Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 6. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklicala na podlagi 49. člena Poslovnika državnega zbora. Obveščena sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: Bogdan Barovič, Franc Čebulj, Rudolf Petan do 16.00 ure, Janez Janša od 16.00 ure dalje, Vojko Čeligoj, Leopold Grošelj, Aurelio Juri, Maria Pozsonec, Alojz Peterle in dr. Jožef Bernik. Ugotavljamo navzočnost v dvorani, zato vas vljudno prosim, da vstavite kartice. Ugotavljam navzočnost! Navzočih je 47 poslank in poslancev, kar pomeni, da je zbor sklepčen in lahko odloča. Na sejo smo vabili predsednika vlade Republike Slovenije dr. Janeza Drnovška in predstavnike vlade Republike Slovenije, zato jih vse prav lepo pozdravljam. Preden preidemo na določanje dnevnega reda, bomo opravili obravnavo in odločanje o predlogu za določitev kandidata, ki v skladu s 14. členom zakona o poslancih opravlja funkcijo poslanca namesto poslanca, ki je prevzel funkcijo v vladi. Republiška volilna komisija je zboru posredovala ugotovitev o določitvi kandidata, ki bo nadomeščal poslanca, ki je prevzel funkcijo v vladi. Ugotovitev je obravnavala Mandatno imunitetna komisija, ki je zboru pisno poročala. Želi poročevalec komisije besedo? Spoštovani! Vljudno prosim za malo miru v dvorani, ker tudi tisti poslanci, ki želijo prisluhniti tudi uvodnemu delu le-tega ne morejo slišati. [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata za zakonodajo? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam inposlancem. Ker ne želi nihče več razpravljati, prehajamo na glasovanje. Na podlagi navedenega in v skladu s 14. členom zakona o poslancih, prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. V času, dokler poslanec dr. Janez Drnovšek, ki je bil izvoljen za predsednika Vlade Republike Slovenije, v skladu s prvim odstavkom 14. člena zakona o poslancih ne more opravljati funkcije poslanca, opravlja to funkcijo v skladu z drugim odstavkom 14. člena navedenega zakona z današnjim dnem gospod Jaša Zlobec Lukič rojen 21. januarja 1951, stanujoč Vilharjeva ulica 9, Piran. O tem glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet in gospodu Jaši Zlobcu iskreno čestitam in ga vabim, da se nam pridruži. V zvezi s poročilom komisije za poslovnik, z dne 30.5.1996, predlagam zboru, da odloči še o naslednjem predlogu sklepa. Lep pozdrav, gospod Jaša Zlobec. V zvezi s poročilom komisije za poslovnik, z dne 30.5.1996, predlagam zboru, da odloči še o naslednjem predlogu sklepa: "Do morebitnih sprememb v sestavi delovnih teles opravlja poslanec Jaša Zlobec Lukič funkcijo člana v vseh delovnih telesih, katerih član ali nadomestni član je bil poslanec Borut Šuklje, ki je prenehal opravljati funkcijo poslanca." Želi s tem v zvezi kdo besedo? [[Ne.]] Potem o tem glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 63 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti nihče. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Pred določitvijo dnevnega reda te seje bomo opravili še postopek sprejema zapisnikov 4. seje in 7. izredne seje državnega zbora. Zapisnika sta na vpogled v računalniški mreži. Ali kdo zahteva spremembo ali dopolnitev oziroma ima kakšno drugo pripombo k zapisnikoma? [[Ne.]] Ker na zapisnik 4. seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejemu zapisnika. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 1. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zapisnik 4. seje državnega zbora sprejet. Ker tudi na zapisnik 7. izredne seje državnega zbora Republike Slovenije ni pripomb, prehajamo na odločanje o sprejemu zapisnika. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 1. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je zapisnik 7. izredne seje državnega zbora sprejet. Prehajamo na določitev dnevnega reda 6. seje državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem dne 15. maja 2001. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Najprej prehajamo na predloge za umik zadev z dnevnega reda. Predsednik odbora za zunanjo politiko gospod Jelko Kacin me je obvestil, da je odbor zaradi neskladja v naslovu in besedilu izvirnika sporazuma pozval vlado, naj predlog zakona o ratifikaciji sporazuma med Republiko Slovenijo in Evropsko skupnostjo o sodelovanju Republike Slovenije v Evropski agenciji za okolje in Evropskem okoljskem informacijskem in komunikacijskem omrežju popravi v skladu z omenjenimi pripombami. Predsednik odbora je tudi predlagal, da se navedeni predlog zakona umakne z dnevnega reda 6. seje. Želi predlagatelj umika besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Zato prehajamo na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 9. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je predlog za umik točke z dnevnega reda sprejet. Predsednik odbora za finance in monetarno politiko gospod Ciril Pucko me je obvestil, da je odbor na obravnavi predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o revidiranju sklenil, da opravi javno predstavitev mnenj. Ker bo odbor navedeno predstavitev opravil v začetku junija, je predsednik odbora predlagal, da se navedeni zakon umakne z dnevnega reda 6. seje zbora in preloži na junijsko sejo. Želi predlagatelj umika besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik predlagateljev predloga zakona? [[Ne.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 2. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je predlog za umik točke z dnevnega reda sprejet. Drugih predlogov za umik nismo prejeli. Želi kdo besedo? [[Ne želi.]] Prehajamo na predloge za širitev dnevnega reda. Predlogov za širitev nismo prejeli. Želi v zvezi s tem kdo besedo? Gospod Avšič, dovolite, da vam pojasnim. Vaš predlog za širitev dnevnega reda [[...]]Dovolite [[...]]Dajte najprej predlog, pa vam dam potem pojasnilo kolegija. Izvolite, gospod Avšič.
Hvala lepa za besedo. Bal sem se že, da ni šel na pravi naslov moj predlog za razširitev dnevnega reda, ki se nanaša na ratifikacijo maloobnejnega sporazuma o prometnem sodelovanju z Republiko Hrvaško in Slovenijo. Ta točka dnevnega reda je bila obravnavana že v prejšnjem mandatu in je bila tudi prekinjena zaradi različnih razlogov, predvsem pa zaradi tega, ker si nismo bili enotni, ali je ta sporazum v skladu z ustavo Republike Slovenije ali ni. Bilo je kar vrsto poizkusov, da bi sporazum ratificirali. Prvič, leta 1998, in to kar na petih nadaljevanjih. Vendar pa smo potem, ko smo nekateri ugotovili, ki smo ta sporazum podpirali,da te politične volje ne bo, dokler ne bomo imeli adekvatnega mnenja o njegovi ustavni spornosti ali nespornosti, je v skladu z zakonom o ustavnem sodišču in poslovniku državnega zbora skupina 30 poslancev predlagala ustavnemu sodišču, da poda mnenje o tem sporazumu, če je v skladu z ustavo in tudi s temeljno ustavno listino o samostojni Sloveniji. To smo storili 25. januarja lansko leto. Po skoraj letu in pol sem danes kot prvopodpisani poslanec na to pobudo prejel mnenje ustavnega sodišča, ki pravi, da sporazum ni v nasprotju z drugim oddelkom Temeljne ustavne listine Republike Slovenije in tudi ne z 2. členom Ustave Republike Slovenije. Ker je ta sporazum predlagala vlada Republike Slovenije državnemu zboru v sprejem in ker je ta sporazum obravnaval v prejšnjem sklicu tudi odbor za mednarodne odnose, takrat se je tako imenoval, mislim, da ni več nobenih pravnih zadržkov, tudi ne v smislu našega poslovnika, ki določa v 302. členu, da se po izreku ustavnega sodišča lahko nadaljuje z ratifikacijo oziroma spostopkom ratifikacije. Zato menim, da bi bilo možno na tej seji uvrstiti to točko na dnevni red, kajti po poslovniških določilih obstajajo vse možnosti za to, da to tudi storimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se pravi, gospod Jože Avšič predlaga, da razširimo dnevni red tudi s predlogom zakona o ratifikaciji sporazuma med Republiko Slovenijo in Republiko Hrvaško o obmejnem prometu in sodelovanju. Gospod Avšič, kot predsedujoča se vam opravičujem zaradi tega, ker sem vam želela, preden ste lahko oblikovali svoj predlog, pojasniti stališče kolegija. Tudi kolegij državnega zbora se je danes seznanil z vašim predlogom. Želim vam podati pojasnilo, da sta bila podana dva pomisleka. In sicer, prvi, da poslanci mnenja ustavnega sodišča še niso dobili uradno, v državni zbor tega mnenja še ni bilo. In drugo, glede na predlog, tudi predstavnika vlade na kolegiju, da se obravnava sporazum na 7. redni seji, torej junijski seji, se je kolegij soglasno odločil in glede na vaš predlog za razširitev uvrstil to točko na predhodni sklic 7. seje državnega zbora. Če, gospod Avšič, vztrajate, bo državni zbor o vašem predlogu za razširitev odločal, vam pa sem podala pojasnilo, kako se je odločal kolegij ob vašem predlogu za razširitev, o katerem semga seznanila danes na kolegiju v točki Razno. Gospod Avšič, izvolite. Samo dovolite, če vztrajate ali ne vztrajate, da o tem odločamo, glede na moje pojasnilo.
Dejstvo je, da sem res kot prvopodpisani verjetno edini dobil vročeno danes dopoldan odločbo tudi z dopolnilnimi mnenji. Verjetno ne bi bilo korektno, da bi mučil proceduro danes v parlamentu s tem, da bi vztrajal na danem predlogu. Seveda se strinjam z uvrstitvijo na 7. redno sejo državnega zbora. Če smo čakali že toliko let, lahko tudi še en mesec. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Avšič. To pomeni, da ne predlagate, da širimo dnevni red s predlogom zakona. Prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem zakonov po hitrem postopku. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o zunanjih zadeva in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Nazvočih je 69 poslank in poslancev. Za je glasovalo 39, proti 16. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o brezplačni pravni pomoči in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 53, proti 6. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembi in dopolnitvi zakona o sodniški službi in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 46, proti 6. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 6.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah zakona o višini povračil stroškov v zvezi z delom in nekaterih drugih prejemkov in zboru predlaga, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo torej na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 45, proti 3. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o porabi dolgoročnih rezervacij za ekološko sanacijo in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev. Za je glasovalo 36, proti 3. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o dopolnitvah zakona o lastninjenju nepremičnin v družbeni lastnini in predlaga zboru, da ga sprejme po hitrem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo podpira sprejem predloga zakona po hitrem postopku. Želi besedo poročevalec? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Prehajamo na odločanje o predlogu, da se navedeni zakon sprejme po hitrem postopku. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti nihče. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da predlog sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogih za sprejem zakonov po skrajšanem postopku. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o minimalni plači, o načinu usklajevanja plač in o regresu za letni dopust v obdobju 1999-2001 in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 42, proti 1. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Poslanec mag. Andrej Vizjak je v obravnavo zboru po hitrem postopku predložil predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o davku na dodano vrednost. Kasneje je predlog zakona nadomestil z novim besedilom in predlagal zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predlagatelj predloga zakona besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik vlade? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujemo razpravo. Preden preidemo na odločanje ponovno opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti nihče. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o popotresni obnovi objektov in spodbujanju razvoja v Posočju. Predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Zaključujemo razpravo. Preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 43, proti 1. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o osnovni šoli in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujemo razpravo. Preden preidemo na odločanje opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev.Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 37, proti nihče. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o gimnazijah in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujemo razpravo. Preden preidemo na odločanje opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj 1/3 navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti nihče. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o sodelovanju delavcev pri upravljanju in predlaga zboru, da ga sprejme po skrajšanem postopku. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Matično delovno telo s predlogom za sprejem navedenega zakona po skrajšanem postopku soglaša. Želi besedo poročevalec matičnega delovnega telesa? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnica sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Zaključujemo razpravo. Preden preidemo na odločanje, opozarjam, da predlog za sprejem zakona po skrajšanem postopku ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 41, proti eden. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na glasovanje o predlogu dnevnega reda v celoti. Predlagam za današnjo sejo dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem ter s sprejetimi spremembami in dopolnitvami. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti eden. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je dnevni red 6. seje zbora sprejet. Dovolite, da vam posredujem še obvestilo, ki je bilo poslano vodstvu državnega zbora in vodjem poslanskih skupin, in sicer: "Obveščamo vas, da so iz informativnega programa Radiotelevizije Slovenija sporočili, da bodo današnjo sejo državnega zbora v celoti snemali z dvema kamerama in da neposrednega prenosa ne bo. Posneto bodo uporabili v informativnih oddajah." To je obvestilo našega oddelka za informiranje. Spoštovani! Na dnevnem redu 6. seje državnega zbora Republike Slovenije, ki se bo pričela 22. maja 2001, je pod točko 10 uvrščen predlog zakona o zunanjih zadevah. Glede na to, da je v naslednjih štirinajstih dneh predvideno veliko število mednarodnih obiskov v tujini in v Sloveniji, nas vlada prosi, da obravnavamo navedeno, torej 10. točko, v četrtek, dne 24.5.2001, ob 14.30 uri. S tem bi omogočili dr. Dimitriju Ruplu, ministru za zunanje zadeve, da predstavi zakon in sodeluje v razpravi. Spoštovanemu državnemu zboru dajem torej predlog v odločanje. Glasujemo o predlogu vlade, da se 10. točka dnevnega reda obravnava v četrtek ob 14.30 uri, glede na obrazložitev in predlog vlade, ki sem ga ravnokar prebrala. O tem proceduralnem predlogu glasujemo. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet in bo 10. točka na dnevnem redu v četrtek, 24.5.2001, ob 14.30 uri. S 1. točko dnevnega reda, to so vprašanja in pobude poslank in poslancev, nadaljujemo čez 15 minut, kar pomeni ob 14.55. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA TO JE NA VPRAŠANJA IN POBUDE POSLANK IN POSLANCEV. Dovolite, da pred tem ugotovimo navzočnost, zato vas vljudno prosim, da vstavite kartice. Ugotavljamo navzočnost! Navzočih je 68 poslank in poslancev, kar pomeni, da je državni zbor sklepčen in lahko veljavno odloča. V naši sredini lepo pozdravljam predsednika vlade Republike Slovenije dr. Janeza Drnovška, vse navzoče ministre, državne sekretarje, lepo pozdravljeni. Za to točko so se opravičili naslednji ministri in ministrica: ministrica za kulturo Andreja Rihtar, minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano mag. Franci But in minister za finance mag. Anton Rop. Namesto njih so na seji prisotni državni sekretarji teh ministrstev. V poslovniškem roku enega dne pred sejo zbora smo prejeli pisne prijave poslanskih vprašanj in pobud. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj in pobud je določen v skladu z zadnjim odstavkom 23. člena poslovnika, tako da prva tri vprašanja oziroma pobude postavijo poslanci opozicije, nato pa po vrsti poslanci iz različnih poslanskih skupin po vrstnem redu prijave. Vrstni red postavljanja prvih treh vprašanj in pobud je po dogovoru opozicijskih poslanskih skupin pripravljen ob upoštevanju načela kolobarjenja. Poslanke in poslance opozarjam, da mora biti poslansko vprašanje kratko in postavljeno tako, da je njegova vsebina jasno razvidna. Ustno zastavljeno vprašanje oziroma pobuda ne sme trajati več kot 3 minute, ministrov odgovor praviloma ne sme trajati več kot10 minut, dopolnilno vprašanje poslanca pa ne več kot 2 minuti. Na prva tri poslanska vprašanja bo odgovarjal predsednik vlade dr. Janez Drnovšek. Prva tri poslanska vprašanja bodo postavili gospod Janez Janša, potem gospod Bogomir Vnučec in potem gospa Majda Zupan. Prvi bo torej poslansko vprašanje postavil [[...]]Proceduralni predlog ima gospod Mamič. Izvolite.
Predlagam, da bi se najprej odgovorilo na vprašanja, ki so bila že postavljena pred dvema, tremi, štirimi meseci. Na ta vprašanja naj se najprej odgovori. Potem še prosim, če bi do konca seje, ministri ostali na seji, da jim lahko postavimo vprašanja. Hvala lepa.
Verjetno ste gospod Mamić mislili na odgovore na pisno zastavljena poslanska vprašanja.
Tudi ustno.
Drugega ne more biti, ker odgovore na poslanska vprašanja, ki jih obravnavamo na zasedanju, dobite v ustni obliki ali pa se predstavnik vlade zaveže, da vam bo posredoval odgovor v pismeni obliki. Tako da neodgovorjenih stvari s prejšnjega zasedanja, pobud in vprašanj, ne more biti. Lahko pa ocenjujem, da kakšnega odgovora, pismenega, s strani vlade niste dobili in jih zdaj opozarjate, naj vam pismeno odgovorijo.
Postavljal sem ustna vprašanja in so ministri povedali, da bodo odgovorili pismeno; pa ni ne ustnega ne pismenega odgovora. Zato sem to predlagal. Hvala.
Hvala lepa, gospod Mamić. Če še dopolnite, lahko poveste, na katero vprašanje niste dobili odgovora, pa bomo poprosili predsednika vlade oziroma generalnega sekretarja, da opozori pristojnega ministra, da vam bo odgovor posredoval.
Moje prvo vprašanje je bilo postavljeno že januarja meseca o bencinskem tolarju.
Hvala lepa. Samo, komu še?
Dobro. Ustno sem postavil vprašanje februarja meseca, kdaj bodo dobili plačano za zemljo, ki se je razlastninila v Vipavski dolini, ko se je skozi njo gradila hitra cesta, že pred tremi leti odprta. Na to vprašanje mi je gospod Presečnik rekel, da bo dal odgovor pismeno, pa odgovora ni.
Hvala lepa. Tako naprošamo gospoda ministra, da vam odgovori na vprašanja, ki so ostala neodgovorjena oziroma želim opozoriti gospoda Presečnika in vse ostale ministre, da so dolžni podati odgovore, za katere obljubijo, da bodo podani do naslednjega zasedanja državnega zbora. Besedo dajem gospodu Janezu Janši, poslanska skupina Socialdemokratske stranke Slovenije. Gospod Janez Janša, izvolite!
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik vlade, člani vlade, kolegice in kolegi! Dovolite mi, da najprej izrazim priznanje predsedniku vlade in tudi slovenski diplomaciji za to, da je prišlo do izjemne priložnosti, ki jo je Slovenija dobila z možnostjo organizacije obiska oziroma skupnega srečanja ameriškega in ruskega predsednika. Hkrati mi pa tudi dovolite, da izrazim pričakovanje, da bo slovenska vlada storila vse, da bo ta izjemna priložnost za mednarodno promocijo Slovenije izkoriščena kar najbolje. Izkoriščam to priložnost tudi za to, da bi protestiral proti odgovoru, ki smo ga dobili od nacionalne televizije, ki se že dve leti pripravlja na to, da bo prenašala poslanske pobude in vprašanja. V tem času jih je začela prenašati celo televizija Republike srbske, naša nacionalna televizija pa tega še vedno ni sposobna. Pričakujem, da bo novo vodstvo, če bo dobilo danes oziroma na tej seji potrditev oziroma soglasje, to uredilo. Moje poslansko vprašanje pa se nanaša na novelo zakona o gospodarskih družbah; na tej seji imamo tretje branje. Amandmaji, ki smo jih vlagali doslej, so bili zavrnjeni. Sprašujem predsednika vlade, kaj je vodilo vlado vseskozi v tej proceduri, da je zagovarjala rešitve, ki so sicer obrazložene s prevzemanjem nekaterih evropskih standardov oziroma ureditve, ki je Evropa še nima, ker ta smernica ni bila še sprejeta, za to da se bistveno spreminja način upravljanja gospodarskih družb, še posebno delniških družb z drugačnim urejanjem razmerja med delničarji oziroma lastniki, nadzornimi sveti in upravo. Po tem predlogu vlade, ki ga v tretjem branju ni več mogoče amandmirati, naj bi nadzorni svet dobil pooblastila, kakršna niso običajna v drugih državah. Med drugimi je tudi to, da bi praktično sam odločal s sprejemom letnega poročila o razporejanju dobička, kar je normalna pristojnost delničarjev oziroma lastnikov. Stvari so tako napisane, da bi to še posebej prizadelo male delničarje, ki jih je, hvala bogu, v tem trenutku v Sloveniji še kar veliko. Roko na srce, pa tudi doslej niso imeli velikega vpliva. Druga novost, ki jo za razliko od zakona, ki je veljal leta 1993, ta novela zdaj uveljavlja, je omejitev oziroma razširitev možnosti sodelovanja v nadzornih svetih. Doslej je bila omejena na članstvo v treh nadzornih svetih, zdaj se to širi na pet, se pravi, vsak bi lahko bil član petih nadzornih svetov. Zakon ne predvideva nikakršnih kvalifikacij za to funkcijo. Za najnižjo mesto v državni upravi, za najnižjega uradnika so predpisane kvalifikacije. Za nadzorne svete družb, ki razpolagajo z velikanskimi sredstvi, pa ne bo potrebna nobena kvalifikacija, če bo ta zakon sprejet. Kot že rečeno, gredo te novosti izrazito na škodo lastnikov oziroma še posebej na škodo malih delničarjev, ne na škodo države, ki je na žalost še prevelik lastnik slovenskega gospodarstva, in na nek način uvajajo koncentracijo moči odločanja v slovenskem gospodarstvu potencialno v rokah zelo ozke skupine ljudi. Sprašujem predsednika vlade, zakaj se vlada odločila za ta model, kakršnega ni nikjer na svetu.
Hvala lepa, gospod Janez Janša. Dr. Janez Drnovšek, predsednik vlade, beseda je vaša. Izvolite.
Hvala. Hvala tudi za čestitke za to, da je Slovenija pridobila organizacijo tega vrhunskega srečanja, srečanja ameriškega in ruskega predsednika. To je tudi po moji oceni zelo pomemben dogodek in ocenjujem, da je to dejansko priznanje Sloveniji, torej s tem, ko se približujemo 10. obletnici naše osamosvojitve,priznanje, da smo povsem stabilna država, da smo sprejemljivi tako za eno kot za drugo velesilo, da je ravno na naših tleh takšen pomemben sestanek. Seveda bo vlada storila vse, kar je v njeni moči, da bo ta sestanek čimbolj uspešen oziroma da bomo zagotovili vse, kar je potrebno in tudi izkoristili to veliko priložnost za mednarodno promocijo Slovenije. Kar se pa tiče tega zakona, bi se vzdržal kakšnega podrobnejšega komentarja. Vlada je oziroma predlagatelj minister za finance je pri tem sledil smernice Evropske unije. Vlada ob tem pravzaprav ni imela nekih drugih posebnih namenom in tudi ne nekih drugih razprav. Je pa seveda zakon v postopku v državnem zboru, kjer so se lahko oziroma se lahko in seveda se lahko izmenjajo mnenja o teh vprašanjih. Zato bi jaz predlagal, da morda kakšno podrobnejšo mnenje o tem ali obrazložitev poda še minister za finance oziroma ministrstvo za finance, če je to potrebno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje gospod Janša, izvolite.
Ne toliko dopolnilno vprašanje kot ponovitev tega, kar sem dejal. Jaz sem prej dejal in to neizpodbitno drži, da Evropska zveza upravljanja gospodarskih družb še ni uredila s sprejetjem posebne smernice. Tri so bile doslej pripravljene, nobena ni bila sprejeta. Tako minister za finance tega zakona s smernico Evropske unije ni mogel uskladiti, ker je pač še ni. Vlada se tukaj sklicuje na nemški model v obrazložitvi, vendar ga dejansko ne povzema. Nemčija nima takšnega modela, ima približno takšnega, s to razliko, da so v Nemčiji delničarji, še posebej mali delničarji, zaščiteni z zakonom. Pri nas pa to seveda ni tako. Tako gre za neko izvirno rešitev, ki pa po našem mnenju ni dobra. Zato bi res, ne vem, prosili za odgovor, pa čeprav ministra za finance ali tistega, ki je tukaj s tega ministrstva. Kaj je bil glavni motiv, da se takšna rešitev predlaga? Normalna razmerja v upravljanju gospodarskih družb zagotovo ne, ker se to še nikjer ni prijelo. In tudi zakaj, recimo, ko so bili v drugem branju predlagani amandmaji, ki so to dejansko uravnavali oziroma skušali uskladiti z večinsko prakso v Evropi, ker enotne smernice še ni, zakaj je bilo to enostavno zavrnjeno z odgovori, ki niso bili vsebinski, ampak z odgovorom, tako smo se pač odločili.
Hvala lepa. Ker je poslansko vprašanje identično tudi z 11. točko dnevnega reda, ki jo bomo obravnavali na tej seji, sprašujem, glede na to, da je gospod Drnovšek, svoje predstavnike, ki pokrivajo to delovno področje, če želijo dopolniti odgovor predsednika vlade, drugače se bo razprava verjetno razvila ob obravnavi 11. točke dnevnega reda na tej seji. Ker ne želi nihče besede, dajem besedo za poslansko vprašanje gospodu Bogomiru Vnučecu, Stranka mladih Slovenije, izvolite.
Hvala za besedo gospa predsedujoča. Spoštovani predsednik vlade, članice in člani vlade, kolegice in kolegi poslanci! Državni zbor je lani sprejel zakon o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, neurja s točo, plazenja tal in sluzenja morja v letu 2000, ki je bil objavljen v Uradnem listu številka 81. S tem zakonom je zagotovil pomoč v državi vsem prizadetim v višini 10 milijard 150 milijonov tolarjev, in sicer 5,75 milijard v letu 2000 in 4,4 milijarde v letu 2001. Doslej je bilo iz tega naslova zakona realizirano 5 milijard tolarjev, od tega 90 odstotkov za odpravo posledic suše. V novembru lanskega leta so hudo deževje in zemeljski plazovi povzročili škodo v preko 30 občinah v višini približno 3 milijarde 65 milijonov tolarjev. Vlada Republike Slovenije je v istem mesecu zadolžila pristojno ministrstvo, da pripravi interventni zakon, ki bo zagotovil sredstva za sanacijo poplav in zemeljskih plazov. Žal se to še ni zgodilo, niti prizadeti prebivalci ali lokalne skupnosti državne pomoči za pretrpelo škodo niso dobili, niti ne v sorazmernem deležu, kot so jo za sušo. Sprašujem, kaj bo ukrenila vlada Republike Slovenije v zvezi s sanacijo škode ob lanskoletnih novembrskih poplavah, glede na lastne sklepe in nerealizirana sredstva iz prej citiranega zakona. Sprašujem, zakaj še ni obljubljenega interventnega zakona in zakaj še ni sistemskega zakona o pogojih in načinu porabe sredstev državne pomoči pri odpravi posledic naravnih nesreč. Hvala.
Hvala lepa, gospod Vnučec. Dr. Janez Drnovšek, izvolite!
Hvala. Sicer čakam na kakšno vprašanje, na katerega bi kot predsednik vlade lahko kaj odgovoril, o konceptih, strategiji, in sicer o kakšnih bolj, recimo, takšnih temah. Za posamične teme so seveda odgovorni ministri v vladi, ki tudi predlagajo zakone in jih tudi zagovarjajo v državnem zboru in sicer. V tem primeru gre za ministrstvo za okolje, za ministra za okolje. Kot vem, se ti problemi sicer rešujejo, mislim, da tudi iz tekoče proračunske rezerve, da je zakon v pripravi, več pa predlagam, da nam o tem pove minister za okolje, če ima več informacij oziroma elementov za to.
Hvala lepa. Mag. Janez Kopač, izvolite!
Ni problem. Poglejte. Prvič, decembra meseca je že ta parlament sprejel interventni zakon o odpravi posledic plazu Stože in tam v prehodnih določbah pravzaprav razširil, nadgradil zakon o odpravi posledic suše, sluzenja morja in še drugih naravnih katastrof, ki jih omenjamo v naslovu zakona, tako da so bile v ta interventni zakon o odpravi posledic plazu Stože vključene ali pa se je omogočilo tudi financiranje odprave posledic plazov, ki so nastali po sprejetju tako imenovanega sušnega zakona [[govorim o plazovih iz novembra 2000]] . Torej zakonska možnost za to obstaja, seveda pa je vprašanje, ali obstaja denar. V letošnjem letu imamo proračunske rezerve, iz katerih se sme financirati odprava posledic naravnih nesreč, v višini približno 10 milijard tolarjev. 3,4 milijarde bo šlo za odpravo posledic potresa v Posočju; 1,6 milijarde je že šlo za odpravo posledic suše; 800 milijonov je šlo za interventne ukrepe v Logu pod Mangartom; okrog dodatnih 400 do 500 milijonov bo še šlo za Log pod Mangartom. Potem je tam notri odprava posledic poplav iz leta 1998, kar je tudi še naš dolg, ki bo zajela dodatnih približno 450 milijonov tolarjev, in tako naprej in tako naprej. Vse to hitro privede do 10 milijard tolarjev. Ob tem, samo upamo, da letos ne bo kakšne dodatne naravne nesreče, ki bi tudi zahtevala črpanje prav s te postavke, rezerve. No, za odpravo posledic poplav oziroma plazov iz novembra 2000, mislim, to zdajle govorim zelo na pamet, da je predvidenih v okviru sredstev iz letošnje rezerve dobrih 100 milijonov tolarjev. Res je, da je bila ocena posledic škode taka, kot ste omenili, torej okrog 3 milijarde in pol, se mi zdi; res je, da je to ocena škode v raznoraznih dejavnostih, ne samo na infrastrukturi, na primer škode neposredno na vodni infrastrukturi je bilo za 200 milijonov tolarjev. No, kakorkoli že, denarja seveda za to ni zadosti. Lahko rečem samo to, da se bo ministrstvo v obilici problemov, ki jih ima, in težav, ki jih ima z odpravami posledic tovrstnih nesreč, trudilo pač čim večji znesek sredstev iz rezerve nameniti za ta namen. Da pa bi vam jamčil, da bo velik obseg teh sredstev tja namenjen letos, pa bi bilo nerealno. Kar se tiče sistemskega zakona, ki ste ga omenjali, je to pravzaprav podobno vprašanje, kot sem ga sam še kot poslanec velikokrat postavljal tudi mojemu tu prisotnemu kolegu Pavlu Gantarju. Res je, da ta zakon pravzaprav v resnici pomeni samo kriterije za delitev proračunske rezerve. To je zelo enostavno napisati. Že decembra meseca smo bili, če se spomnite, na odboru za infrastrukturo, ko sem to razlagal, v dilemi, ali gremo kar s tem zakonom, ki je zdaj že v drugi obravnavi, v parlament, pa še drugo in tretje hitro skozi spravimo, in s tem pokrijemo Log pod Mangartom, ali gremo s posebnim zakonom [[ne vem, če se spomnite morda, sem takrat o tej svoji dilemi razlagal]] . In odločili smo se za poseben zakon. Zakaj? Zato, ker v tem sistemskem zakonu v resnici manjka eno bistveno poglavje. To pa je poglavje, ki bi uvedlo stimulacijo zavarovanja ljudi pred elementarnimi nesrečami, ki bi pravzaprav vključilo državno sredstva v spodbujanje tega, da se ljudje sami zavarujejo in da se potem pri odpravi posledic naravnih nesreč kombinirajo zavarovalniška in državna sredstva. Tega poglavja v zakonu ni in ga v resnici tudi ta hip še vedno ne znamo napisati. Ravno pretekli teden smo se dobili s skupino ljudi iz Slovenskega zavarovalniškega združenja in se dogovorili, da bodo napisali nek osnutek, ki ga bomo potem predebatirali. Pravzaprav niti ne vemo, kaj bi za njih bilo sprejemljivo. Vsekakor je v obdelavi, ne morem pa obljubiti, da bo to v mesecu, dveh že tu. Bo pa zagotovo še v letošnjem letu. Samo upam, da ne bo še prej kakšna druga naravna nesreča, da ne bomo potem spet s kakšnim interventnim zakonom prihajali. Toliko na kratko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Vnučec, ste zadovoljni? Hvala lepa. Naslednja je gospa Majda Zupan, Nova Slovenija. Izvolite, gospa Majda.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik vlade, spoštovani ministri, predstavniki vlade, spoštovani zbor! Gospod predsednik vlade, dovolite, da se tokrat obrnem na vas. Republika Slovenija se je odločila razdeliti skupno družbeno premoženje med svoje državljane. Sprejeli smo zakon, po katerem je vsak državljan dobil certifikat, za katerega je lahko dobil delež v podjetjih ali pidih. Tudi vi, gospod predsednik vlade, ste s svojim podpisom jamčili slovenskim državljanom, da bodo lahko pridobili delež družbenega premoženja. Čez 1 milijon nas je vložilo svoje certifikate v pide, ker ste nam zagotavljali, da je naložba v njih najbolj varna. Vendar se je poslovanje pidov izrodilo, kar ima za posledico, da več kot polovica Slovencev ni dobila ustreznega deleža nekoč skupnega premoženja. Vlada je vsekakor bila dolžna preprečiti anomalije pri poslovanju pidov, vendar tega ni storila. Gospod premier, sprašujem vas, zakaj ne omogočite vsem tem Slovencem pridobiti realne vrednosti premoženja, ki ga imajo v certifikatih preko državnih obveznic, ki bi jih državljani dobili namesto neizrabljenih deležev certifikatov, vloženih v pide. Tik pred prvomajskimi prazniki je namreč vlada namenila dobrih 35 milijard tolarjev dodatnega premoženja za zapolnjevanje 84 milijard tolarjev globokega privatizacijskega primanjkljaja. Namenila je deleže podjetij slovenske razvojne družbe, delnice in deleže podjetij, ki sta jih Slovenska odškodninska in kapitalska družba pokojninskega in invalidskega zavarovanja prenesli na državo v zameno za bančne delnice, del premoženja v Termoelektrarnah Šoštanj, Brestanica in Trbovlje ter deleže družb, ki so pidom namenjeni po lastninski zakonodaji. Tokratna ponudba naložb je še slabša kot v primeru Slovenskih železarn. Ponujena kvaliteta premoženja je slaba, saj je kar nekaj podjetij primernih za likvidacijo ali stečaj. Kaj to pomeni za pidovske delničarje? Premoženje pidovskih delničarjev bo vredno zelo malo in ker je to največji del udeležencev lastninskega preoblikovanja, to pomeni, da bodo opeharjeni za tisto, kar jim je bilo obljubljeno. Državljani, več kot milijon nas je, kot sem že rekla, ki smo vložili svoje certifikate v pide, ker pa druge možnosti nismo imeli ali pa so bile te možnosti zelo majhne, in med njimi je veliko kmetov in njihovih članov družin, smo že do sedaj dobili precej manj, kot tisti, ki so jih zamenjali za delnice dobrih podjetij. Tudi država mora spoštovati temeljna načela pravičnosti, dobre poslovne običaje, zato menimo, da takšna ponudba ni korektna. Ob tej priložnosti je državni sekretar izjavil, da državljani ne bomo dobili nič manj kot tisti, ki so vložili v slaba podjetja. Ali je naša država slabo podjetje, ki ga že vrsto let upravljate, gospod predsednik? Država bi morala pokazati več poštenosti in pravičnosti do lastnih državljanov, saj ima dovolj kakovostnega premoženja, na primer v bankah, zavarovalnicah,ki bi ga lahko namenila za zapolnjevanje te vrzeli. Ali se je vlada odločila za počasnejše polnjenje privatizacijskega primanjkljaja s slabšim premoženjem zato, ker je ugotovila, da pidi niso izpolnili svojega poslanstva? Zakaj ne bi opeharjenim državljanom ponudili tudi drugačno izbiro in jim za neunovčen delež certifikatov izdali vrednostne papirje, s katerimi bi sami neposredno sodelovali pri privatizaciji državnega premoženja? Na ta način bi zmanjšali negativni vpliv pidov na lastniško strukturo slovenskih podjetij. Raziskave namreč kažejo, da pidi koncentrirajo svoje lastniške deleže. To vzbuja skrb številnim državljanom o lastniški vlogi pidov. Ker vlada zamuja z zakonodajo, ki bi po zgledu razvitih držav uredila delovanje investicijskih skladov, ni jasno, kakšno vlogo bodo prihodnje imeli pidi. Glede na to vas sprašujem, kdaj bomo dobili donose od naših delnic v pidih. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Dr. Janez Drnovšek, izvolite!
Hvala. No, to vprašanje je že kar precej dolgo na mizi. Vlada poskuša letos dokončati proces pridobivanja oziroma transferiranja državnega premoženja pidom in zakonito tako imenovane privatizacijske luknje. Kot ste sami omenili, smo pred kratkim storili pomembenkorak naprej, s tem da smo določili približno 35 milijard premoženja pidom in da ostaja še okrog 49 milijard, ki jih nameravamo v naslednjem koraku ali dveh tudi dokončno zapreti oziroma zapolniti. Slišal sem za pritoževanje pidov, tudi meni so napisali pismo, češ da niso zadovoljni s kvaliteto premoženja. No, pogled na to je, da seveda premoženje je lahko nekoliko boljše, nekoliko slabše, je pač različnih vrst. In tudi pidi se morajo pač sprijazniti s tem, da dobijo pač neko povprečno premoženje. Torej, včasih - ponekod nekoliko boljše, drugje nekoliko slabše, če govorim relativno. Zdi se mi, da svojo aktivnost preveč usmerjajo samo v to vprašanje, torej preusmerjanje pozornosti na to, da je to razlog njihovega morda slabšega poslovanja, pri čemer ste pa že sami opozorili seveda, da ostaja odprtih še kar precej vprašanj v zvezi z delovanjem pidov, z optimalnostjo njihovega funkcioniranja in verjetno vprašanje tudi verjetnega izboljšanja regulative na tem področju. Strinjam se, da je to vprašanje odprto in da tudi v vladi proučujemo s tega vidika, da pač skušamo videti, kakšne bi bile možne izboljšave na tem področju. Torej, vlada bo vsekakor poskušala do konca sedaj zapreti to privatizacijsko luknjo in s tem tudi zapreti tovrstno diskusijo in upam, da se bo potem, tako ste že sami nakazali, skoncentrirala tudi na vprašanje kvalitete, ne samo premoženja, ampak funkcioniranja pidov. V tej zvezi predlagam, da nam lahko kaj več pove še, verjetno, državni sekretar, ki je še pred kakšno minuto - je še tam - gospod Pirkmajer, če je potrebno še kaj več podrobnosti v zvezi s tem premoženjem. Verjetno da.
Hvala lepa. Dr. Edo Pirkmajer, državni sekretar, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Podrobnejšo informacijo s tem v zvezi bomo pripravili tudi v pisni obliki. Dovolite mi pa, da opozorim na to, da ste s svojimi vprašanji pravzaprav odprli dilemo, ki ni nikoli obstajala. Namreč, da bi dopustili delničarjem, da iz premoženja delniške družbe, ki so jo ustanovili, dobijo poplačan svoj vložek. To bi bilo v nasprotju z zakonom o gospodarskih družbah, zato bi bil potreben poseben zakon in tudi kar zadeva pide, takih predlogov doslej še ni bilo. Vedno gre za to, da delničarjem, pidom, zagotovimo, da bodo v njihovem portfelju vsebovani certifikati zamenjani za ustrezno premoženje. Dosedanje poslovanje pidov je pokazalo, da so ne glede na vložene certifikate delnice teh pidov vredne sicer nekaj manj, vendar zelo blizu povprečja siceršnjih slovenskih gospodarskih družb. Tako da je trditev, da bi tisti delničarji, ki so vložili svoje certifikate, bili v celoti prikrajšani za svoj delež, taka trditev, seveda, ne bi vzdržala. Drugo vprašanje, ki pa je pomembno in s katerim se vlada ukvarja - in to ta, prejšnja in predprejšnja -, je, kako in na kakšen način najbolj primerno zapolniti certifikatsko vrzel. Pri tem gre za to, da je vlada že v prejšnji in predprejšnji sestavi sprejela odloke, v katerih je bilo to premoženje identificirano, in gre zdaj za to, da se prenese. Vprašanje je na nekaterih področjih še vedno odprto, tako na primer na področju zavarovalništva, kjer je prvotni koncept lastninjenja zavarovalnic bil v precejšnji meri spremenjen z zadnjo odločbo ustavnega sodišča. Tako da bo verjetno delež zavarovalnic, ki bo na razpolago za pooblaščene investicijske družbe, nekaj manjši. Prav tako se predvidevajo za zapolnitev privatizacijskega primanjkljaja delnice družb, ki so v okviru slovenske razvojne družbe. Pričakujemo lahko prihodnji paket, ki bo pripravljen nekje junija ali julija, se pravi, že prihodnji mesec, ki bo v velikosti približno četrtine privatizacijskega primanjkljaja, kakršen je bil na začetku tega leta. Za preostalo so na voljo tudi podjetja s področja elektroenergetike. Tu je šlo prav za to, da se prej izvede reorganizacija elektroenergetskih podjetij v holding in da se potem namenijo za to, v ta namen, delnice tega kompleksa. Računam, da bomo lahko kmalu prišli s podrobnejšo informacijo in takrat bomo odgovorili tudi še na preostala, doslej neodgovorjena vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predsedniku vlade dr. Janezu Drnovšku se zahvaljujem. Nadaljujemo. Naslednji bo predstavnikom vlade postavil poslansko vprašanje gospod Sašo Peče. Izvolite!
Spoštovani! Spoštovani prisotni, tudi moje vprašanje je v kontekstu, recimo temu, privatizacijske luknje. Vesel sem, da je gospod Drnovšek še vedno prisoten, kljub temu da ima samo odgovore na tri vprašanja, iskreno upam, da bo odgovoril še na naslednje vprašanje, ki je, recimo, nekoliko bolj človeške narave, kot je bilo postavljeno vprašanje govornice pred mano. Dejstvo je, da se je ta vlada navkljub govoru premierja o dialogu oziroma o tovrstni diskusiji zaprla sama vase, ko je govorila o privatizaciji; da ni poiskala sogovornika v tem državnem zboru in, kar je še res, da so vladni predstavniki v tem državnem zboru sami hoteli, da se tovrstne aktivnosti odvijajo v obliki monologa, ko so predstavniki vladnih strank zavrnili komisijo za nadzor nad, recimo temu, razprodajo našega premoženja. Toda ker je bilo delno že odgovorjeno, in to resnično samo delno, v tisti obliki, "no, saj ne sprašujete, na koncu boste dobili poročilo in tisto poročilo sprejeli, kakršnokoli že bo, na njega pač ne boste mogli vplivati. In lahko boste samo sprejeli sklep, da smo se s tem seznanili", vas bi danes v začetni fazi te razprodaje vprašal predvsem za izpostavljeno mnenje socialnih partnerjev o nastanku novih brezposelnih v naši državi s tem, ko boste prenesli to količino podjetij, ki je danes v lasti SRD-a na pid, ki ga bo na vsak način razprodal na trgu, ne glede na programe, ki se trenutno odvijajo v teh podjetjih, ne glede na finančno stanje, ki vlada v teh podjetij, in ne glede na lokacijo, kje ta podjetja delujejo. Torej ne glede na mikro, niti makro okolje, niti na stopnjo brezposelnih v tej državi, kakor tudi ne na razvoj regije v tej državi. Zato bi vas prosil oziroma ne prosil, pač, odgovorili mi boste na vprašanje kaj oziroma, ali so že pripravljeni programi, ki bodo zagotovili to povečano številko brezposelnih v Republiki Sloveniji, katero ste povzročili vi, predstavniki vlade, z vašim načinom zapolnitve te privatizacijske vrzeli. Po podatkih socialnih partnerjev, kakor sem na začetku omenil, je v teh podjetjih danes zaposlenih cca. 9.500 delavcev. Po njihovih grobih izračunih, milih izračunih, naj bi ta način privatizacije prenosa na novo lastniško strukturo povzročil dodatnih 2.000 novih brezposelnih oseb v naši državi. Poleg omejitve programov, subvencij in pomoči države, ki v tem trenutku potekajo v nekaterih od teh podjetij. Prosim, če mene in pa verjetno širšo slovensko javnost seznanite s programi, kaj in kako boste pomagali tem ljudem, ki jih danes namerno, zaradi tega, ker privatizacijske luknje niste sposobni zapolniti na nek normalen način in greste, tako kot slab gospodar, po liniji najmanjšega odpora v enostavno prodajo svojega premoženja. Prosim, ker ne verjamem, da bom dobil ustni odgovor, ki me bo zadovoljil, in ne verjamem, da bo ustni odgovor tak, da vam ga bom lahko čez toliko in toliko časa, ko se bo dilema o ponovni privatizacijski vrzeli zopet odvijala, kajti s sistemom privatizacije boste dosegli samo to, da se bo privatizacijska luknja še povečala, da mi daste odgovor pisno. Hvala.
Hvala lepa. Samo toliko v pojasnilo, gospod Sašo Peče. Ta priložnost je namenjena ustnim vprašanjem, drugače pa pisni odgovor dobite tudi na vaše pisno vprašanje. Želi predstavnik vlade? Gospod dr. Edo Pirkmajer, izvolite.
Hvala lepa. Kot je že spoštovani poslanec zahteval, bomo dali na to vprašanje pisni odgovor. Vsekakor pa lahko povem, da ni prenos lastništva tisti, ki bi omogočal ali onemogočal drugačni razvojni program. Bistveno vprašanje pri tem je, da je v tem državnem zboru sprejeti zakon o državnih pomočeh omejil možnosti, da se subvencionira delovanje posameznih podjetij in da bo v bodoče prišlo do ukinitve tistih pomoči posameznim podjetjem, ki so temeljile na ukrepih, ki so lahko razumljene kot vmešavanje v konkurenčno sposobnost posamičnega, poudarjam, posamičnega podjetja. Vsi programi, ki so horizontalne narave, pa seveda niso taki, da bi bili omogočeni samo v podjetjih, ki so v državni lasti neposredno ali posredno in so prav tako namenjeni privatnim podjetjem; in na te programe spremembe lastniške strukture v podjetjih, načeloma vsaj ne bi smela imeti vpliva. Mi smo dobili taka zagotovila tudi od združenja družb za upravljanje, poleg tega lahko primerjamo tudi delovanje tistih podjetij, ki so že doslej oziroma pred tem prešla v last pidov, in tu kakšnih večjih anomalij ni bilo opaziti. Tako da ne zanikam potrebe po podrobnejši analizi, ki jo bomo vsekakor pripravili. Mislim pa, da je strah, ki ga je spoštovani poslanec izrazil, povsem odveč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje gospod Peče, izvolite.
Zdaj, če sem vas prav razumel, slovenska vlada še nima pripravljenega programa pomoči tistim ljudem, ki bodo izgubili s to vašo aktivnostjo delovno mesto. Čudovito, ni kaj, ampak nisem se hotel zaradi tega [[...]] Veste, privatizacija je po približno takem vzorcu že potekala. In ravno ta privatizacija je povzročila to privatizacijsko vrzel. Torej ne govoriti, da ni razloga, rečmo temu, po vaše črno, za črn pogled v bodočnost Slovenije. Ni moj namen danes tu, da vas bi, recimo temu "zajebaval". Moj namen je samo to, da poskušam, če že ostali poslanci državnega zbora ne, ki so se na komisiji KVIAZ odločno zoperstavili komisiji za nadzor, nad spremljanjem teh aktivnosti v tej državi, da vsaj v vas vzbudim tisto pozitivno, da boste dejansko za tistih, po mnenju socialnih partnerjev, 2 tisoč ljudi, ki bodo ostali brez službe, poiskali neko ustrezno rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo. Besedo ima gospod Dorijan Maršič, poslanska skupina Liberalna demokracija Slovenija. Gospoda Maršiča ni. Nadaljujemo. Naslednji ima poslansko vprašanje gospod Bojan Kontič, poslanska skupina Združena lista socialnih demokratov. Izvolite, gospod Bojan.
Hvala lepa. Poslansko vprašanje naslavljam ministru za zdravstvo, dr. Dušanu Kebru, ampak ga ni vidim tu, verjetno pa je kdo iz ministrstva za zdravstvo. Drugače bom pa prosil, seveda, za pisni odgovor. Dva meseca nazaj sem ministru zastavil poslansko vprašanje v zvezi s statusom zdravstvenih domov in podeljevanjem koncesij. Prepričan sem, da je bilo dva meseca premalo za določitev pravil podeljevanja koncesij in določitve razmerij, ki bodo skladna s sprejetim nacionalnim programom, ki pa je tako, vsaj upam, tudi za ministra zavezujoč. Vem, da bo minister v tem obširneje spregovoril v petek na srečanju z župani, zato danes postavljam vprašanje z drugačno vsebino, a pomembna kljub temu za uveljavljanje nacionalnega programa Zdravje za vse do leta 2004. Zanima me, kako daleč je ministrstvo s pripravo standardizacije ali - bolje rečeno - delitvijo dela za diagnostične postopke in postopke zdravljenja pred napotitvijo bolnikov na sekundarno oziroma terciarno raven. Enostavno povedano; kaj lahko pacienti pričakujemo, da bo zdravnik s ciljem postavljanja diagnoze storil v splošni ambulanti, preden nas bo napotil k specialistu, in katera diagnostična orodja lahko pri tem uporablja ter seveda obratno; kaj lahko sprejemamo od splošnega zdravnika, ko se vrnemo od specialista in imamo s strani specialista predpisano terapijo, ki pa lahko posledično zahteva visoke stroške za primarno raven zdravstva. Kako boste pristopili k reševanju pomanjkanja zdravnikov? Po mojih informacijah primanjkuje cca. 70 zdravnikov za opravljanje programa zdravstvenega varstva. To pomanjkanje ima seveda posledico pritisk na obstoječe zdravnike in tudi nezadovoljstvo tako na strani izvajalcev kot uporabnikov zdravstvenih storitev. In ko sem ravno pri kadrih, ali se vam zdi sedanji način odobravanja specializacij in problem financiranja le-teh ustrezno rešen? Po informacijah, ki jih imam, je v tem trenutku največji problem na področju zobozdravstva. Če se seveda zadeva ne bo premaknila, bomo na tem področju čez nekaj časa ostali brez specialistov. Kmalu po letu 1990 je bil v naši državi usklajen projekt prehospitalnih enot kot najbolj tehnično opremljenih in strokovno usposobljenih služb za intervencijo v nujnih primerih, ki so organizirane izven bolnišnic. Hkrati je bila določena mreža 12 takšnih enot. Financiranje je sicer steklo, vendar le v višini približno 60%, kar pomeni finančne težave za izvajalce teh storitev. Kdaj bo financiranje urejeno v celoti? Za odgovore se zahvaljujem.
Hvala lepa. Mislim, da vam bom z odgovorom postregla. Državni sekretar, mag. Simon Vrhunec, izvolite.
Gospa predsedujoča, hvala za besedo. Tudi vam, gospod poslanec Kontič, hvala za vprašanje. Pozdravljam vse poslanke in poslance, tudi v imenu ministra, ki se opravičuje, ker danes ne more biti prisoten in je pooblastil mene, da zastopam stališče ministrstva za zdravje. Glede vaše uvodne napovedi vas lahko razveselim z informacijo, da je pravilnik oziroma da so pravila o podeljevanju koncesij tik pred tem, da jih pripravimo. Gre pa v bistvu za zelo obsežno vprašanje, ki nima nekih natančnih podlag v obstoječi zakonodaji. Tako da tukaj se soočamo z ogromno vprašanj, na katera moramo odgovoriti. Ravno danes sem pa s saboprinesel že preštudiran predlog za izdajo predpisa koncesij v javni zdravstveni službi. Torej, obljuba ministra izpred dveh sej se vsekakor uresničuje. Vsa ostala vaša vprašanja so, na žalost, če lahko tako rečem, na žalost, z vidika državljanov povezana z denarjem na nek način. Sam vem oziroma vsi vemo, da so naše želje, naša zavedanja o potrebah zdravstvenih v tej državi in naših državljanov izjemno visoka. Po drugi strani se soočamo s problemom, da so sredstva omejena, čeprav namenjamo za zdravstvo približno enako v odstotku bruto družbenega proizvoda, kot namenjajo v razvitih državah, to je 7,3% bruto družbenega proizvoda, ta delež v bistvu v absolutni vrednosti vseeno znese trikrat manj, kot je podoben delež v razvitih državah. Če samo s primerom povem, na državljana namenjamo v Sloveniji 700 dolarjev na leto za zdravstvo, v Nemčiji približno 2.000 dolarjev - seveda, kaj se da s tem denarjem narediti! Diagnostična orodja, ki jih lahko uporablja splošni zdravnik, so povezana s tem denarjem. Tu moramo najti nek način, kako bomo ta diagnostična orodja oziroma diagnostične metode razporedili med osnovnega, med splošnega zdravnika in na specialistično zdravstveno dejavnost. No, in tu se soočamo s sistemom, ki smo ga ustvarili zato, da korektno razdelimo ta denar, ki nam je na voljo za opravljanje zdravstvene dejavnosti, to je sistem partnerskega dogovarjanja. Pri tem modelu sodeluje zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije, ministrstvo za zdravstvo in izvajalci zdravstvenih storitev, ki jih zastopa združenje zdravstvenih zavodov in razna druga združenja, zdravniška zbornica in tako naprej. Ta model trenutno pripravljamo, delno smo ga opredelili v splošnem dogovoru za leto 2001, delno ga bomo v področnem dogovoru za splošno in ambulantno dejavnost. Kako bomo pristopili k vprašanju pomanjkanja zdravnikov. Navedli ste podatek, da je - po vaših informacijah oziroma glede na program Zdravje za vse do leta 2004 - 70 zdravnikov premalo, verjetno mislite splošnih zdravnikov. Pristopamo k temu problemu. Poskušamo slediti potrebam in opredeljujemo v tem splošnem dogovarjanju oziroma partnerstvu v dogovarjanju večje število timov za izvajanje zdravstvene dejavnosti, vendar pa, spet na žalost, je to povezano z vprašanjem denarja; se pravi, koliko denarja imamo vsako leto na voljo, da širimo program zdravstvene dejavnosti. Vsako leto gre za približno tisti delež denarja, ki se pojavi zaradi porasta bruto družbenega proizvoda oziroma nekaj manj, ker plače temu ne sledijo. Tako da v letošnjem letu delimo nekaj milijard -v masi več kot 300 milijard delimo nekaj milijard tolarjev za dodatne programe, in ta denar moramo razdeliti med ostale zdravstvene dejavnosti, ne samo med izvajanje osnovne zdravstvene dejavnosti. No, ampak nekaj dodatnih timov se vseeno tu pojavlja. Sistem specializacije - ali je ustrezno rešen. Intenzivno se ukvarjamo, spet v okviru partnerskega dogovarjanja, s tem sistemom. Predlagali smo nekaj rešitev. Že v splošnem dogovoru za preteklo leto smo poskušali z rešitvami, da bi se specializacija regulirala prek: ali zdravniške zbornice ali združenja zdravstvenih zavodov. No, računamo na to, da bomo z dogovorom 2001 oziroma z aneksi k temu dogovoru tudi to vprašanje rešili. Vendar je ta dogovor vseeno malo bolje oddaljen zaradi nestrinjanja med posameznimi partnerji. Projekt prehospitalnih enot, ki pravite, se financira ta trenutek s 60%, tukaj spet lahko pač odgovorim na ta način, da je letos dodatno 200 milijonov bilo namenjeno za projekt nujne medicinske pomoči in ta denar, seveda po določenem ključu, namenjamo izvajanju te dejavnosti - tudi prehospitalnih enot. Zavedamo se, da tega denarja ni dovolj, trudimo se, da bi ga pridobili več, in upamo, da nam bo uspelo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kontič je zadovoljen. Nadaljujemo. Besedo ima gospod Ivan Božič, SLS+SKD Slovenska ljudska stranka. Izvolite, gospod Božič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lepo pozdravljene vse predstavnice vlade, predstavniki vlade, kolegice in kolegi, poslanke in poslanci! Dve vprašanji. Prvo je ministru oziroma ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve. Kaj misli ministrstvo o tako drastičnemu upadanju števila rojstev otrok v Republiki Sloveniji? Prihajam z zgornjega Posočja in začeli smo zapirati vrtce in podružnične šole. Nastala bo luknja. Drugo vprašanje pa je namenjeno ministru oziroma ministrstvu za šolstvo, znanost in šport. Kdaj bo napisan zakon o primorski univerzi? Malo časa sem porabil. Hvala lepa.
Hvala lepa. To so zgledni primeri kratkih in jedrnatih vprašanj. Najprej dajem besedo dr. Vladu Dimovskemu na prvo vprašanje. Izvolite.
Hvala lepa. Vsi vemo, da je demografska politika in nasploh rast prebivalstva v Sloveniji problematična. Zato bi vas spomnil na nekaj teh analiz in pa na nekatere programe, ki so bili pravzaprav na tem področju predstavljeni. Kot eno je seveda problem, ki ga imamo, da smo pravzaprav moderna družba, kar se demografske politike tiče. In tukaj bi spomnil na nekatere analize, ki sta jih prof. Vogelnik in prof. Malačič na tem področju že izvedla. Gre namreč za to, da imamo kot rast prebivalstva opredeljeno tako imenovano razliko med natalito, mortaliteto in tako imenovane selitvene tokove. Kar se tiče prvega, bi lahko rekel, da je odvisno od tega, v kateri stopnji demografske faze oziroma demografskega ciklusa smo. Rekel bi, da smo v fazi, kjer je nataliteta in tudi mortaliteta zelo nizka, kar pomeni, po prof. Vogelniku in prof. Malačiču, da smo to tako imenovano demografsko tranzicijo žeprešli. Tako, da imamo situacijo, ko je pravzaprav nizka nataliteta in nizka mortaliteta. To je kot eno. In tukaj bi se dalo seveda govoriti o pogojih, ki jih določa mortaliteta, nataliteto in pa seveda te selitvene tokove. Ker selitveni tokovi so bistveno odvisni od trga dela, ki je bolj ali manj odprto. V tem smislu predpostavljamo - in to smo že pisali tudi v strategiji razvoja trga dela do leta 2006 -, da bomo verjetno država uvoznica dela, verjetno v treh do štirih letih. Takrat bo verjetno ta migracijski tok na nek način drugačen, kot je danes. Kar se faktorja natalitete in mortalitete tiče, je seveda nataliteta bistveno odvisna od pogojev; to se pravi od pogojev, ki jih zagotavlja država: tako imenovane družinske politike, potem pogojev življenja in podobno. Ob tem vse raziskave in analize kažejo, da je zelo pomemben faktor pridobivanja stanovanj oziroma stanovanjska politika. In mislim, da tukaj je ena situacija, ki bi jo lahko na nek način izboljševali. Na drugi strani pa seveda država lahko z različnimi instrumenti, ki jih ima v okviru demografske politike, tista ki spodbuja nataliteto. In tukaj bi spomnil, da že v letošnjem proračunu imamo transferje za to področje, ki se izkazujejo v otroških dodatkih in drugih instrumentih, predvidoma 86 in še nekaj milijard, kar je eden največjih transferjev. Tako, da verjetno ni vprašanje samo obsega - lahko bi rekel - teh sredstev, ampak je seveda tudi odvisno od načina, kako se ta sredstva, na kakšen način so ta sredstva usmerjena. Sami veste, da imamo v pripravi - in upam, da bo čim prej nared - tudi zakon o starševstvu in družinskih prejemkih, ki bo nekatere dodatne spodbude na tem področju, ki se bodo na nek način v smeri dvigovanja natalitete tudi odrazile. Po drugi strani je pa seveda vprašanje mortalitete kot tistega drugega faktorja, ki je večinoma odvisen od zdravstva. In delež zdravstva v celotnem bruto domačem proizvodu je na ravni 7, 7,1, 7,2 procenta v tem trenutku. Kar se tiče ostalih stvari, je v vladnem programu in tudi v koalicijskem programu začrtano, katere pravzaprav zakonske projekte na tem področju predvidevamo. Za konec bi pa rekel, da situacija, da situacija - kar se števila živorojenih otrok po letih tiče - je v letu 2000, no to je dober podatek za Slovenijo, v letu 2000 višji, kot je bil v prejšnjih letih. Tako da se je število živorojenih v preteklem letu povečalo od 17 tisoč 300 na 18 tisoč 200. Zdaj, tukaj je ta podatek, ki je sedaj, pač, iz statističnega urada Slovenije. Še ena stvar, še en - po mojem - razveseljiv podatek je ta, iz demografske statistike, da je tako imenovani neto koeficient reprodukcije 1,01, kar pomeni, da se po dolgih letih pravzaprav število prebivalstva v Sloveniji povečuje. Toda to je nek tak odgovor, ki ga lahko delimo, pač na analitični del, lahko ga delimo na družinsko politiko in [[...]]Skratka, vi ste želeli še nekaj pisnih in bomo tudi to pisno zapisali, tako da boste imeli celotno analitično sliko pred seboj.
Hvala lepa. Na drugi odgovor bo - dajem besedo ministrici za šolstvo, dr. Luciji Čok, izvolite.
Spoštovani poslanci, spoštovana predsedujoča. Zahvaljujem se poslancu Božiču za to vprašanje in odgovorila bi mu, kolikor se da, na kratko o postopkih, ki bi pripeljali do tega, kar ste vprašali oziroma do tega, kar ste verjetno tudi želeli dobiti kot odgovor. V letu 2000 je bila že imenovana ekspertna skupina pri vladi, ki naj bi pripravila osnove za ustanovitev univerze na Primorskem. To je ta vlada podedovala, to skupino je nekoliko dopolnila in podkrepila tudi s člani lokalnih skupnosti, zavodov, ki so že izvajali na Primorskem visokošolsko izobraževanje, in pa gospodarstva. Ta vladna skupina pripravlja osnove za odlok o ustanovitvi univerze na Primorskem, ki pa ima še nekaj dilem znotraj določenih rešitev, ki jih bom na hitro omenila. Prav kmalu boste dobili nacionalni program visokega šolstva v parlament, ki je v drugi obravnavi. V tem delu, seveda, se postavlja strategija razvoja visokega šolstva v Republiki Sloveniji glede na mednarodne integracije oziroma glede na oblikovanje mednarodnega visokošolskega prostora, ki ga oblikujemo po bolognski deklaraciji. Namreč, Slovenija je članica 35 [[zdaj so na novo tri pristopile, prej jih je bilo 32]] evropskih držav, ki oblikujejo skupen visokošolski prostor. Torej, tudi nova univerza, kadar bo nastala, mora slediti tem načelom prenove visokega šolstva. Nastaja pa lahko na dva načina: ali nastane z integracijo in združitvijo že obstoječih visokošolskih zavodov na Obali, ki vsebujejo približno 6.000 študentov, od tega okoli 300 na Goriškem, ostali so na obalnem področju, kar je seveda dolg proces, kajti nekateri med njimi so del univerze v Ljubljani in se morajo najprej ločiti od prejšnjega ustanovitelja; druga možnost je, da se ustanovi univerza na novo, na osnovi samostojnih visokošolskih zavodov, ki delujejo v tem primorskem prostoru, vendar mora zagotavljati kvaliteto, zakonske osnove, programe, ki gredo v preverbo v svet za visoko šolstvo. Torej, ta komisija bo pripravila ta dokument, ga poslala svetu za visoko šolstvo v mnenje, nato bo pripravila predlog odloka za državni zbor. Računamo, da bi se naj to zgodilo v prihodnjem polletnem obdobju, v primeru, da bodo stvari gladko stekle.
Hvala lepa. Gospod Božič, dopolnilno vprašanje, izvolite.
Ni dopolnilno vprašanje, samo malo komentarja. O najlepši alpski dolini pri nas, Trenti, smo napisali na desetine analiz. Samo: Trenta je prazna. In upam, da bo res odlok o primorski univerzi kmalu napisan, sicer bomo šli v Evropo in na kratki relaciji prek državne meje je veliko univerz.
Hvala lepa. Gospa ministrica, bi želeli dopolniti svoj odgovor? Izvolite!
Opomnila bi, seveda, kot sem že povedala, da je pet univerz v obmejnem prostoru na italijanski strani. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo postavil poslansko vprašanje dr. Mihael Brejc, Socialdemokratska stranka Slovenije. Dr. Brejc, izvolite.
Hvala lepa. Se oproščam, ker bom postavil vprašanje gospodu Kopaču, ki se zelo muči z nespečnostjo; mogoče ga bo to moje vprašanje zbudilo. Torej, gre za zakon o vladi in za to, da je energetika prišla pod ministrstva za okolje in prostor. Ne vem, seveda se ne boste spomnili tega, da sem že v času, ko je bil ta predlog zakona v parlamentu, omenil, da je cela vrsta rešitev neskladna z evropsko ureditvijo. No, in tu bi postavil vprašanje ministru Kopaču, ali je njegovo ministrstvo organizirano, glede na vsebino in področje delovanja, skladno z evropskimi direktivami, vendar tega vprašanja ne bom postavil, ker vem, da bi odgovoril, da je. Vendar sam trdim, da ni. Zato postavljam naslednjo trditev. Poglejte, nuklearna elektrarna Krško proizvaja jedrsko energijo, kar je vsem znano. Upravljavec je seveda odgovoren za varno obratovanje elektrarne in to je tudi skladno z mednarodno prakso. Uprava Republike Slovenije za jedrsko varnost, ki seveda opravlja nadzor nad nuklearko in s tem ugotavlja, ali nuklearka obratuje v skladu z veljavno zakonodajo. Z reorganizacijo v energetiki delujeta tako nuklearka Krško kot tudi Uprava za jedrsko varnost v okviru istega ministrstva. To ni v skladu z mednarodnimi priporočili oziroma zahtevami. Gre za konflikt interesov, kajti nadzorni organ in proizvajalec energije morata biti ločena. Spomnil bi vas na dokument, ki ima naslov Zbirka o varnosti, št. 110, Varnost jedrskih objektov iz leta 1995, ki ga je tudi pripravila in izdala mednarodna agencija za jedrsko varnost na Dunaju, ki med drugim pravi, citiram: "Vlada mora vzpostaviti zakonodajni in ustavni okvir za urejanje jedrskih objektov. Obstajati mora jasna razmejitev odgovornosti med upravnim organom in med obratovalno organizacijo. Temeljna odgovornost za varnost mora biti dodeljena obratovalni organizaciji. Upravni organ mora biti dejansko neodvisen od organizacij ali organov, ki spodbujajo in izkoriščajo jedrsko energijo. Odgovoren mora biti za izdajanje dovoljenj, upravni nadzor in izvršbo in tako naprej." Sprašujem torej ministra, glede na to, da trdim, da je naša ureditev v nasprotju z evropsko ureditvijo in prakso: Ali boste, gospod minister, tudi v tem primeru ravnali skladno z evropsko prasko ali pa boste določbe, ki govorijo o jedrski varnosti in varnosti jedrskih objektov, ignorirali? Drugo vprašanje pa naslavljam na ministra za obrambo, ki ga sicer ni tukaj. Gre pa za slavnostno akademijo ob dnevu slovenske vojske 11. maja v Cankarjevem domu. Prisotni smo ugotovili, da se slavnostna akademija ni začela z državno himno, niti s himno slovenske vojske. Na tej slavnostni akademiji ob 10. obletnici slovenske vojske tudi ni bilo nobene zastave: niti državne niti posameznih rodov slovenske vojske. Mi štejemo, da je ta proslava bila prava sramota za slovensko vojsko in za vse tiste, ki to vodijo. Sprašujem gospoda ministra, kako je mogoče, da se slavnostna akademija ob 10. obletnici slovenske vojske odvija brez državnih simbolov, brez himne, brez zastave. Kako je to mogoče, da se v neodvisni slovenski državi zanemarijo temeljne značilnosti države? Hvala lepa.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje bo odgovoril minister za okolje, mag. Janez Kopač. Izvolite.
Hvala lepa gospa predsedujoča. Dr. Brejc, postavili ste nekaj zelo nelogičnih trditev. Nelogična trditev je, da je upravni organ in obratovalna organizacija v okviru enega ministrstva. Ni res! Obratovalna organizacija se imenuje jedrska elektrarna Krško in je samostojno podjetje. Upravni organ je uprava za jedrsko varnost. Ta deluje v okviru ministrstva za okolje in prostor, lahko bi tudi v okviru kakšnega drugega ministrstva, lahko bi bila celo samostojna agencija in podobno, vendar je vse to popolnoma nepomembno. Gre za to, da je slučajno država solastnik jedrske elektrarne Krško, tako kot je solastnik Savskih elektrarn ali česarkoli, ali kakšnega podobnega podjetja, proizvodnega podjetja, ki proizvaja električno energijo. Zato, seveda, je odgovor zelo jasen: organiziranost ministrstva je točno taka, kot sledi iz priporočil, ki ste jih tudi citirali, in seveda pomeni ločenost upravnega organa od obratovalne organizacije. O tem ni nobenega dvoma. No, dejstvo pa je, da pravzaprav imamo znotraj ministrstva za okolje in prostor - to pa pripovedujem samo zaradi ilustracije - pravzaprav tako imenovanih potencialnih konfliktov celo vrsto od prej, ne glede na reorganizacijo izpred meseca dni. Kajti, recimo, ministrstvo za okolje in prostor je pristojno za izdajo lokacijskih in gradbenih dovoljenj za objekte državne infrastrukture, in je to izdajalec lokacijskih in gradbenih dovoljenj na prvi stopnji in pritožbeni organ na drugi stopnji, znotraj istega ministrstva, znotraj istega oddelka, vendar sta to dve službi. In zagotavljam vam, da se ti dve službi med seboj pogovarjata tako, kot da bi - ne bili v dveh ministrstvih, ampak v dveh državah. Zato, seveda, mislim, da nikakor ne obstaja nikakršna bojazen, ki bi kakorkoli zaradi reorganizacije, ki sledi iz zakona o spremembi zakona o organizaciji in delovnem področju ministrstev, ogrožala način varnega delovanja jedrske elektrarne Krško. Ta trditev, s tem konstruktom, ki ste ga tu izvedli, se mi zdi pravzaprav smešna. Dejstvo je, seveda, da je uprava za jedrsko varnost pristojna, da počne to, kar počne. In če ne bo počela dobro, bomo potegnili konsekvence. Dejstvo je, da je uprava oziroma direktor podjetja z imenom jedrska elektrarnaKrško pristojen, da počne to, kar počne, tako po zakonu o gospodarskih družbah, javnih gospodarskih službah, kajti jedrska elektrarna Krško je še vedno javno podjetje, in po področni zakonodaji, ki ureja delovanje elektro proizvajalcev na področju jedrske energije. Hvala lepa.
Hvala lepa. V tem delu dopolnilno vprašanje, dr. Brejc, izvolite.
Mislim, da dopolnilno vprašanje pri takšnem odgovoru ni potrebno. Kajti ta odgovor kaže, da gospod minister ne pozna strukture javne uprave, ne ve, kaj je to prava subjektiviteta, predvsem pa ignorira, kar ponovno pravim, določbe mednarodne agencije za jedrsko varnost, ki natančno govori o teh stvareh. On pa nam tu govori o stvareh, ki jih sploh nisem vprašal in okaterih sploh nisem govoril. Recimo, jaz niti z besedo nisem omenil, da bi bila zaradi tega ogrožena jedrska varnost. Jaz govorim samo o nezdružljivosti. Kajti, če je bilo prej, če je bilo prej, recimo, ministrstvo za gospodarske dejavnosti odgovorno za področje energetike, je bil to drug subjekt znotraj državne uprave, zdaj se odvija pa vse znotraj enega. In če zdaj gospod minister daje kot argument, "akontrarijo" nekaj, kar je recimo - kaj je že rekel: dva oddelka ali dve službi, ki sta zelo neodvisni druga od druge. To nima zveze z mojim vprašanjem, in to, ne vem, komu je to pripovedoval. Tako da, seveda, jaz samo lahko ugotovim, da v ničemer ni ovrgel tega, kar sem prej rekel.
Hvala lepa. Dopolnilni odgovor. Minister, izvolite.
Hvala lepa. Ponovno moram poudariti, da pravna subjektiviteta ,seveda pomeni dve ločeni organizaciji. In uprav za jedrsko varnost je pač ena od uprav znotraj državne uprave, vodstvo nekega podjetja je pa čisto nekaj drugega, kar pravzaprav nima nobene zveze z javno upravo. In zato seveda, vsakdo, ki postavlja vprašanje o nezdružljivosti nadzora nad delovanjem neke dejavnosti znotraj enega resorja, pravzaprav pomeša pojme o tem, kako je razporejeno sploh delo v nekem podjetju in v javni upravi. Še enkrat bom rekel: vaša teza bi bila utemeljena samo v primeru, da bi uprave za jedrsko varnost ne bilo, ampak da bi osebje uprave za jedrsko varnost bilo organizacijska enota znotraj ministrstva za okolje in prostor in da bi zaposleni v jedrski elektrarni Krško bili režijski obrat znotraj ministrstva za okolje in prostor. Ker pa so seveda v samostojnem podjetju, ki je celo v solasti z Republiko Hrvaško, niti ni nujno, da bi država bila solastnik, saj lahko da bo to nekoč privatno podjetje, potem je to seveda ena čisto samostojna firma, uprava pa seveda deluje tako, kot mora delovati, in je locirana na, po moje, najprimernejšem mestu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na drugo vprašanje dr. Brejca bo podal odgovor predstavnik ministrstva za obrambo, državni sekretar dr. Tomaž Čas. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani poslanec, ki ste postavil vprašanje v zvezi s slavnostno akademijo, ki je bila 11. maja v Cankarjevem domu, bi povedal sledeče, da je to bila samo ena izmed prireditev v okviru obeležitve praznovanj ob dnevu slovenske vojske. Proslava, kot ste omenili, je bila ob 10. obletnici v Pekrah, 18.5., kjer je bila himna, kjer je bila vojaška himna, kjer so bile tudi zastave, 11. maja pa je bil koncert godbe slovenske vojske v Cankarjevem domu. Moram reči, da sam osebno nisem sodeloval v organizacijskem odboru, bom se o teh zadevah pozanimal in dal tudi pisni odgovor.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje. Izvolite, gospod Brejc.
Na vabilih, ki smo jih dobili je pisalo "Slavnostna akademija ob dnevu slovenske vojske". In vaš odgovor, seveda, nikakor ne zadošča. In prosim za pisni odgovor. Gospodu Kopaču bi pa rekel, da naj si prebere kakšen učbenik o javni upravi, da bo vsaj vedel, kaj kam spada. Javna podjetja so del javne uprave.
Hvala lepa. Mislim, da je dr. Čas prej obljubil pisni odgovor na vaše drugo vprašanje. Naslednji je za poslansko vprašanje na vrsti gospod Ivan Mamić, poslanska skupina Nova Slovenija. Gospod Mamić, izvolite.
Hvala za besedo. Pozdravljam vse prisotne! Tukaj se zgodovina ponavlja. Jaz sem prejšnji mesec imel vprašanje za dva ministra, pa sta mi ušla. Zdaj mi je tudi minister Kopač ušel, tako da vprašanje zanj, prosim, ko pride nazaj, da mi omogočite. Prvo vprašanje naslavljam na gospoda ministra Gantarja glede belih lis. Takrat, ko se je predstavil kot kandidat za ministra za zveze, smo mu postavili vprašanje v zvezi s temi belimi lisami. Rekel je, da se bo ta stvar odpravila čimprej. Pa me zanima, kako je s tem konkretno. Seveda me najbolj zanima zahodni del Slovenije, to je cela Primorska. In to vprašanje je bilo menda že enkrat postavljeno. Gre namreč za radio zveze, to je, posebno za radio Ognjišče, potem za televizijske veze, so mi povedali v Kobaridu, v Bovcu in Tolminu, po celi dolini. Najbolj pa je kritično v Podkraju, to je med Solom in Kalcami. Tam ni nič: ne mobitela, ne televizije in ne radia, razen mislim, da Val 202 lovijo, nekoliko slabše Slovenijo 1. In so ljudje ogorčeni, da o cesti ne odgovorimo, saj tisti odgovor že imam namreč, kako s tem je. Kraj je demografsko ogrožen in s tako infrastrukturo, kot jo imajo, je to žalostno. Če bomo tudi s takim krajem šli v Evropo. Ne vem [[...]]Želim odgovor. Ali lahko potem, ko pride gospod Kopač, postavim še eno vprašanje? Hvala.
Prosim, kolega je zastavil vprašanje. Ali lahko odgovori minister Kopač? Najprej bo odgovoril minister Gantar.
Hvala lepa za vprašanje. Okoli belih lis moram reči to, da seveda se tega problema jasno zavedamo. Vem, da tudi zveni kot fraza. Tega so se zavedali že marsikateri pred mano. Vendar te bele lise še vedno so. Dejstvo je, da so te bele lise točno tam, kjer so sicer določeni trendi v socialnem, gospodarskem in prostorskem razvoju negativni v smislu upadanja populacije in podobno. Sam seveda, na ministrstvu pripravljamo poseben program, ki je v skladu s tem, tudi pogramom E - Evropa plus, ki naj bi zagotovil komunikacijsko dostopnost na približno enaki ravni za vse prebivalke in prebivalce Slovenije, tudi z možnostjo podpiranja določenih lokalnih programov in lokalnih povezovanj in dostopnosti. Konkretno na vprašanje belih lis, v konkretnih lokacijah in krajih vam bomo posredovali pisni odgovor. Če bi dobil ta odgovor vnaprej, bi si, seveda, to lahko pripravili, sicer pa je jasno, da na čisto konkretne lokacije, kaj je tam in kako se tam dogajajo problemi in kaj se tam da storiti, v tem trenutku, jasno, ne morem odgovoriti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Dodatno vprašanje. Prosim.
Ali mi lahko obljubite, da se boste držali poslovnika?
Poslovnika se mora držati. Hvala lepa, gospod minister. Kolega Jelinčič ima besedo. Ministra Kopača ni. Prosim, kolega Jelinčič. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi postavil vprašanje gospodu zunanjemu ministru; in sicer, da najprej osvetlim nekatere dogodke. Sosednja Hrvaška se je v letu 1941 z dnem 10. aprilom, to se pravi, 6 dni po napadu Nemcev na Jugoslavijo, formirala kot Nezavisna država Hrvaška, celo 7 dni pred kapitulacijo Kraljevine Jugoslavije, takoj ob vstopu 14. oklopne nemške divizije v Zagreb. Nakar je 15. junija, to se pravi 15.6.1941. leta, pristopila k trojnemu paktu, to se pravi k silam osi, paktu Nemčije, Italije in pa Japonske; skratka, v naci-fašistično koalicijo. S tem v zvezi sprašujem, ali bo ministrstvo za zunanje zadeve pripravilo dokumente, ki bodo sosednjo Hrvaško postavile na tisto mesto, kamor sodi, in ali bomo dvignili vprašanje reparacij in pa plačila vojne škode od strani naci-fašističnih okupatorjev. Gre za zadevo, da je treba tudi vprašanje slovenskih meja in razmejitve, ki nikoli niso bile določene v nobenem državnem, mednarodnem, meddržavnem, medrepubliškem ali kakršnim koli drugem sporazumu, kaj bomo naredili z njimi. In, ali jih bomo vključili v vprašanje sukcesije. Mislim, da bi se Slovenija morala povezati glede tega vprašanje z Zvezno republiko Jugoslavijo in pa z Bosno in Hercegovino, ki bosta verjetno dvignili isto vprašanje. Dejstvo je, da Hrvaška okupira velik del slovenskega teritorija, in nesporno dejstvo je, da so to teritoriji, ki jim zgodovinsko ne pripadajo. Mislim, da bi država Slovenija že davno morala to narediti in odpreti to poglavje na mednarodnih forumih. Potem bi pa vprašal še ministra za notranje zadeve, kaj je z majorjem Troho. Gre za eklatanten primer državnega terorizma, o katerem se že govori v Zahodni Evropi in kar že dviga prah v Zahodni Evropi. In sprašujem, zakaj se nič ne naredi, zakaj se zadeve skrivajo. In če se že izgubljenega planinca išče s petdesetimi ljudmi, s helikopterjem ali dvema, zakaj majorja Trohe ne išče nihče? Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Jelinčič. Najprej bo odgovoril minister za zunanje zadeve dr. Rupel, za njim minister za notranje zadeve dr. Bohinc. Prosim, minister.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec! Navedli ste nekaj zgodovinskih dejstev; večini teh dejstev ni mogoče ugovarjati. Vendar se, seveda, zunanje ministrstvo ne ukvarja prvenstveno z zgodovinskimi dejstvi, ampak se ukvarja, bi rekel, z uravnavanjem aktualnih problemov in aktualnih odnosov med državami, med našo državo in mednarodnimi organizacijami in tako naprej. Kar zadeva odnose med Slovenijo in Hrvaško, bi vam rad povedal, da kljub vsem težavam, ki so, Slovenija in Hrvaška v tem trenutku nadaljujeta pogovore, tudi neke vrste pogajanja o tem, kako bosta uredili odnose v prihodnosti oziroma kako je mogoče rešiti probleme, ki obstajajo med tema dvema državama. Na dnevnem redu naših pogovorov ni zgodovinskih tem, čeprav seveda ne izključujem možnosti, da bi morda nekoč s sosednjo Hrvaško začeli razprave tudi o zgodovini medsebojnih odnosov, tako kot smo storili in kot bomo storili z nekaterimi drugimi sosednjimi državami. Ob tem pa naj spomnim predvsem to, da obe državi, Slovenija in Hrvaška, izhajata iz skupne države SFRJ in da, kar zadeva razčiščevanje preteklosti, to zadeva predvsem preteklost v SFRJ, se pravi, v Jugoslaviji. Mi moramo predvsem zaradi Jugoslavije in zaradi skupne preteklosti v njej urediti nekatere odnose. Eno od vprašanj, ki je s tem v zvezi, je tudi vprašanje slovenskih oziroma slovensko-hrvaških meja. Kolega Jelinčič pravi, da so slovensko-hrvaške meje nedoločene. Dejstvo je, da so nekatere meje dejansko nedoločene, in tu mislim predvsem na mejo na morju.Meje na morju med Slovenijo in Hrvaško nikoli v preteklosti ni bilo, in zato je treba to mejo postaviti. Sicer pa so meje določene. Mi smo v ustavnih dokumentih, ki smo jih sprejeli - obe državi sta sprejeli ustavne dokumente iste vrste. Mi smo v teh dokumentih zapisali, da meja med državama Slovenijo in Hrvaško stoji tam, kjer je bila nekoč meja med republikama Slovenijo in Hrvaško znotraj SFRJ. Tako, da v principu mi meje imamo določene in tudi na nek način opisane. Imamo pa hkrati tudi diplomatsko komisijo, ki se ukvarja z nekaterimi podrobnostmi in ki bo, upam, končno kmalu končala svoje delo. To delo je tudi v povezavi ali pa v zvezi s tistim, kar sem prej rekel, namreč, da imamo s Hrvaško tekoče pogovore in pogajanja in da upamo, da bomo čim prej prišli do konca z njimi. Jaz bi se rad izognil kakšnim preveč dramatičnim besedam glede odnosov med državama, zaradi tega, ker se mi zdi, da dramatične besede ne prispevajo k temu, da čim prej rešimo probleme, ki so na dnevnem redu. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister Rupel. Dr. Bugarič želite v imenu notranjega ministrstva odgovoriti na drugo vprašanje. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec Jelinčič. Opravičil bi rad ministra, ki je na delovnem obisku na Madžarskem in tako, da bo ministrstvo dalo pisni odgovor na vaše vprašanje.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? Kolega Jelinčič.
Hvala lepa. Sprejemam to, kar je povedal gospod Bugarič, in pričakujem pisni odgovor. Kar se tiče pa gospoda ministra za zunanje zadeve, pa je treba povedati, da meje pravzaprav ni so določene. Določila jih je zgolj in samo diplomatska komisija. In glede na dogovor s 26.6.1991, mi kot država -Slovenija ni dolžna spoštovati tega dogovora - zaradi tega, ker je sosednja Hrvaška kar z nekaj mednarodnimi akti poskušala spreminjati meje v lastno korist in na škodo Republike Slovenije. V tem primeru dogovor med obema državama ne drži več. To se pravi meje niso določene. To, kar se dogovarja diplomatska komisija, je v veliki meri na škodo Republike Slovenije. Zato je tudi ta diplomatska komisija že pred časom enostavno vrgla ven dva člana diplomatske komisije, ki sta se zavzemala za slovenska izhodišča in za pravično določitev meje. Nedvomno dejstvo je, da gre v primeru Slovenije in Hrvaške za dve novi državi. V primeru novih držav pa je potrebno upoštevati vsa zgodovinska dejstva, kajti v bivši SFRJ zaradi bratstva in enotnosti ni bilo dovoljeno govoriti o vseh nerešenih vprašanjih v času druge svetovne vojne. In za primer, če Slovenija hoče urediti te problematične zadeve zaradi vstopanja v Evropsko unijo, je treba povedati, da to pri vstopanju v Evropsko unijo ne igra nobene vloge. Vzemimo primer Cipra, ki je razdeljen, ki na razdelitveni črti vzbuja celo spopade z žrtvami, vendar Evropa želi sprejeti Ciper v svoje okrilje celo prej kot Republiko Slovenijo. Sprašujem, zakaj se slovenska vlada izogiba temu vprašanju in zakaj ministrstvo za zunanje zadeve ne pripravi in ne formira določene komisije, v kateri bi bili tudi tisti strokovnjaki, ki jim je do rešitve problema v korist Slovenije, kar pomeni v korist resničnih dejstev. Hvala lepa.
Želite dodatno pojasniti vaša stališča? Dr. Rupel, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod poslanec Jelinčič! Najprej bi rad seveda s kolikor je mogoče odločnosti zanikal vašo podmeno, da nam ni za korist Slovenije. Mislim, da bi takšno podmeno oziroma takšno trditev težko dokazali. Mislim, da si naše ministrstvo in da si vlada kar precej prizadevata, da bi čimbolj zastopala koristi Slovenije. V tej funkciji je tudi diplomatska komisija. Ne verjemite samo govoricam, ampak se prepričajte. Jaz sem vam pripravljen povedati kakršnekoli podatke, ki bi vas zanimali. V naši diplomatski komisiji oziroma v mešani komisiji vodijo zelo ostre polemike o mnogih vprašanjih, o katerih ste tudi vi zdaj govorili. Nikar vas naj ne bo strah, da bi Slovenija kakorkoli ravnala v škodo same sebe ali pa ta komisija v škodo Slovenije. To vam zagotavljam. Seveda pa lahko govorimo o konkretnih podatkih pozneje in na podlagi dokumentov. Mene po svoje veseli, da opozarjate na probleme med Slovenijo in Hrvaško. Mene veseli, da tudi v tem parlamentu, bi rekel, vlada in obstaja visoka občutljivost glede slovensko hrvaških odnosov. Moram vam reči, da glede teh odnosov vlada velika občutljivost tudi v ministrstvu za zunanje zadeve. Poskušamo, kadar je mogoče, to občutljivost tudi na ustrezen način kazati. Recimo, vi veste, da je dan, dva nazaj prišlo do neke poškodbe slovenskih nacionalnih simbolov na področju, kjer meja res ni dokončno določena. Gre za Sečovlje. Tu naše ministrstvo nenehno in, bi rekel, neutrudno opozarja na te stvari. Tako bomo s tem v zvezi reagirali tudi tokrat, kot smo sicer že v javnosti pojasnili. Ne mislimo, da je nemogoče voditi trezna, pametna koristna pogajanja, se boriti za koristi države, naše ali pa tudi za drugo stran, če prihaja do incidentov in če nekdo izziva incidente. Jaz mislim, da dejansko se je naša država vse doslej držala dogovora, da ne izziva nobenih incidentov in da v času, dokler trajajo pogajanja in pogovori, ravna skrajno zadržano. Kar zadeva vstopanje v Evropsko unijo, imate prav, in se vam za vaš pogled tudi zahvaljujem. Mislim, da je popolnoma jasno, da kakršnikoli problemi, ki bi jih imeli Slovenija in Hrvaška, ne morejo zadržati slovenskega vstopanja v Evropsko unijo. O tem v naših pogovorih z Evropsko unijo tudi nikoli ni bilo govora. Slovenska vlada se vprašanjem, ki so s tem povezana, ne izogiba in se jim tudi v prihodnosti nima namena izogibati. Kar zadeva koristi Slovenije, verjemite mi, kolega poslanec, da smo tako občutljivi kot vi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod minister. Naslednje vprašanje bo zastavil kolega Kavtičnik. Ne? Odstopate od vprašanja. Zato ima besedo kolegica Črnugelj. Prosim, kolegica Črnugelj.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lepo pozdravljeni, kolegi in kolegice, predstavniki vlade, ministri in ministrice! Danes poslansko vprašanje zastavljam vam, gospa ministrica Lucija Čok. Kot vam je znano, dokončana je prva faza gradnje UKL, univerzitetne knjižnice Ljubljana, ki je na nek način obsegala prenovo stare Plečnikove hiše in pridobitev stavbnega zemljišča. Stavbno zemljišče je dejansko pridobljeno skoraj v 85%. Pripravljena je tudi delna lokacijska odločba, projektna dokumentacija za gradbeno dovoljenje. Ob razpravi in sprejemanju proračuna za leto 2001 smo vložili tudi amandma za dopolnitev in za omogočitev letošnjih procesov in vseh potrebnih akcij za nadaljnjo gradnjo univerzitetne knjižnice Ljubljana. Amandma je bil zavrnjen. Vi ste takrat na seji državnega zbora obljubili, da boste z določenimi prerazporeditvamiposkušali to zagato rešiti. Nakazali ste tudi možnost, da boste ponudili državnemu zboru spremembe in dopolnitve že davnega leta 1994 sprejetega zakona o gradnji univerzitetne knjižnice Ljubljana. Zato vas sprašujem, glede na to, da sem v napovedniku za državni zbor za junijsko in julijsko sejo ugotovila, da tega zakona ni, ali zakon pripravljate in kdaj nameravate ta zakon predložiti državnemu zboru v obravnavo. Kot vam je znano, se je Plečnikov NUK gradil od leta 1928 do leta 1941 in sedanja graditev univerzitetne knjižnice Ljubljana se je pričela leta 1989. Danes smo leta 2001 in bojim se, da bomo nekako ta rok prekoračili. Glede na to, da je treba načrtovati naloge za nadaljnji dve leti, vas sprašujem, kako in na kakšen način mislite to zagato razrešiti. Hvala lepa.
Hvala vam za vprašanje. Dr. Čokova, ministrica za šolstvo, želite odgovoriti? Prosim!
Hvala lepa za vprašanje. Res je, ob proračunski obravnavi smo o tem veliko govorili. Seznanila bi vas pravzaprav s tem, kaj smo od tedaj do danes storili. Najprej moram povedati, da ministrstvo za šolstvo, znanost in šport odločno podpira ta projekt. Meni, da je projekt nacionalnega pomena in bo storilo vse, kar je v moči tega ministrstva, da se projekt ne ustavi. Zakon z delovnim naslovom, pravzaprav danes lahko rečemo delovni naslov, Univerzitetna knjižnica v Ljubljani, se res iztekel. Zato smo pri nas ukrenili naslednje. Pripravili smo spremembe in dopolnitve v prvem [[...]]Pravzaprav, najprej bom povedala tako. Pripravili in končali smo poročilo, najprej poročilo o doslej porabljenih sredstvih za dozdajšnjo gradnjo, in sicer milijardo 833 milijonov iz proračunskih sredstev in približno milijardo iz sredstev Mestne občine Ljubljana. Osnutek je že pripravljen, usklajuje se z ministrstvom za kulturo v kratkem in pa z Mestno občino Ljubljana, tako da bo prišel v državni zbor. To poročilo bo prišlo v državni zbor, usklajeno bo s strani vseh treh vlagalcev sredstev v dosedanji projekt. Nadaljuje se pridobitev in priprava zemljišč za gradnjo. Nekaj težav je zaradi denacionalizacije. Tudi gradbeni odbor nadaljuje s svojim delom, čeprav zdaj je v nekoliko čudnem položaju, ker se je zakon iztekel. Nadaljujemo s pregledom programov. V sodelovanju z Univerzo v Ljubljani smo ugotovili, da na osnovi že oblikovanih programov, npr. Centralne tehnične knjižnice in drugih fakultetnih knjižnic, je verjetno preverba programov, ki so bili zastavljeni s projektom, ponovno potrebna. Seveda končno pripravljamo spremembe in dopolnitve novega zakona, da bi prišel v državni zbor skupaj s poročilom. V tem zakonu bodo na novo postavljene faze, nosilci, delno tudi status te knjižnice, kajti po vsej preverbi ugotavljamo, da to je nacionalna knjižnica in univerzitetna. V novem naslovu moramo imeti obe determinanti. Tako vsaj predlagajo vsi bodoči uporabniki te knjižnice. Z odborom za šolstvo, znanost, kulturo in šport smo že stopili stik in se s predsednikom odbora dogovorili, da bi to poročilo in predlog sprememb in dopolnitev prišla v odbor junija meseca. Seveda pa mora iti najprej na vlado. Pričakujemo, da bomo v juniju prav gotovo poslali vladi v obravnavo ta gradiva in da najkasneje v septembru bi se moral pojaviti na vaših pultih. Načrtovanje proračunskih sredstev, v prvem osnutku, ki nam je bil poslan z ministrstva za finance in smo ga dokončali pred dobrim tednom dni, predvideva za 2002, 2003 po 3 milijarde letno za nadaljevanje projekta. Želimo pa tudi medresorno usklajevanje v vladi glede virov financiranja projekta in nosilcev, kajti projekt je zdaj vreden 13 milijard. Teh 6 milijard seveda ne bo dovolj. Moramo se organizirati tako, da bo čimprej knjižnica končana.
Hvala lepa, gospa ministrica. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne želite.]] Prav. Potem ima besedo kolega Levič. Prosim. Gospa ministrica, hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. Vprašanje za ministrstvo za šolstvo in šport. Junija 1999 je Slovenija skupaj z ostalimi evropskimi državami podpisala bolonjsko deklaracijo, ki zavezuje Slovenijo, da slovensko visoko šolstvo prilagodi evropskemu. Vemo, kako velike so nekatere razlike med študijem na slovenski fakulteti ali pa na kateri izmed fakultet v evropskih mestih. Slišali smo, da je potrebno kar nekaj sprememb v slovenskem visokem šolstvu. Ena izmed teh je tudi skrajšanje časa študija. Tu je sedaj moje prvo vprašanje. Ali ne bo skrajšani čas študija vplival na študentovo pridobljeno znanje? Ministrstvo razlaga, da bo čas študija po novem 3 + 2, torej tri za pridobitev prve visokošolske diplome, dva pa za drugo "master of science" oziroma po naše "magisterij". Ali bo študent v teh petih letih lahko osvojil znanje, ki bi ga drugače v sedmih letih, če sami vemo, da večinoma študentje že sedaj študij podaljšujejo preko predvidenih rokov? Odgovorni na ministrstvu omenjajo tudi finančno participacijo študentov. Kolikšna bo ta finančna participacija in kdo jo bo določal? Če jo bodo določale fakultete same, ali ni v nevarnosti, da bodo prevelike in bodo dolgoročno postale šolnine? Ali bo študent na osnovi te finančne participacije lahko sam izbiral predmete in profesorje, pri katerih bi rad poslušal predavanja in opravljal izpit, tako kot je to denimo v evropskih državah? Sami vemo, da je izbira predmetov in predavateljev danes vse prej kot študentova izbira. Edino, kar lahko študent danes izbira, je študijska smer, vse ostalo ni več v njegovi moči. Pri tem me zanima, ali bo fakulteta s študentom podpisala neke vrste pogodbo, v kateri se bo zavzemala, da v primeru, če ne bo izpolnjevala pogojev - vemo namreč, da se učenci gnetejo v učilnicah, na izpite čakajo po 10 in več ur, na rezultate čakamo po mesec, dva, aroganca in zanemarjanje profesorjev, profesorji zamujajo na predavanja, arogantno se obnašajo - ali bo država vrnila denar. Ko nekdo nekaj plača, zahteva določeno garancijo za opravljeno kakovostno delo. Glede na to, da se napoveduje obdavčitev štipendij in drugih socialnih transferov, temu v Stranki mladih Slovenije seveda močno nasprotujemo, ker bo spet udarilo po žepu najbolj socialno ogrožene dijake in še dodatna finančna participacija študija, koliko dijakov bo sploh finančno zmožnih nadaljevati študij? Še zadnje vprašanje. Ustanavljamo tretjo univerzo. Ali je predvidena morda še kakšna druga univerza, ne vem, celjska regija ali kakšna druga? Po eni strani odpiramo nove univerze, kar je vsekakor zelo pozitivno, po drugi strani pa ukinjamo programe, ki so pomembni za vstop v Evropsko unijo. Tukaj naj omenim samo prevajalski program. Želel bi slišati neko mnenje o tem. Pa še to. Zavedamo se, da samo z dobrimi in kakovostnimi profesorji bo tudi študij študentov dober in kakovosten. Hvala.
Hvala vam, kolega Levič. Ponovno gospa ministrica, imate besedo.
Hvala lepa. Res je, Slovenija zelo aktivno deluje v bolonjskem procesu. Mislim, da tudi zelo uspešno, kajti s poročilom, ki smo ga dali v Pragi, smo lahko zadovoljni. Odgovorila bi na nekaj vaših vprašanj oziroma dilem, ki ste jih odprli, zelo na kratko. Komunike tega praškega srečanja je objavljen na internetu in bi bilo prav zanimivo, kdor si ga lahko ogleda, kaj vse je tudi Slovenija s tem pristala, ker je ta komunike podprla. Najprej ste vprašali o skrajšanju študija oziroma o dvotirnem oziroma dvosmernem študiju 3+2. Ugotavlja se namreč v Evropi, da imamo zelo različno trajanje študija. "Bachelor", kot se pravi, seveda naj bi bil pri nas enakovreden štiriletnemu univerzitetnemu študiju, marsikje pa tudi ni. Zato se predvideva, da bodo nekatere smeri, ki naj bi prej šle v poklic, torej to, kar tudi po drugih klasifikacijah imenujemo v tirnici B ali C, ne pa v A, ker tam so akademski programi, bi lahko trajali 3 leta. To se pravzaprav že delno v Sloveniji dogaja, saj imamo visoko strokovno šolstvo, ki sicer ima tudi praktično leto, leto prakse v 4. letniku ali že v drugi polovici 3., torej imamo že krajše programe, kot so univerzitetni programi. To pa ne pomeni, da bomo nekatere programe, kot so, recimo, gradbeništvo, arhitektura, medicina, veterina, krajšali. Združenje arhitektov Evrope se je energično uprlo, na primer, da bi se take vrste program lahko krajšal. Torej nekateri programi ne bodo mogli trajati 3 leta, bodo pač morali trajati 4 ali 5. Načelno pa naj bi 5-letni študijski program bil nadomestek za "master", se pravi za magisterij. Ugotavlja se, da je pot do doktorata predolga in je možnost, ki se odpira, da bi po 5-letnem študiju študentje prišli naravnost na doktorat. Torej to so možnosti, ki so še zelo opcionalne. V tem komunikeju, se države niso strinjale s tem konceptom in je še vse v diskusiji do leta 2003, ko bo novo srečanje v Berlinu. Drugo, participacija študentov. Res je, da so na tem praškem srečanju študentje igrali izredno pomembno vlogo, bili izredno dobro organizirani in dosegli marsikaj tudi v socialnem smislu. Na primer, dosegli so, da je v komunikeju študij na visoki stopnji javno dobro, za katerega je odgovorna država in se uprli temu, da bi to prišlo v privatne roke ali na socialni trg, kjer bi z njim trgovali. Torej študij na univerzi je javno dobro in odgovorno je "public good". Seveda so pa možnosti mnoge, kako se študentom lahko na več načinov omogoči, da pridejo do ugodnih kreditov na dolgo dobo, za katere mora jamčiti država ali pa kavcij, ki jih dobijo vrnjene, če uspešno študirajo, ali pa sokaznovani tisti, ki seveda ne dobijo povrnjene kavcije, če ne dokončajo študija. Torej te možnosti se diskutirajo, vendar nobena od teh možnosti še ni preskrieptivna. Avtonomija univerze pa ne pomeni, da bo univerza ali fakulteta odločala kakorkoli. Mislim, da tukaj se mora država odločno postaviti na stran študentov in s konsenzom doseči kakršnokoli obliko participacije, ki bi jo morali v bodočnosti študentje dajati. Obdavčenje štipendij, to me žalosti, če se v tej smeri kaj namerava, posebno odvisno od teh socialnih štipendij. Mislim, da bodo vedno take štipendije za socialne ravni, ki ne bodo smele biti obdavčene. Vendar to je verjetno področje financ, in bom prosila kolega s področja financ, da pove, kako načrtujemo v tej državi. Res je, ne ustanavljamo še nobene univerze. Res pa je, da poskušamo na pol milijona prebivalcev ustanoviti delno univerzo v bodočnosti, kar pomeni, da bo Slovenija lahko dobila še kakšno univerzo, in seveda pomeni, da bo pa vendarle ta univerza temeljila na kvaliteti, da bo morala vsebovati programe, ki bodo šli skozi preverbo tudi strategije visokega šolstva v Sloveniji. Podpira se integriranje univerze, take, ki bo evropsko primerljiva, to se pravi, da bo imela vse parametre, ki se bodo dali primerjati z akreditacijami z drugimi državami. Varovati se pa moramo zelo razpršenih univerz ali razpršenega študija, kajti možnosti so druge. Višješolski študij lahko nastaja pri srednjih šolah; tu je zelo veliko interesa v kmetijstvu in tudi drugih strokah. Te višje šole bodo tiste, ki bodo dajale takojšen izhod v poklic, in te niso zavezane bolonjski deklaraciji. Ne vem, če sem vse povedala, drugače lahko še kaj dopolnim.
Povejte, kolega Levič, je ali ni?
Hvala, gospa ministrica, kar dosti ste povedali. Me pa še vseeno zanima, nekako nisem dobil odgovora na to participacijo. Namreč, kaj ima študent od tega? Pridem, dam 100.000 tolarjev, ali bom dobil boljšo kvaliteto študija, ali bom dobil boljše profesorje, ali bo vse po starem? Vemo, da v tujini se plačujejo večinoma te participacije, vendar imajo študenti, lahko temu rečemo, več pravic oziroma več sodelovanja pri študiju. Pri nas se je poskušalo uvesti ocenjevanje profesorjev na nekaterih fakultetah, vendar se profesorji otepajo tega; sami vedo, zakaj. Hvala.
Državni sekretar Končan želi tudi dodati odgovor. Najprej gospa ministrica.
V glavnem se z vami strinjam. Študentje, če nekaj dajo, morajo, razumljivo, vedeti, zakaj dajo. In sicer, glejte, če se dviga standard in če je mogoče v okviru izbirnega paketa, da si pač študent izbira svojega učitelja ali vsebino, ki je alternativna, tak program stane več. Tu seveda ne moreš zaračunati nečesa, česar ni, najprej mora to nastati. Mislim, da ni res, da ocenjevanja ni. Ocenjevanje je steklo, ta projekt je na ljubljanski univerzi stekel. Interna evalvacija, sama evalvacija programov teče prav skozi vprašalnike študentov. Če povsod še ni steklo, pomeni, da so fakultete še nekoliko zadržane. Vendar smo to sklenili tudi s pristopom v bolonjski proces. Rekla bi pa naslednje. Zelo pomembno je, da spremenimo institucionalno kulturo, to se pravi, mišljenja v glavah profesorjev na univerzah. To je proces, ki bo trajal dlje, vendar je nujen za reformo in novo strategijo visokega šolstva v Sloveniji.
Hvala lepa, gospa ministrica. Državni sekretar Končan, prosim.
Spoštovani gospod poslanec! Znano je v programu vlade, da bo v letošnjem letu predložila v proceduralni postopek sprejetje novega zakona o dohodnini. Kakšne bodo končne rešitve v novem zakonu o dohodnini, seveda prepuščam bližnji prihodnosti. Vendar z vidika obdavčevanja štipendij moram takoj izrecno poudariti naslednjo zadevo. V ministrstvu za finance zelo pozorno proučujemo z vidika ugotovitev naše davčne uprave, kakšne so možnosti posameznih deviacij, utajevanj, izogibanja plačevanja davkov skozi najrazličnejše oblike. Ugotavljamo, da ena izmed, jaz ne govorim, da je najpomembnejša, je tudi z vidika izplačevanja določenih prejemkov v najrazličnejših pravnoformalnih oblikah. V tem kontekstu, ko smo razlagali zadeve na nekaterih srečanjih, ki so se v maju dogajala po Sloveniji, so seveda potem v raznih zapisih v sredstvih javnega obveščanja bili enostavno povlečeni zelo enostavni zaključki, v smislu, da bodo štipendije, recimo, konkretno obdavčene. Odločno zanikam, da smo v okviru ministrstva za finance tako razmišljali ali tako tudi pripovedovali. Dejstvo pa je, tako kot je že tudi gospa ministrica, moram reči s tega fiskalnega vidika pravilno ugotavljala, da bo obstajal nek limit, do katerega bo zaradi javnosti znanih kriterijev, recimo, socialna ali državna štipendija, namenska štipendija, do tega zneska, ki ga bomo ugotavljali, ker so pogoji in kriteriji transparentni, v bistvu izvzeti iz vsakršne oblike obdavčenja. Vse, kar bopa nad tem kriterijem, nad to vrednostjo, pa bodo enako obdavčljivi prejemki, kot karkoli drugega. Zelo preprosto, danes lahko vi ali jaz, če imava družbo, ker sva direktorja, lastnika, lahko svojemu prijatelju, sinu, otroku, znancu, kakorkoli, nameniva štipendijo, recimo, 300.000 tolarjev, brez da bi bila tukaj stvar obdavčena. Ker ni nobenih kriterijev. In to je potem vedno predmet spora argumentacij v davčnih postopkih in samo za ta del gre. Se pravi, nekaj kar presega transparentno ugotovljive kriterije in pogoje, kar bi bilo smiselno obdavčiti, zato da bi bilo v okviru fiskalne politike in prenašanja davčnih bremen enakomerno razporejeno med vse tiste, ki prejemajo obdavčljive prejemke. Samo toliko in nič več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Podobnik, za njim kolega Tanko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Cenjeni predstavniki vlade! Moje poslansko vprašanje se dotika državne pokojnine, zato menim, da je to področje resorja za delo, družino in socialno politiko in pričakujem odgovor. V kratkem bi se glasilo tako: Zakaj se ne rešujejo zahtevki za državno pokojnino oziroma, zakaj se rešujejo tako počasi? Po podatkih, ki so bili povedani pred nekaj dnevi, je v Sloveniji več kot 3.000 naših državljanov vložilo ta zahtevek. Poslansko vprašanje bi še na kratko obrazložil. Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju prinaša pomembno novost. To je novost do državne pokojnine. Ena od novosti. Pravico do nje pa imajo po zakonu osebe, ki so dopolnile 65 let, oziroma ker gre za predhodno obdobje, velja, da zahtevek letos vlagajo osebe, ki so dopolnile 70 let, in katerih lastni dohodki ne presegajo premoženjskega cenzusa za varstveni dodatek, ki letos znaša 63.272 tolarjev. Pogoji pa so še v tem, da ima upravičenec stalno bivališče prijavljeno v Sloveniji, da je v Sloveniji živel najmanj 30 let, med svojim 15 in 65 letom, ter da nima kakšne druge pokojnine po mednarodnih sporazumih. Pravico do državne pokojnine lahko po tolmačenju centra za socialno delo izkoristijo tudi osebe, ki so dopolnile 65 let in prejemajo denarni dodatek. Upam, da je ta podatek točen, ta interpretacija. Tipične upravičenke z državno pokojnino so osebe, ki niso bile nikdar zaposlene, na primer, tudi kmečke ženske in gospodinje. Kot rečeno, vse te pogoje izpolnjuje vsaj tri tisoč slovenskih državljanov in državljank. Toda oni čakajo, čakajo na dodatna navodila ministrstva za delo, glede ugotavljanja premoženjskih pogojev. Znano mi je, da je bilo že v uradnem glasilu, v Uradnem listu objavljeno navodilo, ampak to navodilo še vedno ne prinaša natančnejših pojasnil. To navodilo naj bi ponovno samo predvidelo, da bo ugotavljanje premoženjskega stanja vsaj še nekaj časa potekalo po postopku, predvidenem za ugotavljanje varstvenega dodatka, do katerega so upravičeni upokojenci, tisti, ki pač izpolnjujejo te pogoje. Moje vprašanje se glasi. Kaj bo storila vlada, da bi teh tri tisoč upravičenk in upravičencev čim prej v skladu z njihovo legitimno pravico dobilo odgovor na njihov vložek oziroma predlog za državno pokojnino? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo gospod minister za delo, dr. Dimovski.
Hvala lepa za vprašanje. Dejstvo je, da ministrstvo za delo skrbno spremlja izvajanje zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju in da je že pripravilo eno daljšo analizo, ki jo bo, tudi po sklepu državnega zbora, predložilo v državni zbor. Gre za precejšnje število tudi členov, ki bi jih bilo smiselno preoblikovati, tako da bi se določen delizvajanja, operacionalizacija tega zakona izvajala tako, da bi bila seveda omogočena boljša operacionalizacija tega zakona. Tudi to, kar ste navedli, izhaja iz 59. člena zakona o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, kjer so natančno določeni pogoji za pridobivanje državne pokojnine. V smislu pridobivanja državne pokojnine, kot novega instituta, ki ga je zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju prinesel, pa se za razliko od ostalih pokojnin zahteva dokazni postopek. Dokazni postopek je bil seveda olajšan z izvršilnim predpisom, ki smo ga mesec dni in pol nazaj dostavili zavodu za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Vendar obstaja en problem, ki je pa objektivne narave in ki ga seveda pospešeno razrešujemo, in sicer, da je potrebno ugotavljati tudi stalnost bivališča, kot ste že sami navedli, kar izhaja iz 59. člena tega zakona. Namreč problem registrov, ki ugotavljajo prebivališče posameznega državljana, kar po naših informacijah dostopno od 1953 leta. Zato je potrebno nekaj dodatne spodbude oziroma dodatnih raziskav, da se pri posameznem prosilcu ugotovi ta njegova stalnost bivališča. Kot ste navedli, je pa seveda za to potrebno 30 let. Izhaja, da je eden izmed kriterijev za pridobivanje državne pokojnine 30 let življenja v Sloveniji. Tako jaz upam, da bomo to z ustreznimi rešitvami, ki bodo sledile, in pa seveda z napori zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje pač čimprej ugotovili. Jaz upam, da bomo storili vse potrebno, da bomo lahko zagotovili nemoteno izplačevanje državnih pokojnin za vse prosilce, ki bodo do tega tudi upravičeni. V tem trenutku toliko. Kar se pa tiče vseh postopkov, ki jih izvajajo znotraj zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, bi pa vam dostavil še pisni odgovor, tako da vidimo, ali je še kakšna možnost, da se ta proces pospeši.
Hvala. Besedo ima poslanec Jože Tanko.
Hvala lepa in lep pozdrav vsem. 25. januarja letošnjega leta sem vladi poslal pisno poslansko vprašanje, ki se je nanašalo na zaplete ob vzpostavitvi in ureditvi mej med loviščem lovske družine Dolenja vas in državnim loviščem Snežnik. Del lovišča lovske družine Dolenja vas je bil tej družini odvzet z odločbo okrajnega ljudskega odbora Kočevje, z dne 12.2.1950, in je bil prenešen na lovišče bivšega zaprtega območja. 10. avgusta leta 2000 je bil odvzeti del lovišča s sklepom vlade vrnjen lovski družini Dolenja vas in 20. septembra istega leta je bil sklenjen sporazum med upravno enoto Ribnica in lovsko družino Dolenja vas o upravljanju. 27. oktobra 2000 je bila v Uradnem listu objavljena tudi uredba štev. 1023012-15/97 o spremembi meje. Vlada pa je 15. februarja 2001 ta sklep odpravila, odpravila je sklep prejšnje vlade brez obrazložitve. Zanima me ali so zaključeni ustrezni postopki, glede na to, da ni izpeljana ureditev upravljanja na upravni enoti. Kdo ter na osnovi česa opravlja nadzor ter upravljanje z loviščem? Zanima me tudi, ali upravljanje in nadzor pravno korektna. Drugo vprašanje pa se nanaša na medveda, ki se je v zadnjem času spet v enormnih številkah pojavil v občinah Ribnica, Sodražica, Loški potok, Velike Lašče, Dobre polje in še kje. Ti se zadržujejo v neposredni bližini naselij, pridejo celo v vasi, povzročajo škodo in ogrožajo prebivalce. Čeprav pozivi preko številke 112 delujejo brez napak, pa je mobilizacijski čas intervencijske skupine predolg. Medvedi se namreč umaknejo praviloma kakšno uro prej, preden skupina prispe, kar kaže na to, da so medvedi očitno pravočasno posvarjeni. Sprašujem, kakšne ukrepe načrtuje vlada, da se bo resnično zagotovila primerna varnost prebivalcev, da se ne bodo ponovile nesreče, da se bo varovalo premoženje, da se bo zagotovila varna raba kmetijskih in gozdnih površin ter zagotovile varne poti. Ali bo vlada zagotovila sofinanciranje nevarnih poti v šolo? Lani so bile namreč dane številne obljube. In še tretje vprašanje. V zadnjih dveh letih sta se zgodili na območju Ribnice dve hudi nesreči ob srečanju z medvedom. V obeh sta poškodovanca utrpela hude poškodbe s trajnimi posledicami. Zanima me, ali sta bili odškodnini že izplačani. In če ni skrivnost morda, tudi koliko? Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo državna sekretarka, dr. Čadonič Špelič.
Hvala lepa za vprašanje gospodu poslancu. Dejstvo je, da je naštel tri vprašanja in čisto vsa niso samo v pristojnosti našega ministrstva. Mogoče bi na prvo vprašanje, to je v zvezi z odpravo omenjenih odločb v Kočevski Reki. Res je tako, vlada je spremenila oziroma odpravila prej naštete odločbe iz lanskega leta. Seveda na pamet obrazložitve ne vem. Če je res sklep nima, bo naše ministrstvo poskrbelo, da se bo obrazložitev napisala in vas bomo o tem pismeno obvestili. Drugo, kar se tiče medvedov. Področje pokriva drugi državni sekretar in vam bo dal pisni odgovor. Kar se tiče odškodnin, pa lahko zagotovim v tem trenutku, da se naše ministrstvo skupaj z ministrstvom za finance trudi za izplačilo te odškodnine. Lahko me bo dopolnil tudi državni sekretar Končar, vendar postopek še teče na sodišču. Vse natančno dobite pismeno. Hvala lepa.
Hvala. Želi gospod poslanec postaviti dodatno vprašanje? Prosim.
Jaz bi prosil, da mi na vsa ta zastavljena vprašanja dostavite pismene odgovore. Pač, vlada, ministrstvo, finančno ministrstvo, pač, kdor je za te stvari pristojen. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod poslanec, mag. Janez Drobnič.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav predstavnikom vlade, spoštovane kolegice in kolegi, tudi vam. Moje vprašanje je nekako dopolnilno k vprašanju, ki ga je kolega poslanec, gospod Tanko, že postavil. Državni zbor Republike Slovenije v prejšnji sestavi, torej 30. junija v preteklem letu, je naložil oziroma sprejel sklep, naj vlada pripravi strategijo ravnanja oziroma upravljanja z rjavim medvedom v Republiki Sloveniji. Poleg tega so bili še dodatni sklepi za zagotovitev varnosti, enake možnosti življenja v Sloveniji vsem prebivalcem. Kljub temu da je bil rok razmeroma kratek, do julijske seje, vendar leta 2000, ne leta 2001, tega dokumenta v državnem zboru še nismo videli. Zato me seveda zanima, kdaj bo ta dokument pripravljen. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje. V moji poslanski pisarni se oglašajo ljudje tudi v zvezi z odškodninami, ker ne dobijo odškodnine zaradi medveda. Nekateri so morali preprosto ukiniti čredo. Na francoski televiziji sem videl proteste ljudi, ki so bili seveda proti takšnim strategijam, kot jih je uvedla francoska vlada, torej da se uvozi rjavi medved iz Slovenije in se mu zagotovi svobodno življenje. Kljub temu, da imajo samo tri medvede, kakor sem seznanjen, pri čemer mislim, da že enega ni več, so pripravili precej burne proteste. Pri nas pa so očitno državljani tiho, smo tiho, nič se ne zgodi, morda zaradi strahu, morda pa zaradi tega, ker ne pričakujejo ničesar od države. Glede na to, kar se dogaja, res verjetno ne pričakujejo ničesar od države. Zadnji dogodek, ki je bil tudi omenjen, medvedka je povrgla mladiče dobesedno v kraju v okviru mojega okoliša. Zanima me, kdaj bo predložena ta strategija, kdaj bodo izplačane te odškodnine - tam je neka zaveza, da bodo ekspeditivni. Ne vem, če je to, da se eno leto ne izplača, ekspeditivno. Kdaj bomo zagotovili v Sloveniji oziroma boste zagotovili varno in enakovredno življenje ljudi na celotnem območju države? Torej, dopolnjujem tisto vprašanje oziroma vprašanja, ki jih je moj kolega postavil. Mislim, da državljani, ne samo jaz, torej, da državljani pričakujejo resen odgovor in resno ravnanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovorila bo gospa državna sekretarka dr. Čadonič Špelič.
Hvala lepa za besedo. Odgovorila bom podobno kot prejšnjemu sogovorniku, ker so nekako vprašanja tudi vsebinsko vezana. Dejansko v tem trenutku ne morem reči, kdaj bo strategija pripravljena. Poznamo to problematiko glede medvedov. Kot veste, je tudi v veljavi odločba o odstrelu medvedov. Kar se pa tiče same odškodnine, sem pa že povedala, da je proces na sodišču in čakamo odločitve sodišča, ker gre za pritožbo, ker se pač oškodovanec ni strinjal s ponujeno višino odškodnine. Mi smo zdaj zaprosili, da sodišče določi izvedenca medicinske stroke, ki bo potem dejansko določil, kakšne so bile poškodbe in kakšna naj bi bila vrednost, ki bi oškodovancu te poškodbe na nek način nadomestila, čeprav se zavedamo, da jih je nemogoče denarno nadomestiti. Predlagam, ker gre za sklop vprašanj, ki se vežejo na isto tematiko, da pripravimo, obema poslancema pismen odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti še dopolnilno vprašanje? Prosim!
Hvala. Dopolnilno vprašanje, mislim, da je bilo takrat tudi v sklepu dopolnil, torej dodaten sklep je bil v zvezi z možnostjo koriščenja sredstev iz Evropske unije za raziskave in reševanje problematike. Zanima me ta vidik, ali je vlada vzpostavila kakšne kontakte z Evropsko unijo v smislu pridobitve teh sredstev. Ta projekt rjavega medveda, če ga nihče v Evropi noče in ga v Sloveniji pač razvijamo, mislim, da smo upravičeni do sredstev za razvoj tega biotopa za to žival, ki pač ima evropske dimenzije. Tudi to vprašanje bi rad videl oziroma odgovor v tem vašem pisnem izdelku. Hvala.
Hvala. Želite odgovoriti? Gospa državna sekretarka.
Da, zavezali smo se, da bomo pismeno odgovorili. Lahko gospodu poslancu odgovorim, da smo seveda vzpostavili stike z Evropsko unijo tudi za reševanje tega problema. Številk, ki iz tega sledijo, če sledijo, pač ne morem v tem trenutku navesti.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Bogdan Barovič. Ga ni. Besedo ima gospod poslanec Davorin Terčon. Izvolite!
Hvala, predsedujoči. Moje poslansko vprašanje je namenjeno ministrstvu za promet in zveze in se nanaša na izgradnjo 2. tira oziroma hitre proge med Koprom in Divačo. Ministra sicer tukaj ne vidim, vidim državnega sekretarja za ceste. No, jaz bom spraševal o železnicah in upam, da bom dobil odgovor. Minister Presečnik je 23. februarja letošnjega leta s svojim italijanskim kolegom Bersanijem podpisal tako imenovani zapisnik o pogovoru, na osnovi katerega naj bi bila usklajena hitra proga, ki je del 5. koridorja med Trstom in Ljubljano. To je nekakšen kompromis med različnimi stališči, ki so se do sedaj pojavljala med Italijo in Slovenijo, glede izgradnje tega dela hitre proge. Vlada Republike Slovenije je že lansko leto naložila oziroma naročila in naložila izdelavo lokacijskega načrta za hitro progo med Koprom in Divačo. Dejstvo je, da ta odsek hitre proge ni usklajen z inačico oziroma varianto "m", ki je opredeljena v zapisniku o pogovoru, in da kliče po potrebnem preprojektiranju hitre proge med Koprom in Divačo, če bi bila možna, kar bi bilo smiselno, navezava na hitro progo med Trstom in Ljubljano, ki je del 5. koridorja od Benetk do Kijeva. Ministrstvo na osnovi tega sprašujem, ali smatra zapisnik o pogovoru zavezujoč za slovensko stran in ali ga razume kot zavezujočega tudi za italijansko stran. Če je tako, sprašujem, kdaj namerava ministrstvo predložiti vladi odločitev o potrebnem preprojektiranju hitre proge med Koprom in Divačo, da bi bila možna navezava tudi na hitro progo 5. evropskega koridorja oziroma ali bo vztrajala na že sprejeti varianti 1/3 hitre proge med Koprom in Divačo. Po moje je potrebno odločitev sprejeti čimprej tako zaradi tega, da bi Luka Koper še naprej ostala konkurenčna v primerjavi z ostalimi lukami na tem območju in predvsem sosednjih državah, in tudi zaradi tega, ker je ministrstvo zapisalo v nacionalni program razvoja železniške infrastrukture, ki prihaja v tretje branje v parlament, da bomo ta drugi tir, hitro progo med Divačo in Koprom, zgradili v letih 2002 - 2006, kar je, po moji oceni nekoliko preoptimistično. Prosim seveda za pismeni odgovor.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar, Anton Šajna. Prosim.
Gospod Terčon, najlepša hvala za vprašanje. Upam, da bom glede na moje poznavanje te problematike znal vsaj delno odgovoriti na postavljeno vprašanje. Minister je 23. februarja podpisal zapisnik. Cilj tega zapisa oziroma dogovora je bil sledeč. Slovenija potrebuje čimprej zgraditi drugi tir od Kopra do Divače, da bi se lahko Luka Koper ustrezno razvijala in bila še v tem prostoru konkurenčna. Istočasno je pa potreba po tem, da se načrtuje hitra proga v smeri Trst - Ljubljana - Budimpešta in tako dalje. Ideja je v tem, da se kolikor mogoče ti dve trasi in ali je seveda to mogoče, ali se ti dve trasi ujemata, ali je potrebno na tako majhnem prostoru načrtovati drugi tir železniške proge in pa traso hitre proge. Odgovor, katerega so dali strokovnjaki, je ta, da se vsaj delno lahko ti dve trasi ujemata, ne glede na to, da je že v izdelavi lokacijski načrt za drugi tir in nekako na tehnični ravni predvidena najustreznejša trasa. Zapisnik, kot smo ga mi razumeli, je dogovor o skupnem delu, da bi našli rešitev, ki bi zadovoljevala obe trasi. Trasa hitre proge nam omogoča med drugim tudi to, da bi lahko koristili mednarodne vire za izboljšanje oziroma vzpostavitev boljših pogojev na trasi 5. koridorja, kar se nam zdi seveda smiselno. Ker se je v javnosti pojavljalo verjetno veliko vprašanj, podobnih, kot ste ga vi, gospod poslanec, postavili, je minister naročil ekspertni skupini, da ponovno in glede napostavljena vprašanja preveri smiselnost tako načrtovanega cilja. Ekspertna skupina na tem že dela in bo v najkrajšem času prišla do zaključka, ali je ideja, ki je bila zastavljena za cilj, prava in ali je uresničljiva v doglednem času. Če bo odgovor ne, se bodo dela nadaljevala na že prej omenjeni trasi, sicer se bo trasa ustrezno preuredila, preprojektirala. Ni še v fazi projekta, to so še študije. Tako bo zadovoljila potre oziroma zahteve, ki so bile postavljene. To je odgovor, ki sem ga lahko jaz ta trenutek ustno podal na podlagi poznavanja te problematike, bomo pa pripravili oziroma bo urad za železnice pripravil ustrezen pisni odgovor, v najkrajšem času. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Besedo ima poslanec Bevk Samo.
Hvala za besedo gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Državni zbor Republike Slovenije je 21. oktobra 1999 opravil prvo branje nacionalnega programa visokega šolstva. Vlada Republike Slovenije pa je na podlagi osmih sprejetih stališč pripravila predlog programa za drugo obravnavo, ki je bil objavljen v Poročevalcu 16. maja 2000. Z dopisom rektorja univerze prof. dr. Jožeta Mencingerja, z dne 6.7.2000, je Univerza v Ljubljani podala vrsto pripomb k predlogu vlade zadrugo obravnavo. Prav bi bilo, da državni zbor Republike Slovenije čim prej prične z drugo obravnavo nacionalnega programa visokega šolstva. Zanima pa me in zato sprašujem vlado oziroma pristojno ministrstvo, kakšno je njuno stališče do obstoječega besedila programa in nadaljevanje obravnave v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar dr. Pejovnik Stane.
Spoštovani gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Gospod poslanec Bevk, najlepša hvala za vprašanje. Nacionalni program visokega šolstva je eden od dokumentov, ki ima pri dejavnosti ministrstva za šolstvo, znanost in šport visoko prioriteto. Pričakujemo, da bo uvrščen na julijsko sejo tega zbora in upajmo, da bomo takrat lahko tudi ta res pomemben dokument za razvoj terciarnega šolstva na Slovenskem dokončali. Kar se tiče pripomb, ki jih je postavil gospod rektor. Mislim, da gre za 12 pripomb s strani univerze v Ljubljani. Lahko vam zagotovim, da je velika večina teh pripomb že vgrajena v dokument, kjer so bile na tak ali drug način upoštevane, nekaj teh pripomb pa bomo morali v amandmajski obliki pripraviti v dogovoru z obema univerzama in s svetom za visoko šolstvo za obravnavo v državnem zboru. Če jih na hitro prekomentiram. Velika večina pripomb ni sporna. Gre pa za eno od pripomb, ki jo ministrstvo nikakor ne more sprejeti. Namreč, da naj bi se med študijske programe, ki trajajo 9 semestrov, uvrstil tudi študijski program vodarstva in komunalno inženirstvo. Na splošnem velja, glede na to, kaj je ministrica prej povedala, da bomo v ministrstvu prej razmišljali o skrajševanju programov kot o uvrščanju novih programov na podaljšano dobo študija. Prav tako je točka, ki govori o izobraževanju na višjih strokovnih šolah, za naše ministrstvo zelo dobrodošla. V samem programu visokega šolstva sicer ni eksplicitno omenjena, lahko pa napovem, da bo ministrstvo za šolstvo poskušalo v zelo kratkem času pripraviti novo zakonodajo, ki bi naj uredila to področje, saj smo trdno prepričani, da je potrebna zaokrožena zakonodaja prav na tem področju. V samem dokumentu je področje višjega šolstva nekajkrat zgolj omenjeno, ni pa sestavni del tega programa. Vse ostale stvari, mislim, da so v visoki meri usklajene, da bodo uvrščene v sam program, in v dogovoru z obema rektorjema je bilo doseženo tudi soglasje, da bomo že v letošnjem letu pripravili novo uredbo o financiranju visokega šolstva, tako imenovano financiranje v enotnem znesku oziroma v grdi spakedranščini pravimo temu "lampsome" financiranje, ki bo v visoki meri pomenilo tudi precej višjo avtonomijo obeh univerz. Upam, da sem vam s tem odgovoril. Seveda boste pa v amandmajski obliki usklajena stališča prejeli za samo obravnavo. Tudi mi želimo, da bi bil ta dokument čim prej v državnem zboru obravnavan in tudi sprejet. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne.]] Hvala. Besedo ima poslanec Igor Štemberger.
Hvala za besedo. Svoje vprašanje bi postavil ministrstvu za gospodarstvo, in sicer za področje turizma. Turizem je prav gotovo pomemben dejavnik, ki gradi tudi prepoznavnost naše države. In ravno prepoznavnost države je tisti glavni faktor, ki vpliva na javno mnenje o neki državi. V zadnjih raziskavah javnega mnenja v državah članicah Evropske unije Slovenija ne kotira prav visoko. Najmanj so nam naklonjeni Francozi. Če pogledamo program dela slovenske turistične organizacije za leto 2001, katere ustanoviteljica je vlada Republike Slovenije, za področje Francije, vidimo, da je slabo obdelana, da smo imeli lani vsega skupaj okrog 300 gostov prek Adrie Airways iz Francije, da letos ne bo novih aktivnosti za pridobivanje francoskih gostov in, da boljših rezultatov ne moremo pričakovati. Potem se pa še sprašujemo, zakaj so nam Francozi tako nenaklonjeni. Zanima me, kakšni so načrti za promocijo naše države, tako na francoskem trgu kot na ostalih trgih držav članic Evropske unije. Ko sem že pri področju turizma, bi se dotaknil še ene panoge, in sicer področja mladinskega turizma. Tudi ta je prepuščen zgolj samoiniciativi mladih. Nimamo prenočitvenih kapacitet in tudi temu ne nameravamo posvečati kakšne večje pozornosti, vsaj po planih slovenske turistične organizacije za leto 2001 ne. Ko gre za mladinski turizem, gre tu res za mlade, se pravi, za študente, se pravi za tiste, z nekoliko tanjšimi denarnicami. Vendar pa moramo vedeti, da so to naši potencialni gosti, ki se bodo čez leta vračali v našo državo z debelejšimi denarnicami, vendar le, če jih bomo znali sedaj pritegniti. S takšnim načinom dela, kot ga imamo sedaj, jih verjetno ne bomo pritegnili. Zato me zanima, kakšen je vaš pogled na prihodnost mladinskega turizma v Sloveniji. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar dr. Edo Pirkmajer.
Hvala lepa, gospod poslanec, za obe vprašanji, tako kar zadeva promocijo našega turizma v Franciji ali pa promocijo Slovenije v Franciji, kot tudi glede mladinskega turizma. O teh vprašanjih bom poskrbel, da boste dobili pismen odgovor. Mislim, da gre za dve dokaj pomembni temi, o katerih pa si ne bi upal dati natančnega odgovora. Mislim, da moj odgovor ne bi zadeve v ničemer razjasnil, zato bom poskrbel, da boste dobili pismen odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne.]] Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jurij Malovrh.
Hvala lepa za besedo in lepo pozdravljeni. Moje vprašanje je namenjeno ministrstvu za notranje zadeve in pa ministrstvu za delo, družino in socialne zadeve, drugo pa ministrstvu za šolstvo in šport in pa seveda ministrstvu za delo. Pri prvem vprašanju me zanima, kako je z ureditvijo statusa in ugotavljanja obstoja pravno izvenzakonske skupnosti. Moram uvodoma reči, da nisem proti njej, vendar je zadevo potrebno pravno urediti. Namen samega poslanskega vprašanja je predvsem v tem, kako urediti vprašanje dokazljivosti obstoja izvenzakonske skupnosti ali je dovolj samo izjava, takšna ali drugačna oziroma ugodnejša za prosilca. V praksi namreč prihaja do problemov izkoriščanja, do zlorab. Kadar nekomu obstoj izvenzakonske skupnosti prinaša korist, na primer vloga za stanovanje, se nanjo sklicuje. Kadar pa izvenzakonska skupnost ne prinaša koristi, čeprav dva dejansko živita skupaj, na primer uveljavljanje plačila za znižano plačilo vrtca, in to ve ožja ali širša okolica, matere navajajo, da so samohranilke in da živijo same, oče otroka pa stalno prebivališče prijavi pri starših ali pa kje drugje. Vsekakor smatram, za pravno praznino dejstvo, da lahko nekdo izvenzakonsko skupnost uveljavlja, kadar mu je to v korist, ko mu je pa v škodo pa ne. Primeri so evidentni. Dovolite, da ponazorim navedeno. Gre za to, da bi, na primer pristojni občinski upravni organ med reševanjem določene upravne zadeve, v kateri se določa o pravici, obveznosti ali koristi posameznika, lahko preveril pri pristojnem organu, ali je nekdo prijavil izvenzakonsko skupnost ali ne, in se ne bi bilo potrebno ukvarjati z dokazovanjem le-te, saj vsi vemo, da dalj časa trajajočo življenjsko skupnost moškega in ženske je po zakonu izredno težko dokazovati. V tujini imajo ta problem sistemsko rešen. Prosim seveda za pisni odgovor, še bolj pa za ureditev te pravne praznine, kajti to zadevo zlorablja približno 20% partnerjev. Moram reči, da kurjega tatu preganjamo, nekoga, ki pa v 10-kratni ali pa 20-kratni vrednosti izkorišča tako državo kot občino, pa ne. Pri kurjem tatu Boris Žunko ali pa Edo Mlačnik to zjutraj ob šestih pove. Drugo vprašanje se pa nanaša podobno, in sicer, ali šteje med vzdrževanje družinske člane tudi stara mama ali stari oče, ki živi v skupnem gospodinjstvu, nima pa lastnih dohodkov, ima pa moža oziroma ženo, ki prejema pokojnino. Primer se nanaša na obračun plačila cene programa v vrtcu, kjer uveljavljajo starši občinsko subvencijo. Po pravilniku o plačilih staršev za programe v vrtcih prihaja do dvoumnosti. Na eni strani govori, da se med družinske člane štejejo otrokovi starši, ki jih kot vzdrževane družinske člane opredeljuje zakon o dohodnini. Na drugi strani pa pravilnik v petem odstavku 3. člena določa, da lahko občina v izjemnih primerih upošteva druga dejstva in okoliščine, v tem primeru sta to stara mama ali stari oče, ki nista vzdrževana družinska člana njune hčere, saj imata moža ali ženo, kiprejema pokojnino. Kar se tiče vidika dohodninskih odločb, je davčni upravi vseeno, ali so vzdrževani družinski član upošteva pri hčeri ali pri njenem možu. Davčna uprava vrne preveč izplačano dohodnino ali hčeri ali njenemu možu. Ta zakonitost davčne uprave pa ne more biti osnova za upoštevanje družinskih članov pri izračunu cene vrtca. Tudi pri tem zakonu prihaja do dvoumnosti, zato prosim za pisni odgovor.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje mislim, da bo odgovoril dr. Bugarič Bojan. Sicer pa je bil zahtevan pismeni odgovor. Prosim.
Hvala predsedujoči. Gospod poslanec! Ministrstvo za notranje zadeve vam bo zagotovo poslalo pismeni odgovor k vašemu vprašanju.
Hvala lepa. Odgovoril bo tudi minister, dr. Dimovski. Prosim.
Hvala lepa za to vprašanje, ki nedvomno postavlja enega izmed problemov, prvo in drugo namreč. Zdaj, kar se tiče v bistvu [[...]]vam bomo sigurno dostavili pisni odgovor, tako kot ste zahtevali. Vendar bi pa dve stvari vseeno povedal. Eno je zakon o družinskih razmerjih, ki bo bolj natančen in bolj določen, kar se posameznih vprašanj tiče, ki ste jih tukaj postavili. Drugo je pa, da smo se na ministrstvu za delo lotili tudi vzpostavitve informacijskegasistema, ki bo omogočal - bi rekel - boljšo identifikacijo teh tako imenovanih izvenzakonskih skupnosti. In ta projekt traja od začetka leta. Tako, da upamo, da takrat, ko bodo te stvari tudi pripravljene, da bodo pač izboljšane situacije na tem področju. Drugo, vprašanje: pač, po definiciji, oseba, ki nima svojih dohodkov, je vzdrževana oseba. Vendar je bilo tukaj kar nekaj vprašanj, ki so bila pač postavljena kot podvprašanje. Eno je sigurno vprašanje subvencij v otroškem varstvu. Naj povem za začetek, da je stopnja tistih otrok, ki so vključeni v otroško varstvo do začetka šolanja, približno 60% in da je večina od njih tudi subvencionirana. Splošno bi lahko rekel tako, da je seveda ta lestvica, pri kateri lahko ugotovimo, da nekateri otroci oziroma nekatere družine ne plačujejo za vrtce, da tiste v najvišjem razredu pa so vseeno s strani države subvencionirane vsaj 20%. Tako, da bi rekel, da vsaka družina pravzaprav, ki ima otroka v otroškem varstvu, je subvencionirana s strani okoli 20%. Kar se pa tiče izračunavanja cenzusa, je pa seveda konkretni postopek izračunavanja tega cenzusa in na osnovi tega postopka je potem tudi določena cena in višina subvencije, ki ga je za posameznega otroka v vrtcu potem dolžna družina plačevati. Ker gre pa tukaj za nekaj številk in številčnih vprašanj, ki ste jih vi tudi postavili, bomo to še pisno dostavili.
Hvala. Želite postaviti dopolnilno? Prosim!
Mogoče bi samo malce komentarja. Jaz lahko dostavim konkretne primere, to zadevo bi pa uporabili kot neke vrste pravno prakso pri občinskih odločitvah. Zato bi prosili res za eklatanten odgovor, ki se lahko potem tudi uporablja. Povem primer. Izvenzakonska skupnost, živi pri privatniku, ki je bogat, uveljavlja subvencijo kot nezaposlena oseba, uveljavlja zastonj vrtec, pripelje se pa z najmodernejšim audijem in v "penc montlu". Potem naj župan in občina dokazuje ženskam, ki pa so zaposlene v firmi in plačujejo 30, 40 ali 60% cene vrtca! Temu je namenjeno to, da se te zadeve res razrešijo tako, kot je potrebno.
Hvala. Besedo ima poslanec Jožef Jerovšek!
Hvala lepa. Lep pozdrav predstavnikom vlade. Spoštovane kolegice in kolegi! Seveda prvo vprašanje bom naslovil na ministrstvo za promet. V Zgornjih Polčanah že več kot leto dni ni dokončana rekonstrukcija regionalne ceste R-1/219 na trasi Slovenska Bistrica - Rogaška Slatina. V dolžini 70 metrov cesta ni asfaltirana, zato nastajajo obupne luknje, blokiranje prometa, neznosno prašenje in nevzdržne razmere za krajevno prebivalstvo, hkrati pa nastaja ogromna gospodarska škoda v turizmu, gospodarstvu itn., in to kljub temu da je bilo z rekonstrukcijo pridobljeno veljavno gradbeno dovoljenje in veljavno lokacijsko dovoljenje. Direkcija za ceste je dela ustavila zaradi služnostih zahtevkov lastnika hiše ob trasi, kljub temu da ima trasa rekonstruirane ceste dva metra večji odmik od hiše kot prej stara trasa. Zato sprašujem ministrstvo oziroma ministra, zakaj se direkcija za ceste spušča v licitacijo z lastnikom, katerega zahtevki so po mnenju ali pa vedenju domačinov popolnoma neupravičeni in neutemeljeni. Zakaj se ne izvede vsaj začasna asfaltna preplastitev? Sprašujem tudi, ali je ministrstvo skušalo ugotoviti, kdo je odgovoren za ravnanje, ki meji na sabotažo, in kakšni posli tičijo v ozadju? Predvsem pa, kdaj bo cesta asfaltirana? Prav tako sprašujem, kdaj se bo ministrstvo oziroma direkcija za ceste lotila obnove ceste, regionalne, Poljčane-Makole, ali pa - če bolj poznate - Poljčane-Štatenberg. Cesta je popolnoma uničena po tej, od vlade pozabljeni, Dravinjski dolini, ki je vedno popljavljena, tako sedaj, praktično ceste več ljudje nimajo. Drugo vprašanje ministrstvu za okolje in prostor. Danes smo lahko prebrali, da je ministrstvo za okolje in prostor končalo pogajanja za izvoz in sežig mesne kostne moke v Nemčijo po ceni 544 nemških mark za tono. To je posel, vreden 3 milijone 300 tisoč nemških mark. Glede na to, da je državni sekretar, gospod Tavzes, že pred štirimi meseci na televiziji omenil, da gre za ceno 550 mark v primeru izvoza, je očitno, da je bil posel sklenjen že takrat. Med tem časom pa je ministrstvo - to trdim meritorno - samo, in ljudje, ki so imeli finančne interese, dvigovalo histerijo v Sloveniji, zavlačevalo, se lotevalo popolnoma neprimernega pristopa k problemu. Na primer, v Salonitu so delali poskus en dan pred zaprtjem peči, ki je v remontu štiri mesece. To je stran vržen denar in neresno delo! Tisti, ki pa lahko kurijo, kot je termoelektrarna Šoštanj, so pa prišli zadnji na vrsto. In so zainteresirani za posel! In če ne bi bilo načrtnega izvajanja zastraševanja ljudi, da so proti vsemu temu, bi lahko to bilo že danes skurjeno in ne bi šlo za odliv tega kapitala v tujino, v Nemčijo. Gre za malverzacijo v najboljšem primeru. Sramota za to državo in proračun, če bo ta posel izveden v tej obliki, kajti ta denar naj uporabijo domači energetski objekti, da ga bodo lahko koristno naložili, da se bo obrnil v tej državi.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje bo odgovoril državni sekretar Šajna Anton.
Gospod predsedujoči, poslanke in poslanci! Hvala lepa za vprašanje. Nekatere zadeve bom lahko pojasnil, na nekatere zadeve pa bo treba odgovoriti pismeno. Namreč, ta dela, o katerih sprašujete, so v pristojnosti direkcije Republike Slovenije za ceste, in seveda ob obilici takih postavk meni ta trenutek ni čisto prezentno, kaj se na tem delu dogaja. Vendar moram povedati, da imamo v ministrstvu za promet in v direkciji Republike Slovenije za ceste težave glede pridobivanja dovoljenj, predvsem pa včasih tudi glede pridobivanja zemljišč za dela oziroma rekonstrukcije na cestah. Žal, zakoni ščitijo posameznike, v nekaterih primerih tudi prekomerno, tako da lahko zadržijo izvajanje sanacijskih ali ureditvenih del, ne glede na to, da so odseki nevarni, da tako zadrževanje povzroča večje prometne nevarnosti in povzroča škodo na cestah. Z ministrstvom za okolje in prostor bomo poskušali v noveli oziroma v popravku zakona o javnih cestah na tem področju pridobiti nekoliko več ustreznih operativnih pristojnosti, da se nam take zadeve ne bi več dogajale. Takih primerov je namreč v Sloveniji več. Kar se pa tiče sanacije ceste Poljčane-Štatemberg, kjer je cesta v zelo slabem stanju, moram povedati, da je v Sloveniji od približno 5.850 kilometrov državnih cest prek 1.500 kilometrov v zelo slabem stanju, pa še nadaljnjih 300 kilometrov v slabem stanju, kar bi potrebovalo za sanacijo teh 1.800 kilometrov, po naši oceni, okrog 55 milijard tolarjev, česar pav proračunu za leto 2001 ni, pa tudi v prognozi za naslednja leta tega ne vidimo. Zato se pač borimo s tem, da nekatere ceste, posebno tam, kjer je manj prometa, skušamo krpati. V pristojnosti direkcije za ceste in njihovih izvajalcev na tem delu, za redno vzdrževanje cest, je in za to je zagotovljen denar, za ukrepe rednega vzdrževanja, to so seveda manjša sanacijska dela, vzpostavljajo na teh cestah, tudi slabih cestah, tako stanje, da ni ogrožena prometna varnost in da je vožnja kolikor toliko znosna. To je seveda težko in ne uspeva vedno. Z nacionalnim programom razvoja in vzdrževanja državnih cest bomo poskušali pridobiti nekoliko dolgoročnejšo perspektivo, zato da bomo tako stanje odpravili, predvsem pa da bomo v naslednjih letih več denarja namenili za sanacijo oziroma ohranjanje obstoječega stanja v dobrih razmerah kot pa za novogradnjo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na drugo vprašanje bo odgovoril minister mag. Janez Kopač.
Hvala lepa. Sicer vašega nastopa, gospod Jerovšek, nisem razumel ravno kot poslansko vprašanje. Kako? [[...]] [[Odgovor iz klopi.]] [[...]]Ampak sem ga razumel kot niz trditev. Vendar naj mi bo dovoljeno, da v nastopu, ki se, recimo, imenuje odgovor na poslansko vprašanje, nekatere od teh trditev demantiram. Kostna moka je za Slovenijo nek nov pojav, kot je pravzaprav nov pojav v tej svoji novi vsebini - torej, nova vsebina pa je, da gre za nenevaren odpadek, ne pa za koristen sestavni del prehrane za živali - je skratka nekaj novega. Mi smo že v januarju mesecu povpraševali širom po Evropi, kakšne so cene za sežiganje kostne moke, še prej smo preverjali, kaj je sploh moč naredi z njo. Že takrat - mislim, da sem o tem že enkrat govoril tukaj, prav tako na vaše poslansko vprašanje - v odgovoru na vaše poslansko vprašanje, že takrat smo vedeli, da pravzaprav obstajata samo dve tehnologiji uničevanje tega, pa še tretja, ki je tako [[...]]- pravzaprav niti ni tehnologija. Ena je, da se kremira poginule živali in pa živalske odpadke kot take, torej da se jih sežiga kot ostanke živali, drugo pa je, da se jih najprej predela v kostno moko in se potem to kostno moko sežge ali se z njo naredi kaj drugega. Tretja varianta je, da se živali odlaga ali pa da se živalske odpadke odlaga oziroma se jih zakopa v zemljo. Celo ta možnost obstaja v Sloveniji, veterinarski zakon jo omogoča, vendar je predvidena seveda samo za primere množičnih poginov in podobnega. No, kar se kostne moke tiče, je tako, da seveda ima z njo problem cela Evropa in so jo tudi vse države širom po Evropi pričele sežigati. Cena za to sežiganje je bila - ali pa povprečna cena v Evropi je bila sporočena v informaciji, ki smo jo dostavili parlamentu tudi pisno že, mislim, da ali konec januarja ali februarja. Tako smo že takrat vedeli za približno povprečno ceno. In ta je približno taka, s kakršno smo soočeni še danes. Res pa je, da smo vmes potem z javnim razpisom iskali sežigalca in da se nam je javil en sam, in to je bila belgijska firma Indauer, ki pa je postavila višjo ceno od te, za kakršno smo se zdaj okvirno uspeli pogoditi z avstrijsko firmo, ki predstavlja pravzaprav - s švicarskim lastnikom in ki je bila takrat za nas edina na razpolago. Kljub temu smo se spustili v pogajanja z belgijsko firmo Indauer. Ta pogajanja so trajala, mislim, da kakšne tri tedne, zdaj govorim po spominu. Nikakor nismo uspeli znižati te cene in še dodatna negativna plat te njihove ponudbe je pa bila ta, da bi odvoz že uskladiščenih količin trajal zelo dolgo - v mesecih zelo dolgo - in da bi se seveda teh uskladiščenih količin še dolgo ne uspeli znebiti. Zato smo torej z veseljem šli v pogajanja z alternativnim sežigalcem. Ko govorite o domačih sežigalcih, je pa treba povedati sledeče. Najprej, ni res, kar ste rekli, da je v Salonitu Anhovo bil stran vržen denar: sežiganje en dan pred začetim štirimesečnim remontom. Remont ni bil štirimesečen, pa to niti ni pomembno. Ti sežigi, ki so bili narejeni na podlagi odredbe ministra, niso bili zaračunani sežigi. To so bili brezplačni sežigi. Govorimo o poskusnih sežigih v Salonitu Anhovo, v Glinu Nazarje, v Lendavi, drugje jih pa ni bilo. In seveda, navsezadnje, v Šoštanju. V Šoštanju smo šli v proces poskusa in nadaljnjega dogovarjanja na podlagi izkušenj, ki smo jih pridobili že predhodno, tudi v Salonitu Anhovo, tudi v Glinu Nazarje. Ta izkušnja je pa bila, da moramo iti pravzaprav v dogovarjanje v enem zelo strpnem in počasnem dogovarjanju z lokalno skupnostjo, sicer se nam zgodil revolt. Ta način pogajanjse je seveda obnesel. Poleg tega pa je treba vedeti, da ta hip nobena od industrijskih peči v Sloveniji: ne v Anhovem, ne v Trbovljah, ne v Šoštanju, ne v Nazarjih nima tehnoloških rešitev, ki bi omogočale kurjenje večjih količini moke. V Šoštanju sedaj to imajo, da pa so do tega prišli, so morali - sedaj bom zelo na pamet rekel - približno dva meseca pripravljati napravo za ustavljanje oziroma vpihovanje kostne moke. Ta dva meseca seveda ni bilo nikogar, ki bi bil sposoben pokuriti velike količine. Te poskuse, razno razne, smo že lahko delali. Ampak da bi pa nekdo serijsko to kuril doma, takega pa ni bilo in ga še danes, razen Šoštanja, ni. Še Šoštanj se je pripravil šele pred približno - koliko, sedaj bo kakšna dva tedna oziroma tri tedne potem smo čakalina analize zavoda za zdravstveno varstvo in podjetja Eriko in potem smo čakali še na sejo občinskega sveta v Šoštanju, vse to je vzelo skratka dodatne tri teden. Mi bi v resnici lahko začeli že pred tremi tedni na podlagi odredbe ministra kuriti v Šoštanju, vendar sem prepričan, da bi doživeli revolt lokalne skupnosti in bi morali to ustaviti, in vprašanje, če si s tem ne bi zapravili priložnosti, da trajno rešimo ta problem. Lahko pa trdim, še enkrat, da do pred približno tremi tedni sploh ni bilo tehnološke možnosti v Sloveniji, kjerkoli,to kuriti v večjih količinah. Sedaj pa, hvala bogu, to možnost imamo in prepričan sem, da bo v teh dneh, torej v tem tednu, steklo redno kurjenje dnevno sveže proizvedene kostne moke v Termoelektrarni Šoštanj.
Hvala lepa. Ali želite postaviti dopolnilno? Prosim!
Na obe vprašanji sem dobil zelo pomanjkljive odgovore. Gospoda državnega sekretarja za promet bi prosil za odgovor, kdaj bodo asfaltirali tistih 60 ali 70 metrov ceste. Namreč,ne gre za pridobivanje zemljišč. Ta lastnik hiše, ki komplicira, bo dobil, če mu boste dali,dvometerski pas od prejšnje trase. Tu je cesta večno bila na isti trasi, sedaj je večji odmik in prosim lepo, ne sprenevedajmo se. Drugo. Gospod minister Kopač, najprej hvala lepa za poučevanje o rešitvah, jih zelo dobro poznam. Vendar to, da dva meseca ni bilo mogoče narediti tehnoloških možnosti, enostavno ne drži. Niste se lotili pravilno. Gospod Slokar, ki se je nekoč neuspešno bavil s sežigom bodrona, več let, bi moral točno vedeti,h komu najprej iti. Če bi bil interes, potem bi se najprej oglasili v termocentralah in tako naprej, in bi že davno bilo lahko rešeno. Niste mi odgovorili, ali boste kljub temu za 3 milijone 300 izvozili to kostno moko v skladiščenje v Nemčijo. To je dobesedno škandal, ker v Šoštanju prav gotovo lahko skurijo to v zelo kratkem času. Dajte jim ta denar, pa ga naj namenijo! Pa naj ostane ta denar v Sloveniji! Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite odgovoriti, gospod minister? Prosim, kratko.
V termoelektrarni Šoštanj, ta hip še ne vem, mislim, da bo danes ali jutri izdano dovoljenje za sežiganje, kolikšna je urna kapaciteta tega. Vendar je žalostno dejstvo to, da ne glede na velikost te termoelektrarne enostavno ne zmorejo sežgati zadosti kostne moke, da bi sežgali dnevno proizvodnjo in v zelo kratkem času še vse že uskladiščene količine. Ker se nam vse že uskladiščene količine z dvigovanjem zunanjih temperatur [[...]]Skratka, neprestano je neka nevarnost, da se bo s tem nekaj zgodilo - no, ne tako huda, ampak ves čas nas skrbi, da se bo s tem kaj zgodilo, da se bo usmradilo ali karkoli drugega - si želimo, znebiti se že uskladiščenih količin čim prej. Če bi čakali na termoelektrarno Šoštanj, bi lahko čakali še mnogo mesecev. Ta hip vam ne znam odgovoriti, koliko, zato ker še ne vem, kolikšna je dnevna, urna sposobnost sosežiga kostne moke. Veste pa, da ni možen izključno sežig kostne moke, ampak je možen samo sosežig, mislim, da v količinah nekje 0,2 ali 0,3% vsega energenta - govorim zelo na pamet, tako da je možno, da sem se tu tudi malo uštel - vsega energenta, ki gre v peč. Skratka, gre samo za majhen dodatek poleg velenjskega lignita. In enostavno tega v nekem relativno krajšem času, tako mi pravijo moji sodelavci, žal ne moremo sežgati v termoelektrarni Šoštanj, zato moramo najti drugo rešitev. Ta druga rešitev je ta hip samo izvoz, druge ni, ali še nadaljnje skladiščenje širom po Sloveniji, kar pa, mislim, da tudi ni primerno. Zato sebomo, seveda, skorajda zagotovo poslužili tudi rešitve z izvozom za del, če ne že vso, že uskladiščene kostne moke.
Hvala lepa. Besedo ima Ana Marija Tisovic.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Pozdrav vsem prisotnim! Imam vprašanje ministru za delo in družino ter eno pobudo. Najprej bi začela s pobudo, in sicer imam pobudo ministrstvu za kulturo. Približuje se namreč sezona šolskih izletov, ki običajno vključuje tudi obiske muzejev. Muzeji pa se na žalost pogosto obnašajo zelo togo in se ne prilagajajo potrebam obiskovalcev. Muzeji se namreč običajno odpirajo po 10.00 uri. To povzroča velike organizacijske težave organizatorjem ekskurzij, ker ne morejo dopoldne opraviti obiska v muzeju, kar pomeni, da se lahko vračajo domov šele pozno popoldne, zato se tudi ne morejo vračati domov z rednimi šolskimi avtobusi. Prosila bi, da na ministrstvu poskrbite za to, da bi te kulturne ustanove obnašale malo bolj fleksibilno, vsaj glede obiskov organiziranih šolskih skupin poskrbite, da bi temu prisluhnile in uradne ure oziroma odprtje teh ustanov prilagodile tudi določenim skupinam. Hvala lepa. Moje vprašanje pa je namenjeno tudi ministru za delo in družino. Na načelni ravni se na ministrstvu za delo in družino nadvse zavzemate za povečanje rodnosti in za zaščito družin, še posebej tistih z več otroci. Žal pa ugotavljam, da ko gre za konkretno reševanje problemov, ni volje za spodbujanje rodnosti in zaščito družin z več otroki. To se lahko vidi na primerz uvedbo davka na dodano vrednost. Za veliko večino izdelkov, ki jih uporabljajo otroci, se je bistveno povečala davčna stopnja. Včeraj pa je bila pri meni tudi ena mati štirih otrok. Spomnila me je, da so imele pred uvedbo DDV-ja družine z več otroki davčno olajšavo pri nakupu avtomobila. Družine z več otroki potrebujejo avtomobil z več kot petimi sedeži, ki sodijo v višji cenovni razred, kar pomeni, da so nedosegljivi številčnejšim družinam. Zadevna davčna olajšava je takšnim družinam olajšala pridobitev avtomobila, ki je danes postal nuja in ne zgolj luksuzna dobrina. Gospod minister, sprašujem vas, kdaj boste družinam z več otroci znova omogočali davčne olajšave pri nakupu avtomobila. Še nekaj drugega me moti. Moti me namreč to nespoštovanje odločbe ustavnega sodišča, ki je odločilo, da so odločbe zakona o dohodnini v neskladju z ustavo, v kolikor v celoti ne izvzemajo od obdavčevanja tistih zneskov, ki jih roditelji morajo nameniti preživljanju svojih otrok. Sedanje davčne olajšave so majhne in zajemajo le manjši del stroškov preživljanja nepreskrbljenih otrok. Ta neskladnost zakona z ustavo bi morala biti odpravljena v roku 1 leta. Rok je že mimo, do sedaj pa se ni nič naredilo. V novem zakonu mora biti davčna olajšava za vzdrževanje družinskega člana tolikšna, da bo izvzela vse tiste zneske, ki jih morajo starši porabiti za preživljanje svojih otrok, da bi jim zagotovila vsaj eksistenčni minimum. Vprašam vas, kdaj boste izpolnili svojo dolžnost in predlagali spremembo zakona o dohodnini tako, da bo le-ta v skladu z ustavo, kar pomeni večje davčne olajšave za vzdrževane družinske člane. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje bo odgovoril državni sekretar Ciril Baškovič.
Spoštovana gospa poslanka, spoštovani zbor! Praksa, na katero ste upravičeno kritično opozorili, je v resnici pri slovenskih muzejih zelo različna. Imamo muzeje v določenih krajih, ki so odprti skoraj vse dni s precej širokim urnikom, in na žalost muzeje, ki marsikakšen dan v tednu niso odprti in tudi ob urnik bi se lahko obregnili. To je v določeni meri odvisno od vodstva muzeja, v določeni meri pa od financiranja muzejev. Ministrstvo za kulturo vselej priporoča muzejem, muzejskim vodstvom, čim večjo odprtost, zato da lahko kaj prezentirajo o bogastvu, ki ga imajo. Še več; da ga lahko povezujejo z drugimi živimi dejavnostmi, kulturnimi ali ne, tako da bi čimbolj odigrali svojo funkcijo. Ampak, kot rečeno, osnovni problem pri tem ni toliko morda ravnanje vodstev kot primanjkljaji pri financiranju, muzeji pa so različnih kategorij, financirani državno, občinsko oziroma kombinirano. Lahko vas obvestim, da ministrstvo za kulturo pripravlja spremembe predloga zakona o uresničevanju javnega interesa na področju kulture. Ta predlog je že v vašem spoštovanem državnem zboru iz prejšnje vlade, vendar želimo stvari dopolniti in spremeniti tako, da bi s temi spremembami bolje uredili tudi financiranje javne službe v muzejih in potem lažje izterjali od vodstev, da povečajo svoj, če smem reči z malonepravim izrazom, obratovalni čas. Če gospa spoštovana poslanka želi, da ji ministrstvo morda v pisni obliki pa poda urnike za vse muzeje v Sloveniji, preko 30 jih je, potem smo celo to pripravljeni storiti, seveda s tistim časom, ki ga potrebujemo, da bi podatke pridobili. Hvala.
Hvala lepa. Na drugo vprašanje bo odgovoril minister dr. Vlado Dimovski. Ali kdo drug? Prosim!
Spoštovana gospa poslanka! Najprej v zvezi z davkom na dodano vrednost in avtomobili. Veste, da smo včasih imeli, ko smo imeli enofazni prometni davek, da smo lahko uveljavljali tudi takšne olajšave ali oprostitve, kot ste jih navedli. Žal v sistemu davka na dodano vrednost, ki je večfazni davek, je seveda to nemogoče. Namreč, zakaj? Kajti vsaka takšna oprostitve bi seveda derogirale sistem davka na dodano vrednost, kajti potem seveda pridejo v obzir lahko vse ostale transakcije, tudi, in to nikakor ni možno v sistemu davka na dodano vrednost, ki mora biti nevtralen, enakomerno obravnavati vse transakcije, predvsem v smeri tudi tistega končnega porabnika. Več o tem bomo seveda lahko govorili, tako kot je bil tudi sklep državnega zbora, ob prvi reviziji zakona o davku na dodano vrednost, ko bo vlada pripravila zakonski predlog, tudi te revizije, do 30. junija letošnjega leta. Kar se pa tiče drugega vašega vprašanja v zvezi z uresničevanjem ustavnih razsodb, lahko povem, da je ministrstvo za finance že pripravilo, že pred meseci, posamezne rešitve. Vendar zaradi proceduralnih postopkov, kajti nekateri drugi zakoni in zakonske novele so vloženi v parlamentarni postopek, ne more biti prej obravnavan, zato smo potem tako razsodili, ker bomo tudi, kot sem že prej omenil, zakon o dohodnini kot nov zakon o dohodnini dali v najkrajšem možne času predvidevamo v roku dveh do treh mesecev - v parlamentarno proceduro, bodo te rešitve v celoti že zajete v tem novem zakonskem besedilu. Hvala lepa.
Hvala. Odgovarjal je državni sekretar Končan Darko. Želite postaviti dodatno vprašanje? Prosim!
Prosila bi še gospoda Dimovskega, če še on pove iz svojega resorja svoje stališče glede tega. Prosim lepo.
Minister, dr. Dimovski.
Hvala lepa. No, glede na to, da je bilo konkretno vprašanje, kar se tiče zakona o dohodnini in pa olajšav, je to seveda v pristojnosti ministrstva za finance. Kar se pa tiče sploh demografske politike in velikih družin, je pa temu namenjena vsa pozornost. Kot ste seznanjeni, seveda "vis-ŕ-vis" novel o otroškem dodatku, kar se tice več otrok, predvidevamo pa tudi nekaj rešitev, kar se tiče zakona o starševstvu in družinskih razmerjih. Temu bo dana neka določena pozornost, tako da bi se morebiti izpad, ki je nastal - recimo - s tako na novo spreoblikovanimi, da tako rečem, olajšavami, ki je pač posledica uvedbe DDV kot večfaznega ugotavljanja davka, je to na naši mizi in bomo seveda to tudi v najkrajšem času - mislim, da je 2. točka zdajšnjega sklica državnega zbora, ki bo odločala, kdaj bota zakon o starševstvu in družinskih prejemkih tudi na dnevnem redu.
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Sonja Areh Lavrič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani ministri, državni sekretarji, predstavniki vlade, spoštovane poslanke, poslanci. Vprašanje postavljam vladi Republike Slovenije zaradi problematike, ki ni zgolj vprašanje na Koroškem, od koder prihajam, temveč tudi drugod v Sloveniji izven urbanih središč, torej mest. Vprašanje se veže na problematiko v zvezi z zagotavljanjem delovnih mest ter predvsem odpiranjem novih delovnih mest. To se navezuje na nazaposlenost, tudi izobražencev in intelektualcev. Ob zavedanju, da ima tudi investiranje proračunskega denarja za ohranjanje delovnih mestter še posebej za odpiranje novih, vprašujem vlado Republike Slovenije, s kakšnimi ključi je nastopala in bo nastopala pri razporejanju investicijskih in drugih sredstev v proračunu in na kakšen način ob tem upoštevala zastopanje posameznih področij, regij v Republiki Sloveniji. Za podrobnejši odgovor bi prosila tudi predstavitev vizije, strategije reševanje zaposlenosti na tistih področjih naše države, ki beleži najvišjo stopnjo nezaposlenosti. Med temi področji pa sta nedvomno tudi Koroška in zgornja Dravska dolina. Hvala lepa.
Hvala. Odgovoril bo minister dr. Vlado Dimovski.
Hvala lepa. Vprašanje brezposelnosti je nedvomno eden izmed temeljnih ciljev oziroma temeljnih problemov, ki jih imamo kot Slovenija in eden izmed temeljnih ciljev, ki smo si jih postavili, je seveda zmanjševanje brezposelnosti. In tudi na tej seji državnega zbora bo na sporedu strategija o razvoju trgu dela do leta 2006. V tej strategiji predvidevamo, da bo stopnja brezposelnosti padala po približni stopnji, kot smo jo nekako predvidevali. Tako da bi leta 2006 znašala približno 5 procentov po tako imenovanih ILO standardih, kar pomeni izbiranje nezaposlenih s tako imenovanim anketnim vprašalnikom, z zdajšnjih 7,0 procenta. To je kot prvo. Kot drugo bi rekel, da makroekonomsko imamo v državi 103 tisoč nezaposlenih, da pa je največji problem seveda strukturna brezposelnost. Predvsem tistih iz prvega in drugega razreda. To se prvi, relativno neizobraženih, to je prva kategorija. Druga kategorija so invalidi, ki jih je zdaj približno 18 tisoč nezaposlenih. Potem so pa tukaj še v bistvu samski in mladi in pa starejši od 45 let. To so te kategorije, ki so pravzaprav najbolj ogrožene in ker ne dobijo delovnega mesta, se hkrati seveda s temi in pri teh postavlja tudi socialno vprašanje. Ravno zaradi tega je tudi naš zakon oziroma predlognovele zakona, ki je bil sprejet v državnem zboru pred kratkim, zakon o socialni varnosti, predvsem je šel v smeri reševanja socialnih problemov teh kategorij, ki so seveda tudi zaposlitvene kategorije. To je druga stvar. Tretja stvar, ki bi jo rad rekel, da seveda je problem Slovenije tudi različna stopnja brezposelnosti po posameznih regijah. Regije, ki ste jih omenili, so seveda tiste, ki so med bolj prizadetimi, za razliko, recimo, od Primorske in podobnih, ki imajo nižjo stopnjo brezposelnih. Ob tem bi omenil to, da se vprašanje nezaposlenosti seveda rešuje na več načinov, da je pa zelo pomembna gospodarska politika, ki zmanjšuje stopnjo brezposelnosti; se pravi, višja stopnja investicijske dejavnosti zmanjšuje stopnjo brezposelnih. S tem je treba povedati, da je Slovenija tudi kot profil ekonomije prešla v tako imenovano storitveno ekonomijo in da se pravzaprav največ delovnih mest odpira na področju storitvenih dejavnosti oziroma v storitvenih dejavnosti. Četrto, kar bi spoštovani poslanki odgovoril, pa so instrumenti, ki jih država uporablja, bi rekel, ob gospodarski politiki, da tako rečem, preko tako imenovane aktivne politike zaposlovanja, kjer je v letošnjem letu za tako imenovano aktivno politiko zaposlovanja, poleg tistega, kar je direktno namenjeno za funkcioniranje zavoda za poslovanje in kar je približno 5,6 milijard, namenjeno še okoli 6,5 milijard za programe reševanja problemov brezposelnih. Mi si seveda želimo, da bi prišlo v bodoče do nekega stalnega procenta v deležu v bruto domačem proizvodu za razreševanje problema brezposelnih in na ta način so pripravljene tudi naše projekcije v bodoče; ker vsako naslednje zmanjševanje nezaposlenih je to po neki ekonomski zakonitosti povečevanja mejnih stroškov seveda čedalje težje. Rekel bi tako, da v teh regijah, ki ste jih omenili, je seveda problem prehoda iz tako imenovanih industrijskih okolij v postindustrijska oziroma storitvena okolja, ki imajo še vedno določen del strukturnih brezposelnih. Tem je potrebna pozornost z instrumentom, bi rekel, samozaposlovanja, pa tudi drugih instrumentov aktivne politike zaposlovanja. Mi smo že v okviru letošnjega programa in sprememb pravilnika aktivne politike zaposlovanja se usmerili, bi rekel, bolj eksplicitno na regije, ki imajo višjo stopnjo brezposelnosti, preko seveda instrumentov, ki jih imamo v okviru aktivne politike zaposlovanja na razpolago. Mislim, da bo pa to tudi v bodoče stalna praksa, da bomo bistveno bolj intenzivno poskušali usmerjati instrumente aktivne politike zaposlovanja na tiste regije, ki imajo višjo stopnjo brezposelnih. Tako da bi tukaj odgovoril, da je več - teh 5, 6 točk, ki so zelo na kratko opredeljene kot odgovor na vaše vprašanje. Je pa seveda vprašanje brezposelnosti, na koncu, tako kot sem rekel, vprašanje neke intenzivne oziroma izvozno naravnane. poti in tudi gospodarske politike.
Hvala lepa. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne želite.]] Hvala lepa. Besedo ima poslanec Janko Veber.
Lep pozdrav vsem! Vprašanje imam za ministrstvo za okolje in ministrstvo za promet. In sicer, znano mi je, da so vsem poslanskim skupinam poznane težave v zvezi z lokacijskimi opredelitvami avtocestnega odseka Vrba-Peračica. Osnutek lokacijskega načrta za avtocestni odsek Vrba-Peračica je bil skupaj s predlaganimi spremembami prostorskih sestavin družbenega plana občine Radovljica po sklepu vlade razgrnjen v času od 2.10. do 2.11.2000 na petih lokacijah. Na vseh teh so bile izvedene javne razprave. Zaradi kompleksnosti problematike, navzkrižnih mnenj po posameznih okoljih in zaradi izrednega zanimanja javnosti pa je občina organizirala še dodatno plenarno razpravo. Občinski svet je nato predlagane spremembe družbenega plana obravnaval na svoji seji 5.11.2000 in sprejel niz sklepov. Vse to gradivo je občina skupaj z zapisniki z vseh javnih razprav in z vsemi pripombami koncem novembra posredovala ministrstvu za okolje in prostor. V skladu z zakonsko postavljenimi roki so v občini do 17. januarja 2001 pričakovali stališča predlagatelja do posredovanihpripomb in sklepov občinskega sveta, vendar žal še do danes niso prejeli nobenega odgovora. Občina Radovljica je močno zainteresirana za dokončno umestitev načrtovane trase, saj bi s to pomembno odločitvijo lahko pristopili h konkretnejšemu načrtovanju izrabe prostora med sedanjo glavno cesto in naseljema Lesce ter Radovljica, ki bi v slučaju sprejetja poglobljene trase v jugovzhodnem koridorju, za kar se v občini prednostno zavzemajo, predstavljala ustrezen potencial za urbanizacijo in širitev naselja pod boljšimi pogoji kot seveda v primeru nepoglobljenega poteka ali ob izboru, denimo, severne variante trase. Zato sprašujem ministrstvo za okolje in prostor ter ministrstvo za promet, kdaj se bo nadaljeval postopek priprave in sprejemanja lokacijskega načrta za odsek Vrba-Peračica na gorenjskem delu avtocestnega križa in kdaj bo pristojno ministrstvo skupaj z Darsom posredovalo stališča do pripomb, oblikovanih v času javne razgrnitve, in do sklepov, sprejetih na seji občinskega sveta Radovljica. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister mag. Janez Kopač.
Hvala lepa. Kot veste, je javna razgrnitev potekala do 2.11. Na ministrstvu za okolje in prostor smo ta hip v fazi oblikovanja strokovnih stališč do pripomb iz javne razgrnitve, kar je pač običajna faza v tej proceduri. Vendar s tem kasnimo zaradi tega, ker čakamo na Dars, ki pripravlja tako imenovane projektne preveritve podanih pripomb in predlogov. Zdaj, če gremo na kratko čez podane pripombe in predloge, kateri so bistveni: da je nasprotovanje gradnji cestninske postaje na območju občine Radovljica, nasprotovanje gradnji ali pa premik bencinskega servisa, premik priključka Radovljica, pa seveda opredelitev za izdelavo poglobljene trase prek Radovljiškega polja - v razpravi sta bili dve varianti: ali po samem polju ali poglobljena trasa. Dars predvideva, da bodo projektne preveritve izdelane do sredine junija, tako so nam sporočili. V tem primeru bomo na ministrstvu za okolje in prostor pripravili stališča do pripomb iz javne razgrnitve nekje do sredine julija - to je odgovor na vaše vprašanje. Če bo Dars s svojimi projektnimi preveritvami kasnil, bomo kasnili tudi mi. In treba pa je ob tem povedati, po moje, sledeče, kar sicer bolj sodi v delokrog ministrstva za promet. Avtocestna trasa Vrba-Črnivec oziroma Vrba-Peračica, kot ji pravite vi, je v nacionalnem programu izgradnje avtocest bila ovrednotena s približno šestimi milijardami tolarjev. Če bi bila izgrajena tako imenovana ravninska varianta, ne poglobljena, bi to stalo po ocenah Darsa približno 12 milijard tolarjev. Se opravičujem - investicijska vrednost iz nacionalnega programa je bila večja od šest milijard, bila je - zelo na pamet govorim - tam nekje okoli 8 milijard. No, vsekakor gre za bistveno prekoračitev vrednosti v tem primeru. Če pa bi šli v poglobljeno traso, se po oceni Darsa vrednost investicije poveča še za nadaljnjih okoli 11 odstotkov in s tem preseže 60 odstotkov zneska predvidenega v nacionalnem programu izgradnje avtocest. V tem primeru je seveda skorajda neizogibno, da gremo v spremembo ali pa, da gre ministrstvo za promet v spremembo nacionalnega programa izgradnje avtocest, konkretno za to traso, in seveda v njej predvidi bistveno večjo investicijsko vrednost. Toliko v zvezi s tem. Konkretno na termine oziroma predvidene datume pa sem tudi odgovoril. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želite postaviti? Prosim!
Mogoče niti ni toliko dodatno vprašanje, ampak vendarle postavljalo se je pri teh zneskih, ki so bili tudi posredovani s strani ministra Kopača, vprašanje, kam pravzaprav z materialom, ki se pridobi v primeru poglobljene variante. Zagotovo je to material, ki je uporaben, tudi za sicer izgradnjo drugih, bi rekel, predelov avtoceste, kjer je pač tega materiala premalo ali je neustrezen. Tako da so bila dana tudi nekako opozorila, da se vendarle te ocene niso naredile dovolj korektne, še posebej pa niso upoštevale pravzaprav te naravne danosti, ki omogoča uporabo materiala na drugih lokacijah, hkrati pa seveda poglobljena varianta pomeni tudi bistveno izboljšanje tako življenjskih oziroma bivalnih pogojev v neposredni bližini avtoceste in s tem seveda tudi bistveno lažji in kvalitetnejši načrti za razvoj same občine Radovljica. Tako da v teh milijardah, mislim, da bi treba vendarle narediti tudi nekatere presoje, kaj s tem materialom. Mi pa seveda nekako ne gre skupaj potem ocena iz nacionalnega program in z oceno nepoglobljene variante. Torej, ta razlika vendarle kaže na to, da je bila najbrž začetna ocena narejena preveč pavšalno, brez kakršnikoli podlag, ki bi dajale te zneske, kajti nepoglobljena varianta seveda bi morali biti potem bistveno cenejša, kot je pač bilo predočeno iz teh poročil, ki jih pripravlja Dars. In seveda predvsem pričakujemo, da bodo ti roki, ki so bili povedani, dejansko tudi upoštevani in s tem omogočen normalen razvoj tudi občine Radovljica v veliki meri. Hvala.
Hvala lepa. Odgovoril bo še državni sekretar, gospod Šajna.
Hvala lepa za vprašanje in za to, da lahko odgovorim. Mislim, da je treba povedati tudi to, da je bila razgrnjena nepoglobljena varianta in da seveda treba glede na pripombe in stališča lokalnih skupnosti ponovno preveriti in izdelati ustrezno dokumentacijo in ponovno razgrniti lokacijski načrt, da bi seveda na poglobljeni varianti lahko prišli do ustreznih povratnih informacij oziroma stališč. Je pa res, da je ta varianta v isti smeri, v isti trasi, kot je bila razgrnjena nepoglobljena varianta. Geološke raziskave so pokazale to, kar pravzaprav nismo pričakovali. Namreč, da ta material iz izkopa ni kvaliteten gramozen material in da bo potrebno poleg drugih stroškov tudi predvideti stroške za ustrezne deponije teh izkopnih materialov, vsaj za večji del teh izkopnih materialov. In še en dosti velik zaplet pri poglobljeni varianti je ta, da je potrebno celotni poglobljeni del ustrezno odvodnjavati, kar gotovo ni majhen strošek, niti majhen poseg v prostor. Vse to je potrebno še seveda preveriti z ustrezno dokumentacijo, nakar bodo sledili postopki, tako kot je minister Kopač povedal. Gotovo, kar se tiče prekoračitev sredstev, predvidenih v nacionalnem programu, lahko povemo to, da izhodišča za nacionalni program so bila na nepoglobljeni trasi. Poglobljena strasa seveda zahteva višje stroške. In tudi to bo eden od predmetov rebalansa nacionalnega programa, ki ga v ministrstvu za promet načrtujemo tudi za ta odsek. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Franc Sušnik.
Spoštovani gospod podpredsednik, spoštovani predstavniki vlade! V preteklih letih so huda neurja, spremljana z obilnimi padavinami, ki so prizadele Slovenijo, sprožila brez števila zemeljskih plazov. Ti plazovi se nahajajo praviloma na območjih, ki so demografsko in kako drugače ogrožena. Gre pa preprosto za to, da ta trenutek ugotavljamo, da je sanacija številnih plazov, ki ogrožajo stanovanjske, gospodarske objekte, vodovode, lokalne, krajevne ceste in še kaj, popolnoma zastala. Kot glavni razlog za zastoj teh sanacij pa se navaja potreba po sanaciji plazu v Logu pod Mangartom in s tem povezana velika sredstva ter ne nazadnje skrbi tudi dejstvo, da se navaja, da ni niti denarja za tako obsežno sanacijo in za zaustavitev tako obsežnega zemeljskega plazu, kot je Macesnikov plaz nad Solčavo. Državni zbor je že v letu 1999 sprejel zakon, s katerim namenja sanaciji plazov 600 milijonov. V zakonu o zagotovitvi sredstev za odpravo posledic suše, neurja s točo, plazenja tal in sluzenje morja v letu 2000 je za plazenje tal oziroma za sanacijo plazenja tal namenjena milijarda tolarjev. Smo pa že danes slišali, da je bila predvidena dinamika sredstev [[...]]
Moment, prosim! Ugotavljam, da državni zbor ni več sklepčen. Prosim pa, da svoje vprašanje dokončate. Prosim poslance, da pridejo v dvorano.
[[...]]Predvidena dinamika porabe teh sredstev ni bila realizirana. Pri tem bi želel poudariti, da lokalne skupnosti, ki so po črki obeh zakonov vložile ogromno denarja v geološke raziskave, v pripravo idejnih projektov, ne nazadnje v izvedbo projektov, so tu v izrazito slabem položaju, pri tem, da se je, kot sem že povedal, sanacija plazov po nacionalnem programu praktično ustavila. Sprašujem gospoda ministra Kopača, kdaj lahko pričakujemo, da se bo na tem področju kaj spremenilo oziroma kdaj bomo lahko spet začeli z zakonsko planirano sanacijo plazov. Ministra oziroma predstavnika ministrstva za notranje zadeve pa sprašujem, kdaj bo državnemu zboru predlagal razpust občinskega sveta občine Velika Polana. Namreč, v skladu z 90.b členom zakona o lokalni samoupravi obstajajo vsi razlogi, da bi bilo to že treba narediti. Dejstvo je namreč, da občina Velika Polana ni sprejela zaključnega računa proračuna za leto 1999, niti proračuna za leto 2000 in za leto 2001. Predstavnika ministrstva za zdravje pa bi rad pobaral, kdaj lahko pričakujem obljubljeno pisno dopolnitev na svoje vprašanje, ki se je nanašalo na ureditev helikopterskega reševanja v Republiki Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kot sem že prej ugotovil, nismo sklepčni. Prosim vse poslanke in poslance, da pridejo v dvorano. Bomo ugotavljali sklepčnost! Poslanke in poslance še enkrat prosim, da prijavijo prisotnost! Nadaljujemo sejo. Prosim za odgovor ministra mag. Janeza Kopača.
Spoštovani poslanec Sušnik! Vesel bi bil, če bi vam lahko odgovoril na mesec ali vsaj leto natančno. Kot pa je bilo razbrati že iz mojega odgovora poprej, žal letos ni realno pričakovati, da bi se iz sredstev rezerv namenjalo za odpravo posledic plazov kaj dosti več, kot sem že namenil. Verjetno bo sicer večji znesek temu namenjen v prihodnjem letu, to je 2002, ko bo začela plahneti potreba po popotresni obnovi, ki zdaj zajema velik del rezerve, ko upam, da bo kakšna odprava posledic suše spet in kaj podobnega. Skratka, se bo sprostil malo prostor znotraj rezerve. Vendar, če bo vmes še kakšna naravna nesreča, bomo pa potem seveda spet pred tako dilemo, kot smo tokrat. Tako da povsem natančnega odgovora - vprašanje je bilo, kdaj se bo nadaljevalo - vam ne znam dati. Upam, da se bo v letu 2002; ali pa bo, bomo pa videli skozi dogodke tekom leta. Hvala lepa.
Hvala. Želite dodatno vprašati? Prosim!
No, jaz sem prepričan, da je gospodu ministru poznano, da so še zmeraj obširna območja z omejenim dostopom, da je onemogočena eksploatacija gozdov, da je onemogočeno kmetovanje na teh že tako problematičnih območjih, da so še vedno ogroženi stanovalski objekti in da bi dejansko kazalo na tem področju narediti eno, bi rekel, preveritev, eno revizijo stanja in le spraviti naprej tiste najbolj pereče zadeve.
Hvala. Prosim!
Bom čisto kratek še v dodatnem odgovoru. Poglejte. Ko smo se že v času mojega ministrovanja lotili pravzaprav ocene vseh teh plazov, seveda je pri vsakem kakšna huda stiska, ali enega lastnika, odrezanega gozda ali ene družine z ogroženo hišo ali večih itn. No, strokovni odbor, ki je bil narejen ali pa postavljen za spremljanje sanacije plazu v Logu pod Mangartom je dobil še dodatno nalogo, da naredi neke kriterije med tako imenovanimi velikimi in manjšimi plazovi. Prav v teh njihovih kriterijih, ki jih ta hip ne znam obnoviti, se poleg plazu v Logu pod Mangartom za veliki plaz šteje še Lokavec in Macesnikov plaz. Zato je ta dva, oz. pa sanacijo posledic pri teh dveh prevzela država prav na podlagi te odločitve strokovnega odbora, ki ga vodi dr. Majec. Vsi drugi so nekako bolj v drugem planu in so prvenstveno naloga občin, ali pa njihova sanacija je prvenstveno naloga občin. Vem, ni mi treba posebej razlagati, da so nekatere občine tako zelo obremenjene s količino plazov, kaj jaz vem, kakšna Solčava, ali pa z odpravo posledic poplav, da tega enostavno ne zmorejo in je nerealno se izgovarjati, da je to pač občinska pristojnost in občinska naloga. Vendar državnih sredstev za te druge plazove v večjem obsegu letos pač žal znotraj rezerve nimamo.
Na kratko bo odgovoril še državni sekretar mag. Vrhunec Simon.
Hvala. Spoštovani poslanec Sušnik, glede vašega, ne vprašanja, ampak bolj zahteve ali pa pričakovanja pisnega dopolnila odgovora glede helikopterske službe. Jaz se vam opravičujem, mi takrat, mislim, da dve ali tri seje nazaj, nismo razumeli, da je potrebno pisno dopolnilo. Glede na to bi vas prosil za razumevanje, do naslednje seje bi ga dopolnili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Alojz Sok. Moment prosim, gospod Sušnik!
Odgovora na drugo vprašanje, ki je bilo bistveno, nisem dobil. Torej, bilo je naslovljeno, če ponovim, na ministrstvo za notranje zadeve, glede pričakovanega predloga o razpustitvi občinskega sveta.
Prosim, državni sekretar. Dr. Bugarič.
Spoštovani poslanec, gospod Sušnik! Ta zadeva o pristojnosti službe za lokalno samoupravo, ki deluje v okviru ministrstva za notranje zadeve, tako da ga bom posredoval sekretarki, Prašnikarjevi, ki vam bo tudi potem posredovala odgovor na to vprašanje.
Kot sem že napovedal. Besedo ima poslanec Alojz Sok. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Pozdravljeni predstavniki vlade, spoštovane kolegice poslanke in poslanci! Dve vprašanji bi rad postavil. O suši smo danes že govorili, vendar bi kljub temu rad v zvezi s tem postavil še eno vprašanje. Čisto na kratko. Poglejte, v začetku maja je bila občinam nakazana tretja akontacija pomoči po suši. Istočasno pa, kot mi je znano, je državna cenilna komisija podala občinskim cenilnim komisijam tudi nove kriterije za razdelitev teh sredstev. V skladu s temi novimi kriteriji se je zgodilo, da so nekateri prejeli več sredstev, kot so pač upravičeni po teh novih kriterijih. Sprašujem predstavnike vlade, kako si zamišljajo, da bodo tisti, ki so dobili par tisočakov preveč sredstev, po teh novih kriterijih, sedaj ta sredstva vračali, ali kako naj bi ta zadeva potekala. Videl sem namreč dopis občine, ki predlaga, da se bodo sredstva, dokler kriteriji ne bodo povsem jasni, deponirala na občinski žiro račun in jih torej prizadeti še nekaj časa ne bodo dobili. To je prvo vprašanje. Drugo vprašanje pa bi postavil v zvezi z letošnjo pozebo. Minister Kopač je prej obrazložil, kako se bodo delila letošnja sredstva državnih proračunskih rezerv. Pri tem je napovedal, da vlada pač pričakuje, da verjetno letos ne bo več nobenega takšnega primera, zaradi katerega bi rabili poseči v državne proračunske rezerve. Zato sprašujem predstavnike vlade, če mislijo, da spomladanska pozeba, ki se je zgodila v precejšnjem delu ali pa v vsem delu severovzhodne Slovenije in tudi drugod, če ta pozeba ni bila naravna nesreča. Namreč, na nekaterih področjih so uničeni celotni sadovnjaki. Vemo tudi, da večina sadjarjev, kije že lani utrpela precejšnjo škodo zaradi suše, teh sadovnjakov nima zavarovanih. Zato sprašujem, kaj je vlada na tem področju naredila do tega trenutka. Kakšna je ocena škode in kako misli vlada pomagati predvsem prizadetim na področju sadjarstva. Ob tej priliki bi vprašal tudi, ali predstavniki vlade, glede na povedano, že danes tukaj razmišljate tudi o tem, da bi na tem področju pospešili nekatere dolgoročne rešitve. Dolgoročne rešitve, kot so subvencioniranje zavarovalnih premij, to, kar poznajo v naših sosednjih državah, recimo, v Avstriji in Nemčiji. Ali razmišljate o tem, da bi namenili večja vlaganja v namakalne sisteme na področju sadjarstva, ker edino namakalni sistemi so lahko učinkovito sredstvo proti pozebi. In sprašujem, ali razmišljate v vladi o tem, da bi prizadetim sadjarjem neposredne subvencije za področje kmetijstva nakazali takoj, preden boste nakazovali ta neposredna sredstva ostalim na področju kmetijstva. Upam, da bom dobil od pristojnih te odgovore. Nekaj se nanaša na ministrstvo za okolje in prostor, se pravi, predvsem tisto prvo vprašanje v zvezi z merili in kriteriji za razdeljevanje škode, drugo pa verjetno na ministrstvo za kmetijstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odgovoril bo minister mag. Janez Kopač.
Hvala za vprašanje, gospod Sok. Vprašanje je v resnici nekoliko nerodno. Namreč, kot ste pravilno omenili, so se vmes kriteriji spremenili. Zato se je zgodilo točno to, kar pripovedujete. Sam tega vnaprej nisem pričakoval in mi seveda zdaj posipanje s pepelom za nazaj žal ne pomaga. Dejstvo pa je, da je do te spremembe prišlo zaradi vztrajanja resornega ministrstva, da je treba sredstva deliti linearno. Mi kot ministrstvo za okolje in prostor smo predlagali, da bi sredstva delili tako, da bi jih pretežno dobili tisti, ki živijo od kmetijstva, oni drugi, lastniki zemljišč, ki pa ne živijo od kmetijstva, pa ne, ali pa v bistveno manjši meri. Skratka, da bi se šli selektivno dodeljevanje sredstev za odpravo posledic suše. To bi bilo možno narediti tako, da bi uporabili podatkovno bazo tistih, ki so zavedeni kot prejemniki subvencij v agenciji za kmetijske trge, vendar bi k njim morali prišteti še tiste, ki pridelujejo krompir in ne prejemajo subvencij in torej niso v registru agencije za kmetijske trge. Vendar se žal z agencijo za kmetijske trge nismo uspeli dogovoriti o tem, niso bili za to in so vztrajali pri linearni delitvi. Linearna delitev se je zgodila, in posledice so take, kot ste jih omenili. Vendar ne želim zdaj iskati opravičila za nazaj. Ta problem bomo enostavno morali rešiti. Vprašali ste me, kako si predstavljam, da bo zdaj tisti, ki je dobil nekaj tisočakov preveč, to vrnil. Ne predstavljam si, če sem iskren. Ker pa sem že bil opozorjen na ta problem, sem naročil svojim službam, konkretno državni komisiji za sanacijo, da nemudoma opravijo anketo po občinah, koliko takih primerov je, da vidimo pravzaprav finančni obseg tega. V kolikor finančni obseg tega ni prevelik, da je morda samo nekaj deset milijonov, ne vem, govorim na pamet, potem se to da urediti znotraj že odobrenih sredstev za odpravo posledic suše; v kolikor pa je problem večji, pa bi morali potem še bolj poseči v rezerve, kot pa smo do sedaj s to kvoto, s to tranšo, milijardo 600. Tako da vam natančnega odgovora ta hip še ne znam dati. Problem pa je, za znanje, v postopku reševanja in vem, da ga moramo rešiti v roku kakšnega tedna, dveh, sicer bomo imeli enostavno prehudo negodovanje vseh prizadetih.
Hvala lepa. Odgovorila bo še državna sekretarka dr. Čadonič Špelič.
Hvala lepa za besedo. Na ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano seveda smatramo letošnjo pozebo za naravno nesrečo in smo začeli postopek za zbiranje škode. Vendar stroka meni, da bo dokončno oceno škode možno dati nekje šele v mesecu juniju, kajti vemo, da gre za proces, ki se dogaja z rastlinami, in šele takrat, ko bo ta proces končan, ko se bo videlo koliko plodov se bo dejansko razvilo in koliko jih bo odpadlo, bo možno to oceno podati. Mislim, da pričakujemo, da bomo tudi to škodo lahko plačali iz proračunskih rezerv. Vsekakor pa bomo pač ta postopek na ministrstvu za kmetijstvo speljali. Kar se tiče subvencij, vam v tem trenutku natančno ne morem odgovoriti. Vendar, kot mi je znano, bodo subvencije vse, tako kot so tržni redi predvideni, pač izplačane glede na javne razpise oziroma pozive v drugi polovici letošnjega leta. V tem trenutku vam ne bi mogla obljubiti, da bodo za sadjarje izplačane prej, ne glede na to, da se pač zavedamo, da bi bilo temu tako prav. Vendar so prvi obrazci za prijavo subvencij že prispeli na domove upravičencev in med temi so seveda tudi ti, ki jih je prizadela suša. Na ostala vprašanja, kar se tiče namakalnih sistemov, vas bi pa prosila, da vam smemo odgovoriti pismeno. Hvala.
Hvala. Želite? Prosim!
Hvala lepa. Čisto na kratko. Torej, jaz bi mag. Kopaču, ki je rekel, da je vprašanje nekoliko nerodno, rad repliciral. Vprašanje ni nerodno, nerodna je situacija, v kateri smo se znašli. Jaz vam predlagam, da preprečite občinam, da bi ta sredstva deponirala in jih zadrževala. Namreč videl sem en tak dopis, v katerem piše, da bo občina do nadaljnjega ta sredstva zadržala na svojem žiro računu. Torej, tisti, ki so opravičeni do teh sredstev, naj ta sredstva takoj dobijo, ker je letos že pol leta mimo. Kar se pa tiče pozebe. Jaz se strinjam z državno sekretarko, da škoda še ni v celoti ocenjena in da jo bo v kratkem možno oceniti. Ampak moram povedati, da bi se z določenimi agromeloracijskimi ukrepi lahko škoda bistveno zmanjšala. Če bi vlada takoj ukrepala in eventualno sredstva neposrednih plačil, se pravi subvencije, sadjarjem nakazala takoj, bi lahko ta sredstva uporabili za zmanjševanje škode. Tako pa gremo iz lanskoletne prizadetosti v letošnjo in sadjarji so opravičeno zaskrbljeni, ker nimajo sredstev za karkoli, da bi lahko preprečili še večjo škodo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Branko Kelemina.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi skupaj! Občina Sevnica, kjer sem tudi doma, je ena najbolj revnih v Sloveniji, po moji oceni. To pa ocenjujem tudi na osnovi prejetih dohodkov na prebivalca. Namreč v tej občini je industrija pretežno delovno intenzivna, nekaj je trgovine, z izredno slabim prometom, kjer so izredno slabe plače; ker je v tej delovno intenzivnih panogah precej tekstilne industrije, so tudi nekatere v veliki krizi. Ne dolgo tega mislim, da v Jutranjki, se je nekaj več kot 100 delavcev spet znašlo na cesti. Že 25. januarja 2001 sem vladi ustno vprašanje postavil, ker sem pač hotel izvedeti, kakšna ukrepe bo vlada vse sprejela v tem letu in tudi v naslednjih letih za izboljšanje tega slabega stanja v teh slabo razvitih občinah, vendar odgovora seveda še do danes ni bilo. Takrat je recimo [[25.1.2001]] mag. Igor Strmšnik povedal, glede na obseg postavljenih vprašanj in njihovo precejšnjo težo, kajti gre za ključna strateška vprašanja, da bi na vaša vprašanja odgovorili pisno. Teh odgovorov ni, še dandanes ne. Ker pričakujem, da pač teh odgovorov ne bo, čeprav, sem tudi tukaj zapisal, so številne slovenske družine s tem ogrožene in marsikje na robu obupa in tudi revščine. Ker pa pač vlada vse ve in upam, da bo znala odgovoriti na to vprašanje. Bi vas vprašal, da mi odgovorite, kako naj družina preživi, če znate seveda recept, kako naj družina preživi s 40, 50, 60 tisoč tolarji na mesec. Prosil bi, da razložite kaj naj kupujejo, kakšno hrano, kakšne račune naj plačujejo, katere račune naj plačujejo, katero obleko in katere čevlje naj kupujejo in na splošno, kakšen recept je za preživetje s 60 tisoč tolarji. Prosim za temeljit odgovor. Hvala.
Razumel sem, da zahtevate pisni odgovor. Je tako?
Tokrat ustni.
Prosim.
Ustni odgovor.
A ustni? Ministrstvo za delo, odgovoril bo mag. Franc Žnidaršič.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem. Hvala za besedo. Moram priznati, da ne morem dati natančnega ustnega odgovora, ker pokrivam drugo področje. Državna sekretarka, ki pokriva področje zaposlovanja in dela, je žal odsotna. Zato jamčim sam osebno, da bo gospod poslanec v najkrajšem možnem času dobil pisni odgovor na takrat postavljeno vprašanje in dodatno, to danes v obsegu, ki je seveda objektivno mogoč. Hvala lepa.
Hvala. Želite [[...]]? [[Ne.]] Hvala. Besedo ima poslanec Franc Pukšič.
Hvala lepa. Približno pred mesecem dni je bil v Uradnem listu že objavljen zakon o telekomunikacijah. Ko smo obravnavali zakon o telekomunikacijah v državnem zboru, je bil sprejet 156. a člen, ki je govoril o načinu in pogojih vračila vlagateljem. Pravi takole: "Vlaganja posameznih investitorjev in lokalnih skupnosti v javno telekomunikacijsko omrežje se bodo povrnila na način in v pogojih, kot bo to določil poseben zakon, ki ga bo državni zbor na predlog vlade Republike Slovenije sprejel v roku šestih mesecev po uveljavitvi tega zakona." Glede na to, da zakon o telekomunikacijah že velja in glede na prakso prejšnjega državnega zbora, ki jo imam, glede na pisne obljube, sklepe in tako dalje, ni bilo pravočasne reakcije. Tokrat samo iz razloga preventive sprašujem vlado, ali že pripravlja ta poseben zakon in kdajbo napočil čas, ko ga bo vložila v državni zbor. Namreč, v državnem zboru je določena procedura in šest mesecev bo zelo hitro, s tem da moramo računati, da prihaja poletni čas, dopusti in tako dalje. Torej, preventivno danes prvič in, seveda, do takrat, ko bo tu naslednjič, prosim.
Hvala lepa. Odgovoril bo državni sekretar dr. Tomaž Kalin.
Najlepša hvala poslancu, gospodu Pukšiču, za skrb. Seveda se zavedamo, da napraviti ta zakon ni lahko. Zato smo angažirali konsultantsko skupino, ki bo pregledala vseh toliko in toliko tisoč zahtevkov, ocenila finančne konsekvence tega, pripravila za nas, za našo rabo, predlog, kako se lotiti tega posla, mislim tudi tehnično, vračil, po metodologiji, ki bo definirana v zakonu. Od njih smo zahtevali, da dobimo 1. julija poročilo o tem delu. Naš načrt je, da gre na vlado predlog zakona 1. septembra, 15. septembra pride v državni zbor, po hitrem postopku, 45 dni, tako da če bo državni zbor delal z energijo, kot vidimo, da se pripravlja, bi moral biti zakon v roku, za katerega smo se dogovorili, sprejet. Hvala lepa.
Hvala. Želite postaviti dopolnilno vprašanje? [[Ne želite.]] Hvala. Besedo ima poslance Franc Čebulj. Ga ni. Besedo ima poslanec Franc Cukjati.
Spoštovani! Moje vprašanje je naslovljeno bolj na vlado kot posamezna ministrstva. Poraja pa se s podatkov svetovnega primerjalnega letopisa, ki ga vsako leto izda mednarodni institut za razvoj AMD iz Lausanne, Švica, ki zajema sedaj analizo 47 držav, 29 iz OECD in 18 držav v razvoju. Med njimi je tudi Slovenija. V primerjavi z drugimi državami, ki so lahko zagotovile podatke in so bile vključene v primerjalno analizo, ima Slovenija sorazmerno razkošen šolski sistem. Po številu učencev na učitelja smo celo na 11. oziroma 14. mestu in kar precej damo za izobraževanje. Po procentu bruto družbenega proizvoda za izobraževanje smo celo na 13. mestu od 47 držav. Torej, v zgornji najboljši tretjini. Po razpoložljivosti kvalificiranih inženirjev tehnoloških znanj, kakovosti produkta znanosti, pa smo na repu, na 43. oziroma 45. mestu. Pa tudi glede kakovosti uprav podjetij in po kredibilnosti menedžerjev smo na repu, na 42. oziroma 44. mestu od 47 držav. Sprašujem se, ali gre v Sloveniji za neučinkovit šolski sistem, ali pa je kadrovanje v podjetjih še vedno bolj podvrženo političnim, kot pa strokovnim kriterijem? Ali pa gre celo za oboje hkrati? Več kot zanimivo je pa dejstvo, da je po tistih kriterijih, ki ne zavisijo bistveno od vladne politike, Slovenija uvrščena sorazmerno visoko, na 25. oziroma 28. mesto. Gre za moč domače ekonomije in za razpoložljivost človeških virov. Po kakovosti vladanja in po prispevku vladne politike, pa smo zopet na repu. Na žalostnem 45. mestu in to v skupini 47držav, med katerimi so tudi Indonezija, Filipini, Mehika, Argentina, Tajska, štiri države v tranziciji in tako dalje. Torej, ne le, da je splošna kakovost človeških virov bistveno večja, kot pa kakovost uprav podjetij in kredibilnost menedžerjev, ampak tudi kakovost vladanja v Sloveniji še zdaleč ne dosega kakovosti resursov, kakovosti sredstev, ki jih ima ta vlada na voljo. No, v malce pikri pripombi, da si ta dežela zasluži boljše menedžerje in boljšo vlado, je kar nekaj resnice. Sprašujem, ali je vlada že analizirala vzroke za svojo neučinkovitost in nizko kakovost svoje politike? Kakšne ukrepe predvideva vlada za izboljšanje svojega dela, da bi se iz dna sramotno slabe ocene dvignilo vsaj na nivo kakovosti, ki jo dosegajo in si jo zaslužijo Slovenci? Pri odgovoru prosim, da se ne sklicujete na kratkotrajno Bajukovo vlado, saj je bil prispevek vladne politike v letu 1999 še slabše ovrednoten in uvrščen prav na zadnje 47. mesto. Hvala.
Hvala lepa. Kdo bo, prosim, odgovoril? Kdo bo odgovoril, prosim? Državni sekretar, izvolite!
Hvala lepa, gospod predsedujoči in gospod poslanec, za vprašanje. V imenu ministrstva za šolstvo, znanost in šport lahko odgovorim vsaj na to vprašanje, da si naše ministrstvo, skupaj z ministrstvom za delo, družino in socialne zadeve, v svojem delu državnega programa, razvojnega programa prizadeva opredeliti razvoj človeških virov kot eno pomembnih področij te države. Mislim, da del odgovorov na to svoje vprašanje boste v njem zasledili. Drugo vprašanje je vprašanje priprave novih programov vzgoje in izobraževanja prav na področju poklicnega in strokovnega izobraževanja, ki mu tudi v prihodnje nameravamo namenjati veliko več pozornosti in ravno tako tudi v sodelovanju z drugimi resorji izboljšati njegovo učinkovitost. Zavedamo se podatkov, ki ste jih posredovali. Odgovor, kompleksnejši odgovor pa bo verjetno resnično morala pripraviti vlada v celoti. Hvala lepa.
Hvala. Odgovarjal je državni sekretar mag. Balant Drago. Prosim? Oprostite, mag. Mirko Zorman. Želite postaviti dodatno vprašanje? [[Ne želite.]] Hvala lepa. Besedo ima poslanec Bogomir Zamernik.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi! Na začetku sem hotel postaviti vprašanje ministrstvu za okolje in prostor in sem že prej gospoda Kopača opozoril na vprašanja, ki jih je potem od drugih kolegov veliko prejel, tako da ne bi sedaj tratil časa s tem. Vendarle bi pa s tem v zvezi dal pobudo, ker je bilo vprašanje naslovljeno tudi na premiera vzvezi z odpravo posledic poplav in ker se pri nas ta odprava posledic vleče že deset let, od leta 1990, bi dal premieru pobudo, da se sedaj visoki obisk ki se predvideva za junij, ker kolikor vem, še ni znano, kje bi se naj pripetilo, da se srečanje ameriškega in ruskega predsednika, dogodi v Logarski dolini. Poleg hvaljenja, ki bo nedvomno prisotno, si bosta ta dva predsednika lahko na lastne oči ogledala, kako ažurno ta vlada rešuje probleme na tem področju. Drugo vprašanje, ki sem ga imel pripravljenega za ministra za delo, družino in socialno politiko, pa mu ga žal ne morem nasloviti, sem poslal že pisno 17. aprila 2001. Poslovniški rok v 31. členu je popolnoma jasen - do naslednje seje bi moral biti pripravljen odgovor. Seveda se v celoti strinjam znavedbami gospoda Mamića, ki jih je v svojem proceduralnem predlogu navedel. Nedopustno je tako ravnanje. Kakšen smisel ima govorjenje tukaj na pol prazni dvorani, pisanje vladi, če odgovorov na to ni. Meni je žal zato, ker ministra danes ni tu, da bi se mu zahvalil. Zadnjič, ko sem imel enak problem, sem mu potem dal kopijo poslanskega vprašanja, in ko sem mu dal tako, pod roko, je uredil, da je zadeva prišla sem. Nerodno mi je za vsako poslansko vprašanje tako početi, to bi moralo iti po avtomatizmu. In lepo prosim, da se na vprašanje, ki je bilo poslano 17. aprila 2001, v zvezi s kriteriji za štipendiranje, dogovori. Torej, da na hitro opišem, gospod bivši poslanski kolega mi bo mogoče s tem v zvezi lahko kaj povedal. Dopisi svetov staršev nekaterih osnovnih šol, pravijo, da je nedopustno, da je pri ugotavljanju izpolnjevanja materialnih pogojev za dijake, vajence in študente, ki se izobražujejo izven kraja stalnega bivališča, kljub seveda veliko višjim stroškom, tako s prevozi, z internatom, šolanje postavljeno pod enak kriterij kot tistim dijakom in kolegom, ki se izobražujejo v kraju šole oziroma v kraju bivanja. Lepo bi prosil, no, da se na to odgovori. Pa še eno vprašanje, to pa je naslovljeno ministrstvu za kmetijstvo, bo pa zelo kratko, ker se je čas iztekel. Pri zakonu o veterini sem opisal konkreten primer, ki je še kako resničen. Potem sem se v klopi dogovarjal z gospodom direktorjem veterinarske uprave. Odgovora od njega še do danes nisem dobil, kljub zagotovilu, da mi bo v zvezi s tem primerompodal kompletno poročilo, vendar se do danes to še ni zgodilo. In lepo prosim, da se to poročilo zares dostavi v našo poslansko skupino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na prvo vprašanje bo odgovoril državni sekretar Žbogar Samuel. Prosim? Pardon, gospod Žnidaršič, vendar se mi zdi, da je bilo postavljeno vprašanje o Logarski dolini, kajne?
Ne, menda ne.
No, prosim, mag. Žnidaršič Franc, državni sekretar.
Gospod poslanec, na vprašanje, ki ste ga zastavili 17.4. letos in niste dobili odgovora, bomo pripravili pisni odgovor, in jamčim, da ga boste dobili, tako kot sem to obljubil vašemu kolegu. Mislim, da je prav, da ste na to opozorili, in naša dolžnost je, da ta odgovor damo. Na drugo vprašanje, glede kriterijev za štipendiranje, pa razumem vprašanje tako, da naj ministrstvo odgovori, zakaj so dijaki, vajenci in študenti, ki se šolajo zunaj kraja stalnega bivališča, torej, zakaj za njih velja enak kriterij pri štipendiranju kot za tiste, ki se šolajo v svojem kraju. Tudi na to vprašanje bomo odgovorili pisno, ker sam pokrivam povsem drug resor na ministrstvu. Lepa hvala.
Hvala lepa. Prosim še državno sekretarko Čadonič Špelič. Prosim.
Hvala. Jaz bi samo cenjenega gospoda poslanca Zamernika prosila, če mi lahko pove, katera tema je bila tista v zvezi z direktorjem VURS-a, da bi lažje naročili ta pismeni odgovor in da se ne bi potem pod roko poslanskih vprašanj dajali, če je v tem trenutku možno.
Je možno. Vendar zaradi racionalizacije časa nisem mogel ponovno opisati primera, ki je bil že, kot sem dejal, pri zakonu o veterini podrobno opisan. Tako da ko boste gospodu Kovaču rekli, zakaj sem vas prosil, bo seveda zelo dobro vedel, za kaj gre.
Hvala lepa. Še državni sekretar, Samuel Žbogar.
Hvala lepa. Čisto na kratko na predlog v zvezi z Logarsko dolino. Organizacijski odbor je vlada sestavila in odbor se bo sestal čez pet minut. Kot veste, kraj sestanka vrha še ni določen. Vrh, kraj bo določen v konzultaciji z Rusko federacijo in Združenimi državami Amerike. In seveda bom jaz prinesel organizacijskemu odboru tudi vaš predlog, da bi to bilo v Logarski dolini. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec, mag. Andrej Vizjak. Ga ni. Besedo ima poslanec Pavel Rupar. Ga ni. Besedo ima poslanec Janez Cimperman. Ga ni. Spoštovane poslanke in poslanci! Zaključujem današnjo sejo. Prosim! Samo za moment še prosim.
Ko sem bil na vrsti za vprašanje gospodu Kopaču me ni bilo zraven, in ste mi obljubili, gospod Pahor je obljubil, da mi bo dal možnost postaviti vprašanje. Zato prosim tudi jaz malo za potrpljenje. Gospod Kopač, ko ste se predstavljali za kandidata za ministra, sem vam postavil dve vprašanji, sorodni sicer, kako bo s tistimi parcelami, ki so zazidalne in jih lastniki nočejo prodati, in potem drugo vprašanje, kaj pa tiste hiše, ki so v "razsulu", imajo več lastnikov in se tudi ne ve, kje so itn. Ste mi takrat obljubili, da vam je vprašanje zelo simpatično in da boste nekaj naredili. Me zanima, ali ste kaj naredili na tem ali ne. Hvala.
Že takrat sem rekel, to se prav dobro spomnim, da je neke vrste pot, kako kaj premakniti, saj rešiti na hitro se nič ne da, ampak kaj premakniti v zvezi s tem problemom, nakazana v koalicijski pogodbi v poglavju, ki se tiče davka o nepremičninah. Ta zakon nastaja na ministrstvu za finance, je v letnem programu dela vlade, ne vem čisto točno, nekaj zamud je gotovo že, ampak mislim, da bo slej ko prej tu. Sicer pa ta hip drugih instrumentov ni na voljo. Edini, ki je še na voljo, pa se ne spomnim, ali sem vam takrat že to razlagal ali ne, je v rokah občin. Občine pa lahko ta hip že sprejemajo različno višino števila točk za obremenitev z nadomestilom za uporabo stavbnih zemljišč pri tovrstnih, recimo razpadajočih hišah ali kaj podobnega. Poznam dva taka primera, eden je v Ljubljani, kjer se obračunava poseben pribitek v nadomestilu za uporabo stavbnih zemljišč za nezazidane stavbne parcele znotraj urbanega območja, torej tako imenovane plombe, kjer pač lastniki nočejo zidati ali pa ne morejo, ali karkoli že, pa zato plačajo pač poseben davek zraven, in drugi tak pribitek je za neuporabljene poslovne prostore v centru mesta, za opuščene poslovne prostore ali nerabljene. Drugi tak primer, za katerega sem bral v časopisu, pa je v občini Grosuplje, kjer so ravno tako šli v različne obremenitve z nadomestilom za uporabo stavbnih zemljišč glede na rabo stavbnega zemljišča. To že sedaj lahko počno občine, medtem ko ne morejo se pa, in to je tisto, kar verjetno vas še najbolj zanima v zvezi s tem, s pretvorbo svoje neplačane dajatve usesti na nepremičnino kot lastniki. Torej, to bi bila pot, kako neka hiša z več solastniki, ki razpada, in kjer ni nobenega pravega skrbnika dobi enega lastnika. To pa sedaj še ni možno. Upam pa, da bo možno. Gospod Končan je tu, pripravljavec zakona o davku na nepremičnine. Skratka, upam, da bo pa to zapisano v zakonu o davku na nepremičnine, in potem sem prepričan, da bodo občine tudi z veseljem ta instrumentarij uporabljale v primerih, ko bo to potrebno.
Hvala. Zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo jutri ob 10.00 z 2. točko dnevnega reda. Na svidenje.