Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 9. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: mag. Andreja Rihter od 10.00 do 19.30, Miran Györek, Bogdan Barovič, Iztok Podkrižnik, Bojan Kontič od 10.00 do 13.00 in Milenko Ziherl od 10.00 do 16.00. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZADRUGAH, v okviru rednega postopka. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavnici Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona, mag. Sonji Bukovec, državni sekretarki na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospodje poslanci in spoštovane gospe poslanke, lepo pozdravljeni! Dovolite, da danes predstavim Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah. Evropska komisija je že v letu 2003 sprejela Uredbo št. 1435 s ciljem, da harmonizira zadružno pravo v Evropski uniji in omogoči pravnim in fizičnim osebam iz različnih držav Evropske unije, da ustanovijo Evropsko zadrugo. Uredba daje možnost državam, da sprejmejo pravne podlage za implementacijo Evropske zadruge, hkrati pa tudi poenotijo pravni sistem na področju zadružništva. V predlogu zakona je implementacija Uredbe št. 1435 in ustanovitev Evropske zadruge opredeljena v 9. poglavju predloženega zakona. Tudi predlogi za dopolnitve posameznih členov zakona se v večini primerov navezujejo na izvajanje določb Evropske zadruge, prilagoditev evropske uredbe nacionalnim predpisom, kar se tiče določb o organih Evropske zadruge, pa se uporabljajo določbe glede delniških družb iz Zakona o gospodarskih družbah. Manjše prilagoditve Zakona o zadrugah se nanašajo na zadruge po slovenskem pravu, kar bo zagotavljalo večjo organizacijsko in siceršnjo prožnost ter stabilnost zadrug, kot tudi možnost vključitve drugih vlagateljev, ki ne uporabljajo storitev zadruge, ampak z njo sodelujejo le s kapitalskim deležem. Naj predstavim osnovne rešitve zakona. Glavni cilj Evropske zadruge je vsekakor zadovoljevanje potreb njenih članov in razvijanje njihovih gospodarskih in družbenih interesov. Evropsko zadrugo lahko ustanovi najmanj 5 ustanoviteljev iz najmanj dveh različnih držav, lahko fizične osebe in družbe iz različnih držav, ali pa lahko ustanovita Evropsko zadrugo tudi dve pravni osebi, ki ju ureja zakonodaja vsaj dveh različnih držav članic Evropske unije. Razen te ustanovitve se lahko Evropska zadruga ustanovi tudi z združitvijo ali preoblikovanjem na področju dveh držav. Torej tam, kjer zakonodaja ureja najmanj dve različni državi. Če predstavim še kapital. Kapital je razdeljen na deleže. Najnižji delež osnovnega kapitala znaša 30 tisoč evrov. Ta kapital se ne sme znižati z izplačilom deležev družbenikom. Organi zadruge so občni zbor, razen tega omogoča zakon dvotirni in enotirni sistem. Pri dvotirnem sistemu ima zadruga lahko poslovodni organ in nadzorni odbor, medtem ko ima pri enotirnem sistemu upravni organ. Delo organov Evropske zadruge je opredeljeno oziroma povzeto po pravu delniških družb oziroma po Zakonu o gospodarskih družbah. Na občnem zboru ima vsak član Evropske zadruge en glas. Naj opozorim še na posebno določilo zakona, in sicer se nanaša na nerazdelno zadružno premoženje. Določbo glede zavarovanja nerazdelnega zadružnega premoženja ob statusnem preoblikovanju zadruge kontrolira ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Če ministrstvo na podlagi javnega interesa nasprotuje prenehanju zadruge oziroma prenosu sedeža evropske zadruge v drugo državo, sklep o tem ne velja in registrski organ ne more registrirati takšnega pravnega dejanja. Naj zaključim. Na koncu zakona so predložene še določbe glede sankcij. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Francu Bogoviču za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Lep dober dan. Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovana državna sekretarka! Odbor je kot matični odbor je obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah 9. 9. na svoji seji. Prisotni so bili gostje, ki običajno prihajajo z Ministrstva za kmetijstvo, Zakonodajno-pravna služba, Kmetijsko gozdarska zbornica, Zadružna zveza Slovenije, Obrtno podjetniška zbornica ter Obrtna zbornica Slovenije. Zakonodajno-pravna služba nas je že na začetku opozorila, da gre v tem primeru za večji poseg v zakonsko besedilo, zato je bilo opozorilo, da bi bilo najbrž treba pripraviti nov zakon zaradi boljše preglednosti, kljub temu da je tudi navedeno že v samem gradivu, da je potrebno pripraviti čistopis, ker pa se zakonsko določilo nanaša še na celo vrsto drugih zakonov, je bilo to njihovo stališče tam poudarjeno. Prav tako so podali pripombe k drugim členom od 8., 9., 11., 17. in z amandmaji poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in Poslanskega kluba LDS je bila tudi z amandmaji potem večina teh pripomb povzetih in tudi na koncu sprejetih na samem odboru. Kar se tiče same materije zakona, je državna sekretarka že opozorila na bistvene stvari, ki se v tem zakonu spreminjajo, tako glede te prilagoditve aktive kot glede organov upravljanja. Pomemben je tudi ta delež oziroma vlaganje tistih nečlanov, kjer je v skladu z evropskim pravnim redom lahko največ 25% glasovalnih pravic. V skladu s tem je tudi vložen danes amandma, ki ureja to področje in hkrati omogoča članom, da se dogovorijo o višini, ki pa, kot smo že rekli, ne sme biti več kot 25%. Precej debate je bilo v okviru amandmajev, ki jih je vložila Poslanska skupina SLS k 12. in 16. členu in predvsem poglavje 16. člena, ki se, kot vemo, iz tega zakona črta. Govori o zadružni reviziji, ki je bila vse od uveljavitve slovenskih zadrug po Zakonu o zadrugah obvezna za vse zadruge, na najmanj dve leti, s tem poglavjem, s to novelo zakona glede na to, da je bil v lanskem letu sprejet zakon o revidiranju, ki prepoveduje opravljanje te revizije zadružni zvezi, zato je v tem zakonu izvzeta obvezna revizija na vsaki dve leti za vse zadruge. V tem delu smo na koncu, skupaj z Zakonodajno-pravno službo tudi ugotavljali, da bi bilo verjetno nemogoče to sedaj urediti v tem zakonu, kajti Zakon o revidiranju je v lanskem letu to določilo sprejel, s tem v letošnjem juliju po tem prehodnem obdobju ta pravica opravljanja revizije s strani zadružne zveze tudi prenehala. Ugotovili smo tudi, da prihaja do nekega paradoksa, kajti v nekaterih deželah, kot na primer v Italiji, so ravno s prilagoditvijo tej direktivi zadružno revizijo uvedli kot obvezno, pri nas pa jo zaradi nekega drugega našega domačega zakona sedaj izločujemo oziroma onemogočamo. Male zadruge, odslej revizije niso več obvezne opravljati, medtem ko za srednje in velike to ostaja. Je pa malih zadrug, glede na določila zakona o gospodarskih družbah in teh kriterijev, ki so tam določeni, kar 80% vseh. Na koncu je odbor sprejel vložene amandmaje poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in Poslanskega kluba LDS k 8., 9. in 11. členu ter amandmaja Poslanske skupine SLS k 6. in 10. členu predloga zakona. Kot sem pa že dejal, amandmaji k 12. in 16. členu niso bili sprejeti. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjeni predlog zakona je pa tisti, katerega [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]]
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Franc Bogovič v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Dovolite, da predstavnim še mnenje poslanske skupine glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah v drugi obravnavi. V Poslanski skupini SLS smo mnenja, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah nujno treba sprejeti, saj gre v bistvu za uskladitev določbe z uredbo Sveta EU 1435/2003, kjer je pravno urejena evropska zadruga. Ker je uredba neposredno veljaven predpis, se je tudi pri nas začela uporabljati 18. avgusta 2006, državi pa je bilo naloženo, da sprejme predpise za njeno implementacijo. Ker to še ni bilo storjeno, zaenkrat posamezniki in pravne osebe iz držav članic pri nas niso mogli ustanoviti tako imenovane evropske zadruge. Sicer v Poslanski skupini SLS menimo, da bi predlog zakona lahko bil nekoliko bolj prilagojen razvoju zadružništva v naši državi in bi določena področja bila bolj specifično urejena. V mislih imamo zopet to črtanje določb po zadružni reviziji. Ne vidimo pravega razloga za to razlage, zakaj je bil na odboru zavrnjen naš amandma, ki predvideva, da se zadružna revizija ne ukine, pa nas niso prepričale, vsaj v vsebinskem delu ne. In mislim, da smo bili tu enotni z ostalimi poslanskimi skupinami, da je to črtanje predvsem posledica zakonodajnega okvira, ki je v lanskem letu spomladi to sprejel in onemogočil, da bi se ta revizija še naprej opravljala. Pripravljavci predloga zakona bi se morali zavedati posebnosti zadrug kot pravnih oseb, saj imajo članstvo, ki je v zadrugo vpeto upravljavsko, kapitalsko in tudi poslovno s svojo kmetijo, poslovalnico oziroma podjetjem. Zaradi tega prihaja do večjih materialnih rizikov kot pri ostalih gospodarskih družbah. Ob spremenljivosti članstva in osnovnega kapitala je bila revizija tisto sredstvo, ki naj bi te rizike zmanjševalo. Konec koncev v sosednjih državah, po katerih se zgleduje naše korporacijsko pravo, Avstrija, Nemčija, štejejo zadružno revizijo za četrti organ zadruge. Poslanska skupina SLS bo predlog zakona kljub navedenim pripombam podprla. Menimo namreč, da zadružništvo ohranja pozitivno tradicijo in krepi stanovsko pripadnost. Največjo vlogo je odigralo prav v kriznih časih in tudi današnji čas je za kmeta vse prej kot ugoden. Dejstvo je, da slovenski kmet zaradi starostne in posestne strukture, zaradi omejenih naravnih geografskih danosti in zaradi boljšega pogajalskega izhodišča v pogajanjih za pošten zaslužek toliko bolj potrebuje dobro organizirane sisteme povezovanja ter inovativno in stimulativno okolje, kar za kmeta zadruga zagotovo je. V poslanski skupini tudi resno razmišljamo o tem, da pripravimo Predlog spremembe Zakona o revidiranju in posledično zopet spremembo Zakona o zadrugah, kajti mislimo, da je segment nerazdružljivega zadružnega premoženja neka specifična lastnina. V malih gospodarskih družbah, ki so običajno tudi lastniško v rokah ustanovitelja, se je pokazalo, da najbrž ta revizija, pa tudi kakšen nadzorni odbor ni potrebe. Bojimo pa se, da je zaradi tega statusa nerazdružljive zadružne lastnine s to novelo zakona v slovenskem zadružnem sistemu določen manjko, ki ga bo treba v prihodnje popraviti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Vsem skupaj prijazen dober dan! Pozdrav tudi predstavnici in predstavniku ministrstva! Zadruge so bile v slovenski zgodovini vedno pomembna in potrebna organizacijska oblika in si seveda želimo, da tako ostane tudi v bodoče. Kadar slišimo besedo zadruga, vsakdo najprej pomisli na kmetijsko zadrugo, vendar je od 500 takih zadrug v Sloveniji samo 135 kmetijskih, ostale opravljajo dejavnost na drugih področjih. Uskladitev z evropsko zakonodajo se nam zdi potrebna, pomembna, zadruge morajo obstati tudi v prihodnje in biti sodobno organizirane. Seveda se je pa pri tej zakonodaji izpostavilo nekaj dilem. Ali so dobre, res najbolje rešene ali ne, bo pokazal čas in praksa. V Liberalni demokraciji Slovenije želimo posebej pozdraviti določbo novele Zakona o zavarovanju nerazdelnega zadružnega premoženja ob prenehanju zadruge oziroma prenosu zadruge, ki ni članica zadružne zveze. Naše mnenje na tem področju je sledeče. Nerazdelno premoženje se bo moralo v primeru ukinitve zadruge prenesti na zadružno zvezo, ki mora imeti sedež v Sloveniji, dovoljenje za to naj izda Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Gre za pomembno določbo, ki bo preprečevala možnost odliva in izgube v zgodovini slovenskega zadružništva, ustvarjenega nerazdelnega zadružnega premoženja na druge pravne subjekte, ki bi bili lahko tudi izven meja naše države, izven Slovenije, in to se nam ne zdi v redu, zato tako določbo v celoti podpiramo. V Liberalni demokraciji Slovenije pa izpostavljamo tudi področje zadružne revizije kot posebne zakonske oblike revizije. Če pogledamo vsakdanje življenje, razmišljanje in prakso čemu služi revizija, da je poslovanje pregledno, pošteno, najboljše, najbolj skrbno in da so zadružniki s tem seznanjeni. Novela zakona zadružno revizijo odpravlja, kar je sprožilo precejšnje nasprotovanje med zadrugami in v Zadružni zvezi Slovenije. Formalno je odprava posledica ukinitve zadružne revizije v novem zakonu o revidiranju, prehodni rok v katerem je bilo Zadružni zvezi Slovenije dopuščeno opravljanje storitve revidiranja, pa se je iztekel julija letošnjega leta. Zato v Liberalni demokraciji Slovenije v tem primeru razumemo argumente Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in tudi Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, in sicer, da bi z dopustitvijo zadružne revizije v predlogu zakona nastalo neskladje dveh zakonov o tem vprašanju, kar je pravno zagotovo nedopustno. Zato tudi nismo podprli ustreznih amandmajev, ki so na seji matičnega delovnega telesa vračali Zadružni zvezi Slovenije pravico do revizije. Kljub temu pa od Ministrstva za finance še vedno pričakujemo vsebinsko pojasnilo, zakaj je bilo treba z novim zakonom o revidiranju ukiniti zadružno revizijo. Sprašujemo se ali je morda treba področje zadružne revizije uskladiti z ustreznimi direktivami in je do ukinitve prišlo zgolj zaradi spleta okoliščin, ker je bil najprej spremenjen zakon o revidiranju, to je še pred implementacijo Evropske zadruge v našo zakonodajo. Se je morda pojavil dvom v strokovnost, neodvisnost in nepristranskot Zadružne zveze Slovenije, ki je revizorja zadružne revizije? Je šlo mogoče za lobiranje drugih revizijskih podjetij, ki so si obetala dodaten zaslužek na tem pomembnem področju? To so vprašanja, ki se nam zastavljajo. Kot rečeno, pričakujemo odgovor pristojnega ministrstva in potem se bomo dokončno odločili. Če se bo izkazalo, da gremo v pozitivno, pravo smer, ki je v korist zadružništva, potem smo pripravljeni sprejeti in podpreti vse transparente in jasne predloge, s katerekoli strani bodo že prišli. Je pa treba na koncu še enkrat reči, da članstvo v klubu, kot je Evropska unija, nam je in nam bo še prineslo veliko pozitivnega, včasih pa tudi kakšno težavo. Sprejeti in uveljaviti pa bomo morali zadeve, ki nam tisti trenutke ne bodo najbolj prav. S tem se je treba sprijazniti, zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlog zakona podprli kot dobro zadevo, ki pa zagotovo še ni dokončna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Janko Veber v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi skupaj, tudi v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah vsebuje vsaj dve pomembni poglavji. Gre za možnost ustanovitve evropske zadruge in omogoča se, da postanejo člani zadruge tudi vlagatelji, ki ne uporabljajo storitev zadruge, ampak z njo sodelujejo le s kapitalskim deležem. To sta dve po našem mnenju zelo pomembni vsebini, ki se urejata v tem zakonu. Evropska zadruga se lahko ustanovi, če jo ustanavljajo fizične osebe, ki imajo prebivališče vsaj v dveh državah članicah. Enako pa velja tudi za družbe ali druge pravne osebe, da lahko ustanovijo evropsko zadrugo, če imajo sedeže vsaj v dveh državah članicah Evropske unije. Pomembno pri tem je dejstvo, da se premoženje zadruge ne sme razdeliti med članice niti ob prenehanju, torej premoženje, ki je ustvarjeno na področju Republike Slovenije, se ne prenese recimo na območje druge države, ki je ravno tako bila ustanoviteljica evropske zadruge, ampak se to premoženje ohrani pri nas in se prenese, če ni drugega naslednika, na Zadružno zvezo Slovenije. To je bil tudi eden od pomembnih podatkov, ko smo prebirali ta zakon in se nam zdi ta rešitev izjemno pomembna in primerna. Zakon ureja tudi zadružno revizijo, in sicer usklajuje Zakon o zadrugah, z Zakonom o revidiranju. Zadružna revizija bo usklajena z Zakonom o revidiranju. Do 2. 7. 2009 je revidiranje sicer lahko opravljala zadružna zveza, po tem datumu pa lahko opravlja zadružno revizijo gospodarska družba ali samostojni podjetnik, ki si je pridobil dovoljenje inštituta za opravljanje storitev za upravljanje revidiranja. Ker zadruga ni niti gospodarska družba, niti samostojni podjetnik, v skladu z zakonom o revidiranju ne more več opravljati revizije. To je eno od vprašanj, za katerega menimo tudi v Poslanski skupini Socialnih demokratov, da še ni popolnoma izčiščeno, vendar v vsebino tega zakona ni mogoče drugače zapisati kot tako, da zadružna zveza trenutno resnično ne more več opravljati revizije. Menimo pa, da bi v prihodnje bilo potrebno proučiti zakon o revidiranju in mogoče ponovno omogočiti, da bi to revizijo opravljala tudi zadružna zveza. Pri tem pa želimo opozoriti še na eno dejstvo, s katerim se vedno znova srečujemo pri zadrugah, da v trenutku, ko govorimo o državnih pomočeh oziroma pomočeh za razvoj gospodarstva, želi postati zadružna zveza in zadruge gospodarska družba. V trenutku, ko pa govorimo o revidiranju, pa želi izvajati revizijo znotraj zadružne zveze. Tudi to vprašanje se mi zdi, da bi bilo izjemno pomembno izčistiti v tem trenutku, ko se bomo pogovarjali o tem, kdo lahko revidira zadruge. Ob obravnavi tega zakona se je izpostavilo tudi vprašanje nerazdelnega premoženja obrtnih zadrug. Gre za premoženje, ki je nastalo pred letom 1992 in je bilo družbena lastnina, danes pa ni mogoče deliti tega premoženja med člane zadruge. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo mnenja, da bo za rešitev tega problema potrebno preučiti možnost sprejema posebnega zakona, ki bo obravnaval nekmetijske zadruge. V tem zakonu bi potem tudi poskušali doreči rešitve, ki bodo uredile tudi status družbenega premoženja nekmetijskih zadrug. V tem zakonu pa te rešitve ni bilo mogoče upoštevati oziroma vključiti, zato tudi ni bil upoštevan predlog Obrtne zbornice, ki je bil posredovan tudi poslanski skupini. Naj povem, da bomo v poslanski skupini tudi podprli amandma, ki natančnejše ureja delež glasov članov vlagateljev. Ta je lahko po tem amandmaju največ 25% ali nižji in ta amandma bomo pri obravnavi podprli. Podprli bomo tudi sprejem Zakona o zadrugah, ki je predložen v obravnavo Državnemu zboru. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Rado Likar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi! Ena od oblik povezovanja in organiziranosti slovenskih kmetov so prav zadruge. Zakonodaja v zvezi s tem se spreminja v skladu s potrebami. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli, saj gre za implementacijo uredbe Sveta Evropske unije, v kateri je določeno, da se na ozemlju skupnosti lahko ustanovi zadruga v obliki evropske zadruge ter da države članice sprejemajo ustrezne določbe, ki zagotavljajo učinkovito uporabo te uredbe. Evropska zadruga je pravna oseba, ki se jo ustanovi, deluje in preneha po predpisih prava Evropske skupnosti, ureditev nekaterih vprašanj pa prepušča tudi državi članici, kjer ima evropska zadruga sedež. Novost za slovensko zadružno pravo je tudi uvedba enotirnega sistema upravljanja, ki ga uvaja uredba kot opcijsko pravico evropske zadruge. O tem sistemu upravljanja slovenski zakon o zadrugah nima določb. Uredba dopušča državam članicam, ki za svoje zadruge niso sprejele predpisov o enotirnem sistemu, da to vprašanje podrobno uredijo z evropsko zadrugo. Novost predlagane spremembe je tudi, da v celoti ukinja sedanjo zadružno revizijo, ki je urejena v 8. poglavju veljavnega zakona. Razlog za to je, da Ministrstvo za finance v predhodnem usklajevanju predloga zakona ni soglašalo z ureditvijo, po kateri bi pod določenimi dodatnimi pogoji uredili in ohranili zadružno revizijo kot dolgoletno tradicijo v zadružništvu. Razlog za zavrnitev je po mnenju Ministrstva za finance v tem, da veljavna ureditev zadružne revizije po Zakonu o zadrugah ter njegove predlagane spremembe in dopolnitve ne ustrezajo zahtevam Direktive o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze. Ministrstvo meni, da ureditve zadružne revizije ni mogoče umestiti v Zakon o revidiranju, ne da bi pri tem tvegali neskladnost z direktivo. Kot rečeno, bomo v Poslanski skupini SDS Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah podprli. Podprli pa bomo tudi amandma Slovenske ljudske stranke. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice, predstavniki Vlade! Glavni razlogi za Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah so v tem, da zadružno pravo ni predmet harmonizacije v Evropski uniji, zato je to področje po posameznih državah različno urejeno. Z uredbo je bila opredeljena pravna ureditev Evropske zadruge, kot neposredno uporaben predpis pa se je začela uporabljati avgusta 2006. Ta določa, da se v skupnosti lahko ustanovi zadruga v obliki Evropske zadruge in da države članice same sprejmejo predpise za njeno implementacijo. Glavni cilj omenjene uredbe je omogočiti posameznikom in pravnim osebam iz različnih držav članic, da ustanovijo Evropsko zadrugo. Vsebino uredbe bi morale države članice zato v svojo zakonodajo sprejeti do avgusta 2006, vendar so to izpolnile le nekatere članice. V Sloveniji, kot je bilo povedano ob predstavitvi novele, je bil v letu 2006 predlog za dopolnitev tega Zakona o zadrugah v Državnem zboru v zaključni fazi, zato je takrat prevladalo stališče, da se po sprejetju zakona to vprašanje uredi z novim predlogom za dopolnitev Zakona o zadrugah. Predlog vsebuje tudi nekatere manjše spremembe, ki se nanašajo na zadruge po slovenskem pravu. Namen teh dopolnitev je predvsem zagotovitev organizacijske prožnosti in stabilnosti zadrug ter uvedba možnosti za vključitev članov vlagateljev, ki ne uporabljajo storitev zadruge, ampak z njo sodelujejo le s kapitalskim deležem. Glavni cilj Evropske zadruge je zadovoljevanje potreb njenih članov in razvijanje njihovih gospodarskih in družbenih dejavnosti na način sklepanja pogodb s člani za dobavo blaga ali storitev ali izvedbo del. Novela določa pogoje za ustanovitev zadruge in minimalno število ustanoviteljev. Ta se lahko na primer ustanovi tudi z združitvijo zadrug, ki jih ureja zakonodaja, najmanj dveh različnih evropskih članic, preoblikovanjem zadrug, ustanovljene po zakonodaji države članice, če ima ta zadruga sedež in glavno upravo skupnosti. Novela prav tako določa razdelitev deležev kapitalov, glasovalne pravice, organizacijsko strukturo, med katerimi sta obvezni poslovodni in nadzorni organ, če gre za dvotirni sistem upravljanja oziroma upravni organ, če gre za enotirni sistem upravljanja. Na matičnem delovnem telesu smo člani odbora s sprejemom ustreznih dopolnil sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe, razpravljali pa smo predvsem o amandmajih, ki so z dopolnili želeli ponovno uvesti zadružno revizijo, ki bi jo lahko opravljala revizijska zadružna zveza ali revizijska družba. Tukaj smo v Poslanski skupini Zares sledili mnenju Vlade, ki je v svojem odklonilnem mnenju opozorila na neskladje dveh zakonov o istem vprašanju, kar je po načelu medsebojne usklajenosti zakonov in pravne varnosti subjektov, ki sodelujejo v postopkih revidiranja, pravno nedopustno. Že direktiva poudarja neodvisnost in nepristranost zakonitega revizorja in revizijskega podjetja, ki mora imeti dovoljenje pristojnega organa za opravljanje revizij. Obvezno revizijo tako lahko opravijo le zakoniti revizorji, ki so po slovenski zakonodaji točneje določeni v zakonu o revidiranju in so gospodarske družbe ali samostojni podjetniki kot posamezniki, ki imajo dovoljenje instituta za opravljanje storitev revidiranja. Nikakor pa to ne more biti revizijska zadružna zveza. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je novela zakona potrebna tudi z vidika implementacije evropskega pravnega reda v slovensko zakonodajo, zato bomo predlog podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav velja sekretarki, sodelavcem, kakor tudi vam, kolegice in kolegi! Poslanska skupina DeSUS podpira predlog novele zakona o zadrugah. Predlog novele vključuje razvoj gospodarskih ali družbenih dejavnosti članov med dejavnosti zadruge, kakor je to urejeno pri dejavnostih evropske zadruge, omogoča sprejem v članstvo zadruge tudi osebam, ki ne nameravajo opravljati blaga in storitev zadruge, ter predpisuje obveznost oblikovanja nadzornega odbora in revizijske komisije, če se z vrednostnimi papirji zadruge trguje na organiziranem trgu. Predlog zakona ukinja zadružno revizijo, ki je posebna zakonska oblika revizije, glede na stališča Ministrstva za finance in glede na dejstva, da zakon, ki ureja revidiranje, dopušča, da je Zadružna zveza Slovenije lahko opravljala revizijo do julija 2009. Novi zakon o revidiranju pa med revizijske družbe uvršča le gospodarske družbe in samostojne podjetnike, ki imajo dovoljenja za opravljanje storitev revidiranja. Tu se moje stališče nekoliko razlikuje od stališča poslanske skupine. Predlog novele zakona določa tudi ustanavljanje evropske zadruge in vpis v register, ustanovitev z združitvijo preoblikovanja zadruge, upravljanje v dvotirnem, enotirnem sistemu upravljanja, naloge upravnega odbora in občnega zbora evropske zadruge, prenos sedeža in prenehanje evropske zadruge s sedežem v Republiki Sloveniji. Glavni cilj evropske zadruge je zadovoljevanje potreb njenih članov in razvijanje njihovih gospodarskih in družbenih ciljev. Za evropsko zadrugo oziroma drugo lahko ustanovi najmanj 5 fizičnih oseb s prebivališčem v najmanj dveh različnih evropskih državah oziroma fizične osebe in pravne osebe, ki prav tako morajo imeti sedež v dveh različnih državah. Razen tega pa se zadruga lahko ustanovi tudi z združitvijo oziroma do zadruge lahko pride s preoblikovanjem posameznih zadrug. Kapital evropske zadruge, je tako kot je sicer opredeljeno v zakonu o gospodarskih družbah, razdeljen na deleže. Pravila evropske zadruge določajo najnižji znesek, pod katerim se osnovni kapital ne sme znižati. To je v našem primeru 50.000 evrov, medtem ko je v EU to 120.000 evrov v povprečju. Deleži, ki jih evropska zadruga izda z denarnimi vložki, se plačajo na dan vpisa, in sicer najmanj 25%, ostali deleži pa se lahko plačajo v naslednjih 5 letih. Zadruga ima občin zbor, razen tega pa v dvotirnem sistemu tudi poslovni odbor in nadzorni odbor in po enotirnem sistemu upravni odbor. Seveda mora imeti vsaka zadruga tudi svoja pravila oziroma statut zadruge. Na občnem zboru evropske zadruge ima vsak član po en glas, kar je zelo pomembno. Vse druge zadruge pa so izjeme od načela enake glasovalne pravice dopustne le v omenjenem obsegu in na podlagi dokaj zapletenih pravil. Posebej bi želel opozoriti še na zelo pomembno novost, ki jo prinaša novela, ki je pred nami, to je tudi zavarovanje nerazdelnega premoženja ob prenehanju zadruge oziroma ob prenosu zadruge. Nerazdelno premoženje se mora na vsak način prenesti na Zadružno zvezo oziroma na najbližjo obstoječo zadrugo v okolju v primeru, da se zadruga ukine in bi šel sedež v drugo podjetje. Ta člen je zelo pomemben. Ministrstvo za kmetijstvo daje dovoljenje za to nerazdelno premoženje oziroma lahko temu nasprotuje, če pride do prenosa sedeža Evropske zadruge, recimo v drugo zadrugo.
Hvala lepa. Besedo ima Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi. V Slovenski nacionalni stranki smo mnenja, da samo slepo slediti določilom, normam in direktivam Evropske unije, brez zaščite nacionalnih interesov, za Slovensko nacionalno stranko ni sprejemljivo dejanje. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah ne bo deležen naše podpore. Spoštovana državna sekretarka Sonja Bukovec. Mi smo že večkrat pisno opozorili Ministrstvo za kmetijstvo in postavljali poslanska vprašanja, kaj se dogaja s slovensko zemljo. Že brez te spremembe je bilo možno, da so tujci kupovali slovensko zemljo. Dejstvo je, da na prefinjen način prehaja to zemljišče v roke tujcev. Danes v tem zakonu, predlog ukinja tudi zadružno revizijo, kot posebno zakonodajno obliko revizije. In samo pet ustanoviteljev je potrebnih, da lahko ustanovijo zadrugo. Italija, spoštovani gospe in gospodje, že danes daje ugodne kredite T+0 za nakup nepremičnin in zemljišč, ampak strogo do postojnske meje. S tem kupujejo rapalsko mejo. To sem za to govornico že povedal in opozarjal. Tudi Vlada pozna te namene in italijanski rezidenti pač lahko na tak način kupujejo poceni zemljišča. 60 milijonov Italijanov bo z lahkoto pokupilo to, kar ima Slovenija na razpolago, kajti tudi zaradi ekonomske situacije se ta zemljišča prodajajo. To je dodaten udarec, kar danes delamo. Jaz sem prepričan, da se vsi ne zavedate, kaj počnete. In na široko bomo odprli vrata vsem, ki bodo želeli priti do slovenskega ozemlja. Po eni strani nam to prikrito odtujevanje na čisto odkrit način počenja vsakodnevno Hrvaška. Na drugi način pa Slovenija brez nekih dolgoročnih videnj ne zna zaščititi niti nacionalnih interesov in slepo slediti evropskih normam in v Državni zbor pošilja take predloge zakonov. Zakonodajno-pravna služba opozarja na pripravo novega zakona, to je bilo danes tukaj preslišano ravno zaradi tega, ker to ni usklajeno z drugimi zakoni in je v koliziji ta zakon z drugo zakonodajo. Ampak tudi to vas ne bo motilo, da danes ne bi potrdili tega zakona. Sprašujem vas, spoštovana predstavnica ministrstva za kmetijstvo: Kaj bomo naredili jutri, ko bomo ugotavljali, da smo poceni prodali kmetijsko zemljišče tujim državljanom, brez zaščite nacionalnih interesov? Kdo bo odgovarjal za to? Prevzamete to odgovornost vi na ministrstvu? Mi smo na to dejanje opozarjali že dve leti nazaj in konstantno do danes. Vlada ni naredila nič, niti prejšnja, niti ta. Sklad kmetijskih zemljišč je ena sama kriminalna združba. Da ne omenjam, kaj se tam dogaja. In dobro veste, ker ste tudi sami predlagali zamenjavo direktorja, že prejšnja vlada je o tem razmišljala, pa se do danes ni zgodilo nič. Zakaj preprosto ne razmišljamo v tem kontekstu, da bi s temi zemljišči razpolagale občine? S tem bi dali tudi možnost in priložnost občinam, da dobijo kapital, s katerim bi lahko upravljale. In ne nazadnje tudi manj občin bi bilo na proračunu Republike Slovenije, kajti vemo, da občine, ki nimajo zadostnosti, finančne zadostnosti, so odvisne od proračuna. Tega preprosto nočete storiti, ker želimo biti narod hlapcev, kot izgleda. Če se to sprejme, je začetek konca slovenstva. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 9. 2009. V razpravo dajem 6. člen ter amandma poslanske skupine SLS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ni želje za razpravo. Je? Prosim za prijavo. Besedo ima Janko Veber. Prosim.
Hvala za besedo. Že v imenu poslanske skupine sem opozoril na pomembno dejstvo, ki je zapisano v tem zakonu, in sicer, da lahko postanejo člani zbornice tudi vlagatelji, ki sicer niso uporabniki storitev zadruge. Želim opozoriti, da je to eno od izjemno pomembnih in tudi odprtih vprašanj sodobnega zadružnega prava, zato je tudi izjemno pomembno, da se v tem zakonu poskuša čim bolj natančno opredeliti tudi glasovanje članov, ki so prisotni kot vlagatelji v zadruge, torej prispevajo svoj kapital, da lahko potem tudi na koncu delijo dobiček in s tem oplemenitijo svoj kapital. In da ne bi prišlo do prevelikega vpliva na delovanje zadruge ali pa tudi mogoče do celo navzkrižnih interesov, ker bi kapital mogoče lahko celo preprečil delovanje zadruge oziroma njeno osnovno poslanstvo, je omejitev te glasovalne pravice do 25% prisotnih izjemen pomemben člen. In tudi ta amandma še natančnejše opredeljuje ta odstotek glasov, ki jih lahko dosežejo navzoči na sami skupščini. Glede na to, da je to resnično eno od izjemno pomembnih vprašanj, bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli ta amandma. Mislim pa, da tudi sicer bomo morali v trenutku, ko bo prišlo do ustanovitve evropske zadruge in ko bo izkazan tudi interes, da pristopi k zadrugi tudi vlagatelj, ki sicer ne uporablja njenih storitev, biti izjemno pozorni in tudi spremljati vse te postopke. Res je, da o tem, ali bo nekdo postal član zadruge, ki ni tudi uporabnik teh storitev, odločajo organi posamezne zadruge, pa vendarle ni odveč, da tudi s strani ministrstva oziroma Vlade poskušamo takšne družbenike in takšne odločitve v zadrugah spremljati in tudi potem, če bo potrebno, tudi ustrezno ukrepati. V mislih imam ne nazadnje tudi eno od izkušenj, ki se nam je že v Sloveniji zgodila, ko so zadruge prodale svoje deleže v tovarni sladkorja v Ormožu in se je zgodilo to, da danes te tovarne v Sloveniji nimamo več. In tudi da se izognemo mogoče nekim drugim priložnostim, ki jim bi lahko povzročili družbeniki, ki so v zadrugah na drugih področjih, je to vprašanje izjemno pomembno in upam, da se bodo tega zavedali tako v zadrugah in vladah, ki bodo takrat vladale, da ne bo prišlo do kakšnih hujših problemov in težav pri mogoče uveljavljanju navzkrižnih interesov v zadrugah. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Miroslav Klun.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Zakon bomo v poslanski skupini podprli, ker ga pač moramo podpreti, sicer pa ne prinaša nič posebej koristnega za slovensko zadružništvo. Po mojem ne obstajajo posebne potrebe, da bi slovenski zadružniki uporabljali institut SCE oziroma se povezovali vanj, saj je sodelovanje s člani, na primer iz obmejnih držav, skoraj po pravilu težavno. Izjeme bi lahko bile zadruge, ki delujejo na določenih segmentih kulturnega področja oziroma tiste, ki zadovoljuje potrebe svojih članov v družbenih dejavnostih, če sploh. Posledice prilagoditev na drugih področjih, ki jih ureja veljavni zakon naj bi zagotavljale organizacijsko prožnost in stabilnost zadrug ter uvedle možnost za vključitev članov vlagateljev kapitala, ki ne uporabljajo storitve zadrug, bi lahko bile v kombinaciji z zgoraj omenjenim čezmejnim sodelovanjem tudi porazne. Ministrstvo za kmetijstvo, gospodarstvo v drugem odstavku točke 2.2.7.a samo omenja slabitev domačega zadružništva kot posledico preoblikovanja zadruge v SCE ali prenosa sedeža SCE v drugo državo članico. Kljub temu da zakon vsebuje varovalko, da tudi ob prenosu sedeža v drugo državo zadružno nerazdeljivo premoženje ostaja doma, prenese se na zadružno zvezo, po mojem previdnost ni odveč. Čeprav zakon moramo sprejeti, bi možnosti, ki jih ponuja v neformalnih stikih, zainteresiranim raje odsvetovali. Zakon o zadrugah bo treba kmalu v celoti preoblikovati. Ureditev bi morala ločiti med kmetijskimi zadrugami in ostalimi zadrugami, hkrati s tem pa prilagoditi tudi ureditev za SCE poseben zakon, tako kot je na Švedskem. Obrtno-podjetniška zbornica, ki ima v svojem sestavu tudi obrtne zadruge, je opozarjala na probleme in tudi podala amandma, ki žal ni bil sprejet in ni bil verjetno tudi dovolj razumljen. Sicer pa tudi zaplet z zadružno revizijo kaže na to, da bi morali zakon o zadrugah napisati na novo, tudi zato, kot sem dejal, da bi ločili med kmetijskimi in ostalimi zadrugami, kot so obrtne, stanovanjske, kulturne in tako dalje oziroma napisati celo, po mojem osebnem prepričanju, dva zakona: enega posebej za kmetijske zadruge in drugega za vse ostale na področju gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Bogovič.
Področje zadružništva je zagotovo eno zelo pomembnih področij. Resnici na ljubo je v Sloveniji zadružništvo kar sinonim za to panogo organiziranja v kmetijstvu. Res pa je tudi, da je na ostalih področjih, kot je gospod Klun omenil, sedaj tudi možnost organiziranja zadružništva, tako se v zadnjem času, v času te gospodarske krize, zopet na drugih področjih povečuje potreba oziroma intenca po ustanavljanju zadrug. V tem amandmaju, ki smo ga vložili, gre za to, da želimo z amandmajem zelo jasno določiti v zakonu, da obstaja ta pravica vlagateljev, ki ne uporabljajo storitev zadruge, da lahko vstopijo v zadrugo, vendar da je v zakonu jasno določeno, kaj je najvišji prag, podobno kot je najvišji procent upravljanja teh 25% deleža, števila glasov, in da ni avtomatizma, da je dejansko lahko odločitev takšna, da tisti, ki vložijo svoj kapital v zadrugi, v skladu z dogovorom, imajo ali ta zgornji delež, manjši delež, ali pa tudi nobenih glasovalnih pravic. Tako mislim, da je ta zadeva v redu in me veseli, da tudi ostali podpirate takšen amandma. Mislim pa, da s tem, s to možnostjo, ki jo danes v slovenski pravni red uvajamo glede zadružništva, je to ena zelo pomembna sprememba v slovenskem zadružnem sistemu, ki bo, če bo tudi pravilno uporabljena, dala možnost, da si zadružništvo okrepi pomembno vlogo, ki jo že ima danes, predvsem na področju organiziranja proizvodnje, potem tudi odkupa te proizvodnje, žal pa je v zadnjih letih zadružništvo izgubilo svoj vpliv tako v predelovalni industriji, predvsem pa v maloprodaji. Na Odboru za kmetijstvo smo v spomladanskem času že podrobno pregledali tudi področje stanja cen in tudi teh anomalij, ki se v Evropi dogajajo na področju kmetijstva, kjer je Odbor za kmetijstvo in podeželje, preden je zaključil svoje delo v prejšnjem mandatu Evropskega parlamenta, prav opozoril na to področje in poudaril, kako bi morale prevzeti zadruge večjo vlogo in kako bi morala tako evropska komisija kakor tudi posamezne vlade dati temu področju večjo pozornost in omogočiti, da bi tako v mreži, ki je povezana s kvaliteto hrane, okoli lokalne pridelane hrane kakor tudi predvsem v organizaciji trgovine, dati večjo priložnost in uveljavitev nazaj zadružnemu sistemu in dejansko hrano približati potrošniku prek tistih, ki jo pridelujejo, ne zgolj prek velikih trgovskih verig. In tudi ugotovitve so bile, da večja kot je koncentracija trgovine, večja je potem tudi razlika v ceni. S takšnim amandmajem in s to intenco tega zakona, je v bistvu omogočeno to, da včasih tudi zaradi razloga pomanjkanja kapitala med člani zadrug, med kmeti, se zelo zelo težko odločijo za to, da bi sami povečali deleže ali v predelovalnih industrijah ali pa v trgovskih mrežah. Mislim, da ta sprememba zakonodaje daje sedaj ravno to priložnost, da se dejansko zainteresirani lahko med seboj povežejo. S tem določilom, da je maksimalen procent števila glasov 25%, pa se zavaruje ta osnovni zadružni interes in pa tudi konec koncev, kot smo danes slišali, to nedeljivo zadružno premoženje. V Slovenski ljudski stranki bomo ta amandma podprli, tudi ostali, kot sem slišal že iz zavodov, nimate težav s tem amandmajem, in to me veseli. Želim, da se tudi v nadaljevanju ob novih popravkih Zakona o revidiranju in Zakona o zadrugah uredi tudi to, da bo potem z revizijami mogoče, ne na vsaki dve leti, kot je bilo doslej, ampak na vsakih pet let, tudi na malih zadrugah dejansko imeti kontrolo nad tem nedeljivim zadružnim premoženjem. Ta amandma bomo podprli in upam, da ga boste tudi ostale poslanske skupine.
Ostaja še želja po razpravi. Odpiram nov krog prijav, prosim. Najprej bom dal besedo državni sekretarki gospe Sonji Bukovec, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Morda ni bilo prej dovolj poudarjeno, pa bi povedala še to, da najbolj razdelane predpise glede zadrug imajo germanske države, Avstrija, Nemčija, torej te naše bližnje sosede, po katerih smo se tudi mi zgledovali pri pripravi obstoječega zakona o zadrugah in še prej. Manj pa poznajo zadruge oziroma so zaživele zadruge v anglosaksonskih državah, Švedska, Danska in podobno, torej v skandinavskih državah, kjer, kot mi je znano, nimajo posebnega zakona o zadrugah. Ta zakon, ki ga pri nas uvajamo, ne ureja samo kmetijstva, kot je bilo danes rečeno, ampak posega širše. Zato morda prav gotovo ne bo ta zakon odločilen pri nakupih slovenske zemlje s strani tujcev. To področje bo urejal Zakon o kmetijskih zemljiščih, ki bo prav kmalu tudi na vaših klopeh, spoštovani poslanci in poslanke, in boste takrat o tem tudi razpravljali. Kar se tiče amandmaja, ki pravzaprav ni bil vložen oziroma razprave gospoda poslanca, da bi bilo treba razdeliti zadružno premoženje, ustvarjeno pred letom 1992. Menim, da je to področje urejal zakon o lastninskem preoblikovanju podjetij leta 1992 in bi z morebitnim vključevanjem oziroma dajanjem te določbe danes seveda posegli v 155. člen Ustave. In to ne bi bilo dopustno. Zadružno premoženje, družbeno premoženje, ustvarjeno pred letom 1992, je takrat zakonodaja prepovedala, da se razdeli. In to je še danes del tega nerazdelnega zadružnega premoženja. Vse zadružno premoženje, ki pa je nastalo po letu 1992, pa si lahko ob ukinitvi, ne vem, zadruge, člani lahko razdelijo. Če dovolite, samo še to. Če bi bili izpolnjeni pogoji po 138. členu Poslovnika Državnega zbora, bi predlagala, da se danes uvrsti tudi tretja obravnava, glede na to, da ste poslanske skupine izkazale naklonjenost temu zakonu. Hvala.
Hvala. To bomo upoštevali potem, ko bomo prišli do glasovanja, si bomo zabeležili. Besedo ima Robert Hrovat. Prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Zadružništvo je izredno pomembna tema, ki jo danes obravnavamo. Res pa je, da gre pri tej spremembi zakonodaje za manjše spremembe zakonodaje, ker se pač sledi direktivi Evropske unije. O sami vsebini je bilo zdaj že precej povedanega, in je škoda, da bi izgubljal čas. Rad bi povedal le to, da se v Slovenski demokratski stranki strinjamo s predlagateljem amandmaja, tudi jasno z zakonom, ker ta amandma dejansko jasneje urejuje to določbo, da imajo člani vlagatelji lahko tudi manjši delež glasov na občnem zboru, kot sem že rekel, s tem nimamo problema. Bi se pa mogoče dotaknil ene teme, ki je bila pa na odboru, kljub temu da to ne spada v ta amandma, ampak na odboru je bilo pa največ govora o reviziji. Dejstvo je, da je škoda, da ne ostane tako, kot je bilo do zdaj. Mislim, da revizija, ki jo opravlja zadruga kot takšna, ki najbolje pozna svoje delovanje, mislim, da je bilo to dobrodošlo in čudi me na nek način, res, da je pri sprejemanju v letu 2007, pri sprejemanju zakonodaje o reviziji, ta zadeva bila spregledana. Ali je bila spregledana namerno, ampak kot sem se jaz pozanimal, dejstvo je, da mogoče je bila tukaj tudi krivda na zadružni zvezi, ko niso bili najbolj pozorni na to zadevo in škoda, da je ta zadeva izpadla, ker dejansko bi to bistveno oziroma je to bistveno vplivalo na samo delovanje. Napovedano je bilo danes tudi že, da se bo spreminjala oziroma vložila sprememba zakonodaje o reviziji. O tem je, jasno, smiselno razmisliti. Vendar se postavlja vprašanje, ali je bil takrat zakon o revidiranju tudi posledica neke direktive in prilaganje direktivam. Tukaj je treba biti pozoren. V Slovenski demokratski stranki bomo amandma, ki ga je vložila ljudska stranka, podprli, enako bomo podprli tudi zakon. Hvala.
Hvala. Besedo ima Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ali ni malo nenavadno, da nekateri vladni poslanci trdijo iz klopi, da je zakon preprosto potrebno sprejeti in pri tem imajo pomisleke? Ali ni nenavadno, da državna sekretarka pove, da je možnost zadružno zemljišče deliti in da so bili že taki primeri, ampak da ni nevarnosti, da bi se to zgodilo sedaj na osnovi tega novega zakona. Ne danes, jaz trdim, da se to lahko zgodi čez leta, jutri. Zadrugo lahko ustanovi vsak, ste zapisali, tudi tisti, ki se s to dejavnostjo ne ukvarja. Spoštovana državna sekretarka, ali ne namenja evropski proračun največ denarja ravno za področje kmetijstva? Ali Evropa ne posiljuje nekaterih držav, da prenehajo s proizvodnjo, ker je hiperprodukcija določenih artiklov hrane na določenih segmentih v določenih državah prevelika in so pritiski preveliki? Ali se to ne dogaja že tudi v Sloveniji? Vi ste letos imeli tako imenovano deviško trgatev, pa ste to plačevali, da smo trgali zeleno grozdje. Ali s tem Slovenija ne izgublja strateške možnosti, da zaščiti svoje interese? Mi bomo ob proizvode, ob tiste artikle, ki nosijo ime Slovenije v svet? To se že danes dogaja. Z Italijo imamo vedno v neki ofenzivi za Slovenijo ravno na tem področju. To se dogaja sedaj. Družina Vovk je speljala vso proizvodnjo v Italijo. Verjamem, da vas to ne zanima. Tam se bo delala ta blagovna znamka. Vprašanje, če bo mesno predelovalna industrija še delala to, kar je delala v Gorici. Jutri, pojutrišnjem boste dobili zahtevo, ko bodo zadruge ustanovljene s kapitalom tujcev, da se preneha z določeno proizvodnjo nekega artikla, ki nosi ime Slovenije. Mogoče bo to kraški teran - prepoved proizvodnje. Takrat vas ne bo več in ne boste hoteli slišati ne vi ne minister za odgovornost. Ne zavajati slovenske javnosti, lepo vas prosim, ko govorimo o tem, da je to nujno narediti. To ni nujno narediti. Na tak način ne. In predlog zakona uveljavlja tudi pravico ukinitve zadružne revizije, kar je svojevrsten nonsens. Na to, da ta zakon ni pripravljen v skladu z zakonodajo, vas opozarja tudi Zakonodajno-pravna služba. Predlaga celo pripravo novega zakona. Še bi lahko našteval razloge za nesprejetje tega zakona, vendar verjamem, da bodo v bistvu naleteli na gluha ušesa. Ti argumenti, ti predlogi ne bodo slišani. Zato bi rad samo še en stavek dodal k temu. Če se bo to sprejelo, povejte mi, kakšna je razlika med zakupom, najemom, dejansko ali pa zadrugo ali pa odkupom zemljišča. Če je zakupljeno zemljišče za 99 let, lahko delam tam, kar hočem. In ravno to bodo tuji zadružniki počeli pri nas in tega nacionalnega interesa vi niste upoštevali. Zaščita nacionalnega interesa v tako majhni državi, kot je Slovenija, bi morala biti takšna, da nihče od tujcev ne bi mogel priti sem, če nima seveda resnega namena, da bo tu ustvarjal novo dodano vrednost, da bo tu ustvarjal produkte, ki bodo nosili tudi ime Slovenije, da bo tu delal s svojim kapitalom dejansko to, kar je namen kmetijskega zemljišča. Vi ste v zakon zapisali, da zadrugo lahko ustanovi tudi nekdo, ki se s to dejavnostjo ne misli ukvarjati. In če vzamemo v ozir, koliko stane en kvadratni meter kmetijskega zemljišča in kakšna je kupna moč v drugih državah, lahko hitro ugotovimo kakšno neumnost ste naredili.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Ja, potem bomo še en krog razprave odprli. Besedo ima mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa. Saj pravim, kadar se ponavljajo neke populistične in nacionalistične floskule, ki z gospodarjenjem v kmetijstvu nimajo nobene zveze, takrat se je enostavno treba oglasiti. Te stvari gredo v Sloveniji enostavno predaleč in s tem zakonom, o katerem danes govorimo, nima nobene zveze. Vsem tistim, ki seveda tako zagovarjate in predlagate nacionalni interes, vas samo prosim, da jim poveste, koliko zaraščenih površin ste zdaj očistili. Slovenija se nam zarašča. Ni pomembno vsak trenutek, kdo je ravno lastnik tistega. Bistveno je, da se dobro gospodari in da se nekaj naredi. Tako se pa zdaj "nabija" že na tedne in tedne z nekimi zadevami, ki z zadrugam nimajo nobene zveze. Moram reči, da je evropska zadruga dobra zadruga, kvalitetna, Evropa ima daljšo tradicijo zadružništva kot Slovenija in tisto, kar se z zadrugami dogaja v Švici, v Avstriji, v Nemčiji gre v pravo smer in je tudi zakonsko tako urejeno. Mi smo danes s predstavitvijo tega zakona, in prepričan sem, da tudi s sprejetjem, naredili korake v pravo smer k prilagoditvi. Imamo težave na področju revizije, ker očitno naša zakonodaja na vseh področjih ni usklajena, to je treba popraviti in odpraviti, podpreti našega kmeta, naše zadružništvo, predvsem pa tisti, ki imamo z zadrugami kaj več opravka, delati tudi na razmisleku ljudi. Namen zadruge je, da ljudje združujejo delo, sredstva in prodajo v dobrem in slabem, pri nas pa se dogaja, da ljudje svojo zadrugo zapuščajo pri nakupih in pri prodajah, zato ker nekje drugje dobijo en cent ali dva boljše pogoje. Mi moramo prvo narediti razmislek v glavah, da bodo te zadruge res naše, da bomo z njimi živeli in potem bo tudi stanje na podeželju dobro. Drugače pa kar se tiče kmetijstva, najbolj mi z nedelavnostjo pa z nestimulacijo ljudi na podeželju ogrožamo sami sebe, kot nas pa ta trenutek ogrožajo tujci. Tipičen primer, kjer imamo veliko težavo, ukinitev malih klavnic, prepoved zakola na domu. Zaradi tega se slovensko podeželje, predvsem tam, kjer so težji, nemogoči pogoji, opušča in prazni. Če smo še prej lahko stimulirali družine, da so tam, kjer se danes zarašča, pridelovale same zase in tiste pridelke tudi potrošile v družinskem krogu, temu danes na žalost ni več tako. In tukaj nas čaka zakonska potreba in manko, da to na podeželju uredimo in to bo zagotovo v kratkem ena od naših pobud. Same floskule o nacionalizmu ali podobno pa ne vodi nikamor, eni jih lahko ponavljate v nedogled, pa boste za to dobili 9% ali 10%, ampak državotvorna prava politika pa to ni. Hvala lepa.
Hvala. Želite repliko, gospod Prijatelj? Ja, prosim.
Seveda želim repliko. Gospod Sajovic, škoda, da ste poslanec Državnega zbora Republike Slovenije. Izrekli ste stavek: "Ni važno, kdo je lastnik slovenskega zemljišča." To si bom zapomnil in ga bom napisal na vrata naše poslanske skupine s pripisom, kdo je to izrekel. Sram vas je lahko! Glede zaraščanja. Vaša kmetija je lahko zaraščena. Jaz vam lahko trdim za Primorsko, sam vodim strokovni sosvet za razvoj kmetijstva na Primorskem, ki je redno posvetovalno telo Ministrstva za kmetijstvo. Mi smo očistili površine, kmetijske površine za več kot 50%. Pred leti je bil požar, da ne bomo govorili, kdo govori demagogijo in kdo ne, ki ga je pomagala gasiti tudi Avstrija in Italija. Mi že tri leta in pol po intenzivnem čiščenju teh površin nismo imeli požara velike razsežnosti. In če imate vi kmetijo, ki je v zaraščanju, ne sodite človeka po sebi potem, če imate dve raci, ki nimata kje hoditi, potem ne sodite človeka po tem, kot da imajo tudi drugi takšno stanje doma. In še nekaj bi vam rad rekel, če niste toliko Slovenca, da ne vidite, kaj se dogaja, pa še iz stroke ste, potem je bolje, da mandat predate drugim. Hval lepa.
Besedo ima gospod Janko Veber.
Še enkrat bi mogoče okrog teh razpravah želel poudariti, da je izjemno pomembno, da zemljišče, ki je na območju Republike Slovenije, bo vedno ostalo na območju Republike Slovenije in tudi v primeru, recimo, prenehanja delovanja zadrug ali pa prenosov sedeža iz ene države v drugo je seveda to premoženje še vedno v Sloveniji. In če ni pravnega naslednika, v primeru stečaja ali kaj podobnega, se to premoženje prenese na zadružno zvezo, ki je v tisti državi ali registrirana, v kateri se to zemljišče tudi nahaja. Tako mislim, da problema zaradi tega, da bi Slovenija izgubila zemljišča ali kaj podobnega, dejansko v tem zakonu ni mogoče zaslediti. Opozarjam pa na dejstvo, kar sem tudi nekako opozoril pri tem amandmaju, da pa člani zadruge, ki so vlagatelji in niso uporabniki storitev, seveda potrebujejo posebno pozornost. In amandma, o katerem govorimo pri tem členu, govori tudi o tem, da se lahko člani zadruge odločajo, da takšni vlagatelji nimajo glasovalne pravice, lahko pa seveda imajo največ 25% glasovalnih pravic. S tem je tudi, po mojem mnenju, dana varovalka, da se zaščitijo nacionalni interesi in da tudi ta zakon o zadrugah ne bi smel povzročati zmanjševanja vpliva nacionalnega interesa pri delovanju zadrug znotraj države, v kateri pač ta deluje. Če pa pride do evropske zadruge, ko se pač ustanavlja ali s pomočjo fizičnih oseb ali gospodarskih družb, ki imajo sedeže v vsaj dveh državah, pa je seveda treba takšna pravila tudi ustrezno sprejeti, ki bodo ščitila nacionalne interese. Mislim, da ta zakon zaščito teh nacionalnih interesov v vsakem primeru omogoča. Vsaj po mojem mnenju. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Likar, prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni, državna sekretarka in vsi ostali. Temeljni cilj zadružništva oziroma zadrug po mojem mnenju ni ustvarjanje čim večjega dobička, ampak zadovoljevanje interesov njenih članov. Seveda pa brez denarja in kapitala tudi ne gre. Sam menim, da bi bilo treba Zakon o zadrugah na novo napisati, in ta tak zakon, ki bo pisan na kožo našemu kmetu, se pravi, slovenskemu kmetu, da bo ustvarjena dolgoročna možnost, da bo slovenski kmet preživel in s tem bomo ohranili tudi naše podeželje, ohranili poseljenost in preprečili zaraščenost. Danes, po mojem mnenju, te zadruge, tu imam v mislih kmetijske zadruge, ne opravljajo svojega temeljnega poslanstva, to je, kot sem prej omenil, uresničevanje interesov njenih članov. Pri vstopu vlagateljev v članstvo pa je potrebna dobršna mera previdnosti in s tega vidika podpiram amandma Slovenske ljudske stranke. Hvala.
Hvala lepa. Odpiram nov krog razprave. Prosim za prijavo. Slabo ste se prijavili kolegi. Če ne želi nihče več razpravljati, potem zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 12. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za finance in monetarno politiko predlaga Državnemu zboru sprejetje sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem podpredsedniku odbora Radu Likarju za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala za besedo. Odbor za finance in monetarno politiko je na 14. nujni seji 11. septembra 2009 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Kolegij predsednika Državnega zbora je na svoji seji dne 7. 9. predlog za obravnavo po skrajšanem postopku potrdil. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki je posredovala vrsto konkretnih pripomb k posameznim odstavkom 1. člena zakonskega predloga, v katerih med drugim ugotavlja, da je novouvedena investicijska olajšava brez podrobnejše obrazložitve in s tem odstopa od siceršnjih sistemskih rešitev. Posledično so predlagane določbe premalo določne, s tem pa nejasne, niti jih obrazložitev podrobneje ne predstavi. Hkrati se je odbor seznanil z mnenjem Vlade Republike Slovenije, ki po obsežni, ponovno odklonilni obrazložitvi tovrstnega predloga v zaključku ocenjuje, da so celostni sprejeti ukrepi na področju obdavčevanja dohodkov od pravnih oseb še v okviru javnofinančnih možnosti, medtem ko bi nadaljnje razbremenitve presegle meje javnofinančne vzdržnosti. Iz tega razloga so dodatni tovrstni predlogi trenutno nesprejemljivi. Na podlagi danih navedb Vlada predloženi dopolnitvi nasprotuje in meni, da je Predlog zakona o dopolnitvah Zakona od dohodkov pravnih oseb v danem trenutku ni primeren za nadaljnjo obravnavo. V dopolnilni obrazložitvi predloga je predstavnik predlagateljev poudaril izrazit suficit ukrepov na področju direktne spodbude gospodarske rasti, čeprav v dani situaciji tako imenovani kreditni krč ne popušča. Vzporedno narašča število brezposelnih, beležimo upad izvozne aktivnosti, zlasti pa so bruto investicije v primerjavi z lanskim letom precej nižje. Predložena novela naj bi po dodatnih spodbudah investicij zasebnega sektorja vplivala na dodaten zagon gospodarstva in zagotovila večjo produktivnost. V posledici bi pospešeno gospodarsko okrevanje doprineslo k večjemu izkupičku pobranih davkov v celoti, tako da bo pričakovani izpad javnofinančnih sredstev dolgoročno pokrit. Po dodatni obrazložitvi mnenja Vlade in predstavitvi posredovanih ugotovitev iz pisnega mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora je predsednik odbora na podlagi 128. člena Poslovnika predlagal razpravo in glasovanje o predlogu sklepa, da Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Po opravljeni razpravi so člani odbora tudi v imenu poslanskih skupin predstavili različna stališča, postavljali posamezna vprašanja in izražali določena mnenja. Po besedah razpravljavcev, ki so sledili mnenju Vlade in izražali podporo predloženemu sklepu, pa je za razvojno naravnane produkte gospodarskega sektorja potreben vpliv tako zasebnega kot javnega kapitala. Vendar gospodarstvo, ki se v tem trenutku sooča s pridobivanjem likvidnostnih sredstev za ohranitev tekoče proizvodnje, večjih investicijskih vlaganj po vsej verjetnosti ne bo tvegalo. Po drugi strani bi na način, kot je predlagan, posegli le v en segment davčne reforme, čeprav nastala situacija terja celovito obravnavo vseh pričakovanih, torej pozitivnih kot negativnih posledic, ob hkratnem upoštevanju skupnega rezultata učinkov vseh uvedenih ukrepov. Zato velja določeno olajšavo uvesti tako na ustrezen način kot v pravem trenutku. V tem je stališče Vlade vredno vse podpore in tudi koalicijska pogodba je bila domišljena v tej smeri. Po končani razpravi je odbor sprejel sklep, da Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb ni primeren za nadaljnjo obravnavo, in izglasoval predlog za uvrstitev na dnevni red 9. seje Državnega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona, mag. Radovanu Žerjavu, za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ob dejstvu prihajajoče gospodarske krize je sedanja Vlada sprejela nekaj ukrepov za blažitev posledic te gospodarske krize in spodbujanja gospodarstva. O njihovih učinkih oziroma posledicah smo zelo različnih mnenj. Sam menim, da so bili premalo pogumni, odločni in tudi premalo učinkoviti. V drugem četrtletju se je gospodarska kriza v Sloveniji še poglobila, saj se je BDP v primerjavi z drugim četrtletjem 2008 znižal kar za 9,3%. UMAR v zadnji izdaji svoje redne statistične publikacije z dne 7. 9. 2009 kot ključna razloga za padec BDP v navedeni višini omenja upad izvozne aktivnosti za 21,3% ter upad investicijske aktivnosti za 27,3%. Statistični urad ugotavlja celo, da so bruto investicije padle celo za 36,7% v drugem četrtletju. Vsi dobro vemo, da na prvi razlog težko kakorkoli direktno vplivamo. Naš izvoz je pač odvisen od gospodarske klime in potrošnje v državah, kamor največ izvažamo. Po drugi strani pa na investicijsko aktivnost lahko vplivamo, in sicer preko investicij javnega sektorja in investicij zasebnega sektorja. V obrazložitvi rebalansa proračuna smo vsi skupaj ugotovili, da možnosti za povečevanje investicij v javnem sektorju ni več, da smo dosegli nek maksimum, če hočete. Preostane nam torej le že razmišljanje o tem, kako spodbuditi investicije zasebnega sektorja; investicije, ki bodo zagnale slovensko gospodarstvo in na daljši rok zagotovile večjo gospodarsko produktivnost. To pa je področje, kjer je po našem mnenju bilo storjenega premalo. Ukrepi, ki pa so bili namenjeni gospodarstvu, pa so žal usmerjeni, tako rečeno, le v gašenje požara, ne pa v smer spodbuditve gospodarske aktivnosti. Vlada še vedno, kljub vsem glasnejšim kritikam in opozorilom na tem področju, tišči glavo v pesek. Kaj torej lahko naredimo? Nujno je treba slovenskemu gospodarstvu dati spodbudo, da se bo pričelo z investicijami oziroma se bo investicijsko aktivnost spodbudilo. Samo te namreč, po našem mnenju, v tem trenutku lahko preobrnejo tok dogodkov, kakršen je. V mesecu januarju smo s spremembo zakona o davku od dohodkov pravnih oseb investicijsko olajšavo v opremo neopredmetena dolgoročna sredstva povišali na 30% investiranega zneska, pri čemer je določena najvišja absolutna olajšava v višini 30 tisoč evrov. Večini slovenskih podjetij to prav nič ne koristi. Nujno in takoj je treba odpraviti to neprimerno zneskovno omejitev olajšav. To zahteva tako Gospodarska zbornica Slovenije kot mnogi gospodarstveniki. To je na otvoritvi obrtnega sejma pred več stoglavo množico prisotnih obljubil tudi predsednik Vlade, gospod Borut Pahor. Gospodarstvo potrebuje več motivacije in več podpore za ponovni zagon, premagovanje težav in iskanje priložnosti, ki se kljub kriznim časom ponujajo. Zato smo v Poslanski skupini SLS pripravili predlog zakona, katerega cilj je spodbujanje gospodarstva k investicijam, kar bi posledično povzročilo rast in razvoj tudi v teh težkih spremenjenih razmerah. Zaradi pričakovane manjše gospodarske aktivnosti v letošnjem letu, v letu 2010 in 2011 kot posledice prej navedene finančne krize, bodo predlagani začasni ukrepi pomenili predvsem stimulacijo zagona novih investicij. Predlog zakona določa začasno spremembo že uveljavljene investicijske olajšave. Predlaga se povišanje zneska, ki se lahko uveljavlja kot investicijska olajšava, in sicer bi se olajšava po predlogu zakona lahko uveljavila v višini 15% investiranega zneska in sicer samo v letih 2009, 2010 in 2011. Ker so v recesiji še posebej prizadeta manj razvita območja, predlog zakona vsebuje rešitev, ki omogoča uveljavljanje višje stopnje olajšave na takšnih območjih. Predlagamo tudi začasno možnost uveljavitvi olajšave za investicije v zemljišča in zgradbe. Spoštovani. Predlog zakona je korekten in potreben, zato predlagam, da nasprotujemo predlogu matičnega delovnega telesa in izglasujemo, da je predlog zakona primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa. Besedo ima mag. Helena Kamnar, državna sekretarka na Ministrstvu za finance.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani poslanci in poslanke! Ne bom na dolgo razlagala mnenja Vlade, dobili ste ga v pisni obliki. Trikrat smo ga že predstavili v Državnem zboru, saj je bila pobuda za spremembo tega člena zakona vložena že trikrat in smo jo obravnavali ravno tolikokorat. Zato bi se z vsemi argumenti, ki bi jih tu navajala, sedaj podvajala. Rada bi pa izpostavila dvoje. Januarja 2009 smo prisluhnili pobudi poslanca Tanka, mislim da, ali Vizjaka, ki je vložil isti zakon z isto pobudo in takrat je bil znesek za davčno olajšavo za investiranje dvignjen od takrat veljavnega. Ravno tako so bili uvedeni nekateri drugi elementi, ki so pripomogli k temu, da se je povečal obseg priznanih stroškov za investiranje, kar je pripomoglo k temu, da bi tisti, ki bi investirali, lahko bili deležni večjih davčnih olajšav. Po podatkih, ki jih imamo na voljo, ni potrebe, da bi se, razen seveda posameznih primerov, tovrstna olajšava dvigovala. Moram pa povedati še eno stvar, prilivi od davka na dobiček pravnih oseb so se v letu 2009 v primerjavi z letom poprej razpolovili. To pomeni, da je samo znižanje prispevne stopnje, ki je v letošnjem letu, glede na leto poprej za eno odstotno točko. Poleg tega pa je drugačen način obračunavanja akontacij davka na dobiček pravnih oseb pomembno prispevalo h temu, da se je gospodarstvo na tej točki razbremenilo. Nemogoče je namreč pojasnjevati takšen upad davčnih prilivov iz tega naslova zgolj z oslabljeno gospodarsko aktivnostjo in slabšimi rezultati v letu 2008. Tako mi mislimo, da smo s temi ukrepi, ki jih je Državni zbor v letošnjem letu sprejel skozi dva zakona, že pomembno prispevali k cilju, ki je vodil k pobudi za ponovno spremembo zakona. Zato menimo, da ni treba ponovno posegati v obstoječi zakon. Zato tudi predlagamo, da tega zakona ne podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, prosim.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav, pozdrav državni sekretarki. Ljudje pravijo, da poti v pekel so tlakovane z dobrimi nameni, v bankrot javnih financ pa seveda s trošenjem in zadolževanjem preko mere. Kolegi so pripravili zakon, ki ima v dveh, treh točkah odličen namen, bi ga zagotovo podprl in si zasluži ves razmislek in pa vso podporo, če bi bil seveda javnofinančno vzdržen, sprejemljiv in pa izvedljiv. Gospa državna sekretarka je navedla nekaj dejstev in jaz se seveda sprašujem, takrat ko bomo govorili o proračunu in o javnem dolgu, takrat se bo nas vsul ogenj in pa žveplo, kaj se vse dogaja, kaj se dela, kako se razmišlja, na drugi strani pa se predlaga zakon in ukrepi, ki seveda ta javnofinančni dolg in luknjo še poglabljajo. Zagotovo nam je vsem všeč in v redu, da je treba podpreti gospodarstvo in te cilje, vendar zato je potrebno zadaj imeti tudi denar. Še enkrat moram reči, da se v načelu strinjamo s predlagatelji, da bi bil konkreten ukrep investicijske olajšave lahko eden od mehanizmov pospeševanja gospodarskega zagona oziroma lajšanja prebroditve te krize. Je pa ukrep zagotovo nesprejemljiv z javnofinančnega vidika. Če hočeš nekam dati, potem moraš seveda nekje tudi vzeti. V teh zaostrenih razmerah konkreten predlog rešitve oziroma dodatne investicijske olajšave za investicijo v opremo in neopredmetena sredstva, kjer investirani znesek presega 200.000 evrov, namreč zagotovo ni javnofinančno vzdržen. Kot poslanci pa smo skrbniki tudi tega, da z vidika financ ne potrošimo veliko več, kot pa smo sposobni zaslužiti in pa odplačati. Zato te rešitve, žal, ne moremo podpreti. Podobno odklonilno stališče z vidika javnofinančne vzdržnosti imamo tudi do uveljavljanja dodatne investicijske olajšave v neopredmetena sredstva, katerih del so nakup zemljišča ali pa zgradbe. Seveda pa glede na deklarativnost, dobronamernost takih rešitev, ki so bile že nekajkrat predstavljene na naših poslanskih klopeh, pa ne moremo mimo dejstva, da opozicija najbrž vedno ne misli resno. Enostavno povedano, glede na stanje v državnem proračunu si takih ukrepov ne moremo privoščiti. Nelogično pa je tudi, da opozicija ob vsakodnevnem besnenju nad proračunsko luknjo, poudarjam še enkrat, predlaga ukrepe, ki bi tako luknjo še povečali. V predlogu zakona pa je izpostavljena še ena možnost dodatne investicijske olajšave. Za razliko od prvih dveh predstavljenih pa menimo, da je ta vredna tehtnega razmisleka. Govorimo namreč o dodatni olajšavi za območje v Sloveniji, ki zaostajajo v razvoju. Kot izhaja iz razlage Vlade, predstavlja med drugim težavo priprava sheme državnih pomoči, ki je na osnovi evropskega pravnega okvira, katerega del smo, predpogoj za izvedbo takega ukrepa in če seveda vemo, kaj se dogaja v Prekmurju, potem so pa razmisleki in ukrepi v tej smeri zagotovo upoštevanja vredni. Zato obstoječa shema državnih pomoči, ki se nanaša na raziskave in razvoj, v primeru investicijskih olajšav namreč ni primerna. Vendar pa velja nameniti razmislek temu, da se na osnovi te zamisli o tovrstni investicijski olajšavi za območja v Sloveniji, ki bistveno zaostajajo za povprečjem razvitosti, pripravi in je potreben ustrezen ukrep. Pri tem velja kot vodilo uporabiti, da bi ta območja morali točno definirati, opredeliti in se seveda ciljno omejiti na tisto, ki so resnično najbolj zapostavljena v smislu gospodarskega razvoja [[...]]
Mir v dvorani!
Če pa bo obstajalo neko širše soglasje in [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]bi uvedba dodatne investicijske olajšave za ta območja bila javnofinančno vzdržna, priprava sheme državnih pomoči ne bi smela predstavljati tako velike prepreke, ki bi nam skupaj, s skupnimi močmi ne uspelo premostiti. Zato si bomo v Liberalni demokraciji Slovenije prizadevali, da se pripravi javnofinančno sprejemljiv ukrep. Na tej osnovi tudi Vlado pozivamo, da prouči možnost priprave takega ukrepa, ki bi pripomogel k temu, [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]da bi gospodarskim subjektom na teh območjih olajšali premoščanje posledic krize in jih spodbudili še k nadaljnjim vlaganjem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Bogdan Čepič v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Poslanska skupina Socialnih demokratov predlaganega zakona o dopolnitvi zakona o davku od dohodka pravnih oseb, ki ga je predlagala skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom, ne bo podprla za nadaljnjo obravnavo. Ne oporekamo dobrim namenom predlagateljev, da bi spodbudili predvsem nove investicije in še posebej na področjih, kjer je BDP za 15% nižja od povprečja v državi Sloveniji, a treba je predvsem pogledati, ali lahko spremembe zakona dosežejo predlagane učinke, ali je to eden izmed predlaganih zakonov, ki so lahko všečni, a brez prave možnosti za doseganje zastavljenih ciljev, in ali javne finance takšne ukrepe še prenesejo. Državni zbor je v začetku leta 2009 sprejel spremembo Zakona o davku od dohodka pravnih oseb in spremenil limite za priznavanje olajšave za investicije. Olajšave je limitiral na 30%, prej je bilo to 20% od investiranih sredstev ter višino omejil pri 30 tisoč evrih - prej je bilo to 20, 10 v letu investiranja in deset še kasneje. Prav tako so bile odpravljeni tudi nekateri pogoji, kot so pogoji o zaposlitvi delavcev, problematika vozil z motorjem euro 4, euro 5 in še nekatere spremembe, da jih ne naštevam. Ocenjujemo, da se je s spremembo zakona v začetku leta znatno povečala možnost, da lahko olajšavo uveljavljajo vsi zavezanci, ki investirajo, predvsem pa mala in srednja podjetja. Prav tako se je povečal nabor sredstev, ki se lahko kvalificirajo za olajšavo. S tem je bil izpolnjen cilj davčne politike glede olajšave za investiranje in glede na javnofinančne zmožnosti v danem trenutku. Spremembe zagotovo tudi ne bi imele pozitiven učinek na investiranje v letu 2009, saj ni mogoče v tako kratkem času, kot nam ostaja do konca tega leta, še povečati nekatere investicije, če jih že nismo načrtovali in začeli izvajati mnogo prej. Posebno zanimiv pa je predlog, da bi povečali olajšave na področjih, ki so slabše razvita in je njihov BDP za 15% nižji, kot je povprečje v državi. Tu moramo prisluhniti opozorilom Vlade, da takšna olajšava na nek način pomeni državno pomoč in je njihovo izvajanje administrativno zahtevnejše tako za zavezanca kot tudi za davčni organ. Za takšno pomoč pa je treba pripraviti shemo državne pomoči in predhodne odobritve sheme državne pomoči s strani Evropske komisije, pri čemer Evropska komisija upošteva svoje poslovniške roke, torej proces priglasitve traja določen čas. Pri pregledu takšnih investicijskih olajšav v nekaterih evropskih državah, predlagatelj je to opravil v 10-ih evropskih državah, je mogoče razbrati, da praktično nobena nima takšne klasične olajšave, kot jo imamo mi v naši državi. So pa posebne olajšave na področju vlaganj v raziskave in razvoj in tudi to imamo urejeno s posebnim zakonom. S tega vidika smo zagotovo uspešnejši pri raznih olajšavah na področju Evrope. Zaradi tega, ker s predlaganimi spremembami ne bo doseženo spodbujanje gospodarstva ter doseganje zastavljenih ciljev in zaradi proračunskih omejitev, ko se Vlada izjemno trudi, da bi nekako sestavila proračun za leti 2010 in 2011, ocenjujemo, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima Marjan Bezjak v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predlog stališča Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke - Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Predlog zakona določa začasno spremembo že uveljavljene investicijske olajšave. Predlaga se povišanje zneska, ki se lahko uveljavlja kot investicijska olajšava, in sicer se olajšava po predlogu zakona lahko uveljavlja v višini 15% investiranega zneska, in sicer samo v letih 2009, 2010 in 2011, brez omejitve absolutnega zneska olajšave, vendar največ v višini davčne osnove, za manj razvita območja, ki so v recesiji še posebej prizadeta, pa se predlaga še višja olajšava. Poleg opreme, neopredmetenih dolgoročnih sredstev se predlaga olajšava v višini 5% tudi za investicije za zemljišča in zgradbe. Predlagatelj ta predlog utemeljuje s tem, da glede na to, da so razmere v gospodarstvu v marsičem podobne tistemu iz 90. let prejšnjega stoletja, ko je olajšava v takšne investicije bila mogoča, je smiselno, da se v obodbju gospodarske krize začasno ponovno uvede omenjena olajšava. Spomnil bi, da smo povišanja investicijske olajšave in olajšave v raziskave in razvoj v obliki zakonskega predloga v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke že večkrat predlagali. Vedno smo bili s strani Vlade in koalicije zavrnjeni, sedaj pa se je izkazalo, da je ravno upad investicij glavni razlog za drastično zmanjševanje gospodarske rasti in prihodkov v državni proračun. Zato upam, da se bosta Vlada in koalicija končno nehali sprenevedati in bosta sprejeli strokovno utemeljeno povišanje investicijske olajšave ter tako ujeli še zadnji vlak, ki nas bo odpeljal s postaje v imenu gospodarstva, iz javnofinančne katastrofe, v katero nas je pripeljala vladna južnoafriška oziroma gospodarska politika. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo glasovali proti sklepu, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Trofenik v imenu Poslanske skupine Zares.
Lep pozdrav! Hvala za besedo. Predlog zakona o davku od dohodka pravnih oseb je že tretji zaporedni poskus uveljavitve dodatnih investicijskih olajšav brez zgornje omejitve za investicije v opremo in neopredmetena sredstva. Predlagatelji predlagajo, da se za obdobje treh let priznajo investicijske olajšave za investicije, večje od 200 tisoč evrov, 15% olajšave oziroma 20% za investicije nad 150 tisoč evrov na območju države, kjer je bruto domači proizvod za 15% nižji od povprečja države. Poleg navedenega predlog zakona predvideva 5% olajšave za investicije v opredmetena osnovna sredstva. Predlagatelji zakona utemeljujejo svoj predlog s potrebo po spodbujanju gospodarstva k investicijam, s katerimi bi se spodbudila rast in razvoj ter posledično zaposlenost. Po oceni predlagateljev bi uveljavitev predlaganih investicijskih olajšav imela negativne finančne posledice za državni proračun do 200 milijonov evrov. Nesporno vsaka davčna razbremenitev ugodno vpliva na pogoje gospodarjenja in bi predlagana rešitev nedvomno tudi blagodejno vplivala na porast investicijske dejavnosti. Seveda pa predlaganih zakonskih sprememb ni mogoče ocenjevati samo s tega vidika, ampak je nujno treba upoštevati tudi javnofinančne razmere, ki so se drastično poslabšale in v trenutnih razmerah ne dopuščajo nadaljnjih davčnih razbremenitev. Zaradi tega predloga zakona v danih razmerah ni možno podpreti. V Poslanski skupini Zares bomo zato podprli sklep matičnega delovnega telesa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Vili Rezman v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Skušal bom čim manj ponavljati, kar je bilo danes nekajkrat že povedano in kar itak piše v predlogu zakona. Zato bom skušal le izpostaviti naš odnos, odnos Poslanske skupine DeSUS, do tega predloga. Najprej je najbrž mogoče ugotoviti, da je tema davčna olajšava pravzaprav postala v zadnjem obdobju pravi evergreen. Kar naprej spreminjamo ta zakon. Štirikrat smo ga v zadnjih treh letih: trikrat je bil zavrnjen, danes ponovno poskušamo. Osnovna ambicija, kako pustiti gospodarstvu več denarja, je stalnica. Tisto, kar se spreminja, kot bi rokerji rekli, so samo variante na osnovno temo. Torej, o tem govorimo. Ugotavljamo, da zakon sam po sebi ni ne dober ne slab. Vrednotiti ga moramo z oziroma na to, kakšna je mera, ki jo prinaša, in z oziroma na to, v kakšnem času oziroma v kakšnih okoliščinah se posamične odločitve, ki na abstraktni ravni lahko izgledajo lepo, ponujajo. Menimo, da je sedaj predlagana mera neustrezna. Torej, iz tega razloga mi predloga sprememb ne podpiramo. Menimo tudi, da okoliščine niso ustrezne, zlasti če jih primerjamo z nekaterimi drugimi zelo aktualnimi temami, ki pravkar polnijo prve strani medijev in ko na eni strani želimo pomagati gospodarstvu, na drugi strani pa tistim drugim, ki so pomoči tudi potrebni, nismo sposobni ustrezno zagotoviti oziroma se celo streže po njihovih pridobljenih pravicah, ne izmišljenih. Ti dve skrajnosti nikakor nista ena drugi v prid in je težko najti takšen modus, ki bi ga vsi podprli. Zato je danes pričakovati odločitev s preglasovanjem, ne z veliko mero enotnosti. Subjekti, ki podpirajo te ambicije so znani od poprej. To so predvsem ljudje iz vrst gospodarstva, iz gospodarskih asociacij, ponujali so jih že zdavnaj pred krizo, že zdavnaj pred nastopom te vlade in tega mandata, pa tudi takrat niso bile ambicije uslišane, čeprav v drugačnih, morebiti bolj naklonjenih okoliščinah. Toliko manj je možno verjeti, da bodo danes podprte, ko so jih opozicijski poslanci pač posvojili in jih z nekaterimi modifikacijami predlagajo nam v ponovni razmislek, in toliko manj se je moč sklicevati na to, kaj piše v koalicijskem sporazumu, kjer res piše, da smo naklonjeni razbremenitvi gospodarstva, ampak tudi tam je dan razmislek, da mora za to priti ustrezen čas in ustrezne razmere, ki so se pa od takrat, ko smo to pisali, pa do danes, žal, celo poslabšale, ne izboljšale. Pričakovanja tega, kar bi se naj zgodilo, če bi bil zakon podprt, so jasna. Bojda bi naj bilo pomembno pospešeno investiranje, kar bi pomenilo rast družbenega bruto produkta, kar bi pomenilo siceršnjo gospodarsko rast in zaposlovanje in posledica tega je tudi polnjenje različnih vseh štirih javnih blagajn. Vendar ni mogoče računati, da bi te olajšave same po sebi sprožile po avtomatizmu vse te dobre učinke, ki se predvidevajo. Morebiti je treba odmeriti to tudi s kakšnim parafraziranjem. Namreč ti, na prvi pogled dobri ukrepi se lahko izrode na ta način, kot se nam zgodi, če za preprečevanje glavobola vzamemo aspirin, kar je lahko blagodejno, če ga pa pogoltnemo preveč pa nam načne sluznico. In če vzamemo te ukrepe v primerjavi z vsemi ostalimi ukrepi, ki so bili sprejeti, potem bi lahko rekli, da ti ukrepi, ki so sedaj predlagani, že načenjajo neko smiselno celoto, ki je bila pripravljena v okviru drugih vladnih predlogov. Zato mislimo, da je čas za tovrstne spremembe kdaj drugič, ne to pot, čeprav nam gospodarstvo [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[..]]najbrž ne bo aklamiralo, vendar imamo nekateri v mislih tudi druge učinke, ki so lahko negativni, če bi se to, kar je predlagano, tudi sprejelo. Torej, naša poslanska skupina bo podprla predlog, ki je bil sprejet na odboru, ki je odločal o tem, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima Srečko Prijatelj v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi! Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je doživel kritiko Vlade in kot tak tudi ni šel skozi matično delovno telo. V Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da to ni dobro, kajti cilj predlaganega zakona je spodbujanje gospodarstva k investicijam, ki posledično povzročajo tudi rast in razvoj v teh težkih razmerah, pa tudi glede na to, da nimamo ravno blesteče stanje na BDP-ju, kar minus 9,3% beležimo, lahko rečemo, da če bi danes ta zakon sprejeli, bi nekako tudi pognojili to davčno njivo, s katere vsi samo pobiramo. Dejstvo je, da je Slovenija v tem kratkoročnem obdobju sprejela nekaj zakonov, ki blažijo posledice recesije, in to je spodbudno. Ampak, spoštovane gospe in gospodje, mi smo vlagali samo v nedelo, subvencioniramo skrajšani delovni čas, spodbujamo dejansko čakanje na domu - za podjetja, ki sicer imajo dobro proizvodnjo, vendar zaradi pomanjkanja naročil razmišljajo o odpuščanju, je tudi to dobro; in tretji paket je bil namenjen predvsem samostojnim podjetnikom. To je spodbudno. Ampak, če pogledamo, to je vse nedelo. Tu pa gre za to, da bi predvsem za leta 2009, 2010 in 2011 priznali posebno olajšavo za investicije, ki pa so nujne in potrebne za to, če hočemo ohranjati proizvodnjo na visokem tehnološkem razvoju. Tega sedaj ne bomo storili in s tem pač kratkoročno in dolgoročno ne bomo pomagali gospodarstvu, kar bo imelo dodatne posledice za gospodarstvo in tudi to se bo odražalo v številu nezaposlenih, ki je že sedaj 45.000 - samo v tem letu novih nezaposlenih. Bojimo se konec leta in verjetno tudi Vlada pričakuje, da bo imela kar 100.000 nezaposlenih na zavodu. S tem ukrepom bi seveda ta trend obrnili navzdol. Odpirala bi se nova delovna mesta, ker bi bilo tudi več investicij, in nelogično je, da se Vlada odloča zgolj zaradi 200 milijonov evrov stroška za tak ukrep. Spoštovani gospod mag. Radovan Žerjav, dobrodošli v opoziciji! To je usoda opozicijskih strank, ko napišete dober predlog, da ga pozicija strga; in to je puhoglavstvo naše politike. Vedno ravnamo tako. V vseh mandatih se je to dogajalo, ko vladajoči ne priznajo dobrega predloga opozicije. Mislim, da je ta zakon, ta predlog zakona živi dokaz tega, kakšne anomalije in neumnosti počenjamo. V Slovenski nacionalni stranki, seveda, zakon podpiramo, sklep matičnega delovnega telesa pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Radovan Žerjav bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Za Vlado Republike Slovenije kriza ne obstaja več. Zakaj to trdim? Na zadnjih treh sejah Državnega zbora, torej v zadnjih štirih mesecih, od meseca junija naprej smo obravnavali 61 zakonov. Od tega so bili le štirje vladni predlogi povezani s protikriznimi ukrepi. Na tej seji, septembrski seji, ni niti enega vladnega ukrepa, povezanega s protikriznim delovanjem. Niti enega! Slovenija pa poka po šivih. Posledice krize so v Sloveniji očitno privrele na dan v najhujšem obsegu in obliki, Vlada pa se s tem sploh ne ukvarja več. Veliko energije se vlaga v tako imenovane takšne in drugačne strukturne reforme, s katerimi se zaletavamo v zid, brez kakršnegakoli koncepta ali strategije. Naj spomnim na tekmovanje v tem, kdo bo napovedal kakšen nov dodaten davek pa zamrznitev plač in zdaj zadnji predlog, zamrznitev pokojnin. Tako opevani ukrep subvencioniranja skrajšanega delovnega časa, za katerega smo namenili čez 200 milijonov evrov in naj bi bil pisan na kožo delovno intenzivnim panogam, posebej Gorenju, se je govorilo, se je očitno sesul v prah. Po tekočem traku pa brez najmanjšega premisleka zavračate vsak predlog opozicije in dialog z nami, kot da je vsa pamet tega sveta zbrana samo na eni strani, torej na koalicijski. Ker v Vladi nimate nikakršnih odgovorov na nastalo situacijo, poskušate situacijo zamegljevati celo z ideološkimi in populističnimi temami. Ta trenutek je seveda najprimernejši trenutek za javno razpravo o izenačevanju pravnih pravic istospolnih partnerjev z zakonsko zvezo. Če bomo rešili ta problem, bomo najbrž rešili vse probleme v Sloveniji. Predlog zakona, ki je pred nami, je potreben in nujen. Na to opozarjajo in se s tem strinjajo, poudarjam še enkrat, v Gospodarski zbornici Slovenije, takšen ukrep je ne nazadnje napovedal in obljubil tudi predsednik Vlade ob odprtju obrtnega sejma v Celju, in podpirajo ga mnogi gospodarstveniki. Noben ukrep, ki ga je sprejela Vlada, ni bil usmerjen v spodbuditev gospodarske aktivnosti, ampak žal le v gašenje požara. Takšne kritike vedno glasneje izrekajo tudi strokovnjaki s področja ekonomije. Na nevzdržno in težko situacijo, kar se investicij tiče, opozarja UMAR. Vi pa še kar naprej tiščite glavo v pesek. Prav! Nujno potrebno je slovenskemu gospodarstvu dati spodbudo, da se bo pričelo z investicijami oziroma se bo investicijsko aktivnost spodbudilo. V Poslanski skupini SLS smo pripravili predlog zakona, katerega cilj je spodbujanje gospodarstva k investicijam, kar bi posledično povzročilo rast in razvoj tudi v teh težkih spremenjenih razmerah. Vendar, ker smo ga predlagali v Poslanski skupini SLS, ga je seveda treba zavrniti. Argument ministra za finance je več kot smešen: šlo naj bi za neprimeren čas, saj naj bi v tem trenutku bil finančno nevzdržen. Vlada ga bo predlagala, ko bo finančno vzdržen. Sprašujem se, seveda, kdaj bo to. Kdaj bo finančno vzdržen? Veliko vas je govorilo o finančni vzdržnosti. Beremo pa drugače v časopisih, o razsipništvu. Vse bolj sem prepričan, da bo treba poleg tako imenovanih ženskih kvot na volitvah v Državni zbor in pri sestavi Vlade vpeljati tudi neke kvote gospodarstvenikov. Ti primanjkujejo, tako v tej hiši kot tudi v naši vladi. V Poslanski skupini SLS bomo predlogu sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, seveda nasprotovali. Predlagam, da vsi storimo enako.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Državnega zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 21. točko dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA to je na TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DODATNEM DAVKU OD DOHODKOV ČLANOV POSLOVODSTEV IN NADZORNIH ORGANOV V ČASU FINANČNE IN GOSPODARSKE KRIZE V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil poslanec Vili Trofenik. Besedo dajem predlagatelju zakona Viliju Trofeniku za dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Hvala za besedo. Posledice gospodarsko-finančne krize zahtevajo tudi ustrezne ukrepe na področju plač poslovodstev. Obstoječi sistem nagrajevanja poslovodstev stimulira neko specifično menedžersko obnašanje, ki je kratkoročno usmerjeno, tvegano in spodbuja moralni hazard, nagrajuje uspeh, ne sankcionira pa neuspehov. Problematika zagotavljanja primernih plač poslovodstev glede na aktualne razmere je vse bolj problem menedžerske etike. Znižanje plač poslovodstev je namreč bolj odvisno od odločitve samih poslovodstev kot pa nadzornih organov. Zakon je zato namenjen plačam poslovodstev pravnih subjektov, ki so bili ali so deležni različnih državnih pomoči za blaženje posledic finančno-gospodarske krize, saj ravno te plače predstavljajo posebno težavo na področju zagotavljanja sistema primernih plač poslovodstev glede na krizne razmere. Zaradi tega je treba z dodatnim obdavčenjem onemogočiti oziroma izničiti izplačila neupravičenih nagrad in ekscesno nagrajevanje poslovodstev v času finančne in gospodarske krize ter omogočiti, da poslovodstva po načelu solidarnosti s plačilom višjih davkov prispevajo svoj delež v sanacijo finančno-gospodarske krize. Zato predloženi zakon predvideva, da bodo fizične osebe, ki vodijo ali nadzorujejo pravne subjekte, ki so deležni državnih pomoči za blaženje posledic finančne in gospodarske krize, zavezanci za plačilo dodatnega davka v višini 49% od plače, ki mesečno presegajo 12 tisoč 500 evrov, od nagrad, ki presegajo 25 tisoč evrov letno, in odpravnin, ki presegajo 75 tisoč evrov, ter bonitet, ki presegajo 25 tisoč evrov letno. Prav tako so zavezanci za dodatni davek tudi člani nadzornih organov prejemnikov državnih pomoči, in sicer za sejnine, ki presegajo 358 evrov za posamezno sejo, in nagrad, če te presežejo znesek 12 tisoč 500 evrov letno. Zavezanci za dodatni davek so dolžni vložiti ustrezno davčno napoved do 31. marca v letu, izplačevalci, prejemniki državnih pomoči, pa so dolžni državnemu organu dostaviti potrebne podatke za izračun davka. Zakon bi naj veljal do konca leta 2010 oziroma do konca davčnega leta, v katerem se iztečejo poroštva oziroma jamstva in ukrepi za blažitev posledic finančne in gospodarske krize. Ker je s sprejetimi amandmaji v drugem branju zakon izboljšan oziroma so bile odpravljene nekatere pomanjkljivosti, ki so zbujale dvome z vidika skladnosti zakona z ustavo, pričakujem dokončno potrditev predloženega zakonskega besedila. V zvezi z vloženim amandmajem pa želim opozoriti, da presega ta koncept zakona in zaradi tega ga ni možno sprejeti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Gospa mag. Kamnarjeva, državna sekretarka. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Zakon, ki je danes v obravnavi, smiselno dopolnjuje že sprejete ukrepe Vlade na področju omejevanja prejemkov poslovodstev in nadzornih organov. Vlada je namreč v letošnjem letu sprejela pravzaprav že tri ukrepe oziroma tri dokumente na to temo, s katerim je, prvič, omejila plačila poslovodstev in nadzornikov v državnih gospodarskih družbah. Po analizi, ki smo jo opravili pred dvema mesecema, smo ugotovili, da praktično vse gospodarske družbe v državni lasti skoraj v celoti spoštujejo priporočila, ki jih je Vlada izdala glede plač poslovodstev in plačil nadzornikom. Drugi ukrep, ki ga je Vlada predlagala in ga je sprejel Državni zbor prek Zakona o javnih financah in preko Zakona o jamstveni shemi, se je dotaknil plačil oziroma nagrad poslovodstev v bankah, ki so deležne kakršne koli oblike državne pomoči pri blaženju finančne krize. Tudi na tem segmentu v instrumente, ki so v teh zakonih, ki jih je Državni zbor sprejel, so praktično vključene vse banke v Sloveniji in na ta način so pravzaprav zavezane tudi k spoštovanju tovrstnih omejitev. Omejitve pa se nanašajo seveda še posebej na državne banke. In tretja zadeva, ki jo je Vlada že sprejela, so omejitve nagrad upraviteljev v postopkih insolventnosti in prisilne poravnave. Menimo, da zakon, ki je pred vami, pomembno dopolnjuje vse te omejitve prejemkov poslovodstev in nadzornikov, zato Vlada zakon podpira. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, dober dan kolegice in kolegi, dober dan državna sekretarka gospa Helena Kamnar. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo seveda tudi ta zakon v tretjem branju podprla predvsem zaradi tega, ker vsaj deloma nadomešča v bistvu krivično spremembo obdavčitve dohodkov nad določeno mejo, daleč od povprečne plače v Sloveniji, ki se je zgodila v prejšnjem mandatu, ko je bilo število davčnih razredov pri dohodnini zmanjšano na tri. Vmes smo uspeli sicer biti toliko človeški, da smo tistim ljudem, ki ne dosegajo določenega dohodka, uvedli splošno olajšavo, vsem splošno olajšavo, in potem še diferencirano tudi olajšavo za tiste, ki so pod to mejo. Zdaj bi bilo smiselno seveda obdavčiti z višjim davčnim razredom vse tiste, ki precej presegajo povprečno slovensko plačo, vendar takšne volje v naši državi, kot vse kaže, ni. Kljub temu da je javno mnenje izrecno naklonjeno ponovni uvedbi dodatnih dveh davčnih razredov pri odmerjenju dohodnine, kljub temu da - če bi hoteli popolnoma ukiniti dohodnino na dohodke, ki so nižji oziroma enaki minimalni plači - bi bilo nujno treba na drugi strani lestvice povišati dohodnino, smo pač ostali samo na tem, kar je kolega Trofenik predlagal. To je, da posebej obdavčimo prekomerne dohodke članov poslovodstev in nadzornih organov v času, ko še traja oziroma bo trajala finančna in gospodarska kriza. Moram reči, da sem bila žalostna - in zdaj bom osebno mnenje povedala - in razočarana, ko sem slišala komentarje na račun uvedbe dodatnih dveh davčnih razredov, o katerih smo se tukaj v Državnem zboru, sicer samo v krogu koalicijskih strank, že kar daleč uskladili, vendar potem volje za to ni bilo. Rada bi tukaj povedala, da zagotovo ni bil negativen odziv znotraj Državnega zbora in kljub temu, da bi prav vsi poslanci padli v prvi dodatni, vsaj v prvi dodatni dohodninski razred, zaradi tega, ker se dobro zavedamo, da če hočemo najšibkejšim z najnižjimi dohodki olajšati življenje, se bomo morali pač tisti, ki imamo višje dohodke, tudi čemu odreči. Vendar take želje, take volje trenutno ni bilo. Jaz upam, da bo do tega prišlo in zato tudi seveda želim, želim, da bi razen naše poslanske skupine in koalicije podprli ta predlagani zakon prav vsi poslanci v Državnem zboru. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo. Pozdrav državni sekretarki in vsem ostalim. Predlog zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstev in nadzornih organov v času finančne in gospodarske krize, katerega predlagatelj je poslanec Vili Trofenik, bo Poslanska skupina SDS podprla, ker smo mnenja, da bo pripomogel k reševanju problematike pretiranega in ekscesnega nagrajevanja poslovodstev, ki smo jim priča, posebno še v času finančne in gospodarske krize. Predlog zakona bo sicer le delno pripomogel k temu, da si slabi menedžerji ne bi izplačevali pretiranih, mnogokrat tudi moralno spornih nagrad. Posebej še v primeru, ko podjetje posluje neuspešno. Predlog zakona določa zneske, nad katerimi bodo izplačila zavezancem ob dohodnini podvržena še dodatnemu 49% davku. Zavezanec za davek bo fizična oseba, ki vodi posle ali nadzoruje podjetje in ki od države dobiva poroštva oziroma jamstva ali sredstva za blažitev posledic finančne in gospodarske krize, ne glede na to, kakšen delež ima država v njem. S predlagateljem se v Poslanski skupini SDS razhajamo le v tem, kakšna naj bo meja, pri kateri bo posameznik postal zavezanec za dodatni davek, zato smo vložili amandma k 5. členu, v katerem predlagamo, da bi bili dodatno obdavčeni vsi prejemki iz delovnega razmerja, ki jih dosegajo zavezanci po tem zakonu in ki presegajo plačo predsednika Vlade Republike Slovenije. To se nam zdi nekako logično, saj bi morala biti plača premierja nek kriterij, ki predstavlja vrh nagrad oziroma prejemkov za vse, ki delajo v javnem interesu, kakor tudi primerno merilo za dodatno obdavčevanje po tem zakonu. Davčna osnova po tem zakonu bi torej bila razlika med zneskom plače predsednika Vlade in izplačanim zneskom. Pri zavezancih, ki imajo več vrst izplačil, se bo v davčno osnovo štela vsota vseh presežkov, zmanjšanih za plačane prispevke za socialno varnost. V naši poslanski skupini smo tudi mnenja, da bi ta zakon veljal tudi za stečajne upravitelje oziroma za upravitelje v postopkih zaradi insolventnosti in prisilne poravnave ter za člane uprave Slovenske izvozne in razvojne banke, d.d., Ljubljana. Vodilni, ki vodijo SID banko ter stečajni upravitelji dobivajo nerazumno visoke prejemke, ki niso v sorazmerju z rezultati in so zato mnogokrat neetični, kot so bili, na primer, prejemki stečajniku v Vidmu, IUV Vrhnika in Elanu. Nov pravilnik, ki je pričel veljati 11. julija letos, sicer omejuje nagrade na maksimalno 80 tisoč evrov, pa vendar. Predlog zakona predvideva veljavnost za nazaj, se pravi, od 1. 1. 2009, in ne bo zajemal tudi bolj oddaljenega obdobja, kar bi bilo gotovo ustavno sporno. Naš predlog pa je, in v tej smeri smo vložili tudi amandma, da bi zakon veljal trajno in ne samo do konca leta 2010 oziroma do konca obdobja za državno jamstvo ali drugega protikriznega ukrepa. Predlog zakona pomeni korak naprej k omejevanju izplačil dohodkov in nagrad poslovodstev, ki vodijo posle ali nadzorujejo poslovne subjekte, ki od države prejemajo kakršnokoli pomoč za blažitev krize, in ki so posebno v primeru neuspešnega poslovanja neetične. V Poslanski skupini SDS bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Trofenik, v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala še enkrat za besedo. V Poslanski skupini Zares bomo predloženi zakon, enako kot v drugem branju, podprli. Istočasno pa želim povedati, da ne moremo podpreti predlaganih dveh amandmajev, čeprav razumemo razloge, vendar gredo amandmaji izven okvira predloženega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj, v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Osnovno vprašanje, ki se poraja pri tem zakonu, je, zakaj mora biti ta zakon kratkoročne narave. Zakaj že do danes ni bilo kazenskega pregona po uradni dolžnosti za tiste, ki so si neupravičeno polnili žepe? Zakaj ni omejena plača za direktorje v državnih podjetjih na plačo, recimo, premierja ali ministra? Zakaj ni zakonske prepovedi za izplačilo nagrade, če ni uspeha v podjetju? Osnovna dilema je, zakaj ni kontrole pri nadzornikih, ki izkazujejo uspešnost, pa te uspešnosti ni. In zakaj ti nadzorniki ne odgovarjajo z osebnim premoženjem, kajti zakon je že danes v osnovi tak, da bi moral preganjati nadzornike po osebni odgovornosti, saj oni tudi jamčijo z osebnim premoženjem. Ne poznam nobenega primera, ki bi govoril o tem, da je kakšen od članov nadzornega sveta odgovarjal z osebnim premoženjem za slabe odločitve. Dodatno obdavčenje bi bilo treba uvesti za nadzorne organe ter vodstvene in vodilne že prej. In mislim, da je to kar nekako prepozno, zlasti če pogledamo primere plač. Veste, koliko je znesek 12 tisoč evrov mesečno? Govorimo o primeru nagrade za delovno uspešnost 25 tisoč evrov letno; pa so te nagrade še večje. Govorimo o odpravninah v znesku 75 tisoč evrov letno! In govorimo o bonitetah, ki presegajo 25 tisoč evrov; to bomo namreč obdavčili. Delavci pa delajo za 400 evrov, pa delajo poln delovni čas v mesecu in še teh plač običajno ne dobijo. V tem zakonu pogrešamo pogoje, ki bi določali tudi plačo tistih direktorjev, ki so dejansko v državnih podjetjih zadolženi za vodenje nekega resorja. Ta omejitev ni bila storjena, čeprav je gospod Lahovnik obljubljal, da bo to nekako zakonsko uredil, vendar se to ni zgodilo. Imamo zgolj priporočila in prošnje in sledimo recimo nekako vzoru tega, kar je gospod Pahor rekel pred Božičem: "Poskrbel bom, da bo preveč izplačan denar vrnjen, pa ni bil. Zakaj ne sledimo primeru Združenih držav Amerike, ko je dejansko predsednik Obama posegel v svinjarijo, ki se dogaja tudi pri nas, namreč državne pomoči so se delile v obliki nagrad in to delajo tudi naša podjetja. Država da pomoč, finančno iz proračuna, podjetju, menedžer si pa kasneje zaradi začasne, seveda, solventnosti izplača nagrado. Ampak to naših oblastnikov ne zanima popolnoma nič, celo legalno in legitimno dejanje je to za njih. Sam pogrešam bolj restriktivno politiko na tem področju in zlasti zaradi tega, ker nimamo posluha za to, da bi kvalitetno revitalizirali gospodarstvo, ker je bila videna praksa v prejšnjem predlogu zakona, ki ga je podala Slovenska ljudska stranka oziroma gospod Radovan Žerjav, je to dosti prepozno storjeno dejanje. Seveda jaz pozdravljam predlagatelja, gospoda Trofenika in tudi v Slovenski nacionalni stranki bomo podprli ta predlog zakona, mislim pa da to ni rešitev za slovensko gospodarstvo in da bi že morali, tudi v resorju notranjega ministrstva poseči po kakšnem drugem ukrepu. Namreč po uradni dolžnosti bi se moral zgoditi tudi kakšen sodni pregon, predvsem za tiste, ki manipulirajo z javnimi financami in jih na nezakonit način tudi transformirajo na svoje osebne račune. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. V času, ko je svetovna finančna in gospodarska kriza zajela Slovenijo in ko država s sprejetimi ukrepi dodeljuje poroštvo oziroma jamstvo in tudi konkretna denarna sredstva za blažitev posledic krize, je prav, da se normativno uredijo tudi prejemki članov poslovodstva in nadzornih svetov v podjetjih ki so teh ukrepov deležni. Zato podpiramo dopolnjen predlog zakona, ki neprimerno visoke dohodke članov uprave in nadzornih svetov obdavčuje na način, da je pravzaprav vsak presežek z zakonom določene višine obdavčen. S tem zakonom pravzaprav urejamo vprašanje menedžerske etike, gre za urejanje problematike individualnih primerov, kar je sicer, po našem mnenju, tudi pomembno saj gre za simbolni signal slovenski družbi, njenim državljankam in državljanom. Gre za potreben zakon, ne gre pa za rešitev, ki bi kakor koli pripomogla k reševanju navzoče krize ali pa reševanju pravnih problemov Slovenije in slovenske tranzicije. Kot rečeno, gre za simbolni signal slovenski družbi, od sprejetja tega zakona večina delavk in delavcev Gorenja, Mure, IUV-ja, LTH-ja in tako naprej, žal ne bo imela nič. Naj ponovim, na tej seji Državnega zbora ne sprejemamo niti enega protikriznega zakona. Vladnega. Logično bi potem sklepali, da smo naredili vse, kar je bilo potrebno pa očitno ni tako. Zadnja žalostna dogajanja kažejo, da vseh ne vem koliko ukrepov, s katerimi se hvali Vlada, ni imela nobenih učinkov. Oziroma vsaj ne dovolj velikih, da bi preprečili situacije, katerim smo danes priča. Žal. Zakon bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podprli. Želimo pa, da bi se Vlada in koalicijske stranke s takšno vnemo in zavzetostjo polotile reševanja krize, ki je očitno v Sloveniji še kako in vedno bolj prisotna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanske skupine LDS.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Še enkrat prijazen pozdrav. Jaz sem vesel, da bo ta zakon imel eno široko, širše soglasje v tem Državnem zboru danes in se tudi s predgovorniki strinjam, da je seveda ena od kapljic v tisto posodo, v kateri iščemo prave in konkretne rešitve. Zagotovo bo od tega zakona nekaj imel davčni urad in pa naš proračun in pa prepričan sem, da bodo pozitivno sprejeli to tudi tisti v gospodarstvu, ki v teh časih najtežje živijo. Predvsem zato, da se v tej družbi učvrsti spoznanje, da moramo breme krize deliti, prenašati vsi zato, da nam bo jutri boljše. Enkrat smo ta zakon že podprli in seveda tudi danes bomo storili tako. Vendar imamo pa tudi nekaj pomislekov in pa dilem, ki se odpirajo in za katere želimo dobiti tudi jasne odgovore. Prav tako smo pa tudi že izpostavili, da je za učinkovito izvajanje zakona potreben tudi učinkovit nadzor, saj si ne želimo, da bi bili priča izmikanju zakona na različne, zelo inovativne načine. Nastajanje zakona je zagotovo povezano s skupno obsodbo prekomernih izplačil menedžmentu, ki v teh težkih časih ne uvidi delitve bremena krize skupaj z ostalimi deli družbe. Pri preučevanju podpore k temu zakonu smo sledili namenu, da mora biti breme gospodarske pa tudi socialne krize enakomerno porazdeljeno med družbo. To pomeni, da mora biti poskrbljeno za vse. Predvsem za tiste, ki vsak mesec pridobivajo nesprejemljive dohodke, s katerimi ni možno solidno in pa normalno preživeti. Seveda opozarjamo tudi na nenormalne prihodke menedžmenta. Na drugi strani se pa zavedamo, da morajo biti vodilni odgovorni in pa za to tudi primerno nagrajeni. Podatki o nekaterih izplačilih so enostavno taki, da človek številkam in pa besedam in pa dejanjem, ki jim sledijo, ne more verjeti. Dodatno obdavčenje, ki ga predvideva zakon, se nanaša na podjetja, ki so od države prejela poroštvo oziroma jamstvo ali druga sredstva iz naslova finančno -gospodarskih protikriznih ukrepov. Na tak način se bo lahko na ustreznih pravnih temeljih preprečevalo pojave, ko podjetja pridobijo državno pomoč bodisi v obliki poroštva ali pa druge oblike državne pomoči, način nagrajevanja v podjetju pa bo ostal na neprimerno visoki ravni. To hočemo preprečiti in doseči. Kljub temu pa se moramo zavedati, da še posebej v časih krize na vodilnih mestih potrebujemo najbolj odgovorne, najbolj sposobne ljudi, ki jih moram tudi primerno nagraditi. Na drugi strani pa je še bolj pomembno, da moramo poskrbeti tudi za to, da bodo ostali zaposleni v podjetjih pravično plačani za svoje delo, ki ga opravljajo. Da bo zakon resnično zaživel v praksi, da bo dosegel zaželene, potrebne, ciljane učinke in da ne bo menedžment iskal stranpoti. Je pa še posebej pomembno, da bodo pristojna ministrstva in službe poskrbele, da bo odgovorjeno na naslednje dileme, ki jih izpostavljamo. Prva. Ali bomo res uspeli pridobiti ustrezne, najboljše strokovnjake, menedžerje za vodenje najpomembnejših podjetij? To si Slovenija želi in potrebuje. Drugič. Ali ne bomo ponovno priča izigravanju nadzornih organov? Že tako smo v Sloveniji velikokrat priča, da se pristojni organi na tak ali drugačen način izigrajo. Pa če vidimo pred očmi zgodbo, ki se je s temi ukrepi, ki jih je namenila država, zgodila v Gorenju, ali imamo res jamstvo in vse dokaze, da je bil cilj, za katerega smo se v parlamentu vsi mi potrudili, res v celoti dosežen, ali pa nas je strah tega, da bodo menedžerji vedno dva, tri korake pred nadzorniki. In kot tretje, vprašljiv je pristop k obravnavani problematiki, saj je bil zakon napisan predvsem in to upravičeno napisan na podlagi ene osebe, ki je prejela neverjetno, nenormalno visoko plačilo. Takšna pravna obravnava lahko močno zamaje temelje pravne države, kjer bi zakoni nastajali na podlagi posameznih dejanj oziroma nekaterih posameznikov v družbi, se pa zavedamo, da smo priča specifičnemu času in specifičnim dogodkom [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]seveda podpiramo in tudi naše glasovanje bo danes namenjeno temu, da takšne ekscesne nenormalne dogodke preprečimo in da bomo breme krize pravično nosili vsi.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu zakona v celoti. Besedo ima gospod Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Naj najprej opozorim, da bom, ker je zaradi administrativne napake najbrž prišlo do tega, da Poslanska skupina DeSUS ni dobila besede za predstavitev stališč, seveda razpravo tudi za to izkoristil. In torej v uvodu povem, da Poslanska skupina DeSUS tako kot ga je v preteklosti v tem procesu, tudi danes podpira ta zakon, kot je predlagan in da ima, tako kot je bilo v preteklosti, tudi danes še kar nekaj pomislekov oziroma mislimo celo, da do takšnih zakonov ne bi smelo sploh priti in je to nek interventni zakon, ki skuša popraviti nekaj za nazaj, ki skuša kaznovati tisto, kar je bilo slabega narejenega in ima, po moji sodbi, bi rekel, premalo učinkov, ki bi preprečevali, da bi se kaj podobnega, česar ne želimo, še zgodilo. Pravzaprav je ta zakon bolj pedagoški zakon, kako bi temu rekli, finančnih učinkov, tega kar v uvodu piše, da bi naj to razumeli kot protikrizni ukrep, kot enega izmed ukrepov, da bomo lažje prebrodili krizo, teh učinkov kaj veliko ni videti. Tudi nobena številka ne govori o tem, da bi se lahko s tem kaj pomembnega postorilo. Naslednji pomislek oziroma naslednje vprašanje, ki se nam postavlja, je vprašanje, kako to, da je umanjkala strokovna podpora. Vsaj kar sem jaz bral, je bilo možno oceniti bolj kot zahtevo za resen premislek, zahtevo za to, da ne bomo s tem postorili kakšne napake, ki si jih sicer nismo želeli. In ti strokovnjaki so opozarjali na nekatere slabosti, na to, da pravzaprav pravih učinkov tega zakona, ne bo. Če bi imeli prave učnike, če bi pričakovali prave učinke, potem najbrž tudi ne bi bilo možno ali pa bi eliminirali lahko Pahorjeve zahteve o tem, kako je treba, da bomo rešili proračun in krizo, zamrzniti upokojenske prihodke, mesečne. Torej nič, nobenih posebnih povezav v zvezi s tem ni in ta učinek, ki bi naj pripomogel k boljšemu premagovanju kriznih situacij, je tukaj umanjkal. Gre pravzaprav bolj za to, da gre za promocijo neke kulture, ki si jo želimo, da gre bolj za to, da se jasno pove nekemu načinu kapitalizma, ki smo ga pri nas v veliki meri ustoličili in ki se ga zdaj ne bomo tako hitro otresli in, če sem prav razumel nobelovca Krugmana, govori tudi o tem, da vse to, kar se zdaj počenja ne samo pri nas tudi sicer po svetu, nič ni spametovalo tistih, ki so to, o čemer danes govorimo, pravzaprav pripravili. Rad bi omenil tudi, da gre pravzaprav bolj za politični, moralni, etični efekt in da gre za nekaj drugega kot za to, kar je napisano v samem uvodu. Tam piše, da je to solidarnostni prispevek tistih, ki imajo velike plače k delavskim težavam. Nič takega jaz ne bi upal potrditi. Noben posebni prispevek to ni, in če bi že bil to solidarnostni prispevek, potem bi se vprašal, kako to, da ta solidarnostni prispevek, tisti, ki imajo, imamo visoke prejemke, lociramo samo na državne službe ali na tiste, o katerih lahko odloča država, ne pa tudi na druge podobno ali celo višje prejemke oziroma dobitnike teh prejemkov. Naslednja moteča stvar je, da se v tem zakonu vzpostavljajo dobri in slabi direktorji, dobri in slabi menedžerji, kar ne mislim napak, tako zastaviti stvari, kajti težko bi se strinjali, da so slabi menedžerji vsi tisti, ki so morali dobiti državno pomoč. Mnogi med njimi verjetno delajo dobro in bi bila brez njih situacija bistveno slabša in samo to, da so v neki zelo zahtevni situaciji, še ne potrjuje teze, da so to slabi direktorji ali pa, da so dobri direktorji tisti, ki jahajo val konjunkture, monopolne situacije iz še kakšnih drugih objektivnih razlogov, za kar sami niso v ničemer zaslužni. K amandmajem pa bi povedal sledeče stališče. Jaz sicer amandmaja nisem, tega predsedniškega, da tako rečem, nisem prej podpiral in ga tudi danes ne podpiram. Prvič, bi rad še enkrat opozoril, da ne gre mešati politike z menedžerji v gospodarstvu. Drugič, bi rad opozoril, da premiere ocenjujemo zelo različno. Približno polovica jih ima za dobre, polovica jih ima za slabe, odvisno pač ali govorimo o koaliciji ali opoziciji. In tretjič, da seveda tisti, ki vodijo naše gospodarstvo [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Prijatelj. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Res je, jaz se strinjam s sogovorniki, ki pravijo, da protikriznih ukrepov Republika Slovenija nima. Imamo blažilne ukrepe, kot sem že sam dejal, in tudi ti so dobrodošli. Ne bom rekel, da ne. Imamo tudi zelo neodločno vlado pri teh pojavih. Jaz bi seveda s tega mesta rad vprašal kakšnega vladnega predstavnika, ki pa ga na žalost ni, kaj smo storili v primeru Kramar, ko je bilo za vrniti en milijon nagrade. Zaradi tega je tudi nastal ta zakon, v zelo blagi obliki, to je zelo blaga oblika, kar imamo danes tukaj, pa vendar bolje kot nič, kajti verjamem, da nekateri, ki nimajo za kruh, pričakujejo, da bomo vsaj nekaj sprejeli pozitivnega in pravičnega v tem Državnem zboru, za tiste, ki kradejo in si bašejo v privatne žepe denar, ki je njihov. Torej gospod Borut Pahor bi moral povedati kaj je dobil po tistem pozivu, ki ga je dal gospodu Kramarju, naj razmisli o tem, ali bo vrnil denar ali ne, kot odgovor. To bi, jaz bi zelo želel, da vidimo, kaj je gospod premier dobil v odgovor. So pa še drugi primeri, ki kažejo na to, da smo zelo nenačelni v tej svinjariji, ki jo počnejo tudi ministri. Mi imamo ministra, ki krši načelnost in zakonitost, to je gospod Golobič. To je bilo v preteklosti jasno dokazano, pa zaradi tega ni odstopil. Premier mu je zopet rekel oziroma nam je povedal, da mu bo dal čas, da razmisli. In dal mu je čas, gospod Golobič je razmislil in seveda niti moralno ni odstopil. Imamo Vlado, ki ne spoštuje sklepa, ki ga je sama sprejela. Spomnimo se spora med gospema ministricama Irmo in Kresalovo, ko je zadeva prišla v eter in je predsednik nekako prekinil sejo: "Irma, Irma, prosim..." skratka, tudi tam se ne zmanjšujejo kadri, čeprav vemo, da so preštevilni in Vlada tudi ne spoštuje svojega lastnega sklepa. Medtem ko pa imamo direktorje državnih podjetij, lahko jih naštejem - od železnice naprej, Darsa, bank, vseh javnih zavodov, razne zdravnike in tudi druge v elektrogospodarstvu in tako naprej, ki pa kažejo, da se delajo norca iz Vlade, ker ne upoštevajo tega, kar jih je gospod Lahovnik milo zaprosil, da naj ne zganjajo takšnega nereda pri izplačevanju osebnih dohodkov. In vendar so vsi dohodki v vseh teh podjetjih večji, kot jih prejema premier sam ali kakršenkoli minister. Pa so to državna podjetja. Jaz razumem, zakaj ne moremo tu vpeljati regulative in reda, kajti ta državna podjetja dajejo denar strankam. Naši prav gotovo ne, ampak vse stranke so verjetno dobile iz teh državnih portfeljev kar nekaj za svoje volitve. In seveda zakaj ni kazenskega pregona za takšne nečednosti? Zaradi tega, ker mora obstajati lažna solidarnost. Krog je sklenjen, če to povzamemo, reda tu ne sme biti, ker je vmes tudi podkupovanje. In konec koncev račun izstavimo tistemu, ki dela, ki ustvarja. V tej državi nikogar niti ne moti, da z državno podporo, ki jo je dala država podjetju, da se izplača nagrado, nikogar v tej državi ne moti, da dobijo menedžerji izplačano nagrado za uspešnost, če ravno uspešnosti v podjetju ni bilo. V tej državi nikogar ne moti, če nadzorniki sprejemajo nerazumljive sklepe, posledica česar je propad podjetja. Lahko povem primer, v Drogi Kolinski in še kakšnem drugem podjetju nihče ni odgovarjal z osebnim premoženjem in nikogar ne moti, če si menedžerji izplačujejo nagrade, ki si jih sami določijo. V Darsu, zadnji primer, ko je Vlada zgolj zaradi tega, ker je menjala direktorja, ugotovila kasneje, da je imel direktor zapisano v individualni pogodbi, da ima pravice enake, seveda tudi po izplačilu nagrade, ko mu bo mandat prenehal. Sicer so to nekako korigirali z dogovorom, ampak kako lahko sploh sklepamo take pogodbe? In pri vsem tem lahko ugotovimo, da imamo zelo nenačelno Vlado in da je gospod Pahor zelo neodločen v tej zadevi. To je gospodarski kriminal, to je državni kriminal. To v bistvu nažira tudi javne finance in če pomislimo, da je dejansko vse to dejstvo, kar sem navedel, potem lahko ugotovim, da je gospod Pahor zgolj zamenjal čokolino za "kornfleks". Zakaj ni odločnosti? Zakaj ni v bistvu njegove pokončne drže? Saj to je obljubil tu, v Državnem zboru, za to je podpisal tudi svečano zaprisego. Do kdaj bomo dovoljevali, da se dogajajo takšne nečednosti kot se? Jaz bi pričakoval, da bi vsaj v državnih podjetjih vse plače takoj bile enakovredne plači ministra oziroma poslanca in da se takoj ukinejo v tem kriznem trenutku, tudi to bi morala biti sestavina tega zakona, izplačila kakršnih koli drugih bonitet - od avtomobila do službene plačilne kartice, do tega, da so ogromni zneski izplačani za reprezentanco in tako naprej in tako naprej. To Vlada lahko naredi na eni od sej, ki jo lahko skliče korenspodenčno po telefonu, pa tega ne želi, ker bo zašla v probleme, v težave. Seveda pojavili se bodo očitki in lahko se izve še kakšna neprijetna resnica. To je vzrok temu. In spoštovani gospod Vili Rezman, mi bomo to sprejeli, seveda bomo, ampak to je obliž na veliko rano, ki krvavitve ne bo zaustavil. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Pukšič. [[Ga ni.]] Gospod mag. Andrej Vizjak. [[Ga ni.]] Gospa Cvetka Zalokar Oražem. [[Je ni.]] Gospod Zvonko Černač. [[Ga ni.]] Gospod Tadej Slapnik. [[Ga ni.]] Gospod Franco Juri. [[Ga ni.]] Gospod Miro Petek. Izvolite.
Hvala lepa. Izgleda, da ni nobenega zanimanja za to razpravo. Mislim, da je namen tega zakona dober in ga seveda kaže podpreti. Predlog zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstva in nadzornih organov v času finančne gospodarske krize je seveda posledica nekega stanja v tej družbi, ko je edina religija postal denar, dobiček in ko se je ljudem na nek način zameglil um zaradi pohlepa, po denarju, po materialnih dobrinah, vikendih, avtomobilov in jahtah. Včasih gre že za kar sprijeno bahaštvo te slovenske gospodarske elite, ki je prišla do tega premoženja v nekih čudnih okoliščinah v tranzicijskih časih in tudi s podporo te politike, ki je sprejemala tako zakonodajo oziroma organov pregona, ki na to enostavno niso reagirali. Politika je na nek način to tudi dopuščala in pohlevno čakala, da je kašna drobtinica iz te bogatunove mize padla tudi njim v žep. Ko sem pred leti pisal o lastninjenju podjetij na Koroškem, o lastninjenju podjetij velikega sistema Prevent Slovenj Gradec sem bil dvakrat kaznovan. Prvič so me hoteli likvidirati, ko pa sem po nekem naključju preživel, sem bil obsojen za pisanje. In to za pisanje, resnično pisanje, pisanje z dokazi. Obsojen sem bil v imenu ljudstva na denarno kazen 3.000 evrov, ki sem jih skupaj z Večerom moral poravnati, sicer zadeva še zdaj poteka na Ustavnem sodišču, kajti slovensko sodstvo je menilo, da se o tej jari gospodi enostavno ne sme pisati. Ne sme se pisati resnica, tudi ker je resnica gospodom neprijetna. Danes je na primer ta družba Prevent tik pred stečajem in do stečaja jih je pripeljal prav pohlep teh lastnikov, ki so prišli do tega premoženja kar tako, v nekih čudnih okoliščinah, domala na pol zastonj. Nesposobnost in seveda nek skromni intelektualen potencial sta pripeljala do te točke, ko ti ljudje s tem nagrabljenim premoženjem ne znajo več gospodariti. In lahko se zgodi, da bo v kratkem na Koroškem, v Slovenj Gradcu, na cesti nekaj tisoč ljudi, podobno kot se danes dogaja tudi z Muro. Pri tem je zanimivo to, da danes ti koroški tajkuni hodijo tukaj okoli Vlade in prosijo za pomoč. Res je, daleč je od neke etike in morale,da se nekdo v podjetjih, ki so pretežno v državni lasti oziroma v podjetjih, za katere je država dala jamstveno poroštvo za blažitev finančne krize, izplačuje neke enormne plače, enormne nagrade, hkrati pa delavce držijo na minimalnih in jih pošiljajo na rob preživetja. Na drugi strani pa bo ta zakon udaril tudi po tistih, ki delajo dobro, ki delajo pošteno, in bi zato lahko bili tudi pošteno in dobro nagrajeni. S tem zakonom bodo kaznovani, to pač je tisti del, ki mu rečemo kolateralna škoda. Žal pri nas še vedno obstaja neka družbena klima, ko je "frajer" tisti, ki ima veliko, ne glede na to, kako je do tega premoženja prišel. V duhu neke socialistične retorike tem ljudem radi rečemo, "ah, se je pač znašel." Spomnite se tiste znane sintagme iz stare Jugoslavije, "Snađi se, je rekel Tito." Toda, hvala bogu, to se počasi vendarle spreminja. Ljudje gredo na ceste. Vidimo, kaj se dogaja v Muri, kaj se dogaja v Gorenju. Tem delavcem je enostavno dovolj impotentnih sindikalistov in grabežljivih direktorjev. Kljub nekaterim pomislekom pa bom ta Trofenikov zakon podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. [[Ga ni.]] Gospod Vito Rožej. [[Ga ni.]] Gospod Jože Tanko. [[Ga ni.]] Gospod Rado Likar, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Sam menim, da je obravnavani predlog zakona dobronameren, v smislu omejevanja nenormalno visokih prejemkov. Osebno sem načelno proti administrativnim omejitvam; sem pač zagovornik, da dobi vsak za dobro opravljeno delo tudi dobro plačilo. Vendar pa so v teh kriznih časih, v katerih smo, kot sem že v stališču omenil, ta nenormalno visoka plačila tudi neetična in nemoralna. Kar se tiče amandmajev, bi bila po našem mnenju, po mnenju Slovenske demokratske stranke, za to mejo, nad katero se obdavči te prejemke, najbolj primerna plača premierja. Ker je, kot sem rekel, premier vendar neka osebnost. Mogoče je diskutabilno, kdo doprinese več, ali menedžer v nekem gospodarskem subjektu ali predsednik Vlade. Vendar, če gre tu za omejitev, je po našem mnenju primernejša plača premierja, kajti ne vidim nobenega razloga, zakaj bi bila ta meja, recimo, prav pri predlaganih zneskih, ne glede na to, da je te zneske predlagalo Združenje menedžerjev; zanimivo bi bilo slišati, na kakšni osnovi so bili ti zneski določeni. Razumem, da imamo ljudje različna merila, vendar če je ta zakon tudi del protikriznih ukrepov Vlade, potem, kot sem rekel, se mi zdi primernejša ta plača predsednika Vlade in ne predlagani zneski. Kar se pa tiče veljavnosti zakona, je po našem mnenju tudi primerno, da začne ta zakon veljati takoj in brez roka poteka. Ne vemo, kdaj bo te krize konec, ali bo to leto 2010 ali 2011, mogoče tudi kasneje. Saj, ko bodo razmere drugačne, ko bo drugačno okolje, mogoče tudi čas vzpona, se zakon kadarkoli lahko po potrebi tudi spremeni ali ukine. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan. Je ni. Besedo dajem gospodu Viliju Trofeniku kot predlagatelju. Prosim.
Hvala za besedo. Najprej bi se zahvalil za izraženo podporo zakonu. Seveda v razpravi so bili različni vidiki in različna stališča posredovana, z enimi bolj z drugimi manj bi se dalo strinjati, vendar bi vseeno rad opozoril na nekatere pomisleke, ki so bili tu izraženi. Prvi je tak pomislek, ali spada zakon v paleto na področju protikriznih ukrepov. Odvisno od tega kako razumemo protikrizne ukrepe in stanje. V vsakem primeru je to ekscesno nagrajevanje poslovodstev spremljevalka ali predhodnica ali kakorkoli drugače povezano s finančno gospodarsko krizo in v tem smislu je to protikrizni ukrep, ne samo, da poskušamo sanirati nekaj za nazaj, ampak tudi trenutno preprečiti, da bi se te ekscesne stvari nadaljevale. Dostikrat je bilo omenjeno ime in da je zakon pisal za konkretni primer. Seveda moram to jasno poudariti, da to ni res. Konkretni primer je mogoče bil povod, ni pa to cilj, ker potem bi prišli na polje neustavnosti. Bom pa ilustriral, da so vseeno tudi finančni učinki tega zakona znatni in tega iz tega vidika ni možno zanemariti. V slovenskem prostoru na področju nagrajevanja menedžerjev 19.000 evrov bruto ni tako redek znesek. In pri tem znesku 19.000 evrov bo posledica tega zakona, če bo sprejet, na mesečnem nivoju 2.442 evrov dodatnega davka, ali na letnem 29.306. To je samo groba ilustracija, ker si mogoče ne predstavljamo, kaj v konkretnem izračunu določbe tega zakona pomenijo. Kako široko gre zakon? S pridobivanjem potrebnih podatkov je določena težava, ampak vseeno je dejstvo, da je s področja Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve 990 pravnih subjektov, ki zapadejo pod določbe tega zakona. Tu ne smemo razumeti, da jih bo 990 plačalo, ampak zapadejo. Potem pod krog ukrepov SID banke je 1.000 pravnih subjektov, ki zapadajo pod določbe tega zakona. Če bi k temu prišteli še, na žalost niso podatki zadosti transparentni, Ministrstvo za gospodarstvo, pa še kakšno drugo ministrstvo, kaj hitro pridemo do okoli 3.000 primerov ali pravnih subjektov, ki zapadajo pod določbe, seveda bomo videli kolikšen bo izplen. V vsakem primeru ne bo zanemarljiv in je tudi ta komponenta pomembna. V razpravi je kolega Vili Rezman poudaril na neke vrste pedagoško komponento, ali če hočete moralno etično, tega ni možno zanikati, ampak so tudi druge. Bi pa rad opozoril, na neke vrste strah ali pripombo, da je umanjkala strokovna podpora. Ja seveda, na delu je bil cel kup lobistov s strani prizadetih, zato je bilo nekaj, oprostite izrazu, strašenja tudi z eventualno ustavno spornostjo. Jaz se moram tu javno zahvaliti prof. dr. Bugariču, ki je pomagal, v tem smislu tudi odprave eventualnih določb, ki bi bile lahko ustavno sporne. Kaj več v tem trenutku ne bi razlagal, ker sem to že večkrat poudaril. So pa bile te pripombe zlasti z vidika 155. člena, ko so strokovnjaki ali pa tudi laiki brali samo prvi odstavek in so pozabili na drugi odstavek tega člena Ustave in pozabil so na javni interes, nekaj podobnega se je dogajalo tudi z zelo površnim branjem 33. člena Ustave in poudarjanjem tako imenovanih pridobljenih pravic, ne gre pa tukaj za nobene pridobljene pravice. Gre za neupravičeno izplačane nagrade, ki bremenijo javna sredstva. Jaz moram poudariti, da je tukaj temeljni kriterij prejemnik državnih pomoči. Res, da smo v osnovi zakon malo drugače koncipirali in zato je mogoče neke vrste neskladje med uvodom in obrazložitvijo in zdaj besedilom, ki ga imamo in ki bo predmet dokončnega odločanja, ker smo ga na nek način zožili ravno zaradi bojazni, da ne bi šli na polje neustavnosti. Bo še kakšno konkretno besedo možno povedati pri amandmajih, vendar je iz tega treba tudi razumeti, da gremo relativno ozko ciljano na pravne subjekte oziroma na nagrade poslovodnih organov, tistih pravnih subjektov, ki so deležni državnih pomoči. To pa ne pomeni, da se ne bi strinjali, da so še nekatera druga področja odprta in kličejo po ustreznih rešitvah. Zaenkrat hvala lepa.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 22. 9. 2009. V razpravo dajem 5. člen, amandma k 5. členu, amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Gospod Trofenik, izvolite.
Hvala, se opravičujem za relativno pozno prijavo. Jaz bi samo na kratko povedal to, kar sem že v uvodu povedal, da bi z vidika kriterija, ki je postavljen v zakonu, da gre za pravne subjekte, ki niso javna podjetja, so pa prejemniki državnih pomoči, težko sledili amandmaju k 5. členu, ki omejuje, zelo poenostavljeno povedano, nagrado z višino plač nagrado poslovodstva, gospodarske družbe, z višino plače predsednika Vlade. Težko je temu slediti, ker bi lahko dobili argumente proti zakonu ali pa obtožbo, da težimo k neke vrste uravnilovki. Treba je le razlikovati med gospodarstvom in politiko oziroma birokracijo. Višina plače premiera kot najvišjega birokrata v državi je lahko osnova za takšne ali drugačne odložitve na področju javnega sektorja, to se pravi plač vodstev, zavodov ali pa javnih podjetij. To je nesporno, tam je možno diskutirati o tej relaciji med plačo predsednika Vlado in pa poslovodstva teh inštitutov. Širše v gospodarstvu pa mislim, da bi bilo to nesprejemljivo in seveda se pa potem lahko tudi postavlja vprašanje, če imamo mi na področju špice, če tako rečem, v javnem sektorju ustrezno višino. Jaz razumem sicer predlagatelja tako kot je povedal, dobronamerno, ampak kot predlagatelj zakona se s sprejetjem tega amandmaja ne morem strinjati. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rado Likar, imate besedo.
Hvala lepa. Jaz bi mogoče opozoril samo na to ali pa me bo predlagatelj mogoče popravil, da pri tem zakonu ne gre za omejitev na višino plače premiera, ampak od te meje naprej, on ima lahko, zdaj bom karikirano rekel, tudi, ne vem, 50.000 evrov plače, ampak od meje naprej, od tega prejemka premiera, bo obdavčen s tem dodatnim davkom. Tako, da ne vem, mogoče v tem smislu mogoče. Ker je bilo razumeti, da je to omejitev, kar sem pa jaz tudi povedal, da sem načelno proti omejitvam. Hvala.
Gospod Trofenik, prosim.
Hvala lepa. Ni bojazni, da se ne bi razumela. Ja, predlog zakona nosi mejo 12.500 evrov. Plače, ki so nad tem, so obremenjene s tem davkom ali dodatno davčno stopnjo, ki se prišteva k višini 49%. To bi v praksi, če prevedemo, kot vemo verjetno vsi, ki smo tu prisotni, ker je premierova plača približno polovica tega mejnega zneska, bi to pomenilo bistveno davčno dodatno opredelitev. Seveda še enkrat poudarjam. Številke ali parametra ali mejne vrednosti, ki so naštete v zakonu v 5. členu, smo zavestno povzeli po standardih ali merilih, ki jih je postavilo Združenje Manager za nagrajevanje v slovenskem gospodarstvu in to pred gospodarsko finančno krizo, kar ima neko logiko in s čemer smo želeli, da se izognemo kakšnim očitkom, da želimo neke vrste uvesti uravnilovko. Strinjam se pa tudi z vami, da v normalnih zadevah seveda tudi sam nisem zagovornik kakršnih koli administrativnih omejitev, vprašanje pa je, če je v Sloveniji tako, kot je govoril prej kolega Petek, res tako visoka kultura, da bi se znali samoomejiti in ali ni že neke vrste fetiširanja te odgovornosti in ne vem vsega s področja gospodarstva. Ob tej priliki zavračam tudi tisto pripombo, da zakon deli na slabe in dobre. Zakon ne uvaja nobenih kriterijev za slabe in dobre menedžerje, ampak uvaja kriterije za neke vrste še normalne prejemke in tiste, ki so v podjetjih, ki so potrebna ali pa nepotrebna državne pomoči. Hvala lepa.
Havla lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o amandmaju k 5. členu. V razpravo dajem amandma k 13. členu, enako Poslanske skupine SDS. Želi kdo besedo? Gospod Trofenik, prosim.
Brez želje po nepotrebnih razpravah. Amandma, kot je že prej predlagatelj povedal, v Poslanski skupini SDS bi predlagatelji želeli, da se ta zakon smiselno uporablja tudi za upravitelje v postopkih zaradi insolventnosti in prisilne likvidacije ter za člane uprave Slovenske izvozne in razvojne banke. Jaz priznam, da je na teh dveh poljih lahko kakšen problem, vendar za to imamo dva druga instrumenta. Za nagrade teh upraviteljev ali prisilnih upraviteljev, kot sem jim navajeni reči, je pristojen nekdo drug, spadajo v neko drugo področje in temeljnemu kriteriju prejemnika državne pomoči ne ustrezajo. To je vsebinski problem. Zdaj, kar se pa Sid banke tiče, je pa državna sekretarka povedala s katerim aktom je Vlada omejila prihodke ali nagrade, če hočete, v bankah, ki so v pretežni ali v lasti Republike Slovenije. To je prvi problem s tem amandmajem, so pa še nekateri drugi, ker je amandma tako napisan, da se celotni člen spremeni tako, da obsega samo ti dve točki, ki sta navedeni v amandmaju. To pomeni, da bi izpadle nekatere določbe predlaganega 13. člena in tudi tista, na katero posebej opozarjam, ki preprečuje, torej pod točko 4, špekulacije, da bi si člani poslovodstev rezervirali ali podaljševali plačila v izogib plačila davka na obdobje po izteku veljavnosti zakona. Na drugi strani amandma implicitno prinaša oziroma zakonu sname na nek način avreolo interventnega zakona, ki velja za določeno obdobje. V osnovi je to interventni zakon in tako po bližnjici ne bi mogel pristati, da bi mu ta smisel oziroma to vsebinski pomen spremenili s tako določbo. Osebno pa podpiram, da se ti dve odprti področji rešujeta na ustrezen način s posebnim zakonom ali z drugimi inštrumenti. Hvala.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati zaključujem razpravo. Končali smo razpravo o amandmajih, o katerih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA SKLEPA O SPREMEMBI SKLEPA O VIŠINI SREDSTEV, KI PRIPADAJO POSAMEZNI POLITIČNI STRANKI IZ SREDSTEV DRŽAVNEGA PRORAČUNA. Predlog sklepa je v obravnavo zboru predložil Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. Besedo dajem predstavniku predlagatelja, gospodu Antonu Colariču, za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa.
Gospod predsedujoči, kolegice, kolegi! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na 8. seji 9. septembra obravnaval razdelitev sredstev namenjenih sofinanciranju političnih strank v zadnjih 4 mesecih leta 2009, ki ga je Državnemu zboru predložila Vlada. Na tej podlagi je odbor pripravil predlog sklepa, ki ste ga dobili za to točko in predlaga Državnemu zboru, da ga sprejme. Državni zbor je namreč na seji 21. novembra 2008 v skladu z določbo 4. odstavka 23. člena Zakona o političnih strankah sprejel sklep o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz državnega proračuna v letu 2009. S tem sklepom je Državni zbor določil višino sredstev, ki pripadajo posamezni stranki za to leto glede na njihov uspeh na volitvah v letu 2008. Na podlagi sprejetega rebalansa proračuna za leto 2009 pa se je proračunska postavka zmanjšal in za zadnje štiri mesece je potrebna uskladitev, ki jih je opravič odbor, kot sem rekel, na seji 9. septembra letošnjega leta. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Vendar ugotavljam, da nobenega, ki je prijavljen, da bi podal mnenje poslanske skupine, ni v dvorani, niti mi ni bilo prej javljeno, da je kdo koga zamenjal. Izvolite prosim, kaj želite?
Oprostite, nimam napisano, ni bilo javljeno. Moramo se držati reda. In velja tisto, kar sem rekel. Prijavljenih ni v dvorani. S tem smo končali z nepredstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa ni bilo vloženih amandmajev, zato bomo odločanje o predlogu sklepa v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O USTANOVITVI IN NALOGAH DELOVNIH TELES DRŽAVNEGA ZBORA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil Kolegij predsednika Državnega zbora. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod mag. Franc Žnidaršič. Ga ni. Gospod Anderlič se je že prej odjavil. Končali smo s tem, s predstavitvijo oziroma z nepredstavitvijo poslanskih skupin. Sedi razprava poslank in poslancev o predlogu odloka v celoti. K besedi je bil prijavljen gospod Franc Pukšič. [[Ga ni.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po zaključeni 21. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ, KI SO SODELOVALI PRI PRIPRAVI IN IZVEDBI INVESTICIJ TER LIZINŠKIH, NAJEMNIH ALI DRUGIH PRIMERLJIVIH POSLIH, FINANCIRANIH S SREDSTVI IZ DRŽAVNEGA PRORAČUNA ALI PRORAČUNA MESTNE OBČINE LJUBLJANA NA PODROČJU PROJEKTOV STANOVANJSKE GRADNJE IN NAKUPOV STANOVANJSKIH OBJEKTOV TER PRIPADAJOČIH GARAŽNIH OBJEKTOV ALI POVRŠIN V MESTNI OBČINI LJUBLJANA, PROJEKTOV OBNOVE IN DOGRADITVE PROSTOROV UNIVERZE NA PRIMORSKEM, PROJEKTOV STANOVANJSKE GRADNJE STANOVANJSKEGA SKLADA REPUBLIKE SLOVENIJE, OBJEKTOV DRŽAVNEGA POMENA, OBJEKTOV V JAVNI RABI, PROJEKTOV GRADBENIH INVESTICIJ JAVNEGA POMENA, FINANCIRANIH S SREDSTVI IZ DRŽAVNEGA PRORAČUNA ALI PRORAČUNA MESTNE OBČINE LJUBLJANA, IN PROJEKTOV GRADBENIH INVESTICIJ JAVNEGA POMENA NA PODROČJU TAKO IMENOVANIH VISOKIH GRADENJ V JAVNE ZDRAVSTVENE OBJEKTE (PROJEKT PEDIATRIČNE KLINIKE, PROJEKT ONKOLOŠKEGA INŠTITUTA ITD.), ZARADI SUMA, DA SO BILI POSTOPKI IN POSLI MEDSEBOJNO POLITIČNO DOGOVORJENI, VODENI NETRANSPARENTNO IN NEGOSPODARNO, TER ZARADI SUMA PRISOTNOSTI KLIENTELIZMA, KORUPCIJE IN MEDSEBOJNIH POVEZAV MED RAZLIČNIMI NOSILCI AKTIVNOSTI IN ZARADI SUMA DELOVANJA POVEZANIH OSEB, KI SO VKLJUČENE V PRIPRAVO, JAVNA NAROČILA IN IZVEDBO GRADBENIH POSLOV, TER V TEJ ZVEZI ŠE POSEBEJ ZA UGOTOVITEV SUMA O POLITIČNI ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ IN NJIHOVI VLOGI PRI TEM. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 36 poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom. Besedo dajem predstavnici predlagateljev, gospe Alenki Jeraj, za dopolnilno obrazložitev. Izvolite, prosim. Verjetno ne boste ponovno brali naslova te točke, kajti tako dolgega stavka v življenju še nisem prebral.
Bom skrajšala. Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini SDS smo vložili zahtevo za odreditev parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij predvsem pri izvedbi investicij, povezanih s stanovanjsko gradnjo, nakupom stanovanjskih objektov in projektov gradbenih investicij javnega pomena, predvsem tako imenovanih visokih gradenj v javne zdravstvene objekte. V tem primeru projekt Pediatrične klinike, projekt Onkološkega inštituta in drugih. Parlamentarna preiskava bi morala odgovoriti in razjasniti, ali obstajajo povezave in vezani posli pri različnih investicijskih projektih med akterji, ki s pomočjo nosilcev javnih funkcij politično izkoriščajo svoj vpliv za dosego ugodnosti pri izpeljavi javnih naročil. Želimo oziroma predlagamo, da preiskava zajema predvsem naslednje projekte velikih gradbenih investicij: Prvič. Projekte stanovanjske gradnje, lizinških, najemnih in drugih primerljivih poslov in nakupov stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana. Drugič. Projekt obnove in dograditev prostorov Univerze na Primorskem. Tretjič. Projekt stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije. Četrtič. Projekt Pediatrične klinike. Petič. Projekt Onkološkega inštituta. Šestič. Projekte gradbenih investicij s področja tako imenovanih visokih gradenj, projektov objektov državnega pomena ter projektov objektov v javni rabi financiranih sredstvih iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana od leta 1992 dalje. Zakaj smo se odločili, da bi preiskava vsebovala vse te projekte? Javna naročila so v Republiki Sloveniji pomemben del javnih financ. Po zadnjih dostopnih podatkih s spletne strani Ministrstva za finance so v letu 2006 javna naročila predstavljala kar 41,7% proračuna Republike Slovenije oziroma 10,5% bruto družbenega proizvoda. Velike gradbene investicije na področju tako imenovanih visokih gradnje, kot so stanovanjski objekti, ki so grajeni z javnim denarjem ter objekti s področja družbene infrastrukture, zdravstveni, visokošolski in ostali objekti javne in kulturne infrastrukture so investicijski projekti praviloma velikih proračunskih investicijskih vrednosti. Finančna in gospodarska kriza je ustavila trg nepremičnin, pri čemer je prišlo do zastoja pri prometu s stanovanji in ob tem je bilo pričakovati, da se bodo cene stanovanj na nepremičninskem trgu zniževale zaradi večjega števila neprodanih stanovanj. Navedeno dodatno podkrepi tudi izjava župana Mestne občine Ljubljana Zorana Jankovića, ki jo je podal na svoji novinarski konferenci, ko je dejal, da bo cena na kvadratni meter stanovanja v novogradnji v mestni občini Ljubljana proti koncu leta padla pod 2 tisoč evrov in obenem vsem svetoval, da naj z nakupom počakajo na konec leta, ko bodo investitorji urejali bilance. Velja še spomniti na napoved župana mestne občine Ljubljana, izrečeno pred tremi leti, da se bodo cene stanovanj znižale pod 2 tisoč evrov. Vendar pa so njegova ravnanja precej drugačna od njegovih napovedi in priporočil. Tako je Mestna občina Ljubljana konec leta 2008 od Vegrada d.d. za 18,9 milijonov evrov kupila 119 neprofitnih stanovanj skupne površine 7515 kvadratnih metrov. V to kupnino je bilo vključenih tudi 238 parkirnih mest, in sicer po 18.000 evrov za vsako. Ob upoštevanju pripadajočega parkirnega mesta je cena kvadratnega metra kupljenih stanovanj tako znašala 2515 evrov, torej precej nad 2000 evri oziroma nad zneskom, ki si ga je kot enega izmed pomembnih strateških ciljev svojega mandata postavil župan mestne občine. Razdelitev nakupa na stanovanja in parkirna mesta je bil samo manever, s katerim se je želelo nakup Mestne občine Ljubljana prikazati kot ugoden, čeprav so se cene stanovanj že znatno znižale in je pričakovati tudi drastično znižanje v prihodnje. Postavlja se vprašanje, zakaj se je Mestna občina Ljubljana odločila za preuranjen nakup Vegradovih stanovanj s pripadajočimi parkirnimi mesti, če je bilo pričakovati padec cen stanovanj. Obstaja prav tako sum pri poplačilu Univerze na Primorskem. Namreč, prejšnja vlada podjetju Makro 5 ni plačala za prenovo palač Armerija, Foresterija predvsem zato, ker je bila podražitev neusklajena z ministrstvom in je bila vrednost del za ti palači nepooblaščeno podvojena. Z imenovanjem ministra za visoko šolstvo Gregorja Golobiča je bil ta dolg poplačan. Ob tem bode v oči dejstvo, da je Makro 5 tudi podjetje, ki ministru za visoko šolstvo Gregorju Golobiču v Vinjolah pri Portorožu gradi hišo. Pri sredstvih za gradnjo velikih investicijskih objektov nas skrbi, da so bila sredstva porabljena negospodarno in nepregledno, zlasti zato, ker se investicije od načrtovanja do izvedbe oziroma do končnega zaključka je bistveno povečajo, celo podvojijo. In ker gre za javni denar, je prav, da davkoplačevalci, katerih denar to je, tudi vedo, ali so bile te investicije izvedene po vseh načelih in ali so bila upoštevana in spoštovana načela upravljanja z javnimi financami, torej načelo gospodarnosti in načelo preglednosti in načelo konkurenčnosti, načelo javnosti in načelo nadzora. Že v prejšnjem mandatu smo se večkrat ukvarjali tudi z investicijami v zdravstvene objekte, predvsem z gradnjo Pediatrične klinike in Onkološkega inštituta. Tudi tu so se sredstva namenjena za investicijo od prvotno načrtovanih do zaključka bistveno povečale, sklenjeni so bili dodatni aneksi, zato obstaja utemeljen sum, da gre za prikrito toda usklajeno politično delovanje posameznih nosilcev javnih funkcij in za prikrita poseganja v verigo naročnik - projektant - izvajalec - nadzor, kar ima za posledico negospodarno trošenje davkoplačevalskega denarja, korupcijo, vezane posle, klientalizem in neupravičene koristi. O tem govori tudi dejstvo, da nekatere od navedenih primerov že obravnava tudi tako imenovana protikorupcijska komisija. Prav tako je značilno nevestno in negospodarno ravnanje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije pri sklepanju pogodb in sporazumov, nepregledno finančno poslovanje, prevelika navezanost na eno banko, negospodarna oddaja storitev, sklepanje škodljivih pogodb, neobvladovanje stroškov poslovanja ter neustrezno upravljanje finančnih sredstev in zadolževanje sklada. V tem okviru je treba opozoriti še na pomanjkljivo in neustrezno izvajanje nadzora nad kvaliteto gradnje stanovanjskih objektov in pripadajočih garažnih objektov ali površin. Navedeno je v letu 2006 ugotovila tudi notranja revizija Ministrstva za okolje in prostor o poslovanju Stanovanjskega sklada Republike Slovenije za 14 let nazaj, v obdobju mandata nekdanjega direktorja stanovanjskega sklada Republike Slovenije Edvarda Ovna, nekdanjega podpredsednika LDS-a. Notranja revizija je v navedenem poročilu ugotovila za 9,5 milijona evrov oziroma nekdanjih 2,3 milijarde tolarjev negospodarnih in škodljivih ravnanj. V vseh teh primerih torej več kot upravičeno obstaja sum, da niso bila spoštovana že navedena temeljna načela, torej načelo gospodarnosti, preglednosti, konkurenčnosti, javnosti in nadzora. Zato mora parlamentarna preiskava v tej luči ugotoviti, ali so nosilci javnih funkcij ravnali skladno s predpisi, kajti obstaja domneva, da kljub vzpostavljenemu zakonodajnemu okviru iz tega področja, prihaja do sistematičnega in kroničnega neupoštevanja oziroma izigravanja predpisov, ki so pripeljali do občutnih odstopanj gospodarne in pregledne porabe davkoplačevalskih sredstev. Stališče Državnega zbora, to pomeni, da je tudi Državni zbor tisti, ki bi moral biti obveščen o tem, torej ali je bilo z dolžno skrbnostjo in verodostojnostjo poročano Državnemu zboru skladno z zakonskimi pristojnostmi, na podlagi katerih bi si Državni zbor lahko ustvaril ustrezno sliko o dejanskem stanju na področju porabe proračunskega denarja pri gradnji teh velikih investicijskih objektov ter na tej podlagi sprejel ustrezne odločitve skladno s svojimi pristojnostmi. S preiskavo je treba ugotoviti, dokazati ali pa ovreči sum, da so nosilci javnih funkcij ravnali v nasprotju z zakonodajo ter s tem za dosego svojih koristi ali pa koristi ostalih vpletenih v proces izvajanja projektov. Kot rečeno, so kljub vsej zakonodaji, ki ureja to področje, investicijske vrednosti pri izgradnji mnogih objektov, ki jih želi ta preiskava zajeti, ob dokončanju močno presegli svojo začetno vrednost, kar lahko pomeni velik problem in ker gre za javni denar, je prav, da vemo, kako je bil ta denar porabljen.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj! Slovenska nacionalna stranka je sopodpisnik zahteve za to parlamentarno preiskavo. Mislim, da se je predolgo vleklo vse skupaj in preveč svinjarije se je kazalo iz dneva v dan, tako po medijih kakor tudi v osebnih kontaktih z ljudmi, ki so bili vpleteni na ta ali na oni način v gradnjo marsikaterih objektov. Pa če se spustimo samo v vprašanje gradnje Pediatrične klinike. Take sramote, kot je bila gradnja Pediatrične klinike, si ne more misliti nihče v EU, samo v Sloveniji, v kateri še vedno prevladujejo tisti iz bivših časov, iz bivših režimov in to vse skupaj vodijo na enak način. Samo tukaj se lahko zgodi to, da so poneverbe, goljufije, denarja je potrebno vplačevati vedno več, nikoli ni omejitve porabe sredstev, in na koncu, ko potegnemo črto pod kompleten projekt, vidimo, da voda "ne štima", vrata "ne štimajo", skratka nič "ne štima". Grozljivo in pravzaprav klofuta vsem davkoplačevalcem, kajti konec koncev se bodo v Pediatrični kliniki zdravili naši otroci. In če ne bomo našim otrokom zagotovili mirnega in lepega življenja in zdravja, komu ga pa bomo? Mogoče za Hrvate, kajti zdaj Slovenija drvi v objem Hrvaške in mogoče čez čas ne bomo več po slovensko pisali, ampak bomo po hrvaško. To pač ne more biti. Če gledamo tudi druge zgradbe. Poglejte Onkološki inštitut. Onkološki bolniki niso kar tako, potrebujejo izredno pomoč, izreden suport in potem, ko pridejo z vozičkom do vrat, ne morejo skozi vrata v svojo sobo. Zakaj ne? Zato, ker nek bedasti arhitekt, ki ne razume ničesar, razen napihnjenosti lastne stroke, ni vedel, da je ta modern voziček, širok bistveno več kot tisti, ki je bil v uporabi pred 40 ali 50 leti. Nerazumevanje, ali pa namerno nerazumevanje zato, da se ena zadeva potem popravlja in na teh popravkih služi dodatne denarje, so razlog za takšne svinjarije, ki se dogajajo. Seveda pa brez političnih botrov te zadeve ne bi mogle iti. Tu je pa treba tudi ločiti eno zadevo: s to parlamentarno preiskavo ne nameravamo uničiti slovenskih gradbincev. Slovenska gradbena podjetja morajo ostati, če hočemo, da bomo še kaj delali v Sloveniji. Če kdo misli, da je namen preiskave ta, da bomo naredili prostor tujcu samo s tem, da bomo uničili naša podjetja, se moti. Morda bi bil tak namen te preiskave, če bi ga sprožila kakšna druga stran, ne pa naša stran, Nam je do tega, da ostanejo slovenska podjetja in da slovenska podjetja delajo. Zato bomo zelo selektivno gledali, kaj se je dogajalo in komu se je kaj dogajalo. Treba je pa povedati, da so politične povezave v glavnem res bolj na levi strani kot kjerkoli drugje, če tako rečemo, v političnem jeziku, zato tudi strah pred tem. Še enkrat pravim, ne bo šlo za lov na čarovnice, nikakor ne. Slovenska gradbena podjetja morajo obstati. Res pa je, da bo potrebno kakšno čiščenje. Treba bo napeljati kakšno Ljubljanico skozi ta Avgijev hlev, da se bo sčistilo in da bo odneslo tisto, kar ponavadi ob povodnji plava na vodi. To pa je potrebno, in zato je ta preiskava toliko bolj potrebna in toliko bolj upravičena. Seveda se zavedamo, da bodo razni gospodi tekali od vrat do vrat, iskali politično podporo, ki so jo nekoč imeli in ki jim jo še zmeraj v določeni meri nudi sedanja oblast. Treba se je zavedati, da tudi v teh krogih prihaja do preskakovanja iz enega tabora v drug tabor. Da se išče politično podporo ne glede na lastno prepričanje in se to vrši glede na finančno obremenitev oziroma finančni izplen, ki ga lahko kdo ima na tem področju. Politična odgovornost nosilcev javnih funkcij je tu zagotovo v prvi vrsti. Treba je potegniti gospodo, ki je delala te napake, ki je dovoljevala te napake, ki je dovoljevala anekse, anekse na anekse, popravila, spremembe in vse skupaj. Te spremembe pogodb so tiste, ki so prinesle nekaterim največ denarja. In kot je bilo slišati, se je ta denar, ki je prihajal v žepe določenih podjetij, tudi delil po političnih preferencah oziroma po zaslugah za kakšno zadevo, ki se je potem izpeljala, nadaljevala, ponovno gradila ali pa popravljala. Ni primera na svetu, kar se dogaja pri nas, recimo, na Onkološkem inštitutu, pa tudi po drugih bolnišnicah, da teče okužena voda iz pip, kot da bi bili v Afganistanu. Mislim, da nekateri jemljejo Slovenijo za neke vrste Afganistan, in zato so pripravljeni Slovenijo prodati. In jo prodajajo, zelo uspešno. Kajti ta dogovor Pahor-Kosorjeva je že korak v to smer. Korak v to, da se vse skupaj zrine nekomu drugemu, pobere se kar se pobrati da in potem bo, kar bo. Za nas že bo, pravijo nekateri. Jaz se pa sprašujem, ali bo tudi za naše otroke. Bo za njihove otroke? Ali bo tudi za naše, ali bo tudi za vaše? Mislim, da ne bo. In če se tega ne boste zavedali, potem je zaman, da sedite tukaj notri. Nekaterim je že do tega, da jim je vseeno, če tujci slovenske gozdove sekajo tamle okoli Tržiča, kajti sodelovali so pri tem, da so tujci dobili tisti gozdove v roke, da jih lahko kradejo, česar ni do danes mogel nihče, ampak seveda so jim gospodje uredili to stvar. Jaz se bi vprašal, ali bomo zdaj v naslednjem mandatu odprli kakšno preiskavo in tistega gospoda poklicali na odgovornost, če je kaj narobe naredil, kajti navkljub temu, da smo včeraj sprejeli, ste sprejeli nekateri, vsaj zakon, po katerem ste vnaprej plačali sodnikom, da vas ne bodo procesuirali ali pa, da bodo izgubili dokumente ali pa, da vas bodo oprostili. Veste, tudi sodniki so ljudje in tudi oni gledajo, kako politična vrhuška in kako političen, bi rekel, milje diha v Sloveniji. Tako, da ne bodite prav prepričani, da ste jih s tem kupili. Mislim, da vas bodo z veseljem vtaknili tja, kamor sodite. Jaz se bojim nečesa, da bodo nekateri hoteli speljati tole zadevo v napačno smer. Jaz še enkrat poudarjam, jaz sem član te komisije, bom član te komisije, in ne bom dovolil lova na čarovnice. Ne bom dovolil lova na čarovnice, ne bom dovolil kar tako žigosanja ljudi, bom pa zahteval, da tisti, ki so krivci, da se jih kaznuje, ampak ne kaznuje samo tako "no, ja, kaj si pa naredil, ne smeš več, bodi priden, pa te bomo poslali na kakšno mesto direktorja holdinga", ne, ne, popolno onemogočenje kakršnekoli dela v javni sferi, popolno in po možnosti zaplemba vsega premoženja. Vem, da koalicija tega noče narediti, ker bi bilo preveč pobranega, ampak povem vam, če bi se to zgodilo, se državni proračun napolni tako brez problemov, vsi "pufi" bi se hitro poplačali, ampak res bi morali kakšne "stisniti", kot pravijo nekateri, "za jajca", da bi zacvilili in da bi izpljunili tisto, kar so pokradli. Mogoče nam bo to uspelo s to komisijo vsaj do neke mere. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Janez Ribič v imenu Poslanske skupine SLS.
Spoštovani poslanke in poslanci! Težko je na kakšen drug način povedati vse to, kar je povedal pred mano predgovornik. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo sopodpisali in podpiramo ustanovitev preiskovalne komisije predvsem iz dveh razlogov. Nujno je ugotoviti, ali je šlo za nepravilnosti in nezakonitosti oddajanje javnih naročil in zakaj je v nekaterih primerih šlo za dolgoletno neracionalno izgradnjo. Predvsem pa zato, ker je naša naloga raziskati in ugotoviti, ali je utemeljen sum, da so bili postopki in posli medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno zaradi suma prisotnosti klientelizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi nosilci aktivnosti in delovanja oseb, ki so vključene v pripravo, javna naročila in izvedbo poslov, ki so predmet javnih naročil, še posebej za ugotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Korupcija in klientelizem, ki ruši temelje družbe, sta sramota za vsako demokratično družbo. Zato smo poslanci kot predstavniki volivcev dolžni in poklicani, da sume glede izvajanja javnih naročil in javnih poslov preučimo in ugotovimo, ali so utemeljeni. Nobena država, nobena politika ni pri tem imuna, tudi slovenska ne. Spomnimo se, kakšna je definicija korupcije Sveta Evrope: "Korupcija je katerakoli dejavnost oseb, ki jim je bila zaupana odgovornost v javnem ali zasebnem sektorju, s katero kršijo svoje dolžnosti, ki izhajajo iz statusa javnih uslužbencev, uslužbencev v zasebnem sektorju, neodvisnih agencij in drugih razmerij te vrste in je usmerjena v pridobivanje kakršnihkoli neupravičenih koristi zase in za druge.", konec citata. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da bi morale protikorupcijske vsebine postati temeljna izobraževalna in vzgojna vsebina, temelj državljanske vzgoje. Številni analitiki bivših socialističnih držav opozarjajo prav na problem korupcijske mentalitete državljanov teh držav, pri čemer je Slovenija še v težjem položaju, saj smo bili skoraj pol stoletja pod vplivom balkanskih kulturnih obrazcev, za katere, žal, velja, da je nespoštovanje zakonov in izigravanje zakonov in oblasti pravzaprav folklora. Ljudje na tem območju so korupcije že dolga leta navajeni in jo sprejemajo kot nekaj naravnega in je moralno pretirano sploh ne obsojajo. Če torej v družbi prevlada prepričanje, da je korupcija pravilen in uspešen način za gospodarski in družbeni uspeh, potem je bitka s korupcijo kljub kakršnim koli zakonodajnim in institucionalnim ukrepom že v naprej izgubljena. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo prepričani, da je enako škodljivo, če se obtožbe delijo kar na pamet in posplošeno. Še slabše je, če probleme skušamo pospraviti pod preprogo in tiščati glavo v pesek. S takim načinom še bolj škodimo ugledu države na eni strani, na drugi strani škodimo ugledu in poslovanju gospodarstva, v tem primeru gradbeništva. V težkih tržnih razmerah se podjetja trudijo preživeti, skušajo zagotoviti delo več deset tisočim delavcem in njihovim družinam. S pavšalnimi obtožbami jim samo rušimo ugled in ne rešimo ničesar. Primera dolge gradnje Onkološkega inštituta in Pediatrične klinike sta po našem mnenju šolska primera, kako se z javnimi sredstvi in javnimi posli ne sme delati. Pozitivno je mogoče zato uporabiti primer ministrice, ki je s svojo intervencijo pospešila zaključek gradnje bolnišnice, in primer prometnega ministra, ki je odločno zahteval ukrepe pri pospešitvi odprave nepravilnosti pri gradnji avtocest. Transparentnost poslov in nadzor sta poleg učinkovitosti in racionalnosti bistvena elementa v poslovanju z javnimi sredstvi, in država ima v svojih rokah dovolj vzvodov, da to zagotovi. Eden od načinov je tudi parlamentarna preiskava, zato jo poslanci Slovenske ljudske stranke podpiramo. Hvala.
Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic, v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat prijazen dober dan! Preiskovalnih komisij je bilo v Državnem zboru ustanovljenih že veliko, vse pa imajo eno pomembno skupno lastnost, da so na eni strani potrošile veliko denarja, na drugi strani pa niso pripeljale do nikakršnih ciljev in rezultatov. Upamo in si želimo, da s to komisijo drugače. Da bo namesto političnih obračunov pred lokalnimi volitvami za leto 2010 v ospredju res javna, smotrna, pregledna in transparentna poraba davkoplačevalskega denarja, za kar naj bi šlo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije s tem nimamo niti najmanjših težav in bomo prispevali svoje glasove k temu, da se zadeve razčistijo, ter v komisiji tudi sodelovali. Vendar bi pa predlagal vsem tistim, ki v parlamentu in v tej državi vedo, kaj vse je bilo in celo za naprej, kaj bo narobe, da se ne poslužujejo parlamentarnih komisij, za katere imamo obilico dokazov, da niso učinkovite, pač pa storijo tisto, kar je njihova osebna in državljanska dolžnost - pot pod noge, na tožilstvo, h kriminalistom, naj se izpostavijo in naj konkretno, z imeni in priimki, vložijo ovadbe in prenehajo spuščati politično meglo. Kdor od nas misli, da je karkoli narobe, se je dolžan sam osebno izpostaviti in to povedati, predvsem pa pomesti pred svojim pragom. Vesel sem, ko danes slišim, da je bilo v prejšnjem mandatu toliko zadev narobe pri gradnji Pediatrične klinike in Onkološkega inštituta, da je treba to raziskati, da je tudi Šentviški predor in pa gradnja slovenskih avtocest, jama brez dna, da gradimo počasneje ter pa nekajkrat dražje kot pa tujina. Jaz sem prepričan, da je prav, da to raziščemo, in da se bo na koncu pokazalo, da verjetno s strani tistih, ki to predlagajo, tudi ni nikogar brez greha. Da zaključim; Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije se s to razpravo strinja, bo v njen sodeloval, jo pa tudi podpira. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Dušan Kumer, v imenu Poslanske skupine SD. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Gospod podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Na začetku moram reči, da je ustanavljanje preiskovalnih komisij očitno postala neka strast v tem Državnem zboru. Vi pa vsi dobro veste in javno je znano, da strah nikoli ne reče dovolj. In tako bomo očitno preiskovalne komisije ustanavljali še do konca tega mandata in mogoče bomo prišli do kakšne velike, presenetljive številke. Na današnji seji bo Državni zbor na zahtevo opozicijskih poslancev ustanovil že četrto parlamentarno preiskavo. Ob tem želimo v Poslanski skupini Socialnih demokratov poudariti, da ne oporekamo ustavni in poslovniški pravici, da opozicijski poslanci ustanavljate preiskovalne komisije, saj ste to izdatno počeli tudi v prejšnjem mandatu, ko ste bili koalicijski poslanci, toda ustanovitev te današnje preiskovalne komisije ima očitno neke dodatne vzgibe. Preveč očitno je nakazana tudi skozi obrazložitev pobude za ustanovitev komisije in skozi poudarke že današnje uvodne razprave predlagateljev, da je njen prvenstveni namen kampanja za lokalne volitve naslednje leto v Ljubljani. Zato so predlagatelji v obrazložitvi pobude tudi namenili toliko besedi, tudi nepotrebnih aktualnih, koaliciji in njenemu uspehu na lanskih državnozborskih volitvah in bojda neki povezavi s temi predmeti, ki bi naj bili predmeti parlamentarne preiskave. Skratka, mnogo preveč očitno je izražena namera predlagateljev, da se s to preiskovalno komisijo vključi v volilno kampanjo in na ta način poizkuša vplivati na izid lokalnih volitev prihodnje leto v Ljubljani. Jaz vam tukaj želim veliko sreče. Ne glede na to pa v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je morda dobro, da morda enkrat zares ugotovimo, ali je v naštetih dvajsetih točkah zahteve in vsebine preiskave, prihajalo do nepravilnosti, korupcije, klientelizma, podkupovanja in še česa. Da morda ugotovimo, ali jih je v teh zgodbah nastopalo več ali samo en "čudežni deček". Ali je morda nastopala v teh zgodbah tudi kakšna "čudežna dama". Da ugotovimo, kdo je v teh preteklih 18-ih letih v Ljubljani dejansko krojil podlage za domnevno sporne investicije financiranja iz javnih sredstev, kako so se vse od leta 1992 delila neprofitna najemna stanovanja, kdo vse je bil deležen tega privilegija v teh 18-ih letih. Ker sem sam bil 8 let svetnik v mestnem svetu, če bo komisijo zanimalo, ji bom dal kot eno gradivo tudi to gradivo iz let 1990-1994 in boste videli, kdo vse je takrat dobili neprofitna stanovanja v Ljubljani, po kakšni kvadraturi in tako dalje. To sem si ohranil 18 let, ker sem očitno predvideval, da bo po 18-ih letih ustanovljena kakšna preiskovalna komisija. Ker, ena je že bila za Ljubljano, pa pred mnogimi leti ni uspela. In izsledki bodo lahko sila zanimivi, tudi za predlagatelje današnje preiskovalne komisije. Prav tako v Poslanski skupini Socialnih demokratov upamo, da se bo preiskovalna komisija dovolj resno lotila razčiščevanja delovanja javnih funkcij na področjih urbanizma, stanovanjske in prostorske politike, kot ste zapisali predlagatelji v predlogu za ustanovitev te komisije, saj boste pri tem imeli veliko oporo v vidnem in pomembnem funkcionarju Slovenske demokratske stranke, ki je kar tri mandate vodil ta pomemben odbor pri Mestnem svetu Mestne občine Ljubljana. In brez "žegna" tega odbora, se na področju urejanja prostora in izbire lokacij in gradnje, in tako dalje ni zgodilo nič. Prav tako upamo, da se bo komisija resno lotila politike Republiškega stanovanjskega sklada, kar je bilo danes nedvoumno posebej omenjeno. Da bo poleg do leta 2006 za 14 let nazaj ugotavljala tudi za zadnja tri leta smotrnost in racionalno porabo javnega denarja tega sklada za izgradnjo neprofitnih stanovanj za mlade in socialno ogrožene. Reklama sklada objavljena v zadnji številki revije Nepremičnine, predlagam, da si to predlagatelji te komisije ogledate, ne kaže obetavne in zadovoljujoče slike. Namreč iz tega oglasa se vidi, kako velika in v katerih krajih po Sloveniji je že izgrajena zaloga skladovih stanovanj in kako se ta stanovanja ponujajo, prodajajo komurkoli, poudarjam - komurkoli in ne tistim ciljnim skupinam, ki so družine z nizkimi dohodki, mladi in tako dalje, zaradi katerih je ta republiški sklad sploh ustanovljen. Še več, komurkoli se je prodajalo pod ugodnimi pogoji in tudi izgrajena so z ugodnimi posojili, torej iz javnih sredstev, ki bi moral biti pod enakimi pogoji dostopna vsem, pa niso. Morda bodo o tem več vedeli nekateri funkcionarji, ki sedijo v občinskih organih, za primer bom dal, ker ena velika skupina teh stanovanj je tudi v Postojni, kjer sedi v tem parlamentu en eminenten predstavnik ene od strank predlagateljic. Mogoče bo on, ko bo ta preiskovalna komisija začela delovati, imel kakšne dodatne informacije. Bi pa rad, ko že govorimo o teh stanovanjskih, opozoril predlagatelje, da bi bilo dobro, ko se spustijo v navedbo nekaterih podatkov in številk, da si pogledajo nekatere dokumente, ki so nenazadnje overovljeni tudi pri notarjih. Jih bom opozoril samo na ene številke, ki niso prave, ki jih navajate v obrazložitvi dokumentacije. Gre za tako imenovano, in danes je bila eksplicitno tudi izpostavljena, tretja pogodba Stanovanjskega sklada od 5. 12. 2008 za 119 stanovanj in 238 parkirnih mest. kvadratni meter stanovanja za teh 119 stanovanj je bil 1750 evrov plus parkirna mesta, skupaj 2036 evrov. Če vam kaj koristi, da lahko dobite primerjavo si vzemite še edino inštitucijo v Sloveniji, to je Geodetska uprava Republike Slovenije, ki izračunava povprečne cene stanovanj v Sloveniji in boste videli, da je v tistem trenutku, ko je bilo to kupljeno, povprečna cena v Ljubljani bila 2680 evrov. Toliko zato, da popravite gradivo, ki ste ga dali in da ne bi javnost po nepotrebnem zavajali z nepravnimi podatki. Skratka, veliko bo priložnosti za razjasnitev nekaterih dilem in javno znanih anomalij in nečednosti, seveda ob predpostavki dobrega namena dela te preiskovalne komisije. Zato ne vidim razloga, zakaj bi bilo treba danes na široko razpravljati o problematiki, saj smo šele na začetku preiskovalne komisije. Nekatere dosedanje razprave s strani predlagateljev pa me postavljajo v položaj, da ne vem, ali že poslušamo poročilo preiskovalne komisije o rezultatih preiskave ali pa šele ustanavljamo komisijo, ki bo v naslednjih mesecih, morda tudi letih do konca mandata prišla pred Državni zbor s svojim poročilom. Prav tako se mi zdi moteče, ko se govori o tem, da je parlamentarna preiskava neke vrste sodni postopek, da bi se v njej ugotavljalo kdo je kriv, kdo ni kriv. O tem je govoril tudi eden od predlagateljev. Tak način argumentiranja o smotrnosti ustanovitve parlamentarne komisije preiskovalne je povsem napačen in izkrivlja interpretacijo preiskovalne komisije. V parlamentarni preiskavi se o ničemer ne odloča, se le predlaga, da se opravijo potrebna zaslišanja in poizvedovanja in da se na podlagi le-teh postopkov ugotovi, ali je prišlo do oškodovanja državnega premoženja, v kakšni višini in kdo od nosilcev javnih funkcij je za takšno početje politično odgovoren oziroma kakšni in čigavi interesi so morda pripeljali do teh in podobnih dejanj. In če gledamo mesto Ljubljana za 18 let nazaj, je veliko nosilcev teh javnih funkcij, na področjih opredeljenih v namenu te preiskave, bilo tudi v rokah posameznikov iz vrst strank predlagateljic te preiskave. In morda bo ravno to ključ do uspešnosti te preiskave, ali pa nasprotno, glavna ovira. Pustimo se presenetiti in bomo videli. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da je v interesu vseh slovenskih davkoplačevalcev, da se ugotovi, ali se javni denar porabljal gospodarno, transparentno in v skladu z veljavno zakonodajo. In škoda je, da se ta preiskava osredotočila le na mesto Ljubljana. Morda bi bilo zanimivo, če bi se le ta razširila in pod lupo vezla vseh 210 občin v Sloveniji ter skušala ugotoviti ter razjasniti, ali so bili mnogoštevilni projekti in posli z javnimi sredstvi in preko javnih naročil v preteklih 15 letih izvedeni skrbno in v duhu dobrega gospodarja. Ne gre za inovacijo. V prejšnjem mandatu ste predlagali preiskovalno komisijo, ki se je ukvarjal s 86 pravnimi subjekti, da ne razlagam naprej. Ne gre za nobeno inovacijo, preseneča pa, da ste se skoncentrirali samo na eno mesto. V tem primeru bi marsikdo od nosilcev javnih funkcij na nivoju lokalnih skupnosti in tudi na državni ravni, tudi tisti, ki sedimo v Državnem zboru, zardeval in se morda tudi potil.
Besedo ima gospod dr. Peter Verlič v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo bili med podpisniki zahteve za ustanovitve preiskovalne komisije, ki je zaradi dolgega naziva dobila skrajšano ime preiskovalna komisija za področje tako imenovanih visokih gradenj. Naj na tem mestu uvodoma poudarim, da ne gre za preiskovalno komisijo, ki bi bila usmerjena zoper delovanje ljubljanskega župana, kot je bilo zaslediti v javnosti. V zahtevi je jasno opredeljeno, da je namen parlamentarne preiskave ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna na področju projektov stanovanjske gradnje in nakupa stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, objektov državnega pomena, objektov v javni rabi, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna, projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju tako imenovanih visokih gradenj v javne zdravstvene objekte, projekte gradbenih investicij s področja tako imenovanih visokih gradenj, projektov objektov državnega pomena ter projektov objektov v javni rabi, financiranih s sredstvih iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana od leta 1992 dalje. Gre torej za projekte, ki so se vodili v mandatih več vlad, tudi v prejšnjem mandatu. Zanimivo pri tem pa je, da se je ob vložitvi zahteve za odreditev parlamentarne preiskave zelo bučno oglasil samo župan Mestne občine Ljubljana, v bran pa so se mu postavili številni, ki naj bi delovali neodvisno in v interesu javnosti. Naj omenim samo javno zaščito ljubljanskega župana s strani predsednika protikorupcijske komisije. To je tisti predsednik protikorupcijske komisije, ki kreira pojem koruptivnosti in koruptivnih ravnanj v skladu s potrebami sedanje vladajoče politike in v skladu s tem, na koga se zadeva nanaša. Več kot očitno torej postaja, da bo imela preiskovalna komisija zelo zahtevno delo. Še najlažje delo bo imela mogoče v primeru nakupa stanovanj s strani Mestne občine Ljubljana. Zakaj? V isti sapi, ko je ljubljanski župan javno pozival k temu, da naj ljudje počakajo z nakupi stanovanj, saj bo cena ob koncu leta znašala manj kot 2.000 evrov po kvadratnem metru stanovanjske površine, je Mestna občina Ljubljana brez razpisa, kar bi bilo edino gospodarno, saj je bilo takrat na trgu v Ljubljani preko 1.000 neprodanih stanovanj, oziroma brez da bi k pogajanjem povabila več kot enega ponudnika in s tem dosegla nižjo ceno, kar je Računsko sodišče v neki reviziji označilo kot enega izmed razlogov za negospodarnost, je Mestna občina Ljubljana stanovanja kupovala po višji ceni od županovih napovedi, po ceni 2.500 evrov in to neposredno od podjetja, ki je v istem obdobju podpisalo pogodbo z družinskim podjetjem ljubljanskega župana. Nekoliko težje delo bo imela preiskovalna komisija pri projektu Armerija-Foresterija, kjer se je končna vrednost projekta skoraj podvojila, iz približno milijarde sto milijonov nekdanjih slovenskih tolarjev na skoraj 2 milijardi tolarjev. Prejšnja ministrica za visoko šolstvo, previsokega računa podjetju Makro 5 ni hotela poravnati, ker pa je nemudoma po prevzemu ministrovanja storil Gregor Golobič, minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo in račun plačal. Investitor projekta Armerija-Foresterija je bila Univerza na Primorskem, rektor je dr. Rado Bohinc, član Socialnih demokratov, bivši minister za notranje zadeve. Isto podjetje nastopa kot izvajalec gradnje stanovanjske hiše Gregorja Golobiča. Še težje delo bo na področju delovanja Stanovanjskega sklada Republike Slovenije. Ta sklad je najboljše posle sklepal v času direktorovanja Edvarda Ovna, bivšega vidnega člana LDS-a. Nakupi zemljišč preko slamnatih podjetij, kjer se je razlika v ceni v istem dnevu podeseterila, razliko pa je plačal sklad kljub temu, da bi zemljišča lahko odkupoval neposredno, so samo del te nepremičninske zgodbe. Boj zanimiv del je prodaja stanovanj v Ljubljani po 1.300 evrov na kvadratni meter v obdobju, ko so se na istih lokacijah prodajala po 3 tisoč do 4 tisoč evrov na kvadratni meter in brez tega, da bi sklad s pogoji prodaje preprečil nadaljnje špekulacije in takojšnje nadaljnje prodaje. Dobro usmerjen ukrep zagotavljanja stanovanj po dostopnih cenah mladim družinam, je torej služil kot vir enormnih zaslužkov pri preprodaji teh stanovanj za katerega je vodstvo sklada in takratni nadzornik, minister Kopač, gotovo vedelo. Gospod Kopač je tisti LDS-ov minister, ki je v sedanjem kadrovskem cunamiju zamenjal gospoda Šalamuna, direktorja Direktorata za energijo Ministrstva za gospodarstvo. Res pa je vmes zamenjal modro z oranžno barvo, zato je pri nadaljnjem kadrovanju toliko bolj brezkompromisen. Zalomilo se mu je le pri zamenjavi direktorja Sklada za razgradnjo Nuklearne elektrarne Krško, ker potrebuje Vlada za predčasno zamenjavo predlog upravnega odbora, ki ga vodi Romana Jordan Cizelj. Zato diskreditacije in blatenje, ki smo jih poslušali pred tedni. Ker pa gre pri skladu za denar, gospod Kopač pa se na denar očitno spozna, kar dokazuje obdobje, ko je nadzoroval Ovna oziroma Stanovanjski sklad in glede na znani kadrovski pohod sedanje vlade, mu bo nedvomno uspelo. Investicije na področju zdravstva so posebna vprašanja, ki se kot jara kača vlečejo skozi obdobje več LDS-ovih vlad, povezave na različnih nivojih pa so tako močne, da so odnesle ministra Bručana, ki je želel narediti red. Ministrica Zofija Mazej Kukovič je zadeve pri investicijah na področju zdravstva zaostrila, žal se je njen mandat prehitro iztekel. Upajmo, da sedanji minister nadaljuje z urejanjem razmer na temu področju. Tudi to bo pokazala ta parlamentarna preiskava. Projekti onkologija, pediatrična klinika in številni drugi so se namreč vlekli skozi mandate več vlad. Večinoma so bili načrtovani in začeti v obdobju LDS-ove vladavine. V obdobju, ko je Gregor Golobič, sedanji minister, kot takratni drugi človek LDS-a skrbel za ustrezno kadrovsko paradigmo na vseh nivojih. Vrednost nekaterih investicij na področju zdravstva se ni samo podvojila, pač pa so začetne vrednosti za petkrat in več presegle načrtovano vrednost. V nekaterih od zadev, ki bodo predmet parlamentarne preiskave, so bili sproženi tudi kazenski postopki. V vsaki pravni državi, ki skrbi za ugled pravosodja in s tem za ugled inštitucij države bi, kazenski postopki najkasneje dve leti od uvedbe tudi dobili epilog. Kljub težkim obtožbam in sumu velikih zlorab, se noben od postopkov ni zaključil. Večinoma se zadeve upočasnijo že na tožilstvu, dokončno pa takrat, ko začnejo o njih mleti preiskovalni sodniki oziroma pravosodje. V interesu javnosti je, da izve, zakaj v vseh teh zadevah ni prišlo do sodnega epiloga. V večini je šlo za posameznike, ki so bili visoko v hierarhiji takratne politične oblasti, v nekaterih primerih pa gre za posameznike, ki uživajo zaščito in podporo sedanje vladajoče koalicije in oblasti. Očitno so pravosodje in ostali preiskovalni organi pri preiskavi teh nepravilnosti in velikih odškodovanj javnih sredstev odpovedali, zato je pred preiskovalno komisijo težko delo. Poslanska skupina bo pri njenem delu aktivno sodelovala, enako pa pričakujemo tudi od ostalih poslanskih skupin.
Besedo ima gospa Cvetka Zalokar Oražem v imenu Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi in kolegice. Pred nami je v tem mandatu že peta zahteva za odreditev parlamentarne preiskave. Praktično na vsaki redni seji Državnega zbora ustanovimo kakšno parlamentarno komisijo, kar je žalosten rekordni dosežek. V negativnem pomenu seveda. V celem prejšnjem mandatu so bile ustanovljene štiri preiskovalne komisije in še te je predlagala Janševa koalicija. V mandatu prej samo dve. To sproža upravičene dvome v njihovo utemeljenost. Takšna inflacija ustanavljanja komisij neizogibno vodi v njihovo razvrednotenje. Najprej njihovo razvrednotenje kot pomembnega orodja Državnega zbora, predvsem opozicije, za odkrivanje nepravilnosti. Glede na to, kako so večinoma zastavljene in kakšni so bili potem izsledki teh preiskovanj v imenu Državnega zbora, pa je žal mogoče trditi, da veliko prispevajo tudi k razvrednotenju ugleda parlamenta nasploh. Igramo se torej z nečim, kar na daljši rok škoduje nam vsem. Iz tega, ali bolj škodi trenutni vladajoči koaliciji ali opoziciji, pa ne gre kovati političnega kapitala. Od leta 1992 naprej, se pravi od začetka delovanja Državnega zbora, je bilo ustanovljenih skupaj 17 parlamentarnih komisij. V javnosti se jih ne drži ravno zavidljiv sloves. Prof. dr. Igor Kavčič iz Pravne fakultete na primer ocenjuje, da je brez tveganja mogoče ugotoviti, da parlamentarne preiskave ne izpolnjujejo osnovnega namena, to je, odkrivanja nepravilnosti in zlorab pooblastil, temveč se sprevržejo v diskreditacijo. Nekatere komisije svojega dela sploh niso končale, druge so pripravile poročila, ki so bila po oceni mnogih prej političen pamflet na račun političnih nasprotnikov, kot pa resna podlaga zagotavljanja politične odgovornosti funkcionarjev. Javnost je zato upravičeno kritična, da se jih ustanavlja samo zato, da se nepravilnosti ne bi odkrilo. Visoki pa so nenazadnje tudi stroški, ki jih imajo davkoplačevalci s temi preiskovalnimi komisijami. Prava farsa pa so bile preiskovalne komisije ustanovljene v prejšnjem mandatu. Že to, da so od štirih preiskovalnih komisij kar tri ustanovili poslanci vladajoče koalicije, je dovolj zgovorno. Prva naj bi razkrila nepravilnosti v delovanju državnih tožilcev, ki jih je vodila generalna tožilka Zdenka Cerar. Toda do kakšnih trdnih dokazov se ni dokopala. Komisijo za ugotavljanje odgovornosti pri prodaji delnic v državni lasti, so poslanci v prejšnjem mandatu vladajoče koalicije seveda ustanovili, da bi preprečili namen opozicije - preiskati politično kupčijo pod mizo oziroma na mizi, z delnicami Mercatorja v pisarni predsednika Vlade Janeza Janše, ki je SDS-u za nekaj časa prinesla popoln nadzor nad časopisno hišo Delo. Ko so na zahtevo opozicije ustanovili komisijo, ki je preiskovala sumljive okoliščine nakupa finskih oklepnih vozil patria 8x8 in na sploh vpletenost funkcionarjev v razvpito, a nikoli žal do konca raziskano nedovoljeno trgovino z orožjem, je koalicija dosega, da so odstranili predsednika te komisije, ki je očitno pri preiskovanju prišla predaleč. Kot nekakšno protiutež in da bi preusmerili pozornost javnosti, pa je SDS ustanovila komisijo, ki naj bi preiskovala vse vojaške nakupe do leta 2004, za povrh pa še odgovornost za razorožitev Teritorialne obrambe leta 2009. Rezultati pičli. Prav je, da javnosti povemo, kako pride do ustanovitve parlamentarne komisije. Ustava v 93. členu določa, da se parlamentarna preiskava o javni zadevi mora ustanoviti, če to zahteva tretjina poslancev. Praktično to pomeni, da komisijo ustanovi 30 poslancev ne glede na voljo preostalih 60-ih. S tega vidika so bili vsi predlogi legitimni in takšna je tudi ta današnja zahteva. Drugo vprašanje pa je: Koliko so utemeljeni razlogi zanjo? Ustava in tudi že šestnajst let star Zakon o parlamentarni preiskavi sta zelo skopa pri opredelitvi, kaj je lahko predmet parlamentarne preiskave. Toda to poslance in stranke, tudi opozicijske, ne odvezuje odgovornosti za korektno uporabo te, kot že rečeno, v ustavi določene oblike delovanja parlamenta. Opozicijske stranke SDS, SLS in SNS v tej letos njihovi že četrti zahteva za odreditev parlamentarne preiskave ne navajajo ene, ampak kar pet precej različnih zadev javnega pomena, kar praktično vnaprej onemogoča resno preiskavo. Preiskava je dolga po letih, dolga po temah, dolga po objektih, skratka videli ste prej, ko je bil prebran celoten naziv komisije, da je že naziv tako dolg, da ga je nemogoče razumeti. Da predlagateljem ne gre toliko za preiskovanje morebitnih nepravilnosti, v katere bi bili vpleteni javni funkcionarji, ampak za nekorektno politično obračunavanje in diskreditacijo, kaže tudi to, da je letos že drugič na seznamu obtožencev tudi Gregor Golobič. Ena preiskovalna komisija očitno zanj ni dovolj, morda se čuti celo počaščenega. Ena preiskovalna komisija se bo ukvarjala z dozdevnimi kaznivimi dejanji, ki naj bi jih storil, ko sploh ni bil minister oziroma ko ni bil na položaju javnega funkcionarja, kar po mnenju nekaterih pravnikov ni v skladu z ustavno odločbo o parlamentarni komisiji. Tako kot ne more biti predmet takšne preiskave zadeva, ki ni javnega pomena, ne more biti predmet preiskave tudi oseba, ki v času in z dejanji, ki so ji očitana, ni opravljala javne funkcije. To se v tem primeru dogaja. Za povrh je opozicija Golobiča že v naslovu preiskovalne komisije že vnaprej razglasila za krivega in mu s tem odrekla sodno varstvo, na kar opozarja tudi Ustavno sodišče. Zdaj, v tej preiskovalki Golobiča, pri zahtevi, na novo obtožujejo, da je poravnal račun za obnovo prostorov primorske univerze, ki jo je naročila še prejšnja vlada. Gre za to, da je minister podedoval problem, ki ga prejšnji ministri niso želeli rešiti in so se vanj zapletali cel mandat. Na koncu je problem postal velik, pravi gordijski vozel, ki ga ni bilo mogoče rešiti drugače, kot ga je razrešil sedanji minister. Danes niti ni več pomembno, kakšni so bili razlogi za zaplete, univerzi je grozila nevarnost, da ostane brez prostorov, stroški zaradi neporavnanih obveznosti so z obrestmi iz dneva v dan naraščali in edina rešitev za to težavo v tistem trenutku je bilo plačilo neporavnanih obveznosti. Govorili ste tudi o poslu, ki naj bi ga za Gregorja Golobiča opravilo podjetje Makro 5 na objektu v Vinjolah. Seveda pri tem niste bili natančni. Posel, ki ga odpirate in mu ga očitate, je bil na njegovem objektu izvršen leta 2004, ko ni bil ne minister, ko ni bil na nobeni funkciji. Najbrž je bil takrat tudi plačan. In zdaj je leto 2009. In leta 2009 naj bi bila odprta zadeva pri Univerzi na Primorskem. Poleg tega prvič doslej zahtevate tudi preiskavo poslov v določeni lokalni skupnosti. Ljubljanske mestne občine opozicija ni izbrala naključno, ampak je zahteva uperjena zoper delovanje ljubljanskega župana, za katerega je znano, da je pred volitvami javno podprl stranke današnje vladne koalicije. Očitno mora za to plačati svojo ceno. Župana se obtožuje, da je ljudem govoril, naj počakajo z nakupom stanovanj, dokler cena ne pade pod 2.000 evrov, sam pa je od podjetja Vegrad kupil 119 neprofitnih stanovanj po, kot pravite, bistveno višji ceni. Bistveno višja cena je 36 evrov več kot 2.000 evrov. Če gre za utemeljen sum, da je šlo pri tem, kot opozicijske stranke župana obtožujejo, za korupcijo, ki je kaznivo dejanje, bi bilo prav, da bi vaša stranka v mestnem svetu vložila ustrezne ovadbe in tako kriminalistom prepustila, da sumu pridejo do dna. Toda ne, v SDS, SLS in SNS so se raje odločili za parlamentarno komisijo, ker ima zlasti SDS od te več politične koristi, četudi bi se morda čez tri leta - ampak to bi bilo že po lokalnih volitvah - izkazalo, da so obtožbe neutemeljene. Zato se v javnosti že utrjuje prepričanje, da gre za začetek predvolilne kampanje SDS, ki si je za cilj izbrala v prihodnjem letu osvojiti oblast v Ljubljani. Ocene, ki so jih navedli predlagatelji o tem, kaj je poceni in kaj je drago, so zgolj individualni občutki, temeljijo na njihovi subjektivni presoji. Iz pogodbe je namreč razvidno, da so bila stanovanja kupljena po 1.750 evrov za kvadratni meter, in če primerjamo dosežene cene v času nakupa z ostalimi primerljivimi nakupi tržnih stanovanj, lahko ocenimo, da je bila iztržena cena ugodna, za 25 do 30% nižja, kot so bila takrat stanovanja v Ljubljani. Po podatkih Geodetske uprave namreč, to so pa edini relevantni podatki o povprečnih cenah stanovanj, je bila v tistem času cena za kvadratni meter v Ljubljani 2.680 evrov. Župan Jankovič je kupil stanovanja po 2.036 evrov, če zraven štejemo še garaže, kar je okoli 25% manj od povprečja. Prepričana sem, da stanovanja, tudi če še dolgo čakamo na to, da bodo padala, ne bodo padala več kot 25%. In tudi v tem trenutku, po zadnjih razpoložljivih podatkih Geodetske uprave, je povprečna cena stanovanja v Ljubljani okrog 2700 evrov. Ta podatek je iz meseca junija, novejših še ni. Glede preostalih navedb v zahtevi za preiskavo, kot sta Pediatrična klinika in Onkološki inštitut, bo preiskava zanimiva, saj so bili pri tem močno udeleženi tudi člani prejšnje vlade. Obe investiciji sta bili namreč v ključni fazi prav takrat, ko sta Ministrstvo za zdravje vodila SDS-ova ministra Bručan in Zofija Mazej Kukovič. V tem času se je zgodila tudi zgodba "čudežnega dečka SDS" Domna Zavrla in njegovih poslov na pediatriji. Zanimivo bi bilo izvedeti tudi, kako je bila izpeljana poravnava z SCT-jem po skupnem guganju ministrice in gospoda Zidarja. Ali pa se morda vprašati, kdo je kriv za ustavitev projekta gradnje urgence pri Kliničnem centru, ki stoji, saj je bila "šlampasto" in nestrokovno pripravljena v prejšnjem mandatu s strani ministra Bručana. Je pa res, da je treba reči, da ne bomo govorili samo negativno, pohvalo novemu ministru Miklavčiču, ki je brez večjih pretresov pripeljal do otvoritve tako Pediatrično kliniko, kot Nevrološko kliniko. Na koncu je treba povedati, da je bila Zares tudi predlagateljica ene od ustanovljenih preiskovalnih komisij, ki že preiskuje vpletenost javnih funkcionarjev v okoliščine, ki so omogočile tajkunske managerske prevzeme podjetij. Toda za razliko od drugih smo v zahtevi jasno opredelili predmet preiskovanja, katerega cilj je na podlagi analize najbolj razvpitih primerov Pivovarne Laško in Istrabenza ugotoviti slabosti v zakonodaji, ki je tajkunske prevzeme omogočila, politično odgovornost za to ter predlagati ustrezne spremembe v prevzemni in drugi zakonodaji. V Poslanski skupini Zares menimo, da je predlagana preiskovalna komisija nepotrebna, nesmiselna, vnaprej obsojena na neuspeh in zgolj poceni politična igra v funkciji lokalnih volitev v Mestni občini Ljubljana.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Najprej ima besedo gospod Rožej. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči, kolegice in kolegi. Jaz sam sicer prihajam iz takšnih vod, da se kdaj tudi v razpravah v tem parlamentu kdo obregne ob dejstvu, da je humor tisto, s čimer sem si doslej služil kruh, vidim pa, da v tem državnem zboru sedijo ljudje, ki me glede tega še kako prekašajo in si še na mnogo bolj humoristične načine želijo služiti kruh. Hecno mi je poslušati včerajšnjo debato, kjer so nekateri rohneli proti dvigovanju plačnih razredov za funkcionarje sodne veje oblasti, danes pa z istim rohnenjem ustanavljajo preiskovalno komisijo, ki po mojem ni namenjena ničemur drugega kot temu, kar je bilo že omenjeno, pa seveda tudi dvigu kakšne plače kakšnega poslanca ali pa mogoče celo poslanke. Vodja moje poslanske skupine je sicer rekla, da gre za poceni politični trik, jaz mislim, da je trik absolutno predrag, ker bodo stroški delovanja te parlamentarne skupine bremenili nas vse v končni fazi. Mislim tudi, da čeprav nekatere teme, ki bi jih preiskovalna komisija želela preiskati, so tudi po mojem mnenju vredne podrobnejšega pogleda, poslovanje stanovanjskega sklada in pa gradnja onkološke klinike in pa pediatrične klinike. Se mi pa vsaj ena od tem, s katero naj bi se komisija ukvarjala, zdi, da ni v pristojnosti Državnega zbora. Seveda gre za sredstva, za proračun Mestne občine Ljubljana. Če že kaj, potem mora to preiskovati mestni svet. Razumem seveda podpisnike iz Slovenske ljudske stranke in iz Slovenske nacionalne stranke, da so podpisali takšno zahtevo, ker oni v Ljubljani v mestnem svetu svojih predstavnikov, hvala bogu, nimajo. So pač v Ljubljani na ravni minornih strank. Kar se pa tiče Slovenske demokratske stranke, pa se mi zdi, da s sklicem te preiskovalke pljuva tudi v lastno skledo, ampak pač stvar okusa vsakega, kaj želi jesti. Mislim, če se že lotevamo različnih občin, bi morali pogledati tudi kakšno drugo občino. Mogoče bi morali pogledati delovanje in potrošnjo sredstev Mestne občine Koper, kjer je vaš politični sopotnik župan Popovič, in kjer se tudi dogajajo gradbeni posli pretežno samo z eno firmo, ki ji je posel v času njegovega županovanja zrastel neprimerljivo več, kot pa so bili tukaj kateri koli drugi procenti omenjeni. Tudi v Državnemu zboru sedijo poslanci, ki so obenem župani. Mogoče bi bilo treba pogledati občino Šentjur, tudi tam pri županu Tislju, CNC gradi večino stvari v občini, zlobni jeziki pa pravijo, da tudi dve županovi družinski hiši. Jaz ne vem, mogoče. Če pa se želi biti načelen, in preiskovalne komisije so stvar, pri kateri je treba biti načelen, potem bi najbrž bilo treba stvari zastaviti tudi tako. Čeprav sem sam mnenja, da so te stvari bolj delo organov pregona, kot pa nas tukaj. Še posebej se mi zdi licemerno, kako se po eni strani utemeljujejo razlogi za to preiskavo s tem, da onkološki bolniki ne morejo čakati, otroci ne morejo čakati na novo pediatrično kliniko, zato je nedopustno, to kar se dogaja, in je to treba raziskati. Zato je seveda nedopustno, če se v Ljubljani gradijo poceni najemna stanovanja za mlade družine, te mlade družine pa lahko čakajo. Seveda, saj so ljubljanske, saj ne volijo za vaše stranke. Sramota, sramota in še enkrat sramota! Že ob sprejemu rebalansa proračuna smo trije ljubljanski poslanci vložili enega od amandmajev, ki je šel ravno v to smer, v gradnjo najemnih stanovanj. Zakaj? Zato, ker je potreba po najemnih stanovanjih ravno v Ljubljani največja. Zakaj? Tudi mene to zanima, zakaj je državni stanovanjski sklad zidal stanovanja v različnih občinah, omenjena je tukaj Postojna, kjer so potrebe, ne rečem, da so male, ampak so vsekakor manjše, kot so v Ljubljani. Na ljubljanskih razpisih v zadnjih letih lahko upravičencem ugodimo samo v letu 2006 22 oziroma 23%, v letu 2007 16%, v letu 2008 je samo 14% upravičencev lahko dobilo ta stanovanja. Zakaj? Zato, ker jih ni. In jaz sam lahko tudi iz svoje osebne izkušnje povem, da sem ravno v tem istem letu 2008 kupil stanovanje v Ljubljani, žal brez garaže. Garaža bi me stala še dodatnih 6.000 evrov. Stanovanje me je prišlo rahlo več kot 2.000 evrov. In če kaj zamerim ljubljanskemu županu, je to, da se je lahko tako dobro zmenil z gradbinci. Jaz bi si želel garažo za isti denar. Že zase sem mislil, da sem kupil ugodno stanovanje, ampak mislim, da nekaterim tukaj uspejo tudi še boljše za upravičence, za te, ki čakajo na stanovanja, in za javne finance ugodnejši dogovori. Zato mislim, da si marsikateri od tukaj navedenih bodočih preiskovancev tega ne zasluži. Bom sicer z veseljem tudi sodeloval, če bo treba v taki komisiji. Mislim, da bo pokazala vse kaj drugega, kot pa tisto, kar njeni predlagatelji od nje pričakujejo. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Seveda se tu srečujemo s sredstvi države, državnega proračuna, ki pa je denar vseh davkoplačevalcev, in ne samo botrov, ki so pripomogli k tej odmevni nepravilnosti na področju projektov gradnje in nakupov stanovanjskih objektov, projektov, ki so v javni rabi, razne javne zdravstvene objekte, kot so Pediatrična klinika, Onkološki inštitut, avtoceste brez odstavnih pasov, gradnja predorov, ki se popravljajo, še preden preidejo v funkcijo namena. Vse to se je zgodilo na očeh javnosti, ki je nemočna, da bi se zoperstavila stvarem, ki imajo tudi kriminalni predznak. Nekatere podobne stvari se dogajajo tudi na področju lokalnih skupnosti, ki niso imune na podobne stvari, in bi bilo prav, da komisija aktivnost razširi še na kakšno občino in ne samo na Ljubljano. Opozarja se na korupcijo in klientelizem, ki je bil do sedaj nekaznovan prekršek, ki ima kriminalni predznak, pa ga naša sodišča ne zaznajo. Morda bo sedaj bolje, ko smo jim povišali plače. Nedopustno je, da se leta in leta takšne stvari dogajajo in ponavljajo, pa se ni nihče odzval. Stvari niso od včeraj. To pa je očitno dokaz, da je vmešana tudi politika, ki je spretno zadevo prikrivala ter zavlačevala. Zato me prav čudi, kako je to mogoče, da je ravno sedaj skočila, vendar bolje pozno kot nikoli. Upam in verjamem, da bo komisija uspešna, da se bo preiskava razširila tudi na občine, kjer je tudi sumiti, da gre za koruptivnost in klientelizem, ter pokazala s prstom organom pregona tiste, ki so se do sedaj uspešno skrivali za politiko in strankami in si veselo prisvajali družbeni denar na nedovoljen način. Ne razumem kako je to mogoče, da se niso preganjale odkrite nepravilnosti. Niso se preganjali tisti župani, ki so izkoristili moč župana tudi v škodo občanov. Ni se hotelo videti, kljub opozorilom preplačanih gradenj in slabega gospodarjenja z družbenim denarjem. Mislim, da bo imela komisija težko in odgovorno delo. Delo pa se bo povečalo tudi organom pregona in računskemu sodišču, ki pa se sedaj ne bodo mogli več izogniti nepravilnostim, ki jih bo obelodanila preiskovalna komisija. Želim jim vso srečo pri delu. Hvala.
Hvala. Gospod Žerjav [[...]]Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Jaz seveda k vsem temu, kar se je danes že povedalo, nimam veliko dodati. Za razliko od nekaterih bom ustanovitev komisije podprl. Naj opravi korektno svoje delo in o izsledkih čim prej poroča ustreznim organom. Če bo pa tako kot običajno do sedaj, kadar problema ne želiš razrešiti, pa ustanoviš komisijo, potem morajo pa seveda pobudniki enkrat končno prevzeti tudi odgovornost za zapravljanje davkoplačevalskega denarja in pa našega časa. Jaz mislim, da je naša osnovna naloga kot poslancev, ne, da se gredo, če imajo v Italiji finančno policijo, mi bi se pa radi šli v parlamentu politično policijo. Naša naloga je, da predvsem sprejemamo dobre, najboljše življenjske, uresničljive in pa izvedljive zakone, pa moram reči, da ne glede na Vlado, kar se tiče praktičnega življenja, vsi skupaj nismo najbolj uspešni. Zakon o javnem naročanju smo že večkrat popravili, pa kljub temu še država na številnih razpisih, kjer gre za naš davkoplačevalski denar, ne uspe izbrati po hitrem postopku najboljšega in pa tudi najcenejšega ponudnika. Jaz še enkrat pozivam vse tiste, če nas zdaj ljudje gledajo, kako smo se te zadeve lotili, potem bi mislili, da je v tej državi, v vseh občinah, v vseh podjetjih nekaj narobe. Tako pa vidimo, da se Ljubljana kot glavno mesto uspešno in pospešeno razvija, da dobro napreduje tudi večina slovenskih občin. In to je to. Kdor pa misli, da je v tej državi kaj narobe, pa naj ne čaka na izsledke komisije. Prišli bodo večkrat na obroke tik pred volitvami za lokalno-politične potrebe, ampak naj se že takoj danes odpravijo do ustreznih organov, ki so svojo aktivnost na področju preganjanja gospodarskega kriminala izboljšali, pospešili in naj zadevo ustrezno naznanijo in prijavijo. Hvala lepa.
Gospod Pukšič. Gospod Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovani! Preiskovalna komisija, kakršna koli, tudi ta, bi se naj ukvarjala z nezakonito porabo, v tem primeru sredstev, javnih sredstev. Javna sredstva so seveda prikladna za nezakonito poslovanje, ker je pač tam kontrola drugačna. Pri privatnih sredstvih to verjetno ni tako enostavno, ker vsak lastnik, ki ima ime in priimek, bo skrbel, da se bodo njegova sredstva porabljala racionalno. Pri javnih sredstvih pa je seveda drugače. In tu je še posebej na udaru področje gradbeništva, ki je panoga, ki je sicer na udaru za razna stranpota nečednih poslov, postopkov, dejanj in aktivnosti, pa to ne zato, ker bi na tem področju že v osnovi bili ljudje bolj nagnjeni k korupciji, ampak zato, ker se ravno na tem področju gradbeništva obrača ogromno finančnih sredstev, in to predvsem javnih sredstev, ki so še posebej zanimiva za stranpot, za dejanja po stranskih poteh. Že majhen del sredstev - če gre za velika sredstva, predstavljajo ogromne količine denarja. Samo za primerjavo, če se, recimo, v Sloveniji v gradbeništvu obrne [[to je podatek kar tako, zaradi lažjega računanja]] milijarda evrov, pa mislim, da se nisem veliko zmotil, že samo 1%, samo 1% predstavlja 10 milijonov. Po izkušnjah pa vemo, da se za 1% verjetno razne združbe niti ne bi skupaj spravile, ker so že samo podražitve za 20, 30, 40, 50 ali 100%. Za 1% se verjetno nihče ne ukvarja s tem, pa že to bi predstavljalo 10 milijonov. Poleg tega je pri zadevah v gradbeništvu zelo aktualno tudi nihanje cene, recimo, enote površine zgradbe. Na podlagi tega se lahko tudi prislužijo ogromne količine denarja. Pa bom zopet dal primer. Recimo, cena kvadratnega metra stanovanja na okroglo, zaradi lažjega računanja, je 2.000 po kvadratnem metru, kar smo danes že slišali od kolega. In če, recimo, občina kupi en kvadratni meter po 2.500 evrov, pri manjšem stanovanju s 50 kvadrati to predstavlja 25 tisoč evrov samo pri enem stanovanju; v Sloveniji se pa zgradi nekaj tisoč stanovanj. In samo z nihanjem cene se lahko dobijo enormne količine denarja, in to za nič - zaradi dogovora, zaradi podpisa pogodbe razlika v ceni prinese ogromne količine denarja. In zaradi tega je to področje še posebej izpostavljeno raznim špekulacijam. Še hujše je dogajanje v zvezi z infrastrukturnimi objekti, kjer z raznimi aneksi in dodatnimi deli, kot je primer kakšne avtoceste, ampak to zdaj ni predmet te komisije. Recimo primer pediatrije, ki se je, kolikor vem, podražila za petkrat. Se pravi, cena kvadratnega metra je zrasla petkrat. In pri teh milijonskih zneskih vrednosti stavbe to predstavlja nekaj 10 milijonov samo razlike. Seveda se tu postavlja vprašanje, kdo je za to kriv. Ker gre za gradbeništvo, bi kdo rekel, gradbinci. Prav gotovo ne. Gradbinci sploh ne. Krivda je v nadzoru in tudi v sodstvu, ki bo zdaj imelo višje plače, ki ne deluje v realnem roku, ne sprejema sklepov, ne sprejema odločitev, ne sprejema sodb v realnem roku, zato se lahko marsikaj dogaja. Če neka zadeva leži 18 let v predalu, ta čas se recimo stavba že lahko poruši, če se ne odloči, če se nekaj ne razsodi, ne obsodi. Pri tem je tudi treba poudariti, da ta preiskovalna komisija ni uperjena proti gradbeni stroki na splošno. Sploh ne in še enkrat ne! Ampak proti določenim klientelističnim povezavam, ki delajo škodo, v obliki aneksov, dodatnih del, spremenjenih projektov, dodatnih sprememb, dodatnih del in potem tudi raznih presenečenj, ki se dogajajo med gradnjo, ker nihče ni vedel, kaj je pol metra pod zemljo, da bo potrebno temelje urediti drugače, da bo potrebno zgradbo drugače temeljiti in podobno. Naloga komisije je ugotoviti politično odgovornost nosilcev javnih funkcij in ne kazensko. Zato bi želel povedati, da tisti, ki pravite, da če kdo kaj ve, če kdo ima kakšen podatek za kakšno stranpot, da naj vzame pot pod noge in da naj gre na ustrezno inštitucijo, ki se ji reče policija ali preiskovalni sodnik ali kakorkoli že. Vse drugo je opletanje z nepreverjenimi dejstvi, zato pravim, da gre za ugotovitev politične odgovornosti, ne kazenske. To je druga zadeva. Če pa se že navežem na to, da je potrebno iti na ustrezno inštitucijo, pa dovolite, da vas spomnim. Ja, kje ste bili pa takrat, ko ste govorili o Patrii? Ko ste, tako so rekli. Jaz ne vem sicer. Novinar, ki bi naj bil dobro plačan, tako se sliši, je tam dejal, "ta in ta je kriv, jaz imam dokaze, ampak vam jih ne bom pokazal." Zakaj pa niste takrat šli na policijo, če ste vse to vedeli, takrat bi bili šli na policijo, ne pa da ste opletali po televiziji in vpletali televizijo tuje države v to zadevo, po izkušnjah iz leta 1998, ko je bila to avstrijska, zdaj je bila pa finska. In tam celo novinar brezsramno reče: "Ja, ta in ta je kriv, ampak dokazov vam pa ne dam." Poslušajte, kje ste bili takrat? Če ste takrat to počenjali, potem ne nam sedaj pameti soliti kako bi mi morali to tako narediti pa iti na ustrezno inštitucijo, ki bi ugotavljala kazensko odgovornost, mi pa pravimo, da je treba ugotoviti tudi politično odgovornost. Za politično odgovornost pa ne bo policija tisti pravi organ, ki bi o tem odločala. In ne nazadnje, želel bi povedati, da očitek, da je samo Ljubljana pod udarom, to ni res. To ni res! V tem predlogu je direktno opredeljen tudi Koper, te slavne stavbe Armeria, Foresteria, ki je v sklopu Primorske univerze, katere rektor vemo, kdo je, da ne bi še enkrat omenjal, da je to vidni član iz SD-ja, tako ali drugače, ker je to v končni fazi nepomembno. Gre za stavbe, katere vrednost je med gradnjo narasla za dvakrat. V prejšnji vladi se to ni moglo zgoditi, ker tista vlada ni potrdila te podražitve. Takoj z nastopom neke druge pa je zadeva seveda šla skozi. Marsikaj je tam opisano. Tudi jaz bi soglašal s tem, da bi bilo dobro, če bi vseh dvesto deset občin ta komisija lahko preiskovala, ampak kakor se jaz spomnim, ste pri neki drugi komisiji še ne tako dolgo nazaj trdili, da takšna komisija, ki preiskuje veliko stvari, ne bo nič ugotovila. Torej, da je to že recept za nič. To se pravi, če bi recimo ta komisija dvesto deset občin, potem bi morali predlagati, da je to stalna komisija Državnega zbora, ki bo preiskovala, ne vem, večno. Opletati s tem je malce nerodno. Bi pa dejal, da sem začuden in me moti stališče, ki je bilo izrečeno, da je komisija nepotrebna in da je že v naprej obsojena na neuspeh. To je bilo rečeno s strani ene od koalicijskih strank, pa me zanima, če v koaliciji že veste, da bo zadeva propadla, ali boste vse naredili za to, da komisija ne bo mogla delati, ali kako drugače, da ste iznašli kakšen način, da boste tudi lahko bojkotirali delo te komisije, ali je bilo tu mišljeno kaj drugega. Tako napovedovati že naprej, da je obsojeno na neuspeh, to je lahko samo pri gledanju iz kave ali šloganju iz kave ali pa je tukaj zadaj kaj drugega. To bi se pa bilo treba vprašati. In še nekaj bi dejal. Veliko je bilo rečeno, da so preiskovalne komisije zapravljanje denarja in da je za nekoga to moteče. Potem bi vas vprašal, zakaj pa ste potem v tem mandatu tudi vi predlagali eno od preiskovalnih komisij, in to že kar na začetku, če je to zapravljanje denarja. Verjetno so dvojna merila, tako si predstavljam. Če je pa to tako, zakaj pa potem ne predlagate spremembe našega poslovnika, kjer bi črtali tiste člene, ki govorijo o preiskovalnih komisijah za ugotavljanje politične odgovornosti. Predlagajte, zdaj se zbirajo predlogi za spremembo poslovnika in predlagajte tudi to, da se črtajo tisti členi, ki govorijo o preiskovalnih komisijah, ki imajo točno določeno nalogo in so eden od instrumentov demokracije, demokratičnih držav, demokratičnih parlamentov in bi to naredili. Jaz podpiram ustanovitev te komisije in želim da bi uspešno delala, da se tisto šloganje, da je že vnaprej obsojena na neuspeh, s strani ene od koalicijskih poslanskih skupin, ne bo uresničilo. In kar bi bilo še huje, da to ni bila že napoved vnaprej, da komisija ne bi mogla uspešno ali normalno delati. Tako upam, da je bilo to rečeno tako za javnost, da bi dokazovali, kako preiskovalne komisije niso učinkovite ali podobno. Ampak če to mislite, potem imate vse možnosti, da greste na začetek, to je na spremembo poslovnika, in črtate to. V tem času, od kar ste na oblasti, v enem letu ste marsikaj črtali, pa verjetno ne bi bilo nič nenavadnega, če bi črtali še preiskovalne komisije. Jaz upam, da bo komisija uspešna. Podpiram ta predlog. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Upam, da pri teh preiskovalnih komisijah ne gre za to, da bi postali predsedniki vsi opozicijski poslanski kolegi, tisti, ki še niso. Jaz seveda želim komisiji uspešno delo. Mi pa dovolite, da ohranim delček dvoma v uspešnost teh preiskovalnih komisij, ampak ne zaradi tega, ker bi vedel, kaj več, kot veste vi v zvezi s tem, ker to je skoraj nemogoče, ampak zato, ker imam izkušnje s temi preiskovalnimi komisijami, ki prav posebnih rezultatov v preteklosti niso dajale. Kljub temu želim tej komisiji dobro popotnico. Bi pa dejal, da bo akt o ustanovitvi preiskovalne komisije uveljavljen sam po sebi. Zakonski pogoji so izpolnjeni, vaša pravica to je, kriteriji so torej izpolnjeni in niti odločali ne bomo o tem aktu, ker je to samoumevno. Bomo pa odločali o sestavi te komisije kasneje na naslednji seji Državnega zbora. Gradbeništvo je seveda področje, kot so tudi nekatera druga področja, ki jim je vredno nameniti pozornost. Poznamo anekse, ki nastajajo k posameznim pogodbam, in težave, s katerimi se investitorji srečujejo, ko želijo obrzdati željo po zaslužku izvajalcev. In temu smo priča seveda tudi v gradbeništvu. V uvodu sem slišal zelo pohvalne besede o tem, kako je ministrica za zdravje uspešno posegla na področje investicij. Naj povem, da ji te sposobnosti ne odrekam, da poznam, da je sposobna oceniti kvaliteto in je sposobna tudi privarčevati na posameznih investicijah, ampak pri tem vam polagam v razmislek vašo izjavo, ki me nekako navaja na to, da je ministrica, ki je nadomestila vašega ministra, bila uspešna. To pa seveda pomeni, da je bil minister pred njo neuspešen. In to je bil minister Bručan, iz vaših vrst, iz vaše koalicije. In ko govorimo o prihranku in ko sem včeraj poslušal kar nekaj razprav o tem, kako živijo naši delavci, pa se z oceno strinjam, ker so težave, je gospodarska kriza, so težave, ki so posledica tudi nenasitnosti nekaterih po dobičku. Tukaj bi želel samo omeniti, da sem v prejšnjem mandatu dvakrat ali trikrat poskušal, takrat ko so bili dobički, v tem parlamentu, obravnavati in sprejeti zakon o obvezni delitvi dobička. To smo storili poslanci Socialnih demokratov v preteklem mandatu, pa ni bilo razumevanja. Zdaj je Zakon o prostovoljni soudeležbi pri dobičku za nekatere prav posmeh, ker dobička enostavno v teh kriznih časih ni, takrat ko pa je bila možnost, pa za to v Državnem zboru ni bilo posluha. In ko govorimo hkrati o tem in govorimo o varčevanju v državnem proračunu, morda bi se dalo privarčevati tudi pri nadomestilih, ki jih prejemajo ali pa so jih prejemali nekateri ministri, ki bi si zlahka našli delo v letu, ko so prenehali biti ministri. Tudi tu bi se dal kakšen evro privarčevati, Ko ste omenjali ministrico za zdravje. Ona ni prav nikakršna izjema. Tudi ona je bila na tem seznamu, pa verjetno neke velike potrebe za to ni bilo, ker je odprodala svoj delež v [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]verjetno za vsoto, kar koli bi rekel, bi rekel na pamet, ampak za vsoto, ki si jo delavci, ki so tam zaposleni, težko predstavljajo. Hkrati imamo tudi profesorje, ki predavajo na raznih fakultetah, hkrati pa ostajajo na državnem proračunu pri prejemanju nadomestila. Ko govorimo o tem, je včasih res potrebno razmisliti tudi o posledicah teh izjav, ki jih dajemo včasih kar tako povprek in po dolgem. Želim si, da bi ta preiskovalna komisija uspešno delovala, da bi bili kakšni rezultati. Sam pa dvomim v to in kar nekako v posmeh je bila slika v medijih, ker govorimo tudi v investicijah v zdravstvo, ko sta v imenu investitorja in v imenu izvajalca dva sedela na gugalnicah in bingljala z nogami ob zelo uspešni investiciji, ki se je nekajkrat podražila, hkrati pa so novinarji bili v tej zelo dobri investiciji istočasno zaprti v dvigalu, ker je že na otvoritvi bila okvara. Veliko kaj je za pogledati. Lahko pa se tudi zgodi, da ta komisija dobi ali pa pride tudi do rezultatov, ki jih vi tudi pričakujete ne. Vedno, ko se raziskuje ali preiskuje politična odgovornost, se lahko zgodbe odpletajo ali zapletajo drugače, kot snovalci načrtujejo. Veliko uspeha tej komisiji želim.
Hvala. Gospod Petek. Izvolite.
Hvala lepa. Ta preiskovalka je lahko zelo koristna, če se bo dobro lotila dela in če ji pri delu ne bodo preveč nagajali ali pa ne bo imela preveč ovir. Lahko je koristna, če ne bo nek izjemen politični spektakel, ampak bo delala za to, za kar je bila ustanovljena. Mislim, da se lahko razkrijejo neke zanimive povezave, neke mreže, ki v tej državi, po moji oceni, vendarle obstajajo, zaradi katerih se posamezni objekti, ki so financirani iz državnega proračuna, prav nesramno dražijo. Da je ta preiskovalka upravičena, me na nek način preprečuje tudi odgovor ministra za finance gospoda Križmana na moje poslansko vprašanje iz pred dveh dneh, ki se je nanašalo na najemnine. Poglejte, minister Križanič je glede najemnin, samo davčne uprave, jasno in glasno povedal, da država za najemnine povprečno mesečno odšteje 456.000 evrov, kar je okoli 100.000 evrov več, kot v lanskem letu. Se pravi, na letni ravni država samo za najemnine v letošnjem letu na davkariji odšteje 1,2 milijona več kot v lanskem oziroma predlanskem letu. Republika Slovenija ima sklenjenih 350 najemnih pogodb, ob tem, da ne omenjam, da je okoli 36, 35 lokacij, ki so v lasti države, danes praznih. 350 najemnih pogodb pomeni na letni ravni 24 milijonov evrov. Če bi minister sledil mojemu pozivu, da bi poskušal znižati najemnine za 10 do 20%, pa vzemimo 20% glede na to, da je finančno-gospodarska kriza in da je trg nepremičnin precej drugačen, kot je bil v preteklosti, da se dajo dobiti neki prostori bistveno ceneje tako v najem kot v nakup, bi ob predpostavki 24 milijonov evrov 20% nižje najemnine pomenile skorajda 5 milijonov evrov. 5 milijonov evrov pa tudi za to državo ni malo. Država torej plačuje zelo drage najemnine, negospodarno ravna, ker ima določene prostore prazne, niti jih ne da v najem, niti jih ne ponudi v odprodajo. Dejstvo je, da gre za neke povezave z nepremičninskimi tajkuni, mislim, da jim lahko tako rečemo, in posameznimi birokrati ali celo politiki. In to ni dobro in prav je, prepričan sem, da se bo v tej preiskovalki odprlo tudi to področje, ker konec koncev bi to pomenilo tudi precejšen prihranek za državni proračun za državo kot takšno. Če se razkrijejo te povezave, o katerih govori ta preiskovalka, kar je predmet te preiskave, bi to pomenilo, da se vezi, upajmo, v prihodnje pretrgajo in da bomo s to preiskovalko, upajmo, tako naredili neko dobro delo za to državo.
Hvala. Besedo ima gospa Župevc.
Hvala lepa za besedo. Najprej imam en predlog za predlagatelje, ko so prej govorili, da so imeli težave s tako dolgim imenom preiskovalne komisije. Jaz imam predlog, da to komisijo lepo imenujete komisija za preiskavo Jankovića. To bi bilo super, saj je kratka in jedrnata in vsi razumejo. Potem imate še komisijo za preiskavo Golobiča, pa avtocestno preiskovalno komisijo in komisijo za štetje izbrisanih. To je predlog. Jaz mislim, da bodo tudi novinarji bolje sprejeli, ko boste tako jedrnato ime imeli za svojo preiskovalno komisijo, da s tem ne bo težav. Glejte, eno leto in dva dni po parlamentarnih volitvah bo Slovenska demokratska stranka oziroma opozicija dobila že četrto preiskovalno komisijo. Če boste nadaljevali s to dinamiko, ki smo ji bili priča doslej, in jaz verjamem, da se do konca mandata ne boste opehali, boste lahko v tem mandatu, če lepo seštejemo, imeli kakšnih 16 preiskovalnih komisij. Evo, štiri na leto, to je takšna lepa številka, krat štiri leta mandata, pa jih je skupaj 16. O.K., pa jih imejte 16, jaz se strinjam. Stvari je treba preiskati do temeljev. Zdaj boste preiskovali visoke gradnje, pa avtoceste, morda bi še kakšne podtalne, podzemne zadeve preiskali, ker to vam še manjka. Glejte, to, kar počnete, zame preprosto ni in ne more biti verodostojno. Kaj je namen preiskovalnih komisij? Danes je bilo nekaj o tem že povedanega. Raziskovanje in odkrivanje nepravilnosti, kršitev zlorab pooblastil in javnih funkcij. In ob tem se mi zdi, da namerno, čeprav se ves čas sklicujete drugače, pozabljate eno zadevo. To je, da preiskovalna komisija ni in ne more biti hitro sodišče. Zakaj? Zato, ker to kar izrekajo politiki pri delu preiskovalnih komisij, so politične sodbe. V sodnih procesih pa se, kot ste sami pravilno ugotovili, izrekajo upravne sankcije. In jaz mislim, da razumemo, kako velika luknja zeva med tema obema vrstama postopka. Obstajajo neke jasne in določene meje odrejanja preiskovalnih komisij, ki pa očitno v slovenskem parlamentu nimajo meja. Danes je bil že citiran eden od slovenskih uglednih pravnih strokovnjakov. Dovolite, da še jaz dodam eno njegovo izjavo oziroma citat. Taka omejitev namena parlamentarne preiskave naj bi preprečevala prepogosto predlaganje in uvedbo parlamentarne preiskave o najrazličnejših nepravilnostih. Torej, ravno to naj bi preprečevala, kar vi počnete. Jaz ne vem, morda pa je to tako ekstenzivno ustanavljanje preiskovalnih komisij, oprostite, tudi dober biznis in to s strani vas, ki ste včeraj ure v tem parlamentu moralizirali o vsakem evru, ki ni pravilno, transparentno, bom rekla, gospodarno uporabljen. Zakaj to govorim? Poslanski skupini SDS, kot največji opozicijski poslanski skupini, je sporazumno z delitvijo funkcij v tem parlamentu pripadlo 8 predsedniških mest delovnih teles. Drži? Imate torej 8 predsednikov delovnih teles, zdaj boste dodali še 4 predsednike preiskovalnih komisij, ki bodo seveda, bodimo pošteni, v istem rangu, z istimi privilegiji in s podobno plačo. Jaz vam to privoščim. Zaradi mene jih imate lahko do konca mandata 29, da boste poskrbeli, da bodo med vami sedeli sami predsedniki delovnih teles. Jaz s tem nimam prav nobenih težav. Ampak poglejte, če zganjamo demagogijo, in vi jo zganjate v tem parlamentu vsak dan, potem je prav, da pogledamo res vse aspekte tega ekstenzivnega ustanavljanja preiskovalnih komisij. Bodimo pošteni. Danes [[...]]Jaz se opravičujem, jaz ne govorim z vami. Se ne pogovarjam, pa med nama ne teče dialog.
Prosim, samo gospa Župevc ima besedo.
Smem do konca povedati?
Izvolite gospa Župevc.
Gospod podpredsednik, zdaj pač teče moj čas, medtem ko kolega s strani SDS ima težave s tem, da bi se zadržal. Ali smem? Moj čas se odšteva in tudi čas poslanske skupine. Preiskovalna komisija je seveda legitimno orodje za nadzor oblasti. Legitimno. Ampak v nekih mejah normale in ne zlorabe tega pomembnega orodja parlamenta. Jaz mislim, da bo javnost ocenila, ali vi uporabljate ali pa zlorabljate ta institut. In kako temeljite znate uporabljati svoje delo, ste, kot je bilo danes že rečeno, dokazali v preteklem mandatu, ko ste recimo preiskovali prodajo državnih deležev Kad in Sod. Za vsako podjetje nekaj minut, sodba, stvar je rešena. In danes je bilo že omenjeno, da v bistvu sploh ne rabimo kaj veliko razpravljati o tem. Preiskovalna komisija bo ustanovljena, to je vaša pravica. Moji kolegi so pozabili povedati eno stvar. Takšno preiskovalno komisijo, če so izpolnjeni pogoji, to je, vi imate trideset podpisov poslancev, je potrebno ustanoviti. To drži, ampak z enim pridržkom. To bi držalo razen, če tega ne prepreči SDS. Zakaj? Ker tudi opozicija v preteklem mandatu je imela trideset podpisov, pa ni mogla uporabiti tega instituta, ker ste vi to preprečili. Ko govorimo o zagotavljanju tega pomembnega instrumenta opozicije, jaz verjamem, da se ponavljamo, ampak to so dejstva. In dejstvo je tudi, da lahko dodamo še eno stvar: ali pa, če SDS ne onemogoči oziroma odstavi predsednika. Ker smo imeli tudi preiskovalno komisijo opozicije, ki ni mogla končati svojega dela zato, ker se je SDS tako odločila. In po mojem mnenju je bila to ena redkih preiskovalnih komisij, ki pa je imela izdelano poročilo in bi lahko javnosti podala svoje ugotovitve. V eni izmed raziskovalnih nalog Državnega zbora, ki so včasih zelo zanimive, sem prebrala še eno zelo zanimivo ugotovitev. In to je, da se tako imenovane novejše, mlade demokracije pogosteje poslužujejo instituta preiskovalne preiskave kot razvite demokracije. Tudi ta ugotovitev nekaj pove. Vam pa povem, da iz vaše moke žal ne bo kruha. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Jeraj v imenu predlagatelja. Izvolite.
Hvala lepa. Nabralo se je nekaj stvari, ki jih želim dodatno pojasniti oziroma osvetliti, zakaj preiskovalna komisija. 1. člen zakona pravi, da se parlamentarna preiskava o zadevah javnega pomena opravi, da se ugotovi in oceni dejansko stanje, ki je včasih lahko podlaga za odločanje Državnega zbora o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij, za spremembo zakonodaje na določenem področju in za druge odločitve Državnega zbora iz njegove pristojnosti. Nekateri pravite, da nima smisla, da imamo preiskovalne komisije. V tem primeru se pridružujem predlogu, ki ga je dal že poslanski kolega. Sedaj, ko spreminjamo poslovnik, črtajmo možnost ustanovitve preiskovalne komisije, če pravite, da nima smisla in nič ne ugotovijo. Ampak kot je bilo povedano, s preiskovalnimi komisijami ugotavljamo politično odgovornost. Očitno pa se nekateri te politične odgovornosti bojite. Tudi finance nekatere zelo skrbijo. Včeraj vas ni nič skrbelo, ko smo poviševali sredstva za sodnike. In še za kaj drugega v tej vladi ni problem denar, samo za tisto, kar vam trenutno ne "paše". S preiskovalno komisijo ugotavljamo politično odgovornost, kazensko morajo ugotoviti organi pregona, policija, tožilstvo, sodišča. Zakon res predvideva, da tisti, ki sumi, da je kakšna stvar problem, da to prijavi. Predvideva pa tudi ukrepanje po uradni dolžnosti. In zelo znan in ta trenutek aktualen je problem oziroma primer, ko državno tožilstvo ukrepa po uradni dolžnosti, pa se s tem ne strinja minister za pravosodje, se s tem ne strinja kolegica poslanka in izvajajo nenormalen pritisk na tožilstvo, ki ukrepa skladno s svojimi pooblastili, ki jih ima. Poleg tega je bilo že nekajkrat povedano, tudi v medijih smo zasledili, da se z določenimi stvarmi ukvarja tudi Kosova komisija. Najbrž ne zato, če so vse stvari v redu oziroma protikorupcijska komisija je namenjena ravno temu, da ugotavlja korupcijo ali povezave političnih funkcionarjev. In celo nekatere dokumente že ima in sem prepričana, da jih bo gospod Kos, ki je zelo vesten pri opravljanju svojega dela, že sprožil ustrezne postopke pred organi pregona. Nekateri nam očitate, da že obtožujemo. Ne obtožujemo, ampak bomo šele ugotovili, ali je temu tako. Pravi pa 2. člen Poslovnika o parlamentarni preiskavi, da mora predlog oziroma zahteva za preiskavo vsebovati zahtevek za odreditev parlamentarne preiskave, navedbo razlogov za uvedbo parlamentarne preiskave in predloge dokazov, ki naj se izvedejo v parlamentarni preiskavi, če so ti dokazi znani. Če ne bi bilo sumov, če ne bi bilo razlogov, potem parlamentarne preiskave sploh ne bi predlagali. Zato pa smo to naredili, da ugotovimo, ali je prišlo do klientalizma, korupcije in s tem povezane podražitve določenih investicij. Potem ste nekateri rekli, češ, dajmo pogledati kar vseh dvesto deset občin. Potem pa res preiskava verjetno ne bi nikamor prišla. Zakaj smo se mi odločili za Mestno občino Ljubljana? Ker je v zadnjem mesecu bilo v javnih razpisih zasledili informacijo o tem, da naj bi se Vlada Republike Slovenije in Mestna občina Ljubljana poravnali glede finančnih zahtevkov, ki naj bi jih župan Mestne občine Ljubljana v imenu mestne občine enostransko vzpostavil do Vlade Republike Slovenije, in to stanovanje. Ob tem je treba opozoriti na dejstvo, da je Mestna občina Ljubljana skupaj še s tremi občinami sprožila presojo ustavnosti in zakonitosti Zakona o financiranju občin in da Ustavno sodišče v svoji odločbi, z dne 4. 10. 2007, ni razveljavilo niti ene določbe in tako tudi ni nobene pravne podlage za vzpostavitev finančnega zahtevka do Vlade. Gospod Jankovič pa seveda še vedno govori, da mu je bilo nekaj vzeto in da to hoče nazaj. Zato je tudi šestnajst poslancev koalicije vložilo amandma k rebalansu, ko ste mu želeli dati teh 33,5 milijonov evrov sredstev, zdaj iščemo neko drugo varianto, kako bi mu to dali. Vendar, Ustavno sodišče ni ugotovilo, da mu je bilo karkoli vzeto, torej ne njemu, Mestni občini Ljubljana, zato tudi tožba proti državi najbrž ni na mestu. Kolikor vem, nobena takšna podobna operacija ne poteka z nobeno drugo občino, kjer bi na nek način se poravnavali, občinam kaj mimo Zakona o lokalnih samoupravi dajali. Še več, župan Mestne občine Ljubljana je edini, ki ga je Vlada počastila s svojim obiskom, srečal se je že z ministrom Svetlikom, Miklavičem, z gospo Širco, z gospodom Križaničem, Gregorjem Golobičem, kar velikim delom Vlade, ostale pričakuje po novem letu. Napisal jim je kar zahtevke, kaj od njih pričakuje, na katerih področjih bi lahko sodelovali, medtem ko drugih dvesto devet občin ni bilo deležnih takšnega obiska vladnih predstavnikov. Pa ni bilo treba veliko, samo nadaljevali bi s prakso, ki se je začela v prejšnjem mandatu, torej v mandatu Janševe Vlade, ko je Vlada šla v občine, ko je šla na teren, ko je obiskovala regije in se na mestu seznanila s problemi, kajti problemi stanovanj za mlade družine niso samo v Ljubljani, ampak v Ljubljani očitno želimo nekomu drugemu pomagati. Kolegica iz Zaresa pravi, da je nesmiselna in neprimerna parlamentarna preiskava, ob tem, da je cel prejšnji mandat najbolj glasno opozarjala na težave pri gradnji Onkološkega inštituta. Celo nekajkrat smo imeli, dvakrat mislim da, izredno sejo Odbora za zdravstvo na njeno pobudo. Tudi obisk na Onkološkem institutu dvakrat, na njeno pobudo. Vemo pa, da je edino ministrica Zofija Mazej Kukovič unovčila bančne garancije. Nobeden od ministrov prej ni tega uspel oziroma ni nikoli kakšnega gradbinca, najpomembnejše v tej državi, postavil na realna tla.
Hvala. Besedo ima gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospod predsedujoči, kolegice in kolegi! Preiskovalne komisije so tudi v skladu z mojimi izkušnjami, ki jih imam nekaj, vedno dober biznis, ampak ne za poslance, ki preiskujejo, ampak so dober biznis za davkoplačevalce. Če hoteče priznati ali nočete. Jaz, ko opažam vaš nemir ob današnji preiskovalni komisiji, sem prepričan, da bodo marsikatere stvari, ki so tukaj izražene kot sum, ki jih je treba dokazati ali pa ovreči sum, da bodo odprte, dokazane in razgaljene. Pa kljub temu, da se bodo vse institucije, ki jih imate pod kontrolo, z vsemi silami, z vsemi kremplji borile proti temu, da bi se karkoli odprlo in pokazalo. Seveda gre pri tem za nekatere nevralgične točke, ki jih imate leta in leta dolgo v posesti, iz katerih se napajajo tudi proračuni nekaterih strank, iz katerih se financirajo uspešno volilne kampanje itn. Jaz ta vaš nemir razumem. Jaz ga razumem, popolnoma ga razumem. Tukaj so v to preiskavo zajete nekatere ikone tega režima, če tako rečem. Nekateri finančni mogotci iz ozadja, ki sicer zelo spretno manevrirajo, vpletajo s floskulami, zganjajo demagogijo, kažejo s prsti, primite tatu, na druge itn., vendar preiskovalne komisije so klasičen institut parlamentarnih preiskav, ker so ponavadi, tudi če se ne zaključijo, so učinkovite. Verjamem, da boste tudi na koncu tega mandata naredili tako, kot ste na koncu mandata 2000, ko je bila ista združba skupaj, ker ste preprečili sprejem poročil, izdelanih na komisijah, kjer bi se razgalilo, še dodatno razgalilo vso to umazano ozadje poslov, ki si jih nekateri dovolijo in se jih gredo, ali je tu prihajalo do zlorab, do izsiljevanja, do lažnih razpisov, ali je prihajalo do tega, da so povezane osebe ena z drugo s to prakso - roka roko umije, si pomagale, z izdatno pomočjo politike, jaz v to ne dvomim. Ne bi bilo možno, da bi nekateri mladi sinovi ikon vašega režima bili tako bajno bogati. Dopuščam, da bi bili tako bajno bogati, če so intelektualno na nivoju Billa Gatesa. Ampak se mi zdi, da učni sistem, izobraževalni sistem v času njihovega šolanja tega ni ugotovil skozi gimnazije in fakultete, da so si celo ti bajno bogati mladi sinovi pomagali s kakšnimi sredstvi do uradnih formalnih potrdil, ki ne pritičejo odgovornim ljudem. In če bi bili tako bajni genialci, bi jim ta naš učni sistem, za katerega je Golobič včeraj zagotavljal, da je odličen, da dela odlične preskuse, bi jim tudi v obliki formalnih izkazov to pokazal. Ker pa niso tako bajni, so pa spretni na drugih področjih. Morda bi bili izjemni študentje in diplomanti, če bi mi imeli fakulteto za korupcijo. Morda bi pa na fakulteti za korupcijo celo predavali. Ampak takšne fakultete k sreči ni, k sreči se formalno proti korupciji v tej državi vseeno borimo, čeprav ima silne pomočnike v politiki. Ko je predhodnica govorila o poslih, ki so povezani s proračunom države v Mestni občini Ljubljana. Kako izjemna je moč tega vzvoda, se je videlo v tukajšnjem parlamentu ob sprejemanju rebalansa proračuna. Ni dovolj, da se to kupuje, da se pridobivajo zemljišča po zvezah, pa poceni in da se spremembe namembnosti zemljišč in vse to naredi, da je ja dobiček čim večji, da potem občine ali pa ministrstva kupijo od posvečenih gradbenikov, v Ljubljani je ogromno tega "jugo" gradbeniškega lobija, ki ima podporo v vladajočih vrstah. Ampak to ni dovolj. Sedaj, ko je prišla gospodarska kriza in je marsikdo prej "preko palca" najel kredit, verjetno brez zavarovanja in tako naprej, vseeno pa ga je treba vrniti, je postala potreba, da vladni poslanci javno zapišejo v proračun, "treba je dati ljubljanski občini 33,5 milijona evrov iz obrambnega proračuna za nakup stanovanj v Ljubljani," da bo lahko Mestna občina od nepremičninskih špekulantov, ki so dobro zapisani pri teh institucijah, odkupila stanovanja. Da oni ne bodo trpeli, pač pa naj trpi državni proračun in obrambna moč države ter varnost slovenskih vojakov. Neskrupulozno ste se podpisali, 17 poslancev, pod to. Tako daleč je prišlo. Sam sem bil frapiran ob tem, da sploh ne skušajo več skrivati, kdo jih ima v oblasti in kaj morajo narediti za pretekle zasluge. In malo je manjkalo, da bi povsem oskubljen vojaški proračun izgubil še 33 milijonov evrov, zato da bo ljubljanski župan lahko pokril svoje aspiracije in odkupil stanovanja, saj je mu je bilo verjetno obljubljeno, da bo že država pa mestna občina poskrbela, da bodo za drag denar prodali, da ne bodo tržni zakoni delovali in tako naprej. Seveda se je treba resno lotiti te preiskave. Teh stvari, teh nečednih poslov, da ne uporabim hujših izrazov, je toliko, da so državo skoraj pripeljali do bankrota. In ker je vsa podpora v vrhovih oblasti, se vam zdi nekaj hudega, če bo ustanovljena preiskovalna komisija, saj se potem to širi kot rak rana. Prišlo je do situacije, da so mogočneži v podjetjih dobivali kredite brez kritja v bankah. Navaden državljan ga pa ne more dobiti, niti za kruh in mleko, če tako rečem. In, gospodje, ljudem je prekipelo. Mi imamo izjemno resno situacijo. Zgodilo se je Gorenje. Gorenje štrajk je Litostroj 21. stoletja, z enakimi posledicami. In dobro je, da se jih zavedate. Takrat so ljudje zahtevali demokracijo in delavske pravice, danes zahtevajo enakopraven status oziroma da je njihovo delo plačano. Zelo jasno so povedali, da jih režimski sindikati niso zastopali, da so zastopali tajkune, da so se spečali z oblastjo in da takšni sindikalisti nimajo kaj več zastopati, ker so sodelovali v nečednih poslih in pogosto ščitili lastnike, delali za lastnike, navzven pa so se preko režima in sistema prikazovali kot zaščitniki delavskih pravic. Jaz se bojim teh posledic, priznam. Če boste delovali tako, potem bo teh nemirov in tega upora in gneva in brezupa delavskega vsak dan več. V Ljubljani je sigurno bilo milijone in milijone evrov porabljenega proračunskega denarja, ki je šel za luksuz in za bogastvo nekaterih genijev, tako imenovanih, ki potem prikazujejo, da so do denarja prišli zaradi svojih sposobnosti. Gospe in gospodje, pozivam vas, da pri preiskovalni komisiji tvorno sodelujete, vsaj tisti, ki z mirno vestjo lahko rečete kakšno stvar. Vem, da je precej med vami tudi takih. Skrbi me to, da se pri nekaterih zadevah v preteklosti, ki so bile tako vrednostno naravnane, da ste se morali ukloniti ravno tem, ki iz ozadja z močjo kapitala bombardirajo našo demokracijo, bombardirajo transparentnost naše družbe, bombardirajo razvojne možnosti naše družbe. Presekajte popkovino s temi ljudmi. Tu delajte v korist in dobrobit države in ljudi, ki so danes v izjemni stiski. Zmanjšamo to stisko s tem, da tudi s signalom preiskovalne komisije pokažemo: nehajte, končajte. Tudi pri teh gradbenih poslih, kjer se izjemne vsote pretakajo v zasebne žepe, je treba narediti rez. Upam, da ste ga nekateri sposobni zagovarjati. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Najprej bi rad nekaj odgovoril kolegu Kontiču, ko je rekel, da si v koaliciji želimo dobiti vsi naziv oziroma funkcijo predsednika kakšnega odbora ali komisije. Jaz moram poudariti, da imamo v naši poslanski skupini samo enega predsednika odbora že od vsega začetka in tudi pri tej komisiji, če ne bomo dali predloga za člana, ga ne bomo dali zaradi tega, ker smo vsi v poslanski skupini polno zasedeni z drugimi problemi in enostavno bo problem dobiti kakšnega kandidata za člana, ne za predsednika, da ne bo nejasnosti. Če grem k današnji temi. Jaz osebno nisem podpisal te zahteve za preiskavo, edini v poslanski skupini. Tudi jaz se strinjam, da je treba, če so kakšne nepravilnosti, jaz bi si želel, da jih ne bi bilo, v preteklosti, če pa so, je treba na njih pokazati s prstom oziroma jim dati tudi ime in priimek. Nisem pa podpisal predvsem zaradi tega, ker menim, da bi morali najmanj, kar je, se začeti intenzivno pogovarjati o odgovornosti tistih, ki so odgovorni za to, da nimamo pripravljenih nobenih postopkov, nobenih projektov za nadaljevanje in državne infrastrukture vseh vrst in drugih državnih investicij. Pa da ne bo nesoglasja, ne samo v tem mandatu. Tudi v prejšnjih ali pa v prejšnjem mandatu, da ne bom dobil tako kot zadnjič, kot rečemo Savinjčani, "šus v glavo", ko sem podobno rekel na Studiu ob sedemnajstih, pa sem bil takoj kregan s strani nekaterih, češ, kaj je zdaj, mi smo šele prišli, odgovornost je od prej, investicije niso pripravljene od prej. Vendar konec koncev vsaka vlada, vsaka koalicija mora delati naprej na projektih. Tudi ta koalicija. Že eno leto od volitev je poteklo, menda včeraj, in bi bili ti postopki, tudi če je bilo kaj prej narobe, verjamem, da je bilo, da niso zadeve šle v pripravo. Imamo primer predora Markovec, pa ni predmet te preiskave, ampak samo za primer, ker gre za državne investicije, gre za gradbene firme, ki se jih kar naprej omenja, in so že, ne vem, 3, 4 leta v postopku oddaje del. In za to smo seveda krivi tudi mi, odgovorni tudi mi, če smo eventualno zakon in vse spremembe zakona o javnih naročilih napisali najbrž narobe. Najbrž, da so kakšne napake. Najbrž, da je edini, ki je nima, ali pa eden od tistih, kolega Rožej, ki je prej rekel, da k sreči SLS in ne vem koga še ni v ljubljanskem mestnem svetu. Najbrž edino Rožej ni kriv, njega pa ni bilo v Državnem zboru in njegove prvobitne osnovne stranke. Bi rekel sreča za njega. Kot rečeno, najbrž je tudi v tem zakonu kaj narobe in za to smo odgovorni mi. Predvsem tisti, ki smo že kar nekaj las izgubili v tem parlamentu. Kar se tiče gradbenih firm, jaz sem tudi za to, da se razčistijo zadeve. Želel bi si, da ni nič narobe, ker tudi jaz izhajam iz tega "ferajna". Vendar jaz ves čas stojim na stališču, da so gradbene firme tiste, ki se borijo za posel, in to legitimno z vsemi zakonitimi sredstvi. Naročnik je pa tisti, ki je odgovoren za to, da posamezne investicije, posamezni projekt teče v skladu z zakonom, v skladu z veljavno zakonodajo, po rokovniku, po finančnem planu in tako dalje. In nekaj je potrebno vprašati. Večkrat so bile omenjene tudi druge firme, kaj lahko čaka. To, kar sem prej rekel, da nimamo pripravljenih projektov na nivoju države, vseh projektov vseh vrst. V gradbenih firmah, pa ne samo gradbenih, tudi tistih, ki so v neposredni povezavi, in tega je praktično pol Slovenije. Najbrž ne bo prihajalo do takih drastičnih zadev, kot prihaja v Gorenju in Muri, ki jih imamo sedaj polna usta vsi, ker v gradbenih firmah je zaposlenih mnogo tujih delavcev. Najprej bodo ti ob službo. To se nekako pri nas v prvi fazi ne bo poznalo. Poznalo pa se bo pri tem, da ne bodo imeli dela kooperanti in da državni proračun ne bo dobil ustreznega denarja. Pa smo spet pri posledici, ne sicer čisto tisti direktni z nekim direktnim štrajkom ali prekinitvami dela ali kakorkoli. S tem bom zaključil. Kot rečeno, tudi jaz si želim, da ta komisija vse tiste stvari, ki so bile napačne, kjer je politična in druga odgovornost, da jih izbrska, da pokaže na eventualno korupcijo. Komisiji želim dosti uspeha. Kot sem rekel, ne bomo kandidirali iz naše poslanske skupine za predsednika, niti podpredsednika komisije. Jaz tudi dvomim, da bom uspel prepričati katerega od kolegov, da bo član komisije zaradi drugih obremenitev. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Gantar.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Na kratko. Jaz sem prebral to zahtevo za preiskovalno komisijo. Moram iskreno reči, da nimam posebnega dobrega mnenja o tej zahtevi. Tako kot lahko berem povzeto, mislim, da bo še enkrat neka inštitucija Državnega zbora, in to je preiskovalna komisija, zlorabljena ali uporabljena za potrebe nekih lokalnih političnih bojev. Mislim, da to ni dobro. Očitno nekateri menite, da pomanjkanje koncepta v Ljubljani o tem, kaj in kako, da se lahko nadomesti s tem, da se poskuša spraviti na pranger enega ali več ljudi, ki se v tej Ljubljani, tako ali drugače, z večjim ali manjšim uspehom, z večjim ali manjšim odobravanjem; daleč, da bi bil jaz kakšen Jankovićev fan - sploh ne; ukvarjal s tem mestom. Mislim, da bi bilo za tiste, ki to predlagajo, bistveno boljše, da razvijejo svoje lastne koncepte in poglede na Ljubljano, da jih predstavijo, da jih mogoče v Ljubljani vidimo, jaz sem tudi Ljubljančan. In več bi imeli od tega. Preiskovalna komisija bo vrgla nekaj blata na tega ali onega, ampak verjetno tudi tisti, ki bodo to blato metali, ne bodo ostali čisto neomadeževani. To po mojem ni dobro tudi za Državni zbor. Ampak odločitev je legitimna, odločitev je vaša in bo tudi sprejeta. Je pa en problem, na katerega bi rad opozoril, in na to ponovno opozoril, kadar govorimo o lokalni samoupravi, občinah in tudi o mestu. Ponovno moram pri nekaterih opozoriti, da se razume - ne pri vseh, na neko pristno in pravo sovraštvo do Ljubljane, do glavnega mesta. In to tudi pri tistih, ki so iz občin, ki neposredno obkrožajo Ljubljano. Moram reči, da velika mesta včasih res vzbujajo negativen odziv, ampak vendarle to poudarjanje pogoltnosti, bogastva in ne vem kaj vse, kar naj bi bilo skoncentrirano v Ljubljani je empirično neresnično, nerealno, neresnično in potvorjeno. Zato se mi zdi, da to vsekakor škoduje naši razpravi, predvsem pa me moti to, da se misli, da če bomo ukrotili Ljubljano, omejili Ljubljano, če bomo ukrotili, omejili tudi Maribor, Celje, Novo Gorico, da bo s tem šlo bolje tistim, ki naj bi bili manj razviti. Ne bo. Povsod po svetu se je pokazalo, da so mesta, večja in manjša, gonilo urbanega in regionalnega razvoja. In če teh mest ni, tudi razvoja ni. Tako je to, pa če to želite ali ne. Zato menim, da je zelo slabo, da iz Državnega zbora prevečkrat prihaja sporočilo, tisto, čemer rečem sporočilo antiurbane politike, in da je to sporočilo, ki ga ne morejo sprejeti ne samo v Ljubljani, ampak tudi v drugih mestih. In upam, da bo vendar v Državnem zboru slišati tudi kakšen drug glas. V zgodovini je bilo veliko idej kako je treba mesta razseliti, to je bilo takoj po ruski revoluciji, da ne govorimo o tem, kaj se je dogajalo v jugovzhodni Aziji, celo Kambodži, ko je bilo treba mesta razseliti, dobesedno fizično, in nikjer se to ni dobro končalo. Ta napad na mesta, napad na to, kar mesta pač pomenijo, je seveda slab. Opozarjam vas, da to ni dobro niti za podeželje. Vsekakor ne verjamem, moram reči, da bo ta preiskava kaj prinesla. Če bo, bom prijetno presenečen, mislim pa, da je ne bi smeli izkoriščati predvsem za boj na lokalni ravni. Hvala lepa.
Hvala. [[Oglašanje v dvorani.]] Nisem slišal, da bi bili imenovani. Imate proceduralni predlog?
Gospod predsedujoči, kljub temu da gre za spoštovanega predsednika, bi ga morali opozoriti, da te razprave tolmačiti kot napad na mesta, kot napad na prestolnico in to povezovati celo s Polpotovimi zadevami razselitve glavnega mesta in vsega tega - gospod predsednik, to je pod renomejem predsednika parlamenta. Zato, gospod predsedujoči, četudi gre za predsednika parlamenta, bi ga morali opozoriti [[...]]
Samo moment, gospod Jerovšek [[...]]
Morali bi ga opozoriti, da je šel [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]]
Gospod Jerovšek je bil imenovan, jaz sem pa to prezrl. Zato mu dovolite, da pove v smislu replike. Izvolite.
Gospod predsednik Gantar, tu želite z avtoriteto predsednika na nek način preprečiti, da bi se spraševali o tem, kam so šli silni milijoni denarja. Zakaj je bilo prej v proračunu še 33 milijonov zahteve po dodatnem denarju, tudi vi ste se podpisali v neki fazi. Vprašajte se raje, na kakšen način so na vas vplivali, da ste šli v tako protidržavno, nedržavotvorno ravnanje. To je pomembno vprašanje v tem trenutku - zakaj je že popolnoma izropanemu Ministrstvu za obrambo, ki ima državotvorne funkcije v vsaki državi, če ni drugega, je pa treba za Jankovičeve potrebe tam vzeti. In takšnega vašega pozivanja in opozarjanja, kot ste ga sedaj uprizorili, moram reči, nisem pričakoval, pač pa, da boste ravnali državotvorno. Seveda pa tudi pričakujem, da se boste z avtoriteto predsednika parlamenta zavzemali za boj proti nepravilnostim, proti korupciji, proti ropanju proračunskih sredstev in državnega denarja.
Gospod Jerovšek, čas za repliko je potekel.
Hvala lepa.
Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Gantar.
Proceduralno bi samo to rekel, da se mi zdi prav, da ste omogočili gospodu Jerovšku [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]]
Gospod Anderlič, prosim, da utihnete!
[[...]]da ste omogočili gospodu Jerovšku repliko, kajti če se je prepoznal v mojih besedah, ima pravico do replike.
Hvala. Gospod Anderlič, dobili boste besedo, kadar vam jo bom jaz dal. Sedaj ima besedo gospa Jerajeva. Prosim.
Hvala za besedo. Nekaj je bilo rečenega o tem, koga dajemo tukaj na pranger. Eno leto oziroma pred prejšnjih volitvami je pa res bil nekdo na prangerju, pa ga ni nihče branil. Lokalna samouprava je res samostojna pri svojem delu in Ljubljana je glavno mesto, tudi moje glavno mesto, ne samo vaše. In jaz nimam nič proti Ljubljani niti proti Ljubljančanom in sem za to, da se razvija, da uspešno dela, vendar pa je z nekaterimi ravnanji njihovega župana prikrajšana za kakšen morda bolj pomemben projekt za Ljubljančane. In mi smo želeli oziroma v preiskavo dajemo nakup stanovanj zaradi tega, ker stvar še poteka oziroma se Vlada z županom mestne občine pogovarja o tem, da bo poravnavo izvedla s stanovanji, torej z Zakonom o glavnem mestu mu bo dala 16 milijonov evrov, s poravnavo stanovanj 33 milijonov, potem še nekaj neodplačno prenesla nanj 87 praznih stanovanj, ki jih imata v lasti ministrstvi za obrambo in za notranje zadeve. O tem govori sam gospod Jankovič. Tega si nismo mi izmislili. In sicer zato, ker mu je baje bilo v času prejšnje vlade odvzetih 60 milijonov. Jaz sem povedala, da Ustavno sodišče, na katerega se je gospod Jankovič in še trije drugi župani pritožil v zvezi s tem in zahteval, da ugotovijo ali je to skladno z ustavo ali ni. In Ustavno sodišče v svoji odločbi ni ugotovilo, da je karkoli neskladnega z ustavo. Skratka, ugotovilo je, da gospodu Jankoviču oziroma Mestni občini Ljubljana niso bila odvzeta nobena sredstva, zato je višek, da se Vlada z njim pogovarja, kako mu bo ta sredstva dala. Potem se lahko vprašamo, ali ne spoštujete odločbe Ustavnega sodišča, kar konstantno očitate nam. In kdo je glavni v tej zgodbi, se lahko vidi iz članov, ki jih lahko vsak dan beremo, ko gospod Jankovič predsedniku Vlade Borutu Pahorju predlaga, da obe strani umakneta medsebojne tožbe, vendar pa, če bo država na MOL brezplačno prenesla stanovanja, ki bi jih odkupila od republiškega stanovanjskega sklada, če bo dobil nazaj proračunska sredstva preko praznih stanovanj, preko zakona o glavnem mestu - in gospod Jankovič ima v zvezi s tem, kot pravi, drugo zahtevo. Kakšna je ta zahteva, pa ni želel povedati. Bo povedal, ko bo Vlada določila, kdo se bo z njim sploh pogovarjal - v prejšnjem mandatu vemo, da je bilo to Ministrstvo za javno upravo. Na vsak način pa ne rabi Vlada uradnega pogajalca z mestno občino, ker očitno vsi ministri hodijo k županu Mestne občine Ljubljana in enako tudi on na vsa ministrstva, kjer postavlja pogoje. Celo pogovarja se o tem - z Ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve se je gospod Jankovič dogovoril, da se bo na prošnjo MOL-a podaljšala prijava na razpis za podelitev koncesij za domove za starejše občane. Za MOL bodo razpis ponovili, po županovih besedah so se dogovorili, da zaradi drugih občin ne bodo podaljšali roka za prijavo. In ker ima Vlada različen odnos do Mestne občine Ljubljana kot do ostalih občin, kar je normalno, če je to za razvoj Ljubljane, ne pa, če na ta način nekdo uveljavlja svojo voljo in svojo trmo in nam dopoveduje, da je bilo mestni občini nekaj vzeto, kljub temu da je Ustavno sodišče še enkrat reklo, da mu nič ni bilo vzeto. In znamo biti vedno zelo solidarni, v tem primeru pa ne želi biti solidaren z manj razvitimi občinami, primestnimi občinami, ki so mnogo vlagale v Ljubljano, sedaj jih pa Ljubljana oziroma njihovega župana ne zanimajo več. Toliko zaenkrat.
Hvala. Besedo ima gospod Marinič.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane in spoštovani! Očitno je, da je slovenska javnost izredno občutljiva, predvsem na tiste nepravilnosti, ki se dogajajo na področju gradbeništva. Gradbena stroka in vse, kar je z gradbeništvom danes povezano, je v težki situaciji. Zato bi naša prizadevanja morala teči tudi v to smer, da bi vzpostavili ustrezno zakonodajo, da bi država investirala tudi v javne investicije na področju gradbeništva. S tem bi pripomogli tudi k izboljšanju stanja v gradbeništvu, ki je danes v katastrofalnem slabem položaju: prvič zaradi gospodarske in finančne krize in drugič verjetno tudi zaradi nečednosti, ki se prav v tem gradbenem lobiju dogajajo. Slovenska javnost je toliko bolj občutljiva takrat, ko začutijo ta gradbeni lobi na svojem žepu. Ni bila Slovenska demokratska stranka tista in ni bila koalicija tista in niso bili podpisniki te zahteve za parlamentarno preiskavo tisti, ki smo začeli o tem globoko razmišljati. To je bila slovenska javnost. To so prvi začeli obravnavati javno naši mediji. Spomnite se samo lanskega leta, proti koncu lanskega leta, ko so začeli ugotavljati, kaj se je zgodilo na Mestni občini Ljubljana pri nakupu 119 stanovanj, s pripadajočimi garažami itd., itd. To je delček zgodbice s tega področja, ki jo zajema predlog za parlamentarno preiskavo. In očitki o tem, da je zahteva za parlamentarno preiskavo brezvezna, nesmiselna, nima prave vsebine ali celo ne temelji na nekih zakonski predpostavkah. Veste, to nam bodo ljudje zamerili, kajti mi smo tisti, ki smo sprejemali in še vedno sprejemamo zakonodajo in kjer zahteva za parlamentarno preiskavo temelji na zakonskih določilih; na ustavnem določilu, na zakonskem določilu, ki je bil sprejet leta 1993 in nekaj let kasneje dopolnjen. Morda je pa danes drugi čas in imate vse mehanizme v rokah, torej v koaliciji, da te vsebine spremenite. Dokler pa seveda to ni spremenjeno, pa je opozicija tista, ki bo ravnala v skladu z veljavno zakonodajo s tega področja. Parlamentarna preiskava, bom še enkrat ponovil, nima namena in nima ciljev, niti tega pooblastila, da bi ugotavljala kazensko in materialno odgovornost. To naj počnejo tisti, ki smo jim s sprejeto zakonodajo v Državnemu zboru to tudi omogočili. Je pa na nas, spoštovane in spoštovani, da posegamo na tista področja, kjer se ugotavlja politična odgovornost nosilcev javnih funkcij in pooblastil. In zakaj Državni zbor, kljub temu da ima vse mehanizme, vse zakonske podlage, tega ne bi počel, če nas je na to, tako kot sem uvodoma začel, opozorila slovenska javnost? Torej smo dolžni odreagirati in nič slabega iz tega zahtevka o parlamentarni preiskavi s tega področja ne sledi. Je pa seveda drugo naključje, da se v tej zgodbi velikokrat pojavljajo nepravilnosti v našem glavnem mestu, pa najsibo to župan Janković ali kdor koli bi že bil. Žal v temu času, v času njegovega mandata se to dogaja v povezavi s kleintalizmom kot temu v političnem žargonu povemo, torej v povezanih družbah, ki so znotraj sorodstvenega nosilca dejavnosti nekega podjetja, in temu tudi poslanke in poslanci ne moremo ubežati in govorite kaj drugega. Naj pa spomnim na en pomemben organ, ki bi v Republiki Sloveniji moral to nadzirati, pa žal tega ne počne. Komisija po zakonu o preprečevanju korupcije, ki jo imamo kot opevani organ, ki pa vse prej počne kaj drugega kot tisto, kar bi moral. In prav zaradi tega smo poslanke in poslanci ponovno postavljeni pred dejstvo, da na nek način opravljamo delo zato, ker ta organ ni opravil svojega dela tako, kot bi moral; zato ker je politično pristranski in dela za neko ožjo politično korist, ne pa v korist državljank in državljanov, kar je njegova osnovna funkcija. Prav predsednik Komisije po Zakonu o preprečevanju korupcije nas je napotil na to, da bi si poslanke in poslanci izboljšali funkcijo nadzornega organa, kajti Državni zbor ima Komisijo po Zakonu o preprečevanju korupcije, ki je edini pooblaščeni organ, ki opravlja nadzor nad delom Komisije po Zakonu o preprečevanju korupcije. Ko smo šli spreminjati poslovnik komisije Državnega zbora, je počilo. In to na tak način, da je kljub veljavnosti sprememb veljavnega poslovnika predsednik Komisije po Zakonu o preprečevanju korupcije naslovil predlog na Ustavno sodišče kjer, po naključju, ravno danes Ustavno sodišče na svoji 25. seji pod 17. točko obravnava, da poda oceno in pobudo glede ustavnosti in zakonitosti poslovniških določil, ki smo jih poslanke in poslanci sprejeli na naši komisiji. Poglejte, kakšno sprenevedanje tistega, ki nam je najprej naročil, sugeriral: dajte spremeniti, dopolniti poslovnik, da si boste tako izboljšali svojo nadzorno funkcijo, žal pa so danes na Ustavnem sodišču ta določila, sprejeta določila na ustavni presoji. Kakšna sprenevedanja in kakšna naključja! Zato pričakujem, da bo prav ta komisija, ki ji Državni zbor zaupa to nalogo, ocenila to politično povezanost, da bi se tako izboljšalo neko stanje, ki ga vedno in povsod plačajo tisti, ki so najmanj krivi, torej, uporabniki raznoraznih stanovanj, garaž, prepotrebnih medicinskih objektov, bolnišnic in tako dalje. Tukaj je temeljno vodilo in naše izhodišče, da se prepreči, da opozorimo, da tisti, ki nameravajo to še početi, naj tega ne počnejo na račun slovenskih državljank in državljanov, kajti situacija je izredno resna in kritična. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Majhenič. Gospod Majhenič? Ga ni. Besedo ima gospod Kek.
Hvala za besedo. Ustanavljate preiskovalno komisijo. Mnogi se sprašujejo, kakšne učinke neki bo prinesla. Seveda jih bo! Glede na to, da iščete politično odgovornost, bo izplen seveda zgolj političen in nič več od tega. Ustvarjate neko platformo, na katero boste plasirali svoje polresnice, insinuacije, pletli mreže, se spraševali, v kakšni povezavi je ta posel iz leta 2004 in dejanje iz leta 2009, itn. Zavedate se namreč, da desetkrat izrečena laž, na koncu postane resnica. In prav je dejal gospod Marinič, ki je malo prej ugotovil, to so že obravnavali naši mediji. Seveda, vaši mediji, ki vam bodo tudi v nadaljevanju stali ob strani, brez skrbi. Ob tem boste seveda svoj krivičen prst kazali na ljudi, ki pri nekih stvareh, ki resnično povzročajo trpljenje ljudi, nimajo nič. In kaj imajo ti ljudje od tega? Nič. Dodaten gnev. S tem jim ne pomagate, pač pa pomagate ratingu svoje stranke in nič več od tega. So nepravilnosti, veliko jih je, tudi za časa te oblasti, prejšnje, predprejšnje. Vedno so. Vendar, kazenska odgovornost je tista, do katere mora priti. Naj bodo ljudje obsojeni, če so krivi. Imamo tožilstvo, imamo Barbaro Brezigar, naj naredi, kar je potrebno, lahko pa začne, če je še čas, z Domnom Zavrlom in njegovimi posli na Onkološkem inštitutu.
Hvala. Besedo ima gospod Gorenak.
Hvala lepa. Želel bi se odzvati oziroma pojasniti eno zadevo, ki je bila prej dopoldan oziroma na začetku te točke dnevnega reda posebej izpostavljena s strani gospe Cvete Zalokar Oražem, ki je prikazala, kakšna je situacija v zvezi z Univerzo na Primorskem in plačilom domnevnega števila milijonov evrov, ki pa bi jih naj poravnala ta vlada, prejšnja jih pa ni, in tako dalje. Seveda se je popolnoma sprenevedala, tako kot ona to zna. Resnica pri tem je naslednja. Lucija Čok - mislim, da nekoč članica LDS, če se ne motim -, ki je bila imenovana za rektorico Univerze na Primorskem, seveda avtonomna in neodvisna politična oseba, predstojnica avtonomne in neodvisne Univerze na Primorskem, je avtonomno in neodvisno odločila in plačala avtonomnih in neodvisnih približno 4 milijone evrov preko vseh možnih investicij. Mislim, da je zato tudi v kazenskem postopku, vsaj tako je bilo v medijih zaslediti. Seveda vlada Janeza Janše ni pristala na to, da bi avtonomno in neodvisno porabljanje državnega denarja tudi kar tako plačevali. In zato v času mandata vlade Janeza Janše ta denar ni bil nikoli nakazan Univerzi na Primorskem, kar je tudi prav. Ker če bi tako delali, kot je delala ona, potem bi verjetno lahko vse avtonomne in neodvisne institucije te države, ki jih imamo kar veliko, avtonomno in neodvisno uporabljale državni denar, vlade, take ali drugačne, bi pa avtonomno in neodvisno nakazovale ta denar. Tisto, kar se je zgodilo za časa te vlade, je po svoje logično, ker ta vlada pač je avtonomno in neodvisno nakazala ta denar Univerzi na Primorskem. Ali je tu kakšna povezava s podjetji, ki so povezana z gospodom Golobičem ali ne, pa ne vem; to bo pokazala ta preiskava, v vsakem primeru. Zdi pa se mi pomembno poudariti, da je treba iz tega, iz česar je gospa Oražmova naredila lepo zgodbo o tej vladi in grdo o prejšnji vladi, ta vtis popraviti in ga postaviti na realna tla. To je tudi moj prispevek k tej razpravi. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Anderlič.
Spoštovani! Očitno je, da je tako zastavljena razprava o aktu o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev politične odgovornosti in tako naprej pravzaprav deplasirana in bi morali v poslovniku ravno to spremeniti. Nobenih zadreg nimam, da se mora odrediti preiskava, če je zahteva. Vendar, da se pa ob tem na široko razpravlja, kaj je kdo mislil o čemerkoli, ne nanaša se pa ta razprava praktično v ničemer na vsebino predlagane preiskave, je pa seveda tisto, kar parlamentu ne pritiče. Ampak, ne glede na to. Kot rečeno - preiskava bo odrejena, mora biti. Danes ste pozivali, da naj spremenimo poslovnik in ukinemo preiskovalne komisije. Pozabili ste da imamo Zakon o parlamentarni preiskavi in šele iz njega izhaja ureditev v poslovniku in tako naprej. Torej, kar nekaj se meša. Očitno je, da je to spet neka preiskava, ki bi rada odvrnila razpravo o bilanci stanja v preteklosti, kajti končno prihajajo na dan vse lumparije v Intereuropi, v Luki Koper, v Hitu, "čudežni deček" Domen Zavrl je že priznal. Poglejte, tukaj piše, da bi vi radi preiskovali projekt Pediatrične klinike, projekt Onkološkega inštituta in kažete nekam tja, ampak nikjer pa ne napišete, ker že veste, veste, kdo je bil tisti, ki je dobil nakazano toliko in toliko 100 tisoč za neko domnevno svetovanje, ampak baje od tiste iste firme, kateri zdaj pripisujete, da posluje s predsednikom Zaresa - Makro 5 ali kako se že imenuje. Ampak ta je nakazovala Domnu Zavrlu iz projekta, ki naj bi ga tako svetlo in zgledno peljala ministrica, še prej pa minister! Ampak o tem, verjemite mi, o tem v tem papirju, ki ste ga spisali, ni niti besedice, pa je zadeva že precej daleč! Politična povezava - direktno s prejšnjo vlado, s prejšnjim ministrom, ministrico, s tistimi, ki so podpisovali, da ne govorim naprej. Ni vam mogoče verjetni, da resno mislite s katerokoli preiskavo o vpletenosti politike v kakšne posle, če na eni strani ukinite preiskavo o nepravilnosti pri nakupu 8x8, kjer je šlo 278 milijonov evrov, s tem da bomo dobili 25 neopremljenih, 50 neoboroženih, tiste ostale pa zanič - prepoveste preiskavo! Danes v medijih lahko berete, 340 milijonov - en prijatelj, 3,5 milijonov - drugi prijatelj, do 10 milijonov bo tožil posrednik v družbi Kolesnik, in še nekateri drugi. Slučajno sta bila skupaj z Zagožnom enkrat v službi na istem resorju vlade, na istem ministrstvu, kjer so se te dobave vojaške opreme dogajale pred 15 in več leti. Zgolj slučajno. Ampak, saj mene to ne zanima! Bodo že organi pregona, kljub temu da ste uspeli dati za nekaj časa pod pult - a ne gospod Gorenak? Pa tudi gospa Brezigarjeva in so vsi to dali, založilo se je za leto in pol ali ne vem koliko časa, da bi na koncu zdaj kazali s prstom kar ne vem kaj. In pišete, da želite, da se preiskuje, zakaj so dejanja drugačna od napovedi, od političnih obljub, ko je šel na volitve. Ali je res - in prav je, da se obravnava politična odgovornost za neizvrševanje obljub. Ampak, to se dela na volitvah. Če pa gre za kakšna kazniva ali kakršnakoli dejanja, ki so skregana z zakoni, potem pa se tako ali tako ve, da je odgovornost neizbežna. Nič nimam proti parlamentarni preiskavi - katerikoli, ampak danes je bil tukaj že bran zakon, v zakonu zelo jasno piše, in to je bil tudi namen, da se uvede parlamentarna preiskava zato da se ugotovi odgovornost za tistega nosilca politične funkcije, ki je v tistem trenutku na funkciji, ki razpolaga s pooblastili in na drugi strani zagotavlja neke koristi ljudem, skupinam ali kakorkoli. Ampak, tukaj imate vi zapleteno v tej stvari, ki ima dolg naslov, kar celo vrsto stvari, od primorske univerze, do Pediatrične klinike, do Mestne občine Ljubljana. To je preprosto narejeno na ta način zato, da se ne bo naredilo nič. Jaz res ne vem, zakaj niste pri Pediatrični kliniki oziroma pri teh investicijah v zdravstvu zapisali: "Ker je Makro 5 sklenil svetovalno pogodbo z Domnom Zavrlom, zahtevamo, da se ugotovi, kdo je bil zadaj, da je naročil, da se ta svetovalna pogodba sklene." To bi bila, po moje, prava pot. In bi prišli do tega, ampak spet ne bi bilo prav, ker je to iz prejšnjega mandata. Ker tistih ministrov, tistih odgovornih, ki so za tem stali, ni več na funkcijah. Zato je parlamentarna preiskava vendarle namenjena - samo v enem delu ste zadeli, ampak mislim, da tudi zgrešili, ko govorite o povezavi dogajanj na primorski univerzi, kjer bi sodilo, da se je nekaj v začetku tega mandata zgodilo. Vse ostalo je pa nametano od zgoraj navzdol. Tako kot je bilo mogoče razumeti nekatere razpravljavce, me spominja na kulturno revolucijo na Kitajskem, kjer pravijo: ljudje so nas opozorili. Ljudje, pridite k nam, povejte, kateri sosed je ukradel kokoš, kdo je preveč zapekel tisto klobaso, ki jo je imel na štedilniku in nam smrdi, mi ga bomo kaznovali. To je v nasprotju z našo moralo, z našim pogledom in tako naprej. Te razprave sem danes poslušal. Tudi gospod Zorn, če kažete jezik, to je za vas najboljše ogledalo, definitivno, ki vsem dajete moralne in ne vem kakšne nauke, kako se moramo obnašati, kako smo vsi ne vem kakšni, ampak jezik kazati v parlamentu je pa nekaj, kar sem pa prvič v 20-ih letih doživel. Tudi prav. Vaše ogledalo. Jaz nimam prav nobenega zadržka, da se ne bi strinjal, ker sem legalist in legitimst, da se bo ta preiskava odredila. Če bo le mogoče, da bom še 11. ali 12. komisijo oziroma odbor v Državnem zboru prevzel, bom rade volje šel noter, da bom poslušal vse te bistroume, ki se bodo tam spravili na dan, če ne bo kdo drug - upam tako. Ampak, dokler boste še danes, ko je jasno - vsaj za dve, tri stvari, vključno z 8X8 - še vedno poskušali zamegliti, kako je bilo vse prav, se pa vsa svetovna javnost, slovenska pa še posebej, nam reži, ker ne moremo razčistiti nekaterih stvari, za katere so tisti, ki so denar pobrali, že povedali, da so ga pobrali, potem je zelo težko pričakovati, da bo ta komisija za zadnjih 15, 20 let dosegla kakšen rezultat, ob tem, da jih je že nekaj ustanovljenih.
Hvala. K repliki se je javil gospod Gorenak.
Hvala lepa. Verjetno ste res - mene ste omenili; omenili ste tudi toliko ljudi, da nisem sledil. Domnevam, da ste se zmotili, gospod Anderlič ali pa boste lahko v nadaljevanju pojasnili. Moje ime ste omenjali v zvezi z dajanjem nečesa pod mizo, pa ste pomešali mene, pa gospo Brezigar. Naj povem, da v pravosodju nisem nikoli deloval. V tožilstvu nisem bil nikoli zaposlen, v policiji pa sem bil zaposlen na operativnih delovnih nalogah do leta 1989. Če boste uspeli najti kak primer, ga kar prinesite v parlament na pristojne komisije. Kar se tiče drugega dela, pa mogoče samo to: če ste mislili na obravnavo poročila tožilske organizacije, pa to poročilo že tri tedne proučuje vaša koalicijska kolegica Zalokar Oražmova, ki si je vzela toliko časa, da bo proučila odgovore gospe Brezigar. Tako da ne vem, na kaj ste mislili. Boste verjetno imeli možnost v nadaljevanju to povedati. Hvala.
Hvala. K repliki se je javil tudi gospod Zorn.
Hvala lepa. Gospod Anderlič [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]]
Repliko ima gospod Zorn. Izvolite, gospod Zorn, kaj čakate?
Hvala lepa. Najprej bi predlagal, da gospod Anderlič utihne takrat, kadar nima besede. Sploh se mi zdi, da se to dogaja kar naprej, da kriči preko vrste, kriči vsevprek. In bi v poslovnik, kadar ima pripombe, kaj vse bi moralo biti v poslovniku, dali posebno določbo, da poslanci, ki nimajo besede, ne kričijo vsevprek po dvorani, in to označili z zvezdico kot opozorilo, kakor dela to vse mandate gospod Anderlič. To je prva stvar. Druga stvar. Ker me pa že vleče za jezik - ker je rekel "jezik" -, jezik sem imel zunaj zaradi upehanosti, ko sem ga poslušal, kako potegne za kakršenkoli jezik, ki ga vidi v okolici, da bi svojo nebulozno govorno napako, ki jo ima, in svoje izpade kakorkoli pripeljal do konca. Kajti ne drži se teme nikoli, nikoli se tudi ne bo in nikoli je ne bo končal. Zato bi predlagal, prosim, da so te stvari nekoliko resnejše - to mislim glede Anderliča - in da se tudi sam drži poslovnika in svojega lastnega jezika. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog, gospod Juri? Izvolite.
Gospod predsedujoči, protestiram, ker kršimo poslovnik. Kolikor mi je znano, ima poslanec pravico do replike, če je že sodeloval v razpravi. Torej sprašujem: Ali je bila ta poteza korektna z vidika poslovnika ali ste si dovolili napako?
Očitno je bil gospod Zorn pri odpiranju ust napačno razumljen. Besedo ima gospa Irgl.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Večina zadev v zvezi s preiskovalno komisija, ki jo danes obravnavamo oziroma akt o odredbi preiskovalne komisije, je bilo že povedanih, tako s strani predlagateljev kot tudi Poslanske skupine SDS v stališču. Vendar pa bi želela dodati še naslednje. Prej je eden od predstavnikov novoustanovljene stranke Zares, ki vodi sicer novo politiko, to lahko vidimo z dejanji, govoril, kako se tudi v drugih občinah s strani županov dogajajo čudne stvari. Ampak zanimivo je to, da ni dal nobenega dokaza, nobenega suma ni imel za to, ampak dejal je, da to govorijo zlobni jeziki. Se pravi, zlobni jeziki so sedaj tisti, ki so najbolj verodostojen temelj, o katerem lahko razpravljamo v Državnem zboru. Jaz sem tudi slišala, da zlobni jeziki pravijo, da za zastopanje Mestne občine Ljubljana dobivajo predstavniki iz Zares honorar. Jaz ne vem, mogoče. Tako je prej povedal predstavnik Zaresa. Skratka, kar tako operirati z imeni, blatiti v tej državi je postalo sicer nekaj enostavnega, in mene je včasih res sram, da se koalicija poslužuje takšnih metod. To smo lahko videli že pred državnozborskimi volitvami, ko ste mimogrede skupaj s svojimi pajdaši oblatili takratnega predsednika vlade, sedaj predsednika najmočnejše stranke SDS, in nikdar niste predložili nobenega dokaza. Še danes ga nimamo. Pred seboj imamo torej akt o odreditvi preiskovalne komisije za področje tako imenovanih visokih gradenj. Pred približno mesecem dni smo v Državnem zboru govorili o odreditvi parlamentarne komisije v zvezi s cestnimi lobiji, v zvezi s političnimi dogovarjanji in vsekakor lahko vlečemo zanimive vzporednice z obema komisijama, kajti cilj obeh teh dveh komisij je pravzaprav ne samo podoben, ampak kar enak. Cilj je, da se ugotovi odgovornost tistih, ki so si očitno preko manipulacij napolnili žepe na račun davkoplačevalcev ali pa so preko nekih klientelističnih povezav, ki se konkretno, v tem primeru te preiskovalne komisije, kažejo na relaciji Mestna občina Ljubljana - politika, takšna in drugačna, ter posamezna podjetja, ki so po možnosti še v lasti ožjih družinskih članov župana mestne občine Ljubljana in si na ta način pridobivajo posle. Če je kaj klientalistično, je potem to! In jaz resno ne vidim razloga, zakaj v koaliciji vedno tako krčevito branite tiste, ki več kot očitno manipulirajo tudi s slovenskimi državljani. Tukaj bi se morali resno pogledati malo in se zamisliti, kaj počnete, sploh v današnji situaciji, ko vemo, da ni rožnata in da imamo velike težave. Predvsem na področju socialne krize ljudi, ki je velika in stiska tudi. Vsekakor gre pri tej preiskovalni komisiji za preiskavo projektov, ki so nastajali v obdobju vseh vlad. In govoriti, da bomo mi preiskovali samo nekatere, ker nam niso všeč, še posebej jaz, ker sem tako dolgo v politiki in verjetno imam izjemno veliko povezav, klientalistično se obnašam in ne vem še kaj vse. To je smešno! Vse te gradnje, tako imenovane visoke gradnje, so se odvijale, v vseh vladah so se gradile, tudi za časa prejšnje vlade, in prav je, da te posle pregledamo, ali so bili ti posli sklenjeni na transparenten, gospodaren način. Se pravi, nihče ne bo izvzet iz te preiskave, ne glede na politično obarvanost. Jaz verjamem, vi niste bili nikoli navajeni tega, da se stvarem pogleda v oči in da se jih objektivno ovrednoti, ampak ta preiskovalna komisija bo delala tudi s tem namenom. Cilj te preiskovalne komisije je torej ugotoviti politično odgovornost nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna. Jaz sem vsekakor za to, da se netransparentnost poslovanja odkrije in da se ga odkriva še naprej, ne glede, kateri politični barvi kdo pripada. Ne glede na to! Jaz mislim, da je v tem slovenskem prostoru treba enkrat narediti konec tem zadevam. In stalno se nekaj obtožujemo, kdo je kaj napravil, tisto, kar pa bi moralo biti bistvo, se pravi, tam, kjer se je zgodil nek sum, da je prišlo do netransparentnosti, da se to pogleda - namesto da bi skupaj stopili in rekli: prav je, naj se takšnim stopi na prste, takrat pa vsi vlečemo ali vlečejo politično vsak na svoj konec. In to je velik problem te države. In dokler se bomo tako obnašali, bomo imeli velike težave na vseh področjih, ne samo na tem, ki ga danes obravnavamo. Jaz sem vsekakor za to, da se pogleda, ali so v vseh teh poslih visokih gradenj dejansko bila spoštovana tista osnovna, temeljna načela upravljanja z javnimi financami. Torej, ali je bilo izpolnjeno načelo gospodarnosti, ali je bilo izpolnjeno načelo preglednosti, načelo konkurenčnosti, načelo javnosti, načelo nadzora. Šele ko bomo to lahko ugotovili, ko bomo ovrgli sume, potem bomo vedeli, da je bil posel sklenjen transparentno. Če se bo dokazalo, da so sumi upravičeni, bo seveda postopek moral potekati normalno naprej, tako kot je treba, in za to bo seveda moral nekdo odgovarjati. Odgovornost je tista, ki je včasih, bom rekla, da v tej državi se ne ve čisto točno zanjo, kdo je za kaj odgovoren. Ampak, če se že gremo neko evropsko raven, če pripadamo evropskim narodom, potem moramo pri določenih zadevah prevzeti tudi odgovornost oziroma znati prevzeti odgovornost. Vsekakor je treba dobiti odgovore na ta vprašanja, če je bilo vse v skladu z načeli, kajti slovenska javnost, slovenski prostor si to vsekakor zasluži, sploh danes, ko smo v situaciji, ko so ljudje na eni strani v izjemno hudih socialnih stiskah, na drugi strani pa se očitni nekje dogajajo neki posli pod mizo na račun družinskih povezav, na račun različnih lobijev in se na račun tega tudi mastno služi. Jaz sem za odreditev te parlamentarne preiskave. Upam, da bo pokazala na odgovornost, ali pa ovrgla sume, ki smo jih mi zapisali znotraj sklica te preiskovalne komisije. Toliko. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala, gospod predsedujoči. Jaz priznam, da mene ta parlament zelo fascinira, predvsem zaradi nekih vzročnih povezav in zvez, ki mejijo že na mistiko. Tako danes razpravljamo o začetku dela nove preiskovalne komisije, kar ni slučajno, če pomislimo na včerajšnjo razpravo. Včerajšnja razprava je bila v glavnem intonirana na nekem besednem linču na račun sodnikov in sodne veje oblasti. Jasno, nekaterim poslancem je užitek hipoteza, da bi lahko nadomestili sodnike, sodstvo. To je lepo, čudovito. Zakaj bi plačali sodnikom funkcionarske plače, če lahko njihov delo opravimo mi: vsak teden eno preiskovalno komisijo, vsak teden eno kriminalizacijo - sodnikov in sodne veje oblasti ne potrebujemo. Mi smo vse. In sedaj smo pred novo skušnjavo, pred novo komisijo, kjer vsi trosijo nekaj podatkov in se ne zavedajo, da danes v teh razpravah so izkazali tako nevednost, da - jaz ne razumem, kako in na podlagi česa bo delovala ta komisija. Poglejte, jaz se bom ustavil pri enem predmetu, ki naj bi bil cilj, predmet te preiskave, ali raziskave ali proučitve primerov, zato da bi ugotovili politično odgovornost nekoga ali nečesa. To je vprašanje dogradnje, obnove nekaterih objektov Armerie, Foresterie pri Univerzi na Primorskem. Jaz sem zelo hvaležen gospodu Gorenaku, gospod Gorenak je s svojo razpravo dokazal, da nima "blage veze" o tem vprašanju. Govoril je o medijskih poročilih, kjer je baje možno zaslediti, da je gospa dr. Lucija Čok še predmet sodnega obravnavanja oziroma preiskav ali nekaj podobnega. Evo. Konkreten primer, da gospod Gorenak ne ve nič o tem in da se poslužuje nekaterih zlobnih jezikov oziroma nekaterih domnevnih medijskih poročanj, očitno zelo starih. Kajti, če bi se malo aktualiziral in se informiral, bi točno vedel, da vse ovadbe zoper dr. Lucijo Čok so bile zavržene. Zavržene že v prvi fazi, bodisi pri protikorupcijski komisiji, bodisi pri tožilcu. In poglejte, zelo zanimivo! Ko je tožilec to zavrgel zaradi neobstoja kaznivega dejanja, zaradi neobstoja elementov za nadaljevanje postopka, je dobil ukor iz Ljubljane. Pa ugibajte, kdo mu je dal! Politična trgovina! Politični začaran krog je bil evidenten, takrat je bil cilj preprečiti, da bi Univerza na Primorskem zaživela, da bi Univerza na Primorskem dobila tista dva ključna objekta, to sta Armeria in Foresteria na uglednem koprskem trgu, in da bi se odvijala zgodba, ki bi na koncu pripeljala do privatizacije tistih dveh zgradb ali do ponudbe tistih dveh zgradb političnim klientom takratne vlade. In to se je stalno dogajalo. Gospod Gorenak seveda ne ve, kaj se je v resnici dogajalo. Mu bom zdaj povedal, to je lepa priložnost. Decembra leta 2006 sta bili Armeria in Foresteria končno prenovljeni. Takrat je veljavna zakonodaja in veljavna uredba omogoča investitorju oziroma naročnikom, da bi potrebna sredstva črpala iz TRP - iz temeljnih razvojnih programov - oziroma s soglasjem ministra. Minister Zupan je 1. januarja 2007 spremenil uredbo in retroaktivno razveljavil to možnost in zahteval samo izključno soglasje ministra, potem ko je bila zgodba že zapakirana, zaključena. Oba objekta sta bila obnovljena, ob vednosti vlade, kajti predstavniki vlade so bili stalno prisotni v upravnem odboru in so bili natančno informirani o vseh postopkih in tudi ocenah in tudi o povišanju cene obnove in dograditve objekta na univerzi. Dejansko je prišlo do višje cene, ker je v tistem času prišlo tudi do nekaterih ključnih ugotovitev arheološkega značaja, zgodovinskega, kulturnospomeniškega značaja in tudi do povečanja kapacitet za nove potrebe nastajajoče in razvijajoče se univerze. O tem je bila vlada sprotno informirana. Ampak, kaj je želela doseči? Želela je doseči natančno to, kar sem povedal na začetku - preprečiti, da bi ta projekt bil izpeljan do konca, omogočiti nakup, prodajo, privatizacijo proti javnemu interesu dveh pomembnih zgodovinskih zgradb Kopra, ki so bili podarjeni s strani Mestne občine Koper univerzi v ta namen. Ampak nameni so se sproti spreminjali, ker je prej minister Zupan, nato ministrica Kucler Dolinar, seveda, želela kriminalizirati vodstvo - to jim ni uspelo. Tožilci, sodniki in protikorupcijske komisije so zavrgle vse te ovadbe, gospod Gorenak. Vi tega ne veste, vas zdaj informiram, tako ste na tekočem. So zavrgli vse te tožbe in ovadbe, ugotovile, da ni bilo nobenega nezakonitega ali protizakonitega ravnanja s strani dr. Lucije Čok, in nato so želeli daviti Univerzo na Primorskem zato, da ne bi prišlo do normalizacije razmer. Normalizacija razmer je prišla šele, ko se je zamenjala vlada in smo vsi poslanci, tukajšnji poslanci s Primorske, pritisnili in zahtevali, da ta vlada končno izpelje projekt do konca. In to je bila želja študentov, akademikov, Koprčanov, Primorcev. To je bila želja javnega interesa, ki ga vi verjetno ne poznate, kajti vaša želja je bila samo ustreči vašim klientom. Mi smo to preprečili. Ta vlada je to preprečila in zdaj vi bi želeli kriminalizirati tiste, ki so branili in zagotovili javni interes. To se dogaja v tem parlamentu. Ne vem, če je to mistika, je pa zelo zanimivo in me fascinira. Kako sprevržete dejanja, kako ste uspeli nekaj, kar ste vi zakuhali - toliko let ste preprečevali uporabo izkoriščanje zakona o poroštvu. So dokazi in ti dokazi so bili že predstavljeni tožilstvu, komisiji za preprečevanje korupcije, ti dokazi obstajajo. Takrat ste usmerjali Univerzo na Primorskem k tujim bankam. Niste hoteli, da bi poroštvo in da bi tisto nastalo luknjo sanirali po normalni in zakoniti poti doma in je vaš minister, gospod Bajuk, takrat svetoval, naj se obrnejo za kredit na svetovne banke in po svojih kanalih preprečeval, da bi sploh svetovne banke odgovarjale Univerzi na Primorskem. Škoda, ki je nastala, je 600.000 evrov zamujenih obresti in upam, da bo ta komisija čudovita priložnost za ugotovitev vseh teh odgovornosti. Upam, da bomo videli gospoda Zupana, gospo Kucler Dolinar in vse tiste, ki so jim asistirali pri sabotiranju normalizacije Univerze na Primorskem. Čudovita priložnost! Upam, da bom član te komisije, kajti razpolagam - kot bivši novinar, ki se je s to tematiko ukvarjal - s takšnim gradivom, da bo prav zanimivo. To bo "fešta". Prava primorska "fešta", ko bo prihajalo vse na dan! Poglejte, je veliko govoriti. Mi smo mislili, da je zgodba končana, da gremo naprej. Ne, ste jo odprli Pandorino skrinjico! Čudovito! Pa se bomo zabavali z vami. Hvala. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]
Hvala lepa. Za razpravo je prijavljen gospod Jože Tanko. [[Odsoten.]] Gospod Zmago Jelinčič ne bo razpravljal. Gospod Damjan Perne. [[Odsoten.]] Gospod Dušan Kumer.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Najprej, ker je kolegica poslanka diskutirala o blatenju in blatu, moram reči, ko je govorila o tej strani parlamenta, po mojem, če bi malo nazaj pogledali klipinge samo o javnih medijih za zadnjih 16, 17 let, več blatenja in oblatenja državljank in državljanov Slovenije, tudi posamezniku, kot je bilo izrečenih v tem obdobju s strani največje sedanje opozicijske stranke, na čelu z njenim predsednikom, ne bi našli na tej strani. Ni problem v tem, če nekdo pade v blato. Problem je v tem, če se iz njega zaradi tega blatenja ne moreš dvigniti. Tukaj je problem. Zato, ko govorim o tej preiskovalni komisiji, bom še enkrat poudaril: zelo resno sem prej v uvodu, ko sem govoril v imenu poslanske skupine, mislil, ko sem rekel, mogoče pa ima ta preiskovalna komisija prva priložnost, da bo res prišla do nekaterih zaključkov in do nekaterih indikatorjev, ki bodo lahko sprožili nadaljnje postopke do tožilstev in pravosodja. Kajti še enkrat bom poudaril, v vsem tem obdobju do leta 1992, za katerega se gre preiskava nazaj v mestu Ljubljani je veliko, veliko opravljalo pomembne javne funkcije v mestu Ljubljana in državi, vključno z ministrskimi funkcijami, tudi predstavniki strank pobudnikov in teh, ki predlagajo to preiskovalno komisijo. Zato imamo mogoče zdaj pa res priložnost, da bomo enkrat prišli, ker je tako pisana druščina do tega. Ko govorite o stanovanjski politiki v Ljubljani, vas moram še enkrat, tudi tiste, ki na obrobju Ljubljane živite v tretjem obroču: lepo je, da malo poznate problematiko socialnih in neprofitnih stanovanj, ki v mestu Ljubljani funkcionira že od leta 1994. Se pravi, da ima to leto 15-letnico. V povprečju se vsako leto preko stanovanjskega sklada zagotovi od 100 do 150 stanovanj, kar je od 4- do 5-krat manj, kot so vsakoletne potrebe. In nobeno stanovanje od teh ni prazno; ko se zgradi, je takoj oddano naprej tistim, ki ga potrebujejo. Jaz sem pa opozoril, ko govorite tudi o republiškem stanovanjskem skladu, da od Postojne, Vipave, Ajdovščine - za vse, ki so pametni zdaj tu - je veliko zgrajenih stanovanj pod mnogo ugodnejšimi pogoji kreditiranja in posojil, kot to dobiva mesto Ljubljana ali pa ljubljanski stanovanjski sklad in republiki stanovanjski sklad, pa jih ne dajejo tem, ki so do tega upravičeni, ciljnim skupinam, socialno ogroženim in mladim, ampak jih dajejo na trg in jih prodajajo pod ugodnimi pogoji za druge koristnike do tega, ki tega - vsaj za kar je sklad upravičen in ustanovljen - naj ne bi imeli. Zato še enkrat poudarjam in prosim, da popravite gradivo, ki je uradni akt, ki ste ga vložili v Državni zbor - in od predlagateljev sem ponovno slišal netočne podatke o nakupu stanovanj v Celovških dvorih decembra 2008. Še enkrat poudarjam, da imate napačne podatke v uradnem aktu, dokumentu, ki ga bo sprejel Državni zbor oziroma potrdil. Ne gre za 2.515 evrov na kvadratni meter, ampak za 2.036 evrov! 2.036 evrov - še enkrat ponavljam! Kvadratni meter stanovanjske površine je bil 1.750 evrov in parkirna mesta, 18.000 na 338, pride skupaj 2.036 evrov. In prosim, popravite ta podatek, ne pa, da tretjič danes slišim, ko ga vseskozi ponavljate. In čisto na koncu, priporočam, da pobudniki tega predloga poslušajo in preberejo magnetograme nekaterih svojih mestnih svetnikov, tudi pomembnih funkcionarjev SDS, ki so odgovorni ali pa prevzemajo odgovornost za stanovanjsko politiko znotraj mestnega sveta in o tem tudi diskutirajo na mestnem svetu. Predvsem bi vam priporočal gradivo gospoda Komiščka, ki sem si ga sam, ker gre za javne diskusije v mestnem svetu, pridobil. Zelo zanimivo bi bilo, da njegove misli, njegove predloge in njegove zaključke preberete tudi predlagatelji te preiskovalne komisije.
Hvala lepa. Besedo ima v imenu predlagateljev gospa Alenka Jeraj.
Glejte, kolega, bova midva skupaj sedela v preiskovalni komisiji, pa bova ugotovila, po kakšni ceni so bila kupljena ta stanovanja, ali je bilo to 2.515 evrov na kvadratni meter, kot trdim jaz, ali pa toliko, kot ste povedali vi. Bilo je objavljeno, gospod župan tega ni zanikal, razen da ne znamo izračunati. Povedal pa je, koliko je bilo kupljenih kvadratnih metrov, torej koliko teh 119 neprofitnih stanovanj, koliko je to skupne površine, 7.515 kvadratnih metrov, za to je plačal 18,9 milijonov evrov. Ni treba zelo veliko, tukaj imamo na računalniku računalo v pomoč in se lahko izračuna, koliko znaša ta kvadratura. Mimogrede, kupil je parkirna mesta po 18.000 evrov za vsako, kolega iz Zaresa, bi jih pa lahko za 6.000 dobil, če bi imel denar, pravi, pa nima. Ob tem, ko nam gospod župan Mestne občine Ljubljana stalno dopoveduje, kako je dober trgovec, politik, gospodarstvenik, najbrž ni najceneje kupil teh zadev. To ugotavljajo novinarji, ugotavljajo vsi tisti, ki so preračunali, ki so pogledali, kolikšne so cene. Mimogrede, v Ljubljani je 1.000 neprodanih stanovanj, dober gospodarstvenik bi se mogoče pogajal še s kom drugim, ampak najbrž se to dogaja zato, ker se pač pri županu mestne občine pojavljajo oziroma pri nekaterih pojavljajo vedno ista imena. Tako v tistem trenutku, ko on od Vegrada kupi stanovanja, Vegrad zelo poceni za njegovo podjetje, njegovo družinsko podjetje, katerega direktor je sicer res njegov sin, gradi bistveno bolj ugodno stanovanja na Vrhniki. Ampak recimo, da je to možno, ker je pač Ljubljana in Vrhnika velika razlika in tam najbrž ni take hude stanovanjske stiske, kot je očitno v Ljubljani po drugi obsedenosti z garažnimi hišami, ki jih župan gradi. Preiskavo smo predlagali tudi zato, ker se vedno pojavljajo ista imena tudi pri ministru Golobiču. Makro 5 slučajno, ali pač ne, so v podobnem času, ko so opravljali dela na Univerzi na Primorskem, opravljali tudi v njegovi hiši. Morda slučajno, ne bomo nič ugotovili, ampak težko verjamem, da se te stvari dogajajo slučajno. Naša poslanska skupina je ob obiskih po regijah obiskala tudi Univerzo na Primorskem, tudi gospoda Bohinca. On je takrat priznal, da bi dejansko moralo, ko se je investicija podražila, kajti o tem govorimo, da je investicija na začetku 5 enot, na koncu pa 15 ali pa 10, da bi se takrat res morali za to pridobiti soglasje ministrstva, ki ga niso pridobili. Jaz ne bom sedaj rekla, ali minister Zupan ni bil pripravljen na pogovore ali morda gospod Bohinc in gospa Čokova nista znala na pravilen način teh stvari predstaviti - kakorkoli. V dražje investicijo oziroma spremembo finančnega načrta investicije so šli brez soglasja ministrstva, ki pa je plačnik tega. In potem so rekli, ja potem pa plačajte iz svojih sredstev. Kakorkoli, tudi nam je predstavil, da je to problem, zagotovo, ampak ni govorimo ravno o tem, da se v naši državi investicije, ki jih plačuje država, torej ki jih plačujemo iz davkoplačevalskega denarja, vedno nenormalno podražijo, vedno se zgodijo neki nepredvideni stroški, neke nepredvidene stvari, ki jih investitor niti tisti, ki je zadevo pripravljal, v začetku ni mogel predvideti, in na koncu je zadeva še enkrat dražja. Verjetno, ko bi vi delali svojo hišo, ne bi nikoli pristali na to, da je na koncu še enkrat dražja, ker so ugotovili še cel kup stvari, ki jih je treba narediti, ker se imeli projekt, načrt itn. In v tem je problem! Zato smo predlagali preiskovalno komisijo. Dejstvo je, tudi če nam očitate, da morda imamo mi kakšne probleme s pediatrično in z onkološkim. Nimamo jih. V našem času so se zadeve končale. Me skrbi, da če bi še vedno vladala LDS in kompanija, bi še vedno imeli gradbišča in gradbene jame in odprte zadeve, tako pa so se stvari zgodile. V letu 1993 so se pogovarjali, da bi bilo treba zgraditi novo pediatrično, potem, potem jih je ministrstvo obvestilo, da so zamudili petletni plan, da imajo prednost onkološka, nevrološka, očesna klinika. Potem se je ustanovil odbor za novo pediatrično ustanovo za izgradnjo in sklad, kjer so zbirali denar. Skratka, vse to se je dogajalo do 14. 20. 1998, ko je bil postavljen temeljni kamen, pridobljena projektno-gradbena dokumentacija decembra 1998, potem so se dogajale spremembe, razrešitve - takrat Janševe vlade še nikjer ni bilo - in gradnja se je začela spomladi 2003. Končana bi morala biti potem v nekaj letih, seveda se je zaradi raznih zapletov, med drugim zakasnitve, ko je bila upočasnjena izvedba temeljev zaradi slabe nosilnosti tal, kar seveda spet ni bilo predvideno, je nastal v zvezi s tem problem. Skratka, šestnajstletna prizadevanja so obrodila sadove in danes imamo novo pediatrično kliniko in ravno pri tej pediatrični kliniki, tudi zato se je verjetno stvar zaključila prej, kot bi se sicer, je piko na "i" zagotovo dala prejšnja ministrica za zdravje gospa Zofija Mazej Kukovič, ki je prvič, kot sem že povedala, unovčila bančno garancijo podjetja, ki bi moralo stvari narediti, pa jih ni, v času, ki je bil dogovorjen, v skladu s podpisanimi pogodbami in mimogrede je od prvotno načrtovanih 15 milijonov ali koliko že - se že ne spomnimo, ker je od tega mnogo let - investicija narasla na 70 milijonov. To nas skrbi, kako je to mogoče. Če rečemo, da so se nekje investicije podražile enkrat, torej podvojile, se je tukaj zgodilo še vse kaj drugega in če bo problem najbrž tistih ne vem koliko, ki jih je dobil čudežni deček, bomo tudi to ugotovili. Časi so pač taki, da gradbinci ugotavljajo, da imajo rezerve, v preteklosti žal nikoli ni bilo tako. Vedno je bilo več, vedno je bilo dražje, vedno nepredvideni stroški, medtem, ko trgovski centri - pa, recimo, da so to manj zahtevne gradnje - zrastejo v dveh mesecih. Še huje, kot smo rekli, je bilo na Onkološkem inštitutu. Očitate nam stanovanjski sklad, kako je posloval. Mi nismo napisali, da se bomo ukvarjali samo s stanovanjskim skladom in tistim, kar se je dogajalo v Ljubljani. Če boste pogledali našo obrazložitev, je tam kar precej govora o, se pravi, kako je sklad delal [[...]]preveč stvari. Pardon. Torej, mi govorimo o preiskavi dela sklada za mnogo let nazaj. 14 let nazaj. Ne govorimo samo o tem, kar se je dogajalo v Ljubljani, odkar je v Ljubljani župan Zoran Jankovič. Skratka, v letu 2006 je v svojem poročilu revizija Ministrstva za okolje in prostor ugotovila te nepravilnosti. Zato se najbrž tudi res kaj prej ni zgodilo. Ampak zakaj za čuda je to ministrstvo ugotovilo šele v času naše vlade, prej pa ne? Najbrž zato, ker je bil gospod Oven podpredsednik LDS-a. Najbrž še kakšen gospod [[...]]
Besedo ima gospa Jerajeva. Prosim, dovolite ji, da lahko govori.
In se zato, seveda, te stvari takrat niso ugotavljale. Mi pa menimo, da je prav, da se te stvari pogledajo. Če bi bila opozicija kaj opozicijska takrat - se pravi, dve leti nazaj, ko je to obravnaval Odbor za okolje in prostor-, bi že vi vložili preiskovalno komisijo, ampak, seveda, v vašem interesu, kot sem že povedala na začetku, ni, da se ugotavlja politična odgovornost vaših članov, vaših podpredsednikov in tako naprej. Nisem nič omenila vas, gospod.
Gospod Anderlič, niste imeli razprave. Potem ste jo imeli, preden sem jaz začel voditi sejo. Izvolite.
Veste, tisti vaš podpredsednik - in to je na mojo razpravo in na mojo stranko, če prav razumem vaš ugovor. Glejte. Zakaj pa bi mi v prejšnjem mandatu sploh vlagali zahteve za parlamentarno preiskavo? Še tisto eno, ki smo jo poskušali narediti, ste potem ukinili, ker je prišla do rezultata, ki vam ni bil všeč. In tako je tudi v tem mandatu bilo, ko smo prišli do ugotovitve oziroma [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]do konca razprave o tem, kaj domnevno naj bi bilo in kako naj bi Državni zbor končno odločal, ste rekli: ne, to pa ni prav, tega pa mi ne sprejemamo in hočemo drugače. In zato tukaj navajati spet napačne podatke in se sklicevati, kako bi vi radi nekoga, ki že deset let ni direktor sklada preiskovali sedaj, je res, milo rečeno, deplasirano.
Hvala lepa. Vsi, ki ste [[...]]Replika, gospod Kumer.
Hvala lepa za besedo. Nisem sicer bil s priimkom, sem pa bil "kolega" imenovan, bo priznala moja kolegica, da z menoj [[...]]
Gospa Jeraj, priznate? Hvala lepa. Kumer [[...]]
Jaz bi samo rad zaradi verodostojnosti še enkrat o teh podatkih. V pogodbi, ki je notarsko overjena, so ti podatki zapisani, zato bi prosil, da ko se akti tudi tukaj, če se s številkami operira, naj se vzamejo tisti, ki so znani, jih ni treba preiskovati in raziskovati. To je zapisano notri. Zato sem o tem govoril in predlagal, da se popravi dokument v obrazložitvi, saj lahko se tudi ne popravi, pa se bo kasneje pokazalo, da je temu tako. Ampak zato ker sta na to vezana klientelizem in korupcija, sem rekel, da mora biti natančen podatek. In ko govorimo o republiškem stanovanjskem skladu, točno, prav imate, za 14 let nazaj do leta 2006. Ker pa vi izpostavljate v tej pobudi, da je problem negospodarnega ravnanja z javnimi sredstvi nakup stanovanj na Celovških dvorih leta 2008, sem jaz opozoril, da je treba pogledati tudi zadnja tri leta republiški stanovanjski sklad, kjer je mnogo stanovanj zgrajenih in je neracionalno, negospodarno naložen, ugoden, z ugodnimi posojili, denar, ki ni zajel tistih, ki so do teh stanovanj upravičeni, ampak jih zdaj vsakomur na trgu prodajajo: Postojna, Maribor, Vipava, Ajdovščina in da naprej ne razlaga. Tudi to je negospodarno ravnanje z istimi sredstvi, ne istimi, ampak podobnimi sredstvi iz istega žaklja. In zato je dobro, da tudi republiški stanovanjski sklad vzamemo v precep, tudi ta zadnja tri leta.
Hvala lepa. Jaz bom dal še en krog, če se želi kdo prijaviti. Bi pa rad nam vsem v spomin prebral, kaj piše v 70. členu: "Vsak razpravljavec ima pravico do odgovora na razpravo drugega razpravljavca [[replika]] , kadar se ta razprava nanaša na njegovo razpravo, če meni, da je bila njegova razprava napačno razumljena ali napačno interpretirana." Ne, ne, saj jaz samo povem, da bi se tega poskušali držati. Zdaj pa če še kdo misli, da je bila njegova razprava napačno interpretirana, naj, prosim, dvigne roko, drugače pa obveščam, da ste vsi, ki ste to želeli, imeli možnost razprave, da pa čas ni izkoriščen in zato sprašujem, ali želi še kdo o tem predlogu razpravljati. Želi. Dajem čas za prijavo. Prijavljeni so štirje poslanci, vsak ima 5 minut časa za razpravo. Izvolite, prvi je gospod Anderlič.
Sicer sem želel najprej pojasniti to, da je bila pri prejšnjem predsedujočem zloraba poslovnika, ko je dal besedo za repliko nekomu, ki je sicer kazal jezik. Če se to ima za razpravo, tudi mogoče, ampak ni bilo glasu, ker ni bil razprave, ampak to je druga zadeva. Še enkrat bi se rad sam sebe in vse nas vprašal - kaj naj bi pravzaprav preiskovalna komisija v parlamentarni demokraciji ali v našem parlamentu pomenila? Gotovo ne to, da že pri odreditvi preiskave poskušamo razložiti, kaj je tisto, kar bo preiskovalna komisija ugotovila, kaj vse je narobe, in da se to nanaša kar na vse vlade, na vsa obdobja, na vse različne nivoje, od lokalne samouprave do vladnih početij do nekaterih javnih podjetij, skladov in podobno, in to zajeti v eno preiskovalno komisijo je preprosto nemogoče. Že prej sem rekel - meni na kraj pameti ne pade, da bi nasprotoval temu, kar je na dnevnem redu, ker tako ali tako bo samo seznanitev. Zagotovo pa nasprotujem, da se v dokument, ki sem ga trikrat, štirikrat prebral, zapiše vse domneve, obtožbe, diskvalifikacije, preden sploh pridemo do tega, da bi lahko utemeljeno sumili, da je šlo kaj narobe, je pa neodgovorno početje tega parlamenta. Tudi tisto, kar sem nesporno prebral v medijih, in sem to danes nekajkrat povedal, kar je bilo povezano z nekaterimi preiskovalnimi komisijami v preteklosti, pa se zdaj kaže, da so nekatere stvari pravzaprav bile resnične - ali pa mediji tako poročajo -, še vedno ne morem zagotovo trditi, da je bilo vse napak ali kaj kaznivega ali kaj drugače. Želim pa, da se stvari razčistijo. Toda parlamentarna preiskovalna komisija v tem primeru, ki je sedaj na dnevnem redu, po mojem prepričanju ni namenjena temu, da bi katerokoli od teh stvari, ki so tu zabeležene, resnično razčistili in jim prišli do konca. Konec koncev, v prejšnjem mandatu kar pri vrsti preiskovalnih komisij, pa tudi v tem mandatu se je začelo podobno, nismo prišli niti do tega, da bi določili preiskovanca. Določili smo nekaj prič, ki so bile naključno ali pač izbrane tako, da bi povedale eno oziroma da bi obremenile tisto drugo stran, ki nam ni povšeči - tistim, ki predlagajo te preiskovalne komisije. Seveda na tak način ne moremo priti do tistega, kar naj bi po zakonu in poslovniku o parlamentarni preiskavi te komisije počele, ker imajo tudi zelo, zelo velika pooblastila; delajo po postopkih, ki se sicer uporabljajo v kazenskem postopku, in tako naprej. To, da bi na koncu prišli do nekega zaključka, do nekega rezultata in da bi to potem lahko predali tudi ustreznim drugim organom in rekli, prav, mi seveda nismo sodišče, mi nismo tisti organ, ki preiskuje ta dejanja na način, kot morajo to početi policija, tožilstvo in na koncu sodišča. Ampak, ko gre za vpletenost nosilcev političnih funkcij, sumimo, da je nekdo nekomu omogočil pridobitev protipravne koristi ali javni razpis priredil na način, da je lahko samo nekdo prišel do določenih poslov v javnih investicijah, da ne govorim o nematerialnih koristih, ki jih nekateri tudi dobivajo, najsi gre za posredovanje pri zaposlitvah, za posredovanje pri določenih dovoljenjih in raznih drugih stvareh. Da ne govorim tudi o tem, kot imamo v primeru oblikovanja seznama izbrisanih ali pač oblikovanja seznama in uvrstitve posameznikov na listo za pridobitev državljanstva ali kaj podobnega. Zato sem na nek način razočaran, da se praktično vsako drugo sejo ukvarjamo s preiskovalnimi komisijami.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Po poslovniku prej nisem imel možnosti replicirati, zato zdaj izkoriščam priložnost in se ustavim pri besedah poslanke Eve Irgl, ki je dejala, da "zlobni jeziki pravijo, da menda poslanci Zaresa dobivajo honorarje, da zagovarjajo Ljubljano". In že v naslednjem stavku je to, kar naj bi govorili zlobni jeziki, postalo dejstvo. Je ona že v trdilnem stavku povedala, da pač tako verjetno je. Kar zgolj pomeni, da je tudi ona zlobni jezik - ali kaj? Sicer čisto v redu zgleda, ampak zagotavljam, da poslanci Zaresa ne dobivamo nobenih honorarjev, da zagovarjamo Ljubljano, tako da smo poslanci te Slovenije.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudolf Petan.
Hvala za besedo. Spoštovani! Ker nam očitate, da smo se že mi odločili in da je nekdo kriv, bi vas želel spomniti, da je točka dnevnega reda akt o odreditvi parlamentarne preiskave zaradi ugotovitev politične odgovornosti zaradi suma. Zaradi suma. To še ne pomeni, da že mi koga obtožujemo, ampak gre za sum. Tudi na sodišču so ljudje, pa so nekateri oproščeni, drugi pa obsojeni. Kar se pravi, da potem sodišča delajo - kaj, če koga oprostijo? Da bi sodišče, ne vem, morali kritizirati zaradi tega? Isto počenjate vi. To je samo mimogrede. Drugo pa, želel bi spomniti na nekatere trditve, ki gredo v smer omalovaževanja preiskovalnih komisij. Nekdo je dejal, da v enem letu imamo že štiri komisije. To pomeni, da bo v štirih letih 16 komisij. Na osnovi tega bi lahko z isto logiko rekel sledeče. V enem letu je Vlada pridelala minus 9% padle bruto domačega proizvoda; torej, v štirih letih bomo pridelali 36% padle bruto domačega proizvoda. Če to ne bi bila resna zadeva, bi še kaj komentiral. S tem hočem povedati, da tudi tista prejšnja trditev o šestnajstih komisijah ne more držati - ampak v redu, za diskusijo eventualno še gre. Naslednje, kar se mi pa zdi izredno pomembno, je pa to. Vsi trdite, kako so preiskovalne komisije neproduktivne, kako so že vnaprej obsojene na neuspeh in da še nobena ni naredila nič. Dovolite, da vas spomnim, da če ne bi bilo preiskovalne komisije Vič-Holmec, bi danes bila Slovenija na haaškem sodišču. Na haaškem sodišču! In hvala bogu, da se je zgodila ta komisija in da se je ovrglo vse tisto, kar so tudi nekateri tuji mediji predstavili, da so se na slovenskih mejnih prehodih dogajali vojni zločini. Hvala bogu se je to zgodilo! Na Hrvaškem očitno nimajo takšne trditve s preiskovalnimi komisijami in se to ni moglo zgoditi in so danes na haaškem sodišču. Jaz pravim, da so po nedolžnem, ampak to je njihov problem. Ampak v Sloveniji smo to zadevo rešili in danes Slovenija ni na haaškem sodišču. Takrat pa je vse kazalo na to, da bomo morali iti tja, ampak to se ni zgodilo. In to je tudi zasluga preiskovalne komisije. Če vas zanima, kdo jo je vodil - naš kolega Jerovšek. Lahko povem, da ovreči tisto, kar je bilo tam povedano in prikazano v tujem mediju, to je bila avstrijska televizija, je bilo lahko delo. Vseeno je bilo treba opraviti ta napor in ta komisija je to naredila. In tej komisiji gre zahvala, da nismo na haaškem sodišču. Govoriti, da nobena komisija ni nič naredila, da ni prišla do nobenih zaključkov, ne drži. In tudi če je samo ta komisija nekaj naredila, se izplača imeti preiskovalne komisije, zato ker smo se rešili haaškega sodišča. Je vredno imeti preiskovalne komisije! In sedaj po toliko opevanem, kako smo v prejšnjem mandatu preprečili neki komisiji, da ni mogla narediti do konca in da smo celo predsednika, ne vem, kaj že. Lahko povem, da gre za spoštovanega kolega Cvikla, ki je delal po svoje, ni upošteval nobenega poslovnika, ničesar. In to je tisti gospod, ki je v tem času osmešil Slovenijo in našega "prime ministra" v Vatikanu. Cela svetovna javnost se smeji. To je isti gospod. Takšne stvari, kot jih je predaval in zavajal predsednika Vlade, je počenjal tudi takrat. In zato ni čudno, da se je zgodilo tisto. On je onemogočal svojemu odboru, da bi odbor normalno delal in sprejemal zakonodajo s področja [[....]]
Gospod Rudolf Petan, saj vem, da je to zelo prijazno govoriti, ampak je nekorektno in nima nobene povezave z dnevnim redom. Prosim.
Ima, če pa je bilo vse skupaj rečeno. Jaz samo navajam, zakaj [[...]]
[[...]]lahko ima povezavo vse, jaz pa ugotavljam, da povezave nima.
Gospod predsedujoči, potem bi morali pa tiste, ki so govorili o tem, tudi opomniti, ampak vi niste takrat vodili sejo, se vam opravičujem. Jaz samo navajam, da to ni res. Tako imam pravico odgovoriti. Če je kdo koga odstavil, potem se je tisti gospod sam odstavil. Zaradi tega navedenega podpiram to preiskovalno komisijo in še enkrat trdim, da samo zaradi komisije Vič-Holmec se izplača imeti preiskovalne komisije, ker nismo zaradi preiskovalne komisije na haaškem sodišču. Prosim, da si to zapomnite, ker nekateri takrat niste bili v parlamentu in tega ne veste, zaradi tega razlagam. Tisti, ki smo bili tukaj, pa to vemo in zato sem danes tudi povedal. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Petan. Besedo ima gospod Franco Juri. [[Oglašanje iz klopi.]] Ja, izvolite, gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik, jaz bi prosil, ne zamerim vam, če ste me opomnili - v redu. Jaz sem samo odgovarjal na tisto, kar so govorili drugi. Ampak mislim, da tisto, kar se je dogajalo v tem času, ko sem jaz govoril, s strani spoštovanega kolega Anderliča, to pa presega vse meje. Jaz sem sicer bil tiho, mu nisem odgovarjal, zato ker mislim, da to ni v redu, ampak prosim vas, dajte ga nekoliko umiriti.
Gospod Petan, hvala lepa za vaše opozorilo. Vsakega, ki bo po moji oceni in opaženo motil red v dvorani, bom opomnil. Besedo ima gospod Franco Juri.
Hvala za besedo, predsedujoči. Obljubim, da ne bom govoril o svojih mislih in o svojem mnenju o izjavah kardinala msgn. Rodeta, niti o vatikantski zgodbi, o tem, da sveti oče ni hotel sprejeti našega premiera, in o tem, kar se dogaja. In niti ne bom izražal svojo solidarnost do gospoda Guliča, za katerega upam, da bo pokončno stal tam, kjer je, ampak o tem ne bomo govorili. Bomo govorili spet o Univerzi na Primorskem. Jaz sem Koprčan, prihajam iz tistega okolja in si upam trditi, da poznam malo boljše kot kolegi iz vrst opozicije to tematiko. Slišal sem spet s strani predlagatelja nekaj nedorečenih ocen o tem, da naj bi bile nekatere povezave sporne, da naj bi bila nekatera podjetja itd. Poglejte, ta slaba navada parlamenta, ocenjevati delo tega ali onega podjetja, mislim, da ne sodi v neko normalno, korektno politično kulturo. Podjetje, o katerem je bilo toliko govora, je cenjeno podjetje in njegove usluge koristi veliko Koprčank in Koprčanov, veliko Primorcev, veliko Slovencev. Tudi v naši zgradbi smo naročili neko popravilo prav pri tistem podjetju. Takrat jaz nisem bil sploh član stranke Zares, in ko je tisto podjetje skrbelo za obnovo, očitno kvalitetno obnovo, saj danes tiste zgradbe so kvalitetno obnovljene in so zelo funkcionalne, takrat ministra Golobiča ni bilo. On sploh ni bil še član vlade. To se je dogajalo v preteklih letih. Ko je kot minister podedoval problem, ki je nastal zaradi prejšnje vlade, pri težavah, ki so dejansko postavile pod vprašaj usodo dveh čudovitih objektov v Kopru, ni imel druge alternative kot to, da situacijo sanira čim prej. Kajti če tega ne bi storil, bi se nadaljevala zgodba obresti. In ne samo to, grozila nam je javna dražba dveh objektov, ki nista bila nikoli zasebna last. Bila sta del občine že iz renesančnih časov in zdaj sta bila last javne, ponavljam, poudarjam, javne Univerze na Primorskem. Ampak klienti prejšnje oblasti so želeli priti poceni, po hitrem postopku do onih objektov in temu so namenili vsa prizadevanja. To je bila zgodba, seveda, ki se je vlekla nekaj let in je dokazala, da prejšnji vladi do javnega interesa ni bilo pač mar. To smo končno ustavili. Spremenili smo tok nekega podivjanega, stihijskega procesa. Ustavili in preprečili smo dodatne obresti. Menim, da za onih 600 tisoč evrov obresti, ki so nastale v tistem času, bo moral kdo odgovarjati. In me čudi, da nihče še ni ovadil prejšnje ministrice in prejšnjega ministra, kajti tam je prišlo do očitnega suma, če se držimo kategorij, ki jih zagovarja gospod Petan, do suma zlorabe položaja, zato da bi favoriziral svoje kliente. Evo, to je vse. To je zgodba Univerze na Primorskem. Še enkrat ponavljam, veselim se komisije prav v tem delu, kajti tu bodo prišle na dan resnice, ki zlasti opoziciji ne bodo zelo všeč. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo o odreditvi parlamentarne preiskave. Vsi veste, da moram zdaj opraviti nalogo, ki mi ni posebej ljuba, toda zaradi magnetograma moram prebrati, kakšna je vsebina, kakšen je namen in kakšen je obseg parlamentarne preiskave. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi Državni zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij, ki so sodelovali pri pripravi in izvedbi investicij ter lizinških, najemnih in drugih primerljivih poslih, financiranih s sredstvi državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, na področju projektov stanovanjske gradnje in nakupa stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov državnega pomena, projektov objektov v javni rabi, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, in projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju t.i. visokih gradenj v javne zdravstvene objekte [[projekt Pediatrične klinike, projekt Onkološkega inštituta, itd.]] , zaradi suma, da so bili postopki in posli medsebojno politično dogovorjeni, vodeni netransparentno in negospodarno, ter zaradi suma prisotnosti klientelizma, korupcije in medsebojnih povezav med različnimi nosilci aktivnosti in delovanja povezanih oseb, ki so vključene v pripravo, javna naročila in izvedbo gradbenih poslov ter v tej zvezi še posebej za ugotovitev suma o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij in njihovi vlogi pri tem. Namen parlamentarne preiskave je: 1. Ugotoviti ter razjasniti, ali so bili objekti in posli izvedeni pregledno in s skrbnostjo dobrega gospodarja. 2. Ugotoviti ter razjasniti, ali je prišlo pri javnih razpisih in podpisanih pogodbah do nepravilnosti, zaradi česar niso bile izvedene v skladu s predpisi in usmeritvami, ki jih je sprejel Državni zbor, zaradi česar obstoja sum, da je prišlo do zlorab položaja in koruptivnosti. 3. Ugotoviti ter razjasniti, ali je pri pogojih in postopkih oddaje javnih naročil, izbora ponudb, pogajanj ter vsebino ponudb prišlo do nepravilnosti in morebitnih zlorab položaja ali koruptivnosti. 4. Ugotoviti ter razjasniti, ali so bili realizirani nakupi nepremičnin izvedeni racionalno, gospodarno in zakonito. 5. Ugotoviti ter razjasniti, ali je pri izvedbi investicij pri kupoprodajnih, lizinških, najemnih ali drugih primerljivih poslih prihajalo do delovanja povezanih oseb in pridobitve protipravnih premoženjskih koristi nosilcev javnih funkcij ali z njimi sorodstveno, politično, poslovno ali kako drugače povezanih oseb. 6. Ugotoviti, ali se je pri izvedbi projektov in poslov spoštovala vsa v Državnem zboru sprejeta zakonodaja. 7. Ugotoviti, ali so bila sredstva iz državnega proračuna in proračuna Mestne občine Ljubljana v okviru projektov stanovanjske gradnje in nakupov stanovanjskih objektov s pripadajočimi garažnimi objekti ali površinami v Mestni občini Ljubljana - vas lahko prosim -, projektov objektov državnega pomena, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov v javni rabi, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, ter projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju t.i. visokih gradnje v javne zdravstvene objekte črpana in uporabljena racionalno, namensko in v skladu s predpisi. 8. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri dogovarjanjih med nosilci javnih funkcij v postopkih priprave javnih naročil in potencialnimi ponudniki prihajalo do zlorab položaja, podkupovanja ter ostalih koruptivnih ravnanj, ki so prispevala k neupravičeni pridobitvi posla ter oškodovanja državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana v okviru projektov stanovanjske gradnje in nakupov stanovanjskih objektov s pripadajočimi garažnimi objekti ali površinami v Mestni občini Ljubljana, projektov objektov državnega pomena, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov v javni rabi, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih sredstvih iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, ter projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju t.i. visokih gradenj v javne zdravstvene objekte. 9. Ugotoviti, ali so pri oddajanju javnih naročil s področja gradbenih investicij s področja t.i. visokih gradenj kupoprodajnih, leasinških, najemnih in drugih primerljivih poslih obstajali vezani posli med ponudniki, ki so bili politično dogovorjeni. 10. Ugotoviti, ali so nosilci javnih funkcij ravnali z vso dolžno skrbnostjo v postopkih urbanističnega, prostorskega in okoljskega dela izvedbe investicij ter kupoprodajnih, leasinških, najemnih ali drugih primerljivih poslih. 11. Ugotoviti, ovreči ali dokazati sum, da je pri postopkih urbanističnega, prostorskega in okoljskega dela izvedbe investicij ter kupoprodajnih, leasinških, najemnih in drugih primerljivih poslih prihajalo do morebitnih zlorab s strani nosilcev javnih funkcij in s tem do pridobitve protipravnih premoženjskih koristi in korupcije. 12. Ugotoviti, ali so bila dodatna dela in doplačila ter obračuni bonusov in malusov, ki so zviševali oziroma spreminjali osnovne vrednosti investicije, realni ali pa so bili posledica že vnaprej dogovorjenega postopka oddaje del z nizkimi oziroma dogovorjenimi ponudbenimi vrednostmi, ki so favorizirale določene ponudnike, ter ugotoviti, ali je pri teh poslih prihajalo do morebitnih zlorab položaja in korupcije. 13. Ugotoviti stopnjo vpletenosti posameznih nosilcev javnih funkcij in njihovo posredno ali neposredno povezavo ter morebitno zlorabo položaja pri izboru, pogajanjih in podpisih pogodb. 14. Ugotoviti politično odgovornost ter morebitno zlorabo položaja posameznih nosilcev javnih funkcij pri izvedbi posameznih projektov ter kupoprodajnih, leasinških najemnih in drugih primerljivih poslov. 15. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri posameznih projektih in poslih prišlo do odškodovanja državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana v okviru projektov stanovanjske gradnje in nakupu stanovanjskih objektov s pripadajočimi garažnimi objekti ali površinami v Mestni občini Ljubljana, projektov objektov državnega pomena, projektov obnove in dograditve prostorov Univerze na Primorskem, projektov stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije, projektov objektov v javni rabi, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, projektov gradbenih investicij javnega pomena, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, in projektov gradbenih investicij javnega pomena na področju tako imenovanih visokih gradenj v javne zdravstvene objekte. 16. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum o posrednih ali neposrednih povezavah posameznikov v verigi naročnik - projektant - izvajalec oziroma podizvajalci - nadzornik - kupec, prodajalec oziroma najemnik z nosilci javnih funkcij, kar naj bi jim omogočilo pridobitev neupravičene koristi in oškodovanja države. 17. Ugotoviti, dokazati ali ovreči sum, da je pri tovrstnih povezavah prihajalo do izsiljevanja ali političnih navodil in pritiskov pri izvedbi poslov. 18. Ugotoviti odgovornosti in vpletenost nosilcev javnih funkcij pri pripravi razpisov javnih naročil in njihovo vpletenost pri morebitnih povezavah ali predhodnih dogovorih s ponudniki. 19. Ugotoviti, ali je pri oddajanju javnih naročil s strani nosilcev javnih funkcij prihajalo do favoriziranja posameznih ponudnikov, kar je onemogočilo konkurenco. 20. Ugotoviti politično odgovornost posameznih nosilcev javnih funkcij zaradi domnevne opustitve dolžnega ravnanja, uvedbe ustreznih postopkov v primerih sumov kaznivih dejanj oziroma koruptivnih ravnanj nosilcev javnih funkcij v skladu z veljavno zakonodajo. Obseg parlamentarne preiskave je: Preiskava naj zajema zlasti naslednje projekte velikih gradenj in investicij javnega pomena. Prvič, projekte stanovanjske gradnje, lizinških, najemnih ali drugih primerljivih poslov in nakupov stanovanjskih objektov ter pripadajočih garažnih objektov ali površin v Mestni občini Ljubljana; projekt obnove objektov in dograditve prostorov Univerze na Primorskem; projekt stanovanjske gradnje Stanovanjskega sklada Republike Slovenije; projekt Pediatrične klinike; projekt Onkološkega inštituta; in šestič, projekte gradbenih investicij s področja tako imenovanih visokih gradenj, projekte objektov državnega pomena in projektov objektov v javni rabi, financiranih s sredstvi iz državnega proračuna ali proračuna Mestne občine Ljubljana, od leta 1992 dalje. S tem je parlamentarna komisija odrejena. Pred zaključkom te točke dnevnega reda prosim Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru najkasneje na prihodnji seji zbora. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 9. sejo, ki jo bomo nadaljevali z glasovanji ob 17.40.
Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav, in sicer mora na desni strani vložene kartice goreti oranžna lučka. Nadaljujemo prekinjeno 5. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zadrugah, redni postopek. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SLS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, proti 11. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker je bil amandma sprejet, je predstavnica Vlade že dopoldne predlagala, da se tretjo obravnavo opravi na isti seji. Ugotavljam, da so v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, zato predlagam, da Državni zbor na podlagi prvega odstavka 180. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovalo več kot tretjina poslancev. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 73, proti 1. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v petek, 25. 9. 2009, po končanem glasovanju. Službe Državnega zbora bodo pripravile pregled, v katerega bo vključen sprejeti amandma in člen, h kateremu je bil amandma sprejet. Amandmaje k temu členu lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 12. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o davku od dohodka pravnih oseb ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine, mag. Radovan Žerjav v imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki bomo seveda glasovali proti temu sklepu in bomo podprli zakon. Podprli ga bomo zato, ker je preprosto nujen. Nujen zato, da spodbudimo investicije v slovenskem gospodarstvu in da damo gospodarstvu možnost, da začne ponovno razmišljati o tem, kako naprej v prihodnosti. Številke, ki so pred nami, so zaskrbljujoče. BDP pada za 9,3% in eden od ključnih razlogov je ravno to, da so padle investicije. Investicijska aktivnost za 27,3%. Statistični urad ugotavlja, da so bruto investicije padle za 36,7%. Ukrep podpira tudi Gospodarska zbornica, gospodarstveniki. Ne razumem, zakaj bi pred vsemi temi dejstvi nekako tičali glavo v pesek. Pozivam: bodimo razumni, pomagajmo slovenskemu gospodarstvu in podprimo ta zakon in glasujmo proti sklepu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 28. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je tretja obravnava Predloga zakona o dodatnem davku od dohodkov članov poslovodstev in nadzornih organov v času finančne in gospodarske krize. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 5. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine? Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo. V Poslanski skupini SDS bomo amandma podprli, ker menimo, da je meja za to dodatno obdavčitev primernejša plača predsednika Vlade oziroma premierja. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 47. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prosim vas, da utišate svoje telefonske aparate. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 13. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS Rado Likar. Prosim.
Tudi ta amandma bomo v Slovenski demokratski stranki podprli, ker če hočemo, da bo zakon dosegel ali delno dosegel svoj namen, potem se mora med zavezance za plačilo tega davka vključiti tudi stečajne upravitelje in upravitelje v postopkih prisilne izterjave, kakor tudi SIB banka Slovenije. Hvala.
Hvala lepa. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 46. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zakon neusklajen. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Rado Likar v imenu Poslanske skupine SDS, prosim.
Hvala. V Slovenski demokratski stranki bomo zakon podprli, ne glede na to, da bo brez teh naših amandmajev, predvsem to, da se med zavezance ne bo vključilo stečajne upravitelje. Kot rečeno, bomo glasovali za.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu. Dr. Vinko Gorenak, prosim.
Hvala lepa. Moram reči, da me čedalje bolj preseneča situacija. Včeraj sem vas seznanil z nagradami stečajnih upraviteljev, včeraj sem koaliciji razložil vse podatke, kaj se je dogajalo od decembra lanskega leta do konca julija letošnjega leta, in zelo jasno sem povedal, da analize kažejo, po uradnih podatkih Ministrstva za pravosodje, da so stečajni upravitelji eni tistih, ki dobivajo najvišje nagrade. Jasno sem povedal, da so v sedmih delovnih dneh, v začetku julija letošnjega leta, slovenska sodišča dosodila kar dva milijona 300 tisoč evrov nagrad stečajnim [[...]]
Dr. Gorenak, z vsem spoštovanjem, ni čas za prepričevanje drugih, ampak za obrazložitev lastnega glasu. Prosim.
Ali smem reči samo: "Jaz bom pa za!" Ali kaj vi mislite?
Vi poveste, zakaj boste za.
Predsednik, jaz vas lepo prosim, če imate alergijo na ime Vinko Gorenak, vzemite kako tableto. Moj glas bo "za" ob velikem obžalovanju tega, da koalicija ne želi videti tistih posameznikov, ki so najbogatejši. Te bi pa vključili vendarle v zakon. Torej glasoval bom za, ampak vendarle bi pričakoval malo več treznosti pri obravnavi amandmajev opozicije. Hvala lepa.
Spoštovani dr. Gorenak, jaz poskušam tudi, ko vas omejujem ali vam dovoljujem v skladu s poslovnikom, se skušam do vas obnašati in se obnašam kar se da spoštljivo. In pričakujem, da tudi vi v odzivu ravnate enako. Tokrat pač niste. Očitno so še predlogi za obrazložitev glasu. Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu Srečko Prijatelj. V lastnem imenu? Prosim.
Hvala, spoštovani predsednik, za besedo. Ta zakon je smiseln, če bi upošteval vse, kar bi moral upoštevati - bi bil še bolj smiseln. Namreč, nihče še ni terjal preveč izplačanih nagrad, nihče v Sloveniji še ni v bistvu zahteval od direktorjev, da vrnejo preveč izplačanih osebnih dohodkov. Nihče v Sloveniji od nadzornikov še ni zahteval, da za neumne in nespametne odločitve, ki so jih sprejemali na nadzornih svetih, jamčijo z osebnim premoženjem, čeprav je to v zakonu zapisano. Nihče še ni pripeljal nazaj v Slovenijo, v državni proračun tistih milijon evrov, zaradi katerih je tudi nastal ta zakon o nagradah, ki si jo je posameznik smel izplačati kot nagrado. Nihče tudi ni vprašal, zakaj se izplačujejo nagrade tudi v podjetjih, ko ni rezultatov. In jaz spoštujem ta prizadevanja, da se nekaj naredi. Vendar je to, kot že rečeno poprej, obliž na zelo odprto rano in zakon celovito ne rešuje problematike. Bomo pa glasovali za.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa za besedo. [[...]] [[Oglašanje v dvorani.]] [[...]]
Gospod Jelinčič obrazlaga svoj glas. Niste vključili mikrofona, zato pač tega ne moremo šteti kot obrazložitev glasu. Hvala lepa.
Ali smem? Saj sem pričakoval tako reakcijo, gospod predsednik. Tudi kadar sem tiho, mi ne dovolite, da bi izrazil svoje mnenje! [[Smeh v dvorani.]] Bom pa za zakon.
No, mislim, da so vedno najbolj pomembne informacije, kdo bo glasoval za zakon, vse ostalo je pa za rubrike "razno". Hvala lepa. Obrazložitev glasu, Vili Rezman, prosim. [[Ne želi.]] Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti 1. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 19. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o spremembi Sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2009. Ker amandmaji k predlogu sklepa niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu sklepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine SLS, gospod Janez Ribič. [[Oglašanje v dvorani.]] Najprej obrazložitev glasu, potem boste dobili besedo za proceduralni predlog.
Rad bi samo, spoštovani predsednik, za prejšnje glasovanje se opravičil, ker je prišlo do pomote in sem glasoval proti. Sem pa za zakon. Me je gospod Jelinčič tako navdušil, da sem se zmotil. Hvala.
Prosim, obrazložitev glasu.
Hvala. Demokratično delovanje države v Sloveniji je zagotovljeno tudi z enakomernim financiranjem parlamentarnih političnih strank iz državnega proračuna. Namen takšnega financiranja je zagotoviti optimalno delovanje slovenskega političnega prostora in s tem politično pluralnost, ki je nujna za dobro delovanje demokracije v posamezni državi. Verjetno nam ni treba posebej spominjati, kaj pomeni obstoj in prevlada le ene politične opcije v državi. Znižanje proračunske postavke za politične stranke je glede na siceršnjo krizo in splošno varčevanje v državni upravi situaciji primerno in v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlog sklepa podprli. Naj pa ponovno opozorimo na nepravično, neenakovredno financiranje parlamentarnih političnih strank. Tekoče financiranje parlamentarnih političnih strank je namreč urejeno tako, da je višina teh sredstev proporcionalna s številom dobljenih glasov na volitvah. Posledično imajo uspešnejše parlamentarne stranke zagotovljeno ogromno finančnih sredstev za svoje delovanje, manj uspešne parlamentarne stranke pa zelo malo, ob dejstvu, da bi se lahko strinjali, da za delovanje normalnih parlamentarnih političnih strank obstaja nek potreben minimalni standard delovanja. Večjim strankam iz tega naslova ostajajo finančna sredstva še za kakšen priboljšek, manjšim strankam pa finančna sredstva niso zagotovljena niti za osnovna preživetja. Posledično se znižanje sredstev za politične stranke velikim strankam v njihovem delovanju skorajda ne bo poznalo, manjše stranke pa že sedaj nimamo zagotovljenih minimalno potrebnih sredstev za čisto osnovno delovanje. Opozarjamo na dejstvo, da sistem financiranja političnih strank z vsako dodatno spremembo le-tega vedno bolj odpira vrata za politično korupcijo. Zakaj predlagatelji ne predlagajo kar ukinitev proračunskega financiranja parlamentarnim političnim strankam? Tako bi v naši mali Sloveniji, kjer skoraj vsak vsakega pozna, na široko odprli vrata politike raznoraznim takšnim ali drugačnim interesnim lobijem, katerih interes ima redkokdaj karkoli skupnega z interesom večine državljank in državljanov. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke opozarjamo, da bo zavoljo ohranjanja politične pluralnosti in izogibanja vse večji nevarnosti politične korupcije treba izpeljati temeljito razpravo o nadaljnjem konceptu financiranja parlamentarnih političnih strank. Kot rečeno, pa bomo v poslanski skupini predlog sklepa potrdili.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Anton Anderlič. Prosim.
Odkar imamo politične stranke v Sloveniji, smo pravzaprav v dilemah, kako, na kakšen način urediti financiranje delovanja teh strank, kako organizirati posledično tudi razne kampanje, najsibo referendumske, volilne, ko gre za lokalne volitve, predsedniške ali za Državni zbor, in vedno smo v neki zadregi, kaj bi bilo bolje: ali se odločiti in vsa sredstva, ki pripadajo posameznim strankam, speljati preko proračunov, imeti transparentnost, preglednost ali tako kot sedaj, dovoljevati nekaj tudi iz drugih virov, ki so lahko v materialnem smislu, ki so lahko v smislu dela simpatizerjev ali kako drugače, da se določena sredstva, kot so avtomobili in podobno, namenijo brezplačno za neke kampanje. Sam mislim, da je ta način, kot ga imamo v Sloveniji - so pa seveda v svetu zelo različni načini financiranja političnih strank. Najbrž ni treba razlagati, kako to delajo v Ameriki ali v kakšni drugi stari demokraciji v Evropi. Ta način, da vsako leto s sklepom določamo to višino, ki je bila enkrat določena arbitrarno in se sedaj spreminja glede na boljšo ali slabšo situacijo, je slab. Jaz bom sicer sklep podprl - pa ne zato, ker ni popularno reči, da je vsak tolar, bivši, pa sedanji evro, namenjen za stranke, izgubljen ali pa še več - škodljivo naložen denar. Ne! To je financiranje političnega sistema tako ali drugače in v prihodnosti se bom zavzemal za to, da vse tisto, kar bodo stranke porabile, da gre ali iz lokalnih ali iz državnega proračuna in da je to pregledno in da je znesek znosen, kot se časom zdi primerno.
Hvala. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Hvala lepa. Gre za populistično blebetanje in še posebej s strani Vlade na populizem skrajne vrste. To je nivo plačevanja lastne kave in zato se nam še bolj režijo po Sloveniji in povsod. Gre za to, da velikim strankam je pravzaprav - recimo tistim strankam, ki so na vladajoči poziciji - vseeno, kaj se dogaja, kajti direktorji, ki so jih nastavili, ki jih nastavljajo in ki jih bodo nastavili, jim bomo zagotovili sredstva v neomejenih količinah in tudi prekrili bodo lepo tisto plačevanje političnega dela. Mislim, da nekaterim je do tega, da bi šli nazaj v socializem, pa potem bi tukaj sedeli volonterji, ki bi sicer imeli dobro plačana mesta v industriji, sem bi pa hodili samo potrditi tisto, kar bi se gospodje na Vladi odločili. Mislim, da gre za popolni populizem in mogoče bi bilo bolje, če bi gospod Cvikl, medtem ko se ne pripravlja za svoje poroke, s tem da poskuša iz državnih sredstev pobrati denar za svoje šotore in tako naprej, da bi gospod Cvikl pripravil zakon, po katerem bi morala vsaka politična stranka, ki bi sploh prišla v parlament, plačati za to, da sme sploh iti: prvič, na volitve; in drugič, da sme sedeti tukaj notri. Naj predlaga Vlada, da bi vsak poslanec, ki sedi tukaj notri, moral plačati mesečno od 1.500 do 7.000 evrov, odvisno od "teže poslanca". Mislim, da smo osli, osli, če bomo to potrdili.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 71, proti 3. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zbor predlagani sklep sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o ustanovitvi in nalogah delovnih teles Državnega zbora. Ker amandmaji k predlogu odloka niso bili vloženi prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev. Za je glasovalo 72, proti nihče. [[Za je glasovalo 73.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 9. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00 uri. Hvala lepa.