33. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky (zákon o zrušení Fondu národního majetku), ve znění pozdějších předpisů, a některé další související zákony /sněmovní tisk 130/ - prvé čtení Požádám paní ministryni - už je u stolku zpravodajů, bude bod uvádět. Požádám pana poslance Vránu, který je zpravodajem pro prvé čtení, aby také zaujal místo u stolku zpravodajů. Ještě než dám slovo paní ministryni, konstatuji omluvy došlé předsedovi Poslanecké sněmovny, a to pana poslance Jana Farského od 16.40 do konce jednacího dne, pana poslance Juchelky od 11.15 do 12.30 z pracovních důvodů a od 12.00 do 19.00 hodin pana poslance Nachera, který se omlouvá z důvodu práce v regionu. Nyní má slovo paní ministryně financí České republiky Alena Schillerová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Ještě jednou dobrý den, dámy a pánové. Dovolte, abych vás seznámila s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky, tzv. zákon o zrušení Fondu národního majetku. Hlavním cílem zákona, který je účinný od 1. ledna 2006, bylo zajistit převedení majetků a závazků spravovaných Fondem národního majetku České republiky, které vznikly z privatizace podle zákona č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby, na stát, konkrétně na Ministerstvo financí. Podle § 4 tohoto zákona existují zvláštní účty privatizace, které slouží ke správě výnosů z prodeje privatizovaného majetku a ze zisku z účasti státu v obchodních společnostech. V dnešní době jde zejména o společnost ČEZ, Čepro, MERO a Český Aeroholding. Tyto účty jsou podřízeny souhrnnému účtu a nejsou součástí státního rozpočtu. Nakládání s prostředky zvláštních účtů privatizace je taxativně vymezeno v § 5 odst. 3 zákona o zrušení Fondu národního majetku a právě tento paragraf je předmětem návrhu předkládané novely. Účelem úpravy § 5 odst. 3 je 1. vypuštění částí zákona, které již pozbyly věcného opodstatnění, neboť nebyly dlouhodobě využívány, např. možnost převodu finančních prostředků na Státní fond dopravní infrastruktury nebo převod na Státní fond rozvoje bydlení. Dále byly vypuštěny ty výdajové tituly, které přímo nesouvisí s procesem privatizace a lze je financovat z jiných zdrojů, např. byla zrušena možnost financování výstavby průmyslových zón nebo možnost výdajů na úhradu nákladů spojených se záchranou klenotů naší národní identity. 2. V § 5 odst. 3 písm. c) bod 5 je dána podmínka pro převod prostředků ze zvláštních účtů do státního rozpočtu na úhradu deficitu důchodového systému, avšak od druhé poloviny roku 2017 nelze tuto podmínku naplnit. Odstranění této podmínky uvolní převody privatizačních prostředků do státního rozpočtu. 3. Zdrojem příjmů zvláštního účtu je výnos z prodeje privatizovaného majetku a zisk z dividend společností, ve kterých má stát podíl. Pro případ, že by příjmy zvláštního účtu nebyly schopny pokrýt zákonné požadavky a smluvní závazky vyplývající z privatizačního procesu, např. na ekologické závazky, umožňuje návrh novely převod prostředků ze státního rozpočtu na zvláštní účty privatizace. Aktuální stav zvláštního účtu je 21 miliard korun, přičemž tzv. vázané prostředky, tzn. určené na držení jistin veřejných zakázek, krytí smluvně ekologických závazků a nutný zůstatek pro financování zvláštního účtu do inkasa dividend, představují aktuálně asi 6,5 miliardy korun. Děkuji vám za pozornost.
Děkuji paní ministryni financí České republiky Aleně Schillerové. Slova se ujme pan zpravodaj pro prvé čtení pan poslanec Petr Vrána. Máte slovo, pane zpravodaji.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dobré dopoledne, vážení členové vlády, vážené poslankyně, vážení poslanci. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 178/2005 Sb., o zrušení Fondu národního majetku České republiky a o působnosti Ministerstva financí při privatizaci majetku České republiky, popsala vyčerpávajícím způsobem paní ministryně Schillerová. Nicméně mi dovolte zopakovat a zdůraznit základní smysl návrhu, ve kterém jsou implementovány závěry z usnesení vlády č. 610 ze dne 4. září 2017. Cílem návrhu je eliminace rizik spojených s nedostatkem prostředků na zvláštních účtech privatizace, odstranění přebytečných výdajových titulů ze zvláštních účtů privatizace, které nebyly nikdy využity, umožnění převodu potřebného množství financí ze zdrojů státního rozpočtu v případě nedostatku finančních prostředků na zvláštních účtech privatizace a umožnění převodu všech zbytkových prostředků hospodaření zvláštních účtů privatizace do státního rozpočtu. Vážené dámy, vážení pánové, děkuji za pozornost a dovoluji si vás poprosit o propuštění návrhu zákona do druhého čtení.
Děkuji panu zpravodaji za jeho zpravodajskou zprávu. Otevírám obecnou rozpravu, do které mám zatím čtyři přihlášky. S přednostním právem začne svým vystoupením pan poslanec Miroslav Kalousek, připraví se pan kolega Ferjenčík. Prosím pane předsedo, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, řekněme si otevřeně, že ani tak nejde dnes o příjmy z privatizace, protože ty jsou minimální, ale jde o poměrně pravidelné dividendy především z ČEZu, ale i z ČEPRO, MERO, zisk z Budvaru - nevím, na co jsem zapomněl. [[Dívá se ke stolku zpravodajů.]] Děkuji. Paní ministryně to má v koláčovém grafu, takže může potvrdit má slova. Ne náhodou zákonodárce v minulosti chtěl, aby tyto prostředky mohly být zapojeny do důchodového účtu jenom v situaci, kdy je důchodový účet v deficitu, abychom je nezapojovali v okamžiku, kdy je důchodový účet v přebytku. Důchodový účet v přebytku je vždycky, když se ekonomice mimořádně daří, je málo nezaměstnaných, rostou platy - tak logicky se dostává důchodový účet do přebytku. Je to proto, abychom tyto prostředky, pokud se ekonomice daří, směřovali do investiční aktivity, nikoliv do transferů obyvatelstvu. Já zdůrazňuji, že nemám nic proti zvýšení důchodů, o kterém jsme tady hovořili v minulém bodě, ale jsem přesvědčen, že prostředky na zvýšení důchodů měla vláda najít v bilanci státního rozpočtu a nehledat je dodatečně na privatizačním účtu. Ono totiž příští rok bude potřeba také valorizovat, přespříští rok bude potřeba také valorizovat a nemůžeme počítat s trvale udržitelným růstem. Něco takového v tržní ekonomice není možné. Co budeme dělat, až se ekonomický cyklus obrátí a dostaneme se do recese? Už teď je investiční politika vlády, troufnu si říct, velmi nezodpovědná. Vláda sice objíždí regiony, slibuje hory, doly, černý les v každém kraji, jak budou silnice, jak budou školy, školky, jak bude všechno, ale otevřeně si řekněme, že v letošním roce, v roce mimořádné konjunktury, vláda investuje o 24 mld. méně, než jsme např. investovali my v roce 2012 v době ekonomické krize. Protože ty skutečné vládní priority jsou někde jinde. Když to vezmu na procento k celkovým výdajům, tak zatímco v tom roce 2012, v době krize, to znamená mnohem vyšší nezaměstnanosti, mnohem více povinných dávek souvisejících s nezaměstnaností, jsme dokázali investovat téměř 10 % celkových výdajů na investice, tak vláda v roce letošním, v době mimořádné konjunktury, investuje, jak již jsem řekl, o 24 mld. méně, což je něco málo přes 6 % celkových výdajů státního rozpočtu, což je dramaticky nízké číslo. V okamžiku, kdy budou převedeny prostředky z privatizačního fondu do prosté bilance státního rozpočtu, tak se tohle nepříznivé číslo ještě mírně sníží. Z těchto důvodů, které jsem řekl, jsem přesvědčen, že není žádný racionální důvod převádět tyto prostředky na účely transferů obyvatelstvu, ale ponechat je na investiční aktivitu, a navrhuji zamítnutí v prvním čtení. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Miroslavu Kalouskovi. Poznamenal jsem návrh na zamítnutí. Budeme pokračovat vystoupením pana poslance Ferjenčíka. Ještě předtím, než dorazí, konstatuji omluvu došlou předsedovi Poslanecké sněmovny, a to omluvu pana poslance Jakuba Michálka od 11.45 z pracovních důvodů do konce jednacího dne. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, tento návrh velmi dobře ilustruje, co se děje, když legislativu iniciuje PR oddělení pana Babiše místo toho, aby vznikla na základě nějaké potřeby. Pan Babiš chce vypadat dobře v médiích, tak zvyšuje důchody. To je logické. On to sliboval před volbami, nikdo mu to ani nezazlívá, nikdo ani nenavrhl ten zákon zamítnout. Budiž. Současně ale pan Babiš chce v médiích vypadat dobře, tak potřebuje mít rozpočet v černých číslech, důchodový účet v černých číslech. Ale ty peníze tam reálně nejsou. No tak vymyslel to, že se vezmou peníze, které jsou určené na investice, dosypou se do státního rozpočtu jako běžný příjem, on bude v černých a zase se pochlubí, že je skvělý hospodář, který zase šel po chodbě na Ministerstvu financí a našel několik miliard. To je přesně, co dělá tenhle zákon. Ten zákon normálně umožňuje financovat dokonce i ty důchody, akorát nejprve by musel pan Babiš přiznat, že to přivedl do minusu, že dostal ten systém do červených čísel. A to by musel přiznat předtím, než by bylo možné tam následně ty peníze z příjmů státních firem zahrnout. Ale místo toho, aby to přiznal, tak je tam chce zahrnout dopředu, aby byl jakoby v černých. Ale je to jenom účetní trik. Úplně stejný účetní trik, jako když vzal peníze z rezerv a přisypal je do státního rozpočtu, zase aby snížil státní dluh. Úplně stejný účetní trik, jako dělá v celé řadě dalších oblastí. A my jako Piráti nesouhlasíme s tím, aby se politika státu určovala na nějakém PR oddělení politické strany a aby se zákony dělaly proto, aby mohl být proveden nějaký účetní trik. Proto s tímto zákonem naprosto nesouhlasíme. My máme za to, že jednorázové příjmy státních firem nebo to, co zbylo z privatizace, mají sloužit na jednorázové výdaje. Je naprosto logické, aby když má stát nějaký mimořádný příjem, aby to utratil způsobem, který bude jednorázový a který bude zase nějakým způsobem mimořádně uplatnitelný, třeba přinese nějaký výnos v budoucnosti. Sypat tyhle peníze do státního rozpočtu jako běžný příjem je podle nás naprostý nesmysl. Navíc hrozí, že nebude dost peněz na odstraňování ekologických zátěží, což podle nás je daleko důležitější, než aby pan Babiš vypadal v tisku dobře, až se bude hlásit, jak dopadl státní rozpočet. Takže skutečně tenhle zákon je podle nás naprosto účelový. Je to za cílem účetních triků. Nesouhlasíme s tím a myslíme si, že příjmy z privatizace a příjmy z výnosů státních firem se mají využívat velmi obezřetně, jednorázově, nejlépe na investice. Podporujeme návrh na zamítnutí.
Děkuji panu poslanci Ferjenčíkovi. Nyní paní poslankyně Věra Kovářová, připraví se pan kolega Skopeček. Paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, dovolte, abych se i já jménem klubu Starostů a nezávislých vyjádřila k oné novele zákona. Tato novela řeší situaci, kdy chce zjednodušit přesun peněz z privatizačního účtu do státního rozpočtu, a zároveň ruší některé vazby, např. na Státní fond dopravní infrastruktury. Podle našeho názoru to není správné. Naopak takovouto vazbu by bylo třeba ještě prohloubit a nechat možnost přesunout ony prostředky do Státního fondu dopravní infrastruktury. Stav dopravní infrastruktury je totiž takový, jaký je, a bez dostatečných prostředků se nezlepší, a to s ohledem na jeho zásadní význam pro rozvoj ekonomiky. A mělo by to být prioritou. Ostatně zaznělo to i z úst ekonoma Aleše Michla, který je poradcem předsedy vlády a ministryně financí, který říká, že v době růstu je nezbytné investovat do infrastruktury, což je důležité pro náš hospodářský růst. Proto nás velmi překvapuje, že v době růstu vláda nechce vytvářet rezervy na horší časy a chce je využívat jednorázově na potřeby, které velmi rychle narůstají a kdy jeden nápad střídá druhý. Proto si myslíme, že je nutné vytvářet rezervy na horší časy, to zaprvé, anebo investovat do infrastruktury, což je důležité pro náš hospodářský růst, a připojujeme se k návrhu, který zde padl, a to je návrh na zamítnutí.
Děkuji paní poslankyni Věře Kovářové. Nyní pan poslanec Jan Skopeček, zatím poslední přihlášený do rozpravy. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji pěkně. Já jsem také chtěl přednést návrh na odmítnutí v prvním čtení, takže se připojuji k tomu původnímu návrhu pana kolegy Kalouska. Myslím si, že to je přesně ukázka toho, jakým způsobem chce vláda přistupovat k veřejným financím. Máme tu, nebo slyšíme řeči o tom, jak je velmi úspěšná, jak se bude chovat velmi fiskálně odpovědně. Od hnutí ANO slyšíme, že jsou vlastně pravicovou stranou, že mají velký průnik s pravicovou agendou, aby přišli v době ekonomického růstu, kdy mají generovat ve státních financí přebytky, což se jim nedaří, protože už máme schválen další rozpočet s deficitem, přestože už máme několikaletý ekonomický růst, ale ani ty deficitní rozpočty jim nestačí, oni si ještě chtějí sáhnout na peníze, které tu máme z privatizace, které tu máme z mimořádných příjmů, které do privatizačního fondu plynou z dividend státních podniků. To by přeci měly být peníze určené primárně na období krize, na období, kdy půjde ekonomika dolů, kdy bude nižší výběr daní, kdy naše veřejné výdaje budou nad tím, co dokáže v daný okamžik, kdy ekonomika bude na dně, stát vybrat. V takové chvíli si dovedu představit, že vláda přijde a poprosí Poslaneckou sněmovnu o to, že je mimořádná situace a že potřebuje dodatečné příjmy. Nerozumím tomu ale v okamžiku, kdy máme ekonomický růst, kdy před sebou máme, a mluvili jsme o tom před chvílí dlouhou dobu, kdy před sebou máme, nebo celé politické spektrum před sebou má velký úkol připravit důchodovou reformu, a je zřejmé, že pokud se ta důchodová reforma nemá dotknout stávajících důchodců, tak ji bude potřeba nějakou dobu financovat z mimořádných zdrojů. Právě proto vznikl tento fond. Právě proto tento fond existuje. A já vůbec nechápu vládu, nebo chtěl bych slyšet paní ministryni, proč má ambici sahat na mimořádné prostředky, u kterých vždycky stát počítal, že je bude používat na mimořádnou situaci, proč je chce do státního rozpočtu v letech, kdy se ekonomice daří a kdy i rozpočty našich veřejných financí, resp. deficity se snižují. Ani úplně nerozumím důvodové zprávě, která ten zákon doprovází, protože v té důvodové zprávě se můžeme dočíst, že stát má velmi vysoké závazky na řešení ekologických škod dříve privatizovaných podniků, dokonce jsou tam vyčísleny. Ty závazky jsou velmi vysoké. Je tam řečeno, že ve stávající legislativě tyto ekologické škody lze hradit právě jenom z titulu peněz, které jsou v tomto rozpočtu. Polovina nebo tři čtvrtě důvodové zprávy je o tom, jak je potřeba zabránit utrácení těchto peněz, protože by nemuselo být na závazky, které už jsou zasmluvněny, a stát by musel hradit pokuty. Dokonce tam Ministerstvo financí přichází s návrhem, že kvůli tomu přestane z tohoto účtu dotovat investiční pobídky, což je věc, se kterou já určitě souhlasím. Ale čteme si celou důvodovou zprávu, jak je tento fond ohrožen, co se týče cash-flow, co se týče finančních prostředků, a následně je tam poslední bod, kdy si vláda stěžuje, že v době, kdy vybírá na důchodovém pojištění více peněz, než aktuálně potřebuje na důchody utratit, tak že tyto prostředky nemůže využít a že je to hrozná chyba a proč jako tyto peníze leží někde na účtech, když by mohly být rozpuštěny do státního rozpočtu, ze kterého chce zřejmě vláda platit další úředníky navíc, protože když se podíváme na statistiku investic, tak zjistíme, že kromě přijímání dalších byrokratů ta vláda toho příliš v investicích nepředvedla. Chci se tedy paní ministryně ptát, proč ten rozpor v důvodové zprávě, proč tři čtvrtě zprávy ukazuje, jak je potřeba ten systém, ty privatizační peníze chránit, protože jsou tam obrovské závazky na hrazení náprav ekologických škod, proč tam dokonce navrhuje i to, že například na ty investiční pobídky kvůli tomu ty peníze nepůjdou, s čímž bych já s paní ministryní souhlasil, ale následně tam přichází s návrhem, že i v době, kdy se na důchody vybere více peněz a není potřeba si do tohoto fondu sáhnout, tak vláda chce přesto ty peníze rozpustit do státního rozpočtu a zřejmě je utratit na další provozní výdaje. Je to ukázka naprostého diletantismu v přístupu k veřejným financím. Teď je přesně období, kdy bychom měli šetřit na horší časy. Je období, kdy bychom měli šetřit na budoucí důchodovou reformu, se kterou nedoufám, že tato vláda, ale nějaká další bezesporu přijde, a ta důchodová reforma bude stát bezesporu peníze a ty peníze je potřeba chránit. V důvodové zprávě si sami můžete přečíst v tom odůvodnění, které cituje, že při přípravě právních předpisů o privatizaci majetku státu v letech 1990 až 1991 se vycházelo z politickoekonomického předpokladu, že výnosy z prodeje majetku státu a majetkových účastí budou zvláštně chráněny, odděleny od státního rozpočtu a bude taxativně určeno, jak budou moci být využívány. Myslím si, že to byla správná a chytrá úvaha lidí, kteří připravovali privatizaci, že tu prostě bude oddělený od státního rozpočtu účet, na kterém se tyto peníze budou shromažďovat, a budou využívány s velkou opatrností a jen na věci, které mají smysl. Myslím si, že utrácet je na další provozní výdaje, smysl nemá a že je potřeba je šetřit. Proto se přihlašuji k tomu, abychom tento zákon odmítli, a prosím i kolegy z hnutí ANO, kteří jinak verbálně a mediálně mluví o tom, jak je potřeba šetřit a jak je potřeba se odpovědně chovat k veřejným financím, aby toto zamítnutí podpořili. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Skopečkovi. Nejdřív mi dovolte, abych konstatoval omluvu došlou předsedovi Poslanecké sněmovny pana poslance Františka Váchy od 12 do 18 hodin. Nyní mám dvě přihlášky, a to pana poslance Farského a pana poslance Zbyňka Stanjury. A paní ministryně. Pane poslanče, máte slovo.
Pan předsedající, vážené kolegyně, vážení kolegové, žijeme v naprosto unikátním období výjimečného růstu, kdy ekonomika šlape, kdy firmy mají zakázky, kdy je nízká nezaměstnanost a odvody do státního rozpočtu jsou nebývalé, skutečně období, které je výborné, že trvá, ale je jisté, že nebude trvat věčně. V tuto dobu je vlastní každému dobrému hospodáři, že neutrácí rezervy, ale ty rezervy naopak vytváří. Tento krok, kdy chceme uvolňovat rezervy, které by právě pro ty chvíle, kdy bude na státním rozpočtu, aby pomohl s investicemi, aby podpořil zaměstnanost, aby rozpustil finance mezi lidi, tak využitím a vyčerpáním fondu v tuto chvíli tyto možnosti nebudou. Je to nezodpovědné k té blízké budoucnosti, která, ať chceme, nebo nechceme, prostě nastane. Ekonomické cykly fungují, a když ekonomika takhle výborně šlape, nemůžeme počítat s tím, že takto výborně bude šlapat celou dobu. Přesto evidentně máte sílu na to, aby Fond národního majetku byl rozpuštěn a jeho finance byly využity pro rozpočtové priority této vlády. Chtěl bych tady jednu připomenout a přimluvit se za ni. Všichni, jak jsme kandidovali do Poslanecké sněmovny, jsme před volbami říkali, že hlavní prioritou státu by mělo být školství, vzdělávání. Myslím si, že je dobře, že jsme to říkali, protože skutečně jediná skutečná dálnice k prosperitě je vzdělání. A pokud se tedy už mají uvolnit tyto peníze z Fondu národního majetku, nechť jdou do vzdělávání, nechť jdou do školství, protože to je ve skutečnosti to nejlepší zajištění financování důchodů. Pokud porostou mzdy dostatečně rychlým způsobem, a se vzdělanou pracovní silou samozřejmě porostou, tak to umožňuje i to, aby se ufinancoval náš průběžný důchodový systém. Pokud v této fázi vyčerpáme rezervy na jednorázové platby, které bychom si sice všichni přáli, a každý by samozřejmě chtěl všem potřebným přidat, ale je to krátkozraké a pro budoucnost neodpovědné. V tomto bych se přimlouval, pokud už tu sílu uplatníte a Fond národního majetku zrušíte, aby finance, které z toho státní rozpočet získá, šly do vzdělání, protože to je nejlepší investice, kterou můžeme udělat. Děkuji za pozornost.
Děkuji. S přednostním právem pan předseda Stanjura. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Dobrý den, pane premiére, milí členové vlády, milé kolegyně, milí kolegové. Pro nás jako pro občanské demokraty není klíčové, zda zůstane zachován nebo zrušen Fond národního majetku. Pro nás je klíčové, co bude s těmi penězi, abychom v té debatě se nedostali do poloh, které nemáme. To znamená, to, že odmítáme tento návrh zákona, není tím, že chceme za každou cenu zachovat Fond národního majetku. A první poznámka, kterou k tomu chci říct. Já jsem v minulých dnech zaznamenal v médiích memorandum, které představil veřejnosti ministr dopravy, že zvažuje stomiliardový úvěr na výstavbu dopravní infrastruktury ze strany Evropské investiční banky. Teď pominu, že by takový velký dlouhodobý závazek neměla přijmout vláda v demisi, ale v zásadě se dá říct, že investice do infrastruktury je věc, která by měla mít politickou podporu. A bavme se o tom, který finanční nástroj je lepší nebo výhodnější pro Českou republiku a pro státní rozpočet. My jsme na takovou debatu připraveni. Tak kdyby například tento návrh zákona říkal "zrušíme Fond národního majetku a ty peníze použijeme do dopravní infrastruktury s plánem, jak je využít", tak si myslím, že ta debata by byla úplně jiná. Druhá možnost je to, co říkal můj předřečník pan poslanec Farský, použít to ve vzdělání. Takže klíčová část debaty je, na co použijeme ty peníze, ne, jestli ten fond zůstane nebo nezůstane zachován i s těmi omezeními, která pro čerpání zdrojů jsou uvedena v platném zákoně. Já jsem z Moravskoslezského kraje a určitě se shodneme v tom, že staré ekologické zátěže je věc, která se musí řešit. Mám tady pár čísel. Doufám, že jsou správná. Za 27 let, kdy se to řeší, tak z celkového objemu starých ekologických zátěží stát vynaložil zhruba 61,6 mld., což je 2,3 mld. ročně v průměru. S tím ovšem, že v posledních třech letech je čerpání zhruba na třetině toho průměru. To znamená, že dramaticky klesly výdaje státu na odstraňování starých ekologických zátěží, a to v průměru na 0,7 mld. ročně, tzn. za poslední tři roky je to zhruba 2,1 mld. A podle závazků z 90. let zůstává nevypořádáno něco kolem 90 mld. Rozumím výhradám, že to číslo není správné, že je příliš vysoké, já to číslo neobhajuji, nicméně ta částka je opravdu vysoká. Mimo jiné se zdroje z Fondu národního majetku používaly na odstranění starých ekologických zátěží. Je to ve smlouvách mezi státem a nabyvateli majetku. Těch smluv bylo [[několik slov nesrozumitelných]]260. Myslím, že po změně majetkových struktur je jich přes 300. A co je na tom důležité, že soutěž na odstranění ekologické zátěže nemůže dělat a nedělá a nesmí dělat nabyvatel majetku, ale stát, resp. Ministerstvo financí. Pokud bychom postupovali tím tempem jako v posledních třech letech, tak čirou matematikou nám vyjde, že staré ekologické zátěže odstraníme do roku 2100. To si myslím, že nikdo z nás nechce. A jedna z otázek, která se nabízí u tohoto návrhu zákona: jak se bude financovat odstranění starých ekologických škod? Jaká je vlastně strategie státu? Já rozumím, že v roce 2018 ten pohled je jiný než na začátku 90. let. Ale nějakou strategii by ten stát měl zvolit. A měl by vědět, jak se dostat k tomu, aby staré ekologické zátěže byly odstraněny. Nic takového návrh zákona nepřináší. Spíš to vzbuzuje obavy, že v příštích letech, až budeme klást otázky, a jedno, ze které politické strany a ze kterého regionu, co bude stát dělat s odstraňováním starých ekologických zátěží, tak odpovědí může být: nejsou na to peníze. A to, že to nebyla priorita, je vidět i na tom čerpání v minulých třech letech. Já samozřejmě neznám důvody, proč to bylo tak nízké. Možná jsou objektivní důvody, že v těch letech to byla necelá třičtvrtěmiliarda v průměru. To opravdu nechci kritizovat. Ale fakt je takový, že za poslední tři roky 2,1 mld. a zůstávají desítky miliard nevyřešených ekologických zátěží. A to ještě v té statistice není DIAMO a závazky, které řeší DIAMO. To je ještě další kapitola v celé té problematice. Takže podle našeho názoru je lepší v této chvíli ten fond nerušit, vést politickou debatu, jak ty prostředky využít, vést politickou debatu o tom, zda rozšířit možnosti využití těch peněz, aby ten zákon nebyl tak striktní. To všechno se dá. Ale podle našeho názoru se to nedá udělat ve druhém čtení. Podle mě musí předcházet nějaká širší dohoda, delší plán, jak u těch ekologických zátěží, třeba u financování dopravní infrastruktury, odhadnout budoucí příjmy, které logicky klesají do fondu, a tuhle otázku řešit v celých souvislostech. Jinak ten fond vyprázdníme, peníze se uvolní letos nebo příští rok, ale otázka financování ekologických zátěží či dopravní infrastruktury nebo vzdělávání zůstane bez odpovědí. A kdybych chtěl popichovat pana premiéra, jako že asi chci, tak mu řeknu: Vy jste před několika týdny řekl, že jste našel 170 mld. v rozpočtu. No tak to, co je v tom Fondu národního majetku, určitě letos nepotřebujete. My už jsme si s paní ministryní financí vysvětlovali, že to tak není. Já tomu rozumím. Já jsem se v tom shodl s paní ministryní financí. Jenom jsem říkal, ať to probere s vámi, že vy jste říkal, že jste našel 170 volných miliard. Ony evidentně volné nejsou. Děkuji.
Děkuji. S faktickou poznámkou je přihlášen pan předseda vlády Andrej Babiš. Prosím, pane premiére, máte slovo.
Dobrý den, děkuji za slovo. Mě mrzí, že pan Stanjura, významný člen rozpočtového výboru, tady říká, že jsem našel 167 miliard. Proč mluvíte tak demagogicky, když dobře víte, že jsou to nespotřebované výdaje? Že jsou to rozpočty z minulých let, které neutratily ty resorty, které stále chtějí víc a víc a potom nejsou schopny utrácet? Prosím vás, ekologické zátěže. Já jsem strašně rád, že o tom mluvíte. První otázka je, proč jste vůbec někdy tady dali příslib na ty ekologické zátěže. Vy jste prodali firmy za hubičku, tradiční demokratické strany - tady se hlásí jeden reprezentant. [[Poslanec Kalousek se právě hlásí v lavici o slovo. Následuje smích v části sálu.]] A na Slovensku to neudělali. Na Slovensku si to všechny firmy zaplatily samy. Prodali jste to za hubičku a tady reprezentant měl připravenu tu největší zlodějnu, ekologickou zakázku. A my jsme dokázali po mém nástupu, že někdo chtěl tam ukrást 30 miliard. Zašantročit. Takže dneska to nakupujeme za čtvrtinu, ty ekologické věci. Za čtvrtinu! A já vám rád to ukážu. My jsme to prezentovali, je to otevřené výběrové řízení. A samozřejmě, Fond národního majetku, no přece už dávno zanikl. A my jsme se teď dozvěděli, že je nějaký zákon, který nám zablokoval 21 miliard. A já vás chci ubezpečit, že ty peníze, tedy média to opakují, že to jde na důchody, ty natečou do rozpočtu. A když to chcete slyšet, tak půjdou na dopravní infrastrukturu. Protože tam Ťok chce o 26 miliard navíc. Takže pokud jste spokojen a 21 miliard jde do rozpočtu a ty jdou na dálnice a obchvaty, tak s tím nemůžete mít problém, přece! A ta absurdita, že máme Fond národního majetku a proč se to stalo, proč jsme se to dozvěděli, že máme takový zákon, který měl dávno být zrušen, no protože jsme byli v přebytku. [[Upozornění na čas.]] Byli jsme v přebytku s důchody. A proto nám to zablokovali. Ano? A vy to dobře víte. Takže před chvílí jsme schválili důchody -
Děkuji. Musíme držet čas pro každého z řečníků, i pro vás. Takže prosím, ukončete svoji faktickou poznámku.
Takže ty peníze jdou na dálnice, do rozpočtu.
Děkuji. Pořadí nyní je následující: s faktickou poznámkou je přihlášen pan předseda Stanjura, s přednostním právem paní ministryně Schillerová a pan předseda Kalousek. Prosím, pane předsedo.
Tak na to otázku, proč to tak demagogicky říkám. To neříkám já, pane premiére, to jsem se dočetl v novinách, že jste řekl vy. Že jste našel volné peníze. Já vím, že tam nejsou. To jsme si minule tady s paní ministryní vyjasnili. Já to netvrdím, to tvrdíte vy. Tak mě z toho neobviňujte. Já za to nemůžu, že čtu vaše vyjádření v tisku. Tak to není názor můj ani... K té privatizaci. No já jsem v 90. letech nebyl při privatizaci vůbec, ani na jedné straně. Ne každý z nás to může říct, že buď prodával, nebo kupoval od státu. To určitě ne. [[(12.10 hodin)]] Co jste říkal? Pokud se tedy peníze určí na Fond dopravní infrastruktury, já jsem o tom mluvil. To je dobré využití těch peněz. Ale pokud je tam převedeme letos, tak je jisté, že ty peníze se letos neinvestují, že budou v nespotřebovaných výdajích a příští rok přijde pan premiér, pokud tam bude on, a bude říkat: já jsem našel 30 mld., to jsou ty nespotřebované výdaje, které rezorty neutratily. Ten návrh zákona ale neříká, že by se například těch 25 mld. převedlo do Fondu dopravní infrastruktury. To by byla přece úplně jiná debata, než je poslat bez té mašličky, bez konkrétního určení do toho velkého státního rozpočtu 1 350 mld. výdajů. A pokud se to neurčí zákonem, tak ta vláda, kterákoliv vláda, to má prostě na svém rozhodnutí, jak ty peníze využije. Jestli ve školství, v dopravě, na důchody, na platy úředníků, to je v zásadě úplně jedno. A já jsem za nás říkal, že bychom rádi debatovali o využití těch peněz, ať to ten zákon stanoví, kam se ty peníze dají, o zjednodušení pravidel, případně o tom zrušení. Nepodporujeme stávající stav, který je poměrně komplikovaný, ten zákon je překonaný, to jsem všechno řekl, že s tím souhlasíme. Ale nesouhlasíme s tím, jak je to napsáno teď, a nemyslím si, že se to dá opravit v rámci druhého čtení. Podle mě se musí začít znova.
Děkuji, pane předsedo. Jenom vás všechny budu informovat, jaké bude nyní pořadí řečníků. S faktickou poznámkou vystoupí pan poslanec Ferjenčík, poté paní ministryně Schillerová dala přednost panu předsedovi vlády, takže předtím bude vystupovat pan předseda Kalousek, po něm předseda vlády Andrej Babiš, po něm ministryně financí Schillerová. Tak to teď je a pan poslanec Ferjenčík vystoupí s faktickou poznámkou. Prosím, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Já velmi fakticky. Pan Ing. Babiš napsal 8. dubna ve 21.30 na svůj Facebook - on to možná neví, protože to asi dělal někdo jiný ve skutečnosti [[smích zprava]]. "Po vládní analýze jsme našli k 1. 1. 2018 celkem 170 mld. korun, což jsou neutracené peníze z minulých rozpočtů a rezorty je nejsou schopny utratit ani letos." Nezlobte se na mě, pane trestně stíhaný premiére v demisi, podle mě tato věta dost naznačuje, že někde máte na účtech 170 mld., které ani letos nestíháte utratit, a proto můžete někde jinde navyšovat výdaje. Skutečně nevymyslel si to pan Stanjura, napsal jste to vy na svůj Facebook. Že ho možná nespravujete vy, to není naše starost! Děkuji.
S přednostním právem pan předseda Kalousek. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Jenom reakce na vystoupení pana trestně stíhaného premiéra v demisi. Skutečně i to, co teď řekl, nejenom to, co psal na svůj Facebook, evokuje, že to byly peníze, které ty rezorty nestihly utratit. To znamená, každý, kdo tohle slyší, má pocit, že tady ležely nějaké peníze, a protože nebyly utraceny, tak jsou tam k dispozici. Všichni, kteří trochu známe rozpočtová pravidla, víme, že to tak není, že ty nespotřebované výdaje jsou účetní položka, ale není pokryta reálnými příjmy. Drtivá většina toho objemu necelých 170 miliard jsou rozpočtované prostředky, o kterých se ministerstva domnívala, že vyčerpají programy Evropské unie, že přijdou peníze, budou vydány, logicky tedy byly rozpočtovány jako výdaj, a protože ministerstva nevyčerpala zdaleka tolik, kolik se domnívala, že čerpat budou, tak ty peníze nebyly vydány, ale samozřejmě také nepřišly. Prostě za těmi 165 miliardami nejsou žádné reálné peníze, které jsou k dispozici. Koneckonců kdyby byly, tak z nich by bylo možné financovat i navýšení důchodů a nemusel by se rušit zákon o zrušení Fondu národního majetku. To je druhý nesmysl, který řekl pan premiér. Protože my nerušíme Fond národního majetku, ten byl zrušen v roce 2005, ale byl zrušen zákonem o zrušení Fondu národního majetku. Zákonodárce tenkrát, když ten fond rušil, tak peníze, které tam zůstaly z privatizace, chtěl podřídit zvláštnímu režimu, aby nemohly být rozházeny na libovolné choutky příštích neodpovědných ministrů financí nebo předsedů vlád. Takže ty se tam povedlo uchránit jenom pro velmi specifické účely. Můžeme se samozřejmě bavit o tom, že jestliže v roce 2018 skončí program financování národního kulturního pokladu, že místo toho z toho budou financovány nějaké jiné investice. Tuhle diskuzi si představit umím. Ale neumím si představit, že to bude dáno vládě k dispozici, aby nemusela šetřit. To je velmi neodpovědné. K těm osobním výpadům, kterými se tady tradičně vůči mně pan předseda vlády odreagovává, bych si dovolil říct jenom, že - za prvé - v letech devadesátých, ani v letech do roku 2005, to znamená, já jsem se žádného privatizačního procesu neúčastnil. Smlouvy, které Fond národního majetku podepsal, jsou z roku 1993 a zavazují se k ekologickým auditům. A on tady vždycky hrozně rád říká, že jsem spáchal ten největší podvod v dějinách, tu velkou ekologickou zakázku. A ta velká ekologická zakázka byla poctivý pokus, zda by bylo možné získat výhodnou nabídku, která by předfinancovala a centrálním způsobem vyřešila ekologické zátěže ne za osmdesát let, ale za deset let. Vzhledem k tomu, že žádnou takovou nabídku vláda nedostala, tak na můj návrh vláda ten tendr zrušila, protože žádnou z těch nabídek nevyhodnotila jako výhodnou. To jsou doložitelné kroky a zajímalo by mě, co bylo na tom za podvod. Děkuji.
Děkuji. Nyní vystoupí předseda vlády Andrej Babiš, po něm paní ministryně financí Alena Schillerová. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Mě fakt baví, když tady vystupuje odpovědný bývalý ministr financí, který vzal peníze důchodcům, státním zaměstnancům, všem, a ještě nasekal dluhy 670 miliard korun. Jste jednička, pane bývalý ministře! Šest set sedmdesát miliard! Budete říkat, že jste měl krizi. Ale ve své hlavě asi! Takže vy jste byl odpovědný. A pokud se nehlásíte k tomu, že jste byl u privatizace, přitom jste v politice od roku 1990, nebo kde jste byl na Úřadu vlády, tak z té ekologie se nevykecáte. To byl váš kšeft a naštěstí premiér Nečas vám ho zrušil. Chtěli jste tam, vy a vaši kámoši, vydělat 30 miliard. A paní Zbořilová vám to může ukázat na odpočtu, jak my dneska nakupujeme. To nejsou externí právníci v utajení vlády, jak jste dělal. Ne, to jsou otevřená výběrová řízení, dokonce vlastními silami. A tu privatizaci. Ano, my pokračujeme a já nevidím důvod, proč ekologické zátěže, a všechny jsou na Ministerstvu financí, jediná zůstala na Diamu - ty ostravské laguny, kde jsem čuměl do té díry, kde je dva a půl miliardy korun, a neviděl jsem je! Čtyřicet dopisů jsem napsal Mládkovi, aby mi je ukázal. Teď jsme zastavili zase nějaký nápad, nějaká trojice. Zrazu měli peníze na to. Přitom občané Ostravy čekají na ostravské laguny, tak snad už to dáme do pořádku. Takže já jenom říkám, že v minulosti se nikdy neměly dávat náhrady za ekologické zátěže, tak jak to udělali na Slovensku. Tam si to firmy zaplatily samy. A my dneska samozřejmě budeme v tom pokračovat a myslím si, že pokračujeme velice úspěšně. [[(12.20 hodin)]] No, pan Ferjenčík, jasně, no ono se to těžko vysvětluje, když tomu nerozumíte, těm nárokům. I pan Kalousek mě šokuje tím, že on byl ministr financí, a tady brutálně lže, že těch 167 miliard nároku nemají finanční krytí. To nemyslíte vážně! Proč to říkáte, takovou lež? Vy dobře víte, že to jsou rozpočtované peníze, které mají krytí a které nebyly utraceny. A zkuste to naučit pana kolegu Ferjenčíka. Jo, to, že to jsem měl na Facebooku. Ano! Každý rok jsem na to upozorňoval. Jsou to neutracené peníze, které ty rezorty neutratily. V minulosti jsem na to jako ministr financí poukazoval. A proč to neutrácejí? No tak možná proto, že máme skvělé zákony z hlediska investic, že tak rychle investujeme. Samozřejmě to myslím ironicky. Takže my jsme udělali analýzu těch nespotřebovaných nároků, ano, a vyjednávali jsme s jednotlivými ministry a jsme identifikovali 8,3 miliardy peněz, které můžeme v roce 2018 utratit. Ty 3 miliardy na opravu silnic II. a III. tříd. Takže by bylo dobré, kdybyste absolvovali nějaký kurz, co jsou to nespotřebované nároky, jak to funguje. Doporučuji pana ředitele Tylla, ten je na to odborník. A já to nezpochybňuji. To není žádné, že jsme objevili. My jsme to věděli a každý... Nikdo to neřešil. No tak teď jsme to řešili a samozřejmě máme plno demagogie, protestují nějaké... Studenti přijdou v pátek za mnou, že jsme údajně vzali učitelům na jízdné. To je nesmysl. Tři sta milionů kurzových zisků. Nevím, jestli vám to něco říká. Ale měli jsme nějakou korunu za dvacet sedm, teď je za dvacet pět. A máme kurzový zisk, který se vyskytl na Ministerstvu školství. A těch 300 milionů použijeme dodatečně v roce 2018 na to, co samozřejmě máme jako prioritu. Takže to, že skončil Fond národního majetku 2005, ano. A ten privatizační účet co? Jak jsme my vlastně financovali důchody? Jak jsme je financovali? No my jsme je financovali přece hlavně z dividend, ne? Podivné operace. A teď jsme to chtěli očistit, proto chceme zvlášť důchodový účet, který jste kdysi zrušili. Byly dva pokusy. Chceme to mít transparentní. A protože jsme se dostali do převisu s důchody 2018, tak v rámci tohoto zákona, na který někdo zapomněl, ten privatizační účet, no tak nám to zablokovali. A znovu opakuji pro pana Stanjuru, že těch 21 miliard jde do rozpočtu! Takže klidně si vyberte z příštího rozpočtu, kde to skončí. To není, že je to přidělené na důchody. To jde do rozpočtu. Takže pokud to panu Stanjurovi vyhovuje, tak je to na dálnice! Takže co jsme my dělali v minulosti? My jsme dali za prvé do pořádku ty státní firmy. Tam, kde za minulého ministra bývalého financí se dávaly odměny šéfovi letiště. Kolik to bylo? Tři sta mega? Už jsem zapomněl. Nebo jak jste zašantročili za 4 miliardy ten pozemek. Skandální! Tu druhou dráhu, kterou chceme konečně stavět. Tam se podívejte, co jste tam zanechali. A já jsem to letiště dal do pořádku! I to ČSA jsem zachránil, které bylo před bankrotem. A to letiště nám platí dividendy na ten privatizační účet. A ty peníze jdou do rozpočtu pro ty důchody a platy učitelů. Ano? Takže my chceme jenom tenhle nesmyslný systém zákona [[nesrozumitelné]]zrušit, aby ty peníze tekly rovnou do rozpočtu. A ekologické zátěže? No budou mít také peníze z rozpočtu. Proč bychom na to měli mít nějaký speciální účet? Takže byl bych rád, kdybyste to zkusili pochopit a kdybychom to skutečně akceptovali, protože když přijdeme s rozpočtem a budete nás kritizovat, tak samozřejmě tady jsou ty zdroje, které jsou zablokovány nesmyslně a patří do rozpočtu. A to je všechno.
Děkuji, pane premiére. Prosím paní poslankyně a pány poslance zvláště v levé části Poslanecké sněmovny o ztišení a klid, protože není možné vždy dobře slyšet, co říká řečník u řečnického pultu. Vystoupení pana premiéra vyvolalo několik faktických poznámek. S faktickými poznámkami vystoupí v tomto pořadí pan předseda Kalousek, pan poslanec Ferjenčík, paní poslankyně Kovářová. Pan předseda Kalousek má slovo.
Děkuji. Mě by vážně zajímalo, pane trestně stíhaný premiére, jestli to skutečně nevíte, anebo jestli to víte a lžete zcela úmyslně. Já bych se s vámi klidně vsadil, kdybyste sázky platil. Vy prohrané sázky neplatíte. Ani koruna rozpočtovaných příjmů letošního rozpočtu není v bilanci vůči tzv. nespotřebovaným výdajům. Ano, rezorty pro daný účel si na ně můžou sáhnout. Ale když si na ně sáhnou, tak se zvýší deficit, anebo se to musí ušetřit někde jinde. Ale neexistuje koruna reálných rozpočtovaných příjmů, která by dnes měla krýt něco, čemu se říká nespotřebované výdaje. To znamená, ty peníze nemají krytí! Znovu říkám, klidně bych se s vámi vsadil. Ano, můžou být vydány, ale pak to bude na úkor deficitu anebo nějakých jiných výdajů, které kryty příjmy jsou. Prostě lžete nám tady! A lžete veřejnosti, když říkáte, že to jízdné nebude na úkor jiných položek. Bude! Stejně tak lžete u té ekologie. Prostě existuje materiál dodnes na vládě, kde ministr financí Kalousek navrhuje žádnou nabídku nepřijmout a tendr zrušit. Žádný premiér mně to nezatrhl. Ono to totiž v normální demokratické správě země nejde. Ten premiér není nadřízený ministrům, ale na to jste zřejmě také ještě nepřišel! Obávám se, že na to nepřišli ani vaši ministři.
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Ferjenčíka. Máte slovo, pane poslanče.
Děkuji za slovo. Pane premiére, já se ohrazuji proti tomu, abyste nás tady školil z toho, jak to údajně funguje a nefunguje. Já jsem jenom upozornil na to, že to, nacházíte někde miliardy, jsme si nevymysleli z opozice, a že to píšete na Facebook. Upozornil jsem vás na to, že to tam máte napsané, tak se neohrazujte proti tomu, když vás upozorňujeme na to, že furt někde nacházíte miliardy, když jdete po chodbách. Takže já jsem reagoval čistě na tohle. A vyprošuji si ty invektivy! Myslím si, že byste měli spíše makat, než si tady vymýšlet a dělat PR opatření, aby výsledek vašeho hospodaření vypadal lépe, než je skutečný. Vy prostě berete peníze, které jsou určené na investice a vznikly v nějaké rezervě v minulých letech, sypete je do rozpočtu, abyste vypadali, jako že máte přebytek, a mohl jste se chlubit, že jste nejlepší hospodář na světě. Gratulky.
Paní poslankyně Kovářová, její faktická poznámka. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já bych také chtěla poprosit pana premiéra, aby neříkal poslancům, že něčemu nerozumějí. Musím říci, že kolega Ferjenčík patří k platným členům rozpočtového výboru. Já se také nepovažuji za takového znalce státního rozpočtu, jako je pan premiér, protože on má ty zkušenosti ministra financí. Měl na to velký tým, takže chápu, že on tomu asi rozumí nejlépe z nás. Co se týče těch nespotřebovaných výdajů. My jsme na to již upozorňovali, pane premiére, a to při schvalování státního rozpočtu. Když jsme našli 15 miliard na zvýšení platů učitelů, řekli jste, že žádné nespotřebované výdaje nejsou. Také jsme chtěli peníze na mateřské školky, památky a místní komunikace. To byly už jenom drobné. Také jste řekl, že na to peníze nejsou. A dal jste nám možnost, abychom si vybrali, na co bychom ty peníze chtěli. Tak já vám to říkám, myslím, už pátým rokem. Peníze chceme na mateřské školy, protože nejsou místa v mateřských školách. Peníze chceme na zvýšení platů učitelů, chceme na památky a na základní školy. Takže doufám, pane premiére, pokud nenajdete jiné spotřebované výdaje, než o kterých hovoříte, tak doufám, že připravíte státní rozpočet tak, aby tam tyto priority, které náš stát potřebuje, byly. Děkuji.
Děkuji. V obecné rozpravě nyní vystoupí paní ministryně Schillerová. Prosím, paní ministryně, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dámy a pánové, ještě jednou. Bylo tady toho řečeno hodně, takže já se omezím věcně, abych znovu na základě té debaty, aniž bych tedy oslovovala už jednotlivé předřečníky, vysvětlila, o co v tom předkládaném návrhu novely jde. Já jsem si připravila takový koláč, který vlastně ukazuje - potvrzuje slova i některých opozičních poslanců - jak je strukturován tento účet. Ukazuji to doprava, doleva i dopředu. To znamená, že 63 % vlastně tvoří převod do státního rozpočtu na úhradu schodku důchodového účtu. Z převážné míry dnes to jsou dividendy ze státních firem, jak jsem je jmenovala, ČEZ, ČEPRO, MERO a Český Aeroholding. Co je podstata? Ty peníze z účtu privatizace se převádějí do státního rozpočtu od roku 2011. Prostě jenom se nám poprvé stalo, že to teď nejde, takže celá řada mých předchůdců - vlastně za mých předchůdců se převáděly tyto peníze do státního rozpočtu. A teď to udělat prostě nemůžeme, protože se říká v tom zákoně, že se to může použít na úhradu schodku důchodového účtu, a on je prostě, světe div se, v přebytku. To je jediné, co chceme. My chceme, aby ty peníze bylo možné převést do státního rozpočtu tak, jako se převáděly od roku 2011 pravidelně. Tím se stanou součástí státního rozpočtu a bude o nich rozpočtováno v rozpočtu roku 2019, takže o tom bude debata. Samozřejmě teď vázat v tomto zákoně nějakým způsobem převedení těchto peněz, to se nedělalo nikdy od roku 2011, tak proč to máme dělat teď. To je jediný důvod této změny, abychom eliminovali hromadění prostředků na účtu privatizace a umožnili převod do státního rozpočtu, a tam se použijí. Použijí se v souladu s prioritami této vlády. A já bych chtěla ubezpečit všechny, že začínáme pracovat na sestavení rozpočtu 2019 a investice jsou pro nás absolutní prioritou a financování na ně máme připravené. Děkuji.
Děkuji, paní ministryně. Na vaše vystoupení bude reagovat faktickou poznámkou pan předseda Kalousek a po něm pan poslanec Ferjenčík. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Děkuji. V té větě, že je to na úhradu schodku, je ten vtip, paní ministryně. Ano, v době ekonomicky špatných časů je možné privatizační peníze nebo peníze z dividend používat samozřejmě i pro naléhavé potřeby z transferu obyvatelstva, což zcela jistě důchody jsou. To dává logiku. Nedává to logiku v době, kdy je ten účet v přebytku. Tím znovu říkám, nikdo vám nebrání zvýšit důchody, pokud je to vaše prvořadá priorita, ale pak si na to musíte ušetřit ve své vlastní spotřebě a nesahat do peněz, na které sahat nesmíte, když je účet v přebytku. Vy si prostě tuhle zarážku, která je tam logická a byla tam dávána promyšleně, aby ty peníze nebylo možné použít v době mimořádné hojnosti, aby nebylo možné převést je do rozpočtu, protože ona ta hojnost nebude trvat vždycky, tak proto tam ta zarážka je, a vy se jí chcete zbavit a chcete ty peníze prostě utratit. A neříkejte, že jsou na důchody, protože na důchody by měly být peníze, které zbytečně utrácíte někde úplně jinde. To jsou prostě peníze na vaši vládní spotřebu.
Děkuji. Pan poslanec Ferjenčík stáhl svoji faktickou poznámku. Nikoho dalšího do obecné rozpravy přihlášeného nemám. Hlásí se do ní pan předseda Kalousek. Prosím, máte slovo.
Omlouvám se. Potřebuji pět minut před závěrečným hlasováním na poradu klubu.
Po závěrečných slovech, pane předsedo, nebo teď hned? Dobře, děkuji. Končím obecnou rozpravu. Ptám se, zda má zájem o závěrečné slovo pan zpravodaj. Nemá. Paní ministryně? Také nemá zájem o závěrečné slovo. V tuto chvíli vyhlašuji přestávku do 12.40 hodin na poradu poslaneckého klubu TOP 09.
Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, je 12.40 hodin a budeme pokračovat v projednávání tohoto bodu. Než přistoupíme k hlasování o předložených návrzích, tak vás seznámím s omluvami. Do 13 hodin se omlouvá pan místopředseda Okamura z jednání Poslanecké sněmovny a paní poslankyně Válková se omlouvá od 12.30 do konce jednacího dne z pracovních důvodů. Jednání jsme přerušili v okamžiku, kdy byla ukončena obecná rozprava a zazněla, respektive nezazněla, závěrečná slova. Protože v obecné rozpravě byl předložen návrh na zamítnutí tohoto vládního návrhu zákona, budeme tedy nyní hlasovat o tomto předloženém návrhu na zamítnutí. Přivolal jsem poslance z předsálí a myslím, že jsme připraveni na to, abychom hlasovali. Je zde ovšem žádost o odhlášení, které vyhovuji. Všechny jsem vás odhlásil. Prosím, abyste se znovu přihlásili svými identifikačními kartami. Nyní jsme připraveni skutečně na hlasování. Budeme hlasovat o zamítnutí předloženého návrhu. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Je to hlasování číslo 121, přihlášeno je 137 poslanců, pro 55, proti 62. Návrh byl zamítnut. Znamená to, že se budeme nyní zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Nejprve se budeme zabývat návrhem na přikázání garančnímu výboru. Organizačním výborem byl jako garanční výbor navržen rozpočtový výbor. Ptám se, zda někdo navrhuje nějaký jiný výbor jako výbor garanční. Není tomu tak. Budeme tedy hlasovat o přikázání rozpočtovému výboru jako výboru garančnímu. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Je to hlasování číslo 122, přihlášeno je 138 poslanců, pro 134, proti žádný. Konstatuji, že předložený návrh byl přikázán k projednání rozpočtovému výboru jako výboru garančnímu. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh k projednání ještě jinému výboru. Navrhuje prosím někdo z poslanců něco jiného? Ano, paní poslankyně Pekarová Adamová se hlásí. Prosím, paní poslankyně.
Já myslím, že vzhledem k tomu, že to souvisí s důchody, tak bychom to měli projednat ještě ve výboru pro sociální politiku.
Ano, eviduji váš návrh. Je zde prosím ještě nějaký jiný návrh na přikázání výboru? Pokud ne, budeme hlasovat o tomto návrhu. Jde o to, aby se předloženým návrhem zabýval také výbor pro sociální politiku. Zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Je to hlasování číslo 123. Přihlášeno je 138 poslanců, pro 149 [[správně 49]], proti 4. Návrh nebyl schválen. Neschválili jsme tedy projednávání v žádném dalším výboru. Návrhem se bude zabývat pouze rozpočtový výbor jako výbor garanční. Konstatuji, že v rozpravě nezazněl návrh na zkrácení nebo prodloužení lhůty, takže končím prvé čtení a projednávání tohoto bodu. Otevírám bod číslo