Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Gospođe i gospodo zastupnici sukladno Članku 226. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda sa 7. sjednice sa 7 novih točaka. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen vam je elektroničkim putem. Kako sukladno Članku 225. stavak 4. Poslovnika pisanih prigovora na prijedlog dopune dnevnog reda nije bilo utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 7. sjednice. I kao što sam najavio, sad ćemo prijeći na iznošenje stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika i prvi će u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta govoriti poštovani zastupnik Ante Prkačin. Izvolite.
Sad sam uključen, je li? Dakle, htio sam prvo potpredsjednika Sabora pohvaliti, a malo i pokuditi. Zapravo i predsjednik Sabora i svi potpredsjednici dosta dobro i kvalitetno rade svoj posao, kao što sam vrlo zadovoljan i današnjim raspravama. Pa imamo mi u ovom Saboru dosta ljudi koji imaju što reći i koji pametno zbore. Vi ste dobro vodili i dobro vodite sjednicu, ali zašto niste imali dovoljno hrabrosti kad sam vas jučer upozorio, da je danas 21.5., dan nezavisnosti nama prijateljske Crne Gore, ili barem onog dijela koji je nama prijateljski, iz tog razloga sam ja pred sebe stavio crnogorsku državnu zastavu. Dakle, ja ću časnim Crnogorcima čestitati na dan, ustvari, ne državnosti nego na danu nezavisnosti. Istodobno izraziti i žalost zbog vrlo teške situacije u Crnoj Gori, zbog velikih problema sa kojima se Crnogorci suočavaju u ovo vrijeme i ovo iznošenje stajališta biti će usmjereno prvenstveno na one koji su činili zlo i zločin prema Crnogorcima i Crnoj Gori. Jer, nije to običan problem. Ponosita Duklja ne proživljava obične probleme nego jednu ozbiljnu tragediju, ali ja vjerujem u crnogorske Zelenaše, u crnogorske komite, odnosno danas demokrate i patriote, da će ovaj meč dobiti. A sad zbog čega se događa u Crnoj Gori to što se događa? Pa to je vrlo jednostavno. Događa se iz razloga što je Crna Gora granično povezana sa Srbijom. Da nije granično povezana sa Srbijom, nikakvih problema ne bi bilo jer zbog toga srpski imperijalizam, srpski fašizam i srpska megalomanija posebno puca po Crnoj Gori, na koncu, isto smo osjetili i mi Hrvati, isto su i slično osjetili Makedonci, isto i slično kosovski Albanci, itd. Ja ću danas, dakle, pokušati, iako sam u fragmentima govorio o odnosu Srbije i Crne Gore, ali pokušat ću najbitniji dio suživota Srbije i Crne Gore obratiti. On je vezan uz I. svj. rat. Kad 28.6. sarajevski atentat, mjesec dana nakon toga, Austrija najavljuje rat Srbiji. Crna Gora isti čas ili vrlo brzo najavljuje rat Austriji i junački brani Srbiju i srpske interese, čuvene su bitke oko Moljkovca 6. i 7. '916. g. kad crnogorska vojska štiti odstupnicu srpskoj vojsci da može pobjeći prema Skadru i odatle na Krf. Srpska vojska planirajući bijeg istodobno planira i uništenje crnogorske vojske, jer Crna Gora je od Austrije dobila sve moguće koncesije, ponuđena joj je financijska potpora, ponuđena joj je čak i Skadar, samo da se ne miješa u rat. Zbog Srbije se Crna Gora uključuje u rat, u znak zahvalnosti Srbija 1918., 26.11., u sramnoj podgoričkoj Skupštini, uzima Crnoj Gori državu i državnost, uzima nacionalnost, uzima i Crnogorsku pravoslavnu crkvu. Moram ubrzati jer opet ovo vrijeme kod mene brzo prolazi, dakle, potpuno uništava crnogorsku državu. Crnogorska država se počinje obnavljati 13.6.'41. g., ja sam prošli put govorio o zločinstvima partizanskog pokreta Josipa Broza Tita ovdje, u Hrvatskoj, međutim, njegovo sudjelovanje i njegov doprinos Crnoj Gori je sasvim drukčiji, ja da sam Crnogorac, ja bi sa velikom pažnjom o njima govorio jer sudjelovali su i u početku obnavljanja crnogorske državnosti, i što se događa? Obnovi se djelomice u Jugoslaviji crnogorska državnost, moram opet ubrzati, 2006. g. na današnji dan proglašena je nezavisnost. Čak nezavisnost Crne Gore je i prošla. Ali, kad je dirnuto u interese Srpske pravoslavne crkve, počele su žestoke bitke, jer ona ... [[Govornik se ne razumije.]] je zapravo bila uvod u rat. I da nije slučajno bilo izbora i pobjede prosrpske struje, ja vjerujem da bi u Crnoj Gori se i to dogodilo. Međutim, što danas želim s ovog mjesta poručiti? Da mi moramo pozvati europarlamentarce ovdje, objasniti im što se događa u Crnoj Gori, jer u Crnoj Gori je pokušaj donošenja novoga zakona o popisu stanovništva, odnosno novog zakona o državnosti po kome bi jedno 40 tisuća necrnogoraca dobili crnogorsko državljanstvo, a 30 tisuća Crnogoraca bi izgubili državljanstvo i Crna Gora kao država nestaje, nestaje i moje vrijeme. Hvala lijepa.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a a govorit će poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnice, evo završit ću ovaj tjedan i onako kako sam ga i započela, a to je čestitkom svi progresivnim snagama koje su u prvom krugu lokalnih izbora slomile postojeće okoštale i koruptivne strukture i naglasit ću ono što sam već naglasila, da za pravu promjenu koja hrvatskim građanima treba nije dovoljno samo promijeniti vlast na lokalnoj razini, iako je to jako, jako dobar početak, potrebno je korjenite promjene napraviti ovdje u HS-u i na razini čitave države. Kao što znate HS-u podnijela sam zaključak da se usvoji Nacrt Strategije suzbijanja korupcije kojeg sam pripremila koji u sebi ima dva poglavlja koja se do sada nisu razmatrala u okviru borbe protiv korupcije, a to je reforma izbornog zakonodavstva i reforma teritorijalnog ustroja u pravcu smanjenja broja županija, gradova i općina. Pored toga potrebno je uspostaviti funkcionalno, učinkovito i neovisno pravosuđe i ojačati preventivne antikorupcijske alate. A s obzirom da Vlada RH nije pokazala apsolutno nikakvu volju da napravi bilo kakav pozitivan kvalitetan iskorak u tom smislu, pa tako nije uvažila niti prijedloge Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa koji su na stolu još od 2017.g. osmislila sam način kako se borba protiv korupcije može provoditi od dna prema vrhu odnosno od najnižih razina. A to bi u praksi značilo da jedinice lokalne samouprave u svoj vlastiti antikorupcijski program na tragu nekih od mjera koje su neke općine i neki gradovi već sada uveli. Ukratko bi predstavila koje bi to mjere trebale biti, jedna od njih je registar pune fiskalne transparentnosti uz iznimku jednog grada puno gradova, puno općina koji su krenuli sa fiskalnom transparentnošću zapravo su zapeli negdje na pola puta i nisu pogodili bit. Dakle, nije fiskalna transparentnost ili otvorenost proračuna ostvarena samim time što ste omogućili da u nekakvoj tražilici upisom naziva tvrtke ili OIB-a dođete do podataka o nekoj transakciji. Puna fiskalna transparentnost znači da imate proaktivnu objavu u jednoj jedinstvenoj tablici u svakom trenutku svih mogućih transakcija kako na ulaznoj tako na izlaznoj strani. Mnoge jedinice zapravo to nemaju nego omogućavaju pretragu tek ako već korisnik zna točno koju tvrtku ili koju transakciju traži. Time se zapravo izvrće se smisao i izvrće se svrha. Na ovu mjeru nadovezuje se registar svih poslovnih odnosa i ponovno imamo brojne gradove, primjerice Rijeku ili neke druge gdje sustav pretrage dopušta samo to da tražite podatak za kojeg već barem djelomično znate da postoji, a nemate jedan jedinstveni registar u kojem su u svakom trenutku dostupni svi podaci o svim poslovnim odnosima, svi ugovori pa se kroz takav registar možete šetati u svim pravcima kako god vas je volja. Kažem, pohvala jednom gradu to je zapravo Sveta Nedelja koji je otišao najdalje, no i tu postoji prostor za nove mjere i za nova poboljšanja. Treća stvar koju predlažem uvesti je registar lobističkih aktivnosti, dakle osim gradonačelnika i njegovog zamjenika u svakoj općini u svakom gradu postoji čitav niz osoba koje možemo smatrati gradskim ili općinskim dužnosnicima u širem smislu koji sudjeluju u procesu donošenja odluka i utječu na živote građana i postoje korupcijski rizik u njihovom radu, jednostavna i proaktivna objava svih sastanaka na razini gradske ili općinske vlasti smanjila bi mogućnost zlouporaba neprimjerenog lobiranja. Dakle, lobiranje može pridonijeti boljoj informiranosti onoga tko donosi odluke i sama po sebi nije štetna aktivnosti, štetno je ako se zlouporabi, pa ako neko svoju javnu poziciju iskoristi za to da nekome pogoduje. Proaktivna objava tih sastanaka značajno bi smanjila korupcijske rizike. I treće, etički kodeksi i planovi integriteta koje bi pravilo o sukobu interesa uveli za sve gradske djelatnike, članove trgovačkih društava i ustanova i najvažnije od svega propisivanje široke zabrane stupanja u poslovne odnose ne samo za gradonačelnika i njegovog zamjenika nego i za članove uprava trgovačkih društava, ravnatelje ustanova i za sve zaposlenike, dakle svi zaposlenici gradskih i općinskih službi ne smiju poslovati sa svojim gradom ili sa svojom općinom niti sa trgovačkim društvima tog grada niti sa ustanovama tog grada osim uz rijetke, rijetke, rijetke iznimke i posebni sustav unutarnje kontrole. Hvala.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj SDP-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Davor Bernardić, izvolite.
Evo poštovani potpredsjedniče sabora, uvažene kolegice i kolege, ovaj tjedan imali smo priliku povesti raspravu oko usvajanja novog Zakona o institucionalnom okviru za korištenje fondova EU kao da svima u ovoj zemlji nije jasno da je i bez tog zakona taj institucionalni okvir zapravo previše kompliciran, neefikasan, nepravedan i što je najgore spor. Taj zakon će još samo dodatno usporiti povlačenje sredstava koje je nažalost na lošim razinama, od 2013. do 2020. povučeno je tek pola sredstava, u međuvremenu su otišla 4 ministra, to su činjenice. Ja se time danas ne mislim bavit jer je to potpuno nevažno. Ono čim se želim bavit je nešto što je usmjereno na budućnost, to je jedna tema koja se na žalost ne spominje često u HS. Riječ je o transferu tehnologije i ulaganju u istraživanja i razvoj. Poznata je činjenica da je po postotku ulaganja BDP-a u istraživanje i razvoj Hrvatska na samom dnu Europe. I Hrvatska se u zadnjih 30.g. postojanja naše državnosti srozala od jednog tehnološkog diva kakav smo bili početkom '90.-tih s jakim i respektabilnim visokotehnološkim tvrtkama svjetskog glasa do države koja je po patentima i njihovom iskorištavanju i komercijalizaciji u svjetskom dnu. I stoga kad smo danas imali raspravu oko smanjenja emisije ugljikovodika kod nas je i ta emisija niža jer je industrija upropaštena, prvo pretvorbom i privatizacijom, a kasnije nedostatkom bilo kakve vizije i ne ulaganjem u visoku tehnologiju. U Hrvatskoj postoji sve, strategija obrazovanja, znanosti i tehnologije Strategija pametne specijalizacije od danas strategija smanjenja emisije ugljikovodika ali sve te strategije su zapravo mrtvo slovo na papiru jer nema nikakvog suvislog plana implementacije i kako to izgleda u praksi i najbolje govori podataka da Vlada samo u teoriji omogućava provođenje raznih mjera koje pridonose transferu tehnologije putem centara pri Sveučilištima u Zagrebu, Rijeci, Splitu, Institutu Ruđer Bošković a u praksi je to zapravo poražavajuće, nikakvo i sporo. Zašto to govorim? zato jer ovi uredi koji bi trebali služiti promicanju visoko tehnoloških proizvodima i transferu te tehnologije su prisiljeni aplicirati na europske fondove ne bili dobili financije da se eksperti tamo zadrže neko vrijeme, nakon toga ti eksperti kad istekne projektno financiranje, jednostavno su prisiljeni otići iz tih ureda i postavlja se pitanje smisla tih ureda ukoliko oni nemaju samoodrživo i dostatno financiranje da budu konkretna podrška tom transferu tehnologije do tržišne održivosti inovativnog proizvoda putem novih spin off i spin out kompanija. Koliko je takvih tvrtki nastalo zadnjih godina uopće u Hrvatskoj? Jel to itko zna? Kojim financijskim mjerama potičemo nastanak ali i rast i razvij tih tvrtki, jel to itko zna? Koji je to model? Nema ga. To je nažalost hrvatska praksa, ona je izuzetno loša i možda o tome najbolje govori podatak da je na natječaju za europska sredstva za CEKOM koji je započet 2016., riječ je o sredstvima od 100 milijuna eura, ta sredstva su odobrena tek 2020. godine. Dakle ta sredstva su bila 4 pune godine blokirana a kao što znate, u 4 g. promjene se države, svijet, tehnologija a kamoli neće jedna inovativna ideja ili neki inovativan projekt. I pravo je pitanje jesu li projekti koji dobiju novac nakon 4 ili 5 g. u fazi realizacije samog projekta više inovativni. Dakle, cijeli koncept nema ama baš nikakvog smisla. Jedan konkretan primjer poduzetnika koji npr. aplicira na taj fond, ima projekt od milijun i pol kuna i onda su nekoliko faza isplate i sad da bi uopće dobio nadoknadu isplate, on mora prvo, sufinancirati sam projekt, što za mnoge, pogotovo male poduzetnike predstavlja jednu nepremostivu barijeru. Dakle ovaj model je u potpunosti potrošan, uz to nema nikakve evaluacije, nema nikakve analize uspješnosti, njihove isplativosti, treba vidjeti tko mjeri rezultate i kakav je utjecaj na razvoj hrvatskih gospodarstva a odgovor je svima i više nego jasan. Nažalost, utjecaj je nikakav ili možda minimalan, toliko minimalan da je praktički zanemariv. Da ne govorim da nema ni novih natječaja niti u najavi. Dakle ovaj model je potpuno neefikasan i ja bih rekao, potpuno besmislen a o ulaganju u istraživanje i razvoj ovisi budućnost naše zemlje. Ako pogledate rijetke tvrtke koje su najviše uspjele u Hrvatskoj, Infobip ili Nanobit, one su zapravo iznimke koje potvrđuju pravilo. One nisu koristile sporo i neefikasno državno financiranje, dakle one su uspjele ne zahvaljujući vlati već usprkos vlasti. Stoga je Hrvatskoj potreban novi model tehnološkog razvoja jer smo s postojećim modelom zaglavili u 20 stoljeću. Hvala vam lijepa.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Ivan Kirin. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici i svi koji nas slušate i gledate. Pozdrav svim sudionicama izbora, čestitke izabranima, sretno kandidatima u drugom krugu. Ja ću govoriti malo o poslovanju LNG terminala na Krku. Zbog angažiranja oko izbora nismo svratili pozornost na poslovanje LNG terminala, pa da vas podsjetimo. Projekt je od strateške važnosti za Hrvatsku i Europu, a 2015. proglašen je strateškim projektom za Hrvatsku. Snažnu potporu izgradnji terminala je dao američki predsjednik Biden … [[Govornik se ne razumije]] a projekt je od strateškog i geopolitičkog značaja za EU. Cijeli projekt plutajućeg terminala pratilo je nezadovoljstvo ekoloških udruga, dijela mještana i lokalnih političkih čelnika koji su iskazivali zabrinutost zbog mogućeg onečišćenja mora, buke, nagrđenje vizure otoka Krka i ekonomske isplativosti plutajućeg terminala i sigurnosti. Povrat investicije se očekuje od zakupa cca. 0,52 milijarde prostornih metara prekrcanog plina na godinu dana, a troškovi terminala se procjenjuju na 13 milijuna EUR-a godišnje. Puni kapacitet je 2,6 milijardi godišnje kubnih metara plina. Popunjenost kapaciteta je 100% prve 3.g. od '21. do '24., a već je 84% popunjenost od '24. do '27.. LNG Hrvatska ima ugovore sa zakupcima kapaciteta puno za prazno. Plutajući terminali kojih sada u svijetu ima oko 20 nisu imali incidenata, a na tankerima koji prevoze ukapljeni plin nije bilo nijedne nesreće, riječ je o floti o cca. 500 tankera, a ukapljeni plin na taj način se prevozi već 60.g.. Buka uz sve priče je u granicama koje ne prelaze maksimalne dopuštene vrijednosti. Komercijalni rad terminala započeo je 1. siječnja '21.g. kada je u LNG luku stigao tanker 300 … [[Govornik se ne razumije]] sa 143 kubnih metara prirodnog plina, plina 11-og ili čak '21.g.. Vijest u Omišaljski terminal trebali su stići još 3 tankera, ali preusmjerena su na azijska tržišta gdje je cijena plina postizala rekordne vrijednosti. Hrvatsko gospodarstvo je gubilo 200.000 EUR-a nedolaskom svakog tankera, dakle početak rada terminala su obilježile turbulencije u poslovanju prouzročene cjenovnim anomalijama i arbitražnim pozicijama na globalnoj razini, te promjenama rasporeda dolaska brodova. Protivnici terminala su likovali, ali od ožujka se dolazak stabilizirao. Zaključno sa 14. svibnjom u terminal su stigla još 5 tankera, dva mjesečno, dakle 6 sveukupno. Svima koji razmišljaju gospodarski poznati pojam kod pokretanja posla je multiplikacijski efekt, a to je pokretanje komplimentarnih poslova. Kod pristajanja svakog, pa i LNG broda uključene su naknade za sigurnost plovidbe, naknade za remorkete, lučke pilote, agente i niz drugih usluga koje brodovima i posadi pruža čitav niz tvrtki u državnom i privatnom vlasništvu, tako da protivnici koji prizivaju probleme u poslovanju baš i nemaju sreće. Energenti i dalje ključno utječu na svjetsku politiku. Država koja može ponuditi na korištenje ovakav komad infrastrukture dolazi u stratešku prednost. Hrvatska je upisana na svjetskoj karti Svjetske energetske infrastrukture, povećana je energetska autonomnost Hrvatske. Moramo zahvaliti vladi i premijeru što nisu pokleknuli pred protivnicima plutajućeg terminala. Hvala vam lijepo, hvala na pozornosti i neka vas dragi Bog čuva, vas i građane.
Hvala. Sljedeći će biti Klub zastupnika Mosta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Danas ću govoriti o etičkim i političkim kontroverzama vezanim uz primjenu onoga što se naziva covid putovnica, a nalazimo se upravo na pragu primjene istih. U prvom redu potrebno je nešto reći iz epidemiološke perspektive, u tom smislu važno je istaknuti da je još uvijek duljina imuniteta bilo onog prirodno stečenog, bilo onog stečenog putem cijepljenja nepoznanica, stoga je otvoreno pitanje koliko ovakav dokument treba vrijediti? A to pitanje ukazuje na to da je riječ o jednoj ishitrenoj odluci upitne epidemiološke opravdanosti koja tek treba stvoriti privid normalizacije stanja. Konkretno, činjenica da je vrijeme šest mjeseci recimo od kada je osoba preboljela covid kriterij za dobivanje takvog dokumenta ne mora značiti baš ništa. Šest mjeseci je trenutno kriterij jer su istraživanja obuhvatila šest mjeseci, a ne jer je stečeni imunitet tek šest mjeseci. Zašto bi netko to ima antitijela i nakon tog vremena, recimo tko je prebolio covid nakon osam mjeseci i može nabaviti dokaz o njima bio u podređenom položaju u odnosu na onoga ko je prebolio covid prije pet mjeseci? Drugi je problem u tome da dokle god sve zemlje članice nemaju jednaki pristup, barem jednom od ta tri uvjeta, dakle dok sve zemlje nisu jednako procijepljene ovakva odluka je diskriminatorna jer stavlja u nejednak položaj različite članice EU. Pojednostavljeno, dok će dobar dio Maltežana dobiti potvrdu bez dodatnih gnjavaža oko testiranja, većina Hrvata itekako će se namučiti jer smo i dalje među najniže procijepljenim zemljama unutar EU. Politički, s obzirom da EU stvorena kako bi se zemlje unutar nje povezale, olabavile granice, ova odluke je opasna iz perspektive buduće političke budućnosti EU jer s jedne strane ipak ostavlja prostora zemljama članicama da uvedu dodatne restrikcije na postojeću putovnicu što je čini besmislenom i potvrđuje tezu da se u svakoj krizi zemlje članice okreću samima sebi, kao što uostalom, bio slučaj s nabavom cjepiva. S druge strane, ona kreira dvije Europe, onu zdravu i onu nezdravu, diskriminirajući onu kužnu što je prvorazredno socijalno pitanje jer je iz različitih razloga jasno da će ova Europa drugoga reda nemobilna ili teže mobilna biti i ona koja je siromašnija. Što se tiče Hrvatske i njezinih problema, osnovno je pitanje imaju li svi uopće dokaz da su cijepljeni s obzirom na sav kaos koji je u Hrvatskoj bio prisutan oko procjepljivanja i platforme Cijepise? Politički opet, ako će nepriznavanje cjepiva koja nisu odobrena unutar EU biti prisutno, postavlja se pitanje prava naših građana koji su na privremenom boravku, recimo, u Rusiji ili Kini, koji su to obavili tamo, koji često putuju, koji, zato što su se već cijepili ne mogu i neće ponovno cijepiti, a ne žele se svaki puta testirati jer je to besmisleno bacanje novaca, tko god da ga plaćao, država ili pojedinac. Jesu li ovime njihova prava narušena? U konačnici, pitanje što se ovime pokušava postići? Zdravstveno sigurna Europa, zdravstveno sigurni europski putnici ili zdravstveno sigurne zemlje članice? Covid putovnice, tzv., eventualno mogu osigurati zdravstveno sigurne putnike jer čim osoba stupi na tlo na neke zemlje ulazi u rizik, ovisno s kime tako stupi u kontakt. Naime, važno je napomenuti da nisu svi ljudi koji su zadovoljili te tri kategoriji isti. Oni koji su cijepljeni, oni koji su preboljeli vjerojatno se ne mogu zaraziti niti zaraziti druge, dok oni koji imaju tek potvrdu da nisu zaraženi su u riziku od zaraze. Imaju li oni pravo zahtijevati da se te iste potvrde koriste kod njihovih domaćina kod kojih će, recimo doći ljetovati i na svim drugim mjestima? Gdje će se sve te potvrde, ne samo službeno, nego i neslužbeno tražiti i tko to uopće može spriječiti? Hrvatska je jedna od zemalja koja je zbog nevizionarske gospodarske politike i višedesetljetnog zanemarivanja, uvelike ovisi o turizmu, no ovo nije rješenje. U tom smislu treba istaknuti da smo i prošle godine imali sezonu, da ćemo imati i ove godine neovisno o ovim putovnicama. Ovo tek otvara Pandorinu kutiju jer je riječ o presedanu u kojem je zdravstveno stanje preduvjet mogućnosti prelaska granice, što će se sigurno iskorištavati u budućnosti. Imajući u vidu da smo mi po pitanju mogućnosti zdravstvene zaštite naših građana, što zbog naših kapaciteta, što zbog lošeg političkog vodstva, što zbog siromaštva, na začelju EU. Za pretpostaviti je da bi diskriminiranje unutar Europe po kriteriju zdravih i nezdravih Europljana u budućnosti moglo najviše koštati upravo nas. Stoga se trebamo suprotstaviti diskrimintornim praksama kao što je nametanje ove putovnice i tražiti trajnija, nedvosmisleno demokratska, pravična rješenja ove zdravstvene krize.
Hvala lijepa. Time smo došli do kraja današnjega rada. Mi ćemo sjednicu nastaviti u srijedu, 26. svibnja u 9,30, a prva točka biti će Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu kapitala. Želim vam ugodan vikend. SJEDNICA PREKINUTA U 12,15 SATI. Hvala. Slijedeći će govorit poštovani zastupnik Davor Nađi, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolege. Evo danas iz medija čitam da od 1. lipnja ide popuštanje mjera no opet se ne kaže ni što, koje točno mjere niti u kojem obliku ni ništa. I postavlja se pitanje zašto se uvijek s tim čeka doslovno dan, dva prije nego što se te mjere mijenjaju? Zašto se toliko otežava prvenstveno privatnom sektoru ali i svima drugima, da se to, što će biti za 7 dana toliko drastično različito u odnosu na danas da se ne može danas već reć u kojem smjeru će se te mjere mijenjati? S tim da svi smo vidjeli kroz ovu epidemiju da su te mjere često znale bit apsurdne a sada zadnjih dana smo vidjeli i primjere apsurdnih eksperimenata gdje imamo neka testna slavlja gdje imamo zapravo samo grupe cijepljenih građana i provjereno negativnih dok sa druge strane nemamo kontrolu grupu necijepljenih ljudi. Tako bi se s nečim i rezultati mogli usporediti. Sad onda postavlja se pitanje koja je svrha takvih istraživanja? Čak se moglo teoretski dogoditi i da netko tko je cijepljen da se tog eventa negdje drugdje zarazi jer cjepiva, da, štite preko 90%, ali ne štite baš 100% i kako bi onda ljudi znali da li se ta osoba zarazila na tom eventu ili negdje drugdje. Dakle nisam znanstvenik, ali jednostavno logika mi govori da to baš i previše smisla nije imalo. E sad, ako pogledamo evo zadnje vrijeme na sreću, u cijeloj Europi zapravo te brojke zaraženih padaju, mislim da je otprilike isto tako bilo i prošle godine u ovo vrijeme, očito da taj virus zapravo ima sezonalni karakter i nadama se zapravo da će sad od 1. lipnja kad će se ić u smjeru popuštanja tih mjera da će se ipak mjere u potpunosti ukinuti i da nećemo raditi diskriminaciju zdravih ljudi, bilo oni cijepljeni, bilo necijepljeni jer mnogi ljudi zapravo još nisu imali niti priliku doći na red za cijepljenje, pa čak i da su imali priliku, ako je netko zdrav, jednostavno ne vidim logike da ga se diskriminira. Da, ja pozivam ljude da se cijepe, da se cijepe što prije, ali mislim da jednostavno je naša obveza štititi ljudska prava i ako je netko zdrav, jednostavno ne smijemo ga diskriminirati ni na koji način. Hvala.
I sada bismo prešli na prvu točku današnjeg programa, a to je: - Prijedlog Strategije niskougljičnog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050. godinu Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 12. Zakona o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, za gospodarstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prirode te Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani Mile Horvat, državni tajnik u Ministarstvu gospodarstva i održivog razvoja. Izvolite.
Uvaženi zastupnici, uvažene zastupnice Hrvatskog sabora, ja ću vam ovdje kratko prezentirati odnosno što kraće prezentirati Strategiju niskougljičnog razvoja RH do 2030. sa pogledom na 2050. godinu. Ovo je jedan vrlo obiman dokument kao što vidite. Rađen je dosta dugo. Rađen je u širokom krugu konzultacija sa stručnom javnošću, sa zainteresiranom javnošću i ovo je dokument naravno koji još uvijek nije završen jer i cijela ova tema oko niskougljičnog razvoja ne može biti završena donošenjem jednog dokumenta. Ova strategija postavlja RH na put prema smanjenju emisija stakleničkih plinova i na put prema niskougljičnom razvoju. Pridonijet će ispunjenju doprinosa ciljevima Pariškog sporazuma o zadržavanju porasta temperature do najviše 1,5 stupanj u odnosu na predindustrijsko razdoblje. Strategija sama po sebi daje analizu smanjenja ukupnih emisija stakleničkih plinova, poboljšanja uklanjanja ponorima, očekivani napredak u prelasku prema niskougljičnom razvoju po sektoru, procjene dugoročnih ulaganja u istraživanje, inovacije i razvoj te očekivani društveno gospodarski učinak mjera dekarbonizacije povezane s makroekonomskim i socijalnim razvojem, zdravstvenim rizicima i koristima te zaštitom okoliša. Hrvatska kao dio EU dijeli klimatsku ambiciju iskazanu u Europskom zelenom planu Europske komisije od 2019. godine o tome da EU bude klimatski neutralna do 2050. godine. Kada budu poznate sve implikacije zajedničkog cilja EU o smanjenju emisija stakleničkih plinova od minus 55 do 2030. godine i cilja klimatske neutralnosti do 2050. godine na sektorske politike bit će moguće završiti scenarij nulte emisije za Hrvatsku koji je u ovoj strategiji i najavljen. Obveza izrade Strategije niskougljičnog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050. utvrđena je EU zakonodavstvom, propisna je Zakonom o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja. Zakonom je propisana i obveza izrade petogodišnjeg akcijskog plana za njenu provedbu koji je u izradi. Niskougljična strategija je dakle nacionalna, dugoročna i višesektorska strategija koja doprinosi definiranju krovne nacionalne razvojne strategije RH. Postupak, u postupku izrade strategije išlo se kroz 4 koraka. U prvom koraku, prvi korak je započeo 2012. godine kao LEC projekat u partnerstvu s programom UN-a za razvoj čime je kroz niz sektorskih radionica izrađen okvir za izradu strategije niskougljičnog razvoja RH. U drugom koraku od 2014. do 2015. uz sudjelovanje mnogobrojnih institucija izrađene su stručne podloge čiji su rezultat bili Zelena i Bijela knjiga. Zelena knjiga, Bijela knjiga su detaljne tehničke analize ciljeva i mjera, a bijela knjiga je nacrt niskougljične strategije. U trećem koraku 2016. do 2017. godine provedeni su novi proračuni i nivelacija niskougljičnih scenarija. Razlog su bile promjene u povijesnom nizu podataka, novelacija cijena goriva i tehnologija. U konzultacijama s nadležnim ministarstvima napravljena je druga revizija bijele knjige odnosno prijedlog niskougljične strategije. U četvrtom razdoblju 2019. do 2020., to je ovaj sad period, provedena je novelacija Bijele knjige zbog usklađivanja ciljeva smanjenja emisija stakleničkih plinova u energetskim sektorima. Tada su u izradi bili Strategija energetskog razvoja RH do 2030. godine s pogledom na 2050. godinu. Također je bio potreban i Integrirani nacionalni energetski klimatski plan za razdoblje od 2021. do 2030. Istovremeno su i ažurirani i referentni i niskougljični scenariji svih sektora izvan energetike, a to su industrijski procesi i uporaba proizvodnje, poljoprivreda, otpad, korištenje zemljišta, prenamjena zemljišta i …/nerazumljivo/… u sustavu …/nerazumljivo/… U izradi niskougljične strategije analiziran je niz scenarija, a razvijen je integralni model za nacionalne projekcije stakleničkih plinova niskougljično strateško planiranje RH. Emisije stakleničkih plinova i projekcije iskazane su u skladu s metodologijom iz vodiča međuvladinog panela za klimatske promjene iz 2006. godine. Dakle, RH kao, kao nekakav cilj treba kroz niskougljičnu strategiju krenuti putem koji je za njezine građane najpovoljniji, to je, to je osnovna poruka ove, ove Strategije, troškovi mjera, smanjenje emisija stakleničkih plinova, ne smiju ugroziti gospodarski razvoj, i isto tako, provođenje mjera niskougljičnog razvoja, trebaju financirati sami onečišćivači. Emisija, ukupna emisija stakleničkih plinova u RH isključujući ponore, u 2019. g. iznosila je negdje oko 23 tisuće kilotona, ekvivalenta CO2, što predstavlja smanjenje emisija za 24,79% u odnosu na emisije stakleničkih plinova iz '90. g. Europski sustav trgovanja emisijama, tzv. ETS sustav, u taj sustav su uključeni svi energetski izvori, u, s glavnim, sa ulaznim ... [[Govornik se ne razumije.]] toplinskom snagom većom od 20 megavata, kao što termoelektrane, kao što su rafinerije, industrija mineralnih proizvoda, a to su cement, staklo, opeka, kemijska industrija, industrija željeza i čelika. Ovdje napominje da mi u sustavu trgovanja emisijama stakleničkih plinova imamo ukupno 48 subjekata + jedna aviokompanija, a cijela EU ovim sustavom obuhvaća negdje oko 11 hiljada takvih subjekata. Emisije ETS čine 31,8% ukupnih emisija stakleničkih plinova u 2019. g. Intenzitet emisije po BDP-u smanjio se za 34% u razdoblju od 2004. do 2018. odnosno za oko 2,5% godišnje. Ciljevi i opći ciljevi Niskougljične strategije su postizanje održivog razvoja temeljenog na znanju i konkurentnom niskougljičnom gospodarstvu, povećanje sigurnosti opskrbe energijom, solidarnost izvršavanjem obveza RH prema međunarodnim sporazumima u okviru EU te smanjenje onečišćenja zraka i utjecaja na zdravlje. Da bi se ovi ciljevi postigli odabrano je u ovoj Strategiji i predloženo 102 mjere koje će se mogu primijeniti za smanjenje emisija, tehničkog i netehničkog tipa u različitim sektorima i to su proizvodnja elektronične energije i topline, proizvodnje i preradi goriva, prometu, općoj potrošnji koje obuhvaća kućanstva i usluge, industriji, poljoprivredi, korištenju zemljišta, promjeni korištenja zemljišta i šumarstvu, u sektoru otpada, korištenju proizvoda te fugitivnim emisijama. Ove mjere su ugrađene u 3 glavna scenarija, to su referentni scenarij, scenarij postupne tranzicije, tzv. Scenarij 1 i scenarij nužne tranzicije, tzv. Scenarij 2. Referentni scenarij pretpostavlja tehnološki napredak i rast udjela obnovljivih izvora energije i energetske učinkovitosti, temeljem tržišne situacije i danas utvrđenih ciljnih energetskih standarda, znači to je nekakva polazna veličina. U scenariju postupne tranzicije, odnosno u Scenariju 1, udio obnovljivih izvora energije u 2030. g. bi trebao biti 36,6%, a u 2050. g. bi mogao biti 53,2%. U Scenariju 1 smanjuje se emisija stakleničkih plinova za 33,5% u 2030. g. i 56,8% u 2050. g. u odnosu na referentnu '90. g. U Scenariju 2, scenariju snažne tranzicije dimenzioniran je, scenarij isti je dimenzioniran s ciljem da se u 2050. g. postigne smanjenje emisija za 80% u odnosu na '90. g. U scenariju se pretpostavlja snažan porast cijena emisijskih jedinica do čak 92 eura po toni CO2 u 2050. g. Udio obnovljivih izvora energije u 2030. po ovom Scenariju je 36,6, a u 2050. mogao bi biti 65,6%. U ovom Scenariju je 2050. g. dominantni izvor emisije ostaje promet, zatim poljoprivreda i industrija. Primjenom danas poznatih mjera uključuju i one koji su u socio-gospodarskom pogledu prihvatljive za poljoprivredu, moglo bi smanjenje emisija za 36,7%, a u 2030. g. za 73,1% u '50. g. Ostatak do 80% računa se na nove tehnologije koje danas još nisu u primjeni. Scenarij nulte emisije uključen je u obliku informacije kao važan element za provedbe Europskog zelenog plana i postizanju klimatske neutralnosti do 2050. Premijeri država su na sastanku Europskog vijeća 10. i 11. prosinca 2020. usvojili cilj smanjenja emisija za EU od najmanje -55% do '30. g. Daljnji korak je izmjena cjelokupnog zakonodavstva EU koje propisuje klimatsku politiku do 2030. slijedom svih navedenih očekivanja i izmjena propisa EU, prići će se izmjeni strateških i drugih dokumenata u RH u pogledu finalizacije Scenarija neto nulte emisije. Dakle, mi očekujemo da će negdje oko 15.7. biti donešen paket EU propisa, to su, paket obuhvaća 13 propisa kojim bi se onda definirale daljnje smjernice u smanjenju provođenju Scenarija nulte emisije. Što se tiče financiranja, dakle, procjenjuje se da će se, da će za tranziciju prema niskougljičnom razvoju biti potrebno od 39 do 66 milijardi kuna u razdoblju od '21. do '30. g., što će iznositi ukupno negdje oko 0,92 do 1,6% BDP-a RH. U razdoblju od '31. do 2050. trošak će biti negdje oko 107 do 168 milijardi kuna, što će obuhvaćati 0,96 do 1,51% BDP-a. Analizom Ekonomskog fakulteta pokazuje se da bi provedba mjera iz ambicioznog scenarija dva povoljno djelovala na sve najvažnije makroekonomske pokazatelje, tako da bi porast BDP-a iznosio 2,5 do 3% godišnje u razmatranom razdoblju s obzirom na razinu BDP-a iz 2018. g., što bi značilo ukupno oko 11 milijardi kuna godišnje. Porast prihoda od poreza bi iznosio negdje oko 1,6 milijardi kuna godišnje. Okvir za financiranje mjera u ... [[Govornik se ne razumije.]] za financiranje mjera koje su planirane i predviđene u ovoj strategiji, prilične mjere već postoje, dakle RH će na raspolaganju biti sredstva za projekte te postizanje klimatskih ciljeva u ukupnom iznosu od oko 62,5 milijarde kuna, od čega 36 milijardi kuna iz VFO-a do 2027. g., 1,65 milijardi iz Fonda za oporavak i otpornost, 2,7 milijardi kuna iz modernizacijskog fonda, 5,5 milijardi kuna prihoda o dražbi emisija u okviru sustava trgovanja emisijama stakleničkih plinova, također RH će na raspolaganju biti oko 1,3 milijarde kuna iz Fonda za pravednu tranziciju. Uz to, siguran izvor bit će i sredstva iz inovacijskog fonda, Fonda za povezivanje Europe, Europskog fonda za strateška ulaganja i drugo. ostali izvori financiranja su natjecateljske prirode kao što su Obzor 2020 i Obzor Europa te Life program. S gledišta emisija stakleničkih plinova, prepoznate su potrebne prioritetne intervencije u prometu, energetski intenzivnoj industriji, zdravstvu, zgradarstvu i obnovljivim izvorima energije. Na niskougljičnu strategiju proveo se postupak strateške procjene utjecaja na okoliš, sukladno propisima koji uređuju zaštitu okoliša u strateškoj studiji, sagledan je mogući utjecaj niskougljične strategije na okoliš i po okolišnu mrežu te su određene mjere zaštite okoliša i mjere ublažavanja utjecaja na ciljeve očuvanja i cjelovitost područja ekološke mreže. Obrazovni sustav treba postati predvodnik u promicanju načela niskougljičnog razvoja, mladi ljudi koji ulaze u sustav obrazovanja danas bit će nositelji promjena u budućnosti te se bez njihovog znanja i uvjerenja ciljevi niskougljične strategije neće provesti. Istraživanje i razvoj su među najvećim potencijalnim faktorima doprinosa rastu BDP-a, odmah nakon povećanja zaposlenosti, stoga je u RH potrebno povećanje izdataka za istraživanje i razvoj, bliže prosječnoj razini EU-a, pristup sredstvima trebao bi omogućiti i privatnom sektoru za primijenjena znanstvena i razvojna istraživanja. Djelovanje se sve više pomiče na samostalne aktivnosti jedinica lokalnih samouprava i gradova. Ambicioznije inicijative kao što su ugljično neutralni otoci, gradovi i slično, treba podržati. To uključuje također i javni i ostali promet, zgradarstvo, komunalne sustave, autonomne sustave, obrazovne sustave informacijsko-komunalne tehnologije, urbanizam, inovativna rješenja u raznim područjima i podizanje javne svijesti. I porast, konačno porat tranzicije prema niskougljičnom gospodarstvu te kontinuirani i dugotrajan posao i zahvaća cjelokupno društvo i gospodarstvo, stoga je za uspješnu provedbu niskougljične strategije potrebna horizontalna, međusektorska suradnja središnjih tijela državne uprave i tijela javne vlasti te vertikalna suradnje, održane razine do djelovanja na lokalnoj razini. Tijelo državne uprave nadležno za politiku klimatskih promjena, to je Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja, izvješćuje Europsku komisiju o provedbi niskougljične strategije putem izvješća o primjeni niskougljične strategije u rokovima određenim propisima, odnosno sukladno rasporedom dogovorenim na međunarodnoj razini. Sastavni dio ovog dokument je i katalog mjera koji je ovdje prikazan na str. br. 106, a e-savjetovanje je provedeno u toku ovih nekoliko godina, održane su konferencije od početka od 2015. g., dakle 5 sektorskih radionica je održano, završena konferencija na temu rasprave oko ovog dokumenta je održana 2017. g., dva kruga e-savjetovanja su provedena, zadnje e-savjetovanje je provedeno od 2. 5. do 2. 6. 2020. g., u cijelom tom postupku sudjelovalo je negdje oko 23 relevantna i zainteresirana subjekta, bilo je negdje oko 130 primjedbi koje su obrazložene u djelu ovoga dokumenta. Za provođenje savjetovanja ovoga dokumenta nisu bila potrebna financijska sredstva u proračunu RH. Zahvaljujem se na pažnji.
Hvala lijepa, imamo više replika na vaše izlaganje, prva je poštovana zastupnica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa, predsjedavajući. Poštovani državni tajniče. U strategiji koju ste nam prezentirali, eksplicitno navodite koliko će se novih radnih mjesta otvoriti ali ono što mene interesira s obzirom na naše stanje u industriji, s obzirom na obilježja nezaposlenih koji su uglavnom srednje stručne spreme, konkretno u 5 slavonskih županija, to je koliko će se radnih mjesta zatvoriti provođenjem ove strategije. Jeste li radili takve projekcije i imate li i tu brojku? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se, uvažena zastupnice. Dakle, Ekonomski fakultet nam je pomogao sa određenim istraživanjima, kad je radio projekciju koliko bi tranzicija na niskougljično gospodarstva mogla otvoriti perspektivno novih radnih mjesta pa je nama načelno za potrebe ove strategije rečeno da bi to prema njihovima aproksimacijama moglo biti negdje od 50 do 100.000 radnih mjesta. Da li će to tako biti uvelike će ovisiti od toga kako se budemo u svemu ovome kao društvo snašli, koliko će tu biti inicijative države, a koliko će još više biti inicijative privatnog faktora, dakle to je aproksimacija fakulteta, no naravno voljeli bi da to bude i realizirano, neće zavisiti od ovog dokumenta nego od provođenja mjera koje će i vlada i lokalna samouprava i privatna inicijativa provesti u ovom periodu.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Ivana Kirina.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. Niskougljični razvoj Hrvatske vezan je uz pojam „stakleničkih plinova“ odnosno uz „efekat staklenika“. Najveći udio među njima, među tim stakleničkim plinovima čini CO2, ugljični dioksid. To je glavni nus proizvod većine ljudskih aktivnosti i izgaranja fosilnih goriva. Molim vas, da li je plin niskougljično pogonsko gorivo i koliko je ekološki prihvatljiviji s obzirom na emisiju stakleničkih plinova u transportu gdje se kao pogonsko gorivo koristi benzin i diesel u najvećem postotku? Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče, pretpostavljam da vas zanima koja je pozicija korištenja plina u ovoj, u ovoj strategiji, u ovom dokumentu u perspektivi. Dakle, dokument je rekao da se plin u načelu smatra tranzicijskim energentom i on je kao takav RH još uvijek potreban za uravnoteženje sustava, dakle on ima svoju infrastrukturu, ima prijenosne sustave izgrađene koji mogu biti iskorišteni i uostalom sam plin će kao energent prema nekakvim podacima Europske komisije biti još, određen period ispred nas će biti aktualan kao gorivo.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Zvane Brumnića.
Poštovani državni tajniče, jučer sam na odboru rekao ovo je strategija koja se toliko dugo pisala da je zastarjela u međuvremenu. I kad pogledate mjeru MCC 16 zelena javna nabava, ona je praktički trebala dovesti do 2020. do toga da imamo 50% zelene javne nabave. Ovdje nema ni riječi o tome da li smo uspjeli u tome jer bi to pokazalo da li smo proveli tu mjeru. Teško je provesti neku mjeru ako niste još donijeli ni strategiju zbog koje je provodite. A druga stvar koju treba ovdje spomenuti to je alafordovski način pisanja ove strategije gdje kaže živjet ćemo u niskoenergetskim zgradama male emisije, kad se sjetimo da smo nedavno donijeli Zakon o obnovi gdje vlada nije htjela prihvatiti da uz konstruktivnu obnovu ide i energetska obnova. Kaže vozit ćemo električna i hibridna vozila uz manje korištenje motornih vozila u gradovima [[Upadica: Hvala]] Da vozit ćemo manje električnih vozila jer ih nećemo moć kupit. Hvala.
Poštovani državni tajnik.
Hvala vam lijepo.
Kolega Brumnić, molim vas, ako se nećemo držati vremena svi skupa onda ćemo dugo. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne dobacujte iz klupe. Izvolite državni tajniče.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče, dakle otvorili ste tu sad više pitanja. Prvo, sama strategija rekao sam u kom vremenskom periodu se radila. Činjenica jeste da ni sama EU nije definirala svoje konačne ciljeve do prije nekoliko mjeseci, dakle konačni cilj od minus 55% smanjenja emisija definiran unazad godinu dana. I ako znamo da još nismo dobili okvirni paket pravila ponašanja od strane komisije, a dobit ćemo ga kao što sam rekao tek 14. odnosno 15.7. onda nam je jasno zašto, zašto smo čekali sa ovim dokumentom. On se radio unazad dosta dugo jer je trebalo i pripremiti, napraviti jednu pripremu, stručnu podlogu da bi ovaj dokument bio kvalitetniji. Možda je on mogao biti i godinu dana ranije donesen, ali bi ga danas ponovo usuglašavali sa ovim ciljem koji je definiran unazad nekoliko mjeseci.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Davora Ive Stiera.
Hvala g. potpredsjedniče, g. državni tajniče. Ja bi želio naglasiti važnost i nužnost periodične revizije u strategiji. U svakom strateškom planiranju moramo imati dakle periodičke revizije, pogotovo što se tiče ovog financijskog dijela. Postoji tu naravno poglavlje, vi ste ga objasnili, ekološka tranzicija košta, ti troškovi pogotovo se povećavaju nakon 2030. i ja ne sumnjam da su ovi podaci napravljeni profesionalno na temelju informacija koje danas imamo, ali jasno je isto tako da se suočavamo sa i ekonomskom krizom nakon pandemije, da ekspanzivna monetarna politika kako u Americi tako i u Eruopi, a koja ne prati neko povećanje proizvodnje nego je odgovor na ovu pandemiju, nosit će isto i povećanje inflacije. Sve su to procesi koji će utjecati i na ovu financijsku konstrukciju, pa stoga evo naglašavam i važnost jedne periodične revizije ovakve strategije.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvaženi zastupniče, dakle po nekakvim općim pravilima pošto će se raditi iza 2030.g. u velikoj razlici između prvog i drugog scenarija koji smo mi ovdje predvidjeli, dakle postojat će potreba da nakon 2030. RH ponovo provjeri i odredi svoju putanju prema niskougljičnoj strategiji. A inače sve članice Pariškog sporazuma po tim pravilima svakih 5.g. rade reviziju, reviziju svojih dokumenata i ciljeva i mjera, općenito rečeno putanjama prema zadanim ciljevima. Tako ćemo morati i mi.
Slijedeća replika poštovanog zastupnika Vilima Matule.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče, koliko god ova široka ogromna, reko bi obimna strategija ima svakako dobrih strana i vrlo detaljno razrađenih nekih primjera ipak na kraju moramo reći da njoj fali manjak prave hrabrosti, manjak političke volje da se napravi onaj pravi zaokret i da se bude, zašto ne, pozitivan primjer drugim zemljama jer unutar ove strategije to i dalje se uključuju nova istraživanja nafte i plina. Kolikogod se tvrdi da je plin kao povoljniji, uvoz plina preko LNG terminala, a posebno korištenje ugljena još sljedećih 20 godina.
Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se. Uvaženi zastupniče. Dakle, isto tako bi se tu moglo šire razgovarati. Mi jesmo ovdje išli ambiciozno, čak smo načelno u grupi zemalja koje ambicioznije prihvatila plan 50-55, ostale zemlje su bile na 40 neke na 50%, mi smo zagovarali ambiciju minus 55%, znači u grupi smo ambicioznijih. Mi smo sebi propisali da ćemo imati obnovljive izvore Europa je rekla do '30.-te godine postotak 32%, mi smo rekli ne, mi ćemo imati 36,6%. To pretpostavlja tehnološki razvoj, ekonomsku snagu, gospodarske kapacitete. Lako je zadati veličine, ali da li smo svjesni svojih kapaciteta unutar gospodarstva i možemo li to ti kapaciteti da li mogu te ciljeve postići o tom se radi, zato mislim da je ovo realna procjena.
Hvala. Sljedeća replika poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Ovo je još jedna od strategija koje imamo u nizu strategija, dosta dugo je trebalo vremena da dođe u ovaj HS. Ja moram priznati veselim se da je ipak došla, da imamo priliku o njoj raspravljati iz jednostavnog razloga što je to jedan od bazičnih dokumenata bez kojih nećemo moći dalje i kojeg smo si zadali u svom zakonodavstvu. Ali ono što mene zanima dakle Vlada je u jednom trenutku rekla da će strategiju donijeti tamo negdje 2016., 2017., dakle vidi se koji smo odmak napravili, što je sa akcijskim planovima jer bez određenih akcijskih planova koji trebaju biti doneseni, ova strategija nažalost će ostati samo još jedan u nizu dokumenata. Pa me zanima imate priliku i reći što je sa akcijskim planovima, kada očekujete da će biti jel oni su elementi i način na koji se strategija može provoditi. Vi kao i ja dobro znamo da se ona ne provodi direktno nego se provodi putem niz drugih dokumenata. Gdje smo tu s tim? Hvala.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Ovo je vrlo konkretno pitanje, dakle iz ove strategije mora proizaći akcijski plan kao dokument koji će odrediti nositelji, koji će odrediti smjernice, rokove i financijska sredstva za provođenje određenih mjera. Akacijski plan se radi, dakle stručna podloga je naručena, radi se, mi radimo u međuvremenu međusektorske sastanke. Evo imali smo ih prošli tjedan tri sa tri ministarstva međuresorne sastanke gdje smo pokušali isharmonizirati sva stajališta oko provođenja i koncepcije budućeg akcijskog plana.
I sljedeća replika poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče. Kad smo nedavno razgovarali o biogorivima onda je dosta bilo razgovora o transformacije Rafinerije u Sisku u biorafineriju i to će ići preko onog Nacionalnog plana oporavka milijardu kuna ako se dobro sjećam. Bilo je rečeno milijardu, ali ok, ajde velite više. Što je sa Ininim postrojenjem za obradu teških ostataka u rafineriji u Rijeci, to sad nešto malo čitam o tome? Koji je način financiranja? Spominje se nekakvih četiri milijarde kuna da će to zaživjeti do 2023., da se radi ujedno ne samo o novim postrojenjima nego i rekonstrukciji postojećih postrojenja i INA kaže da će proizvodnja pokriti sve potrebe tržišta i ukinuti uvoz. Do kad će se zadovoljiti te potrebe tržišta i u kojoj će mjeri ovaj projekt doprinijeti smanjenju emisije stakleničkih plinova jer iz ovog vašeg ove strategije se vidi da sektor proizvodnje prerade nafte i plina čini 7,4% emisija stakleničkih plinova u RH, a od toga je 74,6% emisija iz rafinerije? Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani državni tajnik.
Zahvaljujem se uvažena zastupnice. Ja ću vam moći odgovoriti samo na ovaj prvi dio pitanja vezano za biorafineriju u Sisku jer je to dio ove strategije, a za ovaj dio vašeg odgovora oko ponašanja INA-e u Rijeci poslat ću vam pismeni odgovor da ja ne improvizirao. Dakle, ova strategija predviđa biorafinerije kao nekakve energente odnosno pogone za proizvodnju energenata budućnosti. Činjenica je da smo mi u Plan oporavka stavili sufinanciranje, otvorili prostor, dakle predlažemo još to nije usvojeno, predlažemo i sufinanciranje projekta izgradnje biorafinerije u Sisku. To je biorafinerija čija je vrijednost ovog trenutka po nekakvim procjenama će biti tri milijarde kuna s jednom trećinom će participirati RH kao suvlasnik INA-e u 42 ili tri posto, ukoliko li te kompanije mi procjenjujemo da je ta biorafinerija potrebna da se napravi u Sisku zbog cijele situacije u Sisačkoj županiji.
Hvala lijepa. Hvala vam poštovani državni tajniče. Želi li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i prvi će u ime Kluba zastupnika SDP-a govoriti poštovani zastupnik Zvane Brumnić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicama, poštovane kolegice i kolege. Ja ću sada započeti s ovime s čime ste vi završili. Govorite o biorafineriji u Sisku u koju će Hrvatska uložiti milijardu kuna europskih sredstava, prema Programu za oporavak i otpornost. Jedini problem što smo čuli da je INA odnosno MOL donio odluku da neće gradit tu rafineriju u Sisku nego u Mađarskoj. Da li to znači da ćemo mi ovih naših milijardu kuna preusmjeriti u Mađarsku jer je to isto tako sve dio jedne Europe, a Europa kad donese odluku da želi nešto na nekom području, onda se to ne odnosi kilometar, dva ili 50-tak kilometara lijevo, desno, pa onda ispada da ćemo, da smo mi predložili da financiramo biorafineriju u Mađarskoj, koliko sam ja shvatio. Ali da se vratimo ovoj Strategiji za koju sam rekao da se toliko dugo pisala da dok je došla pred nas je zastarjela. Zašto je zastarjela? Zato što ciljevi koje mi ovdje postavljamo su ciljevi koje je Europa, od kojih je Europa odustala. Mi smo danas svjedoci činjenice da je Europa stavila nove ciljeve, da će te ciljeve, kao što ste rekli, usvojiti u 7. mjesecu i da ćete vi onda raditi reviziju ove Strategije. A tko normalan, ako zna da će se nešto dogoditi za 3, 4 mjeseca danas to ne ukalkulira u ono što se dešava. Mi znamo da Europa traži više ciljeve, a po čemu to znamo? Po tome što su, recimo, Njemačka i Češka još 2016. odnosno '17. donijele ovu Strategiju. Zašto su je donijeli 2016., '17.? Pa možda zato da bi je mogli provesti do 2030. Njima je 1/3 vremena protekla i oni su jednu trećinu tog vremena nešto radili. Ove nove smjernice na kojima radi Europa vjerojatno proizlaze iz toga što su određene zemlje krenule i shvatile što se događa. Ono što je glavni problem ove Strategije i same prezentacije ove Strategije, ustvari ili potpuno neshvaćanje što prezentiramo ili je ova Strategija samo, kao što sam rekao alanfordovski napisane želje, čestitke i pozdravi. Ovdje nutra lijepo piše, ovdje se radi o 103 do 250 milijardi kuna ulaganja. Vi ćete se kolege sjetiti, prije par mjeseci, ovdje je bila cijela Vlada zajedno s premijerom, prezentirali su što? Pomoć od Europe od 60 milijardi. Znači ispada da je 60 milijardi koje ćemo možda dobiti od Europe važnije od ulaganja 103 do 250 milijardi u sljedećih 10 godina. To je poruka ove Vlade. Ili to što su napisali ovdje ne stoji niti ćemo uložiti tih 103 milijarde niti ćemo zaposliti ovih 100 tisuća radnih .../nerazumljivo/... otvoriti novih 100 tisuća radnih mjesta. Zašto se bojim da li ćemo otvoriti tih 100 tisuća radnih mjesta? Zato što ne znamo što želimo. Mi uporno čekamo da nam Europa da naloge što trebamo napraviti i da nam za to onda spusti određeni dio sredstava ne bismo li mi figurirali da smo pokušali nešto napraviti. Jer kad pogledate, Europa zna što radi, ja sam to nekoliko puta s ove govornice govorio, Europa jasno zna što radi, Europa je odabrala smjer i Europa taj smjer gura, gura, gura, ne bi li ga na kraju postigla. Što Europa želi sa ovom zelenom tehnologijom, zelenom energijom, odnosno zelenim načinom života? Europa želi kvalitetan život svojih građana, a kako će to postići, odnosno što će se dogoditi uz to? Pa, da bi to postigla, morat će razvijati nekakve nove tehnologija, razvijat će te nove tehnologije zato da bi napravila novu industriju, poticat će gospodarstvo koje ima. To koliko je naše gospodarstvo i što mi možemo poticati je državni tajnik rekao u svom govoru. Mi imamo 48 subjekata od 11 tisuća unutar Europe koji su dotaknuti ovdje. Od tih 48, u raspravi je sudjelovalo njih 26. Znači prvo trebate imati gospodarstvo da biste ga mogli poticati. Ono što je ključ ovoga, ovog dokumenta, a u stvari se nalazi u drugim dokumentima je samoodrživost. Hrvatska prema zadnjim izvještajima je manje od 50% energetski samoodrživa, uvozimo više od 50% energije. Moje pitanje, koliko ćemo plaćati jednog dana kada ta energija bude samo skuplja i skuplja? Mi smo ovdje govorili kada se radilo o obnovi da tražimo da zgrade koje se obnavljaju budu energetski neovisne, odnosno da se pokuša napraviti da budu energetski neovisne, odnosno da se energetska obnova tih zgrada provede uz konstruktivnu. Vlada je to jasno odbila i rekla da to ne može biti jedan projekt. Moje pitanje, jednostavno vama, kako mislite postići ovo ako sve druge stvari koje radite ne sadrže elemente koje ste si ovdje postavili kao ciljeve? Vi ste ovdje postavili ciljeve koji su niži od onoga što Europa danas zagovara, a sutra će donijeti. Kao što smo jučer na odboru zaključili, ja se u potpunosti slažem da su ovdje svi dokumenti usklađeni, od Energetskog i Klimatskog plana koji je donesen 2019., Strategije energetske RH od 2020., ali te 2019., odnosno prije 2020. EU komisija objavila onaj European Green Deal. I to smo znali. Pa ako znamo što netko želi napraviti, pa valjda bi bilo logično da se uključimo u onaj njegov konačni cilj, a ne da kaskamo za njime i to je ono što je u stvari najveći problem Hrvatske. Hrvatska jednostavno, kao da se ne želi razvijati, mislim, kolegica je jučer na odboru spomenula jedan podatak koji se nalazi u Strategiji, pa naravno da ćemo imati pad emisija ako nam pada industrija i ako mi sami predviđamo uz sve probleme koje poznamo vezane za demografiju, da jednostavno ćemo u Hrvatskoj imati 20% manje ljudi nego što ih imamo danas. Tamo predviđate da će u Hrvatskoj živjeti 3 miliona 200 i 70 tisuća ljudi, uz sve demografske strategije koje donosite koje kažu da to ne bi trebalo biti tako. Naš problem je što mi ne znamo što mi hoćemo sa ovom zemljom. Što hoćemo i kako se želimo razvijati to je onaj ključni problem. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege, očuvanja okoliša iako se na površini svi stalno u njega kunu i dalje je u Hrvatskoj tema iz drugog reda. Pogledajte malo kako će biti danas rasprava brzo gotova. A razvoj događaja na globalnoj razini pokazuje da se radi o vjerojatno glavnoj temi o kojoj ljudi razmišljaju i traže rješenja. Energetska efikasnost, održiva proizvodnja i potrošnja, zbrinjavanje otpada, očuvanje šuma i voda, dematerijalizacija proizvodnje, vode i odvodnja, sučeljavanje s posljedicama klimatskih promjena, suvremeni gradovi i urbanizam, sve su to aktualne teme koje se iz opće ideje očuvanja okoliša vrlo jednostavno mogu transformirati u vrlo konkretne projekte i politike. Očuvanje okoliša traži i susjednu, regionalnu, europsku i globalnu suradnju. U tom smislu može biti važna poveznica s našim europskim i regionalnim politikama i s temeljnim stavom podrške daljnjoj europskoj integraciji i zajedničkim projektima sa susjednim državama. U Europi je odluka čini se donešena. A dosta je bilo uništavanja okoliša i ugrožavanja života i zdravlja generacija koji dolaze. Kao sastavni dio EU Hrvatska na sreću sudjeluje u ostvarivanju ambicioznih ciljeva koji se sažimaju o onom osnovnom i najambicioznijem od svih, postizanje klimatske neutralnosti do 2050. Samo je jedan način na koji bismo zeleni plan mi u Hrvatskoj trebali gledati, ali iskoristiti. Kao nikad do sada pruženu šansu za novi početak. Zajedno uspješnije, modernije i bogatije gospodarstvo time i društvo u cjelini. U idućim godinama i desetljećima na raspolaganju će biti dosad neviđeni iznosi novca i razni programi za prilagodnu država članica zelene ekonomije. Za Hrvatsku sigurna sam to nije samo zeleni razvoj, za nas je to razvoj kao takav. I zbog toga ne trebamo opet čekati, razmišljati o dosada učinjenim propustima za kojih smo gotovo bez industrije, svakako bez one koja pruža mnogo posla za kvalificirane i obrazovne radnike, vrijeme je da iskoristimo novu priliku. Ja bih o ovoj strategiji mogla govoriti u kontekstu da je prošlo vrijeme, da je dugo bila, da ima određenih manjkavosti, ali ne želim tako. Ja želim o ovoj strategiji govoriti kao o prilici za Hrvatsku. Prilike vam se u životu rijetko pružaju. Kad priliku iskoristite, iskoristili ste, imate iskorak u budućnost. Kad priliku ne iskoristite ona je propuštena, iskoristit će netko drugi. Ono što nam je ova korona pokazala je da naša poljoprivreda ne može ni izbliza prehraniti jednom stanovništvom malu zemlju kao što je Hrvatska. Ta korona kriza je plastično pokazala koliki je rizik oslanjati se na turizam kao izvor 1/5 našeg BDP-a. Okretanje zajedničkim europskim politikama gospodarske i društvene modernosti, obnova naše industrije i poljoprivrede na novim temeljima, suradnja na ideji Europe kao svjetskog prevodnika i uzora održivosti. To je možda i najveća šansa da uhvatimo priključak s najrazvijenijima koja nam se pruža od hrvatske samostalnosti. Pogledajte gdje se Hrvatska nalazi na svim ljestvicama kad se ocjenjujemo, pri dnu. Ovo je jedna prilika i zato vapimo i s ove govornice, vapimo i sa svog mjesta, probudite se, priliku treba iskoristiti. Cijeli niz ciljeva koje Hrvatska treba ostvariti je na tom putu. Za mene jedan od najvažnijih je onaj koji vodi prema klimatskoj neutralnosti, a jedan od prvih koraka kod ostvarivanja tog cilja je izrada prilagođene i provedive strategije dostizanja klimatske neutralnosti. Slijedeći cilj je nova industrija. To je pretvaranje naše glavne mane, manjka industrije u prednost kroz poticanje ubrzanog razvoja najsuvremenije industrije u sklopu zelenog plana i klimatske neutralnosti. Vidi li se to u ovoj strategiji, u nacionalnoj i razvojnoj strategiji, a i u planu oporavka i otpornosti? Bojim se, ne dovoljno. I ono što vam moram priznati bez obzira što cijelo vrijeme želim govoriti afirmativno i pogleda u budućnosti ono što me malo brine, a da ovako budem nježna, a to je pogledajte sve te 3 strategije one međusobno moraju biti usklađene, bojim se da tome nije tako. I kad smo raspravljali o nacionalnoj razvojnoj strategiji na ovu temu rekla sam da je ekološka energetska tranzicija za klimatsku neutralnost obrađena na pogrešan način. Klimatske promjene utjecat će na turizam, razinu mora, zdravlje ljudi, životinja i biljaka, vodnogospodarstvo, poljoprivredu, ribarstvo, marikulturu i druge djelatnosti i općenito način života. To traži, jednostavno traži nove mehanizme upravljanja, nove mehanizme procese planiranja mjera ublažavanja klimatskih promjena uz istovremenu prilagodbu promjenama koje se događaju. Promjene će se dogoditi i s nama i bez nas. Dogodit će se promjene na tržištu rada, pogledajte ih već sad, kojima treba upravljati, a ne pustiti da se događaju sami od sebe. Strategija bojim se sve to zajedno vrlo malo dodiruje. Slijedeći cilj je zelena energija i energetska učinkovitost s ključnim elementom daljnjeg povećanja udjela obnovljivih izvora u potrošnji energije u Hrvatskoj. Podloga tome mora biti, jednostavno mora biti moderna i funkcionalna infrastruktura sa suvremenim energetskim mrežama i tehnologijama skladištenja i distribucije energenata. Moderna i razvijena željeznička mreža također je dio takvog plana i ostvarivanja ciljeva. Ključno će biti poticanje istraživanje i razvoja s ciljem poticanja istraživanja inovacija u industriji, poljoprivredi, prometu, transportu i energetici, time da se istraživanje i razvoj moraju događati kako u sklopu javnih i privatnih znanstvenih institucija tako i u sklopu javnih i privatnih kompanija. Dakle, to jednostavno su stvari bez kojih neće biti napredak, ako to ne napravimo mi ćemo i dalje kaskati za onim najrazvijenijima, a sigurna sam da nema nikog od nas koji ne želi biti baš u društvu njih. U ostvarivanju ciljeva niskougljičnog razvoja moraju ući i lokalna proizvodnja hrane s ekološkim i održivim proizvodnjom u svim fazama uključujući i pakiranje i distribuciju. Sljedeća točka je zeleni promet uz vozila s malom ili nultom emisijom ispušnih plinova, razvojem pametnih i tehnološki naprednih prometnih sustava u naseljenim mjestima i veće korištenje željeznice i plovnih puteva. I kada ja to ovako kažem to dobro zvuči, to sve zajedno se možemo složiti, ali ajdemo malo pogledati u stvarnost. I sami znamo da stvarnost nije takva, a ono što trebamo napraviti moramo se potruditi da tome tako bude. Meni je osobno vrlo važna ideja, naravno i zbog moje struke, a to je zelena izgradnja i prostorno planiranje. Tu bi također prvo trebalo donijeti državni prostorni plan razvoja i iza toga potrebne strategije. Ono što je cilj je potpuni prelazak na zeleno, prostorno planiranja i urbanizam, izgradnju gradova u skladu sa zahtjevima održivosti i klimatske neutralnosti. Tu spada naravno i nastavak intenziviranje programa energetske obnove javnih i privatnih zgrada i kuća. Ne treba zaboraviti, nikako ne treba zaboraviti ni poticanje nabavke i korištenje građevinskih materijala proizvedenih od recikliranih ili ponovno upotrjebljenih sirovina. S ove govornice sam nekoliko puta rekla i to ponavljam još i ovaj put, mi ćemo imati srušene zgrade i kuće na području Banije i Banovine, sav taj materijal ne smije završiti na otpadu, on se mora reciklirati i on se može ponovo upotrijebiti kao nova sirovina. I to nam je prilika, to nam je prilika za razvoj gospodarstva, to nam je prilika za razvoj industrije. S ove govornice vapim po ko zna koji put, nemojmo prilike propustiti. Ono što nam je iz ove strategije potrebno, potrebno nam je kao prvo da zaista međusobno strategije budu usklađene pa bi bilo dobro da svaka ne vozi svojim tračnicama nego sa se uskladimo, ali iza toga trebamo imati jasne akcijske planove. Konačno, trebamo reći što mi to želimo, kakvu mi to Hrvatsku vidimo 2030., naravno znat kakvu Hrvatsku vidimo 2050. jel je 2030. tu, ona je tu iza ugla. Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HSS-a i HSU, pardon Domovinskog pokreta u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. Nama često u saborsku raspravu dolaze dokumenti koji su poprilično općenite naravi, ali moram primijetiti da ovaj u određenim dijelovima je pomalo bajkovit. Dakle, sve kreće konstatacijom da RH može i treba dati svoj doprinos smanjenju emisija stakleničkih plinova, a sukladno brojnim ratificiranim međunarodnim sporazumima. Pri tom moram naglasiti utjecaj i udio RH na globalnoj razni u ukupnim emisijama stakleničkih plinova je minoran i pomalo zanemariv. Znači RH sukladno svom stanju u gospodarstvu, a poglavito u industriji na klimatske prilike ima utjecaj koji je malen ili nikakav, ali mi ćemo potrošiti više od 100 milijardi tj. više od 1% BDP-a na provedbu ove strategije. Ja ću vas podsjetiti, u RH nema jednosmjenske nastave u školama, u Gradu Osijeku nema dovoljno mjesta u vrtićima da bi se upisala sva djeca, nema državnih domova za umirovljenike, nema puno toga što je nama od nasušne potrebe, ali nama je prioritet, između ostalog, lijepiti stiropor na zgrade. Nitko nema ništa protiv ovih ciljeva koji su ovdje zacrtani, ali mi kao suverena država uvijek trebamo voditi računa o ciljevima koji su nama prioritetni. Kad čitam ove dokumente ponekad se osjećam kao da živim u drugoj galaksiji, a ne 220km od Zagreba, a to ću vam eksplicitno citiranjem jednog dijela vizija i potvrditi, pa kaže: „poljoprivreda će postati privlačnija za mlade i obrazovane poljoprivrednike u obnovljenim selima raznolikih kultura otpornih na klimatske promjene“. Vrijedan cilj u potpunosti ga podržavam, ali je li itko od onih koji su pisali ovu viziju bio nedavno u nekom od slavonskih sela i možda na Banovini koja je bliža jer situacija je i tamo potpuno ista. Mi u pet slavonskih županija imamo preko 100.000 napuštenih kuća sa pripadajućim gospodarskim objektima. Naši ruralni prostori su prazni i to sada već predstavlja i sigurnosno pitanje i problem. Produktivnost poljoprivrede i prehrambeno-prerađivačke industrije je daleko ispod prosjeka EU. Sve je to porazno, ali pred tim ne smijemo zatvarati oči i pisati bajkovite vizije koje su itekako upitne ostvarivosti. Trebali bi se ipak možda fokusirati na ono što je bitno. Čuli smo da emisije CO2 kontinuirano padaju od 1990.g. i to u svim sektorima. Ono što raste u tom razdoblju je količina otpada. To nam jasno govori o prioritetima i o područjima djelovanja gdje moramo krenuti odmah. I jučer smo slušali o centrima za gospodarenje otpadom, polemikama brojnim koje su vezane uz iste, pritužbama, nezadovoljstvu građana i možda bi konačno trebalo stimulirati i na neke druge načine JLS-ove da se fokusiraju na primarnu selekciju otpada jer imamo brojne pozitivne primjere, ali nažalost onih negativnih je puno više i po meni bi to trebao biti prioritet u narednim godinama. Ono što sam istaknula jučer na odboru je jedna porazna činjenica o kojoj se vrlo malo govori, a to je projekcija broja stanovnika u RH 2050.g. koju vidimo u ovoj strategiji, a koja kaže da ćemo imati 3 milijuna i 200 tisuća stanovnika odnosno milijun stanovnika manje nego na zadnjem popisu stanovništva. Je li to RH potpisala kapitulaciju pred demografskom devastacijom? Ja se to pitam ovdje u ovom visokom domu otvoreno i jasno. O klimi, o održivom razvoju svaki tjedan raspravljamo u nekom kontekstu. Gdje je tu demografija? Kada smo imali nekakav dokument, strategiju vezano za demografsku obnovu i demografski oporavak? Ništa. Nula, zero, da citiram premijera. Dapače, kako je nazivnik sve manji makroekonomski pokazatelji sve bolji, broj stanovnika opada brže čak i od pada BDP-a. Tragično, ali nažalost istinito. Da bude sve još čudnije u ovom dokumentu pri izradi projekcija demografskih kretanja pretpostavlja se kako će rasti stopa fertiliteta i usporit će se iseljavanje i uz to mi imamo znači 2050.g. milijun stanovnika manje. Čudna matematika, ali ostavljam autorima da se pozabave time. Isto tako konstatira se da će rasti troškovi energije i to će za rezultat imati pad gospodarske aktivnosti i manju zaposlenost u određenim sektorima. Navodi se također da će već u prvim godinama biti 40.000 novozaposlenih i čuli smo od poštovanog državnog tajnika da ta brojka ide čak do 100.000 novih radnih mjesta. Ali koliko će se radnih mjesta ugasiti provedbom ove strategije ne piše, a nisam čula ni u odgovoru poštovanog državnog tajnika, što znači da mi nismo napravili projekcije vezano za tu vrlo važnu brojku. Ključno je napraviti sektorske analize i vidjeti kako će provedba ove strategije utjecati na pojedine gospodarske grane kako bi se gospodarski subjekti mogli prilagoditi i transformirati svoju djelatnost. Osim toga, sve to je nužno povezati i sa našim obrazovnim institucijama i sa cijelim obrazovnim sustavom da ne bi opet govorili eto naše obrazovanje školuje kadrove za nepostojeća zanimanja itd.. Ovo mora biti međusektorski dokument i tu moraju znači sva ministarstva biti uključena i to poglavito u tim dijelovima. Također treba voditi računa da će, kao što se kaže u ovom dokumentu, rast cijena energije i imati negativan utjecaj na potrošnju građana. Osobna potrošnja je važna sastavnica našeg BDP-a i o tome bi trebalo voditi računa, poglavito u Ministarstvu financija. Također se navodi kako će se o provedbi ove strategije izvještavati cijeli niz europskih i međunarodnih institucija. Što je sa HS, zašto nećete nas izvještavat? Valjda bi trebalo i HS uključiti kako ova strategija ne bi ostala tek mrtvo slovo na papiru jer mi često donosimo nove strategije, a da pri tom nismo napravili analizu što je napravljeno po onim prethodnim strategijama, koje smo ciljeve ostvarili, koje nismo i zašto nismo, toga nema i to je praksa koju provode manje-više sva ministarstva. I na kraju, jedan dio vezano za zaštitu prirode koji mi je privukao pozornost, a kaže jedan od ciljeva moraju se izraditi smjernice o zonama osjetljivosti za vjetroelektrane, izraditi karte osjetljivosti prostora RH obzirom na ptice, šišmiše, morske sisavce, te unutar zona visoke osjetljivosti izbjegavati planiranje objekata vjetroelektrana. Ovo ide u kategoriju vjerovali ili ne. Ovo nam dolazi iz ministarstva koje vodi ministar koji je dozvolio u vjetroparku Krš-Pađene postavljanje vjetroelektrana na potpuno novim lokacijama sa potpuno izmijenjenim specifikacijama bez izrade nove studije utjecaja na okoliš. Kategorija vjerovali ili ne. U tom kontekstu rezimirat ću, ovu strategiju možemo uvažiti kao skup lijepih želja upitne realizacije, ali nažalost i pogon za razno razne malverzacije kojima smo svjedočili i do sada. Stoga je izuzetno važno da se HS izvještava o provedbi ove strategije kako bi se upravo to svelo na minimum. Hvala lijepo.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HSS-a i HSU-a u ime kojeg će govorit poštovani zastupnik Željko Lenart, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Ovo je jedna od strategija koja bi trebala biti od iznimne važnosti za RH, za razvoj RH, za našu budućnost. No, kako sam, evo, kroz proteklih 20-tak godina se susretao sa mnogim konzultantima, kako domaćina, tako i stranima, sa izradama raznih strategija, ova Strategija se ništa ne razlikuje od većine strategija u kojima se uglavnom koristi copy-paste, pišu se dobre želje, a najmanje imamo znanstvenih radova, znanstvenih istraživanja koje su temelj izrade strategije. Isto tako je slučaj i ovdje, čitajući Strategiju ne mogu reći da je drugačije, da je napravljena na znanstvenim metodama, na istraživanjima, pa čak i istraživanjima onoga što su drugi radili i pisali s obzirom na današnju informatičku dostupnost i mogućnosti koristiti radove iz cijelog svijeta, ne vidim da smo to koristili ovdje. Svugdje se spominje žurna potreba djelovanja u ublažavanju klimatskih promjena, a činjenje je slabo. Činjenica je da smo mi, RH, toliko mali zagađivač na području EU da smo skoro i beznačajni u ovoj Strategiji, no to ne znači da mi, kao zemlja se ne razvijamo u tom smjeru i da sebi ne postavljamo ciljeve koje želimo dohvatiti da bismo bili u korak sa novim tehnologijama, sa novim trendovima, unatoč tome što imamo toliko mladih, još uvijek obrazovanih ljudi, iako nam je obrazovanje u strmoglavom padu, danas nam završavaju djeca srednje škole, da ne znaju tablicu množenja i čitati, što je tragično za naše obrazovanje, ali bez obzira na to postoje djeca koja se žele školovati, koja istražuju i koja unatoč našem obrazovnom sustavu budu iznimni ljudi, iznimni takmičari na raznim takmičenjima u cijelome svijetu. Naše poimanje smanjenje emisije CO2 je uglavnom električna vozila. Pa ovdje piše u jednom cilju da do 2050. trebamo imati 61% elektroničnih vozila. Nitko se ne pita gdje se proizvodi elektronična energija kojom se pune baterije tih vozila. Mi imamo 7 termoelektrana, imamo Plomin koji koristi kameni ugljen, uglavnom su na mazut. Da li je to čista elektronična energija i da li su za to nas čista vozila i da li su oni CO2, oslobođeni emisije CO2? Nisu. Po meni su oni gori od vozila na fosilna goriva. Proizvodnja baterija također iziskuje veliku količinu emisije CO2 i mogli bismo još dosta toga nabrajati. Poljoprivreda je kod nas da ne kažem, stigmatizirana sa 11,4% nacionalne emisije stakleničkih plinova. Ne znam odakle taj podatak se temelji, na čemu, ali je na znanstvenim istraživanjima, koliko sam shvatio. Kaže se da je 29% od toga od umjetnih gnojiva, a 46% od uzgoja stoke. Stočarstvo smo uništili, uzgoj stoke nam je minimalan da nikada manji nije bio i ne vjerujem da mi imamo toliko zagađenja od uzgoja stoke. Evo, jučer sam na Odboru za poljoprivredu pitao da li mi znamo bilancu materijala koji se koristi koji proizvode stakleničke plinove u uzgoju ratarskih kultura. Znači u uzgoju hektara kukuruza, koliko on na sebe veže CO2, koliko smo mi potrošili stakleničkih plinova da ga proizvedemo? Da li je on pozitivan, negativan, da li je, i ratarski usjev, kao i šuma je nešto što stvara ponor, nažalost, to ne znamo, a znamo kako fotosinteza funkcionira, na koji način se pretvara ugljik. Ono što me je zaprepastilo kod šuma, šumarstva, evo, citirat ću, kaže šumskim resursima potrebno je gospodariti tako da se održe i poboljšaju njihove opće korisne funkcije, zaštite biološke raznolikosti te podigne otpornost šuma na klimatske promjene. Posebno poticanje korištenja drvenih proizvoda u sektoru .../nerazumljivo/... šumarstva. Što mi činimo danas? Toliko smo podigli cijenu ogrjevnog drveta da tjeramo ljude da se griju na plin, umjesto da griju na biomasu. Zbrojite kućanstva, njihov trošak biomase, pa to je direktno umanjenje emisije CO2, ali drva se koriste negdje drugdje i ono odlazi u izvoz u obliku ... [[Govornik se ne razumije.]] trupaca pa sad čak izvlačimo i granje iz šuma i meljemo ga u sječku i izvozimo ga iz Hrvatske. U sektoru korištenja zemljište, korištenje šuma u pogledu 681, također, citiram, slobodno ću reći, glupost. Zabilježen je trend smanjenja ponora, kao najveći razlog navodi se, zamislite, izostanak provedbe propisanih praksi gospodarenja šumama na svim šumskim površinama u vrijeme Domovinskog rata i tijekom ratnog, poratnog razdoblja. Kaže rat i posljedica rata uzrokovali su poremećaj strukture šumskih sastojna te doveli do smanjenja prirasta šuma. 25 godina nakon završetka rata, svi smo svjesni kako se gospodari hrvatskim šumama, koliko se radi totalnih sjeća, uništava šume, šumske sastojine koje će se vrlo teško obnoviti, a svi smo svjesni da upravo te šume stvaraju ponor po pitanju CO2. Mislim da sjeća šuma nikada nije bila veća. Da li je tko pitao Hrvatske šume dobro gospodo što vi radite po pitanju ove strategije? Nitko ne pita, Hrvatske šume su država u sebi koja gospodari, ne mogu reći da gospodari nego uništava svim mogućim mjerama i resursima koje imaju hrvatske šume. Obnovljivi izvori energije, na tome smo isto jako malo radili, skoro ništa osim na vjetroelektranama. To je valjda moderno danas vjerojatno i unosno za neke druge ljude. Hidroelektrane, obnovljive, protočne, reverzibilne, male elektrane, ja znam čovjeka iz Stare Subocke koji se već 4-5 godina bori sa državnim aparatom u RH, izdavanjem stotine raznih dozvola kako bi postavio na rijeci Subockoj turbinu na mjestu gdje je mlin na koji ima koncesiju na 100 godina. Čovjek je izludio sa svime time i još dan danas nije se priključio na mrežu da prodaje struju sa svoje turbine. Sunčeve elektrane, koliko imamo krovova u RH, koliko imamo vlasnika koji su voljni na svoj krov instalirati sunčevu elektranu. I sam imam takav krov na koji bih rado, ali ne mogu uložiti 30.000 EUR-a u takav projekat i čekati 20 godina da mi se isplati. Što je država napravila po tom pitanju? Ništa. Geotermalni izvori, imamo u Podravini jedan ogroman geotermalni izvor koji se nikako ne može staviti u funkciju koji može stvoriti mnogo energije, čiste energije, ali očito nemamo znanje ili ga imamo a ne dozvoljavamo mu da se manifestira. Evo jučer sam na internetu počitao jednu misao, kaže jaosi ga državi kojoj je more bistrije od naroda, a izgleda da je tako i kod nas. Kad dođemo do otpada, gospodarenje otpadom je naša bolna rana s kojom se borimo već dugo i onda kada pričamo o ovoj emisiji CO2 svaki dan u mojoj Kutini u kojoj živim imam pogled na romsko naselje u kojem se spaljuju gume, otpad i sve i gradska vlast, a i državna ne čini ništa po tom pitanju. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika je onaj zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govorit poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem vam se. Zapravo ne, naočale trebaju ostati, a maska ići dolje. Dakle, jučer smo na Odboru za okoliš raspravljali o ovoj strategiji i ono što sam tamo rekla kao neki svoj zaključak ponovit ću i ovdje. Dakle, iz ove strategije proizlazi ono što je i sam premijer najavio, a to je da će Hrvatska imati tzv. dvotrećni put prema energetskoj tranziciji, a to je put koji bi ja okarakterizirala kao put sa figom u džepu jer on namjerava jednako investirati dalje u istraživanje i eksploataciju fosilnih goriva kao i u obnovljive izvore. Tako da imamo jednu sliku prema EU koju odašiljemo na način da smo u skladu sa zelenim planom, ali s druge strane i dalje zapravo imamo business as usual. Za razliku od nekih kolega koji su ovdje govorili, pa i jučer i danas, kolegica Vučemilović iz Domovinskog pokreta, ja smatram da ni svijet, ni Hrvatska više nema prostora za „ali“. „Ali“ smo mogli govoriti '80.-tih, već '90.-tih nismo. Nažalost toga smo svjesni tek 2020. godine. Nema „ali“ ako želimo da naša djeca imaju barem približno kvalitetu života u godinama u kojima smo sada mi, barem približno one koje mi sada imamo. Dakle, mi ovaj prijelaz na niskougljičnu, a onda i postugljičnu ekonomiju vidimo kao priliku za Hrvatsku, prvenstveno kao priliku. Međutim, da bi to zaista bila prilika to moram reći tu se slažem sa kolegicom Vučemilović, mi moramo napraviti tranziciju koja je pravedna. Da bi napravili tranziciju koja je pravedna i u kojoj oni koji imaju manje ne plaćaju na kraju više, mi smo zaista trebali imati sektorske analize utjecaja ove strategije, dakle na i na radna mjesta i na vrste poslova koje će se obavljati da bi znali zapravo time upravljati jer cilj je da time upravljamo. Cilj je da upravno vremenski sa face out-om iz pojedinih područja, a da istovremeno stvaramo nova radna mjesta u drugim, u drugim područjima. Dakle, ono što mi kao Klub zeleno-lijevog bloka tražimo je hitan, ali pravedan prelazak na niskougljični razvoj i oporavak kao jedini put i jedinu mogućnost rješavanja klimatske krize s tim da isto tako tražimo otvaranje novih zelenih radnih mjesta kako bismo zapravo kompenzirali one gubitke koji će nastati u nekim drugim sektora. Iz tog razloga vam smo stalno napominjali kada se radilo o Nacionalnom planu oporavka i otpornosti da se moraju jasno vidjeti mjesta gdje ćemo gubiti, znači sektori u kojima gubimo radna mjesta i kako ih kroz projekte i investicije kompenziramo u drugim područjima. To nažalost se ne vidi ni u Nacionalnom planu oporavka i otpornosti, niti, niti ovdje. Dakle, ono što također mi očekujemo, mi očekujemo da se kao jedini razvoji pravac RH usvoji scenarij nulte emisije, dakle nulte emisije do 2050.g., dakle potpunu dekarbonizaciju i smatramo da je upravo naredno desetljeće ključno da bi se taj cilj ostvario do 2050. i da najveća stopa dekarbonizacije mora biti upravo u narednih 10.g. Reći ću vam nešto jer tu vrlo često govorimo Hrvatska ima mali doprinos, u onečišćenju i emisijama CO2 mi smo mali. Svijet se u velikom dijelu sastoji od malih zemalja, Europa se sastoji u značajnom dijelu od malih zemalja i kada bi svaka ta mala zemlja usvojila ovakvu istu strategiju fige u džepu, ono što bi dobili je zapravo potpuna ekološka katastrofa kroz 30.g. Željela sam zapravo možda malo reći o nekim scenarijima i kako zapravo stvari, stvari izgledaju. Vrlo često ovdje čujemo da je plin tranzicijsko gorivo, pa ajmo malo govorit o tome. Dakle, plin u posljednjim godinama ima sve veći utjecaj na klimu i to puno više nego što se prije vjerovalo. Nova istraživanja o učincima zagrijavanja metana dokazuju da se plin ne može nikako više promatrati kao tranzicijsko gorivo. Međunarodna energetska agencija je ovog tjedna objavila izvještaj kojim određuje radikalno, radikalno smanjenje fosilnih goriva uključujući i plin što je potrebno za postizanje cilja ograničavanja globalnog zagrijavanja na ispod 1,5 stupnjeva koje smo utvrdili Pariškim sporazumom. Konkretno, oni su poručili da istraživanje i razvoj novih naftnih i plinskih polja mora biti zaustavljeno ove godine, ove godine. Podsjetit ću vas, mi ove godine izdajemo dozvole za istraživanje nafte i plina na narednih 30.g. i zato smatram da je bio potpuno razuman i balansiran zahtjev zeleno-lijevog bloka kada smo tražili da se dozvole počinju izdavati s fiksnom godinom, dakle da ne možemo izdavati više na 30.g. svake godine jer ulazimo daleko preko 2050. nego da je 2040. katov godina, dakle mi smo tražili 2040., Međunarodna energetska agencija kaže ove godine. Emisije prirodnog plina povećavaju se prosječno po stopi od 3% godišnje i oslobađaju obilne emisije CO2 ne tokom izgaranja samo nego u toku cijelog, cijelog ciklusa, dakle od eksploatacije prijevoza, transporta dakle do, do samog korištenja. Dakle, s obzirom na to da je uglavnom sačinjen od metana radi se o izuzetno snažnom stakleničkom plinu koji je nota bene 86 puta ima veći utjecaj na globalno zagrijavanje od CO2, 86 puta, a mi pričamo da je plin tranzicijsko gorivo. Dakle, novi veliki infrastrukturni projekti koji uključuju fosilna goriva poput plina kao što je terminal za ukapljeni prirodni plin, oni su neodrživi. Vidimo da u strategiji nema druge faze razvoja u PP terminala na Krku odnosno gradnja kopnenog terminala, što pozdravljamo, međutim znamo da ti planovi postoje, na kraju krajeva oni se nalaze na prioritetnim strateškim, listi strateških projekata EU, koliko je nama poznato, demantirajte nas ako nije. Bila bi sretna da, al ne govorim o Nacionalnom planu oporavka i otpornosti nego o listi strateških projekata EU-a. Dakle, to je projekt koji moramo napustiti ako želimo, ako želimo zaista ostvariti ove ciljeve. Nadalje, često se kao argument spominje energetska sigurnost i to je apsolutno ključno pitanje. Mi ne možemo se dovesti u poziciju energetske nesigurnosti. Međutim, prema izračunu Europske komisije za svakih 1% poboljšanja energetske učinkovitosti, primjerice u zgradarstvu, uvoz plina u EU pada za 2,6%, dakle itekako se isplati, itekako se isplati. Kada govorimo o energetskoj sigurnosti želimo naglasiti još jednu bitnu, bitnu stavku. Ta bitna stavka je pitanje energetskog siromaštva u Hrvatskoj. Dakle, mi sada sa ovom proizvodnjom koju imamo, dakle u velikom dijelu koja je ovisna o uvozu fosilnih goriva imamo jednu od većih stopa energetskog siromaštva u EU. Dakle, nama bi jedan od jasno navedenih općih ciljeva strategije trebalo biti suzbijanje energetskog siromaštva, energetska obnova stambenih i javnih zgrada i mjere energetske učinkovitosti sukladno EU direktivama. Također smatramo da je neambiciozan plan da tek 60 i nešto posto vozila do 2050.g. bude električno. Dakle, Hrvatska ima sjajnu priliku da ulaganjem u istraživanje, razvoj i onda i proizvodnju zapravo stvori nova radna mjesta upravo u tom sektoru i da budemo elektrificirani u području prometa daleko prije. Evo nažalost nisam stigla navesti sve činjenice koje su vezane, vezane za pitanje niskougljičnog razvoja, ali nadam se da ću nešto stić još nešto kasnije u pojedinačnoj. Hvala.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika poštovane zastupnice Vučemilović, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Hvala lijepa predsjedavajući. Povrijeđen je čl. 238. jer se u ovom visokom domu pokušava uskratiti pravo na mišljenje ukoliko je suprotno mišljenju gđe. Benčić. Ja ću uvijek koristiti riječ ali i uvijek ću biti protiv isključivosti i protiv jednoumlja pa makar ono bilo i zelene boje.
Naravno to nije povreda Poslovnika pa moram vam dati opomenu, a sve što ste rekli stoji. Dakle, zato je Parlament, zato postoji parlamentarna demokracija da svatko može reći svoj stav bez straha od toga da mu neko drugi zamjeri ako je to naravno izrečeno na adekvatan način, a mislim da jest. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Josip Borić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege zastupnici. Želim nešto reći o Prijedlogu Strategije niskougljičnog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050.g. u ime kluba HDZ-a koji podržava donošenje ove strategije u ovakvom prijedlogu kako nam je i predočeno. Pokušat ću objasniti i zašto, ne na način na koji smo tu danas imali prilike slušati od svojih kolega iz drugih stranaka, iz oporbe govoreći o dokumentu kao dokumentu koji smo imali podosta u ovom mandatu već, a i prethodnim mandatima i naravno uvijek su te rasprave poprilično slične. Nije problem pronaći određeni detalj koji će nam biti dovoljan razlog da kažemo nešto hoćemo ili nećemo podržati jer nam se ne uklapa u naše vizije. Mislim da je ovaj dokument koji se evo radio u četiri koraka i prošao ja mislim tri premijera, nekoliko saziva Sabora došao do svog finalnog, ajmo reći oblika i dan je upravo nama na raspravu da ga mi donesemo jer imamo i određene obveze s obzirom na Zakon o klimatskim promjenama i zaštiti ozonskog sloja. Kad govorimo o globalnoj promjeni klime očito da je to danas jedan od najvećih izazova čovječanstva. Znamo i koji su vodeći uzroci promjene klime, uglavnom povećanja emisija stakleničkih plinova onda povećano izgaranje fosilnih goriva i intenzivna poljoprivreda tj. sječa šuma. Što nas u tom procesu smeta? Znamo da smo malena država, da nas ima oko 4 milijuna, čuli smo i broj subjekata na koji se odnosi ajmo reći koji dotiče otprilike ova strategija ono iznosi 0,5% onoga što imamo u EU. I nije zasigurno ni prevelik broj i nije beznačajan bez obzira što mi mislili o sebi. Koliki je utjecaj našeg ponašanja na promjene globalne klime? Kada želimo se baviti turizmom mi smo ti koji kažemo Hrvatska je čista, ona ima najljepše more, najviše sunca, najljepši zrak itd. i s time se svi složimo i kažemo dođite kod nas u Hrvatsku da se odmorite, nadišete se dobrog zraka, kupate se u čistom moru i odmorite se. Kada dođemo na raspravu o ovoj temi kažemo da smo najgori u svemu, da ne znamo raditi politike da ne znamo ništa o zelenim politikama, da nismo nikakvih početnih pozicija i uglavnom se mi ovdje malo vlast-oporba oko toga svađamo tj. razgovaramo na drugačije načine. I da bi stvorio svoj dojam o nekom dokumentu koji nas određuje u sljedećih 10 ili 30 godina, zasigurno da nam nije lako nacrtati takvu sliku koja će biti savršena i reći za 10 godina baš smo pogodili 2020. točno kako ćemo izgledati 2030. Kada gledam sebe prije 30 godina u ovo vrijeme ja mislim da sam se spremao za neku maturu u srednjoj školi, danas ovdje držimo govore i razgovaramo o dokumentu koji nas treba odrediti u 2050., dao Bog da svi doživimo 2050. pa da možemo ocijeniti ako nas bude interesiralo i ovakav dokument, da li smo pogodili, promašili ili smo ipak bili negdje blizu. Nije nam zabranjeno, što neke pjesme kažu, i sanjati, sanjati, ali mislim da smo stavili na papir ono što je važno, lijepo podijelili u šest područja što nas treba brinuti, koje ciljeve, mjere poduzeti da bi imali određena ostvarenja tj. rezultate i tu se onda da raspravljati jer ako želimo stalno govoriti o održivom razvoju samo kao o nekakvoj priči nečemu što je imaginarno pa onako dobro zvuči, izgledaš pametno onda možemo na toj razini razgovarati. Ali ja koji recimo dolazim s otoka ja znam što za mene znači održivi razvoj, kako koristiti resurse da ostanu i nekim drugim generacijama, a da ih danas i mi živimo na najbolji mogući način. I kada gledamo ovu strategiju ili naše početne pozicije, ali ne samo na otocima nego i u kontinentalnom dijelu RH naše pozicije nisu tako lođe kako se to želi ovdje pokazati. Znači rekao sam i stalno govorimo da smo čista država, mi nemamo dimnjaka ne znam koliko kad govorimo o industriji. Sigurno kada o tome govorimo htjeli bi da imamo više, ali nemamo i to je istina, nismo ni blizu Njemačkoj ni Francuskoj. Kad kaže onih 0,5 sigurno da ne zagađujemo ovaj zrak kao možda što se to događa u malo većim gradovima samo te neke veće države. Znači da imamo svoje specifičnosti, e sad sa tim specifičnostima živimo. Kaže se ovdje kroz opće ciljeve povećati sigurnost opskrbe energijom, održivost te energije tj. opskrbe povećanje dostupnosti energije i smanjenje energetske ovisnosti. Kako biti protiv toga? Sve radimo, krenuli smo sa održivim razvojem u smislu tj. obnovljivim izvorima energije. Jesmo li danas čak i dalje od onoga što smo planirali? Jesmo. Zašto nam je problem 36% u nekoj 2030. pa nešto više onda u 2050.g.? Ja mislim da ne bi trebao biti problem. Ako smo u vrlo kratkom vremenu dostizali određene vrijednosti, a zadnji smo krenuli od svih država EU zadnji, na što smo mi sveli te rasprave ovdje? Na afere oko jednog vjetroparka, zaboravljajući da ih imamo sada, ne znam gore od Senja dolje do Dubrovnika na desetke, na samo Kinezi, evo reći ću samo u prostor Vratnika ulažu 200 milijuna eura u svoj vjetropark. To nisu mala sredstva, to su milijardu i pol kuna da bi složili tamo 20-ak vjetroelektrana i koji to traje i traje već 10 g., da bi se dogodilo što se će se dogoditi kroz neko vrijeme. I ti procesi idu dalje. Zašto govorim o otocima? Imamo ih ovdje kao pametne, 2019. smo ih stavili u Zakonu o otocima i mi radimo na tome. Ja vjerujem da svaki čelnik, evo sad su izbori za tjedan dana, svi se takmiče sa nekakvim programima. Danas solarna energana ili solarna energana na otocima je stvarnost, pogledajmo Vis, pogledajmo Cres, sutra Rab, Krk itd., to postaje stvarnost, u slijedećih 5 g., vidjet ćete broj otoka koji će ih to imat. Širokopojasni Internet, evo moj otok Rab, prvi u našoj županiji. Gledam naše starije ljude ili koji se baš ne razumiju u tehnologiju, dolazimo sa jednom tankom niti upućenom onako na jednoj ljepljivoj traci, on se čudi, naviknuo je na bakrenu žicu, što mi to donosite u kuću? Znači ljudi pomalo moraju prihvaćati i tehnologije, moraju prihvaćate i ovo što im državi nudi da im život bude ajmo reći bolji, ugodniji i da koristimo benefite našeg i ulaska i u RU, ali i onoga što je ispred nas, moderan svijet, moderno društvo. Da li ova strategija govori o tome? Da. I sad možemo mi to kroz ova područja od industrije, od otpada, od sektora opće potrošnje prometa razvijati beskonačno, dalo bi se o tome govoriti i sat vremena, ali da li smo napravili pomake, ja opet u dat na otocima, otpad, nema otoka s kojeg se više ne odvozi na kopno. Mi ćemo za nekoliko godina imat otoke bez otpada, skroz, svaki dan. To plaćamo, to košta državu. Država plaća. Ali nema više vrećica koje lete po zraku, koje zagađuju more, koje uništavaju okoliš, nema ih. Sanirani deponij gotovo u najvećem djelu. Oni koji su još brži od nas kao što je to otok Krk recimo, koji brže misli, koji su prije počeli, još su dalje od svega toga ali ima onih koji ih dostižu i to je naš zadatak. Da svaki otok sutra ima taj širokopojasni Internet, da imamo solarne energane, da smo energetski neovisni. 2 ili 5 ME na jednom otoku, cijelu godinu se grijete na jednu solarku svi zajedno, 9000, tamo se broje mali ljudi, ali se svi možemo grijati i postajemo pomalo neovisni. Zato vrijednost ovog dokumenta da je on uspio reći koji su to ciljevi 2030., koje moramo, pogledati u 2050. i reći to možemo, i mislim da kao država imamo ono što je najvažnije, fiskalni kapacitet gdje su navedeni izvori da se to dogodi. To nisu mala sredstva. 1,5% BDP-a otprilike kroz 30 gg., godišnje 5, 7 do 10 milijardi u taj prostor. Je li to novac s kojim mi to možemo? Možemo. Naravno da se to može i treba dogoditi ali za to kažem, treba i više ozbiljnosti u raspravi a ne a meni se ne sviđa hoćemo li mi imati naftu tj. kao nekakav energent u 2050., hoćemo, gdje kažemo da ćemo ovdje imati 50 ili 60% automobila na alternativni pogon, znači da će nam 30 i 40% neki još uvijek biti na određeni pogon koji nije alternativan, i to će se događati, to se neće izbjeći niti u Njemačkoj niti u Francuskoj niti u bilokojoj državi jer je to ispred nas i neće nestati ... [[Govornik se ne razumije.]] ali da imamo strategiju kako umanjiti, smanjiti, e to imamo i zato je ovaj dokument vrijedan i zato ćemo ga podržati jer ne govori ništa loša, on samo crta put do 2030. i do 2050. g., naše ponašanje i obvezu onih koji će ovdje sjediti za 4 ili 5 g. da pogledaju taj dokument. Ako i ne bude dobar, neka se prilagodi, postoje prolazna vremena, pa mijenjajmo ali nije zato loš, nego ga treba podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče sa suradnicama, kolegice i kolege. Pred nama je Strategija niskougljičnog razvoja RH do 2030. s pogledom na 2050. Kada imate priliku u Saboru u Saboru raspravljati odnosno kad je strategija 2021. u odnosu na to 2030. je sutra, mi moramo gledati koji je to pogled na 2050. Ja sam u nekoliko navrata s ove govornice vapila za ovim dokumentom jer nam je taj dokument potreban kao početna točka za sve drugo. Svoju pojedinačnu raspravu ću otprilike nastaviti s rečenicom kojom sam završila raspravu u ime kluba. Zeleni razvoj, razvoj industrije, razvoj gospodarstva je prilika za RH. RH ili će tu priliku iskoristiti ili će ostati i dalje na začelju, ovo je jedna od prilika da se maknemo sa začelja, da prepoznamo taj moment sredstva koja će doći i da ih dobro i kvalitetno iskoristimo. I referirat ću se na dvije teme. Jedna tema je obnova iza potresa, druga tema je naravno ono što je meni izuzetno blisko a to je prostorno planiranje. Potres je zadesio RH, zadesio je glavni grad i zadesio je jedan od najlošijih dijelova RH a to je Banija/Banovina. Iza tog potresa tamo će se graditi nekakve zgrade, pitanje je koliko, što i kako, danas čitam u novinama da se traže projektanti za 3000 novih kuća, ako tražimo projektante, tamo negdje 2030. ćemo prvu raditi ali neću biti zlouki prorok, hoću reći nešto drugo. Dakle, taj građevinski materijal se može koristiti, reciklirati i koristiti ponovo. Ne smije se dogoditi da građevinski otpad koji je nastao rušenjem zgrada na području ili grada Zagreba, tamo je na Jakuševcu već jedno novo brdo, i li na području Banije/Banovine, pretvorimo u otpad da ne kažem smeće. To se može pretvoriti u jedno novu vrijednost. Pretvaranjem to u novu vrijednost u skladu sa svim strategijama, u skladu smo sa svim onim što EU u svojim scenarijama previđa, ali znate što smo s tim napravili? Otvorili smo jednu vrstu gospodarstva, otvorili smo nova radna mjesta. Ova strategija govori o 100 00 radnih mjesta, papir može trpiti svašta ali vi morate prepoznati koja su to radna mjesta i što se tu može desiti i što se tu može napraviti. Mi imamo da do 2050. g. imamo dekarbonizaciju svih zgrada, to znači da su sve zgrade energetski učinkovite. Te zgrade da bi postale energetski učinkovite mora neko radit i mora ugrađivati neki materijal. Dakle, industrija građevinskog materijala je jedna od stvari koja je izuzetno važna i koja se može prepoznati i koja se može prepoznati kao iskorak. Mi kad smo krenuli radit energetsku učinkovitost i kad su se prijavile zgrade javne namjene, znate što nam je bio problem, stiropor, stiropora nije bilo na tržištu, niste mogli stiropor kupit, a do radne snage neću ni reći što je bio problem radne snage. Prema tome, ako želimo zaista i ovu strategiju da ne ostane mrtvo slovo na papiru, da ovu strategiju pretvorimo u nešto, imamo već sad priliku. Tu priliku ćemo ili iskoristiti ili će je iskoristiti netko drugi, a mi ćemo onda biti na začelju i čudit ćemo se kako to netko drugi uspješno radi za razliku od nas. I druga tema je tema prostornog planiranja. Kad neko kaže zeleno prostorno planiranje onda naravno ja sam se jedanput našalila i rekla sam ne znači to da ćemo raditi zelene zgrade nego znači da ćemo pristupu u prostornom planiranju krenuti drugačije, da ćemo ko zadnju kap krvi štititi svaku zelenu površinu koja je. Zelena površina je izuzetno vrijedna za razvoj gradova, ali kad će se planirati nove zgrade onda ih planirajte na način da morate znati sve, sve klimatske uvjete, tu sjedi suradnica koja o tome sigurno zna puno više nego ja, ali kad zgrade planirate i kad ih postavljate u prostor onda morate vodit računa o broju sunčanih dana, morate vodit računa o vjetrovima koji pušu, morate vodit računa o različitim klimatskim uvjetima da ta zgrada koristi minimalno energije. To su već poznate stvari, to već neke druge zemlje rade. Ja naravno cijelo vrijeme pokušavam i o ovoj strategiji govoriti afirmativno, ona nam treba. Ali, mi se nalazimo u 2021.g., tamo 2013. smo rekli da ćemo do 2017. donijeti novi državni prostorni plan koji bi trebao biti osnova za sve to zajedno. Od državnog plana nema ni D još uvijek. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu repliku poštovane zastupnice Orešković.
Poštovana kolegice, hvala što ste zapravo u svom izlaganju ukazali na ono što je bitno. Hrvatska uglavnom kasni u donošenju strategija, u provedbi smo uglavnom u potpunosti zakazali. Planovi se rade tako da većina građana, a onda jedinice lokalne i regionalne samouprave i drugih nadležnih tijela nije dovoljno uključena u njihovo kreiranje i na kraju izostaju rezultati. Dotaknuli ste se jedne teme koja me kao Zagrepčanku osobito dira, a to je činjenica da je na Jakuševcu nastalo već sada jedno novo brdo, ne razmišlja se o tome kako će obnova Grada Zagreba kada krene, negativno se odraziti na sustav gospodarenja otpada jer zapravo uvjeta za provedbu obnove ovog trena nema, a vidim nema ni razmišljanja kako ćemo to organizirati. Imate li neki stav ili neki prijedlog vezano uz ovu temu?
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Znate za neke stvari ne trebate biti neki veliki vizionar, za neke stvari samo trebate gledati što su neki drugi gradovi ili neke druge države napravile. Kad je krenula obnova, obnova Grada Zagreba nije krenula sustavno s razine države bez obzira što je to g. Plenković najavljivao. Sutra će biti 14 mjeseci otkad je bio potres u Gradu Zagrebu, donesena je 251 odluka, ako tim tempom se nastavi, ja uzimam gratis period da se krenulo s novom godinom, trebat će 34.g. samo da se donesu odluke, a da ne govorim o ovom svemu dalje. Dakle, kad imate tako veliku količinu građevinskog materijala, da ne kažem građevinskog otpada onda su neke druge države napravile slijedeće, to pretvaraju u neku novu vrijednost. Dakle, mi imamo zagrebačke ceste koje od tog građevinskog otpada mogu raditi one rubnike, mogu raditi različite prefabrikate, da ne kažem da se mogu raditi i prefabrikati koji mogu biti statistički prihvatljivi i ugrađeni u zgrade, samo trebate znati i htjeti. Hvala.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Vilima Matule, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicama. Ja ću većinu ovog svog govora govoriti iz perspektive poljoprivrede s obzirom da sam član Odbora za poljoprivredu i to me se svakako tiče i unutar tog vrlo kratkog dijela koji ste u ovoj obimnoj strategiji poklonili poljoprivredi, a mislim da je to sažeto i evo to je stvarnost sa kojom bi se čovjek moro moći složit iako sam ja dakako velikim dijelom u tom smislu potpuni laik, ali ono što sam se interesirao da to ima smisla i vrlo je sažeto, ali ja ne mogu ne početi ovo svoje izlaganje bez toga da kažem da ekološki aktivisti danas u akciji ispred sabora ipak počinju i glavni je njihov naslov taj da Strategija niskougljičnog razvoja RH da je ta strategija potpuni promašaj za ljude i za klimu. Naravno, govori se sve ovo što je moja kolegica Sandra već spomenula, a ja ću to na neki način vezat uz ovaj moj govor odnosno analizu toga o čemu se govori u dijelu o poljoprivredi. Pozitivan utjecaj primjene mjera na ukupnu emisiju stakleničkih plinova u sektoru poljoprivrede očituje se kroz izravno smanjenje emisija metana. Da, slažemo se. I pri tom promjena u ishrani goveda da bi manje metana, i svinja kao i u sastavu hrana za životinje. To je svakako nužno i da to je taj dio o kojem je i g. Lenart govorio, koji je izvlačio onih 11,4% i to što je rečeno od čega je veliki dio pitanje stočarstva. Stočarstvo o kojem učim u tom odboru ovaj koliko je u lošem stanju i koliko se smanjilo. Međutim, kada to stavite paralelno uz to da stvarno dajemo koncesije koje će i dalje i biti znači ove godine i na godinu koji uzmu i za tri godine da će te naše koncesije za bušenje i plina biti i dalje znači do, do '55. i '56. onda ta stvar dolazi stvarno u pitanje. I onda se ipak čini unatoč svega ovoga, a pogotovo Banija kako kaže kolega, kolegica Mrak Taritaš Banija slash Banovina, da na tome ne inzistiramo, ali upravo Banija može biti ogledno područje, čak i akcijski plan koji vi jako dobro poznajete jer u tome ste, akcijski plan za ekološki razvoj poljoprivrede u Županiji Zagrebačkoj je fantastičan, napravila ga je Sonja Karoglan Todorović sa vrhunskim konzultantom svjetskim kojeg vi naravno da znate Darkom Znaorom i to je fantastično i to se može ovog trenutka primijeniti i napraviti sličan takav plan za prije toga desetljećima sustavno i namjerno zanemarivano područje koje sada ovim užasom potresa dobiva priliku kao i rekli smo Zagrebačka županija ali i Krapinsko-zagorska županija i oni dijelovi koji su stradali da se tamo stvarno ove mjere unaprijede zajedno sa Agronomskim fakultetom i da se stvarno tamo provedu nacionalna istraživanja o kojima vi govorite ovaj stvaranje potencijala za povećanje ponora ugljika u poljoprivrednim tima, da se primjeni i sustav reduciranje obrade tla, dakako to je sve tamo upisano. Proširenje plodoreda većim učešćem legominoza odnosno mahunarki, sve je to tamo upisano precizno, poboljšanje načina primjene organskih gnojiva, zelena gnojidba, agrošumarstvo, da se šume svjesno i grmovi rade oko mjesta gdje su usjevi i da se održava bioraznolikost. To je sve moguće napraviti i u tom slučaju mi možemo tek tada reći da radimo hitan, ali pravedan prelazak na niskougljični razvoj i oporavak koji je jedini mogući put. Zahvaljujem.
Slijedeća pojedinačna rasprava bit će poštovanog zastupnika Davora Nađia.
Hvala predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicima, poštovani, poštovane kolegice i kolege, evo ja ću ovu raspravu s obzirom da je puno toga već rečeno skratit za neke stvari no na početku bi volio reći da ovu raspravu ću održati i ono sa nekom optimističnom željom da ova strategija zapravo bude jedna koja će se ipak koliko toliko pokušati provoditi. Ja vjerujem da na kraju, naravno bit će tu još razno raznih rasprava oko provedbenih detalja, ali većina strategija u Hrvatskoj zapravo na kraju samo ostane mrtvo slovo na papiru i nadam se da neće tako biti i s ovom. Kod same provedbe strategije ja se nadam da će uzeti u obzir i troškovna strana, dakle da dok radimo sve te promjene prema niskougljičnom gospodarstvu da se ipak u obzir uzme da to u troškovnom smislu ne bude preveliki udar na građane i na poslovne subjekte te isto tako da, evo primjerice kad govorimo o izgradnji novih objekata da se potakne da to ipak budu energetski još učinkovitiji objekti od onoga što je propisano, da se to potakne kroz porezne olakšice. Isto tako primjerice kad se obnavljaju zgrade, posebice sad nakon, nakon potresa, ali ima i mnoge druge zgrade kojima je potrebna obnova u RH ukoliko se značajnije podiže energetski standard od onog što je potrebno da se također daju porezne olakšice. Treba razmišljati u ovom energetskom smjeru, meni je drago da je ovdje spomenuta geotermalna energija za šta znam da dio jedinica lokalne samouprave sigurno ima, ima interesa. Također volio bih da se u obzir, što se tiče proizvodnje energije, da se ne isključe nuklearne elektrane jer to još uvijek je ekološki najprihvatljiviji oblik proizvodnje energije i troškovno naj, najprihvatljiviji za građane. To vidimo i po kretanju cijena u zemljama koje ih imaju i onim zemljama koje, koje ih nemaju. Tako da evo Hrvatska definitivno dobro stoji po pitanju tih obnovljivih izvora energije, imamo hidroelektrane treba u to ulagati još definitivno. Imamo tu projekt Sava o kojima se, o kojim se elektranama govori već desetljećima, nadam se da će i to biti u budućnosti realizirano jer će potrošnja električne energije u budućnosti sigurno rasti i moramo još dodatno podići proizvodne kapacitete. Evo, hvala.
Imamo dvije replike, prva je poštovane zastupnice Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Ste naveli odnosno vi smatrate što je naravno vaše pravo da je nuklearna energija najčišća pa ja sam vas htjela samo pitati da li to znači da vi zagovarate produženje rada Nuklearne elektrane Krško i da li znate da uz proizvodnju i produženje rada Nuklearne elektrane Krško onda dolazi i obaveza RH za skladištenjem nuklearnog otpada, da je mjesto predviđeno za to Trgovska gora, da je sama Nuklearna elektrana Krško na trusnom području što smo valjda jasno ustanovili prošle godine i da je isto tako Trgovska gora na području Banije jednako tako ne samo što je na trusnom području nego na području u kojem se sada događaju likvefakcije tla odnosno tlo se na pojedinim mjestima doslovno pretvara kao u tekuće tlo, što je jedna od teških posljedica potresa koji se tamo zbio.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Nađa.
Dakle, da jesmo za nuklearnu energiju iz razloga koji sam naveo tijekom rasprave. Što se tiče samog otpada za tu lokaciju treba stvarno razmisliti da li je to najprikladnija lokacija ili tražiti neku drugu, međutim činjenica da i drugi oblici proizvodnje električne energije koje trenutno imamo također generiraju otpad koji ili nekakve druge ajmo to tako reć nusprodukte, primjerice kada govorimo o termalnim elektranama koje također narušavaju kvalitetu zdravlja ljudi. Tako da kada gledamo proizvodnju energije u tom smislu, izuzev možda hidroelektrana više-manje trenutno sve drugo na neki način zagađuje okoliš, sad sve zapravo ovisi o tome koliko imamo omjere rizika i koristi od toga, a nuklearne elektrane su se do sada u Europi pokazale izuzetno pouzdane, a opet drži i niske troškove električne energije.
Hvala. Sljedeća je replika poštovanog zastupnika Ive Stiera.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolega ja sam se isto oko nuklearne elektrane htio javit kad ste već otvorili tu temu jer naravno oko zbrinjavanja otpada elektrane Hrvatska i onako o tome mora brinuti jer je suvlasnik Nuklearne centrale Krško, a alternativa za zbrinjavanje je u samom Krškom odnosno tamo u blizini, naravno to je skuplja varijanta i ima i to svojih ajmo reći negativnih elemenata što se tiče i same blizine Grada Zagreba, Samobora, Svete Nedelje itd., dakle koje je vaše mišljenje po tom aspektu? Jel kažem rekli ste da treba sagledati gdje bi eventualno taj otpad ako nije ova sada izabrana lokacija, gdje bi trebalo biti. Da li onda se zalažete da to bude tamo u Krškome u blizini Grada Zagreba?
Odgovor poštovanog zastupnika Nađa.
Pa mislim Krško već desetljećima postoji na toj lokaciji, mislim da više-manje da svi koji živimo na cijelom tom području smo svjesni da to tamo postoji, neće tako brzo nestati. Ali sa druge strane mislim isto tako da se nemamo čega bojati. Mislim čak da je bilo neko istraživanje povjerenje građana u Sloveniji najveće povjerenje u tu nuklearnu elektranu zapravo imaju ljudi koji žive u njenoj blizini, tako da mislim da tu strah prema tome neosnovan. A opet s druge strane naglašavam treba pazit na tu troškovnu komponentu prema građanima jer imamo situaciju primjerice jedne Francuske i Njemačke koje su susjedne zemlje, jedna zemlja ima nuklearne elektrane druga ih je pogasila i sada Njemačka ima najskuplju struju u Europi.
Hvala lijepo. Sada idemo na završna izlaganja klubova pa će prvi biti Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Evo završno u ime kluba zeleno-lijevog bloka želim reći da naš zaključak o ovoj strategiji nedovoljna ambicioznost i s obzirom na to da nam je bilo rečeno i za neke druge strategije da možemo podnijet prijedloge unapređenje, mi ćemo svakako poslati ono što smatramo da bi kao ciljevi trebali ući u tu strategiju. Naš prvi zahtjev je i to ćemo vam obrazložiti i poslati je jasan datum i godina zatvaranja termoelektrane na ugljen, dakle potpuni faze out ugljena. Dakle, zemlje unutar EU i to zemlje koje imaju svoj ugljen, svoj ugljen rade faze out unutar sljedećih pet godina. Dakle, mislim da mi koji nemamo taj problem da nam je to naš resurs nego ga uvozimo da nama to zapravo ne bi smio biti problem da odredimo nekakav petogodišnji do sedmogodišnji period faze outa za ugljen. Nakon toga smatramo da treba jasno ograničiti godinu prestanka istraživanja i eksploatacija fosilnih goriva na način da sada već odredimo da sve dozvole koje se dodaju za istraživanje i eksploataciju ne mogu prijeći 2040.g. Nadalje, isto tako tražimo puno veću ambiciju u smislu elektrifikacije prometa, ambicija koju tražimo nema samo ne tražimo samo u cilju i u efektu u smislu 60% ćemo ili 70% ćemo ili 90% ćemo nego i plan kako ćemo od toga prosperirati u smislu stvaranja novih radnih mjesta. I to je ono što evo ponavljamo čitavo vrijeme i zašto smatramo ovo ogromnom prilikom za Hrvatsku. Ogromnom prilikom da više nismo na začelju uvijek, da nismo zadnji po ili na dnu ljestvice EU po otpadu, da nismo po gubitku vode u cijevima, da nismo baš u svemu na začelju. I mislim da ovo može biti taj preokret ako se zaista odlučimo ozbiljno tome posvetiti. Kada se govori i ovdje se spominjalo da 1,5% BDP-a treba uložiti u dekarbonizaciju, 1,5% BDP-a, prvo to nije puno s obzirom da nam je cilj doslovno spašavanje žive glave, žive glave jer planet će preživjeti, mi nećemo, dakle 1,5% BDP-a. kada sam bila prije dvije godina na konferenciji u Americi oko green new deal tada je i savjetnik za financije njemačke kancelarke rekao upravo to, 1,5% BDP-a na razini EU je dovoljno za dekarbonizaciju do 2050.g. na toj razini su i oni računali. Međutim kada govorimo da je to 1,5% BDP-a ne smijemo to gledati kao trošak, to je investicija, ne ide tih 1,5% BDP-a nećemo ga zapaliti pa će otić u zrak. To su investicije u bolju infrastrukturu za energetiku, bolju infrastrukturu za komunalne usluge, to su ogromne investicije u istraživanje i razvoj ako pametno planiramo o tome. Dakle, to su investicije u kreiranje zaista boljih i kvalitetnijih radnih mjesta od povremenih sezonskih poslova u turizmu, znači to je ogromna prilika i nemojmo gledati na to kao trošak. To je investicija, samo mi sada investicije više nećemo imati u ovim i ovim i ovim područjima nego ćemo ih preusmjeriti u druga. Znači i do sad smo trošili 1,5% BDP-a ili 3% na svašta. sad ćemo trošiti pametnije i na druge stvari. Ali da bi tome tako bilo, mi za svaki output koji želimo dobiti do 2030. pa onda i do 2050., moramo planirati čitav ciklus, od investiranja u istraživanje i razvoj do proizvodnje komercijalizacije tih proizvoda i stavljanja na tržište, ne samo hrvatsko nego i europsko, i to može biti i ta naša velika prilika. I zato mi je žao da nismo to na taj način detaljno isplanirali u NPOO-u, nadam se da će se to napraviti kroz neke sektorske strategije jer ta poveznica se nažalost tamo ne vidi. Vidi se samo što hoćemo imati kao konačni nekakav output. I to nije dovoljno ambiciozno [[Upadica Reine: Hvala.]] Evo, malo više ambicije i više vjere da nam ovo zapravo može biti velika prilika. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeće završno izlaganje bit će u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a a govorit će poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Uvaženi predsjedavatelju, kolegice zastupnice i zastupnici. U ime kluba Centra i GLAS-a već smo naznačili da podržavamo donošenje ove strategije, podržavam ju i ja osobno, međutim želim upozoriti na nekoliko stvari. Čini mi se da je i ovo jedna u nizu strategija koju RH donosi zato što ju mora imati, ne zato što se uistinu dubinski posvetila formiranju ciljeva koji se u toj strategiji navode. Drugo što smatram da je zapravo poražavajuće kako za naše građane tako i za generacije koje dolaze, ta činjenica da mi govorimo o strategiji koja ima pogled u 2050. a o njoj raspravljamo doslovno tijekom jednog jedinog prijepodneva u situaciji kad u sabornici imamo desetak zastupnika, što nam to zapravo govori koliko je ova strategija doista za sve nas i kao političare i kao zastupnike na kraju krajeva, kao građane koji vode računa o novim naraštajnima, koliko nam je bitna, koliko nam je do nje stalo. Također želim reći da kao što sam rekla u jednoj replici je najveći problem RH to što vlastite strategije ne provodi i što konačni učinak u ostvarivanju ciljeva iz pojedinih strategija u pravilu izostaje. Bojim se da će tako biti i sa ovom strategijom ponajviše iz razloga što ona zapravo ni na koji način ne komunicira i ne osvrće se na druge strategije koje bi sa ovom trebale biti komplementarne jer jedna o drugoj uzajamno ovise. Primjerice Strategija regionalnog razvoja, primjerice Strategija suzbijanja korupcija koja je itekako ovdje bitna. Reći ću zašto. Nedavno smo imali prilike vidjeti u medijima članak kako je Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost imao manjak od 700 milijuna kn što se utvrdilo još prije jedno 5 g. a da unatoč tome što je protekao ovaj značajan vremenski rok, mi još uvijek imamo situaciju da se istraga o tom slučaju zataškava i to zbog toga što nema političke volje s jedne strane a s druge strane zato što se štite politički partneri. A tko su ti politički partneri koji bi otkrivanjem kuda je nestalo 700 milijuna kn namijenjenih za energetsku obnovu fasada, trebalo nestati, to su ministar Tomislav Čorić i to su ljudi koji imaju upravljačku moć u zagrebačkom centru za gospodarenjem otpadom. Sve ono što smo govorili danas tijekom ove rasprave u ime klubova o tome kako bi ova strategija trebala omogućiti nove gospodarske potencijale, otvaranje novih gospodarskih grana, čitavih industrija, radnih mjesta, unaprijediti živote kako građana tako i dati nova krila razvoju poduzetništva, ponovno će pasti u vodu na istom testu na kojem padaju manje-više i svi drugi pokušaji da se u Hrvatskoj nešto transformira. U korupciji, u klijentelizmu, u sustavu koji nije kadar kontrolirati samog sebe i ljude koji se na čelna mjesta postavljaju i zato ponovno ističem, ako ćemo imat dokumente reda radi, ako ćemo ih usvajati zato da možemo prijaviti kvačicu u neku kućicu nadležnih tijela na razini EU-a, onda žali Bože truda, rada i posla jer od provedbe takve strategije neće biti apsolutno ništa. Kao što sam rekla, ciljevi su dobri, ali provedba će izostati pa ja predlažem da kroz čitav niz zakona koje će biti potrebno mijenjati, da detalj po detalj, da segment po segment raspravimo u raspravama koje neće trajati ovako kratko kao što je trajala rasprava po ovoj točci dnevnoj reda. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Prije nego što prijeđemo na slijedeću točku, htio bih samo najaviti da ćemo nakon nje imati iznošenje stavova klubova i neovisnih zastupnika pa evo, molim vas da vodite o tom računa, da prenesete eventualno kolegama koji nisu ovdje a žele govoriti u ime klubova ili neovisnih zastupnika itd.
Prema tome sad bismo prešli onda na slijedeću točku, a ona ima dva djela A) Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije i - B) Prijedlog Odluke o imenovanju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 11. Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji. Raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Želi li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu i u ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovana zastupnica Danica Baričević. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani predstavnici ministarstva, cijenjene kolegice i kolege evo pred nama se nalaze Prijedlog Odluke o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije, isto tako njihovo imenovanje. Dakle, temeljem Zakona o Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji Hrvatski sabor imenuje i razrješava te članove upravnog vijeća na vrijeme i mandat od 4 godine. Dakle, na temelju javnog poziva Ministarstva kulture Vlada RH je upravo predložila saboru da razriješi i imenuje. Dakle na sjednici održanoj 22. travnja '21. utvrdila je Vlada RH prijedlog o razrješenju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještaje novinske agencije upravo zbog isteka mandata i to Slavice Cvitanić iz reda zaposlenih u Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji te Brune Dobronića, Maje Pleskalt i Romane Bogut iz reda ekonomsko-financijskih, pravnih i informatičkih stručnjaka. Na istoj sjednici Vlada RH upravo na temelju provedenog postupka po obavljenom javnom pozivu utvrdila je prijedlog odluke o imenovanju dijela članova Upravnog vijeća Hrvatske izvještajne novinske agencije kojim se članovima Upravnog vijeća Hrvatske novinske izvještajne agencije predlaže imenovati Andreja Matijaševića iz reda zaposlenih u Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji te Slavka Kozinu, Božidara Đereka i Suzanu Grubešić iz reda ekonomsko-financijskih, pravnih i informatičkih stručnjaka. Upravo smo dobili te prijedloge odluka s odgovarajućom dokumentacijom koja je dostavljena svima nama saborskim zastupnicima u prilogu. Stoga će Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. U ime Kluba zastupnika SDP-a govorit će poštovani zastupnik Matko Kuzmanić. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani zastupnici, evo slušajući kolegicu Baričević nisam samo shvatio čita li ona na neki način iznošenje stava Odbora za informiranje, informatizaciju i medije ili praktički stava HDZ-a. Ja bi rekao par riječi o ovome, odmah u startu da kažem ad hominem protiv nikog nemam ništa, ljude niti poznajem, niti znam, ali vidim da način na koji se kadrovira u javnim servisima, znači javna Hrvatska televizija i javna Hrvatska izvještajna novinska agencija u ovom konkretnom slučaju, mislim da nije dobar. Nama na odbor dođu materijali bez ikakvog obrazloženja. Jasno mi je da upućen javni poziv, temeljem kojih kriterija i koga predsjednik Vlade tu predlaže. Ono na čemu bi mu ja čestitao da je on jako dobar u primjenjivanju onih staljinističkih metoda da je kadrovska politika najbitnija. Volio bi da smo malo u nekim drugim područjima uspješniji kao što smo, kao što je naša Vlada uspješna u kadroviranju i zapošljavanju po javnim službama pa se onda čudimo sutra kada predsjednik Republike nazove javnu i lokalnu televiziju YUTEL-om. Javni servisi trebali bi biti u službi građana i možda u nekoj budućnosti se ove odluke, bi se trebale donositi na potpuno drugačiji način. Ne samo u Hrvatskoj izvještajnoj novinskoj agenciji nego i Hrvatskoj radio televiziji i drugim hrvatskim javnim servisima. Ponovit ću, ad hominam protiv nijednog prijedloga ovdje osobno nemam ništa, ali protiv načina na koji se bira imam. I iz tog razloga i iz još jednog razloga kojeg ću vam sada reći Klub SDP-a neće podržati ovaj prijedlog. Neće ga podržati i zbog toga što ovaj prijedlog je prijedlog Vlade bez dodatnog obrazloženja, Vlade kojom upravlja HDZ odnosno organizacija kojoj hrvatski građani zbog svih afera koje smo do sada vidjeli nemaju razloga vjerovati. Ja nemam ništa protiv ovih ljudi, ali protiv onoga tko ih predlaže i na koji način imam i iz tog razloga SDP ovaj prijedlog podržati neće. Eto, hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govoriti poštovani zastupnik Vilim Matula. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče, državni tajniče, vrlo kratko, neću vam uopće oduzimati vrijeme. Znači od kolega novinara, od kolega iz novinarskog sindikata, dakako i od ljudi iduće ovaj i osobno tako mislim o Andreju Matijaševiću samo sve najbolje na toj listi. Što se tiče ovih stručnjaka raspitivali smo se i za sada o njima stvarno smo isto čuli da su to sve stručnjaci odnosno stručnjakinja i iskoristit ćemo do trenutka glasanja da vidimo hoće li eventualno doći nešto u međuvremenu što bi bilo u ovom smjeru, razumijem razloge ove kolege Kuzmanića ovaj dapače, do tada evo ne određujemo se niti da, trenutno mogu reći da suzdržani, ali o ovim ljudima prije svega o Andreju Matijaševiću imamo vrlo pozitivno mišljenje. Hvala.
Hvala lijepa. Time bih zaključio raspravu o ovoj točci, a o njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti.