9. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád), ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 119/2001 Sb., kterým se stanoví pravidla pro případy souběžně probíhajících výkonů rozhodnutí, ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 986/5/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacími návrhy, jeho usnesení bylo doručeno jako sněmovní tisk 986/6. Informace k pozměňovacím návrhům vám byly rozdány do vaší pošty. Vítám mezi námi senátorku Annu Hubáčkovou a prosím, aby se za navrhovatele k usnesení a k předloženým pozměňovacím návrhům vyjádřila poslankyně Kateřina Valachová. Paní poslankyně, máte slovo. A prosím o klid v jednacím sále. Ještě jednou prosím o klid. Prosím.
Děkuji, pane předsedající. Kolegové, kolegyně, chráněný účet tak, jak ho schválila Poslanecká sněmovna, a tedy vy, vážené kolegyně a kolegové, po dlouhých patnácti letech, kdy v praxi tisíce, desítky tisíc, stovky tisíc lidí se musely vypořádat se situací obstavení všech svých příjmů exekutorem a zůstaly bez prostředků, i těch, které jim či jejich dětem náležely pro obživu -
Tak já vás poprosím o klid ještě jednou, protože paní poslankyně musí, aby byla slyšet. Tak, prosím.
- pro obživu a zajištění základních potřeb, jako je například bydlení. Jde o takzvané nezabavitelné částky z již sražené části mzdy, platu, důchodů. Tito lidé tedy řádně platí svým věřitelům výživné nebo příspěvek na bydlení nebo přídavek na dítě. Tyto naposledy jmenované nepostižitelné částky jsou také bohužel kromě onoho částečného sražení mzdy a platu, ačkoli právo to zakazuje, často postihovány exekucí. Jde tedy o to, že patnáct let zákony této země něco zakazují, ale neoprávněné exekuce z titulu exekuování nezabavitelných částek, které náleží povinným po splátkách dluhů věřitelům, vesele probíhají. Právo neprávo, zákon nezákon. To, co Sněmovna schválila, to je možnost zřízení chráněného účtu dlužníkem, aby se tyto nezabavitelné částky soustředily na jednom účtu a účet bylo zakázáno exekuovat, není žádné dobrodiní pro dlužníky, žádná charita, něco, o co by se měli zasloužit. Není ani jejich odpovědností to, že stát patnáct let dopustil, že se porušují vůči nim zákony. To, co Sněmovna schválila, zavedení chráněných účtů, je spravedlivým prostředkem k tomu, aby se dodržoval zákon a právo fungovalo tak, jak má. Doposud chyběly jakékoli povinnosti pro exekutory, plátce nezabavitelných částek, banky. Dlouhých patnáct let ombudsman - odtud pramení můj profesionální zájem o věc - i nevládní organizace i samotný povinný zase znovu a znovu museli dokládat a prokazovat bankám či exekutorům či plátcům, zaměstnavatelům, úřadům práce, co je a co není nezabavitelné, a ať je exekuce zastavena, částečně zastavena. Tuto část si prosím, kolegové a kolegyně, zapamatujte, protože se k ní chci později vrátit. Ano, samotní povinní zase znovu a znovu museli dokládat, prokazovat bankám, exekutorům a dalším, co je nezabavitelné a zda tedy má být exekuce zastavena, či částečně zastavena - slyšeli jste, že to nejde poznat doposavad, že doklady i u jedné částky zasílané na jeden účet, například důchod České správy sociálního zabezpečení, nestačí, že peníze nemají barvu - a zůstávali neprávem zcela bez prostředků, ač pravidelný příjem měli, nebo původně měli. Zaměstnavatelé z důvodu věčného dokazování a papírování na různých formulářích vůči kdekomu často takové zaměstnance propouštěli z práce jako první -
Tak já vás ještě jednou požádám o klid! Tak prosím.
- nebo neochotně zaměstnávali. Z takových lidí se pak stávali lidé bez pravidelného příjmu. Nejen ke svému neprospěchu a neprávem, ale logicky k neprospěchu věřitelů a splácení dluhů. Aby se zabránilo takové praxi, přišlo Ministerstvo spravedlnosti ve spolupráci s veřejným ochráncem práv a Českou národní bankou s návrhem na sledování a obarvení takových částek, které stát, zákon, my jako zákonodárce, my, kolegové a kolegyně, respektive naši předchůdci před patnácti lety označili za nezabavitelné, exekuci nepodléhající, zakázali, aby se exekuovaly. Tato dlouholetá práce je vtělena do sněmovní verze chráněného účtu Valachová - Nacher. To, že jde o funkční účinný systém ochrany nezabavitelných částek, potvrzují a podporují mimo jiné Ministerstvo spravedlnosti, Soudcovská unie, odborová centrála ČMKOS, zaměstnavatelské svazy, Česká národní banka, ombudsman, experti zabývající se exekucemi a znalí občanského soudního řádu, civilního procesu a soudní praxe, nevládní organizace jako Asociace občanských poraden či Česká asociace povinných. Většina z nich se navíc přímo účastnila řešení odsouhlaseného vládou a Sněmovnou. Vážené kolegyně a kolegové, dovolte mi požádat vás, abyste podpořili sněmovní verzi, která s jistotou chrání povinné a chrání to, co jim právo patnáct let zaručuje. Jak říkám, žádné dobrodiní. Samozřejmě jsem si všimla snah najít třeba jiná, alternativní řešení a snažila jsem se nebýt autorsky zaslepená, ale najít i expertní posudky, které by mně ověřily, že opravdu ta naše sněmovní cesta verze Valachová - Nacher je správná. Takovými experty pro mě jsou paní kolegyně Kasíková, soudkyně znalá exekucí, myslím si, že její jméno znáte, nebo docent Lavický jako šéf katedry civilního práva Masarykovy univerzity. Obě tyto autority mně potvrdily, že sněmovní verze je účinnější ochranou nezabavitelných částek i povinného a že tato obrana bude v praxi fungovat. Naopak směrem k senátní verzi vyjádřily pochybnost o takovéto účinné obraně, zejména s ohledem na to, že je pouze na povinném z pohledu senátní verze, aby, tak jak to bylo doposud z hlediska částečného a úplného zastavování exekucí, prokazoval, co je nezabavitelné a co je zabavitelné, a neuspokojivě také řešeno, co se stane, když v takovém případě dlužník takové peníze na svém účtu spotřebuje. Za mě se stane dalším dlužníkem na druhou. K tomu chráněné účty směřovat nemají. To jsou účty otrocké a praxe, která doposavad vládne. Děkuji vám za pozornost a prosím vás, kolegové a kolegyně, podpořte sněmovní verzi Valachová - Nacher, kterou jste podpořili na sklonku minulého roku a která vyústila během několika let společné práce tak, jak jsem řekla, a děkuji Ministerstvu spravedlnosti za dosavadní legislativní podporu.
Nyní prosím, aby se slova ujala senátorka Anna Hubáčková. A prosím vás o klid. Paní senátorko, máte slovo.
Děkuji, vážený pane předsedající. Vážené poslankyně a vážení poslanci, já navážu zrovna na paní poslankyni Valachovou a poděkuji jí, že se s panem poslancem Nacherem ujali té práce, kterou asi měla udělat ministerstva, nebo ministerstvo, a předložili a zpracovali tuto materii, tento zákon, který skutečně má ochránit povinné lidi v exekuci před tím, aby jim byly zabavovány z účtu i ty prostředky, které jsou nezabavitelné, jako například dávky na bydlení, přídavky na děti apod. Senát přijal k těmto návrhům pozměňovací návrhy, které mají - a já se domnívám, že to tak i je - zlepšit a zjednodušit postup při zřízení účtu a při převádění peněz. Rozhodně nevytváří žádné prostředí pro to, aby si povinný mohl nakládat s penězi, jak chce, a nenabádá ho k tomu, aby neplatil nějaké dluhy. Skutečně ještě jednou bych chtěla říct, že zjednodušuje povinnému zřízení účtu a zjednodušuje platby. Je to i po konzultaci s Českou bankovní asociací, s lidmi, kteří pracují dlouhodobě s těmito předluženými, jako jsou například Člověk v tísni, Charita apod. Takže velmi vás prosím i za ty předlužené o schválení pozměňovacího návrhu předloženého Senátem. Děkuji vám.
Nyní se táži, zdali se chce k usnesení Senátu vyjádřit zpravodaj garančního výboru, což byl ústavně-právní výbor, pan poslanec Marek Výborný, nebo to necháte až na rozpravu? [[Až v rozpravě.]] Na obecnou rozpravu to necháte. [[Hlásí se Marie Benešová.]] Paní ministryně? Vás tady nemám vůbec poznamenánu, že byste měla před rozpravou vystupovat. [[S přednostním právem.]] S přednostním právem před obecnou rozpravou? Tak to ano. Takže má slovo paní ministryně. Ano, můžete. Prosím. [[Marie Benešová: Jenom krátce.]] I dlouze klidně. Jak budete chtít. Tak prosím.
Děkuji za slovo a jenom chci připomenout, Ministerstvo spravedlnosti uvítalo tuto iniciativu poslanců Valachová - Nacher a plně jsme ji podporovali od samého začátku. Poskytli jsme součinnost. Skutečně mohu tady potvrdit, že to bylo pečlivě projednáno se Soudcovskou unií, s experty, takže výsledek nás potěšil a v podstatě je dobře, že to prošlo. Já si určitě, i kdyby prošla senátní verze, myslím, že to také nebude žádný horor, ale s ohledem na naši legislativu, která na tom pracovala a podporovala od začátku verzi Poslanecké sněmovny, tedy sněmovní, pléduji pro sněmovní verzi. Děkuji. To je všechno, co jsem chtěla říct.
Nyní otevírám obecnou rozpravu.
Do rozpravy se přihlásil místopředseda Poslanecké sněmovny Tomio Okamura a já mu udělím slovo. Prosím, pane místopředsedo, máte slovo.
Vážené dámy a pánové, hutí SPD dlouhodobě bojuje za pomoc lidem v dluhových pastích. Chceme ukončit lichvu a prosazujeme zestátnění exekutorů. Zákon, který máme před sebou, nám vrátil Senát. Hnutí SPD podporuje původní sněmovní verzi ohledně zřízení takzvaného chráněného účtu. Podle našeho názoru má stát povinnost nastavit systém tak, aby nedocházelo k nekontrolované zvůli exekutorů a lichvářů. A nejenže to vláda hnutí ANO, ČSSD s podporou KSČM nedělá, ale navíc ještě zcela nepokrytě stát na exekucích parazituje mimo jiné výběrem DPH z exekucí. Stát a zákonodárci také naprosto ignorují příčiny exekucí a pokrytecky a populisticky se snaží flikovat jen nejkřiklavější díry systému, aniž by na vteřinu přemýšleli, jak změnit systém jako celek tak, aby k lichvě, dluhovým pastím a exekucím nedocházelo. Nový zákon, který SPD podporuje, zřizuje chráněný účet. Peněžní ústavy, banky, spořitelny, ale třeba i pojišťovny jsou mimochodem další skvělé téma a součást systémového řešení. Už kdysi jsem tu navrhoval, aby stát znovu zřídil vlastní komerční banku, která bude chránit úspory obyvatel a současně bude obyvatelům půjčovat za výhodných podmínek, které bude moci určovat stát a potřebnost žadatelů. Naposledy jsem o tom mluvil v souvislosti s loňskými úvěry pro firmy, kdy stát vyhlašoval, že bude ručit za úvěry u komerčních bank a bude na ně i přispívat. Jinými slovy, stát, místo aby peníze přímo firmám nebo lidem půjčil, má dle současného modelu fakticky jen snižovat rizika komerčních bank a ze státní kasy zvyšovat jejich zisky, namísto aby tyto zisky inkasoval sám nebo přinejmenším sám bez zisku půjčoval. V tomto ohledu je náš systém ojedinělý v celém civilizovaném světě. Západní vlády přece jen uvažují trochu ekonomicky, a tak přímo investují nejen do průmyslu, ale také do bank a jsou tak spolumajiteli a příjemci dividend jak ze světoznámých západoevropských automobilových firem, ale také z bank. A tak český dělník nejenže pracuje na německé důchodce, ale také přispívá západním vládám i extrémními poplatky v bankách vlastněných zahraničními vlastníky, mezi nimiž jsou často i vlády západních zemí. Francie a Belgie například spoluvlastní banku Dexia spolu se stovkami belgických měst, a tak se zisk alespoň zčásti vrací zpět k daňovým poplatníkům. Další bonus je, že v takových bankách si můžou veřejní vlastníci určit přívětivější pravidla a samozřejmě nižší poplatky. A samozřejmě že to také dělají. Podstatou problému je, že jednou z cest, jak zabránit lichvě a exekucím, je dát lidem jinou možnost. Řešením je nejen zastropování úrokových sazeb RPSN, což také navrhuje SPD - a ten zákon na zastropování RPSN nám už tady leží ve Sněmovně tuším asi dva roky a ostatní strany nám ho tady blokují - ale také například možnost levné půjčky od státní banky či státní spořitelny. Pokud bychom nesplácené půjčky očistili od lichvářských a exekučních poplatků a přirážek, dostali bychom se často na méně než polovinu dlužné částky a tu by lidé mohli bez problémů splácet dokonce i s úrokem, který by kryl inflaci. Zřízení chráněného účtu je dobře. Je to něco lepšího než nic, aby lidem zbylo na jídlo. Ale doufám, že snad většina z vás, vážení kolegové, pochopí, že to není řešení dluhové pasti. Řešením je dluh zlikvidovat. Zčásti to pochopily banky, které komerční konsolidaci nabízí, ale tu samozřejmě nenabízí lidem v exekucích. Takovou službu by měla nabízet státní banka. Platí totiž, že čím dříve se dluh konsoliduje, tj. převede od lichváře do normálního režimu s reálným úrokem a reálnou splátkou, tím je vše levnější a výhodnější pro všechny strany - pro věřitele, pro dlužníka i pro stát, který získává zpět daňového poplatníka, dosud nuceného živit se načerno. To v lepším případě, protože část lidí je samozřejmě dohnána až ke kriminální činnosti, a část těch, kteří tlak neunesou, páchají sebevraždy. Uvedená možnost, že stát nějak lidem v nouzi pomáhal, fakticky platila i u nás po neuvěřitelných celých tři sta let - od doby, než jsme se stali západoevropskou kolonií po vstupu do EU. Prvním peněžním ústavem v českých zemích se stal Obecní zástavní a tázní úřad v Praze, Pražská zastavárna, založený císařským dekretem ze dne 4. září 1747. Tyto státní zastavárny měly jediný účel - dát lidem variantu k lichvářům. Státní zastavárny byly zrušeny 20. listopadu 1951 vládním nařízením o zrušení státních zastaváren, ale současně už jejich funkci přejaly zestátněné banky a spořitelny. Jejich rozkradením, těch bank, a předáním Západu v devadesátých letech nastala éra státem posvěcené lichvy. To je dnešní systém kolem exekucí. A stát nakonec privatizací, exekucí a nefunkčním soudnictvím způsobil ožebračení milionů lidí. Po třicet let tu slyšíme o zločinech komunismu a nikdo doložené zločiny stalinistů samozřejmě nezpochybňuje, je ale načase, abychom začali mluvit také o křivdách za období po roce 1989 a začali je napravovat. Jde o křivdy způsobené absolutní zvůlí vůči bezmocným lidem. Popravdě, jak historici, tak filozofové vidí, že v podstatě se v dějinách mění kulisy, ale lidská povaha zůstává stejná, a pokud někdo nechrání slabé, zneužívá moc, pak je to vždy zásadní problém. Vážené dámy a pánové, zákon, který tady teď schvalujeme, je pouze malým kamínkem v mozaice. Chcete řešit exekuce? Tak analyzujme příčiny dluhových pastí a pojďme je řešit. Je to velká práce. Ano, museli bychom udělat spousty nepopulárních opatření od zákazu hazardu, který sice zničil také miliony lidí, ale sype městům i státu, museli bychom zavést odpovědnost soudců za nespravedlivé rozsudky, musel by stát přestat parazitovat na exekucích a museli bychom výkon exekucí vrátit zpět do rukou státu, tedy zestátnění exekutorů, což SPD prosazuje, a ten zákon nám tady už několik měsíců leží a ostatní strany ho odmítají včetně vládních stran. A v neposlední řadě je třeba skutečně zrušit úroky z úroků a další nesmyslné pokuty a příplatky a umožnit lidem, aby spláceli skutečně jen svoje dluhy a nebyli dojnými kravami pro lichváře včetně státu, který na dluzích dodnes parazituje právě formou například DPH. To všechno SPD prosazuje a navrhuje, tyto zákony nám tady leží a bohužel nám je tady ostatní strany blokují. Děkuji za pozornost.
Děkuji Tomiovi Okamurovi za jeho vystoupení a dalším vystupujícím v rozpravě je Marek Výborný. Žádám sněmovnu o klid. Opakuji, že kdo diskutuje jiné téma, prosím v předsálí. Pane poslanče, ještě chviličku. Ještě ty hloučky bych požádal, aby se kolegové buď usadili, nebo diskutovali téma občanského soudního řádu buď přihláškou do rozpravy, anebo pokud diskutují jiné téma, v předsálí. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Obdivuji vaši trpělivost a preciznost v řízení schůze. Dámy a pánové, vážený pane ministře, dovolte mi také se vyjádřit k této novele občanského soudního řádu, která zavádí chráněný účet. Na začátek bych chtěl jednoznačně říci, že vůbec nepochybuji a nikdy jsem nepochyboval o dobré vůli předkladatelů Kateřiny Valachové a Patrika Nachera, a nakonec, jak jsem to říkal už při projednávání zde na půdě Poslanecké sněmovny, se sluší jim poděkovat, protože původně byl plán, že ten chráněný účet bude projednáván společně s novelou exekučního řádu, a když se dneska podíváme, kde jsme se sněmovním tiskem 545, tak je dobře, že ta myšlenka padla, že kolegové s tím přišli, vyňali to, protože chráněný účet je velký dluh, který my zákonodárci vůči společnosti a vůči lidem, kteří se dostali do dluhových pastí, na kterých dnes visí exekuce, skutečně máme. Velmi stručně. Jedná se o to, že bohužel díky - a tady si zase musíme kriticky říci, díky absurditě našeho právního systému je dneska možné i částky, které nazýváme jako nezabavitelné, a myslím, že to tady dneska už zmiňoval kolega Patrik Nacher, ty nezabavitelné částky se navýšily, a přestože jim říkáme nezabavitelné, tak ony vlastně zabavitelné jsou. Pokud někdo říká, že to je absurdní, tak je to pravda. Toto ani nemůžeme přičítat na vrub exekutorům, protože to prostě právní řád, právní systém dovoluje, a to je ta chyba, to je ta absurdita. Je správné přistoupit k režimu, co funguje běžně v zahraničí, v Německu několik desítek let, a to je takzvaný chráněný účet. Tedy to, že na tom konkrétním účtu bude nezabavitelná částka skutečně chráněna a nebude moci podléhat exekuci, a to ani žádné další v pořadí. Takže tolik jenom na vysvětlenou k tomu, k čemu dochází a čemu toto zabrání bez ohledu na to, jestli bude přijata senátní, nebo sněmovní verze. Zároveň bych chtěl poděkovat paní senátorce Hubáčkové a Senátu jako celku, protože jestli se nepletu, tak Senát všemi hlasy...
Tak já bych vás poprosil opravdu o klid, protože tady jsou nějaké výkřiky, dokonce v sále, tak to zase potřebujeme opravdu zklidnit. Už se na mě významně pootočil i pan poslanec Výborný, takže musím zakročit. [[Poslanec Výborný: Ano.]] Tak prosím o klid! Tak prosím.
Tak snad... já jsem byl zvyklý ve škole vždycky čekat, dokud se třída neuklidnila...
No tak dobře... Tak prosím vás opravdu o klid.
Takže já počkám, až se uklidní sněmovna, a budeme pokračovat.
Tak ať nemusíme nechávat pana poslance čekat, prosím opravdu o klid. Tak ještě chvilku počkáme. Tak prosím.
Jak za starých dobrých časů. Tak teď k tomu Senátu. Ještě jednou bych chtěl poděkovat za to, že se Senát tímto sněmovním tiskem, tímto návrhem novely občanského soudního řádu zabýval velmi precizně, podrobně a že nakonec to, co jsme tady diskutovali ve Sněmovně, přijal za své, protože senátní verze, která se nám vrací, nepřináší žádnou dramatickou změnu, ale přináší zjednodušení: zjednodušení existence a funkčnosti chráněného účtu, což by mělo být cílem nás všech. Když bych to měl velmi stručně jenom zrekapitulovat, týká se to hlavně zřízení chráněného účtu, protože v tuto chvíli tak, jak jsme schválili sněmovní verzi, podmínkou je existence běžného účtu postiženého exekucí. Fakticky dneska ale statisíce dlužníků žádný účet nemají, protože oni právě proto, aby se vyhnuli zabavení té částky, si to nechávají zasílat pokoutně - na účty svých sourozenců, nechávají si to vyplácet hotově a dalšími možnými způsoby, a tratí na tom všichni. Tratí na tom nejenom dlužník, ale tratí na tom stát, tratí na tom zaměstnavatel, pro toho je to složitější, náročnější atd. Čili tím režimem, který zavedeme, tady pomůžeme všem, a to je přece naším cílem. My ty lidi chceme nejenom zachránit, ale my je chceme dostat zpátky do systému. Ve finále to pomůže státu, protože státu budou odváděny odvody, daně, a to je přece naším cílem, to je naším smyslem. Čili místo toho, aby musel existovat ten účet jako takový, na který by následně musel exekutor tento účet postihnout exekucí, což někdy může trvat nejenom několik týdnů, ale možná dokonce i měsíců u těch pomalých exekutorů, a následně by muselo následovat kolečko. To znamená, povinný by musel oslovit ty, kteří mu zasílají prostředky na ten účet, ať už je to výživné, ať už je to příjem atd., a následně opět přes exekutora se dostat zpátky až k bance samotné, tak senátní návrh toto dramaticky zjednodušuje a říká: Chceš mít chráněný účet, samozřejmě, musíš ho mít buď zřízený, anebo si ho zřídit. A v okamžiku, kdy prokážeš, v okamžiku, kdy ten dotyčný prokáže, že je vůči němu vedena exekuce, tak je ten chráněný účet zřízen. Velmi jednoduché. Podobně se to týká i zasílání plateb na chráněný účet, kdy v sněmovní verzi dlužník musí absolvovat velmi složitý proces de facto u každé jednotlivé platby, která na účet má být vpuštěna. V tomto smyslu senátní návrh toto opět výrazným, výrazným způsobem zjednodušuje. V senátní verzi má dlužník plátci příjmu poskytnout číslo chráněného účtu a peníze tam jsou zasílány okamžitě, čili tam nevznikne dokonce ani ta nebezpečná lhůta pro některé exekutory, kteří by mohli prodlužování lhůty mezi zřízením účtu a zasíláním té částky využít k tomu, aby ještě z toho stihli něco postihnout a srazit. Čili to jsou zjednodušení, ta dvě zásadní, řekněme, to znamená u zřizování účtu a u zasílání plateb na chráněný účet, který senátní verze poskytuje, a tudíž mohu potvrdit to, co tady zaznělo ze strany paní senátorky. Tato verze chráněného účtu bude funkčnější a skutečně pomůže všem, potažmo i státu samotnému. Já bych chtěl také poděkovat, protože senátní verze skutečně nebyla psána na koleni v Senátu, byla komunikována s Ministerstvem financí, byla komunikována také s organizacemi, které s dlužníky léta letoucí pracují, s těmi statisíci dlužníků, ať už je to Charita České republiky, RUBIKON, Institut pro prevenci předlužení nebo Člověk v tísni. A já jsem hluboce přesvědčen o tom, že kdyby to skutečně takto funkční nebylo, tak tyto organizace by toto nikdy nepodporovaly, toto nikdy nedoporučily pro přijetí a ke schválení. A co je důležité, a víte, že já to tady opakuji opakovaně při těch diskuzích okolo exekucí, insolvencí: my musíme hledat vyvážení, ten balanc a funkčnost systému samotného. Proto vítám, že tento návrh ve znění postoupeném Senátem podporuje také Česká bankovní asociace, protože ve finále banky budou jednou z částí, která je velmi důležitá, a budou institucemi, které pokud nebudou schopny chráněný účet administrovat, tak prostě ty chráněné účty nevzniknou, nebo vzniknou ve výrazně menším množství, než si všichni přejeme. Čili vyváženost spočívá i v tom, že to podpořila Česká bankovní asociace, a na straně druhé, jak říkám, i organizace pracující s dlužníky. Toho si velmi vážím a je to jeden z jasných důkazů, že by bylo správné, abychom jako Sněmovna podpořili senátní verzi. Kolegyně, kolegové, já vám za to děkuji. V každém případě jsem rád, že ta sága chráněného účtu je u konce a že vyšleme tímto signál, že nám osud lidí, kteří se dostali do dluhových pastí - a bohužel možná i v důsledku COVID-19 jich bude příští rok nebo příští léta ještě více -, není lhostejný. Děkuji za pozornost.
Nyní požádám o vystoupení pana poslance Patrika Nachera a připraví se pan poslanec Lukáš Kolářík. Tak prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážená paní ministryně, pane ministře, dámy a pánové, pěkný večer. Já bych se také na to podíval ještě z jiného úhlu pohledu, abychom tady neopakovali to, co tady bylo řečeno v těch třech čteních. Každopádně dnešek je z pohledu humanizace a kultivace prostředí exekucí velkým dnem, protože bude schválen chráněný účet, ať už v jakékoliv podobě, jehož hlavním cílem, jak již bylo řečeno, je ochrana nezabavitelné částky, nebo také jinak nezabavitelného minima. [[V sále je velmi hlučno.]] On už o tom mluvil kolega Výborný i kolegyně Valachová. My žijeme v paradoxní situaci, že se něco jmenuje nezabavitelné, a přitom to zabavovat šlo, což je úplně neskutečné. Ale taková byla praxe. Za mě chráněný účet měl být zaveden už někdy před deseti lety a my bychom se potom mohli vyhnout tomu systému, kdy jsou tady statisíce lidí v šedé zóně. Když se podíváte, jak se vyvíjela nezabavitelná částka, porovnám leden 2018, 2021, tak před třemi lety to bylo 6 225 korun, v této chvíli je to téměř 7 900. Když se podíváme na nezabavitelnou částku na vyživovanou osobu, tak to bylo 1 556, teď je to víc než o 1 100 korun, 2 624. [[(19.30 hodin)]] Já tam pak nepočítám, abych to tady nekomplikoval, ty výpočty další třetiny, dvou třetin a podobně podle toho, jestli mají ti lidé přednostní pohledávky, či nikoliv. Jinými slovy, my paralelně vedle toho, že tady vznikne chráněný účet, zvyšujeme i nezabavitelnou částku, protože jinak by to samozřejmě vůbec nedávalo smysl. My tady máme před sebou sněmovní a senátní verzi. Je potřeba říct, že každá má něco. Mimochodem, Ministerstvo spravedlnosti podporovalo a podpořilo sněmovní, Ministerstvo financí senátní. Jak již zaznělo, část neziskového sektoru podpořila sněmovní verzi, část - asi vám přišly ty maily včera - i verzi senátní. Když se na to podíváme z pohledu aktérů, koho tam máme: dlužníka, zaměstnavatele, banky, exekutory. Já to zkrátím, protože už je půl osmé. Každá z těch verzí má něco do sebe. Exekutoři mají méně povinností - když bych to tedy hodně zjednodušil - v sněmovní verzi, naopak zase banky v té senátní, protože nebudou přeposílat prostředky z běžného účtu na chráněný. Když se podíváme na zaměstnavatele, tak ti mají lepší pozici v sněmovní verzi, protože se budou posílat peníze dál na běžný účet, takže nebudou muset měnit číslo účtu. Když se na to podíváme z pohledu dlužníků, tak tam je to také fifty fifty, protože na jedné straně je skutečně, řekněme, v té sněmovní verzi komplikovanější zřízení a zasílání. Zároveň ale v senátní verzi musí povinný více participovat a komunikovat s exekutorem, pokud jde o nějaké platby, které se exekutorovi nebudou zdát. Což v sněmovní verzi není. Jak jsem řekl na tiskovce, já osobně podpořím svůj původní návrh, tedy sněmovní verzi. Ale každopádně, ať už dneska projde sněmovní, nebo senátní verze, tak si dnešek, 19. ledna, budeme pamatovat, že v den, kdy se Miroslav Kalousek po dvaadvaceti letech vzdal mandátu, jsme zároveň schválili chráněný účet, na který jsme tady deset let čekali. Já vám děkuji.
Také děkuji. Dobrý večer všem a budeme pokračovat v rozpravě, do které je přihlášen pan poslanec Kolařík. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já to vezmu také velice rychle, protože to už je poslední bod a je pokročilá hodina. Nebudu popisovat, co chráněný účet dělá a co umí, protože to už tady popsali moji kolegové, a tím, jak legislativní proces trvá už nějakou dobu, je to každému asi celkem jasné. Zaměřil bych se na rozdíly v těch verzích. My zde máme dvě verze. Jedna je sněmovní, která v podstatě umožňuje vznik chráněného účtu, který je navázán na běžný účet dlužníka. Funguje to tak, že v případě, že přichází platby na běžný účet, banka automaticky na základě protiúčtu na základě variabilních a speciálních symbolů filtruje platby a ty, které jsou zákonem chráněné jako nezabavitelná platba, jsou automaticky deponovány na chráněný účet. Pro dlužníka to přináší jistou výhodu, že vlastně na účtu má jenom tu částku, se kterou může disponovat, nemusí nic řešit, může používat běžné platební prostředky, jako je karta, která zrovna v dnešní covidové době je celkem důležitá. A v podstatě se všechno děje tak nějak automaticky na pozadí, nejsou s tím žádné problémy, tedy kromě toho trošičku horšího zřízení účtu na začátku, jak už tady bylo řečeno. V senátní verzi se úplně vynechává úloha bank. V podstatě chráněný účet není provázán na běžný účet tak, jak je banky zřizují, a všechny platby přicházejí na chráněný účet dlužníka. Ten musí pravidelně kontrolovat platby, které mu tam chodí, aby mu tam náhodou nepřišla nějaká platba, která není zákonem chráněna jako nezabavitelná, a neutratil ji. Protože v momentě, kdy by tohle udělal, by samozřejmě musel tu částku nahradit. Pro něj by to mohlo být komplikované. Vystavuje se tam nějakým sankcím za to nesledování. To znamená, že musí permanentně sledovat, jak mu přichází pravidelné platební příkazy, jak mu přichází ty platby, jak se to tam pohybuje. A v případě, že se exekutorovi nebude něco zdát, tak si to bude chtít nechat vysvětlit. A to zase přináší nějaké administrativní nároky na dlužníky, kteří - a přiznejme si to - ne vždy jsou gramotní jak finančně, tak i administrativně, aby tohle zvládli bez pomoci ať už nějakých neziskových organizací, nebo někoho z blízkého okolí. Proto my Piráti podporujeme sněmovní verzi, protože ta nevystavuje dlužníky neustálé kontrole a neustálému dokazování a dokladování pohybů na účtu, a je to nějaký posun. Preferujeme zapojení bank do celého procesu, protože se jedná o bankovní účty, takže chceme, aby banky byly toho součástí, aby se to zautomatizovalo, aby to fungovalo automaticky, abychom se posunuli i v tomto odvětví. A je třeba, abychom začali přestat zavírat oči, protože pro velkou část lidí v exekuci bude právě velká míra administrativní a byrokratické zátěže v průběhu využívání účtu takovým problémem a takovým strašákem, že si myslím, že tu verzi, tak jak ji doporučuje Senát, nebudou využívat. Minimálně ne v takové míře, jako když projde sněmovní verze, která bude uživatelsky mnohem přívětivější a bude poskytovat mnohem větší ochranu dlužníkům, aby, jak už tady bylo řečeno, to, co je opravdu nezabavitelné, jim zabaveno nebylo. Děkuji za podporu sněmovní verze a děkuji všem kolegům za korektní projednávání tohoto tisku.
Děkuji. Požádám sněmovnu o větší klid. To byla poslední písemná přihláška do rozpravy. Pokud se nikdo nehlásí z místa, a já nikoho nevidím, tak rozpravu končím. Ještě s faktickou poznámkou pan poslanec Výborný. Já bych vám dal právo k závěrečnému slovu, ale prosím.
Já si dovolím pouze fakticky reagovat na kolegu Lukáše Koláříka. Není to tak, že by to pro toho dotyčného dlužníka znamenalo nějaký obrovský problém. Dlužník přece bude posílat na chráněný účet tu nezabavitelnou částku a bude to na exekutorovi, nikoliv na dlužníkovi. Exekutor to bude muset hlídat, bude na to dokonce mít lhůtu pouze šesti měsíců. A pokud exekutor nebude plnit své povinnosti, prošvihne lhůtu šesti měsíců, tak má prostě smůlu. Ta částka, i kdyby tam byla nad nezabavitelnou částku, se stane nezabavitelnou. A v případě, že se tam vyskytne nějaký problém, exekutor vyzve dlužníka a dlužník musí do 30 dnů vysvětlit, kde se tam ta částka vzala, zda je skutečně nezabavitelná. A pokud zabavitelná je, bude skutečně převedena tomu exekutorovi, to je jasné. Ale takhle to funguje velmi jednoduše a zodpovědnost není na dlužníkovi, ale je na exekutorovi. To jenom věcně k tomu, co tady zaznělo. Děkuji. A děkuji za podporu senátní verze.
Děkuji. To byla faktická poznámka. Já se tedy znovu zeptám, jestli se ještě někdo hlásí do obecné rozpravy. Pokud tomu tak není, rozpravu končím. Zeptám se, jestli je zájem o závěrečné slovo ze strany navrhovatelky paní poslankyně Valachové? [[Není.]] Ze strany paní senátorky Hubáčkové? [[Není.]] Ze strany pana zpravodaje garančního výboru, pana poslance Výborného, předpokládám, také není. Takže nyní přistoupíme již k hlasování podle § 94 odst. 4, zákona o jednacím řádu Poslanecké sněmovny. K přijetí následujícího usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. Je zde žádost o odhlášení. Já vás všechny odhlásím, prosím přihlaste se znovu svými kartami. Ještě jednou opakuji, že budeme hlasovat nejdříve o senátní verzi. K jejímu přijetí je potřeba souhlasu nadpoloviční většiny přítomných poslanců. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti [[exekuční řád]], ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 119/2001 Sb., kterým se stanoví pravidla pro případy souběžně probíhajících výkonů rozhodnutí, ve znění pozdějších předpisů, podle sněmovního tisku 986/5 ve znění schváleném Senátem podle sněmovního tisku 986/6." To je tedy návrh usnesení. Hlasujeme o senátní verzi. Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro senátní verzi? Kdo je proti? Já vám děkuji. V hlasování číslo 33 je přihlášeno 160 poslanců a poslankyň, pro 75, proti 10. Návrh senátní verze tedy nebyl přijat. [[(19.40 hodin)]] Posuneme se tedy k dalšímu hlasování. Nyní budeme hlasovat znovu, a to podle § 97 odst. 4 jednacího řádu Poslanecké sněmovny. K přijetí tohoto usnesení je zapotřebí souhlasu nadpoloviční většiny všech poslanců, tedy souhlasu 101 poslance. Většinu již máme nastavenu. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna schvaluje návrh zákona, kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti, exekuční řád, ve znění pozdějších předpisů a zákon č. 119/2001 Sb., kterým se stanoví pravidla pro případy souběžně probíhajících výkonů rozhodnutí ve znění pozdějších předpisů, ve znění, ve kterém byl postoupen Senátu, podle sněmovního tisku 986/5." Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro. Hlasujeme o sněmovní verzi. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 34. Je přihlášeno 158 poslanců a poslankyň, pro 143, proti nikdo. Konstatuji, že návrh zákona jsme přijali. Děkuji navrhovatelce, děkuji paní senátorce, děkuji zpravodaji. Tím končí projednávání senátních vratek na dnešní den, na které jsme prodloužili dnešní jednání i po 19. a 21. hodině. Vzhledem k situaci v sále vidím, že v žádném případě již není možno pokračovat. Jenom připomenu, že zítra začínáme v 9.00 hodin. Podle dohody předsedů poslaneckých klubů vzhledem k epidemické situaci budeme jednat v polovičním počtu. Zítra je jako první bod... budeme začínat blokem třetích čtení. Jedná se o body 347 až 352. Následovat budou případně zákony z bloku druhých čtení. Na konec jednacího dne máme potom zařazeny změny ve složení orgánů. Přeji pěkný večer a končím dnešní jednání.