Pričenjam nadaljevanje 12. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Josip Bajc do 16.00 ure, Bogdan Barovič, Samo Bevk, magister Milan M. Cvikl, Drago Koren, Dimitrij Kovačič, doktor Mitja Slavinec od 17.00 ure dalje in magister Franc Žnidaršič. Preden začnemo točko 1.a. dnevnega reda, naj vas obvestim, da smo ravno prejle na neformalnem sestanku predsednika in podpredsednikov ugotovili seveda, da sta tako točka 1.a in točka b tesno povezani. Gre za predlog odloka o razpisu referenduma in določitve referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij in potem točko 1.b za predlog sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja. Če bi nadaljevali s sejo tako, kot je predvideno, bi lahko prišli v situacijo, da bi bili na primer pri odloku določeni sklepi sprejeti, potem pa tudi pri sklepu določeni amandmaji, pardon, amandmaji, ki bi seveda negirali odlok. Zaradi tega smo sprejeli sklep, da bomo zdaj na sestanku vodij poslanskih skupin v sobi 217 poskušali sprejeti sklep, da se o odloku glasuje takoj po končani razpravi, kajti tako bo situacija pred začetkom razprave o sklepu bistveno bolj jasna. Zato zdaj sejo prekinjam do 10.20 ure in prosim vse vodje poslanskih skupin, da se takoj oglasijo v sobi 217. Hvala lepa. Torej 10.20 nadaljujemo.
Spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Preden preidemo na točko 1A DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O RAZPISU REFERENDUMA IN DOLOČITVI REFERENDUMSKIH OBMOČIJ ZA USTANOVITEV OBČIN TER ZA DOLOČITEV OZIROMA SPREMEMBO NJIHOVIH OBMOČIJ, naj vas obvestim o sklepu s posvetovanja vodij poslanskih skupin. Zaradi lažje izvedbe postopka razprave in glasovanja o dveh aktih, o katerih sem govoril prej, torej o odloku in sklepu, smo se dogovorili, da bomo najprej opravili razpravo o odloku, o vseh amandmajih, potem bomo pa pol ure po končani razpravi oziroma najkasneje ob 16.00 uri glasovali o odloku in amandmajih. Tako bomo imeli pred začetkom razprave o sklepu in amandmajih k sklepu čisto situacijo, da bomo vedeli, o čem lahko glasujemo oziroma kateri amandmaji bodo tudi avtomatično brezpredmetni glede na odlok. Torej, ponavljam, začenjamo z razpravo o odloku in amandmajih. Ko bomo to razpravo zaključili, bo čez pol ure glasovanje oziroma najkasneje ob 16.00 uri. Hvala lepa za razumevanje. Zdaj pa formalno začenjamo s predlogom odloka, ki ga je v obravnavo zboru predložil odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Besedo dajem predsedniku odbora Pavlu Ruparju za dodatno obrazložitev predloga.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod minister in predstavniki vlade, kolegice in kolegi, lep pozdrav! Najprej mi dovolite nekaj besed o dosedanjem poteku postopka ustanavljanja občin oziroma spreminjanja njihovih območij. Državni zbor je na junijski seji sprejel spremembe in dopolnitve zakona o lokalni samoupravi, ki je stopil v veljavo 13. avgusta letos. Z uveljavitvijo novele zakona je prenehal veljati zakon o postopku za ustanovitev občin ter za določitev njihovih območij iz leta 1996. Po noveli zakona se postopek v državnem zboru začne, ko z ustavo določeni predlagatelji zakona ali občinski svet vloži predlog za spremembo območja občin oziroma za ustanovitev nove občine. Kljub temu da sam postopek formalno ni vezan na roke, je služba vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in regionalno politiko na svoji spletni strani 7.9.2005 objavila obvestilo vsem županjam in županom o spremembah zakona o lokalni samoupravi glede določb o spremembah območij občin in ustanavljanju novih občin. V njem jih med drugim obvešča, da so bile zadnje redne lokalne volitve izvedene 10. novembra 2002, prvi rok za razpis naslednjih lokalnih volitev pa je 25.6.2006. To pomeni, da mora biti postopek za spremembo območij oziroma za ustanovitev novih občin zaključen, kot to določa zakon, tri mesece pred prvim možnim rokom za razpis rednih lokalnih volitev, to je najkasneje do 25. marca 2006. Hkrati je služba vlada dala tudi podrobnejša navodila glede instruktivnih rokov, za vlaganje predlogov v državni zbor, to je rokov, ki predlagateljem zagotavljajo, da bo postopek po parlamentarni in vladni proceduri končan v skladu z zakonom. S tem bo novoustanovljenim občinam omogočena izvedba rednih lokalnih volitev v občinske svete v letu 2006. Za vse ostale predloge, ki jih bodo predlagatelji še vlagali v državni zbor, pa bo postopek izpeljan kasneje in bo novoustanovljena občina lahko izvedla lokalne volitve in se konstituirala šele ob naslednjih rednih lokalnih volitvah, to je v letu 2010. Državni zbor je jeseni letos tako začel postopek za spremembo območja občin oziroma za ustanovitev nove občine na podlagi 14. člena zakona o lokalni samoupravi na predloge, ki so jih vložili z ustavo in zakonom določeni predlagatelji po sprejetju novele zakona. Državni zbor je tako v roku dobrih dveh mesecev prejel 33 predlogov za ustanovitev novih občin, dva predloga za spremembo območij občin in 9 predlogov za spremembo statusa, je občin. Predlogi, katerih predlagatelji so bili občinski sveti v postopku poslal v mnenje občinskim svetom oziroma mestnim svetom. V začetku novembra letos pa je nato vse predloge skupaj s prejetimi mnenji poslal vladi Republike Slovenije. Predloge so nekateri predlagatelji še dopolnjevali, vendar je vlada do svoje 50. seje, ki jo je imela 24. novembra 2005, uspela podati mnenje k vsem do takrat vloženim predlogom v državni zbor. Mnenje o predlogih za ustanovitev občin, za določitev novih območij, za spremembo območij občin ter spremembo statusa občin je poslala v obravnavo državnemu zboru. Glede na to, da so predlagatelji tudi v času po navedeni seji vlade še dopolnjevali predloge, je vlada Republike Slovenije na 90. dopisni seji obravnavala še predlog za razdelitev sedanje občine Dobrova - Polhov Gradec na dve občini in ugotovila, da predlog izpolnjuje pogoje po zakonu o lokalni samoupravi. Vlada je nato ponovno obravnavala dopolnitev predloga za ustanovitev novih občin na 52. redni seji in je ugotovila, da tudi predlog za ustanovitev občine Bizeljsko izpolnjuje zakone po zakonu o lokalni samoupravi. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je v nadaljevanju 7. seje dne 7.12. kot matično delovno telo obravnaval mnenje vlade Republike Slovenije o predlogih za ustanovitev občin, za določitev njihovih območij, za spremembo območij občin ter spremembo statusa občin. Na podlagi mnenja vlade je bilo na seji odbora pripravljeno delovno gradivo k predlogu odloka o razpisu referenduma in določitve referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij, v katerem so bili vključeni vsi predlogi, za katere je vlada v mnenju ocenila, da izpolnjujejo zakonske pogoje za spremembo območja občin oziroma za ustanovitev nove občine. Na podlagi mnenja vlade je bil kot delovno gradivo pripravljen tudi predlog sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja izpolnjujejo pogoje za ustanovitev občine, za spremembo njenega območja ter za spremembo statusa občin. Odbor je opravil splošno razpravo o mnenju vlade, predlogu odloka in predlogu sklepa ter o predlogih zakonsko določenih predlagateljev za ustanovitev občin, za določitev njihovih območij in za spremembo območij občin. Nekateri so v razpravi kritično ocenili pogoje, ki jih je določila zadnja novela zakona o lokalni samoupravi, zlasti pogoj dva tisočih prebivalcev kot spodnjo mejo števila prebivalcev v primerih, ko območje, na katerih se želi ustanoviti nova občina, izpolnjuje še druge pogoje po zakonu. Po tej noveli je namreč po mnenju nekaterih omogočeno neprestano ustanavljanje novih občin. Po mnenju nekaterih je vlada v posameznih primerih ugotavljala, ali območje, na katerem naj bi se ustanovile nove občine, izpolnjuje zakonske pogoje, odločila arbitrarno. Ocenili so, da skoraj v vseh primerih njene ugotovitve, da posamezni predlog izpolnjuje zakonsko določene pogoje, temeljijo na izpolnjevanju izjemnih pogojev v primeru, ko imajo območja manj kot 2.000 prebivalcev. Nekateri so se v razpravi sklicevali tudi na priporočila kongresa lokalnih in regionalnih oblasti Sveta Evrope, katerega predstavniki so ob obisku v Sloveniji pred nekaj leti posebej opozorili na problem drobljenja lokalnih skupnosti, za katerega so videli vzrok v neustreznem sistemu financiranja občin, saj majhne občine prejmejo precej več sredstev iz državnega proračuna po prebivalcu kot pa velike, kar naj bi povzročilo pozitivno diskriminacijo v korist manjših občin, saj manjše občine prejmejo tudi neprimerno več državnih sredstev za sofinanciranje investicij kot večje. Med drugim so zagovorniki navedenega mnenja poudarili, da gredo trendi razvoja lokalne samouprave v Evropi v smeri združevanja majhnih občin, tako v Nemčiji kot v drugih razvitih državah. Dodaten razlog, da bi morali zmanjšati oziroma razmišljati o združevanju občin, je po njihovem mnenju tudi v dejstvu, da najbolj razdrobljena območja Slovenije vedno bolj zaostajajo v razvoju. Omenjena je bila zlasti nezmožnost priprave večjih razvojnih projektov v manjših občinah na podlagi njihovega sodelovanja in povezovanja za doseganje hitrejšega razvojnega cilja. Po mnenju nekaterih je tako zakonsko določena spodnja meje glede števila prebivalcev še vedno previsoka. Nekaterim območjem je bilo prav z ustanovitvijo občin v preteklosti omogočeno, da so si lahko zgradile zdravstvene domove. Izpostavljeno je bilo na primer vprašanje, ali mora imeti neko območje kot pogoj zdravstveni dom, ali le zagotovljeno primarno zdravstveno varstvo. Pri upoštevanju pogojev za ustanovitev nove občine kot celote, bi morali namreč upoštevati zagotovitev primarnega zdravstvenega varstva kot pogoj, ki ga je možno rešiti tudi v sodelovanju s sosednjo občino ali s povezovanjem na druge načine. V zvezi z vloženimi amandmaji k predlogu odloka in predlogu sklepa pa so nekateri predlagatelji posebej opozorili, da so jih za njihovo vložitev zaprosili prebivalci posameznih območij, ki že drugič, tretjič ali celo četrtič pričakujejo, da se bo na predlaganem območju ustanovila njihova občina. Odbor je v nadaljevanju obravnaval in glasoval o posameznih predlogih v predlogu odloka in vloženih amandmajih k predlogu odloka in predlogu sklepa, ki so jih vložili poslanci in poslanske skupine. Na podlagi njihove obravnave je sprejel odločitev, da poleg 14 predlogov, za katere je vlada ob striktnem upoštevanju zakonskih določilnih pogojev ocenila, da izpolnjujejo pogoje za ustanovitev občine oziroma spremembo občin. Tako so dali zelo luč Mokronogu-Trebelno, Izlakam in Rimskim Toplicam. Odbor je sprejel tudi odločitev, da se na območju Ankaran-Hrvatini ne razpiše referendum za ustanovitev nove občine. Pri tem so izhajali iz referendumske volje prebivalcev, izražene na vseh dosedanjih referendumih za delitev Mestne občine Koper ter iz, v tem primeru, nedosledno izvedene odločbe ustavnega sodišča, ki govori o potrebni po izločitvi urbanega mestnega dela iz ruralnega in ne o njenem povezovanju. V primeru Ankarana gre namreč za urbano naselje, v primeru Hrvatinov pa za ruralno območje. Ne nazadnje, tudi kongres lokalnih in regionalnih oblasti Sveta Evrope predstavnikov, katerih so bili pred časom tudi v Kopru, je v svojih priporočilih navedel, da je treba upoštevati referendumsko izraženo voljo tudi na območju umestne občine Koper in zaključiti proces dajanja vedno novih zahtev za njeno delitev. V predlog sklepa je odbor tako zaključil in vključil vse predloge, za katere je vlada v mnenju ugotovila, da izpolnjujejo pogoje, razen za pobudo ustanovitve občine Ankaran - Hrvatini. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj na podlagi razprave in navedenega predloga državnemu zboru predlaga, da sprejeme akt. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda ministra dr. Ivana Žagarja za uvodno obrazložitev mnenja vlade.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. V postopku ustanavljanja novih občin je vlada od državnega zbora prejela 33 predlogov za ustanovitev novih občin, dva predloga za manjše spremembe območja občin in 10 predlogov za razdelitev statusa mestne občine. Predloge so državnemu zboru vložili poslanci, poslanke državnega zbora ter občinski sveti, vlada pa svojih predlogov ni vložila, vlada se ni postavila v funkcijo predlagatelja. Na podlagi pregleda podanih predlogov je v skladu s 14. členom zakona o lokalni samoupravi ugotovila, kateri predlogi za ustanovitev novih občin izpolnjujejo pogoje po 13. in 13.a členu zakona o lokalni samoupravi. Ugotovila je, da pogoje za ustanovitev nove občine izpolnjuje 14 predlogov, in sicer za ustanovitev občine Apače, Cirkulane, Kostanjevica na Krki, Sveta Trojica v Slovenskih Goricah, Središče ob Dravi, Sveti Tomaž, Makole - Poljčane, Ankaran - Hrvatini, Renče - Vogrsko, Straža - Šmarješke Toplice, Bizeljsko in ustanovitev občin Dobrova in Polhov Gradec z razdelitvijo sedanje občine. Prav tako je ugotovila, da so izpolnjeni pogoji za nadaljevanje postopka za spremembe območja občin in sicer za priključitev naselja Ostrovica k občini Hrpelje - Kozina in za priključitev naselja Zagorica k občini Šmartno pri Litiji. Ugotovila je tudi, da nobeden od predloženih predlogov za spremembo statusa občin in ustanovitev mestne občine ne izpolnjuje pogojev, določenih z zakonom. Pri obravnavi predlogov je vlada dosledno upoštevala določbe zakona o lokalni samoupravi, in sicer na njen območju nove občine morajo biti zagotovljena popolna osnova šola, primarno zdravstveno varstvo občanov, to je, zdravstveni dom ali zdravstvena postaja, komunalna opremljenosti, poštne storitve, knjižnica, to je, splošna ali šolska, prostori za upravno dejavnost lokalni skupnosti. Vlada je pri svojem mnenju in predlogu upoštevala določbo zakona o lokalni samoupravi, da ima lahko občina ob ustanovitvi občine manj kot 5 tisoč prebivalcev. Razlogi za izjemo so geografski, obmejna lega, narodnosti, zgodovinski ali gospodarski, vendar nova občina ne more imeti manj kot 2 tisoč prebivalcev. Vse nadaljnje odločitve so bile in se sprejemajo v državnem zboru. Hvala za pozornost.
Hvala tudi vam. Preden preidemo na predstavitev stališč poslanskih skupin, vas želim opozoriti, da je rok za vlaganje amandmajev k tej točki, torej k odloku, potekel. Glede sklepa, torej točke 1.b, je pa možno vlagati amandmaje do začetka obravnave, ki bo očitno tam nekje okoli 16.00 ure ali pa še kasneje. Zdaj dajem besedo predstavnikom oziroma predstavnicam poslanskih skupin za predstavitev stališč. Besedo ima gospa Zalokar Oražem, da predstavi stališče LDS.
Spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Danes smo pred pomembnim dejanjem v zvezi z oblikovanjem novih občin, določitvijo območij, kjer naj bi se razpisali referendumi za ustanovitev novih občin. Pri tem želimo v poslanski skupini LDS ponovno poudariti, da se je ključno dejanje v zvezi s tem zgodilo že v mesecu juliju, ko je vladajoča koalicija sprejela spremembe zakona o lokalni samoupravi in pogoj za ustanovitev novih občin zmanjšala na 2.000 prebivalcev, pri čemer je bilo takrat poudarjeno - in je tako zapisano tudi v 13.a členu zakona -, naj bi bilo to le izjemoma, poudarjam, izjemoma, zaradi geografskih, obmejnih, narodnostnih, zgodovinskih ali gospodarskih razlogov. In, nenavadno, v vseh 16 predlogih za nove občine, o katerih bomo odločali danes, je število prebivalcev manjše kot 5.000 in so torej vsi predlogi izjeme. Vendar niti vlada v svojem mnenju niti matični odbor v sklepu nista navedla, zaradi katerih izjemnih razlogov se daje soglasje za referendume v vseh 16 občinah. V LDS smo že ob sprejemanju spremembe zakona takšni rešitvi nasprotovali in opozarjali, da bodo izjeme postale pravilo. In to se danes potrjuje. Zato ocenjujemo, da je to slaba, škodljiva in nerazvojno naravnana odločitev, saj omogoča nadaljevanje slabe prakse v naši državi, neprestano drobljenje občin - v prihodnje bo ustanovljenih lahko še več kot sto novih občin -, pa tudi nestabilnost pri delu že obstoječih občin, saj je omogočena tudi nadaljnja delitev brez časovnih omejitev. Poleg tega tudi ocenjujemo, da občine z manj kot 5.000 prebivalci večinoma zaradi kadrovskih in organizacijskih razlogov niso opravilno sposobne pri izvajanju predpisanih pristojnosti, kar ugotavljajo tudi neodvisni tuji opazovalci, če že argumentom domačih strokovnjakov ne želimo prisluhniti. Seveda se vsi zavedamo, da je vzrok za nastajanje novih občin predvsem finančni, saj majhne, odcepljene občine dobijo več državnega denarja, kot bi ga dobile kot del večjih občin. Seveda pa je za vse občine na voljo le ena vreča denarja. Ukrep je tudi neracionalen: samo za delovanje novih občinskih uprav in njihove stroške bo potrošenih prek milijarde tolarjev. Zato je to rešitev, ki samo še krepi in povečuje centralizacijo. Več kot bo občin, več bo v Sloveniji centralizacije. Na vse to so nas v analizi lokalne samouprave opozarjali tudi predstavniki Evropske skupnosti, ki nam odsvetujejo ustanavljanje novih občin, praviloma zelo majhnih, in ob tem opozarjajo [[citiram]] : "Posledica tega je, da večje občine stagnirajo v svojem razvoju v primerjavi z drugimi, majhnimi občinami, ki imajo velike koristi od številnih državnih podpor." Tako ugotavljajo evropski strokovnjaki. Zato bomo v LDS ob upoštevanju spremembe zakona, ki pa ustanavljanje novih občin omogoča tudi pod 5 tisoč prebivalci, po lastni presoji in poznavanju izjemnih razmer, kot pravi zakon, selektivno in argumentirano podprli ustanovitev le tistih, ki takšno izjemnost po našem mnenju, sedaj je to lahko samo mnenje, v resnici izpolnjujejo. Prav tako pa se nam zdi, da ne smemo povzročati novih konfliktov ter razpisovati referendumov tam, kjer soglasja še danes ni, na primer v občini Koper v zvezi z ustanovitvijo občine Ankaran ter v občinah Ormož in Zagorje. Razlogi za ustanavljanje teh občin niso želje prebivalcev, pač pa so to izrazito politikantske zahteve, ki služijo interesom prihajajočih lokalnih volitev. Pri tem gre za oblastne interese in ne za nove razvojne možnosti, kar dokazujejo številke in izračuni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kontič, ki bo predstavil stališče Socialnih demokratov.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! V poslanski skupini Socialnih demokratov vse od priprave in začetka izvajanja reforme lokalne samouprave opozarjamo na pretirano drobljenje Slovenije na majhne občine. Kljub temu da so mnogi predlagatelji v preteklosti potrebo oziroma željo po svoji občini utemeljevali z argumentom hitrejšega in kvalitetnejšega razvoja, lahko že bežen pogled na teritorialno razdelitev Slovenije pokaže, da je največje število občin tam, kjer je razkorak v razvoju največji. Hkrati v poslanski skupini vse od začetka reforme lokalne samouprave opozarjamo, da je bila storjena ena največjih napak, da reforma ni bila izvedena vzporedno na regionalni in lokalni ravni. Regionalizem smo časovno odmaknili in še danes po več kot desetih letih se nismo premaknili z mrtve točke, res pa je, da so napovedi ali pa obeti, obetavni, ampak to se ponavlja tudi že skoraj deset let. Prepričani smo, da bi hkratnost obeh sorodnih reform preprečila pretirano drobljenje. Seveda pa to ni edini razlog za zahteve oziroma želje posameznih delov sedanjih občin po osamosvojitvi. Eden izmed glavnih razlogov je vsekakor obstoječi zakon o financiranju občin, ki posamezna okolja naravnost spodbuja k ustanavljanju novih občin, kljub temu da imamo v zakonu zapisano v enem izmed členov, da bi moral zakon spodbujati združevanje občin, tistih, ki ne štejejo 5 tisoč prebivalcev v večje občine, se to do danes ni zgodilo. Drugi razlog je tudi ta, da posamezna naselja znotraj sedanjih občin niso zadovoljna z obstoječim statusom in trenutnim razvojem svojih naselij. Zato razumemo predlagatelje, ki si prizadevajo, da bi ustanovili svojo občino, saj v tem dejanju vidijo možnost hitrejšega razvoja. Več sredstev lokalnim skupnostim in njihova uravnotežena poraba znotraj njih bi vsekakor zmanjšala pritisk po ustanavljanju novih občin. Vsekakor je s financiranjem občin nekaj hudo narobe. V to nas prepričuje dejstvo, da se le nekaj več kot 20 občin samofinancira, torej ne dobiva izravnave. Potrebno je spremeniti financiranje na način, da bodo občine spodbujene k združevanje v večje lokalne skupnosti in ne obratno, k dodatnemu drobljenju, kar žal počnemo tudi tokrat. Zelo težko je pobudnikom za novo občino pojasniti nasprotovanje, ko pa je v preteklosti bilo sprejetih veliko izjem, ko so dejansko izjeme postale pravilo, ko so z zakonom predpisani pogoji za ustanovitev nove občine postali nekakšen razvojni program teh območij, njihovo neizpolnjevanje v času nastanka občine pa nepomembno. Toda neizpolnjevanje pogojev takrat ne more postati ali ostati razlog za neizpolnjevanje pogojev tokrat. Pri tem ne gre spregledati dejstva, da je zakonodajno-pravna služba pred obravnavo posameznih predlogov za ustanovitev občin oziroma za spremembo njihovih območij opozorila, da je pri odločanju o teh predlogih potrebno upoštevati pogoje, ki jih določa zakon o lokalni samoupravi in v vseh primerih odločati enako. V letošnjem letu smo spremenili zakon o lokalni samoupravi. V zakonu je sicer ostalo zapisano, da ima občina najmanj 5 tisoč prebivalcev. Smo pa oziroma ste dodali, da se lahko izjemoma - poudarjam izjemoma - ustanovi občina, ki ima manj kot 5 tisoč, vendar ne manj kot 2 tisoč prebivalcev. Kot razlog so navedeni geografski, obmejni in narodnostni, zgodovinski ali gospodarski razlogi. Ni ga naselja oziroma več naselij, ki se ne bi našli znotraj razlogov, ki dovoljujejo izjeme. In tako je tudi danes, ko odločamo o odloku o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij. Niti eden izmed predlogov ne izpolnjuje pogoja 5 tisoč prebivalcev. Vsi predlogi, razen Ankarana, ki pa je v sklepu, ki ugotavlja, da ne izpolnjuje pogojev, imajo manj kot 5 tisoč prebivalcev in je tako izjema zopet postala pravilo. Pobudniki oziroma predlagatelji so utemeljevali svoje predloge, manjkali pa so v dosedanjem postopku argumenti, ki so prepričali vlado, ko je presojala, zakaj enemu predlogu podpora in drugemu ne. In zopet bo na koncu odločilo dogovarjanje znotraj parlamenta, ki presega strankarsko razmejitev in tudi trdno začrtano mejo med koalicijo in opozicijo. In tako bomo enim omogočili odločanje na referendumu, drugim pa ne in to na podlagi politične volje oziroma politične presoje. Skoraj prepričan sem, da bo tu kar nekaj dela tudi za ustavno sodišče. Vlada je sicer v svojem mnenju zapisala, da so bile pri obravnavi predlogov upoštevane določbe zakona o lokalni samoupravi, ki med drugim zahteva popolno osnovno šolo, primarno zdravstveno varstvo občanov, zdravstveni dom ali zdravstveno postajo, komunalno opremljenost, poštne storitve, knjižnico, pa naj bo ta splošna ali šolska, prostore za upravno dejavnost lokalnih skupnosti; poleg teh pogojev pa že prej omenjeni pogoj minimalno 5.000 prebivalcev. Vse ostalo so izjeme, ki pa morajo biti utemeljene, in to v mnenju vlade manjka. Manjka argumentacija vsake izjeme posebej. Kljub temu da vlada v tem postopku ni tista, ki odloči, ima pa službo, ki lahko natančno analizira predloge. Nadaljnje drobljenje občin vsekakor ni prispevek k decentralizaciji oblasti. Čeprav navidezno približamo odločanje o lokalnih zadevah občankam in občanom, pa dejansko nadaljnje drobljenje občin pomeni dodatno centralizacijo države. Veliko število majhnih občin na eni in močna centralna oblast na drugi strani je vsekakor v interesu tistih, ki se ne zavzemajo za decentralizacijo. Če zaključim, ustanavljanje novih na način; eni da, drugi ne, pri tem pa so vsi predlogi izjeme, ki na ta način postajajo pravilo, za poslanke in poslance Socialnih demokratov ni sprejemljivo. Hkrati to priložnost izkoriščamo za poziv vladi Republike Slovenije, da pospeši pripravo projekta, imenovanega regionalizacija Slovenije, in celovit poseg na področju financiranja lokalnih skupnosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Sok v imenu Nove Slovenije.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Kolegice poslanke in kolegi poslanci ter vsi, ki nas spremljate tudi na balkonu! Pred tremi leti, moram reči, je bil ta balkon poln. Veliko ljudi je bilo prisotnih, seveda iz tistih sredin, ki si želijo občine. Danes jih je nekaj, samo trije; ali so obupali ali vedo, da nič novega ne morejo slišati, ali pa zaupajo, da bo nova oblast uresničila tisto, kar prejšnja ni. Torej, razlogi so lahko različni. Smo v času pred božičem, v času adventa, v času pričakovanja in tudi od nas v mnogih sredinah danes veliko pričakujejo. Javnost je za občine, javnost je proti občinam. Za občine so v glavnem tam, kjer so občine nastale in kjer so videli učinke novih, manjših občin. Proti občinam pa so predvsem mediji, ki dnevno poročajo, kako so male občine drage, ki dnevno poročajo, da vsaka slovenska vas hoče svojo občino in tako naprej. Torej, ustvarjajo neko medijsko kampanjo, neko medijsko gonjo "proti". Pojem občine ni neka nova in naša iznajdba. Če pogledate Sveto pismo, že v Svetem pismu piše, kako so nastajale občine, kako so se ljudje združevali v občine. Zgodovina ukinjanja in nastajanja občin je torej zelo dolga in zelo različna. Če gremo na polje civilne sfere, lahko ugotovimo, da so zadnje občine, ne bom govoril o zgodovini nastajanja, niti ni zanimivo, to ste že drugi povedali, kako se je zakon spoštoval ali ne, ampak zadnje občine pri nas so bile ukinjene v letu 1957, 1958 so jih pa ukinjali od zmage pijani revolucionarji. V Novi Sloveniji smo pred tremi leti prav v tem prostoru podprli vse predloge, ki so bili takrat, in ker so želeli imeti predhodni posvetovalni referendum. Enako bomo ravnali danes. Tako smo govorili in tako govorimo še danes. In kar se tega tiče, ostali bomo gospodje oziroma gospe. Oči mnogih, kot sem že uvodoma rekel, so danes uprte v vladajočo politiko, v oblast; to, kar jim ni dala levica, sedaj pričakujejo od desnosredinske opcije. Mi imamo priložnost, da te krivice danes in tukaj popravimo. Gre za usodo ljudi. Človek pa je vsaj na deklarativni ravni, tako govorimo, največ, kar imamo. Država mora subsidiarno ljudem prepustiti, da sami odločajo o tistem, kar je v njihovem okolju najbolj pereče in kar tudi lahko storijo. Mnenja mnogih politikov, ki vladajo in ki zasedajo po dve, ali tri, ali celo več funkcij, pa so res taka: pravijo, male občine nimajo kadrov in to ob dejstvu, da vedno več ljudi konča fakulteto, da sami ne morejo financirati - kako se tudi bi, ko pa smo podeželje popolnoma izpraznili -, da bodo ljudje živeli slabše - to smo poslušali tudi, ko je Slovenija zapuščala Jugoslavijo - in zanimivo je, da jim ti, ki imajo visoke plače, govorijo, da bodo živeli slabše, oni pa vseeno hočejo imeti svoje občine, to je zelo zanimivo. Govorijo posamezniki, da gre za pozicije, mi pa lahko vidimo, da so te male občine zelo uspešne. Še bi lahko našteval. Govorijo o tem, da gre za razbijanje, da gre za politikantstvo v Novi Sloveniji pa smo prepričani, da gre v glavnem za egoizem in hinavščino teh, ki tako govorijo. Gre za temeljno vprašanje slovenske prihodnosti, občina in država sta avtonomni, lahko služita istemu cilju in če med seboj tudi sodelujeta, potem je uspeh toliko večji. V Novi Sloveniji bomo podprli, kot sem že povedal, vse predloge. Zdravstveni dom še ne pomeni istočasno tudi zdravja. To sta dva različna pojma. Grožnja z ustavnim sodiščem, ki se danes tukaj že poraja, pa je itak v tem državnem zboru, odkar imamo to opozicijo, takšno, kot je, na dnevnem redu skorajda na vsaki seji zasedanja parlamenta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Prevc v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Danes se lotevamo zelo pomembne materije, to je ustanavljanje novih občin. V Slovenski ljudski strani se zavedamo pomena lokalne samouprave, zato smo vseskozi aktivno sodelovali pri njenem razvoju. Menimo, da je treba okrepiti položaj lokalne samoupravne v sistemu izvrševanja oblasti, povečati demokratičnost lokalne samouprave oziroma odločanje v skladu z načeli neposredne in predstavniške demokracije v lokalni samoupravi ter zagotoviti njeno učinkovitost. Mislim, da se vsi poslanci v državnem zboru še kako zavedamo, kaj so lokalne skupnosti oziroma občine doprinesle posameznim področjem Slovenije. Območjem, ki so bile dolgo časa zapostavljena so omogočila normalen razvoj na vseh ravneh. V Sloveniji imamo relativno veliko občin in v zadnjem času se vedno pogosteje postavlja vprašanje smiselnosti takšne razdrobljenosti, temu bo verjetno namenjena tudi veliko časa v današnji razpravi, ko sprejemamo predlog odloka o razpisu referenduma in nato še predlog sklepa o ugotoviti, kateri predlogi ne izpolnjuje pogojev za ustanovitev občin. Dejstvo je, da so občine imele in imajo vrsto pozitivnih učinkov na bolj enakomeren razvoj Slovenije. Danes bomo odločali, na katerih območjih se lahko izvedejo referendumi za ustanovitev novih občin. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pri ustanavljanju občin izhajamo iz temeljne pravice občanov in državljanov do samoodločbe, ki je določena v ustavi Republike Slovenije. Proces oblikovanja lokalne samouprave v Sloveniji še ni zaključen. Osnova demokracije v državi so občine oziroma lokalne skupnosti, v kateri državljanke in državljani dejansko živimo. Temeljno demokratično odločanje o življenju in pogojih za bivanje bi se moralo izvajati na ravni občin, država pa mora za to ustvari potrebne pogoje in zagotoviti tudi potrebna sredstva. Na podlagi tega sem prepričan, da bi morala biti določila, ki urejajo ustanovitev občin, predvsem napotila, ne pa določena kot omejujoči pogoji. Seveda morajo obstajati jasni kriteriji, na podlagi katerih lahko ugotovimo, ali posamezna občina lahko zagotovi izpolnjevanje temeljnega cilja lokalne skupnosti. V skladu z zakonom mora namreč biti občina sposobna zadovoljevati potrebe in interese svojih prebivalcev in izpolnjevati druge naloge v skladu z zakonom. V skladu s 13. členom zakona o lokalni samoupravi je občina sposobna izpolnjevati te svoje naloge, če so zagotovljeni naslednji pogoji: popolna osnova šola, primarno zdravstveno varstvo občanov [[zdravstveni doma ali zdravstvena postaja]] , komunalno opremljenost, poštne storitve, knjižnica in prostori za upravno dejavnosti lokalnih skupnosti. V nadaljevanju bi rad posebej izpostavil problematiko primarnega zdravstvenega varstva, saj gre za pogoj, na podlagi katerega je kar nekaj občin izpadlo iz predloga odloka o razpisu referenduma. Zakon zahteva, da ima občina zagotovljeno primerno zdravstveno varstvo, v oklepaju pa sta navedena zdravstveni dom ali zdravstvena postaja. Strinjam se. Gotovo mora biti na lokalnem nivoju zagotovljena primarna zdravstvena oskrba za občane. Kaj je ustrezna primarna zdravstvena oskrbe za občane in kako naj bo ta urejena, pa naj določi stroka. V zakonu o zdravstveni dejavnosti je to tudi določeno, in sicer tudi za primer, če v občini ne stoji zdravstveni dom, in sicer v zakonu piše takole: "Če v občini ali mestu ni zdravstvenega doma, mora občina oziroma mesto v sodelovanju z Zavodom za zdravstveno zavarovanje Slovenije zagotoviti izvajanje preventivnih in drugih programov v osnovnem zdravstvenem varstvu s pogodbo z drugim zdravstvenim domom, zdravstveno postajo ali z zasebnimi zdravstvenimi delavci, ki opravljajo javno zdravstveno službo na podlagi koncesije. Tak način zdravstvene oskrbe poteka v številnih do sedaj ustanovljenih občinah in država bi s sprejetim drugačnimi pogoji ali izhodišči gotovo postavila sedaj neke druge občane in občine v neenak položaj oziroma ali bomo zahtevali, da izpolnijo pogoj iz tega člena zakona o lokalni samoupravi tudi tiste občine, ki so že ustanovljene, pa nimajo zdravstvenega doma. Poleg tega je neracionalno in nepotrebno zahtevati gradnjo novih zdravstvenih domov ali postaj, če teh sama stroka ne zahteva oziroma so isti občani, ki bodo sedaj živeli prav tam, pa samo pod drugim imenom občine, imeli neke pogoje in zdravstveno oskrbo kot pred preoblikovanjem občine. Bistvo pogojev in zahtev, kaj naj občine zagotovijo svojim občanom, leži po našem mnenju v uvodnem stavku v omenjeni člen zakona, in sicer "naj občina zagotovi pogoje". Pri ustanavljanju občin se mora torej po našem mnenju izhajati iz potreb občanov, za katere pa ni pomembno, kakšen je zdravstveni dom, ali stoji v eni ali v drugi občini, marveč da je dosegljiv v razumnem času in da je oskrba zagotovljena in kakovostna. To se pa ne bo spremenilo samo s spremembo imena. Po nepotrebnem siliti v dodatne investicije, namesto da bi denar porabili za boljšo kakovost zdravstvenih storite in za nova nujno potrebna zdravila in zdravstveno opremo, pa je neracionalno in celo v nasprotju s samim namenom zakona, tako o lokalni samoupravi kot o zdravstveni dejavnosti. Torej, ne sme in ne more biti razlog, da ne bi izpolnili ustavne pravice občanov, da si življenje uredijo v okviru lokalne skupnosti, kot so sposobni in pripravljeni, kar izhaja tudi iz vloženih predlogov za ustanovitev občin. Na osnovi tega smo v Slovenski ljudski stranki vložili na to točko tudi amandmaje za ustanovitev tudi tistih občin, ki imajo vse pogoje za ustanovitev. Res pa je, da v teh občinah ni lociran zdravstveni dom kot zgradba. Prepričani pa smo, da bo v teh občinah primarno zdravstveno varstvo zagotovljeno, saj gre za občine, katerih občani lahko v zelo kratkem času dosežejo popolno zdravstveno oskrbo v zdravstvenem domu sosednje občine. Seveda pa izključno podpiramo tiste občine, kjer poleg naštetih pogojev predlogi izhajajo iz pobud ljudstva, to se pravi, kjer je jasno izražena želja ljudi, vsaj večinska želja ljudi, kjer so te predloge pretehtali tudi na krajevnih skupnostih, v posameznih zaselkih, v posameznih krajevnih skupnostih in se seveda s takšno in drugačno priključitvijo k novi občini, k novoustanovljeni občini tudi 100% strinjajo. V Slovenski ljudski stranki bomo seveda te občine podprli in ne nazadnje smo vložili tudi amandmaje, katere sem omenil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prosil bi za malo več miru v dvorani in tudi lepo prosim, da spoštujete načelni dogovor, da telefonske pogovore opravljate zunaj plenarne dvorane. Zdaj pa k besedi vabim gospoda Zmaga Jelinčiča Plemenitega, da nam predstavi stališče Slovenske nacionalne stranke.
Prav lep dober dan vsem skupaj. Pred sabo imamo zdaj ta zakon o ustanovitvi novih občin oziroma odlok o razpisu referendumov za ustanovitve novih občin. Mislim, da se ljudje imajo pravico odločati o tem, kje bodo živeli in kako bodo živeli. Imajo pravico odločati o tem, kdo bo rezal njihov kos kruha in kdo ga bo pojedel. Ampak da ne bom govoril preveč na splošno, se bom obrnil na tisto zadevo, katere podpisnik sem bi jaz osebno, in sicer za ustanovitev občine Ankaran - Hrvatini, da skrajšam celoten naziv. Dejstvo je, da bi morali razpisati referendum na tem področju. Konec koncev, to je edina občina, ki dejansko izpolnjuje čisto vse pogoje, prepisane z zakonom, in mislim, da bi to morali upoštevati že na odboru za lokalno samoupravo, kjer pa seveda so prevladali interesi, bi rekel, združenih strank, predvsem Popovičeva, Koper je naš oziroma lahko bi rekli kar "Koper je moj" in pa predvsem Združene liste socialnih demokratov, zdaj Socialnih demokratov, še posebej gospoda Jurija. Dejstvo je, da prihaja do čudnih koalicij takrat, kadar se vprašamo za denar. V bistvu gre za vprašanje denarja, kdo ga bo "pobasal", in ali bo možno še naprej zadeve peljati na čudne načine, da bo denar lahko izginjal. Zato se jaz strinjam z eno kolegico tukaj iz parlamenta, ki je rekla, da gre v primeru Kopra za politikantsko zadevo. Res je, politikantska zadeva, ki je nihče ne bi pričakoval. Koalicija bivših komunistov skupaj s stranko "Koper je moj" oziroma Koper je naš. Mislim, da zadeve gredo precej drugače. Konec koncev nekateri celo govorijo, tudi ta omenjena prej gospoda, o tem, da bi bilo potrebno v celotni občini Koper razpisati referendum o tem, ali se dovoli oziroma ali se sme ustanoviti nova občina Ankaran - Hrvatini. Pa se potem vprašam, ali smo mi ob naši osamosvojitvi in razpisu referenduma v Republiki Sloveniji vprašali celo Jugoslavijo, da smemo iti na svoje. Mislim, da takrat to nikomur ni prišlo na pamet in ravno tako tudi danes ne more priti na pamet, razen tistim, ki jih je prej žejalo, da bi ostala bivša Jugoslavija v enem kosu, kjer bi pod rdečo zastavo Zveze komunistov še vedno delali, kar so hoteli, in danes, ko se to ponavlja v enem ožjem in bolj konkretnem primeru Mestne občine Koper. In če vzamemo, kako je z Mestno občino Koper, bi se morali zavedati, da je že pred njeno ustanovitvijo leta 1994 ustavno sodišče reklo, da nekaj ni v redu s to mestno občino in da bi bilo treba to urediti, kajti ta koncept ustanovitve Mestne občine Koper močno in očitno odstopa od ustavno določenega koncepta občin - pa nič. Gospodje so si v bivšem mandatu 12-ih let zagotovili pozicije, zagotovili pipe, iz katerih teče oziroma je teklo v razne žepe, v razne politične stranke, ki so se krasno imele - in kaj? Seveda bi radi to obdržali še naprej, kajti najslajše je to, če imaš denar, ki ga potem deliš kakor hočeš, tako kot, recimo, sedanji župan Kopra, gospod Popovič, ki je pred časom obljubljal, da bo v Ankaranu takrat, ko je bila tema najbolj žgoča, da bo Ankaran dobil skoraj dve milijardi in pol v naslednjem proračunu, zdaj, ko misli, da je zadeva rešena in da občina Ankaran - Hrvatini ne bo ustanovljena, je pa v zadnjem predlogu proračuna namenil občini oziroma krajevni skupnosti Ankaran - Hrvatini približno 312 milijonov tolarjev. Skoraj desetkrat manj. Tukaj se kaže resnicoljubnost in kaj je za vsem skupaj. Finančna sredstva, denarji, ki bodo tekli v žepe nekaterim, da si bodo potem lahko, recimo, asvaltirali svojo cesto do svoje hiše, naredili na vsake dva metra razsvetljavo in tako naprej, za to porabili 75 milijonov državnega oziroma občinskega denarja; tam, kjer bi bilo treba "zaflikati" ceste, v katere padejo avtomobili in otroci, ki hodijo v šolo, tam jih pa to ne briga. Mislim, da je tudi druga zadeva tukaj. Ustavno sodišče je tudi odločalo o tem, da bi morali v Mestni občin Koper razdeliti to občino v skladu za zahtevo ustavnega sodišča, rok je bil 30.10.1999. Ta rok je že davno potekel, jasno, da se nič ni spremenilo. Kajti vladajoča struktura takrat ni hotela ubiti tiste krave, ki jim je dajala največje količine mleka, za katere mi sploh nismo vedeli, kakšna je bila molznost, ker ko je prišlo do ljudi, je bila krava že izsušena. Konec koncev, v zakonu o razpisu rednih lokalnih volitev v Mestni občini Koper piše tudi - in to je bilo leta 1998, 17.9., z odločbo ustavnega sodišča določeno, da se na območju te občine lahko postopek ali postopki za ustanovitev novih občin izvedejo tudi večkrat. Zdaj bomo pa mi kratili ljudem, ki hočejo iti na svoje, ki nočejo več požirati tega, da jim nekdo krade njihov denar, zdaj jim pa mi tega ne bomo dovolili! Gospodje, če se ne bo razpisal referendum v tej občini, bomo postavili pod vprašaj samostojnost Republike Slovenije. V tem primeru nam bo lahko vsak od koderkoli, iz vsake republike bivše SFRJ, rekel: spoštovana gospoda, kdo pa je vam dovolil, da ste šli na svoje? Zakaj pa niste razpisali referenduma po celotni Jugoslaviji, ali vam mi dovolimo, da sploh lahko greste ven? Enkrat se je treba odločiti, ali se bomo držali prava, ali se bomo držali pravil ali bomo delali po trenutnem navdihu. Mislim, da si ne smemo dovoliti takšnih kiksev. Konec koncev, tudi inštitut za javno upravo je napisal v svoji študiji - ne bom vsega bral, ker je predolgo, podpisan je dr. Rajko Pirnat, in bom prebral samo dve alineji: "Predlog za ustanovitev nove občine Ankaran-Hrvatini izpolnjuje vse pogoje za izločitev navedenega območja iz Mestne občine Koper in ustanovitev nove občine." In naslednja alineja: "da bi državni zbor moral na tem območju razpisati referendum za ustanovitev občine Ankaran-Hrvatini." Če je res tisto, kar govorijo nasprotniki te nove občine, da so ljudje proti ustanovitvi nove občine - česa se potem bojijo? Česa se bojijo? Če so prepričani, da so vsi proti, naj razpišejo referendum in enkrat za vselej bo stvar končana! Če pa se bojijo oziroma vedo, da so njihovi podatki ponarejeni in zlagani in da določeni plačani novinarji pišejo tisto, kar jim gospodje narekujejo oziroma da jim tudi plačujejo določene strani v raznih časopisih po 900.000 tolarjev, seveda proračunskega denarja, za stran, toliko časa se zadeve ne bodo zjasnile. Mislim, da je treba dati ljudem možnost, da se sami odločijo. Zato tudi predlagam, zdaj ob koncu svoje razprave, da se podpre tudi naš amandma k predlogu odloka, da se v ta odlok doda nova 13. točka, ki se glasi: "Kot referendumsko območje se določi del mestne občine Koper, ki naj bi se izločil iz mestne občine Koper v novo občino Ankaran-Hrvatini". Mislim, da je to pomembno. In danes, ko bo glasovanje, je smiselno, da glasujemo "za", drugače bomo popljuvali osamosvojitev Slovenije in pa predvsem tisto, kar nas je spravilo v državni zbor - voljo ljudstva in voljo volivcev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno prosim, da telefonske razgovore opravljate zunaj dvorane, takšen je pač sklep tudi kolegija. Naslednji ima besedo gospod Vili Reman v imenu DeSUS-a.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Danes govorimo o odloku in ne tako, kot bi nekateri že radi razumeli, da odločamo o ustanovitvi občin; o nekaterih pogojih, zato da se bodo ljudje lahko odločali o tem, ali občine ja ali ne, o tem danes govorimo. Zato bi najbrž bila tudi primerna določena zmernost v teh razmišljanjih, določena racionalnost in upanje ostaja, da če bo državni zbor kakšno napako napravil, je še vedno na razpolago razsodna moč ljudi na referendumih, da eventualno tudi kaj popravi. Vsega se pa ne bo dalo. Tam, kjer referendumov ne bo, tam razsodna moč ljudstva ne bo imela nobenega vpliva. Občine so zagotovo pomembna raven odločanja o tem, na kakšen način bomo živeli, kakšna bo naša kvaliteta življenja. Tam se odloča o tem, kakšne bo naše vsakdanje življenje v drobnarijah, ki morebiti na prvi pogled niso strašno pomembne, pa vendar, od njih je odvisna stopnja naše zadovoljnosti. Tako rekoč bi smeli reči, da je občina v zvezi s tem naš drugi, razširjeni dom. Zato je prav, da bi razmislili, ko ustanavljamo oziroma dajemo možnosti za ustanovitev občin, tudi o tistih stvareh, ki jih zakon in naša razmišljanja danes pravzaprav sploh ne omenjajo, pa jih vsak dan potrebujemo, na primer o otroških vrtcih, pa ni nobenega govora o tem, o oblikah socialnih pomoči, pa ni nobenega govora o tem, o stanovanjih, ki jih vsi potrebujemo, pa ni nobenega govora o tem; in kasneje bomo videli, da raje govorimo o stvareh, ki so samoumevne. Takšne samoumevne stvari so tudi zapisane v zakonu, ki ni najboljši. In videli bomo, da se to samoumevnosti pravzaprav, kadar postanejo kriteriji zelo problematični. V poslanski skupini DeSUS se resnosti teh problemov zavedamo, zato smo preverili tudi stališča, ki smo jih imeli poprej. Naj povem, da takrat, ko smo pripravljali koalicijsko pogodbo, ni bilo v naših vrstah nobenega navdušenja za to, da bi preveč razdrobili Slovenijo. Naj povem, da smo celo nasprotovali temu, da bi preveč na široko odpirali vrata. In naj povem, da je nekaj od tega tudi prišlo v koalicijsko pogodbo. Zato v pogodbi - sedaj pa citiram - piše, "da koalicija bo omogočala ustanovitev novih občin, ampak v skladu, prvič: z interesi prebivalstva" - interesi so pa interesih tistih, ki žele, pa tudi tistih, ki imajo "objekcije" v zvezi s spremembami - "da bomo odločali v zvezi z upoštevanjem zakona" - pa vidimo, da je to samo tako mimogrede upoštevanje - "da bomo ravnali nediskriminatorno in da bomo ravnali tako, da nam ne bo moč očitati kakšne posebne arbitrarnosti". Vse to je sedaj na prepihu, o vsem tem se moramo sedaj spraševati. Če se ozremo na tisto, kar so zapisali nekateri drugi, ko so svoja mnenja pisali, moramo povedati, da zakonodajno-pravna služba ni kakšnega posebnega navdušenja delila s tistimi, ki bi želeli izjeme mimo dovoljenih izjem v zakonu. Podobno je ravnala tudi vlada in podobno je ravnal državni svet. Mi sodimo, da nam nekatere stvari za trezne odločitve v resnici manjkajo, manjkajo nam prave analize, pravo poznavanje razmer v tistih občinah, ki se bodisi dele z izločitvami ali se povečujejo s priključitvami, bodisi da gre za kakšne druge analize, ki jih nismo videli. Ni finančnih ocen, ni projekcij, kaj se bo dogajalo v naslednjem letu, v naslednjem mandatu ali čez 20 let, kar pa je za nas zelo pomembno. Verjetno ni nobenega posebnega dvoma, da gre v veliki meri za politične projekte, da gre za novo delitev občine, da gre, med drugim 29 nove občinske svete, za možnost novih županov, za nov vpliv in za novo moč ali pa vsaj za prerazporeditev moči. Da bi to dosegli, so predvidene številne izjeme. Izjema bo sploh ena izmed danes bolj pogosto uporabljenih besed, ampak te izjeme so tako stare kot nove. Starih je celo veliko več, polovico občin slovenskih je na izjemah utemeljenih. Sedaj bo pa že krepko čez polovico tistih občin, ki ne bodo z osnovnimi kriteriji, v zakonu zapisanimi, urejene. Zato sodimo, da so pri tem, ko govorimo o deželi izjem in ne o deželi pravil, potrebne samoomejitve, da ne bo preveč anarhije, da ne bo preveč arbitrarnega odločanja, da ne bo prišlo do kakšnega skorajda razsula in da ne bo potrebnih preveč popravnih izpitov, ki jih zelo težko zmoremo. Kriteriji v zakonu so zapisani, ampak najprej mi ocenjujemo, da je zakon slab, in drugič ocenjujemo, da so tiste minimalne omejitve, ki so zapisane, pa vendarle upoštevanja vredne. Zato se bomo mi v poslanski skupini DeSUS odločali v skladu z evidenco, ki jo je napravila vladna služba, in sodimo, da tisto, kar je v skladu z omejitvami v zakonu predlagano v sprejem še dopustno za potrjevanje, tistega, kar pa z amandmaji terja izjeme od izjem, pa mi ne bomo podpirali.
Hvala lepa. In še zadnji bo predstavil stališče SDS Branko Marinič.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci, spoštovane kolegice, kolegi in spoštovani navzoči na tem odru v dvorani! Ustava Republike Slovenije, ki je bila sprejeta 23. decembra 1991. leta, predstavlja tisti temelj, na katerem smo začeli v Sloveniji graditi evropsko primerljiv sistem lokalne samouprave. Državni zbor je na svoji redni seji 15. julija letos sprejel zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o lokalni samoupravi, kjer je kar nekaj novosti, predvsem pri ustanavljanju novih občin, saj novela zakona dovoljuje med izjemami tudi ustanovitev novih občin z manj kot 5 tisoč prebivalci, vendar na manj kot z 2 tisoč prebivalci. Ustanovitev lastne občine predstavlja življenjski interes vseh občanov ter s tem daje možnost soodločanja slehernega občana. V Slovenski demokratski stranki smo namenili veliko časa temu vprašanju, kajti mnenja smo bili, da gre za zahtevno delo in da gre za to, da se bomo pravilno, predvsem pa korektno odločali. Po številnih razpravah je v Slovenski demokratski stranki Slovenije bilo oblikovano večinsko stališče, da bomo omogočili ustanovitev novih občin v skladu z interesi prebivalstva in upoštevanju zakonskih pogojev na nediskreminatoren in nearbitraren način. Če bi seveda upoštevali številne želje in številne pozive posameznikov, nosilcev civilnih iniciativ, ki jih je bilo od poletja naprej veliko, bi seveda delali mnogim krivico, sebe pa izničili v tem smislu, da nismo upoštevali tistega dela zakona, ki smo ga sami potrdili v tem državnem zboru. Kot sem že dejal, Slovenska demokratska stranka bo upoštevala in potrdila tiste predloge, ki izpolnjujejo z zakonom določene pogoje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin in sledi splošna razprava o predlogu odloka. Proceduralno, gospod Džuban. Prosim.
Gospod podpredsednik, jaz sem na tem seznamu prijavljenih za razpravo, pa me zanima, kako boste vodili razpravo oziroma omogočali, da se na tak način seveda tudi pripravimo, ali bo v razpravi odlok, ki je pred nami, o razpisi referenduma o določitvi referendumskih območij s številko EPA 628 , ali bomo govorili o vsem. Že iz predstavitve poslanskih skupin smo lahko ugotovili, da se o odloku sploh ne govori, da se govori o zakonu o lokalni samoupravi, kjer vidimo spopad znotraj koalicije, ki je sama izglasovala pogoje za ustanavljanje občin, s katerimi se ne strinja oziroma bomo lahko govorili tudi o amandmajih, ki so vloženi, za katere ne vemo, kakšna bo njihova usoda. Da zaključim. Moje proceduralno vprašanje je: Ali boste omogočili vsesplošno razpravo o vsem ali samo o odloku, ki je pred nami? Hvala lepa.
Hvala lepa za vprašanje. Razprava bo potekala takole: najprej splošna in na podlagi 122. člena poslovnika je to razprava o ciljih, načelih, poglavitnih rešitvah in tako naprej, o odloku. Ko bo ta razprava zaključena, seveda v skladu s spiskom, ki ga imate pred seboj, bomo odprli razpravo o posameznih amandmajih k odloku. Takrat bomo govorili o teh amandmajih. Izkušnje kažejo, da je nemogoče potegniti ostro črto med splošno razpravo in konkretno razpravo. Pričakujem, da bo do tega mešanja in povezovanja prišlo. Seveda več kot opozarjati in prositi ne morem; lahko bi odvzel besedo, ampak tako radikalnih metod se ne mislim posluževati. Še enkrat pa na vas apeliram - seveda, čas je pa eden, čas je skupen za splošno razpravo in za amandmaje -, da ga ustrezno porazdelite, da si ga prihranite tudi za amandmaje in v tej splošni razpravi dejansko razpravljate v skladu s 122. členom poslovnika. Upam, da sem odgovoril na vaše vprašanje. Seveda moja želja, ki jo venomer ponavljam, pa je tudi, da bodisi v splošni razpravi ali pa v razpravi o amandmajih dejansko razpravljamo samo o problematiki oziroma o predmetu razprave, ne pa tudi o osebah, ki so bile tudi nekajkrat omenjene, na primer pri predstavitvi stališč poslanskih skupin. Hvala lepa. Nadaljujemo splošno razpravo. K besedi vabim gospoda Vebra, ker je prišlo do zamenjave z gospod Pečanovo.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Ustanavljanje občin v Sloveniji je zagotovo eden od zahtevnejših ali pa zanimivejših projektov, ki se jih lotevamo. Kriterijev, ki jih želimo oblikovati zato, da spravimo v nek okvir ta proces, pravzaprav nimamo ne vem kako natančno določenih, ali pa če jih že imamo, se jim potem poskušamo izogniti. Pri tem se mi poraja ključno vprašanje, zakaj sploh prihaja do predlogov za ustanavljanje novih občin. Ena prvih idej, prvih misli, ki se porajajo med ljudmi, je, želimo oblikovati svoj razvoj, želimo pospešiti gospodarsko rast na tem območju, želimo imeti bolj poseljene vasi, želimo imeti bolj urejene ceste. Vendar ko ugotovimo, kaj je dejansko občina, še posebej te, ki se jih naj bi letos ustanovilo, lahko sama postori v ta namen, je okvir možnosti dan v to smer, da pravzaprav urediš neko občinsko stavbo, da se mogoče uredi nekaj občinskih cest, uredi kakšen vodovod [[kanalizacija je že bistveno zahtevnejši sistem, ki ga je tudi zelo težko zgraditi, ker je povezano z zelo visokimi finančnimi sredstvi]] , in tu se potem začnemo že srečevati s problemom financiranja teh občin. Ob tem, ko razmišljamo, da je število prebivalcev mogoče eden ključnih elementov ustanavljanja občin, se mi zdi, da je vendarle financiranje občin tisti najpomembnejši element, ki bi naj bil okvir razmišljanja, torej nek ključni okvir razmišljanja. Če neka občina na svojem območju potrebuje resnično tudi čistilno napravo in kanalizacijski sistem, potem mislim, da je njihov program za naslednjih 20 let pripravljen in ni možno razmišljati praktično o drugih rešitvah. Če imajo vso infrastrukturo zgrajeno, lahko razmišljajo o tem, da kraj nekoliko polepšajo, dodatno uredijo. Vendar to se mi zdi, da je možno urediti tudi znotraj okvirja obstoječih občin in da zato ni potrebno povečevati stroškov, predvsem javne uprave, če temu tako rečem. Mislim, da bi bilo primernejše, da se na območjih, kjer obstajajo predlogi za ustanavljanje novih občin, naredi neka analiza, kaj dejansko ta območja potrebujejo in ali ne bi bilo mogoče skozi sistem obstoječih občin te potrebe rešiti hitreje, predvsem na način, da ne dajemo dodatna sredstva za upravo, za administracijo, ampak da dajemo ta sredstva za razvoj. Kajti ključni trenutek za ustanovitev neke občine je razmišljanje o razvoju. In tukaj se mi zdi, da je ena velika pomanjkljivost pri vseh teh postopkih, kajti ne razmišlja se dovolj konstruktivno, kako bi pravzaprav razmere na področjih, kjer se predlagajo občine, lahko hitreje reševali skozi obstoječ okvir in pri tem seveda ne povečujemo stroškov javne uprave. Stroške javne uprave omenjam zaradi tega, ker smo ravnokar sprejeli dva proračuna. Ugotovili smo, da se je v teh proračunih namenilo daleč največ sredstev ravno za javno upravo. Zmanjševala so se sredstva za ustvarjanje novih delovnih mest za reševanje brezposelnosti. To je tisto, kar me skrbi, pri vsem tem razmišljanju, kajti tudi nova občina, če bomo zmanjševali na državnem nivoju sredstva za gospodarsko rast, za tehnološki razvoj, za reševanje brezposelnosti, teh problemov ne bo mogla reševati. Ne nazadnje to tudi ni v njeni neposredni pristojnosti, omogoča pač neke infrastrukturne danosti, zemljišče in tako naprej, ki so potem osnova za to, da se lahko gospodarstvo na tem območju razvije. Če za tem ne stoji mehanizem države, ki bi to omogočal, seveda nismo naredili nič, razen podražili sistem delovanja javne uprave v Sloveniji. Če k temu dodamo še razmišljanje države, da pa poskuša zmanjševati število svojih uradov v teh oddaljenejših območjih, se s tem še bolj podraži delovanje javnih uprav oziroma občinskih uprav, ker je vezana na opravljanje določenih poslov izven svojega sedeža in s tem se tudi dodatno izgublja ta smisel. Mislim, da bi država veliko več naredila, če ne bi ukinjala uradov za geodetske uprave, za davčno upravo in bi s tem ohranila tiste službe, ki jih res potrebuješ praktično pri vsakodnevnih opravilih ali pa pri nekih resnejših odločitvah čim bliže in da so čim kvalitetnejše in čim bolj dostopne, pa ne nazadnje se s tem omogoča tudi zaposlitev visoko izobraženih kadrov. Tako je tudi to razmišljanje v navzkrižju z interesi, ki si jih predlagatelji za ustanovitev novih občin predstavljajo, da bodo dosegli na nekem območju. Ustvariti pogoje za to, da bomo lahko zaposlili tudi visoko izobražen kader, je možno predvsem skozi ohranjanje uradov, ki so v pristojnosti državnih organov. S tem mislim, da bi lahko oblikovali lokalno samoupravo bistveno bolj racionalno, učinkovito in sam res ne vidim prav velikih potreb po tem, da ustanavljamo občine, ki imajo izjemno ali pa izpolnjujejo neke pogoje, ki padajo v izjeme in s tem ne nazadnje tudi posegamo v finančno izravnavo, ki je ravno tako eden od sistemov, ki je mogoče premalo dorečen. Veliko stvari je namreč v tej finančni izravnavi zapisanih, ki ne sodijo v finančno izravnavo in bi jih morali izključiti, da bi tudi nekatere stvari potem seveda lahko občine učinkoviteje reševale. Zato mislim, da je financiranje občin, predvsem teh malih, ta hip tako nedorečeno, da ne vidim velikega smisla v tem, da ustanavljamo nove občine in jih tudi ne bom podprl v nadaljnji obravnavi.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo splošno razpravo, naj vas obvestim, da so mi strokovne službe zagotovile, da bomo imeli pregled vseh amandmajev nekje najkasneje v roku ene ure, kar pomeni, da gotovo pred končano splošno razpravo oziroma začetkom razprave o amandmajih, kar bo gotovo olajšalo naše delo. Nadaljujemo s splošno razpravo. K besedi vabim gospo Kucler Dolinar.
Hvala lepa, predsedujoči. Lep pozdrav vam, ministru, državnemu sekretarju, vam kolegi poslanke in poslanke in vsem spoštovanim, ki so tudi danes skupaj z nami! Občina je temeljna oblika lokalne samouprave, ki obsega naselja ali več naselij, povezanih s skupnimi potrebami in interesi prebivalcev. Ker skupaj s pobudniki, ki so me zaprosili, da predlagam temu spoštovanemu zboru, da se jim omogočijo referendumska območja, ocenjujemo, da ta odlok ni v celoti odraz teh skupnih interesov in volje prebivalcev, sem se odločila, da vložim še nekatere amandmaje, s katerimi bi dopolnili ta odlok, o katerem ta trenutek razpravljamo, to je za referendumska območja Rakek, Šentjošt, Polhov Gradec in Dobrava, ker ti pobudniki menijo, da bi bile razmere v okviru svoje občine ustreznejše, da bi bila sredstva uporabljana bolj učinkovito in racionalneje, o čemer smo že slišali, kar bi moral biti tudi osnovni namen oblikovanja neke nove skupnosti ljudi, ki čutijo in imajo enake potrebe in interese. To je prvi razlog, zakaj so amandmaji, ki jih bom v nadaljevanju potem še utemeljila ob razpravi o amandmajih. Uvodoma je bilo rečeno, da nekateri, in to je tudi res, vlagajo svoje pobude že drugič, tretjič, četrtič. Prepričana sem, da to za nas poslance ne sme biti samo statistični podatek. To je podatek, ki kaže, da so ti pobudniki prepričani v svoji želji, v svoji volji, da jih kljub vsem proceduram in zavrnitvam to še ni odvrnilo od tega, da bi želeli oblikovati neko svoje zaključeno območje. Predvsem pa je moje mnenje, da moramo biti danes ob glasovanju o amandmajih občutljivi in pozorni tudi na tiste, ki ne izpolnjujejo nekaterih zakonsko določenih mej. Vsi vi ste tudi s strani združenja krajevnih skupnosti Republike Slovenije prejeli poziv, zaprosilo za podporo pri obravnavi novih občin, s pozivom, da posvetimo še posebno pozornost pri nadaljnji obravnavi tistim sredinam, ki ne izpolnjujejo določenih mej. Drugi, še pomembnejši, razlog se mi pa zdi, da je pred evropskim sodiščem za človekove pravice pritožba šestnajstih pobudnikov. Sodišče je že odločilo njihovo formalno procesno upravičenje, da bo obravnavalo pritožbo in kot sporočajo, je tudi nekako v tem procesu obravnave. Tu mislim da, kljub nekaterim pomislekom o ustreznosti ali neustreznosti nekaterih amandmajev, moramo imeti pred očmi nedavno odločitev tudi evropskega sodišča, ki nas je presenetila. Se pravi zadeva Lukenda in jaz mislim, da moramo biti nekako odprti do tega in si ne zatiskati oči pred še kakšnim neljubim presenečenjem, ko nas bodo opozorili, da nekako ne izpolnjujemo ustavno začrtanih načel po zagotavljanju lokalne samouprave. Modro je, da smo na to možnost pripravljeni in ravno zato je utemeljeno, da tudi tem pobudnikom damo možnost, da se na njihovih območjih razpiše referendum. V tem splošnem delu mislim, da je to več kot utemeljeno, v tem prvem delu, ko razpisujemo referendumsko območje. Posamezne amandmaje pa bom v nadaljevanju ob razpravi o amandmajih utemeljila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, spoštovani gospod minister, ostala dva predstavnika vlade, spoštovane kolegice in kolegi. Že naš kolega gospod Prevc je uvodoma v predstavitvi mnenja poslanske skupine podal naša razmišljanja, ki se tičejo seveda današnje verjetno celodnevne točke, točke dnevnega reda, tako da vseh teh dejstev, vseh teh naših razmišljanj ne bi na tem mestu zopet ponavljal. Osredotočil bi se nekaj točk v tem prvem delu, ker potem bomo seveda o posameznih amandmajih razpravljali v drugem delu. Dejstvo je, da smo pred meseci v tej isti hiši sprejemali spremembo zakona o lokalni samoupravi. Žal v tej spremembi nismo zajeli mogoče vseh potrebnih nians, ki bi jih morali razrešiti, vendar sem seveda tudi prepričan, da je vse te pogoje težko, izredno težko v zakonu tudi opredeliti. Predvsem se mi zdi pomembna, ta arbitrarna odločitev, da moramo ugotoviti, tako ali drugače s kontakti z lokalnim okoljem in tako dalje, katero je tisto območje, da bo kot bodoča eventualna občina sposobna opravljati svoje poslanstvo. To se mi zdi najpomembnejša odločitev, pa naj gre to za finančni vidik oziroma tudi vse druge izredno pomembne vidike, ki so prisotni pri funkcioniranju nekega lokalnega okolja, ki se mu reče, občina. Dejstvo je, da so vse te odločitve, ki jih sprejemamo vedno takrat, ko se pogovarjamo v vsakem mandatu pred lokalnimi volitvami o ustanavljanju novih občin ali spreminjanju njihovih meja, da imajo te odločitve mnogokrat tudi posledico za neke naslednje odločitve v naslednjem mandatu, torej skozi štiri leta. Sam izhajam s področja Zgornjesavinjske doline, kjer je ta državni zbor odločil, mislim, da pred približno osmimi leti, ali pa štirimi, saj že ne vem, da se neko območje, eno naselje izloči iz občine in se priključi drugi občini. Trdim, da eno od poglavitnih posledic imamo danes na mizi, predlog za novo občino, ker smo takrat na ta način obstoječo občino razdelili dobesedno ali pa praktično vsaj na dva dela. Mi moramo pri tem vedno misliti tudi na posledice naših odločitev. Kot rečeno, že uvodoma smo rekli, da so vsi predlogi, ki so bili dani, da so približno enaki, da izpolnjujejo približno enake pogoje funkcioniranja in da se bomo mi odločali arbitrarno. Pri tem bi rekel, da smo dodali amandmaje v zvezi s tem, ki jih bom komentiral potem v nadaljevanju. Dodali smo pa tudi, torej za tisto območje, kjer enega od teh pogojev ne izpolnjujejo, konkretno gre za zdravstvo in ta zdravstveni pogoj, o katerem smo zadnji mesec ogromno diskutirali, izven te dvorane, sicer pa v naši hiši. Sami smo pa dodali tudi dva predloga, za katera menimo, da se morajo v lokalnih okoljih tudi na posebnem ali pa ločenem referendumu odločati, v kateri od občin želijo živeti nekatera okolja iz krajevnih skupnosti, ki sicer niso zajeta pa predvidena kot eventualne nove občine. Osnovna misel je ta, naj se ljudje odločijo na referendumu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Trofenik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Seveda smo ponovno pri temi, ki se popularno pojavlja vsake štiri leta, vendar v strokovnem ali vsebinskem smislu pa nam kljub 11. letu, ki poteka od uvedbe lokalne samouprave v Republiki Slovenije, ne uspe napraviti kvalitetnega preskoka. Vstopili smo v Evropo in čeprav nas v pogledu lokalne samouprave ne veže noben drug dokument kot listina o lokalni samoupravi, pa vendar nimamo para v Evropi v trendih, to se pravi v nadaljnjih delitvah. V Evropi so na področju lokalne samouprave dolga desetletja že prisotni močni trendi, kjer je razvita lokalna samouprava, ki ima veliko tradicijo, ki dejansko funkcionira: trendi združevanja lokalnih skupnosti. Mi smo posebneži, ne da bi vedeli za tehten razlog, v nadaljevanju drobljenja. Po definiciji bi lokalna skupnost naj v čim večji možni meri izvajala z zakonom in ustavo zaupane naloge, vendar predvsem z lastno močjo. Ta beseda moč pomeni v najširšem smislu besede, pomeni kader, pomeni materialne pogoje, pomeni finance in še kar sodi zraven. Na to pozabljamo. Tej definiciji naši načrtovani postopki ali bližnje odločitve nikakor ne sledijo. In tukaj je tisti razlog, zakaj smo mi na tem področju drugačni, kot je Evropa in ne želimo biti taki, kot je Evropa, ki ima izkušnje, ki ima znanje, zlasti pa dolgoletne pozitivne izkušnje. Celo zadevo smo pripeljali do absurda. Če je bilo opravičilo za zelo slab bivši zakon o postopkih in pogojih za ustanavljanje občin v letu 1994, ko se je na nek način vzpostavljal nov sistem, sistem lokalne samouprave, pa bom drugače rekel, ko smo zakoličili lokalno samoupravo, smo z ukinitvijo tistega zakona in prenosom teh slabih določil v zakonu o lokalni samoupravi napravili nič kaj kvalitetnejšega, celo trdim, da smo demokratičnost postopkov zožili. Izvorni greh je v tem, da je z zakonom dana pravica poslancem, da predlagajo občine. Vprašajmo se, kaj bi bilo, če bi poslanci imeli pravico predlagati državni proračun. Kako bi takrat zgledala država? In to je zelo podobno. To je nedopustno, ker se je vse skupaj sprevrglo v promocijo posameznikov ali posameznih skupin, ki pa za to promocijo ne plačajo računa. Račun je izstavljen nekomu drugemu - v finančnem smislu javnim financam in drugim, ki to plačajo. Drugače pa je to prevečkrat v škodo kvalitete življenja, ker čeprav so polna usta predlagateljev, kako se bo povečal razvoj, kako se bo povečalo eno, drugo, tretje, na žalost ob vseh teh obrazložitvah, še bolj pa ob branju teh kvazi elaboratov, človek pride do spoznanja, da resnih argumentov za predloge zmanjka ali pa jih sploh ni. In to je največja hiba, da zakon, ne prejšnji, ne sedanji, ne pozna eksaktnih meril, s katerimi bi lahko nearbitrarno ugotovili ali izmerili, kdaj je ta stvar potrebna, da se ustanovi neka lokalna skupnost ali spremeni njeno območje. Tega nimamo, ker nismo hoteli tega imeti, ker potem seveda ne bi bilo take "svobode" pri vlaganjih, zlasti pa pri doseganju nekih drugih političnih ciljev s sredstvom, ki se mu reče ustanavljanje novih občin. Zadevo smo pripeljali do absurda zato, ker če nekdo skrbi v neki obstoječi lokalni skupnosti za enakomeren razvoj te lokalne skupnosti, se pravi, da se posamezni kraji razvijajo, da imajo šolo, ambulanto, vrtec, da imajo eno in drugo, potem jih hote ali nehote pripravimo do tega, da se lahko odcepijo in ustanovijo nove občine. V resnici stimuliramo egoizem, ne stimuliramo razvoja, ampak egoizem. In ta egoizem gre tako daleč, da se pojavljajo primeri, ko se nekdo želi nerazvitega območja rešiti, ker ga preveč stane. Ampak to je povezano s tistim, kar sem pred tem povedal. Pravico do samouprave, ki je ustavna pravica, večina diskutantov in predlagateljev hote zamenjuje s pravico do lastne občine. To sta dve različni zadevi - pravica do samouprave da, to pa ni pravica do lastne občine, ko to prevajamo. Ta prevod je slab oziroma neverodostojen. Naj preidem na predlog dokumenta, to je odloka. Predlagatelj je res matično delovno telo, večinoma na podlagi predloga poslancev, ob asistenci vlade, ki je glede na predloge pripravila mnenje. To mnenje je unicum, brez obrazložitve. Predlaga nekaj, ne upa si pa utemeljiti, zakaj določen predlog za ustanovitev neke občine predlaga v sprejem, drugega pa ne. Pa naj bo ta spremenjeni zakon še tako slab, vendar je v njem jasno napisano, da občina pod 5.000 prebivalcev mora izpolnjevati pogoje, da je nekaj posebnega, v geografskem, zgodovinskem, v obmejnem in, ne vem, katerem še smislu, pa ne sme imeti manj kot 2 tisoč prebivalcev. To se pravi, gre za komulativo več pogojev. Vlada, odbor in predlagatelji pa trdijo, da so z zakonom izpolnjeni pogoji. Pa vidimo samo enega. To se pravi, število prebivalcev. Odgovor, kaj je zgodovinski, kaj je geografski, kaj je obmejni in drugi razlog, ene besede ni v nobenem predlogu. Ne v tistih, ki so za, ne v tistih ki so ne. Jaz trdim, da je kriterij prebivalcev, število prebivalcev najslabši kriterij. Nekateri ste to hote ali nehote v nekaterih diskusijah o tistih problematičnih zdravstvenih postajah, ki so res smešne, kot argument to hote ali nehote potrdili. In to je temeljni problem, da vlada, ki odgovarja tudi na tem področju, nima korajže utemeljiti svojih predlogov v skladu z zakonom. Moram biti pravičen. Vedno se je tako dogajalo, ampak to še ni razlog, da se sme še naprej tako dogajati, ker to je podobno, kot bi nekdo kradel, pa bi rekel, saj oni drugi so tudi kradli, pa jaz tudi lahko kradem. In tu je temeljni problem. Neobrazloženo vlade, ki služi za odločitve. Zanimivo bo slišati ustavno sodišče, ker nekaj odločb, ki na tej slabosti temeljijo, je znanih. Seveda vlada nam je pripravila, da bi se verjetno lažje odločali, eno tabelo, kjer so bili plusi in minusi, izpolnjuje pogoj, ostanki občine izpolnjujejo pogoje. Zopet merjeno samo skozi število prebivalcev. Seveda vlado ni zanimalo, kakšno ima posledico ima predlog na kvaliteto življenja občanov. Če bi naj lokalna skupnost v čim večji možni meri izvajala zakon in ustavo zaupane naloge, in to predvsem z lastno močjo, kar je sicer v slovenskih razmerah glede na nepripravljenost iskrene decentralizacije, ker decentralizacija pomeni decentralizacijo finančnih virov, vzporedno z decentralizacijo odločanja, seveda je to lastno moč težko zagotoviti. Zato seveda tako drobljenje ni prispevek k razvoju lokalne samoupravi, k večji demokratičnosti, ampak je hote ali nehote podpora čim večjemu centralizmu, ker je to tako bilo in tudi je še naprej. Mnenje vlade, enako kot elaborati, ne dajo odgovora, kaj bo v neki novi predlagani lokalni skupnosti, vsaj skozi tri kriterije ali temeljna tri področja, ki jih mora lokalna skupnost zagotavljati. Recimo vprašanje, ali bo neka nova lokalna skupnost sposobna izvajati zaupane ji upravne storitve ali upravne naloge. Ni mogoče, ker z 2000, 3000 pa tudi več ljudmi si ne morete privoščiti uprave. Ne zato, ker ne bi bilo mogoče na razpolago, kot je nekdo rekel, dovolj izobraženih ljudi. Ne, ker jih ni možno plačati v zadostni količini in v zadostnem obsegu, da bi lahko pokrili vse obveznosti, ker imamo to težavo, da lokalne skupnosti imajo enake pristojnosti, ne glede na velikost, in je treba temu ustreči. Tisti, ki utemeljujejo, da je v zakonu predvidena stimulacija tisti lokalni skupnosti, ki bi imela eventualno skupno opravo, so v zmoti. Na nek način so poskušali v Slovenijo prenesti pozitivne izkušnje od nekje drugje, kjer je trend združenja. To pa ni združljivo z nasprotnim trendom drobljenja. Jaz bi rad videl lokalne skupnosti, ki sedaj trdijo, da ne morejo skupaj živeti, da so eksploatirani, da je zaprt razvoj, potem bodo imele pa pojutrišnjem skupno upravo. Tisto število upravnih in strokovnih opravil se bo pomnožilo na enakem. Če je bila sedaj ena lokalna skupnost, če bodo iz tega nastale dve ali tri, bo nekajkrat več enakih opravil, ki jih ne more opraviti enako število upravnih delavcev in strokovnih, pa ne glede na to, ali so v isti upravi ali so v skupni upravi ali so razparcelirani, kakorkoli hočemo. In to je iluzija ali pa je to še, da ne bom rekel kaj zraven, namerno zavajanje, vsaj nekaterih. Meni težko nekdo proda tako zadevo. Se pravi, na področju upravnih in strokovnih nalog, ti predlogi, ta odlok pomeni večje stroške, nesposobnost izvajanja teh stvari, ki so zaupane občinam, in z vidika prizadetih občanov manjšo kvaliteto, istočasno pa višje stroške. Drugo področje, ki ga prav tako ali pa še bolj čutimo kot občani, je zagotavljanje izvajanja gospodarskih javnih služb. Na to vprašanje, ali bo kvalitetnejše ali bo manj kvalitetno, ali bo dražje ali bo ceneje, tabela, niti mnenje vlade, niti predlagatelji v elaboratih ne dajo nobenega odgovora. To je pa temeljno poslanstvo ali pa ena iz temeljnih poslanstev lokalnih skupnosti. Ti predlogi, vsaj nekateri, razbijajo celovite infrastrukturne sisteme. Lokalna skupnost je dejansko polje solidarnosti. Ta solidarnost se najbolj eksplicitno izraža na področju zagotavljanja gospodarskih javnih služb skozi ceno teh storitev, ker so cene praviloma enotne na celem območju lokalne skupnosti. Po drobitvi tega ne more biti in tega nihče ne pove, da bo imelo to posledice, prvič, na strošek, drugič, pa na samo kvaliteto. Naj ilustriram izvajanje gospodarskih služb. Po zakonu o lokalni samoupravi je infrastruktura last občine, na terenu katere se nahaja. In zdaj si predstavljamo, ko se en del neke sedanje občine izloči, postane vodovodni sistem, kot primer, v lasti nove občine. Ampak ta vodovodni sistem, prvič, ni samo v funkciji preskrbe s pitno vode občanov v tej novi občini, ampak dostikrat tudi kot tranzitni sistem za neko drugo občino ali ostanek stare občine. In zdaj si razvijmo to do konca, ko bo prišlo do defekta, kdo bo plačal ta defekt in kakšna bo sigurnost preskrbe z elementarno zadevo, s pitno vodo. Če bi vlada to analizirala, stanje, kar se dogaja na nekaterih območjih, ki so se v prejšnjih območjih delila in da ta območja počasi zdaj prisiljena, ker ne zmorejo, prihajajo v tako imenovani tarifni sistem, ko diferencirajo cene komunalnih storitev, to nikjer nihče ne pove, nikjer tega ne opozori občanov, če pa jih kdo opozori, potem pa akterji smatrajo, da gre za zastraševanje. Seveda to polje solidarnosti pa je, jaz sem ilustriral samo z enim. Takšnih polj solidarnosti pa je več, zato se bodo negativne posledice pomnožile in takrat popravka ne bo. Tako je na področju gospodarskih javnih služb, podobno bo na področju, tu smo navajeni reči, družbenih dejavnosti. Parceliramo s tem predlogom in na žalost na demografsko stanje, ki ga ni možno pričakovati na desetletja, mogoče nekaj desetletij se bo izboljšalo, da bodo šolski okoliši premajhni, šole, ki so zgrajene, ne bodo polne, in podobne zadeve. Ostankom občin, zlasti tistim, ki so specifika pri nas in najbolj tepene, to se pravi, ki niso mesta, in niso, ne mislim pejorativno, podeželske občine in opravljajo nekatere funkcije subregionalnega pomena, pa naj bodo to območne knjižice, naj bodo to muzeji, naj bodo to delavske univerze, naj bodo to zdravstveni domovi in podobno, vse to bo kot strošek ostal ostanku občinam. To direktno ogroža ostanek ali dosedanjo občino in kvaliteto življenja. Ampak vlada je odkljukala, ostanek izpolnjuje pogoje. Ja, saj jih ni težko izpolnjevati pri teh kriterijih. Ampak kakšne bodo pa posledice, tega pa vlada ne pove, še manj pa predlagatelji. V preteklosti se je nekaj teh anomalij popravilo v velikih mestih. V kulturi je država prevzela cel kup zavodov, katerih so ustanovitelj bile občine, ker je tako pač neka politična opcija želela, pri knjižnicah je prišlo v preteklosti. Ampak jaz se bojim, da je sedaj konec teh prevzemov, da bi država prevzemala take zavode, ki so jih do sedaj financirale lokalne skupnosti in ki bodo silom prilike postale breme za ostanke občin, starih občin. Tiste, ki bodo pač ostale nekoliko manjše. Ker se špekulira s temi z delitvenimi bilancami, ki bodo pa drug problem. Vsaj za dve leti bodo ustavile investicijski ciklus tako v ostanku kot v novi občini, ker vsaj dve leti se bodo kregali ali pa še več. Dokler je kreganje ali spori, do takrat seveda niso možne v skladu z zakonodajo nobene investicije. Jasno se vidijo že v obrazložitvi teh kvazi elaboratih, ko piše, saj knjižnica je pa šolska. Res je nekdo spravil zakon v oklepaj, knjižnica pa v oklepaj, tudi lahko je šolska, ampak bistvo to ni. Tu je notri tista špekulacija, tisti pa naj imajo knjižnico ali pa je najbolje, da jo zaprejo. Če je razvoj, ker se razvoj želijo nekateri meriti. Dejstvo je, da je problem v marsikateri obliki infrastrukture, ampak samo z asfaltom se pa razvoj tudi ne da meriti. Še nekaj o trditvah, ki so bile izrečene, ki kažejo tudi na bom, rekel, neke vrste nepoznavanje ali pa zavestno neiskrenost in zapeljevanje. Govoriti, da bo s tem dosežena večja demokratičnost, je milo rečeno dvolično. Na seji, ko obravnavamo predlog zakona, ki pa zaostruje dostopnost občanov tako pri aktivni kot tudi pravici na lokalnih volitvah tudi brez primere v evropskem sistemu primerljivih držav z razvito stopnjo lokalne samouprave. Seveda te nepotrebne delitve, ki so zopet skoncentirane pretežno v severnovzhodni del Slovenije, ki je najmanj razvit in ki seveda dokazuje, da razdrobljenost ne pomeni nobenega impulza za takšen ali drugačen razvoj, bi pripeljala do tega, da v posameznih sredinah se ljudje želijo zaščiti pred temi poskusi. Ne želijo biti poskusni zajci, zato predlagajo v skladu z zakonodajo in statuti občin, da se odcepijo posamezna naselja od predloženih novih občin. To je alarmno stanje. In to ni prvič. Od tam, od koder izhajam, iz občine Ormož, je to v 10-ih letih tretjič. Pri obrazlagi amandmaja bom tudi to podrobneje obrazložil, če sem prav razumel, da bomo imeli prijavljeni pravico govoriti še enkrat pri amandmajih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Seveda boste imeli pravico, ampak glede na razpoložljiv čas. Naslednji ima besedo gospod Juri.
Hvala, podpredsednik. Naj takoj demantiram, žal, lažnivega kolego Jelinčiča, da bi naj jaz zagovarjal referendum v celotni mestni občini Koper zato, da bi preglasovali Ankarančane in Hrvatinčane. To je bila ideja njegova prijatelja in zaveznika, gospoda župana, ki sem jo jaz tudi javno ovrgel. Toliko o tem, da bo informacija korektna. Sedaj pa k stvari. Naj takoj povem, da ostajam zvest svojemu prepričanju, da je atomizacija občin, atomizacija tudi njihovih razvojnih potencialov, ki kot pravilno opozarja kolega Trofenik, se ne merijo le po sposobnosti do asfalta na osrednji vaški cesti. Je povečevanje javne uprave, je povečanje javne porabe. Investicija torej v neproduktivnost. In je simptom, ki nas mora skrbeti, upadanje družbene povezanosti in solidarnosti, za kar nosijo odgovornost predvsem župani ali pa županje ter občinski sveti, ki se jim taka atomizacija dogaja. Zato vsa čast onim, ki svojo občino še držijo skupaj. Toliko za uvod, ki pravi, da odloka o razpisu referenduma za ustanovitev novih občin ne bom podprl, kakršnekoli popravke oziroma spremembe bo med današnjo razpravo doživel. Med temi je tudi amandma pobudnika za novo občino Ankaran-Hrvatini z izločitvijo iz mestne občine Koper, ki smo ga slišali uvodoma. Ideja o taki občini na matičnem odboru ni dobila podpore. Kako bo danes, bo odločala večina v dvorani. Verjamem, da je bilo v tem času veliko lobiranja, pritiskov na tiste, ki vendarle imajo večino v državnem zboru. Mojega pristanka seveda ne bo, ne glede na tabelarično izpolnjevanje pogojev, kot pravi vlada, ter na zaznavo, tudi osebno, o porastu podpore te ideje in na kraju samem. Zlasti po najnovejših arogancah občinskega vodstva, ki deklarira, da naj se mestna občina ohrani v sedanjih mejah, z dejanji pa dobesedno odganja z nje periferijo. In zakaj mojega glasu ne bo? Zato, ker bo realizacija te [[...]]
Gospod Juri, oprostite, ali lahko razpravo prihranite za amandma. Smo rekli, prvo splošna [[...]]
Jaz se ne bi vrnil k amandmaju, gospod podpredsednik, bi v okviru časa, ki ga imamo, ga izkoristil zdaj in potem se ne bom niti več oglašal, če mi dovolite. Gre za splošno opredelitev, ne glede na to, da osredotočim pozornost na to zgodbo. Torej bom nasprotoval temu amandmaju zato, ker bi realizacija te zamisli koprski družbi, skupnosti, njenemu nadaljnjemu razvoju, njeni kompetitivnosti med jadranskimi pristanišči ter še čemu, ki jo tvori med vodilnimi občinami v Sloveniji, zadalo hud udarec. Ljudje bodo po mojem vsem manj zadovoljni, konfliktnost v prostoru se bo povečala, dogajali se bodo še novi odhodi, nove odcepitve, v iluziji, da bo vsakomur, ki bo gojil samo svoj vrtiček, bolje. Čas bo pokazal, kdo ima prav. Da se danes določena naselja želijo odcepiti iz občin, ki so v prejšnjih obdobjih nastajali na enak ali podoben način, z izločitvijo iz prejšnje občine in z enakimi cilji, dokazuje, da so moje bojazni vse prej kot neutemeljene. Kakorkoli že, če se vrnem k Kopru in Ankaranu, Hrvatinom, kjer si nekateri novo občino želijo, da bi se rešili župana in krivijo tudi mene, ker jim realizacijo te želje otežujem, moramo opozoriti vlado in ministra Žagarja na to, kar se bo danes po vsej verjetnosti zgodilo na koprskem občinskem svetu. Župan, kot veste, mu predlaga spremembo območij naselij v treh krajevnih skupnostih, med katerim je tudi Ankaran, da bi zlasti slednji ob predpostavki izločitve iz mestne občine odvzeli možnost koriščenja pravic iz naslova uporabe stavbnega zemljišča s strani Luke Koper, češ, bo na morebitnem referendumu prizadeta javnost ugotovila, da se ob izpadu tega dohodka prehod na novo občino ne splača. Ne vem, ali se bo kalkulacija izšla, vem pa, da so strasti na vrelišču. Vsekakor naj gospod minister odgovori, če bo amandma kolega Jelinčiča, ki se opira na konkreten zemljevid in na konkretne izračune premoženja, prihodkov in odhodkov nove predlagane občine podprt in odlok o razpisu referendumov seveda sprejet, kaj bo storil, da bo slednji skladen z vzpostavljenim novim stanjem na terenu, z novimi mejami naselij v Kopru oziroma obratno. Sam sem se potrudil pozvati občinski svet k odložitvi te točke do končnega odločanja tu v državnem zboru. Menim, da je tako hitenje in tako prehitevanje, ko se konsenz prizadetega okolja niti poiskal ni, doslednega skrajno nepošteno, da je to dobesedno lumparija, a verjamem, da uslišan ne bom, če je igra, ki se jo gre župan, res taka, kot sem jo opisal. No, zvečer, ko bomo tu odločali, bomo že verjetno vedeli, kako so ravnali v Kopru. Upam pa, gospod minister, da boste popazili, da bosta akta državnega zbora in občinskega sveta skladna. Naj sklenem, nasprotujem tako amandmaju kolega Jelinčiča v vsem, dodatnim amandmajem kot odloku, z njim ali s takimi amandmaji ali brez in priporočam vsem tistim, ki si prizadevajo za novo občino, naj raje kot občino zamenjajo župana, takrat ko bo čas. Hvala.
Hvala lepa. Vidite, da sem dobrohotno dovolil tudi konkretno razpravo. Ne nazadnje je res isti čas in kot rečeno na začetku, je težko potegniti ločnico med splošnimi argumenti in konkretnimi. Nadaljujemo z razpravo. K besedi vabim gospoda Rezmana.
Hvala lepa. Zelo na kratko bom nekako dodatno elaboriral tisto, kar sem prej govoril. Rad bi povedal, da smo, ko govorimo v svojem imenu, nekoliko v zadregi, ko se odločamo za ali proti, pa ne iz tega razloga, ker to delamo na odprti sceni, kakor nas je opozorila kolegica, češ, ljudje nas opazujejo, ravno zaradi tega, ker iskreno mislimo o tem, smo v zadregi. V zadregi takrat, ko zavračamo, recimo, amandmaje, torej izjeme izjem, zato ker so mnoge izjeme izjem bile narejene v preteklosti in je za tiste nenavadno težko ljudem dopovedati, da občina, ki ima vse pogoje, ki ima 3.000 prebivalcev, ne more biti občina, lahko je pa neka druga občina občina, pa ima samo 300 duš v svojem okviru. To je tisto, kar nam povzroča določene zadrege. Toda iz te zadrege se moramo nekako rešiti, s tem da se na nekaj opremo. Tisto, na kar se lahko opiramo, so verjetno zakonski pogoji, ki jih imamo pred sabo, in to lahko imenujemo voljo zakona. Zato tiste volje ljudi, ki so v opoziciji zavoljo zakona, najbrž ni mogoče podpirati. Druga zadrega je v tem, da v velikem paketu sprejemamo možnosti za odločanje na referendumih. Prek 30 občin, recimo, je bilo predlagani, pa 10 mestnih. Prepričan sem, da je tudi v parlamentu možno najti celo vrsto ljudi, ki bodo zdaj odločali o usodnih stvareh, pa bi zelo težko te kraje našli brez zemljevida Slovenije ali pa tam še nikoli niso bili, ali bi se pa izgubili, če bi tja prišli. Kako bomo zdaj korektno ravnali pri nečem, česar pravzaprav ne poznamo, razen po zelo skopih besedah iz gradiv, ki smo jih dobili? Torej, zaradi teh zadreg smo pred odločanjem prepuščeni svoji vesti in upam, da bo za nas veljalo - tako bi moralo biti -, da se kljub vsemu držimo tega, kar je volja zakona.
Hvala lepa. Besedo želi minister dr. Žagar, ki se lahko oglasi, kadarkoli želi. Minister, imate besedo.
Hvala za besedo. Žal gospoda poslanca ni tukaj, vendar bi mu vseeno odgovoril na njegovo dilemo. Kar zadeva eventualno neusklajenost med akti, ki so bili sprejeti tukaj oziroma v mestni občini ali katerikoli drugi občini, jo je možno reševati z upravnim sporom pred upravnim sodiščem, takrat ko do tega pride, kar je danes zakonsko omogočeno. Druga stvar je pa pri tem odločanju tudi stvar politične kulture. Bojim se, da tudi odločitve, ki bodo sprejete v posameznih občinah. Pri tem bi pa poudaril še to, kar je bilo danes že večkrat izpostavljeno, da se vlada pri oblikovanju novih občin ni postavila v funkcijo predlagatelja. Predloge, ki so bili predlagani s strani poslancev oziroma posameznih občinskih svetov, vlada je z ozirom na predloge in z ozirom na utemeljitev predlogov, ki so jih utemeljevali posamezni predlagatelji, podala svoje mnenje oziroma ugotovitev o izpolnjevanju pogojev in se ni spustila v nobeno drugo vlogo. Seveda so pa ti tudi v tem smislu, da sama ne želi posegati v same predloge in jih tudi ne želi spreminjati, tudi kar zadeva utemeljitev. Vse te utemeljitve oziroma vsi predlogi so pa na voljo v državnem zboru in ne nazadnje državni zbor odloča o nastajanju novih občin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sedaj pa res dajem besedo gospodu Anderliču.
Sam razumem, zakaj ni obrazložitve in tudi se mi zdi, da se ne gre tukaj kaj čuditi, kajti ponovljena vaja iz preteklosti je tudi sedaj pred nami ali pa se že dogajal. Mislim, da je izrazito slabo, da se vlada ni postavila v funkcijo, ki ji gre po ustavi in po zakonodaji, da je država tista, ki določa kriterije oziroma razdeli državo na občine. To je funkcija države in če berem gospoda Šmidovnika in pa gospod Šokar, ki je pri teh zadevah dolga leta sodeloval, potem gre na prvem mestu za to, da je potrebno tukaj zanikati, in nekdo je že rekel, pravico do občine kogarkoli. Je po 44. členu ustave zagotovo pravica do upravljanja z javnimi zadevami, še toliko bolj z občinskimi zadevami. Državljani to pravico in to možnost imamo, nikakor pa nimamo po ustavi pravico do svoje občine. Lahko se borimo za to po politični poti in tudi prav je tako. Sam sem v zadregi, kaj pravzaprav naj počnem danes. Ali naj sledim nedoslednostim, ki so bile storjene v tem državnem zboru prvič, drugič, tretjič in ne vem kolikokrat smo o tem razpravljali, ali naj preprosto sledim temu, da je neko mešetarjenje. Iz tega predloga odloka zares ne vidim enakega pristopa pri vseh primerih, sploh če povežem še naslednjo točko, kjer so nekateri predlogi zunaj, pa ne vem zakaj, nekateri so pa tukaj notri. Včasih so se otroci šli krajo zemlje, če se spomnite, ko so si zarisovali stvari. Tukaj je en predlog, da se izloči neko naselje iz občine Litija in se pridoda občini Šmartno. Zakaj? Zato, ker je to industrijska cona in zato, ker bi tej občini, za katero so v prejšnjem mandatu, se ve, kdo je tako navijal, in smo jo potem tudi izpustili, ker je imela 5003 prebivalce ali koliko že, čez noč so jih prešteli, da so izpolnili kriterij 5 tisoč in mi smo takrat eno in edino pred štirimi leti spustili na referendum in je bila tudi ustanovljena. Seveda so najbrž takrat pozabili zarisati tisti del, ki danes prinaša, ne vem, iz naslova stavbnega zemljišča toliko več, kot če bi ta občina bila brez tega. Ampak, glejte ga zlomka, prej sem spraševal, za kateri konec to gre, zdaj jih je pa očitno ta matična občina prehitela, ker je spremenila odlok in rekla, "ne, ne, ne boste tega vi nam vzeli, ampak bomo mi to dali nazaj v to občino". Jaz mislim, da se je res nad takšnimi primeri je treba vprašati, kje pa je pravzaprav vloga države pri tem. Še toliko bolj, ne vem kateri podatek drži za ta mesec, ampak baje prejšnji mesec je bilo samo 12 občin, ki so izpolnjevale kriterij samozadostnosti, torej financiranja s sredstvi, ki si jih po zakonu tudi si lahko zagotovijo iz lastnih virov. Ali je to res potem samouprava, lokalna samouprava? To ni lokalna samouprava, ampak je upravljanje z denarjem davkoplačevalcev, ker vsaj v enem delu, ko nekatere občine do 80%, nekatere pa par procentov dobijo iz skupnega žaklja denar. Zato ne vem, kako naj bi se opredeljeval pri teh točkah. Ena od naštetih občin oziroma predlogov za občino pred štirimi leti ni izpolnjevala pogojev, ker ni imela - sem šel prav pogledat, ista služba je to pisala, še isti ljudje so zgleda tam - ni imela pogojev, ker ni imela dosti prebivalcev. Zdaj pa ima prebivalcev dosti, ampak je pod alinejo oziroma pod stolpičem, ki pravi, da ni popolnega zdravstva v tej občini, bodoči, s tem, da so gradili po krajevnih skupnostih domove in tista, ki pa bo sedaj občina in je bila manjša krajevna skupnost kot ta, ki ne bo po vašem predlogu, se je tam zdravstveni dom gradil, ker je tri kilometre stran, pa manj prebivalcev zajema. Torej, v dilemi sem, če berem papirje istih strokovnih služb, istih strokovnjakov, ker konec koncev, saj jih nimamo ne vem koliko in ker sem absolutno za to, da se spoštuje zakon. In če sem bil takrat, pred štirimi leti za to, da je šla ena občina skoz, potem moram biti tudi za vse tiste, ki so zdaj tukaj navedene in izpolnjujejo teritorij 2000 prebivalcev in se o tem niti ne smem niti ne želim spraševati, ali ne bi raje pogledali, kateri predlogi izpolnjujejo kvalitativne kriterije, da bodo lahko, dostojno preživeli. Kaj pomeni recimo izjava predlagateljev teh amandmajev, ki so tukaj, da se lahko popolno zdravstvo zagotovi, ne vem, jutri, pojutrišnjem, v treh mesecih ali kaj podobnega. Ali je to kakšna garancija za podporo amandmaju? Jaz mislim, da bi seveda morali od primera do primera to pogledati. Če ima nepopolno zdravstvo koncesijo, lahko nekdo pride tam na vrsto zelo hitro, sploh zdaj, ko so te veze zelo hitre. Dva prostora se hitro usposobita, če gre za to. Ampak jaz mislim, da gre za nekaj drugega, da gre za mešetarjenje, za dogovore, tole bomo spustili, tega ne bomo spustili. Zato bom seveda sam tudi potem ob odloku, ob glasovanju o odloku, tudi obrazložil glas. Ampak tako, kot je to pripravljeno, ne obrazloženo, ne enak "vatel" za vse, sploh pa odmik od tistega temeljnega, kaj lokalna samouprava sploh je in pravica do lokalne samouprave, seveda nimam kaj drugega reči, da če bi bila vsaj tržnica, da bi se reklo ta ja, po tej ceni, ali pa kakorkoli ja, ne pa tako, da pač nihče ne ve zakaj nekdo ja, zakaj nekdo ne.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sok.
Hvala lepa, spoštovani prisotni. Mene prav zabava, ko poslušam to lekcijo o lokalni samoupravi s strani poslancev opozicije in seveda ugotavljam, da so razlogi za odcepitev oziroma za ustanovitev samostojne občine v obratnem sorazmerju od tistega, kar govorite. Torej vse to, kar ste povedali, smo že slišali, nič ni več novega. Jaz upam, da bomo danes pametno odločili in tem ljudem dali možnost in pravico do lokalne samouprave in prava cvetka je to, kar je povedal gospod Trofenik, zdaj ga sicer ni več tu, tako kot ponavadi. Pravi, da pravica do samouprave ni pravica do občine. Se spomnim, da je sončni kralj, Ludvik štirinajsti, v francoskem parlamentu s palico v roki razlagal, da so privilegiji njemu samemu privilegiji države. Torej nekaj podobnega. Tisti, ki obvladujejo občine, danes govorijo o tem, da pravica do samouprave ni pravica do občine. In če izhajam iz našega okolja, z ormoškega torej, to ni moja kaprica, pa moje politikanstvo, da sem jaz predlagal dva predloga za občino. To želijo ljudje. Dajmo jim vendarle enkrat možnost, da na referendumu povejo ali to želijo ali ne. Zato si prizadevajo že celo desetletje in jaz upam, da bo danes ta državni zbor končno ta gordijski vozel presekal. Govoriti o tem, da se bodo potem dve leti kregali, ja zakaj pa, če so ljudje modri, pošteni, potem se lahko hitro dogovorijo. Če pa že nekdo danes pravi, da bo ravnal tako, da se bodo dve leti kregali, potem bo pa res najverjetneje tako delal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Trofenik ima repliko.
Spoštovani kolega Sok. Svetujem vam, da preberete nekaj strokovne literature o lokalni samoupravi, potem mi ne boste podtikali takih stvari, neumnih. Pravica do lokalne samouprave ni enaka pravici do občine.
Lepo prosim, da debata oziroma razprava poteka v skladu s poslovnikom in da se izogibate sočnim izrazom, da ne bom rekel kaj drugega. Besedo ima gospod Hvauc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. No, očitno je lokalna samouprava in ustanavljanje novih občin zelo žgoča aktualna in pomembna tema. To vsaj sodim po tem, koliko raznih telefonskih klicev in koliko raznih intervencij sem sam osebno doživel v zadnjem času. Moram reči, da imam srečo, da na svojem območju nimam predlogov oziroma pobud za ustanovitev ali delitev občin in s tega vidika lahko nekoliko bolj umirjeno in objektivno gledam na te probleme. Če bi pogledali nazaj v to enajstletno obdobje, v katerem se je vršila reforma lokalne samouprave, in kaj je iz tega nastalo v teh enajstih letih, potem moram reči, da smo dobili dokaj neurejeno, kaotično stanje. Imamo občine, ki so relativno ali pa zelo majhne, ki imajo manj kot 500 prebivalcev, imamo občine, ki imajo 100.000 in več prebivalcev, imamo veliko število občin, ki niso finančno samostojne, ki same brez pomoči države dejansko ne morejo preživeti, le nekaj občin je takih, ki so lahko tudi v tem smislu samostojne. Sistem financiranja občin je bil v preteklosti dejansko neurejen in neustrezen. Ni nam uspelo, oziroma ne nam, brez mene, ker takrat še nisem bil v parlamentu, ni uspelo, da bi uredili drugi nivo lokalne samouprave, da bi ustanovili pokrajine. In vse to na tak ali drugačen način vodi k temu, da si ljudje želijo imeti svojo občino, in vodi v to, da so se občine drobile in da imamo danes kup predlogov za to, da bi ljudje prišli do boljših možnosti; vsaj prepričani so, da se bo to zgodilo, če bo že vsaka krajevna skupnost imela svojo samostojno občino. Seveda nikomur, ki si želi samostojno občino, te pravice nikakor ne odrekam. Vendar mislim, da je pa pri tem treba upoštevati vsaj nekaj kriterijev. Prvi je prav gotovo zakon. Kar se mene tiče, me čudi, ko nekateri kolegi razpravljajo, kako bi v celoti, ali pa skoraj v celoti spoštovali zakon, kako bi mogoče včasih zamižali na eno oko. Mislim, da ta razprava ni prava - zakon, kakršenkoli že je, je treba spoštovati. Zato smo tudi v prvi vrsti mi tukaj, ki zakone sprejemamo, in razprava o tem, ali v celoti spoštovati ali ne spoštovati zakon, se mi ne zdi na mestu. Drugi vidik, ki ga je potrebno upoštevati, je pa vsekakor to, kakšna občina bi naj nastala. Občina ni sama sebi namen in občina, ki jo bomo na koncu uzakonili, mora biti sposobna, da bo opravljala vse svoje funkcije, zaradi katerih je po ustavi in po zakonodaji tudi ustanovljena. Občina mora preživeti, občina mora prinesti občanom in občankam tudi nekaj pozitivnega. In tretje, kar je, se mi zdi, da je odločilna tudi volja ljudi. Če ljudje želijo imeti svojo občino, in če so za to izpolnjeni tudi drugi pogoji, jaz mislim, da je vsaka razprava odveč. Pri tem pa moramo paziti tudi, da ne bomo padli v neko past, da bi pri novih občinah, pri katerih predlogih so na nek način za to, da bi izpolnili te zakonske pogoje, bila nasilno, če uporabim tak izraz, vključena tudi posamezna, ali naselja ali krajevne skupnosti in si tega ne želijo. Potrebno je upoštevati tudi to, da ne bomo s tem, ko bomo enemu delu ali pa nekemu določenemu številu prebivalcev omogočili željo po lastni občini, v bistvu na nek način kratili pravico drugih, da tudi sami odločajo okrog tega.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Brenčiča.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, gospod minister, kolegi poslanci, lepo vas pozdravljam! Ob dokajšnjem poznavanju nalog, pristojnosti in tudi širšega poslanstva občin, pa z malo logike dobrega gospodarja sem prepričan, da bi moral biti po vprašanju, to je ustanavljanju novih občin in določanju območij občin, trend ali proces obraten, kot je tukaj prisoten. Dejstvo je, da bi nas že iz naslova kadrovske racionalizacije, iz naslova koncentracije storitev v gospodarskih javnih službah in s tem pocenitev življenja prebivalstva, moralo voditi v obratnem smislu kot nastopamo. Res pa je, da je nekako izpostavljen interes po novih občinah pogojen predvsem skozi sistem financiranja občin, ki je enostavno mogoče, da je to praktično en naraven postopek k hitremu, skladnejšemu razvijanju določenih okolij, ampak dolgoročno to ni prava pot. Če pa že ustanavljamo nove občine z odlokom, ki je predložen in državni zbor ima tukaj praktično ključno vlogo, potem sem mnenja, da se ne bi smeli vesti diskriminatorno ali bi rekel, lokalistično ali kakorkoli drugače. Ob tem mislim, da nikakor ne bi smeli trdo stati na nekem limitiranem stanju, ki ga določa zakon. Predvsem po vprašanju primarne zdravstvene oskrbe. Osnovni zakon, ki določa sistem primarne zdravstvene oskrbe in s tem tudi mrežo zdravstva na primarni ravni, je Zakon o zdravstveni dejavnosti. Ta zakon konkretno v 9., 10., in 11. členu zelo jasno pove, da, brez da ga citiram, in ta zakon je lex specialis tu in predhodnik Zakona o lokalni samoupravi in je z Zakonom o lokalni samoupravi v bistvu v koleziji, ne bi sme, drugače reševati, kot ta zakon to predvideva, da vam konkretno primer povem. Poglejte, predlog je za novo občino Rakek. Najbolj oddaljen zaselek v tej občini je odmaknjen 6, 7 minut od zdravstvenega doma, ki ga je cela notranjska skupaj gradila, nesmisel bi bil izpostavljati fizično še dodatno ambulanto ali zdravstven dom na Rakeku. Sedaj bom tako rekel, vzemimo, kot dober gospodar, občino, okolje, Spodnjo Idrijo. Spodnja Idrija je ekonomsko gospodarsko tako okolje, da se lahko primerja z najbolj gospodarsko razvitimi občinami in nima pogojev za zdravstveno varstvo, pa zopet je zelo blizu od osnovnega zdravstvenega doma. Sedaj pa vzemimo občino Kostanjevica, katera ima realnejše pogoje za življenje. Tako da mislim, da se tako ne moremo vesti in zato pravim, da se je treba pri tem odločiti tudi o vsebini. Če pa se obnašamo kot odgovorni ljudje, moramo za to pustiti občinam, tem okoljem samoodločbo, naj se odločijo. Kljub temu, da je s predlogi povezano polno egoizma in osebnega interesa, jim pustimo to odločitev in dajmo jim možnost referenduma, za to se jaz zavzemam. Drugo, kar je, izjeme. Jaz trdim, da bolj kot to limitiranje, ki je v zakonu, je treba razumno upoštevati izjeme, ki so predvsem geografsko zgodovinske. Nič nam ne pomaga, če ima eno okolje zdravstveno postajo, nima pa nikakršnih drugih racionalnih možnosti izboljšati življenje. Jaz se samo spomnim, da smo tako izjemo, ki sem jo enkrat močno zagovarjal naredili za občino Bloke. Geografsko in zgodovinsko to sodi v samosvoje okolje. Mi smo naredili največ dobrega, kar smo za to okolje lahko naredili, da smo to napravili, pa nobenega kriterija ne izpolnjuje in zato trdim, da je tukaj potrebno upoštevati zdravo mero razuma in malo kmečke zdrave logike v smislu dobrega gospodarja. Mislim, da bo prej kot slej potrebno ta trend ustaviti s krepko spremembo Zakona o financiranju občin, ki pa mora biti primerljiv z evropskim početjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je že kar gospa Uhan. Se opravičujem, ravnokar je prišel gospod Pukšič, tako da vam dajem besedo. Gospod Pukšič, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Od nikoder nisem prišel, tu sem bil, ampak sva s kolegom poslancem prav razpravljala o nekaterih vloženih amandmajih. Hvala lepa za besedo. Jaz sem eden od tistih, ki je že tretjič v tej zgodbi o ustanavljanju občin. Prav smešne se mi zdijo razprave nekaterih, ki so pred štirimi ali osmimi leti imeli popolnoma drugačne argumente in drugačna izhodišča in stališča. Osebno sem seveda prepričan, da je potrebno ljudem dati možnost. Ljudje so vendarle tisti, ki najbolje vedo, v kakšni organizirani skupini želijo živeti. Lahko vas samo spomnim, da je bilo pred osmimi leti izredno politično naostreno odločanje o tem, kateri so dobili možnost razpisa referenduma in kateri ne. Šlo je takole: če so bili predlogi s strani takratne koalicije, potem so dobili podporo, če so bili s strani opozicije, žal v veliki meri podpore niso dobili. Spomnil vas bom, da je že takratna Liberalna demokracija razdružila občino Luče na dve, na občino Solčava in občino Luče. Iz 2.200 prebivalcev so naredili občino s 400 prebivalci in občino s 1.800 prebivalci. Danes se izgovarjati, da nam zakon ne daje možnosti razpisa referenduma za občine, ki nimajo 2.000 prebivalcev, ni točno. Ta možnost obstaja, ker je bila ta možnost tudi prej, ko ni bil pogoj 2.000 prebivalcev, ampak je bilo samo 5.000 prebivalcev. Tako zakon kot akt, odlok o razpisu referenduma, sta oba na istem političnem nivoju, enega in drugega sprejemajo poslanci državnega zbora in sta enakovredna. Zato bom sam podprl vse predloge za razpis referenduma na referendumskem območju. Nobenega razloga ni, da ne bi zaupali ljudem, državljankam in državljanom. Mislim, da jim tudi tokrat moramo zaupati, ne samo takrat, ko pridemo sami ven z volilnimi lističi, programi, željami in tako dalje in jih prosimo za njihov glas. Takrat jim pa vendar zaupamo in jih prosimo za glas. Prav imajo tisti, ki govorijo, da je sistem financiranja neprimeren. Seveda, pa še kako neprimeren je, drage kolegice in kolegi! Govoril sem s tremi ministri - nekateri so sedaj v narodni banki, nekateri so bili predsedniki vlade in tako dalje -, nobeden od teh ministrov ni imel jajc, da bi spremenil Zakon o financiranju občin. Iz enega preprostega razloga, ker bi ta zakon pomenil odvzem približno 25 do 30 milijard sredstev od mestne občine Ljubljana. Toliko je pa tudi približno teh sredstev potrebnih za finančno izravnavo. Takrat, ko se je v državnem zboru politično odločalo, da se spremeni del financiranja s 30 na 35% dohodnine, so dobile nekatere občine na prebivalca 500 tolarjev, druge pa 5.000 tolarjev. Če smo s čim spremenili podobo te države, od najpomembnejšega zakona, ki je bil o ustanovitvi samostojne države, pa do naslednjega zakona o ustanovitvi lokalnih skupnosti, torej o ustanovitvi občin, leta 1994. Ta je zemljevid bistveno spremenil, ampak samo na tistih področjih, katere je možno urejati preko Zakona o lokalni samoupravi in financiranju občin. Če bi dali več pristojnosti in več denarja tudi na gospodarskem področju, potem bi se ta država še bolj enakomerno razvijala. Do danes niti ena od občin ni predlagala združitve. Kako pa bi? Prihajam iz osrednjih Slovenskih goric, prihajam iz tistih krajev, kjer je namesto zlata in medu blato in revščina. Pa če se je kaj spremenilo, se je prav na tem področju lokalne samouprave, na področju komunalne infrastrukture. Občine so ustanovile oziroma uredile veliko projektov, tako šolskih, zdravstvenih, kulturnih, cestnih, infrastrukturnih in tako dalje in tako dalje. V marsikateri občini so se speljali in se peljejo tudi veliki projekti. Ne zato, da so občine dale sredstva, ampak da so dale pogoje, prostorske pogoje za ureditev in možnost gospodarskega razvoja. Vem za občino, ki ima pripravljen projekt za investicijo v turistično rekreacijski center v višini štiridesetih milijonov evrov, projekt, ki bo prinašal novih dvesto delovnih mest prav v osrednjih Slovenskih goricah. Povejte mi, kolegice in kolegi, ali bi do tega prišlo, če bi to bila ena izmed, oziroma če bi to bila ena od krajevnih skupnosti skupaj v veliki mestni občini. Nič od tega ne bi bilo. Strinjam se seveda s tistimi, ki zagovarjajo in mislijo, da je potrebno ljudem dati možnost in naj se ljudje odločijo na referendumu. Sam bom dal vsem triintridesetim podporo, da bodo to možnost imeli. Bom pa seveda tudi kasneje, in to tudi javno, tako kot sem vedno, in jasno povedal, podprl za ustanovitev občine tiste, kje bo pozitivno izglasovan referendum. Torej, spoštoval bom voljo ljudi. Oni imajo možnost se odločiti na referendumu, ustanovitev, sprejetje zakona in spremembe zakona je pa naša volja, ki imamo mandat od ljudi in je to politični akt, tako eden kot drugi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno prosim, da se izogibate pikantnim izrazom, zlasti tistim, ki se nanašajo na posamezne dele telesa. Moja dolžnost je, da zaščitim tako integriteto tega parlamenta, kot tudi integriteto poslank. Zdaj k besedi vabim gospo Uhanovo.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik, spoštovani minister, predstavnik vlade, spoštovane poslanke in poslanci, predvsem pa vsi tisti, ki nas spremljate tudi na tribuni in upate na naše glasove. Predlogi za nove občine, ki sem jih sama vložila v državni zbor, to je Bizeljsko, Kostanjevica na Krki, Mokronog, Trebelno in občina Šentrupert, so prišli s strani civilne iniciative in krajevnih skupnosti, nobena vas, niti krajevna skupnost se ni slučajno znašla na mojem predlogu, na mojo željo ali bila slučajno priključena, za vse imam papirje, potrdila, pooblastila in tako naprej, da najprej to razčistimo, sicer pa še kaj več pri amandmajih, če bo čas, pa mogoče še zakaj so se odločile te občine oziroma ti ljudje, da želijo svojo občino, danes že tretjič poskušajo ustanoviti svojo občino. Vse sedaj predlagane občine so nekdaj že bile občine in so bile v 60-ih letih proti njihovi volji ukinjene, politično so bile ukinjene. Premalo je danes časa, da bi lahko povzela njihovo preteklost in od kod njihove ideje in želje, upanje po svojih občinah, po občinah, ki so jih že imeli. Prebivalci, bomo Mokronoga, Šentruperta, Kostanjevice na Krki ali Bizeljskega, niso zadovoljni s sedanjo lokalno ureditvijo in politiko. Želijo novo občino, ker so prepričani, da bodo bolje razpolagali z denarjem, ki je namenjen občinam, da bodo bolje upravičili tako imenovano glavarino, da se bodo njihovi kraji hitreje in bolj enakomerno razvijali kot do sedaj. Tudi zaradi medvojnih in povojnih pobojev, zaradi takšne ali drugačne politike, ki ni prisluhnila potrebam prebivalstva, so se ljudje iz teh krajev izseljevali. Prebivalstvo se stara, mladi, izobraženi odhajajo, ker ne vidijo svoje vloge v teh krajih, zato se je prebivalstvo razpolovilo takrat, ko so bile občine. S sedanjim zakonom, s povezovanjem nekaterih krajev, bi danes ponovno lahko bili občina, danes tretjič poskušajo. Oblast se je zamenjala, smo jim mi danes pripravljeni prisluhniti in glasovati za občine, ali pa samo hodimo in bomo hodili po terenu in jih prepričevali kako so neumni, če bodo imeli svojo občino, kako bodo propadli, saj itak oni niso sposobni, je že bolje, da je tako, kot je, da naj misli kdo drug namesto njih, da naj deli denar nekdo drug namesto njih, večno poniževanje. Pri tem pa imate le svoje račune kje boste imeli drugo leto svojega župana, kje ga že imate, kje se ga splača podpreti in tako naprej. Kot politiki, smo jim dolžni omogočiti, da se na referendumu izrazi njihova volja, zato bom podprla vse predloge in kasneje upoštevala izide referenduma. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Petan.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani! Torej, toliko klicev, pa mesagov, pa sporočil, pa pisem, pa še česa drugega, kot sem prejel v zvezi z občinami, že dolgo nisem. In med temi pismi, ki sem jih prijel, se mi je zdelo eno še posebej zanimivo, ni nujno sicer, da se v vsem strinjam z njim, vendar se mi pa zdi, da le nekaj poudarja in nekaj od tega bom prebral, ne bom stavkov trgal ven, ampak bom skušal kar cele odstavke, ampak ne bo veliko. "Nobena novo nastalih občin tudi ne bo imela zadostnih lastnih finančnih virov za izvajanje dejavnosti svoje pristojnosti. Takšne občine bodo odvisne od državnega proračuna, to ne pomeni, kot pogosto zmotno mislijo in razlagajo nekateri privrženci malih občin, da se na tak način pridobi več sredstev, in da država da ta sredstva. Pozablja se, da tudi tako imenovana državna sredstva niso nastala sama po sebi, temveč so pridobljena preko različnih davkov in tako lahko znova ugotovimo, da se z novimi občinami veča javna poraba in potreba po novih davčnih obremenitvah prebivalstva in gospodarstva. Razdrobljene manjše občine imajo slabo pogajalsko moč pri uveljavljanju družbeno koristnih zamisli nasproti države, tako, kot je sama velikost objektivno omejitev v komuniciranju z državo, imajo manjše občine tudi objektivne kadrovske in strokovne omejitve, kar vse povečuje odvisnost lokalnih skupnosti od države, torej centralne oblasti in oklanjanjem posameznim političnim botrom, političnim strankam ali institucijam. Takšne razmere so idealne za centralizirane države, ker se lahko v miru nadzoruje občine, in da je paradoks še večji, v takšnih razmerah se ob asistenci te iste države lahko ustanavljajo nove birokratske ravni, ker občine izgubljajo čast, sredstva in energijo. Torej, takšnih pisem je bilo veliko. To je pismo nekoga, ki je proti nadaljnji delitvi. Seveda, imeli smo tudi pisma, ki so za delitev in prikazujejo stvari nekoliko drugače. Ob tem se pa lahko vprašamo, katera vsebina ali katera volja ali katere misli so pa tiste prave, ali so bolj demokratične ali imajo večjo težo tisti, ki so za ali pa tisti, ki so proti. Vsak navaja neke argumente. Potem se lahko tudi vprašamo, ker so tudi cele skupine občanov izražale voljo, hočemo imeti novo občini, pomagajte nam, pa so bile tudi cele skupine, celi avtobusi, mi smo pa proti, mi pa ne želimo biti v novi občini, želimo ostati v stari, ali pa sploh nočemo imeti nove občine. Kaj je sedaj bolj pravilno, katero mnenje ima večjo težo, ko toliko govorimo o ljudski volji. Torej, to je bistvo tega vprašanja. In mi tukaj, ki bomo danes pritiskali na tipke, mi bomo morali odločiti, katero mnenje ima večjo težo, kaj je bolj demokratično, kaj je bolj ljudsko. To se pravi, pred nami ni čisto enostavna naloga. Mi se bomo s tistim pritiskom nekako opredelili. Tako, da se velja ob tem malo zamisliti. Pri tem, nenazadnje, bo pač potrebno upoštevati tudi verjetno kakšno zakonodajo. Mi smo sprejemali zakonodajo, mi smo jo potrjevali, ni nujno, da tisto, kar smo sicer sprejeli, da smo se z vsem strinjali. Pred kratkim so spremenili zakon, ki bo pomemben za današnje odločanje. Zase lahko povem, da sem pomagal, da je bil ta zakon sprejet. Priznam, da se nisem z vsem strinjal, ampak sem ga podprl in sedaj lahko kar povem, da bom ta zakon tudi spoštoval. Na kraj pameti mi ne pride, tudi če se z marsičem ne strinjam, da bi iskal slalom pa rekel, tukaj ga pa ne bom spoštoval, to pa se mene ne tiče. Tako pač je, zakon je treba spoštovati in če ga mi ne bomo tu spoštovali, kako naj pričakujemo potem od drugih državljanov, da naj spoštujejo zakonodajo, ki jo mi sprejemamo. Tu jo pa res mi sprejemamo. Torej jaz sem se pri sebi odločil, jaz imam čisti račun in račun je takšen, da tisto, kar sem sprejel tisto bom spoštoval. Spoštoval bom zakon, ki je bil sprejet pred kratkim in zato bom podprl vse predloge za nove občine, ki izpolnjujejo pogoje zakona, ki sem ga tudi sam pomagal sprejeti. In tisti občani, tisti državljani Republike Slovenije, ki bodo dobili možnost, da se na referendumu odločijo, tam naj odločijo in seveda tisto voljo bom tudi spoštoval. Seveda, tu nastaja, tako kot povsod, določen problem, kaj s tistimi, ki ne želijo ali želijo imeti svoje ugotavljanje rezultatov. Torej, tudi tisto bom podprl. Če se želijo ljudje odločiti, da ne želijo ali da želijo živeti na manjšem področju, potem se naj ugotavlja rezultat. Mislim, da je to tudi v skladu s tem zakonom, tako da moja odločitev je jasna. Mimogrede, pa samo da zaključim, tudi v neki veliki koprski občini ni vse tako zlato, kot nekateri želijo predstaviti, tako, da tudi ni vse, kar je veliko tudi lepo.
Hvala vam za vašo razpravo. Preden nadaljujemo dovolite, da se zahvalim podpredsedniku doktor Pavlihi za dosedanje vodenje in izkoristim to priložnost še za to, da mu v imenu državnega zbora čestitam za rojstni dan. Vse najboljše. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]Ne bom pa povedal katerega ima, ker izgleda mlajši, kot je v resnici. Besedo dajem poslancu Miranu Potrču. Ga ni. Besedo ima poslanka Darja Lavtižar Bebler. Je ni. Besedo dajem poslanki Evi Irgl.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsedujoči, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci. Danes govorimo o tistih območjih, ki si želijo postati nova občina. Od nas bo torej odvisno, od nas poslank in poslancev, ali bomo omogočili referendum oziroma razpis referenduma tistim ljudem, ki potem lahko odločijo, ali si želijo nove občine ali ne. To možnost imajo in prav bi bilo, da vsem tistim občinam, ki izpolnjujejo pogoje v skladu z zakonom, da jim to odločanje tudi omogočimo. Sama sem v državni zbor vložila predlog za ustanovitev nove občine, ki jo sestavljajo območja krajevnih skupnosti Renče, Bukovica, Volčja Draga in Vogrsko. Na tem območju naj bi se, v kolikor bi danes to potrdili in potem razpisali referendum, torej ustanovila nova občina, ki bi nosila ime Renče-Vogrsko in kot sem se sama pogovarjala s krajani teh območij, so mi zagotovili, da si želijo nove občine, za katero so vlogo vložili v državni zbor že leta 2002. Takrat niso bili uspešni, čeprav so izpolnjevali vse pogoje, ki jih zahteva Zakon o lokalni samoupravi, o ustanavljanju občin. Sama sem mnenja, da se je treba držati zakona. Predvsem pa je treba upoštevati željo prebivalcev ter jim omogočiti, da se na referendumu odločijo, ali si želijo nove občine ali ne. Razlogi za to, da se območje Renče-Vogrsko odcepi iz sedanje občine Nova Gorica, so predvsem naslednji: nezadostna vlaganja mestne občine Nova Gorica v razvoj območja, ki želi postati nova občina, premalo učinkovito upoštevanje interesov prebivalcev krajevnih skupnosti Renče, Vogrsko, pa ne nazadnje tudi pomanjkanje ustreznih urbanističnih načrtov. Nova občina Renče-Vogrsko namreč izpolnjuje vse pogoje v skladu z zakonom in kot nova občina je tudi sposobna uresničevati potrebe in interese svojih prebivalcev ter izpolnjevati druge naloge v skladu z zakonom. Nova občina, če bi nastala, se pravi, Renče-Vogrsko, je geografsko zaokrožena celota treh medsebojno povezanih krajevnih skupnosti, ki so sedaj del mestne občine Nova Gorica. Vse tri obstoječe krajevne skupnosti so bile v avstrijski in kasneje tudi italijanski državi enotna naselja s statusom občine, ki se je kasneje tudi potem nadaljeval še v začetku Jugoslavije. Kar bi rada poudarila v primeru občine Renče-Vogrsko, je naslednje: da je najbolj pomemben socialni vidik te nove občine, ki bi lahko nastala. Kajti gospodarski kazalci in podatki o dohodkih občanov kažejo, da bi imela občina Renče-Vogrsko veliko sredstev, potencialov in kadrov, da bi se lahko intenzivneje vključevali v delo in razvojne projekte nove občine. Seveda pa [[...]]
Poslanka Irgl, dovolite, prosim, da vas za sekundo prekinem. Del razprave, v kateri se zdajle nahaja državni zbor, je namenjen splošni razpravi o predlogu odloka.
No, saj v tem predlogu odloka je tudi občina Renče-Vogrsko.
Kasneje bomo prešli na razpravo o vloženih amandmajih
To ni amandma. Se opravičujem, ampak to ni amandma. Poglejte si amandmaje, pa boste videli, da to ne spada med amandmaje. Torej, kot sem že rekla, pomemben je socialen vidik nove občine. Veliko krajanov se namreč tudi izdatno ukvarja z aktivnostmi v kulturnih in športnih društvih in tako naprej. Seveda je še precej podatkov, ki so v prid temu, da je treba ustanoviti novo občino Renče-Vogrsko, vendar v tem trenutku ne bi želela še naprej razpravljati o tem. Zdaj vas samo naprošam, drage kolegice in kolegi, da podprete to novo občino, ki izpolnjuje vse pogoje, da lahko postane nova občina. Tako da se lahko na referendumu, če bo, in upam, da bo razpisan, odločijo, ali si želijo novo občino ali ne. Najlepša hvala.
Hvala. Vse nadaljnje razpravljavce bi rad opozoril, da poteka splošni del razprave o odloku, predvsem o ciljih in načelih odloka, in ne razprava o posameznem kraju - verjetno sami toliko poznate poslovnik -, ki se bo odprla ob obravnavi vloženih amandmajev. Nadaljujemo z razpravo na podlagi seznama prijavljenih. Naslednji ima besedo poslanec Milan Petek. [[Ga ni.]] Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Janez Kramberger. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Kolegice in kolegi! Upam, da me ne bo zaneslo, da bom govoril v okviru splošne razprave. K povedanemu, kar so kolegice in kolegi povedali v podporo ustanovitvam manjših občin, želim povedati sledeče. V osrednjih Slovenskih goricah kjer smo pred osmimi leti tukaj v tem državnem zboru ustanovili iz ene velike občine Lenart v Slovenskih goricah tri nove, se v teh treh novih občinah Benedikt, Sveta Ana in Cerkvenjak, vidi velik napredek predvsem v smislu zadovoljevanja infrastrukturnih potreb za ljudi, ki živijo na teh območjih. In ljudje so s temi občinami zadovoljni. Zadovoljni so z župani, z občinskimi vodstvi in so pravzaprav vzeli te občine za svoje. In sedaj se je pojavila želja, da bi ustanovili na tem področju še dve novi občini in to je občina Sveta Trojica in Sveti Jurij v Slovenskih goricah. In ena od teh, to bomo lahko tudi kasneje še verjetno bolj natančno o samih amandmajih razpravljali, ne izpolnjuje čisto vseh pogojev. Jaz bi želel podpreti misli mojega kolega Staneta Brenčiča, ki je govoril o smiselnosti določila v zakonu, ki govori o zdravstveni oskrbi in tudi sam sem prepričan, da sta nekako z zakonom, ki govori o določitvi občin, da sta v nekem smislu v koliziji. Namreč sredina, ki ima zdravstveni dom ali zdravstveno postajo, ni nujno, da nudi zdravstvene usluge samo tistim ljudem, ki so iz tistega območja. Lahko jih nudi tudi širše. Kot veste, si namreč lahko izbiramo zdravnika in lahko recimo, človek ki živi v Mariboru, lahko ima izbranega zdravnika v Kopru. Torej to ne bi smel biti argument. Pri nas v naši stranki in tudi sam osebno sem ves čas, torej sedaj se srečujem že tretjič z ustanavljanjem novih občin, osebno sem vedno podpiral ustanovitev manjših občin. Mislim, da so v manjših sredinah stvari dosti bolj pregledne. Istočasno pa lahko povem, da nam v tem državnem zboru nikoli ni uspelo izglasovati oziroma popraviti Zakona o lokalni samoupravi v tem smislu, da bi lahko manjše občine imele drugačne pristojnosti kot večje. In argumenti, ki jih nekatere kolegice in kolegi navajate, da se v evropskih deželah, recimo v Avstriji pa ne vem, Nemčiji ali še kje drugje, se majhne občine združujejo. Jaz mislim, da to, to je seveda res, ampak to v tem trenutku ne more biti argument. Namreč tiste občine v Evropi, ki se združujejo, se ne srečujejo oziroma se ne ukvarjajo s takimi problemi, kot se ukvarjajo naše občine, ker je prvenstveno problem infrastrukture. In ko bomo mi ta razvojni prag presegli, in zato bomo rabili še verjetno kar nekaj časa, takrat se bodo tudi občine v slovenskem prostoru združevale. Torej mislim, da moramo podpreti seveda ta referendumska območja, katera pravzaprav zadostujejo zakonskemu predlogu in tudi ostala, predvsem tista, katerim manjka konkretno zdravstveni dom in seveda podpreti ta referendumska območja in vprašati ljudi, če se tako izrazim, ali želijo svojo občino in potem bomo v naslednji fazi videli voljo ljudi in ponovno odločali o ustanovitvi občin. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslanki Bredi Pečan. Jo ni v dvorani. Besedo ima mag. Tomaž Štebe. Ni v dvorani. Besedo ima poslanec Pavle Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Moja razprava bo v marsičem različna od tona in smeri razprave, kot smo jo slišali pri teh zadnjih kolegih, poslancih in poslankah. Jaz moram na nek način pojasniti tudi svojo osebno pozicijo in ta je seveda ta, da se več kot 30 let ukvarjam s problemi družbeno teritorialne organizacije, z razvojem družbeno teritorialnih skupnosti, z lokalno samoupravo. Ena izmed temeljnih izhodišč, ki v tej stroki velja je, da so družbeno teritorialne skupnosti neka vrsta, soodvisnosti med ljudmi, teritorijem in njihovimi dejavnostmi na teritoriju. Manjša in manj kot je neka skupnost razvita, večje je ta soodvisnost, manjši je teritorij in manjše so lokalne skupnosti. Večja kot je, bolj kot je razvita, bolj kot je tehnologija razvita večja so teritorialne razsežnosti teh skupnosti, ker je teritorialna razsežnost človekovega delovanja širša in večja, to se vidi. To, kar se danes dogaja tu s spremembami zakona o lokalni samoupravi in s tem odlokom seveda, gre točno v nasprotno smer. Mi zanikamo vse te splošne ugotovitve in dejansko delamo nekaj, kar v osnovi nasprotuje temu, kar se dogaja na družbeno teritorialnem razvoju in njegovi politični drugačni organiziranosti. Argumenti so bili zanimivi in moram povedati, da med argumenti je bilo navedeno tudi sveto pismo stare, upam da stare in ne samo nove zaveze, sam poznam veliko literature, moram povedati, da so sedaj med literaturo o lokalni samoupravi svetega pisma stare zaveze ali nove nisem našel. Res pa je, da v stari zavezi piše o občinah in o skupnostih, vendar so to krvne, ne pa teritorialne skupnosti, to bi morali tisti, ki se s tem ukvarjajo vedeti. Danes smo s strani zagovornikov novih občin, ustanovljenih novi občin slišali neke zelo triumfalistične zmagoslavne izjave, tudi o tem, kako so komunisti leta 1956 uničili lokalno samoupravo in moram reči, da so te reorganizacije lokalne samouprave v prejšnjem režimu potekale ne samo leta 1956, ampak tudi v 60-ih letih tudi v 70-ih letih in celo v 80-ih letih. Malokdo se bo spomnil, da je bila najbolj po pristojnostnih pomembna reorganizacija v 70-ih letih, ko je Kardelj hotel uničiti močne liberalne tedanje župane, kot so recimo Mirtič v Ljubljani, Krvina v Škofji Loki, Šimac v Novi Gorici, ko jih je bilo možno uničiti le s spremembo, bi rekel, pristojnosti občin in tako naprej. Koncept občine kot komune, se je uveljavil takrat, koncept občine kot komune, kot neke idealizirane skupnosti samoupravljavcev na teritorialni osnovi. In danes, gospodje, kar je paradoks, se nam ta koncept občine kot komune vrača nazaj v narekovaju, v katoliški preobleki. Kardelj je zelo blizu vam in Kardelj je tisti, ki je v osnovi teh sprememb. In zelo zanimiva zgodba je, kdo je resnični naslednik prejšnjega režima, ko gre za vsebine in metode spreminjanja. Ta resnični nasledite je prav ta, ki je to uporabil za politične boje. Ne morem se izogniti vtisu, da za doberšnjim delom teh sprememb stojijo neki avtentični interesi ljudi, ki mislijo, da jim bo boljše v takšnih ali drugačnih pogojih. To spoštujem, težnjo po lokalnosti, po samoupravi spoštujem. Vprašanje pa je, če je treba formalizirat v obliko občine, kot jo mi danes poznamo. Sam to, kar se dogaja tu v parlamentu, ne na lokalnih ravneh, razumem predvsem kot neke vrste filozofijo zaplankarstva, kot filozofijo, da je treba vgraditi, omejiti, se ločiti, se separirati in iz tega po možnosti potegniti kakšno korist. Ta filozofija v svetu, ki se neizbežno globalizira, ne bo uspela. Ali bodo te nove občine, ki bodo brez dvoma ustanovljene, in čestitam vsem, uspešne? Seveda bodo uspešne, ker je način financiranja takšen, da se jim splača ustanavljati nove občine. Vsem tistim, ki želite ustanoviti nove majhne občine, vam povem, da, splačalo se vam bo, ker boste na ta način dobili več denarja in ker boste na ta način pravzaprav zase kratkoročno naredili več, za celotno racionalno organizacijo slovenskega teritorija in države, pa je to početje izjemno vprašljivo. In večkrat je bil danes omenjen ugovor proti takšnemu stališču, kot ga zagovarjam jaz, da pravzaprav nasprotujemo temu, da se ljudje na referendumu sami odločijo. Nikakor ne, naj se odločijo sami, podpiram referendum, ampak naj se odločijo o tem za občine, ki jih bodo tudi sami plačali. Če bi jih soočili s tem dejstvom, potem bi mogoče marsikatera odločitev bila drugačna. Glavni problem v Sloveniji danes niso prevelike občine, verjemite mi in o tem se danes ne govori dosti, glavni problemi v Sloveniji so danes prešibka mesta, prešibka mesta kot generatorji razvoja na lokalni ravni in v tekmovanju z mesti v srednji Evropi, v svetu sploh ne moremo govoriti. In ta pozornost, ki se premika na majhne teritorialne enote od glavnih urbanih problemov v Sloveniji, nas bo veliko stala; žal nimam časa za predavanja. Sicer pa, kaj lahko rečemo o kriterijih. Kriterij, ki je bil nastavljen - tega se spomnim iz osebne izkušnje - v prvem osnutku zakona na vladi, kjer smo sodelovali, je bil kriterij 7.000 prebivalcev. Ta kriterij grobo ustreza kriteriju iz teorije centralnih krajev, že malo zastarela teorija, ki na tej ravni dosega določene funkcije centralnosti. V pogajanjih s tedanjimi Krščanskimi demokrati in Peterletom smo šli do 5.000. In tudi tega se seveda nismo držali. In zdaj ste to spravili na 2.000, in to dvanajst let pozneje, ob vsem tehnološkem razvoju. Pa tudi to ni tako pomembno. Jaz priznam, da je nekatere občine smiselno ustanoviti tudi v krajih, ki so manjši od 2.000 prebivalcev in nimajo vseh teh funkcij, če imajo neke specifične zgodovinske in druge okoliščine. Za Osilnico sem prepričan, da bi bila to dobra rešitev, čeprav humorno marsikdo reče, da je v Osilnici več orlov in medvedov kot ljudi. Nisem pa povsem prepričan za dva predloga občin, ki ju zdaj ne bom imenoval, ki se mi sicer zdita zanimiva, vendar sta razmeroma majhni. Ampak kot metoda, načelo drobitve, pa tega ne moremo upoštevati. In to je problem, ki nas bo tepel tudi naprej. Pravite, da bomo reformirali Slovenijo, imamo okvir reform. Ta okvir reform nič ne govori o racionalni teritorialni organizaciji. In spremembe, ki so danes na delu, te spremembe bodo seveda hud udarec reformam, ki jih načrtujete. Za konec pa, čeprav vem, da je razprava o amandmajih pripravljena, bi predlagatelja, gospoda Kokalja, kolega poslanca, ki je vložil amandma, da se razbije občina Gorenja vas-Poljane, prosil, da umakne ta amandma, kajti dokler ne bo vedel, kje so Hotavlje in kaj so Hotovlje, toliko časa nima smisla, da vlaga amandmaje. Ta amandma je nesmiseln. Hvala.
Hvala za vašo razpravo. V drugem delu svoje razprave ste se dotaknili amandmaja, zato sem dolžan dati besedo za repliko. Izvolite, kolega Kokalj.
Gospodu Gantarju moram odgovoriti samo to, da ni nikjer v ustavi ali zakonu napisano, da moram kot pobudnik vedeti, kje so Hotavlje in kje so Hotovlje. Zato pač ne bom umaknil tega predloga. Hvala.
S tem bomo zaključili razpravo o tem. Osebno menim, da bi bilo smiselno in potrebno, da bi predlagatelji amandmajev poznali vsebino, in sicer mnogo širše kot le vsebino, ki je napisana. Nadaljujemo z razpravo. Besedo dajem kolegu Martinu Mikoliču. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni! Danes imamo v Sloveniji 193 občin. Nihče me v tem državnem zboru ne bo prepričal, da so male občine šibak člen v tej verigi 193 občin oziroma lokalne samouprave. Nihče me v tem državnem zboru ne bo prepričal, da bo ta veriga še bolj šibka, če bomo priključili tem občinam še današnji predlog, tako v odloku, kot v amandmajih. Moram vam povedati, da k recimo petim argumentom slabe strani malih občin, vam lahko naštejem najmanj deset argumentov dobrih strani malih občin. Ne govorim na pamet, ampak to so dejstva, tudi sam delam 11 let v lokalni samoupravi oziroma sem župan v mali občini. Glede nekaterih navedb, milijardo dodatnih stroškov občinskih uprav, saj to je res. Jaz bi vam predlagal, da sedaj bodo občine sprejemale proračune, da si v uradnih listih pogledate proračune velikih in malih občin in naredite analizo, skupni proračun in stroške za ta del, pa boste videli, kako nesorazmerje je glede stroškov za občinsko upravo v velikih občinah glede malih občin. Glede ene milijarde dodatnega denarja, veste, to pravzaprav še dva RTV referenduma nista, tam se nihče ne vpraša, kam gredo stroški. In tretjič, glede tega, veste tudi marsikdo visoko izobražen oziroma, nekdo bo lahko tudi službo dobil, pa pravzaprav glede na to, da imamo toliko fakultetno izobraženih ljudi na borzi, brezposelnih, ki pravzaprav dobijo neko socialno pomoč, bo pač tu namesto iz Drobničevega ministrstva šlo iz Žagarjevega oziroma Bajukovega. In druga zadeva, razprava glede tega, da v vseh teh malih občinah je ta teritorij najmanj razvit. Jaz ne bi rad že danes tretjič razlagal tu, da je 1999 bil sprejet Zakon o spodbujanju skladnega regionalnega razvoja, ki se ni izvajal. En procent bruto družbenega proizvoda naj bi takrat šel na ta območja in spoštovani kolegice in kolegi iz opozicije, tega niste takrat izvajali. Trdim lahko to, da če ne bi bilo na teh območij malih občin, se še danes zdravnik, živinozdravnik ali gasilec z avtom ne bi mogel pripeljati do določene domačije. In tretjič, sam smatram, da ni prav, da smo v zakonu postavili spodnjo mejo glede 2 tisoč prebivalcev. Jaz nisem bil takrat zato, oziroma vsi v poslanski skupini Nove Slovenije. Danes lahko ugotavljamo, da pravzaprav nekatera območja so s številom prebivalcev izpod 2 tisoč, pa so glede svoje specifičnosti še bolj upravičena do samostojne občine kot nekatera, ko imajo 3, 4 ali pa 5 tisoč ali pa še kaj večje število prebivalcev. Tako, da lahko to naše stališče glede spodnje meje še enkrat ponovim in, na primer, imam tu občino Bogojina, pa še nekaj takih je, ki bi bili upravičeni, da so samostojna občina. Hvala lepa.
Hvala vam kolega Mikolič. Tokrat vas moram jaz opozoriti in vas prositi, da ste v svojih bodočih izvajanjih natančnejši, ko naslavljate del političnih opcij za opozicijo in jim pripisujete v preteklosti vladanje, vas moram opozoriti, da seveda temu ni bilo tako. Jaz prosim, da v izogib tovrstnim problemom naslavljate politične stranke s politično stranko. Hvala. Besedo dajem poslancu Alešu Guliču.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi. Jaz bom kratek. Gre za pravzaprav neko načelno zadevo, ali ta dva milijonski narod popolnoma razdeliti po posameznih gredicah, vrtičkih, jih sprejeti med sabo in seveda potem otežiti kakršnekoli skupne projekte. Mi vemo, da ljudje ne živimo tako po sto skupaj ali pa po 2 tisoč, po 3 tisoč. Tukaj se strinjam z vsemi razpravljavci, ki pravijo, da gre za kaj več. Se pravi, da ni pomembno samo število, seveda tudi ni pomembno, ali so tam zdravstveni domovi, šole itn. Ljudje so se na nek način historično odločili, da živijo skupaj in tam znotraj svoje identitete potem vidijo, ali bi imeli občino ali ne. Seveda tako kot vse na tem svetu, se da tudi to zlorabiti in potem tukaj poslušam različne zgodbe, ki mi govorijo o tem, da bi si nekateri po posameznih krajih lahko ustanavljali svoje Kinderreiche. Tako, takšne vrtičke, ki bi potem služili njim, njihovim otroškim željam, spominom, veseljem itd. Seveda ali bo to služilo tudi vsem, ki živijo z njimi, to je drugo vprašanje. Da se zmanipulirati, da se ljudi navdušiti, da se jih tudi spraviti v nasprotovanje obstoječe. Najbolj s takšnimi, recimo, sorazmerno prozornimi zgodbami o tem, da večje število občin pomeni decentralizacijo države, da pomeni potem večje lokalno samoupravo itn. Resnica je pač taka, da s takim fevdalnim parceliranjem dobimo partikularizacijo, ki pa prav gotovo ni decentralizacija, ampak omogoča kvečjemu večje centralizacijo, večjo manipulacije, seveda tudi klientalizem in vse tisto, česar se tako na verbalni ravni bojimo. Zato se mi zdi, da bi bilo dobro vendarle ob vsakem od teh amandmajev zelo zelo dobro premisliti tudi to, kdo je lobiral za občino, kako je pravzaprav prišlo do vsega tega, kaj se je dogajalo, kaj je v ozadju, kolikokrat se je kakšna pobuda vložila in ali se vlaga že samo zato, ker je inercija taka itn. V glavnem, premislek velja predvsem zaradi tega, ker konec koncev vsi prisegamo na to, da bi moralo biti ljudem dobro in prav. Hvala lepa.
Hvala kolega Gulič. Besedo dajem poslancu Zamerniku. Ga ni. Besedo dajem mag. Žnidaršiču. Ga ni. Besedo dajem dr. Lahovniku. Ga ni. Preden bi dal besedo naslednjemu prijavljenemu na seznamu, bi prosil oziroma nadaljeval s prošnjo, ki jo je včeraj izpostavil podpredsednik Pavliha, da poslanci, ki se odpovedujete razpravi, to sporočite predsedujočemu. Gre namreč za to, da se lahko vi lažje pripravite in orientirate, kdaj pridete na vrsto. Besedo dajem poslancu Jerovšku.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! Tretjič ali četrtič sem kot poslanec soočen s to razpravo o referendumskih območjih, o spreminjanju območij občin in moram reči, da še stalno nosim v sebi približno enako mnenje, kot sem ga zastopal vsa ta leta. Prihajam iz ene največjih slovenskih občin, ki ima zanimivo zgodovino ustanavljanja tudi manjših občin. Namreč, pred 10, 11 leti je bilo na tem območju izvedenih šest ločenih referendumov za ustanovitev šestih občin. Nobeden ni bil uspešen. Spoštovalo se je voljo ljudi, ostala je enotna občina, iz katere se je pozneje pred 6 leti izločila občina Oplotnica. Že takrat so me volivci naprosili, da sem vložil še dodatno vlogo za občino Poljčane, ki pa ni bila potrjena v tukajšnjem državnem zboru. Takrat so si Makole zaželele pred 6 leti, da bi imele lastno občino. Čeprav prihajam iz velike občine, pa nekako ne razumem vseh teh opazk, ki so padle s strani mojih predgovornikov. Če bi jemal resno ali dobesedno, potem bi moral sedaj izjaviti, da me ne bi kdo označil, da sem blizu Kardelju in Kardeljevi miselnosti, da sem za, recimo, 10 "liberal reichov " v Sloveniji in da nikakor nisem za to, da se ustanovi še kakšna dodatna občina. Čeprav mislim, da je moja občina zelo dobro vodila posle občine, skrbela za svoje prebivalstvo, razumem intence ljudi, iniciativnih odborov, krajevnih skupnosti, ki danes vlagajo tudi prek mene in prek občinskega sveta zahtevo za svojo občino. Globoko se strinjam, da so primerljive občine, takšne za katere imamo predloge za ustanovitev, nekatere izredno dobro delovale v teh obdobjih in so naredile veliko koristnega za svoje okolje. Zaradi tega se mi vse te zahteve za ustanovitev občin zdijo normalne, smiselne in jih razumem, čeprav sam tudi s tem svojim volivcem in svojim občanom pravim, da se morajo odločiti sami. Razlagam jim pluse in minuse. Ko je bilo tu s strani kolega prej govorjeno, da bodo na ta način dobili več denarja, da je to močan argument, ki je legitimen. Ta argument je legitimen in to občani vidijo. Zaradi tega jaz ne razumem, da se nad tem eni zgražajo, objokujejo, kako bodo večji centri sedaj dobili nekaj denarja in še manj pa opazk, naj si sami plačajo občino. Takšno pomanjkanje sleherne solidarnosti v tej državi se mi zdi neznosno. V državi se je v času LDS vladavine zgodila finančna centralizacija in se mi zdi normalno, da so ti isti, ki imajo od tega koristi: koristi od finančne oligarhije, da nasprotujejo vsaki rešitvi, ki tudi v bolj odročne kraje prinaša neko finančno injekcijo. Vendar se občine financirajo po glavarini. Ali tega osnovnega principa enakopravnosti, vsaj nekaj enakopravnosti, ne priznavajo in ne spoštujejo nekateri naši kolegi? Zdi se mi nesramno etiketiranje ljudi in tudi tistih, ki vlagajo te zahtevke, da gre za "zaplankarstvo". "Zaplankano" je po moje stališče, da morajo tisti, ki so iz velikih centrov, imeti več, oni drugi pa naj trpijo zaostalost in nerazvitost in tako naprej. Teorija, da večji kraji, ki so bolj razviti, želijo imeti večje centre, manj razviti pa manjše - ja, seveda, morda je točno, ampak na račun teh velikih centrov se ti kraji očitno niso mogli razvijati, še posebej, če so soočeni s posebnimi geografskimi značilnostmi in vidijo priložnost tudi v tem. Trdno sem prepričan, da bo ta denar, ta tolar, ki bo vložen v male občine, bistveno bolje obračan. Bistveno bolje bo obrnjen. Trdim, da so nekatere občine doslej iz enega tolarja ustvarile dva tolarja, da je pa, recimo, kaka velika občina, tudi ljubljanska, vidimo, kako se "šafla" denar, pa "skurile" polovico tolarjev od tiste glavarine. Pravzaprav se mi zdi ta kriterij, ki je sedaj nastavljen, 2.000 ljudi, nek realen kriterij. Vendar je pa zaradi specifičnosti v Sloveniji še nekaj okolij, ki bi si zaradi specifičnih okoliščin zaslužila izjemo od tega kriterija. V preteklem mandatu sem vlagal in zahteval, da bi se ustanovila občina Libeliče, zaradi svojega enormnega prispevka k slovenski državi, zaradi enormnega patriotskega duha teh prednikov iz Libelič, ki so uspeli, da je bila spremenjena mirovna pogodba, da so Libeliče prišle iz Avstrije ponovno po dveh letih po podpisu mirovne pogodbe v Slovenijo. Danes tega nisem več vložil, zato ker tam lokalni faktorji niso razumeli tega ogromnega pomena in so me celo napadali, da jim vsiljujem občino. In vendar trdim še enkrat, Libeliče bi morale biti izložbeno okno slovenske države, s svojimi 700 ali koliko prebivalci bi morale biti samostojna občina. In prej ko slej bo po mojem tudi ustanovljena in bodo tudi tam krajevni politiki verjetno spoznali, da so izpustili svojo priložnost in priložnost za Slovenijo. Torej, še enkrat, podprl bom ta referendumska območja. In moram povedati tudi, da sem v preteklosti glede občine Koper, ko smo prvič razpravljali o odločbi ustavnega sodišča, ugotavljali njeno ustavno neskladnost in da tu ostajam na istih pozicijah, zato sem prepričan, da se časi niso tako spremenili, da bi vse drugo bilo treba menjati. Mislim, da je odločba ustavnega sodišča stalno veljavna in da bi jo bilo potrebno izpolniti. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Jerovšek. Besedo dajem poslancu Jožetu Horvatu. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi. Desetletje slovenske lokalne samouprave je gotovo dovolj dolgo obdobje za poglobljeno analizo. Poti lokalne samouprave glede nastajanja slovenskih občin so bile skoraj vedno, še posebej v letih pred lokalnimi volitvami, strme, ovinkaste pa tudi spolzke. Kakršnakoli bo že analiza, poti nazaj ni. Imamo občine, takšne in drugačne, prav vsaka ima svojo specifično genezo. Nekatere napake pri ustanavljanju občin so nepopravljive, nekatere pa so. Nekateri ste v razpravah povlekli vzporednice slovenskih občin z občinami v državah članicah Evropske zveze. Ta primerjava ne vzdrži. Evropska unija niso združene države Evrope, ampak družina evropskih narodov in evropski pravni red ne ureja postopkov ustanavljanja občin in področja lokalne samouprave, ampak je to področje, ki ga države članice urejajo samostojno. To je temeljno načelo in zagotavlja politično, administrativno in finančno neodvisnost lokalni oblasti. S svojo pobudo, ki sem jo vložil, ne ustanavljam občine Bogojina, ne ustavljam občine Bogojina, odpiram samo vrata, da se ljudje na najbolj demokratičen način ponovno odločijo in povedo, če želijo skupaj živeti ali ne. Male občine so v Prekmurju naredile pravi infrastrukturni bum, zato ne sprejemam kritik, da male občine pomenijo nazadovanje predvsem severnovzhodnega dela države. Prihajam, iz občine, ki s 500 milijonskim letnim proračunom prav ta mesec zaključuje 2 in pol milijardi težek investicijski zalogaj celo dva kanalizacijska sistema smo zgradili. Da se vrnem k desetletju zgodovine lokalne samouprave. Nekaj smo se gotovo naučili. Morda tudi to, da občani po slovenskem pesniku "nismo le številke, smo ljudje". Težko je danes prizadetim razumeti zakonsko omejitev glede pravega števila prebivalcev za ustanovitev občine, zelo težko. Prijazna država, spoštovane gospe in gospodje, ne bi smela gledati in obravnavati svojih državljanov kot fizične množice ljudi. Državljani, ki želijo živeti skupaj v eni občini, so spoštovanja vredna logična množica ljudi. Morda se bo tudi ob razpravah o pobudah za nove občine, ki jih danes obravnavamo, tudi ta državni zbor kaj naučil, morda kakšno lastno napako tudi popravil. Hvala lepa.
Hvala vam. K besedi vabim poslanca Gezo Džubana. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Najprej želim reči, da spoštujem opozorila predsedujočega, ko nas poskuša usmerjati na odlok in da nam ne dovoli, da bi se sprehajali po zakonu ali po sklepu, ki nista sestavni del te točke dnevnega reda. In ne bom nič jezen, če boste tudi mene opozorili. Jaz bom morda za presenečenje koga se odločil tako, da odloku ne bom nasprotoval, ampak takšnemu, kot ga imamo pred sabo. Namreč, smatram ta odlok za rezultat nekega zakonskega okvira, ki ga je sprejela vladajoča koalicija in v katerem so rešitve, ki so minimum minimuma. Mi smo danes že kar nekajkrat slišali, da izjeme med izjemami niso utemeljene s tem, da so predlogi za nove občine na osnovi obmejnih geografsko zaokroženih, razvojno problematičnih okolij, pač pa so na osnovi zakonskih določil. In jaz želim v tej fazi spoštovati zakon in ker smatram, da je kljub vsemu ta odlok znotraj predloga zakona, kar vas nekatere močno muči, temu delu ne bom nasprotoval, v kolikor bo ostal takšen, kot je. Razlogi so pa naslednji. Če bi kot prvo v tem odloku pogledal predlog za občino Apače, je nek model, čeprav je najboljši med vsemi temi, ki je v tem materialu, ki ima 3800 prebivalcev, je obmejno, je geografsko zaokroženo. Mene nič ne moti, če nas kdo na drugi strani spremlja, posluša in da bo jutri nekdo v Radgoni rekel, da Džuban Apačam ne nasprotuje, ker je nek minimum minimuma, ki bi lahko bil občina. Seveda so vsi drugi primeri v tem odloku slabši, žal slabši, da bi pa to še zniževali, tistih zadev ne bom podpiral. Kar nekajkrat je bilo rečeno, da na osnovi teh normativov oziroma prejšnjih, ki so bili, imamo Pomurje najbolj poseljeno z občinami. In je res, da v prvi fazi smo imeli nek infrastrukturni bum, da so te nove in relativno majhne ali najmanjše občine v državi po številu največ izgradile osnovno cestno infrastrukturo, delno vodovodno omrežje, v manjši meri kanalizacijsko omrežje, domovi, skrb za društva in tako dalje. Ta del je res nastal. In je nek mir zaradi tega, ker so ljudje razporejeni po nekih krajevnih skupnosti, ki so nastale občine. Druga faza problemov, ki nastajajo, je že skrb za šole, ki postajajo pol prazne zaradi tega, ker so znotraj teritorijev občin, knjižnice, ki jih gradimo že deset let, pa jih še nismo dogradili, ker ni soglasja med občinami, problem izpostavljanja višjih oziroma visokih šol, kjer sicer država tudi prva vlada, ki je bila na prvem obisku v Prekmurju, rekla, kako bo pomagala izgraditi visoke šole - od tega zdaj ni nič, in pravi, to občine naj same rešijo. Gospodarski objekti - da ne govorimo! Sploh je zelo težko ali ni možno doseči soglasja, kako s skupnimi projekti kandidirati in jih izpeljevati sploh z deležem občin in tako dalje. Ta del se zatika in se zaustavlja. In od tukaj naprej so tisti problemi, kjer pa v skrajnosti ne bi smeli iti in v kolikor bomo šli še iz teh okvirov, ki ste si jih sami zastavili, potem bomo res povzročali tisti drugi del, ki so problemi, in več seveda ne bomo mogli govoriti, da pomagamo pri razvoju okolij, ki so že itak prizadeta. Mi seveda imamo največje število občin in, kot tu po statistiki in drugače vidimo, tudi največ razvojnih problemov. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo dajem poslancu Stanetu Pajku. Besedo ima poslanec Kristijan Janc. Izvolite, prosim.
Hvala lepa, predsedujoči, spoštovani minister, sekretar, kolegice in kolegi. Ustanovitev novih slovenskih občin je zagotovo danes glavna osrednja tema in tudi razprava temu posveča posebno pozornost, kar je tudi prav. Ne nazadnje govorimo o možnostih, o čemer bomo danes zvečer tudi o tem glasovali. Sam prihajam iz velike občine in se ni delilo doslej v nekem manjše občine. Verjetno je zato več razlogov, pa ne bi o njih sam govoril. Mislim pa, da je od teh novih občin, ki so nastajale po letu 1995, zagotovo mnogo teh zelo uspešnih, dobrih zgodb, kjer so pokazali ljudje v manjših občinah, da znajo, zmorejo lažje združiti svoje in interese in dobijo tisto, kar na tak način tudi tista območja - so prej morda bila iz takih in drugačnih razlogov zapostavljena, niso uspevala; skratka, njihov glas ni segal do središča občin in tako naprej in tako naprej. In zato je bil tudi verjetno razlog takšen in drugačen, da so šli v samostojne občine in pokazali slovenskemu prostoru in lokalni samoupravi, da pač zmorejo sami to narediti. Mislim, da z novim ministrstvom za lokalno samoupravo in regionalni razvoj smo dobili enega resnega partnerja, sogovornika, ki lahko za te slovenske občine, kjer so še vedno izjemno velike razlike med majhnimi, srednjimi, velikimi, mestnimi občinami, naredi po zakonu o financiranju, o čemer je bilo že nekaj danes tukaj povedanega seveda ta še daleč ni pravičen in pošten do vseh slovenskih občin. Tu čaka ministrstvo, verjetno tudi vlado in nas poslance še kar težko in zahtevno delo, da bi to vendarle bolj pošteno uravnotežili po slovenskih občinah, ki so takšne in drugačne in tudi izračun financiranja je lahko specifičen in ponavadi tudi ne najbolj točen. Jaz mislim in moje temeljno načelo je vedno bilo in bo še naprej tudi, da volje ljudi in pravica ljudi in njihovo temeljno sporočilo je, da če oni tako želijo in hočejo imeti svoje občine take in drugačne, v okviru nekih minimalnih pogojev, ki jih je ta državni zbor tudi na nek način potrdil in sprejel, potem ni nobenih razlogov, da te možnosti mi ne ponudimo ljudem. Bodimo toliko demokratični in korektni in jim dajmo in naj se vnaprej ne odločijo. Jaz verjamem, da vsi ne bodo dobili pozitivnega referenduma, dvomim, mislim, da ne. Ampak tisti, ki bodo se za to določili, pa naj imajo svoje občine. Govoriti o denarju, o stroških, o tem, to je malce demagoško. Seveda zdaj strošek je še marsikaj drugega kot samo slovenske občine in župani in tiste občinske uprave. To je," ne pije vode". Moram pa reči nekaj, da skrajšani, ker potem je malo časa, že tako nam na voljo. Na koncu bi rekel to. Moje osebno mnenje te zgodbe je takšno. Govorim iz lastne izkušnje kot župan. Če sem v neki občini poskušal slediti vsem interesom velike občine, krajevne skupnosti itn., itd., in da ni prišlo do kakršnegakoli apetita po novih občinah, se čutim, da sem bil uspešen župan oziroma sem še. In verjetno tudi na teh obstoječih občinah pri županih, občinskih svetih, občinskih politikah verjetno tudi nekaj razlogov, da se te občine odločajo za svoje občine. In zato naj se tisti župani, ki bodo izgubili del svojega območja, ozemlja, tudi pri sebi vprašajo, ali so naredili vse dobro, da ti ne bi ustanavljali novih slovenskih občin. Hvala.
Hvala. Besedo dajem poslancu Antonu Kokalju. Izvolite.
Hvala lepa. Sam bi začel z nekaterimi izhodišči, ki se mi zdijo pomembna za razmislek o tem, kaj danes pravzaprav počnemo. Če citiramo 138. člen ustave, ki govori o tem, da prebivalci Slovenije uresničujejo lokalno samoupravo v občinah in drugih lokalnih skupnostih, kjer je mišljena nadgradnja, lahko samo višjega nivoja, se pravi, recimo pokrajin. 140. člen "v pristojnost občine spadajo lokalne zadeve, ki jih občina lahko ureja samostojno in ki zadevajo samo prebivalce občine". In še 142. člen, "občina se financira iz lastnih virov, občinam, ki zaradi slabše gospodarske razvitosti ne morejo v celoti zagotavljati opravljanje svojih nalog, država v skladu z zakonsko določenimi načeli in merili zagotovi dodatna sredstva". To je zato, da ne bi izgubljali po nepotrebnem besed o financiranju občin in o tem, kaj občina je. Dejstvo je, da je na podlagi te ustavne podlage zakon, na podlagi katerega obravnavamo današnji odlok, zelo slab in predvsem pa kriterij za ustanavljanje občin, ki pravzaprav na noben način ne povzemajo tega, kar ustava zahteva, določa, sploh pa ne števila prebivalcev. Število prebivalcev je popolnoma za lase privlečena kategorija, ki jo v desetih letih na žalost nobena vladna garnitura ni uspela argumentirati na noben način. Se pravi, velikost občine sama po sebi ni kriterij in ni bil ocenjen kriterij do danes ne na gospodarski, ne z vidika porabe javnih sredstev, predvsem z vidika administracije, kot se velikokrat očita, in to zelo pogrešam. Od vladne službe, moram odkrito reči, bi pričakoval eno resno analizo po desetih letih, ki pa ni narejena, in zato danes odločamo o novih občinah na pamet, popolnoma na pamet in skrajno politično, kar pa mislim, da je skrajno problematično. Evropska listina o lokalni samoupravi je popolnoma jasna. Tudi poročilo, na katero so se danes nekateri sklicevali, ki ga je opravil kongres lokalnih in regionalnih oblasti, je bilo zelo jasno. Če se dotaknemo samo problema financiranja občin, tam je navedeno sledeče, "naj se počaka z ustanavljanjem novih občin, dokler se sistem financiranja ne uredi tako, kot bi moral biti urejen". Problem ni občina, problem je v državi. Če občine ne delujejo in kjer imajo danes občine probleme, je problem, da se ne izvaja zakonodaja tam, kjer bi se mogla. In bom citiral še nekatere člene zakona, na katerega se sklicujejo nekateri naši kolegi, češ da se bodo danes dosledno, do črke držali tega zakona. Bi lepo prosil, da si preberete zakon do konca in premislite, ali se bomo držali tudi naslednjih členov. In če bi se jih, mislim, da bi bila danes situacija v nekaterih občina malo drugačna. "Državni organi nadzorujejo zakonitost dela organov občin. Nadzor nad zakonitostjo splošnih in posamičnih aktov v občinah v zadevah iz njihove pristojnosti izvršujejo ministrstva, vsako na svojem področju." Ali se to dogaja? "Ministrstvo mora zaradi opravljanja nadzorstva nad zakonitostjo dela organov občin zagotoviti ustrezno sodelovanje, medsebojno obveščanje in strokovno pomoč organom občin. Ministrstvo mora opozoriti organ občine, za katerega meni, da je izdal akt, ki ni v skladu z ustavo in zakonom, in mu predlagati ustrezne rešitve. Ministrstvo mora opozoriti pristojni občinski organ tudi, če ugotovi, da občinska uprava ne ravna v skladu z zakonom ali drugim predpisom, in predlagati ustrezne ukrepe." Navajam konkreten primer. Če občina ne sprejema zaključnih računov, če ne oddaja proračuna na ministrstvo oziroma vlade, vlada ne ukrepa nič. Torej, ni problem v občinah, ni problem v številu prebivalcev, ni problem v tem, da bi občine zaradi tega, kar so, slabo poslovale. Problem je v delu države, in to že ves čas, odkar je lokalna samouprava pri nas vzpostavljena. Sedaj pa še v zvezi s samim številom občin v Sloveniji in z njihovo velikostjo. V tem državnem zboru je bila narejena študija, ki je pokazala, da ima Slovenija nadpovprečno velike občine, glede na povprečje v državah, ki sodelujejo v Svetu Evrope. To pomeni, da imamo problem, kar je tudi omenjeno v omenjenem poročilu kongresa lokalnih in regionalni oblasti, da so razlike med občinami enormne. To pa zato, ker so se občine ustanavljanje neprofesionalno in ta postopek se sedaj nadaljuje. Od vlade pričakujem, da bo pripravila optimalen predlog razdelitve, teritorialne razdelitve, lokalne samouprave na sistem, ki bi moral teči v Sloveniji. Trenutno imamo situacijo, še vedno, iz časov nekdanjega kardeljanskega sistema, da so krajevne skupnosti v nekaterih občinah neobhodno potrebne, če hoče občina zagotavljati to, kar je v ustavi zapisano, da bi morala zagotavljati občina. Prvič, to ni pravno konsistentno, ni sistemsko konsistentno in tudi politično ni higiensko. Pri dvomilijonskem narodu imamo občine z nekaj sto tisoč prebivalci in občine tudi z nekaj sto prebivalci, vendar če gledamo ustavni vidik, ni problem manjšega števila prebivalcev, problem je predvsem pri občinah, ki imajo zelo veliko število prebivalcev. Ti imajo večje težave zagotavljati tisto, kar ustava od njih zahteva, kot pa majhne občine. To si upam trditi. Zato sam mislim, da bi Slovenija potrebovala približno 300 približno enako velikih občin, ukinila krajevne skupnosti, se pravi, krajevne skupnosti brez katerih sedaj nekatere občine še vedno ne morejo poslovati, ki so res ostanek nekdanjega sistema. Te krajevne skupnosti naj bi se združile v normalno velike povprečne občine, ki so primerne za slovensko geografsko situacijo in populacijo. Vemo, da ima sosednja Avstrija enormno večje število občin in v povprečju bistveno manjše število prebivalcev. Tam je tudi sicer napetost med vlado in občinami. In ko sem pred leti govoril z enim od finančnih ministrov Avstrije, sem ga vprašal, če so naredili izračun, kakšna bi bila optimalna velikost občine v Avstriji glede na to, kar naj bi občina zagotavljala, in glede na gospodarno ravnanje. Njegov odgovor je bil: okoli 2 500. Približno to je srednja velikost občine. To pa ne pomeni, da je to spodnja meja, kot smo jo mi določili sedaj v zakonu, jaz je sicer nisem podprl. Zato bom podprl vse predloge, ki so podani za občine. Čudim se pa vsem strankam in vsem politikom v tej državi, da niso pripravljeni dati dela tistim ljudem, ki so ga pripravljeni prevzeti. Občine so gotovo državi v pomoč; če seveda država svoje naloge izvaja, jih občina izvaja. Zato enostavno ne razumem logike nasprotovanja ustanavljanju novih občin in združevanju starih krajevnih skupnosti. To ni deljenje Slovenije, to je združevanje nekdanjih neživljenjskih enot, ki bi morale dobiti svojo funkcijo, v skladu z ustavo.
Hvala za razpravo. Besedo dajem poslancu Rudi Mogetu. Ga ni v dvorani. Besedo dajem poslancu Tomažu Štebetu. Izvolite prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Govoril bom neobremenjeno in izhajal iz pravičnosti, s temeljito pripravo bi razmišljanja sicer lahko bolj povezano, urejeno pripravil. Ampak, principe ali izhodišča bom izmenjeval z mnenji o našem ocenjevanju izpolnjevanja meril in o ustreznosti meril, ne da bi se spuščal v spornost, da parlament o tem celo odloča. Obečloveško, civilizacijsko in etično je prepustiti oziroma v naši vlogi dovoliti demokratično in ustavno pravico po samoodločbi. Pravica do samouprave je enaka pravici do odločbe - ali želi neka skupnost vzpostaviti svojo lastno lokalno oblast. Sam sem izkusil vstop v politiko s prvimi demokratičnimi volitvami, ki so že po letu dni pripeljale do samostojnosti in državnosti Slovenije, potem, ko smo si vzeli pravico samoodločbe na referendumu. In doživel sem stare komunalne, velike občine, ki so nastale z, lahko rečemo, nasilnim združevanjem na osnovi partijskih direktiv. In doživel sem ustanovitev samoupravnih občin, v letu 1994 oziroma 1995, v glavnem zopet z dekretom parlamenta. In to zato, ker je bilo tudi takrat medijsko in javnost stanje takšno [[...]]
Kolega Štebe, dovolite prosim, jaz prosim ministra in poslance Rezmana, če z debato nadaljujeta zunaj. Izvolite prosim, kolega Štebe.
In to zato, ker je bilo tudi takrat, medijsko in javno stanje takšno, da ljudje niso vedeli, ali bodo z odločitvijo o novih občinah povzročili konec sveta. Bilo je res kar precej zastraševanj, ki so še vedno prisotna. Danes poslušamo celo o vrtičkarstvu, negativni decentralizaciji, drobljenju, ki bo povzročilo propad celo države. Kdaj občina izpolnjuje minimalne pogoje, je za mene predvsem to, da se prebivalci odločijo, da bodo samoupravljali oziroma samostojno in odgovorno vladali. Zagotovo je več kot nesmiselno omenjati med pogoji oskrbo z električno energijo ali izvajanje poštnih storitev, kar sploh niso občinske dejavnosti. Podobno je z izpolnjevanjem pogojev glede primarnega zdravstvenega varstva ali knjižničnih storitev. Ti pogoji in tudi ostali dajejo misliti, kot da območja, ki želijo novo občino, vseh teh javnih storitev do sedaj nimajo. Potem ostane še kriterij število prebivalcev. Tudi ta kriterij je, kakršnegakoli že izberemo, težko argumentirano zagovarjati. Lahko bi bilo le eno blokovsko naselje, če bi ne bilo številčne meje, pa bi lahko bila občina že vsak zaselek. Osebno menim, da je bistvena zmožnost tradicija ali pripravljenost delovati kot skupnost, kot družina. Da ima ta skupnost, če je že manjša, vsaj nekaj naselij in torej vsaj nekaj ozemlja in nekaj njegove različnosti ter da meji na sosednje občine. Zelo pomembne bi bile lahko zgodovinske okoliščine, pa tudi praksa delovanja območja nove občine v sedanjih razmerah, na primer kot krajevna oziroma vaška skupnost. Razlog za dobre pogoje delovanja občin ni samo sodelovanje, ki je v Sloveniji še v povojih, v pričakovanju [[...]] [[nerazumljivo.]] [[...]]s pokrajinskimi upravnimi in regijskimi funkcijami in pristojnostmi, pač pa vse širše uvajanje tudi elektronskih storitev in s tem njihovo približevanje državljanom oziroma občanom. Slednji bi bil za nekatere lahko argument celo za ukinitev občin. Sam menim, da je sedaj povsem jasen zakonski kriterij le število prebivalcev, to je minimalno še sprejemljivo število 2000 prebivalcev, ki je navedeno v veljavnem zakonu. Ostali vsebinski kriteriji so izvedljivi ali pa so izpolnjeni, pa čeprav ne v fizični obliki. Kot rečeno, zagotovo se zahtevane storitve izvajajo na območjih, ki se želijo demokratično odločati in iz svoje lastne pripravljenosti ustanoviti novo občino. Saj smo moderna država. Po svetu, v Evropi je večina demokratičnih držav urejeno tako, da posebnih omejitev o velikosti občin ni. Tako so pogosto občine z manj kot 500 prebivalci, celo samo za nekaj sto, na primer v Franciji, Združenih državah Amerike, Švici. Takšne imamo pravzaprav tudi v Sloveniji že. Velika večina manjših in novih manjših občin, predvsem slednjih, se pa, tudi vemo, razvija bistveno bolje kot prej v okviru večjih občin, pa celo večje občine imajo zaradi tega boljše pogoje razvoja. Okoliščine, ki niso ugodne za oblikovanje novih manjših občin, pa so: nižje oblikovanje, vmesne oblike organiziranosti občin in države. Leta 1994, ko naj bi z reformo komunalnih občin hkrati oblikovali upravne okraje, to takrat ni uspelo oziroma niti ni bila resna želja, da uspe. Zelo slabo izhodišče so tudi prejšnja politika proti manjšim občinam, pa seveda še sedanja, in politika proti pravici samostojnega samoupravljanja, ki je poleg vsega neuravnoteženo in necelovito predstavljeno v medijih. Eno takih podtaknjenih namernih ureditev čim bolj zagreniti vzpostavitev novih občin ali njihovega izločanja so določila oziroma priporočila o delitvi oziroma razdružitvi premoženja. Če bi se družinsko premoženje delilo kar po legi, kot je priporočilo, bi tisti, ki gredo od hiše, dejansko obdržali le culo z osebnimi stvarmi. Taka ureditev je bila po mojem mnenju celo namerna. Govoriti o dražjih občinah ni pošteno, tako država kot občine se same odločajo o stroških svojega upravljanja. V samostojni Sloveniji se je državni aparat do sedaj samo povečeval tudi še po samem začetnem oblikovanju države. Naraščanje se sedaj premeša v zmanjševanje števila zaposlenih v državni upravi s sedanjo vlado, ki to dejansko tudi obljublja in v letošnjem oziroma v naslednjem letu do tega previsa zmanjševanja zaposlenih bo tudi prišlo. Za vse občine veljajo enaka pravila glede prihodkov in odhodkov in potem govoriti o dragih manjših občinah nima nobene osnove. Stroškovno razporejanje in odločanje o prihodkih je temeljna pravica in odgovornost, ki mora biti omogočena. Tako, da pravica da samoupravljanje ni enaka pravici do občine, tako razmišljanje je po mojem mnenju zgrešeno, ker meni ni jasen razlog za tako mnenje, saj so občine lokalno samoupravne skupnosti, svoboda izbire zahteva, da se ta demokratična pravica odločitve po samoupravljanju omogoči, torej, da se mi omogoči, da samoupravljam sam, z veliko besedo. Analogija z družino olajša razumevanje te pravice, kot je, oditi od doma in si ustvariti svojo skupnost. Pravico do odločanja o oblikovanju samoupravne skupnosti svoje lastne lokalne oblasti, ki odločajo o pripadajočih in pridobljenih ali prigospodarjenih prihodkih ter odgovarja za uporabo in za gospodarjenje. Meni ostane na koncu le jasno zakonsko določilo o absolutno minimalnem številu prebivalcev, čeprav je tudi to lahko vprašljiv kriterij. In če že moramo odločati, komu ne dati pravice o samo odločanju na referendumu, bom upošteval pač ta edini jasen kriterij, ki se ga ne da drugače razlagati ali kako drugače nadomestiti. Hvala lepa.
Hvala vam, kolega Štebe. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Slavko Gaber. Ga ni. Besedo dajem poslancu Ivanu Grillu.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Danes imamo možnost slišati številne sogovornike, ki podpirajo ustanavljanje novih občin, nekateri imajo pomisleke. Jaz vidim pa dejstvo oziroma resnico nekje vmes in izhajam predvsem iz 138. člena ustave, ki pravi, da prebivalci Slovenije uresničujejo lokalno samoupravo v občinah in da se za ustanovitev teh občin odločajo lahko na samem referendumu. Ob tem se pa je treba zavedati, da morajo imeti novonastale občine vsaj tiste minimalne pogoje za svoje delovanje in da bodo lahko ljudem zagotavljale tiste pričakovane razvojne možnosti. Kot vemo, vse te minimalne pogoje določa zakon, ki smo ga pred nekaj meseci v tem državnem zboru že tudi sprejeli. Kot vemo, smo v proceduro dobili prek 30 pobud, predlogov s strani krajevnih skupnosti, da o njih razpravljamo in tudi odločamo. Če analiziramo te predloge, vidimo, da nekateri izpolnjujejo vse tiste zahtevane pogoje, nekateri pa ne. Sam sem bil deležen številnih klicev s strani tistih krajevnih skupnosti, ki so te predloge vlagale, in to predvsem iz okolja, iz katerega izhajam, to je z Dolenjske. Vsebina teh klicev je bila različna. Nekateri so lobirali, da podpremo njihov predlog, bilo pa je, na moje začudenje, še več tistih, ki pa so lobirali, naj teh predlogov ne podpremo, češ da si ljudje tega ne želijo, da je pač to interes posameznih krajevnih veljakov, ki želijo na ta način uveljavljati svoje interese. Osebno smatram, da je najbolj demokratičen način ta, da dovolimo oziroma omogočimo ljudem, da se sami odločajo na referendumu o tem. Vendar tu podpiram, da je pa potrebno, da imajo vsi ti predlogi tudi tiste pogoje, ki jih določa zakon. Ob tem izražam osebno zadovoljstvo, da je bila vlada Republike Slovenije korektna, ko je podala stališče o tem in pri tem praktično tudi upoštevala ta zakon. Sam osebno sem vložil en predlog za ustanovitev nove občine iz krajevne skupnosti iz moje občine, iz katere izhajam, iz Novega mesta. In preden sem se odločil, da predlog vložim, sem analiziral elaborat in bil zadovoljen tako z vsebino kot tudi z argumenti, ki dejansko nakazujejo na možnost, da se bo ta občina lahko kot samostojna razvijala bolje kot sedaj. Ta predlog bom seveda podprl. Podprl bom tudi vse tiste predloge, ki zadoščajo tem zakonskim kriterijem, pogojem, in naj imajo potem krajani možnost, da se sami o tem odločajo na referendumu, ki bo, kot vemo, predvidoma že 29. januarja prihodnje leto. Na podlagi teh odločitev pa se potem dejansko bodo te občine lahko ustanovile ali pa tudi ne. Hvala lepa.
Hvala, kolega Grill. Besedo dajem poslancu Josipu Bajcu. Besedo dajem poslancu Miranu Jeriču. Besedo ima poslanec Marijan Pojbič.
Spoštovani! Sam bom podprl vse predloge iz odloka za ustanovitev novih občin oziroma spremembo njihovih območij, ki izpolnjujejo pogoje po zakonu o lokalni samoupravi. Zakon je sprejel ta državni zbor v letošnjem letu in sem prepričan, da je določila tega zakona, ki govori o pogojih za ustanovitev novih občin, treba spoštovati v celoti, saj so ga ob sprejemanju podprle vse koalicijske stranke. Jaz bom zakon spoštoval, ker le tako lahko pričakujemo tudi od državljank in državljanov Republike Slovenije, da bodo spoštovali zakonodajo, ki jo sprejema ta državni zbor. In hkrati sem prepričan, da se je treba izogniti agoniji, ki se je dogajala v preteklosti v zvezi z ustanavljanjem novih občin v tem državnem zboru ravno zaradi tega, ker se ni spoštoval takratni veljaven zakon, ki je urejal to materijo. Po zakonu o lokalni samoupravi je v 13. in 13.a členu jasno zapisano, katere pogoje je treba izpolnjevati. In citiral bom 13.a člen, ki določa, da ima občina najmanj 5.000 prebivalcev. Ob ustanovitvi ima lahko občina manj kot 5.000 prebivalcev, če gre za ustanovitev nove občine z združitvijo več ali dveh občin in zaradi geografskih, obmejnih, narodnostnih, zgodovinskih ali gospodarskih razlogov se lahko izjemoma ustanovi občina, ki ima manj kot 5 tisoč, vendar ne manj kot 2 tisoč prebivalcev. Četrti odstavek pa določa, da se morajo pri ustanovitvi občin kriteriji iz 13. člena in 13.a člena zakona o lokalni samoupravi spoštovati kot celota. Torej vse občine, ki te pogoje izpolnjujejo, bom podprl, hkrati pa sem tudi sam prepričan, da v tem delu sledimo volilnim obljubam, ki smo jih dali državljankam in državljanom na zadnjih državnozborskih volitvah, da podpiramo voljo ljudi in ustanovitev novih občin, ki pa seveda morajo izpolnjevati zakonske pogoje, kar je zapisano tudi v koalicijski pogodbi. Prav tako se mi zdi pomembno poudariti, da bom podprl vse predloge za ustanovitev občin v volilni enoti, v kateri sem bil izvoljen, ki seveda izpolnjuje vse pogoje, zapisane v zakonu o lokalni samoupravi. Hvala.
Hvala, kolega Pojbič. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima poslanec Davorin Terčon.
Hvala, gospod podpredsednik. Torej vse občine, ki jih danes ustanavljamo, so v bistvu izjema od zakonske regulative, ki je bila pred ustanavljanju novih občin tudi spremenjena. Jaz mislim, da je ustanavljanje novih občin povezano tudi predvsem s finančnimi posledicami in tudi spodbujeno s finančnimi interesi občin, ker vemo, da so pri nas majhne občine nagrajene in ne kot v nekaterih drugih državah, kjer celo spodbujajo združevanje in povezovanje občin. Jaz sam dopuščam, ker se danes debata razvija, kot da nekateri nasprotujemo manjšim občinam, jaz dopuščam izjeme in tudi manjše občine, vendar v teh primerih mora država posebno tutorstvo nad temi občinami tudi prevzeti, ker so primeri, ko je neka skupnost geografsko ali, recimo, zaokrožena tako, da ni mogoče izpolniti vseh zakonskih okvirov. Seveda, pri nas imamo stanje, ko je večina občin donirana s strani države tudi tiste, predvsem tiste, ki izpolnjujejo vse pogoje. Po moje bi moral biti sistem financiranja narejen tako, da bi tiste, ki izpolnjuje pogoje, bi morale biti samozadostne, za izjeme bi pa država sprejemala tutorstvo. Zelo me je, bi rekel, spodbudila tudi razprava gospoda Kokalja. On je govoril o primerljivih občinah, to je ravno to - Kardeljev način uveljavljanja lokalne samouprave. Takrat smo imeli primerljive občine po obsegu in številu prebivalcev, jaz bi pa opozoril, da je evropska praska drugačna. Če pogledate Francijo, imajo občine celo brez prebivalcev, zaradi zgodovine, imajo pa Pariz, ki ima ne vem koliko, 10 milijonov prebivalcev. Torej, to ni primerljiva kategorija in se s to debato nikakor ne morem strinjati. Vsekakor bi pa rad opozoril na to, da bi morala vlada bolj sistemsko pristopiti k delitvi občin. Ni pomembno samo, kaj nastane, pomembno je tudi, kaj ostane. To bi vam rad ponazoril z enim primerom, primerom občine Nova Gorica. Mestna občina Nova Gorica, ki jo imenujemo mestna občina, bo sedaj ostala z jedrom Nove Gorice, od katerega se je določen urbani del že ločil v preteklosti, to je bila občina Šempeter-Vrtojba, ki v bistvu je vpeta v samo mesto Nova Gorica. Sedaj se ločuje še občina Renče-Vogrsko. Ne nasprotujem pobudi, ki je glede na zakonsko določilo legitimna, in jo je predlagateljica legitimno predlagala. Ampak vlada bi morala pogledati, kaj ostane. In sedaj imamo občino Nova Gorica, če bo to sprejeto, z urbanim centrom, kateremu je del že odvzet, skupaj z bolnico kot pomembnim atributom mesta in regije, na drugi strani imamo v tej mestni občini Nova Gorica, Banjšice, Banjsko planoto, kjer bi, če bi vzel besedo od kolega Gantarja, lahko rekel, da je veliko medvedov ali pa več medvedov kot ljudi. In na drugi strani bomo imeli še en del te občine, ki bo ostal v mestni občini Nova Gorica. Tukaj mislim pa predvsem na naselja Branik, Dornberk in Prvačina, ki dejansko sploh niso infrastrukturno povezana s svojim centrom. Nobena pametna infrastruktura, nobena cesta ne vodi v center in če hočejo ti občani iti na sedež svoje občine, morajo potovati čez dve občini; čez eno, ki je že ustanovljena, in eno, ki bo -če bo. Torej, to je popolnoma, popolnoma nesistemsko delo in bi morala vlada, če ne predlagatelj, predlagati rešitev, ki bi bila konsistentna in ki bi prostor geografsko in sicer zaokrožila. In to je tipičen primer, kako "šarimo" po zemljevidu po prosti presoji Slovenije in ustanavljamo občine brez, da bi se vprašali, kaj še ostane od tistih občin, od katerih se te izločijo. In tukaj mislim, da je vlada odpovedala. Poleg tega bi pa še rad rekel, da me preseneča stališče novih iz vladajoče koalicije na odboru, ko so zavrnili predlog za ustanovitev občine Ankaran-Hrvatini. Nič ne bi bilo čudno, če bi temu mi nasprotovali, ker smo vedno nasprotovali, ker ni bila volja ljudi taka v mestni občini Koper. Ampak če se spomnimo zgodovine, je takratna opozicija, sedanja vladajoča koalicija, vedno to podpirala. Še več delitev, kot samo na to in to, je edini primer, ki izpolnjuje tudi vse zakonske pogoje! In sedaj bomo ustanovili vse izjeme, tisti, ki pa ni izjema, pa te pravice niti na referendumu ne bo dobil. To je popolnoma, tako na pamet početje, ki vnaša novo zmedo, vsekakor, na zemljevid lokalne samouprave v Sloveniji, da se ne dotikam regionalizacije in ostalih. Edino v prejšnjem mandatu, ko je bila koalicija dosti velika, po mojem, se je vzdržal ta pritisk in se je približno spoštovalo zakonsko določilo, ko smo ustanovili samo eno občino, ki je po takratnem zakonu izpolnjevala vse pogoje. Tudi ti predlogi jih izpolnjujejo po spremenjenem zakonu, vendar so vsi v kategoriji izjem. Hvala lepa.
Hvala, kolega Terčon. Besedo dajem poslancu Pavlu Ruparju.
Hvala, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Morda nekoliko v zgodovino. Da imamo danes tako različna mnenja poslanke in poslanci v tem državnem zboru, lahko najdemo oziroma poiščemo opravičilo v preteklosti. Žal se je zgodilo pri ustanavljanju občin, da so prejšnje koalicije sprejemale zakon oziroma zakone na tem področju, ki jih kasneje niso upoštevale oziroma se niso določil držali tako, kot so v zakonu zapisali. Kar je povsem logično do neke mere, saj gre za ustanovitev oziroma dajanje zelene luči za referendumska območja, zgolj za politično voljo, ki je v tem parlamentu edina še logična, ker vse ostalo, kar se strokovnosti in drugega tiče, je v največ primerih zgolj samo navidezno. Ustanavljanje občin v preteklosti je bilo oziroma je še vedno zgolj in izključno stvar lobiranja. Tako se danes pojavljajo v enih in istih strankah popolnoma diametralna mnenja, amandmaje oziroma predloge vlagajo poslanci vseh strank in zelo redko se zgodi, da bi našli tako kompatibilno stranko, da bi lahko rekli, tudi najmanjše, te so pa enotne. Roko na srce, v tem državnem zboru je ni. Zaradi krivic, ki so se marsikateri občini oziroma marsikaterem kraju zgodile v preteklosti, imamo danes podobno stanje, kot je bilo v zgodovini. Ljudje še vedno upajo, da bomo kršili zakon, še vedno upajo, da bomo upoštevali mnenje posameznikov, tudi tistih delov v Sloveniji, ki nikakor ne zadostujejo pogojem, in upravičeni so do tega upanja, povsem. Ker smo jih v preteklosti tolikokrat izneverili in tolikokrat izigrali, nekatere, nekaterih pa ne, da je to tudi povsem logično, torej to njihovo upanje. Žal se je pa zgodilo, da je nova vlada in nova koalicija sklenila spremeniti zakon o ustanavljanju občin, kjer pa je naredila po moji oceni, oprostite, kolegice in kolegi tudi iz Slovenske demokratske stranke, veliko napako. Vsi smo se ubadali s številom prebivalcev, ali nič ali 2.000 ali 5.000, potem je bil predlog za 3.000, in prišli smo do nekega po mojem mnenju nesmiselnega števila 2.000, ki je bilo pač zgolj kompromisen predlog in potem predlagan v sprejem državnemu zboru, kjer ga je večina tudi sprejela. Pri ukvarjanju s številom prebivalcev smo pa povsem pozabili na vse ostale kriterije. Tako danes slišimo, da je nesmiselno v zakonu uporabljati določilo, da je potrebno imeti pošto, kar je res nesmiselno, trgovino, kar je popolnoma brez zveze, ker jo imajo v vseh krajih, šolo, ki so absolutno, vsaka s knjižnico, ker je to v zakonu o šolstvu. Pozabili smo celo spremeniti pogoj zdravstvenega doma. In tu nastaja največ dilem v enih in drugih strankah, ali je sedaj zdravstveni dom tisti, ki mora fizično stati z ambulanto, ali sama ambulanta, ali je dovolj, da imajo v teh krajih organizirano zdravstveno službo. Tu zopet nastajajo nesporazumi, različna tolmačenja, različna mnenja, ki pa, vsaj po moji oceni, ne glede na to, kar se bo danes zgodilo po glasovanju, ne bodo in niti ne smejo vplivati na stanje v koaliciji ter na trdno zavezo, da ta koalicije pelje vse ostale programe naprej. To je preprosto. Če bi se zamajali ali skregali pri tako dokaj nepomembnih zadevah, kot je 15, 16, ali 33 krajev po Sloveniji, potem resnično nismo vredni, da vodimo to državo. Ker sem drugačnega mnenja in zaupam v trdne vezi, tudi drugih programov, ki so mnogo bolj pomembni, kot teh nekaj manjših zaselkov, ki naj bi postale občine, pa se mi zdi, da bo šel danes proces, tako kot do sedaj, v smislu loterije: nekateri bodo dobili, nekateri ne. In verjemite mi, da bo kmalu, tako kot dosedaj, zadeva zopet dokaj normalna. In če sem bil kritičen do sprejemanja zakonov in teh določil zakona, potem bom rekel, da bom lahko in sem upravičeno kritičen tudi do tistih, ki tega, kar smo sprejeli, ne bodo spoštovali. Lahko sem kritičen in sem lahko do neke mere tudi razočaran, ker sam osebno menim, da ga ni mandata, ni politične odločitve, ki bi lahko dala popustke pri kršenju nekaterih zakonov, tako kot sem že sam velikokrat povedal, potem se politično zmenimo, da damo kakšnemu arestantu, ki je moril, ali pa kakšnemu lopovu, ki je kradel, tudi politično odločitev, da je lahko kršil zakon in je lahko s tega vidika povsem nedolžen, pa to sigurno ne more biti. Mogoče primerjava ravno ni najbolj primerna, ampak vendarle je dokaj absurdna in zato se mi zdi tudi toliko bolj razumljiva. Spoštovanje zakona, vsaj v tem primeru, je pravzaprav vsaj za mene popolna logika in se že vnaprej opravičujem vsem tistim, ki izvajajo pa resnično strašanske pritiske, predvsem na predsednika odbora za lokalno samoupravo, naj vendarle pogleda magnetograme iz preteklosti, kaj je govoril za eno občino, kako je nekje navijal za tretjo, kako je potem kršil zakon drugje. Torej, to vse drži in tudi sam priznam, da glede na vsesplošno kršitev v takratnih zakonih oziroma sprejemanjih je bilo to nekje dopustno, sedaj pa ocenjujem, da to ni več. Predvsem ne zato, ker so tudi tisti, ki so vlagali posamezne pobude, vedeli, kakšen je zakon, pa so vendarle šli vlagati posamezne predloge mimo tega zakona. Torej, gre za nek pritisk na posamezne poslance s strani predlagateljev, ki so vedeli, da mora poslanec kršiti zakon, če bo želel njim ustreči, pa so to kljub vsemu naredili. Ali je to fer? Oprostite, meni se to ne zdi fer, če vnaprej vemo, kakšna so določila, da je pišmeuhovstvo in izsiljevanje posameznikov tu do mejah nemogočega. Zatorej naj mi vnaprej oprostijo, ker takih predlogov ne bom podprl. Imam zelo velik pomislek pri občini Ankaran-Hrvatini predvsem zato, ker gre pa tu za umetno delitev, žal pa je edina občina, edini predlog, ki bi ga bilo pravilno in smiselno podpreti, ker edini izpolnjuje vse kriterije. Edini, na število prebivalcev in na vse ostale pogoje. Vse ostalo je izključno in zgolj samo politična materija. Torej gre za politično mnenje tako vlade, če želite, tako posameznih strank, tako bo tudi na glasovanju. Vendar pa Hrvatini, Ankaran-Hrvatini vendarle doživljajo eno posebno zgodbo. Ta zgodba je pa tretji predlog in tretjič razpisati referendum. V preteklosti sta bila na območju Kopra dva referenduma in prav na teh območjih so se ljudje leta 1996 odločili s 83% večino, da so za ostanek celotne občine Koper, naslednje volitve oziroma naslednji referendum je bil celo 85% v Hrvatinih in tudi kasneje, v letu 2000 je bil odstotek ljudi, ki so nekako izrazili željo, da ostanejo v isti občini, v mestni občini Koper. Tu je moj pomislek, edini, zakaj je potem smiselno ponovno in ponovno in ponovno vlagati zahteve po razpisu referenduma tam, kjer so se ljudje več kot z dvotretjinsko večino odločili, da ne želijo občine. Gre za posameznike, tako kot v večini primerov, to pot v Ankaranu in v Hrvatinih s strani tistih, če berete današnjo novelo enega od kolegov iz Združene liste, ki apelira na svetnike, torej gre enostavno za odcepitev, pa ne dela mesta, pač pa dela financ. Gre za denar. V Kopru ne gre za nič drugega kot za Luko Koper in za denar, za katerega se zdaj vsi tako močno borijo. Če bo referendum v Ankaranu in Hrvatinih potrjen, potem seveda želim, da se tam odvije tako, kot bo volja ljudstva. Nikakor ne dopuščam in ne morem mimo tega, da bi že vnaprej določene kritike za slabo občino, mestno občino Koper, da jo slabo vodijo, da bi to kritiko poželi, recimo, tisti upravljalci sedaj oblasti v Kopru, češ tako zanič je Koper zdaj trenutno, da se Ankaran cepi. Torej to je zelo velika politična manipulacija in velika nevarnost, ker potem tisti, ki so vsa leta zagovarjali enotno mestno občino Koper, enostavno lažejo. Torej tudi oni so verjetno takrat zgolj po politični odločitvi in nekem tehtanju politične stabilnosti ali pa priljubljenosti odločali ne v korist ljudi, pač pa v korist samim sebi. Seveda upam, da se bo današnji dan razpletel tako, da bo čim več ljudi veselih. Veseli bodo tako tisti, ki bodo dobili možnost za referendum, kot pa seveda nekateri, zoper obratno, ki je ne bodo. Ker o vseh predlogih vsi ljudje daleč, daleč da si želijo imeti svojo občino. Še celo zgodilo se je, da imamo napovedane obiske iz delov občin, ki smo jih nekateri predlagatelji kar tebi nič meni nič priključili še malo zraven, tako da če nimamo še polnega kozarca, bomo pa dolili malo kisa, ni važno, kaj je notri, važno je, da je kozarec poln. Veselje prav gotovo ne bo umrlo tistim, ki danes ne bodo dobili te priložnosti, da jih potolažim in pozovem koalicijske partnerje, če govorimo, da imamo popolnoma nesmiseln zakon o ustanavljanju občin, kar je resnica, roko na srce, je star, je nekoliko sfriziran, vendar je pa osivel; če želimo imeti tukaj novo frizuro, potem je treba zamenjati lase. In v tem primeru pozivam, da se takoj po tem procesu posedemo frizerji skupaj, torej partnerji skupaj, in naredimo nov zakon. Zakon, ki bo glede ustanavljanja, pa tudi povezovanja občin zajemal komponente, ki vplivajo nanj, tako v finančnem smislu, to je financiranje občin, regijo, regionalizem, kot seveda tudi povezovanje in pa ustanavljanje novih občin. Ko bodo te komponente zbrane v novem zakonu, od takrat naprej verjemite, da ne bo več konfliktov, ali želimo veliko majhnih občin ali želimo povezovanje občin, če bodo določila jasna in pametna, v kar upam, da lahko ta koalicija, skupaj tudi z opozicijo sprejme, potem bomo lahko določitve ustanavljanja občin definirali za dolgo let, za dolgo let. Dokler se bomo šli pa igrice, slepe miši, toliko časa bo pa v tem prostoru, na tej točki vladal popoln kaos in nič drugega, kot pa izključno barantanje ti meni-jaz tebi. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo z razpravo. Besedo dajem poslancu Dragu Korenu. Besedo ima poslanec Matjaž Švagan.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Lahko rečem, da kot župan občine Zagorje govorim kar za večino vseh strank v naši občini, razen Nove Slovenije, ki je tudi predlagala amandma k ustanovitvi Izlake. Seveda, prvi amandma je vlada oziroma služba za lokalno samoupravo zavrnila. Želim samo povedati, kako, na kakšen način so ustanavljali te občine v Sloveniji. Samo primer te izlaške občine, kjer je NSi oziroma kolega Capuder to občino ustanovil kar pod mizo. Ko sta bili ti dve negativni mnenji, so mimo volje krajanov - da bi jih vsaj sploh kdo obiskal -, ker bi bila občina Izlake, če bi bila, otok znotraj občine Zagorje, kar bi bil edinstven primer v Sloveniji oziroma v Evropi. In takšen način ustanavljanja občine, se mi pa zdi res skrito pred voljo ljudstva oziroma krajank in krajanov Polšine, ki so jih na silo priključili po sklepu vlade, da ne izpolnjujejo pogojev, pod krajevno skupnost Izlake kot referendumsko območje. In včeraj je bila izredna seja občinskega sveta, kjer se jasno povedalo, s podpisi 90% volivk in volivcev Polšine, da ne gredo pod občino Izlake, da so zadovoljni v občini Zagorje, zato sem tudi vložil ta amandma. In predlagam, da ga podprete in da s tem spoštujete voljo službe za lokalne samouprave, voljo krajank in krajanov Polšine, občine Zagorje in pa s tem tudi demokracijo v Sloveniji. In predlagam, da tudi NSi spoštuje voljo krajank in krajanov, ne pa veljakov iz krajevne skupnosti. In seveda, kot sem poudaril tudi že javno, da občudujem predsednika vlade, gospoda Janšo, da ima v vladi stranko NSi, ki ne spoštuje volje ljudi oziroma krajanov in krajank v teh primerih. In predlagam, da podprete moj amandma pod 12. točko v imenu ljudi. Hvala lepa.
Hvala. K besedi vabim poslanca Bojana Kontiča. Repliko, izvolite.
Zakon je tako napisan, da poslanci vlagamo predloge. Kar se pa tiče volje ljudi, vi imate podpise 90% krajanov. Tudi jaz podpise 16 krajanov in zelo zanimivo pri tej stvari je, da se kar nekaj krajanov pojavlja na obeh listah. Ali na tistih listah, kjer so proti občini, in na tistih listah, kjer so za to občino. Zato mislim, da je res najboljša odločitev tista, da ljudje sami odločijo na referendumu in da potem povedo. Je pa Nova Slovenija pač taka stranka, da bo upoštevala voljo, izraženo na referendumu.
Hvala. Praviloma ni replike na repliko. Dovolite, kolega Švagan, tudi razprava, v kateri se je odvijala replika in osnovna, spada v razpravo okoli amandmaja. Ko bomo končali s splošno razpravo, katere namen je, kako je bilo prej pojasnjeno, cilji in načela predloga odloka, potem bomo načeli razpravo o vloženih amandmajih. Jaz verjamem in vem, da bo takrat primeren čas za tovrstno podajanje dvostranskih stališč. Nadaljujemo razpravo. Besedo dajem kolegu Bojanu Kontiču. [[Ga ni.]] Besedo dajem mag. Capudru.
Hvala lepa. Veliko je argumentov za in proti novim občinam. Dejstvo pa je, da se je lokalna samouprava v zadnjih 11-ih letih dobro prijela. V Sloveniji je približno polovico občin, ki imajo manj kot 5.000 prebivalcev. To so predvsem nove občine in prepričan sem, da večina od njih dobro sodeluje, da je uspešnih. Poudariti je potrebno pomembno dejstvo,da zaenkrat ni nobenega predloga, da bi takšna občina prenehala obstajati ali pa da bi se več občin združilo v eno novo. Podobne so razmere tudi okoli nas, v Avstriji, v Nemčiji, na Hrvaškem. Ponekod so občine še celo manjše, kot so pri nas. Prepričan sem, da je sistem lokalne samouprave zelo pomemben razvojni inštrument in neka stroga ekonomska upravičenost ali pa stroga zahteva po samozadostnosti ne more biti argument, da se nove občine ne bi ustanavljale. Ko smo ustanavljali univerzo na Primorskem, smo se zelo dobro zavedali njenega pozitivnega vpliva na razvoj in ohranitev tega področja, pa čeprav takrat in tudi sedaj še nima vseh pogojev za svoje normalno delovanje. Po mojem mnenju so lahko primerne občine zelo pomemben inštrument za razvoj podeželja in za problem reševanja demografske slike naše države. Ravno vztrajanje na velikih občinah največkrat pripelje do neenakomernega razvoja in zapostavljanja odročnih krajev večjih občin. Območja, ki delujejo kot samostojne občine, bi zelo težko dobila boljši razvojni instrument, kot je ravno inštitut občine. V takšnih občinah je doma inovativnost in pripravljenost za delo, tudi brezplačno, vse za skupni blagor. To pa, v to sem prepričan, pove dovolj. Zato bom predlog odloka podprl, saj sem prepričan, da je treba prebivalcem na nekem območju vsaj omogočiti, če drugega ne, da se na referendumu sami odločijo, ali bodo imeli novo občino na tem območju ali ne. Seveda pa bom takšno referendumsko voljo spoštoval, ponovno poudarjam, jo bom spoštoval. Hvala.
Hvala. Besedo dajem poslanki Cveti Zalokar Oražem. Zadnji na seznamu prijavljenih k splošnemu delu odloka je poslanec Branko Marinič. Potem sprašujem vlado, ali želi v okviru vprašanj, ki so bila odprta glede splošnega dela, besedo. [[Ne.]] Potem zaključujem splošno razpravo o predlogu odloka. V skladu z dogovorom na jutranjem kolegiju bomo najprej prešli na razpravo o razdelkih in vloženih amandmajih, ki jo bom vodil na podlagi pregleda amandmajev, ki ste ga dobili, po mojih informacijah, pred 40 minutami na klopi. Sprašujem, ali ste poslanke in poslanci dobili pregled amandmajev. To razumem kot da. Torej, še enkrat ponavljam, prehajamo na razpravo in ne na odločanje o posameznih amandmajih. Odločali bomo potem, ko bomo opravili razpravo o vseh vloženih amandmajih in razdelkih. V razpravo dajem prvi razdelek in amandmaje za novo A točko. Pred seboj imamo 8 amandmajev, predlagateljev poslanskih skupin Slovenske ljudske stranke k prvim šestim, pri sedmem je predlagatelj poslanec Franc Pukšič in pri osmem prav tako poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Prosil bi vse razpravljavce, da povedo, h kateremu amandmaju pod katero zaporedno številko se oglašajo. Odpiram razpravo. Poslanka Mojca Kucler Dolinar, izvolite.
Hvala lepa. Razpravljala bom o amandmaju pod točko 2, in sicer v zvezi z določitvijo referendumskega območja za ustanovitev občine in izločitev dela občine v novo občino Rakek iz obstoječe občine Cerknica. Tudi sama sem predlagateljica amandmaja, ki je sicer pod drugim razdelkom, in menim, da je ta amandma utemeljen in zato tudi ostale kolege poslance in poslanke vabim, da ga podprejo. Predvsem pobudniki, ki so me tudi zaprosili, da posredujem njihovo pobudo v ta spoštovani državni zbor, poudarjajo, da lokalna samouprava na njihovem in konkretno na območju Rakeka z naselji Ivanje selo, Rakek, Rakov Škocjan, Slivica in Unec je na zelo nizki ravni in pred leti je padlo na najnižjo raven. Po drugi strani ugotavljajo, da sredstva, porabljena in pridobljena na območju krajevne skupnosti Rakek, že nekaj desetletij niso sorazmerna tistim sredstvom, ki jih občina prejme kot prihodek in ki jih potem vloži nazaj v njihovo območje. Torej dohodnine od krajanov s tega območja je več, medtem ko že več časa pa se odlaša z nekaterimi nujno potrebnimi investicijami. Predvsem gre za utemeljitev tudi iz zgodovinskih razlogov. Rakek je bil že svoja občina, ki je zelo dobro opravljala svojo funkcijo, bil je tudi sedež okraja s sodiščem, s pošto, šolo, vrtcem, glasbeno šolo. Z leti pa se je to vse preneslo iz njihovega kraja. Predvsem želijo pobudniki v okviru dosedanje občine povedati, da ta ni znala ali pa hotela izkoristiti nekatere možnosti v smeri hitrejšega gospodarskega razvoja in pogojev za razvoj podjetništva, ter tako utemeljujejo in tudi sama menim, da so utemeljeni razlogi tako iz zgodovinskih, geografskih in gospodarskih vidikov. Zdravstveni dom bi morda edini bila tista ovira, ki bi nekatere poslance odvrnila od glasovanja za to pobudo, vendar utemeljujejo v svojem poročilu in elaboratu, da je zdravstveno varstvo zagotovljeno in to ni ovira, ki bi nekoga odvrnila, da ne bi podprl ta amandma. Hvala lepa.
Hvala. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima poslanec Mihael Prevc.
Hvala lepa za besedo, spoštovane kolegice in kolegi. Res je, poslanska skupina Slovenske ljudske stranke je vložila kar sedem predlogov za novonastale občine, in sicer pri vseh teh predlogih gre za tiste občine, ki ustrezajo vsem pogojem, razen tega, da v teh občinah ni lociran zdravstveni dom, vendar smo prepričani, da je primarno zdravstveno varstvo v teh občinah povsem zagotovljeno. In zato se ne strinjam z nekaterimi predhodniki, ki seveda nas že vnaprej strašijo, tiste, ki smo predlagali amandmaje, da s tem kršimo zakon. Prepričan sem, da v tem primeru ne gre za kršenje zakona. Rad bi povedal samo še nekaj. Ti naši predlogi izhajajo iz volje ljudstva. Samo en kratek članek bi prebral, ki je bil objavljen danes v Dnevniku, in sicer gre za predlog novonastale občine Log-Dragomer, ki naj bi se izločila iz občine Vrhnika. Takole piše: "Z dvignjenimi rokami so prebivalci dveh vrhniških krajevnih skupnosti Dragomer, Lukovica in Log pri Brezovici v torek potrdili prizadevanja civilne iniciative za ustanovitev samostojne občine Log-Dragomer.Želja se jim pred štirimi leti ni izpolnila. Tokrat imajo nekaj več možnosti." Pa mogoče še elaborat oziroma 1500 podpisov so zbrali v teh dveh krajevnih skupnosti. Torej, vidi se, da v teh krajevnih skupnosti med temi ljudmi vlada velika želja po samostojni občini in pustimo, da se na referendumu odločijo o samostojni občini. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanka Marjetka Uhan.
Hvala lepa za besedo. Razpravljam k 6. točki, in sicer določitev referendumskega območja za ustanovitev občine Šentrupert. Imam res prošnjo v imenu pobudnikov krajevne skupnosti Šentrupert. Občina ima 2 400 prebivalcev danes, oziroma krajevna skupnosti, danes si že tretjič prizadevajo za ustanovitev svoje občine, ki je bila ukinjena po letu 1960 proti volji ljudi. Sama občina je bila središče Mirnske doline, gospodarsko-kulturno razvita, z bogato zgodovino, ima danes okoli 600 delovnih mest. In so prepričani, da bi v samostojni občini lahko bolje zadovoljevali potrebe krajanov lokalne skupnosti. Zaradi več kot 10 let trajajoče težnje po novi občini so jih tudi v občini Trebnje namenoma ovirali pri prizadevanjih za razvoj kraja, zlasti pri investicijah, pa najsibo pri izgradnji zdravstvenega doma ali dograditvi šole, vrtca, ki sta premajhne za potrebe kraja. Tudi ta občina izpolnjuje vse pogoje, razen zdravstvenega doma, prav zaradi razlogov, ki sem jih prej naštela. Imajo zobozdravstveno ambulanto, priložili so tudi izjavo zasebnega podjetja, ki je pripravljeno investirati izgradnjo zdravstvenega doma, v kolikor bo nastala nova občina. Sicer pa vsi vemo, da prisotnost zdravstvenega doma ne more nikogar prisiliti, da boš res njihov pacient. Tako so krajani že danes vezani na različne zdravstvene domove in ne samo na Trebnje, kamor sodijo, ampak tudi na Mokronog, Novo mesto in še kam, saj sami vemo, da je prosta izbira zdravnika. Kot že rečeno, pa se zanj prizadevajo, vendar je pod sedanjo občino to nemogoče izpeljati. Zdi se mi res otročje vztrajati na zdravstvenem domu, ker danes predvsem potrebujejo našo politično voljo. Res ne vem, ali bodo še četrtič poskušali z občino ali se lahko še zanesejo na politične obljube. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem poslancu Jakobu Presečniku.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Da ne bom ponavljal, mi smo dali kar nekaj predlogov. In to izključno tiste predloge za ustanovitev občin oziroma izvedbo referenduma, kjer manjka ta pogoj zdravstvena postaja, in tudi nekaj teh predlogov, od katerih je bila tudi zdaj s strani nekaj razpravljavcev tudi razprava izvedena v tem državnem zboru. Jaz bi se oglasil na točko, na tretji strani, to je točka 5, gre za referendumsko območje oziroma izločitev iz občine Mozirje območje krajevne skupnosti Vrečiča. Jaz sem že prej v splošni razpravi nakazal en primer in to je ta, kjer je ta državni zbor z odločitvijo na predlog enega od takratnih poslancev, ki je tudi danes še poslanec s strani Socialnih demokratov, predlagal izločitev enega naselja iz občine Mozirje in priključitev k drugi občini. Na ta način sem že jaz takrat zagovarjal seveda, da smo na ta način razbili eno občino na dva dela, pa takrat nisem bil razumljen v tem državnem zboru. In ena od posledic je seveda ta predlog, da se sedaj seveda ta odrezani del ustanovi kot nova občina. Drugič, kar se tiče pa zdravstva, je pa tako. Krajani tega kraja že sedaj večino zdravstvenih storitev koristijo v tretji občini in ne v matični občini zaradi izredne bližine krajev in pa zaradi takega načina organizacija zdravstva. Tako podpiram seveda to točko, pri drugih smo pa se že izjasnili. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Brenčič. Izvolite.
Hvala lepa. Nekaj sem že pa prej povedal, povem samo to tudi gospodu Ruparju, predsedniku komisije, da je popolnoma destruktivno se nasloniti na limitirane pogoje po zagotavljanju premalo zdravstvene oskrbe. Nonsens bi bil, da bi, recimo, Rakek si preskrboval sam nek prostor, neko izpostavo, nek zdravstveni dom, če je 5 minut oddaljen od zdravstvenega doma Notranjske, ki ga je sogradila in zato je nonsens. To sem hotel povedati. Drugo, kar je. Eden kup je egoizma v tem, ampak pustimo ljudem, naj sami odločajo. Daleč od tega, da se v krajevni skupnosti Rakek ni vlagalo, kot je gospa Kuclerjeva povedala, jaz to dobro poznam, tudi sem služboval tam. Najlažje je en bogat, skoncentiran del občine izločiti, bodo samozadostni, to je edina resnica. V krajevno skupnost Rakek se je veliko vlagalo še v času, ko sem jaz tam služboval, in skozi celo obdobje cerkniške občine. Je to lapusus, kar se govori. Ampak dajmo možnost ljudem, bodo se sami opredelili, z odgovornostjo, kaj lahko pričakujejo boljše za življenje kot samostojno občino. Jaz sem prepričan, da se bo to okolje prav odločilo. Hvala. Jaz bom seveda podprl amandma, dajmo jim to samoodločbo in naj prevzemajo tudi sami odgovornost za nadaljnji ustroj življenja na tem delu Notranjske. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz bom naredil nekaj takšnega, kar bi pravzaprav priporočal marsikateremu poslanskemu kolegu, da si poišče svoj magnetogram iz prejšnjega mandata in prebere tisti nastop, ki ga je imel takrat ob ustanavljanju občin in bo seveda vse povedano. Franc Pukšič je 21. februarja leta 2002 na 13. redni seji v zvezi z ustanovitvijo občine Leskovec povedal naslednje: "Jaz sem pridružujem predlogu za glasovanje za podporo ustanovitve te občine in to, kar so zapisali, je točno. Predlog za ustanovitev nove občine Leskovec. Občinski svet občine Videm podpira, predlaga ustanovitev občine na območju z 1980 prebivalci. Predlagatelj utemeljuje predlog z zaokroženo geografsko celoto, obmejno lego, območje in z lego v hribovitem delu sedanje občine. Mislim, da imajo vso pravico v skladu z veljavno zakonodajo, da dobijo referendumsko območje Hvala." Tudi tokrat je moj amandma zato, ker ga nihče drug od poslancev ali poslanskih skupin ni vložil, je pa njihova vloga že tretjič na mizi. Iz pregleda izpolnjevanja pogojev - je celo ironično - Zgornji Leskovec pa izpolnjuje tudi tisti tako imenovani zdravstveni dom. Torej, imajo pri vseh točkah šestkrat "da". Soglasje občinskega sveta Videm - da. Samo mi smo tisti, ki jim bomo dali pravico, da smejo ali ne smejo odločati, v kakšni občini bodo živeli. Njim tudi, sem prepričan, zato vas, poslanke in poslanci, naprošam, da tudi ob tem amandmaju glasujete "za" in jim damo to možnost. Vsekakor pa se pridružujem vsem tistim amandmajem in jih bom podprl, ne glede na to, če nekateri pod tako imenovano zdravstveno varstvo po tolmačenju, ki je po mojem napačno. Tudi če je kdo prebral tolmačenje ministrstva za zdravje, kaj pomeni zdravstvena oskrba in zdravstveno varstvo, imajo tudi vsi ostali, ki imajo tu notri ta "ne", imajo izpolnjene te pogoje. In edino pošteno od tega državnega zbora bi bilo, da jim damo to možnost. Jaz sem zelo vesel prejšnjega nastopa predsednika komisije za regionalni razvoj in politiko, ko je povedal, da imamo slabo zakonodajo. To je res, strinjam se z njim, vendar zaradi tega, če nekdo nekaj ni oddelal v tem državnem zboru, torej je naredil slabo zakonodajo, ne smemo sedaj onemogočiti državljankam in državljanom, da se odločijo. Hvala.
Hvala, kolega Pukšič. Besedo dajem poslancu Matjažu Švaganu.
Hvala lepa ponovno za besedo. Samo repliciral bi gospodu kolegu Capudru, ki je dal ta amandma, aneksiral del občine pod "kao bivšo občino" Izlake, da imam jaz prav. 90% krajank in krajanov se ne strinja, da jih daste pod občino Izlake kot referendumsko območje. Seveda, njemu je veliko lažje, da zavaja javnost kot pa meni, ki tam živim in tudi želim, da je demokracija še vedno doma v Sloveniji, ne pa v političnih strankah. Hvala lepa.
Besedo ima poslanec Kristijan Janc. Izvolite.
Hvala lepa. To, kar sem že prej v splošni razpravi poudaril, da je prav, da pustimo, naj ljudje odločijo, če želijo svojo občino. Minimalne pogoje, ti, ki so amandmirani, izpolnjujejo, in pustimo jim danes to odprto pot, da danes polepšamo dan tistim kandidatkam in kandidatom, da vendar na referendumu odločajo o svoji volji. Takšnih je kar nekaj občin že v teh amandmajih dodanih in prepričan sem, da ne more biti tudi nek zdravstveni moment tisti odločilen pogoj, da ne morejo odločati o svoji občini. To bi bilo seveda nonsens, kljub temu da je to zapisano v zakonodaji. Prepričan sem, da ta pogoj imajo korak dlje, v naslednjem kraju, kjer so skupaj gradili zdravstvene domove, bolnišnice in druge zadeve in s tem seveda te ovire ne more biti. Ker sem sosed občine Šentrupert oziroma občine Trebnje, kjer Šentrupert že od leta 1995 intenzivno poskuša skozi to zgodbo priti, morda mu bo tokrat uspelo. Jaz verjamem, da bo. Hvala lepa.
Hvala lepa vam. Besedo dajem Pavletu Ruparju, ki se mu istočasno tudi opravičujem za mojo napako spregledanja. Izvolite, prosim.
Nisem nič zameril predsedujoči. Gospodu Brenčiču pa tudi kolegu Pukšiču. Res je pravi nonsens, da se morajo ljudje zaradi neke definicije v zakonu odpovedovati ali ne imeti možnost ustanoviti občine, pa čeprav je to zdravstveni dom, ki je samo pet minut od meje prvotne občine oddaljen. Ampak gospodje, roko na srce, ta nonsens smo sami zapisali v zakon, sami se moramo opravičiti tistim ljudem, ki zdaj upajo, da bomo kršili, ker smo sami sprejel, pa jim to ne bo uspelo. In sami si moramo dati roko na srce in reči, oprostite nam prosim, naredili smo hudo napako, ker smo v ihti, v paniki, v nepozornosti, v zmešnjavi spregledali neka določila, ki zdaj žal veljajo, žal veljajo. In to je moje opravičilo vsem tistim, za katere ne bom mogel mimo zakona odločati drugače, kot mi pa narekuje vest. Ampak ne se zdaj pred temi ljudmi, posamezniki predvsem, napenjati in kititi z ne vem katerim perjem, da jaz se pa tisti, ki vam bo pa zdaj mimo zakona dal občin, prej ste jih pa sami zafrknili, ko niste pogledali te zakone. To je moja kritika, usmerjena na sprejem tega zakona, in morda upanje za opravičilo pa seveda zagotovilo, da se bomo morali usesti in v naslednjem mandatu ali do naslednjih lokalnih volitev sprejeti tako urejen zakon, da teh dilem pa teh absurdov, ki jih srečujemo tu, ne bo več dopustil.
Hvala. Replika, kolega Brenčič.
Ni replika, popravek navedbe. Nič ni preko zakona ali mimo zakona. Zakon o zdravstveni dejavnosti je bil poprej kot zakon o lokalni samoupravi. In zakon o zdravstveni dejavnosti določa mrežo na primerni ravni zdravstva in vse je v skladu z zakonom. In vsebina, ki bi jo morala po tem zakonu upoštevati lokalna samouprava in komisija - ju niste, pa ju morate. Zakon vam to veli.
Hvala za razpravo. V razpravi bi sodelovali [[...]]- mir v dvorani, prosim. Besedo ima kolega Pukšič. Izvolite.
Repliciram v tistem delu, v tistem delu, ko kolega Rupar pravi, da bi sedaj nekdo pa kršil zakon, v nasprotju z zakonom bi dal nekomu to možnost, drugi pa bi se držali zakona in delali v skladu z zakonom. Ne gre za to. Gre za to, da je akt o razpisu referenduma na določenem referendumskem območju enak kot zakon; enega in drugega sprejme ta državni zbor in to ne more biti v koloziji, možnost državljankam in državljanom pa moramo dati, da se opredelijo sami, v kakšni organiziranosti želijo živeti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati v okviru razpoložljivega časa poslanskih skupin? Kolega Džuban, izvolite.
Hvala lepa. Jaz se opravičujem, da ne bi bil mimo, gospod predsedujoči, razpravo o amandmajih.
Od 1 do 8 k prvemu razdelku.
Pardon.
Dobro. Besedo dajem poslanki Pečanovi.
Hvala lepa. Saj poslanska skupina ima še dovolj časa, da lahko si privoščim tudi, da uvedem malo disonance v ta zelo uglašen pevski zbor, ki smo ga danes slišali. Namreč, zelo lepo se sliši, da je treba prepustiti bodočim občanom ali sedanjim krajanom, da uveljavijo svojo voljo in povedo, da želijo imeti občino, ki sicer zdaj formalno ali z manjšimi popravki, z manjšimi lepotnimi napakami izpolnjujejo pogoje iz novega zakona. Seveda pa je tukaj zdaj vprašanje, kaj pomenijo pogoji, ki so v zakonu zapisani. Morda edino to, da si lahko vladna koalicija miri vest s tem, da tiste občine, ki so bile v prvi rundi, drugi in tretji rundi ustanovljene in daleč ne zasegajo pogojev ne samo tistih, ki so bili zapisani v originalnem zakonu - 5000 prebivalcev in vse ostalo, kar sodi zraven - ampak tudi teh prvih, novih pogojev - se pravi, 2000 prebivalcev in kar sodi zraven - daleč ne izpolnjujejo, pa so bile ustanovljene po volji ne prebivalcev, ampak po volji poslank in poslancev, ki so takrat izglasovali možnost, da je sploh potekel referendum na območjih, ki niso izpolnjevala osnovnih zakonskih pogojev. Tudi danes boste z glasovanjem tisti, ki ste vložili amandmaje, ki niso v skladu z zakonom, dali možnost, da se prebivalci posameznih območij v Slovenji bodo lahko odločali za to, da bodo imeli občino na območju, ki ne odgovarja zakonskim pogojem. Vaša volja, vaša odgovornost. Jaz mislim, da je vendarle doslednost, na to je eden od poslancev sedaj tudi opozarjal, doslednost pri svojem delu skozi vse mandate, ki smo ji poslanci Socialnih demokratov in prej Združene liste socialnih demokratov sledili, da namreč ustanavljanje novih občin, ki ne izpolnjujejo pogojev - pa ne samo to, tudi novih občin, ki potrebujejo za to, da lahko sploh preživijo, da se lahko prebijejo ne iz leta v leto, temveč iz meseca v mesec, potrebujejo orjaške zneske, ki jih zagotavlja država v svojem proračunu. To ne pomeni, da so te občine zagotovile na svojem območju boljše pogoje za razvoj gospodarstva, za boljše zaposlovanje. Če samo pogledamo to dejstvo, da se je v severovzhodni Sloveniji namnožilo toliko občin, da bi po logiki stvari, ki so vse dofinanciranja, vse so dotirane, te male občine v severovzhodni Sloveniji, pa je vendarle brezposelnost še zmeraj najvišja v Sloveniji, gospodarski razvoj stagnira in torej trditev o tem, da je prebivalcem življenje lažje in boljše, ne drži, zaradi tega, ker imajo majhne občine.
Kolegica Pečanova, dovolite. Moram vas opomniti, da smo končali s splošno razpravo o predlogu odloka [[...]]
[[...]]govorim o amandmaju, gospod predsedujoči.
V tem trenutku bom dovolili razpravo izključno o predlaganih amandmajih. Prosim vas, če poveste zaporedno številko amandmaja, o katerem govorite.
Od 1 do 8 govorim, zaradi tega, ker vsaka nova občina, ki nastaja, je v tem seznamu [[...]]Dobro, bom prebrala: "Kot referendumsko območje se določi del občine Bled v novo občino Gorje." Menim, da je nezdravo, nezrelo, ker bo dotirana, zaradi tega se ne bo nič hitreje razvijala. Isto menim za Rakek, Ivanje selo, Rakov Škocjan, Slivice in Unec, iz katerih naj bi nastala nova občina Rakek. Isto menim tudi, da je nesmiselno, da Spodnja Idrija zaradi konfliktov med dvema gospodarskima družbama na tem območju nastaja kot nova občina. Menim, da je nesmiselno, da nastaja iz Lenarta nova občina Sv. Jurij v Slovenskih goricah. Ta bo zagotovo pridobivala zelo veliko izravnavo, pa se to na njihovem območju v rasti zaposlovanja, v rasti gospodarskega razvoja in v vseh drugih pozitivnih momentih ne bo poznalo. Prav tako se ne bo poznalo, da se bo iz občine Mozirje izločila nova občina Rečica ob Savinji. Ko bom čez 4 leta gledala statistiko o zaposlenosti v tej občini, ki bo nastala zagotovo, ker boste izglasovali ta amandma, vas bom vprašala, če ne bom v parlamentu, pa drugače, javno, pisno, dokažite gospodje poslanci in poslanke, ki ste omogočili, da je nastala nova občina, ki se ne razvija tako, kot govorite, da bi se razvijala, če bi oziroma da se bo razvijala danes, kako to, da ta vaša trditev ni uresničena. Isto velja tudi za občino Šentrupert. Tam sem celo na lastne oči videla, da sploh ni razloga, da bi bilo potrebno Trebnje razdeliti na več občin. Zaradi tega, ker je Trebnje zelo perspektivna občina in bi bilo koristno, če bi se ljudje med seboj bolj povezali in skupaj pospešeno razvijali. Isto velja za občino Zgornji Leskovec. To je sploh poseben primer. O tej občini smo govorili že leta 1994, ko se je prvič sprejemal zakon o lokalni samoupravi, in dejstvo je, da je tu celo problem števila prebivalcev. Razen če je mogoče v zadnjem času bila tako visoka rodnost, da je presegla 2.000 prebivalcev. In naprej. Isto velja za občino Log-Dragomelj. Zakaj neki ustanavljati občine, ki potrebujejo dodatno državno pomoč? Zakaj? Če bi to dalo neke rezultate v boljšem življenju prebivalcev - okej! Ceste bodo imeli boljše, kanalizacijo bodo morda dobili, vodovod bodo zgradili - za vse to bodo poleg tistih 60, 70% izravnave dobivali še 50, 60% sredstev za pomembne občinske investicije iz državnega proračuna. Ampak to ne zagotavlja pospešenega razvoja občin, ljudje moji! In isto povem za izločitev občine Bogojina iz Moravskih toplic. Pa ravno tako tudi za občino, ki naj bi nastala, Dobrova -zanimivo, celo dva različna predloga imamo. Ali so prebivalci s tem seznanjeni, kolegice in kolegi? In tako naprej in tako dalje. Mislim, da ni treba, da se veže na amandmaje, gospod predsedujoči, splošno jasno je, da se občine ustanavljajo v upanju, da bodo nekateri, ki so dali te pobude, postali župani, da bodo pomembni ljudje v svojem okolju. Vendar naj danes povedo, preden bodo šli na volitve, ali bodo čez štiri leta lahko dokazali, da se je standard prebivalcev, ne v tistem smislu, kjer država "fila" občinski proračun in sofinancira investicije, ampak v tem smislu, da je število zaposlenih večje, da je osebni standard prebivalcev večji, da so prebivalci bolj zadovoljni s svojim življenjem, da jim ne bo treba hoditi v sosednjo občino in voziti otroke v vrtec, ampak da bodo to lahko vse počeli doma - ne samo otroke delali, ampak tudi otroke v vrtec peljali, v lasten občinski vrtec. Hvala lepa.
Mir v dvorani, prosim! Kolegica Pečanova, sami ste opazili [[...]]Mir v dvorani! Kolega Sok, dovolite, prosim, da jaz vodim sejo. Kolegica Pečanova, sami ste opazili, ko govorite nepripravljeni, da ste šli prek razdelka, ki je sploh odprt. Šli ste v razdelek številka 2, na kar so vas opozarjali poslanci in na kar sem vas opozoril tudi jaz, ampak seveda, vsak ima možnost, ko ima vključen mikrofon, da pove marsikaj. Nadaljevali bomo z razpravo. Vse bodoče razpravljavce prosim, da se držijo predmeta amandmaja. Še enkrat poudarjam, zaključili smo s splošno razpravo. Kdor ni bil tu v času splošne razprave, je to njegova napaka, naj s tem ne obremenjuje državnega zbora. Mi pa gremo učinkovito naprej. Besedo ima kolega Trofenik. Izvolite.
Hvala za besedo. Govoril bom o amandmaju k 7. oziroma 8. točki. V 7. točki je predlog za ustanovitev občine Središče ob Dravi, vendar dve naselji, Grabe in Obrež, sta v skladu z zakonom in statutom vložili pobudo na občinski svet za razpis referenduma, da se priključijo krajevni skupnosti Ormož, ker ne želijo biti v novi občini. Vsebina amandmaja je v tem, da se za ti dve naselji v predlagani novi občini Središče ob Dravi določi posebej referendumsko območje, tako kot se bo ugotavljal rezultat tudi za občinski referendum. Enake vsebine je tudi predlog pod točko 8 za novo občino Sveti Tomaž, kjer naselje Gornji Ključarovski želi isto izvedbo referenduma za priključitev k ostanku občine oziroma krajevne skupnosti Ormož, in predlog amandmaja je, da se ločeno ugotavlja rezultat tudi na tem referendumskem območju. Hvala.
Na seznamu prijavljenih imam še poslanca Jerovška. Se odpoveduje. Kolega Kokalj. Izvolite. Naj vas tudi ostali slišijo.
Se opravičujem. Jaz sem razumel, da razpravljamo sedaj pod 1.a točko do 8. točke. Se pravi, do strani 5. Gospod Trofenik je razpravljal že daleč naprej o amandmajih. Tako, da sedaj sprašujem, ali lahko razpravljamo o prvem razdelku, celotnem, ali gremo po točkah. Hvala.
Glejte, jaz ne morem vedeti, o čem bo katerikoli izmed poslank ali pa poslancev, razpravljal. Vnaprej tega pač ne morem predvideti. Bolj kot vas poskušam usmerjati, enostavno ne gre. Nadaljujemo s prijavljeno razpravo. K razpravi se je prijavil tudi predstavnik vlade. Gospod Rokavec, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci, predsedujoči! Jaz bi samo pač komentiral tisti del razprave, mislim, da je bilo s strani spoštovane poslanke, gospe Pečanove, povedano sledeče, da občine, ki se ustanavljajo, so dejansko vse občine, ki bodo dotirane iz državnega proračuna. Mislim, da je potrebno ugotoviti, da imamo v tej državi 90% vseh občin, ki so na tako imenovani finančni izravnavi, že sedaj. In da razen predloga za ustanovitev nove občine Ankaran-Hrvatini, mogoče še Renče-Vogrsko, so vsi predlogi, ki so v območju občin, ki so že sedaj na finančni izravnavi. In sistem financiranja občin, kakršnega imamo, na nek način z ustanovitvijo novih občin ne prinaša novih finančnih posledic za državni proračun. Gre za tako imenovano prerazporeditev sredstev znotraj tistega območja. Res je, da so potrebna sredstva za delovanje uprave, vendar to je pa pač star te avtonomije lokalne samouprave, kjer je potrebno seveda v tem okviru, vsak v svojih zmožnostih presodi, koliko sredstev bo namenil za funkcioniranje svoje lokalne uprave, koliko pa za ostala sredstva in za razvoj. Zato menim, da v okviru obstoječega sistema, ki ne trdim, da je najboljši, vendar na nek način moram prispevati do določenih prerazporeditev finančnih virov, ker Slovenija, kakršna je, kakor ima tudi možne potenciale pridobivanja lastnih virov občin, ne bomo nikoli mogli zagotoviti takšnega pridobivanja finančnih sredstev in takšnega sistema, da bi vse občine lahko bile samofinancirane. Potem bomo naredili bistveno slabši sistem financiranja in samostojnosti izvajanja ključnih lokalnih nalog za lokalno samoupravo, kot ga imamo sicer. V vladni službi bomo težili k temu, da bi z novim zakonom o financiranju občin prišli do sistema, kjer bi bil ta odstotek bistveno večji, vendar določen okvir prerazporejanja finančnih sredstev bo nujno potreben, tako imenovana ohranitev določenega dela finančne izravnave, tudi v prihodnje, če želimo zagotoviti uspešno funkcioniranja lokalne samouprave. Razpravljati o tem, da naj bi občine povsem zagotovile lastna finančna sredstva za svojo dejavnost glede na možnosti, ki jih ima območje v Republiki Sloveniji, je iluzorno. Če želimo iti v to smer, potem bomo naredili dobesedno smer ravno obratno, da dejansko ne bo omogočeno celim območjem izvajati tistih nujnih nalog, ki so seveda zapisane tudi v evropski listi o lokalni samoupravi. Zato menim, da te primerjave glede na obstoječe stanje in tudi glede na danosti, ki so v Republiki Sloveniji, ne bodo nikoli možne in nikoli izvedljive v tem smislu, da bi bil sistem učinkovit in da bi seveda prinašal tudi svoje cilje.
Hvala. V povezavi z amandmaji k prvem razdelku se je prijavil k besedi kolega Pukšič. Dovolite, prosim. Proceduralni predlog? Kolegica Kucler, izvolite. Gospa Pečan, vi boste pa še malo počakali.
Jaz samo iz previdnosti sprašujem, predsedujoči, v nadaljevanju boste odpirali tudi razpravo k ostalim točkam tega razdelka ali ne?
Vam bom odgovoril. Poglejte. V razpravo sem dal amandmaje, ki se nahajajo na straneh. Prvi torej k razdelku 1 za novo a točko, predlagan prvi s strani poslanske skupine Slovenske ljudskega stranke. V nadaljevanju amandma pod zaporedno številko 2, kjer so isto v točki 1. -predlagatelj poslanska skupina Slovenske ljudske stranke na drugi strani. Nadalje amandma, ki se nahaja na drugi strani pregleda, prav tako predlagan s strani poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Nadalje na strani 3, amandma pod zaporedno številko 4, predlagan prav tako s strani poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Na isti strani imamo amandma z zaporedno številko 5, predlagan s strani poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Ob tem vas opozarjam, da je iz pregleda amandmajev izpadel amandma, ki ste ga pa dobili na mizo s strani poslanca Mirka Zamernika. Potem imamo na strani 4 amandma pod zaporedno številko 6, predlagan s strani poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Na dnu strani z oznako 4 se nahaja amandma z oznako 7 in je predlagan s strani poslanca Franca Pukšiča. In v razpravi v tem momentu je samo še amandma pod zaporedno številko 8, predlagan s strani poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Jaz verjamem, da sedaj vsi vemo, kaj je predmet razprave ne pa še odločanja. Besedo? Hoteli ste repliko, poslanka Pečanova? Izvolite.
Predsedujoči, zelo kratko. Res sicer, da sem pri gospodu Hribarju slabo opravila svoj matematičen izpit, ampak moja matematika je zelo dobra, veste, gospod Rokavec. In vam moram povedati, da zelo dobro poznam način, kako se izračunava izravnave za subvencionirane občine, če lahko tako rečem. Pravilo je, da kadar se [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Pomagajte mi, pa mi povejte bolj na glas, da bom vedela, kaj ste hoteli reči. Ne bom nadaljevala, če mi ne boste povedali, kakšne pripombe imate, drugače pa se oglasite takrat, ko je čas. Hotela sem povedati, da je pravilo, kadar se občina, ki dobiva izravnava, razdeli na dve občine, je seštevek obeh izravnav po ločitvi večji, kot je bila prvotna izravnava. Pravilo. Ni vedno tako, vendar je pravilo in so samo izjeme, ki tega pravila ne potrjujejo. Ko je bil delan izračun za razdelitev mestne občine Koper je edino potencialna občina Ankaran bila taka, da ne bi potrebovala izravnave, se pravi mestna občina Koper, ki je samozadostna, bi se razdelila takrat na 5 občin, od katerih bi tri dobivale zelo veliko izravnavo. Se pravi, ne drži to, kar govorite, gospod Rokavec. Dejstvo je, da nastanek teh novih občin, ne samo teh, ki so v amandmajih, tudi tistih prejšnjih z izjemo, tako kot ste rekli, verjetno Ankaran, Hrvatini, Renče in mislim, da celo verjetno Rakek ne bi bile potrebne izravnave, medtem ko vse ostale pa kar - in to večje kot je seštevek. Seštevek bo pri vseh praviloma večji, kot je [[....]]Tako, da ne gre za prerazporejanje, ampak gre za povečevanja odhodkov državnega proračuna.
Hvala. Nadaljujemo razpravo. Besedo ima kolega Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Občina Leskovec, Zgornji Leskovec, ki bo nastala, v kolikor ji bomo dali možnost razpisa referenduma, in ostali vloženi amandmaji imajo za razvoj te države pozitivno komponentno. To se je dokazalo tudi že do sedaj. Imamo 193 občin v državi. Ko sem bral poročila računskih sodišč, so v glavnem ugotavljali korupcijo, krajo, nepravilnosti v velikih občinah. Bistveno manj ali skoraj nič - napake, ki so se pojavljale, so bile v manjših občinah, ki so se že odpravljale sproti. To je tudi eden izmed razlogov, zakaj ima smiselno to popraviti. Če bi lokalna samouprava dajala občinam več pooblastil, več možnosti, potem bi tudi na takšnih področjih, kot je gospodarstvo, kot je socialno skrbstvo, bili bistveno boljši pogoji, kot so danes. Tisto, kar so lokalne skupnosti dobile v upravljanje s tem, so v glavnem, ne bom rekel, da 100% - tu in tam med lepo njivo pšenice je tudi kakšen plevel. Pa vendar, v glavnem so gospodarile tako, da se je kvaliteta življenja na tem področju bistveno spremenila: ne samo asfalt, ampak tudi, če hočete, programi, B programi v osnovnem šolstvu, učenje dveh tujih jezikov, učenje računalništva, za vse, ne samo za tiste, katerih starši imajo sredstva. Zato, poslanke in poslanci, apeliram, da podpremo te amandmaje in omogočimo boljši razvoj te države, za kar smo tudi odgovorni.
Hvala. K besedi se je prijavil državni sekretar, gospod Rokavec. Izvolite.
Hvala za besedo. Samo dva stavka. To, kar je gospa Pečanova prej trdila glede finančnih posledic za državni proračun. Te posledice niso v tem trenutku še izračunljive, bodo, ko bodo predlogi dokončni, ko se bodo volivke in volivci v posameznih območjih opredelili. Globalno gledano so pa zanemarljive glede na druge odhodke državnega proračuna. Glede na to, kaj lokalna samouprava prinaša k razvoju Republike Slovenije, so te finančne posledice zanemarljive glede na ostale odhodke državnega proračuna.
Hvala. K besedi vabim poslanca Zamernika.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Zahvaljujem se vam tudi za obvestilo, ki ste ga prej povedali, da je moj amandma izpadel iz pregleda amandmajev; sicer ne vem, zakaj se je to zgodilo. Upam, da je razlog za to v tem, da bo ta predlog dobil podporo. Kajti pred leti, ko smo že odločali o tem, sem dovolj argumentirano zagovarjal to zadevo, zato tega danes ne bom ponavljal. Seveda pa občudujem in se hkrati čudim ljudem, ki tako natančno poznajo vsa dogajanja po celotni Sloveniji in vnaprej vedo, kaj je za ljudi dobro in kaj je za njih slabo, in bi skorajda najraje videli, da bi se o tem odločalo, kaj je za ljudi dobro in kaj je za ljudi slabo, na nekih mogoče partijskih sestankih in bi jim oni rekli, to je za vas dobro, to ni, možnosti za to jim pa ne bi dali. Jaz si tega ne upam reči, zato vztrajam pri tem, da se vendarle prebivalstvo na kraju, ki želi samo odločati o razvoju, da se samo odloči, ne pa da jim neki partijski sekretarji in funkcionarji določajo, kaj je za njih dobro in kaj slabo. Zato, spoštovane kolegice in kolegi, lepo prosim, da vsaj moj amandma, če že ostalih ne, za Rečico ob Savinji podprete. Hvala.
Hvala vam. Kolega Zamernik, lahko vam zagotovim, da izpad vašega amandmaja ni imel globljega političnega pomena. Enostavno je prišlo do tehnične napake, in verjamem, da boste to vzeli na znanje. Želi še kdo razpravljati o prvem razdelku in prej naštetih amandmajih? Vaš molk razumem kot ne, zato prehajamo na razpravo o 2. točki in amandmajem - govorim v ednini -, ki ga predlaga poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. Kdo želi razpravljati o tem amandmaju in izključno o tem amandmaju? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prosim za mir in prisluh v dvorani. Kolega Jerovšek, mi dovoliš, prosim? Hvala. Prehajam in odpiram razpravo v povezavi s predlogom za novo a točko, kjer imamo en amandma, predlagan s strani poslanca Jožefa Horvata. Želite? Kolega Horvat, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci. Res je, ta trenutek so oči mnogih državljanov in državljank še posebej uprte v nas, poslanke in poslance državnega zbora Republike Slovenije. Tako tudi krajani Bogojine, Ivanec, Bukovnice in Filovec, ki si že do samega začetka prenove lokalne samouprave v samostojni Sloveniji resnično želijo in prizadevajo živeti v lastni občini Bogojina. Bogojino poznate vsi po Plečnikovem sakralnem biseru, mojstrovine filovskih lončarjev pozna ves svet. Danes prihaja, edina na levem bregu Mure [[...]]
Deseto opozorilo danes, jaz vas iskreno prosim, prisluhnimo vsi govorniku, ki ima besedo. Bodimo toliko spoštljivi, na koncu gre za vsebino, ki jo hoče deliti z nami in nas hoče prepričati v svoj prav, prisluhnimo mu, prosim vas še enkrat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Danes prihaja, edina na levem bregu Mure neuresničena, občina Bogojina četrtič v državni zbor. Tamkajšnji ljudje imajo pač neuničljivo upanje. Njihova želja je bila prvič jasno izražena na referendumu leta 1994, ko se ga je udeležilo kar dve tretjini volilnih upravičencev, okrog 80% pa se jih je odločilo [[...]]
Kolega Horvat, dovolite, zadnjo opozorilo, potem bom sejo prekinil. Kolega Zamernik, velja za vas, za vse tiste, ki ne spoštujete moje prošnje prej, gledam vas pet minut, ne delate drugega, kot govorite, ko nimate besede. Slišali ste moje opozorilo, jaz bom sejo prekinil, v kolikor ne boste prisluhnili govorniku, ki ima besedo, in v tem momentu ima edini besedo poslanec Horvat Jožef. Izvolite, prosim.
Drugič hvala, gospod predsedujoči. Njihova želja je bil prvič jasno izražena na referendumu leta 1994, ki se ga je udeležilo kar dve tretjini volilnih upravičencev, okrog 80% pa se jih je odločilo za občino Bogojina v obsegu prej naštetih štirih naselij. Žal do nastanka občine Bogojine ni prišlo, ker je takratni državni zbor preprosto preslišal referendumsko izraženo voljo ljudi in je ustanavljal nekatere občine mimo izražene volje ljudi. Kasneje sta sledila še dva poskusa. Žal ni bilo nikoli dovolj politične volje. V tem času so nastale mnoge občine, le Bogojini ni uspelo, čeprav je izpolnjevala takrat zakonsko predpisane pogoje celo v večji meri kot nekatere, ki jim je uspelo. Postavlja se mi vprašanje, kaj bi se zgodilo z državo Slovenijo, če je po uspešno izglasovanem referendumu in razglasitvi samostojnosti mednarodna skupnost ne bi priznala. Tako se v civiliziranem svetu pač ne dela. Zato sem 30. septembra letos v Državni zbor Republike Slovenije vložil predlog za začetek postopka za ustanovitev občine Bogojina in za določitev njenega območja, kot znamenje poprave krivice, ki se je tem ljudem v preteklosti zgodila. V primeru pobude za ustanovitev občine Bogojina lahko ugotavljamo, da je bila leta 1994 kršena pravica občanov do neposrednega uveljavljanja lokalne samouprave po evropski listini o lokalni samoupravi, ki jo je ratificirala tudi Republika Slovenija. Kršeno je bilo tudi ustavno načelo o spoštovanju volje ljudi na referendumu za območje občine Bogojina. Zato so se prizadeti občani pritožili na evropsko sodišče za človekove pravice v Strasbourgu. Pritožba poteka na podlagi določb tedaj veljavnega zakona o lokalni samoupravi. Upam, da boste četrtič prisluhnili občini Bogojina in pozitivno glasovali. Hvala lepa.
Hvala. V razpravo v povezavi z vašim amandmajem se bo vključil poslanec Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz bi želel k temu amandmaju spoštovanega kolega Horvata dodati naslednje. Občina Moravske toplice ima 6300 prebivalcev in je ena najbolj razvitih občin v Prekmurju. Trenutno potekajo investicije, v znesku približno 8 milijard, ampak gospodarske investicije ne infrastrukturne investicije. Je ena izmed občin, ki je najmanj zadolžena. Res je, da je veliko članov sedanje vlade, od premiera, ministra in tako dalje, bilo v Bogojini in so obljubili občino na način, kot je gospod Horvat korektno predstavil. Tudi nekaj vas, ki tukaj sedite, je bilo tam. To je prvi del zgodbe. Pobuda občine Bogojina je bila nenavadna. Navajala je razloge in podatke, ki niso bili resnični. Na eni strani se je reklo, da območje, kjer naj bi bila občina ni dobilo iz občine Moravskih Toplic nič. V razdelku imamo, da imajo skoraj vse. To pomeni, da se je kljub vsemu veliko vlagalo v infrastrukturo, v šolo, v vse kar se pač v občini vlaga in po prebivalcu smo izračunali, da je ta del dobil mnogo več kot gorički del, ki je v razgibanem terenu in tako dalje. Če pogledamo razpredelnico, obstoječa občina Moravske Toplice ne bo imela več 5000 prebivalcev. Novonastala občina bo imela 1397 prebivalcev. To pomeni, da pogoj ne bo izpolnjen. In tudi ostalih pogojev ne bo izpolnjevala, ker zdravstveno varstvo ni zagotovljeno tako, kot zahteva zakon, katerega ste pa sprejeli tisti, ki ste hodili po Bogojini in obljubljali občino. Tisti ste sprejeli tukaj merila, štiri, pet pogojev in 2000 prebivalcev, česar oni nimajo. In sedaj bo predvsem na vas, da boste odločili, ali boste spoštovali zakonska merila, kot je rekel kolega Rupar, da ne ponavljam kaj vam je razložil, ali ne boste spoštovali zakona. Hvala lepa.
Hvala vam. Želi v povezavi s predlogom za novo a točko še kdo razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. Odpiram pa razpravo za novo 3.a točko in amandma predlagatelja poslanke Mojce Kucler Dolinar. Kdo želi besedo? Izvolite poslanka Kuclerjeva.
Hvala lepa. Glede na kratek čas le na kratko. Krajevna skupnost Dobrava se je letos prvič odločila za pobudo za ustanovitev svoje občine iz obstoječe občine Dobrava - Polhov Gradec, kjer sta tudi še preostali dve pobudi, torej za novo občino Polhov Gradec in za novo Šentjošt. Namreč, tudi sami so ugotovili, da so združeni kraji, ki ima vsak svoje življenje, predvsem pa utemeljujejo svojo pobudo iz geografskih in gospodarskih razlogov. Predvsem gre za primestno območje, ki ima namreč drugačne izzive, kot druga dva območja, torej Polhov Gradec in Šentjošt. Hvala lepa.
Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Potem zaključujem razpravo. Prehajamo na razpravo o povezavi s predlogom za novo 4.a točko. V okviru te točke imamo tri predlagane amandmaje, prvi s strani poslanke Mojce Kucler Dolinar, prav tako drugi in tretji predlagan s strani poslanca Antona Kokalja. Kdo želi razpravljati? Kolega Kokalj, izvolite.
Amandma bom podprl, ker imam kot poslanec to ustavno pravico in tudi pooblastilo s strani ljudi. Predlog občine je smiseln. Obsega 33 naselij, občina je že obstajala. Hvala.
Hvala. Nadaljujemo razpravo. Poslanka Kucler, izvolite.
Hvala lepa. Amandma pod točko 1 v zvezi z Rakekom sem že obrazložila. V zvezi s pobudo za novo občino Polhov Gradec pa predvsem v smislu predlagateljev utemeljujemo ta predlog, da je utemeljen tako iz demografskih, zgodovinskih, geografskih razlogov. Gre za zaokroženo celoto. Kraj ima osnovno šolo, vrtec, zdravstveni dom in ostale pogoje po zakonu, ter ocenjujejo, da bi dohodki, ki bi jih imela bodoča občina seveda iz naselij, kot jih vsebuje moja pobuda in amandma, ki sem ga vložila, zadoščali za delovanje bodoče občine v okviru njene pristojnosti. Hvala lepa.
Hvala. K razpravi se je prijavil poslanec Pavle Gantar, izvolite.
Hvala. Zelo na kratko. Ta tretji amandma je treba ali umakniti zaradi tega, ker je tehnično pomanjkljiv oziroma napačen oziroma vas pozivam, da glasujete proti. Predlagatelj ne ve, da je obstajal v tej občini, sedanji Gorenja vas - Poljane, kraj Hotovlja in kraj Hotavlje. In kraj Hotavlje so dali v novo občino. To je kraj, ki je tu, Hotavlje. Hotovlje pa je tu, pri Poljanah. In ta napaka je popoln nesmisel in zato ni tiskovna napaka. Ker ta kraj obstaja. Zato predlagam, da se amandma umakne, ali razglasi za tehnično neveljavnega oziroma da, če ne drugače, vsi glasujte proti, ker boste povzročili posmeh in zgražanje v Poljanski dolini. Hvala lepa.
Hvala za opozorilo. K besedi se je prijavil poslanec Kokalj, izvolite.
Repliciral bi. Zahvaljujem se gospodu Gantarju, da me je že prej opozoril na to napako, ki pa se je prikradla očitno sčasoma. V sami pobudi je prav napisano. In bo ta zadeva tudi redakcijsko odpravljena. Sem tudi pravočasno vložil spremembo, tako da bo poskrbljeno, da bo pisalo tako, kot je treba. Hvala lepa, gospod Gantar, za to opozorilo.
Hvala vam. Kolega Gantar, dajem vam razpravo.
Zamenjava kraja ne more biti redakcijski popravek. Hotavlje so kraj, to ni napaka. Hvala.
Kolega Kokalj je povedal, da je v njegovem osnovnem tekstu, če sem vas prav razumel, bil kraj pravilno napisan.
Tako je, v pobudi je bil kraj pravilno napisan, ne vem, od kod se je prikradla ta napaka in sem tudi nanjo takoj opozoril in je bilo s strani služb zagotovljeno, da bo redakcijsko ta amandma popravljen.
Jaz vas prosim, da pred glasovanjem daste še enkrat zadevo pisnega popravka, da ne bi bilo kakršnihkoli nesporazumov v povezavi z glasovanjem. Kolegu Pavlu Gantarju pa se zahvaljujem za opozorilo. Želi še kdo razpravljati v povezavi s tremi amandmaji v okviru predloga za novo 4.a točko? [[Nihče.]] Potem zaključujem razpravo. Prehajamo k predlogu k 5. točki in amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo k predlogu k 5. točki in amandmaju poslanske skupine Slovenske Ljudske stranke. Želi kdo razpravljati? Nihče. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem točko 7 in predlog za nov, peti odstavek, predlagatelja poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Želi kdo razpravljati? Nihče. Zaključujem razpravo. V okviru predloga spremembe k 7. in 8. točki odpiram razpravo, k predlogu spremembe, ki jo predlaga poslanska skupina Liberalne demokracije. Želi kdo tu razpravljati? Ne. Zaključujem razpravo. In odpiram razpravo v povezavi z novo a točko, smo na 10 strani. Kolega Sok, k prejšnji točki ali k tej? K prejšnji točki ali k tej? K prejšnji. Se opravičujem, nisem vas videl, sem pa zaključil razpravo in vam ne morem dati besede. Se opravičujem. Odpiram razpravo za novo 8.a točko in amandma predlagatelja poslanke Mojce Kucler Dolinar. Imate besedo, poslanka Kuclerjeva, izvolite prosim.
Hvala. Prebivalci Šentjošta si že od leta 1994 prizadevajo za ustanovitev svoje občine, njihove pobude so bile tudi tukaj že predstavljene in verjetno so vsem znane. Svojo voljo so pokazali že na referendumu leta 1994, ko so v okviru svojega referendumskega območja glasovali za svojo občino, država jih je pač uvrstila v zasilno sestavljenko, ki pa se ni izkazala kot dobra in učinkovita. Tako je njihov predlog utemeljen tako iz zgodovinskega vidika, te kraje je treba vzeti v poseben obzir, geografsko so zaokrožena celota. Namreč, razlikujejo se od preostalih nižinskih delov obstoječe občine. Največja zanimivost je na komunalnem področju, kjer država, ki jih je doslej držala v umetni sestavljenki, v vseh teh letih ni uspela v celoti asfaltirati državne ceste iz smeri Ljubljana proti njihovim krajem. Tako da, spoštovane poslanke in poslanci, jaz vas prosim, da poskušamo nekoliko pogledati skozi okno te dvorane in dati možnost, da na tem območju določimo in potrdimo [[...]]
Hvala vam. Želi še kdo razpravljati v okviru razpoložljivega časa. Ne. Zaključujem razpravo k predlaganemu amandmaju. In odpiram razpravo v povezavi z novo 11.a točko in enim amandmajem, predlaganim s strani poslanke Marjetke Uhan. Kdo želi razpravljati? Kolega Žnidaršič, izvolite prosim.
Hvala lepa. Gre za željo, da bi ustanovili občino Šentrupert, o kateri je bilo danes že tukaj marsikaj povedanega. Pri tem bi rad poudaril, da izpolnjuje kriterij 2 tisoč 400 prebivalcev in vse druge pogoje, razen zdravstvene postaje, ki jo v Šentrupertu prav zaradi tega že dolga leta niso dobili, da se ne bi mogli po veljavnem zakonu izločiti iz Trebnjega. Mislim, da je dejstvo, da je ta zdravstvena oskrba, ki je v vsakem primeru zagotovljena vsem občanom v zdravstvenem domu, ki ima normativno zasedenost zdravnikov, tako dobra, da kršiti ta pogoj ne pomeni velikega greha, glede na to, da imamo več desetin občin, ki imajo manj ljudi in ki so bile svoj čas ustanovljene mimo takrat veljavnega zakona, tako da mislim, da bi to zadevo kazalo podpreti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati o odprtem členu z razpravo. Nihče. Zaključujem razpravo. Odpiram razpravo o 12. točki in predlogu sprememb, predlaganih s strani poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Odpiram razpravo o predlogu za novo 12.a točko, predlagateljice poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Kdo želi razpravljati? Poslanka Pečanova, izvolite.
Seveda tu ne morem govoriti o istih razlogih kot prej, zaradi tega, ker dobro vem, da bi občina Ankaran-Hrvatini, če boste izglasovali ta predlog, imela glede na potrebna sredstva, ki jih po primerni porabi potrebuje za samofinanciranje, kar 400 milijonov tolarjev presežka nad tistim, kar je potrebno po izračunu primerne porabe. S tem, da pri tem še ni upoštevano nadomestilo za uporabo stavbnega zemljišča, ki ga ta občina lahko pričakuje, v kolikor ne bo župan mestne občine Koper uspel s tem, da bo bodočemu ozemlju občine Ankaran odvzel del območja, tako da ga bo priključil mestu Koper. Ampak ne bi o tem. Bolj bistveno je to, da je v naštetih naseljih v tej občini napaka, in sicer, kraj se imenuje Premančan in ne Premenčan; pa mislim, da tu verjetno ni šlo za spremembo zaradi prepisovanja posameznih besedil.
Hvala. K besedi se je prijavil poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, še enkrat. V nadaljevanju, vsled tega, kar je kolegica Pečanova povedala in na kar je opozorila, še nisem dobil odgovora od ministra, kako bo zagotovil, da bosta oba akta, odlok danes in odlok na občinskem svetu, ki se bo sestal čez deset minut, skladna. Hvala.
Hvala. K besedi se je prijavil minister. Izvolite.
Hvala za besedo. No, moram reči, da sem ta odgovor že dal, pa je gospod poslanec bil izven dvorane. Seveda ga bom še enkrat ponovil. V primeru, da pride do tovrstne neusklajenosti, potem je možno to rešiti z upravnim sporom, druge možnosti seveda ni. Drugi del je pa povezan s čisto politično kulturo. Mislim, da morajo tudi pri tem odločanju, tako na mestnem svetu, kot tudi sicer, upoštevati dejansko stanje. Hvala lepa.
Hvala. Izvolite, poslanka Pečanova.
Zelo kratko. Zahvaljujem se gospodu ministru, da poudarja, da v takih zadevah je pa vendarle treba slediti politični kulturi. Tudi če smo proti temu, da nastaneta iz neke občine dve oziroma da se razdeli na dve območji, moram reči pošteno in iskreno, da je sramota, če tisti župan in tisti občinski svet, ki predstavlja in vodi neko občino, pa naj bodo to Moravske Toplice ali pa Trebnje, pred odločanjem o tem, ali bo nova občina nastala ali ne, si lahko dovoli, da nagaja s tako zelo nenavadnimi, bom uporabila zelo mil izraz, potezami, da enostavno poskuša odvzeti bodoči občini del območja. To menim, da je nemoralno in mislim, da absolutno ne vsebuje nobene politične kulture. Zato hvala ministru za to, kar je rekel.
Besedo dajem poslancu Pavlu Ruparju. Izvolite.
Hvala lepa. Saj sem vesel, ker sem sedaj na vrsti. Gre za dvojno igro gospa in gospodje iz Socialnih demokratov, za dvojno igro, ki jo vodite v primeru mestne občine Koper. Kolikor imam podatkov, peščica ljudi, ki je predlagala odcepitev Ankaran-Hrvatini, so prej bili celo vaši člani vaših strank. Gre pa za finance. Gre za luko Koper, od katere je šele sedanji župan in sedanja občinska oblast uspela pridobiti delež financ iz naslova uporabe mestnega zemljišča. Tu so sedaj nastali apetiti posameznikov, ki želijo to Kopru enostavno odnesti. Vsaka čast Popoviču, vsaka čast, da si je upal drzniti in spregledal to, vsaj po moji oceni hudo nemoralno potezo, hudo nemoralno potezo vzeti mestni občini Koper finančni delež iz Luke Koper. Če bo uspelo mestnemu svetu ta del danes spremeniti tako, da bo ostal v mestni občini Koper, potem bodite vi, ki ste bili večji zagovorniki enotne mestne občine Koper veseli, ker bo ostala občina Koper imela dovolj denarja za svoj razvoj in za svoje preživetje. Če pa je vaš namen dvojen, kar pa tudi je, to sem danes prebral iz članka, ki ga je Aurelio Juri napisal, se bo pa pokazalo takoj, če bo referendum izglasovan, ker so že sedaj vnaprej obsodili, da je ta del nezadovoljen s sedanjo oblastjo in sedanjim županom samo zato, ker ni komunist, samo zato in zaradi ničesar drugega. Igrate dvojno igro in igrate zelo nemoralno politiko in igrate se z mestno občino Koper kot celoto.
Besedo dajem poslancu Aureliu Juriju, predhodno je bil.
Kolega Rupar je slabo informiran in govori neumnosti. Sam ve, da sem na odboru za lokalno samoupravo sam predlagal, da je odbor prevzel amandma, s katerim smo izločili iz predloga odloka odločanju o mestni občini Koper. To je eno dejstvo. Drugo dejstvo je pa, ko se igra začne, jo je treba voditi do konca po enakih pravilih in ne tokom igre pravila spreminjati, zato pravim in nisem nobenega obtoževal ali kakorkoli že, pomembno je, da sta akta občinskega sveta in državnega zbora usklajena. Minister sam opozarja, da bo to možno spodbijati po upravnem sporu, vprašanje sledi, kdo naj sproži upravni spor, ali država ali prizadeta krajevna skupnost ali mestna občina Koper. Seveda, govori o tem, da vodimo zgodbo zelo konfliktno, namesto da bi iskali složnost, dogovor. Tudi, ko gre za spremembo meja območij je treba to početi seveda v dogovoru s prizadetimi kraji. Kdorkoli počne kaj drugega na hitro, ne da bi iskal družbeni konsenz, ravna nepošteno. Hvala.
Hvala. K repliki se je prijavil poslanec Pavle Rupar. Izvolite.
Samo toliko, iz magnetograma in iz prič, ki so bili na odboru, je jasno videti, da je bil predlagatelj umika razpisa referenduma Pavel Rupar in ne Aurelio Juri. Gospod Juri, roko na srce, to si povzel takoj za menoj. Takoj za menoj. Čeprav v medijih nikjer nisi demantiral, kar se mi zdi zelo krivično, nikjer demantiral, samo zato, ker imate pač občutek, da lahko obvladate sceno in ker seveda morate lagati zato, da tem svojim volivcem in tistim ljudem pihate na dušo čez pozicijske stranke, prej pa opozicijske, zato, da se bo Koper "raztolkel", da se bo razbil, da ga bomo imeli ne vem, na koliko delov. Mi, ki smo bili pa vedno za, smo pa predlagatelji. To ni bila resnica. In še nekaj, kar se teh aktov tiče, vsak občinski svet, vsak mestni svet, ima pravico na katerikoli seji in kadarkoli spreminjati notranje meje posameznih krajevnih skupnosti, če je za to večina v občinskem svetu. Tudi morda en dan pred odločitvijo za razpis referenduma. Po zakonu, pravzaprav, zakona o krajevni skupnosti sploh ni in so pri nas neke umetne tvorbe in so lari-fari, če želite, lahko z občinskim, na podlagi občinskih aktov in na podlagi večine v občinskem ali mestnem svetu izglasujete katerokoli mejo, kadarkoli, na katerikoli račun, ne da bi morali zato posebej spraševati, na primer, ne vem katere prizadete, ker v tem primeru je najbolj prizadeti prav Koper kot celota. Koga bi pa spraševali zdaj tam v Ankaranu? Nikogar. Ker Ankaran ostane nedotaknjen. Gre pa, kolikor mi je poznano, za priključitev luke Koper k mestni občini Koper, ki zdaj spada ta trenutek po mejah v Ankaran, tam pa nimate koga vprašati, ker tam žal, nimate nobenega prebivalca. Vsaj jaz ne vem, da bi v luki Koper živel kakšen človek, tako približno.
Hvala. Kolega Juri, jaz vas bom prijavil k razpravi, ampak pred vami je še poslanska kolegica, gospa Pečanova. Izvolite.
Jaz bi tukaj samo to povedala, da zelo grobi izrazi in besede, ki jih slišimo v tem državnem zboru in tudi na sejah odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, nikakor niso vredni politične kulture, o kateri je prej govoril minister. In to tudi, kar jaz razumem, pod besedami politične kulture. Pa vendarle bom odgovorila na tisto, kar je gospod Rupar, prej trdil. Torej, Socialni demokrati in prej Združena lista socialnih demokratov, zagotovo ne igramo dvojne igre. Gospod je med pobudniki, vendar, kolikor jaz vem, je pobudo podpisal gospod Jelinčič Plemeniti. Sploh ni bil nihče od krajanov Ankarana, ki je predlagal ustanovitev občine Ankaran-Hrvatini. Gospod, ki pa ste ga omenjali, če bi povedali ime, bi morda lahko povedala, da ni to to, kar jaz mislim, je že najmanj dva mandata oziroma drugi mandat član Slovenske nacionalne stranke, ne pa Združene liste socialnih demokratov oziroma danes Socialnih demokratov. Tako da ne vidim razloga, da bi lahko govorili o tem, da gre tukaj za dvojno igro. Nisem hotela govoriti o tem, da bi utemeljevala, zakaj ja občina Ankaran. Sem samo povedala, kako je moralno, da pustiš, če bo ta amandma šel skozi, jaz bom glasovala proti, jaz osebno bom proti, ravno tako tudi ostali kolegi v naši poslanski skupini, pa vendar, če bo izglasovan, kar je odvisno od vas, potem je treba pustiti ljudem možnost, da se odločajo o ustanovitvi občine, ki je taka, kot je danes, ne pa taka, kot bo čez petnajst minut ali pa eno uro, ko si bo nekdo v Kopru izmislil, da enostavno pobere del ozemlja - tudi prebivalcev je nekaj na tistem območju, ker ni samo območje luke Koper, ampak Bonifike, ankaranske Bonifike, tako imenovane. In ko govorimo o krajih, ki jih direktno, neposredno ne poznamo, mislim, da je treba tudi malo previdnosti.
Hvala lepa. K besedi je prijavljen še gospod Aurelio Juri.
Še enkrat, kolega Rupar, edini, ki je vložil amandma na odlok v pisni obliki, tako kot veleva poslovnik, sem bil jaz. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Sam sem bil udeleženec te seje, o kateri teče sedaj dialog, in v imenu resnice je treba reči, da je gospod Rupar v svojem nastopu omenjal Ankaran, vložil je pa pismeno seveda gospod Juri. Zaradi tega je ena in druga resnica prava, čeprav mislim, da formalno gledano je seveda gospod Juri tisti, ki je amandma vložil. Vendar bi želel še nekaj drugega reči. Torej razprava in način, na katerega razpravlja gospod Rupar, je način dela, ki je nedostojen predsednika. Z nami komunicira na takšen način, da iritira, vzburja strasti, in to je pred nami vsemi danes tudi pokazal in to je slika vodje oziroma predsednika odbora za lokalno samoupravo.
Hvala lepa. Prosim, gospod Rupar.
No, takim diskvalifikacijam enostavno nasprotujem, posebno gospodu Petku. Če vam kdo pove resnico, kar se je že velikokrat zgodilo, je označen za lumpa, lopova, je preganjan, je nestrpnež, se nedostojno vede, je vse - če vam kdo pove resnico. Gorje vam povedati resnico! Gorje! Ker se spravite nanj, če bo treba, tudi fizično, tudi s fizičnimi likvidacijami. Zatorej, gospod Petek, kar se tiče [[...]]Torej, to ste počeli v vsej svoji zgodovini, saj, kaj pa ste bili drugega kot likvidatorji, dajte no mir!
Gospod Rupar, omejimo se, prosim, na razpravo.
Ne, oprostite! V vsakem primeru zahtevam opravičilo. Nikogar nisem žalil, do nikogar nisem bil nestrpen. Gospa Potrata, midva sva se že zmenila. Vsem ostalim pa, lepo prosim, dostojnost tudi do drugače mislečih! In prosim tudi strpnost do drugače mislečih.
Zelo spoštujem drugače misleče, vendar bi prosil kot predsedujoči, da se umirite in ne žalite drug drugega. Prosim vas, da se zavedate, da sedimo v slovenskem parlamentu. Hvala lepa. [[Oglašanje iz ozadja.]] Prosim? Proceduralno vprašanje, gospa mag. Potrata.
Predlog, gospod podpredsednik. V tem državnem zboru je bilo izrečenih veliko žalitev. In jaz se z nikomer o nobeni od teh žalitev nisem nič dogovarjala. Dogovorjeno pa je bilo, da bodo seje državnega zbora vodene tako, da ne bodo žaljive za poslanke in poslance. Ravnokar je poslanec SDS izrekel za politično opcijo, ki ji pripadam, da smo likvidatorji. To je žalitev, ki je nevzdržna in nedokazljiva in nedokazana in zahtevam, da se poslanec opraviči.
Hvala lepa, gospa mag. Potrata. Prosim, če se umirite. Ne bi rad nadaljeval seje v takem vzdušju, zato prosim še enkrat, povedal sem svoje in vas opozoril, da sedite v slovenskem parlamentu. In želim, da bi razprava potekala dalje tako, kot mora, brez žalitev, čeprav smo drugače misleči, prosim brez žalitev in dostojno. Hvala lepa in upam, da me boste kot predsedujočega poslušali vsaj do konca te seje. Nadaljujemo z razpravo o zadnjih dveh amandmajih. Na vašem pregledu je to na strani 13 k drugemu razdelku in k petemu razdelku. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] S tem smo razpravo o pregledu amandmajev k predlogu odloka o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij končali. Ker je bilo že na začetku te točke rečeno, da bomo opravili glasovanje o amandmajih sprotno, takoj po končani razpravi in najkasneje do 16. ure in ker je 16. ura že minila predlagam oziroma vam sporočam, da bi takoj nadaljevali z glasovanjem. Glasovali bomo o vsakem posameznem amandmaju. Pri odločanju o vsakem posameznem amandmaju lahko obrazložite glas kot poslanska skupina, ali kot posameznik. Izvolite, gospa Zalokarjeva.
Gospod podpredsednik proceduralno bi prosila.
Proceduralno vprašanje.
Ne vprašanje, pač pa predlog. V imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije prosim za 15 minutno pavzo pred začetkom glasovanja.
Se strinjam. Dajem 15 minut odmora. Sejo nadaljujemo ob 16.20 uri.
Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, in sicer prehajamo k odločanju o amandmajih. Pred tem odločanjem bi vas rad opozoril, da ima vsak možnost obrazložiti svoj glas ali v imenu - bi lepo prosil, če se umirite - poslanske skupine ali v svojem imenu, vendar bi pa prosil, da se pri obrazložitvi glasu skoncentrirate na amandma in govorite o amandmaju. Ne bi želel, da bi prišlo spet do razprave ali do medsebojne polemike. Prehajamo k pregledu amandmajev oziroma k njihovem odločanju. Za novo 1.a točko imamo prvi, drugi, tretji, četrti, peti, šesti, sedmi, osmi amandma, prav tako tudi še dodatni amandma k 5. točki. Prehajamo na 1. točko in odločanje o amandmaju pod številko 1. Želi kdo obrazložiti glas? Proceduralno vprašanje. Izvolite.
Ni pravzaprav vam namenjeno, ampak stranki SNS. Ali ste popravili ime naselja Premenčan v Premančan, tako kot je pravilno? Ker jaz mislim, da drugače, če boste uspeli, da bo izglasovan ta amandma, bo napačno besedilo. Jaz bom glasovalo tako ali tako proti, ampak [[...]]
Gospa Pečanova ali lahko še enkrat na glas ponovite, prosim, kraj in pravilni zapis kraja.
Zapisano je Premenčan, moralo bi pa biti Premančan.
To se pravi, pravilno je Premančan. Od sedaj naprej govorimo o Premančanu, tako bo tudi zapisano na magnetogramu in o Premančanu bomo tudi odločali. Sprašujem še enkrat, želi kdo obrazložiti svoj glas? Gospod Prevc. V imenu poslanske skupine?
Ja, tako je. Hvala lepa za besedo. V Slovenski ljudski stranki smo ta amandma vložili in ga bomo tudi podprli. To se pravi, gre za ustanovitev samostojne občine Gorje, ki naj bi se odcepila iz tedanje občine Bled. Iz vladnega predloga je ta predlog izpadel, predvsem zaradi tega, ker v Gorjah nimajo zdravstvenega doma, vendar vsi tisti, ki poznamo to območje vemo, da je na Bledu samem za zdravstveno varstvo občanov zelo dobro poskrbljeno, vemo da so zdravstveni dom, zdravstveno ustanovo na Bledu gradili skupaj tudi prebivalci Gorja in vemo tudi to, da je iz Gorij 10 minut do Bleda, tako da je zdravstvena oskrba za prebivalce te občine, ki naj bi se na novo ustanovila, pravzaprav zelo dobro poskrbljena. Pa še nekaj. Zdi se mi, da je ta predlog zelo logičen, kajti vemo, da so pravzaprav Gorje podeželsko naselje, medtem ko sam Bled je izrazito turistično naselje in se mi pravzaprav zdi ustanovitev nove občine povsem logična, zato bomo poslanci Slovenske ljudske stranke ta amandma podprli.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje k amandmaju pod točko 1. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 67 poslanki in poslancev, za 22, proti 37. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma pod točko 2. Gospa Kuclerjeva, prosim, izvolite.
Hvala lepa. Pod točko 2 se govori o ustanovitvi občine Rakek iz obstoječe občine Cerknica. Sama, kot poslanka Nove Slovenije - Krščansko ljudske stranke, sem bila predlagateljica postopka za ustanovitev, na pobudo iniciativnega odbora za ustanovitev občine Rakek in prvo podpisano Majdo Zupan, vložila sem tudi amandma, o katerem bomo sedaj odločali, tudi ta je nekako izpadel iz vladnega mnenja z obrazložitvijo, da niso izpolnjeni pogoji za zagotavljanje zdravstvenega varstva, vendar pa menim tako, kot tudi pobudniki, ki so svoj predlog še nadalje utemeljili, da je zdravstveno varstvo zagotovljeno in s tem tudi zagotovljeno izvajanje zdravstvenega varstva občanov, v skladu s 13. členom. Zdravstveni dom je namreč nekaj kilometrov od centra, kjer bi se nova občina ustanovila, tako da bom sama ta amandma podprla. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za 23, proti 42. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na amandma pod točko 3. Gospod Bajc izvolite, v imenu poslanske skupine?
Ja.
Ja, prosim.
Gospod podpredsednik, kolegice in kolegi. Sam sem vložil predlog za ustanovitev občine Spodnja Idrija, na predlog petih krajevnih skupnosti, ki naj bi tvorile bodočo občino Idrija in v kolikor bi odbor za lokalno samoupravo upošteval vsa gradiva, ki smo jim dostavili, bi tudi sam odbor ugotovil, da območje, ki ga predlagamo za občino Spodnja Idrija, izpolnjuje pogoje. Vse, ki jih predvideva zakon, od števila prebivalcev do zdravstvenega doma. V prvi fazi, ko smo posredovali gradivo skupaj s predlogom za ustanovitev občine Idrija, teh gradiv ni. Naknadno smo pa dostavili tudi gradivo, da na območju bodoče občine Spodnja Idrija je zdravstveni dom, ki pa ni v funkciji, zaradi tega, ker zdravnik, ki pokriva to območje na podlagi koncesije, dodeljene s strani občine Idrija, opravlja to v zdravstvenem domu v občini Idrija. In v primeru, da bomo ustanovili občino Spodnja Idrija, bo lahko imela tudi svoj zdravstveni dom z zdravnikom, ki so ga izbrali prebivalci tudi z območja Spodnje Idrije in opravlja to storitev v okviru zdravstvenega doma v Idriji. Hvala.
Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 27, proti 39. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma pod točko 4. Gospod Kramberger, prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Predlog za referendumsko območje oziroma za občino Sveti Jurij v Slovenskih goricah sem vložil na pobudo sveta krajevne skupnosti in tudi krajanov iz krajevne skupnosti Sveti Jurij v Slovenskih goricah. Edini pogoj, ki ga to območje ne izpolnjuje, je zdravstveni dom. Mislim, da je prav, da to območje potrdimo, in vas naprošam za podporo.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma pod točko 4 ni bil sprejet. Prehajamo na amandma pod točko 5. K amandmaju pod točko 5 imate še dodaten amandma gospoda Mirka Zamernika. Pri tem vas obveščam, če bo prvi amandma sprejet, bo drugi amandma brezpredmeten. Izvolite, gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Torej, vložili smo ta amandma pod točko 5, na strani 3. Že prej sem dvakrat oziroma vsaj drugič pri obrazložitvi oziroma razpravi o posameznih amandmajih poudaril nekatera dejstva. Prvo dejstvo je predvsem to, zakaj je bila vložena ta zahteva za ustanovitev nove občine, iz sedanje občine Mozirje, torej občina Rečica ob Savinji. Prvo dejstvo je to, da smo pred leti eno od naselij iz te krajevne skupnosti izvzeli iz sedanje občine Mozirje in ga prestavili v tem državnem zboru v občino Nazarje, na predlog kolega poslanca, ki sedi nasproti. Torej to je eden od razlogov, zakaj je prišlo do tega predloga. Drugi ja pa ta, da menimo seveda, kot pri vseh ostalih, pri katerih nismo bili uslišani, da je problem zdravstva in zdravstvenega varstva, da je v novih razmerah seveda razrešen drugače in menimo, da ta pogoj ni tisti, ki je nujni in potrebni in tako dalje in da tudi vsi prebivalci Rečice ali večina prebivalcev Rečice že tako v tem času ne koristi zdravstvenega doma v Mozirju, ampak koristijo zdravstveni dom v Nazarju. Glede na to, da so seveda ti trije večji kraji v spodnjem delu Zgornje Savinjske doline zelo blizu skupaj. Tako, da apeliram na kolegice in kolege, da ta amandma podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za 32, proti 35. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Odločamo tudi, kot sem povedal, o dodatnem amandmaju k 5. točki, to je o amandmaju poslanca Zamernika. Amandma ni bil sprejet. Gospod Tanko, izvolite, besedo imate.
Hvala lepa za besedo. Gospod predsedujoči, prej ste povedal, da sta pod to točko vložena dva amandmaja in ker prvi z isto vsebino ni bil sprejet, je drugi verjetno brezpredmeten.
Še enkrat ponavljam, ker ni bil sprejet, moramo glasovati tudi o drugem amandmaju gospoda poslanca Zamernika. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za 32, proti 30. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 30.]] Ugotavljam, da je bil amandma poslanca Mirka Zamernika sprejet. Prehajamo na 6. točko, na amandma k 6. točki. Ja, gospa Uhanova, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Predlog za novo občino Šentrupert sem vložila v državni zbor, oba z gospodom Žnidaršičem sva že razložila razloge, zakaj si želijo novo občino. To je tretji poskus. Moram povedati, da mi je žal, da se je poslanka s primorske vtaknila v ta amandma in da tako dobro pozna razmere v Šentrupertu in v Trebnjem. Mislim, da jih ne pozna in da bom šele na referendumu videli, kaj si ljudje resnično želijo.
Hvala lepa. Magister Žnidaršič, izvolite.
Lepa hvala predsedujoči, kolegice in kolegi. Ta amandma govori o ustanovitvi občine Šentrupert, ki spada v našo volilno enoto in če bi jaz zdaj glasoval glede na število glasov, ki sem jih tam dobil bi bil proti, ampak jaz ne razmišljam o tem, kdo je mene volil, pač pa razmišljam o tem, da sem poslanec vsega ljudstva. In če so tam ljudje zato, da bi imeli svojo občino, potem sem to dolžan podpreti. Kolikor mi je znano, je ta želja izjemno močna in čez dve leti bodo tam v vsakem primeru imeli zdravstveno postajo, zato bom ta amandma podprl. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 28, proti 37. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma k točki 7. Gospod Pukšič imate besedo.
Kolegice in kolegi! Predlog za ustanovitev občine Leskovec je tretjič na teh poslanskih klopeh. Občina Leskovec je ena izmed haloških občin in ima vse izpolnjene pogoje po teh kriterijih, tudi zdravstveni dom. Res pa je, da ima nekoliko manj prebivalcev, kot je sedaj zapisano v tem zakonu. Če smo dali možnost nekaterim v prejšnjem mandatu, da se odločajo in živijo v svoji občini.
Gospod Pukšič, trenutek, oprostite. Ali bi lahko prekinili z vzporednimi sejami v tem parlamentu? Hvala. Izvolite, gospod Pukšič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Bom kratek. Kolegice in kolegi prosim vas, da vendarle v tretje naj bo bog naklonjen tudi haloški občini Leskovec. Prosim v njihovem imenu za ta glas. Hvala.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti 37. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma k 8. točki. Gospod Prevc, izvolite.
Hvala lepa za besedo.
V imenu poslanske skupine?
V imenu poslanske skupine za novo nastalo občino, to je občino Log-Dragomer, ki naj bi se odcepila od občine Vrhnika. Sam sem to predlagal na osnovi velike želje krajanov Loga in Dragomerja, to se pravi teh dveh krajevnih skupnosti in na osnovi 1.500 podpisov. To je pravzaprav več kot polovica vseh volilnih upravičencev iz tega območja. Dejstvo je, da izpolnjujejo pogoje, vsekakor to območje izpolnjuje pogoje za ustanovitev nove občine. To se pravi ima osnovno šolo, otroško varstvo, ima tudi zdravstveno varstvo. Res, da nima zdravstvenega doma, vendar na Vrhniki je zdravstveni dom. S skupnimi močmi so ta zdravstveni dom gradili in celo blizu je do Vrhnike, 10 kilometrov, tako da je primarna zdravstvena oskrba povsem zagotovljena, in spoštovani, tu ne gre za nikakršno kršenje zakona. Mislim, da smo prej v splošni obravnavi jasno povedali, da je zakon o zdravstvenem varstvu tisti, ki pravi, da lahko več občin skupaj zgradi zdravstveni dom. In tako kot je bilo tudi rečeno, najprej je bil zakon o zdravstvenem varstvu šele potem pa zakon o lokalni samoupravi. In mogoče še odgovor gospe Pečanovi, ki je, zanimivo, že izračunala primerno porabo eventualno novo nastale občine Log-Dragomer in ji je prisodila zelo visoko finančno izravnavo. Mimogrede elaborat je zelo natančno narejen. Finančne izravnave ta občina ne bi imela, ta občina bi se izključno sama financirala. Tako, da se izognimo takšnim zavajanjem, kot je bilo to. Resnično apeliran na poslance, če smo s prejšnjim glasovanjem vendarle dali zeleno luč občini, ki tudi nima zdravstvenega doma, pa prav je, da smo dali zeleno luč, dajmo vendarle še zeleno luč novo nastali občini Log-Dragomer, kjer je velika, velika želja prebivalcev, da se jim vendarle ta želja uresniči. Mislim, da si samostojno občino še kako zaslužijo. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 73 poslank in poslancev, za 27, proti 40. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo k amandmaju k 2. točki. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 66 poslank in poslancev, za 36, proti 23. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 23.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo o amandmaju za novo 2.a točko. Ja, gospod Jožef Horvat prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke, poslanci, spoštovani minister s sodelavci! Bogojina je edina neuresničena občina na levem bregu reke Mure. Tokrat Bogojina prihaja četrtič v državni zbor. Vložil sem pobudo za ustanovitev občine Bogojina, kot znamenje poprave krivic. Tiste poslanke in poslanci, ki že imate veliko daljši poslanski staž od mene, občino oziroma zgodbo o občini Bogojina gotovo že dobro poznate. Bogojino tudi kot takšno vsi poznate po Plečnikovem sakralnem biseru, filovske lončarje, kot sem danes že povedal, pozna ves svet. Bogojina ni moj volilni okraj, ne gre, verjemite mi, za noben egoizem, na nobeno politikantstvo, gre za to, da prisluhnemo dejanski resnični želji teh občanov, ki si občino želijo. Bogojina bi nastala iz občine Moravske Toplice, ki ima res eksponencialni razvoj in ta razvoj tudi ne bo trpel, če bo Bogojina postala samostojna občina. Prav tako moram povedati, da je občinski svet občine Moravske Toplice odprl vrata občini Bogojina, kar gotovo tudi nekaj pove. Glasoval bom za ta amandma in vas vabim ter prosim, da mi sledite. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo, prosim? Izvolite, gospod Džuban.
Hvala lepa. Mislim, da sem dovolj nazorno obrazložil primer Bogojine, kjer zakonski okviri onemogočajo in Bogojina ne izpolnjuje pogojev, niti tistih o izjemah niti tistih pet pogojev, ki morajo biti, in 1.300 prebivalcev in preostanek občine ne bo imel 5.000 prebivalcev. Je pa seveda na vas, predvsem tistih, ki ste sprejeli zakonski okvir, da odločite o tem, kaj bo z Bogojino. Res je, občinski svet ima pozitivno mnenje. Sam sem se na tem občinskem svetu, kjer sem član, vzdržal in tako bom ravnal tudi zdaj. Hvala lepa.
Hvala, gospod Džuban. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 73 poslank in poslancev, za 15, proti 48. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu za novo 3.a točko, in sicer o prvem in edinem amandmaju. Gospa Kuclerjeva, izvolite.
Hvala lepa. Glasovala bom za ta amandma in predlagam, da tudi kolegi poslanci in poslanke to storite, predvsem zaradi pobude predlagateljev, ki si želijo imeti novo občino Dobrova. Le v primeru, če bo podprt ta amandma in tudi naslednja dva amandmaja, ki sta za občino Polhov Gradec in občino Šentjošt, bo spoštovana volja ljudi. Če se osredotočim na konkreten amandma. Glasovala bom za, zato ker območje izpolnjuje zahtevane posebne pogoje in ker gre za specifično območje glede geografskih in gospodarskih razlogov glede na preostale kraje. Hvala.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 70 poslank in poslancev, za se jih je odločilo 17, proti 44. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma za novo 4.a točko, najprej pod točko 1. Izvolite, gospa Kuclerjeva.
Hvala lepa. Jaz bi še enkrat povabila kolege poslance in kolegice poslanke, da v tem glasovanju, ki bo pravzaprav ponovljeno, v zvezi z oblikovanjem občine Rakek, ki pravzaprav izpolnjuje zakonske pogoje, razen tistega, za katerega pa smo bili in smo prisluhnili eni izmed ravnokar potrjenjem referendumskem območju, da glasujemo za ta predlog in za ta amandma. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 42. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo k drugemu amandmaju za novo 4.a točko. Izvolite, gospa Kucler.
Hvala. Gre za pobudo za ustanovitev referendumskega območja za Polhov Gradec, ki bi se izločil iz obstoječe občine Dobrova-Polhov Gradec. Gre za območje, ki izpolnjuje pogoje in je utemeljeno iz demografskih, zgodovinskih in geografskih vidikov. Glede na preostala območja, ravnokar neuspešno izglasovanem območju Dobrova, kjer gre po eni strani za primestno območje, za naslednji amandma, za Šentjošt gre, za hribovito območje, gre za območje specifičnega značaja. Ta območja imajo pogoje, ki jih določa zakon v 13.a členu, zato bom sama glasovala za ta amandma. Hvala.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 17, proti 49. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na tretji amandma pod točko 3. Pri tem bi vas rad opozoril, da je bil narejen popravek, uradni popravek imena kraja, pisalo je Hotavlje, pravilno je, Hotovlja. To je bilo storjeno. Izvolite, gospod Kokalj.
Hvala lepa. Hvala lepa, da ste opozorili na ta popravek. Sam pripadam politični stranki, ki ji je nadaljnji razvoj demokracije v Sloveniji in skladni regionalni razvoj osnovni cilj, zato bom pač ta amandma podprl. Glede na to, da smatram, da se ravno skozi ustanavljanje novih občih oziroma skozi lokalno samoupravo ta dva procesa lahko edino uspešno razvijata, se pravi od spodaj navzgor, se mi zdi normalno podpirati take pobude. Moram pa povedati, da je vlada izrazila negativno mnenje do te pobude, da sedanjo staro občino, iz katere naj bi se to območje izločilo, sestavljate dve lokalni skupnosti, to pomeni, da pravzaprav je ta zadeva zelo utemeljena, če gledamo strankarsko neobremenjeno. Seveda pa pričakujem tudi od vseh strank oziroma predstavnikov strank, ki nosijo ime demokratska, da bi prisluhnili in se držali načela, ki so ga uporabljali za isto dikcijo zakona, za enake pobude pred štirimi leti, ko še niso bili v vladi, ne glede na to, da sedaj so v vladi. Mislim, da osnovnih političnih principov neke stranke in delovanja poslancev samo dejstvo, ali si v vladi ali nisi v vladi, ne more zamenjati. In zato pričakujem, da bodo moji kolegi zmogli toliko načelnosti, da bodo te svoje osnovne politične usmeritve tudi upoštevali pri glasovanju za ta amandma. Hvala.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev, za 14, proti 55. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 55.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na amandma k 5. točki. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, za 46, proti 24. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo k amandmaju k 7. točki. Izvolite gospod Trofenik.
Hvala lepa za besedo. Krajani naselja Grabe ne želijo biti v predlagani novi občini Središče ob Dravi, zato so vložili s podpisi podprto zahtevo, da se razpiše referendum na tem območju, ali se priključijo k krajevni skupnosti Ormož in s tem ostanejo v krajevni, ostanku stare občine. Občinski svet je to pobudo sprejel in večinski referendum bo razpisan na isti dan kot državni, če tako rečem. S tem amandmajem bi omogočili ločeno ugotavljanje rezultatov oziroma na tem referendumskem območju posebej, drugače pa ne vpliva na nobeno drugo odločitev. Enako je z amandmajema, da se ne javljam k 7. in 8. točki, ki sledita temu amandmaju. Zato bom seveda glasoval za.
Gospod Sok, imate besedo.
Hvala za besedo. Torej, spoštovane kolegice poslanke in poslanci, jaz predlagam, da glasujete proti amandmaju. Gre za to, da se ena vas Grabe oziroma pet vaščanov te vasi ne strinja, da bi tudi Grabe bile v novi občini Središče ob Dravi. V kolikor je resnično volja večine vaščanov v tej vasi takšna, jaz pa verjamem da ni, kajti pet ljudi ne more biti merodajnih za celotno vas, potem ima tako, kot je kolega poslanec Trofenik povedal, občina v skladu z zakonom o lokalni samoupravi vso možnost v 18. členu, da razpiše za to vas referendum. Istočasno pa seveda tudi referendum v tisti krajevni skupnosti, kamor bi se naj ta vas priključila. V tem trenutku tega predloga na mizi nimamo, imamo samo to, da naj se vas Grabe ne vključi v referendumsko področje. Prosim vas, da državni zbor na to ne naseda, da glasujemo proti, lokalna skupnost pa naj v skladu z zakonom, ki ga ima na razpolago, ugotovi voljo večine, če bo resnično večina za to, potem bo tudi verjetno strošek tega referenduma nosila sama matična občina, ne pa država oziroma ne bo o tem odločal državni zbor. Pri drugem amandmaju pa se bom še oglasil. Hvala lepa.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 75 poslank in poslancev, za 30, proti 40. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma k 7. in 8. točki. Gospod Trofenik, prosim.
Hvala za besedo. Ponavljam, da gre za drugo naselje v predlagani občini Središče ob Dravi, ki ne želi biti v novi občini, to že tretjič od 1995 leta, zato je zbrano zadostno število podpisov, čez 20% od 493 volilcev na zadnjih volitvah in seveda tako zavajanje, kot je bil prej zlorabljen inštitut obrazložitve glasu, moram tudi jaz zlorabiti in opozoriti na laž, ki je bila prej povedana. In seveda referendumi bodo razpisani in zakaj ne bi omogočili ljudem, da se tudi tu volja ugotavlja na enak način, da je referendumsko območje samostojno naselje, ki ne želi v novi občini, ker bo druga skrinjica isti dan na volišču, s katero bodo pa to izražali, da želijo biti v stari občini in se priključiti krajevni skupnosti Ormož. Protestiram proti taki zlorabi poslovnika, kot se je zgodila pri prejšnjem glasovanju. Referendumi so podprti s podpisi, v skladu z zakonom in statutom in se bodo dogodili isti dan. Preprečili ste pa s prejšnjim glasovanje, da se ugotavlja volja naselja posebej. Zato bom seveda glasoval za.
Hvala. Gospod Sok imate besedo.
Hvala lepa. Gre za isti ali pa podoben amandma, o katerem smo prej že glasovali, torej nobenih podpisov državni zbor ni videl in pravzaprav gre za zlorabo samo z nasprotne strani, s strani gospoda Trofenika, s tem, da je v tem amandmaju še takšna zloraba, da Obrež spada k krajevni skupnosti Središče, ki naj bi postala, če bo volja ljudi na referendumu takšna, nova občina Središče, medtem ko Gornji Ključarovci spadajo k občini Sveti Tomaž, ki naj bi postala, v kolikor bo volja krajanov takšna, nova občina Sveti Tomaž. Torej če že, bi morali o teh dveh zadevah glasovati ločeno, ne pa isto. To seveda predlagatelj tudi ve, ampak je, bi rekel, vajen parlamentarizma in vešč tovrstnih potez in je združil ta amandma v enega. Jaz vas seveda prosim, da glasujete proti, ravno tako gre za par posameznikov, par posameznih družin, ki pač vidijo nek drug interes, imajo v zakonu o lokalni samoupravi dano možnost in občina lahko to ugotovi, brez da meša v to zadevo državni zbor. Še enkrat prosim, da glasujete proti temu amandmaju in se že v naprej zahvaljujem. Hvala.
Gospod Anderlič imate besedo.
Že dopoldne sem govoril o tem, da ne vem, pri kakšnem početju zares sodelujem, ampak sedaj se kaže, da gre za resnično mešetarstvo, niti za trgovanje ne gre, zares. Prej ste izglasovali, da se za eno vas v nekem drugem primeru ugotavlja rezultate ločeno po zakonu po vseh pozitivnih predpisih. V prehodnem glasovanju ne, imamo spet tukaj primer. Za boga, če se toliko sklicujete na pravico ljudi, da imajo svojo občino in če je v istem zakonu, kjer naj bi se ugotavljali ali pa ustvarili pogoji za ustanovitev občine tudi možnost, da se ugotavljanje ločeno izide, zakaj tega ne dovolite, v čem je tukaj ta čarobnost tega vašega početja? Zato, ker kasneje pri odloku bom razpravljal še oziroma obrazložil glas še za neki primer, ki se je prej zgodil, popolnoma enak, ampak z izidom na teh listih povsem nasproten, eden ja, drugi ne. Jaz nimam težave s tem, jaz bom glasoval za, zato ker menim, da najmanj, kar je, je prav, da se referendum razpiše in da se ugotovi, kaj tisti ljudje na tistem območju mislijo in kam naj se potem po tem rezultatu ta rezultat prišteje, ali v plus ali v minus, ne glede na to, koliko kdo želi tukaj prositi ali prepričati ljudi samo zato, ker smo privilegirani, da tukaj sedimo in to možnost imamo, da prosimo oziroma, da tudi glasujemo tako kot je. Glasoval bom za, ker menim, da je po zakonu tako prav.
Hvala. Gospa Pečanova imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bom glasovala za ta amandma. S tem, da se moram opravičiti prebivalcem Zidanega Mosta, ker sem pomotoma prej pritisnila proti, ker namreč mislim nekaj. Vsi tisti, ki nasprotujete temu, da bi, ali nasprotujejo temu, da bi deli posameznih referendumskih območij lahko bili posebej prešteti, kažete na to, da se bojite, da dejansko v teh območjih ne želijo biti v novi občini. Zelo logično. Če nočete, da bi ti ljudje bili posebej obravnavni, da bi njihove glasove posebej šteli in da bi se ugotovilo, da nočejo biti vključeni v novo nastalo občino pomeni, da se bojite, da v resnici tisto, kar govorite, da je to 5 družin pa trije "mandeljci" pa kaj jaz vem kaj, da to ne drži, da v resnici veste, da je večina ljudi proti temu, da bi bila vključena nova občina in zato nočete, da bi bilo referendumsko območje razdeljeno in da bi lahko ti ljudje jasno izrazili svojo voljo o nepristajanju na to, da bi bili vključeni v novo občino, ampak da hočejo ostati v stari. Torej, moram reči, da to kaže na to, da gre dejansko za dvojno moralo. Dejansko gre za dvojno moralo. In zaradi tega menim, da bi bilo prav in pošteno, dovolite jim, ker če so za to, da bodo v novi občini, bodo tako ali tako glasovali za, ne bodo proti! Torej!
Hvala lepa. Rad bi vas opozoril, da imamo sedaj na sporedu obrazložitve glasu, obrazložitve glasu poslanske skupine ali v svojem imenu. Zato vas opozarjam, da ne razpravljate, kako bodo glasovali drugi. Razpravljajte, kako boste glasovali tisti, ki zaprosite za besedo in obrazložitev glasu. Gospod Grims, imate besedo.
Hvala. Maloprej je gospod iz LDS rekel, da gre za mešetarjenje. Morda je res bilo danes kaj tega z njihove strani, toda v danem primeru gre samo za legitimno in legalno soočanje argumentov. In gre preprosto za to, da je bil gospod Sok bistveno bolj prepričljiv od njega. In glasoval bom proti.
Hvala lepa. Še enkrat bi vas opozoril, ker zgleda, da sem bil premalo glasen ali premalo jasen. Vendar sem bil jasen, zato prosim, da se držite tega, kar sem rekel. Gospod Sok.
Še v svojem imenu bi rad povedal, da bom glasoval odločno proti. Moram pa obrazložiti, da tu ne gre za isti primer. Župelevec je del krajevne skupnosti Kapela in je bil predlagan, da se priključi občini Bizeljsko. Se pravi, ostane, če bodo krajani proti, v krajevni skupnosti Kapela. V tem primeru pa gre za Obrež, ki je del krajevne skupnosti Središče, ki ima pet vasi, pri Gornjih Ključarovcih pa del krajevne skupnosti Sveti Tomaž. In nista povedala, kam naj bi se potem priključila, če se posebej ugotovi, na podlagi nejevolje nekaj ljudi, da pač ti ljudje ne želijo biti v novi občini. Zato bom glasoval proti. In še enkrat povem, občina ima ves mehanizem, da, kot je moj poslanski kolega povedal, lahko sproži referendum in sama ugotovi, ali ti dve vasi želita biti v teh občinah ali ne, in seveda tudi v tistih krajevnih skupnostih je lahko istočasno referendum, kamor naj bi se priključila. In to je bistvena razlika. Zato seveda, kolega Anderlič, nikakor ne gre za mešetarjenje, ampak primerjate jabolka in hruške. Prosim vas, da glasujete proti.
Hvala lepa. Ste obrazložili svoj glas. Verjetno gre za repliko, gospod Anderlič? Ne, ni replike, pardon!
Je proceduralno. V svoji najboljši veri sem verjel, da je obrazložitev glasu [[...]] [[Oglašanje iz ozadja.]] Ja, seveda imam vero v nevero, če hočeš. Ker gre za obrazložitev glasu, je moja pravica, da obrazložim svoj glas, in tudi drugi. Nikakor pa ni mogoče polemizirati na teh osnovah. In samo pravim, da glasujem za nekaj, ker mislim, da je prav tako. Seveda, po mojem vedenju je prav tako. In velja tudi za druge. Zato prosim, da v nadaljevanju to upoštevate, drugače bom tudi sam, ne vem, se poslužil vseh teh zlorab, čeprav nisem naklonjen temu.
Hvala lepa, ker ste obrazložili svoj glas. Upam, da sem bil jasen in da se boste tega držali. Gospod Štebe, izvolite.
Hvala lepa. Glasoval bom proti, ker si ne predstavljam, da bi recimo v primeru, kot je bil referendum o samostojni Sloveniji, lahko eno mesto, ali ena ulica, recimo Izola ali ulica 1. maja, imela pravico imeti svoj lasten referendum, svoje lastno glasovanje in se odločiti drugače, kot bi se celotna država. Ne predstavljam si takšnega primera. Mislim, da je to primerna naloga. Hvala.
Hvala lepa. Razpravljali smo o amandmaju o naselju Obrež. Prehajamo na odločanje oziroma na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 30, proti 36. [[Za je glasovalo 30.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na amandma z novo 8.a točko. Gospa Kucler, imate besedo.
Hvala. To je še zadnji amandma iz sklopov, ki sem jih vložila. Ne glede na prejšnja glasovanja, tudi pri tem prosim za podporo, podporo pobudnikom, ki so se leta 1994 odločili, da bi v okviru referendumskega območja glasovali in imeli svojo občino. Svojo pobudo že četrtič. Gre za specifičen kraj, tako iz zgodovinskih, kakor tudi geografskih vidikov. Sama bom glasovala za, zato ker pobudniki iz Šentjošta in mislim, da tudi drugi, lahko pogledajo in vidijo, da nam morajo pritegniti podporo in pozornost mnoge sredine, ki so bile v teh letih ustanovljene kot občine in ki vsebujejo še mnogo manj prebivalcev, kot jih je na Šentjoštu, pa vendarle vidno izboljšujejo standard svojih krajev na vseh področjih bivanja. Zato bom glasovala za. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Grims imate proceduralno.
Gospod predsedujoči, jaz bi vas samo prosil, da uveljavljate poslovnik in kolege iz Združene liste, ki so sedaj z glasnim smehom in zafrkancijami ves čas motili v medsebojnem pogovoru gospo Kucler Dolinar, opozorite, da to sodi kam drugam. Zato, ker prvič kršijo poslovnik. Drugič neko etiko. Tretjič odnos do žensk, o čemer imajo ponavadi zelo veliko povedati. In četrtič, ker to sodi na ulico. Najlepša hvala.
Gospod Grims, absolutno se strinjam z vami. Toda s tega stola imam nekoliko boljši pregled nad celotno dvorano. In verjemite mi, da danes popoldan oziroma sedajle bi moral kar po vrsti okregati vse, zato se za ene ne bi odločil. In zato prosim, če nadaljujemo. Glasujemo. Glasovalo je 72 poslank in poslancev, za 16, proti 49. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo k amandmaju za novo 11.a točko. Gospod mag. Žnidaršič. Izvolite.
Ob tej točki lahko spoštovani poslanci in poslanke popravijo napako, ki so jo naredili pri amandmaju pod število 6 in dajo podporo tej zadevi in potem bo tako, kot bi bilo prav, da je. Hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 71 poslank in poslancev, za se jih je odločilo 34, proti 29. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na amandma k 12. točki. Gospod Švagan, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Danes sem že dvakrat nanizal razloge, kako, na kakšen način je krajevna skupnost Izlake, iniciativni odbor, aneksiral del občine krajank in krajanov Šentgotarda in dobili smo podpise 90% volivk in volivcev tega dela Polšine, ki izražajo ogorčenje nad poslancem, gospodom Capudrom, ki je takšen predlog vložil in pa seveda, da upoštevate mnenje vlade, ki je dala prvotno negativno mnenje na sklep vlade oziroma na pobudo krajevne skupnosti in pa mnenje Službe Vlade Republike Slovenije za lokalno samoupravo in pa politiko. S tem boste podprli svojo vlado, seveda, krajanke in krajane, vse politične stranke, razen Nove Slovenije, ki je resnično pobirala sama podpise po Polšini in želela dobiti več podpisov, kot so jih samoinicativno prinesli na občino krajanke in krajani. Vem, da je stvar maksimalno zlobirana za koalicijo, da mojega predloga ne boste podprli. Vendar pa prosim, da razmislite, v imenu demokracije, o tistih, ki želijo svobodno živeti pod občino Izlake, ne pa pod prisilo, zaradi interesov lokalnih, krajevnih veljakov. Še enkrat prosim za podporo mojemu amandmaju in pa za tipko "za". Hvala.
Gospod mag. Capuder, imate besedo.
Predlog za občino Izlake izpolnjuje vse pogoje, ki so z zakonom določeni in je dobil tudi potrditev na matičnem odboru. To ni prvi poskus ustanovitve občine Izlake. Prvi je bil leta 1994, ko se je 47% volivk in volivcev odločilo, da hočejo živeti v svoji občini. Za občino Zagorje je takrat glasovalo 49% in občina Zagorje je postala občina. Občina Izlake pa ni postala svoja občina. Naslednji poskus je bil leta 1998, ko so se poskušale Izlake povezati še z ostalimi tremi krajevnimi skupnostmi, vendar takrat te krajevne skupnosti niso dale pristanka. Zato se je sedaj krajevna skupnost Izlake odločila, da sama vloži ta predlog in jaz sem ta predlog povzel, ni to moja želja, jaz sem njihov predlog povzel in se strinjam s predlagatelji, da se en del vasi Polšine vključi v novo občino predvsem zaradi tega, ker so ljudje v tej vasi, v tem zaselku razdeljeni med sabo, to kažejo podpisi za, podpisi proti in celo nekateri, ki so bili proti so bili tudi za in teh je kar nekaj. Zato sem prepričan, da je referendum tista prava priložnost, na kateri se bodo odločili krajani na referendumskem področju, ali so za novo občino ali ne. Zato vas prosim za podporo v imenu vseh predlagateljev, ki so predlagali, da se ustanovi nova občina na tem referendumskem področju. Hvala lepa. Zato tega sklepa ne morem podpreti.
Hvala lepa. Gospod dr. Gantar, imate besedo.
Jaz bi rad obrazložil svoj glas. Jaz bom podprl ta amandma poslanske skupine LDS, ampak ne zato, ker je to amandma poslanske skupine LDS, tudi ne zato, ker se to nanaša na občino mojega kolega poslanca Švagana, ampak preprosto zato, ker če boste podprli ta amandma, boste naredili eno največjih družbeno teritorialnih anomalij, ki bodo pokazali vso arbitrarnost takšnega odločanja in iz nekega enotnega urbanega sistema, ki ga tvori somestje in naselij Zagorje, Izlake, Kisovec in tako naprej, boste naredili nekega spačka, ki ne bo mogel funkcionirati ne teritorialno ne prostorsko. Zato vas res pozivam, da bodite toliko pametni in ne storite takšne neumnosti, da boste tako rekoč znotraj občine Zagorje ustanovili še eno občino. To je teritorialni, prostorski in dejansko družbeni nesmisel. Hvala lepa. Zato glasujte za ta amandma.
Gospa Širca, imate besedo.
Tudi sama bom podprla ta amandma, in sicer iz dveh razlogov. Prvi in pomemben je ta, da ta nova celica, ki bi nastala, bi bila nek tujek, ker nastaja nek otok znotraj neke zaprte strukture in kot drugo zaradi tega, da ne bi kdorkoli kdaj očital, da si je predsednik države izboril novo občino.
Hvala. Gospod Gulič, izvolite.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Seveda bom podprl ta amandma zaradi tega, ker te razmere tam dobro poznam. Zadeva je zvezana in tisto, kar sem prej dejal, "Kinderreich". Tukaj gre za igre in za otročarije. In na koncu bo Slovenija videti kot ena kura in na tisti kuri bo ubito jajce na oko, tako bi približno zgledala ta občina. Se pravi, San Marino tujek, ki ne bo povezan na noben način, po drugi strani pa moram povedati tudi to, da kljub različnim lobiranjem pravzaprav pravih argumentov za to občino nisem slišal v vseh teh 11-ih letih še nikoli. Hvala lepa.
Prehajamo na odločanje. Pardon. Gospod Kokalj, prosim.
Jaz tega amandmaja ne bom podprl iz preprostega razloga, ker če se tako dosledno držimo, ali držite zakona, ne glede na to, kako je napisan pa kdaj je to, in seveda so tu vsi pogoji izpolnjeni. Mislim, da je moralnopolitična dolžnost, da se dopusti razpisati referendum za območje, ki izpolnjuje res vse zakonske pogoje, kakršenkoli zakon že je. Zato pozivam tudi ostale, da nasprotujete temu amandmaju.
Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 37, proti 38. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prosim, gospod Rupar, zakaj ste dvignili roko? Hvala lepa za odgovor. Prehajamo na amandma za novo 12.a točko. Gospod Jelinčič, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gre za območje, ki edino popolnoma ustreza vsem zakonskim določilom. In če smo prej slišali od kar nekaj kolegov iz LDS in Združene liste, da je treba ljudem dovoliti, da se na referendumu odločijo in pokažejo svoje mnenje ter da je to po zakonu in po pravici, da se to naredi, potem je smiselno, da dovolimo tem ljudem, da se na referendumu odločajo o tem, kako želijo živeti, v kakšni občini želijo živeti. Upam, da bodo tudi ti kolegi, ki so bili tako polni pravičnosti, glasovali v skladu s tistim, kar so danes že govorili. In upam, da ne bodo z nasprotnim glasovanjem dokazovali, da govorijo eno, delajo pa drugo. Pa tudi upam, da se nihče ne bo izgovarjal na polno luno, ki je danes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Preden vam dam besedo [[...]]Gospod Jelinčič, v imenu poslanske skupine, ki je predlagala ta amandma, bi vas vprašal - gospod Jelinčič, mi sledite? Prej je bil dan popravek gospe Pečanove glede na kraj Premenčan, za katerega je rekla, da je pravilno Premančan. Naj bo to pravilno. Se strinjate s tem?
Se strinjam, gospod predsedujoči.
Hvala lepa. Gospod Battelli, imate besedo.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine, morda bom imel minuto več. Seveda bom glasoval proti temu predlogu. Ta predlog je samo eden od mnogih v nizu korakov za destabilizacijo Obale. Koper in Obala ne smeta imeti miru. Ta predlog je popolnoma izumetničen in umeten, ne glede na določene probleme, ki obstajajo tam, v zvezi z odnosom, ki naj ga imajo mesto in tisti kraji do prisotnosti Luke, ker Luka Koper je eden od redkih primerov v zgodovini človeštva, kjer se mesto ni razvilo okoli Luke, ampak obratno, se je Luka okoli mesta. Se pravi, najprej je bilo prebivalstvo kompletno izbrisano, pred petdesetimi leti. In zdaj se to nadleguje vseskozi, vseskozi in veste kaj se mi zdi na koncu, ne glede na špekulacije, ki se dogajajo z zemljišči, ker tam zemljišča pač nimajo lastnikov. Ne glede na te špekulacije, na spremembe namembnosti in tako naprej, tukaj ni to in tudi ni strah ta, da bi se tista ozemlja izgubila, ker so bila "pridobljena". To je odraz tega, da je v določenih krogih v Sloveniji, ki so zelo vplivni, ki odločajo in ki vplivajo tudi na določanje tukaj, teh krogov je strah Kopra kot takega, ker ti krogi vedo, da jim Koper ne pripada, kulturno, zgodovinsko, kakorkoli že, jim ne pripada. Zaradi tega se vse to dogaja.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Pardon. Oprostite gospa Pečanova, imate besedo.
Hvala. Glasovala bom proti temu amandmaju, zaradi tega, ker menim, da je mestna občina Koper zagotovo ena najbolje, bom rekla na podeželju v vaških območjih ena najbolje urejenih občin v Sloveniji, če ni celo najbolje urejena občina. Očitki, da mestna občina Koper ne skrbi za svoje podeželje, da ne skrbi za Ankaran in Hrvatine, seveda niso resnični in zaradi tega menim, da bi bilo škoda tako občino, ki je ves čas ravnala tako, da se prebivalci celotnega območja, vseh 360 kvadratnih kilometrov niso počutili prizadeti ali zadržani, bi bilo slabo. Rada bi še mimogrede povedala tudi, da ko je bil plebiscit, smo v Slovenski Istri v zelo velikem številu glasovali za samostojno Slovenijo in si nismo želeli, da bi postali kakšna posebna republika, tako da bi nekaterim to pojasnila, čeprav vem, da ni poslovniško pravilno, kar zdaj počnem.
Hvala lepa. Gospod Juri, imate besedo.
Hvala. Naj še enkrat pojasnim to, kar sem že v razpravi povedal, da bom storil tako, kot sem najavil. Ves čas zagovarjam enovitost mestne občine, in to kolega Jelinčič ve mnoga leta, tudi tokrat bom ravnal enako. Kot sem na odboru predlagal, da se ta postopek ustavi, bom tudi tokrat glasoval proti vloženemu amandmaju in seveda se postavil v bran ohranitve enovitosti mestne občine Koper, ker vemo, kot je kolegica Pečanova povedala, da vendarle danes in ostaja danes druga po družbenem proizvodu na prebivalca v Sloveniji med vodilnim slovenskimi občinami. Hvala.
Hvala. Gospod Prijatelj, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Kolegice in kolegi! Jaz ne vem, ali se poslušamo v tej dvorani. Jaz, gospa Breda Pečanova, seveda bom podprl ta amandma, dvoličnost je bila v vaši debati sedaj in malo prej, pred 20 minutami. Tukaj gre za zaslužene milijarde Ankarančanom, ki imajo na degradiranem območju prisotnost Luke in ta denar nedvomno sodi k njim. In za nič drugega ne gre, kot za netransparentno porabo tega denarja v Kopru in seveda pol privatne investicije, kogarkoli že, v večini primerov pa tudi na nepremičnine, ki jih poseduje župan. Nihče nima pravice, da daje v imenu nekega tretjega tako pobudo, kot jo je dal gospod Aurelio. V imenu tretjega odločati o tem. Naj ljudje, ki ustvarjajo, ki jim pripada denar sami odločajo kako ga bodo porabili v tistem kraju kamor sodi. Zato bom glasoval za.
Besedo ima gospod Brenčič.
Hvala lepa. Ta predlog edini izpolnjuje zakonske pogoje, ker je bilo polno modrecev danes, ki so na to pristajali. In sem prepričan, da smo dolžni ljudem pustiti presojo in odločitev. In poleg tega sem tudi prepričan, da bo občina Ankaran-Hrvatini tudi brez Luke Koper veliko bolj gospodarila za dobro ljudi, bo v stanju boljše gospodariti in več ponuditi, kot občina Rečica, kateri smo dali mimo zakonskih pravil pravico, da se ustanovi oziroma da se ljudje odločajo. Zato bom z odgovornostjo podprl ta amandma.
Hvala. Gospod Sok, prosim.
V naši poslanski skupini bomo glasovali za. Tako smo tudi glasovali na odboru, ko je bil ta predlog izločen iz odloka, ki ga je pripravila vlada in smo prepričani, da ni to edini predlog, ki bi izpolnjeval pogoje, tako kot je povedal moj predhodnik. Tako pač on tolmači zakon. Pogoje izpolnjuje več predlogov, ne vem sicer, zakaj bi Slovenska ljudska stranka vložila toliko amandmajev, kot jih je. Nas ne zanimajo milijarde, niti nas ne zanimajo funkcije, pač pa predvsem to, da ljudem damo možnost, da 29. januarja na posvetovalnem referendumu povedo, ali hočejo to občino ali ne. Samo za to nam gre in zato bomo odločno glasovali še enkrat za, tako kot smo tudi na odboru za lokalno samoupravo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz bom glasoval proti. Želel sem vas danes že enkrat opozoriti, da glavni problem, če govorimo o teritorialni organizaciji in lokalni samoupravi v Sloveniji niso prevelike občine, ki so odtujene od ljudi in da manjša občina avtomatsko ne pomeni tudi več lokalne samouprave, več demokracije. Želel sem vas opozoriti, da je velik slovenski problem, da so prešibka mesta in eno od teh mest danes ponovno razbijamo oziroma dajemo pot za razbijanje. Tako kot smo dali v zagorski urbani aglomeraciji. Rad bi posebej poudaril, da so meje padle, da ni več mej in da ne bo sploh mej, da imamo ob robu slovenskega urbanega sistema velika močna mesta: Trst, Gorica, Celovec, Gradec, da imamo potem Zagreb in da mi slabimo urbani sistem na robovih in da bomo imeli urbani sistem, katerega vplivna območja tujih mest bodo močno posegala v naš prostor, zaradi tega, ker mi razbijamo mesta na robih in to je Ankaran in to je uničevanje mestne občine Koper. Veliko LDS-ovcev v Ankaranu me, zaradi tega, kar bom sedaj povedal, ne bo gledalo s prijaznimi očmi, ampak mi moramo imeti pred seboj celoto in zato vas pozivam, da ne naredite te napake, ker boste škodovali urbanemu sistemu v celoti in to prav s predlogom nekoga, ki se ima za slovenskega nacionalista. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bajc.
Hvala gospod podpredsednik. Eden od kolegov je rekel, da bi bilo prav, da glasujemo po zakonu in po pravici. Glede na to, da smo danes kar nekaj mi [[...]]
Gospod Bajc, obrazložitev glasu, ni polemika.
Ja, ja. Glede na to, da smo danes glasovali, ne po zakonu in tudi vsaj v nekaj primerih tudi ne po pravici, bom tudi tokrat glasoval po lastni presoji.
Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 38, proti 28. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je bil amandma sprejet. Prehajamo na amandma k drugemu razdelku, ki pa je, vas moram opomniti, brezpredmeten, kajti vsi amandmaji predlagateljice niso bili sprejeti, zato še enkrat, ta amandma je brezpredmeten. Prehajamo še k zadnjemu amandmaju k petemu razdelku. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Ugotavljam, da je glasovalo 60 poslank in poslancev, za 41, proti 9. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] Amandma je bil sprejet. Po končanem odločanju o amandmajih prehajamo na odločanje o odloku v celoti. O tem vas obveščam, da me odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj oziroma zakonodajno-pravna služba nista obvestila, da bi bil odlok neusklajen. Gospod Kontič, imate proceduralno vprašanje?
Ja. Spoštovani, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine prosim za 10 minut odmora pred odločanjem.
Odrejam 10 minutni odmor, nadaljevali bomo 10 pred 18. uro. Hvala.
Nadaljujemo s prekinjeno 1.a točko. Pred prekinitvijo je bila želja po obrazložitvi glasu. Prosim, še enkrat, kdo želi obrazložiti glas? Prosim, gospod Brenčič.
Hvala lepa. No, sam nimam toliko moči, da bi lahko pri odločanju delal tak diskriminatoren odnos do ljudi, ki stojijo za posameznimi predlogi, ki pričakujejo, da bodo tudi o tem rekli svojo samoodločbo. In ni nikakršnih utemeljitev, da smo dali zeleno luč samo za dva predloga, ki ne izpolnjujeta osnovne, primarne zdravstvene oskrbe, čeprav jo v celoti oskrbujeta po zakonu o zdravstveni dejavnosti. Za vse druge smo pa rekli, ne, dragi moji, vi pa nimate te pravice. Zato bom odgovorno glasoval proti odloku.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Zalokarjeva.
Hvala lepa. V poslanskem klubu Liberalne demokracije odloka ne bomo podprli, kajti zdi se nam, da to, kar se danes dogaja tu, je še en kamenček v obliki fars, ki se dogajajo, in ne želimo na ta način prispevati k nadaljnji nenačelni zgodbi, ki se nam dogaja v lokalni samoupravi. Vse, kar se na tem področju dogaja, je ena sama trgovina in bazar. In tudi ta koalicija, ki je vedno trdila, da bo zmogla in da zna in bo delala drugače, je danes pokazala, da je pravzaprav popolnoma enaka. Tako da v tem kamenčku iz leta 1994 mi res ne želimo več sodelovati. Pri tem poudarjam, da ob zadnjem podobnem glasovanju v državnem zboru smo se vendarle držali načel in glasovali ter podprli samo eno občino, ki je v resnici takrat izpolnjevala pogoje, Šmartno pri Litiji. Torej, zadnje glasovanje, še enkrat poudarjam, leta 2002 je bilo načelno. Tokrat je farsa popolna. En amandma z enako vsebino je dobil podporo, čez pol ure enak amandma z enako vsebino ne dobi podpore. In v taki zgodbi in taki nenačelnosti, ki se mi zdi, da v resnici škoduje najbolj slovenski samoupravi, res ne želimo sodelovati in takega odloka ne podpiramo. Vsa odgovornost v zvezi z vsem dogajanjem pa pada na vas, vladajoča koalicija.
Besedo ima gospod Bajc.
Hvala, gospod podpredsednik. Že prej enkrat sem obrazložil, da danes nismo glasovali ne po pravici, ne po zakonu. In glede na to, da bi rad nekaterim zmanjšal delo pred novim letom, ko bi z enako pravico bili uvrščeni v ta seznam, pa uporabljali druga pravna sredstva, z izpodbijanjem tega odloka, ki bi bil danes izglasovan, bom tudi sam glasoval proti odloku.
Hvala. Gospod Kontič, imate besedo.
Hvala lepa gospod podpredsednik, sicer sem pričakoval besedo po prekinitvi seje, kot gre po poslovniku, tistemu ki prosi za prekinitev, ampak saj v bistvu to niti ni najpomembnejše. Kot smo že v uvodu v imenu poslanske skupine povedali, je ustanavljanje novih občin, pri tem pa seveda razpis za referendum na način eni da, drugi ne, pri tem pa so vsi predlogi izjema, ki na ta način postajajo pravilo za poslanke in poslance Socialnih demokratov, nesprejemljivo. Poslanska skupina v tej sestavi danes tu bo glasovala proti odloku, ki ga danes sprejemamo, zaradi nenačelnosti arbitrarnosti in dejansko politične presoje. In kot sem v uvodu dejal, sem trdno prepričan, da bo na tem odloku oziroma v zvezi s tem odlokom imelo veliko dela tudi ustavno sodišče in v tem trenutku nihče ne ve, kaj bo na koncu oziroma kaj se bo izcimilo iz te odločitve. Tudi sam bi opozoril na primer, ko smo o istem, o isti vsebini amandmaja, samo različni predlagatelji glasovali različno, da ne govorim o različnih naseljih, ki so želeli postati referendumska območja. Presojali smo po politični všečnosti oziroma pripadnosti posameznim strankam. Poslanska skupina Socialnih demokratov, še enkrat ponavljam, nasprotuje taki odločitvi oziroma takemu odločanju in bomo vsi prisotni glasovali proti temu odloku.
Hvala lepa. Gospod Juri, imate besedo.
V osebnem imenu bom tudi seveda izrekel nasprotovanje samemu odloku, ki ustvarja po mojem trdnem prepričanju le iluzijo, ponavljam iluzijo v boljšo prihodnost. Ne glede na bazar, ki smo ga uprizorili, spoštovani bazar danes tu, sem bil že prej odločen, da bom temu odloku nasprotoval, prepričan, da drobljenje drobi tudi razvojne možnosti in potenciale vsakega posameznega okolja, povečuje konfliktnost v prostoru in zagotovo ne prispeva k družbenemu napredku in družbeni solidarnosti. Glede referenduma o morebitni občini Ankaran-Hrvatini pač če bo odlok sprejet, bo razpisan, jaz upam, da prebivalci in prebivalke tega prostora ne bodo nasedli onim, ki jih odganjajo z besedo ali z dejanji iz mestne občine Koper, da bodo prispevali k temu, da bo mestna občina Koper seveda ostala enovita, povezana, ker bosta vladala sožitje in solidarnost še naprej in bodo tudi kazalci razvitosti to dokazali. Če niso že zadovoljni z županom, naj raje poskrbijo, da bo na prihodnjih volitvah zamenjan. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Rezman Vili.
V poslanski skupini DeSUS ugotavljamo, da bo iz te zmede, ki smo jo v parlamentu zakuhali, težko najti skupno pot zato, ker so padli vsi kriteriji. Kriterij je bil nekaj časa zdrav razum, pa seveda ni bilo povedano, čigav zdrav razum je pravi, ker ima vsak svojega. Kriteriji so bili nekaj časa zakonski pogoji, pa so bili zopet oporekani in torej tudi pravo vsak po svoje razume. Zato, ker je težko napovedati, da bi jutri med nami še kdo znal povedati, kaj je danes prav, mi ne moremo glasovati tako, da bi bili zavezani k temu, kako se naj glasuje. Glasoval bo vsak po svoji vesti, glasoval bo torej tako, da bo iz te zmede vsak skušal najti svojo pot.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, jaz odloka ne bom podprl. Vložil sem dva predloga. Število ljudi je na obeh referendumskih območjih približno enako. Obe območji imata pravzaprav skorajda identične pogoje, tudi pogoje zdravstvene oskrbe, s tem, da eno območje nima prostora, kjer se ta dejavnost izvaja. In zaradi tega, seveda, ne morem tem ljudem obrazložiti, zakaj eni lahko imajo referendumsko območje, drugi pa ga nimajo. Zato bom glasoval proti.
Hvala lepa. Gospod Kumer, imate besedo.
Hvala za besedo. Glasoval bom proti odloku, nisem se do sedaj oglasil. Prepričali so me pa vsi tisti, ki so danes govorili, da smo danes glasovali v neskladju z veljavno zakonodajo, da smo v hramu, kjer sprejemamo zakone, glasovali protizakonito. Nekaj diskutantov je o tem govorilo. In jaz kot poslanec, seveda, v zakonodajnem telesu, ne morem glasovati za odlok, ki je očitno že vnaprej nezakonit. Hvala lepa.
Gospod Gulič, izvolite.
Cenjeni in spoštovani, spoštovani predsedujoči. Seveda je nastala velika zmeda. Res je, kot pravijo mnogi tukaj, da se je nekaj časa glasovalo po pameti, nekaj časa po zakonu, nekaj časa po "bypass-ih", nekaj časa brez pameti. In seveda, iz vsega tega je nastala takšna zadeva, ki pravzaprav ni podobna ničemur. Edino tako se seveda da zadevo pravzaprav nekako utiriti, popraviti, da pač glasujemo proti in se odpovemo vsemu temu početju, rezultatom tega početja. Naj pa ostane izkušnja iz vsega tega. Izkušnja o tem, kako ni dobro delati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Terčon, imate besedo.
Spoštovani, gospod podpredsednik. Torej, jaz tega odloka ne bom podprl. Slučajno sem včeraj pogledal na koledar in sem ugotovil, da je danes nekje okoli 17. ure polna luna. In očitno je poslanke in poslance vladajoče koalicije pri odločanju kar precej nosila, ker oni so predvsem odgovorni s svojo večino, da sprejmejo kvalitetne odločitve. Te odločitve danes niso bile kvalitetne, ampak so bile po luni, po polni luni. In zato jaz ne morem odgovarjati, če vas luna nosi in tudi odloka ne bom sprejel, podprl. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Kokalj.
Jaz pa bom za razliko od predhodnikov odlok podprl. Kljub temu, da tudi moja pobuda na veselje gospoda Aurelija bila najslabše podprta. Ni šla skozi, menim pa, da je škoda zaradi tega oporekati ostalim pravico do tega, da bi se odločali. Kot sem že prej rekel, jaz mislim, da je podpora lokalni samoupravi - in dokler je še volja, da bi ljudje prevzemali delo na svojem področju, jih je treba podpreti - edina pot, da se bo ta država mogoče malo bolj demokratično razvila in tudi mogoče skladnejše regionalno razvila, drugih instrumentov ni.
Hvala. Gospod Anderlič, besedo imate.
Ne bom sodeloval pri tem glasovanju zaradi treh razlogov. Prvič zaradi tega, ker nisem dobil odgovora na vprašanje, ki sem ga postavil dopoldan, zakaj se krade zemlja v eni občini in se daje drugi, pa se spreminjajo odloki kar tako. Jaz vem, zakaj. Zato, ker imajo botra od tam, ampak nisem dobil tukaj odgovora. Drugič, ker ne dopustite, da se ločeno ugotavlja, kar je zakonska pravica, rezultat na posameznem območju. To je elementarna osnovna pravica, ki jo imajo vsi državljani in državljanke po zakonu, pa niste dovolili. Enim ja, drugim ne. In tretjič, ker ne vem za res, o katerem odloku glasujemo. V glasovanju pred tem smo namreč glasovali o istih amandmajih večkrat: enkrat ni bil izglasovan, drugič je bil izglasovan. Torej, glasujem o čem? Da je v odloku neizglasovan predlog amandmaja ali je izglasovan predlog? Ampak o tem bo verjetno še služba za zakonodajo, pa poslovniška komisija, pa kakšna sodba oziroma kakšna tožba kje na upravnem sodišču ali kje drugje lahko še pojasnila to zadrego. Ampak, to je res zadrega. In če hočete, še četrti razlog. Imam tukaj dve glasovanji, na enem je rezultat 32, 30 za, na drugem je pa 28 proti 37. In pogledam drug papir, tabele in rečica s toliko in toliko, 30 je več prebivalcev v tisti občini, obe potencialni občini presegata 2000, rečica je izglasovana, neka druga potencialna pa ne. Seveda v popravnem izpitu, če je to sploh, je bila tudi tista druga, ampak to je nepošteno delo, zato pri tem ne morem sodelovati.
Hvala lepa. Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa. Tudi sam bom odlok podprl, nobenega razloga ni, da bi ga ne podprl, čeravno vsi predlogi, ki smo jih v Novi Sloveniji predlagali, niso dobili podpore. Je pa danes, kar se tiče občin, dejansko Slovenija eno sračje gnezdo, je pravzaprav kriva Liberalna demokracija, ki je 12 let ustanavljala občine, tako kot jih je želela [[...]]
Gospod Sok, obrazložitev glasu, prosim.
Saj obrazlagam. pred mano je kolega Anderlič govoril vse sorte, bil je vodja poslanske skupine in je vplival tukaj na to, kako so glasovali. Še enkrat povem, da bom odlok podprl, volja večine v tem državnem zboru je takšna, da se na teh področjih razpiše posvetovalni referendum in nobenega razloga ni, da bi danes ta odlok zavrnili. Glasoval bom za. Hvala lepa.
Ja, gospod Trofenik.
Hvala za besedo. Jaz bom seveda glasoval proti iz preprostega razloga, ker je bila kršena direktno ustavna odločba - tisti, ki ne veste, - ki zagotavlja in je izvršljiva, da je treba omogočiti ločeno referendumsko območje oziroma izjasnjevanje na referendumskem območju. To je prvi razlog. Drugi razlog je pa v tem, da je z grobo kršitvijo poslovnika pri obrazložitvi glasu bila podtaknjena laž oziroma da govorim neresnico. Bo pa zanimivo vedeti, zakaj je vodstvo državnega zbora preprečilo, da bi poslanci dobili sklepe občinskega sveta, s katerimi so bili sprejeti in je bila izjava tik pred glasovanjem direktno nasprotna z že sprejetimi sklepi občinskega sveta v zvezi s to problematiko, zato bom glasoval seveda proti.
Prehajamo na odločanje. Gospod Tanko, prosim.
Hvala. V imenu poslanske skupine predlagam pol ure odmora pred glasovanjem.
Gospod Tanko, en odmor je že bil. Prosim, gospod Brenčič.
Gospod predsedujoči, vse je lepo in prav, ampak kolikor jaz poznam poslovnik, o istem vprašanju je bilo pred glasovanjem že dan čas za posvetovanje, zato ga ni mogoče dati še enkrat. Vi pa ste predsedujoči in vi storite po svoji vesti in poznavanju poslovnika.
Predlagali ste pavzo. 10 minut je bilo že prej izkoriščenih. Prosim. O istem vprašanju je lahko pavza največ 45 minut. 10 minut je že izkoriščenih. 30 minut odmora, ob 18.40 nadaljujemo.
Spoštovani! Nadaljujemo prekinjeno 1.a točko dnevnega reda. In glede na to, da so se v teku razprave, posebno v zadnjem delu, odprla še nekatera vprašanja, ki jih je treba razčistiti, bi predlagal oziroma odrejam 10-minutno pavzo. Odrejam 15 minutno pavzo za posvet z vodji poslanskih skupin v sobi 217. Ob 19.00 uri nadaljujemo sejo. Mislim, da je stvar zelo resna.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo sejo in z 1.a točko. Glede na to, da sta oba dokumenta zelo povezana in je prišlo do nekaterih zapletov v času glasovanja in je pričakovati možnost, da bo potrebno usklajevanje obeh dokumentov, obeh aktov, ne bom sedaj nadaljeval s končnim glasovanjem o odloku v celoti, ampak bomo prešli na 1.b točko. Se pravi, 1.a točko bomo prekinili, prešli na 1.b točko, opravili razpravo in glasovanje o odprtih amandmajih, kajti takrat bomo videli obseg neusklajenosti, če slučajno bo. Nato bomo prešli na glasovanje o 1.a točki in nato o 1.b točki. Ko bomo prešli na 1.b točko, vas opozarjam, da imate sicer pregled amandmajev z dne 15.12.2005, vendar so vsi amandmaji brezpredmetni, razen treh amandmajev. Brezpredmetni so zaradi tega, ker so bile te vsebine sprejete v odloku oziroma zavrnjene v odloku. Odprti amandmaji, o katerih bomo glasovali, so amandma k 12. točki, amandma k 13. točki in amandma k 17. točki. Toliko za obrazložitev. Sedaj je kar vrsta proceduralnih vprašanj, najprej gospa Zalokar. A, vi ste bili prvi? Oprostite, gospa Zalokarjeva. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod predsednik, na tem posvetu, ki ste ga sklicali, se nismo domenili nič, razen tega, da smo povedali, kaj kdo misli o posamezni zadevi. In zdaj vas, glede na to, da predsedujoči tolmači poslovnik med sejo državnega zbora, sprašujem, ali sta amandmaja, ki smo ju sprejeli k temu odloku, pa sta bila dejansko brezpredmetna, ker sta bila iste vsebine kot tista dva, ki sta bila predhodno zavrnjena, ali sta ta dva amandmaja sprejeta in ali sta ta dva amandmaja vsebovana v odloku za razpis referenduma in določitev referendumskih območij.
Ta dva amandmaja sta sprejeta, zaradi tega so pod 1.b točko amandmaji k 12. točki in k 13. točki odprti. Gospa Zalokarjeva?
Ja, oprostite, jaz sem razmišljala, zelo težko je slediti vsem tem prekopancijam, ki smo jih danes tukaj pravzaprav deležni o tako pomembni temi, kot je ustanavljanje novih občin. Tudi naš predstavnik na posvetu ni znal pojasniti in jaz se pridružujem in pravzaprav ponovno sprašujem [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]
Prosim.
[[...]]ponovno sprašujem, kako lahko preidemo na glasovanje o sklepu, ker sta zadevi odloka in sklepa pravzaprav popolnoma povezani. Ne vem, zakaj prekinjamo odločanje v zvezi z odlokom, niste podali obrazložitve. Po tem, kar sem izvedela od poslanskega kolega, te obrazložitve tudi ni bilo dane na posvetu vodij poslanskih skupin, zato me zanima, zakaj prekinjamo odločanje v zvezi z odlokom, ker sta materija odloka, in to sem že zjutraj na vašem posvetu opozorila, popolnoma prepleteni in če ne vemo, kaj je v odloku in na kakšne način in kaj je v odloku sprejeto, ali je sploh odlok sprejet, se mi zdi nemogoče, da gremo naprej in glasujemo o sklepu, če pa odloka še nismo sprejeli. Ti materiji sta povezani in ne moremo o njih tako in tako. Tukaj je zdaj že res nekaj, kar bi človek komaj še razumel, da je mogoče na tem svetu, sploh pa ne v parlamentu.
Mislim, da stvar vendarle ni tako nejasna in da tudi vaš predstavnik zjutraj in tudi sedaj je bilo zelo jasno rečeno, da sta res, kot pravite, oba odloka zelo povezana in amandmaji so bili v parih danih, to se pravi, če določen amandma k odloku ni bil sprejet, potem je amandma, vprašanje amandmaja v sklepu, brezpredmeten. Sprejeti so bili trije amandmaji k odloku, zato so odprti trije amandmaji v sklepu. Gospod Anderlič. Izvolite.
Ne glede na vse te nejasnosti, je stvar sila preprosta. Od trenutka, ko ste se kot predsedujoči in tisti, ki tolmačite poslovnik, se postavili na stališče, da so amandmaji, ki so sicer po mojem mnenju bili sporno dani na glasovanje, sprejeti, pomeni da je prišlo do konca razprave in odločanja o amandmaju na odlok o ustanovitvi občin in je pravzaprav potrebno glasovati o odloku. Ali bo kdo spodbijal to odločitev predsedujočega, da je bilo vse prav do konca glasovanja o amandmajih, je druga stvar. Ampak v tem trenutku je stvar kristalno jasna. Vi ste rekli, amandmaji so bili na glasovanju, so sprejeti, glasujemo o odloku. Č bo ta odlok sprejet, gremo lahko na naslednjo točko, da rečemo, tile pa tile predlogi, ki jih je mislim da 17, ki so bili tudi predlogi za ustanovitev referendumskih območij, pač niso prišli v odlok. Glasujemo tudi o tistem predlogu. To je vse. Zato resnično ni potrebno prekinjati te točke in iti na naslednjo. To sem zastopal tudi na tistem pogovoru, kajti tam ni bilo tako jasno postavljeno, da so tri sporna glasovanja tolmačena na način, da je drugo glasovanje tako, ki ga vi upoštevate.
Jaz bi prosil, da upoštevate, da ni razprave o moji odločitvi. Odločitev sem razložil in prešli smo na 1.b točko. Če ima kdo kakšen proceduralni predlog, naj ga pove. Gospod Gantar, izvolite.
Gospod predsednik, jaz ne razumem vaše odločitve. Res je, da so bili pod 1.a točko pri odloku sprejeti določeni amandmaji, določeni zavrnjeni, vendar ti amandmaji nimajo pravne veljave, dokler ni odlok v celoti sprejet. Ne morete reči, da so amandmaji že pravno dejstvo, če odlok ni sprejet. Zato ne moremo iti na 1.b točko, dokler ne sprejmemo odloka in s tem potrdimo te amandmaje, sprejete, ki so bili v obliki odloka kot celote, kot integralnega dela. Tedaj lahko gremo na 1.b točko Zato je nemogoče iti na 1.b točko in potem gledati, kaj bomo storili za nazaj. Zato vas še enkrat pozivam, to je moj proceduralni predlog, da gremo razumno in smiselno nazaj na 1.a točko in glasujemo o odloku.
Gospod Gantar, gospod Anderlič, gospod Lahovnik, in vsi vi, ki imate še pomisleke. Drugi odstavek 86. člena poslovnika pravi: Predsedujoči lahko določi na začetku seje ali med sejo čas, ko se opravi glasovanje. In jaz sem določil čas, ko se bo opravilo glasovanje o 1.a točki. Sedaj smo na 1.b točki. Nič več, gospod Gantar. Dovolj je bilo teh vprašanj in pobud, ki niso bila proceduralna. Prehajamo na 1.b točko dnevnega reda, to je na obravnavo predloga sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložil odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. Besedo dajem predsedniku odbora Pavlu Ruparju za dodatno obrazložitev predloga sklepa. Prosim. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Gospa Zalokarjeva, dovolj jasen sem bil. Imeli ste dvakrat čas za proceduralni predlog, niste ga dali. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Dali smo proceduralni predlog, vendar ga pač vi niste sprejeli, ampak ker ne veste in ne vidite v mojo glavo, dovolite, da vendarle povem, da v imenu poslanske skupine, ker ste začeli 1.b točko zahtevam 45 minut pavze za posvet.
Ta čas boste dobili gospa Zalokarjeva pred glasovanjem. Gospod Pavel Rupar, imate besedo. [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavniku vlade za uvodno obrazložitev mnenja. [[Ne želi.]] Še enkrat prehajamo na razpravo o predlogu sklepa. Besedo bom najprej dal predstavnikom poslanskih skupin, vendar vas opozarjam, da so aktualni le trije predlogi, le trije amandmaji. Najprej ima besedo gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Glede na vašo odločitev, nadaljujemo s to zmešnjavo, ki je popolna. Dejstvo je, da to, kar je v odloku, ne bi smelo biti v sklepu, in to, kar ni v odloku, bi moralo biti vsebovano v sklepu. Ta sklep vsebuje namreč vse tiste predloge za ustanovitev občin, ki po mnenju vlade in dodatno še matičnega delovnega telesa ne izpolnjujejo pogojev, predpisanih z zakonom o lokalni samoupravi. Vseboval bo vsa tista območja, za katera smo se v postopku spreminjanja odloka o razpisu referenduma odločili, da ne sodijo v odlok. Če bi približno tako vodili sejo državnega zbora, kot smo to počeli na odboru za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, mislim, da zdaj teh nesporazumov ne bi imeli, zato ker so točke vsebinsko zelo povezane. Ko smo odločali o odloku, bi morali posledično odločati o sklepu, in teh zapletov v tem trenutku ne bi imeli. Kot pri odloku gre tudi pri tem sklepu za izjeme, ki pa so arbitrarno ločene od tistih izjem, ki po mnenju vlade izpolnjujejo pogoje in imajo podporo v državnem zboru. [[Nemir v dvorani.]] Predsedujoči, bomo nadaljevali ali [[...]]?
Oprostite, gospod Kontič. Prosim, tišina!
Tudi tu je treba opozoriti na pomanjkljivost in slabo obrazložitev. Mnogo je bilo dejansko klicev tudi v našo poslansko skupino. Zastavljajo vprašanja, na katera odgovor ni enostaven. Imamo veliko občin, ki ne izpolnjujejo pogojev in imajo tudi manj prebivalk in prebivalcev, kot jih imajo nekateri predlogi, ki bodo danes zavrnjeni. Nič ne bi bilo narobe, če bi današnji sklep vseboval vsa območja, ki želijo postati občina, pa ne izpolnjujejo pogojev. Tako pa so tu navedene le izjeme od izjem, ki pa nimajo podpore, da bi postale izjeme, navedene v odloku o razpisu referenduma. Na tem mestu bi lahko ponovil vse argumente, ki sem jih navedel v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov pri obravnavi odloka o razpisu referendumov. Naj povem le, da poslanska skupina nasprotuje nadaljnji drobitvi občin in hkrati opozarja, da način arbitriranja brez tehtne obrazložitve za poslanke in poslance Socialnih demokratov ni sprejemljiv.
Hvala, gospodu Kontiču. Gospod Alojz Sok bo predstavil [[...]] [[Ne, se odpoveduje.]] Gospod Zmago Jelinčič, stališče Slovenske nacionalne stranke. [[Se odpoveduje.]] Gospod Vili Rezman, izvolite, v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Z ozirom na stopnjevanje zmede, ki je iz minute v minuto večja, je poslanska skupina DeSUS ne želi povečevati. Zato tudi ne bomo posredovali svojega sicer pripravljenega stališča, ki bi lahko tiste, ki so že zmedeni, še bolj zmedlo, in se stališču odpovedujemo.
Hvala, gospodu Rezmanu. Gospod Branko Marinič bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. [[Se odpoveduje.]] Gospe Cvetke Zalokar Oražem ni. Končali smo torej s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Besedo imajo posamezni poslanci. Gospod Janko Veber. [[Ga ni.]] Jožef Horvat? [[Se odpoveduje.]] Marijan Pojbič? [[Se odpoveduje.]] Jakob Presečnik? [[Ne.]] Gospod Geza Džuban. [[Ne.]] Ga ni. Aurelio Juri. Ali sploh kdo želi razpravljati o treh amandmajih? Gospod Sok, izvolite.
Hvala za besedo. Rad bi povedal spoštovani predsedujoči, kolegice poslanke in poslanci, da glede na to, kako je bilo gradivo pripravljeno najprej 1.a točka in potem 1.b točka bi v vsakem primeru, če tudi bi najprej glasovali o odloku, lahko prišlo do tega, da bi potem v samem sklepu bilo izglasovano nekoliko drugače kot v odloku, zato bi seveda bilo potrebno potem odlok prilagoditi glede na sklep. V Novi Sloveniji se ne glede na to, kar sedaj poskuša ponovno proceduralno izvajati ta naša opozicija, strinjamo s tem, kar je predsedujoči sklenil in odločil, se pravi, da gremo najprej na odločanje o sklepu, potem ugotovimo, kaj smo v sklepu sprejeli oziroma česa nismo sprejeli in se potem, če bo potrebno, preko uskladitvenega amandmaja vrnemo nazaj k odloku. Torej za nas je taka odločitev čista in seveda bomo o teh treh amandmajih, ki so ostali v sklepu kot potrebni, da se o njih odloči, tudi odločili. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo? Tisti, ki so prijavljeni. Gospod Aurelio Juri.
Hvala predsednik. Jaz se nisem mislil oglasiti, ker tako kot je kolega Rezman povedal, zmeda je totalna, bazar se nadaljuje in ne vemo, kdo pije in kdo plača v tej zgodbi. To, kar kolega Sok pravi, da prioriteto daje absolutno sprejetju sklepa, ki ima samo ugotovitveno naravo na naslov tistih občin, ki baje naj ne izpolnjujejo pogoje. Edini akt, ki ima nek pravni učinek, edini akt, ki sproža vrsto postopkov, je odlok. In odlok bi moral imeti prioriteto pri odločanju. Sklep je samo posledica odloka. Ko mi sedaj zbrkamo to zavedo, gospod predsednik, lahko to počnete, ampak mislim, da ves ta postopek bo lažje našel pot na ustavno sodišče in bomo videli posledice. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Zaključujem razpravo splošno razpravo o sklepu in prehajamo na razpravo in odločanje o odprtih amandmajih. V razpravo in glasovanje dajem amandma k 12. točki, ki ga predlaga Slovenska ljudska stranka in gospod Zamernik Mirko. Oba amandmaja sta identična in bomo razpravljali in glasovali o tem amandmaju samo enkrat. Izvolite. Gospod Kontič.
Vidim, da ni razprave, ampak to boste ugotovili vi.
Je razprava o amandmaju.
Mislim, da ni zainteresiranih za razpravo. Če pa je, bi pa jaz želel po razpravi proceduralno.
Še kdo o amandmaju k 12. točki? Zaključujem razpravo o amandmaju k 12. točki. Gospod Kontič, izvolite.
Glede na to, da kolegic in kolegov iz LDS-a ni v dvorani, v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov zahtevam 45 minut odmora pred odločanjem o tem amandmaju.
V redu. Bi pa še končali fazo obrazložitve glasu. Želi kdo obrazložiti glas? [[Ne.]] Zaključujem obrazložitve glasu in odrejam 45 minut pavze, to je do 20.15.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Nadaljujemo s prekinjeno 1.b točko. Sprašujem gospoda Kontiča, ali želi besedo? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. V poslanski skupini Socialnih demokratov smo se posvetovali glede nadaljevanja te točke oziroma odločanja o amandmajih in nato o sklepu pri tej točki dnevnega reda. Tudi dogovor, ki je bil danes pred to sejo sprejet, je bil posledica spoznanja, da je treba najprej obravnavati in odločati o odloku in amandmajih k njemu ter nato sprejeti odlok o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij kot celoto. Sprejemu tega odloka bi potem sledila obravnava sklepa, torej sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja. Ker je pri obravnavi 1. točke dnevnega reda, torej 1.a točke prišlo do proceduralnih zapletov oziroma proceduralne napake, da smo glasovali o dveh amandmajih, ki sta bila dejansko brezpredmetna, ste se poslužili taktike, da ne rečem zvijače, prekinili sejo oziroma obravnavo odloka in prešli na obravnavo sklepa, s katerim želite odpraviti napako, ki se je zgodila pri 1.a točki. Pri tem vsekakor poslanci Socialnih demokratov ne moremo sodelovati. Zato skladno z drugim odstavkom 65. člena poslovnika napovedujem odsotnost vseh članov poslanske skupine pri obravnavi 1.a točke.
Gospod Kontič, obravnavamo 1.b točko [[...]]
Mišljena je bila 1.b točka. Se zahvaljujem, gospod predsednik, za opozorilo.
Hvala. Gospod Gantar, proceduralno.
Gospod predsednik! Z obžalovanjem, in ne prvič, ugotavljam, da ste resno kršili proceduro in dobro prakso v državnem zboru. Najprej ste kršili jutranji dogovor kolegija, po katerem naj bi najprej opravili splošno razpravo o odloku, razpravljali in glasovali o amandmajih k odloku in na koncu sprejeli odlok ter nato prešli na 1.b točko in glasovali o sklepu. Glasovanje o odloku ste prekinili sredi glasovanja in ste prešli na novo točko. S tem ste zlorabili pravico, da določite čas glasovanja pred glasovanjem. Če ne bi bili že v procesu glasovanja, tudi ne bi mogli obrazlagati glasu, kar smo že počeli. Torej ste prekinili glasovanje med samim glasovanjem in ne pred glasovanjem. To je resna kršitev poslovnika. Prešli ste na obravnavo sklepa, čeprav odlok, ki je podlaga za sprejem sklepa, ni bil sprejet. In tu ste omejili razpravo na tri amandmaje, čeprav ti amandmaji niso bili potrjeni, ker pač ni bil sprejet odlok. Zato bi morali do konca izpeljati 1.a točko in dokončati glasovanje o odloku ter nato preiti na 1.b točko. Najmanj pa, če ste že šli na 1.b točko, pa bi morali dovoliti razpravo in glasovanje o vseh amandmajih, saj ne moremo prejudicirati, v kakšni obliki bo odlok sprejet. Greste čez vse meje dobrega okusa in delate škodo temu parlamentu. Z manipulacijo procedure poskušate prekriti nedoslednost pri sprejemanju odloka in pokriti, v narekovaju "kravje kupčije" v koaliciji. Zato tudi mi uporabljamo 65. člen, drugi odstavek in pri delu, pri obeh točkah, pri 1.a točki in 1.b točki ne nameravamo sodelovati. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 12. točki dveh predlagateljev, predlagatelj poslanske skupine SLS in gospoda Zamernika. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 48 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 15, proti 29. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 29.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 13. točki, in sicer amandma dveh predlagateljev, gospe Uhan Marjetke oziroma skupine poslancev, prvopodpisana Uhan Marjetka, in poslanske skupine SLS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 13, proti 36. [[Za jih je glasovalo 13.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju k 17. točki. Predlagatelj je Slovenska nacionalna stranka. Želi kdo razpravljati? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 43, proti 7. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je predlagani amandma sprejet. S tem zaključujem razpravo in odločanje o amandmajih, ki smo ga opravili po pregledu amandmajev z dne 15.12. pod 1.b točko. Sprašujem predstavnika vlade, ali sta dokumenta usklajena.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Z nesprejetjem amandmajev k 12. in 13. točki sklepa, kateri predlogi ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občin oziroma spremembo njihovega območja, je postal sklep neusklajen s sprejetim odlokom. Zato bi bilo potrebno pripraviti uskladitveni amandma k odloku o razpisu referenduma in določitvi referendumskih območij ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij. Verjetno bi bilo v tem trenutku najbolj primerno, da bi matični odbor pripravil uskladitveni amandma na sam odlok. Hvala.
O tem ni razprave. Proceduralni predlog, izvolite.
Gospod predsednik, jaz ne vem, pri čem smo sedaj. Odlok še ni sprejet, gospod sekretar. V čem nismo neusklajeni, če odlok še ni sprejet?
Gospod poslanec, gre za dva enakovredna odloka, za dva enakovredna akta, ki sta med seboj neusklajena. Da se izognemo vprašanju oziroma zapletom, je ta ugotovljena neusklajenost sedaj v fazi, ki jo je treba uskladiti. Zaradi ugotovljene neusklajenosti prosim odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, da pripravi uskladitveni amandma. Izvolite, gospod Peče.
Mislim, da nam ne sme priti v navado, da komentiramo vodenje. Eden izmed ljudi, ki vodi, komentira drugo vodenje. Ampak jaz mislim, da današnja razprava, predvsem pa vodenje, je v marsičem prekoračilo ne samo mejo dobrega okusa, ampak tudi celotno dosedanjo prakso v tem državnem zboru. Gospod predsednik, mi ne moremo ugotoviti, to, kar je pred nami ugotovil, po moji oceni je napačna, državni sekretar, neskladnost z nekim aktom, ki še sploh ne obstaja. Mi 1.a točke nismo zaključili, potem takem ne more prihajati do neskladnosti. Predlagam, če je vodstvo državnega zbora v zadregi ali je državni zbor v celoti v zadregi, kar je, glede na to, da nas je dobršen del poslancev zapustilo in osebno tudi mislim, da bi morali sklicati kolegij, kajti odločitve o ustanovitvi občin in vsi akti, ki spremljajo določanje občin oziroma referendumskih opravil, bi morali biti doseženi z maksimalnim kompromisom. Vsi bi morali težiti k temu, da ne prihaja do obstrukcij. Ampak to, kar se pa sedaj dogaja, je pa le malo preveč. Mi ne moremo pristati na teorijo državnega sekretarja o neusklajenosti neobstoječega akta z neobstoječim aktom. Vi ste trenutno potrdili teoriji, da neobstoj akta je neusklajen z neobstoječim aktom. Lepo vas prosim, tako pa res ne moremo delati.
Izvolite, gospod Žnidaršič.
Hvala, gospod predsednik. Mi pri tej zadevi tudi ne mislimo več sodelovati in v skladu s 65. členom poslovnika drugi odstavek napovedujemo obstrukcijo pri tej točki.
Prekinjam sejo za 5 minut. Nadaljevali bomo čez 5 minut ob 20.33 uri.
Prosim, spoštovane poslanke in spoštovane poslance, da zasedejo svoja mesta. Po posvetu s strokovnimi službami in zakonodajno-pravno službo smo ugotovili, da je predlog oziroma pomislek, ki je bil dan s strani gospoda Pečeta, tehten, in da je bolje, če končamo in zaključimo en akt, 1.b točko dnevnega reda. Prešli bomo na glasovanje o 1.b. točki v celoti, s spremenjenimi amandmaji oziroma s sprejetim amandmajem. Sprejet je bil en sam amandma. Prehajamo torej na odločanje o predlogu sklepa o ugotovitvi, da posamezna območja ne izpolnjujejo pogojev za ustanovitev občine oziroma za spremembo njenega območja, v celoti. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Glasovanje teče. Navzočih je 49 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 39, proti 6. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Sedaj še enkrat sprašujem predstavnika vlade, ali so nastopile pri 1.a točki neusklajenosti. Prosim.
Gospod predsednik, sedaj so sigurno nastopile neusklajenosti pri 1.a točki, zato bi bila potrebna uskladitev.
Hvala lepa. Vsekakor bo moral odbor pripraviti uskladitveni amandma. Pri tem pa vas sprašujem, ali bi odbor danes to opravil ali jutri dopoldne. Lahko danes. Koliko časa potrebuje odbor za uskladitveni amandma?
Gospod predsednik. Predlagam, da se ob 20.45 uri člani odbora dobimo v velikem salonu. V 15-ih minutah bi lahko sprejeli uskladitveni amandma, tako da bi ob 21. uri lahko nadaljevali.
To se pravi, predlog je, da bi nadaljevali ob 21. uri. Gospod Peče.
Hvala. Če si lahko dovolim, jaz bi samo prosil, če mi lahko v okviru odbora kot matično delovno telo potrdijo, da je sklep posledica odloka. Ali drži to ali to ne drži?
To ni vprašanje. To smo razčistili z zakonodajno-pravno službo in bo tudi lahko suportirala odbor glede tega vprašanja. Izvolite. Ste želeli proceduralni predlog, gospod Kramberger.
Gospod predsednik, jaz bom, pa ne, bog ne daj, zlonamerno, ampak vseeno po mojem skromnem poznavanju poslovnika bi želel nekaj vprašati. Sedaj bo komisija opravila usklajevanje med nesprejetim odlokom in sprejetimi sklepi. Ali ne bi bilo prav, da mi še sprejmemo ta odlok, kakršenkoli že je, in se ta dva dokumenta potem med seboj uskladita. To je pravzaprav to, kar moramo narediti. Sedaj bo komisija usklajevala sprejeti akt z nesprejetim aktom.
Ne, ne gre tako. Vsekakor bo treba odlok uskladiti, glede na sprejeti sklep. Če ni drugega proceduralnega predloga, prekinjam sejo in jo bomo nadaljevali ob 21. uri s 1.a točko.
Amandma se razmnožuje. Če dovolite, čez približno pet ali osem minut naj bi bil tukaj. Bomo počakali. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prehajamo na prekinjeno 1.a točko. Zaradi ugotovljene neusklajenosti je odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj pripravil uskladitveni amandma, ki ste ga prejeli na klopi oziroma gre za dva amandmaja. Razpravljali bomo o obeh amandmajih, glasovali pa o vsakem posebej. Želi o uskladitvenih amandmajih besedo predsednik odbora? Izvolite, gospod Rupar.
Odbor je bil z osmimi udeleženimi člani sklepčen in je odločil z enim glasom proti, ostali za, da se besedilo, ki določa referendumsko območje Mozirje za občino Rečica ob Savinji, črta, in to predlaga v sprejem tudi državnemu zboru. Podobno je glasoval za občino Trebnje, za izločitev občine Trebnje v novo občino Šentrupert. Torej je sprejel uskladitvena amandmaja. Hvala.
Hvala. Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju, da se v prvem razdelku določitev referendumskega območja za ustanovitev občine za izločitev dela občine v novo občino črta točka, ki se glasi: "Kot referendumsko območje se določi del občine Mozirje, ki naj bi se izločil iz občine Mozirje v novo občino Rečica ob Savinji in obsega v amandmaju navedena naselja." Glasujemo. Navzočih je 53 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 13. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je ta uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem uskladitvenem amandmaju, in sicer, da se v prvem razdelku določitev referendumskega območja za ustanovitev občine z izločitvijo dela občine v novo občino črta točka, ki se glasi: "Kot referendumsko območje se določi del občine Trebnje, ki naj bi se izločil iz občine Trebnje v novo občino Šentrupert in obsega naslednja območja naselij, ki so navedena v amandmaju. Glasujemo. Glasovanje o uskladitvenem amandmaju teče. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 36, proti 14. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 14.]] Ugotavljam, da sta oba oziroma je tudi ta uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o odloku v celoti. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 45, proti 8. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je odlok o razpisu referenduma in določitev referendumskih območij za ustanovitev občin, ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij, sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O USTANOVITVI OBČIN, TER O DOLOČITVI NJIHOVIH OBMOČIJ, EPA 247 . Glede na to, da je že pozna ura, predlagam, da to točko prestavimo jutri na 10. uro. Vendar smo danes še dolžni opraviti nekaj glasovanj, glede prekinjene 1. točke. To je glede pobude oziroma zahteve poslancev za razpravo o odgovoru na poslanska vprašanja. Preden bi glasovali o tem, dajem torej na glasovanje proceduralni predlog, da 4. točko prenesemo na jutri ob 10. uri in s tem se tudi ostale točke premaknejo naprej. Ni razprave. Če bo nasprotovala ena tretjina, potem predlog ne bo sprejet. Glasujemo o proceduralnem predlogu za prenos 4. točke na jutri ob 10. uri. Glasovanje teče. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 48, proti 2. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je proceduralni predlog sprejet. Prehajamo na glasovanje o 1. točki, in sicer o predlogih za razpravo. Najprej pod točko 1. V skladu s predlogom poslanca Mirana Potrča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje Mirana Potrča v zvezi z vladnim programom gospodarskih in socialnih reform. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 12, proti 45. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep zavrnil. V skladu s predlogom poslanca dr. Marka Pavlihe bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje doktor Marka Pavlihe v zvezi s privatizacijo Vzajemne zdravstvene zavarovalnice. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 17, proti 43. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Brede Pečan bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo doktor Jureta Zupana na poslansko vprašanje Brede Pečan v zvezi s postopkom ustanavljanja agencije za visoko šolstvo. Gospa Pečanova izvolite.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine in svojem imenu bi rada povedala, da bomo glasovali za ta sklep zaradi tega, ker se stvari odvijajo z vrtoglavo hitrostjo. Danes smo zasledili, da je doktor Zupan, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj, že nadaljeval zgodbo o uresničevanju zakonske obveznosti naše države, ki jo je lansko leto sprejel državni zbor, to je o ustanovitvi agencije za visoko šolstvo, ki je ne namerava ustanoviti in ki jo namerava eliminirati z zakonom o visokem šolstvu, tako da bo zakon znova predlagal v obravnavo državnemu zboru, kjer bo agencija za visoko šolstvo ukinjena. Menim, da je vrhunec nemogočih odločitev, ki jih je doktor Zupan, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj, že sprejel in ki jih nadaljuje z njihovim sprejemanjem tako, da ustvarja iz visoke šolstva, iz akademske sfere, iz raziskovalnih in znanstvenih inštitucij poslušno čredico ljudi, ki bodo delali tako, kot pač si je začrtal in zamislil sam. Zato menim, da je pogovor, razprava o njegovem odgovoru nujno potrebna.
Prosim, samo gospa Pečanova ima besedo, prosim.
Hvala.
Hvala. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 13, proti 46. [[Za je glasovalo 13.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep zavrnil. V skladu s predlogom poslanca Ljuba Germiča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje magistra Andreja Bručana na poslansko vprašanje Ljuba Germiča v zvezi z nakupom operacijskih miz za potrebe Kliničnega centra. Gospod Kangler, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana poslanke in poslanci! Sam bom takšen predlog podprl in tudi pričakujem solidarnost moje poslanske skupine, da to podpre. Podobno vprašanje sem jaz postavil pisno spoštovanemu ministru in odgovora do danes še nisem dobil. Verjetno bom v prihodnosti odgovor dobil, vendar tudi ne bi želel kazati krivde na spoštovanega ministra. Z nekaterimi informacijami, ki so prišle kakršnekoli do mene, je bilo jasno in glasno razvidno, da tretjerazredni birokrati pripravljajo javna naročila v kar velikih državnih ustanovah in da je tu prišlo do nekaterih razhajanj pri nabavi opreme za Klinični center. Verjetno poslance to mora zanimati, da na tem mestu o tem spregovorimo, čeprav nekatere reakcije in tudi anonimno pismo, ki je prišlo do mene, nima nobene zveze s spoštovanim ministrom, po mojem osebnem prepričanju. Zato ne bi želel, da se na tem mestu sproži politična razprava glede odgovora spoštovanega ministra. Na tem mestu bi želel, da se sproži razprava glede nekaterih javnih naročil, ki po zakonu o javnem naročanju tečejo v Sloveniji, in da tisti, ki imamo kakršnekoli podatke o nekaterih lobijih, ki vladajo v tej državi, tudi spregovorimo. Zato verjemite mi, z vso odgovornostjo, resnostjo [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] bom podprl ta predlog, ne glede na to, kdo ga je predlagal. Mislim, da bi bilo pametno, da na tem mestu o javnih naročilih [[...]]
Gospod Kangler [[...]]
[[...]]o javnih naročilih v medicini spregovorimo.
Hvala. Gospa Zalokarjeva.
Hvala lepa. Upam, da bomo z glasovanjem odločili tako, da bo ta razprava v državnem zboru opravljena. Vse, kar lahko v zvezi s to, po moji oceni, afero, tako jo lahko že imenujemo, preberemo v medijih, kaže na to, da je potrebno zadevo razjasniti, tako pred javnostjo kot tudi pred tistimi, ki so v tej zadevi udeleženi. Sama zadeva se skozi postopek več ne bo mogla na noben način urediti, niti pojasniti. Zdi se mi, da je treba tu povedati dvoje. Treba je dobiti odgovor, ali je bila odločitev, s katero so bile operacijske mize izbrane bistveno dražje, za več 10 milijonov dražje, s čimer so bili oškodovani tudi v tem primeru davkoplačevalci, predvsem pa vse, kar se dogaja po tem, ko so nekateri poslanci začeli to zgodbo odkrivati, kaže na to, da s to zadevo vendarle ni vse tako, kot bi moralo biti. Lahko beremo o zelo nenavadnih zadevah, povezanih tudi z našimi prostori, o grožnjah in mislim, da če želimo vsi skupaj, da to zadevo razčistimo in da ji pridemo do dna, potem boste tudi poslanci koalicije to omogočili, da bo pravzaprav tudi pojasnjeno in morda od tistih, ki so v tem trenutku na nek način tudi kot soudeleženci umazani, odmaknjena vsaka senca krivde.
Hvala. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 20, proti 38. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Boruta Sajovica bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospe Marije Lukačič na poslansko vprašanje mag. Boruta Sajovica v zvezi z dodeljevanjem mlečnih premij in nepovratnih sredstev za naložbe v kmetijstvu. Glasujemo. Navzočih je 56 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 10, proti 46. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri s 4. točko.