Vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážení členové vlády, zahajuji další jednací den 39. schůze Poslanecké sněmovny a všechny vás vítám. Prosím, abyste se všichni přihlásili svými identifikačními kartami a případně mi oznámili, kdo žádá o vydání karty náhradní. Chtěl bych vás informovat, že o omluvení své neúčasti na jednání požádali tito poslanci a členové vlády: pan poslanec Adamec - zahraniční cesta, pan poslanec Adámek - zahraniční cesta, paní poslankyně Balaštíková - zdravotní důvody, pan poslanec Běhounek do 15. hodiny - pracovní důvody, pan poslanec Böhnisch do 19. hodiny bez udání důvodu, pan poslanec Farský - zdravotní důvody, paní poslankyně Fischerová - zahraniční cesta, paní poslankyně Halíková - zahraniční cesta, paní poslankyně Havlová - zdravotní důvody, pan poslanec Chalupa do 21. hodiny - pracovní důvody, pan poslanec Janulík - pracovní důvody, pan poslanec Kasal do 16. hodiny - pracovní důvody, pan poslanec Kořenek - zdravotní důvody, pan poslanec Kott - pracovní důvody, pan poslanec Lobkowicz - zahraniční cesta, pan poslanec Nykl - pracovní důvody, pan poslanec Pavera - osobní důvody, pan poslanec Plíšek - zdravotní důvody, pan poslanec Schwarzenberg - pracovní důvody, paní poslankyně Strnadlová - osobní důvody, pan poslanec Váňa bez udání důvodu, pan poslanec Zavadil od 15. hodiny - zdravotní důvody. Pan poslanec Tejc hlasuje s kartou číslo 11. Z členů vlády se omlouvá pan ministr Babiš - pracovní důvody, pan ministr Brabec - zahraniční cesta, pan ministr Chovanec - zahraniční cesta, pan ministr Jurečka - pracovní důvody, paní ministryně Marksová - pracovní důvody, pan ministr Mládek - zahraniční cesta, paní ministryně Valachová - pracovní důvody a pan ministr Zaorálek - zahraniční cesta. Tolik tedy omluvy. [[V sále je velmi hlučno.]] Nejprve bych vás chtěl informovat o návrzích, na kterých se shodlo dnešní grémium. Poprosil bych pravou stranu sněmovny o klid. [[Zvoní zvoncem.]] Děkuji. Budu vás informovat o návrzích, na kterých se shodlo grémium. Za prvé, organizační výbor 27. ledna schválil Návrh pravidel hospodaření poslaneckých klubů pro rok 2016, což je sněmovní dokument 3624, a my navrhujeme, aby byl zařazen do programu 39. schůze do bloku Zprávy, návrhy a další. Jeho pevné zařazení bude následně upřesněno. Grémium Sněmovny navrhuje následující strukturu jednání pro tento týden: Dnes projednat bod 16, což je druhé čtení zákona o zdravotních službách, a dále následující body: 83, 76, 115, 119, 28, 31, 97, 30, 79, 108, 86 a 128. Jedná se o návrh zákona o majetkovém přiznání v prvním čtení, návrh zákona o působnosti MPO v prvém čtení, zákon o DPH v prvém čtení, zákon o azylu v prvém čtení, zákoník práce ve druhém čtení, ochrana zemědělského půdního fondu ve druhém čtení, majetkové křivky v prvém čtení, státní svátky ve druhém čtení, exekuční řád v prvém čtení, státní sociální podpora v prvém čtení, školský zákon v prvém čtení a detenční centra v prvém čtení. Tolik tedy dnešek. Zítra tam mám pouze technické sdělení. V případě, že bude ukončena 37. schůze Sněmovny, která má být zahájena v 9 hodin, pokračovala by přerušená 39. schůze a její zahájení bude upřesněno, předpokládám, v návaznosti na případné ukončení 37. schůze. O tom ale rozhodneme na závěr dnešního jednacího dne. Ve čtvrtek 11. února bychom projednali bod 201, což jsou písemné interpelace, potom bod 103, což je návrh pana poslance Bartoška, poskytování dávek v prvém čtení, potom bod 9, což je Státní fond dopravní infrastruktury ve druhém čtení. Potom bychom projednali onen sněmovní dokument 3624, což je hospodaření klubů za rok 2016, a poté bychom pokračovali z bloku Zprávy, návrhy a další s tím, že ve 12 hodin 45 minut bychom zařadili bod 184, což je druhé kolo volby člena Rady pro rozhlasové a televizní vysílání, a ve 14 hodin 30 minut by byly projednávány ústní interpelace. V pátek zahájíme jednací den bodem 203, což je informace vlády k migrační krizi. Tolik z mojí strany dohoda, na které se shodlo vedení Sněmovny a politické grémium. Zeptám se, kdo se hlásí do rozpravy k pořadu schůze. Mám tady dvě přihlášky. První přihláška je pana poslance Okamury, potom přihláška paní poslankyně Černochové. Potom pan poslanec Černoch. Ještě poprosím o strpení pana poslance Okamuru. [[V sále je hlučno.]] Dorazily další omluvy. Paní poslankyně Šánová se omlouvá z důvodu nemoci z dnešního jednacího dne. Paní poslankyně Zelienková mezi 14 a 14.45 z pracovních důvodů, pan poslanec Benešík celý jednací den z osobních důvodů a pan poslanec Holeček mezi 14. a 18. hodinou. A nyní už má slovo pan poslanec Okamura.
Vážené dámy a pánové, chtěl bych požádat Sněmovnu o zařazení nového mimořádného bodu na jednání této schůze s názvem Umísťování afrických a arabských nezákonných imigrantů do měst a obcí České republiky proti vůli občanů. Toto téma je skutečně vysoce aktuální, proto bych chtěl poprosit o zařazení jako první bod dnešní schůze, protože jak víte, tak aktuálně se vláda snažila proti vůli občanů vnutit nezákonně africké a arabské imigranty do města Králíky v Pardubickém kraji. Na základě petice, na které naše hnutí Svoboda a přímá demokracie, SPD, spolupracovalo s místními občany...
Pane poslanče, já se omlouvám. Prosím o klid ve sněmovně. Prosím skupinky diskutujících, aby se usadily a umožnily pokračovat panu poslanci Okamurovi.
Děkuji, pane předsedo. Já vím, že ostatní politické strany toto téma vůbec nezajímá, proto tady hlučí. Děkuji, že jste mi zjednal klid, aby mě bylo vůbec slyšet. Občané města Králíky v Pardubickém kraji se zoufale začali bránit proti tomu, že jim tam vláda chtěla nastěhovat nezákonné imigranty proti jejich vůli. Jak víte, tak tam vznikla nejenom petice, na které jsme spolupracovali a kterou naše hnutí SPD zveřejnilo tady ve Sněmovně, tak tam došlo i k tomu, že bylo svoláno veřejné zastupitelstvo, kterého se naši poslanci zúčastnili, a po společné práci se nám konečně podařilo tento vládní záměr zastavit. Jenom zdůrazňuji, že občané se dozvěděli o záměru vlády z facebooku. Teď, poté, co jsme pomohli občanům Králíků, tak ta samá situace nastává v Benešově u Prahy. Opět vláda se snaží proti vůli občanů a za jejich zády tam vnutit nezákonné imigranty do místního objektu. Proto občané Benešova sepsali petici proti umístění jakéhokoliv typu zařízení pro imigranty do jejich města. My za SPD říkám, že plně souhlasíme s odmítavým stanoviskem Zastupitelstva města Benešov z 1. února letošního roku ohledně problematiky záměru zřídit v centru města Benešov v objektu takzvaných Pražských kasáren zařízení pro jakékoliv ubytování imigrantů. Zároveň plně podporujeme vedení města Benešov v jednání, které povede k převodu těchto nemovitostí do majetku města za účelem využití pro potřeby občanů Benešova. Jinak podporujeme také usnesení Zastupitelstva města Benešov z 1. února, kde samozřejmě chtějí vést jednání s Ministerstvem vnitra a s Ministerstvem obrany o využití tohoto objektu bývalé vojenské ubytovny, která byla součástí dřívějších Pražských kasáren v Benešově. Občané zde sbírají teď petici proti tomu, aby se tam umístili nezákonní imigranti. Já žádám, aby vláda a premiér Sobotka, který mi neodpověděl - prosím vás, pane premiére - na moji interpelaci před 14 dny, kdy jsem se vás tady ptal, abyste občanům sdělil, do jakých míst a obcí a měst, na základě jakých kritérií chcete umisťovat ty tisíce nezákonných imigrantů, které jste již vloni odsouhlasili proti vůli občanů. A vy jste mi neodpověděl. Proto já vám znova říkám a žádám o zařazení tohoto bodu, protože jedna za druhými se nám ozývají města - byly to Králíky v prosinci, teď v lednu je to Benešov - a vy se snažíte je někam prostě umístit proti vůli občanů. Takže jestli mi neřeknete jména konkrétních měst a obcí a nadále se to budou občané pokoutně dovídat, tak řekněte aspoň kritéria, pane premiére, jaká kritéria podle vašeho názoru mají splňovat obce a města, kam budete umísťovat ty nezákonné migranty z Afriky a z Arábie, aby aspoň občané sami se mohli dovtípit a vytipovat si, zdali tedy spadají do toho vládního záměru, a už se začít bránit. [[(14.10 hodin)]] A my samozřejmě za naše hnutí Svoboda a přímá demokracie SPD vyzýváme tímto občany, aby se obraceli na naše hnutí, a společně jim budeme pomáhat bránit se proti vaší neuvěřitelné aroganci vaší vlády, kdy proti vůli občanů vy se snažíte umisťovat tyhlety migranty. Budeme tady čekat, že nějaký migrant si půjde zaplavat do veřejného bazénu a pak tam také znásilní nějakého chlapečka, a vy potom teprve budete hledat nějakého pachatele? Vy řešíte následky, ale máte řešit příčiny. To znamená, já znovu říkám - vy tady kroutíte hlavou, vládní představitelé, tady třeba paní místopředsedkyně Sněmovny Jermanová za hnutí ANO tady kroutí hlavou, že nemám pravdu, a zde je petice občanů Benešova, kteří sbírají ty podpisy. V Králíkách to také byli občané. Takže já se vás znovu ptám. Žádám o zařazení tohoto bodu. Může to být krátké, může to být na tři minuty, jenom když nám tady pan premiér konečně řekne, kam a do jakých zařízení a na základě jakých kritérií chcete umisťovat ty imigranty. To je vše, co tady chceme slyšet. A samozřejmě chceme slyšet, že žádné imigranty proti vůli občanů tady přijímat nebudete. Děkuji.
Ano, je to tedy žádost o nový bod s názvem, který byl načten, a to jako první bod dnešního jednacího dne. Ještě než dám slovo paní poslankyni Černochové, tak s přednostním právem paní místopředsedkyně Jermanová.
Dobré odpoledne, dámy a pánové, víte, že já málokdy využívám svého přednostního práva, ale v tento okamžik jsem k tomu v podstatě byla donucena vystoupením mého předřečníka.
Pardon. Kolegyně, kolegové, já opravdu prosím o klid. Prosím bývalého i současného ministra zdravotnictví, aby ukončili rozpravu, do které jsou tak zabráni, že mě ani neslyší. Pan ministr Němeček a pan exministr Heger, prosím. Děkuji. Prosím, paní místopředsedkyně.
Pane poslanče Okamuro prostřednictvím pana předsedajícího, když dovolíte, já jsem součástí Rady města Benešov. Tuto situaci řešíme již delší dobu jak s Ministerstvem obrany, tak s Ministerstvem vnitra. Petice vznikla na území Benešova bez vašeho přičinění a já vás prosím a žádám jménem vedení města, abyste nezneužíval situace v Benešově ke své předvolební kampani. Já si myslím, že to je neetické a nepatří to na půdu Poslanecké sněmovny. Děkuji.
Paní poslankyně Černochová a připraví se pan předseda Černoch.
Děkuji, pane předsedo. Vážené dámy, vážení pánové, asi tušíte, v jaké věci před vás předstupuji. Dovolím si navrhnout zařazení nového bodu s názvem Úniky informací z Bezpečnostní rady státu, a to jako první bod zítřejší odpolední schůze Poslanecké sněmovny. Je to tedy středa 10. 2. odpoledne. Krátké odůvodnění, které snad všichni cítíme stejně. V minulých dnech jsme byli svědky totální destrukce bezpečnostních složek a systému státu v naší republice. Absolutní neschopnost vlády komunikovat s veřejností a sdělovat, nebo komunikovat v některých věcech, kde komunikovat nemá, tak komunikovat, a naopak ve věcech, kdy komunikovat má, tak nekomunikuje. Každé stanovisko ministra, které bylo v těchto dnech sděleno, bylo zmatečné, jeden ministr popíral slova ministra druhého. Třetího února jsme se dozvěděli od pana ministra zahraničních věcí Zaorálka, že Česká republika s teroristy nevyjednává. Den nato jsme se dozvěděli od pana ministra obrany Stropnického, že podmínkou propuštění pěti Čechů z Libanonu skutečně bylo, aby Česká republika nevydala Libanonce Alího Fajáda do Spojených států. Potvrdil to ministr obrany ve svém veřejném prohlášení. Doslova cituji: Pět lidí se sem vrátí v pořádku, pokud Fajád nebude vydán do Spojených států. Je to svázané, prohlásil v rozhovoru ministr obrany. Hodinu nato ministr spravedlnosti Robert Pelikán svolává mimořádnou tiskovou konferenci o propuštěných Libanoncích. Ten se vyjádří v té věci, že Fajád nebude Českou republikou vydán do Spojených států a toho času je na cestě na letiště, aby byl nikoliv deportován, ale odvezen do Libanonu. Ani to není málo. Slyšíme vyjádření pana premiéra Bohuslava Sobotky, který řekne, že ho to znepokojuje a že je nutné to nechat vyšetřit. Ve večerních hodinách slyšíme pana vicepremiéra Bělobrádka, který v Událostech, komentářích řekne, že vůbec o tom, proč pan ministr Pelikán rozhodl tak, jak rozhodl, on nic neví. Přitom se z médií dozvídáme a ze včerejšího Nerespektu [[důrazně]] se dozvídáme, že Bezpečnostní rada státu jednala v této věci několikrát, informace unikají z Bezpečnostní rady státu, což mně přijde naprosto nepřijatelné. V kterékoli jiné zemi by už v tuto chvíli ležela na stole rezignace celé vlády České republiky, případně by se vláda obracela nově na Poslaneckou sněmovnu s žádostí o důvěru. Tady se nic neděje, tváříme se všichni, že se nic nestalo, že život běží dál. Dočítáme se, kolik Česká republika za jednotlivé rukojmí platí. Uvědomujete si to, že máme v Libyi ještě jednoho uneseného občana, a co jste těmito výroky, které se dostaly na veřejnost, jemu mohli způsobit? Já pevně věřím, že i on se sem vrátí, ale budou doufat, že se o jeho návratu nebudu dočítat z deníků, z bulváru, z týdeníků. Z tohoto důvodu žádá klub Občanské demokratické strany, aby se Poslanecká sněmovna v neveřejném zasedání touto problematikou zabývala. Budeme navrhovat usnesení, ve kterém budeme chtít, aby se zřídila vyšetřovací komise, která ty věci prověří. V jakých jiných věcech, vážené kolegyně a kolegové, než tak, jak stanoví jednací řád, na návrh vlády nebo poslance se může Sněmovna usnést, že schůze nebo její část je neveřejná, zejména jsou-li na pořad schůze zařazeny utajované otázky související s obranou nebo bezpečností státu nebo jiné závažné utajované skutečnosti. Kdy jindy než teď? Skutečně se stalo něco, co nemá obdoby, a nemůžeme si to nechat jako poslanci Parlamentu České republiky líbit a musíme chtít od zástupců naší vlády vysvětlení. Takže ještě jednou opakuji - žádám o zařazení bodu s názvem Úniky informací z Bezpečnostní rady státu. Chci, aby se tento bod projednával zítra, tedy ve středu, 10. února odpoledne. Děkuji.
Ano. Prosím pana předsedu Černocha.
Hezké odpoledne, dámy a pánové. Budu možná opakovat některé věty, které zde padly, které zde říkala paní kolegyně Černochová. V pátek 22. ledna média informovala o neočekávaném zasedání předsednictva Bezpečnostní rady státu. Obsah jednání nechtěl Úřad vlády komentovat. Ani ne čtrnáct dní nato, minulý čtvrtek, deník Právo zveřejnil obsah tajných informací ze zasedání Bezpečnostní rady státu. Evidentně tento únik informací souvisel s informacemi, které ministr Stropnický, když to řeknu kulantně, nakousl v rozhovoru v Hospodářských novinách, a to - cituji: Pět lidí se sem vrátí v pořádku, pokud Fajád nebude vydán do Spojených států. Ale pozor, dále řekl: Je to svázané. Právo sdělilo, že pětice Čechů padla loni v červenci do léčky připravované libanonskou tajnou službou, která chtěla dostat z Česka svého zadržovaného muže. Jejich únosu se přitom dalo předejít, kdyby neselhala komunikace mezi českou civilní rozvědkou a Vojenským zpravodajstvím. Podstatou průšvihu je ovšem to, že vojenští zpravodajci prý na rozdíl od české civilní rozvědky vůbec netušili, že Fajád pracuje pro libanonskou tajnou službu, a tedy že Libanonci mají eminentní zájem dostat svého člověka domů místo jednání o předání do Spojených států, kde mu hrozí až doživotí. Vojenské obranné zpravodajství tak netušilo, že svého muže vyslalo do Libye do pasti. Dámy a pánové, tajné služby a vláda, zodpovědná za jejich řízení, má na triku několikanásobnou ostudu. Za prvé, došlo k úniku informací ze zasedání Bezpečnostní rady státu. Za druhé, Vojenské obranné zpravodajství díky tomu, že nemělo informace od civilní rozvědky, se nechalo oblafnout tajnou službou Libanonu. [[(14.20 hodin)]] Za třetí, celou věc jsme evidentně neuměli koordinovat se Spojenými státy, které nám zjevně daly zdrojové informace o pohybu teroristy na našem území. Za čtvrté, policejní složka Útvaru pro odhalování organizovaného zločinu vyšetřuje ve dvou tajných službách, zda nedošlo - zdůrazňuji k úmyslnému - nepředání informací, a tedy ke spáchání trestného činu na úrovni vedení tajných služeb. Dne 14. ledna v Česku přestala platit zvýšená bezpečnostní opatření zavedená po pařížském listopadovém pátku třináctého. V této souvislosti ministr vnitra řekl: nemáme informaci, že by na území České republiky hrozil nějaký teroristický útok. Mému kolegovi Martinu Lankovi pan ministr Herman sdělil, že od ministra vnitra nemá žádné informace o tom, že by v České republice nějaký teroristický útok hrozil. Opomenul i to, že největší masakr v Paříži se stal v kulturním zařízení. Ptáme se tedy, jakou důvěru k nám má mít Amerika, aby nám poskytovala součinnost o tom, kdo je a není terorista, když u nás se dostávají ven veškeré informace, i které nemají, a naopak mezi profesionály se nepředávají informace, které ohrožují i vlastní příslušníky našich tajných služeb. Za druhé, jakou důvěru máme mít k výroku ministra vnitra, že u nás nehrozí žádná teroristická akce, když evidentně nefunguje přenos informací mezi tajnými službami. Za třetí, jak věřit vládě, které unikají informace přímo z Bezpečnostní rady státu. Tato blamáž je přímo reklamní kampaní pro teroristy, aby přišli podnikat teroristické akce k nám, protože v naší zemi se řídí tajné služby spolkem, který to nemá evidentně pod kontrolou, a kdyby teroristům náhodou něco hrozilo, tak si o tom přečtou v novinách. Od minulého týdne každý občan České republiky cestující do rizikových oblastí má na svém těle cenovku, za kolik a kde může být vykoupen. České tajné služby jsou v moment vyšetřování policejním orgánem díky blamáži v komunikaci se Spojenými státy naprosto nedůvěryhodné a v této chvíli i neakceschopné. Z ústavního hlediska kontrola takto rozsáhlého skandálu nepatří pouze policejnímu orgánu, ale s ohledem na narušení ústavnosti by měla být řešena, tak jako v každé civilizované zemi, zvláštní vyšetřovací komisí parlamentu. Vláda v tuto chvíli je v zásadním konfliktu zájmů, protože musí být součástí vyšetřování. Únik informací za takové situace z Bezpečnostní rady státu je evidentně součástí událostí, které by tato vyšetřovací komise měla řešit, a to i s ohledem na odpovědnost premiéra a ministrů. Dále celou věc je třeba chápat také jako další důvod, proč chránit preventivně hranice České republiky, protože nelze věřit ministrovi vnitra ani tajným službám, že mají důvěryhodné informace.
[[Hovoří do závěru projevu poslance Černocha.]] Pane předsedo, já se velmi omlouvám... Dobrá, tak protože jste nic nenavrhl, tak to beru tak, že jste vystoupil s přednostním právem, protože jinak by došlo ke zneužití tohoto času. Ale vy máte přednostní právo, tak to vyřešíme takto elegantně. A prosím pana předsedu Faltýnka, který je dalším přihlášeným, předpokládám k pořadu schůze. [[Ano.]] Výborně.
Ano, k pořadu schůze, děkuji. Hezké odpoledne, dámy a pánové, já bych chtěl vznést veto na nově navrhované body do programu této schůze jménem tří poslaneckých klubů, a to konkrétně jménem klubu ČSSD, ANO a KDU-ČSL.
Předpokládám, že se to týká obou bodů, to znamená jak pana poslance Okamury, tak paní poslankyně Černochové. Dobrá, před panem předsedou vlády má přednost pan předseda Kalousek. Prosím.
[[Mimo mikrofon.]] To si neumím představit, pan předseda vlády musí mít přednost.
Pan premiér vám dává přednost, využijte toho. Prosím.
Děkuji, pane předsedo, vám i panu předsedovi vlády. Dámy a pánové, tato Sněmovna by měla být podle Ústavy České republiky nejvyšším orgánem vůle lidí v České republice. Umíte mi, prosím vás, říct, jaké jiné větší téma existuje než skutečnost, že byla ohrožena a objektivně snížena bezpečnost všech občanů v České republice? Já chápu, že se může stát cokoli. Já jsem ten poslední, kdo by chtěl vládě vyčítat její chyby, že to udělala úmyslně. Promiňte, až pan Foldyna domluví, já bych pokračoval.
Kolegyně, kolegové, prosím o klid. Pokud máte něco zásadnějšího než poslouchat pana předsedu Kalouska, tak přeneste svou diskusi do předsálí, usaďte se.
Děkuji. Já jsem ten poslední, kdo by chtěl vládu podezírat z toho, že chyby, kterých se dopustila, selhání, kterých se dopustila, se dopustila úmyslně. Prostě každý z nás ve své práci se občas dopustíme chyb a občas se někdy stane, že i selžeme. A to nejhorší, co se nám může stát, že ten, kdo se toho selhání dopustil a ve svém důsledku se nedopustil ničeho menšího, než že ohrozil bezpečnost občanů, všech občanů v České republice, bude tvrdit ne, to není pravda, my jsme se žádného selhání nedopustili, všechno je v úplně nejlepším pořádku a bezpečnost našich občanů je dostatečně zajištěna. A přitom všichni víme, že to není pravda, že se nestalo nic menšího, než že vláda České republiky selhala na poli mezinárodního boje proti terorismu. Že se nestalo nic menšího, než že jsme všichni mohli z médií - z médií prosím - zjistit, že vláda České republiky vyjednává s teroristy. A nejenom že s nimi vyjednává, ale že dokonce ani tuto informaci neumí utajit. Což znamená, že vláda České republiky neudělala nic jiného, než že povzbudila všechny teroristické bojůvky ve světě... Já až dotelefonuje pan poslanec Votava... Děkuji. Než že povzbudila všechny teroristické bojůvky ve světě k oblíbené společenské hře všech teroristů "chyť si svého Čecha". Když si chytneš svého Čecha, tak se ti to vyplatí, česká vláda nevyjednává s teroristy, to je příliš ponižující, česká vláda automaticky přistupuje na jejich požadavky. To se stalo, to všichni vědí. A česká vláda ze všech našich občanů v zahraničí, zejména v těch citlivých oblastech, udělala lovnou zvěř. To se stalo, to je fakt. A politika této vlády... Až dokřičí pan poslanec Jandák na svého předsedu klubu... Děkuji. A politika této vlády, která je ostudná, ale snad by mohla najít svoji omluvu, kdyby to vláda aspoň dokázala utajit. Ale politika této vlády, která je ostudná a vláda svoji ostudnou politiku ani nedokáže utajit, ve svém důsledku ohrožuje všechny občany své republiky. Já jsem řekl, že tím, co vyšlo najevo o podle mého názoru naprosto nemravném a neospravedlnitelném jednání vlády České republiky v případě pana Fajáda, ale možná i v případě Hanči a Tonči, aniž bych chtěl dávat ty případy na stejnou úroveň - myslím, že příklad pana Fajáda je mnohem víc alarmující - že to, co vyšlo najevo, neohrožuje bohužel jenom bezpečnost všech občanů v České republice... Až dokřičí pan poslanec Korte...
Já poprosím pana poslance Korteho, aby se usadil na místo a nechal mluvit svého předsedu.
Děkuji. To, čeho se dopustila česká vláda, bohužel neohrožuje jenom všechny občany České republiky v zahraničí. Nejenom že z nich dělá lovnou zvěř, ale ohrožuje i bezpečí všech občanů v České republice. Protože to, co česká vláda udělala, zásadním způsobem narušilo důvěru mezi spojenci. Kdyby alespoň, pane premiére, ministři vaší vlády byli zdrženliví. Ale přiznám se, že když jsem slyšel vystoupení pana ministra spravedlnosti, ve kterém zdůvodňoval, proč nevydal pana Fajáda, tak se mi dělalo mdlo. Kdyby on řekl: Nevydal jsem pana Fajáda na základě zákonných pravomocí České republiky, tečka - tak bych to pochopil. Kdyby řekl: Nevydal jsem pana Fajáda, protože je v Americe obžalován z toho, že zfackoval nějakého malého fousatého právního nedouka za to, že hloupě mluvil - tak bych to také pochopil. Ale on řekl - a teď já to tady opakuji - pan ministr spravedlnosti řekl: Já jsem zvážil ten skutek, ze kterého je pan Fajád obžalován, a já jsem se rozhodl nevydat. On ho, prosím pěkně, zvážil? Já bych rád zdůraznil, že pan Fajád je ve Spojených stádech obžalován z terorismu. Z přípravy atentátu. Z případu obchodů s nelegálními zbraněmi. A český ministr spravedlnosti zvážil skutek a řekl, že svým nejbližším spojencům tohohle teroristu nevydá! Co jste, pane premiére, udělali? Vy jste neudělali nic jiného, než že jste narušili elementární důvěru mezi spojenci. A my, kteří jsme se aspoň zdánlivě přiblížili bezpečnostní situaci v České republice, dobře víme, že bezpečnost České republiky stojí a padá se spojeneckými závazky. Že bezpečnost občanů České republiky v době války proti terorismu stojí a padá s předáváním rychlých a důvěryhodných zpravodajských informací. A každý z nás si umí představit, jak po tomto výroku pana ministra spravedlnosti budou naši spojenci ochotni nám rychle dávat včasné a přesné zpravodajské informace. Protože pan ministr Pelikán se seznámil se skutkem, že ten člověk je ve Spojených státech obžalován z terorismu, z přípravy atentátu členů americké administrativy, z obchodu se zbraněmi, které chtěl dodávat nelegálním teroristickým strukturám. Z toho je obžalován. S tím se pan ministr Pelikán seznámil a rozhodl se, že toho člověka nevydá! Jakou si myslíte, že to bude mít odpověď? Oficiálně, jak říkal pan poslanec Chalupa v několika zpravodajských relacích, a musel jsem se hodně smát, protože váš pan poslanec Chalupa říkal: No, co těm Američanům zbývá? My jsme s nimi spojenci, my jsme s nimi na jedné lodi. Oni dál budou muset s námi spolupracovat. Vážně si to myslíte? Vy, kteří máte IQ alespoň nad 100? Co udělají naši spojenci? No formálně pro ně dál budeme spojenci, akorát že už nám nebudou nic říkat! Protože nemohou riskovat, že něco z Bezpečnostní rady státu, z bezpečnostních služeb, odevšad ta informace vyteče. Protože nemohou riskovat, že když se na nás obrátí, ať tady zadržíme teroristu, že ho sice zadržíme, ale pak ho nevydáme! To radši počkají, až z té Prahy odjede do Budapešti, a poprosí Maďary. Tohle vy jste všechno udělali. A tím důsledkem bohužel není nic jiného než zhoršení bezpečnostní situace každého občana v České republice. Všech deseti milionů. Každý z nás se po tomto vašem diletantismu, po této vaší naprosto mimořádné, neskutečné mezinárodní ostudě, po této vaší neschopnosti starat se o bezpečnost občanů České republiky, každý z nás se nutně musí cítit méně bezpečně! Zcela oprávněně! Protože vy jste vystavili občany České republiky v zahraničí riziku lovu. A vy jste snížili bezpečnost občanů České republiky na území České republiky, protože jste svým skandálním chováním vůči spojencům omezili zpravodajské informace, které jsou alfou a omegou naší bezpečnosti. Toho jste se dopustili! Ničeho menšího. Jestli stát má nějakou povinnost, tak věřte, že to není větší nebo menší míra přerozdělování, zajištění důchodů, sociálních dávek. Samozřejmě, je to nějaká jeho práce, ale ta prvořadá povinnost je zajištění bezpečnosti svých občanů. Tady vy jste kardinálně, totálně, absolutně selhali. A v okamžiku, kdy nechceme nic jiného než tohle zařadit jako bod na jednání Poslanecké sněmovny - vracím se na začátek svého projevu - jako toho shromáždění, které má být projevem největší vůle lidu, tak vy se o tom vůbec nechcete bavit. To ty lidi přece vůbec nezajímá. My bychom se rádi bavili o EET nebo o mateřských školkách. O něčem, co je podle vás opravdu důležité. Ne! My vám říkáme, pro nás je důležitá bezpečnost občanů České republiky, kterou vy jste bezprecedentně ohrozili! A jestliže jste se dopustili té zpupnosti, té arogance, té naprosto nepochopitelné ignorace, že jste se o tom odmítli bavit na této schůzi, pak nám nezbývá nic jiného, než že poslanci TOP 09 ještě dnes dají na stůl žádost o svolání mimořádné schůze se svými 26 podpisy. A pevně doufáme, že těch dalších alespoň 14 odpovědných se najde. Z tohohle se, pane premiére, prostě musíte zodpovídat! Nejenom Poslanecké sněmovně, ale celé veřejnosti. A budete se divit: my vás ani nechceme moc dusit na to, jak se to mohlo stát. Je to neskutečný průšvih a nemělo se to stát. Ale to věříme, že se dokážete svými vlastními institucemi k tomu dobrat. Ale to, co nás zajímá především, není, jak se to mohlo stát a komu za to bude uříznuta hlava. Ona jedna zelená hlava bude nahrazena druhou zelenou hlavou a nic moc se nezmění. Ale my od vás chceme slyšet, pane premiére, co uděláte pro to, abyste minimalizoval škody, kterých jste se dopustili jako vláda na bezpečnosti občanů České republiky. Protože těch jste se dopustili! To se stalo! Každý z nás se ode dneška logicky musí cítit méně v bezpečí. A vy byste měli udělat všechno pro to - to nemůžete úplně napravit, to je nenapravitelná škoda, co jste udělali. Ale můžete to minimalizovat. A my od vás chceme slyšet, jak to budete minimalizovat. A jestli to neuslyšíme na této řádné schůzi, což pokládám za neskutečnou aroganci poslanců vládní koalice, tak to prostě budeme muset slyšet na schůzi mimořádné. Děkuji za pozornost.
Nyní má slovo pan předseda vlády, po něm pan místopředseda Filip.
Vážený pane předsedo, vážené poslankyně, vážení poslanci, já myslím, že se určitě shodneme na jednom, ať už jsme ve vládě, nebo ať už jsme v opozici. Bezpečnostní situace ve světě se dramatickým způsobem zhoršila a mohli jsme to sledovat nejenom v těch posledních dvou letech, ale zejména v těch posledních dvou letech. Když se podíváte na to, co se děje na východ od nás, konflikt mezi Ruskem a Ukrajinou, když se podíváte na to, co se děje v severní Africe, zhroucený stát v Libyi, když se podíváte na občanskou válku v Sýrii, když se podíváte na Islámský stát, který existuje na velkém území jak Sýrie, ale také Iráku, tak je evidentní, že se výrazným způsobem zhoršila bezpečnostní situace. A já chci ujistit celou Poslaneckou sněmovnu, nejenom opozici, která zde tedy přednesla několik plamenných vystoupení, chci ujistit celou Poslaneckou sněmovnu, že vláda dostojí své odpovědnosti a že vláda udělá všechno pro to, aby zajistila v tomto zhoršeném bezpečnostním prostředí bezpečí našich občanů. Je to možná složitější právě proto, že naši předchůdci neudělali úplně přesnou prognózu budoucnosti. Ty kroky, které byly voleny soustavně rok po roku, nevycházely z dobré analýzy toho, co se stane. A já teď nechci obviňovat ODS nebo TOP 09, které v té době byly ve vládě, to se prostě stane. Stane se, že uděláte špatnou prognózu vývoje budoucnosti a že uděláte špatná rozhodnutí. Ale myslím, že je důležité o tom nemlčet zejména v situaci, kde probíhají takováto plamenná rozhodnutí. Prostě vlády před námi se nechystaly na špatné počasí. Chystaly se na to, že bude sluníčko svítit stále více, obloha bude bez mráčku, nebudou žádná rizika, my vlastně nebudeme potřebovat bojeschopnou armádu, nebudeme potřebovat schopné tajné služby a nebudeme potřebovat policii, takže se realizovala politika, která nás na to špatné počasí, ve kterém se nyní pohybujeme, nepřipravila. My jsme měli poslední dva roky na to, abychom to dohnali, protože je evidentní, že se připravovat musíme. A protože se zhoršila bezpečnostní situace ve světě, tak i tato Poslanecká sněmovna i tato vláda i Česká republika se budou setkávat s bezpečnostními situacemi a s bezpečnostními krizemi, které jsme tady v minulosti nezažívali. Prostě musíme se připravit na to, že budeme konfrontováni s novými riziky, s novými situacemi a musíme být na ně schopni správně a především adekvátně reagovat. My tady vedeme, a koneckonců jedno z těch vystoupení se dotýkalo, nebo dvě vystoupení se dotýkala migrační krize, vedeme tady debatu o tom, jestli správně a adekvátně vláda reaguje na migrační krizi. Ale je legitimní, abychom vedli také debatu, jestli vláda správně a adekvátně reaguje na rizika, která skýtá Islámský stát, nebo rizika, která skýtá vzestup terorismu ve světě. Já vás chci ujistit, že vláda nic nepodceňuje a že vláda bude reagovat ve všech těchto situacích adekvátním způsobem. Zde v těch vystoupeních, která zde zazněla, byly předestřeny Poslanecké sněmovně některé informace a byly předestřeny, jako by to byla ověřená fakta. Já bych rád požádal tuto Poslaneckou sněmovnu, ať už jsou to poslanci opozice, nebo vlády, abyste nedělali politiku na základě novinových článků, abyste nedělali závěry na základě informací, které jsou podle vašeho názoru objektivizovány tím, že vyjdou v novinách, nebo na základě informací, které se objeví na internetu. Jsou to v řadě případů spekulace, v řadě případů jsou to informace, které se nezakládají na pravdě. Je nepochybně úkolem vlády, aby zajistila, že žádné informace, které podléhají utajovanému režimu, neunikají, a ten režim je dodržován všemi, kdo tato pravidla musí respektovat. Pokud jde o údajné úniky a podezření na úniky, chci informovat Poslaneckou sněmovnu o tom, že Úřad vlády podal příslušné podněty, podal příslušné podněty Národnímu bezpečnostnímu úřadu, podal příslušné podněty státnímu zastupitelství, a předpokládám, že kompetentní instituce provedou šetření a prověří, zdali informace, které byly uváděny v tisku a které byly uváděny jako úniky nebo které byly uváděny jako údajné informace ze zasedání Bezpečnostní rady státu nebo údajné informace z fungování vlády, údajné informace z činnosti služeb, zdali jsou to skutečně takovéto informace. Protože nelze tvrdit, že je něco pravdivé, jenom proto, že to vyjde v novinách. Nelze tvrdit, že v novinách vyšla utajovaná informace, jenom proto, že to někdo do těchto novin napíše, že to je utajovaná informace. Já bych rád požádal Poslaneckou sněmovnu o maximální možnou míru objektivity, o maximální možnou míru schopnosti racionálně hodnotit fakta, která tady jsou k dispozici, a chci jasně říci a garantovat, že vláda podnikne všechny kroky k tomu, aby tyto informace byly buď potvrzeny, nebo aby byly vyvráceny. Aby bylo buď potvrzeno, že nějaké utajované skutečnosti unikly, nebo aby to bylo vyvráceno. A toto nemůže učinit a provést žádná debata v Poslanecké sněmovně, to mohou učinit pouze instituce, které pro tento účel byly zřízeny, a tou je Národní bezpečnostní úřad a tou je samozřejmě soustava orgánů, které jsou činné v trestním řízení. Některá vystoupení, která zde zazněla, zpochybnila rozhodnutí ministra spravedlnosti. Já chci uvést, že ministr spravedlnosti jednal v souladu se zákony České republiky. Jsem přesvědčený o tom, že jako Česká republika máme a musíme mít zájem na dobrých vztazích s našimi spojenci. Chci jasně potvrdit, že nám záleží také na dobrých vztazích se Spojenými státy, a nepochybně tyto vztahy budeme dále rozvíjet. Chci vás také ujistit, že o rozhodnutí ministra spravedlnosti byla ambasáda Spojených států informována. Ale jsem přesvědčen o tom, že žádné spojenectví není servilita. Jsem přesvědčený o tom, že žádné spojenectví nemůže být ztrátou schopnosti samostatně se rozhodovat. Česká republika je suverénní stát, ministr spravedlnosti postupoval v souladu s platnými zákony České republiky a já jsem přesvědčený o tom, že naši partneři by to měli respektovat, stejně jako my respektujeme jejich rozhodnutí, která oni učiní ve své vlastní jurisdikci v rámci své vlastní suverenity. Nemám žádné informace ani žádné signály o tom, že by bylo narušeno naše spojenectví nebo že by byla narušena spolupráce bezpečnostních složek. Chci rovněž požádat všechny poslance a poslankyně, kteří zde pronášeli anebo chtějí pronášet takováto tvrzení, aby je prosím opřeli o fakta, aby je prosím neopírali o spekulace, nebo dokonce jenom o mediální spekulace. Česká republika je součástí Severoatlantické aliance. Jsme připraveni spolupracovat s našimi partnery jak v rámci boje proti terorismu, tak v rámci boje proti Islámskému státu. A znovu opakuji, nemám jako předseda vlády žádné signály toho, že by tato naše schopnost spolupráce a tyto naše těsné vazby byly jakýmkoli způsobem narušeny. Pokud jsem zde mluvil o nových rizicích, o nových hrozbách, na které musíme adekvátně reagovat, já jsem přesvědčený o tom, že tato Poslanecká sněmovna má instituce a má orgány, které byly zřízeny právě proto, aby se zabývaly činností tajných služeb, které byly zřízeny právě proto, aby zajišťovaly dohled a kontrolu činnosti tajných služeb, a tyto instituce by k této činnosti měly být jednoznačně využity. Myslím si, že tato Poslanecká sněmovna má výbory, které projednávají jak agendy Ministerstva vnitra, tak Ministerstva obrany, tyto výbory by měly být využity. V souladu se stanoviskem tří koaličních klubů nevidím žádnou přidanou hodnotu v debatě, která by měla být vedena na tato bezpečnostní témata na plénu Poslanecké sněmovny. Vláda je připravena poskytnout orgánům Poslanecké sněmovny všechny potřebné informace, které vláda v souladu se zákonem poskytnout může, nebráníme se debatě na úrovni příslušných odpovědných orgánů Poslanecké sněmovny, zejména ne na půdě těch orgánů, které mají na starosti činnost tajných služeb v České republice. Chci současně potvrdit závazek, o kterém víte a který znáte. Víte, že vláda se zavázala, že předloží do Parlamentu návrh nové legislativy, která zajistí druhý stupeň kontroly činnosti tajných služeb. Příprava této legislativy běží a já předpokládám, že v polovině letošního roku bude vláda schopna schválit novelu příslušného zákona a předloží nový systém posílení kontroly tajných služeb, který zatím v těch posledních 25 letech v České republice nefungoval a který by podle mého názoru v příštích letech rozhodně fungovat měl. Tolik velmi stručně k těm vystoupením, která zde zazněla.
Nyní vystoupí pan místopředseda Filip, po něm pan předseda Fiala, potom pan předseda Stanjura a zatím poslední je pan předseda Laudát.
Děkuji. Vážený pane předsedo, pane premiére, členové vlády, paní a pánové, jedno rádio tady v České republice začíná takovým sloganem, že jsou ověřitelné zprávy ze sportu, že jsou nejasné zprávy o počasí a neuvěřitelné pohádky z politiky pak slibují skvělé zítřky. A já místo těch skvělých zítřků musím říct, že manipulativní informace jsou skutečně předmětem, se kterým se setkáváme každý den, ať už jsou to manipulativní informace z médií, nebo od některých aktérů těch kterých událostí. Rozumím tomu, že blokací tří poslaneckých klubů nebude tento bod projednáván, ale trvám na tom a žádám předsedu výboru pro obranu, předsedu výboru pro bezpečnost a předsedy jednotlivých komisí, aby se tím, co se tady odehrálo, zabývali a zároveň, budou-li závěry těchto výborů, a myslím, že budou stejně v utajeném režimu, aby se jimi vláda řídila. Tady přece nejde jenom o to, abychom zjistili objektivně realitu, ale aby na základě zjištěných zpravodajských informací také vláda rozhodovala a neriskovala se životy občanů! Já nejsem ten, který je přesvědčen, že informace, které máme, používají jednotliví ministři správně ve prospěch občanů České republiky. A už vůbec nejsem přesvědčen o tom, že není únik informací a že ti novináři, kteří se k těm informacím dostanou, tyto informace zneužijí, ohrozí občany České republiky a ještě se dělají za hrdiny místo toho, aby si uvědomili, že také oni nesou odpovědnost za to, co zveřejnili. Ale to jim asi nedochází, nebo jim to docházet nechce. Prosím, po té blokaci trvám na tom, aby příslušní předsedové obou výborů a komisí, které se tím zabývají, zasedli k jednání, požádali o informace a také informace s ministry projednali a chtěli od nich nejen odpovědi, ale také chování podle toho, jaké informace dostávají. To, co se tady odehrává, je ostuda, která, žel, ohrožuje bezpečnost občanů České republiky. Prosím, už s tím přestaňte!
Nyní vystoupí pan předseda Fiala, po něm pan předseda Stanjura.
Vážený pane předsedo, dámy a pánové. Vážený pane premiére, mě k tomu vystoupení vyprovokovalo vaše vystoupení, a přestože se chci vyvarovat nějakých emocí, které k tomuto tématu nepatří, tak mi dovolte říct, že vaše vystoupení považuji za nehorázné. Vy místo toho, abyste se tady zpovídal z opravdu neomluvitelného postupu vaší vlády, některých členů vaší vlády, který ohrožuje bezpečnost České republiky a bezpečnost jejích občanů, se tady uchylujete ke své obvyklé řečnické figuře, že za všechno mohou nějaké vlády, které tady vládly v minulosti. Já si myslím, že tohle vám už nevěří ani vaši vlastní poslanci. Jak dlouho chcete jakoukoliv chybu vaší vlády svádět na to, že tu někdy někdo vládl v minulosti? Vždyť je to úplně absurdní a myslím, že byste s tím měl přestat a měl byste se zodpovídat z toho, co dělá vaše vláda. Vy jste stále v opozici. Vy jste v opozici vůči jakési hypotetické historické vládě, která může za všechno, co se v této zemi děje. Ale já vám chci připomenout, že v této zemi vládne bohužel více než dva roky vaše vláda a že to, co tu dnes řešíme, je odpovědnost vaší vlády a konkrétně vaše. Já jsem taky rád, že jste si všiml, že mezinárodní bezpečnostní situace se zhoršila. Když jsem o tom totiž mluvil já už před dvěma lety, tak jste to byl vy, kdo říkal: Ale nestrašme občany. Nic se tu neděje. Česká republika se nezapojí do boje proti Islámskému státu." A mohl bych vám připomínat jednu vaši větu za druhou, jsou nakonec mediálně doložitelné. Takže jsem rád, že víte, že mezinárodní situace je nebezpečná, ale očekával bych, že to nejenom víte, ale že se vaše vláda podle toho začne chovat. A vy se bohužel podle toho nechováte. A to, co vám opakovaně vyčítám v zahraniční politice, to je nejednotnost, špatné signály, špatná symbolická gesta, znejisťování našich spojenců, to se plně projevilo i v té části zahraniční politiky, která se týká bezpečnosti a která je z hlediska zájmu našich občanů ještě důležitější a ještě podstatnější. A tam děláte stejné chyby jako v zahraniční politice a udělali jste je i teď. Ale teď se nad tím nedá mávnout rukou. Teď je z toho potřeba vyvodit politickou odpovědnost. A to, jak vidím, pane premiére, nejste schopen. Vy jste řekl, že to, co čteme v médiích, není pravda, nemusí být pravda, nemáme tomu věřit. My jsme vám, pane premiére, chtěli dát příležitost, abyste tady poslancům řekl, co je tedy v médiích pravdivě uvedeno, co je tam uvedeno nepravdivě, co vaše vláda udělala, co kdo řekl a jak to tedy je. Chtěli jsme vám dát tu možnost na neveřejném zasedání. Vy jste tuto možnost vetem vládních stran odmítli a sám jste se připravil o příležitost vysvětlit poslancům, co tedy v médiích není napsáno správně a co tam je napsáno nepravdivě nebo lživě. Ale myslím, že jednu věc nemůžete shodit ze stolu a nemůžete bagatelizovat, a to jsou výroky ministra obrany Martina Stropnického, který aspoň podle médií prostě řekl, že k nějakému výměnnému obchodu došlo. To se nikdy nemělo stát. A já nezkoumám, a nemám k tomu dost informací a nejsem tak naivní, abych to dělal, co se opravdu stalo. To je skutečně věc vlády a bezpečnostních složek. Ale mohu zkoumat, a to taky děláme, co k tomu říkají jednotliví členové vlády, protože tím, co říkají, tím, že nedrží jazyk za zuby, tím, že se nechovají odpovědně, ohrožují bezpečnost českých občanů. To, co po vás třeba chce Občanská demokratická strana a co po vás chci já, je, abyste vyvodil odpovědnost z této skutečnosti, z této situace, že tu máme politiky, kteří nedorostli rolím, které teď zastávají. Ona už to není hra. Je to už vážná věc, jde tady o životy lidí. A jestliže nedokážou mlčet a nedokážou adekvátně nakládat s informacemi, kterých se jim dostává jako členům vlády, potom na tomto místě nemají co dělat. A je na vás, abyste jim to řekl, a je na vás, abyste z toho vyvodil nějakou odpovědnost. Já nevím, co by mohl být už vážnější případ, než že jsou ohroženi čeští občané, jejich bezpečnost, že máme narušené vztahy se spojenci. A to neříká nějaký novinář nebo média, to přece vyjádřil docela zřetelně i americký velvyslanec. A nemusím ani umět počítat do pěti, ale musím znát trošku zahraniční politiku, abych věděl, že samozřejmě tím, co jsme pravděpodobně udělali, a nevím, jestli jsme to takto udělali, můžeme narušit i vztahy s naším jiným spojencem, a to Izraelem, na kterých je taky založena zahraniční politika České republiky. Takže je tu víc otazníků, které všechny vycházejí z jedné jediné věci a to je pochybení členů vaší vlády, pokud jde o nakládání s informacemi, které mají od zpravodajských služeb, bezpečnostních složek státu. To je věc, ze které se politická odpovědnost musí vyvodit. [[(15.00 hodin)]] A pak je tu ještě jedna věc, která nás vedla k žádosti, abychom se tady bavili o mimořádném bodu o bezpečnostních složkách státu. Na veřejnost pronikají informace o tom, že jednotlivé zpravodajské služby nejsou koordinovány, nespolupracují spolu, dokonce proti sobě vedou nějakou válku. Já nevím, jestli je to pravda. Ale vím jednu věc. Podle zákona o zpravodajských službách § 7 je za koordinaci těchto služeb - za koordinaci - odpovědna vláda. A jestliže jsou tady vyvolány pochybnosti o tom, že ta koordinace nefunguje, tak to nevyřeší žádná jednotlivá komise parlamentu, která dohlíží na Vojenské zpravodajství, na GIBS, na BIS, ale je potřeba se o tom bavit dohromady a je potřeba se o tom bavit s předsedou vlády. Je-li vláda odpovědná za koordinaci těchto zpravodajských služeb, tak je za to odpovědný samozřejmě především on. My jsme vám tady, pane premiére, chtěli vytvořit příležitost, abyste na neveřejném jednání mohl vysvětlit poslankyním a poslancům, co v těch médiích je pravda, co není pravda, jakou vyvodíte politickou odpovědnost z toho, že selhávají zcela evidentně členové vaší vlády, že ohrožují bezpečnost občanů. A vy jste tu možnost odmítli. Tak si tady nestěžujte na nějaké předcházející vlády, nestěžujte si tady na nějaké mediální informace, ale dělejte, co máte dělat. Vy máte koordinovat zpravodajské služby, vy se máte starat o bezpečnost našich občanů, vy máte zajistit to, aby členové Bezpečnostní rady státu nevynášeli informace, vy máte zajistit to, aby pokud už stát jedná v citlivých bezpečnostních otázkách nějak, aby o tom nedávali jednotliví ministři rozporuplné informace na veřejnost, a tím nedávali i signál těm, kteří ve světě produkují terorismus nebo unášejí lidi proto, aby získali výkupné, aby jim tím nedávali návod - hle, je tady nějaká Česká republika, která s vámi bude jednat nebo která vám něco zaplatí. To je naprosto nepřijatelné. A ten ministr, který to udělal, který takový signál dal, musí odejít, protože ve vládě nemá co dělat. A je vaše odpovědnost, abyste ho z té vlády dostal.
Pan předseda Stanjura, po něm pan předseda Laudát, dále ještě pan předseda Kováčik a pan ministr kultury.
Hezké odpoledne. Já většinou příliš silná slova nepoužívám, ale dneska je použiji. Já to veto, nevím, jestli klubů nebo předsedů klubů, považuji za zbabělé v této chvíli. Kdyby ta situace nebyla tak vážná, tak je až komická. Tady se jedná o bezpečnost našich občanů. A prioritou např. sociální demokracie pro tento týden je provést druhým čtením povinný poslední ročník mateřské školy. Srovnejte váhu těch problémů. Pan premiér Sobotka si bohužel dneska spletl židle. Jako by neseděl na té premiérské, ale jako by seděl tak, jak seděl asi osm let, v té opoziční. A zase, kdyby to nebylo tak vážné, tak je to až komické. Premiér vlády, která zodpovídá za koordinaci tajných služeb, řekne veřejně "žádám o prošetření"! Ale to jsou slova opozice. Ne toho, kdo tu moc má. Vy máte prošetřovat a ne žádat o prošetření. A podívejte se, jak jsme postupovali my. Ty informace v tisku byly od pondělka. Tři čtyři dny jsme aspoň my, občanští demokraté byli velmi zdrženliví... [[Hluk poslanců zleva.]] Pane předsedo, zjednejte mi pořádek!
Já prosím kolegy vlevo, aby zanechali diskusí -
Pan poslanec ví přesně který. Jednak ty sprosté poznámky na mou adresu, a ještě je dělá nahlas!
Tak pane kolego, prosím, zaujměte své místo. [[K poslanci sociální demokracie, který se vrací do své lavice.]] Ještě jednou poprosím skupinku vlevo, aby se rozpustila...
Vám je možná bezpečnost našich občanů ukradená. Nám ne! Takže když vás to nezajímá, tak jděte mimo sál! Pan poslanec ví přesně, se kterým mluvím. Tři nebo čtyři dny jsme byli poměrně zdrženliví. Říkali jsme si - je to citlivá věc, tajné informace. Není to přesně ta role, ve které by se měla opozice setkávat s vládou. Ale pane premiére, byli to ministři vaší vlády, kteří nejsou schopni mlčet, kteří jsou důležití a musí komentovat. A jestli tady obviňujete moji kolegyni, že čerpá z polopravd novinářů apod., tak Jana Černochová pouze citovala vyjádření vašich ministrů. Nic jiného. Nic jiného. A citovala vyjádření ministra obrany, ministra spravedlnosti, ministra zahraničí. Tak jestli nemáme ani věřit tomu, co říkají vaši ministři, tak čemu pak máme věřit? Proč se bojíte? A nepřenášejte tu odpovědnost na bezpečnostní složky a policii, jak jste udělal. My mluvíme o politické odpovědnosti! A vy říkáte: Vy jste snížili počet policistů! Nepřipravili jste se na špatnou dobu! A jak s tím souvisí, že ministr Stropnický neumí mlčet? Tak když budeme mít o deset tisíc policistů víc, tak ministr obrany bude mlčet? Takhle to vidíte? Takhle jednoduše? A my mluvíme o politické odpovědnosti! Tak neříkejte, že ministr Pelikán postupoval podle zákona. No to je asi pravda. Nikdo z nás nepodává trestní oznámení jako mnozí z vás, když prohrají nějaký politický souboj. My mluvíme o politické odpovědnosti, ne o trestněprávní. A to je velký rozdíl. A jestli vám jako premiérovi nevadí vyjádření ministra obrany, který říkal - je to svázané... A pak napíše dodatečně - no, to je vytržená věta... Ale on ji vytrhl. A už se z toho nevylže. A místo abyste ho odvolal jako v každé normální západní zemi, tak tady říkáte, ať to projedná komise pro Vojenské zpravodajství, kterou čirou náhodou vede jeho stranický kolega. Ale to není pochybení Vojenského zpravodajství, to je pochybení ministra obrany. Nebo ať projedná výbor pro bezpečnost úlohu policie, kterou zase čirou náhodou vede stranický kolega ministra vnitra. Ale my nekritizujeme policii, my nekritizujeme Vojenské zpravodajství. My kritizujeme vládu a konkrétní vaše ministry. A komu se vláda odpovídá? Ani ne bezpečnostnímu výboru, ani komisi pro Vojenské zpravodajství, ale Sněmovně jako celku. A vám se tady ta fakta uvádět prostě nechce. To je úplně jednoduché. A ta silná slova volíme proto, že - a musím říct, že ten týdeník nemá můj respekt po tom, co zveřejnil v pondělí. Nemá a nebude mít. Souhlasím, a nevím, kdo už to říkal, že i ti, co ty informace publikují, nesou velkou odpovědnost. A ne že jsou hrdinové a všichni řekneme - to bylo ve veřejném zájmu. Nebylo ve veřejném zájmu tohle to zveřejnit! Ale někdo mluvil. Z předsednictva Bezpečnostní rady státu. A to je šest lidí - premiér Sobotka, vicepremiéři Babiš, Bělobrádek, ministr obrany Stropnický, ministr vnitra Chovanec a ministr zahraničí Zaorálek. A někdo z nich mluvil! Ale za to může zřejmě bývalá vláda, protože snížila počet policistů. Já tu logiku opravdu nevidím. A pak ještě slyšíme věty, které jsem zaznamenal v jednom našem populárním masovém sportu. Nic jsme nezaplatili a navíc ta částka neodpovídá. To přece není normální. A když jsme navrhli neveřejné jednání, tak vy jste to zbaběle zablokovali s tím, že to projedná pan poslanec Chalupa se svým ministrem v komisi pro Vojenské zpravodajství, kam my ostatní mimochodem nemůžeme a ani tam nechceme jít, protože ta komise má nějaký režim jednání. Anebo to projedná předseda výboru pro bezpečnost pan poslanec Váňa se svým stranickým kolegou prvním místopředsedou Chovancem. A to nás má uklidnit. Dneska, za chvilku, budeme mluvit o tom, jak bude chráněný registr diagnóz, nebo zítra uslyšíme, jak budou chráněné obchodní informace z EET a kontrolního hlášení. A tady online řešíme akci tajných služeb, unikají informace z Bezpečnostní rady státu, příp. z předsednictva Bezpečnostní rady státu. Hackeři prolomí mailovou stránku premiéra, což my jsme jako opozice silně odsoudili, a já jsem jasně médiím řekl, že to číst nebudu, cizí pošta, navíc ukradená, jak říkal pan předseda Fiala, se prostě nečte, atd. Ale pan premiér to prostě řešit nechce. A vy, milé kolegyně, milí kolegové ze tří vládních stran, vy taky ne. Protože si dáme veto. Už dneska ráno jste mě upozorňovali: Pozor, je opoziční okénko. A když k tomu budete mluvit, tak si ubíráte čas. Ano, ubíráme si čas. Protože tohleto je mnohem důležitější než ty naše návrhy zákonů, které tady leží sedm měsíců, dvanáct měsíců, čtrnáct měsíců. Ale pan premiér dal podnět k prošetření. Kdo bude vyšetřovat ty ministry? A pak už jenom na okraj takové věci, jak vláda funguje. K tomu únosu v Libanonu došlo asi dva měsíce poté, co americké Ministerstvo zahraničních věcí vydalo varování, a publikovaly to všechny zastupitelské úřady, včetně amerického zastupitelského úřadu v České republice, ve kterém varovalo americké občany před cestou do Libanonu, kde hrozí kromě teroristických útoků také únosy občanů západních zemí. A kdy my jsme to varování přejali a informovali jsme naše občany? Po tom únosu, zhruba dva měsíce poté. [[(15.10 hodin)]] To je jedna z věcí, kterou jsme rádi chtěli debatovat na neveřejném jednání. Ale pan premiér, kolegyně a kolegové, vy ostatní, vy se toho bojíte! Ale tím se to nevyřeší! Co se dovíme příště o tajných službách? Který další ministr neudrží jazyk za zuby a bude dělat chytrého? A vy se tváříte, že vám to nevadí? Nám to teda vadí!
Klub TOP 09 mi avizoval, že dojde ke změně řečníka, tak pokud nebude protestovat pan předseda Kováčik, že na místo pana předsedy Laudáta vystoupí pan předseda Kalousek, tak bychom mu to umožnili a potom dostane slovo pan předseda Kováčik a potom pan ministr Herman.
Děkuji. Prosím pana kolegu Kováčika o pochopení. Kus jako kus. [[S úsměvem. Předseda Kováčik souhlasí.]] Děkuji. Chtěl jsem zareagovat na pana premiéra, který nás vyzval, abychom doložili nějakými důkazy, že po tom, co se stalo, se sníží míra informovanosti České republiky jako spojeneckého státu a bude více ohrožena bezpečnost občanů České republiky. To myslíte vážně, tenhle dotaz, pane premiére? To myslíte fakt vážně? Nebo to je poslední zoufalá obrana? To fakt chcete někomu říct, že takové věci se sdělují písemně a s kulatým razítkem? Jediný důkaz, který vám tady mohu poskytnout, ale ten je opravdu pádný, je váš vlastní úsudek předsedy vlády členského státu Evropské unie a členského státu Severoatlantické aliance. Když vy jako předseda české vlády zjistíte, že velmi citlivé informace, které předáváte svým spojencům a jejichž zveřejnění může ohrozit i bezpečnost občanů vaší země, odněkud tečou, vláda vašeho spojence není schopna pro svoji neschopnost ty informace utajit, tak uděláte co? Na základě odpovědnosti, kterou máte jako předseda vlády. No přestanete jim ty informace dávat, aniž byste jim to poslal písemně s kulatým razítkem. Prostě to uděláte jako nezbytné sebeobranné opatření. Řeknete si: Pokud ti lidé v té zemi, kterým já ty informace poskytuji, jsou do té míry nepříčetní, že je nejsou schopni utajit a poskytují je každému teroristovi na potkání, tak já jim ty informace dávat nebudu. A dál se na vás před kamerami budu usmívat, dál vám budu říkat, že jste můj spojenec. Akorát vám prostě nic neřeknu. Takhle se chová každý odpovědný předseda vlády. Nepochybuji, že takhle byste se zachoval i vy. Problém je, že vy jste se ocitl v té pozici člověka, kterému nikdo nic neřekne, protože nemůže riskovat, že to vyteče. Vy nejste schopni utajit informaci, kterou si sdělilo šest lidí na předsednictvu Bezpečnostní rady státu. Vy nejste schopni utajit vůbec nic. Teď nechci podrobovat kritice... [[Poslanec Okamura nahlas telefonuje.]] Hele, až dotelefonuje ten imigrant z druhé generace, tak já budu pokračovat. [[Poslanec Okamura ukončil hovor.]] Děkuji vám, pane poslanče Okamuro, prostřednictvím pana předsedajícího. Vy nejste schopni utajit vůbec nic. Jestliže už se česká vláda dopustila toho morálního hazardu - já teď nechci být soudcem, ta rozhodnutí jsou velmi těžká - jestliže už se česká vláda dopustila toho morálního hazardu, že vyjednávala s teroristy a zaplatila teroristům, tak jak mohla dopustit, že se to dozvěděli všichni teroristé na celém světě, aby se mohli pustit do velmi efektivní akce "ulov si svého Čecha"? Jak jste mohli dopustit, že jste tím ohrozili bezpečí každého občana, který překročí naše hranice? Neříkejte mi, že na to potřebujete nějaké důkazy. To jsou prostě logické důsledky vašeho diletantismu, vašich chyb a vašich neschopností ubránit bezpečnost českých občanů. A já se teď ptám, jestli je opravdu něco důležitějšího v tuhle chvíli na politické scéně než skutečnost, že vláda snížila bezpečnost českých občanů. Je jedno, jestli za to mohla, nebo nemohla. Nese za to odpovědnost. Kde je váš pan první místopředseda? Za posledních 14 dnů se vyjadřoval úplně ke všemu, co se ho vůbec netýkalo. Od té doby, co jste pustili Fajáda, o něm není vidu ani slechu. Jaké k tomu má stanovisko pan první místopředseda vlády Babiš? A protože ty informace tečou tak, jak tečou, tak my víme, jaké k tomu měl stanovisko, a víme, že to bylo stanovisko mimořádně nebezpečné pro občany České republiky. Tak ať povstane, ať ho řekne, ať ho tady hájí. [[Šum v sále.]] On umí říkat jenom populistické věty? A vy umíte říkat jenom alibistické věty, pane premiére? A kde je tedy vláda, která vstane a řekne "občané, my vám zaručujeme vaši bezpečnost"? Poté, co jste ji totálně ohrozili. Poté, co každý z nás musí mít strach odjet do zahraničí. Poté, co až váš ministr vnitra - já jsem ještě před měsícem říkal, že když ministr vnitra říká, že nehrozí teroristické útoky, tak jsem říkal jako lídr opoziční strany: Já věřím své vládě, když říká, že tady nehrozí teroristické útoky, tak nehrozí. No ale až to řeknete zítra, tak už vám věřit nebudu, protože tyhle výroky pramení z informací, které si předávají spojenecké zpravodajské služby, a po tom, co jste tady předvedli, už vám nikdo žádné informace nedá. Jsme v informační izolaci, protože všechny země kolem nás jsou dostatečně příčetné na to, aby vám a vašim drbnám, které máte v Bezpečnostní radě státu, nikdo žádné informace nedal, protože to vykecají druhý den. [[Hluk v sále. Poslanec Jandák cosi vykřikuje. Poslanec Foldyna se tomu hlasitě směje.]] To je prostě skutečnost. To je fakt. To je realita, které teď čelíme a která ohrožuje bezpečnost každého z nás. A vy o tom nechcete mluvit, pane premiére. Vy si vážně myslíte, že můžete strčit hlavu do písku a říct "nic se neděje"? Až někde vybouchne bomba, tak říct "tomu se nedalo předejít"? No dalo. Kdybyste neporušili naše spojenecké závazky, kdybyste nezhnusili všechny naše spojence, kdyby se váš ministr spravedlnosti nedopustil té šílené arogance: Já jsem zvážil ten skutek. Pusťte si tu tiskovou konferenci, dámy a pánové. To je naprosto neuvěřitelné. Ten člověk, upřímně řečeno, netroufnu si ho veřejně hodnotit, jeho odborné kvality, jakkoliv jsem o nich pevně přesvědčen, ale ať už jsou ty kvality jakékoliv, tak ten člověk se podíval do kamery z výše svých 156 cm a 35 let a řekl: Já jsem zvážil ten skutek a já jsem se rozhodl, že ho nevydám. Přičemž všichni víme, že je ve Spojených státech obžalován z terorismu, z přípravy atentátu státních zaměstnanců, z ilegálního obchodu se zbraněmi, z napojení na Hizballáh a že je to pravděpodobně také agent FSB. To víme. Na to existují oficiální dokumenty. A ministr vlády České republiky, jeden z nejbližších spojenců v rámci celé Severoatlantické aliance - to není o suverenitě, to je o vlastní bezpečnosti, protože ta Aliance zajišťuje především naši bezpečnost, pane premiére - řekne: Já jsem to zvážil. A tenhle člověk, který byl obžalován z přípravy atentátu zaměstnanců našich spojenců, z přípravy prodeje zbraní namířené proti našim spojencům a z podpory terorismu - ten skutek jsem zvážil do té míry, že jsem se rozhodl ho nevydat do té země, ve které je z těchto skutků obžalován. A vy si vážně myslíte, že po tomhle skandálním vyjádření nám někdo dá nějakou informaci, že nás bude brát vážně? A nechcete se o tom vůbec s Poslaneckou sněmovnou bavit! [[(15.20 hodin)]] Pane premiére, mým oborem jsou veřejné rozpočty. Udělejte deficit o sto miliard větší. Já budu znepokojen, ale nebudu to brát jako ohrožení sebe, své rodiny a svých sousedů. To, co jste teď udělal, je ohrožení života, bezpečnosti každého z nás, mého, mých dětí, mých sousedů, všech z deseti milionů občanů České republiky! Ta první jediná priorita, kterou tento stát má, chránit bezpečnost každého z nás, byla totálním způsobem devalvována, v této povinnosti jste selhali! A musíte se z toho zodpovídat!
Nyní vystoupí pan předseda Kováčik, připraví se pan ministr kultury.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedo, vážená vládo, kolegyně a kolegové, já to vezmu podstatně více zkrátka než předřečníci. Rád bych poznamenal především, že každý ví, že historie nezačala na podzim roku 2013, a tím chci říci, že ten povzdech pana předsedy Fialy, jak dlouho ještě se budete odkazovat na minulost, kolik let, jak dlouho ještě budete svoje chyby svádět na nás, co jsme tady vládli kdysi - já bych chtěl pana předsedu Fialu ujistit, že ještě hodně dlouho. My víme sami, že se to dá snášet docela dost dlouho a že třeba vaše vlády na minulost odkazovaly celá léta, co vládly, a vlastní chyby, evidentně vlastní přehmaty, evidentně vlastní prohřešky, evidentně vlastní lumpárny sváděly na ty zlé komunisty, jak se říká. Ale to je jenom pro začátek takové povzdechnutí, že prostě každý chvilku tahá pilku, a co jsme snášeli my, snášejte teď i vy. A teď vážně. Jsem přesvědčen o tom, že to bezpečnostní ohrožení, to riziko, o kterém tady je řeč, je skutečně velmi vážné. Že ohrožení bezpečnosti občanů, rodin, řekněme veřejného zájmu České republiky je skutečně jedno z největších, kterých jsme se dočkali za poslední léta. A zlí jazykové tvrdí, že nebýt průšvihů, ani nevíme, že máme nějaké tajné služby, a protože průšvihy jsou poměrně časté, tak díky tomu se nám každou chvilku tajné služby připomenou, že skutečně existují. Já jsem přesvědčen hluboce o tom, že je tady důvod tu věc projednávat, ale přesně tak, jak to ve svém vystoupení naznačil místopředseda Sněmovny Vojtěch Filip. Myslím si, že byť sebetajnější jednání Poslanecké sněmovny, pléna, a to jsem byl připraven podpořit ten návrh, by bezpečnostní rizika, tedy riziko prozrazení čehokoliv, mohlo ještě zvýšit. A to, co naznačil pan kolega Filip jako návrh řešení, to v této chvíli podporuji a myslím si, že to je to východisko, na základě kterého potom můžou příslušné orgány, zejména vláda ČR, která zodpovídá za tento úsek, a to tak, že téměř úplně bezezbytku, konat. Pane premiére, prostřednictvím pana předsedy, je to vaše teď politická odpovědnost, teď jak budete konat. Bezesporu. To, že stavíte svoje postupy na troskách toho, co tady bylo, protože fungování tajných služeb se přece také nezrodilo na podzim 2013, to, jak jsou, jak fungují, jak je to usazeno, tak za to také tu spoluzodpovědnost minulé vlády nesou, ale teď vládnete vy, teď je to na vašem, jak se říká, hrbu, nebo za vaším, jak se říká, krkem. Já bych vás chtěl poprosit, abyste tu politickou zodpovědnost vyvodil. Oba dva ministři podle mého soudu, skromného, se skutečně dopustili, a řeknu to velmi jemně, jisté netaktnosti nebo netaktičnosti. Mluvili více možná, než by bylo záhodno, a já si myslím, že pokud politickou odpovědnost po zvážení toho všeho, co tady proběhne, nevyvodíte vy, tak by bylo čestné a chlapské, kdyby tak páni ministři spravedlnosti a obrany učinili sami jak vůči této vládě, tak vůči této Sněmovně, tak vůči lidu České republiky. Myslím si, že situace je tak vážná, že takový krok je skutečně namístě. Děkuji za pozornost.
Nyní má slovo pan ministr Herman, který je zatím posledním řečníkem s přednostním právem.
Děkuji, pane předsedo. Kolegyně, kolegové, já se na nás chci obrátit s prosbou. A schválně říkám formulaci na nás, protože to, že jsem momentálně ministrem kultury, je v tuto chvíli důležité jenom v tom smyslu, že mám právo zde vystoupit v rámci práva přednostního. Není ani důležité, jestli jsem poslancem koalice, nebo opozice. Všichni jsme tady proto, že jsme získali důvěru občanů, konkrétních lidí, kteří nám věří. Panuje mezi námi shoda, že téma, o kterém tady hovoříme, je tématem velmi závažným. Zóna nestability se děsivě blízko přibližuje k našim hranicím, možná nejblíže od roku 1968. Já nás všechny prosím, abychom nevyužívali, nechci říct nezneužívali, ale nevyužívali tohoto závažného tématu ke krátkodobým politickým zájmům a politikaření. Toto téma je natolik závažné, že bychom měli být schopni spojovat síly v zájmu této země, jejího bezpečí a jejích občanů. Určitě se staly chyby, ke kterým je třeba se umět přiznat, ale na předním místě prosím, dokažme spojit síly, protože další atomizace a zraňování společnosti je přesně to, co pomáhá těm, kterým jistě pomáhat nechceme. Ta země za to stojí. Snažme se, aby byla prostředím bezpečným a aby lidé, kteří nás zvolili, měli důvěru k nám, že jsme schopni se nad takto seriózními tématy sejít k věcné diskusi a spojovat síly k nacházení lepších řešení. Děkuji vám za pozornost.
Ještě vystoupení pana předsedy Stanjury.
Pane ministře kultury, prostřednictvím - i když bych nemusel prostřednictvím, ale prostřednictvím pana předsedy. Hezká slova. Hezká slova! Sám bych je podepsal. Tak řekněme to celé. Dokažme našim občanům, kteří nám věří, že jsme schopni se sejít a nad tak vážnými tématy seriózně debatovat. Když jsme to navrhli, tak mimo jiné i vaše politická strana to vetovala! Tak to byla kritika vlády, nebo koho? Tak prosaďte ve vládě tento postup, že se sejdeme, jak jsme navrhovali, například zítra odpoledne na neveřejném jednání a budeme seriózně debatovat. A my nebudeme ti, kteří minutu poté, co skončí neveřejné jednání, budeme dávat chytré rozhovory a říkat: my jsme se dozvěděli tohle či ono. To dělají ministři vaší vlády, ve které sedíte. Ne my. Takže hezká slova, ale musíte se dívat především nejdřív k vlastní straně, protože vy jste to také vetovali, pak ke koaličním partnerům, a když vy budete ochotni o tom debatovat, tak my jsme připraveni. My jsme to navrhli, vy a vaši kolegové jste to zamítli. Tak nám neříkejte pojďme společně debatovat, když nechcete!
Žádné další přihlášky s přednostním právem neregistruji, v tom případě přivolám kolegy z předsálí. Ještě přečtu dvě omluvy. Pan poslanec Černý od 14.30 hod. ze zdravotních důvodů a pan poslanec Vilímec z osobních důvodů od 15.45. V debatě o pořadu schůze padly dva návrhy - jeden od pana poslance Okamury, druhý od paní poslankyně Černochové, nicméně na oba dva bylo vzneseno veto tří poslaneckých klubů, tudíž o nich hlasovat nemůžeme. Jediné, co nám zbývá k hlasování, je původní návrh, tak jak byl předložen vedením neboli grémiem Poslanecké sněmovny. Je to celkem komplexní návrh. Zeptám se, zda se s ním můžeme vypořádat jedním hlasováním, nebo zda je námitka. Není tomu tak, takže budeme hlasovat jenom jednou o celém tom návrhu, tak jak jsem jej na začátku jednacího dne přednesl. Asi už všichni ti, kteří chtějí hlasovat, dorazili. Zahajuji hlasování a ptám se, kdo souhlasí s návrhem, který byl přednesen z politického grémia, ať stiskne tlačítko a zvedne roku. Kdo je proti tomuto návrhu? Hlasování má číslo 155. Je v něm přihlášeno 165, pro 145, proti 3. Tento návrh byl přijat. Tím jsme se tedy vypořádali s pořadem schůze. Předám řízení a budeme pokračovat bodem číslo 16.
Dobré odpoledne. Dámy a pánové, budeme pokračovat, jak již bylo řečeno, bodem