se predlaže direktno i pokazano nametnuti zakoni, zakoni koji su istina sada trenutno u funkciji. Po meni bi bilo logično da su ovi zakoni prepisani bez ove preambule, ako se već pokazalo da su ti zakoni uredu, bez ove preambule i objašnjenja od strane Visokog predstavnika, zašto nameće taj zakon. Imam osjećaj i stiče se utisak da u ovoj zemlji, ako ovo danas ovako uradimo i na ovakav način donosimo zakone, da Visoki predstavnik, ovaj danas i neki naredni, mogu i imaju otvorena vrata da sve što misle da ovoj zemlji nametnu i da ćemo mi poslije tri, četiri godine sa nekom novom garniturom ljudi biti ovde u poziciji da ne kažem da prihvatimo te zakone takvi kakvi jesu. Zašto to gospoda u onom momentu, oni koji su sjedili u ovim klupama nisu razmišljali toga momenta, donijeli, ako mi danas evo smatramo da su ti zakoni u redu? Iz tog razloga, iz principijelnih razloga mislim da su predlagači trebali, evo ako se smatra da su uredu da prepišu ovaj zakon dosledno ovako kako je Visoki predstavnik rekao i tako da ga predlože bez ikakvih izmjena, a ne prilaganjem Službenog glasnika kojim smo primorani da jednostavno ga objavimo u tom glasniku, ja ću ostati suzdržan oko svih ovih zakona danas. Hvala vam.
Evo, ako dozvolite pošto sam i ja jedan od predlagača, mi smo prijedloge kreirali po pravilima i propisima i mislim da ako gledate konkretan naš prijedlog mislim da on nema ništa što, ovaj, je van pravila. A mi smo smatrali obaveznim da vam priložimo zakon, Osnovni zakon koji je Visoki predstavnik donio, da vidite o čemu se radi. Dobro idemo dalje. Gospodin Živković.
Možda malo pojašnjenje gospodinu Hadži Jovanu Mitroviću. S obzirom da imam u ruci Jedinstvena pravila za izradu pravnih propisa u Institucijama BiH, gdje se u članu 56. i članu 47. striktno navodi kako se zakoni od strane Visokog predstavnika donose, pri čemu se kaže da zakon o usvajanju sadrži naziv odluke koje Visoki predstavnik za BiH proglasio, napisan broj službenog glasnika itd., itd., tako da je ovo sve urađeno onako pravnički kako treba da se uradi. Mi tu nismo imali nikakav manevarski prostor. Međutim ja hoću da kažem, jedno, nešto drugo u vezi sa ovim. Naime, svjestan činjenice da u BiH imamo na snazi zakone koje je nametnuo Visoki predstavnik, a koji nije potvrdila ova Parlamentarna skupština. Istovremeno imamo zakone koje ova Parlamentarna skupština potvrdila i oni su u proceduri, odnosno oni se primenjuju. Isto tako imamo i zakone koje je Visoki predstavnik nametnuo, a onda je Parlamentarna skupština donijela paralelne zakone i to se dešava od 2002. godine kad je taj zakon, jedan od ovih zakona, donesen pa sve do, do, evo, ove zadnje odluke koju je Visoki predstavnik naveo. Ja mislim da je to stanje neodrživo. Istovremeno htio sam na ovaj način da dam svoj doprinos da se ta pravna nejasnoća u BiH jednom za svaki put riješi. Ja sam duboko svjestan i činjenice da je Venecijanska komisija još 2005. godine, donijela preporuku u kojoj kaže da demokratski princip suvereniteta naroda traži da zakon usvaja tijelo koje je narod izabralo član 3. Prvog protokola uz Evropsku konvenciju o ljudskim pravima, traži da zakonodavno tijelo biva narod, a ovo pravo je lišeno svog sadržaja ako zakone usvaja neko drugo tijelo. Duboko znači svjestan ove činjenice, međutim isto tako i moja želja da se u BiH ne tjera politika inata, nego politika u kome ćemo se međusobno uvažavati. Ja sam svjestana da nakon ovoga više nisam spreman u ovome parlamentu da dignem za bilo koji zakon ruku koji donosi Visoki predstavnik. Ovo je upozorenje i Međunarodnoj zajednici i svim onima koji misle da će ovako dalje moći i da dobro pročitaju što je Venecijanska komisija predložila da ovim podvlačimo crtu sa svim zakonima koje je Visoki predstavnik donio. Hvala.
Hvala gospodine Živkoviću. Ima li dalje rasprave? Ako nema predlažem, obzirom da smo odlučili da sve ove zakone razmatramo po hitnom postupku u skladu sa članom 127. Poslovnika. 21 Predlažem da se izjasnimo o Prijedlogu zakona o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ličnoj karti državljana BiH. Glasajte sad. Ja sam mislio da smo mi glasali o proceduri, ja mislim da smo glasali o proceduri. Jesmo, jesmo, sigurno. Glasali smo, gospodine. Nema razloga da dva puta glasamo. Dakle, evo onda da ponovimo, da ponovimo. Dakle, glasajte sad. Sa 30 glasova za, 3 protiv sa dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da smo ovaj zakon usvojili. Prelazimo na izjašnjavanje o Zakonu, o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o centralnoj evidenciji i razmjeni podataka.
Preskočili ste jedan zakon.
Dakle, sa 22 glasa za, 3 protiv, 1 uzdržan, dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da smo usvojili i ovaj zakon. Dakle, radi se o Zakonu o Visokom sudskom i tužilačkom Vijeću. Vraćam se na
Izmjene i dopune Zakona o sudu.
Izjašnjavanje o Zakonu, o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudu BiH. Glasajte sad. Sa 31 glas za, 3 protiv, 1 suzdržani, dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da smo i ovaj zakon usvojili. Sljedeći je Zakon o usvajanju Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnoj službi u institucijama BiH.
Gospodine predsjedavajući, kolege poslanici. Vidite ja sam i kod prvog čitanja u prošlom sazivu imao neke primjedbe. Prije svega na samu proceduru kako smo došli do ovog zakona. Naime, ja sam tada tražio od predlagača potpuno jasan stav da li je ovaj zakon usaglašen. Dakle, da li je on usaglašen sa entitetima imajući u vidu da dobro svi znamo kakvi su nam sve pregovori trebali da dođemo do ove institucije u BiH i do ovog naziva Institucija Državna granična služba. Dobio sam odgovor da nije bilo te vrste usaglašavanja sa entitetima, ali da predlagač smatra da se ne radi o suštinskim promjenama i da iz tih razloga nije vršio usaglašavanje. Ja i danas mislim da se ne radi o formalnim izmjenama u zakonu. Opet ponavljam s obzirom da znam i da znamo koliko teško smo došli do ove institucije pa i do ovog naziva. S druge strane smatram da bi mnogo bolje bilo da je ovaj zakon bio rezultat reforme policijskih struktura u BiH i da smo onda dobili ovaj naziv i mislim da on u toj varijanti ne bi vjerovatno ni bio sporan. Imajući sve navedeno u vidu moram reći da mi nismo spremni da podržimo ovaj zakon i u drugom čitanju. Bez obzira što nismo imali amandmana. Hvala.
Hvala gospodine Novakoviću. Ima li još neko da se prijavio za raspravu. Ako nema. Molim vas da se izjasnimo o ovom zakonu u drugom čitanju. Glasajte sad. Sa 30 glasova za, 3 protiv, 2 suzdržana uz entitetsku većinu. Konstatiram da smo usvojili Zakon o izmjeni Zakona o državnoj graničnoj službi. 27 Idemo na tačku 23. je li tako Selime? Dobro. Dakle, radi se o, Ad.23. Prijedlogu zakona o radijacijskoj i nuklearnoj sigurnosti u Bosni i Hercegovini, takođe drugo čitanje Napomene, predlagač zakona je Vijeće ministara u proceduri je od 2.08.2006. Na 84. sjednici bivšeg saziva, usvojen je zahtjev za proceduru 104., dakle skraćenu. Ustavno-prvna komisija 25.08.2006.godine je dostavila mišljenje o Prijedlogu zakona. Nadležna, Ustavno-pravna komisija dostavila je Izvještaj o Prijedlogu zakona 14. septembra uz jedan amandman. Praktično Komisija je usvojila, napravila pozitivan izvještaj. Na 85. sjednici Prijedlog zakona usvojen u prvom čitanju. Blagovremeno, gospodin Milorad Živković u funkciji poslanika podnio je osam amandmana na zakon. Dakle, mi smo u fazi drugog čitanja i imamo obavezu da razmatramo amandmane podnesene u ovoj fazi i o njima glasamo. Dakle, otvaram raspravu o zakonu u drugom čitanju što podrazumijeva i raspravu o amandmanima. Ko se prijavljuje za raspravu? Ima li predlagač? Gospodin Ajanović.
Gospodo iz predsjedništva, drage kolege i kolegice, meni je jako drago da je ovaj zakon došao na dnevni red, tim prije što se na izradi ovog zakona radi već od 2000. možda i ranije. U više navrata su ministri koji su pripadali raznim političkim strankama i raznim vladama razgovore vodili na ime osnivanja ove agencije i usvajanje ovog zakona, tako da je na kraju krajeva dosta toga usaglašeno i pretočeno u ovaj zakon. Ovdje je Sekretarijat ili Tajništvo, kako god hoćete, Savjeta ministara, da ne kažem Vlade dalo obrazloženje za Prijedlog ovog zakona u kome imamo zapravo sve šta stoji u tome i šta je navelo da se ovaj zakon uvede, pa ne bih ponavljao o tome. Znači to je navedeno. Prvo što smo mi članica Međunarodne agencije, s druge strane što ovaj zakon stvarno je potreban svim građanima BiH radi njihove zdravstvene sigurnosti i sigurnosti njihove djece, njihovih potomaka. Mogu da kažem da je ovaj zakon dobro koncipiran. Da je jedan moderan zakon po svim, hajmo reći evropskim standardima kako bi i trebali da budu, da su jasno definirani ciljevi u članu 2. ovog zakona, gdje kaže, osnivanjem, samo ću citirati jednu alineju. Osnivanje državnog regulatornog tijela za .... nuklearnu sigurnost, sa odgovarajućim nizom funkcija i odgovornosti te potrebnim resursima za uspostavljanje regulatorne kontrole. 28 Znači moje je mišljenje u potpunosti da je ovaj zakon u skladu i kvalitetan jedan zakon. Ovo što sam pročitao, pročitao sam da bih ukazao na amandmane koji su ovdje postavljeni, ne sumnjajući u dobru namjeru predlagača ovih amandmana. Ja moram da kažem svoje osobno mišljenje, a to je ako bi se usvojili ovi amandmani, zakon bi zapravo u cjelini dobio drugu formu, drugi oblik i ne bi služio onoj svrsi koja je zapravo, radi koje je ovaj zakon i napravljen. Ovdje, recimo u amandmanu I, u članu 5. briše se postojeći stav 5 a dodaje se novi stavak itd. Brisanjem člana 5. zapravo onda mi brišemo i ovo sve što smo rekli o osnivanju Državne agencije za regulativu. Po meni ovaj amandman svakako ne bi trebalo da se usvoji, ne bi trebalo da se ukomponuje u ovaj zakon. Zapravo, u ovom članu je rečeno dosta onoga što je predlagač amandmana i naveo, samo što je u drugom obliku kazano. A to je, kaže – radi racionalnijeg i efikasnijeg obavljanja poslova Agencija može organizirati rad preko organizacionih jedinica i van sjedišta agencije u entitetima i Distriktu Brčko. Znači, da djelovi agencije mogu biti i u entitetima, znači mogu biti u Distriktu Brčko i prema tome sve, sva namjera koja je bila možda od predlagača, mada ne mogu čitati misli drugih ili njihove dijelove, je ispoštovana u članu 5. ove agencije. S tim što moram da kažem, svrha agencije ili regulatornog tijela je zapravo svrha stvaranja nezavisnog regulatornog tijela. To znači tijelo koje će biti nezavisno, a jako stručno, da bi provodilo sve konvencije o zaštiti zdravlja ljudi o zračenju i to tijelo ne može biti, niti njegovi dijelovi tijela mogu biti pri ministarstvima određenih ministarstava. Čak ne mogu biti ni u
Molim vas malo pažnje.
Molim,
Pažnje, govorim ljudima da
Pri ministarstvima i zbog toga ja podržavam ovaj zakon u cjelini i smatram, to je moje osobno mišljenje ako bi se bilo koji od amandmana usvojio, da zakon zapravo nema svrhu radi koje je napravljen, a da ne kažemo da u obrazloženju to i piše, da je za 2007. i 2008. godinu velika sredstva su predviđena za pomoć u stvaranju određenih raznih projekata ako bi se ovaj zakon usvojio. I ja svesrdno podržavam ovaj zakon.
Hvala gospodine Ajanoviću. Izvolite dalje. Ima li prijavljenih? Gospodin Živković, podnosilac amandmana. 29
Uvaženi predsjedavajući, dame, poslanici, evo izašao sam samo da dodatno pojasnim amandmane koji su predloženi na ovaj zakon i da za razliku od uvaženog kolege Ajanovića, pokušam vas uvjeriti da ovi amandmani neće mijenjati principe ovoga zakona nego će ih naprotiv samo dodatno, pojedine članove ovoga zakona, pojasniti i otkloniti bilo kakvu nedoumicu u tome kako će se ovaj zakon sprovoditi. Znači, svjestan činjenice da je ovaj zakon neophodan Bosni i Hercegovini, svjestan činjenice da je ovdje napravljeno puno ustupaka i prenos da kažem, dosadašnjih poslova koji su obavljani na nivou entiteta, na nivo agencije koja će biti osnovana na nivou BiH, a njeno sjedište je, da napomenem u članu 5. je lijepo navedeno da će biti u Sarajevu, ovaj moj amandman I samo decidno navodi ono što bi trebalo da stav 5 člana 5. predvidi da će se nekad dešavati. Znači ovo je dodatno pojašnjenje člana 5., nemijenjanje principa zakona, ne ulazeći u njegovu sprovodljivost. Da kažem da u ovome zakonu Agencija na državnom nivou zadržava, ono što su principi zakona, nadležnost i inspekciju, a entitetskim tijelima se samo ostavlja mogućnost praktičnog sprovođenja ovog zakona. Mi imamo, da navedem, nekoliko primjera u BiH, recimo, Inspekcija za vode na nivou entiteta, na nivou federalnog (?) Gdje su problemi? Problemi su u radu inspektora na nivou mjesta gdje trebaju da se utvrde da li je zagađenje te vode bilo. Zašto centralizovati u BiH sve i svašta ako smo već dali dovoljno nadležnosti agenciji koja se čak brine i o odlaganju radioaktivnog otpada, a ne pustititi već institucijama koje, moram reći, dobro ovo već rade, da nastave da rade. Prema tome, ja vas molim da ove amandmane dobro pročitate i da vidite da onako kako ja mislim, oni ne ulaze u principe zakona i molim vas podršku za te amandmane, u zavisnosti od podrške u vezi sa ovim amandmanima naš će biti odnos u vezi sa ovim zakonom. Hvala.
Hvala gospodine Živkoviću. Je li replika gospodine Ajanoviću? A i vi, replika je gospodina Ajanovića iza vas gospodine Džaferoviću. Izvolite gospodine Ajanoviću.
Ma da ne bi ispalo svaki put da se zapravo kada je riječ, kad dodirujemo se dijela o zdravstvenoj zaštiti, moj cijenjeni student i ja da stalno ne repliciramo. Ja ipak moram nešto da kažem. 30 Dozvolite da sam u razgovorima sa ministrima od, čini mi se, 2000. do 2002. učestvovao više puta u razgovorima oko stvaranja ovih zakonskih pretpostavki za stvaranje agencije, ove sadašnje agencije koju predviđa zakon. I suština cjelokupnih razgovora je bila da ta tijela moraju biti izvan ministarstava. Isto, ako dobro iščitate reformu zdravstva, bez obzira da li se ona provodila na nivou entiteta ili na nivou dijela države ili na nivou ovog ostalog, sva suština je zapravo reforme da se dođe do konačnog cilja, a to je da bude privatizacija prakse a da budu tijela koja regulišu i kontrolišu nezavisna tijela. Znači, i ovdje u ovome zakonu je predviđeno, a amandman koji je podnio moj cijenjeni kolega, kaže izričito da podsjeća(?) regulatorna tijela na nivou entiteta djeluju u nadležnosti ministarstava u nadležnim ministarstvima. Zapravo se mijenja suština toga.Ne izvlači se iz ministarstava ova agencija nego ostaje u, ostaje dobar dio djelovanja i dalje pri ministarstvima, što nije ni moguće ni potrebno niti se može kod ove agencije primjenjivati. I druga stvar, stalno se išlo na harmonizaciju zakona. Ja ne sporim da nije bilo i vrijeme kada se je gradilo, kada smo stavljali, pa smo dobrim dijelom zakone i jedne i druge harmonizirali pa evo i rad regulatornih tijela ove agencije i sve. Međutim, konačan cilj je stvaranje agencije koja će biti regulatorno tijelo na nivou države koja će komunicirati sa svijetom, a istovremeno provoditi nadzor nad nuklearnim zračenjima u cijeloj državi BiH jer je nemoguće to sprovesti samo u jednom ili drugom entitetu jer to zadire svakako u cjelokupnu zaštitu zdravlja ljudi bez obzira gdje se, hajmo evo da banaliziram, gdje se otpad stavio, gdje bio neki izvor sa jonizirajućim zračenjem itd. i iz tog razloga, ne bi trebalo ostavljati regulatorne mehanizme ili ovaj, pri ministarstvima. Oni se moraju izvući iz ministarstava i oni moraju biti ovaj, agencija na nivou države koja je postavljena ali se nigdje, znači mi možemo garantirati i ostaviti da te, ti dijelovi regulatornih mehanizama i dalje ostaju u onim dijelovima gdje su do sada bili, na jedan korektan način, a što je to članom i 5. predviđeno.
Hvala. Gospodin Džaferović. Ima li još neko da se je prijavio za diskusiju?
Poštovane koleginice i kolege, radi se o, svaki je zakon važan ali zaista je vrlo važno u Zakonu za BiH kojem Međunarodna agencija za atomsku energiju sa sjedištem u Beču poklanja veliku pažnju. O potrebi donošenja ovoga zakona do sada u BiH govorilo se u više navrata i toliku pažnju dakle Međunarodna agencija poklanja ovom zakonu da su u procesu izrade ovog zakona čak i članovi oba doma, Kolegija oba doma Parlamentarne skupštine BiH bili uključeni i imali smo 2005.godine u novembru mjesecu i poziv i mi smo otputovali na poziv u sjedište ove međunarodne agencije u Beč. Ovaj zakon je rađen po standardima te agencije i ovaj zakon je rađen uz saglasnost ili tijesnu kooperaciju sa Međunarodnom agencijom za atomsku energiju. I u sebi sadrži standarde koji zadovoljavaju ono što Međunarodna agencija za atomsku energiju traži od BiH, a te 31 obaveze proizilaze iz brojnih konvencija koje se tiču ove oblasti, da ih ja ne čitam, koje je BiH ratificirala. I, ako ste pratili i čitali, a pretpostavljam da jeste, obrazloženje koje smo dobili od Vijeća ministara, u jednom dijelu se kaže da ove konvencije i multilateralni ugovori pretpostavljaju postojanje državnog zakona, umjesto trenutno paralelnih entitetskih zakona, koji će jedinstveno po međunarodnim standardima regulirati oblasti jonizirajućeg zračenja, radijacione i nuklearne sigurnosti. Ovu obavezu do sada u cjelosti su izvršile sve članice Međunarodne agencije za atomsku energiju osim Bosne i Hercegovine. Ustavno-pravna komisija u prošlom sazivu je razmatrala, između ostalog, i ove ili slične amandmane i nije ih prihvatila. Koliko ja znam, prihvaćen je samo jedan amandman. Ovim amandmanima pored najbolje volje da se čovjek upusti u njihovo razmatranje i potrebe da sa dužnom pažnjom razmatramo sve amandmane, negira se koncept ovog zakona o čemu je maloprije na svoj način govorio i kolega, profesor Ekrem Ajanović. Jer, pazite, ukoliko vi izvršite promjenu, a svi drugi amandmani su refleksija ovog amandmana na neki način, ukoliko izvršite promjenu u članu 5. pa onda umjesto, dakle, riječi kako se predlaže ovim amandmanom, radi racionalnijeg i efikasnijeg obavljanja poslova, agencija može organizirati rad preko organizacionih jedinica i van sjedišta agencije, u entitetima i Distriktu Brčko i to je zakonsko rješenje i to je zadovoljavajuće sa aspekta ovih standarda. A onda dodajete novi stav koji glasi da postojeća regulatorna tijela na nivou entiteta djeluju u nadležnim ministarstvima, vi zapravo nemate državnu agenciju. Vi imate tijela koja djeluju u nadležnim ministarstvima na terenu i zapravo na jedan hajde da kažem, evo neću da kažem na koji način, bismo dakle izigrali suštinu ove norme u članu 5. koja pretpostavlja i formiranje agencije, i evo zadovoljavajući interese svih nas u BiH i sjedišta i ovaj, njenih organizacionih jedinica u entitetima i Brčko Distriktu BiH. I iz ove razlike proizilazi kasnije uglavnom, ostalo što se tiče ovih amandmana. Zbog toga bih ja zamolio. Dakle, budući da je ovo vrlo ozbiljna i vrlo vruća tema, zamolio bih, a da je stvar dakle razmotrena i da je zakon urađen u tijesnoj saradnji sa Međunarodnom agencijom za atomsku energiju, rekao sam osim članova Vijeća ministara gore su i parlamentarci pozivani i putovali su, ja sam jedan od njih koji je putovao. Ja bih zamolio kolegu Živkovića da odustane od ovih amandmana, da usvojimo zakon u ovom tekstu kako je on prošao na Ustavno-pravnoj komisiji, sa ovim amandmanom koji je usvojen na Ustavno-pravnoj komisiji i da konačno BiH ima ovaj zakon. Ovi amandmani jednostavno ako hoćemo da ispoštujemo koncept zakona, nisu, ne uklapaju se jednostavno u koncept. Hvala vam lijepo.
Hvala gospodine Džaferoviću. Imamo repliku, gospodin Živković.
Kada ste rekli da je široka rasprava bila u vezi sa ovim zakonom i da su se konsultovali međunarodni stručnjaci, domaći stručnjaci ali i organi koji trenutno rade na 32 nivou entiteta, ja sam zatražio od Ministarstva zdravlja Republike Srpske da se ovaj, odredi prema amandmanima koje sam rekao. Ja sam dobio dopis od 27.02. gdje se kaže da Ministarstvo zdravlja i socijalne zaštite je mišljenja da je neophodno donošenje državnog zakona uz prihvaćanje ranije predloženih amandmana koji omogućavaju opstanak entitetskih regulatornih tijela sa jasno definisanim nadležnostima. Očigledno da ponovo dolazimo do toga da je neko dogovarao, da se nisu uspjeli dogovoriti pa da je neko napisao da je to dogovoreno i međusobno usaglašeno. Po ovom dopisu koji sam ja dobio, očigledno da nije usaglašeno. Međutim, ostavimo na stranu to. Mi smo Državni parlament, donosimo državne zakone. Uvažiću i primjedbu uvaženog kolege Ajanovića i gospodina Džaferovića i u amandmanu koji sam ja predložio, da pričam o tome da ga modifikujemo, da kažemo, postojeća regulatorna tijela na nivou entiteta nastavljaju da djeluju u ovome ili da ga formulišemo kako je pravnički već uredu u sastavu agencije. Da ne bude u ministarstvima. Evo da ga izvadimo iz ministarstava. Ali slijedom toga ostali amandmani slijedom su sa amandmanom koji, broj I. Znači ja ne mogu odustati od svih amandmana. Mogu se dogovoriti da preformulišem amandman I gdje izdvajamo postojeća regulatorna tijela iz ministarstava, stavljamo u ...agencije ali zato ostajem za to da ostali amandmani budu ovde na glasanju. Hvala.
Hvala gospodine Živkoviću. Javio se gospodin Novaković. Pa ponovno gospodin Džaferović.
Dobro, možda nije logično da mi iz opozicije pomažemo, ali evo ja ću pokušati pomoći. Naime, ovdje se sasvim sigurno radi o jednoj novoj situaciji. Na kraju krajeva nova situacija je što postojeći Savjet ministara nije predlagač iako je Savjet ministara predlagač. Nije dobro da ovaj zakon nemamo. Međutim, sadašnje pozicije su očito ovaj, takve da ga nećemo dobiti nakon ove sjednice, odnosno amandmani su za neke klubove ovde neprihvatljivi a za predlagača amandmana je zakon neprihvatljiv bez amandmana. Možda bi bilo dobro da evo kažem, iskoristimo tu situaciju da imamo neki prelaz, eventualno da damo priliku postojećem sazivu Savjeta ministara da kaže svoju riječ i o amandmanima i o zakonu. Pa tek na sledećoj sjednici onda eventualno da donesemo konačan zaključak. Znam da ćemo teško naći poslovničko uporište znači za ovo. Jedino evo ta situacija da je neka nova situacija to što eto nije isti saziv Savjeta ministara.
Dakle, predlažeš gospodine Novakoviću da odložimo 33
Predlažem da odložimo izjašnjavanje i o amandmanima i o zakonu a da zatražimo od Savjeta ministara u novom sazivu, znači da da svoj stav i o amandmanima i o zakonu.
Hvala, izvolite gospodine Džaferoviću.
Poštovane koleginice i kolege, ja zaista cijenim očigledno vidljivu volju da se ovaj zakon usvoji u Parlamentu, naravno i od kolege Živkovića i od kolege Novakovića. Naravno, postoje različiti pogledi oko nekih jako bitnih i jako važnih stvari koji se jednostavno moraju provjeriti kada su u pitanju stavovi Međunarodne agencije za atomsku energiju, pa na kraju krajeva i Vijeća ministara. Ja bih vas zamolio da u budućem radu se držimo principa kontinuiteta u funkcioniranju institucija. Ovo je zakon kojeg je predložilo Vijeće ministara BiH toga i toga dana, te i te godine, nismo ga razmatrali u Parlamentu. Mi danas imamo Vijeće ministara koje je personalno u drugačijem sastavu ali i ono je Vijeće ministara, i ovo je Vijeće ministara i nemojte da inauguriramo praksu koja je inače suprotna i Poslovniku, da evo novom Vijeću ministara dajemo na provjeru ili na pregled nešto što je uradilo ranije Vijeće ministara. Jednostavno institucije BiH moraju imati kontinuitet i ako bismo sve vraćali nazad, postavlja se pitanje dokle bismo stigli. Ja sam opredjeljen za zaista donošenje ovog zakona i rekao sam, da sam primjetio da postoji dakle izražena volja i želja i kod onih koji su ulagali amandmane, iako smatram da su amandmani neprihvatljivi, ali vidio sam dakle tu volju i želju da se zakon donese. Zbog toga ja predlažem da danas ne upropaštavamo ovaj zakon, dakle da se ne izjašnjavamo o ovom zakonu jer očigledno je da bi glasanjem došli u poziciju da nemamo zakona i jedini mogući način, a da ispoštujemo Poslovnik, a mislim da nešto nije bitno ni različit, ni od ovoga o čemu je kolega Novaković govorio, je
Isto predlažete
Da mi vratimo, da mi ovo vratimo nadležnoj komisiji, da nadležna komisija u roku od 15 dana sačini novi izvještaj, da se na komisiju pozove predlagač amandmana, da se konsultira i Međunarodna agencija za atomsku energiju i Vijeće ministara i da onda komisija izađe sa novim izvještajem i da glasamo ovdje o zakonu. 34 Ja mislim da je to jedini mogući način ako hoćemo da ne upropastimo i šansu da imamo ovaj zakon, a da izađemo iz ove situacije. Toliko, hvala vam.
Hvala gospodine Džaferoviću. Ja mislim da nema potrebe dalje da, evo očigledno da ima raspoloženje da prihvatimo ovakav jedan zaključak. Pa, ćemo imati. Izvolite gospodine Bešlagiću.
Radi se ustvari o bitnim elementima, kada je u pitanju zračenje, ne daj Bože da spadamo u one koji imaju nuklearno naoružanje. Ja ću reći samo jedan primjer. Ovih dana u Tuzli po koji puta u rijeci Spreči se pojavio problem trovanja ribe. Ja moram da vam kažem da rijeka Spreča se ulijeva u rijeku Bosnu i to u Doboju. Da smo imali jedan incident. Ja bih molio gospodina Živkovića da sluša, i da je ova komisija odnosno da je ovaj parlament ne, ne Živković. Da je ovaj parlament formirao komisiju da bi ustanovili zašto se trovala riba i kako je došlo do u Spreči. Pošto imamo entitetske zakone, i pošto imamo i sad slučaj da ne znamo u samom, po entitetskom zakonu ko je kriv za trovanje, ja samo moram da kažem, kad je u vodi u kojoj sve znamo šta se dešava, nemamo taj zakon koji se manifestuje neprekidnim kršenjem, ja bih rekao ljudskih prava da uživaju u zdravoj vodi. Možete misliti ako nemamo ovaj zakon šta bi se ne daj Bože desilo da dođe do zračenja. Ja vas zato molim nađimo rešenje. Ovo je na putu da se ovaj zakon znači, evo kao što ste rekli vrati komisiji da ona to vidi, ali ovaj zakon bez razlike da li se, ovaj, mi htjeli složiti ili ne htjeli složiti, on je toliko suptilan da on mora biti državni, na nivou države. Jer, zračenje ne poznaje ni entitete, ni narode ni, on poznaje samo zlo i zbog toga vas molim, evo prihvatam ove ideje ako je moguće da vidimo kako to da reagujemo, da dobijemo zakon.
Hvala lijepo. Evo da ja pročitam, dakle, prijedlog zaključka, da se izjasnimo. Dakle, Dom je zaključio da se zakon vrati nadležnoj komisiji radi sastavljanja novog izvještaja uz naše smjernice, odnosno preporuke da izvrši konsultacije s Vijećem ministara, resornim ministarstvom, Međunarodnom agencijom za atomsku energiju i predlagačem amandmana. Sve dakle u roku od 15 dana i da se napravi novi izvještaj. Molim vas das se izjasnimo o ovom zaključku. Glasajte sad. 35 Dakle, sa 33 glasa za, 1 protiv, 2 uzdržana, uz dovoljnu entitetsku većinu, konstatiram da smo donijeli ovaj zaključak koji vraća zakon ponovno na razmatranje na komisiju i sačinjavanje novog izvještaja. Prelazimo na tačku 24. Dakle, imamo Ad.24. Prijedlog zakona o prekršajima Da vas podsjetim, radi se o drugom čitanju. Na prošloj sjednici smo ovaj zakon jednoglasno usvojili u prvom, odlučili da ga razmatramo na narednoj sjednici u drugom čitanju. Otvaram raspravu o Zakonu o prekršajima. Ako nema rasprave zaključujem raspravu. Molim vas da se pripremite i da glasamo dakle. Glasajte sad. Sa 32 glasa za, bez protiv, 3 uzdržana, dovoljnom entitetskom većinom, konstatiram da smo usvojili Zakon o prekršajima BiH. Čestitam resornom ministru koji je jedan od rijetkih koji je danas ovdje. Hvala lijepo. Prelazimo na tačku 25. Ad.25. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o koncesijama
Uvažene kolege, ja bih samo nekoliko riječi kojima bih skrenuo vašu pažnju na ovaj zakon. Naime, na potrebu da ovakav zakon imamo. Prije svega, pojedini članovi ovog zakona na neki način usaglašavaju terminologiju između svih zakona u BiH koji ovu tematiku pokrivaju, tako da recimo imamo takvu situaciju u članu 2. i članu 1. ovog zakona. Pojedini članovi su predvidjeli nešto drugačiji pristup donošenju odluka o dodjeli koncesija i praktično su u prvi plan stavili Vijeće ministara umjesto ministarstva. Naime, moja ocjena i ocjena nekih ljudi iz struke u ovoj oblasti da ministarstvo samo nije u mogućnosti, znači i nema kapacitet da utvrdi ustvari i procijeni u potpunosti javni interes i da je zbog toga da to radi Savjet ministara, a isto tako u članu 2. je rečeno i da potvrdi Parlamentarna skupština BiH čime se, ustvari, u potpunosti i do kraja znači, obezbjeđuje sagledavanje javnog interesa. U članu 3. je predviđeno, dakle, da se imenuju tri člana komisije i, vidite, u trećem redu se dodaju riječi – u zavisnosti od predmeta. Naime, moja procjena je da se mora voditi računa, znači da predsjedavajući mora voditi računa o kakvom se predmetu radi kako bi u zavisnosti od tog predmeta predlagao članove ove komisije. Dakle, koji su bliski struci ili bliski ovom predmetu. U članu 4. imamo jednu situaciju, mi znamo da ta komisija broji 7 članova i u ovom slučaju praktično većina znači za rad komisije, za donoštenje odluka po sadašnjem zakonu je 4. Ja predlažem da to bude 5. Znači, predlažem da to bude 5. Naime, moja ocjena je da bi sa brojem 5, ustvari u potpunosti bila ispoštovana prisutnost koja zadovoljava kriterij i teritorijalne i nacionalne zastupljenosti. A to znamo da je važno, na kraju krajeva, i zbog sagledavanja samog interesa, pa i predmeta koji je ovaj, odnosno koji je predmet koncesije. Član 6. dakle govori ono što je već rečeno. Znači da se umjesto ministarstva uvodi Vijeće ministara, dok se ovdje praktično u članu 5., a čiji rezultat su član 1. i član 2. Zakona, ubacuje riječ – zadovoljio. Dakle, gdje Vijeće ministara sada dodjeljuje koncesije ponuđaču koji je ispunio i zadovoljio kriterije. Sada u Zakonu piše samo ispunio, ispunio kriterije. Naime, nedovoljno jasno i može izazvati dilemu, ako neko ispuni kriterije, ne znači da je zadovoljio znači u potpunosti te kriterije. I na kraju krajeva, i na kraju član 7. pojašnjava, mislim da je ovaj član koji je sada postojeći u Zakonu prilično nejasan i ustvari ovim članom 7. se pojačava odnos prema međunarodnim finansijskim institucijama. Evo ja sam čini mi se imao potrebu, ustvari da pojasnim malo, s obzirom da moram reći da u samoj proceduri tadašnji Savjet ministara ili Vijeće ministara nije osjećalo potrebu da da ovaj stav nakon više urgencija iz komisije. Hvala.
Hvala gospodine Novakoviću. Evo, gospodin Suljkanović, primjetio sam gospodine Tinjak.
Poštovani predsjedavajući, cijenjene kolegice i kolege, u ime Kluba zastupnika Stranke za BiH, ukratko ću iznijeti razloge zbog kojih nismo u situaciji da podržimo izmjene, predložene izmjene Zakona o koncesijama. Naime, Vijeće ministara bi ovim preuzelo nadležnost za donošenje Odluke o dodjeli koncesije. Isto tako Vijeće ministara bi od nadležnih ministarstava preuzelo postupak procjene postojanja javnog interesa, a ukoliko bi se usvojile izmjene u članu 2. stav 2. Vijeće ministara bi došlo u poziciju da tri puta, odnosno Parlamentarna skupština dva puta raspravljaju o dodjeli jedne te iste koncesije. Prema tome, smatramo da bi usvajanjem predloženih izmjena postojala mogućnost blokade dodjele svih koncesija na nivou BiH dok, po sadašnjem Zakonu, Komisija za koncesije donosi odluku o dodjeli koncesija većinom glasova. Dakle, eto u najkraćim crtama, to su razlozi zbog kojih, kao što sam naglasio, Klub zastupnika Stranke za BiH nije u poziciji da podrži ove promjene Zakona o koncesijama.
Hvala. Izvolite dalje. Evo javlja se čovjek iz Ministarstva spoljne trgovine i ekonomskih odnosa. Po Poslovniku uglavnom predstavljaju ministri ili zamjenici ali evo, ja vidim da je i zamjenik tu. Pa izvolite. Ja sad kažem zamjenici ili ministri. Izvolite zamjeniče. Ja se zaista iskreno nadam da će praksa zaživjeti da ministri i zamjenici shvate da se radi o njihovim zakonima. Ja sam jučer i prekjučer cijeli dan tražio, zvao ministra da im objasnim da je danas nešto na dnevnom redu. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Prijedlog Ministarstva vanjske trgovine je da se ovaj Prijedlog zakona skine sa tačke dnevnog reda budući da Vijeće ministara ima ozbiljnih primjedbi na ovaj prijedlog i da je vratilo prijedlog na ministarstvo i da je ministarstvo u ovom trenutku, u ovom trenutku ministarstvo je u pola posla oko novog prijedloga. Mišljenje ministarstva i komisije je da treba ići sa novim zakonom. 38
Hvala gospdine zamjeniče. Gospodin Živković se javio.
Imajući u vidu Izvještaj o Prijedlogu zakona koji je Ustavno-pravna komisija 13.09. nama dostavila, gdje se kaže da na 70. sjednici nije dobila od Vijeća ministara mišljenje u vezi sa ovim zakonom, da su tražili urgenciju i da na 72. sjednici ponovo nisu dobili urgenciju. Da sad imamo situaciju da možda ovaj zakon ne dobije podršku ovde u Parlamentu prema diskusiji kolega poslanika ali i prema želji Vijeća ministara da uđe aktivno u davanje svog mišljenja u vezi sa ovim zakonom, predlažem da uradimo kao što smo prošli put uradili. Da damo mogućnost, znači da komisija napravi drugi izvještaj i da se u međuvremenu Vijeće ministara aktivno uključi u izradu ovog zakona.
I Komisija za koncesije koja je imala ranije obavezu da neke stvari pripremi.
Hvala.
Hvala. Ja mislim da se možemo složiti obzirom na realnu situaciju u odnosu na šanse da ova inicijativa prođe. Dakle, evo ja predlažem da donesemo zaključak i da se ovaj zakon vrati nadležnoj komisiji zbog sačinjavanja novog izvještaja uz obavezno uključivanje resornog ministarstva, odnosno Vijeća ministara i Komisije za koncesije. Ko je za ovakav zaključak? Glasajte sad. Sa 28. glasova za, 1 protiv, 7 suzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, Zakon je vraćen Komisiji za ponovno pravljenje izvještaja uz obavezu uključivanja ministarstva, odnosno Vijeća ministara i Komisije za koncesije. Prelazimo na tačku 26. Prije nego što krenemo na tačku 26. da vidim kakvo je raspoloženje vezano za pauzu. Hoćete da radimo još barem pola sata? Pola sata hajte da radimo još pola sata molim vas. Dakle prelazimo na tačku 26. Prelazimo na tačku 26. dok smo u zaletu molim vas. Tačku 26. 39 Ad.26. Prijedlog zakona o visokom obrazovanju u BiH sa Izvještajem Ustavno-pravne komisije Dakle, predlagač ovog zakona je takođe Vijeće ministara BiH. Dostavljen je u proceduru 15.juna 2006. Na 81. sjednici usvojen je Zahtjev za proceduru, skraćenu po članu 104. Mišljenje Ustavno-pravne komisje je dostavljeno 21. juna. Ustavno-pravna komisija je kao nadležna dostavila Izvještaj o otvaranju Javnog saslušanja o Prijedlogu zakona i Izvještaj konačno imamo, Izvještaj nadležne komisije od 14. septembra. Dakle, ja se nadam da vi imate ovo sve o čemu ja govorim. Dakle, ovdje se radi o negativnom Izvještaju nadležne komisije. Situacija je sljedeća. Dakle, mi se izjašnjavamo o Izvještaju. Ukoliko Dom usvoji ovaj izvještaj Predlog zakona se smatra definitivno odbijenim. Ukoliko se Izvještaj nadležne komisije ne usvoji Dom će od komisije zatražiti da sačini novi izvještaj baziran na novim smjernicama koje bismo mi ovdje trebali da utvrdimo i koje se utvrde zaključkom. Evo to je što sam ja u uvodu imao reći. Otvaram raspravu. Izvolite. Izvolite gospodine Džaferoviću.
Poštovane koleginice i kolege, dakle radi se o, opet o vrlo važnom zakonu kada je u pitanju život u BiH, radi se o Zakonu o visokom obrazovanju. Naravno kada su u pitanju i međunarodne obaveze koje ima BiH na svom evropskom putu. Mi smo danas u situaciji kada možemo da uradimo samo jednu stvar koja bi po mom mišljenju bila opravdana za uraditi u ovom trenutku, a to je da glasamo protiv Izvještaja ove komisije i da na taj način sačuvamo ovaj zakon u životu i da na komisiji probamo još jedanput da razmotrimo ova pitanja koja, i u samom Izvještaju komisije stoji, su bila teško usaglasiva, praktično nemoguća ali mislim da je ovo jedini način ukoliko hoćemo da sačuvamo makar i u ovoj formi i u ovom stadiju Zakon u Parlamentu i da pokušamo napraviti još jedan napor na donošenju ovoga zakona. Toliko, hvala vam.
Hvala lijepo. Ima li dalje rasprave. Ako nema, a ima naravno. Niste se javili. Dakle, molim vas da se prijavite. Gospodin Denis Bećirović, Martin Raguž. Ima li još neko? Nema. Hvala. Izvolite gospodine Bećiroviću.
Poštovani predsjedavajući, uvažene kolege, obzirom da je ova tačka dnevnog reda naznačena kao Prijedlog zakona o visokom obrazovanju s ovim izvještajem, pretpostavljam da imam priliku i reći nešto o ovom zakonu. Naravno, prva stvar koju Klub SDP-a želi na ovoj sjednici je postaviti pitanje zašto ovaj zako nije usvojen do sada? Dakle, Zakon o visokom obrazovanju o kojem se govori najmanje 4 godine, još uvijek nije usvojen u Parlamentu BiH. Evo sada ulazimo u petu godinu novog mandata i ovo pitam iz razloga zbog činjenice je li, da većina stranaka koje su bile vladajuće stranke u prethodnom mandatu, su i u novom mandatu i krajnje je vrijeme da ovdje u Parlamentu BiH, postavimo najozbiljnije pitanje odgovornosti za rad i ovog parlamenta i Vijeća ministara i svih u ovoj zemlji. Podsjećam da je Ministarstvo civilnih poslova u 2004., 2005. i 2006.godini, potrošilo 16,3 miliona konvertibilnih makara od poreskih obveznika BiH. Preko 20 miliona maraka u posljednje 4 godine. Za ovu godinu budžetom je predviđeno 9,4 miliona maraka. A danas, kad raspravljamo o Zakonu o visokom obrazovanju, nažalost u startu imamo jednu lošu poruku. Nemamo danas niti bivšeg ministra civilnih poslova niti aktuelnog ministra civilnih poslova. A oni su ovde trebali biti prvi da lobiraju da danas ovaj zakon dobijemo. Naravno, to se izgleda njih ne tiče. Nema odgovornosti o kojoj sam govorio. A kako će i biti ako za nerad nagradimo iste ljude, tako što im damo druga ministarstva. Nažalost, takvo stanje Vijeća ministara je i odraz i ove vladajuće koalicije u ovoj zemlji. Mi ulažemo ogromna sredstva, a nemamo ključne zakone u ovoj zemlji, nemamo Zakona o visokom obrazovanju o sportu itd. Mi smatramo da je donošenje Zakona o visokom obrazovanju u BiH prijeka potreba BiH, svih njenih građana i naroda, prije svega mladih ljudi u ovoj zemlji. Pored ostalog, to je obećanje dato Vijeću za implementaciju mira. To je definirano i kroz Strategiju borbe protiv siromaštva. To je ujedno i realizacija međunarodnih obaveza BiH proisteklih potpisivanjem Bolonjske deklaracije evropskih ministara obarzovanja, kao i potpisivanje i ratifikacija Konvencije o priznavanju kvalifikacija visokoškolskog obrazovanja u evropskoj regiji. U Zakonu o visokom obrazovanju, u članu 2., smatram da bi bilo dobro dopuniti, ovdje gdje se govori da je visoko obrazovanje djelatnost,
Gospodine Denise
Ovo je prva prilika nama da o tome govorimo 41
Gospodine Denise ovaj, ovaj zakon je u završnoj fazi i ... rasprave su završene.
Dobro, dobro, ja onda neću konkretno o tome
(odmaknut od mikrofona)
Čovjek je više govorio o drugim stvarima, a najmanje o zakonu, gospodine Križanoviću.
Ja upravo govorim o zakonu
Samo malo, izvolite. Ja govorim o fazi u kojoj smo Jozo. Ja mislim da su poslanici diskutovali danima i mjesecima ovdje. Izvolite.
Gospodine Belkiću je li ja mogu nastaviti?
Samo proceduralno. Naravno. Mi imamo negativan izvještaj komisije.
Dakle, ja govorim o tome i o potrebi da se ovaj Zakon usvoji i izražavam nezadovoljstvo zašto on još uvijek nije usvojen.
Naravno. Evo prilike da ga usvojimo
E sada, evo preskočiću ovaj dio koji se odnosi na konkretan dio vezano za zakon o pojedinim članovima i poglavljima. Ali želim na kraju, preskačući kompletan ovaj dio, reći, da smo mi jedina, čini mi se jedina evropska država koja nema Zakon o visokom obrazovanju. I ja ovdje želim podsjetiti SDP, kao opoziciona partija, podsjeća, dakle, vladajuću koaliciju u ovom Parlamentu da su, između ostalog, kada su potpisali 3. januara programske ciljeve šta će raditi u naredne četiri godine, kao jedan od svojih programskih prioriteta između ostalog naveli i potpisali da će ubrzati reformu obrazovanja u BiH. 42 Dakle, mi iz SDP-a danas želimo da vidimo kako vi i na ovom pitanju realizirate ono što ste potpisali i obećali građanima i narodima ove zemlje. Hvala.
Hvala. Samo redom. Samo redom, molim vas, samo malo, redom, gospodine Bahtiću. Dakle, imamo Bahtić replika, Zorić replika, gospodine Raguž, diskusija. Dakle, imamo dvije replike Bahtić, Zorić pa diskusija Raguž.
Ima par stvari. Par puta ponavlja SDP, SDP, govori ovdje neki nerad. Gospodo draga tipičan primjer nerada u ovom Parlamentu je predsjednik SDP-a Zlatko Lagumdžija, vidite on je danas došao, on se samo pojavi i uvijek napusti. E, to su vrlo odgovorne stvari, on se poima na nerad i odgovornost. On je član Komisije za budžet i finansije, nikada nije došao, a prima naknade. Ako smo tako da se, da se, zna onda ovdje kome je stalo do zakona, kome do rada. Gospoda SDP samo opstrukcije, a kada je u pitanju nešto raditi onda su najgrlatiji, kad je u pitanju nerad broj jedan u ovom Parlamentu doktor Zlatko Lagumdžija. Toliko. Hvala.
Hvala. Izvolite gospodine Denise.
Pa je ne želim ništa govoriti o ovome o čemu je govorio moj prethodnik on je poznat po tome da se javi za repliku i kad čovjek ništa ne govori, unaprijed ima spremljenu repliku to nam je pokazao i na prethodnoj sjednici. Danas se javljao za repliku, je li, i kod poslaničkih pitanja, da je pročitao barem Poslovnik vidio bi da se ne može replicirati, je li, prilikom postavljanja pitanja, inicijativa. No, to je njegov problem. Ja imam poslovničku, dakle, prmjedbu i obraćam se vama gospodine predsjedavajući.
Slušam vas pažljivo.
U skladu sa članom 70. stav 1 i 2 za koje bih zamolio, je li, da ih još jednom pročitate. Vrlo jasno se govori šta se može ispravljati kod replike. Dakle, prethodnik uopšte niti je govorio o povredi Poslovnika, niti o nepridržavanju dnevnog reda, niti je korigirao jedan citat koji sam ja, o kojem sam ja govorio. Zato bih vas zamolio da Vi kao predsjedavajući držite do digniteta ovog Doma i da ne dozvolite da se diskutuje mimo Poslovnika po kojem treba svi da radimo. 43
Naravno, naravno, gospodine. Samo malo, gospodine Bahtiću, sjedite molim vas. Pa, sjedite malo, molim vas. Idemo redom, gospodine Bahtiću. Pa, ima replika prije vas prijavljena. Dozvolite mi da vodim ovu sjednicu. A gospodine Bećireviću, samo malo, dozvolite mi da vodim ovu sjedincu. Gospodine Bećireviću, replika je bila na vaše izjave o radu i neradu. Vi ste se bavili prethodnim ministrom, bavili ste se ministarstvima itd. van Poslovnika ste izašli, mi smo na izjašnjavanju o komisiji tako dalje, al' dobro. Izvolite gospodine Zoriću.
Pa ja sam upravo htio kazati gospodine
Dakle, ja imam razumijevanje apsolutno. Izvolite.
Gospodinu i kolegi Bećiroviću da pročita Poslovnik. Jer ne može on postavljati pitanja zastupnicima, pogotovo ne bivšim zastupnicima. A prva njegova rečenica je da bi on postavio pitanje zašto nije zakon usvojen. Ja nikome ne moram kazati zašto sam glasao za neki zakon, protiv nekog zakona ili sam bio suzdržan u glasanju. Vi kolega nemate pravo postavljati pitanje zastupniku. To morate naučiti. A druga stvar je da upravo ovo što ste vi kazali, to sam htio kazati, mi ne možemo se danas prikazati jesmo li za reformu obrazovanja, mi možemo prihvatiti izvješće komisije i zakon propada ili prihvatiti zaključak da vratimo to ponovo komisiji i da sačuvamo zaključak. Ništa drugo danas ne možemo napraviti. Prema tome, iako često napadamo ministre zašto nisu ovdje i njihove zamjenike oni danas ovdje nemaju šta braniti, jer se radi samo o tome je li zakon propao ili nastavlja parlamentarnu proceduru. Zahvaljujem.
Hvala Zoriću. Sve molim da se koliko je moguće, naravno, uzdržite, svakom ću dati riječ. Danas smo odlično radili, barem ja tako mislim, u jednoj tolerantnoj atmosferi. I molim vas za razumijevanje i meni da pomognete u radu. Evo samo redom gospodine Križanoviću. Dakle, imamo Bahtić, jel' replika? opet na repliku, al' dajte držite se Poslovnika.
Uvaženi, inponirani (ponirani), mladi, gospodine Bećireviću. Da ja vama kažem da sam ja ovaj Poslovnik itekako pročitao upravo zbog vas iz SDP-a. A vi pročitajte taj Poslovnik.
Dobro hvala, gospodin Bećirević jel' tako, pa gospodin Križanović. O, izvinite ovo su sve replike, gospodine Raguž. Sve jel' tako replika? Dobro. Gospodine Bešlagiću šta je kod vas?
Nisam, ja ništa.
Dobro.
Ja ću se najaviti.
Nisam vidio. Izvinite.
Nisam uopšte rekao.
Ja želim gospodinu Zoriću reći da svaki čovjek u ovoj zemlji, a ne samo svaki poslanik ima pravo da pita šta je urađeno u određenom periodu i zašto nije.
Apsolutno, sve je u redu.
Prema tome, primjedba zašto se to postavlja ovdje u Parlamentu po meni je potpuno apsurdna, a gospodinu Bahtiću da kažem da, ako mu Vi dozvolite da koristi uvrede mimo ovog Poslovnika.
Ja ne dozvoljavam, gospodine Bećireviću, budite sigurni.
Pa očigledno ste, ovaj, sada prešutjeli uvrede ovdje u Parlamentu. Onda dozvolite ovaj
Ja nisam čuo šta je rekao.
Da razgovaramo možda i na drugačiji način.
Gospodine Bahtiću, ja vas stvarno molim, samo, nećete dobiti riječ više. Izvolite, Raguž. Ma nećete dobiti riječ više, gospodine Bahtiću. Gospodine Križanoviću je li replika ili je, izvolite.
Gospodine predsjedavajući želio bih ovdje da se dogovorimo, dakle, kako radimo na ovoj tačci dnevnog reda
Pa radimo po Poslovniku gospodine Križanoviću.
U dnevnom redu stoji Prijedlog zakona o visokom obrazovanju u BiH sa Izvještajem
Tačno.
Ustavno-pravne komisije, povjerenstva. Dakle, možemo mi razgovarati o zakonu i ,zavisno od rasprave kakva bude ovdje, mi ćemo se određivati, ovaj, o prihvatanju, odnosno o neprihvatanju, izvještaja komisije.
Hvala na intervenciji, hvala na intervenciji
Samo nemojte ograničavati raspravu na ovom zakonu. 46
Nećemo ograničavati. Hvala na intervenciji. Izvolite gospodine Raguž, diskusija.
Zahvaljujem se gospodine predsjedatelju. Dakle, ja sam se prijavio za raspravu i u ime HDZ-a 1990, želim jasno reći da danas trebamo dobro razmisliti kako se odrediti prema ovom izvješću. Mislim da nemamo prostora bez obzira što smo na startu mandata ovog saziva Zastupničkog doma, da odbijamo zakon bez obzira na sve njegove slabosti. Mislim da bi danas trebali razmisliti da otvorimo prostor za novo izvješće i da u jednom kratkom vremenskom roku ova zemlja dobije zakon i reformu visokog obrazovanja i da pokažemo na startu ovog mandata da možemo jedan takav komad zagristi. Ja ću, u tom smislu reći sljedeće, ako odbijamo Izvješće Ustavno-pravne komisije, onda bismo trebali sugerirati određene smjernice zbog čega to odbijamo i u okviru kojem bi se trebalo kretati to novo izvješće. Ja sam dosta sudjelovao u izradi ovog zakona i reći ću jednu smjernicu bez koje ja mislim ne treba ni pomišljati da se ovaj zakon može ponovo vraćati u realnu proceduru. To je pitanje financiranja koje u ovom zakonu uopće nije spomenuto. U 21. smo stoljeću na pragu Evrope, hoćemo reformu, hoćemo Bolonjski proces. Proveli smo sve reforme skoro u financijskom sektoru: indirektno oporezivanje, jedinstvena stopa, PDV, jedinstveni račun i ova zemlja još nijednu marku nije predvidjela zakonom da uloži u znanost, u mlade ljude, obrazovanje u ovoj zemlji. Ja mislim da to pitanje zaslužuje, ovaj, jedno temeljito određenje i ne mislim da tu ne treba tražiti mogućnost za kompromis i da te pozicije koje su dosad bile ne trebaju biti prepreka da se bar jedan dio tog finansiranja koristi iz tih sredstava i pokaže dobra volja u tom jednom važnom pitanju. To zaslužuju i pitanja naravna kreditiranja, licenciranja i ovaj prilog koji ja želim dati u ime ovog kluba i stranke jeste, dakle, da idemo otvoriti najmanje jedno mjesec dana ili ograničiti na mjesec dana, uključiti Vijeće ministara, uključiti sve klubove i ovaj, doći, u okviru ovih smjernica, do jednog zakonskog rješenja koje može biti prihvatljivo, koje će ovoj zemlji dati referencu da može izvršiti tu reformu i da pokažemo prema tim mladim ljudima da možemo tu jednu važnu stepenicu preći, evo, hvala vam.
Dobro hvala. Za diskusiju se prijavio gospodin Živković. Imali još prijavljenih za diskusiju? Hvala. Ima još gospodin Novaković. Hvala. Imamo još dva diskutanta.
47 Uvaženi predsjedavajući, dame i gospodo. Svjestan činjenice da je ovo veoma važno pitanje, onako kako je gospodin Bećirović i rekao, i da sam prisustvovao javnoj raspravi na kome su bili akademici u BiH, i ozbiljno i profesionalno pričali o ovome zakonu. Ja bih izdvojio samo nešto od te diskusije koju su naveli, a to je da je ovo formalistički konstruisan zakon, da je politizovan zakon pogotovu u domenu upravnog odbora i nacionalne zastupljenosti, da je nadležnost upitna jer se ovde upliće i država preko Ministarstva civilnih poslova, da je zakon uopšten jer treba neke odredbe da reguliše statut i entiteti, da se afirmiše nacionalizam, a ne profesionalizam. I mi vidimo da ovde ima najmanje dva segmenta problema, jedan onaj politčki koji se tiče i nadležnosti ovog zakona, da ne kažem da su dio ljudi koji dolazi sa Mostarskog univerziteta, uopšte postavljali pitanje ustavnosti donošenja ovog zakona, i onaj drugi koji se zove profesionalni koji, recimo, samo u nekim tačkama navešću, da je u sukobu sa Zakonom o radu gdje se treba razdvojiti radno-pravni status i akademski status, da se ne navodi u zakonu kako se imenuje završni prvi stepen, na primjer, inžinjer ili diplomirani inžinjer. Da se ne vrši priznavanje nekog prepoznavanja diplome što nije, pri čemu nije ispoštovana Lisabonska konvencija. Da se trebaju navesti kako će se klasifikovati časopisi, da postoji pravna praznina. Tek za četiri godine počinje studij za doktorat itd., itd. Očigledno da imamo puno toga da pričamo i o ovome profesionalnom djelu, a da o tom političkom dijelu treba i možemo da se dogovorimo i stoga sam mišljenja da bi ovaj zakon trebao da ostane u životu u svakom slučaju, ali da ima puno posla i o ovome što je gospodin Raguž govorio u vezi sa finansiranjem visokog obrazovanja, ali i o tome na koji način ćemo licence, pogotovu u svjetlu novonastalih situacija, gdje se u jednom dijelu naše zemlje fakulteti zatvaraju, diplome se poništavaju, to ne znači da u drugom dijelu BiH tog problema nema, nego očigledno se nije imalo hrabrosti otvoriti taj problem. Ja mislim da na ovaj način komisiji kada vratimo ovaj zakon imamo šanse da o njemu, o svemu što sam sad govorio, popričamo zajedno.
Hvala gospodine Živkoviću. Imamo još gospodina Novakovića, pa da zaključujemo. Izvolite gospodine Novakoviću.
Vidite ja sam do sada čuo u diskusijama jednu smjernicu koju ovaj Dom predlaže komisiji, znači da ima u vidu prilikom ponovnog razmatranja ovog izvještaja, naravno, pod uslovom da ovaj izvještaj ne dobije podršku Doma. Moram reći da, ako je ta smjernica bazirana na amandmanima, koje je predložio Klub 1990. odnosno tada nije bio taj klub, ali kolege iz tog kluba, ja ne mogu podržati takvu smjernicu. Dakle, ja ne mogu glasati da je ovo smjernica Doma, odnosno da je ovo 48 sugestija komisije od strane Doma. Potpuno je jasno da oni koji predlažu ovdje moraju dati, moraju dati komisiji smjernice. Ja sam član te komisije i ja očekujem da će ovaj Dom da kaže koji su to faktori ili elementi o kojima na komisiji moram voditi računa. Pošto sam ja o jednim vodio računa. Ali, ako su te smjernice samo da dođemo ili da pokušamo doći do zakona na način kako je on ušao u parlamentarnu proceduru, a znamo kako je došao iz Savjeta ministara. Dakle, bez saglasnosti ministara iz reda srpskog naroda. Onda te smjernice nemaju smisla. Dakle, ja mislim da ovdje treba Dom dati takve smjernice koje će omogućiti, znači, da dođemo do zakona, a ne smjernice koje će imati, biti u funkciji prinude onih koji su bili protiv da sada razmišljaju drugačije. Jer to zaista onda nema smisla.
Hvala, gospodine Novakoviću. Ja ne vjerujem da iko ovdje diskutira na način da vrši neku vrstu prinude itd. Ja sam razumio da, gospodine Raguž, ne ide u pravcu konkretnih rješenja u smislu konkretnog, ali ide u pravcu naznake da problem finansiranja treba precizirati i razriješiti. O tome će odlučiti i ovaj Dom, komisija, procedure itd.. Ja mislim da mi moramo naznačiti ta tri pitanja, dakle finansiranje, licenciranje, akreditacija itd. i preporučiti komisiji kroz konsultacije Vijeće ministara itd. da se pridržava evropskih standarda i da konačno stvar precizno riješi onako kako, kako, te stvari regulišu evropski standardi. To je jedna varijanta. Druga varijanta je, gospodine Novakoviću, da ovaj izvještaj, praktično, ovaj danas prihvatimo i da se vratimo na sami početak. Dakle, ja sam sklon da vas zamolim da mi danas ne prihvatimo ovaj izvještaj, da vratimo komisiji uz preporuku da ponovno razmotri sve okolnosti o kojima smo ovdje govorili. Dakle i finansiranje, akreditacije, licenciranje i da u roku od 30 dana ponovno dobijemo novi izvještaj. Uključujući priliku svima zainteresiranim da se uključe i Vijeću ministara, entitetima itd. Evo možemo li se izjasniti o ovakvom zaključku. Pripremite se za
Prvo moraš glasati da padne izvještaj da se
Da, da, da, da, pardon. Dakle, prvo glasamo o izvještaju. Ja pozivam da praktično ne prihvatimo ovaj izvještaj. Hvala gospodine Lagumdžija. Ja vas molim da me pustite da vodim sjednicu. Pa javite se za riječ pa pitajte. Dakle, glasaćemo o izvještaju uz preporuke, uz preporuke, da komisija ponovno razmotri zakon i sačini novi izvještaj, a 49 preporuke se odnose na ove tri stvari o kojim sam govorio. Molim vas, molim vas, da glasate o izvještaju. Sad. Pravo poslanika. Da glasate o izvještaju, ja nisam rekao ni za ni protiv. Nije meni ništa. Glasali su ljudi i sve je u redu. Dakle, sa 32 glasa protiv, 3 za i 2 uzdržana. Izvještaj nadležne komisije je odbijen. Naravno uz dovoljnu entitetsku zastupljenost. Molim. Dakle, vraća se komisiji. Molim vas da li se slažemo da napravimo sada pauzu, ovaj, bilo je inicijativa. Evo pauza, molim vas, koliko ćemo pauzu? Koliko? Dakle, prelazimo na tačku 27. današnje sjednice radi se o: Ad. 27. Izvještaj o radu državne regulatorne komisije za električnu energiju u 2006. godini.
Sjednici je prisutan predsjednik.
Sjednici je, ja se izvinjavam, prisutan gospodin doktor Amir Pilav. Otvaram raspravu. Izvolite gospodine Novakoviću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege ja sam i na sjednici komisije takođe imao jednu rezervu prema ovom izvještaju. Prije svega smatrajući da način na koji je ovaj izvještaj napisan nije u skladu sa usvojenim jedinstvenim pravilima koja, koja, smo mi znači doneli u prošlom sazivu s jedne strane, i s druge strane, s obzirom na ono što piše u ovom tekstu više bi se ovaj izveštaj mogao nazvati izveštaj o problemima sa kojima se suočavala ova kancelarija za razmatranje žalbi. Naravno da svi ovi problemi koji su ovdje napisani stoje i da su oni u svakom slučaju otežavali rad ove institucije. Ali, neke stvari, ipak, je teško objasniti. Naime, kao što znamo ova institucija je 22.12.2005. godine, znači odlukom Parlamentarne skupštine formirana, a tek 26.12.2006. godine ona donijela pravilnik o radu Kancelarije za razmatranje žalbi. Dakle, punu godinu dana je ovoj kancelariji trebalo da donese pravilnik po kome će raditi. Zaista, uvažavajući sve probleme koje su imali, nije, ne može se ovaj propust smatrati kao rezultat samo objektivnih okolnosti, mislim da je ovdje zaista postojao i jedan nivo nedovoljne angažovanosti ljudi koji su tamo radili. S druge strane, začuđuje i činjenica da ovdje stoji konstatacija da je taj poslovnik imao prioritet u odnosu na pravilnik o unutrašnjoj organizaciji. Ja ne znam da li je to trebalo opravdati nedonošenje ovog drugog pravilnika ili je u stvari trebalo da kaže kako, evo, i za ovaj drugi će nam trebati toliko vremena. Ja zbog toga mislim da ovaj izvještaj se samo može primiti k znanju. Mislim da nema, ovaj, izjašnjavanje o njemu će dovesti u situaciju da sad neko glasa za, neko protiv izvještaja, glasajući protiv ovog izvještaja ustvari se može shvatiti da neko ne želi da prihvati da je ova kancelarija imala probleme. A ja prihvatam da je ona imala probleme i mislim da će ih vrlo teško riješiti i u narednom periodu, ukoliko na sasvim drugačiji način ne pristupimo rješavanju i ovih problema ali i primjeni samog zakona, pa ako hoćete možda i nekim izmjenama u samoj zakonskoj normativi. Hvala.
Hvala. Izvolite dalje. Šefik, pa gospodin Križanović. Ima li još?
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo, Ustavno-pravna komisija je, kao što je već rečeno ovdje u diskusiji kolege Novakovića, jučer razmatrala Izvještaj o radu Ureda za razmatranje žalbi za 2006.godinu i ja se slažem da je ovo bio više izvještaj o problemima nego izvještaj o radu ali ja mislim da izvještaj realno prikazuje ono šta se dešavalo sa tom institucijom i u toj instituciji u toku prošle godine. I, Ustavno-pravna komisija je naravno odlučila da ovom domu predloži da prihvati izvještaj takav kakav jeste. Izvještaj dakle oslikava realno stanje, i naravno, preporučila zaključak da se podhitno uradi nešto na otklanjanju ovog stanja ili svih onih uzroka koji su doveli do onakvog stanja kakvo smo imali u 2006.godini. Ovi ljudi tamo jedno vrijeme ustvari nisu bili uopće u mogućnosti da rade. Nisu imali kvorum. Oni zato nisu sigurno odgovorni, odgovorno je Vijeće ministara i ovaj 52 parlament. Dakle, oni koji rade na izboru ljudi u Odboru odnosno u ovom vijeću. Prema tome, ja mislim da mi danas sa usvajanjem ovoga izvještaja i usvajajući ovaj zaključak kojeg je predložila Ustavno-pravna komisija, šaljemo ozbiljan signal Vijeću ministara da se pozabavi stanjem u ovoj instituciji, koje smo proizveli. Dakle, prije svega Vijeće ministara i mi ovdje, dakle Parlament, a najmanje ta institucija. Zbog toga ja ostajem, naravno u ime Komisije, kod ovog prijedloga kojeg ste dobili u pisanoj formi. Toliko, hvala vam.
Hvala. Gospodin Križanović. Prijavio se gospodin Bahtić. Ima li još prijavljenih? Gospodin Izetbegović. Izvolite gospodine Križanoviću.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, ja se potpuno slažem sa prethodnim kolegama koji su rekli da je ovo više izvještaj o problemima. Ja zaista nemam nikakvog razloga da ne sumnjam u objektivnost ovakvog izvještaja. Međutim, ono što želim reći jeste da je i ovaj paralment u prethodnom sazivu, da kažem, vrlo tolerantno prihvatao razloge pomjeranja rokova, stupanja na snagu nakon formiranja Ureda za žalbe, u nekoliko navrata i još bih htio reći da je ovo više, da kažem, izvještaj o odnosu i načinu rada u Vijeću ministara prethodnog saziva, nego o konkretno ovaj, ovom uredu koji je jednostavno bio tako doveden u jednu objektivno tešku situaciju. S tim u vezi, ne bih širio ovu priču nego bih reagirao na formulaciju, u jednom dijelu formulacije zaključka naše nadležne komisije. Naime, u zadnjem dijelu zaključka se kaže, a prevashodno Vijeće ministara BiH i Ured za razmatranje žalbi da preduzmu sve mjere i aktivnosti i ulože, vidite sad, vanredne napore kako bi se ostvarila puna funkcionalnost Ureda za razmatranje žalbi itd. Dakle, nije ovdje riječ o vanrednim naporima. Ovdje je riječ o jednom normalnom, odgovornom ponašanju institucija BiH prema novonastalim institucijama koje trebaju osigurati elementarne uvjete za rad. Hvala.
Hvala gospodinu Križanoviću. Je li replika gospodine Džaferoviću? Nisam vas čuo.
Jedno pojašnjenje na diskusiju gospodina Križanovića. 53
Evo, pojašnjenje na diskusiju
Nije replika. Nemam ja potrebu da repliciram ali imam potrebu da
Ali nije nam ni praksa da se pojašnjava.
da nešto kažem, pa evo.
Ali evo pojasnite se.
Nazovite to, eto, ako hoćete ...proceduralnu mogućnost
Može, dozvolio
Evo dakle, nikakav to problem dakle nije. Ja mislim da treba da stoje ove dvije riječi – vanredne napore. Pazite, dakle, nadležnost ovog tijela je da razmatra žalbe na odluke o javnim nabavkama iz cijele BiH. Mi zbog nerada ovog tijela danas na zalihama, dakle, neriješenih predmeta ima, ne znam ni ja precizno koliko, Amire preko 400 neriješenih predmeta. Dakle, preko 400 neriješenih predmeta. Mora se, dakle, mora se, mora se učiniti vanredan napor od strane Vijeća ministara, pored redovnih napora, da se ta stvar riješi što prije. Jer, stoje neangažovana sredstva, stoje neurađeni poslovi, stoje, kako se zove, neuposleni dobavljači. Prema tome, to je bio cilj Ustavno-pravne komisije, kada je predložila ovu formulaciju.
Hvala gospodine Džaferoviću. Idemo, gospodin Bahtić, gospodin Izetbegović.
Izvještaj o Uredu o radu Ureda za razmatranje žalbi u 2006.godini, Klub Stranke za BiH jutros je raspravljao i neće podržati, iz razloga da stoji ovdje izvještaj o neradu Ureda, možda bi i glasali. Jer ovaj ured nije ništa faktički radio. Iz prakse dobro znam koliko nam koči normalan proces rada života. Ljudi tamo, sjedili su, nisu radili. Po meni resorno ministarstvo, Vijeće ministara, znači, ovaj ured još nije profunkcionisao. Znači, treba da onaj u čijoj je to nadležnosti, da taj ured dovede ured, tako da, a vi znate Zakon o javnim nabavkama kakav je danas, da svako ima pravo da se žali. Neko se žali namjerno, 54 ima osnove, nema osnove, a ovaj ured ne radi. Međutim, fabrika ili firma ne može raditi zbog ovog ureda. Prema tome, znači mi nećemo podržati ovaj ured za razmatranje žalbi za 2006. godinu. Toliko. Hvala.
Hvala. Gospodin Izetbegović. Evo i ja ću poslije uzeti riječ.
Dakle, konstatuje se da je rezultat slabog rada Ureda višestruko štetne posljedice po funkcionisanje korisnika javnih sredstava. I ovo što predlaže dalje Komisija jeste najmanje što ovaj parlament treba uraditi. Dakle, ili treba odbiti Izvještaj ili treba reći da smo nezadovoljni sa radom i da tražimo da on poveća i pojača svoj kapacitet, tu propusnu moć. To je najmanje što bismo mogli uraditi. Ja mislim da, ipak, trebamo prihvatiti Izvještaj ali da trebamo tražiti da poduzmu mjere ili da povećaju svoj kapacitet i naprosto da tu svoju propusnu moć da pojačaju. Hvala.
Hvala gospodinu Izetbegoviću. Evo, ako dozvolite, i ja ću par rečenica reći. Ja se slažem sa većinom ovdje iznešenog, međutim, želim ukazati na dva aspekta. Ne radi se to samo o ovom izvještaju nego, po meni, na dva vrlo važna aspekta kad je riječ o funkcioniranju institucija BiH. Ja sam također sklon, odmah da kažem, pristupu kojeg ima gospodin Novaković, da mi primimo ovo k znanju, a ne da prihvatamo kao izvještaj, da na taj način pošaljemo jednu vrstu poruke da ovo ipak nije izvještaj. Dakle, ako ste pažljivo pogledali, govorimo o odgovornosti ljudi kada je riječ o imenovanjima. Naravno, pitaću gospodina Pilava jesu li ovi ljudi imali naknade i kolike su te naknade bile. Ako ste pažljivo pogledali, ljudi su imenovani pa su odmah nakon mjesec-dva podnosili ostavke, Jasminka Puca, Blago Bošnjak. Ostali su samo Amir Pilav, Kasim Bajramović, pa je kasnije Dragica Miletić podnijela ostavku itd., dakle, radi se sve o ljudima nosiocima određenih važnih funkcija u ovoj državi. Dakle, oni su imenovani, podnosili su ostavke nakon mjesec-dva itd. Dakle, ovdje se postavlja pitanje ko i po kojim kriterijima se odlučuje za ljude koji nakon dva mjeseca podnose ostavke i koliko su plaćeni ovi ljudi. To je jedna stvar. Druga stvar, vidjeli ste da je za rad ovog ureda u 2006.godini u budžetu bilo milion maraka. Dakle, nije to malo, milion maraka. Da je potrošeno, ipak, 320 hiljada. Dakle, troškovi idu. Postavlja se pitanje isplativosti ovih troškova. Isplativosti ulaganja iz budžeta. I otvara se pitanje kapaciteta i kompetentnosti institucija koje mi osnivamo. 55 Dakle, ne završava se posao ovdje kada mi donesemo zakon, propis itd. i uspostavimo tu instituciju. Mi zaista moramo uozbiljiti stvari i odnos prema izvještajima koje dobijemo. Prema tome, ja, ukazujući na ovih nekoliko stvari, sam takođe sklon da ovo primimo k znanju, a da zaista pošaljemo poruku Vijeću ministara da li će to biti vanredni, izvanredni ili redovni, normalni napori, to je manje važno, ali da se posao mora da radi. Evo, hvala toliko. Evo, javio se,
Mogu li ja prije tebe?
Evo javio se gospodin Živković, samo jedan tren gospodine Pilav.
Hvala predsjedavajući. Naime, mi smo imali tačku dnevnog reda prije toga Izvještaj o radu Državne regulatorne agencije za električnu energiju i niko nije imao primjedbe na taj izvještaj. Podsjetit ću vas, to je ova knjiga. Mi ne možemo dopustiti ovdje u Parlamentu, na isti način se na dva različita, znači za istu stvar, a radimo Izvještaj o radu, na nekoliko načina se ovdje radi. Koliko, nije bitno koliko je bitna i metodologija rada. Ne možemo uporediti ovu knjigu i knjigu koju smo dobili od Ureda za razmatranje žalbi, koja je stala na tri stranice. Ovo je neozbiljno, način na koji je urađen Izvještaj je pokazivao da ljudi koji su tamo, radili su, svoj posao su prihvatili neozbiljno. Mi u Parlamentu na takav način ne možemo raditi. Zna se metodologija na kojoj se, ako ljudi koji rade na ovome, nisu upoznati sa time, molim vas neka tačku dnevnog reda koju smo prije toga, pogledaju na koji način se izvještaj piše. O tome da ljudi imaju problema, to je očigledno. Treba ih ozbiljno shvatiti i treba im pomoći u rješavanju problema. Ali oni isto tako trebaju da znaju da kad se dođe pred Parlament da metodologija i način na koji se podnosi izvještaj, mora da bude prema onome koje je dosada urađeno. Prema tome, ja sam isto mišljenja da ovo treba da se primi k znanju, da trenutno ne odlučujemo o Izvještaju jer ima velike šanse da bude odbijen i da se vidi na koji način ovim ljudima treba pomoći. Hvala.
Hvala lijepo. Evo za riječ se javio, i ako nema niko od poslanika, javio se predsjedavajući Ureda za razmatranje žalbi, doktor Amir Pilav. Izvolite gospodine Pilav.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovana gospodo poslanici, odnosno zastupnici, iz samog Izvještaja o radu Ureda za razmatranje žalbi vidljivo je da se ova institucija suočila sa rijetko viđenom količinom problema u posljednje vrijeme koja je bila u institucijama BiH. Ja ću pokušati ovdje da dam jednu malu hronologiju događaja i molio bih vas da imate razumjevanja za sve ono što se dešavalo u ovom periodu, a što se desilo, eto, sticajem okolnosti. Dakle, Zakonom o javnim nabavkama BiH koji je stupio na snagu u novembru 2004.godine, bila je predviđena uspostava Ureda za razmatranje žalbi u roku od 3 mjeseca od stupanja na snagu Zakona. Međutim, možete da vidite da je više puta dolazilo do izmjena Zakona o javnim nabavkama, da je prolongirana uspostava Ureda za razmatranje žalbi i, konačno, tek znači krajem decembra 2005.godine, imenovano je prvih 5 članova Ureda od 6, koliko je zakonom predviđeno. Dakle, u momentu imenovanja prvih članova Ureda nisu imenovani svih 6 članova koliko je po zakonu predviđeno. Svih tih 5 članova u momentu imenovanja bili su u radnom odnosu u drugim institucijama i u to vrijeme, dakle, kad je Odluka objavljena u Službenom glasniku BiH nije postojala uopće Odluka o platama niti mogućnost da ti ljudi uopšte zasnuju radni odnos u tom periodu onako kako je glasila Odluka. Vijeće ministara je donijelo Odluku o platama 9.februara, a ona je potpisana, protokolisana i dostavljena Uredu za razmatranje žalbi, tek 23. maja 2006.godine. Dakle, u tom periodu, kad se defakto, kad su članovi Ureda koji su imenovani mogli početi da ostvaruju prava iz radnog odnosa, u tom momentu su 3 člana Ureda za razmatranje dali ostavku i 2 preostala člana, jednostavno, po zakonu, nisu imali kvorum da odlučuju, nisu mogli donijeti nijednu odluku u postupku po žalbama izjavljenim na osnovu Zakona o javnim nabavkama jer je za donošenje takve odluke bilo potrebno minimalno znači 4 glasa, odnosno 4 člana. Što se tiče ostavki koje su uslijedile od članova, ja sada ne bih komentarisao zbog čega je došlo do tih ostavki. U njima je uglavnom bilo napisano da se podnose iz zdravstvenih razloga, iz razloga lične prirode. Međutim, 2 člana Ureda koja su ostala su odmah po ostavci ranijeg predsjedavajućeg Ureda, gospođe Dragice Miletić, informacijom obavijestila 17. maja 2006.godine Parlamentarnu skupštinu i tražila preduzimanje hitnih mjera. Po izjašnjenju Parlamentarne skupštine povodom ovih ostavki, bilo je tek krajem jula 2006.godine, a Odluka o razrješenju koja je prihvaćena od strane Parlamentarne skupštine je objavljena u Službenom glasniku BiH koji je objavljen mislim 14.avgusta 2006.godine. Tek tada su se u Uredu stekli uvjeti da se zvanično pokrene procedura imenovanja novih članova Ureda jer se nije znalo da li će do tada ostavke biti prihvaćene. Ja bih rekao ovdje, jednu činjenicu, zapravo, rekao bih jednu informaciju, a to je kada je došlo do ostavki sva tri ova člana Ureda za razmatranje žalbi, održan je sastanak Odbora 57 Agencije za javne nabavke koji je predviđen prema Zakonu o javnim nabavkama BiH. I, na tom sastanku je razgovarano o mjerama koje se mog preduzeti kako ne bi došlo do potpune blokade sistema. Ovdje bih želio još da dodam činjenicu koju možete vidjeti iz Izvještaja da je onim izmjenama Zakona o javnim nabavkama BiH bila predviđena uspostava nadležnosti Ureda. Znači njegovo odlučivanje po žalbama tek od 1.04.2006.godine. I od tog datuma, su počele da pristižu u Ured žalbe koje su izjavljene u skladu sa zakonom. Znači, u momentu kad je uspostavljena nadležnost Ureda po zakonu, a to je od 1.04., Ured već tada nije imao kvorum jer su prvo ova dva člana podnijela ostavku krajem marta, a onda je kasnije situacija postala još gora, ali koja nije puno ovaj mijenjala na situaciji jer sa tri ili sa dva člana, svejedno, Ured nije imao kvorum, nije mogao donijeti nijednu odluku. I, dakle, vratio bih se na sjednicu, ovu koju sam pomenuo, Odbora Agencije za javne nabavke, ja sam tom prilikom predlagao da se učini jedino razumno rješenje koje je u tom momentu bilo moguće, međutim, taj moj prijedlog nije prihvaćen, a on se sastojao u sljedećem. Tačno je bilo da su članovi Ureda podnijeli ostavke, međutim, ja sam predlagao da se predloži da Parlamentarna skupština donese zaključak i da obaveže članove Ureda koji su podnijeli ostavke, da rade sve do momenta dok ne budu imenovani novi članovi Ureda za razmatranje žalbi. Međutim, moj taj prijedlog
Gospodine Pilav privodite,
Moj taj prijedlog nije prihvaćen i onda se krenulo onom procedurom da se Parlament izjašnjava o ostavkama. Parlament se izjasnio o ostavkama, one su usvojene. Uglavnom, dva nova člana su naknadno imenovana i imenovanje gospođe Nikoline Silak kao četvrtog člana je objavljeno u „Službenom glasniku BiH“ koji je izašao 19.septembra 2006.godine. Tako da od, tog datuma, mi smo tek tada bili u mogućnosti da donosimo odluke iz nadležnosti Ureda. Primjedba koja je stavljena ovdje, da je Poslovnik donesen u decembru mjesecu, mora da se gleda iz ovog ugla, znači tek od 19. septembra je bilo moguće donositi bilo kakve odluke a u momentu kad je postavljen kvorum, postojalo je više puteva kojima se moglo krenuti. Dakle, već u tom momentu je bilo preko 460 zaplijenjenih žalbi. Nije postojao poslovnik na osnovu kojeg bi se oni rješavali, i mi smo se odlučili za jedino moguće rješenje, a to je da pokušamo da u hodu rješavamo postepeno sve probleme na koje smo naišli. Tako da smo prvo odlučili da odmah otpočnemo sa žalbama koje su zaprimljene nakon 19.septembra i odlčivali smo direktno na osnovu odredbi Zakona o upravnom postupku. Međutim, odredbe tog zakona nisu u dovoljnoj mjeri prilagođene za samu proceduru koja je 58
Gospodine Pilav, ja mislim da je ovo sve manje više bilo poznato i u Izvještaju i ne pomažete nam praktično da razumijemo šta su problemi tog ureda i šta treba činiti da stvari idu nabolje. Dakle, čuli ste da je rasprava pokazala rezervu prema ovom izvještaju, čuli ste zabrinutost Parlamenta. Vi treba da kažete šta je rešenje. Mi smo pročitali itd., šta treba činiti.
Ja bih rekao da je ipak Ured u ovom vremenu ostvario značajne rezultate. Činjenica je, znači, do kraja 2006.godine je riješeno 158 žalbi. Do sada ih je riješeno preko 310. Mislim da je to značajan rezultat. I možda je prava sreća što je imenovanje posljednjeg člana odnosno četvrtog člana obavljeno na zadnjoj sjednici Parlamentarne skupštine, jer da nije obavljeno tada, Ured do danas ne bi bio u situaciji da funkcionira jer ne bi imao taj minimalni kvorum. Gospodine predsjedavajući, ukoliko želite da dam ove informacije koje ste pitali o naknadama, ja sam spreman da izložim ukoliko interesuje to
Tražićemo mi to dodatno, nema potrebe sad. Jeste li završili vi? Hvala lijepo. Evo čuli smo i predsjedavajućeg Ureda za razmatranje žalbi. Ima li još diskutanata? Dakle mi smo u sljedećoj situaciji, imamo dva pristupa. Jedan je pristup da postupimo po prijedlogu Ustavno-pravne komisije, koja predlaže da izvještaj prihvatimo uz ovaj zaključak koji sam vam maločas pročitao i drugi pristup je da primimo ovaj izvještaj kao jednu vrstu informacije o stanju u Uredu. Naravno, ja nemam ništa protiv, ne znam gospodine Novakoviću, vi ste predlagali i da se ovaj predlog Ustavno-pravne komisije prihvati, da se traži od Vijeća ministara itd. Dakle, imamo, da kombinacija, umjesto prihvatanja Izvještaja, primanje k znanju sa zaključkom Ustavno-pravne komisije. Šefik, možemo li ići u tom pravcu. Da primimo informaciju, da imamo saglasnost. Evo, ovaj, ko je za ovaj prijedlog, dakle, da primimo informaciju k znanju sa zaključkom odnosno preporukom Ustavno-pravne komisije? Glasajte sad. Sa 28 glasova za, 7 uzdržanih, dovoljnom entitetskom većinom, primili smo k znanju ovaj izvještaj sa zaključkom odnosno preporukom Ustavno-pravne komisije. 59 Evo, da, intervencija, dakle, da ponovimo onda jel' insistirate da ponovimo glasanje. Evo, evo, da ponovim. Da se niste sefili, niste, dobro. Evo, evo molim vas čovjek interveniše, ja predlažem da mi ipak ponovimo glasanje. Molim vas pripremite se. I, glasajte sad. Sad. Ko je ovo pritisnuo crveno. Dakle, sa 27 glasova za, 1 protiv i 6 suzdržanih. Primili smo k znanju ovaj izvještaj sa zaključkom, odnosno preporukom Ustavno- pravne komisije. Hvala lijepo, hvala lijepo. Prelazimo na tačku 29. Ad. 29. Izvještaj Komisije Kolegija o nastojanju za postizanje sporazuma o Prjedlogu zaključka poslanika Zlatka Lagumdžije u vezi sa izradom mape puta za povratak takozvane Alžirske grupe iz Gvantanama. Izvještaj ste o usaglašavanju dobili. Vidite da nažalost nije postignuta saglasnost. Mi praktično sada u skladu s Poslovnikom idemo u drugi krug glasanja. Dakle, praktično glasaju oni koji su protiv, protiv, zaključka.
Molim vas lijepo. Glasamo ukupno. Ponovo od početka. Ali su glasovi protiv, ti koji određuju sudbinu ovog predmeta.
Dakle, molim, svi glasamo. Dakle, onda, onda, nema potrebe uopšte naglašavati. Ne znam što smo do sada uopšte naglašavali. Dakle, idemo glasati. Pa neka glasa kako ko hoće. Dakle, molim vas, molim vas, pripremite se za glasanje. Glasajte sad. E sad, da vidimo, odakle su tih sedam. I imali ovi zeleni. Protiv. Izvještaj je dobio potrebnu većinu. Nema većine iz entiteta.
Ne, ne, ne, ovo su glasovi protiv. Imate iz Federacije 2 iz Republike Srpske 5 60
Nedovoljno protiv glasova.
A trebalo je biti 10 ili 19, znači da je prošao.
Tačno. Dakle, konstatiram, konstatiram. Evo bio je drugi krug. Dakle, konstatiram da je zaključak usvojen i usvojen je. Nema 10 protiv iz RS, nema jedne trećine iz Federacije protiv. Hvala lijepo. Može listing, naravno, odmah. Već je pripremljen listing, gospodine Lagumdžija. Idemo na tačku 30. Idemo na tačku 30. Ad. 30. Imenovanje tri člana Predstavničkog doma u ad-hok komisiju za provođenje procedure imenovanja ombudsmena BiH Naša obaveza je da kandidiramo, odnosno, imenujemo tri člana. Mi smo na Proširenom Kolegiju utvrdili prijedlog kandidata. Dakle, radi se o gospodinu Niki Lozančiću, Dragi Kalabiću i Azri Hadžiahmetović. Ima li drugih prijedloga. Možemo li se izjasniti o ovom prjedlogu. Molim vas da se pripremite za glasanje. I glasajte, glasajte, sad. Sa 24 glasa za, 2 protiv, 7 suzdržanih s dovoljnom entitetskom većinom. Konstatiram da su u ad-hok komisiju za izbor ombudsmena BiH izabrani, odnosno, imenovani, gospodin Niko Lozančić, gospođa Azra Hadžiahmetović i gospodin Kalabić. Idemo na sljedeću tačku dnevnog reda. Dakle, radi se, 31. radi se o Ad. 31. Imenovanju članova stalnih komisija, odnosno, popuni mjesta u komisijama umjesto poslanika kojima je prestao mandat