Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 28. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Franc Jurša, Ferenc Horváth, Aljaž Kovačič od 10. do 18. ure, dr. Matej T. Vatovec od 10. do 13. ure, Tadeja Šuštar Zalar do 16. ure, dr. Franc Trček do 13. ure, mag. Dušan Verbič, Felice Žiža, Marjan Šarec od 10. do 15. ure, Robert Polnar od 9. do 14. ure in Robert Pavšič od 14. do 18. ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA – INTERPELACIJA O DELU IN ODGOVORNOSTI MINISTRA ZA OKOLJE IN PROSTOR MAG. ANDREJA VIZJAKA. Interpelacijo je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina 43 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Za dopolnilno obrazložitev interpelacije dajem besedo predstavniku predlagateljev Rudiju Medvedu.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Pozdravljeni, gospod minister! Kolegice in kolegi! Te interpelacije v bistvu sploh ne bi smelo biti, zato ker Andrej Vizjak niti ne bi bil minister v vladah, ki vsaj malo dajo na osebno integriteto svojih članov, oziroma bi takoj odstopil, ko so se javno razkrile njegove osebnostne lastnosti v prepletu z njegovim delovanjem v politiki. Ampak prav tega minister ne razume; ko greš v politiko, moraš imeti jasno razčiščeno pri sebi, kaj je javno in kaj je zasebno, predvsem pa moraš imeti razčiščeno, kaj je javni interes. »Kdor se odloči življenje posvetiti politiki, ve, da njegova glavna naloga ni služenje denarja.« Angela Merkel je to rekla. Pri ministru Vizjaku pa gre ves čas za denar. In še nekaj je zanimivo − ko se minister Vizjak približa vodi, zadiši po referendumu. Minister Vizjak ne razume, kaj je javni interes. Razkritje njegovega famoznega dogovarjanja z Bojanom Petanom o obvladovanju Term Čatež je samo razgalilo njegovo domačijsko pojmovanje lastne vloge, ko je na oblasti. Razgalilo pa je tudi način delovanja preteklih vlad Janeza Janše in sedanje vlade, v katerih je sedel in še sedi Andrej Vizjak. Vlad, ki ob vsakokratnem prihodu na oblast državo jemljejo kot plen in vsakokrat znova izkazujejo neverjetno slo po obvladovanju vsega. In vse to smo ves čas vedeli, Andrej Vizjak nam je to samo približal v takšnem poljudnem, vsem razumljivem jeziku. Razkril je dvojno moralo tedanje oblasti, ki je bila za ljudstvo v vojni s tajkuni; s tistimi, kot je leta 2007 rekel Janez Janša, ki so jahte privezali v marine in zgradili vile. Ampak to so bile predstave za javnost. Skrito očem in nerazumljivo navadnim smrtnikom so zadaj divjale prave vojne. Boj za Terme Čatež je ilustracija tedanjega časa in način delovanja tedanje vladajoče politike. Iz te, sicer zapletene zgodbe bo ostal v spominu napol kvantaški gostilniški pogovor s cingljanjem kozarcev v ozadju, pogovor dveh sokrajanov, pri čemer je eden minister − eden je minister −, drugi pa tranzicijski poslovnež. V ospredju torej boj proti tajkunom, v ozadju pa politično gospodarsko pajdaštvo, v katerem minister Vizjak pove: »Poglej, če se zmeniva, te jaz ne bom nategnil, ker nisem še nobenega.« V spominu bo ostalo tole: »Davke boš plačal. Škoda, to je glupo.« To je že skoraj ponarodelo, da le ne bi postalo pregovor. Kaj je to, vas vprašam. To je rekel minister, ki je prisegel, da bo spoštoval ustavni red, da bo ravnal po svoji vesti in z vsemi močni deloval za blaginjo Slovenije. Za blaginjo Slovenije. Kaj je skrb za blaginjo Slovenije? Ja plačevanje davkov brez dvoma in jih plačujemo, četudi nismo prisegli, da jih bomo. Tukaj pa Andrej Vizjak, takratni in sedanji minister v vladi Janeza Janše, sredi vojne proti tajkunom ponuja tajkunu premirje. Še več, zelo nazorno mu razloži, kako naj se izogne plačilu davka, celo nagovarja ga, naj se izogne. Kaj dobimo v ministrovem zagovoru na očitke iz interpelacije? Dobimo potrditev, da minister Andrej Vizjak pravzaprav ne razume, kaj je javni interes, zato nam je že na prvih straneh zagovora postregel s pravljico o nedolžnem ministru in kdo ve koliko razbojnikih. Najprej je sicer dvomil o avtentičnosti posnetka, kar bi nas lahko navedlo na misel, da tega sploh ne govori on; no, pozneje pa se je zavedel, da je na posnetku vendarle on, ampak je v bistvu žrtev, saj naj bi ga sogovornik Petan dobesedno napeljeval k spornim izjavam. Ali je Andrej Vizjak res tako vodljiv, da mu nekdo lahko kar polaga izjave v usta? Domnevno nedolžni minister pa je našel tudi razbojnike, ki so združeni v smetarski mafiji, ki je napadla ministra. Minister, ki se je dobesedno po mafijsko pogovarjal o tajkunskem prevzemanju podjetja, je sedaj našel sovražnika v neki drugi mafiji; kamor pogledaš, torej mafija. Potem se minister na široko razpiše o različnih konceptih upravljanja podjetja v državni lasti pred in po letu 2010, ampak lahko še toliko iščeš, nikjer ni zapisano, da lahko minister v imenu države nekomu ponuja kooperativno sestavo nadzornega sveta, zamenjavo direktorja družbe in kdo ve kakšne ugodnosti še. Ne sme in ne more! Danes se torej Andrej Vizjak hoče prikazati kot veliki borec proti oškodovanju državnega premoženja. Jezen je na Bojana Petana zaradi neverjetnega pohlepa in obsedenosti z obvladovanjem Term Čatež, ampak na posnetku iz leta 2007 tega Vizjakovega besa ni zaznati, morda samo kanček nejevolje, ker Petan ni čisto dobro − očitno − razumel, kako naj se izogne plačilu davka. Andrej Vizjak pravi, da ni ravnal neodgovorno in netransparentno. Poskuša nas prepričati celo, da je zasledoval javni interes. Temu pritrjuje tudi predsednik Vlade Janez Janša, češ da zaradi Vizjakove izjave ni upado plačevanje davkov. Potem bo res najbolje, da šef Fursa Simič ministra Vizjaka pelje na kosilo, sam pa se loti preganjanja največjih davčnih dolžnikov. Da plačevanje davkov le ni tako neumno, je po razkritju Vizjakove izjave pohitela ljudi prepričevati tudi Finančna uprava, celo z objavo pesmice o tem, zakaj je davke vendarle pametno plačevati. Minister Andrej Vizjak je vsem nam v razvpitem posnetku tudi na zelo poljuden način razkril programski pogled stranke SDS in prve vlade Janeza Janše na odnos do pravosodja: »Mi bomo šli z vsemi kanoni na to, veš, da bomo kateremu sodniku j [[…]]« − če nas slučajno gledajo tudi otroci − »strli.« 125. člen Ustave jasno pravi: »Sodniki so pri opravljanju sodniške funkcije neodvisni. Vezani so na ustavo in zakon.« Spoštovanje ustavnega reda oziroma določb naše ustave kot najvišjega pravnega akta je nekaj, kar bi moralo biti za vsakega predstavnika izvršilne veje oblasti samoumevno. Pa ni. Minister Vizjak je v enem stavku ilustriral odnos tedanje in se sedanje oblasti do pravosodja. Ampak se je pa distanciral od svoje lastne izjave. Kako se distanciraš od svojih besed, ne vem, ampak se je distanciral. Ne moremo pa biti presenečeni nad brutalnimi napadi sedanje vlade Janeza Janše na slovensko pravosodje spričo tega, kar je bilo izrečeno. Za stranko SDS je namreč to krivosodje. Njen predsednik in predsednik Vlade ne zamudi priložnosti, da ne bi ozmerjal sodnikov od Ustavnega sodišča navzdol. Ne dviguje sodne pošte, prelaga naroke. Sedanja oblast svoj porogljiv odnos do pravosodja kaže tako, da je pravosodni minister človek, ki je v sodni preiskavi zaradi utaje davkov. Kot da bi v praksi preizkušal Vizjakov aksiom o glupem plačevanju davkov. V poldrugem letu vlade Janeza Janše smo lahko dodobra spoznali, kako oblast s pozicije moči udarja z vsemi kanoni, pa naj gre za sodnike, tožilce, novinarje, nevladnike. Skratka za vse, ki tej oblasti niso po volji ali pa si upajo javno izreči kritiko na njen račun, da ne govorim o strtih delih telesa, ki jih slikovito omenja minister Vizjak pri, na primer, vodstvu slovenske policije, ki je zgolj še poslušni izvajalec ukazov vladajoče politike. In če smo lahko v preteklih dejanjih ministra Andreja Vizjaka zaznali, da mu je dokaj tuje zasledovanje javnega interesa, pri zasebnem interesu nima teh težav. Rad kupuje delnice državnih podjetij, kar je sicer pravica vsakega državljana, tudi ministra. Ampak pri ministru bi moralo vselej veljati načelo zadržane previdnosti, ker se lahko hitro pojavi sum o zlorabi notranjih informacij − in se tudi je pojavil. Že leta 2012 se je Andrej Vizjak zapletel z nakupom delnic Telekoma. Najbrž ne po naključju le dan potem, ko je vlada, v kateri je sedel, v tajnosti soglašala z izplačilom višjih dividend, kot so bila sprva predvidene. O tem je bil obveščen zelo ozek krog ljudi. To so bile notranje informacije. Pravočasen nakup je pomenil dobiček zaradi povišanja vrednosti delnic in zaradi višjih dividend. Ob takšni filigransko natančni izbiri trenutka nakupa je seveda težko verjeti v naključja. Andrej Vizjak je videl dobro priložnost tudi desetletje pozneje v delnicah Petrola. Lani spomladi je postal eden največjih malih delničarjev v času občutnega padca vrednosti delnic zaradi epidemije. Že res, da je minister kupil delnice nekaj mesecev pred popolno liberalizacijo cen goriv. Obstaja pa seveda utemeljen sum, da je vedel ne samo da bo do tega prišlo, ampak tudi, kdaj bo do tega prišlo. In ko je prišlo, je to vrednost delnice pognalo navzgor, s tem pa tudi ministrov dobiček. Hkrati s tem je padel mit o ceni bencina po en evro. In tukaj vidite to strmo pot navzgor. Če je bila ob ministrovem nakupu cena delnice 289 evrov, je do danes zrasla na preko 470 evrov. Če je bila cena bencina takrat dober evro, je danes vsaj za tretjino dražji. S kupovanjem tako dražjega bencina vsi skrbimo, da bo ministrov dobiček še malo večji. Sum, da gre za zlorabo notranjih informacij, je dovolj tehten, da bi moral biti ta manever ministra Vizjaka zadosten razlog za njegov odstop. Videl je priložnost, ker je imel kot član vlade možnost videti jo. Minister za okolje in prostor je po svoji funkciji varuh okolja, varuh narave. Varuh javnega interesa. Česar pa Andrej Vizjak očino ne razume. Pravzaprav nenehno dokazuje, da je sam grožnja okolju, da je pravzaprav minister proti okolju. No, tudi tole je njegova znamenita izjava: »Če bo kdo prepoznal, da sem ogrozil vrednoto ohranjanja slovenskih voda in okolja, naj mi jasno in argumentirano sporoči in bom razmislil o odstopu.« Izjava na referendumski večer; na večer, ko se je glasovalo o vodah. Gospod minister, skoraj 87 odstotkov udeležencev referenduma o vodah vam je jasno in argumentirano sporočilo, da ogrožate vrednoto ohranjanja slovenskih voda in okolja. 682 tisoč 760 državljank in državljanov. To je skoraj dvakrat več, kot so prejele stranke vladajoče koalicije podpore na volitvah 2018. Rekli ste, da boste razmislili o odstopu. To je bilo julija, zdaj je december. Dolgo razmišljate, minister! Ob takšni nezaupnici bi morali odstopiti tistega julijskega večera. In spet niste razumeli, niste razumeli sporočila ljudi. Na volišču pa ste rekli še eno resnico: »Sigurno bo glas proti tudi glas proti vladi.« In tako je tudi bilo. Ampak tudi vlada, tudi predsednik Vlade Janez Janša nista razumela sporočila ljudi in sporočila lastnega ministra. Izvirni greh Zakona o vodah je že v samem postopku, tistem sestavnem delu priprave zakonodaje, ki ga ta vlada praviloma zaobide, ki ga ta vlada praviloma ignorira. Minister, prekršili ste eno temeljnih ustavnih določil, to je 153. člen Ustave, ki določa, da morajo biti zakoni med drugim v skladu z veljavnimi mednarodnimi pogodbami. Kršili ste eno izmed najpomembnejših ratificiranih mednarodnih pogodb s področja varstva okolja in prostora, Aarhuško konvencijo oziroma Konvencijo o dostopu do informacij, udeležbi javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah. Na kratko, izključili ste stroko, omejili ste javnost. Po prekratki javni razpravi ste v besedilo zakona dodali nove člene, ki se kasneje v obravnavi izkažejo za zelo sporne, okolju zelo škodljive. Tudi v strokovni javnosti so bili soglasno grajani, pa pravite, da niste kršili nobenega zakona. Ste minister, kršili ste, neposredno ste kršili 34.a člen Zakona o varstvu okolja, kjer je jasno določeno, da mora ministrstvo v postopku sprejemanja predpisov, ki lahko pomembno vplivajo na okolje, javnosti omogočiti seznanitev z osnutkom predpisa ter dajanje mnenj in pripomb. Tega niste storili. Še več, zadeve ste se lotili na najbolj nemoralen način; na način, da ste člene, ki so bili sporni in škodljivi za okolje ‒ in vedeli ste, da so sporni in škodljivi za okolje –, v zakonsko besedilo dodali šele po opravljeni sicer prekratki javni obravnavi. Minister Vizjak, pred Državnim zborom, ki vas je izvolil na ministrsko funkcijo, ste prisegli, da boste delovali za blaginjo Slovenije. In kaj je ogrožanje pitne vode z omogočanjem gradnje na obalnem in priobalnem pasu ali pa z omogočanjem gradnje in izvajanjem potencialno nevarnih dejavnosti na vodovarstvenih območjih? Kaj je to drugega, kot spodjedanje blaginje, če pravimo, da je voda eno največjih naravnih bogastev, ki jih premore Slovenija? In ljudje so razumeli, so odreagirali čustveno, kot ste jim očitali. So, seveda so! Ni vam bilo mar zanje in niste jih znali prepričati, da obale naših voda ne bodo divje pozidane. Niste pa vi razumeli jasnega sporočila in podcenjujoče ste poskušali znova, tokrat v Gradbenem zakonu. Dobesedno tik pred odločanjem ste nam, poslancem podtaknili določilo, s katerim bi zaobšli voljo ljudi, izraženo na referendumu o vodah. Spregledali smo vas in vas prisilili k umiku, saj ste se ustrašili še enega referenduma. Pri domala vsaki potezi ministra Vizjaka završi zaradi mešanja javnega z zasebnim interesom, ker, minister, niste znali natančno pojasniti, zakaj ste pri pripravi gradbene in okoljske zakonodaje najeli zasebno družbo. Najeli ste odvetniško pisarno in razpustili službo na ministrstvu, zadolženo prav za to področje. In prav ta odvetniška družba zastopa tudi poslanca, ki bo očitno na podlagi tega zakona lahko legaliziral gradnjo. Spet je tu veliko nenavadnih naključij, ki pa se kar nočejo končati. Na dan, ko ste razpustili pravno službo, je vaš nekdanji kolega v vladi Jesenko Pličanič, ustanovil podjetje za svetovanje na področju varstva okolja. Na tisti dan! En njegovih prvih naročnikov pa je bilo prav okoljsko ministrstvo. Vsega skupaj za 400 tisoč evrov pogodb, predvsem za pripravo Zakona o varstvu okolja. Naključje, pač. Ampak, tako delujejo te pajdaško politične sprege. In če se za hip vrnemo na začetek in spomnimo, da je minister Andrej Vizjak okrcal Bojana Petana zaradi njegovega pohlepa, ampak to so pač besede za pomiritev naivne javnosti. Vzorec dogovarjanja pod mizo se tudi po 14 letih ni spremenil. Vizjak in Petan se tako na štiri oči še vedno z lahkoto dogovorita za privilegiran položaj Term Čatež v primerjavi z drugimi zdravilišči. Samo tri mesece nove vlade je bilo treba, da so Terme Čatež zaprosile in dosegle spremembo koncesije in bistveno povečanje količin načrpane vode, ker minister Vizjak se vse zmeni. Prav z vključevanjem javnosti ima minister Vizjak vseskozi problem. Posebej so mu trn v peti okoljske nevladne organizacije, zato zakone piše brez njih, krivi pa jih za zastoje pri infrastrukturnih projektih, ker ne razume pomena njihovega delovanja, ne razume pomena partnerstva z njimi. Mimogrede, ko sem bil minister v vladi Marjana Šarca, pomnim, koliko časa smo pri posameznih zadevah namenili usklajevanju s stroko, civilno družbo, s sindikati, ker smo bili prepričani, da je odločitve treba sprejemati skupaj s tistimi, ki so jim namenjene. Minister Vizjak je takoj po nastopu sedanje funkcije kar v interventnem zakonu rigorozno omejil sodelovanje nevladnih organizacij v projektih, ki terjajo presojo vplivov na okolje. Spomnim se, kako je to utemeljeval z besedami, da če se par ljudi nekaj zmenijo v gostilni, še ni dovolj, da bi vplivali na gradbene projekte. Tako je utemeljeval zakonsko besedilo. Kaj pa, ko se dva menita v gostilni o milijonskih poslih, pa je eden minister? Kaj pa takrat, minister? Predlagatelji interpelacije zoper ministra Andreja Vizjaka smo prepričani, da minister na tej funkciji v vladi Janeza Janše ravna neodgovorno, netransparentno in na škodo okolja oziroma države. In afera, v katero se je zapletel, je razkrila, da je takšen tudi njegov način razmišljanja skozi vsa leta političnega delovanja. Če ni odstopil po padcu na glavo po referendumu o vodah, bi po aferi, tako imenovani glupi davki, moral brez odlašanja. Da je razkrito dogajanja pred skoraj poldrugim desetletjem, to ga ne odvezuje odgovornosti. Takšno ravnanje je bilo absolutno nesprejemljivo takrat in takšno ravnanje je absolutno nesprejemljivo danes. Problem je še večji, ker je bil Andrej Vizjak v tem času, in je še, na najodgovornejši funkciji in je svojo politično filozofijo, temelječo na pridobitništvu in zanemarjanju javnega interesa, tako prenašal iz mandata v mandat. V vladi Janeza Janše sicer prevzemanja odgovornosti za svoja dejanja ne poznajo – saj še minister, ki je odstopil, je še vedno minister. V tej vladi dojemanja, kdaj je kateri od ministrov poteptal vse standarde, preprosto ni. Ta vlada deluje po principu Naši našim. Ampak ko gre za denar, hitro najde skupni jezik tudi z levimi tajkuni, zdravstvenimi dobavitelji, gradbenimi baroni, ne glede na barvo, ne glede na ideologijo. In minister Vizjak ve o teh dogovarjanjih več kot kdorkoli v tej vladi, razen najbrž premierja. Andrej Vizjak je minister. Tudi ko se je zapletel v nesprejemljivo dogovarjanje pred poldrugim desetletjem, je bil minister. Za javnega funkcionarja je ravnal popolnoma nesprejemljivo. Tudi če je dogajanje preveč oddaljeno, da bi ga preiskovala protikorupcijska komisija, standardi ostajajo. In veljali so tudi tedaj. Zatekanje k izgovoru, da je bil takrat koncept upravljanja z državnimi podjetji drugačen, je iskanje rešilne bilke. Tudi takrat smo imeli zakone, minister. Čeprav vaš razkriti pogovor zveni kot, »bilo je nekoč na Divjem zahodu«, smo vendarle imeli zakone, in vi ste jih kršili. Kršili se takrat veljavni zakon o gospodarskih družbah, kršili ste takrat veljavni zakon o prevzemih, kršili ste takrat veljavni kodeks upravljanja javnih delniških družb. Iz tistega, kar smo lahko razbrali na posnetku, ste nastopali v vseh mogočih vlogah – kot minister pa upravljavec in prodajalec državnega premoženja, pa kot član uprave Term Čatež, korporativni svetovalec in kot lobist. Vse to, minister, ampak bili ste minister, ki se o vsem tem ni imel kaj pogovarjati. Ste pa razkrili državljanom, kako je to, ko se udarja z vsemi kanoni; kako je to, ko se politika in gospodarstvo s primitivnim izrazoslovjem igrata z milijoni. Vizjakova afera nam pokaže, da so se akterji prve Janševe Vlade pod krinko boja proti tajkunom zelo dobro navzeli tajkunskih metod delovanja. Danes pod to vlado smo priče izraziti tajkunizaciji oblasti. Gospodarski tajkuni so izčrpavali podjetja, politični tajkuni danes izčrpavajo državo. Stvar politične higiene je odstop ministra Andreja Vizjaka. Stvar vsaj minimalne odgovornosti do državljanov pa bi bil odstop vlade Janeza Janše.
Hvala lepa. Odgovor ministra za okolje in prostor na interpelacijo ste prejeli 26. novembra 2021. Besedo dajem ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku za obrazložitev pisnega odgovora.
Spoštovani poslanke in poslanci! Interpelacijo v celoti zavračam kot neutemeljeno in osnovano na nezakonitih prisluhih in zvočni montaži le-teh, ki so bili posneti 14 let nazaj. Vesel sem pa, da je interpelacija priložnost, da pojasnim ozadje takratnega dogajanja, ko sem želel tajkunu Bojanu Petanu in njegovemu omrežju družb preprečiti, da izvede škodljiv prevzem Term Čatež in s tem pomembno oškoduje državno premoženje. Da, predlagatelji, sem lobist, sem lobist države in državnega premoženja. In zavzemal se bom vedno, da ne pride do njegovega oškodovanja in posledično oškodovanja davkoplačevalcev! To sem počel celo življenje in tudi danes tu. Naravnost neverjetno je, spoštovani poslanci, da lahko nekateri v tej državi oškodujejo državo za več sto milijonov evrov, ne plačajo davka v višini preko 5 milijonov evrov od kapitalskega dobička v letu 2008, kar razkriva letno poročilo družbe Marina Portorož, ki si ga lahko pogledate vsi na spletni strani, so že desetletja v kazenskih postopkih – mimogrede, od leta 2014, ko so bile hišne preiskave, se je začel sodni postopek šele letos v prvih mesecih –, pa se tem ljudem nič ne zgodi. Nič ne zgodi. Nasprotno, za svoje delo so še vedno nagrajeni z direktorskimi mesti v družbah, kjer je tudi država lastnica, še naprej torej vodijo te oropane družbe za visoko plačilo in preko medijev v njihovi lasti prodajajo tako imenovano resnico in s svojimi pajdaši, kot je Odlazkov imperij, vsakodnevno slovenske državljane pumpajo z izmišljotinami na račun vlade in vladajočih strank. Očitki interpelacije se nanašajo na štirinajst let star posnetek. Pogovor je bil zagotovo skrivno sneman v prostorih na območju Term Čatež in je bil pravzaprav predvajan na televiziji POP TV 24UR ZVEČER trikrat. Prvič 18. oktobra letos, ko je bila objavljena montaža, kar je nedvomno ugotovil tudi tonski strokovnjak. In ugotovitve tonskega strokovnjaka ni nihče nikoli demantiral, nihče. Posnetek 18. oktobra na POP TV je bil zmontiran in na podlagi tega posnetka je del medijev in seveda vi, politiki opozicije, skovali tako imenovano afero »glupi davki«. Nikoli v življenju nisem rekel in napeljeval kogarkoli k davčni utaji oziroma k neplačilu davka, če je davek treba plačati. Nikoli in nikdar! In tega tudi ne bom počel. Odvračal pa sem tajkuna Bojana Petana od škodljivega posla, ko je z denarjem Term Čatež, s 30 milijoni Term Čatež, kupil delnice te iste družbe od hčerinskih družb, s tem osiromašil podjetje. Ker 30 milijonov evrov za podjetje, ki ima letnih prihodkov 40 milijonov evrov, EBITDA, denarni tok podjetja 12 milijonov evrov, to je nepredstavljivo veliko, to je škodljivo, uničujoče za podjetje, in od tega bi moral plačati davek; in ga ni plačal. Jaz se danes moram zagovarjati pred vami za to zmontirano afero, podtaknjeno afero, tistemu, ki pa ni plačal davkov, pa se mu ni nič zgodilo. V nobeni finančni preiskavi ni, nobena topogledna sankcija ga ni doletela in še naprej lepo vodi to podjetje za visoko plačo. Mimogrede, Bojan Petan je zanimiv tudi v tem, ko ni iz prevzetih družb naredil uspešneih gospodarskih subjektov, jih je pokopal, ampak sebi in svoji družini oziroma najbližjim omogočil ekscesne letne prejemke. O tem pišejo številni mediji, spoštovani, o tem si lahko poguglate, samo vtipkajte Bojan Petan pa kriminal zraven pa se vam bo vsul niz člankov iz leta 2007, 2014, ko so bile hišne preiskave pri njem, ko so bile vložene kazenske ovadbe in tudi iz leta 2021, ko se je začel sodni postopek pred sodiščem v Kopru zaradi oškodovanja delničarjev Marine Portorož. Torej, na eni strani imamo človeka, ki je evidentno v številnih kazenskih postopkih, ki je oškodoval državno premoženje – povedal bom tudi v nadaljevanju kako, za koliko in s katerimi posli – in na drugi strani imamo mene, ki sem se takrat boril, da do tega ne pride. Poglejte, v dokaz imam tukaj klipinge iz leta 2007, ko sem kot minister za gospodarstvo tudi javno branil interes države. »Dogodki v Termah Čatež so kriminal [[…]]«, sem takrat rekel in je to tudi zapisala novinarka častnika Finance 23. 7. 2007. Od takrat do danes gospod Petan še vedno vodi to isto podjetje, še vedno za ekscesne plače, medtem je pa državo oškodoval za več kot 100 milijonov evrov. Če je to pravica, spoštovani, potem smo res na zelo slabi poti. Pa pojdimo lepo po vrsti, kako so stvari potekale, da bo pravzaprav jasno kot beli dan. Objavljen posnetek, ki je bil kasneje objavljen, to se pravi 3. 11., kakih 14 dni po prvem, tudi jasno dokazuje, da nisem nikoli govoril o tem, da je davke glupo plačevati. Nikoli. Da je bil prvi posnetek zmontiral in potem se je prijelo, da sem sedaj demantiral, ker drugi ni bil, da tudi prvi ni bil. Prvi je bil zmontiran, jasno ugotovljeno. Škodljiv prevzem Term Čatež s strani družb v omrežju Bojana Petana se je zgodil v več korakih. Vsi so škandalozni za obnašanje ljudi iz mreže Bojana Petana in jih bom tudi naštel. V prvi polovici leta 2006 Maksima ID – mimogrede, v Maksimi ID je bil vodilni tudi Bojan Petan – je prodala 10-odstotni delež Term Čatež tajkunski Factor banki in kasneje Erste Bank na fiduciarni račun Pivovarne Laško, kjer je bil zadaj Boško Šrot. Zakaj je to sporno? Namreč do takrat je imela država – NLB je bila tudi državna v celoti – 35 odstotkov deleža v tej družbi, Bojan Petan pa 30. Torej, s prodajo 10-procentnega deleža iz kvote države, je država izgubila praktično kontrolni delež v tem podjetju in pot prevzema Bojana Petana je bila odprta. Takratni vodilni v NLB – Kramar, Matej Narat – so, mimogrede Matej Narat je sedaj tudi upravi Factor banke – seveda Petanu omogočili, pajdaško omogočili, da je prišel do tega kontrolnega deleža. Nadalje se je v prvi polovici 2008 zgodil nakup deležev odvisnih družb Term Čatež, in sicer Marine Portorož, ki je imela v svoji lasti približno 10 odstotkov delnic Term Čatež, in Turističnega podjetja Portorož, ki je imelo približno 7-odstotni delež. Nakup izvedejo Terme Čatež in nakup plačajo 31,2 milijona evrov, sledi umik teh delnic. Spoštovani, opisani umik delnic, nakup in umik delnic Term Čatež, je finančno močno in usodno izčrpal to družbo in je bilo po mojih takratnih izjavah to kriminalno in glupo dejanje. Posledično so morala Marina Portorož in Turistično podjetje Portorož plačati tudi davek kapitalskega dobička, bi morala, ki ga niso nikoli plačala. Petanu, ki je bil takrat, mimogrede, predsednik nadzornega sveta Marine Portorož, se do danes ni zgodilo nič. Finančna uprava za to utajo davkov ne ve. Za utajo davkov 15 milijonov evrov ne ve. Utajite vi, ali jaz, ali kdorkoli davek v višini tisoč evrov, pa boste videli, kaj se vam bo zgodilo. Ne, ampak to so ljudje, pajdaši, to je ta globoka država, o kateri radi govorimo, in tem se ne zgodi nič. Nič, nikoli nič! In če sem takrat v pogovoru z Bojanom Petanom, ki je bil mimogrede zaseben, neformalen, grozil Bojanu Petanu tudi s sodstvom in začasnimi odredbami in neprimernimi izjavami, ki ste jih danes sproducirali, sem to delal v zagonu, zanosu, da preprečim škodljivo dejanje in oškodovanje državnega premoženja. Da je bilo to škodljivo dejanje, dokazujejo številke, ki so objavljene v letnih poročilih. Lahko si jih pogledate, na spletni strani so dostopne. In poglejmo, kje so bile Terme Čatež leta 2007 pred tem škodljivim prevzemom. Prihodki: dobrih 41 milijonov evrov, EBITDA oziroma denarni tok, to je amortizacija z dobičkom vred, 12,7 milijona evrov, neto dolg dobrih 35 milijonov evrov, investicij je bilo za 12 milijonov evrov, neto dolg EBITDA 2,8; to se pravi, koliko je firma zadolžena gleda na prosti denarni tok. Delnica takrat, tržna vrednost, 340 evrov. Poglejmo leto 2019, ne 2020, ki je bilo okuženo že zaradi epidemije in so turistična podjetja šla precej v slabo stanje. Terme Čatež leta 2019, torej po tem prevzemu, ko že gospod s tem gospodari nekaj let, prihodki padejo za 12 milijonov, z 41 na 29, denarni tok z 12,7 na 7,3, neto finančni dolg zraste s 35 na 44 milijonov, ob tem da je del premoženja prodan. To se pravi, ni to primerljivo, ker je del prodal in kljub temu je bil še višje zadolžen. Investicij je za več kot dvakrat manj, tržna vrednost delnic desetkrat nižja in razmerje EBITDA oziroma neto finančni dolg EBITDA − šestkratnik. V letu 2020, mimogrede, je desetkratnik. Iz ekonomske teorije vsak, ki kaj zna, ali pa ve, ali pa ima osnovno ekonomsko izobrazbo, ve, da ko preide to razmerje neto dolg EBITDA slabše od 4 oziroma 5, je podjetje praktično onemogočeno, izplačuje svoje obveznosti do upnikov in je pravzaprav pred bankrotom. Pri Termah Čatež je danes ta faktor desetkrat. To so številke, s katerimi utemeljujem in se danes dokazujejo, da je bilo takratno delovanje Petana škodljivo za podjetje, za zaposlene v tem podjetju – ki mimogrede − prejemajo mizerne plače, za državo, ki je še vedno pomemben lastnik v tem podjetju. Pa poglejmo Terme Olimia, ki so bile podobno gospodarski subjekt s podobno dejavnostjo v podobni regiji, zelo blizu meje, še pravzaprav na slabši lokaciji. Prihodki iz Term Olimia iz leta 2007 − 14 in pol milijonov, leta 2019 − 25,5. Povečali prihodke. EBITDA povečali s 3,7 na 7,7 milijona evrov. Čisti dobiček izplačali z 1 milijona v letu 2007 na 3 milijone v letu 2019. To je pa podjetje, ki ga je nenazadnje gospodaril tudi naš oziroma moj ministrski kolega Zdravko Počivalšek. Podjetje, uspešno podjetje. In imamo tajkuna Bojana Petana, ki ga sedaj posredno s to interpelacijo ščiti opozicija, in imamo pravzaprav drugo podjetje. Država pa ni samo tu izgubila pri podjetju Terme Čatež, država je izgubila tudi v skupini DZS. Namreč, DZS je leta 2018 na slabo banko prenesel približno 80 milijonov evrov dolga takratne skupine, samo Dela: torej DZS, Delo prodaja in Terme Čatež − pardon, to je bilo še pred tem − in v letu 2017 je bil pa dolg prodan privatnim investitorjem v skladu York za vsega 41 milijonov evrov. Torej, država je izgubila pri njegovih dolgovih 39 milijonov evrov. Epilog: ta rabota, ki sem jo želel takrat kot minister za gospodarstvo preprečiti − mimogrede, način upravljanja kapitalskih naložb pred letom 2010 je bil povsem drugačen kot danes. Takrat smo se, leta 2010 smo se približevali OECD in smo zato morali izpolnjevati določene stroge pogoje. In v tem smislu smo seveda tudi povsem spremenili koncept upravljanja kapitalskih naložb. Sprejet je bil Zakon o upravljanju kapitalskih naložb, ustanovljena je bila Agencija o upravljanju kapitalskih naložb in zadeva se je spremenila. In upravljanje z države je šlo z ministrov, z vlade je šlo na agencijo. Do leta 2010 smo ministri in državni sekretarji sedeli v nadzornih svetih gospodarskih družb − mimogrede, jaz sem bil predsednik nadzornega sveta Holdinga Slovenske elektrarne. Takratna moja državna sekretarka Adrijana Starina Kosem je bila predsednica nadzornega sveta Kada, Kapitalske družbe, ki je bil lastnik Term Čatež. In vi zdaj meni govorite, da je šlo za nedovoljeno vpletanje? Takrat smo se vpletali, ker bila tudi to naša naloga, in danes bi mi lahko kdo očital, da sem opustil dolžno ravnanje, če ne bi tega probal preprečiti. Mimogrede, vsi so od države pričakovali, da bomo reševali Muro, da bomo reševali druga nasedla podjetja. Tam, kjer so uprave, nadzorniki pravzaprav zatajili, je vsakdo gledal ministra, kaj bo naredil, pa vlado, in je država tudi reševala podjetje. Zdaj tukaj, ko smo pa želeli preprečiti oškodovanje, je pa to neko nedopustno vpletanje. Torej, epilog je takšen, da je danes država v Termah Čatež 28-odstotni lastnik in ima vrednost nič. Vrednost premoženja je nič v tako prezadolženi družbi. Državne banke in DUTB so utrpele za najmanj 39 milijonov evrov škode, zaradi slabega poslovanja v zadnjih 15-ih letih so bili dobički praktično zanemarljivi in v obdobju vseh teh let so zgolj enkrat Terme Čatež izplačale dobiček; in to vsega pol milijona evrov. To imamo danes od tega, do takrat uspešnega podjetja. Kot sem že povedal, pred Okrožnim sodiščem v Kopru poteka sodni postopek zoper Bojana Petana. Ta primer je odmeval leta 2014, ko je NPU opravil 30 hišnih preiskav. In že takrat je portal Siol.net zapisal: »S preiskavo zoper njegove pomagače, ki naj bi Petanovi DZS v konkretnem primeru omogočili 20 milijonov evrov premoženjske koristi, pa se čas Bojana Petana, ki je bil zaradi političnih in bančnih povezav dolgo časa prepričan, da je nedotakljiv za organe pregona, na čelu DZS izteka?« To je bilo vprašanje leta 2016. Ne, dragi, ni se iztekel. Ni se iztekel! Gospod je še vedno tam, dela svoje rabote naprej. In jaz se danes moram pred vami zaradi njega in njegovih poslov takrat oziroma nezakonitih prisluhov tudi zagovarjati! Zdaj pa še nekatere druge stvari iz interpelacije. Mislim, spoštovani, da če si boste odgovor prebrali, je kronološko povzeto vse, kar je razvidno iz letnih poročil. Če koga kaj še detajlno zanima, vprašajte. Ampak tukaj imam povsem čisto vest. Koncesija Terme Čatež, tudi to je bil očitek. Gospod Bojan Petan se je vseskozi izmikal plačilu koncesije in ureditvi koncesijskega razmerja v Termah Čatež zaradi najrazličnejših razlogov. Tudi zaradi tega, ker ni imel urejenega lastništva nad vrtinami. Končno smo te stvari uredili in podelili koncesijo za količino vode, ki jo je on doslej črpal, in niti kubika več. Ker pa nismo mogli vedeti, koliko vode je črpal, ker ni imel nameščenih merilnih naprav na vrtinah, on ni meril količine vode, niso merili temperature vode. Pravzaprav niso merili in izogibali so se vsemu, kar bi lahko povzročilo kakšno finančno breme, zato smo naročili študijo Geološkega zavoda, ki je edini kompetenten to narediti. Po ocenah Geološkega zavoda – mimogrede, na te očitke se je tudi Geološki zavod javno odzval in objavil na svojih spletnih straneh to informacijo, da je ta vodonosnik še zmožen prenašati 2,5 milijona evrov brez kakršnihkoli škodljivih posledic. In Bojanu Petanu smo na podlagi tega ocenili dotedanjo porabo vode na višini 2,2 milijona kubikov na leto. Vendar gospod Bojan Petan in Terme Čatež s podpisano koncesijsko pogodbo morajo poslej izvajati predpisan monitoring, meriti morajo količino vode, temperaturo, morajo skrbeti za termično izrabo vode, ne smejo te vode spuščati neohlajene v vodotoke in morajo plačevati koncesijsko dajatev štirikrat več kot do tedaj. Do tedaj je gospod Petan, za katerega se zavzemate – očitno, ker vam gre v nos ta koncesija –, plačeval približno med 80 in 100 tisoč evrov letno koncesije, zdaj jo bo moral pa plačati okrog 400 tisoč evrov. To je rezultat, uredili smo koncesijsko razmerje, ki ga nihče do tedaj ni urejal. Delnice Petrola. Da se bo moral kateri slovenski državljan ali pa tudi minister, funkcionar, zagovarjati, ker kupuje delnice slovenskih družb na transparenten, javen način preko borze, ker gre za javne delniške družbe, si nisem nikoli mislil. Jaz sem delnice kupil marca in maja lani, ko je vlada podaljšala regulacijo cen naftnih derivatov. Mimogrede, deregulacija se je začela že davno pred tem v letu 2016, ko smo najprej deregulirali kurilno olje, potem smo deregulirali cene naftnih derivatov na avtocestah in potem še izven avtocest v septembru leta 2020. Skratka, proces deregulacije se je začel bistveno pred tem. Poglejte, jaz sem kupoval delnice v marcu in maju, ko ni bilo še duha ne sluha o deregulaciji, ker se je podaljšala takrat marca regulacija do jeseni. In vsakdo, spoštovani, vsakdo izmed vas bi lahko kupil še oktobra, po deregulaciji, po isti ceni, kot je bila marca in maja; to iz tistega grafa izhaja. Cena delnice takrat je bila 300 evrov še cel oktober za delnico in vsakdo bi lahko to kupil, vsakdo. Zakaj je niste? In zdaj meni očitate, da sem jo. Zdaj, kako je zrasla, je seveda stvar poslovanja tega podjetja. Cel oktober! To demantira vse tiste, ki pravijo, da je deregulacija povzročila nek skok delnice in da je bila v času pred deregulacijo cena nizka, po deregulaciji visoka. Ni res! Cel oktober je bila še na nivoju približno 300 evrov za delnico. Tamle eden maje z glavo, ga ne zanimajo številke. Pa še nekaj, ta nakup sta analizirali tako Komisija za preprečevanje korupcije kot tudi Agencija za trg vrednostnih papirjev. Obe instituciji sta postopek ustavili, ker nista ugotovili najmanjših nepravilnosti. Toliko o tem. Dotaknil bi se še Zakona o vodah in referenduma. Po mojem prepričanju in prepričanju mojih strokovnih sodelavcev na Ministrstvu za okolje in prostor je bil zakon koristen, dober, koristen za slovenske vode in za varovanje slovenskih voda. Žal pa so se v referendumski kampanji prijeli neutemeljeni očitki o ogrožanju pitne vode, preprečevanju dostopa do rek, jezer in morja, privatizaciji vodnih virov in podobno. Ti očitki niso imeli nobene zveze s predlaganim zakonom, nobene zveze, ampak so se prijeli in ljudje so pač reagirali, kot so reagirali. In potem so me kmalu po tem pozivali k odstopu. Poglejmo si malo, kako so odstopali SD-jevi ministri v podobnih situacijah. Omeniti velja primer tako imenovanega tehničnega Zakona o izbrisanih v vladi Antona Ropa, kjer je bil minister za notranje zadeve Rado Bohinc, kjer je ob volilni udeležbi približno 32 odstotkov proti uveljavitvi tega zakona glasovalo skoraj 95 odstotkov volivk in volivcev. Ali je minister Rado Bohinc odstopil? In tu imamo dvojne vatle; zdaj mene pozivate, da naj zaradi enega referenduma odstopim; po drugi strani pa – so vaši ministri odstopili? Ampak to ni vse, dragi kolegi iz SD. Spomnimo se vašega ministra za delo, družino in socialne zadeve gospoda dr. Ivana Svetlika, ki je izgubil kar tri referendume zapored. Najprej Zakon o malem delu ob 34-odstotni udeležbi 80 procentov volivk proti, Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno ob 40-procentni udeležbi 75 procentov volivk proti, Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju ob 40-procentni udeležbi 72 procentov volivk in volivcev proti. Minister Ivan Svetlik ni odstopil. Govoril je, da ljudje ne razumejo, da je potrebno sprejeti reforme, meni pa zdaj očitate izjave ob izgubljenem [[…]]Ali niso to, spoštovani kolegi, dvojna merila? Pa dajmo se še eno stvar vprašati – koliko ljudi je pa podprlo Zakon o vodah, novelo Zakona o vodah? Novelo Zakona o vodah je podprlo več kot 104 tisoč volivk in volivcev. Spoštovani Socialni demokrati, koliko je vas ljudi podprlo na zadnjih volitvah v Državni zbor? 87 tisoč. [[oglašanje iz dvorane]] 87 tisoč! Koliko je podprlo Stranko Alenke Bratušek? Več kot dvakrat manj kot Zakon o vodah, 45 tisoč. Vprašajmo se, kdo je pa podprl. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, seveda je, matematika je čista, številke so. Referendum je podprlo 104 tisoč ljudi, vas je pa podrlo 87 tisoč ljudi, no! In boste meni govorili, kdo naj odstopi. V celoti, velja tudi zavreči očitke, da pri sprejemanju zakonodaje ne spoštujemo Aarhuške konvencije, ostalih določb, zlasti 143. člena Zakona o varstvu okolja glede sodelovanja zainteresirane javnosti. V vseh primerih je bil spoštovan zakonski rok. V vseh primerih. V nos vam je bodlo edino Zakon o vodah, kjer je zaradi vsega šestih členov, ki so bili tangirani s tem zakonom, od teh sta bila samo dva, ki sta bila prehodne določbe, sploh nista bila vsebinska – štirje členi. Zakon je imel 2, 3 strani, z obrazložitvam in uvodom vred, je bila štirinajstdnevna javna obravnava, kar je skladno z Zakonom o varstvu okolja, ker ni šlo za sistemske spremembe predpisa. Zakon se je potem pomembno spremenil v Državnem zboru na podlagi raznoraznih amandmajev. Ampak to je avtonomna pravica Državnega zbora. Jaz ne morem kot minister, kakor tudi ne vlada, prevzemati nikakršne odgovornosti za odločitve parlamenta. Mislim, da je to povsem v skladu z delitvijo oblasti v tej državi. In meni na koncu očitati določene odločitve Državnega zbora! Državni zbor ima vse pravice zakon zavrniti kot neprimeren, glasovati proti, ga popraviti, ga spremeniti in tu, spoštovani poslanke in poslanci, je povsem neutemeljeno krivdo za karkoli zvaliti name, no. Kar se tiče Zakona o varstvu okolja, kjer odrejamo dokončno odpadke, menim, da je ključen problem in srčika tudi te interpelacije. Namreč, doslej so na račun družb, ki ravnajo z odpadno embalažo, in davkoplačevalcev lastniki teh družb pobirali mastne dobičke. Na eni strani so to plačeval tisti, ki odpadke puščajo vsepovsod, po drugi strani pa še država, ko je pobirala nepobrane odpadke iz skladišč, ker jih pač te družbe niso hotele prevzeti. In sprememba sistema, ki ga tlakuje novi zakon o varstvu okolja, gotovo ni pogodu tem družbam. Proizvajalci smeti, proizvajalci odpadne embalaže bodo sami ustanovili organizacijo, ki bo po njihovem najbolj učinkovito ravnala s temi odpadki in ne bo več prihajalo do ostankov odpadkov v skladiščih javnih služb in do izpostavljenosti državnega proračuna. Torej, uveljavljali bomo sistem proizvajalčeve razširjene odgovornosti v vseh določbah tega pomembnega določila, ko morajo proizvajalci odpadkov organizacijsko in finančno poskrbeti za odpadke. Glejte, samo lani smo z interventnimi zakoni, pa pred letom vse vlade, namenili 13 milijonov evrov, da smo pospravil to, kar bi morale družbe za ravnanje z odpadno embalažo pospraviti iz skladišč. Nenehno se pritožujejo na izdano okoljevarstveno dovoljenje. Vse, kar država naredi, izpodbijajo samo z namenom, da ne bi bilo potrebno prevzemati obveznosti. Samo za denar gre tu. In Vizjak oziroma vsi ti, ki zagovarjamo, da mora nastati tu red, smo napoti tej ureditvi in zato nas je treba odstraniti iz odločevalskih vrst, da bo vse tako, kot je bilo doslej; to močvirje odpadkov, požari in podobne anomalije. Poglejte, jaz sem zaprisegel, da bomo temu naredili konec. Sedaj se sprašujem, na čigavi strani ste, spoštovani Medved – gospod, ki ste brali tu uvod – kapitala ali javnega interesa? Torej, pri tem Zakonu o varstvu okolja smo pri pripravi, pravzaprav ne bom rekel pretiravali, ampak več, kot je to predvideno in predpisano, vključevali zainteresirano javnost, nevladne organizacije, gospodarska združenja. In zato so rešitve usklajene. Kar se tiče odpadkov, smo si enotni z nevladnim sektorjem, da je ta način edini pravi za prihodnost Slovenije, in zato so to podporo tudi izrazile številne nevladne organizacije, kar pa seveda ni novica in zato jo boste tudi redko prebrali. Ker če se ministrstvo kdaj pa kdaj ujame z nevladnim sektorjem, to ni novica. To ni novica, spoštovani. Novica je, če je fajt, če je konflikt, če smo si na različnih bregovih – to je novica! V Prilogi 3 sem navedel še celo kupico ključnih dosežkov ministrstva. Lahko si jih preberete. Preko 50 potrjenih projektov iz dogovora za razvoj regij vsepovsod po Sloveniji. Bistveno povečanje denarja za upravljanje z vodotoki za vzdrževanje s 13 na 50 milijonov. Bistveno pospešitev stanovanjske gradnje in nenazadnje ob slovenskem predsedovanju uspešno zastopanje EU na COP26 v Glasgowu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Brane Golubović bo predstavil stališče Poslanske skupine Lista Marjana Šarca.
Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Mi nismo v opozicijo predlagali razrešitve Bojana Petana, nekega podjetnika iz krajev, kjer domuje tudi minister Vizjak. Mi smo predlagali razrešitev ministra Vizjaka, ker mu očitamo, dokazujemo kršenje ustave, zakonov in pa nekatere osebnostne lastnosti, ki niso primerne, da opravljaš javno funkcijo. Rad bi opozoril tudi na to, da je minister Vizjak minister član slovenske vlade, ki ima vse vzvode, v kolikor kdorkoli v tej državi ne plačuje davkov – tako kot minister Dikaučič, ki ima sum utaje davkov in se mu sodi pred sodiščem v Murski Soboti –, če krši zakonodajo, če je naredil kakršnokoli kriminalno dejanje, da sproži postopke. Nek direktor Fursa, ki je blizu SDS in Nove Slovenije, vozi na kosilo davčne zavezance. Mogoče bi se moral ukvarjati s to utajo davkov, ki jo je danes minister Vizjak tukaj predstavil. Mogoče bi se morala s tem ukvarjati policija, ko je SDS nastavila direktorja policije in vse ostale. Ne vem, mi danes tukaj razpravljamo o delu, ravnanjih ministra za okolje in prostor, ki se imenuje gospod Andrej Vizjak; ne o Bojanu Petanu, o katerem smo poslušali 20 minut, naslednjih 10 minut pa več ali manj zavajanje. Bom še enkrat citiral tisto misel, ki jo je od Angele Merkel citiral naš kolega poslanec LMŠ Rudi Medved: »Kdor se odloči življenje posvetiti politiki, ve, da njegova glavna naloga ni služenje denarja.« Minister Vizjak, ko je govoril o kubičnih metrih vode glede Term Čatež se je zmotil in dvakrat omenil 2,5 milijona evrov. Ne bom nič več dodal. In če to misel postavimo v kontekst dogajanja pri nas pod vlado SDS in Nove Slovenije ter strank in poslancev, ki v tem času doživljajo svojo preobrazbo, ugotovimo, da besede Angele Merkel nekateri enostavno nočejo, ne želijo, ne smejo razumeti. A v LMŠ se zavedamo, da mora prav vsak, ki stopi na politični parket, razumeti, da je njegova osnovna naloga na demokratičen, transparenten, strokoven in spoštljiv način delati v dobrobit vseh; vseh ljudi, ne samo tistih, ki so nas volili. Vseh. Delati v korist skupnosti, pri tem pa spoštovati pravni red države: ustava, zakoni in tako naprej. V nasprotnem mora taka oseba poiskati drug poklic. Poleg tega se v LMŠ zavedamo, da mora politik vedno gledati celoto, cel gozd, ne posameznega drevesa, in da bo sposoben biti, da gleda preko enega mandata – ne samo do naslednjih volitev in da je pripravljen državo uničiti zaradi tega, da bo dobil na naslednjih volitvah dober rezultat. Preko enega mandata. Torej, da se zaveda svoje odgovornosti do prihodnjih generacij, kar pri odnosu do okolja in naših naravnih dobrin je še kako pomembno. Te osnove, ki sem jih sedaj naštel, je ta vlada v celoti porušila. Še posebej bi se morali ministri in pa poslanci izogibati vsem okoliščinam, ki bi jih lahko pripeljale v konflikt interesov ali bi načele njihovo, njegovo integriteto, zaradi česar bi izgubil zaupanje pri ljudeh. Še enkrat poudarjam, minister in poslanci ne zastopamo samo tistih, ki so nas volili, ampak vse; tudi tiste, ki nas niso volili. Minister Vizjak, ne glede, kako on to matematiko glede referenduma obrača in te številke, je izgubil zaupanje ljudi na referendumu. Na referendumu mu je to povedalo skoraj 690 tisoč državljank in državljanov. Samo za primerjavo, ker je tudi minister Vizjak delal to primerjavo za pet strank, ki njega podpirajo v tem Državnem zboru; za SDS, Novo Slovenijo, SMC, Poslansko skupino Desus in pa stranko SNS je glasovalo 453 tisoč ljudi. 240 tisoč manj, kot je na referendumu zavrnilo vaš škodljiv Zakon o vodah – če že odpirate to, koliko ljudi je za kaj glasovalo. Ampak vi, minister in predsednik Vlade ter Nova Slovenija in SMC vse to spregledate. Minister ni odstopil niti ni ponudil svojega odstopa, predsednik Vlade ni predlagal razrešitve, koalicijski partnerji so veliko govorili, naredili nič. Poseben primer je Nova Slovenija. V javnosti so se izpovedovali, kako je grozno, kar je naredil minister Vizjak, izpovedali so se, da nima več njihove podpore, a naredili ne bodo nič. Ne bodo ogrozili svojih funkcij v vladi, državnih podjetij, ne bodo ogrozili svojega vpliva, moči. A vsi skupaj, spoštovani minister, podcenjujete ljudi. Ignorirate sporočilo referenduma. Vaši koalicijski partnerji pa ignorirajo tudi vse kršitve, ki so pripeljale do referenduma in za katere ste odgovorni vi, ne glede, da je bilo kaj od tega sprejeto tudi v Državnem zboru. Če se boste spomnili – mislim, da ste 8. marca sprejeli sklep –, Vlada je sprejela sklep, to je vaša vlada uvedla, da ste soglašali z amandmajem koalicije v Državnem zboru na Zakon o vodah. To je novička na spletni strani Vlade 8. 3. Se pravi, vi ste soglašali s tem, kar so ti »poslanci vladne koalicije« naredili mimo vas. Ampak gremo na te kršitve, ki vam jih očitamo. Poleg ustave in zakonodaje vam očitamo oškodovanje državnega proračuna ter že zavestno ignoriranje javnega interesa ter tudi osebnostno, moralno in etično neprimernost za funkcijo ministra. Zakaj to trdimo v LMŠ, bom poskušal obrazložiti. Če hočemo razumeti celotno sliko, se moramo vseeno vrniti 14 let nazaj, ko se je minister Vizjak, takrat je bil prvič minister, minister za gospodarstvo, ujel v prisluhe. Afera »glupi davki« je dobila ime, ker je minister podjetnika napeljeval k izogibanju plačila davka državi. A pri tej zadevi ni šlo samo za sum utaje davkov, ampak vsebina pogovorov med ministrom in tajkunom kaže, kako se je v prvi vladi Janeza Janše kršilo vsa načela korporativnega upravljanja, kršilo zakonodajo na tem področju. To je tisto ključno sporočilo. In zakaj moramo to sporočilo razumeti na ta način? Zato, ker se je v prvi vladi Janeza Janše, če se spomnite prodaje Mercatorja Pivovarni Laško in Istrabenzu v zameno za Delo in Večer, in to vse se je zgodilo v kabinetu predsednika Vlade, začela tajkunizacija pri nas. In Petan je posledica ravnanj prve Janševe vlade. Nič od vsega skupaj se ni končalo dobro ne za slovenska podjetja, ne za državo, ne za ljudi. Ampak tajkunizacija, o kateri smo poslušali 20 minut, in gospodarsko uničenje, ki ga je prva Janševa vlada delala, niso del interpelacije. Ampak ker si je minister privoščil, da je 20 minut razlagal nekaj, kar ni del interpelacije, sem si tudi jaz spremenil malo svoj uvodni nagovor. Pa pojdimo vseeno še na drugo Janševo vlado, no. V tej drugi Janševi vladi je minister Vizjak kupil delnice Telekoma, in to le dan potem, ko je vlada v tajnosti soglašala z izplačilom višjih dividend, kot so bile predvidene. Lahko bi špekulirali in rekli, da je ministra k nakupu delnic vodilo tudi to, da se je veliko govorilo, da bo država Telekom privatizirala, prodala. Lahko. Vsekakor je kupoval delnice državnega podjetja s funkcije ministra; nekoga, ki je zelo dobro obveščen. In to isto ponovi v sedanji vladi, tretji vladi Janeza Janše, ko minister kupi delnice Petrola, in glej, slučaj, ravno tako pri nakupu delnic Petrola se nato izplača rekordna dividenda. Ampak stvari so se tokrat odvile celo bolje. Če je minister kupoval delnico okoli 289 evrov, pa je danes cena trgovanja 475 evrov. In zakaj je ta bolan posel, če parafraziram te kriptomilijonarje, karkoli že so, ki so sklenili milijonski posel s to vlado, s pošteno vlado, in prodali neuporabne hitre teste, zakaj je ta posel bolan posel za ministra? Ja, ker je minister vlade, ki je nekaj mesecev kasneje sprostila, liberalizirala cene naftnih derivatov. Nepomembno ni niti to, da je njegovo ministrstvo nasprotovalo gradnji novih bencinskih servisov, kar je šlo seveda spet na roko Petrolu, katerega delničar je minister. In še nekaj je, kar na celotno situacijo meče dodaten dvom. V nadzorni svet Petrola je bil imenovan vodja ministrovega kabineta na Ministrstvu za okolje in prostor. Kontrola je popolna, informacije dostopne. Ne skriva se več, kot se je to delalo v prvi vladi Janeza Janše, to pa je že blizu definicije kleptokracije, sistemske vladavine tatov. In epilog teh manevrov je predstavil tudi grafično moj kolega Rudi Medved. Cene bencina in dizla so šle za ljudi in podjetja v nebo, vrednost delnic Petrola pa tudi. Toliko naključij, da že težko verjamemo, da je vse skupaj naključje. Tudi pri spremembah in dopolnitvah Zakona o vodi, za katerega je minister trdil, da gre za manjše spremembe, se je pokazalo, kako minister Vizjak zavaja in daje prednost zasebnemu interesu pred javnim. Tako močno je favoriziral zasebni interes, da je bilo ministrstvo pripravljeno kršiti 44., 70., 70.a, 153. člen Ustave. Potem so kršili 142. člen Poslovnika Državnega zbora, 34.a člen Zakona o varstvu okolja, 8. člen Aarhurške konvencije, ki jo je Slovenija ratificirala leta 2004, in še nekatere direktive EU in resolucije. Njihov cilj, tudi njegov, od ministra, je bil zelo jasen: na hitro, nepregledno, brez sodelovanja strokovne javnosti in nevladnih organizacij, z zavajanjem ter brez pogleda, kako bo to vse vplivalo na naše vodne vire, omogočiti pozidavo vseh obal, rek in jezer tudi v naravnem okolju ter gradnja oziroma obratovanje proizvodnje z nevarnimi snovmi na vodovarstvnih območjih. Ampak na srečo vseh nas jim ni uspelo. Nekaj sprememb smo preprečili v tem državnem zboru, dokončno pa so škodljivemu Zakonu o vodah na referendumu s plebiscitarno večino rekli: »Ne!» ljudje. Naj še enkrat spomnim, 104 tisoč prebivalk in prebivalcev se je izreklo v podporo ministru Vizjaku, 104 tisoč. 690 tisoč pa je reklo: »Ne, minister!« 690 tisoč prebivalk in prebivalcev. Ampak vi tega ne razumete kot nezaupnico; še več, do rezultata ste imeli celo podcenjujoč odnos, češ da ljudje niso razumeli, kaj je želela vlada narediti, da je bilo 690 tisoč ljudi zavedenih. Ampak Zakon o vodah in to, kar smo se vsi skupaj naučili iz Zakona o vodah oziroma vsaj v LMŠ, vas ni ustavilo, da se ne bi še vedno šli okoljskega huliganstva. Vaše ministrstvo je konec avgusta letos, se pravi malo po referendumu, družbi Terme Čatež, tistemu podjetju, ki ga vodi tisti podjetnik, o katerem smo poslušali 20 minut, omogočilo črpanje ogromnih dodatnih količin termalne vode, čeprav je po naših informacijah to v nasprotju z dosedanjo okoljsko politiko, opozorili pristojnih in tudi stroke. S tem dejanjem, pa upam, da se motimo, se je povečalo tveganje za izsušitev podzemne shrambe vode na območju Brežic. Ampak nam gre za javni interes, nekaterim drugim za zasebnega, kar dokazujejo že 14 let, in vedno jim je šlo za zasebni interes, ker oblast jemljejo kot svojo last. Omenimo še na tem mestu poskus vladne koalicije in ministra Vizjaka, da zaobide referendumsko odločitev. To, na kateri je padel Zakon o vodah. Jeseni letos je namreč želel s spremembo Gradbenega zakona omogočiti gradnjo ob nekaterih obalnih ali priobalnih pasovih mimo varovalk, ki jih določa Zakon o vodah. Par mesecev po referendumu ponoven poskus. Na srečo ni uspel zaradi pritiskov opozicije, stroke in grožnje z referendumom. In minister Vizjak ni storil le ene napake pri Zakonu o vodah. Ne gre za neznanje, neizkušenost, gre za vzorec delovanja. Dejstvo je, da minister pri okoljski zakonodaji zavestno daje prednost parcialnim zasebnim interesom na račun nepovratne škode za naše vode, naravo in ljudi. Ampak minister Vizjak po svojih ravnanjih niti ne izstopa iz te vlade. Po razmišljanju mu je podobna večina ministric in ministrov. Ne vsi, večina. Skupaj s poslanci vladne koalicije pa tvorijo ekipo, ki je soodgovorna za brezsramno rušenje pravne države in demokratičnih temeljev, uničevanje stabilnosti javnih financ, kršenje človekovih pravic, napada na javno dobro, podreditve medijev, pritiskov na sodstvo, uničevanje izobraževalnega sistema in javnega zdravstva ter civilne družbe in stroke, škodljivo mednarodno politiko, nižanje standardov komuniciranja. Da niti ne omenjam, kako je tej vladi, na žalost vseh nas, spodletelo pri upravljanju epidemije, v kateri je od 13. marca lanskega leta pa vse do danes zaradi covida vsake tri ure umrl prebivalec Republike Slovenije z imenom in priimkom. Ampak še nekaj smo lahko spoznali v tem času. Spoštovani predsednik Vlade se je s svojo ekipo in ob sodelovanju Nove Slovenije vseskozi kazal v javnosti kot velik borec proti tajkunom. Tudi ministra Vizjaka smo slišali, kako se je on boril proti tajkunu Petanu, ampak ta še vedno deluje zaradi globoke države. Pozabil pa je minister povedati, da je na oblasti, da bi pa lahko sedaj ukrepal, če ima dokaze. Ampak ne. Vam bom povedal, zakaj ne. Ker je to samo vaša igra! Igrate se! Zavajate javnost, delate vtis, da se borite proti tajkunom, v bistvu pa se z njimi družite v kampih na Hrvaškem, na golf igriščih, jahtah, pri njih doma, na rojstnodnevnih zabavah [[…]] [[oglašane iz dvorane]] [[…]]‒ ne vi, ta vladna ekipa govorim ‒ in na skrivaj sklepate posle, se dogovarjate o spremembi zakonodaje, kako se bodo prilagodili razpisi ali kako bodo poslanke in poslanci uničevali konkurenco. Dejansko je ta vladna ekipa prevzela delovanje tajkunov, s to razliko, da je njihov cilj privatizacija oblasti in plenjenje po državi. Pa naj zaključim. Minister za okolje in prostor bi moral biti po svoji funkciji varuh okolja, narave in javnega interesa. A minister Vizjak je vse drugo kot to, kar v LMŠ resnično verjamemo. Pravzaprav nenehno dokazuje, da je sam grožnja okolju, da je minister proti okolju, proti pitni vodi, in zato na tem položaju, v to smo trdno prepričani, ne more in ne sme ostati, če nam je kaj do prihodnosti. Zato bomo v LMŠ glasovali za njegovo razrešitev ‒ za okolje, za naravo, za prihodnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Soniboj Knežak bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Spoštovane poslanke, cenjeni poslanci, državljanke in državljani, gospod Andrej Vizjak! Po vsem videnem in tistem, kar sem tudi danes slišal v vašem uvodnem nagovoru, v bistvu skoraj ni korektno, da bi vas pozdravil z nazivom ministrske funkcije ‒ funkcije, ki je ne opravljate. Še več, z njo ste si v aktualnem mandatu, pa tudi poprej, trasirali pot do dejanj, ki nimajo nobene zveze z dobrobitjo te države in njenih državljank in državljanov. Imamo pa seveda velike zveze z zelo partikularnimi, deloma tudi osebnimi interesi. Kot dolgoletni politični funkcionar ste se skozi leta hvalili v opoziciji, da vam je kot ministru dovoljeno praktično vse. Gospod Vizjak, na poti dolgoletnega in večkratnega opravljanja ministrske funkcije ste izgubili ali pa nikoli niti niste imeli zavedanja, da biti minister ne pomeni lastiti si bonusa za skrite dogovore, za mešetarjenje v državnih organih, podjetjih, za popolno ignoranco civilne družbe, za popolno ignoranco dovolj ljudi, za napeljevanje k davčnih utajam. Nobeden državljan in državljanka nima tega bonusa, če le živimo v pravni državi, za katero stranka, iz katere prihajate, tako rada pravi, da gre za dva vzporedna svetova; za pravno državo prvo- in drugorazredno. In ja, morda se ob vsem pozabili, da imate v vaši stranki SDS še tretjo kategorijo, kategorijo pravne države za politične veljake, za katere ne velja nič oziroma je tretje jajc sodnikom, izrekanje o glupih davkih in ignoranca 670 tisoč državljank in državljanov nekaj povsem normalnega. Kako se ob vsem tem sliši, gospod Vizjak, vaša večkrat izrečena zaprisega, »spoštoval bom ustavni red, ravnal po svoji vesti in z vsemi močmi deloval za blaginjo Slovenije«? Vam povem? Sliši se groteskno. Sliši se kot posmeh ljudi, ki kljub velikemu nezaupanju v politiko še vedno verjamejo vsaj malo, da bodo ministri in ministrice delovali v njihovo in v dobro države. Spoštovane kolegice in kolegi, žal je pred nami še ena interpelacija o delu ministra aktualne vlade. Žal pravim zato, ker bi si v danih razmerah zdravstvene, socialne pa tudi okolijske krize, ne glede na našo opozicijsko vlogo, upravičeno želeli vlado, ki bi si bila zmožna spopasti s perečimi problemi danega časa. V naši državi že dobro leto in pol temu žal ni tako. Dejstvo je, da ta vlada ob vseh naštetih krizah s svojim nehotenjem preseči kratkovidnost stalnega boja za oblast, že leto in pol povzroča tudi politično in posledično družbeno krizo in temu pritiče vrsta interpelacij. Ker politična kriza, ki jo povzroča, ni pogojena zgolj z merilom nestabilne in stalno vprašljive koalicijske večine pri sprejemanju ukrepov, gre predvsem za nezmožnost ponuditi vizijo za boljši jutri z jasnim načrtom in delom, kako to vizijo tudi uresničiti. Na kratko: ni vizije, ni načrtov. Žal ta vlada samo še podira neslavne rekorde o poglabljanju politične krize, ki se vse bolj zažira v vse tkivo naše družbe, tudi na področju okolja. Spoštovani interpeliranec gospod Vizjak, teza je v bistvu sila preprosta. Če bi delali v prid Slovenije, da bi ta postajala vse bolj odporna na perečo grožnjo podnebnih sprememb, če bi bili pri opravljanju te sila pomembne funkcije, ki kliče, če ne že utripa k usmerjanju in k varovanju okolja naravnanim potezam, če bi se odločno zavzeli za sprejem področne zakonodaje, ki bi sledila ustavnemu določilu pravice do pitne vode, če bi poslušali in skupaj z civilno družbo pripravljali ukrepe vsled varovanja našega okolja, potem danes ne bi sedeli tukaj in se zagovarjali pred poslankam in poslanci. Žal je veliko teh čejev, spoštovani minister, bolj malo pa rešitev. Če pa so že bile, so bile takšne, da so med našimi državljankami in državljani povzročile veliko neodobravanje in mnogo jeze. To pa zato, ker imajo ljudje občutek, da niste njihov zaveznik ali zaveznik prepotrebnih sprememb; sprememb, ki bi, če rečem, Slovenijo kondicijsko pripravili na vse hitrejši tempo zelenih politik, ki jih z velikim pospeški realizirajo druge evropske države. Naša država s takšnim odnosom vladajoče politike do okoljskih izzivov, ne samo da ni zmožna narediti, kar bi bilo potrebno, zdi se, da ste tudi vi odločili nujne in želene spremembe namenoma ignorirati. Ignoranca, vem, da je težak izraz, ko ocenjujemo delo politika, vendar ne najdem, čeprav bi si silno želel primernejše ubeseditve dejstva, da vladajoča koalicija kar trikrat zavrnila Predlog resolucije za razglasitev podnebne in okoljske krize v Sloveniji. Kje ste bili, gospod minister, da bi koalicijske poslanke in poslance kot prve med odgovornimi pozvali, da resolucijo le podprejo, da bi se vsaj odprlo okno priložnosti za konkretne ukrepe, ki bi morali presegati politične delitve v prid odgovornosti do ljudi in okolja? Ni vas bilo slišati, čeprav bi morali biti najglasnejši, motivator za sprejem predlogov boljšega spopadanja s podnebno krizo. Se pa kaže, da je bilo ministrstvo zelo motivirano pri sprejemu novele Zakona o vodah, čeprav so še pred samim sprejemom prihajala jasna opozorila civilne javnosti, stroke, okoljevarstvenih organizacij, da predlagane rešitve niso dobre. Da te niso v skladu z boljšim, okolju prijaznim upravljanjem z našim velikim bogastvom, z vodo. Raje kot to, ste vztrajali pri svojem. Razumem sicer, da predlagane novosti nikoli ne morejo biti povsem všeč vsem. Razumem tudi, da je nemogoče ugoditi vsem pripombam. Vendar pa ne more biti razumljivo, da ste kljub vsesplošnemu uporu, protestih, opozorilih, dobronamernih apelih, da je nekaj hudo narobe, vztrajali še naprej, seveda, do bridkega konca. Vam je, gospod minister, sredi poletja na referendumu 682 tisoč 760 državljank in državljanov izreklo jasno nezaupnico ne samo o rešitvah danega predloga, temveč tudi o vašem načinu dela. Kot prekaljen politik bi lahko vedeli, da je zaupanje ljudi najpomembnejša vrlina, na kateri se lahko gradi, v nasprotnem primeru pa vse izgubi. In vi ste, gospod Vizjak, izgubili. Morda ne ministrske funkcije, o kateri bomo glasovali danes, izgubili pa ste verodostojnost, izgubili možnost učinkovitega spopadanja s težkimi, a sila pomembnimi vprašanji okoljske in prostorske narave. Da poenostavim. Imate še naziv verodostojnosti? Kot minister, pač, žal ne. Če še spustimo standarde pričakovanja, bi od političnega dolgoprogaša, kot ste, morda bilo pričakovati, da probleme, za katere nimate primernih rešitev, ali pa zaradi nekih političnih računic vaših nadrejenih nimate odobritve, vsaj pustite pri miru. In ko smo že pri minimalnih standardih pričakovanega, bi lahko na ministrstvu pripravili vsaj področno zakonodajo za implementacijo ustavnega določila o pitni vodi, pa tudi tega niste storili. Lahko bi se vsaj poskusili pokazati kot oseba, ki vam je vsaj malo mar za reševanje podnebne krize in javno podprli resolucijo o razglasitvi podnebne in okoljske krize, pa tega niste storili; to namesto vas počnemo v opoziciji. Nekoč ste v funkciji ministra za delo javno izrekli spoštovanje in nujnost socialnega dialoga. Lahko bi vedeli tudi sedaj, da brez dialoga ni poti naprej, ni srečnega konca, ker ne gre samo za vas ali za nas; ne gre zgolj za politično preštevanje poslanskih glasov, temveč za veliko bolj pomembne stvari. Gre za to, v kakšni državi bomo živeli, kako ravnali z okoljem, vodnimi viri, kako ob sobivanju človeka in narave ustvarili prostor za lepšo prihodnost predvsem naših otrok. V rokah ste imeli veliko možnosti, gospod Vizjak, da bi prav na področju, ki je specifično, ki zahteva manj politike in več sodelovanja s civilno družbo, naredili preboj. S političnimi in pogajalskimi izkušnjami, katerih vam ne gre oporekati, bi lahko ministrstvo ob danih izzivih preoblikovali na način odprte družbene platforme. Takšne, ki je pereča družbena vprašanja sposobna premikati izven meja politične togosti vsakokratne vlade. Najprej z dinamičnim procesi za več zelenih politik, ki so postale, če si priznate ali ne, teme prihodnosti. Gospod Vizjak, to minimalno zaupanje in veliko možnosti, ki so vam bile dane z dnevom nastopa ministrske funkcije, ste popolnoma izgubili; ne enkrat, temveč večkrat. Pike na i vašemu ministrovanju niti ne predstavlja le poraz na področju, ki ga zastopate, temveč prisluškovalna afera. Ta je na dan prišla v najbolj delikatnem času, ko vladajočo politiko upravičeno pesti največje nezaupanje državljank in državljanov. Ko so se dokončno razblinile še zadnje utvare, da bo aktualna vlada rešila svoj obraz s stalnim ponavljanjem neresnic, z obtoževanjem vseh in vsakogar za njene zablode, z nekritičnim pogledom na vse bolj izkazane stranpoti političnega vpletanja v vse sfere družbe, tudi gospodarstva. Javni interes, ki bi ga kot minister in politik morali zastopati, se je s to afero potopil v kloako neprepričljivih izgovorov, češ, saj sem hotel nekaj dobrega za državo. Napeljevanje k utaji davkov, mešetarjenje po upravah družb državnih podjetij nima zaslombe ne v zakonskih določbah ne v javnosti, da o morali in integriteti, gospod Vizjak, niti ne govorim. Naj pa vas, gospod Vizjak, vseeno spomnim, vaša naloga in dolžnost kot ministra v Vladi Republike Slovenije je, da delujete v javnem interesu. Tako pravi 113. člen Ustave, vi pa ste pred Državnim zborom dali javno prisego, da se boste kot minister tega tudi držali. Tega si nismo izmislili mi v opoziciji, ki nam očitate, da so vse naštete točke interpelacije neutemeljene. Gospod Vizjak, ob vsem, kar ste kot minister za okolje in prostor počeli slabo in ne naredili tistega, kar bi bilo dobro, je ta interpelacija še kako utemeljena. Pravzaprav lahko trdim, da se tisto pravo, morda neformalno, sicer pa najbolj legitimno interpelacijo že doživeli na referendumu Zakona o vodah. Zgleda, da ni zaleglo. Sporočilo več kot 680 tisoč ljudi za vas in vaše kolege v vladi očitno ne pomeni kaj dosti. To je za vas, kot kaže, glupo. No, gospod minister, za nas to seveda ni glupo. Tudi grožnje, da boste kakemu sodniku strli jajca, če bo potrebno, ne sodijo v besednjak odgovornega nosilca pomembne javne funkcije, gospod Vizjak, temveč v besednjak mafijskih združb. Vse to je skrajno zaskrbljujoče in seveda nima nobene zveze z odgovornim vodenjem pomembnega ministrstva. Tako tudi danes od vas seveda ne pričakujem, da boste storili, kar bi morali že 11. julija letos, na dan referenduma Zakona o vodah. So pa naše oči in oči slovenske javnosti danes uprte v poslanke in poslance koalicijskih strank, tudi Nove Slovenije, ki je sicer trudoma pa vendarle priznala, da vse v vašem delovanju le ni bilo tako, kot bi moralo biti. Če bodo danes koalicijski poslanci in poslanke glasovali proti interpelaciji ali iskali izhod iz nastale zagate v vzdržanih glasovih, to pomeni, da ti nase prevzemajo odgovornost za vaša dejanja in ta dejanja tudi podpirajo. Socialni demokrati pa smo ob vsem tem slišanem ne manj, temveč še bolj kot poprej prepričani, da morate svojo funkcijo nemudoma zapustiti, zato bomo interpelacijo zoper vas seveda vsi soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nataša Sukič bo predstavila stališče Poslanske skupine Levica.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane in spoštovani! Spoštovani minister, naj vam uvodoma povem, da danes točka dnevnega reda ni interpelacija tajkuna Bojana Petana niti parlamenta, ki je sprejel okolju škodljive zakone, ki ste jih pripravili in podpisali vi. Danes je na sporedu interpelacija vas, ki niste minister za okolje. Ste minister za beton in delujete, kot da ste minister za gospodarstvo. Ves čas svojega mandata podpirate in predlagate okolju škodljive zakone, prednost dajete kapitalu in ne naravi in ljudem. Zavestno zavajate, celo lažete in ignorirate mnenje stroke ter nasprotujete okoljevarstvenim organizacijam in kolikor se le da, omejujete sodelovanje javnosti. Mimogrede pa še vzamete kredit in investirate v naftno industrijo, tik preden Vlada, katere član ste, v korist dobičkov naftne industrije pri nas dokončno deregulira cene naftnih derivatov in tako čez noč povečate svoje premoženje za nekaj deset tisoč evrov. Ampak jasno, vi ste nedolžni, kot zmeraj vztrajate. Da ima minister čiste roke v aferi »glupi davki«, verjamemo približno toliko, kot to, da si minister prizadeva za čisto vodo. Zdaj poskuša njegova SDS z izgovori, da gre za posnetke neformalne narave, kar je naravnost smešno, da ne rečem absurdno. Takratni minister za gospodarstvo, Andrej Vizjak in tajkun Bojan Petan, in ne sosed Andrej in sosed Bojan, sta se v uro dolgem pogovoru dogovarjala, kako prevzeti državno podjetje, kako se izogniti plačilu glupih davkov in kako sodnikom streti jajca. Ampak ministra ne dotolče nič, še najmanj njegova vest. Še dalje se oklepa ministrskega stolčka, čeprav bi ga v vsaki normalni demokratični državi moral odplakniti že hudournik julijskega referenduma o vodah, ko je ljudstvo z zgodovinskih, s plebiscitarnim »ne«, zaustavilo njegov kapitalu prijazen in okolju škodljiv Zakon o vodah. Vsak minister bi v vsaki normalni in demokratični državi po takem strokovnem in političnem fiasku moral prevzeti politično odgovornost in v skladu s politično higieno in minimalnimi demokratičnimi standardi odstopiti. Če bi Slovenija pod to vlado sploh še bila vsaj približek neke normalne in demokratične države, pa to že skoraj dve leti žal ni več. Da groteski ni videti konca, še zdaj, ko je minister vedel za interpelacijo, mirno nadaljuje svojo staro dobro koruptivno prakso, ki je zganila Komisijo za preprečevanje korupcije. Gradbeni zakon, sprejet na novembrski seji Državnega zbora, je pomagala pripravljati kar odvetniška pisarna Neffat, ki v črnograditeljski zgodbi zastopa tudi poslanca Desusa Branka Simonoviča, ki bo zdaj lahko legaliziral svojo črno gradnjo s pogledom na morje. Da niti ne omenim ponovnega poskusa tej vladi tako ljubim podtaknjencem, ki bi, če ga v opoziciji ne bi uspeli umakniti, po ocenah poznavalcev pomenil uzakonitev ravno tistih rešitev, proti katerim so se masovno izrekli ljudje na referendumu o Zakonu o vodah. To jasno kaže, da ministra Vizjaka ne zaustavi čisto, čisto nič; ne zgodovinski referendumski poraz, ne prisluhi v aferi »glupi davki«, ne dejstvo, da je pred kratkim, tako piše raziskovalni novinarski portal Necenzurirano.si, termam podelil dovoljenje za črpanje dodatne termalne vode, kar so kritiki označili za okoljski kriminal. Simbioze med Andrejem Vizjakom in Bojanom Petanom še ni konec. Jasno je, da je sprega med SDS, ministrom in tajkuni, da ta sprega ves čas deluje kot dobro naoljeno kolesje. Razna kapitalska in tajkunska omrežja so očitno ministrov najbolj priljubljen ekosistem, ki ga še posebej skrbno neguje. Ne občutljiv ekosistem reke Mure, recimo, kjer ga prav nič ne briga, če bo tuja multinacionalka Ascent Resources s svojim hidravličnim lomljenjem kamnin ob pridobivanju zemeljskega plina v Petišovcih morda povzročila njegovo uničenje. To ga ne briga. Niti to, da je ekosistem ob reki Muri vpisan na Unescov zemljevid kot svetovni unikum, ki ga je treba še posebej varovati. Ne! Minister, ki ga zanima gospodarstvo in biznis, čeprav je minister za okolje, je že petkrat gladko zavrnil novelo Zakona o rudarstvu, s katero želimo v Levici in opoziciji prepovedati okolju in zdravju ljudi ogrožajoč fracking, ki ga prepoveduje vse več držav. Njegovih sprenevedavih argumentov nima več niti smisla navajati. Morda le to, da so bili slogovno sumljivo blizu proslulim argumentom, ki jih je imel polna usta ob plebiscitarno zavrnjenem Zakonu o vodah. Minister Vizjak je kot kakšen lokalni šerif staremu pajdašu Petanu naklonil novo darilo. Tokrat pač še več termalne vode. Taistemu Petanu, s katerim so ministra ujeli na prisluhih, za katere danes minister ponovno trdi, da so montaža, četudi forenziki pravijo, da so posnetki avtentični. In, minister, prav nič niso zmontirani, samo razrezani so toliko, da vmes, ko so bili predvajani na televiziji, slišimo novinarske komentarje. Minister je torej naklonil darilo taistemu Petanu, ki ga minister za svoji lastni interpelaciji interpelira kot največjega tajkunskega škodljivca, sebe pa prikazuje kot rešitelja države, kot tistega, kot je sam povedal, ki je lobist države in ne pajdaš tajkunskih omrežij. Čudno, da je s takim lopovom, kot ga slika danes, spet šel v španovijo. V času te vlade je namreč družbi Terme Čatež, ki je v lasti DZS, o V vsaki približno normalni državi bi minister ob vseh teh aferah, še posebej pa aferi »glupi davki«, moral že zdavnaj odstopiti. Ampak očitno ima minister Vizjak zelo hudo politično zaščito. Zakaj? Zato, ker se tej vladi očitno zdi plačevanje davkov pač glupo. To dokazujejo z davčnimi odpustki najbogatejšim. Briga jih 800 milijonov globoka luknja v državni proračun na letni ravni. Potem se pa čudimo, zakaj ni denarja za javno šolstvo, za javno zdravstvo, za lokalne skupnosti, za gradnjo neprofitnih stanovanj, za dostojne pokojnine, za boj proti podnebnim spremembam in tako dalje. Krona blišča ministrovanja Vizjaka je njegova izjava, »bomo že sodniku strli jajca iz afere ”glupi davki“«. Ta krona, ta izjava v bistvu kaže kako ta vlada deluje. S silo si podrejajo sodstvo, policijo, medije. Ministru Hojsu, denimo našemu naslednjemu interpelirancu, se pri aferi »glupi davki« zdi najbolj problematično domnevno izsiljevanje s posnetkom. Bolj problematično kot pa ministrovo koruptivno in nezakonito ravnanje. Zato, spoštovane in spoštovani, bi v resnici morala odstopiti celotna vlada in ne samo minister Vizjak. Minister, kako pojasnjujete to svojo izjavo, »bomo že sodniku strli jajca«? Ste nam to danes pojasnili? Nam boste to danes pojasnili? Kaj to pomeni, minister? Ko so na POP TV oktobra letos objavili prve posnetke prijateljskih pogovorov med ministrom za okolje Andrejem Vizjakom in prvim možem DZS Bojanom Petanom o poslih z delnicami Term Čatež, je Vizjak ponovno hitro našel krivca. Za izbruh afere je obtožil smetarsko mafijo, ki da želi zrušiti nov Zakon o varstvu okolja. Vizjak je pri tem zamolčal, da bi s tem zakonom velik del posla z odpadno embalažo, ki ga sedaj opravlja šest zasebnih podjetij, prenesel v roke Averju, nekdanjemu direktorju Vzajemne, in očitnemu izbrancu in ljubljencu največje koalicijske stranke. Le dobra dva meseca potem, ko je prišel Slopak, je Vizjakovo ministrstvo pripravilo zakon, ki bo to podjetje postavil v vlogo monopolista za na 20 milijonov evrov vrednem trgu odpadne embalaže. Današnje glasovanje, spoštovane in spoštovani, bo ura resnice. Videli bomo, ali se bo festival sprenevedanja strank koalicije nadaljeval ali pa bo Tonin tokrat vendarle uresničil napovedi, da ministra Vizjaka Nsi ne bo podprla. Videli bomo, kaj to sploh pomeni. Bodo glasovali za njegovo razrešitev ali bo bojda sredinska Nsi z vzdržanimi glasovi še enkrat več pokazala sredinca v posmeh vsem nam, ki si želimo državo brez korupcije, državo, v kateri bodo ministri z integriteto in digniteto pošteno, zakonito, transparentno in odgovorno opravljali svoje delo v dobro javnega interesa. Pa da ne bo dileme, vzdržan glas danes je glas za ministra Vizjaka, je glas za vztrajno spodkopavanje okoljskih standardov politike države. Je glas za partikularna, koruptivna, škodljiva, netransparentna in celo nezakonita ravnanja, ki jih pooseblja in udejanja minister Vizjak. Je glas proti ljudem, proti okolju in naravi in proti javnemu interesu. V Levici bomo interpelacijo ministra Vizjaka soglasno podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Iva Dimic bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani minister Andrej Vizjak, spoštovani kolegice in kolegi! Besede ministra Vizjaka, ki so bile nezakonito posnete v zasebnem pogovoru, so neprimerne in najmanj nedostojne za funkcijo, ki jo zaseda minister Vizjak. V Novi Sloveniji se odločamo na podlagi dejstev. Vedno dajemo tudi možnost, da osebe, ki se jim očita nedovoljeno ravnanje, pojasnijo svoj plat zgodbe. Tako smo dali priložnost tudi ministru Vizjaku, da nam je predstavil svojo plat zgodbe. Minister Vizjak nam je na korekten način predstavil obširno poročilo o dejanjih, ki se mu očitajo. Po našem mnenju pa je bila teža izrečenih besed preresna za funkcijo ministra. Hkrati bo minister Vizjak izredno težko še naprej kredibilno deloval v vladi. Današnji interpelaciji bi se lahko izognili, če bi minister Vizjak sam sprejel izredno težko odločitev in odstopil s položaja. V nadaljevanju želim pojasniti naš pogled na številna vprašanja in dileme, ki jih zadeva današnja interpelacija. Terme Čatež. Ministru Vizjaku lahko upravičeno očitamo prostaške izraze, ki jih je uporabil pri pogovoru z Bojanom Petanom. Toda Bojanu Petanu ni treba razlagati, da so davki glupi, ker on sam to še predobro ve, kar je z zvitimi finančnimi potezami dokazal pri upravljanju Term Čatež. Kot lahko vidimo iz finančnih izkazov, so bile Terme Čatež pod vodstvom Bojana Petana izčrpane, prihodki iz leta v leto nižji, finančni dolg se povečuje, investicij praktično ni. Cena delnice je leta 2007 znašala 340 evrov, leta 2019 pa le še 39 evrov. Finančni dolg pa je takšen, da so Terme Čatež postale zombi podjetje. Oškodovanje države je ocenjeno na več kot 100 milijonov evrov. Vse to je zapuščina Bojana Petana. Zastavlja se tudi upravičeno vprašanje, kaj se dogaja s sodnimi postopki, v katere je vpleten Bojan Petan. Nadalje se zastavlja tudi vprašanje, ali je Bojan Petan med vsemi mahinacijami plačal vse zakonsko predpisane glupe davke ali in za koliko je bila pri tem oškodovana država. In kako je mogoče, da se po 14 letih v medijih pojavijo posnetki pogovora nekdanjega ministra s takratnim vplivnim poslovnežem, tajkunom, ki je oškodoval Terme Čatež, z oznako prisluhi. Sprašujemo se, s kakšnim namenom so bili ti posnetki lansirani in v kakšnem ključnem trenutku. Kdo ima motiv, da je prišlo do objave šele sedaj, 14 let potem ko je posnetek nastal. Kdo je snemal, kako in kje je do snemanja prišlo ter kdo je rokoval in trgoval s posnetki? Posnetki so bili pridobljeni s kaznivim dejanjem, pa se nihče ne sprašuje, kdo je to kaznivo dejanje storil. Ali mora biti vse nas strah, da bomo čez ducat let priče lepljenkam z namenom diskreditacije? Verjamem, da v takšni državi nihče izmed nas ne želi živeti. A minister Vizjak bi se moral zavedati, da je funkcija ministra javna, minister pa mora vedno delovati v javnem interesu, brez dvoma o njegovi integriteti in senci dvoma, ki vplivajo na delovanje celotnega ministrstva. Na sporno prakso v zadevi Terme Čatež opozarja Združenje nadzornikov Slovenije, ki je zapisalo, citiram: »Kot javni funkcionar je s svojim takratnim ravnanjem in sedanjimi odzivi na razkritje izgubil vso kredibilnost in zaupanje. Normaliziranje svojega ravnanja s komentarjem, da je vse delal v dobro države, ne zdrži, saj je kot javni funkcionar zavezan ne le spoštovanju zakonov, ampak tudi najvišjim standardom pri svojem delovanju . Njegovo distanciranje od svoje izjave glede sodnikov je kontradiktorno v svojem bistvu, saj to lahko le skrajno obžaluješ in se opravičiš. Poskus normaliziranja njegovega ravnanja in odziva nanj je nedopusten in predstavlja nov odnos standardov [[ne]] integritete javnih funkcionarjev.« Konec citata. Tak standard delovanja ministru po našem mnenju ne pritiče. Pa poglejmo, zadeva Petrol. Ministru Vizjaku očitajo sporne nakupe delnic Petrola, za katere sta tako KPK kot Agencija za trg vrednostnih papirjev ugotovili, da ni bilo nepravilnosti, in so bili zato vsi postopki ustavljeni. Po vsej verjetnosti gre tako le za tepež oslovske sence, a minister Andrej Vizjak bi moral vedeti, kot so zapisale Finance, ponovno citiram, da »sodi kot minister med najpomembnejše državne funkcionarje, ki lahko odločilno vplivajo na dogajanje v državi, gospodarstvu in tudi v posameznih podjetjih, v katerih ima politika posredno ali neposredno moč. Petrol je izrazito politično upravljana družba. Država postavi večino nadzornikov družbe. Pomemben vpliv na njeno poslovanje in upravljanje ima aktualna politika. Andrej Vizjak ima kot minister lahko izrazito informacijsko prednost pred večino potencialnih udeležencev kapitalskega trga. Tako mora biti zelo previden pri uporabi tovrstnih informacij, torej tudi pri nakupu delnic.« Konec citata. Čeprav pristojne institucije torej niso ugotovile nepravilnosti, se mora nekdo, ki je v funkciji ministra, zavedati, da je pri takšnih javnih funkcijah za vzdrževanje zaupanja državljanov pomembno ne le to, da nepravilnosti niso ugotovljene, temveč tudi videz nepristranskosti, kot ga vidi javnost. Pa Zakon o vodah. Kar zadeva novelo Zakona o vodah, se strinjamo, da je bilo v referendumski kampanji veliko zavajanj in manipulacij. V Novi Sloveniji obžalujemo, da ni prišlo do sprejetja zakona, saj je vseboval nekatere rešitve, ki bi na področju upravljanja z vodami prinesle pozitivne premike za lokalne skupnosti in širšo okolico. Od ministra kot predlagatelja zakona smo pričakovali večjo angažiranost in bolj proaktiven pristop pri zagovarjanju in predstavljanju rešitev novele Zakona o vodah. Menimo, da bi moral minister stopiti naproti civilni družbi in nevladnim organizacijam ter rešitve iz novele dovolj zgodaj, dovolj jasno in nazorno predstaviti, da ne bi bilo sence dvoma o njihovih namenih. Jasna komunikacija, odgovarjanje na vprašanje civilne družbe, nevladnih organizacij in stroke ter po potrebi iskanje kompromisnih rešitev so po našem mnenju ena ključnih nalog ministra. Da se to da, je minister Vizjak pokazal z Zakonom o varstvu okolja, ki je v veliki meri usklajen z nevladnimi organizacijami in je naknadno upošteval tudi predlog kavcijskega zbiranja odpadnih plastenk. Po drugi strani referendum o Zakonu o vodah izpričuje, da je tam ta komunikacija na celi črti spodletela. Seveda ni mogoče mimo tega, da je bilo na drugi strani zelo veliko zavajanj, napačnih predstavljanj, za kaj v noveli Zakona o vodah sploh gre. Mislim, da je zelo poveden prizor iz ene izmed stojnic, na katerih so predlagatelji referenduma volivce prepričevali, da želi Vlada privatizirati vodne vire. Kdor je kratko novelo Zakona o vodah prebral, mu je jasno, da je to enostavno privlečeno za lase. Kot da bi vas prepričevali, da bo ta zakon uredil, da bo voda začela zmrzovati pri 20 stopinjah Celzija. Z ministrom Vizjakom se strinjamo, ko pravi, da je bil referendum zlorabljen za politične cilje, pa vendar, referendum je dal zelo jasen in poveden rezultat, saj je proti zakonu glasovalo kar 674 tisoč volivcev. Vse prevečkrat smo se takrat soočali z mnenji ljudi, da pogrešajo jasnejša in odločnejša stališča ministrstva kot predlagatelja novele zakona, da bi razjasnili oziroma pojasnil njihove dileme in odgovoril na njihova vprašanja. Tukaj dela odgovornosti ministra Vizjaka ni mogoče zanikati. December je čas miru, upanja in pogledov v prihodnost. Adventni čas je čas, ko se zazremo vase in premislimo o dejanjih v letu, ki odhajajo, o pretečeni poti in usmerimo misli v prihodnja dejanja. Motiti se in grešiti je človeško. Le največji pa z dvignjeno glavo priznajo svoje zmote in se za njih opravičijo. Leto, ki prihaja, bo prineslo številne izzive in veliko odgovornost do naših sodržavljanov, da bomo uspešno prekrmarili mimo populističnega petja siren, za katere nekateri pravijo, da je kul in da bi pripeljali uspešno zgodbo mimo vseh čeri, v katere nas to kul petje mamljivo vabi, potrebujemo osredotočenost na to, kaj je dobro za našo državo in njene državljane. Minister Vizjak je za čas svojega mandata na Ministrstvu za okolje in prostor postoril veliko na področju vodooskrbe, ravnanja z odpadnimi vodami, zagotavljanja poplavne varnosti. Izvedene so bile sanacije plazov, ki so posledice neurij in poplav. Z novelo Stanovanjskega zakona so se končno popravila najbolj zatečena stanja na področju večstanovanjskih stavb. Pa Zakon o urejanju prostora in Gradbeni zakon, ki omogočata hitrejše pridobivanje gradbenega dovoljenja ter digitalizacijo vseh evidenc in postopkov. Z Zakonom o varstvu okolja, ki je trenutno v parlamentarnem postopku, pa se celovito ureja ravnanje z odpadki. Po mnenju Nove Slovenije mora prevzemanje tako objektivne kot subjektivne odgovornosti tudi v slovenski politiki na vseh najvišjih funkcijah in vlogah v državni in lokalni skupnosti postati temeljni standard; nekaj samoumevnega za demokratično državo, v kateri so na položajih odgovorni ljudje. To velja tako za ministre, poslance, župane kot tudi milijonarje v državnih podjetjih, sodnike, predsednike sodišč, pa tudi Računskega sodišča. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati cenimo vse dobro, kar je postoril minister Vizjak v tem kratkem mandatu. Po drugi strani pa smo bili v zadnjem času seznanjeni s preveč stvarmi, ki njegov ugled in funkcijo ministra krnijo. Zato ugotavljamo, da minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak ne uživa več naše podpore.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Mojca Žnidarič. Predstavila bo stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednica. Spoštovani vsi zbrani, spoštovani minister, predstavniki Vlade! Danes smo priča že osmi interpelaciji o delu in odgovornosti nekega ministra v času delovanja te vlade. Minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak, ki bo danes v središču poslanskih razprav, zagotovo spada med najbolj izpostavljene funkcionarje v naši državi. Velik del te izpostavljenosti lahko pripišemo tako imenovanim medijskim aferam, a v veliki meri minister Vizjak pozornost nedvomno izziva tudi s svojim značilno operativnim in učinkovitim opravljanjem funkcije okoljskega ministra. Na račun ministra se v predlogu interpelacije pojavljajo mnogi očitki in kritike, na katere imamo v tej dvorani zagotovo precej različne poglede. Kljub temu da v naši poslanski skupini pozdravljamo soočenja različnih mnenj o delu ministra, pa smo odločitev glede interpelacije sprejeli na podlagi tega, kar je bilo narejenega v tem mandatu, in ne tistega, kar je bilo izrečenega pred 14 leti. Izpolnjevanje zavez iz koalicijske pogodbe je tako bilo glavno vodilo pri našem ocenjevanju ministrovega dela. Podrobno smo preučili podporno gradivo interpelacije, naredili revizije dosedanjih dosežkov ministrstva ter po izmenjavi mnenje znotraj poslanske skupine ugotovili, da je Ministrstvo za okolje in prostor izvedlo ogromno pomembnih projektov. Če pa pri tem upoštevamo še zahtevne epidemiološke razmere ter pretežno nenaklonjenost tako na strani medijev kot tudi na strani mnogih nevladnih organizacij, lahko ministru zgolj čestitamo za opravljeno delo. Kar vidimo, je približno 50 potrjenih projektov iz Dogovora za razvoj regij. Vlada je med drugim sprejela nov Zakon o varstvu okolja, ki bo lahko končno celovito urejal materijo ravnanja z odpadki pri nas. Ponovno se uvaja kavcijski sistem za odpadno embalažo. Ministrstvo je naredilo ogromen korak tudi v razvoju učinkovitega sistema za izvedbo okoljskih sanacij. Na več lokacijah po Sloveniji potekajo intenzivne aktivnosti na področju zapiranja in saniranja odlagališč. Izvedel se je popis približno 550 potencialno onesnaženih lokacij v Sloveniji. Resor je pod ministrovim vodenjem pripravil podlago za postavitev novih naprav, namenjenih monogsežigu komunalnega blata. To je samo del izvedenih okoljskih projektov, in sicer v kratkem mandatu te vlade. Ukvarjamo se s sedanjostjo, na njej gradimo svojo prihodnost, zato nas bistveno bolj kot delovanje gospoda Vizjaka v preteklih ministrskih vlogah zanima njegovo delo v okviru Ministrstva za okolje in prostor. In tu, kot rečeno, ministru za opravljeno delo v tem mandatu pritiče zgolj pozitivna ocena. Po Sloveniji se gradijo stanovanja, s sprejetjem Stanovanjskega zakona se je okrepil fond javnih najemnih stanovanj, določila so se pravila za oblikovanje neprofitne najemnine in najemne subvencije. Nenazadnje nam je pod ministrovim vodenjem uspelo z dolgo pričakovano prenovo gradbene in prostorske zakonodaje. Kljub odličnim rezultatom ministrovega dela pa se ne želimo požvižgati na tiste dele očitkov v interpelaciji, ki se navezujejo na afero o domnevnem nagovarjanju k neplačilu davka. Na tej točki želimo jasno povedati, da si v naši poslanski skupini močno prizadevamo za učinkovito delovanje gospodarstva, pri čemer se nam zdi kakršnakoli politična intervencija nepotrebna in neprimerna. Prav tako trdno je naše stališče, ko govorimo o nujnosti plačila davkov, ki so osnovni predpogoj za delovanje vsake države. Čeprav smo ob medijskem poimenovanju afere najprej močno zastrigli z ušesi, pa smo po preučitvi celotnega gradiva ugotovili, da je ime afere pravzaprav popolnoma nepovezano z vsebino pogovorov. Minister Vizjak na objavljenih posnetkih gospoda Petana pravzaprav nikoli ni napeljeval k neplačilu davka. Z oznako glupo je jasno poimenoval manever odkupa lastnih delnic Term Čatež. Namesto v odkup bi lahko Terme ta denar investirale in se tako verjetno izognile scenariju, ki jih je doletel in ki duši ta njihov turistični potencial še danes. Takrat je gospodarski minister Vizjak manevru odkupa lastnih delnic tudi javno nasprotoval. Ob neki priložnosti je dejal, da je Petanov predlog negospodaren, s tem pa napovedal tudi usodo kasneje finančno oslabljenih Term. V času te vlade smo se naučili biti skeptični ob namigih in famoznih napadih na funkcionarje. Naučili smo se, da se moramo pred sprejetjem sleherne odločitve seznaniti z vsemi relevantnimi dejstvi. Naučili smo se tudi tega, da bolj kot populističnemu izrabljanju močnih besed v naslovu nekega zakona zaupamo njegovi vsebini. Takšno delovanje je sicer bolj naporno in manj všečno, a nas na koncu pripelje do tega, da brez slabe vesti stojimo za svojimi odločitvami. Interpelacije o delu in odgovornosti ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka v naši poslanski skupini zaradi vseh naštetih argumentov ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Maša Kociper bo predstavila stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Lep pozdrav, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani minister! Danes imamo na mizi interpelacijo zoper ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka oziroma, z drugimi besedami, razpravo o politični odgovornosti ministra za okolje in prostor. Interpelacija trenutnih članov vlade, vlade Janeza Janše, je že osma v nizu, kar kaže na slabo delo ministrov in vlade kot celote. Opozicijske poslanske skupine smo s podpisi 43 poslank in poslancev vložile interpelacijo in očitke, vezane na neodgovorno, netransparentno in nezakonito ravnanje v škodo okolja, strnili v štiri točke. Iz medijev gre razbrati, da interpelacija ne uživa le podpore opozicije, temveč tudi podporo koalicijske stranke, ki pa zaradi lastnega položaja verjetno ne bo naredila nič, da trenutna vlada pade. Pričakovano. Pričakovano smo ujetniki trenutnih ministrov, saj predsednik Vlade nima večine v Državnem zboru in tako tudi ne možnosti za izvolitev novega ministra. Pa tokratni minister po delu niti ni najslabši, daleč od tega. V interpelaciji podpisniki ministru očitamo nezakonito in netransparentno delovanje v škodo države, neposredno odgovornost za sprejetje okoljsko in širše družbeno škodljivega Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vodah, načrtno omejevanje javne razprave in izključevanje strokovne javnosti iz postopka sprejemanja tega predloga ter načrtno vladno favoriziranje parcialnih in dobičkarskih interesov. V svojem odgovoru minister vse očitka zavrača. Pravi, da so neutemeljeni, da bazirajo na neresničnih in nedokazljivih dejstvih. Vendar pa se minister Vizjak kot minister v vseh treh vladah Janeza Janše zapleta v različne čudne in tonsko dokazljive afere. Afera »glupi davki« oziroma afera »Terme Čatež in Petan« je le ena od tovrstnih praks, iz katere se jasno vidi, da ima v slovenskem gospodarstvu glavno vlogo še vedno politika, in po kateri ima minister za okolje čisto vest in po kateri so tovrstna dejanja postala žal nekaj sprejemljivega. Afera sicer sega v letu 2007, ko je minister Vizjak, takrat minister za gospodarstvo, nagovarjal Bojana Petana, ki je preko družb DZS obvladoval Terme Čatež, naj ne izpelje ene od transakcij z delnicami, saj bo za to moral plačati davek. S tem bi po besedah ministra metal denar stran, citiram, »kar bi bilo, kot vsi vemo, glupo«. So torej davki, ki jih plačujemo z namenom bogatenja državne blagajne za javno šolstvo, bolnišnico, cestne povezave, delo sodstva, policije, gasilcev in vsega drugega javnega glupi? Minister je seveda vztrajal, da je posnetek neavtentičen in lepljenka, vse skupaj pa naj bi po njegovem kazalo samo na politični boj. Tudi če gre pri tem posnetku za manipulacijo in lepljenko, je minister te besede moral izreči. Vse skupaj pa kaže na modus operandi vlade Janeza Janše, ko gre za korporativno upravljanje, in je skrajno nedopusten način. V SAB ne dvomimo o avtentičnosti in pristnosti izrečenih besed in menimo, da je takšno početje vzrok, da so v preteklosti v državi izgnali milijoni, zaradi katerih je nastala velikanska bančna luknja, ceno takšnih zgodb pa smo pozneje plačevali vsi davkoplačevalci. Početje ministra je nedopustno in meče slabo luč na politiko, na integriteto njega kot politika in tudi na integriteto vlade, ki ji pripada. Res gre za posnetek pogovora, ki se je zgodil pred 14 leti, vendar je za funkcionarja, od katerega se pričakuje zakonito in odgovorno ravnanje, takšno ravnanje sporno tudi danes, včeraj, pred več leti in zmeraj. Je skrajno nedopustno. Sam posnetek nekateri tolmačijo celo kot sum kaznivega dejanja korupcije, ki pa ga KPK zaradi časovne oddaljenosti ne more več obravnavati. V SAB sicer vztrajamo pri doslednem in učinkovitem pregonu gospodarskega in organiziranega kriminala ter vseh oblik korupcije, kar bo edino povrnilo zaupanje ljudi v naš sodni sistem in pravno državo. A tukaj očitno ne bo mogoče narediti nič. Naslednji očitek gre na račun zloglasne novele Zakona o vodah, pri kateri je minister vsa zapisana načela, sprejeta v medresorskih pravnih aktih, kot tudi v domači zakonodaji, preprosto ignoriral. Kljub tem da je šlo za bistven poseg v vsebino zakona, je bil za obravnavo zakonodajnega predloga predlagan skrajšani postopek z obrazložitvijo, da gre zgolj za manj zahtevne spremembe. V resnici pa gre za enega od zakonov, ki se spreminja zelo redko, vsebina zakona pa posega na področje nepredvidljivega števila deležnikov. Spomnimo, da so bile sporne spremembe in členi v zakon dodani po javni obravnavi, s čimer je Vlada izključila strokovno javnost in civilno družbo. V SAB smo kot pobudniki zapisa pravice do pitne vode v ustavo predlaganemu zakonu ostro nasprotovali, predlogu pa je nasprotovala tudi praktično vsa strokovna javnost kot tudi Varuh človekovih pravic. Kot pojasnjuje Varuh, postopanje ministrstva v tem primeru ni bilo skladno s pravico javnosti do sodelovanja pri sprejemanju predpisov. Ugotovljena je bila kršitev 44. člena Ustave Republike Slovenije, ravnanje pa prav tako ni bilo skladno z 8. členom Aarhuške konvencije ter 34.a členom Zakona o varstvu okolja. Varuh je bil ignoriran, ignorirane pa so bile tudi pravice in temeljne svoboščine. V odgovoru Varuhu človekovih pravic je ministrstvo podalo pojasnila, da je šlo v noveli Zakona o vodah za manj zahtevne oziroma nesistemske spremembe, razlog za določitev samo 14-dnevnega roka za sodelovanje javnosti pri sprejemanju okoljskih predpisov pa naj bi bila zagotovitev dodatnih finančnih virov. Glede na vse, kar se je dogajalo, teh finančnih virov seveda še vedno ni. V kolikor je bil namen dober, zakaj je noveli nasprotovala vsa strokovna javnost? In zakaj se je pod taktirko ministra sprejemala tako na hitro in potiho? Sprejeta novela najprej kaže na nesubtilen odnos države oziroma te vlade do pomembne naravne dobrine, to je vode, in zapostavlja ustavno pravico do pitne vode, saj rahlja zaščito naših voda, namesto da bi jo zaostrovala. Ne le problematična vsebina, tudi način, kako je bil zakon o vodah sprejet, je zato rezultiral v zmagi na referendumu, ki je v javnosti znan kot referendum o vodah. V SAB smo intenzivno pristopili k aktivnostim, povezanih z referendumsko kampanjo, sodelovali z vsemi ostalimi akterji in ljudi osveščali o pasteh zakona ter pozvali čim več državljanov, naj glasujejo proti. Državljani so našemu klicu, tudi našemu klicu, očitno prisluhnili. 11. julij tako ni zmagala le narava, zmagali smo ljudje, ki smo z visoko udeležbo na referendumu o vodi in proti vladi pokazali, da vlada nima podpore ljudstva. Ureditev, po kateri lahko parlament razreši ministra, je za parlamentarni sistem neobičajna in jo poznajo le redke evropske parlamentarne države. V le redki državi pa se ob takšnih razvpitih aferah ministri ne odrečejo svojemu položaju in ne odstopijo sami oziroma njihove zamenjave ne zahteva predsednik vlade. V SAB na podlagi vseh navedenih očitkov, ki sem jih sedaj tudi povzela, menimo, da je interpelacija zoper ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka utemeljena in jo bomo seveda podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Ivan Hršak. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Danes in v ponedeljek bomo poslanci opravili temeljito razpravo o politični odgovornosti dveh ministrov, ministra Andreja Vizjaka in ministra Aleša Hojsa. Obe interpelaciji bosta odprli marsikatero perečo temo. Minister za okolje in prostor bo še posebej moral pojasniti okoliščine glede referenduma za vodo in kakšni so razlogi, da kljub uspešnemu referendumu še vedno ostaja minister. Obenem pa se bomo pogovorili o sicer 14 let starih posnetkih, ki ministra Vizjaka postavljajo v sila neprimeren položaj, čeprav ne vemo natančno, kako in kje je posnetek nastal, pa vemo, da je posnetek avtentičen, le-to je namreč potrdil tudi sam minister. Izrazi, ki so bili uporabljeni v posnetku, so v prvi vrsti neprimerni za nekoga, ki opravlja tako visoko funkcijo. Na začetku tako še enkrat pričakujem od ministra Vizjaka opravičilo za neprimerne besede. Nadalje pa pričakujem od ministra konkretna pojasnila o objavljenih posnetkih, o vsebini in o razlogih njihove objave šele sedaj. Posnetki so namreč stari nekje 14 let in do sedaj o njihovem obstoju ni bilo slišati ničesar. Nenazadnje vsebina teh posnetkov je zelo zgovorna. Če gre res za poskus ali nadaljnje celo dejansko oškodovanje državnega proračuna, je to po mnenju Poslanske skupine Desus nedopustno. Minister in poslanci in vsi drugi, ki aktivno delujemo v politiki, bi morali biti prvi, ki spoštujemo veljavno zakonodajo in izpolnjujemo vse dolžnosti do države. Takšni manevri z izogibanjem plačevanja davkov so neprimerni in bi morali biti vzeti pod drobnogled pristojnih organov. Tu se moramo zavedati dejstva, da sta na posnetku nastopala dva. Čeravno gospod Petan ne nosi politične odgovornosti, pa verjamemo, da bodo pristojni organi temeljito preverili tudi njegovo vlogo v tej zgodbi. O Zakonu o vodah je bilo v interpelaciji napisanega veliko. Najprej je treba izpostaviti, da referendum ni uspel zaradi poslancev KUL, temveč zaradi angažiranosti nevladnih organizacij. Le-te so skupaj z različnimi akcijami po celotni Sloveniji omogočile takšno udeležbo na referendumu. Marsikateri poslanci v tej dvorani so referendum izkoristili za lastno promocijo in se trepljali po ramenih, češ, kaj vse so dosegli. Med njimi tudi poslanec SAB, ki je v posnetku na Twitterju nasprotoval Zakonu o vodah pred tovarno v Anhovem ter govoril o pomenu kakovosti in varnosti pitne vode, glasoval pa je proti proračunu, ki Anohovemu zagotavlja investicijska sredstva za izgradnjo vodovoda. Kdo bi razumel? Poslanci Desusa pa smo proračun podprli, ker smo za pitno in čisto vodo in ker smo s potrditvijo proračuna zagotovili, da bodo prebivalci Anhovega končno lahko pili čisto vodo iz novega vodovoda. Vsak primorski poslanec ve, s kakšnimi težavami pri zagotavljanju pitne vode se spopadajo prebivalci obmorskih mest v Sloveniji. Tudi Poslanska skupina Desus je že večkrat izpostavila to težavo v svojih poslanskih vprašanjih. Morda bi tu vseeno veljalo še enkrat izpostaviti vprašanje, kako bližje smo rešitvi situacije pomanjkanja pitne vode v obmorskih mestih. Če zadeva ne bo konkretno rešena že v tem mandatu, bodo namreč naslednji ministri imeli nalogo zaključiti projekte. Na srečo zdaj verjetno ne bo več potrebnih raziskav in se bo zadevo končno le zaključilo. Varstvo okolja je ena izmed glavnih tem, ki spadajo pod okrilje ministra Vizjaka. Čeprav interpelacija o tem ne govori, bi se morali temeljito pogovoriti o nedovoljenih odlaganjih komunalnega blata. V Poslanski skupini Desus menimo, da bi se moral pristojni minister ob medijskih razkritjih nedovoljenega odlaganja komunalnega blata ostreje odzvati. Poslanci Poslanske skupine Desus smo odgovor na interpelacijo ministra Vizjaka temeljito prebrali in danes smo tudi poslušali njegov ustni zagovor. V današnji razpravi bo brez dvoma odprtih še mnogo dodatnih vprašanj glede politične odgovornosti, ki jo nosi minister. V Poslanski skupini Desus bomo končno odločitev sprejeli po opravljeni razpravi. Prav in pošteno je namreč, da slišimo obe plati zgodbe. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jurij Lep bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister, kolegice in kolegi, vsem lep dober dan! Vse te interpelacije, o katerih razpravljamo v tem visokem zboru, so v zadnjih mesecih postale šov. Do te mere se celo strinjam z izjavami nekaterih predstavnikov koalicije, a pomemben je predvsem razlog, zakaj je to tako. V dobrem letu se je namreč pokazalo, da dejstva in argumenti za odločanje koalicijskih poslancev nimajo prav nobene teže. V igri je pač preveč bonitet, da bi si ta koalicija s podporniki lahko privoščila razpad še pred bližajočimi volitvami. Na žalost ta šov, kot ga imenujejo nekateri, izgublja pozornost tudi pri številnih ljudeh. Kot opozicija imamo namreč le malo orodij, s katerimi lahko opozorimo na vse nepravilnosti, nezakonitosti in druge nečednosti, ki si jih privošči ta vlada, njeni ministri ter njihovi strankarski veljaki. Skoraj prepričan sem, da bo današnje glasovanje podobno vsem prejšnjim, pa čeprav je še nekaj tednov nazaj vsaj ena koalicijska stranka govorila, da je minister, o katerem danes razpravljamo, izgubil njihovo zaupanje. To je stanje današnje slovenske »demokracije«, in to besedo dajem v narekovaje, do katerega je pripeljalo ravnanje te vladne koalicije, zato ne bom moraliziral o tem, kaj pravi o neodvisnosti poslank in poslancev ustava. Gospod minister, če bi upoštevali vse minimalne etične standarde, danes o vašem delu ne bi razpravljali. Odstopili bi namreč takoj, ko ste izvedeli za rezultat referenduma o vodi. Ljudje so vaš zakon zavrnili s plebiscitarno večino in vam zelo jasno pokazali, kaj si mislijo o vašem delu. A verjetno tudi razprava o etiki, kaj šele o morali v tem domu po dobrem letu dni te vlade več nima smisla. Ker bodo moji opozicijski kolegi na dolgo in široko obdelali vse točke današnje interpelacije, se bom sam omejil zgolj na eno dejstvo, ki sem ga poudarjal že ob predstavitvi te interpelacije medijem. Čeprav je dogajanje dokaj staro, so nekatere poteze koalicijskih strank v zadnjih mesecih pokazale, da je to bil in je še način delovanja, ki je stalna praksa te vladne koalicije. Seveda vsi poznamo vsebino posnetkov v vaših pogovorih s tajkunom Petanom, nekaj sočnih fraz, če jih lahko tako imenujem, je bilo medijsko odmevnih, od glupega plačevanja davkov pa do trenja jajc sodnikom. Jaz pa želim opozoriti na tisti del vaših pogovorov, v katerem ste napeljevali h kaznivim dejanjem. Tajkunu ste obljubili kooperativno nadzorni svet in prednost pri nakupu podjetja, ki je bilo takrat v državni lasti. Gospod minister, kot izkušen politik bi lahko vedeli, da so nadzorni sveti v gospodarskih družbah kazensko in materialno odgovorni za svoje odločitve. Vi pa ste tajkunu obljubljali nadzornike, ki bodo zanemarili svoje zakonske obveze. Bili ste pripravljeni poiskati ljudi, ki bodo pripravljeni delovati mimo zakona in servilno pomagati nekomu, ki ga je še vaša stranka javno razglašala za tajkuna in govorila o boju proti takšnim pojavom in ljudem. Če bi se po objavi posnetkov opravičili za svojo zmoto in nam zagotovili, da vas je ta epizoda kaj izučila, bi ohranili vsaj del osebne integritete in nam dali možnost, da bi vam pogojno verjeli, da danes delujete drugače. Mogoče vam kaj pomeni in vam bo dalo misliti. Moj osebni pogled na vaše dosedanje delo bi ostal ob takšnem razpletu dogodkov dober, pozitiven. A najprej ste razglašali lepljenke, ki naj bi bile ponarejene, potem ko pa niste imeli več izhoda, ste v vaših razlagah poskušali zamegliti tiste [[nerazumljivo]]točke tega vašega razgovora. Drugi del tega razgovora, ki vaša dejanja postavlja na drugo stran zakona, je vaša obljuba, da boste vladajoči naklonjeni tajkunovi ponudbi za prevzem druge gospodarske družbe, če bosta dosegla sporazum. Kot minister ste torej obljubljali materialno in nematerialno korist nekomu kot kompenzacijo za sodelovanje pri lastniških razmerjih v Termah Čatež. Vemo, kateri zakon obravnava dejanje, ko se drugim obljublja materialno in nematerialno korist. Pri tem seveda ne bi želel niti razpredati o tem, da odločitev o prodaji omenjenih deležev v gospodarskih družbah sploh ni bila pristojna vlada, temveč upravljavec premoženja. Ta upravljavec pa je imel poslovodstvo in nadzorni svet. In, da se ne vračam nazaj, vemo, kaj pravi Zakon o delu poslovodstva in nadzornega sveta. V nekaterih izjavah ste govorili, da ste ščitili državno lastnino. Kako? Tako, da ste obljubljali ugodnosti in prednosti pri prevzemu druge družbe v državni lasti? Tako, da ste obljubljali, da bodo nadzorniki, ki jih boste vi postavili, delali mimo zakona? Če si na tak način predstavljate varovanje premoženja, ki ni vaše, ampak od državljanov Slovenije, potem ga v tej državi kmalu ne bomo več imeli. Ti dve dejstvi za našo poslansko skupino nista pomembni samo zaradi vaših preteklih ravnanj. Povsem očitno je postalo, da enake metode vaša koalicija in vaša stranka uporabljata še danes. To so potrdile priče pred tem zborom tudi v zadnjih primerih v energetiki. To je več kot očitno vaša stalna metoda upravljanja s premoženjem državljanov. Dolžnost opozicije v Državnem zboru je, da nadzira delovanje vlade in vladne koalicije. Kljub dejstvu, da je opozarjanja nanje z interpelacijami in izrednimi sejami v zadnjih mesecih ogromno, in verjamem, da ljudje vsem nečednostim te vlade že težko sledijo, trenutno nimamo na izbiro druge poti. Vladna koalicija je v zadnjih mesecih razdelila dovolj bombončkov, zato ne moremo pričakovati, da bi minister bil razrešen kljub jasnim dejstvom, ki pričajo, da je interpelacija povsem utemeljena. Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo interpelacijo podprla. Hkrati pa želimo poudariti, da bodo imeli ljudje pri oceni dela te vlade, vladne koalicije s podporniki zadnjo besedo, in to že kmalu. In prav je tako. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Dober dan vsem skupaj! No, tale interpelacija je pokazala vso zmožnost pravljičarstva opozicije, ki ne najde drugega kot neke, bi rekel, nove zgodbe iz Wienerwalda, na osnovi katerih poskuša prikazati ministra kot najbolj grozno in črno osebnost, ki bi jo lahko vtaknili v Grimmove pravljice. Vendar pa je nekaj dobrega. Gospod minister je imel priliko povedati in pokazati, kaj je za to zadevo, kaj poskuša opozicija prikriti in kaj hoče še bolj spraviti pod preprogo, kot je že spravila. Slišali smo o milijonih evrov, ki so izginili neznano kam – oziroma se ve, kam in upam, da bodo organi pregona to ugotovili, pokazali in tiste, ki so v teh rabotah sodelovali, da bodo tudi kaznovani. Ne vem, kaj vse se obeša ministru na glavo. Recimo, ena zadeva je izgradnja Mokric, hidroelektrarne Mokrice. Država ima veliko, veliko škodo zaradi tega, ker se ne gradi. Ne gradi se zaradi enih treh ribic, ki so jih opazili neki nevladniki, ampak te ribice, kadar je Sava višja in kadar jo dvigne, te ribice odplavi na drugo mesto, potem teh ribic celo ribiči ne najdejo, če so jih sploh kdaj našli. Kot sem jaz govoril z ribiči teh, rib ne poznajo. Morda je to tudi en segment iz teh zgodb iz Wienerwalda. Nobeden pa se ne vpraša, koliko škode ima država zaradi tega. Koliko ogromne škode so nevladniki in koalicija naredili – opozicija, pardon, ne vsa, določena opozicija –, koliko škode so naredili zaradi tega, ker elektrike ne bo še toliko časa iz Mokric in seveda ta KULopozicija skupaj z nevladniki vozi te zadeve. Tudi pri pitni vodi. Govorilo se je o pitni vodi pa o pitni vodi sploh ni bilo vprašanja, kajti ravno iz te KUL opozicije so se hvalili, kako so zagotovitev pitne vode zapisali v ustavo. O čem smo se pa potem prerekali o pitni vodi, če je pitna voda že zapisana v ustavi? Hecno, zanimivo. V bistvu gre v tej interpelacijo za obrambo tajkunskih rabot nekaterih gospodov – predvsem gospodov, tudi kakšne gospe so zraven – zaradi tega, ker je treba to prikriti, treba je to odriniti na stran. Potem se potegne ven nek posnetek tajno posnetega govora v eni gostilni, kjer se je družba pogovarjala o tem in onem, in če naprej vzamem segment, da je bilo takrat zakonje o teh zadevah popolno drugačno, kot je danes, kasneje je bilo spremenjeno, in da takrat ni bilo nič spornega tudi v teh pogovorih, se človek vpraša, kaj je namen vsega tega. Zagotovo je namen to, da se pripelje do diskreditacije, vendar ta diskreditacija ni uspela, ker zakoni v tistem času so bili takšni, da tudi ta govor ne sodi v izvenzakonsko fazo. Poleg tega pa je ta pogovor bil precej daljši in kaj vem, kaj so se še potem pogovarjali. Marsikaj so se pogovarjali, saj veste, kakšne so gostilniške debate, in recimo, da je prišlo tudi do pogovora med gospodom Petanom in gospodom Vizjakom o tem, kakšen skopuh je minister Kopač, ki je svoji ljubici edino darilo v tistem letu, ki ga ji je dal, je bila flaša vina za novo leto. Ali pa naprej, ko recimo, da so se pogovarjali o tem, kako češ [[…]]Pa recimo, da je rekel gospod Vizjak Petanu: »Ali ti veš, da bi bilo tisti dve gospe, ženi od tistih dveh visokih takratnih političnih funkcionarjev, nabrisati, zato ker sta moža pedra?« Pa recimo, da je potem Petan rekel: »Ja, ja, saj bi bilo prav, bi bilo prav. Ampak veš kaj je, ne vem, kako?« Pa je minister Vizjak potem, recimo, da je rekel: »Veš kaj, saj ti se tako ne upaš, ker te bo žena ubila.« Kaj pa če je to v nadaljevanju govora, spoštovana KUL opozicija? Ali boste to ven potegnili pa boste povedali, katera sta tista dva gospoda pa, recimo, ali so tisti dve gospe nabrisali ali jih niso? Tako daleč ste pripeljali vso to vašo govoranco, do tega nivoja; do nivoja, ki ni dostojen Državnega zbora. Seveda je pa opravičljiv zaradi tega, ker je treba reševati svojo kožo. In vašo kožo je treba reševati na ta način, da rešujete tajkune, ki so si nagrabili in skrili precej denarja, predvsem pa to, da so uničevali in še uničujejo slovenska podjetja, za katera morajo pa ljudje plačevati precej denarja, kajti proračun države je tisti, ki pomaga, ki rešuje, nikakor pa ne ti gospodje, ki so si za denar najprej kupili krasen avto, pa jahto pa še ne vem, kaj vse. To je zadeva, ki pelje v to smer. Se pa pri tej vaši interpelaciji kaže popolno nepoznavanje ekonomije in ekonomike, nič ne veste o tem. Polni ste praznih besed, polni ste nakladanja, polni ste iskanja ne vem česa; česa, še sami ne veste. Ampak seveda, jaz razumem, komanda je komanda, dobili ste komando, da morate to izpeljati, pa še kakšno interpelacijo, pa verjetno še dve ali kaj podobnega, z enakim namenom in na enak način. Mislim, da vam pač to ne bo uspelo, kar je logično, da ne, kajti rušiti dobrega ministra je neumnost Mislim, da tudi Slovenska nacionalna stranka bo obstruirala glasovanje. Konec koncev, naberite svojih 46 glasov, če jih lahko, pa jih ne boste mogli. Konec koncev je treba vedeti tudi to, da čez približno štiri mesece so volitve in ta dejstva, ki jih je minister danes nanizal, si bodo ljudje zapomnili; če ne, jih bomo pa še mi spomnili na njih. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jelinčič, nisem vam želela prekinjati vaše rdeče niti v tem stališču, ki ste ga podali, ampak takšna natolcevanja niso vredna te hiše, v kateri službujete ljudstvu, sploh pa ne takšno izrazoslovje, kot ste si ga privoščili. Tako v bodoče prosim, da se vzdržite takšnih neprimernih izrazoslovij. Imate postopkovni predlog? [[Da.]]
Ja, gospa [[…]]
[[…]]Še prej dajte pa masko gor, gospod Jelinčič, ker pravila veljajo tudi za vas. Masko gor!
Ja, gospa predsedujoča, jaz sem rekel, kaj je lahko še na tistem traku. Mogoče bi bilo pa zanimivo poslušati do konca, mogoče je pa še kaj več.
Saj ravno v tem je bila moja intervencija. To natolcevanje, kot ste si ga privoščili, pač ni v ugled hiši, ki jo predstavljate kot izvoljeni poslanec. Nadaljujemo. Kot zadnji ima stališče Poslanske skupine SDS gospod Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica tega Državnega zbora, za dano besedo. Cenjeni mag. Andrej Vizjak z vašo sodelavko, kolegice in kolegi in vsi tisti, ki spremljate to današnjo sejo in osmo interpelacijo v tem kratkem mandatu vlade Janeza Janše! Naj spomnim, da kmalu, čez slabih pet mesecev, bomo zaključili ta štiriletni mandat, ki smo ga začeli nekje v poletnih mesecih 2018. Seveda takrat brez ministra mag. Andreja Vizjaka, ki je bil povsem na neki drugi službi. Naj uvodoma povem, ko predstavljam stališče Slovenske demokratske stranke, zakaj sploh je mag. Andrej Vizjak minister za okolje in prostor v tem mandatu. Minister je zaradi tega, ker ste vse tiste stranke KUL 27. januarja 2020 leta, zapustili vlado. Predsednik Vlade, to sem že večkrat povedal za to govornico, je dopoldan, v ponedeljek, ko je snežilo, povedal, da hodi širom po Sloveniji, se srečuje z različnimi težavami, ampak jih s to koalicijo, ki jo ima, ne more rešiti in odstopa. Predstavnik oziroma predsednik največje stranke mag. Dejan Židan, pove naslednje: »Najlažje je oditi in pustiti vse težave za sabo.« Predstavnica Stranke Alenke Bratušek pove naslednje, mag. Alenka Bratušek: »V največji zdravstveni krizi, nismo naredili skoraj nič ali nič.« Pred tem je pa tudi šla zloglasna Levica iz te koalicije. Zato je danes in skozi vso to obdobje, katerega danes opisujete, predvsem ga predstavljate v tej osmi interpelaciji v vladi Janeza Janše, minister Vizjak minister za okolje in prostor. Ko katerikoli predsednik vlade izda seznam ministrskih kandidatov, pa ne glede, ali so to poznani ali niso poznani, ni takšnega sistema na svetu, kot je pri nas, predvsem ki ga imajo mediji: v tistem dnevu o tistem kandidatu izvemo vse, kakšen je bil mož, kakšen je bil oče, kakšen je bil sosed, kakšen je bil sodelavec; skratka izvemo vse. In ko je predsednik sedanje vlade med drugim tudi dal ime mag. Vizjaka, smo v medijih slišali, da je bil minister za gospodarstvo od 2004 do 2008, da je bil minister v Republiki Sloveniji za delo v letu 2012, da je strokovnjak, da je delaven. A veste, da nikjer nismo slišali, kaj se je pogovarjal nekoč z nekom leta 2 tisoč – ne vem, 14 let nazaj. Jaz niti besede nisem slišal. Ali je bilo to še na zalogi ali še ni bilo zmontirano. Pa gremo k predstavitvi ministra na hearingu, ki je bil 12. 3. 2020. Seveda sem bil tam kot član tega odbora, ugotavljali smo, da imamo v Republiki Sloveniji veliko nerešenih stvari, predvsem se spomnim takrat z odpadki. Skratka, ko govorimo o interpelaciji, smo tudi v naši poslanski skupini šli temeljito pregledat, kaj je bilo zapisano v koalicijski pogodbi, kaj je minister predstavljal na svojem hearingu, ki je bil, kot sem že omenil, 12. 3. 2020, in na katere težave smo opozarjali tako poslanci iz koalicije pa tudi poslanci iz opozicije. Skratka, spomnim se ene kvalitetne predstave ministra, zelo korektnih pomislekov na dogajanje na področju okolja v Republiki Sloveniji od vseh poslank in poslancev, tako iz koalicije kot opozicije. Skratka, minister je odgovarjal strokovno in na koncu se spomnim pred glasovanjem, da je imel tiho podporo tudi v opoziciji kot strokovnjak v Republiki Sloveniji na tem področju. Pa naj preidem k tistemu, kar smo v naši poslanski skupini ugotovili, kar je minister predstavil, kaj piše v koalicijski pogodbi in kaj smo skozi ves ta mandat, lanskega leta in tudi letošnjega leta, ministra prosili, ga opozarjali mi v Državnem zboru pa tudi vsi županje in župani slovenskih občin. Skratka, pod ministrovanjem ministra Vizjaka je MOP od marca 2020 odobril več kot 50 od manjših in večjih investicijskih projektov v skupni višini 400 milijonov evrov za vodooskrbo, kanalizacijske sisteme, zagotavljanje poplavne varnosti iz dogovorov o razvoju regij. Preko Načrta za odpornost in okrevanje 107 milijonov evrov za projekte vodooskrbe ter odvajanje in čiščenje odpadne vode, za aglomeracije, sisteme, manjše od dva tisoč enot, ter za oskrbo s pitno vodo za prebivalce tam, kjer jih je manj kot 10 tisoč. Varovanje vodnih virov je predpogoj za zagotavljanje oskrbe s čisto pitno vodo. V tem mandatu je minister Vizjak na MOP pospešil pripravo in sprejem uredb od marca 2020 do novembra letos, ki so bile sprejete za 5 uredb ter 20 jih je v pripravi. Stanje na vodotokih se je v preteklosti zaradi nerealiziranih programov sanacij poslabšalo, odslej pa je na voljo pod vodstvom tega ministra 10 milijonov evrov na leto. S tem se je začela odprava škod na objektih, ki so jih vodne ujme povzročile v zadnjih 10 letih. Slabo stanje na vodotokih zaradi slabega vzdrževanja v zadnjih 10 letih! V tem mandatu so se povečala sredstva za vzdrževanje vodotokov v višini 25 milijonov evrov. V letu 2021 je prvič program rednega vzdrževanja v višini 28 milijonov evrov. Z ministrom Vizjakom je prišlo do podpisa koncesijske pogodbe proizvodnje z električno energijo na srednji Savi, s tem do rabe okolja prijaznih OE, zmanjšanje izpustov toplogrednih plinov ter zagotavljanja poplavne varnosti. Prej to ni bilo mogoče 16 let. MOP pospešeno izvaja mehanizem celotnostih teritorialnih naložb. Od leta 2020 do danes je bilo za 20 projektov podpisanih pogodb, izdanih odločitev o podpori, ali pa so bile potrjene vloge za sofinanciranje. Celotna vrednost je malo manj kot 70 milijonov. MOP je izvedel sanacijo 154 plazov oziroma v 78 občinah v vrednosti 25,5 milijona evrov. S tem se je izboljšala varnost naših državljank in državljanov. V okviru ukrepov debirokratizacije je bila na področju presoje vpliva na okolje izvedena deregulacija, s čimer se je zmanjšal zaostanek zadev za 30 procentov brez škode na okolje. Aktivno potekajo zapiranja odlagališč in sanacije. Skladno s koalicijsko zavezo je bila izvedena inventarizacija potencialno onesnaženih območij, približno 550 v Sloveniji, ter izdelana aplikacija. Na področju podnebnih sprememb in biološke varnosti sta bili realizirani dve pomembni koalicijski zavezi na področju obvladovanja podnebnih sprememb. Sprejeta sta bila Program porabe sredstev Sklada za podnebne spremembe v obdobju 2021–2023 in Dolgoročna podnebna strategija Slovenije. MOP je prenovil stanovanjsko zakonodajo in s tem do leta 2026 zagotavlja 5 tisoč dodatnih najemnih stanovanj, do danes 3 tisoč 500. MOP je pripravil Zakon o urejanju prostora − ZUreP-3 in Gradbeni zakon-1. Zakona prinašata državljanom enostavnejše, hitrejše, cenejše in digitalizirane rešitve. Z zakonom o odpravi ovir pri izvedbi pomembnih investicij za zagon gospodarstva je s ciljem učinkovitejših postopkov za pridobitev gradbenih dovoljenj do sedaj izdal preko 30 gradbenih dovoljenj in preko 120 prostorskih dokumentov. Sprejet je Pomorski prostorski plan Slovenije, s katerim se v naši državi prvič po osamosvojitvi uvaja strateško planiranje za trajnostni razvoj dejavnosti in rabe morja. Spoštovane kolegice in kolegi in vsi tisti, ki spremljate današnjo interpelacijo, današnjo sejo, in tisti, ki predsedujem tudi Odboru za infrastrukturo, okolje in prostor, naj povem tudi mnenje, zakaj današnja interpelacija in zakaj prisluhi. Zgolj eden in edini zakon oziroma težava. To so odpadki v Republiki Sloveniji. Seveda ta zakon zajema zakon, ki se imenuje varstvo okolja. Ko je minister sedel na stol tega ministrstva, je moral zagotoviti 13 milijonov, oziroma vlada, da je očistil prejšnjo nesnago, o kateri smo govorili skozi ves mandat 2014−2018. Vsak mesec je zagorelo v kakšnem skladišču, tega danes več ni in ta minister bo seveda uredil s tem zakonom, seveda z vsemi svojimi sodelavci. Spoštovani minister mag. Andrej Vizjak, minister na Ministrstvu za okolje in prostor, v naši poslanski skupini bomo zavrnili predlog interpelacije. Glede na to, da imate delavne roke, da imate izkušnje, da imate znanje, da imate voljo, da imate dobre sodelavce, vam v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke želimo, da bodo vaši dnevi in meseci na tem ministrstvu uspešni, kar bo šlo v dobrobit Republike Slovenije in vseh tistih, ki v naši lepi domovini živijo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi razprava poslank in poslancev o interpelaciji. Na seznamu je prvi prijavljen gospod Boris Doblekar, pripravi se gospod Edvard Paulič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep pozdrav seveda tudi današnjemu osrednjemu gostu v Državnem zboru gospodu ministru, mag. Vizjaku, in lep pozdrav vsem gledalcem in gledalkam, državljankam in državljanom, ki spremljate še eno od sag tukaj v parlamentu za zapravljanje časa v obdobju največje zdravstvene krize zgolj za namen političnega boja in seveda žalosti zaradi izgube oblasti po metu puške v koruzo! Mi smo seveda prejeli gradivo s strani ministra, v katerem je podrobno obrazložil in pojasnil vse, kar je potrebno, glede na to, da ste vložili interpelacijo. Navedbe iz te interpelacije nimajo osnove na resničnih dejstvih in konkretnih podatkih, to je treba javnosti povedati in pojasniti. V sami obrazložitvi predlagateljev interpelacije ni na kakršenkoli način konkretizirano in dokazano, da bi pri svojem delu kot minister za okolje in prostor kršil katerekoli zakonske in druge pravne podlage, ki urejajo področje okolja in prostora. To so dejstva, to je to, kar morajo ljudje vedeti. Seveda ni nikakršnih dokazov, s katerimi bi utemeljili, da je na kakršenkoli način ravnal neodgovorno, netransparentno in v škodo okolja oziroma države. To je to. Če nadaljujem. Moram reči, da sem izjemno vesel, da seja danes tudi je, da ni umaknjena z dnevnega reda, da bo lahko vsa Slovenija oziroma vsa slovenska javnost tudi videla nov poskus rušenja te vlade, ki gradi Slovenijo. Seveda sem tudi vesel, da bi lahko minister tudi vsej javnosti pojasnil svoja stališča na to vašo interpelacijo. Sedaj razočaranje KUL opozicije po metu puške v koruzo je neizmerno, to lahko čutimo vsak dan. Izguba oblasti je tako boleča, da se bolečine KUL čutijo dejansko vsak dan, vsako uro, povsod: na cesti, v parlamentu, v javnosti, v medijih in to kljub temu da smo v največji zdravstveni krizi, to vas ne skrbi. Treba je povedati tudi to, da je Slovenija edina država v Evropski uniji, kjer opozicija ne sodeluje s koalicijo pri reševanju zdravstvene krize, ampak se raje ukvarja z interpelacijami, napadi in tako naprej. Kako je spet nastala in se rodila ta nova afera oziroma na osnovi te afere tudi ena od novih, namišljenih afer? Naprej seveda se ideja nekako rodi v KUL in v globoki državi, potem to potuje v medije, pač določene medije, iz medijev najprej v javnost pa potem nazaj v Državni zbor, na različne odbore in komisije, pa potem morda še na protikorupcijsko komisijo, pa malo na policijo, pa malo na tožilstvo, pa nazaj v medije in zadeva je zaključena, krog je sklenjen. Tako že ti dve leti potekajo te vaše namišljene afere, iz katerih seveda na koncu ni potem nič. In ta očitek o lepljenki, ki je seveda nezakonita, nezakonit posnetek. Najprej je seveda lepljenka in potem nadaljevanje vsega tega, kar ste si privoščili − ali pa so si, ne vem, kdorkoli že, pač to je vaša osnova za interpelacijo. Torej, 14 let star posnetek z udbaško metodo prisluškovanja, ki za vas seveda ni nezakonit. Ampak pustimo 14 let nazaj, gremo mi nazaj v ta današnji čas, ki mene bolj skrbi in bolj zanima in tudi nas, glede na to, da poslušam KUL opozicijo−KUL koalicijo o tem, da ne se vračati nazaj v stare čase, glejmo naprej, pozabimo na to. Mene bolj skrbi, pa me bolj zanima, torej v današnjem času, kaj se torej dogaja sedaj − in to zanima tudi slovensko javnost, o čem se pogovarjajo poslanci − torej poslanci Državnega zbora, nekje najvišji predstavniki politike. Na primer, o čem in na kakšen način se pogovarja Luka Mesec s tajkunom Binetom Kordežom? To mene bolj zanima. To nas zanima, javnost, ljudi, ne 14 let nazaj. O čem se pogovarja Luka Mesec z Binetom Kordežem? Verjetno ne o vrtnih kosilnicah, ki so jih prodajali v Merkurju. O čem se pogovarja poslanka Janja Sluga s Tomažem Veselom na skrivnih sestankih? Verjetno ne o receptih za torto. O čem se pogovarja Marjan Šarec na sindikalnih veseljačenjih s policijskimi sindikati? Verjetno ne o babah zoprnih pa o klepanju kos. In o čem so se pogovarjali s sodniki slovenskih sodišč na razvratnih piknikih skrajno levih političnih strank, našemljeni v totalitarne simbole? Verjetno ne o barvanju jajc za veliko noč. To so nekako neke vzporednice tem vašim namišljenim aferam, starimi posnetki. Zdaj, očitek je tudi Zakonu o vodah. Seveda o referendumski kampanji ste ali pa so, pač je KUL opozicija, seveda z vojsko nevladnih organizacij, v referendumski kampanji preko laži, manipulacije, zavajanja z znatno pomočjo dobro plačane vojske z Metelkove 6 in določenimi mediji, ki služijo svojim levim gospodarjem, vključno s smetarskim rumenim tiskom in radijskimi trobili, ker je seveda strah pred izgubo državnih milijonov na račun davkoplačevalcev, predvsem z odpadki, neizmeren. Ta strah je neizmeren. Torej zakon, ki je bil pripravljen in ki seveda bolj ščiti vodo in priobalne pasove, ureja vodotoke in pa vse ostale stvari. Ampak seveda, vi ste preko kampanje, z manipulacijo, res neverjetno manipulacijo, ki je verjetno nekak unikum v svetu, ljudem govorili, da bo iz pip tekla umazana voda, da se bo pozidalo priobalne pasove in seveda podobnimi lažmi, ki so se prodajale za med. Ko so seveda prevarani volivci doumeli, da gre za laž in manipulacijo v duhu boja za oblast in ne za vodo, je bilo že vse prepozno. Zelo podobno manipulacijo smo lahko te dni gledali tudi s Slovensko vojsko, kjer se je tudi velik del opozicije začuda zamislil in se seveda distanciral od sprevržene namere uničiti tvorno institucijo slovenske osamosvojitve. To je tudi vzporednica s to zadevo. No, pa poglejmo nekaj bistvenih dosežkov ministra, kar jih je seveda pred menoj v stališču poudaril že tudi kolega Bojan Podkrajšek. Na kratko bom tudi jaz predstavil nekaj teh dosežkov ministra in ministrstva oziroma te vlade, kar je seveda tudi prav, če morda v KUL koaliciji tega ne veste ali pa zanikate. Ministrstvo za okolje in prostor je od marca 2020 odobrilo več kot 50 manjših in večjih investicijskih projektov v skupni vrednosti v višini 400 milijonov evrov za vodooskrbo, kanalizacijske sisteme, zagotavljanje poplavne varnosti iz Dogovora za razvoj regij. Torej, to so tektonski premiki, ki jih občutijo ljudje, občine, gospodarstvo in na koncu koncev so mu vsi hvaležni, tudi narava, ki ste jo vi seveda zlorabili pri referendumu o vodah. Varovanje vodni virov je predpogoj za zagotavljanje oskrbe s čisto pitno vodo. V tem mandatu je minister Vizjak na Ministrstvu za okolje in prostor pospešil pripravo in sprejetje uredb; od marca 2020 do novembra letos je sprejetih pet, več kot 20 jih je v pripravi. To so stvari, ki so stale leta in leta in se ni premaknilo nič. Mnogi mladi me kličejo, opozarjajo, želijo graditi, podjetniki bi radi širili proizvodnjo – ne da se, ker stvari niso bile urejene na ministrstvu oziroma na agencijah in tako naprej. Nič se ni premaknilo. Končno je minister začel na tem področju delati. Stanje na vodotokih. Vemo, kakšno je bilo, koliko je bilo povzročene škode. Odslej je pa na voljo 10 milijonov evrov na leto. Pospešeno se izvaja mehanizem celostnih teritorialnih naložb. O 2020 do danes je bilo za 20 projektov podpisanih pogodb, izdanih odločitev o podpori ali pa so bile potrjene vloge za sofinanciranje. In celotna vrednost operacij znaša dobrih 69,6 milijona evrov. Ministrstvo za okolje in prostor je izvedlo sanacije 154 plazov oziroma objektov v 78 občinah v vrednosti 25,5 milijona evrov. A zato je dobil interpelacijo? V okviru ukrepov za debirokratizacijo je bila na področju presoje vplivov na okolje izvedena deregulacija, s čimer se je zmanjšal pripad zadev za 30 procentov, brez škode za okolje. Ali je zato interpeliran? Pa da ne govorim o prenovi stanovanjske zakonodaje. S tem je do leta 2026 zagotovil vsaj 5 tisoč dodatnih javnih najemnih stanovanj. Pa da ne govorim o sprejetih novih zakonih: Zakonu o urejanju prostora in Gradbenem zakonu. Zakona prinašata državljanom enostavnejše, hitrejše, cenejše in digitalizirane rešitve. Zato je dobil interpelacijo? Pa tudi to, da bodo gradbena dovoljenja hitreje izdana in da bo manj birokratskih zapletov, pa seveda vseh ostalih zadev, ki jih je minister izpeljal več kot odlično. Torej, to so dosežki tega ministra. In lahko mu samo rečem – spoštovanje! Nič drugega. Naj zaključim. Sam sem se mu že zahvalil v svojem imenu, v imenu državljank in državljanov, občank in občanov, ki občutijo premike na ministrstvu in občutijo delo. In če pogledamo malo po naravi, vidimo, kako se bolje, bolj učinkovito stvari odvijajo tudi v naravi, v korist narave, okolja in prostora, se mu lahko zahvalim tudi v imenu narave. Torej, ta nepotrebna interpelacija je več kot očitno le eden od poskusov rušenja te vlade in ministra, ki dela v korist in dobro ljudi, okolja in narave, ne v korist tajkunov, bank, smetarske mafije in tako naprej, vse to, kar ste počeli vi v svoji vladi, pa tudi v mnogih prejšnjih levih. Zaključim pa s citatom bivšega šefa protikorupcijske komisije in sedanjega dežurnega likvidatorja predsednika te vlade in vseh, ki so napoti KUL koaliciji. Na vprašanje POP TV o izplenih zrežiranih afer, ki se vrstijo kar po tekočem traku – seveda POP TV, ki se je z zlorabo in manipulacijo lotila ministra Vizjaka – gospodu Štefanecu, ki je, kot se zdi, v vsakem trenutku na voljo za asistenco pri medijskih umorih, je gospod Štefanec dejal takole, citiram: »Kakšen bo seveda izplen, je potem, seveda, najverjetneje odvisno najprej od medijev, ki boste to ustrezno znali prezentirati slovenski javnosti, potem pa seveda tako in drugače od javnosti. Na koncu koncev mislim, da bo plačilo za ta račun prišel 24. aprila, če ne prej.« Konec citata. Ste slišali to sramotno izjavo bivšega predsednika protikorupcijske komisije? Ne bom rekel, za kam je ta izjava. In pa čisto za konec, po tej povedni izjavi slovenska javnost in tudi sam pričakujem, da bo račun za KUL koalicijo izstavljen 24. aprila in bo tudi zelo drag. Spoštovani minister, hvala za vaše opravljeno delo in pa srečno tudi naprej. Hvala.
Imamo prijavljena dva predlagatelja k besedi. Prva se je prijavila gospa Nataša Sukič, za njo gospod Rudi Medved. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Moram se odzvati na te res insinuacije. Prvič kot prvič, danes tukaj ni termin za naštevanje dosežkov ministra. Upam, da kak dosežek pa vendarle je tudi bil, sicer bi bilo malo čudno, da ga ne bi bilo. Mislim, to bi bilo pa že skrajno srhljivo. Danes pač govorimo o ministrovem vztrajnem spodkopavanju okoljskih standardov politike države, o partikularni, koruptivni, škodljivi netransparentni in celo nezakoniti praksi, ki jo minister v številnih primerih, ki sem jih danes uvodoma že imenovala in jih bom danes tekom dneva še ponavljala, ki jih torej pooseblja in udejanja minister Vizjak. Pravkar je prišla v medije, vletela nova stvar, v javnost je prišel dokument, spoštovani minister − dokument, ne kar tako −, ki dokazuje, da je minister v vojni za Terme Čatež leta 2007 ni ves čas ščitil interesov države, tako kot zatrjuje. Dokumentacija kaže na to, da je Vizjak v času prve vlade Janeza Janše, ko je bil minister za gospodarstvo, državo oškodoval za najmanj 36 milijonov evrov. Pa se bomo temu malo pozneje v naslednjih intervencijah malo bolj posvetili. Sedaj tu kolega reče, da mi govorimo o nezakonitem posnetku z »udbaško metodo prisluškovanja«. Mislim, pa dajte se smešiti, no! Prvič kot prvič, forenziki so ugotovili, da gre za avtentičen posnetek. Na njem je avtentičen glas ministra. Mar ni avtentičnega glasu ministra? Njegove besede in izjave so avtentične. Poslušala sem tisto daljšo verzijo, ki je bila objavljena. Jaz sem vse to slišala, spoštovani. Logično, da ko imaš ti poročila, dnevnik, da ven potegneš iz posnetka samo tiste najbolj obremenilne izjave in jih opremiš vmes s komentarji novinarjev. Ampak jaz sem poslušala tudi posnetek, tako da ne se hecati, vsi smo to lahko slišali! Kar ste tiče Luke Mesca, ki je sedaj tak leitmotiv naše ljube SDS, in njegove kavice s Kordežem. Veste, kaj vam povem? Tukaj javno izjavljam, ko bo minister Vizjak za vse svoje rabote odsedel enih par let zapora, kot jih je moral Kordež, bom jaz osebno z veseljem šla na kavico z ministrom Vizjakom, potem ko bo svoje odslužil − tisto, kar bi bilo po črki zakona. Tako da govoriti, da se 680 tisoč ljudi na referendumu moti, da smo vsi glupi, kot so glupi davki, ker nismo dojeli, kako dober je njegov Zakon o vodah, to je pa, oprostite, takšna aroganca, da je brez primere. In danes, spoštovani, za kaj gre v tej interpelaciji? Še enkrat, govorimo o integriteti nekoga, ki je minister. Vsak minister bi moral imeti integriteto in digniteto. Ko enkrat ta kredibilnost, ta integriteta se zamaje, pade, v vsaki normalni državi ministri po navadi sami odstopijo. V sosednji Avstriji je premier odstopil za mnogo manj, kot danes minister tukaj nikakor ne misli odstopiti. Ampak to so standardi, spoštovane in spoštovani, ki jih postavlja SDS. In jaz se tudi veselim izstavitve računa 24. aprila na državnozborskih volitvah, ker oprostite, državljani pa vendarle niso v celoti tako glupi, da ne bi prepoznali standardov, ki jih vi uokvirjate, se pravi korupcije in podobnih rabot. Danes govorimo o posnetku, za katerega pravite, da je pridobljen nezakonito. Ja pa važno je vsebina tega posnetka! Pogovarjajte se vi o zakonitosti ali nezakonitosti posnetka kjerkoli na sodišču, ampak vsebina je pomembna in jaz sem slišala ministrov glas, ministrove izjave, o tem, kako bo še sodniku strl jaja. Zakaj bo sodniku strl jajca? Ali se sodniku strejo jajca? Ali ni to pritisk na sodstvo, na avtonomno vejo oblasti in tako naprej? Ali ni to, kar je minister govoril v svojem posnetku, pritisk, vmešavanje v korporativno upravljanje podjetij in tako naprej? Skratka, lepo vas prosim! Sedaj pravite, kolega je rekel, da je spisal čudovit nov Gradbeni zakon. Ali res? Ta novi Gradbeni zakon, mimogrede, legalizira črno gradnjo našega poslanca Simonoviča. Kdo je poskrbel za to? Odvetniška firma Simonoviča, ki jo je minister plačal celo z 19 tisoč evrov, da je pomagala spisati tak zakon, da bo lahko Simonovič to legaliziral. Kako se temu reče? Politična korupcija, spoštovane in spoštovani. Na tem mestu se bom ustavila. Ob vaših čudovitih bleščečih standardih meni zastane dih. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil predlagatelj Rudi Medved, za njim pa dobi besedo še minister. Izvolite.
Hvala lepa. Se bom v tem trenutku odzval predvsem na razpravo kolega Doblekarja iz SDS. Predvsem zato, ker ob njegovem izvajanju bi bila brata Grimm, znana pravljičarja, popolna vajenca. Ne vem, od kod to nenehno čudenje ‒ to pa seveda ni samo pri kolegu Doblekarju, ampak sploh pri vseh poslancih in poslankah koalicije ‒, zakaj interpelacije in poudarjanje, da gre pri interpelacijah za politični boj. Ja, seveda gre! Saj interpelacija je politično orodje opozicije, politično orodje opozicije za rušenje ministra. Ja končni izid je lahko seveda tudi odstop oziroma izglasovana nezaupnica ministru ali pa vladi. Takšna je pač narava interpelacije. Vi ste znali, ko ste bili v opoziciji, v stranki SDS povedati, da je naloga opozicije rušenje vlade, da je to prvenstvene naloga opozicije: rušiti vlado. Sedaj ne vem, zakaj bi se nenehno in znova čudili interpelacijam, ki so nekaj popolnoma naravnega v razmerah, v kakršnih smo, zaradi načina, na kakršnega Vlada, ta vlada Janeza Janše, in načina, na kakršnega delujejo posamezni ministri. Od tod toliko o interpelaciji. To je odraz dela vlade Janeza Janše. Mene tudi veseli, da ta seja danes je, kot se je jo razveselil kolega Doblekar, da ta seja je, ker bi se lahko zgodilo, da bi jo koalicija obstruirala. To je tudi unikum, obstrukcija je bolj ali manj prav tako orodje opozicije, ampak ker ta koalicija že dolgo ne premore neke stabilne ne samo večine, ampak nekega stabilnega načina delovanja z ustrezno podporo, pridemo v situacijo, da celo obstruira sejo Državnega zbora. Torej smo lahko veseli, da niste šli v obstrukcijo. Da je nekoristna in nepotrebna interpelacija zoper ministra Vizjaka, da je brez vsebine. Ja, ali ste poslušali svoje koalicijske partnerje in podpornike? Ja, ne vem, niso vsi takega mnenja. Jaz sem zaenkrat samo v stališču stranke SDS slišal hvalospeve ministru in vso podporo, sicer popolnoma legitimno, ampak že koalicijski partnerji iz Nove Slovenije [[…]]Ja, se mi pa zdi po vsebini, če ste seveda slišali, sem šel gledat, če smo slučajno skupaj pisali stališče kot predlagatelji, glede na to, kar sem slišal v njihovem stališču. Cel kup zamer na račun ministra za okolje, seveda. In tisti enigmatičen zaključen, da nima naše podpore, to seveda še zdaleč ne pomeni, da ga tiho ne bodo podprli, s tem ko morda ne bodo glasovali. O veseljačenju Marjana Šarca na nekih policijskih zabavah je govoril poslanec. Ne vem, od kje mu je to prišlo. Najbrž še vedno, še vedno pogrevajo tisti, izpred dveh ali koliko let, obisk Marjana Šarca na kongresu Policijskega sindikata. Zdaj, če je kongres veseljačenja, potem je bil pač na veseljačenju. Kaj je tam počel, kaj se je pogovarjal? Ja, zagotovo ni delil sindikalistom opozoril pred odpovedjo delovnega razmerja; to, kar počne prek generalnega direktorja policije minister Hojs. Tega zagotovo ni počel. Ali se politiki iz vrst opozicije pogovarjajo z gospodarstveniki o barvanju jajc, jaz ne vem, ampak, če sodimo po dogodkih izpred štirinajstih, petnajstih let, tam so se pogovarjali o tem, kako bodo komu strli jajca. Zdaj, če sodite po tisti vsebini, potem vam pač podobne misli prihajajo na pamet. Torej, brez čudenja, zakaj je ta interpelacija, v nadaljevanju jo bomo seveda še podrobneje utemeljili in tudi zastavili ministru za okolje nekaj vprašanj.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Ne vem, uvodoma v odgovoru na interpelacijo sem zelo jasno postavil neka dejstva in vidim, da se iz opozicije ponavljajo neresnice, gospa Sukič je to počela in res moram demantirati še enkrat, no. 24 ur Zvečer, Pop TV, je objavil trikrat prispevek z zvočnimi posnetki. 18. oktobra je objavil prvič, in to je bila zlepljenka, gospa Sukič, prosim, da si to zapomnite, ker je to priznal in potrdil tudi tonski strokovnjak. To je bila zlepljenka najmanj štirih posnetkov, skupaj in tonski strokovnjak, gospod Krapša, je to potrdil. Nihče ni tega ovrgel, da je to bila zlepljenka. Nihče, tudi jaz ne. In ni res, da sem kasneje rekel, da ni zlepljenka, ker ta prvi posnetek, ki je bil predvajan 18. oktobra, je bil lepljenka štirih posnetkov, dokazano s strani strokovnjaka. Upam, no, da ne bom več še enkrat slišal, da sem rekel enkrat, da je zlepljenka, drugič, da ni zlepljenka. Ta posnetek je bil zlepljenka, kar je strokovno potrjeno. Iz te prve zlepljenke, iz katere izhaja afera »glupi davki«, ki je nikoli ni bilo, ker je pač to zmontirana diskreditacija mene osebno, se iz nje ne da sklepati, kaj smo se mi takrat pogovarjali. Ne da, ker je bilo zlepljeno iz štirih različnih segmentov pogovora in vi lahko z lepljenjem tega povsem spremenite pomen pogovora, če želite – in to je bilo želeno, narejeno, samo zato, da se me je diskreditiralo. Zakaj je bilo lepljeno, če bi bil pogovor sam po sebi sporen? Zakaj? Ali mi zna kdo na to odgovoriti? Zakaj se je moralo še nelegalen, nezakonit posnetek zmontirati, da je bil obremenilen? Če bi bil sam po sebi obremenilen in bi izhajalo, da sem kdaj komurkoli svetoval ali rekel, da je plačevanje davkov glupo, zakaj ne bi samo avtentičen posnetek predvajali in bi bila zadeva končana? Zakaj je bilo treba montirati? Sprašujem jaz, retorično. Potem so bile pa še objava 3. novembra, daljši posnetek, ki ni bil zmontiran, ampak tam več ni afere »glupi davki«. Oprostite, iz tistega se pa ne da tega zaključiti, ker se je vidilo, da je bilo to samo na podlagi prve montaže, in potem je bilo še enkrat, so bili štirje krajši posnetki 8. novembra. Torej, z vso odgovornostjo trdim, da je bil prvi posnetek, objavljen na POP TV, montaža, iz katere izhaja afera, ki je ne bilo in je navidezna in je pravzaprav vam prišla prav za to interpelacijo. Te interpelacije, spoštovani kolegi, ne bi bilo, ker vem, da jo nekatere poslanske skupine ne bi podprle in je niste podpisale, ko so bili znani rezultati referenduma o vodah oziroma do oktobra letošnjega leta. Jeziček na tehtnici za interpelacijo in za podpis nekaterih poslanskih skupin je bila ta lansirana medijska afera z namenom odstavitve Vizjaka. Sedaj vas pa jaz sprašujem, zakaj oktobra leta 2021 poslati v javnost posnetek izpred 14 let, ko sem bil minister tudi še leta 2008; to se pravi, še eno celo leto potem, ko so ti posnetki nastali. Bil sem na hearingu in imenovan za ministra za delo, družino in socialne zadeve leta 2012 – ni bilo tega posnetka. Bil sem na hearingu – hvala gospa Sukič, še vi ste me pohvalili na tem hearingu – lani marca, ko sem nastopil ministrsko funkcijo ministra za okolje in prostor – ni bilo tega posnetka! Ne glej ga zlomka! Pojavi se po 14 letih oktobra leta 2021. Pa prosim vas, ne mi govoriti, da je to naključje; ne vem, da je Sava prinesla, ali voda prinesla, ali kdo je prinesel ta prisluh. To je bilo lansirano z enim samim in edinim namenom: uničiti ministra, ki vodi projekt, da se neha svinjati po tej Sloveniji in da se nehajo bogatiti posamezne firme na ta račun, ki sodijo v glavnem v domeno levih političnih strank oziroma KUL. Moramo biti čisto direktni. Sedaj pa nekaj odgovorov še na te vaše zadnje objave. Seveda Necenzurirano v zadnjih dveh dneh objavlja neumnost za neumnostjo. In vi, vidim, da to verjamete in se oprijemljete teh res neumnih dokumentov, ki jih lansirajo. Prvič, da naj bi ta rešitev zakona šla za podjetje, ki je blizu, ki ga upravlja en član SDS in tako naprej. Omenja se podjetje Slopak. Poglejte, očitno ni nihče prebral Zakona o varstvu okolja in nove ureditve proizvajalčeve razširjene odgovornosti. Proizvajalci odpadne embalaže oziroma izdelkov bodo sami ustanovili organizacijo, ki bo potem upravljala s posameznim odpadkovnim tokom. To se pravi, tisti, ki dajejo odpadke na trg, bodo organizirali in bodo tudi lastniki in bodo tudi upravljali s temi podjetji oziroma s takim podjetjem, to se pravi s to organizacijo. To ne bo delala Vlada, ne bo delal Vizjak in ne bo delal MOP. Ne vem, od kod vam [[…]]Verjamem, da gospod Cirman, ki je itak že dokazano v konfliktu interesov, ko poroča in piše za Necenzurirano, ki je v lasti Odlazka, in je bil predhodno zaposlen na Dnevniku pri Bojanu Petanu, da ima en konflikt interesov, kar je že razkril eden izmed političnih komentatorjev, in seveda sedaj ne more nehati svinjati po meni osebno. Torej, kako lahko pridete do zaključka, da bi en Slopak ali kdorkoli lahko postal ta organizacija, če Vizjak tako želi? Še enkrat, to organizacijo bodo postavili proizvajalci, gospodarski subjekti. Oni bodo lastniki, oni bodo določali pravila igre. Drugo, še večja neumnost je ta dokument, ki je danes prišel iz Necenzurirano. Glej ga zlomka, točno na dan interpelacije! In govori o ponudbi Državne založbe Kadu, da bi leta 2007 kupila delnice od Kada v Termah Čatež. In to naj bi bila neka moja, kako bi rekel, moja vloga. V tem dokumentu ni omenjeno ne Vizjaka, ne podpisa Vizjaka, ne Vizjak je poslal, ni ne Vizjak je prejel, ampak to je ponudba DZS Kadu, da bi kupil deleže Kada v Termah Čatež. Sedaj pa, kakšna je ta ponudba? Naravnost nora! Kdorkoli zna računati, je še ena izmed rabot Bojana Petana, ki mu nobeden ne verjame, en slepilni manever, ki ne samo da ga vsi poznamo, da vemo, da je take slepilne manevre sadil, temveč je tudi nerealistično izvedljiva. Namreč, kako bi podjetje DZS, ki je imelo v letu 2007 50 milijonov evrov prihodka in 3 milijone EBITDA, kupilo – in je bilo zadolženo za približno 100 milijonov evrov – deleže za 40 milijonov evrov? Vi meni hočete povedati, da je ta ponudba resna, da bi podjetje s 50 milijoni prometa, ki ima približno 40 milijonov evrov stroškov, ker je to v glavnem delovno intenzivno, ker so trgovine in tako naprej, lahko dalo ponudbo, da bodo kupili delnice Term Čatež za 40 milijonov evrov? To ta ponudba govori. Tej ponudbi verjame samo bedak pa Primož Cirman na Necenzuriranem, ki to objavi. To je totalno nerealno, to se ne more zgoditi! Pa že firma je prezadolžena. Pa ne samo to, če bi slučajno to ponudbo, ki ni resna in to sploh ne bi moglo biti izvedljivo, sprejel, bi morala DZS objaviti prevzemno ponudbo in bi morala še preostale delnice kupiti po tej ceni. Kar pomeni, da bi morala dati cirka tam 200 milijonov evrov za vse skupaj. Ena DZS, ki je imel 50 milijonov evrov letnega prihodka! To je pa res pravljica za lahko noč oziroma za takšne, ki pojma nimajo o teh stvareh. Še enkrat, dragi poslanci, jaz vidim, o čem se bo danes tukaj sukal pogovor: besede, dejanje. Jaz, ki sem izrekel − enkrat sem se že opravičil prej zunaj pa še enkrat se bom sedaj − tisto glede sodniških jajc. Sem se opravičil in to je neprimerna beseda in za katero mi je žal in se distanciram od nje. Ampak jaz se moram danes tukaj braniti za povedane besede pred 14 leti, nihče drug se mu pa ni treba braniti za dejanja, ki jih je takrat in potem naredil in oškodoval državno premoženje za več kot 100 milijonov evrov, pa tudi male delničarje, ki je v kazenskih postopkih, ni plačeval davkov od kapitalskega dobička. Njemu se pa za dejanja ni potrebno nič braniti, sedi še vedno v upravi družbe in se nam lepo smeji. Jaz se pa moram braniti zaradi dejanj. Tudi moja dejanja ne štejejo, celo na živce vam gredo. Vse to, kar govori koalicija glede narejenega od marca naprej, to se pravi od nastopa te vlade, vse to je nepomembno. To se pravi, koliko ljudi je dobilo dostop do zdrave pitne vode. Rešili smo problem v Kanalu, kjer je županja iz vrst SD zavestno ignorirala problem in je šele sedaj pristopila, ko je sodu izbilo dno, kot da pride k nam in da skupaj probamo rešiti. Ker končno rešujemo problem oskrbe Obale s pitno vodo, ki rešujemo nekaj ključnih vodovarstvenih območij, da zaščitimo vire zdrave pitne vode. To se pravi, ta dejanja ne štejejo! Ne, pomembnejše so tiste besede enega nezakonito posnetega pogovora, ki je povrh še zmontiran. To je bolj pomembno od vsega! Jaz sem res tak človek, da sem bolj operativec; dam nekaj na besede, veliko veliko več pa dam na dejanja. Jaz se svojih dejanj, spoštovani, ne sramujem. Marsikdo, še posebej gospod Bojan Petan, bi se jih lahko sramoval, ker je uničil državno podjetje in ostal državi marsikaj dolžen, ni plačal davka, ampak hkrati zamerim tudi državi, da ni potegnila sankcij proti njemu. Prej sem slišal očitek, saj smo imeli Vlado, zakaj nismo sankcionirali. Gospod Petan oziroma takrat je bil predsednik nadzornega sveta, ni plačal davka leta 2008, kar izhaja iz letnega poročila Marine. Kdo je imel vlado od leta 2008 do 2012? Socialni demokrati. Kolikor se spomnim, je bil takrat Borut Pahor predsednik Vlade in v glavnem so tam kraljevali vaši pravni predhodniki. Poglejte, jaz nisem nikoli rekel, tudi v onem drugem posnetku, da je plačevanje davkov glupo. Jaz sem rekel, da je glupo delati poslovne poteze, ki oškodujejo državo in družbo in delničarje. To je glupo početi. In posledično seveda tudi plačati davke je potrebno, kar pa Petan itak ni naredil, kar sem povedal. Pa še enkrat, ko govorimo o reševanju teh nakopičenih problemov, tudi glede komunalnega blata in podobno, glejte, v odgovoru na interpelacijo podrobno opisujem, kako rešujemo te probleme. Prosil bi vas, da si to res preberete. Ugotavljam, da si številni niste prebrali odgovora na interpelacijo. Res je obsežen, ampak prosim, preberite si ga, ker tudi na to odgovarjamo. Ključno je, da to rešimo in imamo rešitev, ki bo izvedena v zelo kratkem času glede na to, da smo dobili povsem nepripravljeno situacijo na tem področju. Gospod Lep je govoril o vpletanju takratnih ministrov, državnih sekretarjev v upravljanje gospodarskih družb. Še enkrat vam naj jasno podčrtam: Adrijana Starina Kosem, ki je bila državna sekretarka, tako kot danes z menoj sedi tu državni sekretar, je bila predsednica nadzornega sveta Kapitalske družbe, ki je bila, pomemben lastnik Term Čatež. Ja, kako se potem ne sme vpletati v poslovanje podjetij? Ali pa minister, ki je pravzaprav njen neposredno nadrejeni? To je bil takrat način upravljanja, ki se je leta 2010 spremenil zaradi tega, ker smo pristopili k OECD in smo dobili priporočila in smo naredili med tem en buffer, ki se je imenoval takrat Agencija za upravljanje kapitalskih naložb. Leta 2010 je bil torej sprejet Zakon o upravljanju kapitalskih naložb, ki je postavil na glavo upravljanje, do takrat je pa veljalo to, kar sem vam povedal. In še enkrat, jaz sem sedel v letu 2006 v nadzornem svetu Holdinga Slovenske elektrarne kot minister takratni. To je bilo takrat povsem normalno. S pokojnim ministrom Bajukom sva leta 2000 v prvi Bajukovi vladi sedela v nadzornem svetu SID banke, v bankah smo sedeli v nadzornem svetu! Državni sekretar na Ministrstvu ali direktor direktorata za finance gospod Žunič je sedel v nadzornem svetu Nove Ljubljanske banke. In zdaj vi govorite, se čudite, ker primerjate današnjo situacijo, današnjo ureditev na takratno ureditev. Takratna ureditev je bila pač takšna; in ne govoriti, da je to zdaj nezakonito in ni v skladu z načeli ali tem etičnim kodeksom upravljanja javnih gospodarskih družb. Toliko zaenkrat hvala.
Hvala lepa. Besedo je še enkrat želela predlagateljica gospa Nataša Sukič. Izvolite.
Glejte, spoštovani minister, še enkrat. Prvič, nismo na sodišču, kjer zdaj v odsotnosti sodimo Bojanu Petanu. Smo na interpelaciji, kjer ocenjujemo neke stvari, ki pa niso v redu. Vi ves čas nekaj zanikate in se izgovarjate o nekih zlepljenkah. Mene zanima, ali ste ali niste izjavili, ko ste se pogovarjali s Petanom. Slišala sem vaš glas in slišala sem njegov glas. To pomeni, da niso igralcev najeli ‒ ali kako? Ali so? Citiram: »Midva se lahko zmeniva. Poslušaj me, Bojan, eno stvar. Če se midva zmeniva, te ne bom nategnil, ker nisem še nobenega.« To je ena vaša izjava. Potem ste trdili [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Čakajte, da povem do konca. Saj boste komentirali. Potem ste trdili, izjavili ste 27. oktobra, ko smo napovedali interpelacijo, ste izjavili, citiram: »Jaz nisem nikoli obljubil, da bo on kdaj lastnik deleža Kada, kajti treba je spoštovati slovensko prevzemno zakonodajo.« Konec navedka. Ampak, kaj posnetek razkriva? Spet vaš glas ali mogoče igralčev, zdaj ne vem. Citiram: »Ni nobenega. Ti boš tako ali tako enkrat imel ta Kadov delež in boš lahko takoj poklical nadzorni svet in naredil, kar boš hotel.« Konec navedka. Dalje: »Bomo že sodniku strli jajca [[…]]« Spoštovani, ne gre niti toliko [[…]]Mislim, gre tudi za vulgarnost vaših besed, da se razumemo, ki ne pristojijo nekemu ministru, ampak ne bom moralizirala o tem, ali je vaše besedje vulgarno ali ni. Gre za to, da ste izrekli stavek, ki pomeni, da se pritiska na sodnika. Na nekoga, ki pripada avtonomni veji oblasti, sodni veji oblasti. Za to gre! Za pritiske s strani politike z mesta gospodarskega ministra, takrat, na nekoga, ki je sodnik v avtonomni veji oblasti. To je. Vsebina je važna, spoštovani, tega stavka. Ne zdaj, koliko ste vulgarni. Vulgarni ste itak bili v tem pogovoru, ne samo v primeru teh jajc, ampak tudi o tem, kako boste nekoga nategnili ali ne boste nategnili in tako naprej. Skratka, zelo domačijsko besedišče. Glejte, kar se pa tiče referenduma. Takole bom rekla. V vsaki normalni demokratični državi, spoštovani minister, ministri ali pa predsedniki vlad odstopajo za mnogo manj. Dovolj bi bil že referendum. Sploh ne bi rabili imeti afere »glupi davki«, da se razumemo. Škoda, da imamo toliko vsega, se je nabralo, kajne. V glavnem, ljudstvo, 680 tisoč ljudi, vam je takrat izreklo ljudsko nezaupnico, če hočete. Ali pa, da vam povem, da boste bolj razumeli, vas je takrat interpeliralo v bistvu, kajne. Pa lahko zdaj vi govorite, da je ljudstvo zavedeno in glupo, kolikor hočete, in da nima pojma, kako je vaš zakon bil dobronameren in kako se vsi motimo, ker vsi smo očitno glupi, tudi z mano vred, ki sem ta zakon pa prebrala, da se razumeva. Tako da, spoštovani, tudi to nekaj ne bo štimalo. Ali se vam ne zdi? Res me zanima, pojasnite nam, kaj pomeni, »bomo sodniku že strli jajca«. Ne se opravičevati, da so ta jajca vulgarna beseda, rajši nam povejte vsebinsko, kaj to pomeni. Kako je to možno, da minister, ki bi moral biti človek z integriteto, si predrzne sploh pomisliti na kaj takega, kaj šele, da se to z nekom pogovarja, z nekim tajkunom, kjer gre za prevzem državnega podjetja in tako naprej, kjer gre – v vajinem pogovoru je to pač razvidno – tudi za izogibanje plačilu davkov in tako naprej? In zdaj boste vi tu nam prodajali neke pravljice in se ven motali, ampak, saj pravim, pozabimo glupe davke. Spomnite se samo na referendum. Vsak minister z minimalno časti in dignitete bi takoj po takšnem rezultatu odstopil. Takoj, nemudoma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister želi odgovoriti. Izvolite.
Ja, od konca k drugim zadevam. Najprej glede referenduma o vodah. Poglejte, že uvodoma sem povedal in vidim, da bom moral večkrat ponoviti in z veseljem to ponovim. To ni bil prvi referendum v zgodovini Slovenije. Teh referendumov je bilo že kar nekaj in tudi to ni bil najbolj hud poraz na referendumu. Tudi teh porazov je bilo veliko, pa noben minister ni nikoli odstopil ali kakorkoli prevzel posledično te odgovornosti. Pa vam bom navedel en primer. Dr. Rado Bohinc je bil minister za notranje zadeve v vladi Antona Ropa leta 2003 in je bil na referendumu tako imenovani tehnični zakon o izbrisanih, ki ga je on izgubil s približno 95-odstotno večino. 95 odstotkov ljudi je zavrnilo. Ali je gospod Rado Bohinc odstopil? Ali je bil interpeliran? Potem je bil dr. Ivan Svetlik leta 2011. Je tri referendume zapored padel; in to s prepričljivo večino. Ali je odstopil, ali je prevzel odgovornost? Ne, nagrajen je bil kot rektor in vi zdaj pričakujete dvojne vatle. Eno imate za svoje KUL-ovske kolege, drugo pa pripisujete meni. In še nekaj, Zakon o vodah, ki je bil itak zmanipuliran, da glava boli, je podprlo 104 tisoč volivk in volivcev. Vas, gospa Sukič, z vašo celo Levico vred, pa dobrih 80 tisoč volivcev, leta 2014, 2018, pardon. To se pravi, vi ste prejeli manj glasov kot politična stranka, kot jih je prejel ta zakon. Na volitvah se ne glasuje proti, na volitvah se glasuje za. Na referendumu imajo pa žal volivci samo dve izbiri. In še enkrat, nihče doslej ni odstopil ali prevzel ali kakorkoli za odločitve tega državnega zbora. Jaz sem bil predlagatelj, pravzaprav Vlada, Ministrstvo za okolje je bil predlagatelj Vladi in Državni zbor je sprejel odločitev. In po načelu delitve oblasti ne morem prevzemati odgovornost, seveda, za početje druge veje oblasti. Kar se pa tiče pogovora z Bojanom Petanom, ki ste ga omenili, je pa res, jaz sem takrat poskusil na vse načine kot predstavnik države preprečiti škodo in oškodovanje državnega premoženja. Hotel sem preprečiti, želel sem preprečiti škodljiv prevzem Term Čatež s strani družb pod okriljem Bojana Petana. To so Državna založba Slovenije, Delo prodaja in tako naprej. Do takrat sta bila namreč država s 35-odstotnim lastništvom družbe pod okriljem Bojana Petana s 30-odstotnim lastništvom pravzaprav precej izenačena lastnika. Varianta je bila tudi ta, da se sodeluje pri upravljanju te družbe med lastniki. Varianta pa je bila tudi ta, da je naredil sovražni prevzem, ki ga je naredil, in jaz sem mu takrat povedal, da bo država za zaščito svojega interesa naredila vse, kar je mogoče, da bo preprečila škodo. In tu je prišel tisti zloglasni, ker tudi sodišča bi lahko s kakšnimi začasnimi odredbami, kar pogosto delajo, preprečila takšno škodljivo dejanje. In od tukaj je prišel tisti izraz ven. Če vam to pojasnjuje. Jaz sem ga takrat pravzaprav želel odvrniti od tega škodljivega dejanja. Da je to škodljivo dejanje, se danes dokazuje in sem vam že povedal. Podjetje je prezadolženo, praktično država je izgubila s tem podjetjem in z njegovo celo skupino, vključno z Državno založbo, okoli 100 milijonov evrov plus. Ne izplačuje niti solidnih plač ljudem, kaj šele da bi obnavljalo turistično infrastrukturo in skrbelo za razvoj podjetja. Podjetje je torej prezadolženo, uničeno, na kolenih in se kaže, kaj sem pravzaprav takrat želel narediti. Če je to moj greh, pa ga v celoti sprejemam.
Hvala lepa. Še enkrat želi besedo predlagateljica. Izvolite.
Minister, dajte no. Vi pa res mislite, da smo vsi glupi, dobesedno, dobesedno. Zakaj potem s tem lopovom Petanom ste še dalje v španoviji, zakaj ste mu omogočil, da ravnokar črpajo 1,5 milijona kubičnih metrov termalne vode letno, torej šestkrat več kot prej, s čimer močno povečujete tveganje izsušitve podzemne shrambe vode na območju Brežic, ki je na najnižji ravni v zgodovini. Zakaj? To okoljevarstveniki ocenjujejo kot okoljski kriminal, vi pa kar s Petanom, ki ga danes nabijate, kakšen lopov je, vi pa kakšen poštenjak. To je neverjetno. Komu vi to pripovedujete? Ali sem jaz res tako grozljivo glupa, ker če sem, verjemite, se bom ukinila, dobesedno, ker to je neverjetno. Dalje. Pravite, da je podprlo vaš zakon več volivcev kot levica. Moram vam povedati, da niti polovica volivcev SDS ni podprla vašega zakona, če se že na to ven vlečete. Še nekaj, spoštovani, kaj me briga, kateri ministri nekoč niso odstopili po referendumih. Ali je to tisto, kar si želimo v politiki?! Odstopil je poslanec stranke LMŠ zaradi afere sendvič, spoštovani, ubogi sendvič, pa je človek odstopil; in vi si to drznete. Ali vi razumete, kaj govorite? Vi govorite, da če je enkrat eden nekaj ukradel, da lahko kradejo vsi do neskončnosti naprej in da se nikoli ne bo nič spremenilo. Vi pravite, da nikoli ne bomo dvignili nivoja politične kulture v Sloveniji, političnih standardov, standardov, ki morajo veljati za ministre pa premierje in tako naprej, za poslance. Pa vi se hecate. Vi govorite, ker ni on odstopil, tudi meni ni treba. Pa kaj se vi hecate. Dajte se malo ozreti čez mejo pa poglejte, zakaj odstopajo tam ministri in premierji celo. Poglejte, zakaj je Kurz odstopil. Sedaj pa resno. Ja, premier, sosednja Avstrija, ni dolgo nazaj, kar je podal odstop. Zakaj že? Za mnogo manj od tega, o čemer danes tukaj govorimo. Hvala.
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Ja, gospa Sukič, jaz se ne bom nikoli ravnal po vaših standardih, ne tega pričakovati. Ravnal se bom po standardih delovanja te koalicije, te vlade in menim, da štejejo dejanja in veliko manj prazne puhlice. Seveda minister Levice še ni mogel nikoli odstopiti, ker ga niste nikoli imeli. [[oglašanje iz dvorane]] Upam, da ne. Želim vam povedati še glede koncesije za rabo vode Term Čatež. Jaz ne vem, ali me niste poslušali, niste nič prebrali, kaj sem povedal tako v odgovoru na interpelacijo kot v uvodu. Terme Čatež že desetletja niso imele urejene koncesije, to pa zaradi tega, ker so se izmikale ureditvi tega vprašanja na raznorazne načine. Seveda vsako koncesijsko razmerje prinese tudi obveznosti. Obveznosti so te, da je treba načrpano termalno vodo spremljati z monitoringom, tako količine, temperature, treba je zagotavljati, da se toplotno izkoristi termalna voda, ne da se napol topla izpušča v vodotoke, in seveda treba je plačevati koncesijsko dajatev. Pri Termah Čatež je prihajalo desetletja – v glavnem levih vlad – do izmikanja temu in to smo končno uredili s podelitvijo koncesije in sklenitvijo koncesijske pogodbe, in sicer za količine vode, ki so jih na podlagi strokovnih podlag Geološkega zavoda Terme Čatež uporabljale dotlej. In nič več. In to so količine vode, ki ne ogrožajo vodonosnika. Če meni ne verjamete, prosim, poglejte javne objave na Geološkem zavodu Slovenije, kjer so naredili strokovno podlago, katere količine načrpane vode na območju tega termalnega vodonosnika so še znosne za to, da vodonosnik ostaja v kondiciji. In na podlagi tega, kajti Terme Čatež do takrat niso imele merilnih naprav, smo sklepali o njihovi takratni porabi. In za to, pravzaprav še za manj, so dobili koncesijo. Vendar bodo poslej morali izvajati predpisani monitoring in plačevati koncesijsko dajatev, ki bo štirikrat višja kot doslej. To se pravi, mi smo uredili desetletja neurejeno stanje in zdaj mi očitate, da smo jim dali neke dodatne pravice. Boste morali pa še malo podkrepiti te svoje očitke.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Naslednji razpravljavec je gospod Edvard Paulič. Pripravi se gospod Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Gospod minister, lep pozdrav! Bom jaz poskušal podkrepiti te navedbe glede koncesije Term Čatež. Ampak čisto na začetku pa morda še en odziv na vašo uvodno predstavitev. Vi ste na nek način obžalovali, da danes sedite tukaj, gospod Petan pa je na prostosti, in da nimamo enakih meril za vse. Ampak tu je treba poznati razmejitev med kazensko in pa politično odgovornostjo. In vi tukaj sedite zaradi politične odgovornosti. Kolikor pa vem, je pa gospod Petan v drugih postopkih. Kar se tiče koncesije Term Čatež, vsi vemo, da je največji delničar Term družba DZS v lasti Bojana Petana. In pa tudi dejstvo je, da se vidva, gospod minister, z gospodom Petanom poznata. Na začetku bom podal nekaj dejstev glede podelitve koncesije. Jaz sem si pogledal te javno dostopne podatke, javno dostopne uredbe, ki ste jih izdajali. Me boste popravili, če se motim, ampak vseeno. V letu 2016 so Terme Čatež dobile koncesijo za črpanje 250 tisoč kubičnih metrov termalne vode na leto. Kot ste že tudi sami povedali in tudi zapisali v odgovoru, v letih 2017 do 2019 je bilo izvedenih več inšpekcijskih nadzorov, ugotovljenih več nepravilnosti, izrečenih več kazni, mislim, da je bila celo izrečena ena začasna prepoved opravljanja enega dela dejavnosti. In Terme Čatež so v tem obdobju črpale med 700 in 800 tisoč kubičnih metrov vode, se pravi skoraj trikrat več, kot jim je bilo s koncesijo dovoljeno. 30. 6. 2020, se pravi kmalu po nastopu vaše vlade, so Terme Čatež zaprosile za spremembo koncesije z 250 tisoč na 1,1 milijona kubičnih metrov vode na leto, kar pomeni štirikratno povečanje črpanja. Ni nepomembno, da ste šli mesec dni kasneje, gospod minister, na sestanek h gospodu Petanu na temo te nove koncesije, vsaj tako je razvidno iz javno dostopnih podatkov v aplikaciji Erar, ki beleži lobistične stike. In potem je v mesecu novembru 2020 vlada potrdila povečanje koncesije. S tem so lahko namesto prvotnih 250 tisoč kubičnih metrov črpale 1,1 milijona kubičnih metrov termalne vode. To so javno dostopni podatki. Zakaj je to tako sporno, da je to eden od očitkov interpelacije? Zato, ker ste podelitev te koncesije peljali mimo formalnopravnih predpisov, ki urejajo podeljevanje koncesij. Pravno podlago vam daje 137. člen Zakona o vodah, ki določa, da se koncesija podeli, če tako dovoljuje načrt upravljanja z vodami. Ta načrt je izdelan na podlagi strokovnih analiz, osvežuje se na vsakih pet do šest let. In trenutno veljavni načrt je v veljavi do konca leta 2021. In kaj pravi ta aktualni načrt, na katerega se tudi vi v svojem odgovoru, gospod minister, sklicujete? 8. člen Uredbe o načrtu upravljanja z vodami določa, da se lahko na področju krško-brežiškega bazena, kamor spadajo Terme Čatež, koncesijo podeli le v primeru, če trend gladine podzemne vode ni več padajoč. Se pravi, obstaja pogoj, koncesija se podeli, če trend podzemne vode ni padajoč. Po javno dostopnih podatkih obstaja več dokumentov, ki dokazujejo, da gladina podzemne vode upada na tem območju. Prvi dokument, ki o tem govori, je dokument z naslovom Količinsko stanje podzemnih voda v Sloveniji, ki ga je izdelal Arso. In na strani 85 tega poročila lahko najdemo tole sliko, iz katere je jasno razvidno, da obstajajo na področju vrtin, ki jih uporabljajo Terme Čatež, značilni trendi upadanja podzemne vode. Javno dostopna slika. Potem imamo to pojasnilo, ki ste ga tudi vi omenjali v uvodni predstavitvi, pojasnilo Geološkega zavoda Slovenije, to pojasnilo je iz letošnjega leta, ki podaja strokovne podlage o stanju geotermalnega vodonosnika krško-brežiškega območja. Jaz bom povzel samo nekatere ključne ugotovitve tega poročila. Geološki zavod ugotavlja, da je v skladu z načelom previdnosti na tem vodonosniku vpeljana prepoved in omejitev rabe termalne vode. To je skladno z načrtom upravljanja voda, ki sem ga prej omenil. Poročilo omenja, da trend gladine podzemne vode v zadnjih letih kaže na stabilizacijo stanja, kar pa seveda ne pomeni, da gladina podzemne vode več ne upada. Ravno nasprotno, iz poročila izhaja, da Geološki zavod ne more in ne zna zanesljivo oceniti stanja gladine vode. To je fakt. Na več mestih pišejo o razpršenosti podatkov, o nezanesljivosti podatkov, o vrzelih v podatkih. Skratka, vse kaže na to, da je zanesljivo oceno o stanju tega vodonosnika nemogoče podati. In bom citiral samo en del tega poročila, zapišejo pa tudi na to ste se vi sklicevali, ko ste omenjali, da sedaj po novem morajo imeti Terme Čatež nameščene merilnike na teh vrtinah. To poročilo zapiše: »Z vzpostavitvijo monitoringa na vseh vrtinah ob podeljeni koncesiji bodo podatki na voljo stalno in zvezno v urnem merilnem intervalu. To bo omogočilo njihovo statistično obdelavo in,« gospod minister, bodite pozorni, »izdelavo zanesljive ocene stanja.« Kar pomeni, da na podlagi tega poročila koncesije Termam Čatež ne bi smeli podeliti. Obstaja pa še en, tretji ključni dokument. Že prej sem omenil, da je podlaga za podelitev koncesije načrt upravljanja z vodami, ki se sprejema na vsakih pet do šest let. Omenil sem, da obstoječi načrt, ki trenutno velja do konca leta 2021, ne dovoljuje podelitve koncesije, če gladina upada. In vi sedaj pripravljate nov načrt upravljanja z vodami, zato ste na ministrstvu avgusta 2020 objavili dokument Pomembne zadeve upravljanja voda na vodnih območjih Donave in Jadranskega morja, ki je strokovna podlaga za nov načrt upravljanja z vodami. Ta dokument je pripravljen v sodelovanju z Agencijo Republike Slovenije za okolje, Direkcijo Republike Slovenije za vode, Inštitutom za vode Republike Slovenije, Geološkim zavodom Slovenije. Na strani 52 tega dokumenta, ki ste ga vi, gospod minister, oziroma vaše ministrstvo objavili, ste zapisali: »Območje Čateškega dolomitnega geotermalnega vodonosnika v Krški votlini je z vzpostavitvijo monitoringa koncesionarjev rabe termalne vode že zmanjšalo vrzeli v podatkih. Trenutno se kažejo razmeroma ugodno trendi gladine podzemne vode z upočasnjevanjem zniževanja gladine.« Se pravi, gospod minister, v vašem dokumentu, ki ste ga javno objavili, ste zapisali, da se gladina podzemne vode še vedno znižuje; pa ste kljub temu že v letu 2020 podelili dodatno koncesijo, ki Termam Čatež omogoča štirikratno povečanje črpanja. Pa tudi če vzamemo za primer, da bi bila ta prva koncesija v letu 2020 dopustna, kar seveda sem vam sedaj dokazal, da ni; ste v letu 2021 podelili še dodatno koncesijo za dodatnih 400 tisoč kubičnih metrov vode. Sedaj jaz se nanašam na javno dostopne podatke in uredbe, kar pomeni skupno milijon in pol kubičnih metrov vode; in brez kakršnikoli dodatnih obveznosti, ki jih nekatera poročila omenjajo, obveznosti po ponovnem vračanju termalne vode v vodonosnik, govorim o teh tako imenovanih reinjekcijskih vrtinah. Skratka, gospod minister, jaz menim, da ste s podelitvijo te koncesije kršili Uredbo o načrtu upravljanja voda. In najmanj kar bi morali tukaj upoštevati, če že niste upoštevali teh poročil strokovnih institucij, ki sem jih navedel, je upoštevanje načela previdnosti. Ko si v dvomu, se odločiš v prid okolja. In jaz menim, da pri podelitvi koncesije tudi tega načela niste upoštevali, zato jaz vsaj v tej točki menim, da je vaša politična odgovornost nedvomno ugotovljena. Pa da ne govorim niti o tem, da ste drugim prosilcem za izdajo koncesije postavljali bistveno strožje pogoje, pa čeprav so bile njihove zahteve bistveno manjše, kot so bile zahteve Term Čatež. Jaz sem vaš odgovor, gospod minister, zelo podrobno prebral in v odgovoru ste sklicujete na to, da je šlo pri koncesiji Term Čatež zgolj za legalizacijo obstoječega stanja. To ste tudi prej ponovno povedali, ampak sedaj to zatrjevanje po mojem mnenju nima nobene logike. Terme Čatež so imele koncesije za črpati 250 tisoč kubičnih metrov vode. Po podatkih Geološkega zavoda in pa tudi po vaših podatkih na spletni strani so črpale neupravičeno med 700 in 800 tisoč kubičnih metrov; vi ste jim pa podelili dve zaporedni koncesiji, s katerimi lahko črpajo milijon in pol kubičnih metrov. Če bi bil vaš namen iskren, bi podelili koncesijo za črpanje takšnih količin vode, kot so jih Terme Čatež takrat črpale, se pravi okoli 700 tisoč kubičnih metrov. Če seveda pustimo ob strani dejstvo, da koncesije sploh ne bi smeli podeliti. To je, kar se tiče koncesije. Če grem na nakup delnic družbe Petrol. Jaz moram reči, da je tukaj kar nekaj naključij. Vi ste povedali pa tudi zapisali v odgovoru, da ste delnice kupovali v mesecu marcu in maju 2020. Zelo povedno je, da ste vi marca 2020 postali minister v tej vladi. Povedno je, da je marca 2020 vlada, katere član ste tudi vi, odločala o podaljšanju regulacije cen goriv za 6 mesecev. To ste sami navedli v odgovoru, kar pomeni, da ste bili v tem času, ko ste kupovali delnice, seznanjeni z namerami vlade, kar se tiče regulacije oziroma deregulacije trga pogonskih goriv; za razliko od manj poučenih vlagatelj, ki te informacije niso imeli in je niso mogli imeti. Slučajno ste meseca marca 2020 vzeli kredit za 120 tisoč evrov in v marcu in maju kupili 415 delnic Petrola. To kaže na neki indic, da ste imeli notranjo informacijo, ki ste jo pač izkoristili. Ključni element vaše obrambe, vsaj tako izhaja iz vašega odgovora, je ta, da bi lahko meseca oktobra, se pravi po tem, ko je vlada cene deregulirala, vsak državljan kupil delnice po približno enaki ceni, kot ste jih kupovali vi v mesecu marcu in maju. Zakaj ta argument ne zdrži? Vi niste navaden državljan, vi ste član vlade. In ste že marca, v obdobju prvega nakupa delnic, soodločali o regulaciji oziroma deregulaciji cen goriv. To ste sami povedali, vlada je v marcu podaljšala regulacijo za 6 mesecev. Če sem jaz to prav izračunal, ste vi delnice kupili po povprečni ceni 289 evrov na delnico. Upravičeni ste bili do dividende v višini 22 evrov bruto oziroma 16 evrov neto na delnico, če odštejemo davek. Kar pomeni, če poenostavim, vi ste to delnico kupili za ceno okrog 270 evrov. Po objavi vlade, da se bodo cene deregulirale, je bila nekaj dni v mesecu oktobru, ne pa cel oktober, gospod minister, nekaj dni, cena delnice res tam okrog 300 evrov, nekaj več, ampak obstaja ena bistvena razlika. Navaden državljan, ki je takrat, se pravi v mesecu oktobru, kupil delnice, ni bil upravičen do izplačila dividend. Kar pomeni, da navaden državljan je oziroma bi meseca oktobra plačal skoraj 30 evrov za delnico več kot vi. Ampak to sploh ni bistveno. V resnici je irelevantno, kakšna je bila cena delnice v mesecu oktobru, ko je vlada ta trg pogonskih goriv deregulirala. Gre za to, ali ste meseca marca kot minister in član vlade o prihodnjih potezah vlade vedeli več kot navaden državljan in ali ste te informacije izkoristili. Povedno je tudi naslednje, pa boste, minister, potrdili ali pa zavrgli. Vaše ministrstvo naj bi 2. septembra 2020 v medresorsko usklajevanje dobilo gradivo na temo deregulacije cen goriv. V medijih smo lahko prebrali, da ste oziroma vaše ministrstvo je podalo mnenje, ki nasprotuje gradnji novih bencinskih servisov. Ampak ravno možnost gradnje novih bencinskih servisov je po ugotovitvah AVK, se pravi Agencije za varstvo konkurence, ključni pogoj, da bi lahko na trg pogonskih goriv sploh vstopili novi ponudniki in da bi se s tem vzpostavila bolj učinkovita konkurenca. In dejstvo je, da gre to vaše negativno mnenje zelo v prid Petrolu – kjer imate vi kar nekaj delnic – in pa madžarskemu naftnemu trgovcu MOL, ki je nedavno tega kupil družbo OMV Slovenija. Obe družbi imata na slovenskem trgu več kot 70-odstotni tržni delež. In če obstaja na kateremkoli trgu duopol, in jaz ocenjujem, da na slovenskem obstaja, kakšnega posebnega pritiska na znižanje prodajnih marž ni in jih ne bo. Glede na vse povedano je tukaj skoraj preveč naključij, da ne bi obstajal vsaj sum zlorabe notranjih informacij, ki ste jih kot član vlade imeli. In to je le eden od delčkov v mozaiku ugotavljanja vaše politične odgovornosti. Kar se tiče sprejemanja novele Zakona o vodah. Slovenija je ena redkih držav, ki ima to pravico zapisano v Ustavi. In to ne pomeni samo tega, da ima vsakdo pravico do čiste pitne vode, pomeni tudi to, da mora ta pravica uživati posebno skrb s strani države. Podpisniki interpelacije vam očitamo odgovornost za pripravo okoljsko škodljivega Zakona o vodah, za kršitev Ustave Republike Slovenije, Aarhuške konvencije, določil Zakona o varstvu okolja in drugih načel ravnanja z okoljem. Če podam kratko kronologijo sprejema te novele Zakona o vodah. Vi ste novelo dali v javno razpravo 20. 10. 2020. Pri tako pomembnih spremembah, ki imajo lahko vpliv na stanje voda, bi morala javna obravnava trajati dovolj dolgo, da bi se do nje lahko opredelila strokovna javnost, in to kvalitetno opredelila. Ampak vam se je mudilo in javna obravnava je trajala 14 dni. Potem je šel zakon v medresorsko usklajevanje, kjer ste dodali en izjemno sporen člen, ki bi dovoljeval gradnjo objektov, ki uporabljajo nevarne snovi, na vodovarstvenih območjih. In januarja letos ste novelo vložili v Državni zbor. Ne samo to dejstvo, da ste javno obravnavo opravili izjemno hitro, tudi samo obravnavo novele v Državnem zboru ste predlagali po skrajšanem postopku in seveda s tem še dodatno ustvarili časovni pritisk za sprejetje te sporne novele. Res je, Poslovnik Državnega zbora dovoljuje skrajšani postopek obravnave, ampak za manj pomembne oziroma zahtevne spremembe. Ampak dejstvo je, gospod minister, zahtevnosti sprememb ne moremo enačiti s številom členov, ki se spreminjajo v zakonu, pač pa je treba te spremembe pogledati vsebinsko. In te spremembe, ki ste jih vložili v Državni zbor, so bile vsebinsko še kako pomembne, vsebovale so namreč sporno določbo o gradnji objektov, ki uporabljajo nevarne snovi, na vodovarstvenih območjih. Če pogledamo ustno obrazložitev generalnega sekretarja Vlade, ko je na seji Kolegija Državnega zbora obrazložil razloge, zakaj vlagate novelo po skrajšanem postopku, lahko vidimo, da je bila ta obrazložitev podana v nekaj stavkih. Sekretar je govoril samo o spremembi določil Sklada za vode in se niti z besedo ni dotaknil te sporne določbe, ki ste jo dodali po končani javni obravnavi. Enako tudi v tem opisu poglavitnih rešitev, to je obvezni del predloga zakona, ko se ga vloži v proceduro v Državni zbor, spornega člena ne omenjate niti z besedo. Minister, jaz mislim, da bi se morali zavedati, da gre pri tej noveli zakona za še kako pomembne spremembe. Šlo je namreč za spremembe, ki so korenito oziroma bi korenito vplivale na stanje voda in pa na naše življenjsko okolje, pa ste vseeno predlagali skrajšani postopek. V odgovoru na interpelacijo se sklicujete na to, da je ta skrajšani postopek sprejel Državni zbor, kar drži, ampak dejstvo je, da Kolegij predsednika Državnega zbora o predlogu za skrajšani postopek ne bi mogel odločati, če ga vi ne bi predlagali, vsi pa vemo, kakšno je glasovanje koalicije na kolegijih predsednika Državnega zbora. Potem ko je bil ta skrajšani postopek z glasovi koalicije potrjen in pred obravnavo novele na matičnem odboru, ste dodali še eno zelo sporno vsebino. Dodali ste možnost gradnje objektov v javni rabi na vodnem in priobalnem zemljišču, kot jih določa Gradbeni zakon. Treba je vedeti, da pri objektih v javni rabi, morda je ta beseda malo zavajajoča, gre predvsem za objekte v zasebni lasti. Med drugim govorimo o gradnji hotelov, restavracij, parkirišč, trgovskih centrov in ne samo o postavitvi otroških igrišč in pa kolesarskih stez, kot ste vi na odboru ta vaš predlog obrazlagali. Tako ste eni, recimo temu, dobri rešitvi, to je sprostitvi sredstev Sklada za vode, dodali 2 izjemno škodljivi določbi in potem ste na račun te dobre rešitve opoziciji očitali nasprotovanje zakonu, ampak gre za že poznane manevre, ki ste jih v preteklosti že počeli, ko ste vlagali PKP-zakone in pa še kje drugje. In moje mnenje je, če bi bil vaš namen res iskren, če bi želeli povečati sredstva za sanacijo vodotokov, potem bi to enostavno storili na način, da bi spremenili samo ta člen; in jaz sem prepričan, da nihče iz opozicije temu ne bi nasprotoval. Glede na to, kar sem naštel, ste kršili 7. in 8. člen Aarhuške konvencije, ki govori o tem, da je treba omogočiti široko udeležbo javnosti na stopnji, ko so še vse možnosti odprte. In ko je enkrat predlog v parlamentarni proceduri, je ta udeležba javnosti bistveno okrnjena. In prav bi bilo, da se po tako drastičnih spremembah novele, kot se je zgodila v tem primeru, novelo zakona ponovno vrne v dodatno presojo strokovni javnosti. Potem ste izigrali določilo Poslovnika Državnega zbora, ko ste novelo zakona predlagali v sprejetje po skrajšanem postopku, pri čemer ste iz obrazložitve predloga izvzeli ključne sporne člene. Potem ste kršili 4. člen Vodne direktive, ker niste izkazali javnega interesa, ki bi vam dovoljeval poslabšanje stanja voda zaradi prevladujočega javnega interesa. So pa zato ljudje na referendumu zelo jasno izrazili svoj javni interes. Potem ste kršili načelo previdnosti, kar ste v odgovoru na interpelacijo, gospod minister, kar sami priznali, ko ste zapisali, da je načelo previdnosti dejansko politika počasne poti, ki pa ji v razmerah pandemije covida-19 in kratkem mandatu ta Vlada Republike Slovenije ni mogla v celoti slediti. To ste sami zapisali v odgovoru. Gospod minister, kratek mandat te vlade, še manj pa izgovor na zdravstveno epidemijo ni opravičljiv razlog za to, kar ste vi hoteli narediti. In ne vem, kaj ima navedeno veze z dovoljevanjem spornih gradenj. Morda mi boste vi to kasneje obrazložili. Ko je bila ta novela na odboru in pa tudi kasneje na plenarni seji, smo v opoziciji vsi v en glas opozarjali na spornost in škodljivost zakona. Ampak vi, minister, ste takrat zelo goreče zagovarjali te spremembe. Poleg tega je vlada, kot je tudi praksa po novem, kolikor vem, potrdila amandmaje koalicije, kar pomeni, da se je s tem strinjala. V opoziciji smo v vsem tem času že vajeni tega, da naših opozoril – opozoril opozicije večinoma ne poslušate, ampak res mi ni jasno, zakaj ne poslušate strokovne javnosti. Če povem zelo plastično, vsi razen vlade in koalicije so oziroma smo nasprotovali sprejemu te novele. Nasprotovala je opozicija, opozarjala vas je Fakulteta za gradbeništvo, se pravi ključna ustanova, ki izobražuje strokovnjake s področja vodarstva. Opozorili so vas, da bodo te spremembe negativno vplivale na poplavno varnost, kakovost vodnih virov, da niti ne naštevam vsega. Opozarjalo vas je združenje civilnih iniciativ, ki vam je zelo jasno in konkretno zapisalo, katere vse zakone – domače, mednarodne – kršite. Na vas, gospod minister, se je trikrat obrnil Varuh človekovih pravic. Pa tudi njega niste poslušali. Na spletni strani Varuha lahko najdemo zapis, kjer vam očita kršitev 34.a člena Zakona o varstvu okolja, 44. člena Ustave Republike Slovenije ter osnovnega namena ter cilja Aarhuške konvencije. In pa seveda končno opozorilo vam je dalo ljudstvo na referendumu. Vaš odziv na referendum je bil, po mojem mnenju, nespoštljiv do državljank in državljanov, predvsem pa podcenjujoč. Menim, da je s tem, kar sem sedaj naštel, vaša politična odgovornost tudi v tej točki dokazana. Bi pa vseeno povzel še nekatera vaša ostala ravnanja. Dejstvo je, da ves čas ministrovanja kažete intenco izločitve nevladnih organizacij in pa civilne družbe iz praktično vseh postopkov, ki se tičejo okolja. To smo lahko videli v PKP1, ko ste pod pretvezo interventnosti bistveno zaostrili pogoje delovanja nevladnih organizacij. Enako pri Zakonu o ohranjanju narave. V Gradbenem zakonu ste želeli NVO-je, se pravi nevladnike, izločiti iz postopka stranskega udeleženca, kar je sicer kasneje bilo spremenjeno. Ste pa določili bistveno višje takse za pritožbene postopke. Ampak dejstvo je, da visoke takse za nevladne organizacije, ki nimajo ne vem koliko sredstev, predstavljajo odvračilni učinek. Kmalu po nastopu mandata, tako smo lahko prebrali v medijih, pa boste povedali, minister, ali to drži ali ne, ste razpustili službo za sistem okolja in prostora, ki je delovala kot pravna služba. In potem ste pripravo Gradbenega zakona zaupali zunanji odvetniški družbi, ki je v očitnem konfliktu interesov. In enako potezo, enak manever ste storili pri pripravi Zakona o varstvu okolja, ko ste z neko zunanjo družbo podpisali pogodbo o pravni podpori pri spremembah zakonskih predpisov. Vrednosti te pogodbe niti ne bom omenjal, ker je zelo zelo visoka. In s tem, minister, ste evidentno kršili Resolucijo o normativni dejavnosti, ki jo je sprejel ta državni zbor. Peta točka resolucije pravi takole: »Priprava oziroma sprejemanje predpisov je poglavitna naloga državne uprave, torej ministrstev. Zato morajo biti ministrstva kadrovsko in tehnično usposobljena spremljati in urejati področja, za katera so ustanovljena. Pri tem ravnanju jim je vsekakor dobrodošla pomoč javnosti, civilne družbe ali posameznih strokovnjakov izven uprave, vendar ti ne morejo in ne smejo opravljati nalog namesto njih, saj za to delo niso ustrezno usposobljeni.« In vi ste storili ravno to. Pripravo zakonskih predlogov ste zaupali zunanji odvetniški oziroma dvema družbama. Jaz danes, gospod minister, ne pričakujem, da boste vi odstopili. Ker če bi imeli ta namen, bi že storili. Iskreno sem poskušal biti v tej svoji razpravi zelo strokoven in nepolitičen. In sem vam naštel kar nekaj dejstev, nekaj pravnih podlag, ki kažejo na obstoj vaše politične odgovornosti. In seveda ni skrivnost, kako bom danes glasoval.
Hvala lepa. Besedo ima minister Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Od zadnjega konca naprej. Mi na ministrstvu smo želeli v tem mandatu, v skladu s koalicijsko pogodbo, spremeniti določene ureditve, ker je bilo to potrebno, ker so se kazale velike anomalije v praksi. Tako je z Zakonom o urejanju prostora. Vsak ve, da sprejemanje občinskih prostorskih načrtov kakor tudi pridobivanje gradbenih dovoljenj traja predolgo, da je to zbirokratizirano in da je tukaj treba narediti poenostavitve. Podobno je pri Zakonu o varstvu okolja, kjer smo imeli, očitano je 17 kršitev evropskega pravnega reda, nekatere že v predsodnem postopku, za nekatere so nam grozile kazni. Ukrepati je bilo treba hitro in strokovno. Ljudje, ki so bili del problema, niso del rešitve. Številni na Ministrstvu za okolje in prostor, zlasti na področju odpadkov, niso bili v stanju reševati teh problemov. Podobno je bilo tudi pri gradbeni zakonodaji in urejanju prostora, zato smo poiskali zunanjo strokovno pomoč v tem smislu, da naredimo postopke učinkovite, skladne z evropskim pravnim redom in tudi po meri investitorjev in okolja, da so postopki učinkoviti, brez tveganj za okolje. Zato smo najemali tudi zunanjo strokovno pomoč. To je praksa, to delajo številna ministrstva. In jaz sem zato ponosen, da smo in da je ta državni zbor sprejel Gradbeni zakon in Zakon o urejanju prostora, ki sta dobra predpisa, upoštevata in odpravljata številne probleme do sedaj. Tudi Zakona o varstvu okolja, ki je pred vami, ne bi sprejeli v taki obliki, če bi poslušali samo tiste, ki na ministrstvu urejajo ta problem. Številni imajo težave s tem, kdaj preneha status odpadka. Ne poznajo ambicije po elementih krožnega gospodarstva, da je treba kdaj pa kdaj odpadek z ustrezno obdelavo spremeniti tudi v proizvod, da to dela ves razviti svet, direktive Evropske unije gredo v tej smeri. In zato smo se seveda oprli na zunanjo pomoč, zato da imamo boljšo zakonodajo; in zaradi nič drugega. To je bil osnovni motiv. Jaz verjamem, da je zakonodaja zelo dobro pripravljena, in nismo kršili nobene določbe teh smernic oziroma določb, ki govorijo o načinu priprave aktov, ki jih mora Vlada sprejeti ali pa Vlada posredovati Državnemu zboru. Kar se tiče Zakona o vodah. Zakon o vodah je vseboval vsega 7 členov, bil je na dveh straneh in ni posegal v nobeno sistemsko urejanje na področju voda. Imel je 2 vsebinski določbi, to je – kako, pod katerimi pogoji in v katerih primerih je dovoljen poseg na priobalno ali vodno zemljišče; in zagotavljajo več denarja za gospodarsko javno službo upravljanja z vodami. Zakaj 14-dnevni rok in zakaj neke vrste naglica pri tem? Prvič, ker je bilo treba začeti kmalu z deli na vodotokih, to se pravi ta del, da se povečajo sredstva Sklada za vode tudi za vzdrževanje upravljanja vodotokov, je bil sezonsko pogojen, dela se delajo v določenih terminih leta tudi zaradi narave, okolja in podobno. In zato smo seveda 14-dnevni rok priredili tudi temu razlogu, ob tem pa velja še dodatno podčrtati, da ni šlo za sistemske spremembe, šlo je za manjše spremembe zakona, saj smo pravzaprav zaostrili pogoje poseganja na priobalna in vodna zemljišča. Namreč posegi itak niso dovoljeni po tem zakonu. Če bi šlo za objekt zasebne rabe, če bi objekt kakorkoli vplival na poplavno ogroženost, če bi objekt kakorkoli poslabševal stanje voda, če bi bil poseg v nasprotju z načrtom upravljanja voda, ki ste ga prej citirali, in še nekatere druge omejitve. To se pravi, praktično res zelo selektivna možnost poseganja. Meni je seveda žal, da so ljudje to zavrnili, ampak spoštujem to referendumsko voljo, samo ne mi očitati, da pri tem nismo spoštovali 34.a člena Zakona o varstvu okolja, ki dovoljuje samo 14-dnevno javno objavo. Kako se je pa zakon potem spreminjal v nadaljnjih fazah, zlasti v Državnem zboru, je pa drugo vprašanje. Tudi to je po določbah pravilnika Državnega zbora javno in transparentno, kako se zakon z amandmaji sprejema in spreminja v Državnem zboru. Če ne, pa verjetno je bolj to vprašanje za koga drugega kot za mene, kakšna imate pravila sprejemanja predpisov in amandmajev v Državnem zboru. Kar se tiče Petrola, spoštovani poslanec, še enkrat. Verjetno niste vi tisti, ki boste sodili, ali sem pri nakupu delnic kršil kakršnakoli pravila, ker imamo za to pristojne institucije v Sloveniji. Te pristojne institucije so uvedle postopek zoper mene in niso ugotovile, da bi bilo nič narobe. To se pravi, ni bilo zlorab, vi pa še vedno govorite o sumu zlorab. Ne govoriti, da to ni pristransko. Negirate stališča in zaključke strokovnih institucij, ki niso pri tem ugotovile kakršnekoli zlorabe in so vse postopke zoper mene ustavile. Še enkrat, kot član vlade, pravzaprav regulacija ali deregulacija cen je bila postopek, ki je bil javno znan. Preberite si klipinge, tudi mojega ministrskega kolega Zdravka Počivalška, ki je pravzaprav si ves čas mandata v vladi SMC zavzemal za deregulacijo in jo delno tudi izpeljal. Hvala bogu, mislim, da je to edino pravilno, ker edino Slovenija je imela regulacijo cen naftnih derivatov; da je prav, da smo to deregulirali. In je to bilo splošno znano, da je to vsake pol leta na mizi, marca in septembra, to je bilo splošno znano. Če vam to ni znano, potem je verjetno kakšen problem drugje, ampak jaz vam svetujem – malo se pozanimajte, malo poguglajte in boste videli številne javne objave na temo deregulacije in regulacije. Ne govoriti, da ni bilo vsem javno znano, da se o tem odloča vedno marca in septembra vsako leto, ker se uredba podaljšuje na pol leta. Lahko kimate z glavo, ampak pač tega ne poznate očitno. Marca lani smo podaljšali regulacijo cen in to sovpada s tistim mojim nakupom. Nisem jaz takrat kupil delnic Petrola, jaz sem bil delničar Petrola že pred tem. To ni bila moja odločitev za to, da bom takrat nekaj kupil. Ne, jaz niti približno nisem najel takšnega kredita za nakup delnic, ki ste ga vi omenili. Vsota je bila bistveno, bistveno, bistveno nižja, šlo je za pravzaprav neke vrste potrošniški kredit. Kar se tiče postavitve dodatnih bencinskih servisov, je seveda stališče okoljskega ministrstva takšno, da je vsak bencinski servis po svoje tveganje v okolju, tudi zaradi tega, ker ima vkopane rezervoarje; in je po moji oceni teh bencinskih servisov v Republiki Sloveniji dovolj, so zelo dostopni ljudem, mreža, po moje, je primerljiva z drugimi in tu ne vidim problema. Čisto na koncu še nekaj glede te koncesije Termam Čatež. Jaz ne vem, kako vam naj dopovem, ampak ni šlo za novo koncesijo, šlo je za legalizacijo obstoječe rabe vode, ki je bila nepokrita s papirji, ker se je črpalo vodo, pri čemer nihče ni vedel, koliko. To je bil problem in Terme Čatež bi morali zapreti zaradi tega. Zapreti bi jih morali zaradi tega in zato so bili tudi številni inšpekcijski ogledi in odredbe. In ko smo potem pravzaprav na podlagi strokovnih podlag Geološkega zavoda ugotovil, koliko je še sprejemljivo stanje za črpanje termalne vode v Termah Čatež, kar ne poslabšuje stanja, je bila ta številka objavljena, to je 80 litrov na sekundo na tem delu vodonosnika; in za to je bila podeljena tudi koncesija, pravzaprav še za nekoliko manj, zaradi načela previdnosti. Torej še enkrat, ni šlo za novo koncesijo in tukaj je vaš izvornik, ampak je šlo za legalizacijo obstoječe rabe vode, ki je nobena vlada pred menoj pač ni uredila. Terme Čatež pa obstajajo že stoletja tam. Stoletja ravno ne, 100 let pa, so bile že pred vojno tam terme. Prosim, zdaj ko smo končno to uredili, da bo moral koncesionar spremljati količine in temperature vode, ko bo moral plačevati državi, je pa nastala zdaj težava z vaše strani in očitki. Toliko zaenkrat, hvala.
Hvala lepa. Repliko ima Edvard Paulič. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Jaz res nimam v teh treh minutah časa na vse to odgovoriti, sicer sem vse že podrobno v sami raziskavi pojasnil, ampak tale koncesija Termam Čatež, gospod minister. Koncesijo so imeli za 250 tisoč kubičnih metrov, črpali so 700 tisoč, vi ste jim z dvema koncesijama dovolili črpanje milijon in pol. In to je fakt, jaz imam tukaj vse papirje, vam jih lahko prinesem. Pa še nekaj zelo pomembnega ste zdajle omenili v zadnjem odgovoru. Vi ste rekli, da so strokovne inštitucije ugotovile, da lahko Terme Čatež črpajo 80 litrov te termalne vode na uro. In da ste jim podelili celo manjši pretok iz načela previdnosti. Jaz imam tukaj dokument iz leta 2020, uredba, in že ta prva uredba jim dovoljuje črpanje 141,7 litra na sekundo, minister. Dvakrat več, kot je dovoljeno, pa vi ste ravnokar rekli, da ste jim še manj omogočili tega pretoka. To je prva uredba, 2020. Druga uredba je ta dovoljeni pretok še povečala in jaz se bojim, da ste vi zelo, ali pa bom rekel, da ste domnevali kar pravilno, ko ste rekli, da je problem delovanja Term Čatež, morda celo bi jih bilo treba zapreti, ne vem, ampak vi ste kršili načrt upravljanja z vodami. Trend gladine po treh poročilih na območju krško-brežiškega vodonosnika je padajoč, to je fakt. In to je evidentna kršitev, dokazano, gospod minister.
Hvala lepa. Besedo ima minister Andrej Vizjak. Izvolite.
Preberite si, prosim, strokovno podlago Geološkega zavoda, ki pravi, da je količina 80 litrov na sekundo oziroma 2 milijona 522 tisoč 800 kubičnih metrov na leto tista količina, ki je sprejemljiva za ohranjanje stanja vodonosnika. In oni so dobili manj od tega skupno. In gre za legalizacijo obstoječega stanja in ureditev koncesijskih razmerij. Prej nihče ni vedel, preden smo to podpisali in uredili, koliko vode črpajo; in lahko bi tiščali glavo v pesek in bi bila ta situacija še vedno neurejena in bi pravzaprav terjala potem nekoga drugega, da bi to uredil. Nismo kršili nič, spoštovani poslanec, verjemite mi. Drugo, kar je, bi se tukaj navezal, še prej sem pozabil odgovoriti gospe Sukič glede Gradbenega zakona in neke korupcije do poslanskega kolega Simonoviča. V prej veljavnem gradbenem zakonu obstaja, se mi zdi, da je to 116. ali 117. člen o tako imenovanih objektih daljšega obstoja. To so bili objekti, ki so bili zgrajeni pred letom 2008. V okviru novega gradbenega zakona smo to letnico premaknili iz 1998 na 2005. Po vseh javno objavljenih podatkih glede te gradnje, ki ni vplivala niti minimalno na kakršnokoli našo odločitev na ministrstvu, je objekt tam od leta 1997. In poteka legalizacija po že prej veljavnem zakonu. In nov zakon z ničimer ne vpliva na to, z ničimer. In je to res eno podtikanje meni, poslancu, pravnim strokovnjakom, ki so sodelovali pri pripravi tega zakona in ki poslanca zastopajo. Zadeve so pravzaprav spolitizirane, zlonamerne, celo na osebno raven se spuščajo, nimajo pa nikakršne podlage v dejstvih.
Hvala lepa. Repliko ima Edvard Paulič. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz se bom še enkrat oglasil, potem, minister, se ne bom več, ampak jaz imam tukaj pred seboj te uradne dokumente. Zelo podrobno sem si prebral poročilo Geološkega zavoda Slovenije, zelo podrobno. In še enkrat zatrjujem, da ste vi s podelitvijo dodatnih koncesij prekoračili dovoljeni pretok termalne vode na sekundo. Namesto 80 litrov ste jim omogočili, pa lahko vam dam to uredbo, že s prvo uredbo 141 litrov na sekundo. Druge uredbe žal ne najdem, vem, da je številka še večja, ampak fakt, poročilo Geološkega zavoda govori o tem, da je trend vode na tem območju padajoč. Govori tudi o tem, da so podatki nezanesljivi, vrzeli v podatkih. Če vam dam samo en primer, o čem govori to poročilo, v letu 2021 so naredili tri testne vrtine, da so ugotavljali trend podzemne vode. Na treh vrtinah so ugotovili izjemno različne podatke, od 125 metrov na eni vrtini do 140 na drugi, pa mislim, da je bilo 139 na tretji, ampak ni bistveno. Bistvo je, da so podatki nezanesljivi. In to ste vi sami povedali, da sedaj, ko imajo Terme Čatež koncesijo, so dolžne namestiti merilne naprave in bomo končno vedeli, kakšno je stanje. Ampak tu kršimo načelo previdnosti, kršimo načrt upravljanja z vodami. En kup stvari se krši, minister. In tukaj bom jaz končal, ker verjetno boste vi imeli odgovor, podoben prejšnjemu. Lahko vam pa dam te papirje, če želite. Hvala, predsedujoči.
Hvala lepa. Besedo ima minister. Izvolite.
Spoštovani poslanec, ni mi treba dajati papirjev, ki so uradno sprejeti in ki jih je Vlada sprejela na predlog Ministrstva za okolje in prostor. Ampak vi pozabljate, da se je tudi tam stanje vrtin zamenjevalo, da so se nekatere ukinjale, da so se nekaterim povečevale. To so vse argumenti, ki jih je tudi Geološki zavod upošteval pri tem. Pri tem je zelo pomembno, da so strokovne podlage, ki jih je naredil Geološki zavod o stanju vodonosnika, izdelale novo oceno razpoložljivosti, ki temelji na analizi trendov izdatnosti in znižanj ter medsebojnih vplivov vrtin v Čatežu in Dobovi. Geološki zavod Slovenije je za Terme Čatež pripravil tudi poročilo o obratovalnem monitoringu za odvzem vode za obe leti in podeljena koncesija je povsem skladna s temi strokovnimi podlagami in ne ogroža stanja vodonosnika. Sicer pa je treba monitoring izvajati tudi v prihodnje in če bi do tega prišlo, so seveda na voljo tudi ustrezni ukrepi za zaščito vodonosnika.
Hvala lepa. Replika, Edvard Paulič.
Jaz se vam, predsedujoči, vsem oproščam in vsem poslancem, sedaj pa bo res zadnjič. Jaz sem prej že v svoji razpravi citiral en izsek iz tega poročila, ki ste ga tudi vi sedaj omenjali, pa ga bom še enkrat. »Območje Čateškega dolomitnega geotermalnega vodonosnika v Krški kotlini je z vzpostavitvijo monitoringa koncesionarjev rabe termalne vode že zmanjšalo vrzeli v podatkih. Trenutno se kažejo razmeroma ugodni trendi gladine podzemne vode z upočasnjevanjem zniževanja gladine.« To poročilo, na katerega se sedaj oba referirava, govori o tem, da je trend zniževanja gladine vode. Govori sicer o tem, da bodo podatki boljši, bolj zanesljivi. To je direktna kršitev te uredbe oziroma načrtov upravljanja. Tukaj bom jaz res končal in vas ne bom več obremenjeval.
Hvala. Besedo ima minister.
Jaz sem vam hvaležen, da ste to prebrali, ampak kako si razlagati strokovno to, kar ste povedali, če se zmanjšuje trend padanja vode in je stanje ugodno. Kaj to pomeni? Da je priliv v vodonosnik večji kot odvzem, kar pomeni, da se trend izboljšuje. Sedaj vi problematizirate trend odjema, ki je manjši od priliva, ker se padanje počasi ustavlja. To je več kot dokaz temu, kar je. In ne morete nehati, vidim.
Replika, Edvard Paulič.
Ne bova prišla do konca, gospod minister. Upočasnjevanje zniževanja gladine. To pomeni, gladina, trend padanja je takšen, če se ta trend upočasnjuje, pomeni, da še vedno pada, ampak bolj počasi. Sedaj pa res, hvala lepa, gospod minister, ne bom več.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovani minister, če ne bi imelo tako v bistvu tragičnih razsežnosti, bi bilo že smešno. Zmanjševanje trenda upadanja gladine, ki je na najnižji ravni v zgodovini, v katero ne bi smeli posegati na ta način. Ali smo res tako glupi? Dajte nas nehati imeti za tako glupe, lepo vas prosim. V Brežicah, na območju Brežic je podzemna shramba vode na najnižji ravni v zgodovini in okoljevarstveniki ocenjujejo to, da ste to dovolili, da sedaj Terme Čatež lahko šestkrat več vode kot prej črpajo, se pravi 1,5 milijona kubičnih metrov termalne vode letno za okoljski kriminal. In vi sedaj tukaj govorite – ja, malce se je upočasnil trend padanja gladine vode, ki je že itak prenizka, ta gladina, na najnižji ravni v zgodovini. In sedaj vi nam to pripovedujete, da smo mi vsi glupi in kako je vse v redu. To je en moj komentar. Jaz se moram odzvati na to vašo spet manipulacijo, ko nas tukaj šetate gor pa dol, kot da smo res malo glupi. Jaz se res že počasi počutim tako. Glede te zunanje odvetniške pisarne, oprostite, spoštovani predsedujoči, da ste ravno vi v igri, ampak bom kar prebrala to, kar mediji pišejo, ker se ne bom sama več spuščala z vami, ampak bom citirala; pa mi boste potem razložili. Počakajte, da vam povem, ker ste prej spet malo zmanipulirali. Pravijo: »Poslanec Desusa Branko Simonovič bo lahko legaliziral svojo črno gradnjo v Semedeli nad Koprom, če bo sprejet nov gradbeni zakon.« Ki je medtem že sprejet. Kot razkrivajo na 24ur.com, »zakona niso pisali uradniki na ministrstvu za okolje in prostor, ampak v odvetniški pisarni Domna Neffata, ki zastopa tudi Simonoviča.« Ta podrobnost bi lahko pojasnila, zakaj je Simonovičev glas, čeprav je formalno v opoziciji, postal odločujoč pri ohranjanju večine koalicije SDS, NSi in SMC v Državnem zboru. In potem seveda gospod Simonovič očitke sicer zavrača, ampak poglejte. RTV Slovenija je lansko leto poročala, lansko leto, da je Upravna enota Koper zavrnila vlogo poslanca Desusa za legalizacijo objekta na kmetijskem zemljišču v Semedeli. Zavrnila. Vi ste rekli, da bi lahko že po prejšnji zakonodaji, pa je zavrnila. V postopku je želel pridobiti dovoljenje, da bi objekt lahko legaliziral kot pomožni, v katerem je mogoče bivati. Simonovič je namreč kmečko lopo brez dovoljenj dograjeval, v njej celo biva, čeprav je v postopku pred upravno enoto zatrjeval nasprotno, a so priče trdile drugače. V zavrnitveni odločbi upravne enote so zapisali, da je leta 2020 poročal spletni portal Regionalobala.si, da je dejstvo, da se je predmetni objekt po letu 1998 večkrat prizidal in rekonstruiral, zato danes ne obstaja v enakem obsegu kot leta 1997. Prav tako je bila namembnost objekta kmetijska, ne stanovanjska, danes pa je objekt namenjen bivanju. Simonovič se je takrat na odločbo pritožil na Ministrstvo za okolje in prostor. A zgodba s poslančevo črno gradnjo se na tej točki, kot kaže, ni končala. Na 24ur.com so razkrili, da je pristojni minister za okolje in prostor Andrej Vizjak, se pravi vi, kmalu po nastopu funkcije marca 2020 razpustil službo za sistem okolja in prostora, ki je delovala kot pravna služba ministrstva, ki je bila zadolžena za pripravo zakonodaje. In potem uleti pisarna Neffat, njegova odvetniška pisarna, 19 tisoč ste dali tej pisarni. In potem pridemo do novega Gradbenega zakona, ki pa zdaj brez problema omogoča to legalizacijo. Lepo vas prosim, bodimo precizni. Ne da nam tukaj postrežete, kako bi on že lahko prej. Ja, očitno ne bi mogel. Saj za to gre. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo. Izvolite.
Spoštovana poslanka, jaz sem vam samo povedal, kaj je urejal prejšnji zakon glede objektov daljšega obstoja in kaj ureja sedanji zakon glede objektov daljšega obstoja. In glede objektov daljšega obstoja je lahko kdorkoli legaliziral objekte iz leta 1997 tudi po prejšnjem zakonu. In za to mu ni bilo treba čakati na nov zakon in zato nima vpliv novega zakona na te objekte nič. Na kakšen način je kdo legaliziral to, se jaz ne spuščam, tudi če je to potekalo na upravni enoti, je to zgodba. Če je šlo pri tem za neko spremembo namembnosti ali za neko drugačno namensko rabo ali kakorkoli, jaz sem zgolj govoril o objektih daljšega obstoja. In za te se ni nič spremenilo, ker je treba imeti enaka dokazila, da se od nastanka do takrat niso spreminjala, namembnost in podobno, skratka cela vrsta. Jaz vas prosim, da si preberete ta člen, in boste videli, kako je mogoče legalizirati po tem členu zgrajen objekt, in da v tem primeru seveda sprejetje novega zakona povsem nima nobene veze s tem konkretnim primerom. To je ena stvar. Druga stvar je pa, ko govorite o razpustitvi te neke službe za pripravo zakonodaje. Mi nismo nič strokovno ošibili ministrstva na tem področju, ampak smo uradnike, ki so delali strokovno na pripravi zakonodaje, iz neke centralne enote v Kabinetu ministra preselili na direktorate, kjer dejansko delajo svoje vsebinsko delo. In so tudi pripravili. Gradbeni zakon in Zakon o urejanju prostora sta bila v 98 % pripravljena v okviru direktorata in s strokovnimi strokovnjaki. Družba, ki jo omenjate, je sodelovala zgolj pri nekaterih detajlih, niti približno povezanih s tem, bolj ali manj pri sodelovanju na tem okoljskem delu integralnega gradbenega dovoljenja; in nima s pripravo tega zakona nobene veze. In tudi simbolnega honorarja, ki ga je dobila, ni mogla dobiti za pripravo teh dveh predpisov. To nima nobene veze, vam želim poudariti. In to so spet neka podtikanja, ki se jih greste.
Predlagatelj Nataša Sukič. Izvolite.
Čakajte, kaj konkretno je ta družba za 19 tisoč evrov naredila? 19 tisoč evrov je sicer za vas drobiž. Meni se zdi zelo velika cifra. Pa imam poslansko plačo, pa se mi ne zdi mala cifra. Kaj so točno naredili in zakaj ravno ta družba pri vseh odvetniških družbah, ki jih imamo v Sloveniji, po kakšni logiki ravno družba poslanca Simonoviča? Ali to so vse slučaji, ali kaj? A res?!
Minister, imate besedo. Izvolite.
Pravne sodelavce izbiramo glede na njihove reference in znanje. In glede na to, kaj lahko naredijo za določeno vsoto denarja. Podpisana pogodba z odvetniško družbo niti približno ni bila izplačana, ker ni bilo potrebno, ker smo več dela sami naredili in bistveno manj. In ni šlo za tako cifro, o kateri govorite.
Predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Še enkrat, minister, konkretno nam odgovorite, kaj konkretno je ta odvetniška družba naredila, ki se nikoli prej ni ukvarjala z gradbeno zakonodajo. To je tudi jasno. Kaj konkretno je pri tem zakonu naredila? Povejte direktno, kaj konkretno je naredila, da je dobila 19 tisoč oziroma kolikor je pač dobila sedaj, tudi če ste manj izplačali. Povejte, koliko je dobila in kaj konkretno je naredila. Zakaj ta družba, ki se nikoli ni ukvarjala z gradbeno zakonodajo? Hvala.
Minister, imate besedo.
Saj to smo posredovali že javnosti. Jaz iz glave ne vem teh številk, vam pridobim v roku pol ure. Najmanj, kar je pa res v tej vaši trditvi, je pa to, da se ta odvetniška družba ni ukvarjala z gradbeno zakonodajo, kajti ravno nasprotno. Ta družba je zelo aktivna tudi pri pripravi oziroma pri predlogih za spremembe ter tudi pri poučevanju in organiziranju seminarjev glede gradbene zakonodaje. To je zelo aktivna družba na tem področju. Vam pa priskrbimo oba podatka.
Hvala lepa. Predstavnica predlagatelja. Izvolite.
Minister, tretjič sprašujem, kaj konkretno so naredili pri tem Gradbenem zakonu. Kaj konkretno? Povejte, konkretno kaj. Še vedno niste povedali, kaj. Vi ste samo povedali, da so se ukvarjali z gradbeno zakonodajo, sicer mediji pišejo, da se niso, ampak v redu. Spet vaša beseda proti temu, kar preberemo v medijih, okej. Recimo, da so se. Povejte, kaj konkretno, zakaj ste rabili outsourcati ven, ko imate svoje ljudi na ministrstvu. Kaj so oni naredili konkretno in kaj je tisto, česar vaši kadri znotraj ministrstva niso sposobni narediti v okviru svojih plač? Hvala lepa.
Gospa Sukič, saj sem vam že prej povedal. Ne vem na pamet in vam bom v roku pol ure predložil odgovor na vprašanje, kaj so delali in za kateri denar. Jaz ne vem, ali niste [[…]], ne poslušate. [[oglašanje iz dvorane]] Slabo.
Hvala lepa. Predlagam, da gremo naprej. Samo Bevk ima besedo. Pripravi naj se Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Včeraj se je prvič v zgodovini slovenskega parlamentarizma zgodilo, da je sejo Državnega zbora obstruirala vladajoča koalicija, skupaj z majhnim delom konstruktivne opozicije. To kaže na nemoč sedanje vladne garniture in šibkost vladne koalicije v Državnem zboru. Ta se od točke do točke, od amandmaja do amandmaja trese, ali bo ali ne bo nastrgala vsakokratno pičlo večino. Včeraj se pač ni izšlo, zato je vladna koalicija v opozicijski maniri mirno odkorakala iz dvorane. Svet se je obrnil na glavo. Vladajoča koalicija se poslužuje orodja, ki je bilo doslej rezervirano zgolj za opozicijo. Nekaj hudo gnilega je v deželi tej, če se izrazim po hamletovsko. Naj povem, da bi se sam in Socialni demokrati raje kot z interpelacijami ukvarjali z vsebinskimi zakonodajnimi projekti. Množica interpelacij pa kaže zgolj na to, da sedanja vladajoča garnitura ni kos izzivom današnjega izredno kompleksnega stanja, na čelu z zdravstveno krizo in prihajajočo socialno in energetsko krizo; ter da se številnim ministrom dogajajo premnogi zdrsi na sicer spolzkem političnem parketu. Dosti raje bi se ukvarjal tudi s projekti s področja varstva okolja, prostorske politike ali izzivi podnebne krize. Tako kot sem v preteklih mandatih v sodelovanju z Ministrstvom za okolje in prostor uspel uveljaviti uredbo o preprečevanju in nadzoru svetlobnega onesnaževanja, spremembo prostorskega plana Republike Slovenije, ko smo črtali rezervacijo prostora za gradnjo megalomanske in okolju škodljive hidroelektrarne v Trebuši na reki Idrijci ali ko smo v Strategijo prostorskega razvoja Slovenija uspeli vnesti celovito 4. razvojno os na področju modernizacije državnega cestnega omrežja. Danes pa je pred nami več kot 16-urna razprava o interpelaciji in delu in odgovornosti ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka. Nič mu je ne privoščim, a tega si je povečini kriv sam. Prav tako tega ne privoščim številnim zaposlenim v Državnem zboru, ki bodo morali skupaj z nami prebedeti čas do zgornjih jutranjih ur. V odgovoru na interpelacijo se je minister Vizjak vprašal, kakšen motiv je imel imetnik tega posnetka, da je prišlo do njegove objave. Toda takih in podobnih afer, kjer je prišlo do prisluškovanja ali objave zaupnih pogovorov na štiri oči, je bilo v slovenski novejši zgodovini nebroj. Naj jih nekaj naštejem: Sanader in Janša poleti 2004, Rop in Vodušek junija 2007 ali najbolj razvpiti primer v tako imenovani arbitražni aferi, ko je leta 2015 zagrebški Večernji list objavil pogovor med Drenikovo in Sekolcem. Tukaj pa so še številni primeri, ki so se tako ali drugače končali zaradi napak in površnosti pristojnih organov: Zidar, Kangler, Kamenik, Šuštar, Lončarič, Janković, Balkanski bojevnik in še bi lahko našteval. Toda odločilni za odstop ministra za mene niso »glupi davki« ali »strti organi«, temveč rezultat vseljudskega glasovanja na referendumu o noveli Zakona o vodah, kjer se je skoraj 700 tisoč volivk in volivcev plebiscitarno odločilo proti zakonu in s tem na najbolj avtentičen način izglasovalo nezaupnico ministru Vizjaku in celotni vladi, na čelu s predsednikom Janezom Janšo. Minister mag. Vizjak je danes potegnil paralelo s trojnim referendumom leta 2011, ko zaradi padca treh zakonov ni odstopil pristojni minister dr. Ivan Svetlik. To je bila povsem neposrečena primerjava. Dejstvo je namreč, da je prav zaradi tega trojnega referenduma še istega leta odstopila vlada Boruta Pahorja, ker je izgubila zaupanje koalicijskih partnerjev, tudi zaradi politične preračunljivosti. Tako kot danes zaradi politične preračunljivosti in kratkovidnosti koalicijski partnerji in del konstruktivne opozicije podpirajo manjšinsko vladno koalicijo. Leta 2011 je bila na referendumu tudi pokojninska reforma, ki je padla. Pomenljiva pa je bila gesta takratnega predsednika Ustavnega sodišča Ernesta Petriča, ko se je ob zaključku svojega mandata novembra 2013 pokesal in obžaloval svojo odločitev in odločitev Ustavnega sodišča, da ni prepovedal referenduma o pokojninski reformi. Naj zaključim z besedami mojega poslanskega sotrudnika Soniboja Knežaka, ki je dejal, da od vas ne pričakujem, da boste storili, kar bi morali že 11. julija letos, na dan referenduma Zakona o vodah. So pa naše in oči slovenske javnosti, kot je dejal kolega Knežak, uprte v poslance in poslanke koalicijskih strank, tudi Nove Slovenije, ki je sicer trudoma, pa vendarle priznala, da vse v našem oziroma vašem delovanju le ni bilo tako, kot bi moralo biti. Na koncu pa še nekaj glede poslovnika in procedure. Jaz sem šele tretji prijavljeni razpravljavec, ki je v šestih urah prišel do besede, za menoj je še 65 prijavljenih, vmes bo seveda najbrž še nešteto duelov med ministrom in predlagatelji interpelacije. V tem smislu predlagam tudi ustrezno spremembo poslovnika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš. Pripravi naj se Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Afera glupi davki oziroma balinanje z vplivom v državnih podjetjih pa kdo si bo odrezal kakšen kos lastništva v teh državnih podjetjih, potem še ciljanje na trtje jajc sodni veji oblasti je nekaj, kar na današnji seji preganjamo kot eklatantni primer korupcije. Ampak v resnici gre za precej dosledno in pošteno risbo, primer, kako deluje kapitalistična država – business as usual naveze kapitalistične države pod taktirko uslužne politike v spregi z individualnimi koncentracijami kapitala. Seveda minister Vizjak hiti zatrjevati, kako je pri vprašanju Term Čatež ščitil državno premoženje, kar je pa precej težko verjeti glede na dokumente, ki so danes prišli ven, to je da je kapitalist Petan ponudil zavezujočo ponudbo z 41 milijoni evrov za prevzem teh konkretnih Term Čatež. Še več, to se ni dogajalo v nekem družbenopolitičnem vakuumu, to se je dogajalo pod prvo vlado Janeza Janše, ki je za svoj kronski projekt vzela oblikovanje nacionalne buržoazije. S pospešeno privatizacijo državnega premoženja na način tajkunskih prevzemov, ko so menedžerji zavarovali svoje kredite z delnicami ciljnega podjetja, vse skupaj pa je omogočil poceni denar, do katerega je Slovenija pridobila dostop z uvedbo valute evro. No, in kaj se je zgodilo pod prvo vlado Janeza Janše, je pregretje gospodarstva. Zavestno in z vladno podporo se je to gospodarstvo prezadolžilo, nazadnje pa presnovilo v obremenitev vseh državljank in državljanov v obliki davčne luknje, ker je država kratko malo nacionalizirala dolgove, ki so jih ustvarili ti tajkuni. In ta tajkunizacija, kot je projekt znan, je bil torej projekt oblikovanja nacionalne buržoazije, zato da se lastništvo nad produkcijskimi sredstvi v tej državi skoncentrira v rokah ozke manjšine tako imenovanih gospodarskih kapitanov, ki naj obvladujejo potem pretežni del gospodarstva. Ideja za celo to operacijo oblikovanja nacionalne buržoazije, poznano kot tajkunizacija, je delitev oblasti. Peščica tajkunov pridobi praktično vse vzvode nad delovanjem gospodarstva v zameno za to, da si stranka SDS kot politični esteblišment lahko pridobi državo. In potem, tako je šla ideja takratne Janševe vlade, se obe skupini, tajkunska – gospodarska in SDS – politična, medsebojno podpirata in oplajata do nezavesti. In to, kot rečeno, kar danes opisujemo kot korupcija, je običajen način delovanja kapitalističnega gospodarstva in države kot servisa koncentriranega kapitala. Mislim, da bi minister Vizjak za svoje delovanje moral izgubiti položaj. Mislim, da bi moral za sodelovanje v kriminalni združbi, ki jo poznamo kot tretja vlada Janeza Janše, tudi odgovarjati. Moramo se pa zavedati, da dokler nam bo vladalo kapitalistično gospodarstvo, trg z neskončnim imperativom akumulacije, bo vedno prihajalo do disproporcionalne družbene moči, zlite v rokah posameznih kapitalistov. Ki pa potem z lahkoto dostopajo do posameznega ministra, do posameznega ministrstva, tudi s kovčki, v katerih se nahajajo takšne in drugačne usluge, v milijonu evrov in preko tega. In mi lahko interpeliramo vse ministre v vladi Janeza Janše, lahko interpeliramo vse ministre v kakršnihkoli bodočih vladah, ker bodo izpostavljeni tovrstnim pritiskom zasebnega sektorja, poznanim kot tudi lobiranje. Ne preseneča, da Washington praktično vodi Wall Street in skupina korporacij, ki ne plačuje davkov, pa da ima Bruselj 70 tisoč lobistov. Dokler mi ne bomo naslovili vprašanja korena, s katerim operira tudi minister Vizjak, to je, da treba obseg javnega čim bolj skrčiti, zato da bodo lahko na račun zasebnega v privilegirani peščici kapitalistov zaslužili, do takrat bo ključen vzvod korupcije vztrajal in šel naprej. Alternativa, ki jo na to temo v Levici kot socialisti predlagamo, je seveda delavsko upravljanje v gospodarstvu. Če so podjetja v rokah in pod soupravo tistih, ki v njih ustvarjajo, govorim o velikih podjetjih, o korporacijah in tako naprej, potem je veliko težje, da en posamezen človek na vrhu teh podjetij zlorablja svojo disproporcionalno družbeno moč, zato da vpliva na javne oblike oblasti, kot so to ministrstva, ministri, Državni zbor in tako dalje. Celo če bi laži ministra Vizjaka o tem, kako je zgolj branil državno premoženje, vzeli zares, je to še vedno zelo problematično. Navsezadnje kdo je izvolil gospoda Petana, zato da vpliva na življenja tisoče in tisoče državljank in državljanov, zato da mešetari s podjetji, od katerih so odvisna življenja prenekaterih delavskih družin. To je tisto, kar se moramo tu vprašati. Dokler bodo tu kapitalisti Petani, potem bodo vedno tu tudi ministri Vizjaki. In cikel akumulacije kapitala bo šel naprej, kot se je nadaljevala tudi zgodba v primeru Terme Čatež, ko se je praktično čez noč ministrstvo pod ministrom Vizjakom podstopilo podkrižati apetite po tem, da se izčrpana količina termalne vode poveča iz 250 tisoč kubičnih metrov na 1,5 milijona kubičnih metrov na leto. Zakaj? Ne zato, ker bi bilo to kakorkoli družbeno koristno, gladina vode je že tako na zgodovinsko nizki ravni. Ampak samo zato, da bodo lahko ljudje na vrhu Term Čatež še dodatno okrepili svoj položaj. Minister Vizjak se torej škodljivim trendom vplivanja na javno oblast, ki se skriva v koncentraciji kapitala, ne zoperstavlja, ampak je to nek proces, ki ga še sam pospešuje, v katerem je veselo udeležen in ki v svojih skrajnih oblikah udarja v javnost na način, ki ga poznamo kot korupcija. In seveda bom podprl današnjo interpelacijo zoper ministra Vizjaka. Mi potrebujemo na ministrskih položajih resne ljudi, odgovorne ljudi, ki bodo svojo funkcijo razumeli kot obrambo skupnega dobrega, obrambo okolja, obrambo javnega interesa, ne pa kot priložnost, da se omastijo z drobtinicami z mize kapitala.
Hvala lepa. Postopkovno, Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Prosim, da opozorite kolega Kordiša, ki je dejal, da je vlada Janeza Janše kriminalna združba. Tako je bilo slišati in to je nedopustno. O tem, da podjetniki so danes lahko ravno tako užaljeni, ko poslušajo, da so kapital. Mimogrede, oni prispevajo, da on lahko govori to, kar govori, kar se sicer meni zdi – drugi pa lahko sami presodite – traparije. Hvala.
Hvala lepa za vaš predlog. Resnično vas pozivam, kolegice poslanke in kolegi poslanci, da spoštujemo 8. člen etičnega kodeksa, ki govori, da moramo biti spoštljivi, strpni, nediskriminatorni in da nismo žaljivi. In na to res opozarjam vse, tudi nekatere prejšnje, ki so pred gospodom Kordišem razpravljali, za katere mislim, da so ta kodeks kršili. Postopkovno, gospod Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Jaz predlagam, da predhodni postopkovni predlog zavrnete zaradi tega, ker res mislim, da ni na mestu iz več različnih razlogov. Prvič, jaz sploh nisem govoril o nikakršnih splošnih podjetnikih ali pa karkoli takega. Govoril sem zelo konkretno o gospodu Petanu, ki je pač – izpričan črno na belem – tipičen primer predatorskega kapitalista. Celo tak primer, da minister Vizjak pravi, ne da mu verjamem, ampak pravi, da je moral braniti državno premoženje pred njegovimi lovkami in pred njegovimi apetiti.
Spoštovani gospod poslanec, opredelil sem se do postopkovnega predloga, ki ga je podala gospa Mojca Škrinjar, in to se nanaša na vse. Postopkovno, Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, jaz pa predlagam, da se vi potemtakem zares držite črke poslovnika. To, kar je kolegica Mojca Škrinjar izvajala, ni bilo ravno postopkovno. Vmes je malo navrgla, vpletla malo mini razpravico. Dajte se držati in imeti enaka merila za vse. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, jaz vas pa prosim, da si preberete 8. člen tega našega kodeksa, in o tem sem jaz govoril. O tem sem jaz govoril. Hvala lepa. Minister, imate besedo. Izvolite.
Spoštovani poslanke in poslanci, jaz bi želel na tem mestu še enkrat podčrtati nekatere ključne odgovore na to neutemeljeno interpelacijo, ki je pravzaprav nastala na podlagi nezakonitih prisluhov zasebnega pogovora in ki pravzaprav razgalja vso bedo tajkunskega posega enega izmed slovenskih takratnih vplivnežev Bojana Petana, ki, mimogrede, ima v LDS-u oziroma v levi politični opciji svoje korenine. On je bil namreč tudi predsednik LDS-a v občini Brežice. Bil je seveda na teh svojih političnih koreninah kasneje tudi privilegiran, vseskozi skozi vlade LDS-a. In tako smo pričakali leto 2006 in 2007, ko je hotel dokončno prevzeti Terme Čatež, in to mu je tudi uspelo. Jaz sem kot takratni minister za gospodarstvo želel s to svojo intervencijo, ki je bila skrivoma, posneti, preprečiti škodljivi prevzem družbe Terme Čatež, ki se zgodil v več korakih. Želel bi jih še enkrat osvetliti, da boste videli, kako je to takrat potekalo in kako je na koncu prišlo do znatnega oškodovanja državnega premoženja. Že v letu 2006 se je zgodil prenos oziroma prodaja delnic Maksime, d. d., ki so bile lastnik Term Čatež v 10 %, iz tako imenovanega državnega tabora v Factor banko, sedaj vsi vemo – tajkunsko banko; in ta delež je kasneje pristal v rokah Bojana Petana. To se pravi, državni menedžerji, ki so bili od države plačani, so na netransparenten način prodali državni delež v zasebne roke in s tem Petanu omogočili, da je pridobil kontrolni delež v firmi in da je začel škodljiv prevzem. Prevzem je naredil na način, da je odkupil z denarjem Term Čatež, ravno to, kar je poslanec govoril, da je kaznivo in nezakonito, da je z denarjem Term Čatež kupil delnice Term Čatež od odvisnih družb – Marine Portorož in Turističnega podjetja Portorož. Zato je porabil 30 milijonov evrov družbe, ki je takrat, ko je bila še v dobri kondiciji, imela 12 do 13 milijonov letnega EBITDA, to je prostega denarnega toka; kar pomeni, da je tlakoval finančno usodo tega podjetja za desetletja naprej. Posledično se je dolg tega podjetja dvignil in razmerje med dolgom podjetja in EBITDA-jem oziroma neto denarnim tokom se je tako poslabšalo, da podjetje ni več v stanju poravnavati svojih obveznosti. Tako je to podjetje ob ustanovitvi slabe banke, skupaj z Državno založbo, pristalo na slabi banki in država je bila oškodovana za približno 39 milijonov evrov, kajti prenesenih je bilo za 80 milijonov evrov terjatev do Term Čatež in skupine DZS, kar je lahko naprej potem en kupec, ki ga noben ne pozna, to je ta sloviti sklad, ki je potem kupil po 40 milijonov evrov, kar pomeni, da je bila država oškodovana za 39 milijonov evrov že pri prenosu teh terjatev, ki jih Terme Čatež, skupina DZS niso več zmogle poravnavati. Da je bila mera še večja, je potem sledila prevzemna ponudba v letu 2008. Namreč zaradi nakupa teh delnic in umika teh delnic je morala Državna založba kot lastnik Term Čatež, skupaj s podjetjem Delo prodaja, objaviti prevzem. Niso objavili prevzema za denar, kot se ponavadi dela. Moraš dati bančno garancijo o prevzemni ponudbi, da boš kupil transparentno vse, kar bo v prevzemu ponujeno, in to plačaš. Ne, oni so za prevzem ponujali ničvredne obveznice podjetja Delo prodaja, ki še danes niso izplačane, še danes ne. Takrat je bil prevzem po 310 evrov za delnico. In kdo izmed delničarjev se bo odločil za tak prevzem, da bo namesto podjetja, ki je takrat še nekaj veljalo; takrat nismo vedeli, kakšna bo usoda, jaz sem sicer sumil, da se bo to zgodilo, in upal, da se ne bo, vendar se je. Leta 2008 je bilo to podjetje še vedno relativno v redu in nihče ni sprejel takšne prevzemne ponudbe, da bo za delnice relativno solidnega podjetja pridobil ničvredne obveznice podjetja Delo prodaja. In seveda, to so sprejeli zgolj sateliti družbe Terme Čatež, to se pravi, ti pod okriljem, ki so itak; in s tem je bil prevzem končan. Da ni zadeva končana s tem, s temi rabotami, je Komisija za nadzor javnih financ tega državnega zbora preiskovala tudi sumljive posle nakupa obveznic Dela prodaja in DZS-ja s strani sklada za razgradnjo nuklearke. O tem je potekal tudi kazenski postopek in več kot očitno je, da takratna direktorica Žnidaršič Planinc, ki je bila takrat direktorica ali pa v. d. direktorice Sklada za financiranje razgradnje NEK, je seveda morala biti v kazenskem postopku zaradi vsega tega. Na koncu dneva, pride danes – to je gospod Kordiš omenil, zato sem se oglasil – en papir, ki ga jaz ne poznam, ne pozna ga nihče, kdo ga je spuknil kje, ne vem. Vendar je povsem nesmiseln pa vam bom povedal, zakaj. Mimogrede, ta papir nima nobene veze z Vizjakom, notri ni omenjen, ni ga poslal Vizjak, ni ga prejel Vizjak, ne omenja Vizjaka, ampak ga je poslala Državna založba domnevno novembra leta 2007 Kapitalski družbi Republike Slovenije s ponudbo, češ da je pripravljena Državna založba kupiti delnice Term Čatež za dobrih 40 milijonov, 41,4 milijona. Glejte, gre za čisti nesmisel, pa vam bom povedal, zakaj. Državna založba Slovenije je imela prometa v letu 2007 za 50 milijonov evrov. Državna založba je imela EBIDA v letu 2007 – 3 milijone evrov in ona bi kupovala premoženje za 40 milijonov evrov. In hkrati je imela že dolga oziroma kreditov za 100 milijonov evrov. Če bi kdo resno [[…]], verjetno tega na Kadu niti resno niso jemali, ker to je norost; ker če bi to, potem bi bilo treba objaviti tudi prevzem in taista DZS bi morala odkupiti tudi vse ostale male delničarje po tej ceni. To se pravi, še približno 50 % kapitala, ki ga ni obvladovala DZS, kar pomeni, da bi morala DZS za to imeti približno 200 milijonov evrov na razpolago. Podjetje, ki je imelo 100 milijonov evrov kreditov in ki je imelo 50 milijonov evrov prihodkov in 40 milijonov evrov stroškov s plačami zaposlenih. Če vi to resno jemljete in jemljete take neumne, bolane zapise na 24ur.com in ne vem kje še vse – Vizjak oškodoval za 35 milijonov [[…]]Ta ponudba je fake, je smešna in pravzaprav nima nobene veze z realnostjo. In se je pojavila, začuda, na dan interpelacije iz teh medijev, ki itak tolčejo po meni in po vladi iz vseh kanonov. Spoštovani, kaj je epilog te zgodbe oziroma teh prisluhov? Epilog je ta, da sem jaz takrat poskušal odvrniti Bojana Petana od te škodljive, glupe poteze kupovanja delnic podjetja Terme Čatež z denarjem Term Čatež. To se je izkazalo usodno danes, ko je podjetje na kolenih, ko ima zelo slabe finančne številke in rezultate ter ko je pravzaprav povsem razvrednoteno državno premoženje. Država je v tem poslu izgubila okoli 40 milijonov evrov lastništva v samih Termah Čatež, ker danes ta njen – danes je država še vedno lastnik – delež je vreden skoraj nič evrov. Država je bila oškodovana zaradi tega, ker je pomagala sanirati slabe terjatve skupine DZS v višini 39 milijonov evrov. Država je oškodovana, ker v 15 letih ni prejela ene dividende iz te naložbe, naložba je pravzaprav povsem povsem razvrednotena. In kaj je za povrhu? Gospod Petan je govoril, da je davke treba plačevati državi. Al Capone ni šel sedet zaradi tega, ker je ubijal ljudi, ampak zaradi tega, ker ni plačeval davkov. Gospod Petan, ki je sedel leta 2008 v nadzornem svetu Marine Portorož, iz letnega poročila Marine Portorož za leto 2008 to izhaja, bi Marina Portorož zaradi ustvarjenega kapitalskega dobička zaradi prodaje deleža v Termah Čatež Termam Čatež morala plačati kapitalski dobiček in višino davka približno 3 milijone evrov, podobno tudi Turistično podjetje Portorož – 2 milijona evrov. Gospod Petan tega davka ni plačal. Ni plačal, za to ni nihče odgovarjal in danes nihče ne odgovarja. To se pravi, Al Capone je davke plačeval, ampak gospod Petan pa davkov ni plačeval. In sedaj se moram jaz tu zagovarjati, ko sem takrat probal odvrniti tega tajkuna od teh rabot. In vi meni očitate korupcijo! Kakšno korupcijo? Kaj pa jaz od tega naj bi imel? Boril sem se za interes države. Če je to korupcija, jo seveda sprejemam. Če sem se boril za to, da ne pride do oškodovanja državnega premoženja, kar je na žalost dokazljivo prišlo, skozi odgovor na interpelacijo to dokazujem. In gospod Petan je zaradi teh poslov v kazenskem postopku. Glej ga zlomka, hišne preiskave so bile leta 2014; danes smo leta 2021, 7 let po tem so pristojni organi uspeli začeti sojenje. To smo poročali, lahko iz medijev [[…]], januarja ali februarja v začetku tega leta se je začel nek postopek na sodišču v Kopru. Zoper Petana tečejo kazenski postopki tudi v Bosni, ker tudi tam je imel neke sumljive rabote. In nič – gospod še vedno sedi na vodilnem mestu, prejema ekscesno visoko plačo, tri- do štirikratno večjo kot vi poslanci ali pa jaz minister, in se nam lepo smeji. In preko medijev, ki jih ima v lastniški strukturi, kot je na primer Dnevnik, Nedeljski dnevnik, in prijateljevih medijev v okviru Martina Odlazka govori in razširja po Sloveniji resnico, tako imenovano resnico s takšnimi podatki, kot je ta današnja objava na Necenzurirano. Mimogrede, ne bom ponavljal, kar sem že ponavljal okoli tega portala, njegovega lastništva in konflikta interesov Primoža Cirmana, ki tam greje stol in piše neumnosti. Spoštovani poslanke in poslanci, pri tem, kar sem delal pred 14 leti, nimam nobene slabe vesti. Slabo vest imam edino za to trdo brežiško govorico, ki je bila mestoma neprimerna, za kar sem se že nekajkrat opravičil. Nikakor in nikoli pa nisem nikomur govoril, da je plačevanje davkov glupo in da bi ga odvračal od plačevanja davkov. Jaz sem vedno – in podčrtam tudi v tem odgovoru – argumentirano trdil, da je glupo prevzemati in škodovati firmi, prevzemati firmo z denarjem te iste firme, kar se je zgodilo in kar imamo danes evidentne posledice. V odgovoru na interpelacijo tudi podrobno govorim o razlogih pri Zakonu o vodah in referendumu o Zakonu o vodah. Jaz sem prepričan, da številni ukrepi, ki jih je ministrstvo izvedlo v tem mandatu v smislu novih investicij v vodovode in v sisteme odvajanja in čiščenja odpadnih voda kakor tudi v nove vodovarstvene uredbe, ki ščitijo vodne vire, v projekte, ki so se začeli širom po Sloveniji, tudi v slovenski Istri, za zagotavljanje pitne vode. Sem veliko veliko veliko veliko več naredil, s svojimi sodelavci na ministrstvu seveda, za ustavno pravico in pravico do zdrave pitne vode, kot pa se to želi pripisati padlemu Zakonu o vodah, ki pravzaprav s tem nima nič opraviti. To se je zlorabilo, ker je bil pač to en tak mainstream takrat. Neverjetno je, to bodo družboslovci proučevali, učinek te valeče se kepe družbenih omrežij. In na koncu tudi tisti, ki so verjeli, da je zakon dober, se raje niso oglasili, ker bi preveč padalo po njih. Jaz sem od številnih slišal kasneje, potem. Ko govorimo o kršenju načel in določb Aarhuške konvencije kakor tudi Zakona o varstvu okolja glede sodelovanja javnosti, mi niste z enim samim argumentom utemeljili, kje smo pri Zakonu o vodah kršili 34.a člen Zakona o varstvu okolja. Javna razprava o tem zakonu je bila 14 dni, šlo je za zakon, ki je imel v bistvu samo dve vsebinski določbi. Ena je bila debirokratizacija poseganja na priobalna in vodna zemljišča pod istimi pogoji; nič se niso spremenili pogoji poseganja. Posegi na priobalna in vodna zemljišča niso bili dovoljeni in tudi po noveli zakona ne bi bili dovoljeni – za posege, ki bi kakorkoli poslabševali poplavno ali erozijsko varnost, ki bi kakorkoli poslabševali dobro stanje voda, ki bi kakorkoli bili v nasprotju z načrtom upravljanja z vodami ali s posebno rabo voda. Šlo je samo za takšne projekte, ki izpolnjujejo te pogoje, kar mora ugotoviti stroka. In teh je zelo zelo malo v preteklem obdobju, pravzaprav na prste ene roke bi jih lahko preštel, mislim pa, da v tem mandatu smo enega takega edinega spustili na Vlado po obstoječi veljavni ureditvi. Torej ni šlo za nikakršno poseganje v zdravo pitno vodo. To se je zlorabilo za neko privatizacijo, zato da bo onemogočen dostop in tako naprej. Naravnost smešno je, da mi socialdemokrati očitajo in me pozivajo k odstopu zaradi padlega referenduma, pri čemer njihovi ministri niso nikoli tega storili v preteklosti, pa so jim padali zakoni z večjo večino na referendumu. Še enkrat bom ponovil, zakon od dr. Rada Bohinca, ministra za notranje zadeve, tako imenovani tehnični zakon o izbrisanih, je padel s 95-odstotno večino. 95 % ljudje je zavrnilo ta zakon. Ali je minister bil interpeliran, je odstopil? Sedaj Socialni demokrati mene pozivajo, da je že to zadostni razlog za mojo razrešitev oziroma za moj odstop. Njihov minister dr. Ivan Svetlik je izgubil tri referendume zapored. Ali je odstopil? Ne, nagrajen je bil v enem letu, v treh mesecih. Nagrajen je bil zato, da je postal rektor Ljubljanske univerze; izgubil pa je z 85–80 % referendum o tako imenovanem malem delu, referendum o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno in tisto nesrečno pokojninsko reformo, ki jo je pripravil. To so bili pravzaprav trije referendumi z okoli 75-odstotno zavrnitvijo. Ali je gospod Ivan Svetlik odstopil? Ali ste tak cirkus takrat počeli glede tega? Spoštovani poslanke in poslanci, zlasti iz SD, jaz bi pričakoval, da imate enake vatle za iste stvari, ne pa dvojnih. In tukaj imate dvojne vatle. Od mene pričakujete nekaj, od svojega ministra pa nikoli tega niste pričakovali, čeprav so ministri imeli hujše hujše zadrege, ko govorimo o referendumih in izidih teh referendumov. Mimogrede, dr. Ivan Svetlik, ki je komentiral – vi se tudi dostikrat sklicujete na moje komentarja ob referendumu –, očitno ljudje niso zreli za reforme, niso zreli. To je takrat govoril. Lahko greste na Google pa boste vse to videli. Želim samo povedati, dajmo imeti v tem hramu demokracije enake vatle za te stvari. Še glede podelitve koncesije Termam Čatež. Sedaj sem šel na spletno stran Geološkega zavoda in še enkrat pogledal strokovne podlage. V preteklosti je bila ocena strokovnjakov, koliko se sme črpati iz tega vodonosnika, lahko vam jih naštejem. Bi pa svetoval, da si jih vsak ogleda. Tudi do dva- do trikrat večje, kot so danes, zato je že ta priporočena številka Geološkega zavoda, to je 80 litrov na sekundo oziroma dobra 2,5 milijona kubikov na leto, določena z neko mero načela previdnosti. In Terme Čatež niso dobile višje koncesije, kot so jo imele doslej, in imajo koncesijo, ki ne ogroža vodonosnika. Za razliko od vsega tega imajo zdaj končno takšno koncesijsko razmerje, da morajo spremljati količine načrpane vode, morajo izvajati monitoring temperature vode, morajo skrbeti za toplotno izrabo vode in ne smejo torej toplotno onesnaževati vodotokov s preveč toplo vodo, ki so jo vsa leta doslej spuščali v potoke in v reke. Tu, spoštovani, res boste zelo zelo težko utemeljevali očitke na račun kakršnegakoli odstopa od pravil igre glede podeljevanja koncesij. Jaz bi se v nadaljevanju še malo dotaknil tudi tega, kar se mi zdi, da je pomembno, ko odločate ali boste odločali o razrešitvi mene potem v nadaljevanju. Jaz mislim, da se vseeno moramo malo ozreti tudi v dosežke te vlade oziroma ministrstva v tem mandatu in bi pravzaprav naštel 17 takih točk. Prva točka je ta, da smo od marca leta 2020 potrdili več kot 50 projektov iz Dogovora za razvoj regij za investicije v izboljšanje vodooskrbe, sistemov odvajanja in čiščenja odpadnih voda in zagotavljanje poplavne varnosti v skupni višini 400 milijonov evrov. Večina teh projektov se že izvaja in bodo praktično vsi morali biti končani do leta 2023. Pomemben napredek. Namreč do marca 2020 ni bil potrjen niti en projekt, spoštovani, v vaši tako imenovani KUL Šarčevi vladi, niti enega niste uspeli potrditi, zdaj smo jih uspeli 50 v roku leta dni in pol. Potem imamo vodovarstvene uredbe, ki so izredno pomembne uredbe zavarovanja virov pitne vode. Potrdili smo v obdobju tega enega leta pet uredb, pri čemer je bila od leta 2017 do 2019 sprejeta le ena vodovarstvena uredba, hkrati jih je 20 tudi v pripravi. Bistveno smo povečali sredstva za vzdrževanje vodotokov. Do prihoda te vlade je bilo letno namenjenih za vzdrževanje vodotokov med 12 in 14 milijonov, to cifro smo povečali na 50 milijonov, 49 milijonov v letošnjem letu in tudi v prihodnjih dveh letih toliko. In bomo odpravili zamude na stanju vodotokov, ki so nastale desetletja in več pred nastopom te vlade. Po šestnajstih letih je podpisana koncesijska pogodba za energetsko rabo Save na odseku srednje Save, kar daje možnost za gradnjo dodatnih brezogljičnih virov, obnovljivih virov pri proizvodnji električne energije, kar je sploh glede na zeleni dogovor izredno pomembno. Na področju okolja sprejetje novega zakona o varstvu okolja omogoča celovito urejanje, ravnanje z odpadki, upoštevali bomo tudi sugestije glede uvedbe kavcijskega sistema. Uvaja se ukrepe krožnega gospodarstva, kar pomeni, da odpadek ali pa več odpadkov lahko postane po določenem postopku tudi proizvod. Za spremembo uredbe o posegih v okolje smo zmanjšali pripad zadev glede predhodnih postopkov in presojo vplivov na okolje za 30 %, s tem manj birokracije in brez vplivov, da bi to kakorkoli škodovalo okolju. Sprejeli smo resolucijo o dolgoročni strategiji razogljičenja do leta 2050 s ciljem, da Slovenija postane neto ogljično nevtralna do tega leta, in bistveno več sredstev smo namenili sanaciji plazov. Projekti se izvajajo v 78 občinah, gre za 154 plazov, v vrednosti 25,5 milijona. Na področju stanovanjske gradnje, spomnite se, spoštovana koalicija in opozicija, v petih letih, do leta 2019, je bilo izgrajenih 340 javnih najemnih stanovanj. S sprejetjem Stanovanjskega zakona smo oziroma bomo od leta 2020 do 2023 zagotovili dodatnih 2 tisoč 360 dodatnih najemnih stanovanj. In temu je treba dodati še nekaj tisoč stanovanj, ki jih bodo zgradili občinski stanovanjski skladi. Zelo realno je, da bomo do leta 2025 imeli dodatnih 5 tisoč javnih najemnih stanovanj v Republiki Sloveniji. V mandatu pred tem, kot sem povedal, petletnem, 340. Glede prostorskega načrtovanja in gradnje smo na vladi sprejeli in v parlamentu potrdili Zakon o urejanju prostora in Zakon o gradnji objektov, ki bosta pomembno administrativno razbremenila in pospešila postopke priprave prostorskih izvedbenih aktov in pridobivanja gradbenih dovoljenj. Sprejet je bil tudi interventni zakon za odpravo ovir pri izvedbi pomembnih investicij, na podlagi katerega smo izdali več kot 30 gradbenih dovoljenj za ključne državne projekte in pospešili razvoj v tej državi. Dotaknil bi se samo še dveh oziroma treh točk. Ena je tudi mednarodna dejavnost. V okviru slovenskega predsedovanja je bil julija letos dosežen dogovor med Evropskim svetom in Evropskim parlamentom o spremembi Aarhuške konvencije, katere cilj je zagotoviti dostop do informacij o udeležbi širše javnosti pri odločanju in dostopu do pravnega varstva v okoljskih zadevah. To je uspelo slovenskemu predsedstvu. Omenil bi še sprejeta pogajalska izhodišča v okviru evropskega predsedovanja. Pogajalska izhodišča Evrope, da smo se lahko pogajali na tej mednarodni podnebni konferenci v Glasgowu glede ciljev in ukrepov za naprej. Doživeli smo tudi javno pohvalo Evropske komisije, že zlasti njenega podpredsednika Timmermansa, da je Evropa imela praktično prvič enotno pogajalsko izhodišče in da smo se lahko pogajali v okviru teh globalnih pogajanj. Ker prej sploh pogajalskih izhodišč nismo bili v stanju uskladiti na nivoju sedemindvajseterice. In še dve ostali stvari, ko govorite toliko o tem, da je na ministrstvu vse narobe. Letos smo pridobili certifikat ISO 9001. Izvedena pa sta bila tudi dva pomembna ukrepa decentralizacije. Preseljen je bil sedež Direkcije za vode iz Ljubljane v Celje in sedež Agencije za radioaktivne odpadke iz Ljubljane v Krško. Jaz sem vam naštel dejstva, to, kar se je zgodilo, to, kar so dejanja. Jaz sem človek, oprostite, človek dejanj. Mogoče mi robatost izražanja dela težave in tudi danes jih imam zaradi tega, ampak jaz bi bil zelo vesel, da bi veliko bolj cenili v Republiki Sloveniji tiste, ki ustvarjajo, delajo; in veliko manj tiste, ki sadijo lepe rožice, ki se nikoli, nikoli ne primejo, ne zacvetijo in od katerih ni nič, razen slaba volja, ko tisti, ki jim nasede, spozna, da so bile kriva vera. Jaz se danes zagovarjam za besede izpred štirinajstih let, ko sem leta 2007 želel tajkuna Petana odvrniti od škodljivega prevzema in oškodovanja državnega premoženja. To mi ni uspelo, rezultati so na mizi, številke so na mizi. Tako kot lahko zdravnik prebere vaše zdravstveno stanje iz preiskav, ki jih naredi, lahko vsak ekonomist razbere zdravstveno stanje skupine DZS iz podatkov, ki so javno objavljeni in so dostopni v letnih poročilih te družbe. Vsak, ki bo to pogledal, bo videl, da je katastrofa, cela skupina. In da je gospod, ki jo še zdaj obvladuje, naredil veliko škode tej državi in za to bil mastno nagrajen. Poglejte spletne objave, ki so jih naredili raziskovalni novinarji. Nekateri govorijo o 500 tisoč evrih letne plače, nekateri se celo približujejo milijonu. Zaposleni so tam vsi njegovi družinski članih, po raznih nadzornih svetih odvisnih družb in tako naprej. Da je kapa še polna, ti isti ljudje prodajajo resnico – vam, nam in slovenski javnosti – preko tako imenovanih svojih lastnih medijev. Imperij Bojana Petana zajema tudi Dnevnik in še nekatere druge medije. A svojimi kolegi a la Martinom Odlazkom obvladuje še radijsko sfero Žurnal 24, Necenzurirano, ki me danes blati, kolikor pač more, dela neumne očitke, ki jih lahko enostavno zavrnem, enega sem že danes. In to je pač rabota teh, ki želijo ohraniti privilegije še naprej in ki sem jim jaz pač s temi svojimi dejanji napoti. Spoštovani poslanke in poslanci, dajmo, naj štejejo dejanja, pomembne so seveda tudi besede, vendar veliko manj. Hvala.
Hvala lepa. Replika, Miha Kordiš. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Gospod Vizjak, očitate mi, da delava cirkus okoli izgubljenega referenduma na temo Zakona o vodah in češ, zakaj nismo delali enakega cirkusa okoli ministra Svetlika, ko je takrat izgubil svoj referendum o malem delu in še nekaj drugih stvari. Ampak gospod Vizjak, prvič, Levice takrat kot stranke sploh ni bilo še v Državnem zboru. Kot drugič, člani Levice smo v mnogo primerih delovali v aktivističnih organizacijah na terenu, med drugim tudi v tistih, ki so se borile proti Zakonu o malemu delu. Mi smo šli na referendum in obkrožili »proti« uveljavitvi Zakona o malem delu in tudi terjali odstop ministra Svetlika. Kar se nas v Levici tiče, imamo točno enake vatle za vse. Ne razumem pa vas, kako potem očitate evakuacijo takratnega ministra Svetlika na Univerzo v Ljubljani; saj vi ste se pa po svojem ministrovanju evakuirali v državno energetiko. In še danes delujete, kot se to izkazuje kot de facto, lobist te energetike, nekih čisto parcialnih interesov znotraj te energetike. Vidite, gospod Vizjak, z nekdanjim ministrom Svetlikom imate očitno več kot le eno skupno stvar. In če nadaljujem, zakaj se toliko ukvarjamo z afero glupi davki, čeprav gre za temo izpred štirinajstih let? Ker se ista logika, kot se je izkazovala za časa prve Janševe vlade, izkazuje tudi v tretji Janševi vladi, le da na drugem terenu. Ne razumem, kako smo sedaj vsi ostali krivi za kapitalista Petana, gospod Vizjak pravi – tajkuna Petana, če pa je bila ravno prva Janševa vlada tista, ki je tajkune sploh ustvarila. Vi, gospod Vizjak, ste naredili Tovšakovo, vi ste odgovorni za Kordeža, za Šrota, za Zidarja in vi, gospod Vizjak, ste odgovorni tudi za gospoda Petana. Vseh teh ljudi ne bi bilo, če ne bi na tak način, kot jih danes poznamo v javnosti, če ne bi prva Janševa vlada napisala zakonodaje na način, da so lahko menedžerji lastniško prevzeli podjetja z zavarovanjem svojih poceni kreditov z delnicami prevzemnih podjetij. In še več, ne le da je to kolektivna odgovornost prve Janševe vlade, ki je naredila tajkune; zakoni, ki so se s tega področja spreminjali in pisali, so bili vaši zakoni, gospod Vizjak, s področja gospodarstva. Vi ste bili takrat minister za gospodarstvo in to je bil drugi val privatizacije, kako čim več našega skupnega industrijskega bogastva pretočiti v zasebne roke. Danes, ko je velik del gospodarstva že sprivatiziran, ko je velik del gospodarstva že opešan; pa počnete točno enako, le da je tisto skupno dobro, ki ga tlačite v zasebne žepe, s področja varovanja voda, s področja varovanja termalnih voda, gradbene zakonodaje in tako naprej. Režete skratka v naravo in okolje. Zakaj? Samo zato, da bodo v privilegirani peščici zaslužili.
Hvala lepa. Najprej ima besedo predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Za njo pa gospod minister. Izvolite.
Lahko ima tudi minister prednost, meni je vseeno. Lahko pa se odzovem v tem duhu tudi jaz. Spoštovani minister, danes ste že večkrat kot argument navedli, če niso odstopili nekdanji ministri, ko so izgubljali referendume, tudi meni ni treba odstopiti. Oprostite, minister, ali ste vi kak klon prejšnjih ministrov?! Tukaj se pogovarjamo o vprašanju integritete, to je pojem, ki velja za vse ministre tega sveta, ne samo v Sloveniji, povsod. Že s tega naslova, saj jaz ne vem, zakaj se vi sploh enačite z nekdanjimi ministri, če so oni zavržno ravnali, ni potrebe, da to počnete tudi vi; gre za to, kakšne standarde se postavlja v politiki. Mi v Levici si želimo višjih standardov od tega, da se izgovarjamo – nekoč so oni to delali, pa lahko tudi mi, oni niso odstopili, lahko tudi mi [[…]]To, oprostite, zame ni argument. In kot je povedal Miha, Levice takrat še ni bilo v parlamentu, če bi bila, verjemite, da bi terjala odstop takratnih ministrov, prav tako kot danes terjamo vašega. Prepričanje, da ima vlada dolžnost slediti vsaj minimalnim etičnim in integritetnim standardom, pa ni nek moj arbitrarni umislek ali pa umislek naključnega državljana ali pa državljanke, ampak je to utemeljeno v Etičnem kodeksu funkcionarjev v Vladi Republike Slovenije in ministrstvih, spoštovani. V tem kodeksu je ogromno podlag. Zakaj bi moral nek minister, v tem primeru vi ali pa še kdo drug, odstopiti takoj, še pred interpelacijo, če kot funkcionar pri opravljanju funkcije in javnem nastopanju ne prispeva h krepitvi ugleda Republike Slovenije, tudi ne Vlade Republike Slovenije in organa, v katerem opravlja funkcijo, kar vse zahteva ta kodeks, ker ne uživa dovolj zaupanja recimo v javnosti. To je dovoljšni razlog in referendum je povedal, da ne uživate zaupanja, to je bila plebiscitarna odločitev, spoštovani, to je bila velika številka državljank in državljanov, ki so vam plebiscitarno to zaupanje odrekli. In etična načela delovanja politikov morajo biti norma, spoštovani, ne pa da se izgovarjamo – nekoč niso, torej tudi mi ne bomo. In to vam jaz danes že tretjič ponavljam, nehajte to, prosim, kot argument uporabljati, ker to ni argument. Če imate integriteto, jo imate vi. Je vseeno, ali jo je imel Bohinc ali pa Svetlik, ali je ni imel. Vi ste gospod Andrej Vizjak, vi niste Svetlik in niste Bohinc. Upam, no. Če pa ste njun klon v tem smislu, potem je pa itak vse zaman. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima minister Andrej Vizjak. Izvolite.
Ja, čisto na kratko. Jaz sem seveda očital to dvoličnost SD, mimogrede, Matjaž Han kot vodja poslanske skupine je še nedavno govoril, mislim, da je ta teden povedal za medije, da sem itak jaz že doživel interpelacijo z izidom referenduma. Seveda je pa pozabil, kolikokrat so njegovi ministri doživljali interpelacijo z izidom referenduma; in je uporabljal dvojne vatle za moj primer in za primer svojih ministrov, ker to so bili vsi ministri SD-ja. Kar pa se tiče ponavljanja tega, jaz mislim, da se morate tudi vi malo vprašati, poslanci, ali ministri odgovarjamo za predloge, ki so sprejeti v tem državnem zboru. Imamo delitev oblasti, imamo sprejete odločitve Državnega zbora in poslanci lahko vsak predlog, neumen predlog, ki ga mi sproduciramo, recimo temu, pa v tem primeru ni bil, v tem primeru je bil dober predlog, za katerim vsebinsko še vedno stojim in ga na dolgo in široko obrazlagam tudi v odgovoru, kaj se s tem predlogom zgodi. To je vaša dolžnost, zato ste zakonodajna veja oblasti. Kar pa se tiče gospoda Kordeža in zaposlitve. Jaz sem ponosen, da sem zaposlen v slovenski energetiki, ker to sem tudi po profesiji – magister elektrotehnike. Slovenska energetika je pred hudimi izzivi, da ne bomo jutri v temi, kajti poraba nam narašča, moramo jo prestrukturirati v zeleno, brezogljično. In ta bo terjala veliko veliko napora in dela in jaz sem ponosen, da bom lahko, če bo bog dal srečo, se vrnil v slovensko energetiko po opravljanju te funkcije. Nisem pa postal rektor največje slovenske univerze. Dobiti službo kot vodja ene službe v enem srednjem podjetju ali pa postati rektor je pa neprimerljivo, vsaj kar se mojih primerjav oziroma mojega videnja tiče.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Bandelli. Pripravi naj se Robert Polnar. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Končno, po šestih urah, smo dobili tudi ostali besedo. V glavnem, spoštovani minister Vizjak, jaz bi vas samo spomnil, da danes ste vi na interpelaciji tukaj, ne Bojan Petan. Karkoli je on pustil dolga in se karkoli, če že, kriminalno vedel, kakor vi govorite, kot ste vi to na široko opisali, to ni naša stvar in ni niti stvar te interpelacije, si mislim jaz po svoje tukaj. S tem naj se ukvarja Furs in drugi organi pregona, kaj imamo mi zdaj o tem za govoriti, kaj je bilo in česa ni bilo. V vašem odgovoru na interpelacijo ste navajali en kup zadev, polno, ki danes po mojem mnenju sploh nimajo niti veze s tem, kar obravnavamo. Dobro pa je bilo, da ste navajali tajkunske prevzeme. To je bilo meni zanimivo, tu se vam zahvaljujem, minister Vizjak, ker ste ponovno potrdil, da največji prevzemi, tajkunski prevzemi Boškota Šrota, Marine Portorož pa vse, kar ste omenili zraven, so se dogajali prav za časa prve desnodesne vlade Janeza Janše. Takrat se je to dogajalo. Dajmo enkrat tudi jasno sliko, ne samo zavite informacije po meri tistega, ki se mu splača. Gremo zdaj na prvo točko. Osebno, naj bo jasno, minister, absolutno, da ne boste mislili drugače, jaz nimam popolnoma nič proti vam. Daleč od tega, da bi kaj bilo osebnega, kar je, da ne bo pomote. Sem pa tudi prepričan, resnično sem prepričan, da tukaj niste niti vi pravi režiser vse te predstave, pravzaprav prav za to, kar se dogaja danes, ko se odvija ta interpelacija. Jaz sem prepričan, da tudi v ozadju so druge osebe, bolj pomembne, ki držijo v rokah te vajeti. Jaz sem to skoraj prepričan. Kar vidimo mi zadnje čase, se sproducira še in še, predvsem koalicija, afera po aferi, tedenska, celo zdaj prideta že dve na teden, tako da smo že pozabili tiste afere, ki so bile prejšnji teden. Vi govorite o vašem dobrem namenu, niste krivi nič v bistvu, vse, kar je. Jaz tu dvomim, da vi delate vse tako nedolžno, s tem da ščitite tudi trikrat dražji, nerazumljiv projekt Suhorca. Vi sami veste, da to ne pije vode, če govorimo že o vodi. Minister gre ven. Jaz ne vem, če je to prav, da gre minister ven, ko je med interpelacijo, ne vem, pač tako je to. Tako je tudi spoštovanje do nas poslancev, ampak dobro. Minister, ne morem, da se ne bi dotikal tudi jaz točke glupih davkov, ker to je bila samo kaplja čez rob, to ni bilo nič drugega, to je bila samo kaplja čez rob. Jaz vam bom nekaj povedal, minister. Jaz sem se dobesedno smejal, ko sem slišal različne faze vaših izjav. Različne dnevne faze, ki so se odvijale glede na te glupe davke. Je bilo zanimivo. Jaz sem rekel, da sem se smejal, ampak mislim, da državljani bi se morali praktično jokati na to, kar se dogaja, to, kar vidijo. Najprej ste kategorično zanikali, kategorično, prvi moment, ko so vas intervjuvali, ste rekli – ni res, to nisem jaz nikoli rekel. Potem ste rekli, da je neka zlepljenka. In potem ste molčali. Še dva dni kasneje ste rekli, da je nek posnetek, morda je posnetek resničen, morda, je že ratalo morda. Od kategoričnega zanikanja je ratalo – morda je posnetek resničen. Na koncu ste rekli, saj jaz nisem mislil slabo, saj sem jaz hotel dobro državi, sem želel zaščititi državo. Na koncu, kaj se je zgodilo? Na koncu pa ste se opravičili za izrečeno. Če zdaj damo skupaj vseh teh pet faz, ki ste jih dali skozi, kako vam bo človek verjel zdaj vse to. Vi ste dober narator, izredno dobro znate prepričati ljudi, verjetno ste tudi strokovnjak na vašem področju – in mislim, da ste – in tudi zato vas cenim glede strokovnosti. Ampak če gledamo mi cel potek vaših izjav, je jasno, da od začetka ste zavajali javnost, lagali, ne vem, recite temu takšen izraz, kot želite, ker začeti z ene fraze in končati na drugi, da se opravičite, pomeni, da sami veste, da je to. Ampak tudi če je zlepljenka, kakšno vezo ima, če je zlepljenka; saj je narejena iz stavkov, ki ste jih vi govorili. Vi ste rekli, vi ste jih omenili, ne mi tukaj. Se pravi, hočeš ali ne, zlepljenka stavkov, dobesedno so stavki resnični. In da niso demantirali tisti, ki so to naredili, tudi demantirali niso tisti, ki so to pregledali. Pa bi jaz rad vedel, kdo so ti strokovnjaki, ki so pregledovali. Verjetno vaši strokovnjaki, vaše strokovne ekipe, take službe, kakor so zdaj na zdravstvu, postavljene od SDS. To vemo. Jaz bi si skoraj že samo zaradi tega, kar ste tukaj omenili, če imate koliko rad Slovenijo in državljane, jaz se bi napravil sam sebi eno spraševanje vesti in bi prevzel odgovornost in odstopil. Iz etičnega vedenja. Ampak vemo, da ne boste. Noben ni, ampak tudi vi ne boste. Vi se zavedate, kakšno sporočilo ste dali državljanom. To je najbolj važno od vsega, da se zavedate, kaj so si mislili tudi državljani. 98 % državljanov tukaj plačuje davke, pošteno plačuje davke, regularno, vse. In potem ko sliši iz ust enega vladnega ministra, da so davki glupi in da je neumnost, da jih plačujemo, ja, človek pa naredi potem korak nazaj in reče – ma, kaj delamo mi v tej državi, a je to prav, da smo mi sploh tukaj, če tak človek govori to. Že iz tega bi moral odstopiti sam. Rekli ste, da ste ščitili interes države. Kakšen interes? To, da pravite drugim, da je neumnost plačevanje davkov?! Jaz mislim, da tukaj ni noben interes države. Nagovarjali ste praktično v tem smislu. Celo ste rekli, da so davki glupi in s tem mečete denar proč, to je bilo slišati v vaši izjavi. In to je bilo vaše sporočilo. Naknadno slišimo, danes ste že petkrat pokazali tisti dokument v rokah, ki ga vedno kažete, kar je. Veste, mediji, mediji gor ali pa mediji dol, vi zdaj vedno pravite, da so tisti mediji fake in vse, kar je. Vi imate pod vašim okriljem 44 medijev, bog pomagaj, kaj oni pišejo. In to je res fake news. Ampak mi smo se navadili že tega, tako da prezremo te zadeve. Ampak vi morate vedeti nekaj, da ljudje na vsaki novici, ki pride ven, nekaj je resnice, če ne drugega, pa tudi verjamejo. Ljudje so dostikrat, predvsem z ene politične strani, jaz sem prepričan – bolj z desne strani, ki poslušajo celo vašo Nova24TV, ki verjamejo vse, kar poveste na tisti televiziji, popolnoma vse, in ljudje, ki so resnično naivni in verjamejo, se pravi, da tudi drugi strani verjamejo nekaj. In tako kot pravite vi, da je resnica tisto, lahko je tudi, da je resnica tudi to, kar so objavili. Ker to ni enostavna zadeva. Če je res ta dokument in kar so vam ponudili. Jaz mislim, da je bilo ponujenih 350 evrov na delnico, 350 na delnico, to je približno 41 milijonov za odkup, ste vi dobesedno oškodovali res za 36 milijonov državo, ker niste odkupili tistega dela. Ja, k vam so prišli. Veste, kaj je najbolj eklatantno? Da so posle prihajali delati takrat v vaše pisarne, v vladne pisarne so prihajali ti ljudje. Danes je bolj moderno. Danes pridejo direktno v Poslansko skupino SDS zamenjevati direktorje in delati posle, direktno, imajo tukaj vodjo poslanske skupine, ki se kar zmeni, kdo bo in kdo ne bo nov šef, kdo bo vozil naprej posle. Pa jaz ne bom govoril, da je to mafijska država, ampak recimo, da smo blizu, da se človek zmeni hitro. Razumete. Saj nisem jaz rekel, včeraj je Golob zelo dobro povedal to in lepo, natančno tudi orisal zadevo, kaj se gre. Samo če ste vi res to. Najbolj zanimiva je bila tu pa vaša izjava, kar sem videl iz tistih [[…]]Jaz govorim to, kar berem. Če vi demantirate to reč tukaj, demantirate, ma ljudje beremo; in beremo te resnice verjetno. Da ste rekli vi gospodu Petanu, naj se ne pritoži, naj se ne toži, ker drugače boste že posredovali v sodstvu. In sodnik, ki naj vas ne bi poslušal, vas ne bi poslušal, mu boste strli jajca. To je argument strtih jajc, ta je bil argument. Mi smo slišali samo »sodniku strli jajca«. Zakaj je prišlo do tega izraza? To je tisto, kar piše tam notri. Vi boste lahko demantirali, jaz tudi upam, da boste demantirali, rekli vaša, ampak mi smo tukaj na interpelaciji, ki želimo in zahtevamo od vas določene odgovore. Vi ste sedaj trikrat po pol ure govorili eno in isto, smo slišali že petkrat. Saj verjetno imate še eno uro časa in boste še dvakrat po pol ure popolnoma enako povedali, ker mislite, da bo tako šlo naprej. Veste, da za sodnika, da mu boste strli jajca, to je hudo. To so vaše besede, tukaj ne morate demantirati, ker je slišati notri, razen če so priredili tako glas, da resnično niste vi to. Ne verjamem. Veste, kaj je najbolj hudo? Ker vi niste rekli to v prazno, vi ste rekli z nekim prepričanjem. In še bolj hudo, ali ni čudno, ko nas vi na desni strani, na hard desni strani, če bi tako rekel, prepričujete že 30 let, da je celotno sodstvo rdeče, tuje, ker to govorite vedno, je očitno, da s tem izrazom točno veste, da ni bilo tako že od leta 2006 in 2007. Zakaj se gre tukaj? Ker če imate tako moč, da lahko vplivate na sodnijo, pomeni, da vse vaše izjave, ki so bile do danes rečene, so po mojem mišljenju malo za razmisliti, kaj je res in kaj ni res. Pustim stati ta argument, itak ste odgovoril že prej, ampak sedaj me nekaj drugega zanima. Vi ste rekli, da ste tukaj, se branite samo glede na to, kar se je dogajalo 14 let nazaj. Daleč od tega, minister. Je polno stvari, ki ste jih vi naredili sedaj v tem času, ki so tudi pomembne. Morda jih boste demantirali, boste pa videli, da tudi ni res, ampak so take zadeve, ki ostanejo državljanom v mislih, kaj se tukaj dogaja. Je neko okoriščanje, je neka informacija, ki pride ven, je nekaj drugega tukaj. Mene so raztrgali, ker sem rabil dve lučki za iti en kilometer in pol proč – vaši mediji. Vaši mediji so mene trgali in prihajali domov k meni. Informacija, ki je javna, to tudi sem prebral, ne v vašem časopisu, ampak drugem časopisu, za katerega mislim, da je tudi verodostojen, kar močno. Vi ste kupil za 120 tisoč evrov delnic Petrola. Veste, jaz sem podjetnik, vem, kaj se gre. Eno pravilo, so določena pravila – strokovnih in izučenih vlagateljev –, ki te učijo, da praktično lahko kupiš toliko delnic, da ti lahko v primeru izgube ne predstavlja neki osebni bankrot. In je ena formula, ki je približno taka, koliko lahko človek investira v delnice. Ker v delnice ti investiraš, če nisi profesionalec, ki se ukvarjaš na borzi in si posrednik in reči od drugih kapitalov. Če imaš svoj kapital, približno 50 % tvojega likvidnega osebnega kapitala, približno, to je ta formula. Torej če ste vi investirali 120 tisoč evrov, se pravi, da mi si mislimo, da vi ste imeli skoraj četrt milijona evrov vašega likvidnega; ker mene ne briga prav nič to, to je vaša stvar. Ljudje se lahko vprašajo, od kje ta denar. To je prva reč, o kateri se vprašamo. Druga stvar, ki je bolj pomembna, če ste pa kredit napravili za to, potem ste pa špekulant, potem ste špekulirali s kreditom, vedoč, kaj se bo zgodilo, ker sicer nekaj dni kasneje so se delnice gor dvignile. In vi ste zaslužili že 30 tisoč evrov na tem – vsaka vam čas, vsaka vam čas. Tukaj zna biti tudi konflikt interesov. To je stvar za KPK, tudi. Se pravi, vi ste v tem trenutku, ko ste vi kupili delnice, in naša borza, ki je tako majhna in kjer se tako premika vse skupaj na hitro, kjer dve operaciji spremenijo za 2 %, 3 % takoj nihanje gor in dol. Vi ste dali eden znak investitorjem in so se spraševali – čakaj malo, če ta človek, ki je na vladi, kupuje za tak denar te delnice, pomeni, da nekaj tukaj se bo dogajalo. Glej ga zlomka, slučajno en teden potem gre gor, krepko gor vrednost delnice. O izviru premoženja me ne briga, to je vaša stvar, saj ste itak prijavili verjetno vse to KPK. Vas samo spomnim, da smo že imeli en primer 400 tisoč evrov premoženja, ki vaš [[…]], glede katerega še danes ni pojasnjen izvor, ampak me ne briga, ni moj problem. Sedaj gremo na Zakon o vodah na hitro. Pri tem zakonu je bil omogočen zasebni interes določenih interesentov tukaj. To je to. Vi ste rekli, da je bil zakon v redu, ni bil v redu, kar je. To ni nič res, ker ne bi Slovenija skočila v zrak, če bi bilo vse v redu. Vi ste praktično ignorirali vsa zapisana načela. To je to. Tako mednarodnih pravnih aktov kot domačih zakonov, zavestno, minister, zavestno. Ne bom govoril, da niste sklicali nič, da nikoli ni vedel nič za nič, saj zato se je tudi zgodilo vse to. Vi ste praktično kršili Ustavo, saj je to ugotovil tudi Varuh človekovih pravic. Vi ste kršili Ustavo. Za vse te reči, ki vam jaz sedaj tukaj navajam, ste tukaj. Ne samo za tistih 14 let nazaj. Ali se zavedate tega? Ker ste govorili samo od Petana. Briga mene od Petana. Če je naredil napako in v večini [[nerazumljivo]]pregon, naj ga preganjajo tisti, ki so za to plačani, nismo mi zato tukaj. Od Petana me ne zanima popolnoma nič. Sedaj je tudi jasno, minister, za tisti vaš Zakon o vodah, to je bila ena totalna polomija. Čisti fiasko. Že tam bi navaden minister rekel – jaz zapustim, ker ne verjamejo v mene, vidijo, kar je; in bi šel. Sedaj že tretjič, ko bi moral odstopiti, če bi kolikor kaj bilo tu resnice. Bom jaz zaključil z odpadno embalažo, ker tukaj je nastal problem s tonažo, tudi tukaj se odpira ta embalažnina in vse te reči, kar je. Pojavilo se je krepko večje število odpadne embalaže od kasirane, če bomo rekli tako po domače, da ljudje, ki nas gledajo, razumejo. Ker mi govorimo o tej odpadni embalaži in drugo, ampak ogromno ljudi niti ne ve, za kaj gre. Pojavilo se je krepko več te embalaže kot tiste, kar je bilo pokasirane. Samo to je bila vaša krivda, minister, je bila vaša krivda, ker v določenem času niste izdajali dovoljenj. In ker niste izdajali dovoljenj, so se nakopičili tudi kupi reči in vse, kar je bilo treba. In sedaj ste hoteli vi na hitro to stvar rešiti. In kaj ste hoteli na hitro? Do danes je veliko podjetij delalo v tem in je bila tudi konkurenca, kar je, zdrava konkurenca. In če je dosti podjetji, ki dela notri konkurenco, se pravi, je prav, da je. Ni tako kot ste vi pri gorivih naredili. Kaj ste naredili pri gorivih? Ste odprli tržišče, trg in trije ponudniki, ki so v Sloveniji, so se zmenili kartelno in sedaj imamo mi 1 evro in pol nafto, 50 % več kot pred dvema letoma. 50 % več, ker ste odprli trg. Kartelno dogovarjali. In ne govoriti meni, da je samo 5-odstotna marža, so v davkih, ki se da igrati, v davkih so naredili drugi nove cene notri. Je naredila Avstrija, je naredila Italija, so naredili v Franciji, v Španiji, samo Slovenija ne more, ker pride prav, ker vi ste toliko denarja dali ven, da rabite drugi denar notri. Na komu? Vse v žepe državljanov. Samo to znate, okej. Vi ste sedaj glede teh odpadkov, če bom tako omenil, z eno potezo vi bi rešili situacijo in bi dal monopol Slopaku. To je dejstvo. Slučajno direktor Slopaka je Boštjan Aver, je SDS-ovec, slučajno. Tudi on je SDS-ovec. In bi dali monopol njemu, Slopaku. Nima niti svojih lastnih prevozov, ne kamionov, nima nič; ampak on je važen, on mora to dobiti. Razumete. Ne mi govoriti od tega, sem prodajal do 10 let nazaj sortirnice, poznam vse, kar se komunalnega sveta tiče v Sloveniji, minister, vse. Več kot vi. In vidim točno, kateri so bili konkurenti, katere firme so delale, zakaj so delale. Zakaj ste naredili investicijo 120 milijonov CeROD-a v Ljubljani – brezzvezno, ki ne funkcionira, zato ker kapacitete ni dovolj velike, bi bilo bolje, da bi bilo več manjših, ampak se ve, zakaj je bilo to narejeno tudi tam. Ne bomo govorili o tem. In vemo sami, da pa v odpadkih se dogajajo največji mafijski posli. To je svetovno znano. Italija je vsak dan v mafijskih poslih prav zaradi tega. Tukaj spet želite postaviti SDS-roko na odpadke in na reči, kar je treba. Vi se smejete, ampak jaz vam povem tako, kot je. Ja, vidite, jaz to vidim [[oglašanje iz dvorane]] Jaz mislim, da to je to, razumete. Sedaj bom jaz zaključil in bom govoril še malo od podpori, da ostane nekaj minut še. V koaliciji imate itak pisano, da se ministrov ne rukne, in to smo videli mi – vseh, kar jih je bilo do sedaj. Se pravi, karkoli lahko narediš, kriminalna dejanja, ki smo ugotovil, kakšna so bila, obtožbe, domnevne reči, obtožbe KPK, integriteto z najnižjim nivojem, brez etike, morale, nečloveška in režimska ravnanja na ulicah, ker to se dogaja, to bomo v ponedeljek obravnavali, kar je, poniževalnega izobraževalnega odličja – ne bom govoril tu, in glede otrok, vse je bilo v redu, to je bilo vse v redu, vsi so šli mimo, brez nobenih problemov, kakor da ni nič. Eden je moral odstopiti zaradi enega stavka, eden pa ima nad sabo tožbe, kriminalne reči in ne vem kaj vse – in se drži stolčka, razumete, in kar je. Mi smo točno prej razumeli tudi gospo Ivo Dimic, ki je govorila o tem – podpore naše stranke nima več, to je enostavno povedano. X bodo pritisnili tukaj, razumeš. In to je drugo in te podpore ne bo več, samo to bodo naredili, ker to je tudi Tonin rekel, in si pilatovo umijete roke – NSi, pilatovo se boste umili. In karavana potem normalno, karavana teče dalje, so na plakatih white boysi, ki se kažejo, kako so oni, jim je stopila v glavo moč in vse. Jaz zdaj upam samo še na razsodno razmišljanje ostalih, ki niso v koaliciji, ne bom razumel nikoli SNS-ja, ampak me niti ne zanima. Zdaj imamo tudi nekaj poslancev, ki so postali nepovezani, ma nisem razumel še niti statusa, kakšen je. SMC – če obstaja, ne obstaja, če je Konkretno, če je una šla k Novi deželi, je v SMC?! Mislim, človek ne razume več nič. Razumeš? To ne razume več nič noben, tako niti ne ve, kaj bo glasovala, ne bo glasovala in kar je. V glavnem, jaz bom zaključil zdaj, predsednik. Mi v stranki SAB prav zaradi navedenih zadev, ki niso za 14 let nazaj, ampak so vse te nove, kar so tukaj, vseh šest poslancev bomo potrdili interpelacijo, toliko da veste. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima minister mag. Andrej Vizjak. Izvolite. Pa prosim za mir v dvorani.
Jaz bi rad spoštovanemu poslancu odgovoril na nekaj vprašanj. Jaz rad tukaj debatiram z vami, škoda, ker imam samo tako malo časa, drugače bi ga več najavil, sem najavil maksimalen čas, ker je zelo zanimivo, kar slišim. Ko ste ravnanje z odpadno embalažo povezali s Slopakom oziroma s kakršnokoli vladno, mojo odločitvijo in tako naprej. Jaz bi vas prosil –v splošni obravnavi bo tudi zakon o varstvu okolja in odpadkov, celo poglavje –, da si podrobno preberete, kako je zamišljeno – proizvajalčeva razširjena odgovornost. Vsi tisti, ki dajejo izdelke na trg in ki povzročajo odpadke po koncu življenjske dobe ali zaradi embalaže, bodo organizacijsko in finančno odgovorni, da vzpostavijo sistem ravnanja z odpadki. Ne vlada, ne ministrstvo in ne Vizjak. Proizvajalci embalaže bodo morali ustanoviti eno organizacijo, ki bo upravljala z odpadki. In od kod vam, da bo to Vizjak določil in da bo to Slopak. Mislim, to je res pravljičarstvo, to pa res moraš imeti domišljijo, da prideš do takih zadev. Ministrstvo se s tem ne sme in ne želi ukvarjati. To morajo narediti tisti, ki so za to odgovorni, to so pa tisti, ki dajejo odpadke na trg. Jaz upam, da bomo zaključili s to zgodbo danes, ker taka podtikanja pa so res čisto brez minimalne osnove. Drugo, kar je, spoštovani, moje premoženje. Verjetno je zanemarljivo v primerjavi z vašim, ampak sem ga zaslužil in poročam o njem Komisiji za preprečevanje korupcije, v skladu s slovensko zakonodajo, imajo vpogled v moje premoženje, imajo vpogled v spremembo premoženja in zavedam se svoje odgovornosti, tudi do mene, moje prihodnosti in do moje družine, kako ravnati in nakupovati delnice oziroma se zakreditirati. Vendar se s tem poslom že ukvarjam kakšnih 30 let, tako da ni to od včeraj, delnice Petrola sem imel že davno, preden sem postal minister, pravzaprav sem jih pridobil z zamenjavo lastniških certifikatov, takrat sem postal delničar Petrola. Kar pa se tiče kopičenja smeti in pripisovanja temu, da so kriva neizdana okoljevarstvena dovoljenja; ravno tu je nastal problem. Takrat ko so bila izdana okoljevarstvena dovoljenja, se je pobiralo samo polovico smeti iz skladišč izvajalcev javnih služb. In to je bil v bistvu problem, ker niso želeli pobirati tistega, kar se je tam nakopičilo. Ta problem v celoti rešujemo v Zakonu o varstvu okolja, jaz bi bil zelo vesel, da bi bil v mandatu tega Državnega zbora tudi sprejet.
Hvala lepa. Replika, Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Podpredsednik, postopkovno bi imel.
Postopkovno. Izvolite.
Jaz bi samo prosil, da kolega Bandellija opozorite, interpelacija se je začela ob 10. uri dopoldan. Prej je minister šel za dve minuti iz dvorane, seveda kolega Bandelli je to izrabil – za vse tiste, ki spremljajo sejo Državnega zbora. Tudi naši ministri, pa ne glede v kateri vladi so, so samo ljudje. In verjetno minister ima po šestih urah sedenja in odgovarjanja poslankam in poslancem tudi kakšno človeško potrebo [[…]]
Kolega, prosim, prosim, da se omejite na vodenje seje.
Prosim, da opozorite kolega Bandellija, da to ne zlorablja. Državni sekretar ministrstva skozi sedi v dvorani in tudi v tistem trenutku, ko je minister šel ven za dve minuti, je zapisal stvari, ki jih je gospod Bandelli rekel.
Kolega Podkrajšek, prosim.
Se opravičujem in hvala za razumevanje.
Ni se treba opravičevati, ampak ne počnite tega. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Robert Polnar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Namen današnje interpelacije je prikazati angažirano interakcijo njenih predlagateljev z dvema raznorodnima fenomenoma in izzivoma v slovenski družbi – z denunciacijo in z demagogijo. Obče je poznano, da jih je veliko med Slovenci, ki so dobrosrčni in poduhovljeni ljudje, ki radi pomagajo svojemu bližnjemu. Če je potrebno, bi taki cel svet obrnili na glavo, samo da bi svojemu rojaku ali rojakinji storili kaj dobrega. In to brez kakršnegakoli nadomestila, ne denarnega ne materialnega. Ta predstava se mi vrti pred očmi od trenutka, ko se je v javnosti pojavila 14 let stara crkovina. Posnetek, na katerem takratni minister za gospodarstvo in sedanji minister za okolje in prostor izgovarja razuzdanosti, popolnoma neprimerne njegovemu položaju. Kakor vsaka druga crkovina tudi ta zaudarja. V svetu zoologije je poznano, kdo se ukvarja s crkovino – mrhovinarji. Ali je zadeve iz živalskega sveta mogoče aplicirati na humane odnose, na človeške stvari? To je, vidite, kolegice in kolegi, veliko vprašanje. Eden najbolj razsvetljenih umov v človeški zgodovini Voltaire bi ob taki zadevi pripomnil – Tu ste mi dali snov za marsikako razmišljanje. Razumno je predpostaviti, da je dal posnetek v javnost nekdo, čigar motiv je čista poštenost in pravičnost. Čakal je 14 let. Vmes je kombiniral posnetke. Proces ni bil hiter niti preprost, verjetno tudi ni bil čisto poceni, toda našemu filantropu ni bilo žal vloženega truda. Z vsem srcem in dušo se je lotil dela, samo da bi plemenito, požrtvovalno in nesebično zagodel totalno umazanijo, da bi brezmejno zaribal aktualnega ministra za okolje in prostor. Če obstaja Dantejev inferno, pekel torej, potem je v njegovem osmem krogu in v deveti kotanji tega osmega kroga zagotovo tudi nekoliko večja soba. To je soba, ki je Satanu nenavadno ljuba. V tej sobi se Satan počuti domače, med svojimi. V tej sobi se Satanu ni treba pretvarjati, da je bolj prefinjen, kot je v resnici. Na vratih te sobe pa je napis in na tem napisu piše – slovenski zmeneti in sejalci razprtij. To je približno vse, kar je možno povedati o tej brezupni žalosti. Minister se je, kolikor sem zasledil, celo opravičil za nekatere izmed svojih izgovorjenih budalosti. Nerodno pri vsem tem pa je, da naši ljudje ne vedo, kaj naj počnejo z opravičilom. Ne cenijo moralne vrednosti in lepote opravičila, ne cenijo upanja, ki ga to dejanje skriva v sebi, in ne cenijo obljube, da bodo stvari v prihodnje postale boljše. Kadarkoli se kdo opraviči, se mi Slovenci namrščimo in odmahnemo z roko. Opravičilo nas razjezi skorajda še bolj kot razlog, ki je bil povod, da je bilo opravičilo izrečeno. Pustite to – bi mnogi zlovoljno zaklicali, pa če bi Willy Brandt padel na kolena pred njimi. In to je tisto, kar je najbolj zarukano, kar je oholo in kratkovidno. Ne le da Slovenci neradi sprejemamo opravičila, tudi opravičujemo se skrajno neredko. Generalno gledano, smo mi morda celo edini popolnoma brezgrešen narod. Vse same poštenjačine in pravičniki. Nihče od nas ni nikoli storil ničesar sramotnega, če pa že, je to moral storiti zato, ker je to bilo za nekakšno višje dobro, za srečnejši jutri naših otrok. Tako bi lahko cel dan našteval prepričane bezjake, ki so celo življenje neoporečni, živa poštenost, pravičnost in vrlina. Prvi del interpelacije je torej propaganda, propaganda denunciranja, propaganda ovajanja, prijavljanja z namenom škodovati. Gre za povzdigovanje treh lastnosti, povzdigovanje tiholazništva, potuhnjenosti in zahrbtnosti. V tej navezavi se lahko spomnimo tudi na primer takratnega še kandidata za sodnika Ustavnega sodišča – Svetliča. Protagonist poniglavnosti, s katero je poskušal preprečiti njegovo izvolitev, se je, ne brez ponosa, javno bahal, da si je denunciacijo shranil za čas, ko jo bo lahko karseda učinkovito uporabil. In pri nas je to bilo sprejeto kot vrhunska vrlina, namesto da bi mu sporočili, naj vzame dober zalet in se pobere k vragu. Fenomen denunciranja je vsekakor zanimiv, tudi ni, zgodovinsko gledano, nekaj novega. Sovjetski totalitarizem denimo je s kultom Pavla Trofimoviča Morozova povzdignil denunciacijo na nivo moralne vrline. Pavel Morozov je bil 13-letni sovjetski pionir, ki je svojega očeta ovadil NKVD, zato ker je oče nasprotoval kolektivizaciji kmetijstva. Oče je končal seveda v koncentracijskem taborišču, malega Morozova pa so njegovi sorodniki kasneje likvidirali. V času perestrojke je bilo ugotovljeno, da je bila celotna zgodba izmišljena, toda v času najhujšega Stalinovega terorja, sredi tridesetih let pa do začetka 2. svetovne vojne, je ta zgodba še kako odigrala svojo vlogo in svoj smisel. Nekaj milijonov ljudi je zaradi tega ostalo brez glave. Nobena novica ni, gospe in gospodje, da se totalitarni režimi in njihovi represivni aparati opirajo na denunciacijo, na ovajanje, na prijavljanje z namenom škodovati. V Sovjetski zvezi in v Tretjem rajhu je denunciacija dosegla takšne razmere, da je povzročila resne težave in praktične probleme tako NKVD kot gestapu. Postalo je namreč nemogoče razlikovati lažne in pretirano prizadevne prijave od tistih, ki so imele minimalno operativno vrednost. Od takrat pa do danes so se časi korenito spremenili, toda mi danes na Slovenskem, v parlamentarni demokraciji leta 2021 še vedno govorimo o klasični denunciaciji. Danes ni potrebno ovajati tajni policiji, dovolj je, da se denunciacija pošlje kateremu od revolverskih medijev in brechtovsko vodno kolo začne svojo razigrano igro. Je pa seveda tukaj moralna dilema, zakaj bi bilo denimo denunciranje družinskih članov strašnejše od denunciranja samega po sebi, od denunciranja kogarkoli. Če pristanemo na različno moralno vrednotenje denunciacije družinskih članov v razmerju do denunciranja koga drugega, s tem samo utrjujemo kulturo ovaduštva, družina pa v tem primeru prevzema vlogo varuha lažne morale. Denunciacija je tako na Slovenskem, očitno, ne še, ampak postaja, celo ima dobro perspektivo, da postane nekaj povsem običajnega in vsakodnevnega; nekaj, na kar se pristaja iz oportunizma ali pa zaradi strahopetnosti. Grozljiva pa postane šele takrat, ko postanemo sami subjekt njene obtožbe. Mora pa nam biti nekaj jasno. Denunciacija kot ultimativna družbena krepost ima samo dve predvidljivi poti – nepovrat in izginjanje. Drugi konstitutivni element interpelacije pa je demagogija, dajanje lažni obljub ali pa laganje za pridobivanje zaupanja ljudi in s tem politične moči, laž torej v politiki. S tem v zvezi govorim o Zakonu o vodah. Zakon o vodah je uvajal, spreminjal pravzaprav samo en člen, ki je govoril o posegih na vodno in priobalno zemljišče. Znotraj tega sta bila dva odstavka določena, ki sta govorila o gradnji enostavnih objektov in o gradnji objektov v javni rabi. To se je na veliko izpostavljalo, ni pa se izpostavljalo tisto, kar je bilo uvrščeno v zakon oziroma v ta 37. člen in je govorilo o vodnem soglasju, ki ga mora investitor pridobiti od državnega organa, od Direkcije za vode. Nikoli se ni govorilo o tistih šestih omejitvenih dejavnikih, ki jih mora potencialni investitor pridobiti od državnega organa, od Direkcije za vode. To se pravi, da ne more pridobiti soglasja, če s svojim dejanjem poslabšuje stanje voda, ali onemogoča izvajanje javnih služb, ali omejuje obstoječe posebne rabe voda, ali pa da je njegovo dejanje v nasprotju s cilji upravljanja z vodami. Nikoli se ni govorilo o določbi zakona, da za kakršnekoli posege morajo biti v vodnem soglasju določeni ukrepi, potrebni za izravnavo vplivov nameravanega posega na doseganje ciljev upravljanja voda. Govorilo se je samo o tem, kako bo državni organ Direkcija za vode vsakomur, ki bo prišel tja in bo imel denar, izdala vodno soglasje, kot da so državni uradniki na Direkciji za vode sama neka amorfna množica ljudi, ki jo lahko vsakdo, ki ima denar, obvlada, kakor hoče. In to so govorili ljudje, ki bodo v zelo kratkem času prevzeli Ministrstvo za okolje in prostor in bodo s temi ljudmi delali, bodo njihovi sodelavci. In tukaj seveda, kolegice in kolegi, govorimo o nečem, čemur se pravi laž v politiki. Ni bilo omenjeno niti tisto osnovno, kdo je tisti, ki ima v slovenski republiki ingerenco o oskrbi s pitno vodo. Prevara, prevara, namerna zavajanja in gole laži – to poznamo že od začetkov zgodovine kot legitimna sredstva za dosego političnih ciljev. Resnicoljubnost ni bila nikdar šteta med politične vrline. Laž pa je v politiki vedno veljala za dovoljeno sredstvo. Kdor se zamisli nad temi dejstvi, se lahko začudi, kako malo pozornosti je bilo laži namenjeno v našem političnem mišljenju. Po eni strani z vidika bistva delovanja, po drugi pa glede na našo zmožnost, da v mislih in dejanjih zanikujemo dejstva. Ta aktivna, celo agresivna zmožnost laganja se opazno razlikuje od naše pasivne dovzetnosti za zmote, iluzije, napake v spominu in od vsega, kar je mogoče pripisati zatajitvi čutil in miselnih organov. Delovanje je pravzaprav delo politike. Ko govorimo o laganju, še zlasti o laganju tistih, ki delujejo, bi torej ne smeli pozabiti, da se laž v politiko ni prikradla po naključju, zaradi človeške grešnosti, zato moralna ogorčenost ne bo mogla doseči, da bi izginila. Zavestna lažnivost ima opraviti z možnimi stanji stvari. Prav zaradi te možnosti je prevara do določene mere tako enostavna in mikavna. Z razumom nikdar ne pride v konflikt, saj bi bile reči dejansko lahko tudi take, kakor zatrjuje lažnivec. Laži se zdijo razumu pogosto bolj jasne in privlačnejše kakor resničnost, saj ima lažnivec veliko prednost, ker že vnaprej ve, kaj bi občinstvo rado slišalo. Svoj prikaz prikroji, da postane sprejemljiv za javnost, in skrbno pazi, da bo dovolj prepričljiv, resničnost pa ima neprijetno lastnost, da nas sooča z nepričakovanim, s tem, na kar nismo bili pripravljeni. In resničnost v primeru Zakona o vodah je, kolegice in kolegi, da je oskrba s pitno vodo izvirna pristojnost lokalne samouprave, da oskrbo s pitno vodo, ki je na Slovenskem izjemno kvalitetna, izvajajo občine, da so viri pitne vode v lasti občin, da je distribucijska infrastruktura v lasti podjetij, ki so v stoodstotni ali pa v prevladujoče večinski lasti občin. In kadar govorimo o oskrbi s pitno vodo, moramo vedeti nekaj. Gre za tehnologijo. Gre za cevovode. Gre za vodohrane. Gre za črpališča. Gre za razbremenilnike. Gre za klorirne postaje. In vse to je v lasti občin. Vse to obnavljajo in izgrajujejo občine. Zato govoriti o tem, da je kdorkoli obranil pitno vodo, provocira samo eno vprašanje – Pred kom pa? Pred kom pa je obranil pitno vodo? Pred občino? Ali pred svojo zarukanostjo? Ali pa pred svojo obremenjenostjo z lažmi z družbenih omrežij, ki provocira nič drugega kot iracionalno mržnjo do vsega? Do političnega sistema, do medicinske znanosti, zdaj vidim, do medijev, do česarkoli. In vidite, to je tisto, kar je nesprejemljivo. Nisem naiven. In jaz vem, da čisto v vsaki slovenski občini obstajajo poniglavci in izrodki, ki bi za dobro provizijo bili pripravljeni, recimo temu, vsaj distribucijo pitne vode oddati v koncesijo kakemu zasebniku. Toda nekaj povsem drugega je, koliko imajo ti ljudje dejanske politične moči, da lahko sprejmejo tako odločitev. Nekaj povsem drugega je, ali imamo mi v tej državi kakršnegakoli župana ali pa županjo ali pa občinski svet, ki bi bil pripravljen sprejeti kaj takega. Nimamo! Zato je govoriti o obrambi pitne vode kretenizem brez primere. Lažnivec v normalnih okoliščinah tovrstne resničnosti ne bi mogel preglasiti, ker zanjo ni nadomestka, toda pri nas normalnih okoliščin ni. Naj bo tkivo neresnic lažnivca še tako veliko, ga nikoli, pa čeprav bi si pomagal tudi z računalnikom, ne bo dovolj, da bi to tkivo prekrilo resničnost dejanskega. In resničnost dejanskega v tem primeru je, da je oskrba s pitno vodo v izvirni pristojnosti občin. Sedaj si zamislite, kolegice in kolegi, hipotetično situacijo. Da mi izvirno pristojnost lokalne samouprave za oskrbo s pitno vodo prenesemo v roke naših normalizatorjev. Normalizatorjev, ki so hkrati apologeti divjaštva in ki so hkrati zagovorniki tiholazništva, potuhnjenosti in hinavstva. Ali kdorkoli od vas misli, da bi v takem primeru imeli mi še vedno tako kvalitetno oskrbo s pitno vodo, kakršno imamo danes? Če kdorkoli to misli, naj misli, ampak pravim mu nekaj drugega – naj raje premisli še enkrat. Lažnivcu se sicer res lahko posreči prodreti s poljubnim številom posameznih neresnic, vendar pa bo kmalu izkusil in slej kot prej spoznal, da se laž ne obnese, če lažeš iz principa. To bi pa lahko bil eden od naukov, ki jih lahko izluščimo iz današnje interpelacije in iz zastrašujoče moči zaupanja njenih predlagateljev v moč laži. Gospe in gospodje, mi se nahajamo še vedno v komplicirani družbeni, epidemiološki in ekonomski situaciji. V zmedi te drseče in spreminjajoče se zdravstvene in gospodarske krize se izgublja ne le teoretska konsistentnost njenega pojasnjevanja; izgublja se tudi jasnost in kredibilnost ukrepanja in iskanja odrešujočih rešitev. Vedno bolj se vrtimo v začaranem krogu, tudi današnja interpelacija je dokaz temu, zato se izpostavlja kot imperativ prenehanje tekmovanja v tem novoslovenskem stupidarijskem simbolizmu. Vsi smo proti vsem in nihče več ni za. Vsak bi reševal sebe na račun drugih; hkrati pa smo ali pa so zmedeni zaradi nerazumevanja spreminjajočih se interesov in preferenc in ne vedo, ali je tisto, kar hočejo, sploh uresničljivo. Osrednji problem pa še vedno ostaja politično uravnoteženje ekonomskih protislovij in politična vzdržnost ekonomskih izhodov iz krize. Pravi javni interes v vsej tej zmedi je, da ima Slovenija ne glede na sestavo aktualne vlade in ne glede na politično inklinacijo vlade v vsakem trenutku politično kapaciteto za ugotavljanje in utrjevanje javnega interesa. Z drugimi besedami povedano, da politični odločevalci iz osebne koristi delamo v javnem interesu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Nataša Sukič, postopkovno. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, imam dva postopkovna predloga. Prvi je, da skladno s svojo prakso, ki jo uveljavljate zadnje čase, bi morali prekiniti tudi kolega, ki je govoril o Morozovu, o Dantejevem infernu pa o vsem živem. Potem si je vzel dobršni del časa za žalitev ljudi in govoril le vse živo, samo o interpelaciji ne, ki jo je – mimogrede – preimenoval denunciacijo in tako naprej. Prosim, da drugič tudi njega zamejite v tem, tako kot nas ostale. Moj drugi postopkovni predlog pa je, da naj se kolega, tako kot je javno žalil 680 tisoč državljank in državljanov, jim govoril, pripenjal stvari, da so to kretenizmi, kar so pisali, lažnivci, da gre za tiholazništvo, potuhnjenost, hinavstvo, in nam je svojo verzijo Zakona o vodah tu interpretiral, ker on je očitno lastnik vseobče resnice, vsi ostali smo pa itak kreteni, ki širimo kretenizme in laži; da se torej opraviči 680 tisoč državljankam in državljanom za ta nezaslišan napad na to, kar so izrekli na referendumu. Pa ne moreš zlorabljati seje Državnega zbora, namenjene interpelaciji in ne denunciaciji, spoštovani, zato da žališ državljanke in državljane, se dvigneš nad njih kot veliki vseved, kot veliki imetnik edine zveličavne resnice. Vsi drugi smo pa vse, samo ne neki inteligentni ljudje, ki razumemo, kaj v nekem zakonu piše. In potem tu prodaja svojo resnico na res zavržen način. Zahtevam, kot je javno napadel vse te ljudi, da se tudi javno opraviči. Hvala.
Hvala lepa. Poglejte, sedma ura razprave teče. Nastavke za to razpravo so zagotovili tisti, ki so pred menoj vodili sejo. Mislim, da je bilo samo eno opozorilo izrečeno, in še to pri stališču poslanske skupine, pri Slovenski nacionalni stranki. Govorili ste vsi o vsem mogočem, ne o točkah interpelacije. Drži, da je kolega Polnar nekoliko, bi rekel, iz poznavanja literature tudi definiral posamezne stvari. Je pa dejstvo, da je ta interpelacija zgrajena, kot se je videlo, na konstruktu. To se pravi, na neki namerni zgodbi izpred 14 let. Govoril je stvari, ki so povezane, ne vem, z zastaranjem [[nerazumljivo]]in tako naprej, ampak to je pač definiral problem. V tem delu ne vidim jaz tovrstnih težav. Kar zadeva pa opravičilo, to boste urejali pa drugje. To ni stvar Poslovnika Državnega zbora. Postopkovno ima najprej Rudi Medved, če želi postopkovno. Želite besedo kot predlagatelj?
Ne, gospod podpredsednik, kot predlagatelj bom počakal, da se minister vrne, ker imam nekaj vprašanj zanj.
V redu. Postopkovno ima Nataša Suklič. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, še enkrat postopkovno predlagam, da ste precizni, če že tu interpretirate. Prvič, imejte enake vatle, tako kot imate vsak dan, kadar vodite sejo. Tukaj je gospod Polnar govoril vse drugo, samo o interpelaciji ne. In ta interpelacija, spoštovani, vi pravite, da je zgrajena na konstruktu, ta interplelacija ima štiri točke. Ena izmed njih je recimo referendum. In gospod Polnar se je zelo orientiral tudi na referendum in je 680 tisoč ljudi označil za vse živo, od kretenizmov, lažnivcev, tiholazništva, potuhnjencev, hinavcev, ne vem; skratka vsi skupaj smo, po domače povedano, butlji, ki ne razumemo tega zakona. In nam je seveda odpel tule svojo verzijo in razumevanje zakona na zelo zelo neprimeren način za poslanca Državnega zbora. Tako da zahtevam ponovno, da se opraviči javnosti za izrečeno. Vi pa, prosim, da ne interpretirate, kot da je ta interpelacija zgrajena na konstruktu, ker je sestavljena iz štirih točk. In samo ena govori o glupih davkih, za katere vi pravite, da je konstrukt, ampak nismo na sodišču. Smo v Državnem zboru, tako da ne veste, ali je konstrukt, tako kot jaz tega ne morem stoprocentno vedeti. Hvala lepa.
Kolegica, še enkrat povem. Opravičila ne bo in ne boste zahtevali od nikogar v tem državnem zboru, ker to ni predmet poslovnika. To je stvar vas. Kar zadeva pa poudarke, ki jih je kolega Polnar povedal, pa slonijo na denunciaciji, na demagogiji in pa na lažeh v politiki. Mislim, da sem te tri ključne poudarke zaznal; in vsako od teh stvari je pripel pač na eno izmed poglavij. Kako si on definira vprašanje na referendumu ali pa razloži Zakon o vodah, ki je bil na referendumu, je pač njegova stvar. On je povedal, mislim da, bistvo zakona, je pa povedal pač, kako je bilo to prodano javnosti. In tukaj ne vidim jaz posebne težave, vam kar odkrito povem. Robert Polnar, replika. Ne želi replike. Postopkovno, gospod Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Jaz bi samo prosil, da poslanka Levice ne zlorablja postopkovnih postopkov za vsebinske razprave in za napade in izzivanja [[…]]
Kolega [[…]]
[[…]]na poslance, ker ji pač ne moreš odgovoriti niti z repliko niti z ničemer. Kot drugo pa koristi in troši dragoceni čas, ki ga imamo vsi na voljo [[…]]
Kolega Doblekar [[…]]
[[…]]s temi svojimi mahinacijami. Hvala lepa.
Postopkovni predlog je namenjen meni, ne kolegu, ki razpravlja. In tudi vas opozarjam, da ne zlorabljate postopkovnih predlogov oziroma kršite poslovnik. Na vrsti je Marijan Pojbič. Za njim pa bo dobila besedo Tina Heferle. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Jaz moram reči in se moram postaviti v bran gospodu Polnarju, ker je danes zelo jasno neke stvari tukaj predstavil in povedal. Problem je morda, da res kdo od poslank in poslancev, ki sedi v tem državnem zboru, pač tega ne razume na tak način, kot je on to povedal. In to pač na žalost se ne da pomagati. Gospod Polnar, jaz se z vami strinjam v tistem delu, kjer ste zelo jasno poudarili – laž na laž pomeni, tridesetkrat izrečena laž postaja resnica. In dejstvo je in definitivno je resnica, da ta interpelacija je zgrajena na insinuacijah, na laži in na prikrojeni resnici in tako dalje. Jaz sem prepričan, da ta interpelacija nima niti ene najmanjše osnove za to, da je danes minister Vizjak interpeliran. Morda bom začel s tem in povedal to, da ta interpelacija in ta montaža tega posnetka je namenjena temu, da bi poskušali tisti, ki obvladujejo iz ozadja okolje in prostor, preprečiti vsakršne spremembe v dobro ljudi na tem področju. Poglejte, zadnjih 10 let ali pa še več se na tem področju praktično ni storilo nič. Stali smo na mestu. Pojavljali so se problemi, pojavljali so se zažigi, ne vem kaj vse se je zgodilo v tem času, ampak se ni zgodilo nič. In da pritrdim temu, kar sem sedaj povedal, je med drugim zelo pomembno tudi to, ko je padla oziroma ko je odstopil predsednik prejšnje vlade Marjan Šarec, je med drugim v svoji odstopni izjavi povedal naslednje – s to vlado ne morem zadovoljiti ljudi, ne morem upravičiti visokih pričakovanj ljudi, in tako dalje in tako dalje. In med drugim je povedal tudi: »Osnovni problem je bil mogoče tudi ta, da je vsak hotel iskati svoj prostor pod soncem, da se je ves čas majalo čoln.« In potem na to je Luka Mesec dejal naslednje, citiram: »Ta koalicija ni več imela nobenega smisla, ukvarjala se je samo še z medsebojnim komolčenjem in kadrovskim kopičenjem. Nekaj se je zapisalo, izvedlo pa se ni. Za odstopom Marjana Šarca najbrž tiči grenko spoznanje, da s to koalicijo ni bilo možno izvajati politik. Ta koalicija se je sesula sama vase.« Alenka Bratušek je povedala naslednje: »So področja, kjer pravzaprav nismo naredili veliko ali skorajda nič. Želimo si, da Slovenija čim prej dobi stabilno, trdno vlado, ki bo znala delati kot tim. To smo pri tej vladi,« torej vladi, ki jo je vodil Marjan Šarec, »na žalost pogrešali.« In poglejte, kako zanimivo. Pride vlada Janeza Janše, pride minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak in začnejo resno delati. Resno delati. Resno se lotijo tistih ključnih dilem in problemov, ki so pred slovenskim ljudstvom. In kaj se zgodi potem v nadaljevanju? Seveda, ko so se začele sprejemati na področju okolja in prostora pomembne spremembe, pomembne in pozitivne rešitve, se začne razmišljati – strici iz ozadja in njihova ekipa in medijska združba, levičarska –, kako pa sedaj to zadevo ustaviti. Seveda potem začnejo razmišljati – čujte, kaj pa bi mi našli takšnega, da bi ministra Vizjaka ustavili, da ne bi peljal rešitev, ki so še kako pomembne za prihodnost te države, naprej. In seveda potem se je očitno nekdo, ki je tu sodeloval, ko se je to snemanje dogajalo, ker to je lepljenka štirih posnetkov, spomnil – E, zdaj pa mi lahko iz teh različnih pogovorov naredimo eno zlepljenko, ki jo bomo poskušali plasirati preko medijev in pritisniti na ministra Vizjaka, da ga ustavimo pri svojih rešitvah, ki jih predlaga za lepšo in boljšo prihodnost naše države, naše družbe. In po moji oceni, po tem, kar je danes minister Vizjak povedal, to, kar je zapisal, in danes tukaj vsaj desetkrat ponovil, je povedal dovolj jasno, kaj je bil njegov cilj in kakšen cilj je zasledoval, ko se je odločil, da se je pogovarjal s Petanom. In ta cilj je bil zaščititi državno premoženje. In kljub njegovim naporom mu to ni uspelo, ker se vidi, kako je Petan potem z njegovo ekipo in s temi strici iz ozadja to zadevo speljal; in danes praktično to podjetje, Terme Čatež, o katerih govorim, praktično uničil in državo oškodoval ne vem za koliko, skoraj 100 milijonov evrov. In on še vedno sedi na direktorskem stolčku. In potem če vse to povežeš, ti postaja jasno, zakaj se je v tem času to zgodilo, tri ali pa štiri mesece pred volitvami, ministru Vizjaku, in da je ta zadeva prišla v medije, v socialistično-komunistične, bom tako rekel, medije. Na žalost moram to povedati, ker je res. Ker je neverjetno, kakšna je medijska scena še v naši družbi in kdo je tisti, ki to počenja, kar počenja, da zagovarja elito in pritiska na vse tiste, ki delajo za to, da bi spremenili Slovenijo in vrnili Slovenijo Slovencem, ne pa ozki hudodelski združbi, da ne bi ta ozka hudodelska družba ima Slovenije v upravljanju, tako kot jo je imela v vseh socialističnih vladah. Ta vlada je tista, ki je začela spremembe. In Ministrstvo za okolje in prostor je izjemno aktivno. Bom potem povedal, zakaj, kaj vse je naredilo v tem kratkem času. In da se malo še osredotočim na Zakon o vodah. Tu, kjer je gospod Polnar zelo jasno neke stvari povedal, ni žalil nobenega tistega, ki je glasoval proti zakonu, in niti tistega, ki je glasoval za zakon, povedal je samo resnico. In zdajle bom prebral dve stvari, in sicer razlogi, cilji novele Zakona o vodah. Predlog novele Zakona o vodah je vseboval dve ključni vsebinski rešitvi, ki nista bili ključni in pomembni iz sistemskega in vsebinskega vidika varovanja okolja oziroma voda, predstavljata pa administrativno razbremenitev s prenosom pristojnosti odločanja o izjemah z vladnega nivoja na strokovni oziroma upravni nivo, ob ohranjanju strogih pogojev varovanja voda; in možnost, da se povišajo sredstva, namenjena izvajanju gospodarske javne službe upravljanja voda s sredstvi Sklada za vode. Zdaj mi pa naj nekdo, ki sedi v tem parlamentu, pove, kaj je s tem narobe. In da nadaljujem, potem pa seveda pride do sprejetja zakona in akterji, ki so se odločili, da speljejo referendum, so pa na referendumu ljudi nagovarjali s popolnim zavajanjem in lažmi. In poglejte, katere stavke so uporabili. Da bo zakon omogočil privatizacijo vodnih virov v Sloveniji. Da bo preprečen dostop do obal, rek in morja. Da bodo uničeni viri pitne vode. Da bodo priča vsesplošni in nenadzorovani pozidavi ob vodotokih in podobno. Zdaj pa mi vi povejte. Ljudje, ki nimajo časa sedeti v parlamentu pa poslušati ali pa sedeti pred televizorji in poslušati strokovno diskusijo o tem, kaj je ta zakon na strokovni ravni reševal, in jih potem ti z lažmi preko cele svoje medijske scene začneš prepričevati, da bo zakon omogočil privatizacijo vodnih virov v Sloveniji. Pa ga ni v tem parlamentu, pa ga ni v Sloveniji, ki bi rekel – to pa ne more biti, to pa ni govora, tu sem pa absolutno proti. Absolutno, samo eno tako stvar. Se pravi, gre za popolno manipulacijo z ljudmi. Tiste strukture, ki ste ta referendum pripeljali. Ampak ljudje, ki so glasovali na tem referendumu, nimajo s tem čisto nič in niso popolnoma nič krivi. Bili so popolnoma zavedeni in laž na laž je postala resnica. In to je tisto, za kar jaz mislim, da se ne bi smelo zgoditi, ker Zakon o vodah je bil dober in je bil namenjen ljudem. Nikakor pa ni imel absolutno ničesar s tem, da bo zakon omogočil privatizacijo vodnih virov v Sloveniji. To je popolna norost. Mi imamo tudi vodo kot dobrino vpisano v slovenski ustavi. Danes, kot je gospod Polnar povedal, kdo je tisti, ki upravlja z vodami, da so to lokalne skupnosti. In potem danes gospoda ministra poskušate na vsak način prisiliti v to, da bi odstopil, ker se je boril za to, da bi preprečil, da bi se uničevalo državno premoženje. In danes je bilo zelo jasno povedano, več referendumov je bilo, ampak očitno neki vatli veljajo za to vlado in Slovensko demokratsko stranko in čisto drugi vatli veljajo za SD in vse druge stranke, tudi koalicije KUL. Poglejte, koliko referendumov je zgubil, tako kot je bilo danes že povedano, dr. Ivan Svetlik. In povedal je tudi, danes je bilo povedano, da je bil potem imenovan za rektorja ljubljanske univerze. Prav tako Rado Bohinc. Noben izmed njih ni odstopil. Nobeden izmed njih. In noben ni takrat napadel kogarkoli, čeprav je to legitimno. Vsaka interpelacija je legitimna. Vendar pa če govorimo o vatlih, bi morali biti ti vatli enako obravnavani pri vseh zadevah. Da ne bom predolg, za konec še tisto, kar se mi zdi najbolj pomembno, in to je, kaj je Ministrstvo za okolje in prostor naredilo in kaj ima v planu narediti še do konca tega mandata. Mislim, da je že minister danes o tem spregovoril, pa mislim, da je tudi moj kolega Bojan Podkrajšek v stališču poslanske skupine predstavil te dosežke in to, kar je v koalicijski pogodbi in tako dalje. Iz tega je razvidno, bom sedaj povedal, zakaj so taki veliki pritiski na ministra Vizjaka po odstopu. Zato, ker dela in ministrstvo dela in rešuje probleme. Seveda, v zadnjih desetih letih je na tem področju praktično bila situacija, da se praktično nič pomembnega ni dalo premakniti, če se je pa kdo že tega lotil, pa so ga odstavili, ali je moral odstopiti, ali je padla vlada, ali kakorkoli že. In ponovno je v tem trenutku ta poskus. Se pravi, očitno so te temne sile, ki se ukvarjajo z odpadki in tako dalje, toliko močne, da poskušajo zrušiti vsakega ministra in vsako vlado. Ampak vam povem, te vladne koalicije in te vlade na tak podli način, z lažmi ne boste zrušili nikoli. Vam garantiram, da ne. Sedaj pa stvari, ki jih je to ministrstvo v tem kratkem času naredilo oziroma ki jih še bo naredilo. Ministrstvo za okolje in prostor je od marca 2020 odobrilo več kot 90 manjših in večjih investicij, projektov v skupno predvideni višini 400 milijonov evrov za vodooskrbo, kanalizacijske sisteme, zagotavljanje poplavne varnosti iz Dogovora za razvoj regij. Varovanje vodnih virov je predpogoj za zagotavljanje oskrbe s čisto pitno vodo. V tem mandatu je minister Vizjak in MOP pospešil pripravo in sprejetje uredb, od marca 2020 do novembra letos jih je sprejel 5, več kot 20 jih je v pripravi. Stanje na vodotokih se je v preteklosti zaradi nerealiziranih programov sanacij poslabševalo, odslej pa je na voljo 10 milijonov evrov letno. S tem se je začela odprava škode na objektih, ki so jo vodne ujme povzročile v zadnjih 10 letih. Slabo stanje vodotokov zaradi slabega vzdrževanja v zadnjih desetletjih. V tem mandatu smo povečali sredstva za vzdrževanje vodotokov v višini več kot 25 milijonov evrov na leto. V tem letu 2021 je prvič program rednega vzdrževanja v višini več kot 28 milijonov evrov. Ministru Vizjaku je po šestnajstih letih dogovarjanja uspelo priti do koncesijske pogodbe za proizvodnjo električne energije na srednji Savi, s tem do rabe okolju prijaznih OVD, zmanjšamo izpuste toplogrednih plinov, poplavna varnost in tako dalje. Ministrstvo za okolje in prostor pospešeno izvaja mehanizme celostnih teritorialnih naložb (CTN). Od 2020 do danes je bilo za 20 projektov podpisanih pogodb, izdanih odločitev o podpori ali pa so bile potrjene v vlogi za sofinanciranje. Celotna vrednost operacij znaša 69 milijonov evrov. Ministrstvo za okolje in prostor je izvedlo sanacijo 154 plazov oziroma objektov v 78 občinah v vrednosti 25,5 milijona evrov. S tem se je izboljšala varnost ljudi. V okviru ukrepov za debirokratizacijo je bilo na področju presoje vplivov na okolje izvedena deregulacija, s čimer se je zmanjšal pripad zadev za 30 % brez škode za okolje. Aktivno potekajo zapiranja odlagališč in sanacije. Skladno s koalicijsko zavezo je bila izvedena inventarizacija potencialno onesnaženih območij, približno 550, v Sloveniji in izdelana aplikacija. Na področju podnebnih sprememb in biološke varnosti sta bili realizirani dve spremembi koalicijskih zavez na področju obvladovanja podnebnih sprememb. Sprejeta sta bila Program porabe sredstev Sklada za podnebne spremembe v obdobju 2021–2023 in Dolgoročna podnebna strategija Slovenije. Skladno s koalicijsko zavezo je Ministrstvo za okolje in prostor prenovilo stanovanjsko zakonodajo in s tem do leta 2026 zagotovilo vsaj 5 tisoč dodatnih javnih najemnih stanovanj. Skladno s koalicijskimi zavezami je Ministrstvo za okolje in prostor pripravilo Zakon o urejanju prostora in Gradbeni zakon. Zakona prinašata državljanom enostavnejše, hitrejše, cenejše in digitalizirane rešitve. Na podlagi zakona o odpravi ovir pri izvedbi pomembnih investicij za zagon gospodarstva s ciljem učinkovitejših postopkov za pridobitev gradbenega dovoljenja se je do sedaj izdalo več kot 30 gradbenih dovoljenj in več kot 120 prostorskih dokumentov. Sprejet je Pomorski prostorski plan Slovenije, s katerim se v naši državi prvič po osamosvojitvi izvaja strateško planirani in trajnostni razvoj dejavnosti in rabe na morju. Spoštovani kolegice in kolegi, sedaj vam je jasno, zakaj poskušate ministra mag. Vizjaka onemogočiti. Ravno zaradi tega, ker je delaven, ker je dokazal s svojim delom, da se dajo stvari spreminjati. Gospod Vizjak me je danes prepričal in bom glasoval proti interpelaciji, ker ima moje popolno zaupanje.
Hvala lepa. Najprej dajem besedo predstavnici predlagatelja Nataši Sukič. Prosim za pozornost in spoštljivost – tako mene, ki vodim sejo, kot tistih, ki razpravljajo. Nataša Sukič, imate besedo.
Spoštovani, danes smo pač večkrat bili priča temu, da ta interpelacija [[…]], sploh se ne pogovarjamo o interpelaciji, ampak očitno je to promo spot za vse to, kar je minister dobrega naredil ali bo še dobrega naredil. Mi se pa tukaj pogovarjamo o tistem, kar je spornega naredil. Saj interpelacija ni zato, da spromoviramo dobre stvari, ampak poslanec Pojbič je bil toliko ognjevit, da bom že skoraj jaz proti interpelaciji glasovala, če bo še imel kakšen prispevek. Skratka, minister Vizjak pravi danes, da se je v primeru Petan [[…]]
Prosim za mir v dvorani!
Minister Vizjak se je zagovarjal danes med drugim – večkrat je to povedal –, da se je v primeru Petan boril za zaščito javnega interesa. Ampak poglejte, spoštovane in spoštovani, kaj je glavni pretekli greh ministra Vizjaka? Vizjakov pretekli greh je, da se temu ni postavil po robu, ampak je aktivno sodeloval pri ustvarjanju tajkunov – namreč gospod Petan je tajkun –, da so se ti potem polastili velikih kosov državnega gospodarstva oziroma da so tajkunizirali javna podjetja. Kdo pa je ustvaril tajkune oziroma kako je prišlo do tajkunizacije? Ja, prva Janševa vlada je sprejela zakonodajo, ki je to omogočila. In minister Vizjak, ki je danes minister za okolje, je bil takrat minister za gospodarstvo. Torej je bil del te posadke. Njegov aktualni greh se pa zdaj prenaša pač v to obdobje, je pa kaj? Ta ista logika, perpetuira isto logiko, in sicer Zakon o vodah je tak primer, čeprav nam danes poskušate na vsak način dopovedati, da ga ne razumemo, da to isto logiko zasebnih dobičkov na račun javnega dobrega zdaj seli z gospodarstva, ki je itak že popolnoma privatizirano, skoraj ga več ni v javni lasti, še na področje okolja in voda. In primer je bil ravno ta zakon o vodah in upam, da me je minister slišal, kaj zdaj govorim, ker to je pomembna poanta, tako. Tukaj je 680 tisoč ljudi pač uvidelo, da lahko pride do pozidav ob vodah, do privatizacij in tako naprej. Ne se hecati. 680 tisoč ljudi pač ni tako strašno neukih, da ne rečem že kar neumnih, da ne bi znalo razbirati neke intence nekega zakona. Tudi če je to lepo, ko nam je kolega Pojbič malo prej citiral, kako je vse v redu. Saj pravim, ves čas smo v situaciji, ko se hoče dokazati danes na interpelaciji, da 680 tisoč ljudi je bilo seveda zmanipuliranih, zavedenih, pojma nimajo, vse civilnodružbene, nevladne okoljevarstvene organizacije so, ne vem, pokvarjene ali, ne vem, zlobne ali ne vem kaj, da so to narobe interpretirale in tako naprej. Zdaj pa škoda, da več kolega Pojbiča ni, da bi mi povedal, kje je kak komunistično-socialistični medij, da se naročim na njega, ker bi res bila rada naročnica takega cajtnga. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. No, zdaj poslušamo že nekaj časa, da je interpelacija ena sama laž in en sam konstrukt. Ampak se bo treba, kolegi in kolegice, zagovorniki ministra, malo bolj potruditi. To pa res ni kakšna utemeljitev, to pa res ni kakšno zanikanje dejstev, ki so zapisana v tej interpelaciji. Je pa res, da pa počasi postaja konstrukt ta famozna izjava okrog glupih davkov. Ker zdaj smo pa že toliko verzij slišali, od začetka pa že danes tudi, da pa že ni več jasno. Potem ko je minister Vizjak nekoč že povedal, da gre za avtentično izjavo, da gre za avtentične posnetke, pa danes spet, če sem ga jaz prav razumel, govori malo drugače. Iz tega, kar je povedal, bi sklepal – pa boste, minister, me popravili, če sem, morda sem pa narobe razumel –, da ni bilo torej v istem pogovoru izrečeno: davke boš plačal, škoda, to je glupo. Iz tega bi sklepal, da je to morda bilo celo na treh različnih dogodkih. Ste enkrat rekli – davke boš plačal, pa nekje drugje – škoda, potem pa tam – je pa še glupo. In to utemeljujete s tem, da je nek tonski mojster, nek tonski mojster je to ugotovil. Nek tonski mojster, ki je menda celo slišal nekje vmes med temi tremi besedami ptičje petje; pa je šlo za žvenketanje kozarcev. Ne gre tako. Veste, dokazovanje avtentičnosti ni prepuščeno nekemu tonskemu mojstru, ki ima, ne vem, malo boljšo opremo. To lahko stori in o tem lahko sodi samo sodno pooblaščen strokovnjak. In sodno pooblaščen strokovnjak, to ste pa lahko večkrat slišali, je potrdil avtentičnost tega posnetka. Minister, jaz bi vas zdaj torej prosil, da še enkrat poveste, ali je bila ta dikcija oziroma ta besedna zveza kdajkoli izrečena ali pa je bilo to z več dogodkov skupaj zlimano. Upam, da ne tudi še posamezne besede. Če ne bi bilo avtentično, zakaj bi po tej izjavi šel predsednik Vlade preverjat, kako je s plačevanjem davkov? Predsednik Vlade je po tistem, ko ste vi povedali, da je to avtentično, šel preverjat, kako je s plačevanjem davkov, in je ugotovil, da plačevanje davkov zaradi vaše izjave ni upadlo. Komu zdaj verjeti? Me pa še nekaj zanima v zvezi s tem, zdaj preskočim na vašo borbo za ohranitev javnega interesa v zadevi Terme Čatež. Vi nam tu skušate nekako pripopati, da je interpelacija nastala na podlagi delovanja tajkuna Petana. Ne vem, od kod vam to, ker ta interpelacija, sprožilec za to interpelacijo pa veste, da ima več točk, niso samo Terme Čatež. Sprožilec je bilo prav tajkunsko, pajdaško mešetarjenje vas in tega tajkuna Petana. Tajkunsko, pajdaško mešetarjenje. Iz tega ne izhaja popolnoma nobena oblika borbe za ohranitev državnega interesa. Kje je rezultat borbe za ohranitev državnega interesa? To me zanima. Ker če ste se tako borili, ste se presneto slabo borili. Borili ste se pa tako, seveda, da sta se pod mizo dogovarjala. Zunaj je tekel strašen boj proti tajkunom na vseh frontah, vidva sta se pa dogovarjala, dogovarjala pod mizo, ampak vas je Petan okrog prinesel. Vi ste nekje rekli, če je to vaša izjava – da vi še niste nobenega, bom rekel v navednicah, »nategnili«. Ampak očitno je Petan vas! Očitno vas je, ker od kod potem kar naenkrat to jadikovanje, da so Terme Čatež skopale 100-milijonsko luknjo oziroma 100-milijonsko škodo v državnem premoženju? Zakaj ste potemtakem to dovolili? Zakaj ste dovolili, da je država lastniško obtičala v Termah Čatež? Nekdo mora biti odgovoren za to, da je lastniško obtičala tam in smo na ta način izgubili blizu 40 milijonov, če je zdaj vrednost nič. Ali je 5 milijonov, jaz ne vem, koliko je zdaj ta delež vreden. Vi pravite nič, jaz sem nekje prebral, da 5 milijonov. Lahko pa bi v tistih časih izšli iz tega s prodajo tega premoženja za več kot 40 milijonov. To je ta boj za državni interes. In danes pravite, kako so Terme Čatež neverjetno slaba družba. To jaz verjamem. Verjamem. Na drugi strani pa postavljate za vzor Terme Olimia, ki prosperirajo, so rastoča družba, cvetoča družba. Ampak leta 2007 – pa še dobro, da niste tega storili, potem o Termah Olimia ne bi mogli tako govoriti – sta se pa med drugim s Petanom pogovarjala tudi o Olimii in pripojitvi še Term Olimia k Termam Čatež. Danes bi verjetno imeli potem dve slabi družbi, kot ste rekli – če ste rekli, boste povedali. Drugo pa je, ko kupuješ Olimio. »Tu lahko pomagamo, midva se lahko zmeniva zdaj, Bojan, kako bomo naredili. Lahko so Olimie tukaj, lahko so Olimie tam, pri cerkvi.« Potem ste pa še nekaj zakleli zraven, pa tega ne bom na glas povedal. To je bil torej ta boj za državni interes, iz katerega smo izšli s tem, da je država izgubila blizu 40 milijonov. Tako ste se vi, minister, dogovarjali, dogovorili in to je rezultat tega. Torej je bilo to vaše mešetarjenje s tajkunom Petanom absolutno škodljivo in ne prikazovati zdaj kar naenkrat sebe kot velikega borca, če je rezultat popolnoma drugačen, v celem tem procesu ste pa ves čas sodelovali. Kar zadeva še referendum o Zakonu o vodah, o katerem je bilo spet toliko neresnic nasejanih s strani zagovornikov ministra, da je vendarle treba odreagirati. Vsi skupaj natančno vemo, zakaj so bili ljudje na referendumu proti temu zakonu, zato ne zavajajte. Če je tam in tam kdo po neumnosti napisal, da bodo vodni viri privatizirani in kdo ve, kaj še vse, je to pač napisal po neumnosti, saj je tudi kakšen zagovornik govoril velike neumnosti, kar zadeva ta zakon in posledično referendum. Ampak veste, šlo je izključno za to, da ljudje niso zaupali, niso zaupali tej vladajoči politiki. Kaj je zadaj, to je bilo vprašanje. Kaj je zadaj? In kaj pa je zadaj, pred kom je bil ta strah? Pred politiko. Ker če vi zapišete, da je varovalka za to, da se neka obala zunaj naseljenega območja ne bo pozidala, Direkcija za vode, v situaciji, ko je ta oblast obvladala praktično vse sisteme in podsisteme v tej državi, me ne boste nikoli prepričali, da politika na to Direkcijo za vode ne more vplivati in da marsikakšno vodno dovoljenje lahko pride tudi zaradi političnega pritiska. To je bil glavni strah ljudi, da so glasovali proti temu. Zato ste vi, minister, takrat pravilno ugotovili – tisti večer oziroma na volišču ste to rekli – da bo glas proti glas proti vladi. In to se je res zgodilo. Zaradi popolnega nezaupanja ljudi v to vlado, v to vladajočo politiko, zato se je to zgodilo. Pa da se ne bi še na dolgo utrujali okrog tega, kdo je bil zaveden – nihče ni bil zaveden. Nihče ni bil zaveden. Tistih 100 tisoč, ki jih omenja minister, ki so bili za, pač zaupa tej vladi. Ampak potem jih je bilo pa blizu 700 tisoč takih, ki ji pač ne. In to je vsa resnica tega referenduma. Iskati ministre za nazaj, ne vem, za koliko nazaj, zakaj niso odstopali zaradi referenduma – jaz ne vem, zakaj. Tudi ne vem, zakaj jih nihče k temu ni pozval, ampak malo je referendumov v zgodovini te države, kjer bi minister tako grdo izgubil, ker bi minister pravzaprav ostal brez podpore celo v lastnih vrstah. Sam se je nekaj trudil okrog tega, da bi ljudi prepričal, nobene prave podpore pravzaprav ni imel. Tudi to se je videlo na daleč in na koncu je bil rezultat, kakršen je bil. Še glede ravnanja z odpadno embalažo. Vi, minister, že lahko trdite, da podjetje Slopak pa že ne bo imelo nič s tem. Ne vem, tu je več teh podjetij, ali so vsa ta podjetja, minister, smetarska mafija ali kakšno od teh podjetij ni znotraj te združbe, ki ji pravite smetarska mafija. No, saj zdaj me ne sliši. Ali je podjetje Slopak del te smetarske mafije ali ni del? Glede na to, da podjetje Slopak obvladuje stranka SDS in da je bilo, zanimivo, od vseh podjetij, ki se ukvarjajo s predelavo embalaže, samo Slopak na usklajevanju na ministrstvu za okolje glede novega zakona, če je podatek točen. Bo minister povedal, morda pa ni. To sem vas vprašal: ali so vsa ta podjetja združba, ki jo imenujete smetarska mafija, ali je katero izmed njih izvzeto iz tega? Pravite tudi, da so vsa z levega političnega pola, to sem si zapisal. Tu je tudi eno avstrijsko podjetje. Je tudi to levo? Boste pojasnil. Slopak, ki ga obvladuje SDS, ne vem, ali je tudi na levem političnem polju. To sem mislil, če boste lahko v nadaljevanju pojasnili.
Hvala lepa. Besedo želi minister Andrej Vizjak. Izvolite.
Relativno na kratko, od konca naprej. Kar se tiče nasprotovanju ureditve v Zakonu o varstvu okolja glede odpadkov, so izdatno lobirali zgolj nekateri gospodarski subjekti, ne vsi. Nekateri so se obračal tudi na vas, to dobro veste, jaz tudi vem in poslanci veste, kdo je lobiral pri vas in želel razgovore, in boste lahko samo ugotovili, na kateri pol kdo sodi. Jaz nisem ugotavljal ne pola ne nič, rekel sem samo, da so bili lobistični pritiski in da razumem, da marsikateremu ustreza, da se napaja iz več virov za isto stvar. Kar se tiče lepljenke. Ne vem, spoštovani gospod poslanec, verjamem, da znate brati in da ste tudi poslušali, jaz sem že trikrat to razložil, še zdaj se sprenevedate, kot da nisem nič povedal, in bom še enkrat povedal. In to zadnjič. Ali pa verjetno ne. Trije prispevki so bili objavljeni na to temo samo na enem mediju, samo na 24UR ZVEČER POP TV ob 22. uri in nekaj minut. Prva objava je bila 18. oktobra letošnjega leta ob 22. uri in 10 minut in to je bila lepljenka. 18. oktober, prva objava, lepljenka. To je dokazal tudi tonski strokovnjak gospod Krapša, ki mu je ista televizija, potem ko sem jaz dvomil v avtentičnost, poslala ta prispevek, in POP TV ni želel objaviti, da gre za lepljenko, ampak je to objavil Siol, ki je prav tako dobil to mnenje tonskega strokovnjaka. Nobena strokovna analiza ni tega ovrgla. Torej, posnetek, objavljen 18. 10. na 24UR ZVEČER, je lepljenka štirih posnetkov, iz katerih se ne da ugotoviti, kaj sva se pogovarjala, ker lahko z lepljenko različnih – kako bi rekel? – posnetkov dosežete čisto drug namen, kot je bil dejansko v spontanem pogovoru. Jaz sem novinarja POP TV prosil, naj zaradi korektnosti objavijo celoten posnetek, uro in še nekaj traja. Ne, niso želeli. Niso želeli nikoli objaviti, kaj sva se dejansko pogovarjala z gospodom, ampak so želeli z lepljenko zmanipulirati vas in občinstvo oziroma poslušalce in gledalce televizije. Potem sta bila objavljena še dva prispevka na to isto temo, in sicer 3. novembra in 8. novembra. 3. 11. je bil objavljen nekoliko daljši prispevek pogovora, za katerega sem rekel, da ni lepljenka, to pa še ne pomeni, da tisti pogovor z 18. 11. ni lepljenka. Se razumeva? In potem so objavili 8. 11. še štiri krajše prispevke, ki tudi niso bili lepljenka, ampak so bili pa zmanipulirali, ker so bile vmesne napovedi. Ne vem, ali sem vam razložil ali ne. Upam, da sem vam. Ker zadeva je več kot jasna. Glupi davki, tako imenovana afera izhaja iz lepljenke. Ker se kasneje ne pojavlja več in so se pojavila tista slavna jajca, za kar sem se opravičil. Še enkrat vam povem, midva z gospodom Petanom se nisva nič dogovarjala. Jaz sem ga želel prepričati, da ne naredi sovražnega prevzema, škodljivega prevzema Term Čatež. Res je, prav imate, nisem ga uspel prepričati, ker so mu asistirali njegovi pajdaši iz Nove Ljubljanske banke, takrat državne banke, gospod Kramar in Matej Narat, ker so mu prodali deleže pod mizo na netransparenten način. Tega nihče danes ne sprašuje nikogar v tej državni banki. Prodali so mu ključni delež, ki je bil prej v državni lasti. Nato so mu prodali in je pristal na tako imenovani tajkunski Factor banki in kasneje Erste Bank in leta 2009 v skupini DZS. To je bilo takrat kriminalno dejanje. Spoštovani gospod Medved, jaz imam tukaj klipinge iz leta 2007: »Dogodki s Termami Čatež so kriminal, tako pravi minister Andrej Vizjak, ki je besen na poskuse lastninskih sprememb v tej družbi,« 23. 7. 2007. Glejte [[pokaže predmet]] , koliko je tega. Takrat sem odreagiral s pritiski tudi na inštitucije nadzora, tudi na ostale deležnike, ki bi to lahko preprečili, pa niso preprečili. In danes so Terme Čatež tam, kjer so. Na žalost. Upam, da sem bil dosti jasen. Hvala.
Hvala lepa. Predlagatelj Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa. Nisva čisto skupaj glede te lepljenke. Torej je bilo iz različnih obdobij, iz različnih krajev zlepljeno »davke boš plačal«, »škoda«, »to je glupo«? Samo to me zanima. Se pravi, to ni bilo v enem pogovoru, ampak je iz več pogovorov zlepljeno skupaj? Če prav razumem? Kar zadeva ugotavljanje, pravite, da vi niste ugotavljali pri tej smetarski mafiji, za kateri pol gre, na kateri pol sodijo. Ja, tukaj ste rekli nekaj ur nazaj: »Ta podjetja sodijo v levi politični pol.« Tako ste rekli. Seveda sem si zapisal pa še magnetogram bomo lahko pogledali. Torej ste ugotavljali. Torej ste ugotavljali. Na kakšen način se pravzaprav to sploh da ugotoviti, jaz ne vem. To znate vi z dolgoletnimi izkušnjami, kako potem podjetje uvrstiš na en ali pa drugi pol. Samo to zaenkrat.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Tina Heferle, za njo pa bo razpravljal dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Lep pozdrav vsem! Spoštovani minister! Začela bom z vašo uvodno trditvijo oziroma z vašim uvodom, ki ste ga imeli še v dopoldanskih urah. Neka izjava me je zelo impresionirala v negativnem smislu, če se lahko tako izrazim, kaže namreč na vašo dualnost, kar se tiče vašega vrednostnega sistema. Rekli ste, imam tukaj že magnetogram, da je prav neverjetno, naravnost neverjetno, da so se že začeli neki sodni postopki, govorili ste o gospodu Petanu, »pa se tem ljudem ni zgodilo nič, prav nasprotno, svoje delo še vedno opravljajo oziroma so nagrajeni z direktorskimi mesti v družbah, kjer je lastnica tudi država«. Gospod minister, tukaj se morda lahko celo strinjam z vami, prav naravnost neverjetno je, da se ljudem, ki so v sodnih kazenskih postopkih, ne zgodi nič, ampak naj vas spomnim, da ste del vlade, ki podpira tovrstno ravnanje. Namreč, eden izmed vaših ministrskih kolegov je prav tako v sodni preiskavi zaradi kaznivega dejanja utaje davkov in ponarejanja poslovnih listin, pa se mu prav tako ne zgodi nič, prav tako še vedno zaseda zelo visoko funkcijo v državi, ministrsko mesto. Skratka, želela sem s tem vašim uvodnim delom, ki ste ga imeli, pokazati na vašo dualnost, ko gre za neke vrednostne kriterije, ki jih danes že ves dan zagovarjate. Iskreno povedano ne verjamem v naključja in po mojem mnenju ni naključje, da ste, tudi če pred 14 leti, kot minister nekomu ponujali v zameno za nekaj, karkoli že, neko kooperativno sestavo nadzornega sveta pa zamenjavo direktorja družbe in ne vem, kaj še vse. Ne gre za naključje, gre preprosto za to, da ste bili ujeti pri neposrednih kršitvah normativne zakonodaje. In ne gre za to, da se mi, predlagatelji interpelacije, sklicujemo ali pa primerjamo z zdajšnjo zakonodajo korporativnega upravljanja in prejšnjo – vi pač spretno danes že ves dan želite predstaviti, kako smo mi nevedni, da ne poznamo razlike med zdajšnjim Zakonom o gospodarskih družbah pa prejšnjim, ki je veljal takrat. To ste želeli prikazati. Ne, gre za to, da že po takratnem Zakonu o gospodarskih družbah vi kot minister pa tudi kot član nadzornega sveta niste imeli nobene pravne podlage za to, da bi trgovali s sestavo nadzornega sveta, da bi trgovali z deleži kar tako, z deleži gospodarskih družb, ki so bile v državni lasti, in tudi, ki niso bile, kar tako na nekem off the record sestanku sredi lokala v tajnosti. Pravite, ves dan že govorite, da je bil vaš namen ta, da zaščitite državno premoženje. Kot minister bi, če bi bila ta vaša namera res iskrena in dobronamerna, to delali v pisarnah ministrstva, ne pa v lokalu v nekem kotu, tako mimogrede. Kot rečeno, pri tem mešetarjenju, kot je že prej kolega Rudi omenil, ne gre za nič drugega kot za to, da ste neupravičeno, mimo zakonov trgovali z nečim, s čimer v resnici ne bi smeli trgovati tudi že po takratni zakonodaji, ki ureja korporativno upravljanje. Zame tudi ni naključje to, da ste v svojem prizadevanju za ohranitev državnega premoženja uporabili zelo neprimerno terminologijo. Govorim seveda o tistem, kar ste nedvoumno priznali – da ste rekli, da boste kakšnemu sodniku jajca strli. Ne gre za naključje, gre za neposredno kršitev ustavne določbe, ki določa, da so sodniki oziroma da je sodstvo pri svojem delu neodvisno in samostojno in vezano zgolj in samo na ustavo in zakone. Vi ste s to izjavo – pa četudi pred 14 leti pa četudi ste se za njo opravičili, to ne opravičuje dejstva, pravite sami, da ste človek dejanj – dejansko pokazali namere svojih dejanj, to pa je, da boste, če bo potrebno, pač vplivali na takšen ali drugačen način na odločanje sodnikov v nekih gospodarskih zadevah, o katerih sta debatirala z gospodom Petanom. Skratka, ta izjava, še enkrat, četudi ste se tudi danes že za njo opravičili, veste, opravičilo za takšno izjavo človeka takšne pozicije, kot jo imate, kot ste jo imeli takrat in kot jo imate danes, v resnici ni opravičilo. Ker to pomeni, da če pristanemo na to, da bomo klonili pod nekim opravičilom ministra za skrajno nedopustno, sprevrženo dejanje, potem lahko rečete danes vsem državljanom, ki bodo prekoračili hitrost, ne vem, v naselju pa jih bodo policisti ustavili, želeli oglobiti, dajte se opravičiti, saj okej, saj če se opravičiš, je pa okej. Gospod minister, ni okej. Taka izjava kaže na dojemanje vas, očitno delite mnenje o pravosodnem sistemu vaše stranke, vašega predsednika, ki pravi vedno takrat, kadar mu kakšna sodna odločitev ni všeč, da imamo v naši državi krivosodje, ki pravi, da imamo sodnike na Ustavnem sodišču, ki so politično naravnani in niso strokovni. Skratka, vaša izjava je še en mozaik k temu vašemu dojemanju, ki ga očitno delite s svojo stranko SDS in s predsednikom Vlade o sodstvu. Nikakor, kot že rečeno, ni naključje ta prisluh, ki se je zgodil. Mene osebno ne zanima, zakaj je ven prišel po 14 letih. S te pozicije, kjer sem zdaj, ko sem poslanka in predstavnica ljudstva in predstavnica zakonodajne veje oblasti, in s te pozicije, kjer zdaj ugotavljamo vašo politično odgovornost, me niti ne zanima, ali je prisluh zakonit ali ne, to bo ugotavljalo sodišče ob morebitnem ugotavljanju vaše kazenske odgovornosti. Ko govorimo o politični odgovornosti, so pa stvari zelo jasne. Črno na belem je, da ste na tem posnetku vi. Ni res, kot ste ravnokar odgovorili kolegu Rudiju, da se POP TV kot imetnik ali lastnik teh posnetkov ni nikoli izjasnil glede avtentičnosti ali po vašem glede lepljenke. Na njihovi spletni strani pod člankom, ki je že pred časom govoril o vseh teh posnetkih, so zelo nedvoumno zapisali, da je »forenzična preiskava vseh pogovorov med Vizjakom in Petanom, ki smo jih objavili, zaradi temeljitosti in uporabe najbolj kredibilnih programskih orodij za preverjanje avtentičnosti posnetkov in zvokov trajala več kot 14 dni«. Zapišejo še: »Na Inštitutu za forenziko in informacijske tehnologije so datoteke pogovora preiskali z aplikacijo IKAR Lab 3 – gre za profesionalno forenzično orodje za analizo govornih signalov, ki ga uporabljajo v 350 forenzičnih laboratorijih po svetu, v več kot 40 državah in so namenjene preverjanju pristnosti avdio posnetkov. Po neodvisni preiskavi so prepričani, da nobena od obravnavanih zvočnih datotek,« nobena od obravnavanih zvočnih datotek, »ni bila vsebinsko spremenjena.« Govorim samo tisto, kar so javno dostopni podatki, in glede na to, da ste prej rekli, da se POP TV ni opredelil do očitkov, da gre za lepljenko, sem vam pač prebrala, kar so oni objavil. Mnenje pa si lahko ustvari vsak sam. Konec koncev upam, da nas državljani spremljajo in bodo presodili sami, komu, čemu verjamejo. Glede posnetkov vaših ravnanj oziroma izgovorjenih besed, kakorkoli, bi lahko verjetno velika večina ljudi, ki smo seznanjeni s tem, ugotovila, da gre v resnici za neko nemoralno, nehigienično ravnanje, pa četudi samo govorni nastop, tudi to je ravnanje, gospod minister. Besede odražajo človeka in človek dejanje tudi takrat, kadar se izraža. Ker tudi to je dejanje. Tako da to sprenevedanje, da ne daste veliko na besede, daste pa veliko na dejanja – saj praktično gre za eno in isto. Skratka, nedopustno in sprevrženo je, da človek kova ministra kateregakoli gospodarstvenika, tudi če posredno, nagovarja k temu, da naj se na takšen ali drugačen način izogne plačilu davka. To je nedopustno. Če se samo retorično vprašam: kako lahko kot minister zagovarjate interese države, če na drugi strani poskušate ali svetujete ali pa se vsaj posredno, ne vem, strinjate ali kakorkoli s tem, da se to isto državo finančno oškoduje? Ne gre skupaj. Tukaj gre za neposredno kršitev, če želite že formalistično, vaše prisege, s katero ste začeli in nastopili ministrsko funkcijo, kjer pred državnim zborom, ki vam podeli mandat, prisežete, da boste delovali za blaginjo Slovenije. S tem ste to prisego neposredno prekršili. Če samo malo za intermezzo ali pa za zanimivost povem, slovenski Kazenski zakonik pozna tudi institut napeljevanja. V 37. členu Kazenskega zakonika je namreč določeno, da se tisti, ki drugega naklepno napeljuje, da stori kakšno kaznivo dejanje – vemo, da utaja davkov je kaznivo dejanje, ne nazadnje imamo enega ministra vaše vlade, gospod Vizjak, ki je obremenjen s tovrstnimi sumi, kaznivega dejanja utaje davkov – kaznuje, kakor da bi to kaznivo dejanje storil sam. Torej, vaše ravnanje, gospod minister, četudi z besedami, četudi besedno ravnanje, je po mojem mnenju vsaj politično sporno, če že ne morda celo kazensko sporno. Ampak o tem bodo presojali drugi organi, danes se jaz do tega ne bom opredeljevala, kot rečeno zgolj kot zanimivost morda za tiste, ki nas poslušajo, navržem tudi to, da obstaja tudi tovrstno kaznivo dejanje v slovenskem kazenskem pravu. Naključje zame tudi ni dejstvo, da ste v mesecu marcu in maju, če se ne motim, kupili delnice Petrola. Seveda, v svojem uvodnem nagovoru ste nam nekako z žalostjo v glasu hoteli malo na dušo pihniti, ko ste rekli, da si pa res niste mislili, da boste živeli v državi, kjer bo nekdo obsojen zato, ker kupuje delnice na odprtem trgu. Gospod minister, ob tem pa pozabljate svoj položaj, ki ste ga takrat že imeli, to je ministrski položaj v Vladi Republike Slovenije, in pozabljate na dejstvo, da ste se v tistem času, v času vašega nakupa delnic, na Vladi že pogovarjali o tem, ali deregulirati trg. Nedvomno ali pa zelo očitno je, da ne rečem, da je naključje, da ste prav takrat šli po enormen kredit za državljane Republike Slovenije, 120 tisoč evrov velik kredit za to, da ste šli kupit [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] To ste sami izjavili, da ste šli po 120 tisoč vreden kredit, da ste kupili delnice. Lahko bi šlo za neko naključje, če vas ne bi bremenila že neka podobna preteklost. V letu 2012 ste se z enakim ravnanjem – pravite, da ste človek dejanj – ste se z enakim dejanjem srečali pri nakupu delnic Telekoma. Najbrž je tudi takrat, po vašem, šlo za naključje, da so se dan po tem, ko ste kupili delnice, tiste dividende enormno dvignile. Skratka, po mojem mnenju ne gre tukaj za naključja, ampak za očiten modus operandi ministra Vizjaka. Ko sešteješ ena plus ena, se pravi situacijo iz leta 2012, situacijo iz primera Petrolovih delnic, se velika večina ljudi, ki spremlja te zgodbe iz medijev, strinja, da gre vsaj za indic, če že ne za kaj drugega, da ste imeli neke notranje informacije, ki ste jih zlorabili. Naj vas tudi tukaj spomnim, da Kazenski zakonik opredeljuje tudi kaznivo dejanje zlorabe notranje informacije v 238. členu. Lahko vam ga celo preberem, če želite, nekako takole piše: »Kdor notranjo informacijo, ki bi lahko pomembno vplivala na ceno vrednostnega papirja ali izvedenega finančnega inštrumenta,« in še naprej, je kar nekaj teksta, »pridobi v zvezi s svojim položajem ali v zvezi s svojo zaposlitvijo, in jo izkoristi z nakupom ali prodajo vrednostnega papirja,« in tako naprej, »se lahko kaznuje z zaporom do treh let.« To je opredeljeno kaznivo dejanje zlorabe notranje informacije, 238. člen Kazenskega zakonika. Kot rečeno, tudi tukaj se ne bom opredeljevala do vaše kazenske odgovornosti, ker interpelacija ni namenjena temu, mi danes ugotavljamo vašo politično odgovornost, za katero pa so standardi bistveno bistveno nižji, za obstoj politične odgovornosti kot za obstoj kazenske odgovornosti. Če nič drugega, je tukaj vaša politična odgovornost, glede na to, da govorimo pri ugotavljanju politične odgovornosti tudi o neki moralnosti, o etičnosti, higieničnosti dejanj ministra, nesporno zame ugotovljena. Dokazali ste, da znate prisluhniti ne samo svoji vesti, ampak očitno tudi notranjim informacijam. Kar se tiče navedb, tudi danes ste že o tem veliko govorili, gospod minister, glede prevzema Čateža oziroma glede vašega trgovanja z deleži in tako naprej. V svojem odgovoru na interpelacijo ste zapisali takole: »Če bi bila prevzemna ponudba poštena in bi za delnico ponujali denar in ne ničvrednih papirjev, bi država zelo verjetno sprejela prevzemno ponudbo, prodala svoj delež in se umaknila iz lastništva Term Čatež.« To sem citirala iz vašega odgovora na interpelacijo. Danes, slučaj ali ne, ne vem, je v javnost pricurljal dokument, ki izkazuje, da je ta ponudba za nakup, odkup bila podana. Vi ste to danes komentirali. Glede na to, da vas ta papir, ki je prišel v javnost, postavlja na laž, če pogledamo ta citirani stavek iz vašega odgovora na interpelacijo, iz tega lahko sklepamo, da te ponudbe nikoli ni bilo, pa je bila. Danes ste zdaj to komentirali, malce ste obrnili, seveda, ker ste morali, komentirali ste, da kako pa lahko firma s 40 milijoni letnega prometa investira investicijo v vrednosti 50 milijonov evrov. To ste rekli, da za vas ni resna ponudba in da je to neresno, nesprejemljivo. Gospod minister, odkup oziroma ponudba je bila dana, preden so potem kupili 100 tisoč lastnih delnic v vrednosti 31,2 milijona evrov. Pred tem nakupom lastnih delnic so državi ponudili odkup v višini 41 milijonov evrov. Skratka, gre za razliko 10 milijonov evrov. In oba veva, da obseg prometa družbe ni edino merilo za to, ali družba dobi kredit na banki ali ne, kot ste prej špekulirali, da itak ne bi dobili kredita za to investicijo. Ne vem, dejavniki, da družba dobi kredit, so recimo tudi ocena investicije, učinek investicije na prihodke podjetja pa pričakovani donos, tega banka dela na podlagi poslovnega načrta, in tako naprej. Skratka, vaše špekulacije danes, ko ste seznanjeni oziroma ko smo vsi ostali seznanjeni s to ponudbo, ki ste jo do danes tajili, še enkrat poudarjam, celo v odgovoru na interpelacijo ste zapisali, da če bi bila neka prevzemna ponudba poštena, kjer bi ponudili denarno kupnino oziroma kupnino v denarju, bi verjetno takrat prodali svoj delež. Skratka, v tej zgodbi se zapletate, ste se zapletli. Če še podkrepim to vaše stališče, da družba, ki ima 40 milijonov prometa, pa ja ne more investirati 50 milijonov, da to ne gre skupaj. Spoštovani minister, vaša vlada je s podjetjem Majbert Pharm sklenila milijonski posel, pa to podjetje leto poprej v poslovnem letu daleč od tega, da bi imelo milijon prometa. Tako da ti vaši argumenti res ne zdržijo in se, kot rečeno, že cel dan zapletate glede teh očitkov. Kot rečeno pa gre danes za ugotavljanje politične odgovornosti in ne katere druge. Tako da osebnostne lastnosti ministra ali tudi objektivna odgovornost ministra – pravite, da na tem dokumentu ni nikjer napisano minister Vizjak, vaše ime. Vi ste kot minister tudi objektivno politično odgovorni, ne samo subjektivno. Nosite tudi moralno odgovornost. Vsa ta merila lahko in bi morala predstavljati težo vaše politične odgovornosti danes. Nesporno je, da smo vam dokazali, da če nič od naštetega, formalnopravno nosite vsaj moralno spornost svojih dejanj. V nekih zrelih demokracijah bi moral biti to zadosten razlog za odstop. Danes smo tudi že slišali kakšne primere odstopov v tujini, kjer se politiki ne oklepajo svojih stolčkov samo zaradi tega, da so tam, ampak znajo reči mea culpa in dokazovati svojo nedolžnost, morebitno nedolžnost, ne da sedijo na stolčku funkcionarja. Čisto na kratko še glede očitkov v zvezi z Zakonom o vodah. Prej smo v eni izmed razprav lahko slišali po mojem mnenju bolj retorična vprašanja, kaj so ljudje na referendumu obranili, čisto pitno vodo in tako naprej. Ljudje so na referendumu obranili naše okolje in pitno vodo pred gradnjo in izvajanjem potencialno nevarnih dejavnosti na vodovarstvenih območjih ter gradnjo na obalnem in priobalnem pasu. Kdor misli, da je pristojnost odločati o pravici graditi v rokah lokalnih skupnosti, se hudo moti. Lokalne skupnosti nimajo nič z izdajo gradbenih dovoljenj, nimajo nič z gradnjo in izvajanjem potencialno nevarnih dejavnosti na vodovarstvenih območjih in z gradnjo na priobalnem in obalnem pasu. Tako da seveda so očitki v zvezi s postopkom sprejemanja oziroma priprave zakonskega besedila zakona o vodah. Če bi gledali strogo legalistično, tako kot to počnete vi, gospod minister, bi se morda celo lahko strinjali, ja, javna obravnava je bila izpeljana, tistih 14 dni ste odkljukali in zadevi je formalnopravno, formalistično, strogo formalistično zadoščeno. Ampak dodajanje vsebinsko pomembnih, vsebinsko spornih členov post festum, po opravljeni javni obravnavi pa je tisto, kar vaše legalistično gledanje postavlja v luč kršitve številnih normativnih podlag – Aarhuška konvencija, Zakon o varstvu okolja in tako naprej, ne bom se ponavljala, o tem so govorili že moji kolegi. Kot rečeno, če bi se posluževali vaše prakse, bi vsak zakon lahko zelo formalistično pripravili v nekem zelo omejenem obsegu, ga dali v javno razpravo oziroma javno obravnavo, jo končali v 14 dneh, potem pa post festum že v fazi zakonodajnega postopka, kjer vemo, da javnost lahko sodeluje zelo omejeno, dodajali sporne člene, ki bi vsebino zakona bistveno bistveno spreminjali. To je bil vaš modus operandi tudi pri recimo Gradbenem zakonu, vsaj v enem delu, ki se je dotikal prav Zakona o vodah. Danes, spoštovani kolegi poslanci in poslanke, ne bi smeli pozabiti, da odločamo o politični odgovornosti. Ne o kazenski ali pa o odškodninski ali pa o katerikoli drugi odgovornosti ministra Vizjaka, ampak o politični. Tudi ljudje vedo, brez skrbi, da se zavedajo, da vzdržan glas danes pomeni glas za ministra Vizjaka. Ker za uspešnost interpelacije potrebujemo 46 glasov, kar pomeni, da lahko v stališču poslanskih skupin še tako zelo grajate delo ministra, njegovo osebnost, neprimernost njegovih ravnanj, če boste vzdržani, boste dali glas ministru. To pomeni, da podpirate takšna ravnanja, pomeni, da podpirate takšno politiko, in v resnici tiste besede zgražanja in obsojanja iz vaših stališč poslanskih skupin ne bodo pomenile prav nič.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil minister mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Ja, samo še tega bi manjkalo, da bi parlament odločal o odškodninski in kazenski odgovornosti, no. Ne vem, zakaj ste to omenjali, spoštovana poslanka, ker to ni vaš posel. Naj vas pa seznanim, da ni niti ena ovadba ali kakršnokoli preiskovalno dejanje, da bi jaz vedel, zoper mene uvedeno v nobenem postopku. Tako da kar se tega tiče, sem čist. Vsaj za to ne vem, da bi bilo. To je ena stvar. Druga stvar, ki je zelo pomembna. Namigovali ste pri delnicah in ne vem, kje še vse, uporabili ste nemogoč podatek, da sem najel 120 tisoč evrov kredita – banke mi ne dajo toliko kredita. Tudi nobenemu izmed vas ne bodo dale 120 tisoč evrov kredita, razen če boste dali pod hipoteko ne vem kaj. Moji prihodki tega ne omogočajo, tudi moje premoženje ne, nisem pa nor, da bi dajal karkoli v zastavo za takšen kredit, še posebej za nakup delnic. Tako da to je čista dezinformacija, čista izmišljotina. O svojem premoženjskem stanju, o svojih kreditih poročam Komisiji za preprečevanje korupcije tako kot vsi vi. Niti na pamet pa mi ne pride, da bi jaz to razlagal vam ali pa medijem. To je ena stvar. Druga stvar je, napačno, spoštovana poslanka, ste prebrali tisto pisanje na eni strani, da gre za prevzemno ponudbo. To ni prevzemna ponudba. Ta papir [[pokaže predmet]] je dopis Državne založbe Slovenije kapitalski družbi za odkup delnic Term Čatež od kapitalske družbe. Če bi bila to prevzemna ponudba, bi jo morala predhodno odobriti Agencija za trg vrednostnih papirjev in seveda bi moral dajalec te prevzemne ponudbe dati ustrezne garancije, da bo dejansko kupil ta delež. Tej ponudbi KAD verjetno ni verjel in ji nihče, ki zna do pet računati, ne verjame. Zakaj ne? Zaradi tega ker je imelo podjetje DZS v letu 2007, na katero se nanaša ta ponudba, 52 milijonov evrov prihodkov in 40 milijonov evrov stroškov. Dobička je imelo 3 milijone. Torej bi podjetje s 3 milijoni dobička kupilo delež od kapitalske družbe za 40 milijonov. Ampak to ni vse. Kapitalska družba je takrat imela samo 20 % lastništva Term Čatež. Če bi do tega posla realno prišlo, potem bi morala DZS objaviti še prevzemno ponudbo, ker bi povečala delež in bi morala objaviti prevzemno ponudbo in bi morala kupiti še 50 %, kar je nadaljnjih 150 milijonov evrov. Torej bi DZS morala za prevzem Term Čatež – če bi bila to resna namera, bi itak objavili prevzemno ponudbo – plačati 200 milijonov evrov s 3 milijoni evrov dobička! Spoštovana poslanka, če vi temu verjamete, jaz ne. To je približno tako – vam bom dal plastično primerjavo, ki si jo bodo ljudje lažje znali predstavljati – kot če bi prejemnik minimalne plače v Republiki Sloveniji, ki je že zadolžen za 10 tisoč evrov, mimogrede, takrat je bila DZS že zadolžena za 100 milijonov evrov, kratkoročnih in dolgoročnih posojil je imela toliko, šel na banko in prosil za 30 tisoč evrov posojila, da bo kupil avto. Torej vsak, ki ima minimalno plačo, in to da bo plača takoj, ne da bo odplačeval ne vem koliko časa. Vsak imetnik minimalne plače ima, če ima, prostora za kakšnih 100, 200 evrov, ostalo gre za stroške in si ne more tega privoščiti. Upam, da verjamete, da je bil to papir, en manever Bojana Petana, ki jih je bilo nešteto, da zavitlava in državo okoli prinaša. In s takimi nerealnimi ponudbami, ki so neuresničljive, sedaj zopet prihaja ta Odlazkov medij na plano in vas želi zmesti oziroma tistih, ki znajo do pet šteti, pa verjetno ne.
Hvala lepa. Replika, Tina Heferle. Izvolite.
Gospod minister, ali me nočete razumeti ali me niste razumeli, prej bi rekla, da me nočete razumeti. Ja seveda, hvala bogu, da se ne ugotavlja v Državnem zboru odškodninska in kazenska odgovornost, ravno to sem želela poudariti. Ne obračati mojih besed zlonamerno. V tem ste zelo spretni, vam moram priznati. Jaz sem govorila, da danes odločamo o vaši politični odgovornosti in zaradi tega, ker so za politično odgovornost bistveno bistveno nižji standardi, vsaj morali bi biti, kot so za kazensko odgovornost. Mislim, da je vaša politična odgovornost ugotovljena. Na podlagi vseh dejstev, ki vam jih danes nizamo že od 10. ure, je politična odgovornost ugotovljena. Ker pri izvajanju ministrske funkcije gre za moralno nespornost, za etično nespornost, za primernost osebnosti kot take, kjer vi, na vseh treh postavkah, padete. Kar se pa tiče prevzemne ponudbe. Verjemite, da poznam postopke, ampak dejstvo je, da ponudba za odkup 118 tisoč 262 delnic družbe Terme Čatež, d. d., ki je bila, mimogrede, ponujena z denarno kupnino, vi se pa v svojem odgovoru na interpelacijo izgovarjate, da če bi pa dobili [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Prevzemno ponudbo, ja, saj pa oba veva, kako pride šele do prevzemne ponudbe. Vi ste danes špekulirali. Ne vem, ali ste tudi vizionar, ampak špekulirali ste, da družba ne bi dobila kredita. Prej sem vam že povedala, pod kakšnimi pogoji banke dajejo kredite, in vaša današnja ocena je zame irelevantna. Ker, prvič, niste bančni strokovnjak, drugič pa niste upoštevali pri svoji oceni, ali bi ta družba dobila kredit ali ne, vseh pomembnih parametrov, ki so pomembni za to, da se banka odloči, ali nekomu da kredit ali ne. Lahko vam jih še enkrat naštejem, ampak verjamem, da jih poznate: ocena investicije, učinek investicije na prihodek podjetja, pričakovana donosnost in tako dalje. Tako da ne se sprenevedati. Moram vam priznati, da se spretno izvijate iz klobčiča, v katerega ste se sami zavili. Iskreno vam pa zamerim vaše uvodne besede, ko mi očitate glede odškodninske in kazenske odgovornosti. Ravno to sem želela poudariti, gospod minister – da se danes ugotavlja vaša politična odgovornost.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Andrej Vizjak. Izvolite.
Res je, spoštovana poslanka. Danes se ugotavlja, ne pa, da se je že ugotovila, kot ste uvodoma začeli. Kakšna bo moja politična odgovornost, boste odločili vi, spoštovane poslanke in poslanci. Tako da vi nizate samo določene argumente, moja politična odgovornost pa še ni ugotovljena – ker ste uvodoma zatrdili, da sem politično odgovoren. To je ena stvar. Druga stvar. Imate prav. Ko se odloča o tem, ali se podeli kredit za neko naložbo nekomu, se ugotavlja vrsto ekonomskih učinkov le-tega. In zdaj mi vi povejte, kakšen ekonomski učinek bi imelo to, da bi banke dale kredit Državni založbi za povečanje deleža v naložbi, ki jo je že itak imela, še za dodatnih 20 %. To moraš biti pa res nor, res nor bankir, in jaz nisem bankir, ampak imam zdravo kmečko pamet, ki dostikrat veliko več pomeni, ker bankirji so se že velikokrat zmotili v tej državi, zato smo drago plačevali in sanirali luknje. Jaz nikoli, spoštovana, nikoli ne bi dal kredita nikomur za tako čuden posel podjetja, ki ne zmore lastnih prihodkov za poplačilo anuitet oziroma za poplačilo obveznosti iz najetega kredita. Ta ponudba ni bila prevzemna ponudba, to je bila čisto navadna fejk ponudba, ki jo je z bežnim pogledom vsak z veseljem vrgel v smeti, ker ni bila resna.
Hvala lepa. Repliko ima Tina Heferle. Izvolite.
Čisto na kratko. Zato ker spet, gospod minister, niste korektni. Jaz nisem rekla [[…]]Če ste pozorno poslušali, sem pri vsaki svoji trditvi pri točki svoje razprave zelo jasno povedala, da je po mojem mnenju vaša politična odgovornost ugotovljena. Seveda mi je pa jasno, da bomo na koncu dneva ali pa celo jutri zjutraj odločali s pritiskom na gumb o vaši politični odgovornosti. In verjemite, da bom pritisnila za interpelacijo. Kar se pa tiče ekonomskih učinkov, pridobivanja kredita in tako naprej. Jaz sem samo poudarila in še enkrat bom, da vi špekulirate. Vi ste v svojem zagovoru danes, ko je ta dokument prišel zjutraj v javnost, obrnili svojo taktiko in rekli, kako da lahko gre firma s 40-milijonskim prometom v investicijo, vredno 50 milijonov. Pred tem, preden je bil ta dokument v javnost podan, ste pa zatrjevali, da sploh ni prišlo do nobenih ponudb denarne vrednosti, ampak da gre zgolj in samo za neke ničvredne ponudbe ničvrednih papirjev. To sem želela poudariti v svoji razpravi in prosim vas, bodite tako korektni, da ne obračate mojih besed zlonamerno tako, da spreobračate dejstva, o katerih jaz govorim.
Hvala lepa. Predlagam, da gremo naprej. Besedo ima dr. Franc Trček, pripravi naj se Primož Siter. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Uvodoma bom rekel, da znam šteti ne le do pet, ampak tudi do kakšnih 50 milijard, potem bi se verjetno utrudil pa mogoče zmotil. Kot drugo bi rekel, da niti Andrej iz Štajerske niti Franc Trček ne moreta anonimno klicati v radijsko oddajo, ker bodo tako vas kot mene prepoznali že po glasu. Skratka, Andrej Vizjak, 6. avgust 1964, Brežice, Slovenija, star 57 let. Človek dejanj, ljubitelj delnic, kar ni nič sporno. Minister Vizjak, vi niste kar neki minister, vi niste minister neke škrbine SMC, osminke velikega SMC pa morajo potem nekoga najti pa pripeljejo nekega spornega Dikaučiča. Vi niste neki minister za digitalizacijo, za katerega še do včeraj Nova Slovenija ne ve, da je iz njihove kvote, pa potem je iz njihove kvote. Vi ste v bistvu Karl Erjavec SDS – minister za katerokoli ministrstvo, minister za katerokoli Janševo vlado. Pa sedaj nimam problema s tem, da je šel minister ven, tudi on mora iti na vodo, po domače povedano. Dotaknimo se najprej zadeve, ki absolutno ni sporna. Preden se je dotaknem, bom pa rekel, da sem se danes med to sejo srečal ne z nekim tonskim tehnikom, lahko vrhunskim, ampak z nekom, ki je forenzik, ki podpiše, in je tudi razložil, da so posnetki pristni. Če bi bil minister notri pa če bi bil Franc Breznik notri, bi tudi vedeli, o čem se pogovarjamo. Veste, tudi luči delajo na določenih frekvencah in taki programi to analizirajo in potem se vidi, ali se to sčisti ali se ne sčisti. Glede lepljenke. Veste, jaz se na kakšno sejo pripravljam za crkniti, po domače povedano. Tukaj se razderem, STA mogoče polovico stavka objavi ali še to ne. Potem bi vsak od nas lahko tulil, da je, kakorkoli tukaj govorimo, lepljenka. Potem bi jaz lahko tudi tulil, ko ste mi vzeli imuniteto pa me je Jelinčič tožil, ja, to je lepljenka, čakaj, nea gre, konec. Pa ste bili takrat v koaliciji SDS pa Levica. Vam ne zamerim, to govori več o vas kot o Francu Trčku. Dajmo iti k zadevi, ki absolutno ni sporna. Minister se je opravičil za trditev »treti jajca«. Sam je tukaj rekel, je to priznal. 125. člen Ustave, neodvisnost sodnikov. 3. člen Ustave, delitev oblasti. 2. člen Ustave, pravna država. 1. člen Ustave – kaj je? Demokratična republika. 110. člen Ustave, odgovarja Državnemu zboru kot minister. 114. člen Ustave, ve se, kaj so njegove naloge. Njegova naloga kot ministra na katerihkoli treh ministrstvih ni bila »ubiti jedno jaje«, kot bi pisalo v kakšni kuharski knjigi v hrvaščini, kaj šele treti jajca tretji veji oblasti. Zaradi tega bi ta človek moral odstopiti, pika. Zaradi tega. Da tega človeka gledam tukaj, pa imam doma dobesedno polomljenega otroka pa bi moral biti na bolniški, je to dobesedno, da se nekdo poserje na Slovenijo, poserje na ustavnost Slovenije, poserje na pravno državo, poserje na Republiko Slovenijo. To je bilo dovolj! Tudi če ne bi bilo zgodbe s Petanom, tudi če ne bi bilo zgodbe z glupimi davki. Drugo. Jaz sem leta 2007 mahal, pravi minister. Minister je bil takrat cel mandat minister, je tako, 2004–2008? Kaj ste delali pa tri leta prej, da je DZS prišel do tja, do koder je prišel? Nekaj, kar danes imenujemo tajkunski val slovenske privatizacije, ki je bil mogoč, ker sta minister in tedanja Janševa vlada držala v predalu neki dokument, neki predlog zakona, ki bi to moral preprečiti. Polnar je imel oratorij o utrjevanju javnega interesa – kako ste pa takrat utrjevali javni interes? Saj ni naloga ministra, da nekaj tuli po medijih pa dandanes po Twitterju. Naloga ministra in katerekoli vlade je, da bi bilo to onemogočeno skozi ustrezno zakonodajo, ki je bila spisana, ki se je držala v predalu in smo fasali tajkunski val privatizacije. In potem vemo, banke in tako naprej in drugo Janševo vlado in klicanje trojke in nebulozne izjave tedanjega predsednika Vlade, ki so nam zniževale bonitete, in višje obrestne mere in tako naprej in tako nazaj. To so dejstva, to je žal naša zgodovina, brezupna žalost, bi rekel orator Polnar. Tretja zgodba, glupi davki. To je izjava gospoda ministra. Ko je ta posnetek prišel ven, ali je to mene presenetilo? Seveda me ni. To je to, to je pač slovenska politika. Mogoče bi tudi na levi strani našli koga sorodno žmohtnega, ampak to je modus vivendi. Saj a je Janez Janša kaj drugačen na Twitterju? Še tisti, ki se tukaj pred mikrofonom držite malo fino, tam zbezljate. U, napad na ženske, ali ne? Ko je bil takrat retvit, da je treba vodjo poslanske skupine SMC klofutati, kje ste bile pa takrat velike feministke SDS? Ne vem, mogoče je kolegica Ferjan kritizirala Janeza Janšo na Twitterju. Nisem na Twitterju, ne vem. Glupi davki. Veste, šel sem pogledat CV Andreja Vizjaka. Ajde, neko otroštvo, gre na Gimnazijo Brežice, verjetno je bil gospod v vojski, gre na elektrofaks študirat, pa Litostroj, pa mladi raziskovalec na Inštitutu Jožefa Stefana. Potem, če malo preskočim, župan pa tri vlade minister pa vodja poslanske skupine, zdaj je bil osem let ali koliko svetovalec v elektrogospodarstvu. Če se gospod Vizjak na gimnaziji ali med študijem ni o tem spraševal – bolje se je hormonalno izživeti takrat kot pri 50, kar se midva oba sva – bi se vsaj, ko je bil mladi raziskovalec, moral začeti spraševati, pismo, čakaj, od kod pa ti penezi za mojo plačo, in potem cela kariera. Ali pa: od kod penezi, ko grem na banko najet kredit, da kupujem delnice na osnovi internih informacij? Ja ne boste verjeli, od nas, glupih davkoplačevalcev. Od kod plača, ne vem, nekomu, ki je celo življenje, že od starega režima vpet, od ZSMS pa potem naprej izvoljen, vaš veliki šef Ivan Janez Janša, od kod njemu plača? Od nas, glupih davkoplačevalcev. In potem hoče tukaj minister zelo ponesrečeno izvajati primer, da bomo vsi mi to razumeli, na osnovi nekoga, ki ima minimalno plačo. Pa prosim vas lepo, to je ogabno. Mi, ki imamo 3 čuke neto ali koliko – jaz nimam, minister ima – dajmo, da bodo omice razumele, to razložiti na minimalni plači. Ampak to ste vi, veste. To najbolj ubeseduje tista poslanka, ki se je z bivšo ministrico borila za ribe, ki je pred kratkim rekla, kako se bo ona z Aleksandro Pivec spustila do ljudstva, da ljudstvu ne bo treba hoditi v Državni zbor. Ja, to je ta opitost nad slastjo oblasti. Ja kje pa bivate, bože mili, na nekih višavah? Modra kri pa ne vem kaj. In seveda, mene dobijo s spuščenimi hlačami, vsi drugi so krivi, samo jaz ne. Veste, to je neka infantilnost otroka v starosti dveh let. To si je v tistih nižjih skupinah VVZ treba socializacijsko preobrniti, streti jajca, bi vi rekli. In to je to. In to boste vi podpirali, domoljubi? Bravo. Uživajte, dokler lahko. Lahko bi na dolgo in široko divanil, kot mi Belokranjci pravimo, pa ne bom. Slepi bodo slepi, kakšni slabovidni, tudi slepi, tudi gluhonemi, tudi gluhoslepi bodo pa spregledali te rabote. Pa čisto za konec. Polnar je govoril o denunciaciji. To, da ti posnetki obstajajo, ki jih, mimogrede, ni posnel Petan – če bi hotel povedati, kdo jih je, bi morali sejo zapirati – veste v SDS že več kot 10 let. Ljudje tam zelo blizu Janezu Janši so nam v off the record pogovorih povedali, da ste ga izpustili ven zdaj, da vam ne bo v faco eksplodiral prezgodaj pred volitvami. Uživajte, dokler lahko.
Hvala lepa. Besedo ima Primož Siter, pripravi naj se Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Dober dan oziroma dober večer, kolegice in kolegi! Na začetku bi se uvodoma samo oprl na nekaj besed, ki jih je minister izrekel že zjutraj v svoji uvodni predstavitvi. Najprej je treba razumeti, da se danes gremo interpelacijo ministra Vizjaka, na mizi ni interpelacija gospoda Petana ali pa drugih ministrov ali pa prejšnjih ministrov ali pa prejšnjih vlad, čeprav bi si najbrž tudi oni zaslužili kakšno interpelacijsko ali siceršnjo klofuto. Ampak danes imamo tukaj ministra Vizjaka. Seznam razlogov, zakaj imamo danes na mizi interpelacijo, je dolg, tudi sam se bom sprehodil po njem. Ampak uvodoma je najprej treba razumeti najširšo sliko tega, v kakšnem političnem okolju in zakaj deluje minister Vizjak na takšen način, kot deluje. Osnovni gabarit razumevanja organiziranosti države v kapitalizmu je, da je država v službi kapitala oziroma da je država a priori plen kapitala, da je to navaden modus operandi kapitalistične ureditve. Javna sredstva in javno dobro, tisto, kar bi moralo biti skupnosti vedno in enakopravno na voljo, je v kapitalizmu namenjeno pretoku v zasebni žep oziroma v zasebni vpliv. To je prvi gabarit razumevanja družbe in politične kulture, v kateri smo, ki jo vlada Janeza Janše morebiti zdaj še najbolj plastično pooseblja. Tako da korupcija, mešetarjenje, lobiranje, biznis iz javnega v zasebno je neka normala, v kapitalizmu je nekaj, kar nam ne sme biti tuje oziroma kar nam ne sme biti novo, ali pa nekaj, ob čemer ne moremo biti presenečeni. Tako da tudi izjava, če se temu kdorkoli zoperstavi, glej, mu bomo pač strli jajca, ni nič presenetljivega, sploh v vokabularju in siceršnji komunikaciji te vlade. Kolegice in kolegi, v bistvu bi bilo sistemsko gledano danes treba interpelirati kapitalizem, ne samo gospoda Vizjaka. Sta pa minister Vizjak in njegovo delo en tak najbolj brutalno plastičen primer vsega, kar je z aktualno politiko narobe. Splošna ugotovitev civilne družbe in parlamentarne opozicije, če hočete, je, da je MOP v tej svoji ediciji prepleten s korupcijo, je prepleten z mešetarjenjem, s po domače rečeno rihtanjem biznisa, z lobiranjem. Ta institucija, ki bi morala biti prvi branik, prva obrambna fronta, če hočete, v varovanju okolja, je v bistvu tukaj v službi prodaje in razprodaje okolja. Superminister Vizjak bi se najbrž s prodajo ukvarjal na čelu kateregakoli ministrstva, kjer bi sedel. Če bi bil zdravstveni minister, bi danes morebiti imeli že tri četrt vsega zdravstva privatiziranega, če bi bil na kmetijstvu, državnih gozdov morebiti ne bi imeli več ali karkoli in tako naprej. Ne bom preveč teoretiziral, da je aktualno ministrstvo za okolje in prostor pod taktirko ministra Vizjaka zdaj še posebej v enem takem gordijskem prepletu s kapitalom, kjer je kapital na vrhu in ministrstvo oziroma država in javno dobro spodaj. Pojasnil bom na enem primeru, in sicer s primerom, ki mislim, da ga danes še nisem zasledil v razpravi. Gradnja hidroelektrarn na srednji Savi. Stvar, ki je doživela svoj pospešek v tem času, odkar na čelu ministrstva sedi minister Vizjak. Velik betonski biznis, sicer na škodo okolja, na škodo zdravja prebivalk in prebivalcev v neposredni bližini. Pri tej stvari, pazite, imamo v bistvu dva ključna problema. En problem je to, da je stvar okoljsko in naravovarstveno sporna, na kar je opozoril dolg seznam okoljevarstvenikov, naravovarstvenikov, civilne družbe, strokovne javnosti, ministrstvo pa seveda v tradicionalni maniri vlade Janeza Janše ni vzpostavilo nikakršnega dialoga z njimi, samo eno takšno komunikacijsko klofuto, bodite tiho, briga vas za tisto eno ribico, ki bo izumrla. Navkljub temu da so seveda strokovnjaki opozarjali, kaj takšen poseg pomeni za ekosistem širše, ne samo v zabetonirani strugi. Ampak tukaj imamo mi še en drug problem v tem celem, upravičeno mu rečem, biznisu ministra Vizjaka, ki se mu reče hidroelektrarne na srednji Savi – koruptivni postopek. Zdaj bom poskušal biti čim bolj laičen. V navadnem postopku se zberejo deležniki, lokalne skupnosti, država, okoljevarstveniki, zainteresirana javnost, strokovna javnost in tako naprej, in če se načrtuje nek tak poseg v okolje, se zberejo, strnejo vse glave in oblikujejo nekaj, čemur se reče prostorski načrt. Se pravi načrt tega, kako zdaj to stvar umestiti v prostor. Če ima tako negativne okoljske posledice, je to še toliko bolj pomembna stvar. Če je tukaj javnost toliko zaskrbljena, je to še toliko bolj pomembna stvar. In potem se stvari oblikujejo, stroka se podpiše pod tem, potem pa lahko pride biznis oziroma koncesijska pogodba za gradnjo in tako naprej in tako naprej. To je v nekih normalnih okoliščinah, takšen scenarij. Ko na čelu ministrstva za okolje sedi minister Vizjak, se pa stvar obrne, se pa najprej podpiše pogodbo, najprej poskrbi za biznis, potem se pa začne pogovarjati z lokalnimi skupnostmi pa s strokovno javnostjo, širša javnost ima mogoče to srečo pa celo izve, kaj se dogaja. Plus ko se poskrbi najprej za biznis, potem pa za okolje, zdravje in soglasje ljudi, javnost izve še, da je bila ta pogodba narejena na zelo prefrigan način, da država plača penale, če bo šlo z načrtom, s posledičnim dogovarjanjem kaj narobe, da koncesionar lahko odstopi, če se zavleče, če mu gre to na škodo v njegovem biznisu, in tako naprej in tako naprej. Skratka, vse narobe. In minister Vizjak je podpisan pod to pogodbo, podpisan pod celotno to akcijo. Seveda je Upravno sodišče skočilo v zrak, seveda je državna revizorka skočila v zrak, seveda so naravovarstvene organizacije skočile v zrak. Na srečo je bila javnost o tem obveščena. V Poslanski skupini Levica smo prek Komisije za nadzor javnih financ pred nedavnim, v bistvu pred nekaj dnevi, napotili Računsko sodišče k reviziji tega posla, tega biznisa za prijatelje, tega betonskega biznisa za prijatelje. Ker nočemo, da se tudi na srednji Savi, tudi v Zasavju ponovi zgodba Teš 6, ki je bila najprej ocenjena, mislim da, na 20 milijonov, zaključila se je pa pri 1,4 milijarde evrov. Ne želimo si še enega takšnega projekta, ampak minister Vizjak ga je poslal v eter, ga je poslal v resničnost, točno takšen projekt. Zasavje je tako ali tako že plačalo dosti okoljskega davka v preteklosti, ne zasluži si še enega takšnega primera in tudi Republika Slovenija si ne zasluži takšnega rokovanja z okoljsko spornimi projekti, kot je tale še ena copy-paste akcija Teš 6. To je, kolegice in kolegi, eden od primerov po domače rečeno rihtanja biznisa, ki si jih je v svojem kratkem mandatu privoščil minister Vizjak. Žal ugotavljam, da tako, kot minister Vijak mešetari po državnih podjetjih in po javnih sredstvih, po javnih financah, ki so tukaj v osnovi naši in za naše javno dobro, na isti način rokuje z okoljem, ki je tudi naše in tukaj za naše javno dobro, za javno dostopno uporabo in kakovost bivanja, tako rekoč naša največja dobrina, ki jo imamo in s katero upravljamo. To največjo dobrino seveda prostodušno prodaja svojim prijateljem v nekih zakonsko nepodprtih koncesijskih pogodbah. To je osnovna šola korupcije, le da je minister Vizjak tukaj profesor. Kar je seveda vredno obsodbe, absolutno vredno interpelacije, bržkone vredno še kakšne rešetke. Ultimativna rešitev, ki jo v Levici zagovarjamo že ves čas, je seveda sistemske narave. V Levici predlagamo, da referendumski institut odpoklica funkcionarja, če ni zaupanja, postane resničnost, ni razloga za funkcijo, če ni zaupanja. Koliko ljudje liku in delu ministra Vizjaka zaupajo, pa mislim, da je najbolj plastično pokazal poletni referendum o Zakonu o vodah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Monika Gregorčič [[…]]. [[oglašanje iz dvorane]] Pardon, replika Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa. Prej sem v svoji razpravi tudi omenjal dosežke ministrstva in ministra. Seveda sem omenjal tudi projekt gradenj hidroelektrarn na srednji Savi. Ne vem, ali je poslanec, ki je pred mano razpravljal, pozabil, da je njegov kolega Luka Mesec v letu 2014 dal poslansko vprašanje s prav posebnimi prošnjami, da se ta projekt gradenj hidroelektrarn na srednji Savi čim prej začne. Torej Levica podpira ta projekt, ga je podpirala in očitno ga še vedno podpira. Želel si je s tem vprašanjem oziroma potem ko je dobil odgovor še naknadno – bom kar citiral. Luka Mesec, in sicer: »V bistvu čisto na kratko. Glede hidroelektrarn na srednji Savi me zanima, kdaj približno bi lahko bili ti projekti začeti oziroma kdaj bi lahko bili tudi končani in kdaj lahko tam pričakujemo prva delovna mesta.« Torej velika skrb Levice za čimprejšnjo gradnjo hidroelektrarn na srednji Savi, tako da bi predlagal, da se med seboj pogovorite pa nekako uskladite, predno boste tukaj vsak po svoje govorili. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Gospod poslanec, dolžen sem vas opozoriti na 70. člen Poslovnika, ki pravi, da ima vsak razpravljavec pravico do odgovora na razpravo drugega razpravljavca, v kolikor se ta razprava nanaša na njegovo razpravo. To, kar je govoril gospod Siter, se ni nanašalo na vašo razpravo. Jaz vem, da smo tukaj že ne vem koliko ur, ampak spoštujmo poslovnik, ki ga imamo. In to velja, gospod Boris Doblekar, tudi za vas. Besedo ima Monika [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Kako? Replike na repliko ni, bo delitev časa, boste imeli priložnost. Monika Gregorčič ima besedo, pripravi naj se Leon Merjasec. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Dober večer vsem! Interpelacija, ki jo obravnavamo danes ves dan in še pozno v noč, morda tudi do zgodnjih jutranjih ur naslednjega dne, je že osma po vrsti s strani istih predlagateljev, tako imenovane koalicije KUL. Želela bi vas vprašati, ali še vedno upate. Sicer je res lepo, da upanje umre zadnje, si je pa treba včasih tudi naliti čistega vina, se soočiti z realnostjo in si priznati, da je tole bolj Sizifovo delo kot ne. Na začetku bi želela osvetliti pravni okvir instituta interpelacije. Res gre za institut opozicije, ki ga ureja 118. člen Ustave, ki pravi, da lahko najmanj 10 poslancev sproži v Državnem zboru interpelacijo o delu vlade ali posameznega ministra. Prav tako pa interpelacijo ureja 250. člen Poslovnika Državnega zbora. Prvi odstavek, navajam: »Najmanj deset poslancev lahko vloži interpelacijo o delu vlade ali posameznega ministra, v kateri mora biti jasno postavljeno in obrazloženo vprašanje, ki je predmet interpelacije. Interpelacijo podpišejo vsi poslanci, ki so jo vložili.« Iz pozitivne razlage pravnih norm seveda izhaja, da gre za interpelacijo o delu ministra tekoče vlade, o tekočem ministru, o njegovih tekočih dejavnostih in ne o vlogi in očitkih, ki se nanašajo na njegovo delo v, ne vem, preteklih, predpreteklih ali še ne vem koliko mandatov nazaj. Zakaj na to opozarjam? Zato ker interpelacija, ki jo danes obravnavamo, sestoji iz očitkov v štirih točkah. Prva točka, da se očita ministru nezakonito in netransparentno delovanje ministra v škodo države. Obrazložitev te točke, teh očitkov se nanaša v 90 % na njegovo funkcijo, ki jo je opravljal kot minister za gospodarstvo v mandatu vlade 2004–2008, to je kar nekaj mandatov nazaj, mislim, da štiri ali pet mandatov nazaj. Zato mislim, da je sploh brezpredmetno, da se danes o tem pogovarjamo. Seveda ste pa po tem potrebovali poiskati tudi drugo, tretjo in četrto točko, ki se pa obe nanašata na očitke ministru glede neuspešnega poskusa noveliranja Zakona o vodah, ki je bil preizkušan na referendumu. Ljudska volja je pokazala, da ni prestal tega preizkusa in je padel. In zdaj ste pač nekako sklepali, da bi zaradi tega minister moral kar oditi, sam odstopiti, če ne pa ga poskušate še s to interpelacijo odstraniti in mu onemogočiti nadaljnje delo. Vsekakor vas tukaj sprašujem, kot vam je že tudi minister pojasnil, naštejte, povejte, koliko ministrov je že odstopilo, ker so izgubili referendum, zaradi nekega padlega zakona. Če se vrnemo na prvi očitek. Kljub vsemu nezakonito, netransparentno ravnanje iz mandata 2004–2008. Konkretno. Na dan so prišli nezakoniti posnetki pogovorov med ministrom Vizjakom in gospodom Petanom v tako imenovani zadevi menedžerskega prevzema oziroma notranjega odkupa lastninjenja Term Čatež. Kaj pa so ti posnetki v resnici pokazali? Minister je danes imel možnost in je pojasnil, da je šlo za skorajda kriminalno upravljanje državnega premoženja s strani paradržave, s strani struktur iz ozadja, nek modus operandi nastajanja ali krepitve vloge tranzicijskih tajkunov z notranjimi odkupi, s spornimi poslovnimi praksami, ki jih predstavlja financiranje s premoženjem prevzemnega podjetja. Za povrh vsega smo danes slišali, da potem to še niti ni rezultiralo v plačilu davka, kot predvidevajo predpisi in korporacijsko pravo. In celo z izogibanjem plačila vodne koncesije. Za povrh vsega seveda se pa sedaj uporablja vse to še s pomočjo neke medijske manipulacije, da se zadeva predstavi v drugi luči, v resnici pa gre za ohranjanje statusa quo. Tukaj je bilo kar nekajkrat potem izpostavljeno, da ta razprava danes kaže, kot da je na interpelaciji tudi gospod Petan. Ampak gospod Petan je pač kolateralna škoda tega, da so ti posnetki medsebojnega pogovora z gospodom Vizjakom sploh prišli v javnost, in to je bilo seveda moč predvideti vnaprej. Zato se je mogoče tudi toliko časa čakalo z javno objavo teh posnetkov. Rezultat vsega tega insinuira, da gre za afero glupi davki. Minister je danes jasno povedal in razložil, da te afere sploh ni, da je šlo za konstrukt in zlepljenko pri prvi objavi prvega izseka posnetkov. Kar je bolj žalostno, je pa, da so danes Terme Čatež podjetje, ki bolj ali manj životari, oziroma da niso tista gazela slovenskega turizma, kot bi lahko bila, če ne bi prišlo tudi do nekega neustreznega notranjega izčrpavanja in lastninjenja na način, ki prav gotovo ni pripomogel k večji konkurenčnosti tega podjetja. V nadaljevanju potem interpelacija očita ministru sporno sprejetje oziroma predlog novele Zakona o vodi. Očita se mu, da ni bil dovolj okoljsko osveščen, da je izključeval strokovno javnost, dialog in da je sprejemal odločitve na škodo okolja, ne samo v zadevi noveliranja Zakona o vodi, pač pa tudi na področju gradbene zakonodaje pa tudi na področju ravnanja z odpadki, ki je pa aktualna v tem najnovejšem obdobju, saj prihaja do prenove ureditve, ki je v pripravi. Seveda, očitki so pravzaprav paradoksalni. Minister želi na tem področju samo narediti red. Seveda pa so tisti, ki si želijo, da se ohrani status quo, da se zadržijo neki privilegiji, pridobljeni v časih nekih drugih ministrov oziroma drugih vlad. To pa je tista igra, ki se v bistvu igra v ozadju, tudi s pomočjo in dostopom do določenih medijskih zvočnikov, ki so kapitalsko pa poslovno povezani. V ospredju tako nastaja nek šov za ljudi pa je igranje na njihova čustva, tudi neka resnično lažna eko-bio propaganda, v ozadju pa gre seveda za tisto pravo igro, igro interesov in evrov. Želela bi samo še osvetliti eno zadevo, ki se mi je danes zelo vtisnila v spomin. Gre za to, da predlagatelj LMŠ oziroma mislim, da je bilo v stališču LMŠ izpostavljeno, da se pričakuje od nekoga, ki stopi v politiko, delovanje preko enega mandata. Jaz sem mislila, da je to vic. Namreč, očitek v tej smeri s strani stranke, ki je prvič v parlamentu na nacionalnem nivoju, ministru, ki je aktiven v politiki že štiri, pet, mislim, da šest mandatov, je malo bizaren. Tako da vam priporočam malce več samokritičnosti, ko boste prihodnjič naslavljali takšne očitke. Dovolili ste si pa celo, o LMŠ govorim, danes napisati en zelo pomenljiv tvit: »Ko greš v politiko, moraš imeti jasno razčiščeno, kaj je javno in kaj zasebno. Predvsem pa moraš imeti razčiščeno, kaj je javni interes.« Ne bi se mogla bolj strinjati z zapisanim. Vam pa priporočam, da takšen nasvet naslovite tudi na tiste, ki so predestinirani, da postanejo nov obraz v slovenskem političnem prostoru. To bo bolj v vašem preživitvenem interesu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Hvala lepa. Spet eno in isto. Noben minister prej ni odstopil, če je izgubil referendum – ves čas ena in ista lajna danes. Potem neko relativiziranje posnetkov, češ, problem je v nezakonitosti posnetkov, ljudje moji, problem ni vsebina. To je neverjetno. Ampak, spoštovana, glejte, gremo po vrsti. Minister je ista oseba, kot je bil pred 14 leti. Domnevam, da je ista oseba ali pa podobna oseba. Govorimo o integriteti nekega politika. Integriteti. Integriteta je ključna stvar, ko ti zasedeš visok položaj v politiki, sploh ko zasedeš ministrsko mesto ali pa mesto ministrskega predsednika, kajne? Tudi ko zasedeš mesto poslanca, ampak vendarle je to nek rang, minister mora biti človek z integriteto. Prisluhi, pa če jim rečete stokrat, da so nezakoniti, jasno kažejo, da je šlo za neka dogovarjanja, kako prevzeti državno podjetje, kako se izogniti plačilu »glupih davkov« in kako sodnikom »streti jajca«. Pika. To smo slišali na lastna ušesa. Kakorkoli boste rekli, montirano gor ali dol, ministrov glas to govori. Jaz sem prepoznala ministrov glas. Razen če so tako dobrega igralca našli. Saj pravim. Ampak tega minister ni zanikal, ni rekel, da ni govoril. Nekaj se je ven vlekel pa še opravičil se je za tista jajca in tako naprej. Tako da je bil to minister. No, človek z integriteto takih stvari ne govori, takih poslov se na ta način ne gre, pred 14 leti, pred 30 leti ali danes. Danes je to isti gospod Andrej Vizjak. Danes vodi drugo ministrstvo kot takrat, se pa na žalost, in to kažejo vsi drugi elementi interpelacije, obnaša, kot da je še zmeraj gospodarski minister. Zdaj boste rekli, kaj zdaj jaz tu nekaj govorim, ko govorim o integriteti. To piše v etičnem kodeksu za funkcionarje, spoštovana. Tega si nisem jaz izmislila, to ni neka moja umišljenina. To je neka norma v nekih razvitih, naprednih demokracijah. Če se ozremo po drugih državah, ministri, celo ministrski predsedniki odstopajo za mnogo manjše stvari. Enostavno odstopijo. To, da nekoč ministri niso odstopili, ko so dobili plebiscitarno interpelacijo na referendumu, ni moja stvar danes ali pa vaša stvar ali pa stvar tega ministra. Žalostno je, da se je to takrat zgodilo, in če bi mi bili takrat v parlamentu, bi prav tako terjali, da takrat tisti minister ali ministrica odstopi. Pika. Če so zdaj že prisluhi nezakoniti – poglejte, saj je dovolj ta referendum. Ta referendum je plebiscitarna odločitev, 680 tisoč ljudi je izreklo nezaupnico ministru. To pomeni, da ko minister izgubi zaupanje ljudi, s tem ne prispeva več ne k ugledu Vlade ne k ugledu države, in to je že podlaga za to, da je izgubil neko integriteto in da odide s položaja in prepusti položaj nekomu, ki bo ta ugled spet dvignil in popravil. Pika. Preprosto! Jaz ne vem, ali si želimo v tej državi dvigniti politične standarde in politično kulturo ali se želimo ves čas izgovarjati, kaj je bilo nekoč, nekdaj, in potem tako še nadaljnjih 100 let, 200 let, 500 let. Se pravi, nikamor se ne bi premaknili, zato ker je nekoč Jožek naredil to, lahko Pepe danes naredi enako, ali ne? Tako to, spoštovana, pač ne gre. Ni pomembno, kaj je nekoč delal Bohinc, pa ne vem, koga vse ste danes omenjali, pomembno je, kaj počne danes minister Vizjak. Danes. In interpelacija v večini elementov temelji na današnjem času. Ti prisluhi so prišli zraven pa samo kažejo, dokazujejo ta način delovanja, ki je itak, da se ga delno razbrati tudi v tekočih projektih. Zdaj pa še poslanec Doblekar, ki se na neko ustno vprašanje Luka Mesca iz leta 2014 nekaj izgovarja. Luka Mesec ni postavil pobude, ampak je postavil ustno poslansko vprašanje, kaj se dogaja s temi hidroelektrarnami. Zato ne bomo mi zdaj problematizirali, kaj je Luka Mesec vprašal kot novopečeni poslanec leta 2014, ampak mislim, da moramo problematizirati nepravilnosti, ki se dogajajo danes s temi hidroelektrarnami, na kar je opozoril moj kolega Siter v svoji razpravi, na kar opozarjata Upravno sodišče in državna revizorka [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] No, opozarja, to so tekoči projekti, s katerimi se hvalite. Vse smrdi! Brez sodelovanja javnosti, na škodo javnih sredstev se najprej podpiše pogodba, ravno obratni vrstni red procedure, kot bi se morala izpeljati, se izpelje. Se pravi podpis pogodbe pred prostorskimi načrti, potem pa začneš izsiljevati: če ne bomo, bomo plačali penale, če ne bomo [[…]]In potem pritiskaš, pritiskaš na vse tiste, ki jih prej nisi nič vprašal pa bi jih moral najprej vprašati in šele potem naprej. Se pravi nalašč rušen vrstni red, rušena procedura in to je protizakonito, spoštovane in spoštovani. Državna revizorka na to opozarja, Upravno sodišče opozarja. Kaj je to drugega kot korupcija? In vi se tu zafrkavate in nam bluzite in pripovedujete, da si mi izmišljujemo in da je ta interpelacija konstrukt in vse je konstrukt in posnetki so konstrukt in čisto vse je konstrukt in vi ste čisti in nedolžni in sami angeli. Res, to pa je postalo že prav neokusno, zavržno. Da vas ni sram. Če boste že podprli, da bo tak minister še naprej minister, ki daje pravzaprav sliko vas vseh, potem vsaj bodite tiho in se ne sramotite s takimi res zavržnimi stvarmi. Hvala.
Hvala lepa. Replika, Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala lepa. Predlagateljica me žal ni dobro razumela ali pa ni slišala začetka, uvodnega dela moje razprave. Mislim, da je niti ni bilo v dvorani. Jaz sem izpostavila in citirala poslovniške in ustavne določbe ravno zaradi tega, ker očitki iz te interpelacije slonijo pretežno na dogajanju izpred 14 let, medtem ko je interpelacija, jaz mislim, institut za to, da se preveri ali očita nepravilnosti aktualnemu ministru. Saj je konec koncev aktualni minister zdaj pred nami v svoji funkciji. Želite ga razrešiti s funkcije ministra za okolje, ne s funkcije ministra za gospodarstvo iz tega obdobja pred 14 leti. Še eno stvar bi želela izpostaviti. Zelo nevarna je vaša retorika, ko govorite, da ni važno, ali so posnetki nezakoniti ali ne, da je važna samo vsebina. Veste, kaj? Od vseh predstavnikov politike takšna retorika, da se požvižgajo na temeljne postulate vladavine prava, ki je imate polna usta, to pa je zastrašujoče. Jaz se res bojim, da si želite v bistvu interpelirati demokracijo. Hvala.
Hvala lepa. Zdaj imamo dva predlagatelja. Prvi je Rudi Medved, kasneje ste vi. Prej je vzdignil roko. Izvolite, gospod Rudi.
Hvala lepa. Jaz sem pa poslanko SMC dobro razumel, je pa res, da ona ne razume interpelacije. Pa bi bilo dobro, preden delite levite okrog sebe, kako se interpelacija piše, pa poslovniška določila sem pa poslovniška tja, da jo sploh preberete. Da jo preberete. To bi bilo za začetek. Saj vem, da se vam tega ne da brati, ampak gre za vzorec. Veste, nič ne govorimo o obdobju izpred 14 let, razen ta famozni posnetek je bil sprožilec. Vse ostalo je vezano na sedanje delo te vlade. Na sedanje delo te vlade. Vzorec se pa prenaša iz prve vlade Janeza Janša. To je prav laboratorijski primer, kako deluje ta vlada potem v naslednjem, sicer kratkem mandatu in v tem sicer tudi kratkem, ampak seveda toliko bolj silovitem. Če boste malo podrobneje pogledali, boste videli, v čem je pravzaprav smisel te interpelacije. Ko LMŠ svetujete, mislim, da ste svetovali, naj o tem, kaj je javni interes in pomen javnega interesa, podučimo tiste, ki se zdaj podajajo v politiko – mi nismo, zato da bomo podučevali tiste, ki se zdaj podajajo v politiko, vsekakor pa smo tukaj zato [[…]]Pa tudi če smo samo en mandat, kot je bilo prej, očitano, da »tisti, ki ste tu prvič, praktično samo v enem mandatu, niti nimate pravice očitati nekemu ministru, saj je bil že trikrat minister, zdaj je že tretjič«. Torej niti nimamo pravice?! Imamo jo, veste. In o tem govorimo. Govorimo o škodljivem delovanju ministra za okolje. To smo danes tudi večkrat utemeljili. Boste pa vi novim obrazom potem svetovali, kako naj se obnašajo, kar zadeva javni interes. Saj ni dolgo nazaj, ko ste bili tudi sami nov obraz – kdo vam je takrat svetoval?
Hvala lepa. Besedo ima druga predstavnica predlagatelja, Nataša Sukič. Izvolite.
Spoštovana, vidim, da res ne razumete, kaj pomeni integriteta. Saj če imate v Vladi ministra Dikaučiča, ki je sam v kazenskih postopkih pa se vam to ne zdi sporno, se pravi, se vam zdi njegova integriteta top, potem je logično, da se vam tudi danes ne sanja, da ti posnetki kažejo na to, ali ima minister neko integriteto ali je pač nima. »Nezakoniti posnetki«, »mi nismo sodišče« – spoštovani, jaz ne vem, ali so ti posnetki zakoniti, nezakoniti, vem pa, kaj govorijo. In naša dolžnost je izhajati iz vsebine, ki bremeni ministra in kaže na to, da človek nima ustrezne integritete za tako funkcijo. To so navsezadnje danes povedali tudi vaši koalicijski kolegi iz NSi. Tako da mogoče si prevrtite malo posnetek pa poslušajte njihovo stališče danes, da se ne boste danes na nas spravljali. Sicer pa vprašanje, minister, ker je ura že toliko. Že imate dokumente? Rekli ste, da jih boste čez pol ure dobili, da mi končno odgovorite, kaj točno je počela pri Gradbenem zakonu Simonovičeva odvetniška firma. Koliko točno je to stalo in zakaj ste to aktivnost outsourcali na to firmo? Zakaj tega preprosto niste prepustili zaposlenim na ministrstvu? Mislim, da imate ogromen aparat, ljudje so na plačah in davkoplačevalcev pravzaprav ne bi bilo treba nič dodatno stati, pa vendarle ste se spustili v to akcijo. Zanima me odgovor na vsa ta vprašanja. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima minister Andrej Vizjak.
Res je, spoštovana poslanka, dolžan sem vam ta odgovor. Odvetniški družbi Neffat smo plačali za njene storitve 7 tisoč 600 evrov, in sicer za pravno podporo v zvezi s pripravo sprememb predpisov iz delovnega področja MOP. Pri tem so naredili pravni pregled določenih pravnih aktov, pravno pomoč pri pripravi rešitev in pravno mnenje v zvezi z določbami in nastajajočo zakonodajo s področja MOP.
Hvala lepa. Predstavnica predlagatelja Nataša Sukič. Izvolite.
Katerih določenih rešitev, minister? To me zanima, katerih rešitev. V javnosti se ustvarja mnenje, da so bile ravno te rešitve okrog legalizacije črne gradnje del teh rešitev, pa nam to prosim malo bolj konkretno povejte. Pa še enkrat, zakaj niso tega naredili vaši sodelavci na MOP? Saj pa menda imate sposobne ljudi tam, ali nimate?
Besedo ima minister. Izvolite.
V okviru priprav predpisov želimo integrirati najširše znanje, poleg znanja strokovnjakov, ki jih imamo na MOP, tudi zunanje sodelavce za določena specifična področja, in pri teh konkretno, ki tangirajo poslanca Simonoviča, odvetniška družba ni sodelovala.
Hvala lepa. Predlagam, da gremo naprej. Gospod Leon Merjasec ima besedo, pripravi naj se Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Pozdravljeni, gospod minister, poslanke in poslanci! Današnja interpelacija, kakor tudi vse prejšnje v tem mandatu, je nadaljevanje političnega boja. Tukaj se nimamo kaj sprenevedati. Gre pa proti tej vladi, ki dela odlično in dela za ljudi. Glede Zakona o vodah in neposredne odgovornosti ministra lahko rečem, da so sklicatelji referenduma o vodah zavajali ljudi s tem, da gre pri predlaganem zakonu zgolj za čisto pitno vodo, kar pa ni res. Kdo od nas državljanov pa ni za čisto, pitno, neprivatizirano vodo? Pri predlaganem zakonu je šlo za administrativno razbremenitev oziroma ukinjanje dozdajšnjih dolgotrajnejših postopkov, hkrati pa bi stranke finančno in časovno razbremenili, in sicer za posege na vodnih zemljiščih in za posege na priobalnih zemljiščih. S predlaganim zakonom bi dobili možnost, da se povišajo sredstva, namenjena izvajanju gospodarske javne službe, upravljanju voda s sredstvi Sklada za vode. S temi finančnimi sredstvi se je želelo zmanjšati škode, finančne pritiske na državljane, na nepremičnine, infrastrukture, kmetijska zemljišča, ki nastajajo zaradi do sedaj nevzdržnega ravnanja vodotokov in vse pogostejših vremenskih ujm. V predlaganem zakonu je bil tudi pogoj, ki bi zagotavljal, da se nikakor ne sme posegati v noben vir pitne vode. S tem bi bili vsi viri pitne vode tako kot do sedaj zaščiteni tudi v primeru predlaganega zakona. Minister je sam v izjavi izjavil, da voljo ljudstva, izraženo na referendumu, spoštuje, vendar še vedno ocenjuje, da je padla novela Zakona o vodah dobra in koristna za varovanje priobalnih in vodnih zemljišč, sploh glede turizma, s čimer se tudi sam strinjam. Zato so očitki ministru o ogrožanju pitne vode neutemeljeni in zlorabljeni v politične namene. Podpisniki interpelacije ministru neutemeljeno očitajo tudi, da je minister za gospodarstvo, kar ni res, saj kot minister za okolje s svojim delom dokazuje, da varuje okolje, spodbuja razvoj za sedanje in prihodnje generacije, ki se jim omogoča zdravo in kakovostno življenje z novimi delovnimi mesti, z novimi proizvodnimi in storitvenimi obrati, z zelenim prehodom v energetiki, digitalizacijo, boljšo infrastrukturo, varstvom pred poplavami, novimi sistemi odvajanja in čiščenja odpadnih voda, novimi vodovodi in z mnogo drugimi investicijami, ki imajo pomembno sporočilo pri investitorjih, ki želijo investirati v okoljsko sprejemljive projekte na področju okolja, prometne infrastrukture, energetike, zdravja ter na drugih pomembnih področjih. Za razrešitev se podpisniki upirajo tudi na nezakonite prisluhe, stare 14 let, ki so prišli v javnost šele sedaj. Res me čudi in sprašujem se, zakaj se ti prisluhi niso uporabljali že takrat, ko je bil minister minister za gospodarstvo. S takimi dejanji, z izrečenimi besedami se mi odpirajo vprašanja. Na primer glede izjave naše poslanske kolegice Violete Tomić, ki je še nedolgo nazaj izjavila, da se je ob bolezni covid zdravila z ivermektinom. To je zdravilo za živali, ki se ga dobi na recept pri veterinarjih. Lahko se sprašujemo, kako ga je dobila, kje in kdo ji ga je predpisal. Da se ne vprašamo glede nakupa na črnem trgu in še drugih vprašanj. S to izjavo lahko sklepam, da nagovarja državljane, naj se zdravijo mimo stroke, kar je zelo nevarno, da ne rečem danes že večkrat izrečene besede – glupo. Mogoče bi bilo dobro to zadevo obravnavati vsaj na odborih za zdravstvo in kmetijstvo. Kolegice in kolegi, vsak izmed nas je že kdaj rekel kaj, kar je bilo v izrečenem primeru primerno, čez nekaj let, v drugih okoliščinah pa povsem zgrešeno in se uporabi za rušenje ugleda slehernega izmed nas. Mislim, da to ni sprejemljivo. Zato, gospod minister, vam lahko samo rečem hvala za dosedanje in prihodnje delo, ki ga boste še opravljali. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno, Nataša Sukič.
Spoštovani predsedujoči, prosim, da ko vidite, da se nekdo na tako žaljiv in nespodoben način odmika od teme interpelacije in zlorablja to dvorano, ta zbor, to interpelacijo za neka obračunavanja na čisto neki iks ravni, to zaustavite, tako kot gospod Tanko to zaustavlja. Vsakič nam vpade v besedo, če bi za milimetrček kaj drugega povedali, tudi če je v kontekstu. To je pa šlo preko vsake meje, tako da jaz vas res prosim, da vodite to sejo na način, kot pač morate voditi. Res, ker tole je pa res presežno, no.
Hvala za vaš postopkovni predlog. Že ko se je odprla razprava pred mano, so pustili široko razpravo. Naj vam povem, da če se kdo odmika od dnevnega reda, ste, draga kolegica, to tudi vi, in sem vas že opozoril na to danes. Da mene nekaj v vpletate, nimate prav. Gremo naprej. Lidija Divjak Mirnik ima besedo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Izvolite, gospod Siter, postopkovno.
Spoštovani podpredsednik, takole je. Danes govorimo o interpelaciji gospoda Vizjaka. Njegovo delo je sporno. Njegovo delo in njegov mandat sta prepletena s korupcijo, prepletena z omogočanjem biznisa njegovim prijateljem z betoniranjem narave. To je problem, ki ga imamo danes na mizi. Jaz spremljam celo to debato od 10. ure zjutraj, odmika od razprave tako rekoč ni bilo. Mislim, da smo bili poslanci do zdaj sorazmerno disciplinirani v tem, da smo govorili eni v zagovor, drugi v kritiko ministra Vizjaka, kar je popolnoma normalna praksa na tovrstnih sejah Državnega zbora. Kar smo tukaj videli, je pa totalen vsebinski odmik in osebna diskreditacija človeka, ki ga niti tukaj ni. Mogoče se kolega ne strinja s poslanko, mogoče se tudi ostali ne strinjamo s poslanko, ampak se nima priložnosti zagovarjati in nima priložnosti podati svojega stališča, sploh pa to nima nikakršne zveze z mahinacijami, ki so prepletene z delom ministra Vizjaka. Tako da, spoštovani podpredsednik, vi ste na bini, vi ste tisti, ki lahko poslance in poslanke opomnite, na kakšen način naj zašofirajo svojo razpravo, da bodo vsebinsko on point. Tako da prosim vas, ne bodite tam za mizo za okras, ampak bodite predsedujoči državnemu zboru.
Spoštovani gospod Siter, ko sem pred dvema urama vodil, če ste vse poslušali, sem vas prosil, vse poslance, dajmo se držati vsebine. In jaz tudi želim, da se tega držimo. Ampak to mora veljati za vse, ne pa za ene. Ne želim nobenega deliti, apeliram pa na vse, tako kot sem prej rekel, da spoštujemo tudi 8. člen Etičnega kodeksa in da spoštujemo naš poslovnik. Dajmo se držati vsebine in držimo se je vsi. Ker je pa seveda razprava stekla zelo široko od 10. ure zjutraj naprej, jaz nekako polagam vam vsem skupaj, da se poskušajmo držati vsebine. Bilo bi zelo nekorektno od mene, če so moji predhodniki dopustili široko razpravo, da jaz to zdaj omejujem. In tega ne bom naredil. Jaz apeliram na vas, da se držimo poslovnika. Nataša Sukič, postopkovno.
Spoštovani, to ni bila široka razprava, to je bila žalitev poslanke, ki je ni v Državnem zboru, in ta poslanka ni danes predmet interpelacije in ta žalitev nima popolnoma nobene zveze niti v širši, najbolj možno široki razpravi v zvezi s to interpelacijo. Nobene, nikakršne povezave. Zato postopkovno prosim, da temu poslancu izrečete opomin. To bi bilo poslovniku. Tega se enostavno ne dela. In jaz, ko ste mi rekli, da sem zahajala široko – niti malo. Danes se absolutno ves čas držim izključno interpelacije.
Vašega postopkovnega predloga ne bom upošteval. Vam pa priporočam, da poslušate magnetogram, če ste pozabili, kaj ste govorili. Predlagam, da gremo naprej. Lidija Divjak Mirnik ima besedo, pripravi naj se Jure Ferjan. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav oziroma dober večer, minister, kolegice, kolegi! Od 10 h zjutraj smo tukaj in poslušamo razpravo. Dosti stvari je bilo povedanih, vsekakor pa je kljub temu potrebno povedati še nekatere stvari, namreč, ta razprava bo trajala celih 17 ur. Ob vsakokratni menjavi vlade v Republiki Sloveniji volivci upravičeno pričakujemo, da bo tudi vsaka naslednja pri svojih dejanjih sledila vsaj nekim osnovnim etičnim, demokratičnim načelom, da bo spoštovala slovenski pravni red in tudi ustavo. To smo počeli v vladi, ki jo je vodil gospod Marjan Šarec. Danes pa imamo malce drugačno sliko. Z nekimi argumenti bom skušala dokazati in prikazati delovanje ali vzorec delovanja te vlade, ki kao dela za ljudi. Za vse tiste gledalce, ki nas gledajo, naj samo ponovim, kdo sestavlja to koalicijo in kdo so podporniki te koalicije in te vlade, ki kao dela za ljudi. To so SDS, NSi, SMC s podporo Desusa, SNS in manjšincev. Kaj pravzaprav počne ta vlada? Brezsramno ruši pravno državo in demokratične temelje, uničuje stabilnost javnih financ in s pufi, ki jih je naredila, zakreditirala še naše vnuke. Krši tudi človekove pravice in terorizira narod z danes tako, jutri drugače odloki, ki so po vrhu vsega še nezakoniti, in to Ustavno sodišče vsak dan pove, tudi danes. Podreja si javne medije – videli smo STA, gledamo RTV. S pritiski na sodstvo s tretjem jajc, s krivosodjem – na ta način pritiska na tretjo vejo oblasti. Uničuje in zaničuje civilno družbo in nevladne organizacije. Izvaja škodljivo zunanjo politiko. Niža standarde komunikacije, žali ljudi, žali policiste, žali novinarje, da o trobilih, ki vsak dan sproducirajo novo laž, niti ne govorim. In za piko na i je ta vladna ekipa prevzela vzorce delovanja tajkunov, proti katerim se kao bori že 30 let – to je seveda samo predstava za javnost, v resnici se z njimi dogovarja, pogovarja na jahtah in golf igriščih. In to je razlika med LMŠ in temi strankami, ki delujejo v tej koaliciji, in seveda njihovimi zvestimi podporniki. V LMŠ se zavedamo odgovornosti. Zavedamo se tudi odgovornosti do prihajajočih generacij in zavedamo se tudi odgovornosti do okolja in naših dobrin, ki morajo ostati tudi za zanamce. Zato smo v LMŠ s kolegi iz opozicije predlagali interpelacijo zoper škodljivo delovanje okoljskega ministra in zato danes že cel dan razprava o netransparentnem delovanju ministra v škodo države, alias afera glupi davki, tudi o delnicah Petrola, tudi o Zakonu o vodah, tudi o zaničljivem odnosu do izida referenduma. To samo potrjuje vzorec, o katerem sem govorila. Še bolj grozljivo je pa bilo danes poslušati koalicijske partnerje in njihova stališča. Pri predstavitvi stališča NSi – krščanskih demokratov sem danes imela občutek, kot da interpeliramo enega gospoda, ki mu je ime Bojan Petan. Kolikor jaz vem, on ni minister za okolje v tej vladi, niti ne vem, če je kdaj bil. Verjetno ne. Je pa minister za okolje v tej vladi gospod Vizjak, ki je prisegel, da bo deloval v skladu s 104. členom Ustave. Prisegel je, da bo tako ravnal. Ampak očitno je to prisego zelo hitro pozabil. Na nek način pa kljub temu razumem to, na kakšen način skuša danes NSi tukaj razložiti ljudem, zakaj pravzaprav govori eno, dela pa popolnoma drugo. Očitali so mu namreč prostaške izraze in na koncu zaključili s stavkom, citiram: »Minister Vizjak ne uživa več naše podpore.« »Minister Vizjak na uživa več naše podpore.« Saj bi se človek razjokal, kako puščeno, krščansko je bilo to povedano. In kaj so naredili? Nič. Nič in še enkrat veselo nič. Veste, kako se temu reče? Licemerstvo. Pa vam bom citirala s Frana, kaj pomeni licemerstvo. To je »vedénje ali govorjenje koga, ki se kaže poštenega, dobrega, čeprav v resnici ni tak«, konec navedka. Ker namreč, branili bodo svoje stolčke in sodelovali v tej vladi do njenega bridkega konca in razlagali, da oni pač vlade ne bodo rušili, zato ker rešujejo epidemijo, ker rešujejo življenja. Mimogrede, preko 5 tisoč 500 ljudi je umrlo v tem času, ko so oni reševali življenja s tistimi malo slabšimi golfi ali kako se jim je že reklo, pa s tistimi Počivalškovimi maskami iz sekret papirja. Obenem bodo pa seveda v Krščanskih demokratih še upali, da volivci to sprenevedanje in dvoličnost pozabijo. Pa vmes bodo tvitali, kako je opozicija za vse kriva, tako ali tako. Ko je predstavnica NSi v svojem stališču tako epsko povedala, da minister ne uživa več njihove podpore, smo pač vsi, ki smo jo poslušali, ali recimo velika večina nas razumeli, da nam sporoča, da minister mora oditi. Vendar se bojim, da smo to malo narobe razumeli, ker so očitno v NSi prilagodili svoje krščanske vrednote. Saj veste, tisto – po potrebi prilagodimo krščanske vrednote. V LMŠ se ne slepimo, da bodo v NSi interpelacijo podprli. Domnevamo, da se bodo vzdržali, ker je to popolnoma identično, kot da bi glasovali proti. Tega si pa verjetno ne upajo, ker so že dobili tisto sporočilo od predsednika Vlade, kaj pomeni, če bodo glasovali proti in kršili koalicijsko pogodbo. Jaz to načeloma celo razumem. V koalicijski pogodbi so pač zapisali, da ne bodo podpirali interpelacij. Ampak potem pač to tudi jasno in glasno poveš, ne pa delaš eno, govoriš eno, delaš pa popolnoma drugo. Ker že govorimo o Krščanskih demokratih, bi želela citirati citat iz svetega pisma, in sicer prvo pismo Korinčanom. Citiram: »»Vse mi je dovoljeno,« toda vse ne koristi! »Vse mi je dovoljeno,« toda jaz ne bom pod oblastjo nobene reči!«« Konec navedka. Vse mi je dovoljeno, toda ne koristi – ta stavek pravzaprav povzema vso pavlinsko moralo. Ne gre več za to, da človek ve, kaj je dovoljeno in kaj prepovedano, temveč za to, da določi, kaj pospešuje ali škoduje rasti novega človeka. Prvo pisno Korinčanom. Domnevam, da v NSi – krščanskih demokratih to vsi na pamet vedo, ker nam o tem nonstop govorijo. Kaj je pravzaprav morala? To je nekaj, kar vrednoti, usmerja medsebojne odnose kot posledica pojmovanja dobrega in slabega, tudi glede na nazor nosilca, na primer krščansko moralo poznamo. Vendar žal te minimalne krščanske morale očitno ne v tej vladi in ne v teh koalicijskih partnericah ni, ker govorijo eno, delajo pa drugo. In to pravzaprav skoraj vsak dan tudi dokažejo. Ob tem seveda upajo, da bodo ljudje to do volitev že pozabili. Ker vmes, vmes bodo seveda okrivili za svoja dejanja čisto vse. Prvi smo seveda v opoziciji, ker smo tako grdi in rušimo to vlado, ona se pa tako bori za življenja. Potem naslednji so, saj veste, civilna družba, novinarji, sploh novinarji na neodvisnih medijih, ti so tudi največji lumpi. Vsi so lumpi, vsi drugi so krivi, čisto vsi drugi so krivi, samo ta vlada in ta koalicija nič. Ne bi želela komentirati vsega tistega, kar je minister, takrat ko je na referendumu doživel takšen poraz, kot ga je doživel, in z njim pravzaprav celotna koalicija, govoril, ker se mi zdi zamalo in ker se mi zdi to podcenjevanje ljudi. Tudi to, kar danes poslušamo od koalicijskih poslancev tukaj, da smo bili vsi zavedeni in da smo vsi narobe razumeli in da smo vsi, da ne rečem glupi, ker ne razumemo in nismo razumeli vsega tistega, kar se je pri referendumu dogajalo, to se mi zdi, veste, zelo zelo podcenjevanje ljudi. Zgodovina je že pokazala, da če človek ljudi podcenjuje, se mu to v prihodnosti tudi maščuje. Zato predlagam, da nehate podcenjevati ljudi. In še samo za zaključek. Danes bomo tukaj odločali o politični odgovornosti ministra Andreja Vizjaka. O politični odgovornosti. Ker minister Andrej Vizjak je politik in v imenu politike opravlja to nalogo, ki jo opravlja tako ali drugače. V LMŠ menimo, da jo opravlja slabo. Zato bomo seveda v LMŠ glasovali za interpelacijo in glasovali bomo za to, da politik prevzame politično odgovornost. Ker s tem, ko politik prevzame politično odgovornost, pokaže, kako velik človek je, in pokaže, da je pripravljen priznati tudi svoje napake. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jure Ferjan, pripravi naj se Jože Lenart. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Cenjeni visoki zbor, minister za okolje in prostor! Danes smo uvodoma slišali nekaj, kar se je nekako vtisnilo v spomin do te ure, kljub temu da je za nami že kar nekaj ur razprave. S strani predlagateljice kolegice Nataše Sukič smo slišali nekaj takega: da danes nismo tu, zato da bi poslušali, kaj vse je minister v času svojega mandata dosegel. Po eni strani nič presenetljivo, kajti v KUL, v Levici res niste vajeni govoriti o svojih rezultatih in dosežkih, ker jih pač nimate. Danes pa smo tu tudi zato, da povemo, kaj je minister v tem času naredil in da to dodatno poudarimo in dodatno osvetlimo. Glede na to, da je vaš edini program interpelacija, lahko seveda minister to priložnost izkoristi, da pove tisto, kar je v svojem času ministrovanja naredil, in tega je precej. Seveda pa to ni nenavadno, kajti ne samo danes, ampak tudi v zadnjih mesecih, letu in pol, skoraj dveh letih poslušamo s strani KUL samo rušenje in nasprotovanje, v tem času pa Vlada Republike Slovenije pod vodstvom Janeza Janše, ministrice in ministri te vlade pa tudi poslanke in poslanci koalicije delamo, hodimo po terenu in rešujemo realne probleme ljudi. Če pogledamo zadnjih nekaj let, vi v Levici ste bili ne tako zelo dolgo nazaj celo nadkoalicijska stranka, pa nimate konkretnih dosežkov, konkretnih rezultatov, s katerimi bi se lahko pohvalili. Ta vlada jih ima in zato bomo o njih danes tudi govorili. Nič čudnega ni, kajti denar je šel takrat za študije, kako se nekaj da narediti, kako se nečesa ne da narediti, mi pa dajemo denar, 10 milijonov evrov za urejanje vodotokov. Vi ste ta denar dajali za študije, verjetno predvsem tistim, ki so bili vam naklonjeni, tistim, ki so potem, sedaj v tem času, ko ste v opoziciji, pridno napadali aktualno vlado in rušili, kjer se je rušiti dalo. Ta vlada Republike Slovenije, minister za okolje in prostor je v tem času odobril več kot 50 manjših in večjih investicijskih projektov v skupnem znesku okrog 400 milijonov evrov, za potrebe oskrbe z vodo, kanalizacijske sisteme, zagotavljanje poplavne varnosti, predvsem iz DRR, torej dogovora za razvoj regij. Tisti, ki ste se tako ali drugače vsaj malo ukvarjali z lokalno politiko, verjetno poznate to zadevo in veste, kako pomembna je za lokalni razvoj. Zagotovo je treba izpostaviti tudi 107 milijonov evrov iz Načrta za okrevanje in odpornost, ki pomembno prispeva k projektom za oskrbo z vodo ter odvajanje in čiščenje odpadne vode. Pod ministrom Vizjakom sta se bistveno pospešila tudi priprava in sprejetje uredb. Če pogledamo obdobje od marca 2020 pa do današnjega časa, do novembra 2021 so ti podatki, je bilo sprejetih pet uredb, v pripravi pa jih je več kot 20. Verjetno se tudi predlagatelji strinjate, da je prav varovanje vodnih virov eden izmed predpogojev za zagotavljanje oskrbe s čisto pitno vodo. Sanacija vodotokov. Veste, tudi na tem področju ste leve vlade v preteklosti zaspale. Tako kot ste zaspali pri investiranju v domove za starejše, kot ste zaspali pri investicijah v slovensko zdravstvo, slovensko šolstvo, slovenske vrtce, osnovne šole, tako ste zaspali tudi pri sanaciji vodotokov. Ampak to se zdaj spreminja. Ta vlada je zagotovila, da se bo vsako leto namenilo 10 milijonov za to področje in da bodo te stvari urejene. Tisti, ki živite na poplavno tveganih oziroma občutljivih območjih, se zagotovo zelo dobro zavedate, kaj pomeni, če so v preventivnih akcijah zadeve dobro urejene oziroma da se ne šele po tem, ko se nekaj zgodi, ko naravna nesreča udari, mora zadeve sanirati, in kakšno škodo, kakšne posledice to lahko prinese. Veseli me, da se je začela odpravljati škoda tako na objektih, na številnih zgodbah, kjer je bila v zadnjem desetletju s strani ujm povzročena škoda, kot tudi na določenih zadevah, kjer je potrebno preventivno zadeve urediti, da če pride do ujm, škoda ni tako velika. Ta vlada, ta minister sta dokaz, da se tudi na področju okolja in prostora v Sloveniji stvari dajo premikati, seveda pa če denar namesto v konkretne projekte, konkretne investicije raje dajete za študije, kako se nekaj da oziroma ne da narediti, potem verjetno denarja zmanjka za tisto konkretno, kar pa zdaj lahko vidite v realnosti. V tem mandatu smo povečali sredstva za vzdrževanje vodotokov v višini preko 25 milijonov evrov na leto. Če rečemo konkretno za letošnje leto, ki se izteka, leto 2021, je bil prvič program rednega vzdrževanja v višini preko 28 milijonov evrov. Izpostaviti je zagotovo tudi, da je po 16 letih dogovarjanja prišlo do koncesijske pogodbe za proizvodnjo električne energije na srednji Savi. Lahko se strinjamo, verjetno tudi predlagatelji, da z rabo okolju prijaznih obnovljivih virov energije zmanjšamo izpuste toplogrednih plinov in izboljšujemo poplavno varnost. Pospešeno se izvaja mehanizem celostnih teritorialnih naložb, 20 pogodb je bilo od leta 2020 naprej podpisanih, v skupni vrednosti preko 69 milijonov evrov. Tudi na področju saniranja plazov, 154 plazov se je saniralo oziroma 78 objektov oziroma v 78 različnih občinah v skupni vrednosti 25,5 milijona evrov. Ministrstvo za okolje in prostor je aktivno tudi na področju debirokratizacije. Veste, da je to pomemben projekt aktualne vlade Republike Slovenije, ki lajša življenje vseh, ki v Sloveniji delamo in živimo. Na področju presoje vplivov za okolje je bila izvedene deregulacija, s čimer se je zmanjšal pripad zadev za 30 %, in kar je tudi zelo pomembno – brez škode za okolje. Aktivno se zapirajo odlagališča in sanacije, skladno s koalicijsko zavezo je bila izvedena tudi inventarizacija potencialno onesnaženih območij, ki jih je v Sloveniji tam okrog 550. Prav je, da izpostavimo tudi področje podnebnih sprememb. Sprejeta sta bila dva konkretna programa na področju obvladovanja podnebnih sprememb, tukaj torej govorimo o Programu porabe sredstev Sklada za podnebne spremembe v obdobju 2021–2023 in Dolgoročni podnebni strategiji Slovenije. Na Ministrstvu za okolje in prostor so prenovili tudi stanovanjsko zakonodajo in s tem po ocenah do leta 2026 zagotovili vsaj 5 tisoč dodanih javnih najemnih stanovanj, o katerih smo lahko v zadnjih mesecih s strani opozicije KUL veliko poslušali, ampak ko ste imeli v rokah škarje in platno, na tem področju niste naredili nič. Ko govorimo o konkretnih zakonodajnih zadevah, je bilo tudi Ministrstvo za okolje in prostor aktivno na tem področju. Konkretno lahko izpostavim Zakon o urejanju prostora in Gradbeni zakon, ki vsem državljankam in državljanom Republike Slovenije prinašata hitrejše, boljše pa tudi cenejše in digitalizirane rešitve. Izpostavil bi, da je bil sprejet Pomorski prostorski plan Slovenije, s katerim se je v Sloveniji prvič po osamosvojitvi uvedlo strateško planiranje za trajnostni razvoj dejavnosti in rabe na morju. Cenjeni visoki zbor, kot ste lahko ugotovili, sem v zadnjih nekaj minutah navedel preko 10 konkretnih dosežkov Ministrstva za okolje in prostor, aktualnega ministra gospoda Vizjaka in celotne Vlade Republike Slovenije na področju okolja in prostora. Zato bom tukaj še enkrat izpostavil, danes je bilo to večkrat poudarjeno – o vsem tem, kar sem jaz zdaj navedel, se danes očitno sploh ne bi smelo govoriti, kajti to je nepomembno, spoštovane in spoštovani. Pomembno je samo to, da se blati aktualno vlado, da se blati aktualnega ministra. To pa je tisto, kar je pomembno. To pa je tisto, kar je pomembno. Jaz lahko na eni točki razumem opozicijo, ker nima programa, ker nima vsebine, da se skoncentrira samo na kritiko in na blatenje in tako naprej. Ampak v koaliciji, v tej vladi, ki je aktivna, ki hodi po terenu, ki rešuje realne probleme ljudi, imamo rezultate za tisto, kar počnemo, in te rezultate tudi z veseljem predstavimo in ti rezultati so vidni tudi na terenu. Ne glede na to, kako se v opoziciji trudite in kako prek svojih mainstream zvočnikov producirate laži, jih tudi sami ustvarjate, so ti rezultati vidni na terenu in ljudje to zelo dobro vedo. Spoštovani minister, danes ste večkrat pozvali kolege iz opozicije, ki vas interpelirajo, naj imajo enake vatle za vse. Mislim, da je to poziv zelo zelo na mestu, ampak Levica, opozicija KUL, vsaj jaz tako gledam na to zadevo – če se izrazim v tem žargonu, njihov naravni habitat so dvojna merila. V tem pač živijo in ustvarjajo in danes tudi razpravljajo. V kontekstu teh dvojnih meril so spisali tudi interpelacijo zoper vas, tudi interpelacijo, ki nas čaka v ponedeljek, in tudi pretekle interpelacije, ki smo jim bili priča. Gre samo za še en konstrukt, tisto, kar pač dobro počnejo oziroma mislijo, da dobro počnejo. Tudi danes se človek ne more znebiti občutka, da nekateri res sanjate o tem 24. aprilu. Imam pa nek tak prizvok vsega tega, da vas je v KUL zelo strah tega 24. aprila, vsaj večino KUL-ovcev. Veste, v zadnjih dneh je očitno že odprta sezona poslanskih prestopnih rokov in ptički iz enega gnezda letajo v drugo gnezdo, ampak verjetno vsi že dobro vemo, da bodo ne glede na zamenjavo gnezda ti ptički 24. aprila, večina izmed njih, morali ponovno odleteti iz tega gnezdeca. Da ne bom toliko abstrakten, mi dovolite en konkreten primer. Mislim, da ima recimo iz Liste Marjana Šarca zagotovo največje možnosti za izvolitev kolega Jani Möderndorfer, samo, po moji oceni, pod drugo blagovno znamko, ki nekoliko bolje leti kot LMŠ. Osebno bi rad povedal, da interpelacije zoper ministra za okolje in prostor, ministra Vizjaka ne bom podprl. Na tem mestu bi dal tudi današnjim predlagateljem dobronamerni nasvet, da se morda v prihajajočih mesecih bolj posvetijo vsebini, svojemu programu in njegovi predstavitvi in nekim usmeritvam za prihodnost, kakšne bodo rešitve v prihodnosti, kako bodo državljanke in državljani živeli boljše, lepše in bo seveda gospodarski razvoj boljši, večji, uspešnejši, da bo Slovenija cvetela kot družba in kot uspešna gospodarska država. Tukaj se bom dotaknil še enega konkretnega primera, ki me je, bom rekel, na nek način danes navdihnil ne tako zelo dolgo nazaj, ko je kolegica poslanka gospa Tina Heferle ministru dejala nekaj v smislu, češ, saj beseda ali dejanja, saj to je vse skupaj približno isto. Prikazal bom to zmoto, da ni vse isto. Recimo vi v Listi Marjana Šarca imate v programu napisano, da ste za nižjo obdavčitev plač, da ste za to, da morajo imeti delavci višje plače in tako naprej, ampak ste pa proti noveli Zakona o dohodnini, ki vsem, ki v Sloveniji delajo in ustvarjajo, prinaša višje plače, višjo blaginjo. To je ta razkorak, na eni strani so besede, izgovorjene ali zapisane, na drugi strani so pa konkretna dejanja, ko se je potrebno odločiti. Tako da ni isto, za koalicijo, za to vlado besede in dejanja niso isto. Mi se tega držimo, vsaj v Slovenski demokratski stranki, kot lahko vidimo v zadnjem letu in pol, v zadnjih skorajda dveh letih, smo tisto, kar smo obljubili, uresničili. In še bomo do konca mandata, še nekaj mesecev je ostalo. Če gremo še en korak naprej. Imam občutek, da tega nasveta ne boste upoštevali. Ne glede na to, zaradi mene je lahko še 10 interpelacij do konca mandata, tako kot je današnja interpelacija lepa priložnost, da poudarimo rezultate, ki sta jih ta minister in ta vlada naredila tako na zakonodajnem področju kot pri določenih projektih in investicijah, kot tudi z delom na terenu, tako bo priložnost tudi v ponedeljek. Prepričan sem, cenjeni visoki zbor, da tudi sami globoko v sebi veste, da si bodo po današnji interpelaciji in tudi po ponedeljkovi interpelaciji in vseh morebitnih interpelacijah, ki še sledijo v tem mandatu, ljudje zapomnili predvsem to, da ta vlada dela, dela za ljudi, za višjo blaginjo, da se v Slovenski demokratski stranki, da se v Vladi Republike Slovenije pod vodstvom Janeza Janše, da ta vladna koalicija, ki jo že leto in pol rušite, dela in gradi v dobro ljudi, za blaginjo ljudi, vi pa žal ne morete iz svoje kože in še vedno, kljub epidemiji rušite.
Predstavnica predlagatelja Nataša Sukič ima besedo. Izvolite.
Spoštovane in spoštovani, ura je 19.37, očitno smo v prime time na programu Nove24 TV, tako da se tudi jaz sedaj vklapljam v ta prime time in bi rada malo pokomentirala standarde te vlade, ki dela. Minister sam pravi, da deluje po standardih te vlade. O tem sicer ne dvomimo. Spodkopavanje okoljskih standardov politike, države, partikularna, koruptivna, škodljiva, netransparentna in celo nezakonita ravnanja, minister za pravosodje, ki je sam v kazenskem postopku zaradi utaje davkov, tudi njemu se namreč zdi plačevanje davkov pač glupo, pa še drugi ministri, ki bi morali že zdavnaj odstopiti. Spoštovane in spoštovani, tako izgleda vlada Janeza Janše, ki pač dela. In seveda je logično, da minister pač deluje po standardih te vlade. Vlade, ki si domišlja, da je država njen plen. Kot mešetarite z javnimi podjetji, mešetarite tudi z okoljem in naravo, se pravi z javnim dobrim. Ne briga vas niti malo, da je to javna last vseh nas, da je to javna dobrina. Modus operandi te vlade pa dobesedno uokvirja izjava ministra Vizjaka. Navajam: »Bomo že sodniku strli ta jajca.« Izjava iz afere glupi davki. Hvala lepa za pozornost.
Besedo ima Jože Lenart, pripravi naj se mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala za besedo na tej dolgi današnji seji. Kakorkoli, minister, od trikratnega ministra v Vladi Republike Slovenije, tudi državnega sekretarja, župana in poslanca Državnega zbora Republike Slovenije bi človek pričakoval moralen, odgovoren, spoštljiv odnos do dela, do ljudi, do okolja in pa seveda do davkov, iz katerih vse to izhaja. Tema so davki, seveda, ki jih ustvarjajo ljudje, ustvarjamo jih za varno in lažje življenje v naše skupno dobro. V razpravi bom izhajal iz naših prepotrebnih skupnih davkov, po vaše, minister, »glupih« davkov, seveda v narekovajih, ki jih je potrebno kontrolirati s trenjem jajc celo sodnikom, z lomljenjem kosti, in kaj vse smo še slišali, tudi iz medijev sem določene zadeve pobral. To, kar govorim, to, kar sem zdaj povedal, sem si danes prebral iz proste enciklopedije, kaj vse ste bili, kje vse ste delali, in sem se potem kar začudil, da nimate malo boljšega odnosa do tega. Danes ste vi nekajkrat poudarili, da to, kar je pisalo v medijih, kar smo poslušali iz teh prisluhov, ne drži. Ampak tule, v prosti enciklopediji, pa lepo piše. Če to ne drži, morate poskrbeti, da se to popravi ali pa izbriše. Tu piše: »Vizjak pa je sogovorcu dejal, da bi bilo plačilo davkov glupo. Sprva je minister dejal, da je posnetek lepljenka, ob dodatno objavljenih prisluhih pa je potrdil, da so posnetki pristni.« To sem prebral zato, da mi ne boste očitali, da govorim nekaj, kar ni res, kar ste vi danes večkrat poudarjali. Ne vem, tako je vsaj javno zabeleženo. Kako se financirajo odgovorne demokratične države iz davkov? Namerno želim, to je Evropska komisija zapisala, nekaj teh zadev, dejstev bom povedal pa tudi želim, da poveste, ali se vi tega držite ali temu osporavate. »Zato da zagotavljajo vzdržnost javnih financ, za pravice do zagotavljanja osnovnega zdravstva vsem.« Pri nas, v Sloveniji je to še toliko bolj pomembno, ker imamo takšen sistem, da je vsem omogočen dostop do zdravstva. »Zagotavljanje izobraževanja, športa.« Tudi tu je Slovenija, bom rekel, socialno in demokratsko zelo napredna. »Zagotavljanje zasluženih pokojnin.« Zelo bistveno, kajti pri teh zasluženih pokojninah je vaša vlada, kjer ste bili tudi minister ravno na tem področju, z Zujfom marsikaj vzela. Še danes recimo upokojenci niso dobili nazaj vsega, kar jim je bilo odvzeto, in tega se moramo vsi zavedati. »Financiranje lokalnih skupnosti, financiranje sodstva, vojske, varnosti, zagotavljanje socialnih transferov, investicij v infrastrukturo.« In financiranje tako pomembnega razvoja, ki smo ga v preteklosti kar dobro zanemarjali. Zato smo tudi krepko zaostali oziroma ne moremo doseči niti povprečja razvoja Evropske unije. Kajti danes smo še vedno samo na 82 %. Minister, v Evropi se vse te storitve financirajo iz davkov, v povprečju cirka 42 % zbranih davkov na BDP, povprečje Evropske unije, in se še povečujejo. To se pravi, davki se še višajo, ker se odgovorne države zavedajo, da če bo več davkov, bodo tudi ljudje več imeli od tega. Odgovorne vlade se zavedajo, da plačevanje davkov prinaša neodvisnost, zagotavlja razvoj. Davki so torej bolj zanesljiv in bolj predvidljiv vir financiranja kot pomoč in posojila, zadolževanje. To je pomembno, ker v nadaljevanju bom tudi neka dejstva navedel, ker ste sestavni del te vlade, vi ste tudi soodgovorni v tej vladi za to, kar se dogaja, tudi v proračunu. Na drugi strani pa davki pripomorejo k temu, da se vlade vedejo bolj odgovorno do svojih državljanov. Pomembno od vas kot politika. Višji ko so davčni prihodki neke vlade, več storitev lahko država zagotavlja za državljane. Je pa seveda dejstvo, da so državljani tudi bolj pozorni na to, kako se ti porabijo. Davčni prihodki torej pripomorejo k boljšemu vodenju države in spodbujajo večjo demokratičnost političnega sistema. Pri nas pa, kot izgleda, gre v obratni smeri, in to nas skrbi. Pomembno. V demokratičnih državah je neplačevanje, izogibanje in prikrivanje davkov nezakonito in celo sramotno, akterje, ki to delajo, se javno sankcionira, nekatere tudi izbriše s trga, če se tako izrazim. Davčni sistemi seveda določajo, kako je bogastvo razporejeno med bogatimi in revnimi – pomembno! – kako politika pobrane davke razporeja. Ja, razporeja in ne daje, kot že dve leti poslušamo v tem državnem zboru s strani koalicijskih poslancev. Tudi danes je predhodnik o tem govoril. Seveda ne morete dajati, ker nikogar od vas oziroma od nas ni niti med prvimi tisočimi najbogatejšimi v tej državi, vsaj ne v tej državi, in tako ne morete iz česa dajati. V zadnjih dveh letih, in žal še prihodnja leta, bomo odvisni od razporejanja iz zadolževanja, tako daleč ste nas pripeljali. Saj smo vsak dan, ko se zbudimo, bolj zadolženi. V letu 2019 je imel vsakdo od nas 15 tisoč dolga, javnega skupnega dolga, danes ga imamo že 20 tisoč. V letu 2023, izračunano iz bilančnih projekcij, ki ste jih tudi dali v Bruselj, bo že 23 tisoč ali pa celo več, ker vsega še ne vidimo oziroma se davki znižujejo. Vi pa želite dajati več. V Sloveniji zberemo glede na to, kar sem prej govoril, le 38 % davkov na BDP. Rekli smo prej, povprečje Evropske unije je 42, pa je povprečni BDP tudi krepko višji, za 20 %. Z novimi zakoni jih vi še znižujete in na drugi strani obljubljate vsem več. To je bistveno odstopanje od povprečja Evropske unije, kjer je to povprečje 42 %. Tako državljanke ali državljane zadolžujete preko vseh dopustnih meja in prelagate breme na prihodnje rodove. Ja, veliko hvaljenja je bilo tudi danes od predhodnika kolega Ferjana, kaj vse ste zopet dali, kaj vse ste vi dali. Vlada Marjana Šarca je predvsem delila, ker zapomnite si, spoštovani poslanke in poslanci, mi tu lahko samo delimo, nič ne dajemo, še enkrat. In to si zapomnite, vsakič ko boste govorili, da dajete, vam bom dal vedeti, da to ni res. Ne more biti. Vi, še enkrat rečem, to, s čimer se hvalite, da pač dajete danes, dajete iz kreditov, iz zadolževanja. Kaj je pa to tako težkega, vzeti kredite danes, ko se lahko dobijo, in potem iz teh kreditov dajati? Ne zavedate se pa, da vse to prenašate na bodoče rodove. Vem, ste minister za okolje in prostor, nekoč ste bili minister za gospodarstvo, v drugi vladi minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti. Pomembni resorji za kompleksno razumevanje sistema države, za ustvarjanje prometov, od katerih se plačujejo davki, s katerimi se zagotavlja varno življenje vseh nas. In vi kljub vsemu vehementno: »Plačevanje davkov je glupo.« Čeprav pred toliko leti, vprašanje je, kaj vse se pa danes pogovarjate za zidovi. Nekaj okrog tega smo tudi slišali še dodatno, kako se trejo jajca in tako naprej. Zato vam očitam, da ste tudi danes soodgovorni za strukturni primanjkljaj, ki ga ta vlada prikazuje oziroma ga je ustvarila, saj s svojimi izjavami dajete javnosti popolnoma neprimerno vsebino in s tem ljudem ustvarjate nezaupanje do te države. Popolnoma napačni in neodgovorni signali za vzdržne javne finance, zagotavljanje razvoja varne družbe. Veste, minister, veliko se ukvarjam z vprašanjem, koliko davkov nam spolzi z neplačevanjem, izogibanjem plačil, s transferji – precej, mislim, da je tu največ – v hčerinskih podjetjih multinacionalk, ki so seveda pri nas. Sprašujem se, koliko si vi v preteklosti in seveda tudi danes prizadevate, da bi teh davkov čim več ostalo v Sloveniji. To je velik problem in tu je lahko tudi velika korupcija, ki jo je pa zelo težko dokazovati. Ampak ravno za države v razvoju je zelo značilno, da nasedajo takšnim korupcijam in se na tiho dogovarjajo in multinacionalke potem lahko s transfernimi cenami prenašajo ta kapital, dobičke v svojo državo in tam pridno polnijo blagajne in dobro živijo in BDP in dodana vrednost tam visoko rasteta, države v razvoju pa potem težko naredijo tisti priključek k vsemu. Zelo pomembno. Kar 24 milijard zadolženosti v obdobju 2005 do 2008 se je nabralo prek bank v takratnem času divje tranzicije. Pomembno. V tistem času javni dolg niti ni naraščal, ampak teh 24 milijard je pomembnih, kako je takrat Vlada dopuščala prek bank, da se je zadolževalo zaradi tranzicije gospodarstva. V krizi je sledil propad podjetij po tekočem traku, propad bank, ki so bile vezane na propadla podjetja. Rasti BDP v obdobju 2004–2008, ki je temeljila na zadolževanju in se je seveda sesula kot iz kart, čeprav je bila takrat zelo visoka, ampak je temeljila na zadolževanju, sledi gospodarska in bančna luknja in nazadovanje v doseganju razvoja. Primeri na povprečju EU, bili smo že na 83 % povprečja BDP EU in po tisti krizi padli na 70 %. Najbolj od vseh držav v Evropski uniji. Šele po 2014 smo ponovno začeli zmanjševati ta padec in danes smo na 82 %, žal še vedno nekoliko manj kot 2008. Saj se lepo sliši, vi ste takrat zaključili to vlado, ampak na trhlih temeljih je bilo takrat zaradi te velike zadolženosti gospodarstva, v čemer smo bili unikum. Sledijo seveda visoki proračunski primanjkljaji in zadolževanje. Drugega nismo mogli pričakovati. K temu je pripomogla tudi druga skrajnost vaše druge vlade v letu 2012. Za drugo skrajnost pretiranega šparanja brez investicij, razvoja in uvajanja, ste takrat uvedli Zujf, ki ga še vedno nismo, da še enkrat ponovim, v celoti odpravili, vsaj ne do upokojencev. Do upokojencev imamo še vedno dolg iz tega obdobja in to moramo priznati. Prav to nam je v prihodnje najtrši oreh, kajti blagajna za upokojence je zelo velika. Minister Vizjak, to so posledice nepremišljenega vladanja iz ene skrajnosti v drugo skrajnost, ki se nadaljuje tudi v tej vladi še bolj nepregledno, še bolj netransparentno, in te vprašljive Janševe ekonomije, katere zelo viden sestavni del ste seveda tudi vi. Zato ste soodgovorni, zato vam danes na tej interpelaciji s tega vidika tudi to očitajo. O ostalem so tako že dosti dobro povedali kolegi pred mano. Minister, postopoma mi postaja jasno, zakaj so proračunski dokumenti v takšnem strukturnem primanjkljaju. Primanjkljaju, ki ga z zniževanjem davkov seveda še povečujete, kar imamo še vedno na dnevnem redu, in določene zadeve imamo na začasnem čakanju. V tem letu znaša primanjkljaj po načrtovanem proračunu kar 38,4 % primanjkljaja na prihodke. Jaz drugače gledam na to, ne na BDP, ker se popolnoma drugače sliši in so realne številke. Kako se bo končalo to leto, bomo pa še videli. Zadolženost v dveh letih že presega 9 milijard. V letu 2022 primanjkljaj kljub bistveno znižanim covid odhodkom še vedno znaša dobrih 21 %. Seveda, to je volilno leto in je treba trošiti, ljudem morate pokazati, koliko vi dajete. Dajete iz kreditov, iz zadolževanja. Lahko pa samo delite, samo to je naša pravica! Evropska komisija opozarja, vlada Slovenije, v proračunskih dokumentih, ki nam jih pošiljate, niste zajeli manjših dohodkov iz Zakona o dohodnini. Tega smo ta teden zaenkrat zaustavili. Nimate odhodkov dolgotrajne oskrbe, kar strukturni primanjkljaj še bistveno povečuje in onemogoča bodoči razvoj države. Danes koristim to interpelacijo, da tudi vam, minister, kot sestavnemu delu te vlade to odkrito povem. Leta 2023, to je povolilno leto, vlada kljub optimistično napovedani rasti BDP ne povečuje javnih plač, socialnih transferjev, povprečnin občinam, subvencij. Odhodke v skupnem celo znižuje. Torej, uvaja se Zujf v letu 2023. Podatki so na mizi, govorim iz podatkov, ki jih je tudi Fiskalni svet predstavil in si jih lahko vsak pogleda. A glej, strukturni primanjkljaj še vedno znaša 13 %, čeprav ste odhodke praktično ustavili, na načrtovane prihodke, seveda. Seveda spet niso upoštevani zmanjšani davki iz dohodnine na plače, na kapital, ki jih imate v planu še sprejeti pred koncem vaše vlade. Kajti v letu 2023 bodo to še večji odhodki, ki niso upoštevani. Na to opozarja Evropska komisija – da Slovenija z najvišjim strukturnim primanjkljajem pluje v nevarne vode in pušča prihodnji vladi zelo slabo doto. Normalne demokratične družbe se zavedajo, da je bolj pametno financirati javno porabo v zdravstvu, pokojnine, šolstvo, šport, socialo, kulturo, občine, vojsko, sodstvo, lokalno skupnost, in najpomembnejši je razvoj z davki in ne zadolževanjem. V tej vladi je žal drugače, po vaše je denarja dovolj, seveda z zadolževanjem pri finančnih institucijah. Kdo bo to vračal? Če se izrazim v vašem žargonu: boli vas patak. Bodo že vračali naši zanamci, pomembno je, da danes vladamo mi in si prisvojimo v tem času, kolikor je pač možno in kolikor še lahko vzamemo. Ne znam drugače razumeti teh dejanj. Kot ekonomist, kot finančnik žal vidim tako. Sprašujem vas, minister, kot predstavnika te vlade, ki vam je plačevanje davkov sicer glupo, kako bomo jutri financirali pokojnine, ko bo samo še en delavec delal za enega upokojenca. Že danes pa tretjina upokojencev živi pod minimumom preživetja, tudi zaradi neodgovornega ravnanja z državnim premoženjem in premalo vlaganja v razvoj v preteklosti. V letu 2020 se je število državljank in državljanov, ki živijo pod pragom revščine, povečalo za 11 tisoč duš. To je za kar eno občino prebivalcev, da imamo primerjavo. Kako to, minister, če pa je takšna rast BDP, zaposlenih, plač in ne vem, s čim vse se še hvalite, tudi danes smo to slišali? Zakaj potem revščina narašča? Seveda, povečuje se razkorak med revnimi in bogatimi. Seveda, z vsakim zakonom se znižujejo davki za bogatejše, za revnejše le minimalno, državna blagajna pa se žal prazni in potem ni dovolj za vse. In še naprej. Kako bomo jutri namenili več denarja za zdravstvo, če se davki znižujejo? Kako boste dali zdravstvu višje plače, če danes prioritetno investirate v vojaška letala, osemkolesnike, na strani zdravstva, dolgotrajne oskrbe ste še vedno v fazi pridobivanja dokumentacije. Za to je vaše ministrstvo seveda soodgovorno. In temeljite na milijonih, celo milijardah iz papirne dokumentacije v proračunu, ki tako in tako ni realna. Govorite, poslušamo vas že eno leto, koliko dajete za investicije, realizirali pa niste skoraj nič, razen na infrastrukturi, kjer so vam že na krožniku prinesli in poroštva in vse, da se je lahko začelo delati. Seveda, če je plačevanje davkov glupo, je potrebno krepiti kapital in skrbeti za lastne interese. Kako dolgo bo to šlo, minister, se sprašujem. Ali se na koncu koncev ne bojite, da se bo narod dvignil in bo začel nekomu treti jajca? Ali ste se zavedali tega? Ker ta opozorila so že zelo močna na vseh koncih. In za to boste tudi odgovorni. Kaj bo jutri z javnimi financami? Ponavljam, v vašem žargonu seveda, boli vas patak. Tak občutek imam, se opravičujem. Žal s svojimi dejanji in obnašanjem ne spadate na tako odgovorno funkcijo, kot je ministrovanje v demokratični državi Sloveniji. Dojemite no že enkrat in odstopite sami, kajti z vsakim dnem vašega vztrajanja na tem mestu se vas drži več blata, ki ga boste zelo težko oprali. Hvala.
Hvala lepa. Kolege na levi strani prosim, spoštujmo govornika. Repliko ima Jure Ferjan. Izvolite.
Gospod podpredsednik, najlepša hvala za besedo. Ker me predhodnik iz Liste Marjana Šarca očitno ni dobro razumel, bi želel še enkrat nekaj poudariti. In sicer dobro, potem pa tako, da boste razumeli. V Vladi Republike Slovenije, ki jo vodi Janez Janša, v aktualni koaliciji delimo denar ljudem, slovenskemu gospodarstvu, zdravstvu, šolstvu, dajemo denar za investicije in projekte. V prejšnji vladi in v preteklih vladah pa ste denar delili nevladnim organizacijam s sedežem na Metelkovi 6, denar ste delili tistim, ki so pripravljali študije, kako se nekaj da oziroma ne da narediti. Da bomo lažje razumeli. Govorili ste tudi o zadolževanju. Verjetno ni treba dodatno poudariti, da je Slovenija, da je svet v epidemiji covida-19. In če podatke postavimo v kontekst, se je Slovenija zadolžila bistveno manj, kot se je v povprečju zadolžila posamezna država članica. To je dejstvo. Če pogledamo, kakšne obresti smo plačevali za kreditiranje javnega dolga leta 2014 in koliko jih plačujemo zdaj, je v nominalnem znesku razlike za več kot 300 milijonov evrov. Toliko o dejstvih in konkretnih podatkih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Jože Lenart, kaj imate vi? Replike na repliko ni, tako da nadaljujemo z razpravo. Mag. Dejan Židan, za njim se pripravi [[…]]Je minister zdaj želel besedo? Aha, potem. Okej. Mag. Dejan Židan, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod minister, gospa državna sekretarka, ostali prisotni, en lep večer vam želim! Danes je bilo toliko povedano, toliko napisano, da bom jaz začel, gospod minister, nekoliko neobičajno. Naslednji teden bomo praznovali 30. obletnico slovenske ustave. Tudi te dni se dogodki vrstijo, ne dolgo nazaj smo imeli srečanje s prvo ustavno komisijo in strokovno skupino ustavne komisije, da smo se jim zahvalili. V teh časih se je ustava spremenila, dopolnila enajstkrat. Temu se reče ustavnorevizijski postopek. Od tega je mogoče meni zelo pomembno, da smo uspeli kot ena prvih držav na svetu vpisati v ustavo pravico do pitne vode. Vem, da je marsikdo pozabil, o čem je takrat šlo, tudi različno se zdaj to interpretira. Ampak če pogledate nas, ki smo bili pobudniki, takrat se je zgodilo, da smo opazovali, tudi v Evropi – primer je bila Francija, tudi Nemčija, recimo berlinski vodovod, kar nekaj primerov v Veliki Britaniji – zlasti pa zelo grde primere v Afriki, kaj se dogodi, ko multinacionalke, ki so s stališča uporabnikov monopolne, pridejo do naravnih virov, kaj to pomeni s stališča cene in kaj to pomeni s stališča vlaganj oziroma s stališča slabšanja kvalitete. To je bil takrat razlog, da je po celi Evropi potekala akcija zbiranja podpisov. To je bil razlog, da so se nekatere velike države hitro odmikale od koncesijskega sistema upravljanja, tudi recimo nemški berlinski vodovod. To je bil takrat tudi glavni razlog, da smo v Sloveniji sprejeli spremembo ustave. Lahko celo rečem, da smo bili nekoliko napredni, ker če bi danes podobno počeli, bi verjetno dali na prvo mesto posledice podnebno-okoljske krize, klimatskih sprememb. Ena od posledic je namreč tudi velik pritisk na dostopnost vodnih virov. Kar se tega tiče, smo bili uspešni in sem vesel, da smo prišli tako daleč, implementacija pa še ni zaključena. Z vašim ministrstvom pa tudi neposredno z Vlado smo si izmenjali kar nekaj dopisov, česar se verjetno spominjate, ker ste bili vi spodaj podpisani. Dobivali smo obljube, da bo končni korak, in to je korak, da bomo implementirali zadnje stvari, ki so potrebne, to je, da upravljanje ne pade v roke zasebnikom, narejen nekje na polovici letošnjega leta. Torej, zadnja manjkajoča veriga je zakon o – mislim, da se tako reče – javnih gospodarskih službah na področju varstva okolja. Tisto, kar ni bilo dobro, pa je, da so se začeli iskati argumenti, zakaj se delajo zamiki, in roki spreminjati. Sedaj ste si sami zadali rok, da nam ga boste oziroma širši javnosti v okviru javne razprave predstavili do konca tega leta. Kolikor je meni v tem trenutku znano, tega zakona – vsaj da bi ga jaz zaznal – še ni [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Bo? Imate še en teden časa. Vsi se zavedamo [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Po mojem ne dveh, ker sem ravno prej bral, da je vaš šef rekel: »Bodite zadnji teden vsi odsotni.« Ali pa imate dvojne kriterije, ene za državno administracijo, druge pa sami za sebe. Domov vas je poslal. Tako piše danes notri, zadnji teden bodite čim bolj doma, da ne boste pomagali širiti okužbe [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja potem pa zopet hočete biti nekaj posebnega. Delajte podobno kot vsa ostala državna uprava, ne pa imeti nekega posebnega statusa, prosim lepo. Ampak okej, dobro je, če bo prišlo. To je ena zamera, ampak okej, če boste do konca leta to dali, vi veste, da če bo postopek peljan tako, kakor je potrebno, je majhna verjetnost, da bo v vašem mandatu sprejet. Vsi se veselimo, zlasti na tej strani, pa verjamem, da kdo tudi na desni, da se obdobje te vlade končuje. Marsikje sem že v Sloveniji videl, da imajo na koledarjih napisane prav dneve, ko odštevajo. Vsak čas bomo prišli do stotice in potem boste videli, se bo samo obrnilo. Če bo ta zakon pripravljen, če ga – če ne ta, pa neka druga – konstelacija Državnega zbora sprejme, bo to v redu. Bo z zamikom, ampak pomembno je, da bo narejeno. Tisto, kar mi še sedaj ni jasno, je, če smo takrat zmogli, da smo kot ena prvih držav tudi zaradi klimatskih, podnebnih razmer dodatno zaščitili vodne vire, kako to, da tudi z vašim sugeriranjem ne uspemo skozi parlamentarni odbor spraviti resolucije o razglasitvi okoljsko-podnebne krize, ki mimogrede ni neki socialistični projekt. Ker če bi to bil socialistični projekt, skorajda verjamem, da ga ne bi podprl tudi Vatikan. Jaz sem tudi povsem prepričan, da ga ne bi podprla niti Avstrija, kjer so v avstrijskem parlamentu vse stranke glasovale za razglasitev okoljske in podnebne krize, razen skrajne stranke, to je svobodnjakov. Potem se vprašam, ali je pri nas razlika, da ga ta parlament ne more sprejeti na odboru – jaz sicer mislim, da na plenarki bi ga, ampak odbori niso več sestavljeni, kakor je plenarka – da je mogoče pri nas nekaj več skrajnih strank kot v avstrijskem parlamentu. Ampak dobro, tudi tega očitno ne bomo v tej sestavi parlamenta. Povsem prepričan pa sem, da bomo to naredili v novi sestavi parlamenta. Pa še nekaj bi rad povedal, ker je pogosto slišati z vladne strani, da se to ne sprejme, da ne bomo nekega dodatnega bremena dali slovenskemu gospodarstvu kot eni prvih. Mi več ne moremo biti prvi. To morate vedeti. Države, kjer bodo klimatske spremembe najhuje udarile vse, to so sredozemske, so v veliki meri na svojem ozemlju podnebno-okoljsko krizo že razglasile. Primer tega je, če pogledamo, sosednja Italija, pa če gremo naprej Francija in potem pridemo do Španije pa do Portugalske in tako naprej. Druga stvar je nekoliko bolj pozitivna. Z vašim ministrstvom, zlasti prek razprav z vašo državno sekretarko, ki je tukaj prisotna – moram reči, da je vse obljube, kar jih je dala do sedaj, uresničila in samo tako naprej – pa tudi prek dopisov, pobud smo začeli zelo intenzivno razpravo, ki še ni zaključena, ampak se je vsaj začela, to je, kaj narediti z emisijami pri sežigu odpadkov in sosežigu odpadkov. Moje, naše pobude so šle v dve do tri smeri. Prva smer je bila, dajmo, prosim, ne vedno govoriti, kaj so neki bazni, najnižji evropski standardi, ampak dajmo v Sloveniji upoštevati standarde najboljših držav. Ob tem da se zavedam, da moramo za svoje odpadke sami poskrbeti. Druga pobuda, ki jo dajem ves čas, je, zavedajmo se, da imamo v Sloveniji že okoljsko degradirana področja. Bodimo do teh področij bolj blagi, torej standardi za ta področja naj bodo še strožji. Tretje, dajmo res narediti razmislek, kaj je bolj pomembno, ali je bolj pomembna zmožnost posamezne tehnologije ali zdravje ljudi. Ko to vprašam, kaj je vprašanje? Vprašanje je, zakaj pristajamo na to, da dovolimo različne koncentracije škodljivih snovi, če gre za različno tehnologijo, za sežig ali sosežig. In kot četrto, dajal sem vam pobudo, da v svoje strokovne skupine vključite predstavnike zdravstvene stroke. Torej da se ne bo samo iskal način, kako meriti emisije ali pa emisije v okolju, ampak da bo zdravstvena stroka konkretno povedala, kako to vpliva na zdravje ljudi. Tisto, kar bi želel povedati, je, da ste nam, tudi meni, v prvem koraku šli s pobudami naproti. Imate delovno skupino, naredili ste celo dve podskupini. V eni podskupini je tudi pomembna prisotnost zdravstvenih strokovnjakov. Tisto, kar je pomembno, je, da ste sami sebi dali rok, in ta rok je, da boste do konca tega leta – sami ste napisali sicer v roku šestih mesecev po koncu epidemije, to je, če preračunamo, 15. december, to je bilo predvčerajšnjim – prišli z rezultati. Danes je dva dneva po tem in poslansko vprašanje sem komaj postavil, točno 15. sem ga postavil, ker je takrat minilo točno pol leta. Jaz si zelo želim, da bo odgovor na to poslansko vprašanje takšen, kakršna je bila vaša obljuba oziroma kakršna je bila vaša napoved. Tretja stvar. Tu bom pa povedal, čeprav ni običajno, da opozicijski poslanci pristojno ministrstvo tudi pohvalimo. Ampak ko sem vam dal že nekajkrat pobudo, da se v naslednjih obdobjih zaradi e-mobilnosti, zaradi varovanja okolja in pomoči ljudem ponovno uvede sofinanciranje električnih koles, ste mi poslali pozitiven odgovor in da bo vključeno v naslednje leto prek vašega sklada, ki ga imate za tovrstne potrebe. In celo ko sem vam dal dodatno pobudo, da naj se posebej upošteva ljudi z gibalnimi motnjami, torej invalide, ste odgovorili na dosti neobičajen način, da je ideja dobra, vendar da naj napišem nekaj bolj konkretnega, če imam kakšen konkreten predlog. Tu bi vas rad informiral. Saj verjamem, da tega še niste dobili v svoje roke, ker je bilo pred nekaj dnevi poslano v vašo smer. Kontaktiral sem tako zvezo invalidov Slovenije kakor zvezo paraplegikov in dobil tudi njihov predlog. Na vašo pobudo sem torej pripravil v sodelovanju z Zvezo paraplegikov Slovenije in tudi ob soglasju zveze invalidov konkreten predlog. Seveda, ker vem, da ni možnosti, ker je vprašanje, ali bo Nova Slovenija sploh prisotna, z njihovimi obljubami imamo izkušnje, kakršne pač imamo – verjetno boste še naprej do konca te vlade minister in bi si dejansko želel, da bi ta projekt pozitivno izpeljali, vključno z invalidi. Zakaj vključno z invalidi? Zato ker smo vsi skupaj v letošnjem letu na področju invalidov pa bili uspešni. Soglasno smo kot drugi v Evropi – mislim, da smo bili drugi – sprejeli slovenski znakovni jezik v slovensko ustavo in kot prvi na svetu smo priznali poseben status ljudem, ki jim je najtežje, to so gluhoslepi, in jim priznali njihov jezik. To je korak naprej. V tem letu smo uspeli, da smo bistveno izboljšali Zakon o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. To je bil celo moj zakon, vendar sem dobil podporo tudi Vlade in tudi desne strani, kar cenim. Povišali smo izplačilo invalidom, kar je prav tako dobro. Nismo še uspeli, sam si želim, da bi uspeli, da bi končno ponovno uvedli sistem priznavanja poklicnih bolezni. Mi vsako leto pustimo na cedilu 700 do 800 ljudi že 30 let, in če naredimo še tole, da prek vašega sklada pridemo do dodatnega sofinanciranja električnih pogonskih koles za invalide, naredimo še en korak naprej. To ni takšen korak, da bi si politične stranke pripenjale zaslugo, ampak pomagamo ljudem, ki jim je najtežje. Zakaj bom glasoval za interpelacijo? Videli ste, da sem odprl štiri točke, nobena ni bila takšna, da bi bil namen, da se prepiramo, ampak da nekaj naredimo. Interpelacijo bom podprl seveda zaradi vsega dogajanja okoli vode, tudi tega prikritega amandmaja, ki smo ga v nekaj urah razkrinkali in umaknili pri zakonu o gradnjah. Enostavno niste, vsaj tako, da bi jaz to videl, zadosti učinkovito zanikali, dokazali, da je lažna beseda, kako se pritiska na sodnike, če je vam v interesu. Jaz vem, da je to stara zadeva. Jaz se tudi zavedam, da v bistvu lahko tukaj sodimo o delu, odkar ste minister. Ampak problem te države je tako in tako, da se demokratične vrednote skušajo rušiti. Problem te države je tudi v tem, da se enostavno ne razume zadosti, da so tri veje oblasti – ob tem, da je medsebojno ravnovesje – dolžne druga drugo podpirati, ne pa izpodjedati. To je za demokratični razvoj katerekoli države, zlasti pa države, ki je tako mlada in še nima zelo ukoreninjene demokratične tradicije delovanja, zelo nevarno. In to je pač en razlog, da bom interpelacijo podprl. Zavedam se glede na stališča vaše koalicije in vaše pogodbene opozicije, ki so bila javno izrečena, da ne bo uspela. Upam, da bodo pa te štiri stvari, ki mislim, da so pomembne za slovensko okolje, do konca mandata realizirane. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo je želel gospod minister. Izvolite.
Spoštovani poslanec, čisto na kratko, ker bom potem kasneje še dodatno utemeljil vse odgovore na to interpelacijo. Ali bomo udejanjili ta vaš ukrep glede pomoči pri nabavi električnih prevoznih sredstev za invalide, je odvisno tudi od vas, spoštovani poslanec. To je odvisno tudi od vas. Kajti če me boste danes ali pa jutri zjutraj razrešili, se boste pač morali z drugim pogovarjati. In vi ste nagovorili mene. Tako da dobra pot k temu je to, da ne podprete interpelacije, če želite od mene izvedbo tega ukrepa. Tako da je vaš nastop malo kontradiktoren – od mene nekaj pričakujete, hkrati boste pa glasovali za mojo razrešitev. Lahko vam pa dam zagotovilo, da bom zelo benevolentno pogledal ta predlog, ki bo prišel s strani invalidskih organizacij, in mislim, da je prav, da omogočimo invalidom tudi na ta način lažje življenje in s tem tudi delno prispevamo k varstvu okolja. Hvala.
Hvala lepa. Replika, mag. Židan. Izvolite.
Mogoče sem bil premalo jasen. Tri razloge sem povedal, zakaj, minister, bi bilo prav, da vi sami odstopite. Se pa zavedam [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Samo na koncu. Jih moram ponoviti? Ampak na koncu se pa zavedam, da je politična aritmetika v tem državnem zboru pač takšna, kakršna je, in da ni velike možnosti, da bomo uspeli, da bodo tile vaši podporniki glasovali za to, kar je potrebno. Naštel pa sem v bistvu štiri projekte, ki v resnici niso projekti politike, političnih strank, pomembni so za Slovenijo, za invalide in za slovensko okolje. Mislim, da ni nič napačno, če povem štiri projekte, ki so. Kakršnakoli bo sestava naslednjega ministrstva, ali boste vi minister ali bo, ne vem, vaša gospa državna sekretarka, če bo slučajno izglasovana interpelacija, prevzela vaše delo ali pa kdorkoli četrti, si pa želim, da v štirih projektih, ki so pomembni, nekateri zaključijo svoje delo. Pa ne zato, ker so pomembni meni kot Dejanu Židanu, pa ne zato, ker so pomembni samo Socialnim demokratom, zato, ker so koristni za slovensko družbo. Zato sem jih naštel. Pa če pogrešate, da mogoče nisem govoril s preveč privzdignjenim glasom, ker je taka navada v tem parlamentu – za resne stvari včasih uporabljam nekoliko blažje besede. Bi pa to vsem v slovenski politiki koristilo – da bi bili recimo tudi v besedah nekoliko bolj previdni. Ker je to edina možnost, da Slovenijo ponovno normaliziramo. To je pa tisto, kar kot država nujno potrebujemo. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima Matjaž Nemec, pripravi se gospod Janez Moškrič.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani minister, dober večer! Tako kot je končal moj kolega Dejan Židan – gotovo se Zemlja z vašim odhodom ne bo nehala vrteti. Prepričan sem, da bo marsikdo za vami, ko bo prišel na vaše mesto, opravljal delo še nekoliko bolje od vas. Mogoče nekoliko bolj transparentno, z večjim občutkom za okolje in mogoče tudi za ljudi. Ker seveda, tisto, kar nas dela ljudi, so vsi podsistemi in sistemi v državi, ki smo jih skupaj vsi, levi, desni, v preteklosti gojili, v prihodnosti upam, da jih bomo še naprej gojili. Kajti človek je kar zbegan ob tem, kako so vidni predstavniki treh vlad Janeza Janše v obdobju od leta 2004 do danes znižali kriterije razumevanja, občutka za vladavino prava, za tisto, kar je moralno ali pa politično ali kazensko odgovorno. Nikdar ne bom pozabil, v prvi Janševi vladi je bil nek sekretar na ministrstvu za delo, ki ste ga vi v drugi vladi potem pokrivali in zastopali, in je moral odstopiti že samo zaradi tega, ker je v istem stavku, v besedni zvezi uporabil besedi upokojenci in matilda. Zanimiva mi je ta primerjava z današnjim doseženim občutkom za odgovornost, ki ga uteleša Janševa vlada. Spoštovani minister, z vsem dolžnim spoštovanjem, vi ste del tega in kar veliko se je nabralo tudi na vaši poti, ne samo iz posnetkov, iz katerih je razvidno, da napeljujete k utaji davkov. Tisto, kar me bega, spoštovani minister, je kredibilnost, ki jo politiki izgubljamo zaradi izjav, kot je bila vaša z 19. 10. »Posnetek je lepljenka,« ste rekli, »s Petanom se nisem pogovarjal o poslovnem sodelovanju.« Nekaj dni kasneje, to je 4. 11., ste rekli: »Posnetek je avtentičen.« Vas citiram, spoštovani minister. Danes ste se pa ponovno izrekli v Državnem zboru, to je 17. 12., da je posnetek lepljenka in da posnetek ni pristen. Človek izgubi občutek za razsodnost, ko spremlja te vaše izjave. Razumem, da ste na eni strani lahko zbegani, kajti ti posnetki niso za nikogar dobrodošli, tudi za nas iz opozicije ne, nihče vam tega ne želi. Tudi mi smo slišali informacije o tem, da se v SDS pogovarjate, da mogoče vam je pa nekdo iz druge mreže SDS to podtaknil, kar popolnoma lahko dopuščamo, kajti nemogoče je priti na sled nekim posnetkom, ki so stari toliko let. Moram reči, da sem vseeno presenečen nad vehementnostjo vajinega pogovora na tem posnetku, ampak to niti ni toliko bistveno. Spoštovani minister, vi ste pomemben del neke politike, ki prezentira v povprečju 20 % naše populacije, ki na nek način z zgledom tudi svojim otrokom, vnukom, sorodnikom kaže, kakšen naj bi kot družba, ne glede na to, da smo družba razlik, kar je pomembno, imeli odnos do družbene lastnine, v končni fazi do sočloveka. A dandanes nam je čisto vse dovoljeno. To, kar se dogaja v političnem komuniciranju z vaše strani kot nosilcev politične moči, je nedopustno. In vi ste v centru tega viharja. Gotovo ne center, kajti zame sta predsednik Janša in gospod Hojs nedosegljiva s tega vidika. Ampak, spoštovani minister, vi ste polni izkušenj. Vi ste večkrat v politiki in še večkrat v gospodarstvu delovali mnoga leta in vseeno ste uspeli ohraniti neko omrežje znotraj SDS, ki mu verjetno zdaj konkurirajo nekatera druga omrežja, kot je gospod Krkovič javno omenjal. Verjamem, da tu poteka tudi znotraj vas nek boj za prevlado nad tistim, kar bi moralo biti družbenopolitično odgovorno upravljanje družbenega premoženja. In jaz sem prepričan, da nismo vsi isti. Jaz sem več kot prepričan. Tisto, kar je pomembno v tem, je, da poskušamo ohranjati tisto trohico dostojanstva, ki ga kot politiki še sploh gojimo. Kajti zaradi vaših izjav in vašega početja z vidika položaja moči dejansko predstavljate obraz celotne slovenske politike in posledično tudi družbe in tega, kar je danes dovoljeno, sprejemljivo, in ne govorim samo o družbenem upravljanju. Spoštovani minister, če se vrnemo v tisto obdobje, ko je nek sekretar odstopil samo zaradi tega, ker je v isti besedni zvezi oziroma stavku uporabil upokojence in matildo, ste bili vi v tistem obdobju, ko se je dogajal tisti sestanek o prodaji Mercatorja, Dela, Pivovarne Laško, v Kabinetu predsednika Vlade avtor ključnega zakona, to je Zakona o prevzemih, ki je omogočil prevzemanje podjetij prek menedžerskih odkupov na način, da so menedžerji prejeli kredite, zavarovane s prevzetimi podjetji. Mi vam očitamo 34 milijonov davkov, dejansko ste z nagovarjanjem vi prepričevali nekoga, da jih naj ne plača in da bi bila država pri tem prikrajšana. Govorimo o veliki vsoti denarja. Govorimo na primer o 850 evrih dodatka za 58 tisoč žensk z najnižjimi pokojninami ali pa o celotni štipendiji za 25 tisoč študentov. Govorimo o enem velikem slovenskem mestu za naše razmere. Ali pa minimalna plača za 46 tisoč zaposlenih ali pa celotna najemnina za 8 tisoč družin. O tem se vi pogovarjate z gospodom, da ne bom govoril tako kot vsi o nekih glupih davkih, ki naj jih ne bi bilo potrebno plačati. Spoštovani, nismo vsi isti in nekateri vseeno verjamemo v dobro korporativno upravljanje brez političnega mešetarjenja. Ampak ob tej zmedi, ki nastaja v času tretje Janševe vlade, ima človek občutek, da nekateri privilegirani v naši državi praktično lahko počnejo vse. Tudi, spoštovani minister, če ni kazensko pregonljivo to, da ste Petrolove delnice kupili v času pred liberalizacijo trga goriv, bi bili v marsikateri državi, seveda pod okriljem mreže OECD, v kateri smo, primorani odstopiti že samo zaradi svoje osebne integritete, in še več, zaradi integritete stranke, ki jo vi predstavljate. Ampak kot že rečeno, danes smo pri nas skregani z vso logiko in dejansko se ustvarja občutek, da je dovoljeno vse. 670 tisoč je bilo tistih, ki so vam dejansko, v populističnem jeziku rečeno, pokazali rdeči karton za upravljanje z vodami. Vi ste predlagali zakon, ki ga je ljudstvo s pomočjo organiziranih društev in organizacij, tudi politike, dejansko sesulo v prah kot, se opravičujem, še nikomur do zdaj. Dejansko še nismo imeli referenduma, ki bi na tak način pokazal politiki, da ne upravlja pravilno z našo državo, katere vi niste lastnik, ampak jo imate v začasnem upravljanju, tudi vi, minister. In vi se ne pogovarjate za dobrobit vaše stranke, ampak vseh državljanov in državljank. Če bi kdo z vaše strani premogel še kolikor toliko integritete, bi, če ne drugega, zgolj iz dostojanstvenosti odstopil pri tako močnem ne-ju, kot so ga bili državljanke in državljani izrekli letošnjega poletja. Tisto, kar me gane – da postaja to del kulture ne samo vaše stranke, ampak tudi sorodnih strank, kot je Nova Slovenija – je današnja odločitev Nove Slovenije, kljub temu da se je javno izrekla, da ni deležna vaše podpore, je z izmikanjem pri glasovanju prav to podporo izrekla. Ali torej kot politiki sploh še komu odgovarjamo? Ja, spoštovani Horvat, vas nagovarjam iz Nove Slovenije pri popolnoma nedojemljivem početju, ki ga ravnokar izvajate, in podpirate to destruktivno vlado. Ne vem več, kje sploh imate oprimke, da lahko nagovarjate ljudi z ideologijo, ki naj bi jo vi sami predstavljali. Spoštovani, zgodila se je pomembna podnebna konferenca v Glasgowu v času, ko je Republika Slovenija predsedovala Evropski uniji. To, kar me žalosti v danih okoliščinah, je, da ne predsednik Vlade ne vi ne vsi odgovorni niste imeli občutka odgovornosti kakršnegakoli sporočila, ki bi ga dali slovenski javnosti, evropski javnosti in svetovni javnosti glede na dogodek v odnosu do okolja, ki ga dejansko prezirate. Do okolja, minister, ja, do odnosa do okolja. Do ekologije. To, kar vaši strankarski kolegi, sam predsednik Vlade utemeljujejo kot globalno pregrevanje, da je del neke zgodovine našega človeštva, še več, našega planeta, znanstveniki utemeljujejo, da ni tako. Praktično vi – in vam govorim, ker ste minister, pristojen tudi za to področje – lahko zanikate z vso vehementnostjo, da ni tako. In ja, minister, v dnevih, ko je potekala podnebna konferenca v Glasgowu, se je predsednik Vlade Republike Slovenije, ki je predsedovala Evropski uniji, hecal na Twitterju na račun odnosa do ekologije. Lahko preverite. To me žalosti, kajti predsednik ni samo predsednik iz SDS, ampak prezentira tudi moj odnos in odnos državljanov Republike Slovenije do okolja, s katerim se tako radi hvalimo. In mi je prav žal, kot minister za okolje in prostor nisem prepričan, da ste na strani okolja. Ste pa verjetno bolj na strani tistega dela prostora, ki se gradi, in še ta del je verjetno posvečen samo tistim, ki so na nek način privilegirani, da lahko to počno. Spoštovani, mi, Socialni demokrati, smo kot odgovor na vse anomalije na podlagi naših 30-letnih izkušenj biti parlamentarna stranka s tradicijo pripravili program, ki se zavezuje k prenehanju teh praks in uveljavljanju najboljših načel korporativnega upravljanja, da se take zgodbe, kot se je vam zgodila, ne bi več ponavljale v naši družbi. Tudi politika naj bi družbeno upravljanje razumela odgovorno, ne pa kot plen. Namreč, verjamemo, da je mogoče tako doseči krepitev gospodarskega potenciala, najboljše mrežne razvojne učinke in modernizacijo naše infrastrukture z aktivnim upravljanjem državnega in finančnega premoženja. Spoštovani, temeljna usmeritev celotne politike in družbe bi morala biti odgovorno lastništvo. In to govorim kot politik, ki bi to odgovornost rad prenesel predvsem tistim, ki ste nosilci politične odgovornosti, če ne drugega nas k temu zavezujejo zakonske podlage, kot je Zakon o SDH, ali pa seveda najboljše prakse iz držav OECD, organizacije, katere ponosni del smo tudi mi. Tisto – in s tem bom tudi zaključil – kar me ob vsem tem bega, so, spoštovani minister, vaše nekonsistentne izjave in obnašanje ob razkritju dogodkov izpred 14 let, še bolj me pa bega tisto, kar zapuščate kot dediščino za naše zanamce v odnosu do okolja, v odnosu do vode, v odnosu do vsega tistega, kar nas še dela ljudi in predvsem kar dela nas ponosne državljanke in državljane v državi, kjer se tako radi promoviramo kot zelena turistična destinacija. Resnično bi si želel, da bi zapihal nek nov veter, ne samo na vašem ministrstvu, ampak na splošno v odnosu do komuniciranja, do upravljanja državne srebrnine, če smem tako reči, in seveda predvsem, da smo pokončni pri obljubah, ki jih damo državljankam in državljanom, še posebej ko govorimo o lastnih vrednotah, tako kot je bilo obljubljeno s strani vašega koalicijskega partnerja v odnosu do podpore danes vam. Želel bi si, da bi na okolju zavladal nek drugačen pristop, in upam, da vas bo zamenjal nekdo, ki bo vsaj okolje obravnaval drugače kot vi in s tem pokazal vsem nam, kakšna bi lahko bila naša skupna prihodnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo je želel minister. Izvolite, gospod Vizjak.
Spoštovani poslanec, jaz sem – seveda vas ni bilo tu notri – že nekajkrat obrazložil situacijo glede teh posnetkov in jo bom še enkrat obrazložil in boste videli, da moje izjave niso nič nekonsistentne, nikoli bile in da so pač dejstva dejstva. Torej, podpisniki interpelacije ste oprli razloge za predlog za mojo razrešitev na 14 let stare posnetke in lepljenko teh posnetkov, ki so nastali s prikritim, nezakonitim snemanjem pogovora med mano, ki sem takrat opravljal funkcijo ministra za gospodarstvo, in tajkunom Bojanom Petanom, ki je obvladoval skupino DZS, v kateri so notri še Dnevnik, Delo prodaja, Terme Čatež. Objavljeni posnetek potrjuje in dokazuje moje takratno zavzemanje in prepričevanje Bojana Petana, da ne izpelje škodljivega prevzema družbe Terme Čatež in posledično oškoduje njenih lastnikov oziroma države in davkoplačevalcev. Sedaj, po 14 letih so se moje napovedi izkazale za točne, izpeljan prevzem Term Čatež je bil izjemno škodljiv za to podjetje, za njegove lastnike, državo in davkoplačevalce. Oškodovanje države je ocenjeno na več kot 100 milijonov evrov, sedaj pa se moram jaz zagovarjati pred mediji in državnim zborom, in ne na sodiščih, za izrečene besede pred 14 leti in poskuse preprečitve te škode državi in davkoplačevalcem, pri čemer se mi želi z zvočno lepljenko nelegalnih prisluhov podtakniti tako imenovano glupo plačevanje davkov. Lepljenka štirih posnetkov, kar je dokazal tonski strokovnjak Mitja Krapša, je bila objavljena 18. oktobra letošnjega leta na oddaji 24UR ZVEČER, POP TV. Jaz sem vedno govoril, da je to lepljenka, in to je dokazal tudi tonski strokovnjak. To je lepljenka, kar je dokazal tonski strokovnjak, in tudi vi se lahko prepričate, če boste malo bolj pozorno poslušali, da se menja ambientalni zvok. Lahko preberem, kar je takrat napisal ta strokovnjak: da gre za strokovno očiščen oziroma drugače obdelan posnetek in gre za evidentno lepljenko, v prvem delu posnetka se v ozadju slišijo ptički, v drugem pa se glasu Bojana Petana pozna in sliši prostor, kar nakazuje, da je to v notranjosti, to je v naravi neizvedljivo. Torej, iz mnenja tonskega strokovnjaka jasno izhaja, da je to lepljenka, in nihče od objavljavcev na POP TV tega ni nikoli zavrnil – da je bil ta prvi posnetek lepljenka. Na podlagi tega se meni očita tako imenovano glupo plačevanje davkov, česar nisem nikoli rekel in vedno in znova stojim za tezo, da je glupo delati škodljive posle za podjetja in lastnike teh podjetij, kar je v tem konkretnem primeru oškodovalo Terme Čatež za več kot 30 milijonov evrov. Posledično bi moral gospod Petan oziroma odvisne družbe Terme Čatež, Marina Portorož in Turistično podjetje Portorož plačati davek od kapitalskega dobička, kar se ni zgodilo. Gospod Petan je na posnetku zatrjeval, da je davke moral plačevati tudi Al Capone, ki je pobijal ljudi, vendar se je zavedal, da davke je pa treba plačati. Očitno je gospod Bojan Petan tudi nad Al Caponejem, saj on davkov ni plačeval tudi za ta kapitalski dobiček, od katerega bi moral plačati več kot 5 milijonov evrov davka prek odvisnih družb Marine Portorož in Turističnega podjetja Portorož. To se ni zgodilo, gospod Bojan Petan za to ne odgovarja. V letu 2007 sem torej želel preprečiti, da bi s podjetjem Term Čatež le-te odkupile lastne delnice, ki so bile na Marini Portorož in Turističnem podjetju Portorož. Prav to, kar vi meni očitate, sem želel preprečiti, za to sem se zavzemal in žal mi pri tem ni uspelo. Res je, v pogovoru, ki je bil zasebne narave, neformalen – vi ste primerjali eno formalno izjavo enega ministra s tem pogovorom, kar ni na mestu – sem pravzaprav nameraval zaščititi državno premoženje, kar mi žal ni uspelo in so danes Terme Čatež na kolenih. Poglejte nekaj številk. Tako kot zdravniki ugotavljajo zdravje človeka na podlagi rezultatov izvidov, krvne slike in podobno, se seveda zdravje podjetja ugotavlja iz finančnih podatkov, ki izhajajo iz letnih poslovnih poročil. Poglejmo, kam so Terme Čatež zajadrale zaradi teh škodljivih dejanj v letu 2007. Terme Čatež so imele v letu 2007 41 milijonov evrov prihodkov, v lanskem letu zgolj še 18 milijonov, pa če odmislimo krizo in pogledamo v leto 2019, kar je korektna primerjava, ker ni bilo krize, je bilo prihodkov zgolj še 29 milijonov. Denarni tok oziroma dobiček z amortizacijo vred je padel z 12 milijonov na 7 milijonov, neto finančni dolg se je povečal s 35 milijonov na 44 milijonov, CapEx, to se pravi investicije so padle z 12 na 5 milijonov, tržna vrednost delnice se je znižala s 340 evrov za delnico na 39 evrov za delnico in razmerje neto finančni dolg : EBITDA oziroma denarni tok je poskočilo z 2,8-kratnika v letu 2007, kar je še znosno, na 6-kratnik v letu 2019 in na 10-kratnik v letu 2020. Po ekonomski teoriji – sem slišal, da to tudi nekateri ekonomisti vedo – ko je to razmerje nad 4 ali recimo 5 v najslabšem primeru, podjetju ni pomoči in ne bo moglo odplačevati danih posojil. Tu so terme danes zaradi teh rabot, ki sem jih takrat želel preprečiti. To je moja krivda. Pri tem sem uporabil grobo govorico tudi na račun sodstva oziroma sem, recimo temu, grozil Petanu, da bomo, če bo to naredil, uporabili vse vzvode, da to preprečimo. Pri tem sem uporabil tudi neprimerne besede, za kar sem se tudi že opravičil. Ampak razumite to moje prizadevanje kot borbo, da do tega oškodovanja ne pride. Žal je do tega oškodovanja prišlo in smo danes tu, kjer pravzaprav smo. Da so Terme Čatež res tam, dokazuje tudi primerjava s Termami Olimia, ki so danes v bistveno bolj ugodni poziciji, so iz primerljive branže v pravzaprav identični regiji in so uspele v teh letih napredovati, medtem ko so Terme Čatež tam, kjer so. Ampak delovanje Bojana Petana tu ni pustilo edine škode za državo. Namreč, upniki, to so razne banke, so prenesli slabe terjatve na slabo banko v višini 80 milijonov evrov, te skupine DZS, Terme Čatež in Delo prodaja. To je kupil sklad York nekaj let kasneje za približno 50 % vrednosti, kar pomeni, da je ostalih 50 % oziroma 40 milijonov ostalo na plečih davkoplačevalcev. In vsi davkoplačevalci bomo plačevali te zgrešene naložbe vodstva Term Čatež oziroma lastnikov, ki smo jih želeli takrat preprečiti. To je bilo takrat moje zavzemanje, zato danes sedim tu in se pred vami zagovarjam. Še enkrat zelo jasno podčrtam, da bi bilo od tega treba plačati davek na kapitalski dobiček, ki se ni plačal, meni pa se danes očita, da je davke glupo plačevati. Davke je potrebno plačevati, to, kar je glupo in kriminalno, sem govoril že leta 2007, danes sem vam pa pokazal tudi niz medijskih objav iz tistega časa, iz katerega izhaja, tu jih imam, cel šop jih je, na primer to: »Dogodki s Termami Čatež so kriminal, tako pravi minister Andrej Vizjak, ki je besen na poskuse lastninskih sprememb v tej družbi.« To je bilo 23. 7. 2007. Cel kup člankov na to temo je in za nagrado Bojan Petan, ki je pravzaprav boter vsega tega, še danes uživa na mestu direktorja teh družb. Nedavno je časnik Finance objavil, da prejema približno pol milijona evrov letnega bruto dohodka ali pa plače, recimo temu, ker je štirikratni direktor. Prek svojih medijev, Dnevnika, Nedeljskega dnevnika, in medijev svojega prijatelja Martina Odlazka širi tako imenovano resnico in vi temu nasedate in vlagate zaradi tega interpelacijo. To je pravzaprav resnica o tej stvari. Res je, danes je tu pravzaprav tudi spopad dveh pogledov, ali štejejo dejanja ali besede. Jaz sem pač človek akcije, operativen, delam, kdaj pa kdaj tudi kaj po brežiško neprimerno izrazim in rečem. Ampak ali je to lahko deležno večje zamere, odstavitve ali štejejo dejanja? Ali bomo vladali v tej državi zopet samo z besedami, puhlicami, praznimi obljubami, ljudje pa ne bodo deležni razvoja ne zelene tranzicije in ne napredka, kot bi lahko bili? Jaz seveda zagovarjam to, da je potrebno delati učinkovito, pravzaprav tudi zelo hitro na določenih področjih, ker so problemi nakopičeni. Vsi se zavedamo, da je zeleni prehod oziroma tudi podnebna kriza potrebna hitrega ukrepanja in ga terja. Vesel sem, da ste omenili Glasgow. Tam sem bil en teden. Pred tem je slovensko predsedstvo poenotilo stališče 27 držav članic glede pogajalskih izhodišč za Glasgow. V Glasgowu smo se pogajali, Evropska unija, enotno, kar se doslej še ni zgodilo, za kar nas je, mimogrede, pohvalil tudi vaš strankarski podpredsednik Evropske komisije Frans Timmermans in smo bili tudi marsikje pohvaljeni zaradi tega. Seveda to do naših medijev ni prišlo, ker ni bilo nobene afere, ker ni bilo nič narobe, ker so bili dosežki in rezultati. In tega praviloma ne preberemo v medijih, ki jih vi v tej koaliciji KUL prebirate vsakodnevno. Torej, ko govorimo o vodah in zaščiti vode, kar je tudi ena izmed pomembnih temeljev te interpelacije, jaz ne vem, upam, da boste prebrali magnetogram vašega poslanskega kolega gospoda Polnarja, ki je povedal pravzaprav vse in še več na to temo. Voda se ne ščiti, sploh pa ne s tisto novelo Zakona o vodah, ki je bila vložena, ampak se ščiti s konkretnimi ukrepi vodooskrbe, zaščite pred odvajanjem odpadnih voda, to se pravi s kanalizacijskimi sistemi, čistilnimi napravami, s protipoplavnimi zaščitami. In v tem mandatu te vlade smo podprli oziroma samo dali v realizacijo čez 50 projektov iz Dogovora za razvoj regij od marca prejšnjega leta do danes, ki nadgrajujejo vodovodne sisteme širom po Sloveniji, ki uvajajo sisteme odvajanja in čiščenja odpadnih voda in ki seveda varujejo premoženje in življenje ljudi pred poplavami, v višini približno 400 milijonov evrov. Preko Načrta za okrevanje in odpornost, ki je bil edinstven projekt, smo zaradi zaščite vode in pitne vode namenili še dodatnih 107 milijonov evrov povratnih in nepovratnih sredstev za male vodovode in male kanalizacijske sistem. Mimogrede, ustrezno odvajanje odpadnih voda ščiti podzemne vode pred onesnaževanjem. Sprožili smo tudi pospeševanje izdajanja vodovarstvenih uredb, to so uredbe, ki ščitijo vodovarstvena območja. V mandatu prejšnji vlad v obdobju treh let je bila sprejeta ena sama vodovarstvena uredba. Od marca do zdaj smo sprejeli pet vodovarstvenih uredb in 20 jih je v postopku sprejemanja, ker želimo zaščititi vodne vire, ker je to ključno. Začeli smo s projektom vodooskrbe slovenske Istre oziroma Obale, da bodo dobili sleherni prebivalci v Republiki Sloveniji dostop do zdrave pitne vode, ker danes ga nimajo. Prizadevamo si in smo si prizadevali, da bi z županjo Kanala dosegli sodelovanje pri reševanju vodooskrbnih problemov v občini Kanal. Končno ob obisku vlade na Goriškem je ponudila in interes po sodelovanju in sodeluje in bomo to tudi uredili in se ne glede na vse skupaj zahvaljujem tudi podpori v Državnem zboru temu projektu. Spoštovani, tako jaz osebno gledam na varovanje pitne vode – s konkretnimi projekti, da ljudem omogočimo dostop do te vode in da zaščitimo vodovarstvena območja. Ne pa na način, da se na demagoški način zlorabi en zakon, ki je želel zgolj debirokratizirati posege na obalna in priobalna zemljišča in vodna zemljišča ob spoštovanju strogih ukrepov in torej pod strogimi varovalkami, da taki posegi ne morejo in ne smejo škoditi stanju voda, da ne smejo biti v nasprotju z načrtom upravljanja z vodami, da ne smejo poslabšati erozijske in poplavne nevarnosti in še kar nekaj teh pogojev je. Za vsak od teh posegov si je potrebno dobiti okoljevarstveno soglasje. To vi smatrate kot napad, kot desant, kot kršitev ustavne pravice do zdrave pitne vode, ne pa kot ukrepe, številne stomilijonske projekte, da bodo ljudje res na pipi dobili vodo, ki je podvržena monitoringu, kontroli in ki bo ljudem prinesla to, kar seveda tudi zaslužijo. Seveda skozi interpelacijo se mi podtikajo tudi nekateri drugi očitki v zvezi z delnicami Petrola. O tem lahko povem samo to, da sem ponosen, da lahko svoje prihranke, denar, ki ga zaslužim, vlagam v slovensko gospodarstvo, ne pa da ga tiščim v štumfih, kar počne velika večina ljudi in skriva denar, in zato imamo toliko in toliko raznoraznega denarja, ki ni v obtoku in se ne plemeniti in se ne nalaga. Pri tem ni noben nadzorni organ v tej državi ugotovil kakršnekoli nepravilnosti in sedaj se moram pred vami, politiki, braniti za to, pri čemer ne Komisija za preprečevanje korupcije kakor tudi ne Agencija za trg vrednostnih papirjev nista ugotovila nobenih nepravilnosti. Delnice sem kupoval, kot vsak lahko izmed vas, na organiziranem trgu, javno, na transparenten način. In še to, samo en dokaz, jaz sem kupoval delnice marca in maja leta 2000, deregulacija je bila septembra 2000, oktobra 2000 ste lahko kupovali delnice po isti ceni kot maja. Po isti ceni. To se pravi, deregulacija cen ni vplivala na vrednost in nikakršne koristi in vsakdo bi lahko kupil pod istimi pogoji te delnice in zato se je tudi, ko je to Agencija videla, je res po vsem izmišljena stvar v zvezi s tem očitkom. In še enkrat, o tem naj sodi Kopitar; Kopitar so pri nas regulatorni organi za trg vrednostnih papirjev in za korupcijo. Ti organi pri tem niso ugotovili nobene napake in postopki zoper mene so ustavljeni, pravzaprav zoper mene ne teče noben postopek nobene nadzorne inštitucije v tej državi. Danes sem tu zaradi politične odgovornosti in zato se tudi na tak način branim. Dotaknil se bom še očitkov v zvezi s koncesijo Termam Čatež. Veste, vodstvo tega podjetja je bilo vedno spretno pri izmikanju raznoraznim obveznostim, med drugim tudi obveznostim, ki izhajajo iz podeljene koncesije. Zato s to družbo ni bilo doslej nikoli urejeno koncesijsko razmerje. Urejeno je bilo samo za del vrtin, pravzaprav nihče ni vedel, koliko vode načrpajo, ker so se izgovarjali, da celo vrtine niso na njihovi zemlji, da je pravzaprav še vedno denacionalizacija teh parcel, in so se hkrati tudi izgovarjali, da nimajo merilnih naprav in tako naprej. Uvedenih je bilo nič koliko inšpekcijskih postopkov zoper njih, plačevali so kazni in na koncu dne so tudi končno pristali na koncesijo in poslej bodo morali plačevati koncesijsko dajatev v štirikratni višini glede na sedanjo, ker se bo končno sploh ugotovilo, koliko vode črpajo. In dobili so koncesijsko dajatev za količino vode, ki zagotavlja stabilnost vodonosnika, in nič več. Pravzaprav še celo malo manj. V preteklosti so bile te količine določene na bistveno višjo vrednost, tudi na dvakratnik do trikratnik te vrednosti. Po sedanjih strokovnih podlagah Geološkega zavoda je ta količina bistveno nižja in Terme Čatež bodo morale spoštovati tudi ostale določbe koncesijske pogodbe; to je, da bodo seveda spremljale tako količine kot temperaturo načrpane vode, da bodo toplotno izkoristile vodo, ne pa, da bodo napol toplo vodo spuščale v vodotok in da bodo plačevale koncesijsko dajatev v štirikratni višini. Doslej so Terme Čatež plačevale med 70, 80, tudi katero leto do 100 tisoč evrov koncesijske dajatve, po naših izračunih bodo morale poslej plačati 400 tisoč evrov koncesijske dajatve. V odgovoru na interpelacijo seveda tudi najostreje zavračam vse očitke, da smo okoljsko zakonodajo, Zakon o vodah, Zakon o varstvu okolja in drugo zakonodajo sprejemali v neskadju z Aarhuško konvencijo in z Zakonom o varstvu okolja oziroma njegovim 34.a členom. To najostreje zavračamo. Dokazi za to so tudi usklajeni predpisi, tudi nenazadnje Zakon o varstvu okolja s praktično vsemi nevladnimi organizacijami in seveda delovali in želimo delovati tudi naprej v tem duhu učinkovitosti s skrbi za okolje.
Hvala lepa. Imamo najprej repliko. Gospod Matjaž Nemec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, meni je zelo žal, ampak ste popolnoma neprepričljivi, pa vam bom samo na kratko obrazložil nekatere svoje ugotovitve. Namreč, zdi se mi nenavadno, da na moje vprašanje odgovorite s trikratno dolžino tega mojega časa − uporabljam za to, da vam postavim neka svoja vprašanja in svoje poglede na to interpelacijo. Ampak gotovo me ne prepričate o vaši vlogi pri reševanju vodne oskrbe v občini Kanal, kajti če je kdo, je ravno vaša stranka; mislim, da celo nasprotovala vsaj enemu, če ne dvema sklepoma, ki smo jih tukaj sprejemali, in je bil napor vložen s strani vseh nas, razen s strani vaše stranke. Torej, vi govorite, da ste rešili nek problem, kateremu so vaši kolegi še osporavali in bili proti. Dokazuje se to lahko z glasovanjem. Govorite – pa ne bom sodil, čisto laično, ker nisem Kopitar, kot pravite vi –, da lahko vsakdo kupi delnice Petrola, ni pa vsakdo vedel, da bo vlada šla v liberalizacijo trga. Torej, vsakdo lahko kupi, se strinjam – koliko pa vas je vedelo o tem, da se bo vlada odločila za ta ukrep? Govorite o podnebni spremembi. V Državnem zboru, se opravičujem Dejan Židan, petkrat smo obravnavali resolucijo o podnebnih spremembah, gre za relativne uokvirjene ukrepe, ki naj bi jih naša država v celoti sprejemala. Država. Govorim za vas, za mene, za moje otroke, za kolege, za vse nas, a SDS ni prispeval nič, kvečjemu je še nasprotoval nekemu dokumentu, ki bi dajal jasne usmeritve, kako naj bi politika na okoljskem področju delovala v nadaljnjih vladah. Govorite o sodišču, da mi vas danes tukaj kaznujemo s tem, ko dejansko izvajamo svoje poslanstvo in terjamo vašo politično odgovornost, medtem ko sodišče ni terjalo kazenske, ko vesoljna Slovenija ve, da je bila popolnoma drugačna zgodba, če zadeva ne bi zastarala in verjetno bi se stiskalo nekomu drugemu, ne pa tistim, katerim ste vi želeli, da se stiskajo stvari, kajti zadeve ne bi starale in ne bi bili mi tisti, ki sodimo, ampak bi verjetno ustrezni organi obravnavali ta vaš primer, evidenten ‒ jaz sem prepričan, da bi ga ‒, v kolikor ta primer ne bi zastaral. Torej niste na varni strani. Na varni strani ste se zato znašli po naključju v tem kazenskem vidiku, v političnem je pa vse na Novi Sloveniji; ali bo država obljubo, ki jo je dala, in se držala svojih lastnih izrečenih besed in, še bolj pomembno, načel, ali pa bo povozila besede in svoja načela. Torej, visite na nitki, ampak ne zaradi nas, zaradi vaših koalicijskih partnerjev, ki mislijo, da v mandatu 2020‒2022 je dovoljeno čisto vse. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo je želela predlagateljica, gospa Nataša Sukič.
Hvala lepa. Saj bom zelo kratka. Glejte, že cel dan se vrtimo okoli enega in istega. Minister in njegova SDS namreč se že cel dan vztrajno izgovarjata, da gre za posnetke neformalne narave in celo za zlepljenko, kar naj bi potrdil tonski strokovnjak. Temu tonskemu strokovnjaku je ime Mitja Krapša in človek je vse prej kot neodvisen tonski strokovnjak. Namreč, ko ti poguglaš to ime, ti najprej izpiše stranka SDS, potem ti pa izpiše vse žive portale, pri katerih sodeluje ta tonski strokovnjak. To so: Moja Dolenjska, e-Maribor, Primorska 24, Notranjska.si, Celjski glasnik in Požareport. Se pravi, sami mediji iz orbite SDS, medtem ko so zvočni forenziki ugotovili, da so posnetki avtentični. Drugi zvočniki forenziki, kar so mediji pisali, so ugotovili, da so posnetki avtentični. In tudi sami niste zanikali, da je na njih vaš glas; torej, da ni to nek igralec, ki vas imitira. Skratka, spoštovani minister, to je absurdno. Minister za gospodarstvo Andrej Vizjak in tajkun Bojan Petan in ne sosed Andrej in sosed Bojan, sta se v eno uro dolgem pogovoru dogovarjala, kako prevzeti državno podjetje, kako se izogniti plačilu glupih davkov in kako sodnikom streti jajca. Pika. To je ta afera »glupi davki«. Vam pa se zdi bolj problematično domnevno izsiljevanje s posnetkom, ki da je neformalne narave, kot pa ministrovo koruptivno in nezakonito ravnanje. Kar se tiče delnic, spoštovani, kot je povedal kolega, seveda jih lahko vsakdo kupi, samo vsakdo nima notranjih informacij oziroma dostopa do notranjih informacij in v tem je bistvena razlika. Če bi jaz bila ministrica, gotovo v času svojega ministrovanja ne bi kupovala delnic pri tako občutljivih javnih podjetjih, kjer bi lahko prišla pod lupo, tako kot ste pod lupo zdaj vi. Toliko zaenkrat. Hvala.
Hvala lepa. Besedo je želel še predlagatelj, gospod Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, minister, ste pravo lepljenko naredili danes iz tega zagovora na interpelacijo. Ne vem, mislim, da je bilo že četrtič ali petič ponovljeno isto, ampak zelo zelo neprepričljivo. Predvsem pa je banalno, da zdaj spet prihajamo na ta posnetek; na ta glupi posnetek, no. Ampak šele sodno pooblaščen izvedenec vam bo dal jamstvo, da je to res lepljenka. Do tedaj pa nihče v tej državi vam, ko to sliši, ne bo nikoli verjel, da je to lepljenka − iz več pogovorov narejen en pogovor −, ker preveč dobro teče zgodba, preveč dobro teče zgodba. Jaz še ne rečem, če bi vam zlepili: »Davke boš plačal. Škoda. To je glupo.« Okej, to se da, ampak imate pa takole, » [[…]]pa če nič drugega, moraš državi plačat davek. Se pa strinjam. Samo, enkrat ga boš moral [[…]]«, pa pravite vi: »Ne, ne rabiš ga [[…]]«. Pa reče Petan: »Pa kdo glej, pa kdo bi se moral sekirat državi davke plačevat? Jaz ali ti? Jaz.« Vizjak: »Škoda, to je glupo, glupo za firmo [[…]]« Petan: »Le enkrat ga bomo mogli plačat [[…]]« Vizjak: »Pa ni treba, pa sem ti povedal scenarij, ko ga ni treba [[…]]« To se pravi, to je iz toliko [[…]]Neverjetno dober je tudi scenarij, kajne. Lepo teče, ampak neprepričljivo popolnoma. Nikogar ne boste prepričali. In niste mi odgovorili prej, pa gre tudi še za ta pogovor. Kaj so delale tu zraven zdaj Terme Olimia? Ko ste omenjali Terme Čatež, pa trenutno situacijo, ki je seveda zelo slaba, slaba firma, Terme Olimia je odlična firma. Ampak, takrat ste pa rekli: »Drugo pa je, ko kupuješ Olimie. Tu lahko pomagamo, midva se lahko zmeniva, kaj bomo naredil, lahko so Olimie tu, lahko so Olimie tam, pri Cerkvi.« No, in vi pravite, da ste se borili za zaščito državnega interesa! Ne! Mešetarili ste, mešetarili toliko časa, seveda, da vas je na koncu v resnici Petan okoli prinesel. To tu niste imeli odgovora. Pa še enega odgovora mi niste dali. Sem vas prej, še popoldan, vprašal v zvezi s temi firmami, ki se ukvarjajo s predelavo odpadkov in zbiranjem odpadkov. Ali je res, da je bil predstavnik ali pa direktor – ne vem, morda pa direktor Slopaka ‒ edini od teh firm, ki je bil na Ministrstvu za okolje, ko je tekla beseda o vsebini Zakona o varstvu okolja? Torej, edini, ki se je posvetoval oziroma ste se vi posvetovali z njim, pa je teh firm, ne vem, 6 ali koliko. To sprašujem, ker ta informacija kroži, da je bil tam direktor, ki je sicer iz vrste SDS, ampak zanima me čisto konkretno. Je bil tam edini in ali je vplival na vsebino Zakona o varstvu okolja?
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod minister. Izvolite.
Na kratko. Ne, ni bil, direktor Slopaka ni bil pri meni. Sem vprašal državno sekretarko, tudi pri njej ni bil. Na vsa vprašanja sem jaz, gospod Medved, odgovoril, samo vi nočete to slišati. Tudi zelo jasno sem povedal, da ne Vizjak, ne ministrstvo, ne Vlada, ne Državni zbor ne bodo določali organizacije, ki bo ravnala s posameznimi odpadkovnimi tokovi, ampak bojo to organizacije ustanovili proizvajalci teh izdelkov oziroma odpadkov. To je njihova dolžnost, kajti proizvajalčeva razširjena odgovornost nalaga vsem, ki dajo izdelke na trg, da poskrbijo za te izdelke v celem življenjskem ciklu. Torej tudi za embalažo tega izdelka in za izdelek po koncu življenjske dobe. Torej, proizvajalci bodo ustanovili organizacijo; ali bo to Slopak, ali bo to Ropak, ali bo to, ne vem, Rudi ali bo [[…]]Ne vem, kako se bo to imenovalo, je pač njihova stvar.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Naslednji ima besedo gospod Janez Moškrič, pripravi se dr. Matej Tašner Vatovec. Izvolite.
Lep dober večer vsem prisotnim.! 11 ur smo že tukaj, še pet je pred nami. Naj rečem, da sem najprej zadovoljen z nečim, in sicer da deluje luč miru. Namreč glede na pretekle dneve, ki so bili pred nami, danes do večjih odstopanj v naših razpravah − v vaših, tisti, ki ste razpravljali – ni prišlo. To me po svoje veseli. Razpravo smo začeli s predlagateljem, gospodom kolegom Rudijem Medvedom, ki je pa v predstavitvi te interpelacije nekaj časa bil pri ministru, nekaj časa je bil pri celotni vladi, nekaj časa pri predsedniku Vlade − mislim, da si ljudje niso čisto točno na začetku ustvarili mnenja, o čem se danes pogovarjamo. Sam se tudi zavedam, da z mojo razpravo ne bom spremenil vaših odločitev, bi pa nekaj stvari ponovil, ker na žalost tukaj v parlamentu ne velja ta slovenski rek, da samo v mlinu se dvakrat pove, v parlamentu moramo 10-krat, 100-krat ponoviti določeno zadevo, pa še nekateri ne želijo, nočejo, ne morejo, ne znajo slišati. Takole je bilo; štiri področja so, katera očitate ministru. Najprej bom začel z zadnjega konca, se pravi nakup Petrolovih delnic. Poglejte, nakup Petrolovih delnic je minister lepo pojasnil; se pravi, nakup je bil transparenten. V času, ko je bil minister, tudi v času, ko je tej državi in sploh v svetu bil problem koronavirusa epidemije, ki je gospodarstvo upočasnila. Vsi tisti, ki so imeli denar, znanje, so verjetno investirali. Koliko ljudi bo od te zgodbe lahko nekaj dobička ustvarilo, se bo videlo šele čez leta. Trdno sem prepričan, da če bi bile delnice Petrola v tem primeru na isti višini, kot jih je kupil, ne bi bile na spisku. Kaj pa, če bi padle? Bi rekli, da je minister zavajal, da je minister kupil in potem so seveda kupili še nekateri drugi, zavedel, zapeljal v finančno katastrofo ljudi? Se pravi, popolnoma brezpredmetno razmišljanje. Vsak ima pravico kupiti in še celo več; v tem konkretnem primeru našega ministra so se zadeve odvile bliskovito hitro. Vsi regulatorji so začeli preiskovati predmetno zadevo in nobenih problemov, ampak pri ljudeh, pa pri KUL opoziciji pa je to hud problem. Gremo naprej, da ne bom predolg. Se pravi koncesija. V času prejšnjih vlad je bila vzpostavljena zakonska osnova za ureditev koncesije, in celo uredba je morala biti za ureditev koncesije, ker se je delalo, po domače povedano, po domače. Nekaj se je plačevalo na pavšal oziroma na ene stare podatke, nič ni bilo merjeno, nič ni bilo preverjeno. Vse to je ta vlada uspela narediti, s pomočjo tudi inštituta, ki je naredil analizo za konkreten primer. Na podlagi vsega tega ‒ kaj je rezultat? Država dobi več, narava pa dobi vodo pravilno nazaj, pravilno ohlajeno in vse, kar je potrebno. Vidite, to je rezultat tega dela. In zato se mora minister zdaj zagovarjati? Nerazumljivo. Zakon o vodah oziroma referendum. Tu ima minister res eno napako. Veste kakšno? Ni mogel verjeti, da lahko zmaga laž, da lahko podatki, ki so 70 procentov volilne kampanje o tem referendumu, da so temeljili na netočnih podatkih. Slikovito so opisali to drugi kolegi moji oziroma gospod Polnar. Ker je šlo za popolnoma drug namen zakonske materije. Ampak bili smo v času epidemije oziroma v vmesnem obdobju, ko so ljudje še bolj občutljivi. Vsak dan poslušajo, kaj ta vlada grdo dela, potem so se pridružile tudi nevladne organizacije in rezultat je bil, da so se odločili, kakor so se odločili. Škoda, sem trdno prepričan, da če bi minister razmišljal, da lahko ta laž zmaga, bi organiziral tako imenovano referendumsko kampanjo. Sicer bi nekaj denarja zapravil, vendar bi lažje ljudem obrazložil. Ampak tega ni naredil. Tako mu zdaj ne morete očitati, da je pa celo zapravil toliko in toliko tisoč evrov, ki so dovoljene po zakonu, in jih je, bomo rekli, stran vrgel, ker je izgubil referendum. Ne, ni tega naredil, in tega mu ne morete očitati. Kako je pa z izgubo referendumov in [[nerazumljivo]]smo pa danes tudi slišali. Sedaj pa smo pri četrtem poglavju: tako imenovani sestanek. Jaz mu rečem sestanek. Kako je potekalo, kaj je bil namen tega, je podrobno predstavil minister v odgovoru in danes. Ne poetično, ampak konkretno s številkami in z redosledom in s primerjavo z drugimi podjetji. Nesporno so bile odločitve takratnega vodstva, sedanjega vodstva term v luči odkupovanja, mešetarjenja, napačne. Ker to podjetje ni to, kar bi moralo biti v svoji panogi. Lepo je vzporednico predstavil z drugim podjetjem. Ampak ni to moj namen danes. Moj namen danes je nekaj drugega, in sicer to, da imamo v državi Sloveniji posameznike, institucije, organizacije, skupnosti, ki snemajo, arhivirajo, obdelujejo podatke, zvočne in verjetno še drugačne ministrov, poslancev. Koliko je teh posnetkov? Koliko ministrov, koliko ministrov ali pa poslancev in drugih funkcionarjev Slovenske demokratske stranke v tem primeru je bilo posnetih? Pri uradnih dejanjih, pri uradnih sestankih, na neformalnih pogovorih, na prijateljskih srečanjih, na obiskih? Koliko je tega v tej državi? To je pa problem, katerega ni noben novinar osvetlil. Vidite. To je problem, katerega pa jaz danes izpostavljam. Koliko je tega? Ker namreč, kdo se tega poslužuje? Nedemokratični, zločinski sistemi so se tega posluževali. Tudi to smo slišali, kako gre v zgodovini. Če so bili na dvorih ovaduhi, se je lahko bivši komunistični sistem posluževal telefonskih prisluškovanj. Znano je, kako so bili v raznih teh stenskih oblogah v prejšnjem sistemu prisluškovalne naprave. Te so bile verjetno še najbolj točne, ker so slišali tisto, kar so slišali, in to je to. Da bom konkreten. Imamo pod Ljubljanskim gradom telefonsko centralo, kjer piše: KS Zadvor, KS ta, KS on, KS t. Se pravi, ko je želel nekdo kaj slišati, je samo tja noter šel, dvignil slušalko in je poslušal, kaj je pogovarjajo takratni predsedniki, recimo, krajevnih skupnosti. Ampak tega naj bi bilo konec v sistemu, kjer smo. S tem konkretnim primerom smo pa videli, kaj je. To je zastrašujoče, spoštovani. In to bo dalo misliti ljudem. Ampak jaz osebno sem pa iz tega potegnil nekaj zelo pomembnega: da sem še naprej ponosen član Slovenske demokratske stranke. Namreč, kaj je namen teh snemanj pa tega prisluškovanja? Dobiti javnega funkcionarja, politika v nečednih poslih. Verjetno. Tista nečedna posla pri politiki pa so verjetno povezana s kakšnimi podkupovanji in podobno in poglejte, tukaj je tisto, kar lahko ugotovimo. Minister ni enkrat v celotnem pogovoru rekel: »No, veš tako, potem bo pa še nekaj tam za mene oziroma za stranko.« To je ključno za mene. Tega v vseh teh −vi pravite, da je eno uro, jaz sem poslušal samo tisto osnovno, niti slučajno nisem eno uro poslušal. Ampak tega ni. Vidite, to je tisto, kar vi želite pripisati Slovenski demokratski stranki, temu ministru, predvsem tudi predsedniku, da delujemo koruptivno. Vidite, tega očitno v vseh posnetkih, ki obstajajo ‒ bog vedi, koliko je tega ‒, ni. Ker če bi bilo samo pri enem ministru, pri enem poslancu Slovenske demokratske stranke, bi bilo to pred vsakimi volitvami, bi bilo na vsemi pomembni zadevami in bi sedaj bili že nekateri lahko v zaporu. Ker kljub temu da se poslužujete teh zločinskih − tisti, ki se poslužujejo. Očitno se, ker če posnetek fizično obstaja, imamo to v državi. Vsem tistim, ki se tega poslužujejo, jim ni uspelo, da bi kakšnega poslanca oziroma ministra oziroma predsednika Slovenske demokratske stranke lahko obtožili. Pa jim je uspelo še več! Brez konkretnega dokaza − na neugotovljenem kraju, neugotovljen način, neugotovljen znesek − smo prišli celo do obtožbe in zapora. Vendar sem trdno prepričan, tudi kot kristjan, da na koncu vedno zmaga resnica. In tudi v tem primeru je zmagala, zato laž nima prihodnosti. Tako kot nima prihodnosti sistem, ki temelji na ovajanju, na laži, na podtikanju. Te prihodnosti nima, zato sem vesel, da smo tukaj, kjer smo. Upam pa, da bodo tisti, ki v tej državi lahko kaj naredijo na tem področju, imamo vse možne institucije varstva osebnih podatkov in tudi varnosti take in drugačne, ker vemo, da smo sedaj v času, ko se lahko priredi vse. Če imajo dovolj količine mojih avdio in vizualnih podatkov, lahko ta moj govor spremenijo v popolnoma nekaj drugega; ravno kontra, kar sem povedal. Se pravi, da sedaj prihajamo že v čas, ko se tudi več ne bo moglo verjeti, kaj kdo pove. Ampak to so že druge zgodbe. Dejstvo pa je namen in namen te vlade in teh naših ministrov in ministra Vizjaka je, delati za ljudi, kar zelo težko to slišite. Samo še na en podatek bom spomnil, ki je bil že povedan s področja stanovanjske problematike. Kaj imamo v Sloveniji? V Sloveniji imamo hude probleme s premalo oziroma predragimi stanovanji, hišami in podobno in na vseh teh treh področjih je ta vlada naredila več kot vsi prej. Kaj smo naredili? Če je bilo prej zagotovljenih 340 stanovanj, jih je danes zagotovljenih od leta 2020 do 2023 2 tisoč 360. Ampak to je samo en sklop, ker namreč Slovenci si še vedno želimo ustvarjati eno svoje gnezdece in podobno. Tu pa pride gradbena zakonodaja, urejanje prostora na vrsto, kar namreč dajmo vse tiste objekte, ki se jih da, ki niso sporni z vidika okolja, legalizirati, ker potem bodo na podlagi legaliziranega objekta mladi lahko dobili kredit, da bodo kaj popravili, dvignili, kupili in podobno. Vemo, da če je objekt zgrajen brez ustreznih dovoljenj, je potem neuporaben za eno mladi družino, ki si želi red, predvsem pa nekaj tudi kredita od banke, da bo vse urejeno. Ta področja se urejajo. Zato ima minister mojo podporo in zato bi bilo bolje, da res premislite, preden greste samo v destrukcijo, ampak da res tam, kjer je res kaj lahko za širšo javnost spornega, opozarjate. To je prav, ampak pri ministru Vizjaku pa tega ne vidim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Repliko ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala. Bom zelo kratek. Kolega je rekel, da si mlade družine želijo red, sočasno jih poziva, pa naj zidajo na črno. Bravo! [[plosk]] Pa zdaj, ko ste rekli, da laž na dolgo ne zmaga. Me veseli. A to ste v bistvu hoteli povedati, da boste se samoukinili kot SDS?
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima dr. Matej Tašner Vatovec, za njim se pripravi gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Najlepša hvala, podpredsednica. Ja, ta teden smo začeli z razpravo o korupcijskem in mafijskem upravljanjem z državo in mislim, da se danes ta razprava nadaljuje. Vsaj morala bi se, ker je namreč trenutni minister za okolje in prostor simptom točno takšnega upravljanja z državo. Če se spomnimo, afera »glupi davki« niti ni predmet te interpelacije v njenem besedilu. Je pa pomenljiva; je pomenljiva tudi za vse štiri točke, ki jih predlagatelji navajamo v tej interpelaciji. Tisto, kar je ključno pri tej aferi, ni toliko, o čem se je šlo, za koliko denarja in za kaj, ampak v bistvu metoda – in to je to pajdaštvo. Mi se pogovarjamo o nekem Andreju Vizjaku iz Brežic, takratnemu ministru za gospodarstvu, članu stranke SDS, in nekim Bojanom Petanom iz Brežic, članom ali pa vsaj simpatizerjem takratne LDS. To je v bistvu, mislim da, simbol tistega časa. Vizjak in Petan nista bila pač tam dva soseda iz Brežic, ampak sta bila en zelo konkreten tajkun, ki ga je v bistvu taista vlada takrat ustvarila s tem, kar je počela, ki se je dogovarjal z ministrom za gospodarstvo o tem, kako narediti nekaj nečednosti. Vsaj tri. Skušali bi s tem, ko je tista vlada v tistem obdobju itak spodbujala te menedžerske prevzeme, oškodovati javne finance. In politika je ravno tem gospodarstvenikom, če jih želite tako imenovati, tem menedžerjem omogočala, da to počne. Tu smo videli to pajdaško sprego politike in takratnih menedžerjev, ki so v bistvu zelo lepo, z roko v roki, ne glede na to, kakšni politični barvi pripadajo, naredili, kar se je zgodilo v tistem času menedžerskih prevzemov. In kaj naredi takratni minister Vizjak? Ponuja vplivanje na člane nadzornega sveta in ponuja tretje intimnih delov sodnikov. Mislim, da je to zelo lepa prispodoba tega, kako je v tistem času potekalo lastninjenje podjetij. Ko govorimo o tajkunih in o menedžerskih prevzemih, mislim, to je ena resna zadeva, ki se je takrat dogajala. Dopuščali so jo v Kadu, dopuščali so jo v Sodu, ki ga je takrat, mislim da, vodil ravno kolega Marko Pogačnik, sicer takrat član Nove Slovenije. Ti menedžerski prevzemi so povzročili, so ustvarili Bavčarje, so ustvarili Šrote, Zidarje in tako naprej. In kaj so ti ljudje naredili? Najemali so drage kredite, zato da so lahko prevzemali ta podjetja, ki so potem plačevala te kredite. In potem je nastopila kriza. In kaj se nam je zgodilo? Bančna luknja. In potem so se nekoliko kasneje, konec mandata, v SDS spomnili, da bodo postali borci proti tajkunom – ne? Borci proti lastnim otrokom, ki so jih ustvarili. Tako kot se danes predstavljajo kot tisti, ki v bistvu bi radi razrešili stvari okoli bančne luknje. Vi ste ustvarili, vi ste očetje in matere bančne luknje! Zakaj zgodba glupi davki ni tako nedolžna, pa bi morali potem še pogledati, kaj se je dogajalo po teh klicih med Vizjakom in Petanom. Samo spomnite se, kako je Državna založba Slovenija kupovala neka podjetja od brata predsednika Vlade; podjetja, ki so prodajala spominke. In to celo na več takih načinov. Se pravi, tu ne gre za nek boj med državo, med ministrom Vizjakom, ki je skušal ščititi državo, in nekimi grdimi gospodarstveniki ali pa menedžerji, tu je šlo za tipično pajdaško dilanje med dvema človekoma, ki sta se pač tako ali drugače poznala in sta skupaj, v bistvu v tem pogovoru vidimo, pisla priročnik, kako ustvarjati gospodarski kriminal. Druga stvar, o kateri bi se morali danes pogovarjati, je pa tisto, kar je naznanil v svojem govoru senator Polnar, ko je govoril o laži kot bistvu politike. Mislim, tudi to je nekaj, za kar je minister Vizjak simptom. Mislim, minister Vizjak je simptom te laži kot bistva politike. In to smo tudi danes lahko večkrat opazili. Prvič, ko v uvodnem nagovoru pove, da je posnetek, ki je bil objavljen v celoti in traja nekaj deset minut oziroma neko uro, da je spet to neka lepljenka. Če samo pogledate, kakšni so bili odzivi ministra Vizjaka. Prvi njegov odziv je, to je lepljenka, potem drugi odziv je, dajmo počakati, da se izjasni, za kakšen posnetek gre, potem tretji odziv je bil, res sem se pogovarjal z gospodom Petanom, četrti odziv je bil, ja, posnetek je resničen, ampak je vzet iz konteksta. In danes pridemo na interpelacijo in slišimo, kako je to spet lepljenka. Mislim, da laž ministru Vizjaki res ni tuja. Enako laže, ko govori o Zakonu o vodah, in pri tem, ko omalovažuje v bistvu gromozanski epski podvig, ki se je zgodil na pobudo državljank in državljanov z referendumom o Zakonu o vodah. Poglejte, to ni bila novela Zakona o vodah, to je bila novela zakona o betoniranju. In tega nihče ‒ mislim, minister seveda tega nikoli ne pove. Zakon je predvideval, da bi se lahko gradilo dobesedno na vodnih bregovih, tako rekoč tudi na vodnih telesih. Mislim, da so te tendence gospoda Vizjaka po betoniranju zelo izrazite. Tretja laž je pa to, da ne gre v gradbeni zakonodaji za darilo, ki je na nek način odkup podpore poslancev ‒ ali pa vsaj enega od poslancev skupine Demokratične stranke upokojencev ‒ za podporo tej vladi. Govorim o črni gradnji gospoda Simonoviča, za katero minister trdi, da jo je moč že sedaj legalizirati po 117. členu Gradbenega zakona, kar je laž. Ta 117. člen Gradbenega zakona določa, da se lahko legalizira objekte, ki so bili zgrajeni pred 1. januarjem 1998 in se v tem času niso spremenili. To je na nek način skušal gospod Simonovič tudi dokazati, ampak mu je 29. 7. lani Upravna enota Koper zavrnila prošnjo za legalizacijo in jasno v tej odločbi piše, da ne izpolnjuje pogojev, ker je bil ta objekt zgrajen po 1. 1. 1998 in ker je rasel, ker ni ostal pri tistih izvornih 40 kvadratih, ampak je rasel. Spreminjala se je streha, streha je rasla, nastajali so nadstreški in tako naprej in seveda nikoli ni to bila lopa za spravilo orodja, ampak je pač bivališče. Tako je to, da je možno to črno gradnjo legalizirati po obstoječem zakonu, laž, čemur pritrjuje Upravna enota Koper s svojo odločbo. Za zaključek. Še enkrat, problem pri vsem skupaj niso toliko vsebine. Jaz se strinjam, da je to 14 let star posnetek in kar se je zgodilo, se je zgodilo; pač zgodil se je gospodarski kriminal, pri katerem je bil takratni gospodarski minister seveda udeležen, ampak težko bomo karkoli sedaj naredili. Nam pa ta posnetek razkriva neko logiko delovanja. In ta logika delovanja je tista logika delovanja, ki razume državo kot nek fevd. Mislim, da to lahko vsakič, ko pride Slovenska demokratska stranka na oblast, zelo plastično in jasno spremljamo. Med letoma 2004 in 2008 je bil glavni od teh državnih fevdov gospodarstvo s takratnim lastninjenjem in izropanjem gospodarstva, še enkrat z ustvarjanjem tajkunov in posledično tudi bančne luknje, sedaj so se očitno odločili, da bodo razpršili to ropanje na vse ostale stvari, ki so ostale v tej državi, med drugim tudi okolje. Zakonodaja, ki jo predlaga minister Vizjak v tem svojem mandatu, kljub vsem naštevanju vseh koalicijskih poslancev, predvsem poslancem SDS, jasno kažejo na te namene, da se skuša čim bolj razrahljati obstoječe določbe in seveda favorizira določena področja, kot je, recimo, Inženirska zbornica, katere član je celo gospod Aleš Hojs. Tako pod črto, mislim, da je zelo jasno, da smo tukaj soočeno dejansko z uzurpacijo oblasti in to, kar se je počelo med letoma 2004−2008, verjetno ni nobenega dvoma, da se dogaja tudi danes. Zakon o vodah je bil eklatanten primer, tudi nove spremembe gradbene zakonodaje so zelo podoben primer. Jaz se pa predvsem sprašujem, ali je res tako preprosto razprodati takšne stvari, okolje, prostor in s tem povezane stvarmi, za neke bagatelne zadeve, kot je to neka črna gradnja v Kopru izolskega poslanca Simonoviča, ali pa tistih nekaj proračunskih amandmajev za tri milijone Slovenske nacionalne stranke. Še bolj pa me preseneča drža politične sredine, ki naj bi jo predstavljala Nova Slovenija, ki nam v bistvu s tem, ko se ne upa izreči proti ministru Vizjaku na način, da bi glasovali za njegovo razrešitev, nam vsem skupaj na žalost kaže sredinec.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jožef Horvat, za njim se pripravi gospa Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister! Vedno trdim, da smo v svojih razpravah lahko tudi spoštljivi. Mi ne znamo pokazati sredinca, to je navada nekih drugih. Spoštljivi morda posebej zato, ker je danes en takšen lep dan, 17. december, spominjamo se, vsaj mi, v Novi Sloveniji, dogodka, ko je prvič zadišalo po Slovenski vojski, ko je Peterletova vlada, kljub nerganju takratne levice, tik pred plebiscitom javno pokazala obrambno moč slovenskega naroda. Človeka sodimo po njegovih dejanjih, seveda pa je vsak tudi gospodar svoje izrečene besede. Mag. Andreja Vizjaka sem spoznal in prvič srečal leta 2004, ko sem bil prvič izvoljen v Državni zbor, bil je minister za gospodarstvo. Eden takšnih večjih skupnih projektov – saj veste, da sem lokalpatriot ‒, je bil ta, da so me iz domačih logov prosili, če lahko zaprosim za termin za sestanek pri ministru za gospodarstvo. Šlo je za nemškega investitorja, gospoda Schulerja, ki je zdaj v moji sosednji občini postavil − ne zdaj, že takrat – tovarno avtodomov, prestižnih, kjer je danes zaposlenih 850 ljudi, nekaj takšnega. Seveda so želeli imeti informacijo, ali država spodbuja neposredne tuje investicije. V 15 minutah, kolikor vem, jim je minister povedal, da naj se prijavijo na razpis, če bodo uspešni, bodo pač uspešni. In bili so uspešni. To je ena dobra zgodba, ki mi bo ostala v enem takšnem prijetnem spominu. Aktualna vlada še zdaleč ni idealna. Ni idealna. Je ni nikjer na svetu. Genezo te vlade poznamo, pa da ne bi pozabili samo en stavek, če mi dovolite, ta vlada je nastala zato, ker se je zaradi guncanja čolna preprosto ta čoln zvrnil in tukaj jaz absolutno verjamem zdaj svojemu poslanskemu kolegu Marjanu in da mu ni bilo lahko, ni bilo enostavno, natančno pa vemo, kdo je guncal ta čoln. Ampak, če to zgodbo poglabljamo, nihče ne bo imel od tega popolnoma nič. In potem smo v Novi Sloveniji razmišljali, da bi za stranko bilo boljše res, da gremo na volitve. Ampak, ko smo videli, da je začel kositi smrtonosni virus, smo pred sebe postavili ne stranko, ampak državo, ljudi. Nismo vedeli, kaj pravzaprav pomeni epidemija, kaj pomeni ta smrtonosni virus; epidemija, ki pravzaprav niti ni bila pravnoformalno pravilno razglašena, ampak to tudi danes ni več pomembno. Vzela je veliko časa, veliko energije, še tudi danes tako Vladi kot seveda tudi celotnemu Državnemu zboru, da ne govorim o predsedovanju, ker danes to ni tema. Vesel pa sem, da pravzaprav od vsepovsod iz Evrope, od predsednice Komisije, Evropskega sveta, komisarjev, prihaja serija pohval za naše predsedovanje. [[nemir v dvorani]] Gospa podpredsednica, ali smem nadaljevati? Hvala lepa. Zapis pravice pitne vode v ustavo, seveda, to je stvar normalnosti, pravzaprav niti ni stvar ustave. V takratnem ustavnem zakonu smo zapisali, da mora zakonodajalec oziroma vlada, da mora pripraviti v 18 mesecih vse potrebne spremembe adekvatne zakonodaje. Pa ni. Pa ni! Minevali so dolgi meseci, zdaj smo slišali malo prej, je minister obljubil, da zakonodaja bo, ampak bolj kot zakonodaja, po mojem mnenju, je pomembna realizacija projektov vodooskrbe, da se ne bo pozabilo, čeprav je bilo že povedano, ampak repetitio mater studiorum est, je bilo od marca 2020 realiziranih kar nekaj projektov vodooskrbe v okviru mehanizma Dogovor za razvoj regij, do marca 2020 niti en projekt. Niti eden. Od marca 2020 je bilo odobrenih več kot 50 manjših, pa tudi večjih investicijskih projektov v skupni vrednosti približno 400 milijonov evrov. Kar zadeva vodooskrbo, pa spet mi ne zameriti, bom malo lokalpatriot, pa tudi prihranil bom vaš dragoceni čas, ne bom vseh našteval, bi bilo predolgo, morda samo oskrbo s pitno vodo, ormoško območje ‒ osem milijonov investicija, rekonstrukcija tranzitnih cevovodov Košaki, Občina Šentilj, Občina Benedikt − 2,6 milijona evrov. In seveda, meni ljubo Prekmurje oziroma Pomurje, da sem bolj natančen, nadgradnjo vodovoda sistema C, to je Prlekija, vrednost slabih 11 milijonov evrov, in Goričko, Goričko, sistem B. Mi smo davnega leta, mislim, da je že kakšnih 12, morda 15 let od tega, kar je bilo podpisano pismo o nameri za vodooskrbo Pomurja oziroma tako imenovani pomurski vodovod, ki je bil svoje čas daleč največji kohezijski projekt. Daleč največji. Izključno zato in pa predvsem zato, ker Goričko ni imelo vode. A veste, da je še danes nima? Še danes je nima. Ta sistem B, mimogrede gre za 10, mislim, da celo 11 občin, investicijska vrednost 36 milijonov, od tega 22 milijonov evropskih sredstev. Ta projekt je do naše vlade bil prestavljen v naslednjo finančno perspektivo. Ja, res je. Neverjetno, a ne? Sam sem potem spodbujal ‒ upam, da to ni korupcija ‒ goričke župane in so dejansko šli intenzivno v pridobitev vseh dovoljenj, mukotrpno delo, dokumentacijo je pregledalo Ministrstvo za okolje in prostor, minister je dal svoj podpis in nato še SVRK. Končno, pred nekaj dnevi, je bila podpisana pogodba z izvajalcem. Moja volilna enota 8, torej za vodooskrbo, samo in samo za vodooskrbo, 58 milijonov, Pomurje, kot sem povedal, sistem B 36 milijonov in sistem C 11 milijonov, skupaj 47 milijonov. Seveda je potrebno poudariti in izpostaviti kar nekaj projektov, ampak spet samo tam iz volilne enote 8, recimo. Nekaj projektov na področju odvajanja in čiščenja odpadnih voda: odvajanje in čiščenje v porečju Drave, Občina Ormož, 3,3 milijona evrov, odvajanje in čiščenje v porečju Drave, Občina Ptuj, vrednost projekta 12,3 milijona evrov. Kar zanimivi projekti. Ampak, da vas ne utrujam s tem, ker za tiste, ki tam ne živijo, ne živite, seveda to najbrž ni pomembno. Ko hodimo po terenu ali bolje rečeno, ko je vlada na terenskih obiskih, slišimo pohvale in celo zahvale s strani županov oziroma vseh odločevalcev v določeni regiji. Naj tukaj omenim še v skladu z Interventnim zakonom za odpravo ovir pri izvedbi pomembnih investicij za zagon gospodarstva po epidemiji covid-19 s področja, ki ga pokriva, če smem tako reči, gospod minister Vizjak, za Pomurje pomembna investicija, ima status pomembne investicije – veste po zakonu, kaj to pomeni −, obnovitev mokrotnih habitatov ob Muri, Natura Mura, začetek izvajanja letos. In zmanjšanje poplavne ogroženosti na porečju Mure, prva faza, začetek naslednje leto in izvajanje naprej. In kot sem že povedal, vodovod, sistem B in sistem C. Zanimivo je, bi morda moral na začetku povedati, ko sem šel prav brat, recimo, na tretji strani obrazložitve interpelacije, naslov je Nezakonito in netransparentno delovanje ministra v škodo države. Tretji odstavek, tako imenovana afera »Terme Čatež in Petan« oziroma afera »glupi davki«. Sicer sega v leto 2007 in tako naprej in tako naprej. Mislil sem in pričakoval sem, da bo vsaj kje navedeno, mogoče v fusnoti, da so podlaga za to interpelacijo pravzaprav nezakonito pridobljeni prisluhi. Gre za huda kazniva dejanja, o katerih se pač danes tukaj ne govori, ampak vi se boste spomnili, recimo, junija letos Ustavno sodišče ugotovi, uničenje prisluhov Zoranu Jankoviću v primeru Farmacevtka je bilo upravičeno, Ustavno sodišče se je s tem ukvarjalo. Potem ključni dokaz v Čisti lopati pod vprašajem, prisluhi Ivanu Zidarju naj bi bili nezakoniti, leta 2009 in tako dalje in tako dalje. Neupravičeno prisluškovanje in zvočno snemanje opredeljuje Kazenski zakonik v 137. členu. Ampak kot da to ni tema, nasprotno; ta nezakonita dejanja so danes temelj naše razprave. Ampak kljub temu smo lahko spoštljivi, kot sem povedal na začetku. Zanimivo, da je bilo slišati nekaj razprav, ampak jaz se s posamezniki pač tukaj ne bom ukvarjal, ker bom spoštljiv. Pravim samo, bilo je zanimivo jih poslušati. Nekateri so brali Sveto pismo, kar je odlična praksa vsakega parlamenta, sem vesel, da to prihaja, ta praksa, ta navada tudi v Državni zbor Republike Slovenije, saj v knjigi vseh knjig so pač zapisane čudovite stvari za življenje človeka. Piše med drugim: »Ljubi svojega bližnjega kakor samega sebe.« Danes je že bilo rečeno, očitno betlehemska luč miru v Državnem zboru že daje svoje učinke. Naj kar traja! Minister Vizjak pa ‒ tukaj moram izpostaviti, čeprav še ni interpeliran ‒ minister Jernej Vrtovec sta prva ministra v zgodovini samostojne Slovenije, ki sta se lotila urejanja geotermije. Kot veste, je predvsem v Prekmurju ta geotermalni potencial izjemno močen, to je naše edino naravno bogastvo, čeprav izgleda, da ga ne bomo smeli več eksploatirati, ker se več ne bo smelo vrtati, s tem da bi z vodo te vrtine izpirali. Ampak kakorkoli že, saj iz Ljubljane tudi leta 1918 ni bilo nobene pomoči. Ampak ministra sta se zavedala in se zavedata – torej Vizjak in Vrtovec, oba na V ‒ , da imamo v koalicijski pogodbi zapisano zavezo Urejanje eksploatacije geotermalne energije. Minister Vrtovec je, mislim da, v dveh morda treh zakonih te zadeve opredelil, minister Vizjak je pred kratkim objavil spremembo Uredbe o emisiji snovi in toplote pri odvajanju odpadnih voda v vode in v javno kanalizacijo. Za kaj gre? Ta uredba je najstrožja v Evropi. Tako, da neke terme v Prekmurju – ne bom delal reklame, ker so odlične in ne rabijo reklame – imajo od okoljskega inšpektorja pravnomočno odločbo, da morajo dejavnost zapreti. Ja, prav ste slišali! Kljub temu da so ogromno investirali v hlajenje te odpadne vode. Veste, ali pa ne veste, pa ne bom sedaj razlagal, da tam reinjekcija ni možna, ker se ljudje v tej vodi kopajo. Med drugim imajo, recimo, v zemlji okrog speljanih okoli 60 kilometrov cevi, vendar se voda ne ohladi toliko, kot zahteva ta nesmiselna uredba, ki jo sedaj minister popravlja oziroma vlada, da sem bolj točen, in verjamem, da bo zadoščeno vsem visokim okoljskim standardom. Prej smo slišali tudi nekaj s področja javnih financ, nekaj napačnih informacij, kot da delimo, kar delimo, in za to, kar delimo, se zadolžujemo. Poglejte, zniževanje davkov – mislim seveda na Zakon o dohodnini – ni deljenje; manj bomo vzeli oziroma država bo manj vzela. Zakaj? Ker si, hvala bogu, to lahko privoščimo ta trenutek. Zakaj? Zato, ker so ukrepi v času epidemije, ki jih je sprejel Državni zbor, pa kakšnega še bo, prijeli. Ker so bili učinkoviti in smo zato ohranili gospodarstvo v dobri kondiciji, pomagali seveda tudi ljudem. In zato lahko danes beležimo rekordno gospodarsko rast, rekordno visoko zaposlenost in zato lahko danes beležimo podatke − samo dva, tri bom naštel – , da smo, recimo, pri proračunskih davčnih prihodkih pri dohodnini že za 127 milijonov na včerajšnji dan prekoračili letni načrt. Govorim o dohodnini. Davek od dohodka pravnih oseb, na včerajšnji dan smo prekoračili letni načrt za 144 milijonov, nedavčne prihodke za 202 milijona prekoračili na včerajšnji dan, DDV praktično ‒ veste, da gre za številke blizu štirih milijard −, praktično nam manjka še okrog 100 milijonov, da dosežemo letni načrt, ampak veste, da bo veseli december to nadoknadil. Gospe in gospodje, res je, občutek je, že nekaj časa, mogoče mesec ali več, kot da je interpelirana Nova Slovenija. Danes smo slišali kar veliko pritiskov, ampak kot rečeno, trdim – pritiskov namreč na poslanke in poslance Nove Slovenije ‒ , ampak še enkrat trdim, da smo v svojih razpravah lahko tudi spoštljivi. Smo v dilemi, ali se nagniti na stran KUL, kajne, tukaj spet mislim zdaj na spoštljivost, ali pa morda verjeti tem nezakonitim posnetkom pogovora, ampak na koncu pri ljudeh štejejo dejanja in po dejanjih ocenjujemo ljudi. Kako bomo pa mi glasovali, kolegice in kolegi, pa ne skrbite, tako kot vedno: po svoji vesti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali sem prav videla? Ja, replika, gospod Matjaž Nemec. Izvolite.
Ja, čisto kratko, spoštovana predsedujoča. Imam eno vprašanje, namreč, v zaključnem delu je kolega Horvat omenil razliko med tako imenovano opozicijo KUL ali pa bodočo koalicijo, upam da, in seveda, kaj pomeni preiti z besed k dejanjem in da ta moralna drža, ki nas bi morala kot politike nekoliko plemenititi v svojih dejanjih, terja določena vprašanja. Kajti spoštovani kolegi iz Nove Slovenije, jaz berem iz 4. decembra intervju s predsednikom Vlade gospodom Janezom Janšo v strankarskem biltenu, to je revija Demokracija, kjer sprašuje novinar vemo, kajne, da novinar te Demokracije ni dejansko povprašal verjetno v svojem imenu, ampak sprašuje, da se širijo govorice, ali obstajajo posnetki pogovorov med nekdanjim podpredsednikom NSi in sedanjim direktorjem Darsa Valentinom Hajdinjakom in ministra za infrastrukturo, ki so novejša od tega datuma. To je novinar vprašal predsednika Vlade, čisto na kratko. Zato se sprašujemo, kaj je razlog, da ste vi spremenili svoje mnenje o tem. Ali mogoče po zapisanem v Demokraciji, glede na vprašanje je moč sklepati, ali obstajajo resnično neki posnetki med dvema vašima vidnima predstavnikoma, o katerem govori predsednik Vlade, in s tem namenom vam daje jasno sporočilo, kako se morate danes obnašati. Vprašanje je, vem, da mogoče nelagodno, ampak, glede na izrečene besede večkrat legitimno, glede na spremenjeno stališče vaše stranke in intervju v strankarskem časopisu s predsednikom Vlade, ki jasno lahko zelo indikativno vam pošilja sporočilo o tem, kaj vas čaka v primeru, da ne boste glasovali tako, da se ta vlada ohrani do zadnjega izdihljaja. Kot predstavnik tega doma, mislim, da lahko tudi zahtevam ta vaš odgovor, kajti širša javnost mora vedeti, kakšen je razlog za to, da je Nova Slovenija spremenila svoja stališča. Hvala lepa. [[oglašanje iz dvorane]]
Hvala lepa. Spoštovani kolegi, naj samo pojasnim. Če niste poslušali razprave gospoda Nemca, je točno to, kar je zdaj pojasnjeval, razpravljal in se je retorično spraševal o tem, kako boste vi glasovali. In zdaj, gospod Černigoj, če je kolega Nemec uporabil v svojem beseduarju »naj vas vprašam ali pa naj se vprašam«, to še ne pomeni, da vas osebno sprašuje. Obstaja tudi retorično vprašanje v slovenskem jeziku – kajne? Jaz sem ocenila, da gre tukaj za repliko, ker je pojasnjeval svojo prvo razpravo, kjer vas je, spoštovane kolege iz Nove Slovenije, spraševal glede glasovanja danes. Tako bodimo majčkeno korektni, no, pa se ne sprenevedati. [[ogašanje iz dvorane]] Ne se sprenevedati, no, kolega Černigoj. Pa, če dovolite, ne kar vsepovprek govoriti skozi vse, ker se v tej dvorani marsikaj sliši in je popolnoma nekorektno z vaše strani. Ja. [[nemir v dvorani]] Kolega Horvat, kaj imate vi? Postopkovni predlog? Ne morete imeti replike, ker je imel gospod Nemec repliko. [[oglašanje iz dvorane]] Ne dopuščam replike na repliko, ker ocenjujem, da gospod Nemec ni podal nobenih neresničnih ali lažnivih izjav. Retorično se pa menda lahko vpraša, sam sebe v repliki, kjer pojasnjuje svojo prvotno izjavo. Nehajmo se sprenevedati. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Mojca Škrinjar ima besedo. [[nemir v dvorani]] Ko se boste kolegi iz NSi in SDS umirili, bo lahko začela razpravljati. Naslednji se pripravi gospod Robert Pavšič. Izvolite, kolegica, ko se bodo vaši kolegi umirili.
Hvala. Ta vlada dela ne dobro, ampak odlično. Rast bruto družbenega proizvoda je 7-odstotna, najnižja brezposelnost v zgodovini Slovenije, za znanost največ sredstev kadarkoli v zgodovini Slovenije, prav tako tudi za izobraževanje po vseh stopnjah. Za zdravstvo je namenjenih, je sprejet zakon za 2 milijardne investicije v zdravstvo, tako za bolnišnice kot zdravstvene domove. Gradijo se domovi za starejše, posodablja se Slovenska vojska, dobili smo Zakon o dolgotrajni oskrbi, ki smo ga čakali 20 let. Torej ta vlada dela odlično. Tudi minister Vizjak se lahko pohvali tako s prenovljeno gradbeno zakonodajo, ki poenostavlja postopke za ljudi. Pohvali se lahko z ureditvijo vodotokov in s stanovanjsko gradnjo. Stanovanja so zelo pomembna, še zlasti za mlade družine. Ampak tisto, kar je pa za nas Ljubljančanke in Ljubljančane najbolj pomembno od vsega, kar je minister Vizjak storil, pa je to, da je ustavil gradnjo kanala C0. Kaj je kanal C0? To je kanalizacija, ki pelje od občin Vodice in Medvode do ljubljanske čistilne naprave. Boste rekli, nič narobe. Pa je, precej je narobe s tem. Najprej. Po načelu, da se odplake čistijo najbližje mestu, kjer se to dogaja, bi morali ti dve občini imeti vsaka svojo čistilno napravo. Ampak ne, kanalizacija se pelje na ljubljansko čistilno napravo. Ljubljančani tega popolnoma nič ne potrebujemo. Ampak kar je še najhuje, ta kanal poteka čez jezero pitne, čiste pitne vode. Ob Savi leži levo in desno jezero čiste pitne vode, veliko kot Bohinjsko jezero. Zagotavlja 90 odstotkov čiste pitne vode za Ljubljano za vsa gospodinjstva, za 300 tisoč prebivalcev in prebivalk. Samo pomislite, kaj bi se zgodilo, če ta kanal prične puščati bodisi zaradi potresa bodisi zaradi kakšnega napada s silo. Naj spomnim, da se je v Sloveniji že zgodil primer smrti še ne enoletnega otroka zaradi pitne vode, okužene s fekalijami. To je bilo v Loški dolini leta 2011. In primer smrti drugega, 4 do 6 let starega otroka zaradi fekalij v pitni vodi, vodovod Cerkno. Ni odveč pripomniti, da so v Vodarni Kleče morali za več kot 20 let zapreti 12. črpalno vrtino zaradi izlitja samo ene banje iz galvanizacije v Šentvidu. V svetniški skupini v ljubljanskem mestnem svetu smo se vedno zavzemali za to, da bi se ta gradnja ustavila. Namreč pravica do pitne vode je ustavna kategorija, prav tako pa tudi do zasebne lastnine. Oboje se je kršilo. Oblast Mestne občine Ljubljana in investitor gradnje kanala C0 sta je na zakonodajo požvižgala, pristojna ministrstva in preiskovalni organi so se sprenevedali in zadnji branik naše pitne vode so bili ubogi aktivni posamezniki in lastniki zemljišč, ki se jih je sporna trasa kanala C0 dotikala. Ti so gradbince na Ježici v mesecu aprilu 2019 pričakali s traktorji in drugo kmetijsko mehanizacijo in jim tako preprečili začetek del, saj MOL ni imela sklenjenih ustreznih pogodb z njimi. To je bilo novembra 2019. Dne 25. 11. 2019 je ta državni zbor sprejel soglasno priporočilo v zvezi z zaščito pitne vode na območju ljubljanskega vodonosnika. V prvi točki je priporočil Vladi Republike Slovenije, da v okviru svojih pristojnosti takoj zagotovi spoštovanje ustavne in neodtujljive pravice do zasebne lastnine ter zaščito vseh virov pitne vode kot ustavno varovano kategorijo s pripravo ustreznih zakonskih podlag in podzakonskih predpisov za izvrševanje 70.a člena Ustave Republike Slovenije. Državni zbor je potem v drugi točki priporočil Ministrstvu za okolje in prostor, da v okviru svojih pristojnosti in na podlagi pravnih sredstev, ki jih dopušča veljavna zakonodaja, nemudoma sprejme vse ukrepe, s katerimi bo do pridobitve vse zahtevane dokumentacije v projektu in presoje vplivov na okolje zadržal oziroma ustavil gradnjo kanalizacijskega kanala C0 na spornem kraku od Broda do Ježice. In Državni zbor je priporočil Ministrstvu za okolje in prostor, da v primeru ugotovljenih morebitnih nepravilnosti, ki bi izhajale iz rezultatov revizije postopka in drugih nadzorstvenih postopkov, sproži ustrezne postopke ugotavljanja kazenske, disciplinske in civilne odgovornosti. Priporočil je v zadnji točki Ministrstvu za okolje in prostor, da preveri pravilnost postopkov umeščanja trase cevovoda v prostor. Podpisan je mag. Dejan Židan, takratni predsednik Državnega zbora. 25. 11. 2019 je bilo to sprejeto. No, potem se nekaj časa ni nič dogajalo, potem pa je nastopila nova vlada, marca 2020, in minister Vizjak je sprožil ustrezne postopke. Danes se sprašujete, zakaj so pa bile neke reorganizacije. Tudi jaz se sprašujem, zakaj so bile samo reorganizacije. Glede na to, kaj je potem Arso ugotovil, da gre za dejansko popolnoma neskladno gradnjo, torej gradnjo, ki ni imela kaj tam početi, je vprašanje, a so bile res reorganizacije dovolj. Kaj se je dogajalo? Gradnja je potekala tako, da se je razdelila na posamezne parcele in za te parcele ni bilo potrebno okoljevarstveno soglasje. To je zaobhajanje zakona. Šele minister Vizjak je povzročil to, da Mestna občina Ljubljana mora pridobiti sedaj okoljevarstveno soglasje za celotno traso. To je bilo čisto izigravanje zakona. Ampak nikomur nič. Pred našimi očmi se je to dogajalo leta in leta in prav nič se ni zgodilo. Do trenutka, ko je prav na pobudo Slovenske demokratske stranke nastalo priporočilo Državnega zbora in ko je prav minister Slovenske demokratske stranke to gradnjo vendarle ustavil. Dvojni vatli so. Po eni strani nekdo lahko prodaja kubične metre kurilnice v Stožicah, pa se mu nič ne zgodi, nekdo lahko, neka banka lahko pere denar, pa se ji nič ne zgodi, tisti, ki zavrže ovadbo zoper tako pranje denarja, pa za nagrado potuje v Bruselj kot delegirani tožilec. To pa je slabo. Snemanje zasebnih pogovorov je kaznivo. To, kar smo danes poslušali, to pomeni, da lahko kadarkoli, kjerkoli pričakujemo, da bo nekdo vzel iz tega telefona prisluhe ali pa bo bral naše esemese – čez 14 let pa prav pride, pa bo izsiljeval. Nekdo, ki je šel na vrt, se zbodel v vrtnico in zraven zabentil, bo posnet in bo potem čez 14 let križan zaradi tega. Veste, to, da misliš, da si varen, da lahko hodiš okoli in da se tudi pogovarjaš povsem neuradne stvari s prijatelji, znanci, bo postalo kar naenkrat luksuz. Ne bomo več mogli tega početi. Ker s tem, da se danes govori na tak način, da se interpelira zaradi tega, to je seveda pot do tega, kar so počeli SS, KGB, kar je počel Stasi, kar je počela Udba. To je ta način. Medtem ko se prisluhi, kjer se ujame zraven prisluhov o podkupovanju še kakšen soočen prisluh o farmacevtki, taki prisluhi torej zastarajo, pa so prisluhi o tem, ko se je nekdo pogovarjal z nekom v zasebnem pogovoru, pa kar naenkrat predlog neke interpelacije. Poleg tega pa še zlepljeno iz različnih situacij, iz različnih prostorov in iz različnih časov. Sramota! In kot bi rekla moja kolegica Anja Bah Žibert, »sramota, sramota, sramota«. In o tem se danes pogovarjamo, namesto da bi se pogovarjali, zakaj sodišče še ni nič ukrepalo oziroma tožilstvo še ni nič ukrepalo zoper pralce iranskega denarja. Milijardo 800, ki je šlo na račune Jaka Racmana in ostalih trapastih naslovov, za katerimi so se skrivali teroristi in trgovci z orožjem. To pa ni pomembno. Pomembno je, da je nekdo rekel, da je nekaj glupega. [[nemir v dvorani]] Očita se, da človek kupi Petrolove delnice. To pa pri tem vse inštitucije rečejo, da ni nič narobe. To se očita, ne pa iranskega pranja denarja. To je popolna sprevrženost. Tajkuni, točno vemo, kdaj so nastali ‒ po Markovičevi zakonodaji, v času Drnovškovih vlad. In zdaj kar naenkrat dr. Vatovec govori, da je to nastalo v času Janševe vlade. To je sprevrženost komunizma. [[nemir v dvorani]] Laž je nesmrtna duša komunizma. Laž. Umazana laž. In s tem se prehranjujete. Jaz seveda ne bom podprla interpelacije zoper ministra, ki je rešil Ljubljano pred nesluteno ekološko katastrofo. On je tisti, ki je za pitno vodo v tej Sloveniji naredil največ, zato ga danes interpeliramo. Zato! Med drugim pa gledamo stran, kako nekateri ne plačajo davkov, so kar naenkrat oproščeni vseh davkov, vseh dolgov, vse; tretji nakazujejo denar terorističnim prekupčevalcem, ampak to je vse v redu. Minister Vizjak je zaradi tega, ker je rešil ljubljansko vodo, ker je rešil nam preživetje, eden najboljših ministrov v zgodovini Sloveniji, pa tudi če je še 100-krat rekel, da je nekdo ali nekaj naredil glupega. Hvala. [[aplavz]]
Preden vam dam repliko, resnično vas prosim, vse, pa tudi vas, gospa Škrinjar, držimo se vsebine in se spoštujmo, spoštujmo naš kodeks, ki ga imamo, ki smo ga podpisali in sprejeli. Vse diskreditacije, žalitve pustimo na stran. Glejte, sedimo; od 10. ure zjutraj smo tukaj. Vljudno prosim vse. Gospa Tina Heferle ima repliko. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Imam repliko, v bistvu bom združila. Repliko imam še na poslanca Horvata, ker sem prej vodila sejo, pa nisem želela kršiti in zlorabiti svoje funkcije, mu zdaj repliciram, in hkrati tudi gospe Škrinjar. Oba sta govorila o domnevnih ali pa nezakonitih prisluhih. Gospod Horvat je celo navajal kar nekatere kazenske primere, ki so padli zaradi nezakonito pridobljenih prisluhov. Jaz sem že v svoji razpravi poudarila, pa bom zdaj še enkrat v repliki, da bo morda še kdo razumel. Nismo v kazenskem postopku, za ugotavljanje politične odgovornosti ni pomembno, ali so prisluhi pridobljeni zakonito ali nezakonito, pomembna je njihova pristnost. In minister Vizjak je večkrat povedal, da so prisluhi pristni, celo opravičil se je za eno izmed izjav iz teh prisluhov, tako da se nehajmo sprenevedati. Gospod Horvat je rekel, da obstaja kaznivo dejanje v Kazenskem zakoniku, ki preganja to dejanje. Seveda imamo kaznivo dejanje neupravičenega prisluškovanja in zvočnega snemanja, ki ga Kazenski zakonik opredeljuje v 148. členu, ampak jaz sem že prej v svoji razpravi v bistvu nakazala, da ima minister Vizjak popolnoma legitimno pravico svoje zadoščenje, pravico iskati na sodišču. Če je res nekdo nezakonito snemal in s tem storil kaznivo dejanje, ga bo verjetno organ pregona, morda lahko celo na predlog ministra, preganjal. Ampak treba je vedeti, danes se odločamo v okviru interpelacije o politični odgovornosti; in še enkrat, zakonitost prisluhov, ki jih sam minister celo prizna, da so avtentični, da je njegov glas − to, da je lepljeka, trdi nek kvazi, z vsem spoštovanjem, tonski strokovnjak – , na drugi strani pa avtor oziroma imetnik teh prisluhov zatrjuje, da so šli skozi ne vem kakšno proceduro preverbe, ki je v Evropskem svetu pač merilo za kvaliteto in avtentičnost nekih posnetkov. Skratka, nehajte se sprenevedati in zavajati javnost, ki nas morda po 12 urah še spremlja, za politično odgovornost ministra, za izrečene besede, da bo sodniku strl jajca, pač ne rabiš soditi in imeti sodbo o tem, ali je prisluh zakonit ali ne. To je dejstvo, to je fakt in ne zavajati ljudi, ki morda tega dejstva o razliki med kazenskim pregonom in politično odgovornostjo ne poznajo. Upam, da so zdaj slišali tudi mojo repliko.
Hvala lepa. Besedo ima Robert Pavšič, pripravi naj se mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Slišali že, slišali, samo vprašanje je, če so jo razumeli. Zanimivo se razvija tale debata in vedno bolj trivialna postaja. Pozornost se usmerja ne na tistega, ki je interpeliran, ampak na druge ljudi, predvsem na Petana, pa na leve politične struje, pa tiste struje, ki niso SDS. Skratka, spet se je ves svet zarotil naprej proti ministru, potem proti stranki SDS in na koncu še verjetno proti premierju. Nezakonito snemanje. Posneli so ga, ko je nekaj neumnega povedal. Kaj pa, če bi minister pazil, kaj govori, pač. To bi bilo boljše. Minister gre na kosilo ali ne vem kam z znanim poslovnežem in uporablja zelo prostaški jezik, prizna, da skuša vplivati na sodišča, zdaj pa bo kriv tisti, ki ga je posnel. Ja naj odgovarja! Naj ga najdejo, naj ga sodišče obtoži, ampak to ne očisti ministra odgovornosti. Minister je to rekel, pa ni rekel samo tega. Še marsikaj drugega. Je to sramota? Ja, je sramota, ker je to govoril minister, minister za gospodarstvo. In ja, minister res odlično dela! Recimo, samo pri Petrolu je odlično zadel moment malo pred rekordnimi dividendami. Odlično je vplival na to, da se spremeni nadzorni svet, odlično je tudi priznal danes, vplival na to, da se je prepovedalo gradnjo dodatnih bencinskih servisov, in odlično in naključno je pred vsem tem kupil delnice. Okej, recimo, da mu to spregledamo, pogledamo skozi prste pa rečemo, nič ni s tem narobe ‒ seveda v navednicah. Je! To je pač kleptokracija, tako ste se odločili, tako boste to delali, ker ta škoda finančna je popravljiva konec koncev. Kar pa je nedopustno in neodpustno, ne odpušča, je pa poseganje v okoljsko zakonodajo. Ni bil samo Zakon o vodah, ki je tako teatralno in klavrno in z ogromnim številom glasov padel na referendumu, ni samo ta zakon tisti, ki je bil v ospredju. Jaz se spomnim vseh dolgih debat na Odboru za infrastrukturo že nekaj prej pred Zakonom o vodah, ko smo tukaj braniti nevladnike, ki jih je minister poslušal s svojimi predlogi izriniti iz postopkov pridobivanja okoljevarstvenih dovoljenj, pa smo komaj rešili. To je bil namen ves čas, pač enkrat skozi ta zakon, enkrat skozi drug zakon, enkrat skozi to uredbo; vedno znova isti namen z drugim orodjem. Ampak pri okolju, sploh pa pri vodah, se igramo z generacijami, ki prihajajo za nami, in tudi z nami. Spomnimo se, kako je samo nekaj 100 litrov kerozina skoraj uničilo celotno vodooskrbo Istre! Potem pa minister da – pravi, »skladno z vsemi pravili, skladno z vsemi zakoni« – za 14 dni zelo pomemben zakon v javno obravnavo, okej nekako pride do parlamenta, potem pa parlament začne vlagati amandmaje, s katerimi se omogoča gradnja tovarn z nevarnimi snovnimi na vodovarstvenih območjih. Vlada to seveda požegna v svojem mnenju, čeprav vemo, kako poteka amandmiranje zakonov. Tukaj Vlada vlaga amandmaje, saj kolikokrat smo že to slišali, čeprav postopkovno sploh ni možno. Vlada vlaga amandmaje. Kaj bi bilo, če bi to slučajno šlo skozi pa se res kaj zgodi? Če je že gospod Horvat navajal svoje lokalne zgodbe, bom pa še jaz eno. Če bi ta zakon bil sprejet, tako kot ga je Vlada predlagala in kot ga je Vlada amandmirala, bi lahko na Počku gradili tovarno z nevarnimi snovmi. Tudi streljanje je zelo obremenjujoča za okolje in za ljudi. Kaj bi se zgodilo? Par 10, par 100 litrov neke nevarne snovi in takole [[pokaže z gesto]] , ostane 20 tisoč ljudi brez vode. In to je povsem normalno za okoljskega ministra. Meni je to nedoumljivo in potem ga hvalite z nekimi vodovarstvenimi uredbami. Poček, kjer vojska izvaja aktivnosti, je že 20 let brez vodovarstvene uredbe. Že minister Leban jo je obljublja, jo je obljubljal minister Zajc, sedaj jo obljublja še minister Vizjak, premakne se pa nič ne naprej. Zadnjič mi jo je omenjal z Ministrstva za obrambo. Kaj ima Ministrstvo za obrambo z vodovarstveno uredbo? Ker so v ozadju vedno neki novi interesi! Pač, poglejte, z denarjem se mi lahko igramo, lahko iščemo, kako bi, da ne bi, kako boste kaj pobrali pri okolju, pri vodi, tukaj pa ni umika. In nikoli ga ne bo. In to ni politično vprašanje. In če vam ni jasno, da tukaj referendum o Zakonu o vodah ni bil politično vprašanje, bil je vprašanje prihodnosti in kredibilnosti tega ministra. In če mu signal skoraj 900 tisoč ljudi ni bil dovolj, da mu ne verjamejo, potem res ne vem več, o čem se pogovarjamo. Narod mu je dal nezaupnico! Mi pa se danes tukaj pogovarjamo, ali je kupil delnice Petrola, ali je kupil delnice Telekoma, ali je stiskal sodnikom jajca. Bistveno je to [[…]] [[nemir v dvorani]] [[…]]glupi davki so itak glupi. [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] To verjetno marsikdo med nami misli, ma jih vseeno plačujemo, ker smo odgovorni. Ampak na okoljskem področju je treba biti pa zelo previden, ne samo na Počku, ne samo na istrskem vodovodu, ne samo v Anhovem, ne samo v Trbovljah pa v Hrastniku [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, saj vem, da je težko, kapo dol, gospod minister. Vem, to je res težko, težko je fizično preživeti takšno soočenje z 90 ljudmi, ampak mogoče, če ne drugega, bomo vsaj spregovorili o tistih najbolj ključnih zadevah. Pač ene zadeve se lahko opravičijo, upravičijo, pri enih zadevah pa pač ne. In to je tisto, kar je najbolj pomembno. Ne moremo spreminjati zakona zaradi tega, da bomo gradili na obalah ali pa na vodovarstvenih območjih. Ne moremo ga spreminjati, ne glede kaj. Kar je pozidano do sedaj, je konec, pustimo nekaj za naslednje generacije. Nehajmo se zafrkavati z naravo in pustimo naravi, da se spet vrne, kamor se lahko [[izključen mikrofon]]
Hvala lepa. Besedo ima mag. Bojana Muršič, pripravi naj se Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik za besedo. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Po 12 urah in 22 minut sem prišla le do besede. Sicer v današnji razpravi je bilo marsikaj slišanega, rekla bom, glede na to, da sem poslušala vseh teh 12 ur to razpravo, da polovico te razprave je bilo čisto nekaj drugega kot interpelacija, ki sloni na štirih točkah. Ampak ja, slišali smo vse; od teh vodovodov v Ljubljani kaj se dela, od lokalnih akcij, ki se izvajajo, in vse, kar je minister tudi naredil ‒ nekatere stvari so se absolutno premaknile tudi v tem času. Ampak tudi minister, ki je danes odgovarjal že skoraj dve uri, je ponavljal eno in isto, eno in isto in eno in isto. Tisti, ki je res to poslušal, je v bistvu res bil lahko zaprepaden. Minister, tudi jaz bom po vsej verjetnosti ponovila že tisočkrat izrečene besede, pa mi ne rabite odgovarjati, ker ste jih že danes sigurno 15-krat povedali. Poslušala sem vaš uvodni nagovor. Bila sem nad njim izjemno razočarana. Pa naj vam povem, da je bil izjemno energičen, tako energičen, da sem moral iti iz dvorane, ker ste bili glasni, da me je enostavno začela boleti glava. Pa pustimo to. Govorili ste o Petanu. Najprej sem mislila, ali sem sploh na pravi seji pri pravi točki, potem ste pa le prešli malce naprej in ste izpostavili, da interpelacija sloni na nezakonitih snemanjih oziroma vi ste celo rekli »prisluhih izpred 14 let«, da gre za zmontirano afero. Pa bom rekla tako – a res? Najprej minister, nezakoniti prisluhi, pa če je tudi šlo za nezakonito snemanje, si vi kot minister tega ne bi smeli privoščiti, nikoli in nikdar. Takrat ste bili minister za gospodarstvo, danes ste okoljski minister in kot funkcionar na tako visokem nivoju si ne smete nikoli in nikdar privoščiti takšnega izrazoslovja, ki je ali če je bil kdajkoli zmontiran, pa da rečete, da so glupi davki. Oprostite, to tako ne gre. In potem se vprašamo, zakaj državljanke in državljani ne spoštujejo ustave, zakonov, pravnega reda v državi, če sam vrh politike tega ne naredi! In tega ni sposoben. Res me žalosti, istočasno pa tudi hkrati skrbi, kaj se sploh počne v naši državi. In ja, spoštovani minister, ob začetku vašega mandata sem slišala gesto, da boste najučinkovitejši minister v tej vladi. Res sem upala, da bo temu tudi tako; da boste ščitili javni interes, reševali naše okolje, poskrbeli, da bodo inšpekcijske službe naredile vse potrebne preglede, uvedli postopke in zaščitili naše naravno bogastvo. Pričakovala sem tudi, da boste izpolnili to obljubo. Mi smo seveda zapisali v ustavo vodo in zakoni čakajo in čakajo in čakajo. Danes ste že povedali, da jih pričakujemo konec leta. Bomo videli. Jih veselo tudi pričakujem. In ja, govorili ste tudi, mislim, veljalo je za vas, da se ne bodo odlagali odpadki v naravno okolje, in glede na to, da so vsi moji predhodniki tudi govorili o lokalnem okolju, bom jaz povedala, da v Rušah se odpadki nalagajo v naravno okolje. Pozivamo že ne vem kolikokrat, pridite, poglejte, ukrenite. Kajti to, kar se dogaja, bomo postali res eno veliko smetišče, pa bom rekla, da je pa v moji presoji nezakonito. Ampak verjamem, minister − vsaj upam –, da ste o tem seznanjeni, kajti to, kar se dogaja na tem področju v bivši Tovarni dušika Ruše – katastrofa! In ko bo, bo prišlo do ekološke katastrofe. In res [[…]] To, kar sem navedla, da boste ravnali transparentno, delali, zaščitili javni interes, moram reči, je vse kaj drugega. Bolj spominjajo vaša ravnanja na partikulativno, koruptivno, žal škodljivo, morebiti pa celo nezakonito delovanje, ki ga pa seveda dokazuje tudi razkrita afera, ki kaže na razumevanje vaše politične kulture in demokratičnih standardov. Če se dotaknem glupih davkov, sicer ste bili takrat minister za gospodarstvo, se postavi vprašanje, kam to pelje. Ko so mediji razkrili, ste nagovarjali slovenskega tajkuna, da naj bi posel v zvezi s Termami Čatež opravil tako, da mu ne bi bilo potrebno plačati davka. Omenjeni osebi ste celo izjavili, da se vam zdi plačilo davka neumno, če se je temu možno izogniti. Prav tako pa naj bi v zameno obljubljali kooperativnost države pri nadzornem svetu in kadrovanju v Termah Čatež. Torej, minister za okolje in prostor, vaša namigovanja na izogibanje plačilu davka, lahko bi celo rekli napeljevanje, je to skoraj kaznivo dejanje ali pa vsaj podan sum na storitev kaznivega dejanja. Danes ste v uvodu tudi ponosno povedali, da ste v tej vladi uredili koncesijo za Terme Čatež, ki naj bi s prejšnjih 80 tisoč evrov oziroma 100 tisoč evrov letne koncesnine danes plačali kar 400 tisoč evrov letne koncesnine. A ob tem ste pozabili povedati, da danes črpajo namesto tistih bivših prejšnjih 250 tisoč kubičnih litrov vode skoraj milijon. Torej, koncesija je povsem upravičeno toliko višja. Ampak to še vedno ne odtehta vašega ravnanja izpred 14 let. Pa govorili ste tudi o nakupu delnic Petrola. Navajali ste, da ste kupili delnice Petrola marca in maja lani, ko je Vlada podaljšala regulacijo cen naftnih derivatov. Spoštovani minister, citiram, kaj ste danes povedali: »Mimogrede, deregulacija se je začela že davno pred tem, v letu 2016, ko smo najprej deregulirali kurilno olje, potem smo deregulirali cene naftnih derivatov na avtocestah in potem še izven avtocest v septembru leta 2020. Skratka, proces deregulacije se je začel bistveno pred tem. In poglejte, jaz sem kupoval delnice v marcu in maju, ko ni bilo še duha ne sluha o deregulaciji, ker se je podaljšala takrat marca regulacija do jeseni. In vsakdo, spoštovani, vsakdo izmed vas bi lahko kupil še oktobra po deregulaciji po isti ceni, kot je bila marca in maja. Cene delnic so bile takrat 300 evrov še cel oktober za delnico in vsakdo bi lahko to kupil. Vsakdo. Zakaj je niste?«. Končam vaš citat. Ja, in res zanimiva izjava. Deregulacija se je začela, spoštovani minister, leta 2016. Potem pa navedete, da ste jih kupili meseca marca in maja 2020, ko o deregulaciji ne bilo ne duha ne sluha. Prej ste pa rekli, leta 2016 je bila deregulacija. Res, mislim, nenavadno; ali pa se šalite ali pa me imate za glupo. Ampak ja, vi ste že takrat meseca marca vedeli, da bo prišlo do deregulacije naftnih derivatov, saj ste že bili skoraj član vlade v mesecu marcu. Mislim, da se ne motim, in to tudi vemo. Kupili ste delnice za 120 tisoč evrov. Le kdo od državljank in državljanov si lahko privošči tako velik nakup? Vsak državljan absolutno ne, po vsej verjetnosti premožnejši. In še huje je, ko ste navedli, da lahko vsak kupi delnice za 300 evrov, da je lahko kupil do konca oktobra. Minister, kdo od navadnih državljank in državljanov lahko to kupi? Ljudje, državljanke in državljani komaj shajajo iz meseca v mesec in to si lahko privoščijo najbogatejši, se opravičujem. Lahko kar krilite, kolikor vam paše. Ali pa tisti lahko kupijo, ki pač vejo, da to ne bo tvegan posel oziroma da so si sposodili in da pač imajo potem lahko vrnitev. Mislim, da lahko nehate s tem sprenevedanjem in zavajanjem, kajti ljudje enostavno vedo, da si tega navadni državljanke in državljani ne morejo privoščiti. Zgolj za konec še novela Zakona o vodah. Kaže, da ste bili motivirani za njen sprejem, kljub temu da so prihajala jasna in glasna opozorila civilne javnosti, stroke, okoljevarstvenih organizacij, da predlagane rešitve niso dobre, da niso v skladu z boljšim in okolju prijaznim upravljanjem z našim velikim bogastvom – res to vodo, ki nam jo moramo čuvati. A na vse skupaj ste se sicer takrat požvižgali in vztrajali pri svojem, dobili pa ste eno veliko veliko zaušnico sredi poletja na referendumu. Še terminsko smo se morali kar potruditi, da smo jo spravili v ta termin in da smo angažirali državljanke in državljane. In kar 682 tisoč 760 državljank in državljanov vam je izreklo jasno nezaupnico. Pa žal to ni bila nezaupnica samo vam in predlogu zakona, ampak to je bila nezaupnica celotni vladi. In pričakovala bi in pričakovati bi bilo, da bi kot politik s tako dolgo kilometrino že takrat odstopili. Izgubili ste zaupanje ljudi, kar je najpomembnejša vrlina, na kateri se gradi, v nasprotnem primeru se izgubi. Sicer niste še izgubili ministrske funkcije, kot kaže, je sicer tudi danes ne boste. Izgubili pa ste vso verodostojnost, tudi tisto, o kateri sem govorila na začetku, da boste najučinkovitejši minister v tej vladi. Tudi kar je bilo danes povedano s strani politične skupine NSi, da po vsej verjetnosti bodo sicer ravnali po svoji vesti in glasovali, ampak v kolikor se bodo vzdržali, njihov glas pomeni, da vas podpirajo. Glede na razpravo kolega Jožefa Horvata pa mislim, da bo tako tudi ostalo, kajti naredil je en slavospev vašega postopanja v njegovem volilnem okraju in tako pač je. Ampak v glavnem, spoštovani minister, glede na zaupanje, ki ste ga izgubili, bi bilo najbolje, da bi sami odstopili. Hvala lepa.
Besedo ima minister Andrej Vizjak. I zvolite.
Spoštovana poslanka, ne zaupanja vas ne vaše stranke nikoli nisem imel. Me tudi niste podprli za ministra in je to res sprenevedanje, ko mi govorite, da ga zdaj več nimam. Nisem ga imel niti na začetku mandata niti nikoli, kadarkoli sem bil imenovan za ministra. To je ena stvar. Druga stvar je ta, da se vaša stranka obnaša pri tej interpelaciji in tem referendumu o vodah zelo dvolično. Stranka SD, SD-jevi ministri ste izgubili kar štiri referendume s približno isto prepričljivo večino. Vaš minister Rado Bohinc je v tako imenovanem tehničnem zakonu o izbrisanih, ki je šel na referendum, doživel kar 95-odstotno zavrnitev. 95 odstotkov volivk in volivcev je zavrnilo tisti zakon. Ali je gospod Bohic odstopil? Ni, ne. Če bi prebrali interpelacijo, sem to notri vse napisal, zdaj se pa čudno ozirate okoli. Drugi minister, dr. Ivan Svetnik, je izgubil tri referendume zapored leta 2021 – 2011, pardon. Izgubil je z referendumom o Zakonu o malem delu, pokojninsko reformo takratno in Zakon o preprečevanju dela in zaposlovanja na črno. Vse te referendume je izgubil? Ali je gospod Svetlik odstopil? Ni odstopil! Opravljal je funkcijo naprej in je bil nagrajen za to, ko je postal rektor ljubljanske univerze, najvišje, največje univerze v Republiki Sloveniji. To je nagrada za tri izgubljene referendume. In zdaj vi z vašo moralo in dvojnim sprenevedanjem meni tukaj očitate in pričakujete moj odstop. Malo se poglejte v špegel in boste potem videli to sprenevedanje in dvojne vatle za isto stvar. Kar govorite o Termah Čatež, je dokazano laž. Termam Čatež nismo povečali količin črpanja vode, ampak smo jim zgolj legalizirali stanje, ker so črpali še več vode. Strokovne podlage, ki so objavljene v poročilu Geološkega zavoda, kažejo, da so bile količina načrpane vode na tem vodonosniku v preteklosti večje in da smo jih zdaj precej znižali in s tem stabilizirali stanje. Torej, sedaj Terme plačujejo toliko vode, kolikor jo porabijo, pred to koncesijo pa nihče ni vedel, koliko vode sploh načrpajo, in niso vedeli, kako ravnajo s to vodo. Več kot očitno je, da smo eno stvar uredili, in očitno to nekoga moti, da smo enkrat zadevo uredili na tem področju in s tem zaščitili podzemni vodni vir termalne vode pred nadaljnjim izčrpavanjem in ropanjem s strani posameznih brezbrižnežev v tej državi. Hvala.
Hvala lepa. Replika najprej gospa Muršič. Izvolite.
Ja, bom kratka. V bistvu govorili ste, da sem dvolična. Nisem dvolična. To, kar je bilo v prejšnjih vladah in kako so ministri delovali, je to njihova stvar. Govorim zgolj o sebi. Da niste imeli zaupanja. Bom rekla – ste me slišali na začetku? Velike upe smo polagali v vas, ker je bilo pač rečeno, da boste eden izmed najbolj operativnih ministrov. Nadalje pa kolega Židan, ki je imel razpravo, vas je v svoji razpravi izjemno pohvalil, vsaj s tistega stališča, v katerem sta sodelovala. Hvala.
Repliko ima tudi gospod Matjaž Nemec.
Odzval bi se samo na ta burni odziv ministra, predvsem ko je govoril o naši politični stranki, ki ima dolgo tradicijo, predvsem zaradi tega, ker smo se znali večkrat tudi opravičiti za kakšne nevšečnosti, ki smo jih zgodovinsko počeli in smo se s tem tudi preoblikovali do tega, da smo danes sodobna socialdemokratska evropska stranka. Gospod Vizjak je omenjal neke predhodnike pred nami, tudi gospoda Svetlika, ki naj ne bi odstopil takrat, ko se je ta referendum, ta referendumska nedelja izgubila. Naj vas spomnim, spoštovani, na to, kar je za vas nesprejemljivo. Takrat je predsednik Vlade Pahor za nezaupnico odstopil oziroma izgubil mandatarstvo in smo takrat ocenili, da je najbolj iti na volitve. In to se je tudi zgodilo, kar je v današnji konstalaciji nemogoče, ker vi ne boste s tega položaja šli, pa makar če ne bomo videoposnetke od tistih Petanovih srečanj dobili. Kar se tiče gospoda Bohinca. Gospod Bohinc gotovo se s Petanom ni pogovarjal, gospod Bohinc gotovo ni kupoval delnic Petrola ali pa kakšnega drugega podjetja. Mi vam v zvezi z referendumskim porazom, ki ste ga bili deležni, ki je eden od večjih v zgodovini, očitamo samo kot enega izmed grehov, ki ste jih v zadnjih letih naredili in ki bi po neki moralni dolžnosti politika, ki velja v zahodnem svetu, po neki tradiciji, morali odstopiti že zdavnaj. Ampak, Slovenska demokratska stranka tega ne premore, ne premore teh vrednot in neke samorefleksije, da bi dejansko premier prišel sem in dal samega sebe na zaupanje ali ne. To je nepredstavljivo za vas. Zato mi s tem znamo živeti, vi pa ne, in mi se znamo pogledati v ogledalo, vsako jutro lahko, nisem pa prepričan, da vi lahko. Hvala lepa, podpredsednik, za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Tomaž Lisec, pripravi naj se Željko Cigler. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani minister, s sodelavko, kolegi, kolegice, vsem skupaj lep večerni pozdrav! Je pa dejstvo, da po 22. uri imamo vsaj kolikor toliko reda v Državnem zboru in nihče ne razbija. Če začnem z Ustavo, 118. člen, interpelacija. »Najmanj 10 poslancev lahko sproži v Državnem zboru interpelacijo o delu Vlade ali posameznega ministra.« O delu Vlade ali posameznega ministra. Danes pa približno 70 procentov časa, vsaj predstavniki oziroma zagovorniki interpelacije, govorijo o letu 2007. Tako me je zelo strah, da bo do konca tega mandata prišla še kakšna interpelacija, kjer bojo govorili o odgovornosti kakšnega ministra iz tiste vlade, mislim da leta 1993, ko je bila nekaj časa SDS del takratne koalicije, ko so morda kakšni zidovi v kakšni vladni stavbi ali pa zidovi v tem bivšem skupščinskem sistemu oziroma v tem prostoru, morda tudi kaj več slišali, kot je bilo dovoljeno. Danes je bilo rečeno, pogovarjajmo se o prihodnosti, govorimo o vodi, kako je pomembna, ampak še enkrat, 70 procentov časa predlagatelji interpelacije govorite o letu 2007. Torej o zgodovini govorijo tisti, ki pravijo, da zgodovina ni pomembna, da zgodovina so nova dejstva oziroma da je pomembna prihodnost. Bom o prihodnosti še malo več kasneje – ali pa vsaj o sedanjosti –, ki bo dokazala, da nikakor ni smiselno podpreti današnje interpelacije. Skratka, zame je zelo pomembno, kaj minister počne danes in kaj bo počel do konca mandata. Zelo mi je všeč, da minister Vizjak decembra zelo aktivno dela ne samo v Državnem zboru, ampak tudi na Vladi. Če se samo spomnim posnetkov ene bivše ministrice, ko so vprašali, kaj bo naredila od srede novembra pa do konca leta, je rekla: »November je, nič se ne da. November je.« In je bila zgodba zaključena. Če pogledate pa na spletno stran Ministrstva za okolje in prostor leta 2021, pa vidite, kateri projekti so se izvajali, kateri projekti se izvajajo, kaj vse se bo naredilo do konca leta; skratka, niso prespali polovice novembra in cel december, ampak minister s svojo ekipo dela. Po moje je to sklicevanje na obdobje leta 2007 malo patetično, če ne celo glupo. Pustimo ob strani te nezakonite prisluhe, za katere nekateri pravite, da ni noben problem nezakonito prisluškovanje, ampak je to verjetno tema za kakšno drugo instanco in drugo institucijo. Bom pa kot nekdo, ki prihaja iz Posavja, morda povedal le dva stavka o tem, da na žalost se takrat minister Vizjak v vlogi drugačnega ministra ni uspel uspešno dogovoriti z direktorjem podjetja Term Čatež. Na žalost. Kajti ne vem, koliko od vas je bilo v zadnjih letih v Termah Čatež, ampak ko sem pred par meseci gledal film o Černobilu in nekih izpraznjenih bazenih, zgodba na žalost – na žalost – ni veliko boljša. Ko gledam slike, kako odpadajo plošče, kako so razbite kabine in podobno, kako tukaj in tam štrlijo zadeve, v Termah Čatež; ja, mi je žal, da minister ni prepričal direktorja, da bi namesto dal državi, dal tistemu, česar je bil lastnik, da bi dal podjetju svetlo prihodnost. In namesto da bi se zgodba leta 2007 začela uspešno sanirati, nadaljevati, imamo na žalost leta 2021 v Posavju problem, ki se mu reče slabe Terme Čatež. Očitki predlagateljev interpelacije so po mojem mnenju dokaj smešni, pavšalni, pa po mojem mnenju celo pisani nekje drugje. Verjetno pisani v uradih tistih, ki jih je zelo strah, kaj bo prinesel Zakon o varstvu okolja, kajti osebno ne verjamem v naključja, in napadi tako imenovanih smetarskih medijev v zadnjih mesecih, tednih in tudi danes le kažejo, da to, kar minister dela, marsikoga skrbi. Samo prva napoved Zakona o varstvu okolja, da se bo celovito uredilo ravnanje z odpadki, verjetno marsikateremu smetarskemu tajkunu spodreže gležnje, kolena in se mu zatresejo roke, ker ve, da ne bo več tistega, da bo lahko sponzoriral sebe, svoje prijatelje in verjetno tudi preko oglasov tudi del politike. Tako, minister, pričakujem, da bo Zakon o varstvu okolja čimprej na naših klopeh, da tem smetarskim lobijem pristrižemo peruti. Danes je bilo rečeno oziroma bilo v razpravo veliko povedanega o tem, ali imamo operativnega ali imamo neoperativnega ministra. Jaz sem že tako dolgo v Državnem zboru, da približno poznam, kako posamezna ministrstva delajo in ne bom omenjal po mojem še dveh ministrov, ki sta slabša glede delovne vneme. Se samo spomnim približka, ko smo skušali – mislim, da leta 2012 v tedanji vladi – združiti kmetijsko in okoljsko ministrstvo in smo hoteli reči, evo zdaj pa bodo vsi skupaj sodelovali, pa se bodo znotraj hiše zmenili. Ampak celotna predhodna problematika, ki je bila na področju okolja in prostora, se je nadaljevala, ker je tista vlada imela le enoletni mandat. In samo, ko spremljam zgodbe zadnjih petih, šestih let, kaj vse se je dogajalo na Ministrstvu za okolje in prostor oziroma, na žalost, kaj vse se ni dogajalo na Ministrstvu za okolje in prostor, je skrajni in zadnji čas, da je prišel na to ministrstvo nekdo, ki ima izkušnje z lokalne ravni kot župan, ki primarno ve, kje so problemi, in tudi kot bivši minister na drugem področju, kot bivši poslanec ve, kako je treba priviti uradnike, da bodo začeli delati. Ko sem spremljal eno izmed tiskovnih konferenc, ko je bilo rečeno, koliko je bilo večjih in manjših investicijskih projektov v zadnjih 18 mesecih, kaj vse se bo na področju okolja in prostora dogajalo tudi s podporo preko Načrta za odpornost, kaj se bo dogajalo preko zagotavljanja oskrbe s čisto pitno vodo, kaj se bo dalo na sanaciji plazov, kaj se bo delalo na sanaciji vodotokov in vsega ostalega, moram reči, da po tistih ministrih, ki so se sredi novembra zadnjič podpisali pod kakšno uredbo in pravilnik in potem šli na zimsko spanje, imamo končno ministra, ki dela vseh 12 mesecev. Glede na to, da prihajam iz Posavja, je seveda ena posavska ključna točka reka Sava. Meni je žal, da kljub vsem naporom sedanjega ministra nismo bližje dokončanju hidroelektrarne Mokrice. Vsi tisti, ki toliko govorite o vodi, imamo v Posavju ravno zaradi tega, ker nimamo dokončane hidroelektrarne Mokrice, več problemov. Eden je okoljski, ko se prebivalci posameznih vasi v tistem delu sprašujejo, ali se bodo še kdaj zgodile poplave, kot so se zgodile v Sevnici in v Krškem. Verjetno ni po vsaki povodnji tistim ljudem mirno zaspati, ko poslušajo že tretjo noč, kako hudo pada dež, zaradi tega, ker nimamo dokončane hidroelektrarne Mokrice, se dela tudi ekonomska škoda. Ampak na žalost predvsem levega pola v tem državnem zboru finančne posledice velikokrat ne zanimajo, čeprav velikokrat o njih govorijo. Mi je pa zato všeč, kljub temu da nevladniki, ki tako ali drugače sodelujejo s posameznimi levimi strankami, da bi minister naredil preboj pri začetku vsaj umeščanja hidroelektrarn na srednji Savi, kjer ne gre za beton, kot slišimo od kakšnih skrajnih levičarjev, ampak za urejanje reke Save, za boljšo vodo, za boljo cestno povezavo, predvsem pa za nujno potrebne obnovljive vire energije. Ampak še enkrat; na levem političnem polju je ogromno debate o obnovljivih virih energije, ko pa imamo možnost nekaj narediti, pa je ta isti politični pol proti. Samo bi izpostavil pri operativnem ministru še stanovanjsko problematiko oziroma stanovanjsko zakonodajo. Prejšnji ministri so tu spali, naredili 30 do 40 stanovanj na leto, ta minister pa je s pomočjo vlade, s pomočjo Stanovanjskega sklada, ki je končno začel delati, in tudi deloma s pomočjo evropskih sredstev začel delati tisto, o čemer levičarji veliko govorijo – torej reševati stanovanjsko problematiko –; ampak tisto, kar levičarji govorijo, na desnici delamo. Predvsem pa sem glede na to, da se spomnim enega koalicijskega usklajevanja iz leta 2005, ko je bil minister Podobnik z dvema sodelavkama, ko smo ravno tako reševali Zakon o prostorskem načrtovanju in Zakon o urejanju prostora, smo takrat – jaz sem bil sicer strokovni sodelavec, ampak poslanci in ostali iz koalicije – slišali čudovite besede. Ko bodo ti zakoni sprejeti, bodo v roku dveh let imele vse občine v Sloveniji sprejete občinske prostorske načrte. Ampak od leta 2005 pa do leta 2021 smo šli s slabšega še na bolj slab zakon. Ko se v zadnjih dneh pogovarjam s tistimi, ki skrbijo za občinske prostorske načrte, občinske prostorske podrobne načrte in izvedbene akte, se vsi zahvaljujejo, kako bolj enostavna bo ta zakonodaja ne samo za investitorje, ampak tudi za tiste, ki bodo te prostorske načrte pripravljali in nenazadnje tudi občine, ki jih bodo sprejemale. Za zaključek pa morda še dve zadevi. Eno sicer je že minister omenjal. Sedaj, če bi bil padec referenduma vzrok za vsako interpelacijo oziroma odstop ministra, potem bi posamezni ministri iz levih vlad padali eni celo trikrat eno nedeljo, ampak niso bili pogumni, da bi odstopili, sedaj pa predstavniki teh istih strank govorijo, kaj bi morali drugi delati. Dvolično, patetično, ampak morda bo zgodovina sodila. Kar se tiče Zakona o vodah. Še vedno trdim, da bi Zakon o vodah marsikaj dobrega prinesel, pa so različne nevladne organizacije s pomočjo dela politike in s pomočjo tiste smetarske novinarske elite ta zakon sprevrgli v politični boj in namesto da bi se še z več sredstvi financirale izgradnje in sanacije vodotokov, sedaj posamezni poslanci, kakor slišim, hodijo do ministra in ga sprašujejo, kdaj bo uredil vodotoke. To so tudi tisti poslanci in župani tistih političnih strank, ki so nasprotovali temu, češ da z Zakonom o vodah dobimo več sredstev za hudournike in vodotoke. Ko pa smo pri vodi, samo poglejte, kdo je prodal podjetja, ki so delala vodo. Kdo je prodal Costello? Pa bom tukaj glede vode končal. Končal pa bom s tem, da se lahko, glede na to, da se vsi obnašamo tudi deloma lokalno, da se bom ministru Vizjaku zahvalil, da je pripeljal do izvedbe vsaj pet ali šest pomembnih projektov za Posavje, ki jih prejšnji ministri niso niti začeli izvajati, ker za njih niso niti želeli slišati: hidravlična izboljšava v občinah Brežice in Bistrica ob Sotli, hidravlična izboljšava v Občini Sevnica, odvajanje in čiščenje v porečju spodnje Save Občine Krško, odvajanje in čiščenje odpadne vode v porečju spodnje Save Občine Sevnica, ukrepi za zmanjšanje poplavne ogroženosti, Kostanjevica na Krki. To so projekti, za katere prejšnji ministri niso slišali, pa ne zato, ker so začeli zimsko spanje spati sredi novembra, ampak ker jih okoljska zakonodaja in predvsem pa problematika ljudi na terenu ni zanimala. Dosežki Ministrstva za okolje in prostor v letu 2020–2021 kažejo, da ima ta minister in njegova ekipa posluh za teren, in zato so vsi argumenti dani, da interpelacije danes ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Prišlo je do spremembe seznama razpravljavcev, tako da ima besedo Violeta Tomić, pripravi naj se mag. Dejan Kaloh. Izvolite .
Hvala za besedo, predsedujoči. Ja, govorila bom in spet znova o tem, o čemer smo razpravljali na začetku v ponedeljek, se pravi, o mafijskem upravljanju z državo in s korupcijo. Kakorkoli se desnica skuša vleči ven ali pa vsi tisti, ki se razglašate za sredince, so dejstva popolnoma jasna. Navajala vam bom zdaj dejstva. Kot minister za okolje, gospod Vizjak, se najbrž zavedate odgovornosti, ki ste jo prevzeli s prisego v tem državnem zboru pred nami. Ta zahteva od vas, da ravnate v skladu z ustavo, zakoni in z vsemi drugimi predpisi v Republiki Sloveniji. V odgovoru na interpelacijo zavračate kakršnekoli očitke o kršenju teh zavez. Pa me zanima, kje se ta samozavest, ki jo imate, dobi. Mislim, to jo imate očitno na zalogo, kajti normalen človek, pa oprostite temu izrazu, bi se počutil zelo slabo po vseh teh prisluhih in razkrinkavanjih. Ampak vi se bolj ukvarjate s tem, da je to bilo nezakonito snemanje, niti na kraj pameti vam ne pade, da bi končno dojeli, da je šlo za nezakonito dejanje in predvsem za neizmeren primitivizem. Če govorite o nekih montažah. Mislim, poznam, kako posnetki delujejo, pač, ker je to moj poklic, kaj iz česa bi to zmontirali. Če bi govorili, da ste stiskali limone, recimo, pa če bi rekli, ne vem, o kokošjih jajcih, ki jih je soseda prav veliko pridelala, in potem bi vam dali, malo smo stiskali limone pa imeli smo veliko jajc, in potem bi izrezal in bi rekli, sodnikom bomo stiskali jajca. O čem vi govorite? Dejansko se norčujete iz Državnega zbora, iz državljanov, predvsem pa iz denarja, veste. Kajti sami ste rekli, da je bila država Slovenija oškodovana za sto milijonov evrov. Veste, kaj bi mi vse lahko s tem denarjem, pa ne bom naštevala o revnih upokojencih, lačnih otrocih in tako naprej. Skratka, gospod Vizjak. To je podobno kot vaš predsednik vlade, ko reče, naredili bomo red v zdravstvu, pa gre direktno na jahto z največjimi profiterji in tajkuni v zdravstvu malo tamle jadrat, potem pa gre še malo golf igrat na Mavricij pa vprašanje, kje še. Skratka, vedno: ujemite tatu. Kažete zdaj na Petana, v resnici ste bili pa vi tisti, ki ste ga peljali, sicer najbrž ne tako težko, ampak pregovarjali v res nedopustne prakse. Zato ne čudi, da lahko en minister, vemo pa, kakšne so plače v javnem sektorju, za 120 tisoč evrov kupi delnice, kot so že prej kolegi omenili. Tega verjetno ne more vsak. Ampak veste, mi vam denarja ne zavidamo, denar vas ne bo rešil. Nikakor. Je pa tako, da vaš kolega Počivalšek Zdravko reče, »tukaj ne gre za leve ali desne, gre samo za evre«. Zato nam nehajte nabijati s takim banalnim; vi ste do pokojnega Drnovška prišli, vi tamle, ki ste razpravljali. Katastrofa. Dejstvo je, da je SDS povzročil tajkunizacijo Slovenije. In s pritisk na sodstvo ste ustvarili Bavčarje, Zidarje, Šrote [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja, kolega! In tudi razne banana-kokainske šefe. Skratka! In potem se zgodi, da gospod Rajko Janša dobi kar transfer sredstev na račun in vse gre na račun nekih družinskih članov Janeza Janše in jasno, da se ne da ugotoviti in da je neznanega izvora kar 200 tisoč evrov, da Đuđićeva iz Bosne pošilja 500 tisoč in tako naprej. Da ne omenim Gradbenega zakona in kupovanje poslanca, ki trenutno predseduje, pa mi je kar malo nerodno in se res opravičujem. Skratka, Zakon o vodah, ki sta ga outsourcingali, vam je dal jasno nezaupnico. Ampak poslušajte, pri svojem delu ste kršili najmanj Zakon o državni upravi, Resolucijo o normativni dejavnosti Republike Slovenije, Zakon o integriteti in preprečevanju korupcije. Vaša ravnanja v spodaj opisanih primerih izpolnjujejo vse znake storitve kaznivega dejanja najmanj 257.a člena Kazenskega zakonika Republike Slovenije. Veste, vi kot minister vodite to ministrstvo in ga tudi zastopate, odgovorni ste tudi za njegovo delo in bistvo tega ministrstva kot delov državne uprave je – kaj? Pisanje predpisov! Kajti s temi predpisi in zakoni se udejanja politika države in določa ravnanje posameznikov v njej. In ključna predpisa, po katerih so se dolžni organi v državni upravi ravnati, sta Zakon o državni upravi in Resolucija o normativni dejavnosti, ki jo je sprejel ta državni zbor. In oba vas zavezujeta k resnemu in odgovornemu delu na tem področju, torej pisanju in pripravi predpisov. Zato je pa treba nekako te predpise sprejemati znotraj Ministrstva za okolje in prostor. Ampak pri vas se je zgodilo in vi ste to zavestno naredili in večkrat kršili to določilo, kajti vaša prva sprememba, ko ste prišli na Ministrstvo za okolje in prostor, je bila sprememba sistematizacije in organizacije ministrstva. Se pravi, to je bila ukinitev Službe za sistem okolja in prostora. No, in ker so vam predstavljali oviro pri doseganju vaših ciljev po rahljanju prostorske zakonodaje še iz časov, ko ste kot predstavnik investitorja, to je podjetja za gradnjo elektrarn na spodnji Savi, prihajali v stik s to pravno stroko na Ministrstvu za okolje in prostor, seveda ker ste jim postali šef, ste jih takoj postavili nekam, da čuvajo omare, in zakonodajo, ki bi jo morali ti zaposleni pisati, dali zunanjim pravnim pisarnam. Se pravi, rahljanje zakonodaje po meri uporabnikov, ampak žal ne na pravno čisto korekten in primeren način. Zato ste tudi odpirali zelo veliko možnosti za sive cone v tej zakonodaji. Meni je zelo žal, da moji kolegi poslanci, ki se razglašajo za sredino, pa jih ta trenutek ni, ne vidijo dlje od svojega osebnega in političnega interesa in jim je za javni interes, to je varovanje okolja in prostora za naše zanamce, prav malo mar. Drugače bi razumeli, če bi imeli količkaj vesti, čemu je namenjena možnost postavitev začasnih skladišč brez urejene dokumentacije, ki se, mimogrede, v obrazložitvi tega gradiva vlade šteje kot »velik doprinos za gospodarstvo, spreminjanje klasičnih institutov ZUP glede na potrebe in ideje strojnikov«, pa še vse tisto, kar vam je tako lepo in nazorno napisala v svoje mnenje pravna stroka Državnega zbora. Meni je jasno, ker minister odhaja, kajti jaz mu imam veliko stvari za povedati. Upam, da si boste vsaj magnetogram pogledali. Službo ste pa ukinili in podpisali pogodbo z zunanjo odvetniško pisarno brez kakršnihkoli referenc za pisanje predpisov, ampak z dobrimi povezavami preko sorodstvenih in družinskih vezi, ki pač so še iz časov, ko ste delali na spodnji Savi. Hvala lepa, da ste se vrnili. Skratka ta gospa, gospa Branka, je v energetiki zelo dobro poznano ime. Seveda ni naključje, da je ta odvetniška pisarna, ki je poslovno povezana z vašim prejšnjim delodajalcem HESS, d. o. o. – samo v dveh letih je HESS nakazal tej odvetniški pisarni skoraj 60 tisoč evrov. Zdaj, mogoče pa je v ta znesek vendar vključeno tudi kakšno poslovno sodelovanje odvetniške družbe z ministrstvom, da ne bi previsok znesek slučajno bodel v oči, ko pa pogledaš na Erar. Tudi to je možno. Glejte, jaz imam tukaj kup dokumentov, in še kako jo možno. O čem govorimo? Govorimo o koruptivnih poslih. In tu se pojavlja, seveda žal, tudi Desus in v tem kontekstu pač poslanec, ki ga zastopa isti odvetnik. Torej, denar je brez barve, vonja. Če vi hočete videti, kje je lumparija, včasih so rekli follow the money – ko slediš denarju, odkriješ marsikaj. Skratka, kršitev Resolucije o normativni dejavnosti pa ste nadaljevali še z večjo vehemenco, seveda ker vam nobeden nič ne more – Kaj nam pa morejo [[…]]–, na Direktoratu za okolje. Potem ste angažirali tudi svojega hišnega prijatelja Senka Pličaniča. In ja, prav ste slišali, do zdaj mu je nakazal gospod prijatelj Vizjak, svojemu hišnemu prijatelju, družinskemu prijatelju, že skoraj milijon evrov vašega davkoplačevalskega denarja. Gospod Vizjak, vi se kar smejte, ampak pogodbe obstajajo. [[oglašanje iz dvorane]] Lagali ste zadnjič, krepko ste lagali, gospod Vizjak. Glejte, obstajajo dokazi in obstajajo tudi dostopi do informacij javnega značaja. Že laž, ki jo ponavljate ves čas tukaj, je že vzrok za vaš sramotni odstop. Skratka, gospod Pličanič, vaš hišni prijatelj, je ustanovil firmo, ki še niti davčni zavezanec ni, ker je tako frišna, točno z namenom, da bo delala za vas. In pogodbe se kar množijo, aneksi tudi, začelo se pa je s pisanjem vašega padlega Zakona o vodah. Seveda je bil zakon katastrofa. In potem se je nadaljevalo z uredbami, z ZVO, s pravnimi analizami, pa pravnimi podporami za izbiro že vnaprej izbranih koncesionarjev. In ne mi govoriti, da ni res, pogodbe so v vrednosti 20 tisoč, 130 tisoč, 90 tisoč, 180 tisoč, 196 tisoč, 150 tisoč evrov. Gospod Vizjak, koga imate za norca? Kako lahko lažete, sedite in nas gledate? Tu še ni konec teh pogodb. Zato vam bom zastavila vprašanje, zakaj ste pisanje predpisov z delovnega področja Direktorata za okolje oddali v delo svojemu prijatelju in s tem porabili kar milijon evrov – našega denarja, ne vašega. Z vašim delajte, kar hočete: kupujte delnice, ne vem, investirajte, v kar hočete, ampak glejte, tukaj gre pa za odgovornost do našega denarja. Gospod Pličanič je v vlogi podjetnika na trgu, pač izdeluje pravna mnenja, okej. Ne želim se spuščati v oceno njegovega dela, ker res nisem pravni strokovnjak niti kompetentna za to, ampak opozorim pa na to, ker imenovani v tem primeru zastopa interes naročnika. In v konkretnih primerih se pojavi tudi v vlogi zavezanca po določbah prav ZVO. Tukaj, veste, smo prišli pa do zelo zelo tankega ledu, pa ne glede na to, da je zunaj skoraj minus. Govorim zlasti o tolmačenju prenehanja statusa odpadka, ki jih imenovani izdeluje za potrebe družbe Termit, d. d., iz Moravč. Veste, o čem govorim, minister? Veste! Ali vam pokažem še kakšen papir? In ker se vse to dela z vedenjem in soglasjem vas, ministra in vaše državne sekretarke, je situacija skrajno konfliktna. Kaj pravita na to, gospod in gospa? Hmm? Tukaj gre za enormne zneske pogodb in državljani, poslanci večinoma – pustimo zdaj te, ki imajo tudi verjetno kakšen interes okoli tega –, in ljudje na ministrstvu, ki ga vi vodite ta trenutek – pa upamo, da ne več dolgo –, vam res ne zaupajo več. Kajti politike se vodijo tako, da se zapišejo rešitve, ki so ne samo sporne, ampak se tudi krni ugled Slovenije pred Evropo. Zadnji tak primer vam bom navedla. Dobili smo ga v Državni zbor ravno ta mesec in to je Zakon o varstvu okolja, ki ga je spisal vaš imenovani prijatelj Senko Pličanič. Kot je sam javno povedal, z enormnimi napori, ob neprespanih vikendih in s tem rešil tej državi na milijone evrov. In kot sam pravi, je živ primer pisanja predpisov v nasprotju z relevantnimi predpisi Evropske unije, po meri in v korist posameznikov in nas uvršča v enem od zapisnih področij med primerljivimi državami, s tem mislim primerljivimi državami Evropske unije, ob bok in v družbo samo še z eno državo. Ali veste, katero? Bolgarijo. Ali se želimo z njimi primerjati? Ja, saj gremo vse bolj tja na tale vzhod. Ampak Bolgarijo sem že enkrat omenjala, kako je končal bolgarski diktator, pa ste potem skakali v luft. Skratka, to sta primera očitne neskladnosti s pravom Evropske unije. In tukaj je ključni dokument, zaradi katerega bi vas moralo biti res sram. Seveda vi niste pravnik, ampak mislim pa, da ste naročnik in bi morali stati za tem, kajti pravno mnenje Državnega odvetništva Republike Slovenije – na njega se požvižgate. Kaj ste rekli v svoji arogantni, nesramni, primitivni, presamozavestni maniri? Ste rekli »bab ne boste poslušali«. Ali naj se potem čudimo, če govorite, da boste trli jajca sodnikom, ali se naj čudimo, če so glupi davki, ali se naj čudimo takšnemu besednjaku? Vam je problematično snemanje, ampak ni vam pa problematično vaše obnašanje, ki je nevredno enega človeka na položaju, na vodilnem položaju v državi. In »bab ne boste poslušali«, je bil vaš komentar na njihove strokovne in poglobljene analize, ureditve, materije in prenehanja statusa odpadka v slovenskem pravnem redu, ki se navezuje na pravni red Evropske unije. V njem je jasno zapisano, poglejte si na 12. strani, drugi in četrti odstavek, kjer zmotno razlaga predpise in prav nezmotno opredeljuje izhodišča in da zato ni mogoče pritrditi zaključkom tega pravnega mnenja. Zaradi tega še vedno kot minister niste v notifikacijo poslali evropsko spremembo vladne uredbe o odpadkih. Zdaj govorite smetarski lobi gor in dol. Dobro veste, da bi Evropa reagirala. Doma pa s tem, kar počnete, se pravi s podaljševanjem nezakonitega stanja, delate v korist onesnaževalcev. Kot predsedujoča država Evropske unije in predsednik Vlade si večjega zmazka res ne bi smeli privoščiti. Zdaj pa tako. Pripombe: »Določbe tega odstavka niso v skladu z določbami tretjega paragrafa direktive Evropske unije z naslovom Prenehanje statusa odpadka.« Pa naj citiram: »Tak primer kršitve evropske zakonodaje se v Sloveniji že dogaja. Na podlagi dovoljenega pristojnega organa Arso, imetnik dovoljenja, ki je firma Termit [[…]]« Spet veste, o čem govorim, in se ne delajte neumnega in nehajte govoriti, ne vem, o letu 1945 in pokojnem Drnovšku, danes imamo velik problem. Iz odpadkov proizvaja gradbeni proizvod, ki ga daje na trg za utrjevanje nasipov, kjer so tudi ribe, ljudje, otroci in tako naprej in to brez predpisanih meril, ki bi urejala uporabo tega proizvoda in tudi brez obveščanja Evropske komisije, čeprav je ta gradbeni material dan na trg Evropske unije kot proizvod in se ga ne obravnava kot odpadek, s katerim se zasipava opuščeni glinokop. Skratka, jame se zasipajo z nevarnimi odpadki danes. Danes, ta trenutek pod ministrom Vizjakom. Zato je minister Vizjak res zelo nevaren za okolje, se pravi za zdravje prebivalk in prebivalcev Republike Slovenije. Kot minister za varovanje okolja ste šli res predaleč. In osebe, ki vam pišejo pravna mnenja v korist bodočih zavezancev po predlaganih določbah in so tudi njihovi zastopniki v konkretnih postopkih, to je precedens brez primere v Državnem zboru. In jasno je, čigav interes varujete, javni sigurno ne, čeprav bi ga morali. Upam, da bodo tudi poslanci Nove Slovenije in drugih sredinskih strank, ki bi morali glede na vrednote – pa otroci, pa družine, pa blablabla in ne laži, ne kradi in ne vem, kaj – morali pogledati enkrat resnici v oči in reči odločen ne tovrstnemu načinu upravljanja z državo. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima mag. Dejan Kaloh, pripravi naj se Franci Kepa. Izvolite.
Predsedujoči, hvala lepa. Zdaj najprej čestitke ministru Andreju Vizjaku, z nami je tukaj že 13 ur, vmes je skočil, kolikor sem jaz v dvorani le za par minut, verjetno, da naredi kakšno biološko potrebo, drugače pa posluša vse te nebuloze in na njih celo korektno odgovarja, tako res, gospod Vizjak, res kapo dol. Najprej o teh 14 let starih prisluhih, na katerih bazira ta interpelacija, na njo se je potem seveda navleklo še vsega živega, dosti mimo tega, na kar naj bi interpelacija ciljala; se pravi na delo in odgovornost ministra za okolje in prostor. Očitki iz te interpelacije dejansko nimajo nobene osnove in nobenih resničnih in konkretnih podatkov. Toliko za uvod. Seveda sem se kot pravnik vprašal, čeprav so to iz opozicije negirali, da to ni pomembno, v kakšni državi dejansko živimo, da so taki nezakoniti prisluhi celo tukaj, v Državnem zboru osnova, podstat, da se opravlja takšna razprava. Kdo to snema? So to agenti vzporednega mehanizma? S kakšnim namenom se snema? Točno vemo, da v tem primeru je bila tarča znana, tudi tajming je bil zelo dobro naštelan, me pa skrbi, da nekateri poslanci iz LMŠ govorijo, da njim je vseeno, če je prisluh nezakonit ali ni nezakonit. Glejte, to je kaznivo dejanje, neupravičeno prisluškovanje oziroma zvočno snemanje je po Kazenskem zakoniku po 148. členu kaznivo dejanje, po drugi strani pa, kot je minister Vizjak sam rekel, nobene ovadbe ni bilo v teh 14 letih zoper njega, ko je nekdo takrat nezakonito snemal. To je mafijsko početje, da nekdo nezakonito snema človeka, ki je v nekem zasebnem pogovoru. Robata govorica v zasebni družbi – naj vrže verbalni kamen tisti, ki v zasebni sferi ni nikoli govoril bolj robato, da rečem bolj domačijsko. Verjetno takega med nami ni in tukaj zdaj ministru oponašati to profano govorjenje; glejte, res ni resno niti pošteno. Tudi jaz ocenjujem, da je ta lepljenka definitivno zmanipulirana zadeva, minister Vizjak, zdaj je že benigno govoriti o teh sodniških jajcih. Ko sem to zlepljenko najprej poslušal kot bivši novinar, sem res mislil, mogoče se pa o fuzbalu menita, mogoče se pogovarjata o nogometnem sodniku. Saj človek dejansko ni mogel dobiti nekega realnega občutka, o čem je tekla beseda, ker je res bilo zlepljeno iz različnih okolij in seveda časovnih dimenzij. Minister Vizjak je proaktiven minister; minister, ki je dosti na terenu. Verjamem, da je to s strani opozicije pri prejšnji oblastniški garnituri povsem nerazumljivo, ker koliko sem opazoval, so bili bolj ali manj po pisarnah, in je seveda človek dejanj. To verjetno nekatere moti. Minister Vizjak je tudi temperamenten, jaz to ocenjujem kot dodano vrednost, ker neke anemične ministre, kot so prihajali iz leve politične hemisfere, recimo, ko sem gledal gospoda Pikalo, poglejte, jaz sem zaspal, ko je ta medel človek govoril. Tako, da se sedaj tukaj minister ne bo še opravičeval, da je včasih bolj temperamenten. Če ste si, dragi opozicijski predlagatelji, prebrali Prilogo 3 iz odgovora interpelacije, se pravi, Dosežki Ministrstva za okolje in prostor 2020–2021, ste seveda lahko videli, da so ti dosežki dejansko impozantni kot v končni fazi delo naše vlade. Ogromno je bilo storjeno na mnogih področjih tudi iz okolja, v katerem jaz prihajam. Moram ministra izrazito pohvaliti. Samo, da taksativno hitro naštejem: področje sistemov odvajanja in čiščenja odpadnih voda v občini Duplek, kjer smo dejansko imeli probleme z odvajanjem čiščenja voda v porečju Drave, je bilo sofinancirano s strani EU sredstev v višini milijon sto triinštirideset tisoč. Področje investicij, [[nerazumljivo]]pospešeno izvajanje tega mehanizma celostnih teritorialnih naložb, tako imenovanega CTN-1, pet projektov: revitalizacija Vojašniškega trga z objekti, obnova Skate parka, obnova promenade v Mestnem parku, brv na Lentu, ureditev nabrežja Drave na Lentu, skupna vrednost projektov, ki so s strani SVRK delno že potrjeni, 13 milijonov 837 tisoč evrov. Kar se tiče področja stanovanjske problematike, minister Vizjak je bil Pod Pekarsko gorco v Mariboru, kjer kar 400 javnih najemnih stanovanj, od tega bo tudi 60 oskrbovanih enot, in bodo ta stanovanja najbolj ranljive skupine v našem Mariboru naslavljala; od mladih, mladih družin, starostnikov tudi invalidov. Gre seveda za lastne investicije Stanovanjskega sklada. Jaz sem septembra 2020 sam spremljal našega aktivnega ministra, ko je prišel v Maribor, na gradbišču in marca 2022 bo ta soseska v Mariboru že končana. Gre pa za drugo največjo investicijo po Novem Brdu v Ljubljani. Se pravi, minister, hvala za to. Kar se pa tiče tudi področja nevarnih odlagališč, naš proaktivni minister je bil tudi julija 2020 osebno na tistem, sedaj že zaprtem odlagališču nevarnih odpadkov v Metavi. Ga imamo že zaprtega od leta 2012. Jaz sem tudi ministru postavil na to temo poslansko vprašanje, se pravi, njegov obisk in njegov odgovor sta bila res, da rečem malo poetično, balzam za dušo tamkajšnjih prebivalcev, kajti izvaja se redni monitoring, nevarnosti za podtalnico ni. Jaz pa verjamem, da bo še v prihodnosti to odlagališče še dodatno uredilo po obstoječih standardih Evropske unije. Ne morem mimo tega abotnega očitka nakupa delnic Petrola. Širša slika – ne vem, saj verjetno kakšne Finance tudi opozicijski poslanci preberejo – Slovenci imamo rekordnih 24 milijard evrov na svojih bančnih vlogah, 4 milijarde še potem v vzajemnih skladih in še potem 3 milijarde v dodatnem pokojniškem zavarovanju. Kaj boste ta denar večno držali v zoknih, kot je tudi minister prej dal posrečen dovtip. Finančni strokovnjaki celo pravijo, da naj se Slovenci začnemo končno udejstvovati tudi na kapitalskih trgih, seveda z nekimi nasveti finančnih svetovalcev, da ne bo potem kakšne nepotrebnega minusa, da se razumemo. Seveda lahko kdorkoli v naši državi kupuje delnice, tudi minister. Glede nakupa delnic Petrola je minister Vizjak povedal vse, da sta in Protikorupcijska komisija in ATV vzela pod lupo ta nakup, vse je bilo s tem okej. Bila je zadeva transparentna, minister je tu javno povedal, da že nekako 30 let nekako se spozna na ta trg vrednostnih papirjev. Petrolove delnice, logično, se kupujejo na organiziranem trgu, tudi vi bi jih lahko v končni fazi kupili in kdor tu vidi zlorabo notranjih informacij, ta res nima čisto nič pojma. Petrol je ravno danes oziroma ravno danes mediji poročajo, da je objavil že načrte za leto 2021, se pravi, prihodek Petrola bo rastel, dobiček bo rastel. Tudi cena delnice bo rastla, a ne. Če vsaj malo to spremljate, svetovna, odlična naložba in tudi vi bi lahko to kupili. Dejstvo je, da je minister rekel, da je bil postopek transparenten. In če bo po novem dohodninskem zakonu minister te delnice prodal v roku 15 let, bo pač plačal davek na kapitalski dobiček in državni Erar bo dobil tisto, kar mu gre. V čem je to problem, dragi moji? A minister ne sme kupovati delnic? Naj jaz kot poslanec glasno povem, če nas še kdo ob tej pozni uri gleda, davke je potrebno plačevati brez izjem, to verjetno verjamem, da vsi med nami delamo, in to je to. Tudi to, ko ste govorili, da je tista teza iz te zlepljenke iz vseh prisluhov, da je plačevanje davkov glupo. To minister, verjamem, da vam je to že desetič ponavljati tečno, ampak umik delnic iz odvisnih družb Terme Čatež, to je Terme finančno močno izčrpalo. Tu pa jaz tudi vidim neko kriminalno in glupo dejanje in tukaj pa pridemo potem res dejansko de facto do kazenskih zadev, ampak tam ni ministra Vizjaka, tam je gospod Bojan Petan, zdaj je na zatožni klopi sedel na Okrajnem sodišču v Kopru, Petan in seveda kampanja, ki se je posluževala teh rabot. In kaj se je potem zgodilo v teh letih? Tržna cena delnice je s 340 evrov iz leta 2007 potem padla na vsega 28 evrov v letu 2020. Se pravi, vidite, kaj so učinki takšnih rabot. Delnica je za desetkrat šla v minus. Temu se pa res reče slabo poslovanje. Za zaključek. Predlagatelji, ko ste zdaj govorili o teh ekonomskih terminih, o prevzemnih ponudbah, korporativnem upravljanju. Eni ste tudi filozofirali, kakšni naj bi bili katalizatorji dviga vrednostnih delnic. Jaz ocenjujem, da je minister o teh gospodarskih temah res večino vas šolal kot študente prvega letnika ekonomskega faksa. Tu res ministru niste dorasli, zato upam, da ste se vsaj kaj naučili iz te interpelacije; od tega, da je 90 procentov interpelacije bilo, ali pa še več, zlonamerne. Tako spoštovani minister, želim vam še naprej uspešno pot, bodite še naprej tak aktiven, proaktiven minister. Jaz pa te interpelacije, ker nisem glup, seveda ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Franci Kepa, pripravi naj se Boštjan Koražija. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministru, sekretarki. Kolegice, kolegi! Predlagatelji se ne sprašujejo, kako je prišel gospod Petan do enormnega premoženja z izčrpavanjem dobrostoječe firme: z odkupom delnic za 30 milijonov lastnega podjetja. Zatem je prišel do višjega deleža v odstotkih in spravil firmo na kolena preko drugih firm: Marina Portorož, Turističnega podjetja Portorož in drugih. Sedaj je večinski lastnik, oškodoval je državo preko sto milijonov evrov ‒ nas, državljane − in ni plačal davkov najmanj preko pet milijonov evrov. Vsa zadeva naj bi se začela za današnjo interpelacijo zaradi zlepljenih prisluškovanj pogovora med Vizjakom in Petanom pred 14 leti, pridobljenih na nezakonit način. Očitek nakupa delnic Petrola zaradi uvedenih regulacij cen pogonskih goriv. V razpravi je rečeno, da druge države v Evropi teh regulacij nimajo več uvedenih in je bila in bo Slovenija ena redkih, ki je to še imela, če ne edina. Višina cene delnic Petrola je res poskočila, vendar so tudi druge delnice v zadnjih dveh letih, letu pa pol, šle gor. Evo, celo delnica Krke je šla še več gor, preko 100 procentov, bila je 60, sedaj je 120 evrov, pa tudi druge delnice. Verjetno bi bilo še bolje, če bi kupil delnice tehnološkega mogotca Muska, tam je šlo v tri četrt leta za 700 procentov gor. Kakšen govor bi šele potlej bil! Pri koncesijah za vodo je prav, da se je ustvaril red, in se je preko Geološkega zavoda ugotovilo dovoljeno črpanje in s tem kontrola porabljenih kubičnih metrov in plačilo po dejansko porabljenih, pridobljenih količinah, dovoljenih od proučitve Geološkega zavoda. Pri referendumu o noveli zakona ni bil namen posegati v čistost vode ali privatizacijo pitne vode, kakor se je zavajalo. Eden od glavnih namenov zakona, zaradi hitenja, je bilo urejevanje vodotokov in tudi je bil pripravljen denar za to. Posegi na priobalnem zemljišču so bili res napisani noter za enostavne objekte, to je bilo predvsem namenjeno za turizem, enostavni leseni objekti, za kakšen privez ali za turistične zadeve predvsem. Se pa že zdaj gradi in je sedaj še dovoljeno, pa verjetno je to koga motilo, da tega ne bo več; sedaj je pa res dovoljeno, da se gradi, in se je gradilo in se še verjetno bo, pa se je nekdo bal, da se bo to naredilo drugače. Zadeve so se vse vrtele okoli pitne vode, pred referendumom, in zlagano po televizi [[…]]– so spolitizirale zadevo. Še o dosežkih ministrstva, ker jih je kar nekaj, res; preko 107 milijonov bo za projekte vodooskrbe ter odvajanje in čiščenje odpadne vode, za zadeve, manjše od 2 tisoč populacijskih enot, preko Načrta za odpornost, 400 milijonov evrov za vodooskrbo kanalizacijskih sistemov za zagotavljane poplavne varnosti. Dosti poudarka je bilo na narejenih stanovanjih za mlade ali za vse, pač na trgu. To je mišljeno, da naj bi bilo do 2026 narejeno, skupaj 5 tisoč stanovanj. Zraven je še shema oddajanj najemniških stanovanj, sicer to še ni zaživelo, vendar je v bodočnosti to namenjeno in naj bi prav tako potekalo prek ministrstva. Tudi tukaj se bo zelo zapolnila najemniška zadeva in bodo nekateri, ki živijo sami v velikih hišah, tronadstropnih, lahko oddajali, stanovanja ponudili preko ministrstva ali kakšne agencije, v najem in bo večja varnost in bo tukaj več prišlo stanovanj na trg, kar bo zelo dobrodošlo. V kratkem bo zaživela tudi [[…]]Upam, da boste od kolegov z leve struje dobili kake posnetke za 20 let nazaj kakšnega prisluškovanja, če ste zdaj 14 let čakali za neko zadevo. Vsa interpelacija je nepregledna in žalostno, da devate interpelacijo brez vsakih konkretnih dokazov. Bolje, da tudi vi najdete kakšne dobre rešitve, za zaključek in za dobrobit Slovenije, da se na primer ne čaka na nek zagon že narejene hidroelektrarne tamle v Mokricah zaradi neke ribice in se neki nevladniki pritožujejo že nekaj let in ne more 28 megavatna, ali koliko je nazivne moči, hidroelektrarna iti v pogon, kar je izguba za državo in s tem tudi ni rešena poplavna zadeva do konca. Da se ne more začeti gradnja tretje osi zaradi nenehnega pritoževanja pri Novem mestu, ker po sedmih, osmih letih hočejo spremeniti traso, kar je nedopustno. Trasa se v začetku določa. S tem se je izgubilo preko 40 milijonov evropskih sredstev. Vsa zadeva in pritiski prihajajo iz podzemlja, ki se boji za koristi predvsem v smetarski strukturi in preko nekaterih strank v Državnem zboru hoče ustaviti ministra. Vse se dogaja preko medijev, katere obvladujejo iste strukture. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija, pripravi naj se Jožef Lenart. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala za besedo. Veste, ko govorimo o davkih pa o ministru za okolje in prostor, bo največji davek plačala pod ministrovanjem gospoda Vizjaka v bistvu narava in to je dejstvo, to smo tudi doživeli z vsemi temi zakoni, ki so prihajali preko njega oziroma z njim in tudi preko ministrstva v Državni zbor, saj tudi takrat, ko je dejansko res epsko izgubil referendum in ko so mu res ljudje tudi jasno povedali, da bi moral biti minister za okolje in ne minister proti okolju in da bi moral zavarovati vodo in da bi moral zavarovati tudi našo naravo, je to hladnokrvno preslišal. Dejansko nedolgo zatem ‒ mislim, da je bilo nekje tri mesece oziroma ja, tri mesece zatem − je prišel z Gradbenim zakonom v Državni zbor, kjer nam je spet hotel podtakniti kvazi 37. člen Zakona o vodah, ki je bil malo definiran, malo spremenjen, in ga je pač vključil v Gradbeni zakon pod amandma oziroma z amandmajem v Gradbeni zakon. Tudi takrat, če se prav spomnite oziroma tisti, ki ste bili na odboru, veste, da smo bili vsi zgroženi oziroma tudi presenečeni, kako si lahko nekdo drzne po tako epsko izgubljenem referendumu priti spet v ta državi zbor in dejansko predlagati zakon, ki v resnici poskuša isto, kar je bilo izpodbijano na referendumu. Kar je drugi problem ministra oziroma te vlade v celoti, je, da konstantno želi in poskuša privatizirati, bom rekel, na vseh področjih. In kar je za moje pojme največji problem, je to dejstvo in toliko tukaj ne krivim ministrstva kot krivim ministra samega, da v bistvu jemlje delo z naravo kot delo oziroma kot nek šef, po domače povedano, kot podjetje, s katerim lahko počne oziroma si drzne početi, karkoli si zaželi oziroma zamisli. Da je dejstvo, da lahko to potrdim oziroma podkrepim z nekimi [[…]]Ja, dejstvo je, recimo, primer frackinga v Petišovcih, ko je dejansko on osebno oziroma tudi zelo, kolikor vem, tudi lobiral oziroma tudi vztrajal na tem, da se ta fracking začne oziroma da se zadeva, bom rekel, zažene. Ni pa hotel poslušati lokalnega okolja oziroma pač ljudi iz lokalnega okolja, ki so bili, pa so še zmeraj proti temu frackingu v Petišovcih, saj ne samo da slabo vpliva na okolje, ogromno škode naredi tudi zdravju ljudi, ki živijo tam okrog. Zaradi samega frackinga, ki se potem, če bi se dogajalo oziroma ko se dogaja, pride tudi dostikrat zaradi mulja, ki nastane oziroma tudi ostalih strupenih snovi, ki se vbrizgavajo v zemljo oziroma pač v skrilovec oziroma peščenjak, pardon, potem pronica počasi v to podtalnico, kar se potem izraža spet v slabi kvaliteti vode. In glede na to, da je prej minister tako vehementno razlagal, kako se bori za kvalitetno pitno vodo, za čisto vodo, v resnici vam lahko dokažem, da je s frackingom v resnici dokazal, da se ne bori za čisto oziroma kvalitetno pitno vodo. Potem, kar je tudi v Sloveniji, bom rekel, kar travma ostala iz prejšnje Cerarjeve vlade, je ta Magna v Hočah, ki je v resnici res dobesedno ranila to naravno okolje pod Pohorjem oziroma pod temi pohorskimi griči oziroma hribi in predvsem, kar je spet pomembno, ta tovarna Magna Hoče ima zelo velik vpliv na podtalno vodo oziroma na kvaliteto vode v tem bazenu Dravskega polja oziroma v tem dravskem bazenu glede zajetja vode. Želel bi si, da bi bil minister tu, da bi mi lahko odgovoril, glede na to, da se je prej hvalil oziroma tudi diskreditiral gospoda Petana, ampak se ne mislim na nobeno stran postavljati. Ampak zanima me pa vseeno, če je dejansko takrat, ko je prišlo do tega pogovora – ker očitno je prišlo, ker tega ni zanikal –, če je poskušal preprečiti ta prevzem Term Čatež s strani Petana. Pa očitno, ne vem, ali tega ni hotel narediti ali pa ni želel storiti. Kakorkoli že. Tu mene osebno zelo zanima, če je minister, glede na to, da je vedel, da je ta zadeva nezakonita ‒ ta prevzem Term Čatež s strani gospoda Petana ‒, ali je to potem tudi naprej prijavil, tako kot bi moral kot minister, kot dejansko javna oseba oziroma tudi kot funkcionar. Odgovora, kolikor vem, vsaj danes v Državnem zboru na tej njegovi interpelaciji ne samo da nisem slišal, ampak se je konstantno izogibal ne samo odgovoru, ampak je dejansko konstanto spraševal drugo stran. To je pač res modus operandi te vlade in tudi vseh ministrov, ki konstantno, ko pridejo v Državni zbor, namesto da bi odgovarjali, sprašujejo. In namesto da bi delali, dejansko govorijo o nekih preteklih zadevah, ki so že bile davno rešene oziroma ki sedaj niso rešene. Upam, da bo prišel gospod minister nazaj, da mi bo odgovoril na to vprašanje, če je naznanil kaznivo dejanje glede na to, da je bil seznanjen s tem, da je govoril z gospodom Petanom. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, ne vem. Boste ga pač poiskali, saj je pa vaš kolega. In želim odgovor, ali je naznanil kaznivo dejanje glede na to, da je vedel, da je prišlo do nekega nezakonitega delovanja oziroma da je vedel, da gre v bistvu za nezakoniti prevzem teh Term Čatež. In želim od njega osebno izvedeti, ali je to kaznivo dejanje naznanil, komu je naznanil, kdaj je naznanil in zakaj ni, če ni. Ker potem je tudi on v prekršku. To je pač dejstvo. To sprenevedanje, da on nekaj ni vedel, pa da je vedel, pa mogoče, da misli, da ve, pa blablabla; glejte, on je bil takrat in tudi sedaj je spet funkcionar, ki se mora zavedati svojih dolžnosti. Če jih pa ne pozna, bi pa moral takoj odstopiti. In očitno jih ne pozna in zato bi moral tudi zaradi tega odstopiti. Dejstvo je, da res nimamo sreče s to 14. vlado, kjer dejansko imamo ministre, ki so zmeraj proti, namesto v smislu, da bi bili za. Se pravi, imamo ministra proti okolju, imamo potem predsednika Vlade, ki je v bistvu proti državi in državljanom, imamo potem spet ministra za kulturo, ki je proti kulturi. Mislim, zelo zmedeno in dvojno in farizejsko, kakorkoli želite. In tudi kakorkoli, vem, da da bo spet NSi malo razočaran oziroma bo spet poskušal zadevo spinati oziroma vrniti žogico na drugo stran, ampak jasnih odgovorov, tako kot od te vlade, ne dobimo od nobenega iz te koalicijske strani. Žal. In ko poskušate nas obtoževati za to ali ono, dejstvo je, da ste vi bili, sploh stranka SDS, v prejšnjih mandatih, pa še zmeraj ste, dejansko svetovnih prvaki v naznanjanju oziroma pri referendumskih vprašanjih oziroma pri samih referendumskih volitev oziroma pač teh stvari. Tako ne vem. Res je nerazumljivo, ker ne samo da moti mene, ampak vam velikokrat oziroma večinoma govorim stvari, ki mi jih ljudje napišejo, povejo, se potožijo. Ker tudi razumem svoj položaj tukaj v Državnem zboru, da sem predstavnik ljudstva, se pravi eden izmed njih. In dejansko toliko slabega, in to pač je treba priznati, toliko slabega, kot je naredila ta vlada, ni naredil noben v prejšnjih 30 letih zgodovine Slovenije. Sprijaznite se s tem. Tako je. In celo vaši volivci to pravijo − to je pa spet druga zgodba − dejansko potem moram vaše volivce oziroma celo člane včasih miriti oziroma jih poskušati v neke tirnice spraviti nazaj, ker že oni obupujejo nad vami. Zato je prav, da ta vlada, ne samo da takoj odstopi, v bistvu bi že morala davno odstopiti. Isto kot minister. Se pravi, čim prej, tem boljše, ker v resnici v Sloveniji ne samo da si ne zaslužimo takšnega načina vladanja, dejansko predolgo smo garali oziroma tudi delali na tem, da smo si priborili neke vrste, bom rekel, kar solidno demokracijo, ki je bila na dobri poti do suverene demokracije. Ne pa to, kar vi počnete. Vi nas želite dejansko potegniti nazaj v temačni srednji vek. Radi bi teptali človekove pravice, kar že delate. In to je dejstvo. Vi teptate človekove pravice na vseh področjih, kjer je mogoče. Pišete odloke, ki dejansko so protiustavni. Poglejte, Ustavno sodišče vam vsak dan ponudi odgovor oziroma zrcalo na ta vaša pisanja, zakonita ali nezakonita, kakorkoli želite. Kot rečeno, prav bi bilo, ne samo da danes minister odstopi, ampak vlada bi morala v celoti odstopiti. To, kar pa počne NSi, ker tudi vem, da znajo biti zelo strupeni v izjavah do nas; ej, tudi je treba razumeti, to je del politike, da govorimo, da razpravljamo, da smo lahko tudi argumentirano strokovni in trši v nekih debatah. Ampak glede na to, pa ne samo ko se dostikrat uporablja ta že kar malo, ja, zguljena fraza – krščanski demokrati pa to. Ampak v osnovi je človek prvo človek. Se pravi, je človeško bitje. In kot človeško bitje bi bilo prav, da ne samo da dela dobro, ampak v bistvu bi moral delati samo dobro. In ne razumem, ker glede na to, da bi vaši nauki morali biti še za intenco oziroma še za stopnjo višji od vseh ostalih – glede na to, da varujete, ne samo, da verjamete –, sem dostikrat nad vami zgrožen. Pa veste, zakaj sem zgrožen nad vami. Kot rečeno, prav bi bilo, da se danes ta zadeva, ta agonija konča tukaj v Državnem zboru, ker enostavno ne samo da nima smisla, ampak dejansko vi uničujete življenja ljudi. Dajte si že enkrat dopovedati! To nima nobene zveze z vašo politiko, ki je takšna, kot je, ki je ideologija takšna, kot je, ampak vi ste šli preko vseh meja, preko vsega ste šli in enostavno se boste morali tudi znati ali pa nekdo vas bo moral ustaviti, ker to tako ne gre. [[nemir v dvorani]] To je to. Hvala.
Hvala lepa. Prosim? Postopkovno? Izvolite, postopkovno Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Res je že pozna ura, spoštovani predsedujoči, 14 ur traja današnja interpelacija in jaz imam res postopkovni predlog. Morda bi bilo prav, da se vendarle opozori vse razpravljalce, kar nekaj jih je bilo danes, takoj ko minister za trenutek zapusti dvorano, je deležen napada; češ, kje je in naj se vrne in da upajo, da bo govoril. 14 ur, spoštovani, je ves čas z nami. Upam, da ta državni zbor premore vsaj še kanček človečnosti. Prej je bila ves čas dvorana praktično prazna. Prazna je bila dvorana. Par poslancev je bilo notri, jaz ne govorim o tem, kje so bili, kaj so počeli, vsi lahko delajo iz svojih pisarn in tako naprej. Ampak vendarle, ko imamo pa tukaj ministra, pa smo vendarle lahko toliko človečni, spoštovani, da mu pustimo, da opravi vsaj osnovne biološke potrebe. Ker to gre pa že nekoliko predaleč. Za par minut zapusti dvorano in takoj je deležen napada, kje je. Res bi bila vesela in bi prosila v bran osebi, človeka, o ljudeh govorimo, o človeku govorimo, da se vendarle zaščiti tudi ministra na ta način. Hvala.
Hvala lepa za postopkovni predlog. Kar nekajkrat sem danes opozoril, da bodimo strpni, da spoštujemo etični kodeks, da govorimo o vsebini, ki je na dnevnem redu, vendar, žal, tak je naš odnos in to so odnos vsakega posameznika izmed nas. Tudi s takimi dejanji se kaže, kakšni smo. Besedo ima Jožef Lenart, pripravi naj se Nataša Sukič. [[nemir v dvorani]]
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Dolga interpelacija o delu in odgovornosti ministra za okolje in prostor mag. Andreja Vizjaka teče. Seveda spoštujem pravico opozicije za interpelacijo in tudi njeno željo za rušenje te vlade, tako to pač gre. V prvi vrsti se mu očita, da je izgubil referendum o vodah oziroma referendum o Zakonu o vodah, v nadaljevanju potem vmešavanje njega in države v gospodarstvo, kar je nekako iz prejšnje njegove funkcije [[…]] [[nemir v dvorani]]
Se opravičujem, gospod poslanec. Spoštovani kolegice in kolegi, prosim, spoštujemo sogovornika in poslušajmo ga. Izvolite.
Hvala lepa. Neprimerno obnašanje in tajno posneta izjava izpred najmanj, smo rekli, 14 let, medtem ko je seveda skrito snemanje pač kaznivo tudi in za vse ostale običajne prebivalce nekako kaznivo; ministra pa se seveda sme s takšno zadevo interpelirati, mu jo očitati in vzeti vso navlako iz zadnjih 50 let, zato da se ga pač nekako očrni. Tako tudi to oškodovanje narave kot tako po, ne vem, naravovarstveni plati, pa tudi tisti nakupi njegovih delnic, ki jih je zaslužil, dejansko, za ta nakup s svojim trdim delom, nekako so bolj kot ne privlečeni za lase. Med drugim potem imamo še navedene štiri točke: nezakonito in netransparentno delovanje, neposredno odgovornost ministrstva – sem že rekel. Se pravi, veliko je o tem Zakonu o vodah govora, ampak če rečem, imamo različna mnenja, seveda vsi verjamemo, da moramo zaščititi pitno vodo, ampak na račun Zakona o vodah imamo pa res neko različno mnenje. In sicer nekateri mislijo pač, da se nič o vodah ne sme brez nevladnikov, zaščitnikov za vsako ceno in seveda ne glede na to in na poplavljanje in na uničene hiše ljudi ob poplavljanju rek in tako naprej. Ne sme se urejati struge rek, na primer reke Drave; ne sme ogroziti gnezdišč čigre in belorepega jastreba in tako naprej, Drava pa naj kar grmi takrat, ko pride do malo večjega deževja, uničuje naše domove, da se ljudje dejansko iz teh hiš morajo začasno izseliti in tako naprej; kmetje izgubljajo pridelke in denar za preživetje; ne sme se zgraditi ceste, na primer obvoznice Ptuj–Ormož, zaradi treh ribic, sto žab in ne vem koliko paglavcev in nekaj ptičev. To so pač stvari, ki bom rekel, da [[…]]Res spoštujem naravo, ampak tako nekako med tem varstvom narave in pa med razvojem je potrebno najti neko ravnovesje, neko sredino, neko sožitje in verjamem, da minister Vizjak prav to zna in ima nekako realne poglede in je tudi zmeren v svojem delu, ne pa ekstremen. Tako verjamem, da ga v skrajnosti ne boste prepričali. Res pa je, da je to minister za okolje in ne nevladnik, on ni ptičar, ampak spoštuje pa naravo. Odkar poznam ministra Vizjaka, moram reči, da ves čas spremljam njegovo strokovnost, bolj sem ga spoznal takrat, ko je tukaj v Državnem zboru imel hearing, dejansko smo mu prisluhnili in mislim, da večina tistih odborovcev, če tako rečem, je bilo z njegovo strokovnostjo zadovoljnih. Tudi verjamem, da zna prisluhniti težavam ljudi in tega mu ne priznavamo samo v koaliciji, ampak mu priznavajo tudi župani, ki so drugih političnih opcij, zaradi tega, ker je v veliko občin prišel na obisk in pristopil k reševanju problemov. Tako se spomnim, kako je znal prisluhniti na Ptuju, ko je prišel na obisk k naši županji, in dejansko iz tistih svojih prejšnjih županskih izkušenj je tudi svetoval, kako naprej. Na osnovi teh nekaterih dokumentov, ki jih je potem pognal, so se potem tudi na Ptuju zgodile nekatere investicije, nekatere infrastrukturne gradnje so stekle, ki so bile dolgotrajno zaustavljene zaradi nekih papirnih ovir. Potem sem se tudi spomnil teh sestankov in nekako dejansko opazil to, da minister ima kot bivši župan neko širino, razgledanost, bom rekel, široko znanje. Vsi nimajo takšne širine. To je potrebno pač spoštovati. Tako smo dejansko na neka priporočila tako županov, poslancev, širše lokalne skupnosti se mi tudi nekako dotikali teh perečih problemov. In potem je prišlo do tega, da se je več namenilo za zagotovitve poplavne varnosti. Jaz pač omenim, na primer, območje ptujske Drave oziroma na območju Ptuja–Drave in potem imamo tudi Dravinjo s Polskavo, se pravi tistega dela Drave. Potem se je lansiralo v času tega ministra, od njegovega nastopa funkcije, več kot 50 investicijskih projektov za vodooskrbo – vrednosti so 400 milijonov in več. Potem vlaganja v kanalizacijske vode, primarni vodi, zagotavljanje, sem že rekel, poplavne varnosti. Tukaj še na brzino oskrba pitne vode v porečju Drave, ormoško območje, potem odvajanje, čiščenje Drave – Občina Ptuj, vse to so stvari, ki so dejansko zelo dobro tekle. Povečala so se sredstva za urejanje vodotokov in tudi če bi Zakon o vodah uspel, bi se še bolj povečala sredstva za urejanje vodotokov, več bi se namenilo in tudi bi se bolj zaščitilo premoženje ljudi ob vodotokih. Tako bom rekel, da se mu je dejansko v opoziciji pač pripravilo tudi nekaj polen pod noge, nekaj tudi ste si pomagali s svojimi nevladniki. In seveda, tudi nima minister na svoji strani medijev – nobene milosti, kaj šele podpore. Tako da mu čestitamo za opravljeno delo. V teku je veliko investicij, v teku je veliko tudi stvari, ki so vezane na zaščito pred plazovi in tako naprej. Tako se po Sloveniji gradijo pospešeno stanovanja, v naslednjih letih se bodo še. Nekako so se določala tudi pravila za neprofitne najemnine z zakonom. Če se dotaknem še teh delnic Petrola. Ne morem razumeti dejansko, kaj se mu očita. Zloraba informacije. Ne vem, čisto vsak je lahko kupil te delnice, če pač je kaj prihranil. In če nekdo ima dober – kaj že – nos za naložbe; to, če nekdo dejansko ne upa tvegati, je tudi to vse jasno, samo ni pa treba biti fovšije pa zavisti, če nekdo pač nekaj ustvari s svojim trdim delom. Tako resnično mislim, da imamo ministra, takšnega kot je, bolj odprt karakter, in seveda zato včasih tudi, po domače rečeno, useka, se reče, da pač pove brez dlake na jeziku. Seveda mu želim vse dobro in veliko uspeha. Mogoče bi bilo tudi v redu, če bi bili nekateri poslanci izmed nas tukaj malo manj zagrenjeni, nenadoma pa tudi včasih napadalni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič. Pripravi naj se Bojan Podkrajšek. Izvolite.
Aja, zdaj imam kot poslanka to besedo ali kaj? [[smeh]] Zato ker sem se jaz malo pripravila na [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Ja. No, kakorkoli. Glejte, danes smo slišali marsikaj. Pa malo spregovorimo mogoče o standardih v politiki, etičnih merilih pa o izgubljenem kompasu v tej naši politiki. Namreč to, čemur smo priča, to sprenevedanje okrog tega; to, da se koalicija danes obeša na to, da so bili prisluhi nezakoniti. Ne zanima vas pa vsebina teh prisluhov, spoštovane in spoštovani. To, če so bili nezakoniti, je stvar sodišča Republike Slovenije, ne Državnega zbora Republike Slovenije, kar pa se vsebine tiče, pa je stvar Državnega zbora Republike Slovenije, da se razumemo, in zato imamo danes interpelacijo. Ampak ta interpelacija danes res postaja groteska, dobesedno. Namreč, videti je, kot da pravzaprav interpeliramo gospoda Petana pa celo Državni zbor, ki sprejema škodljive zakone, ki jih seveda podpisuje in producira ‒ torej, podpisuje minister in producira njegovo ministrstvo. To je en vidik te zgodbe. Drugi vidik, spoštovani minister, pa je 680 tisoč ljudi, ki so za vas dovolj glupi, da so glasovali proti vašemu zakonu, ampak ta zakon, ta referendum je točka preloma. Vi ste nesposobni, če niste uspeli ljudi prepričati, da je ta zakon v redu; torej bi tudi, zaradi tega [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Bojan Podkrajšek.
Hvala, spoštovani predsedujoči, za dano besedo. [[nemir v dvorani]] Kolegice in kolegi, malo posluha. Eni smo bili večji del dneva v tej dvorani pa če želite dve minuti, potem sta menda minister, predlagatelji pa da to končamo. Če bomo pa eden čez drugega govorili, potem težko nadaljujemo. Spoštovani minister, državna sekretarka, kolegice in kolegi, to interpelacijo smo začeli v petek, končujemo jo pa v soboto. Jaz bi mogoče začel tam, ko sem pri stališču Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke končal, da minister ima delovne roke, da ima znanje, da ima izkušnje, predvsem pa, da je strokovnjak na področju, za katerega opravlja delo, to je Ministrstvo za okolje in prostor. Minister, glede na to, da prihajate iz naše stranke, Slovenske demokratske stranke, vam moram ob zaključku povedati, da smo ponosni na vas. Skozi ves dan ste svoje strokovno delo predstavili vsem poslankam in poslancem, predvsem pa tistim, ki so skozi ves dan to sejo spremljali. Ko smo v petek zjutraj ob 10-ih začeli to interpelacijo, vem, da je bil glavni predlagatelj, to je naš poslanski kolega Rudi Medved, bivši minister iz prejšnje vlade, malo v zadregi. Predvsem se je to čutilo v njegovi predstavitvi, kajti bil je minister, je tudi človek, ki je v življenju že mogel kaj početi; skratka, na drugi strani je pa imel ministra, ki dela strokovno, predvsem pa želi spremeniti stvari na bolje, predvsem na področju okolja v Republiki Sloveniji. Skratka, jaz bi se vsem zahvalil, tudi tistim, ki ste mogoče v svojih razpravah zašli, želeli ministru mogoče kaj nečednega povedati, česa ni vse delal. Predvsem pa me tudi veseli, ko smo se danes kdaj srečali na hodniku, nihče ni imel nič povedati čez ministra, mag. Andreja Vizjaka, ministra za okolje in prostor. Skratka, minister, želim vam v imenu naše poslanske skupine, da to delo naprej opravljate strokovno, predvsem pa, da ga opravljate s svojimi sodelavci v dobrobit Slovenije pa v dobrobit tistih, ki živijo v naši domovini. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobijo besedo še minister ter predstavniki predlagatelja interpelacije. Besedo ima minister za okolje in prostor mag. Andrej Vizjak.
Spoštovane poslanke in poslanci! V politiki sem profesionalno od leta 2000. Bil sem državni sekretar, trikrat minister, štirikrat poslanec, tudi župan, podžupan, občinski svetnik. Veliko tega sem pravzaprav doživel, vendar se nisem nikoli vključeval v politiko zaradi denarja ali zaradi osebnih koristi. V politiko sem šel, ker mi je za stvar, ker sem želel delati za skupne projekte, najprej v lokalnem okolju, nato širše. Tudi marca leta 2020 sem sprejel vabilo predsednika Vlade, da grem v vlado, pa ne zaradi tega, da grem na položaj, kjer se bom kakorkoli finančno okoristil, ampak zato ker sem želel nekaj narediti tudi na področju okolja in prostora, kjer je veliko tega še za postoriti. Osebno me žalijo očitki, da gre tu za denar, za kapital in za ne vem kaj še vse. V prejšnji službi sem, ki sem jo pustil in sem šel v parlament ‒ mimogrede, odstopil sem tudi s številnih drugih funkcij, nadzornika in podobno ‒ najmanj na polovici osebnih prejemkov, kot sem bil pred tem. Mene ne vodi denar pri mojem delu; vodi me ciljna naravnanost, projektna naravnanost, želim zadeve urediti. Tudi takrat, leta 2007, ko so nastali sporni prisluhi, kasneje tudi montaže tez prisluhov, sem želel nekaj narediti, nekaj koristnega narediti za občino Brežice, kjer so Terme Čatež, za državo, da imamo še eno podjetje, ki prosperira, in želel preprečiti svojemu relativno znanemu sosedu, ki je vsem Brežičanom znan po svojih rabotah; pravzaprav ne vem, če ima sploh kakšnega prijatelja kje, ne vem, če ni koga oziroma če je koga izpustil, da ga ni prevaral v svojem življenju. Želel sem torej preprečiti en škodljiv prevzem, oškodovanje davkoplačevalcev − ni mi uspelo. To sem že takrat jasno oznanjal kot kriminalno in nesprejemljivo dejanje, ki je danes dokazano stalo davkoplačevalce bistveno več kot 100 milijonov evrov. Meni se očitajo besede, njemu se ne očitajo dejanja. Odprl bi še rad eno temo − kaj šteje: dejanja ali besede? Kaj ima večjo težo, ali puhlice nekaterih najbolj popularnih politikov v tej državi ali dejanja v dobrobit te države? Prizadevanja ljudi, iskrena želja, verjamem, da vodi večino izmed vas. Tako v opoziciji kot v koaliciji vas vodijo želje iskreno prizadevanje za dobrobit te države. Žal je nivo očitkov, nivo razprave in globina bolečine, ki jo nekateri doživljamo ob teh očitkih, bistveno drugačna kot pred 20 leti, ko sem šel v politiko. Menim, da je to slabo za prihodnost Državnega zbora in za odločitve kompetentnih, poštenih, prizadevnih naših državljanov, da se bodo odločali, ali iti na kandidatne liste. Namreč, toliko gnoja, toliko pravzaprav iskreno nekorektnih obtožb, ki sem jih jaz prenesel v teh zadnjih treh mesecih od tistega famoznega 18. oktobra, ko se pojavi ta 14 let stara mrhovina, kot je dobro opisal poslanec Polnar, ne bi privoščil nikomur. Verjamem, da je samo še eden, ki je to doživel v svojem življenju, in to je moj predsednik vlade Janez Janša, ki je doživel še desetkrat toliko, bi rekel, podtikanj in mrhovine v svojem življenju. Vendar vztraja. Jaz sem seveda tudi res sprva pomislil, kaj mi je tega treba. Zakaj? 19. oktobra, dan po tem razkritju, bi enostavno lahko, tako kot vaš poslanski kolega Marjan Šarec, vrgel puško v koruzo, se poslovil od funkcije in šel v udobno mesto nazaj v službo. Ne! Vztrajam, zato ker želim nekatere projekte dokončati, nekatere sem tudi z vašo pomočjo. To sta tako Gradbeni zakon kot Zakon o urejanju prostora, ki ste ga − mimogrede − prejšnji teden potrdili v tem državnem zboru. Čaka naš še en zelo pomemben projekt, in tu upam, poslanci, na vašo polno pomoč in podporo pri tem, to je Zakon o varstvu okolja, ki bo uredil nekatere neurejene stvari v tej državi, zlasti na področju odpadkov. Torej, kakorkoli se bost že odločili pri tem, verjemite mi pa eno stvar, da me nikoli v življenju niso vodili osebni interesi, ko sem deloval v politiki, temveč dobrobit te države ali lokalne skupnosti, v kateri funkciji sem pač deloval. Tudi takrat pri teh prisluhih, tudi danes in tudi vedno. Še posebej tudi pri Zakonu o vodah, za katerega sem iskreno verjel, da je dober in koristen, in verjamem še danes, ker je bil pač zlorabljen za neke druge cilje, in kdorkoli ga analizira danes, vidi, da s tem zakonom ni nič narobe in pravzaprav se zdrava pitna voda ljudem zagotavlja na druge načine. Gospod Horvat je tudi dobro povedal na kakšen način − z gradnjo vodovodnih sistemov vsepovsod po Sloveniji tam, kjer jih nimajo. Na tak način, spoštovani, se krepi kvaliteta življenja v naši državi. Z investicijami in ne s praznimi besedami oziroma očitki. Hvala lepa
Hvala lepa. Besedo ima predstavnica predlagatelja Janja Sluga. Ne. Besedo ima predstavnica predlagatelja Nataša Sukič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane in spoštovani! Minister Vizjak se danes brani, da je žrtev prisluškovalne zarote. Verjetno je bil žrtev zarote tudi pri nakupu delnic družbe Petrol, tik preden je Vlada do konca deregulira ceno za liter bencina: 144-odstotna rast čistega dobička za Petrol v prvem polletju in plus 60 tisoč evrov za Andreja Vizjaka. Medtem pa ljudje izklapljajo radiatorje in peči sredi zime zaradi rastočih cen energentov, elektrike in ogrevanja. Minister se brani, da je v primeru Petan branil javni interes. Kako? Bil je del vlade Janeza Janše, ki je s spremembo zakonodaje takrat tajkune ustvarila. Zdaj, ko je tajkunizacija javnih podjetij skoraj pri koncu, pa se kot minister za okolje do narave obnaša enako, kot se je nekoč do javnih podjetij. Kupčka z javnim dobrim, z našo skupno lastnino, kot je in kot so balinali nekoč z javnimi podjetji. Zakon o vodah je tipičen primer. Minister pravi, da deluje po standardih te vlade. O tem ne dvomimo. Spodkopavanje okoljskih standardov, partikularna, koruptivna, škodljiva, netransparentna in celo nezakonita ravnanja, vse to je tipičen modus operandi te vlade, ki ga perfektno uokvirja izjava ministra Vizjaka »bomo že sodniku strli jajca« iz afere »glupi davki«. Minister in njegova SDS nas že cel dan prepričujeta, da gre za posnetke neformalne narave in za zlepljenko. No, minister za gospodarstvo Andrej Vizjak in tajkun Bojan Petan in ne sosed Andrej in sosed Bojan sta se v uro dolgem pogovoru dogovarjala, kako prevzeti državno podjetje, kako se izogniti plačilu glupih davkov in kako sodnikom streti jajca. Ampak pri aferi »glupi davki« se koaliciji zdi bolj problematična nezakonitost snemanja kot pa ministrovo koruptivno in nezakonito ravnanje. Če se misli Nova Slovenija vzdržati na interpelaciji, je to popolnoma enako, kot če bi ministra Vizjaka podprli. Ampak NSi igra dvojno igro; po eni strani so absolutno soodgovorni za privatno kupčkanje s podjetji v javni lasti, nagovarjanje k utaji davkov in za trtje jajc sodnikom. Ko gre, recimo, za apetite po privatizaciji zdravstva ali militarizacije slovenske družbe, so celo hujši od SDS. Po drugi strani pa se poskušajo prodati za nekakšno civilizirano, sredinsko alternativo Janezu Janši. To ne prepriča nikogar. Matej Tonin očitno misli, da za to, da NSi postane sredinska, ali digitalna, ali zelena, zadostuje, da priložnostno navržejo par tvitov in nekaj malega piarja. Skratka, v Levici bomo seveda odločno glasovali za interpelacijo ministra Vizjaka. Ali bodo pa − bojda sredinski − NSi ponovno pokazali sredinca državljanom in državljanom, pa bomo videli kmalu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja Rudi Medved.
Hvala za besedo, predsednik. Ne, nisem bil v zadregi pri predstavitvi vsebine te interpelacije, nikakor ne. Bi pa moral biti v zadregi minister Andrej Vizjak zdajle pred glasovanjem. Zakaj? V celem dnevu namreč ni odgovoril oziroma ovrgel ničesar iz te interpelacije. Ampak prav ničesar. Očitali ste nam, da so dogodki izpred 14, 15 let sprožilec za to interpelacijo. To seveda ni res. To ni res. Ampak, če ste pa poslušali ministra Vizjaka v zagovoru, je pa naredil res pravo lepljenko petih ali šestih popolnoma enakih zagovorov in velika večina v teh lepljenkah je bila posvečena ravno tem dogodkom izpred 15 let. Torej sam minister Vizjak je želel speljati razpravo na področje, na katerem je očitno bolj doma kot na področju ministrstva za varstvo okolja, na področje gospodarstva. Zapletel se je ponovno, potem ko je bilo že davno razčiščeno, kaj je s tistim famoznim posnetkom, pa je danes ponovno trdil, da sploh ni govoril o plačevanju davkov na tistih posnetkih. Da ni nikoli o tem govoril. Pač pa, da je iz več pogovorov posnetih nekdo zlepil in mu položil v usta tisto o glupih davkih. Glej no! Ravno tisto, vse ostalo je pa avtentično. Vse ostalo je pa avtentično. In potem nek tonski tehnik ugotovi, da gre za lepljenko, ker je slišal v ozadju ptičje petje, namesto žvenketanja kozarcev, čeprav je medij, ki je objavil te posnetke, dal te posnetke tudi v forenzično preiskavo in je tudi javno objavil, da gre za avtentične posnetke. Ampak seveda je to opravil človek, ki je sodno pooblaščen za te stvari. Torej, to izmotavanje zdaj kdaj, kje, kako, če bi bilo res tako, kot pravi minister, se menda ja ne bi predsednik Vlade lotil raziskovanja, kako je s plačevanjem davkov, ker ga je skrbelo, in je ugotovil, da je s plačevanjem davkov pa vse v redu. Tisto, kar je seveda minister danes obrnil okoli, je pa sam način njegovega delovanja takrat v času tajkunizacije, v času tajkunske vojne, s tajkuni, ki jih je ustvarila takratna vlada, in so jo prerasli. In prerastli so seveda tudi ministra Vizjaka, ki je mešetaril v primeru Term Čatež, pa najbrž še v kakšnem drugem, ampak ta je bil pač javno razkrit, mešetaril toliko časa, da ga je tajkun Petan prinesel okoli. In potem je bilo: primite tatu. Prej sta se pa kar dobro dogovarjala za vpliv v Termah Čatež. In minister ne pove, kakšen je bil rezultat, razen, da mu ni uspelo. Rezultat je bil seveda, da je država občepela z lastništvom v Termah Čatež in je danes to lastništvo ničvredno. Mi smo z interpelacijo, predlagatelji, želeli pokazati na način delovanja takratne vlade, ki se prenaša v način delovanja vsakokratne vlade, ki jo vodi Janez Janša in v kateri je vsakokrat tudi minister Vizjak. To je bil namen interpelacije. Bistvo pa je bilo nekje drugje, ampak temu se je pa seveda minister ves čas zelo spretno izogibal, da le ne bi nanesla beseda na to. Na primer, na odnos do nevladnih organizacij. Tam je bil tiho. Na vse očitke v zvezi s tem, sploh pa je že v prvem protikoronskem paketu, ki naj bi bil paket za boj proti epidemiji, izgnal okoljske nevladne organizacije iz vseh postopkov. Pa je bil to paket proti epidemiji. In tako se seveda ta izgon nevladnih organizacij kar ponavlja, kar ponavlja, podaljšuje. Zdaj bo s tem protikoronskim paketom deset menda podaljšan še za pol leta. To je ta ministrov odnos do nevladnih organizacij. Kar zadeva pa referendum o Zakonu o vodah, se ga je pa dotaknil zgolj v toliko, da je vnovič, vnovič obtožil vse tiste, ki so glasovali proti zakonu, blizu 700 tisoč ljudi je glasovalo proti temu zakonu, da sploh niso vedeli, o čem glasujejo. Da so bili zavedeni, zmanipulirani, da je zakon v osnovi izjemno dobronameren, ljudje pa pač niso razumeli. Kdo lahko zmanipulira in zavede 700 tisoč ljudi, vas vprašam. Kdo? Kdo? In niti podpore praktično v lastni stranki ni imel takrat, ko je ta referendumska kampanja tekla. Ljudje so jasno povedali, da ne bodo dopustili pozidave vodovarstvenih območij in obal. Jasno so povedali. V LMŠ trdimo isto, da ne bomo dopustili pozidave. In minister danes seveda ni znal ali pa ni hotel natančno povedati smisla te njegove zakonske novele. Ni hotel. In zakaj so ljudje glasovali proti temu zakonu? Zaradi politike. Zaradi politizacije, ki jo izvaja ta oblast na vseh področjih, ki si podreja vse sisteme, in seveda, kdo bi verjel, da bodo na koncu tiste varovalke, ki so bile vgrajene v ta zakon, tudi v resnici delovale, ker bi v vsakem primeru popustile pod vladajočo politiko. To so ljudje vedeli, zato so glasovali proti. Ampak o teh stvareh seveda danes ministru ni bila volja govoriti. On je pač vztrajno ponavljal ta svoj epsko herojski boj proti tajkunom, boj za ohranitev državnega interesa v tistih časih, ko so divjale tajkunske vojne. V resnici pa je pravzaprav samo pokazal, na kakšen način je deloval takrat, na kakšen način deluje danes. Ker vzorec se je pa dobro prenesel. Ta afera, ta Vizjakova afera, da je ne poimenujem spet glupi davki, nam je vsem skupaj pokazala, kako so se akterji prve vaše vlade v boju oziroma pod krinko boja proti tajkunom zelo dobro navzeli tajkunskih metod delovanja in vladanja. Danes pa smo priče seveda izraziti tajkunizaciji oblasti. Če so takrat ali pa če tudi še danes gospodarski tajkuni izčrpavajo podjetja, potem politični tajkuni izčrpavate državo. Minister tudi danes ni prepoznal pomena javnega interesa. Skozi ves čas se mešata zasebni in javni interes. Nenazadnje mu tudi zloraba notranjih informacij pri nakupu delnic državnih podjetij ne dela kakšnih hudih težav. Prav je torej, da seveda ministru danes izglasujemo nezaupnico. Če bi sodili po razpravi skozi ves dan, bi bila ta nezaupnica na dlani, seveda pa bo glasovanje morda pokazalo tudi drugače.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Predlagatelji interpelacije predlagajo zboru, da po opravljeni razpravi sprejme naslednji sklep: Državni zbor Republike Slovenije na podlagi vložene interpelacije izreka nezaupnico ministru za okolje in prostor mag. Andreju Vizjaku in ga razreši s funkcije. S tem mu preneha funkcija ministra. V skladu z drugim odstavkom 118. člena Ustave Republike Slovenije bo nezaupnica ministru izrečena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasujemo. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 29. [[Za je glasovalo 43.]] [[proti 29.]] Glede na izid glasovanja ugotavljam, da ministru za okolje in prostor nezaupnica ni bila izglasovana. [[aplavz]] . S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 28. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali v ponedeljek, 20. 12. ob 9. uri. (SEJA JE BILA PREKINJENA 18. DECEMBRA 2021 OB 00.27.)