Bom kar začel. Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje, začenjam 43. izredno sejo državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti poslanci: Ferenc Horvath od 17. ure dalje, Jani Prednik in Soniboj Knežak. Na sejo sem vabil predstavnike vlade. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 43. izredne seje državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v sredo 15. julija 2020 s sklicem seje. Ni predlog za širitev. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu s prvim odstavkom 64. člena poslovnika državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red kot ste ga prejeli s sklicem. Prehajamo na odločanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 66 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 43. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PRVO OBRANVAVO PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU SREDSTEV ZA INVESTICIJE V SLOVENSKI VOJSKI V LETIH 2021 DO 2026. predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 10 poslank in poslancev s prvopodpisanim dr. Matejem T. Vatovcem zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku vlade mag. Mateju Toninu, ministru za obrambo. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni. Zadnje desetletje je bilo za slovensko vojsko težko. Po tisti zadnji finančni krizi, ki se je zgodila leta 2008, je prav obrambni sistem bil tisti, ki je plačal največjo ceno. Praktično se je obrambni proračun razpolovil. Zato je prišel trenutek, ko se moramo, tako kot je dejal nekdanji načelnik generalštaba general Geder, odločiti ali slovensko vojsko še želimo ali pa jo kmalu več ne bomo imeli. Slovenska vojska nujno potrebuje investicije in zato je danes pred vami zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v slovenski vojski do leta 2026. Znotraj vojske in znotraj obrambe so trije pomembni finančni stebri. Eden je plače, druge so misije in operacije in tretja stvar so investicije. Danes govorimo o tem tretjem stebru, o investicijah. Zato priznam, da težko spremljam vse tiste komentarje, ki pravijo, da bi bilo pametno ta sredstva zagotovit ali dati kamorkoli drugam. Če to storimo, potem to pomeni, da ukinemo Slovensko vojsko. Mi danes ne moremo govorit o prerazporejanju sredstev, potrebno se je enostavno odločit ali vojsko želimo ali je nočem. Ker tukaj niso neka dodatna sredstva, tukaj so v zakonu zbrana vsa sredstva. In nenazadnje govorimo o vojski, ki je to državo osamosvojila, zaradi katerih je danes Slovenija samostojna in neodvisna država. Govorimo o vojski, ki zagotavlja mir in varnost na Balkanu, zlasti na Kosovem, zato, da je tudi v Sloveniji življenje varnejše in boljše. Govorim o vojski, ki vsakodnevno pomaga policiji zagotavljati varnost na naši južni meji. Ne smemo pozabiti, da gre tudi za sile, ki vedno ukrepajo, ko gre za naravne nesreče. Pri naravnih nesrečah tudi pomagajo, rešujejo ponesrečence. Ko smo že v sezoni planinarjenja in lepih gora, se vojska vedno odzove tudi na naš klic na pomoč, ko se v gori zaplezamo ali ponesrečimo. Vojska je bila aktivna tudi v zadnjem obdobju, ko je prišel koronavirus in sicer s transportom, z razkuževanjem različnih objektov, z vzpostavljanjem premične bolnice Role, če bi jo potrebovali. To pa je realna slika slovenskega obrambnega sistema. Kot sem dejal uvodoma po tisti prvi krizi sej je zgodil drastičen padec obrambnega proračuna in v zadnjem desetletju se praktično obrambni sektor ni več opomogel. V tem grafu lahko zelo enostavno in jasno vidite kakšni so bili obrambni izdatki v preteklosti in kakšni so danes. Stvari so se od leta 2010 drastično poslabševale. To pa zgleda graf koliko za obrambne izdatke namenjajo naši zavezniki in kot lahko vidite je Slovenija na repu. Z odstotkom BDP-ja, ki ga namenjamo za obrambo smo praktično na samem zaključku te lestvice med našimi zavezniki. Za nami so še Belgija, Španija in Luksemburg, pa še za te tri države je potrebno reči, da vendarle so namenila sredstva za tiste stvari, ki jih izpostavljajo kot prioriteto. Ta graf je še nekoliko bolj žalosten in sicer kaže podatek koliko posamezne vojske, posameznih držav namenjajo za investicije. Tukaj je Slovenija s sedmimi, dobrimi sedmimi odstotki na repu te lestvice. Precej neizprosno in tudi nediplomatsko je bilo pregled naše pripravljenosti v krizi in vojni [[znak za konec razprave]] in nenazadnje tudi pregled zavezništva ob pregledu naših obrambnih zmogljivosti. Ugotovljeno je bilo, da ne zagotavljamo ustreznih finančnih sredstev za obrambo, kar je posledica kritičnega pomanjkanja politične vojne, da Sloveniji obramba očitno ni pomembna in ne prevzema niti približnega deleža pri zagotavljanju kolektivne obrambe in da je uporabnost Slovenske vojske omejena na najbolj nezahtevne naloge. Ugotovitve so [[znak za konec razprave]] izjemno neizprosne in za zaključek naj pokažem še tale graf, ki govori o tem, da je praktično Slovenska vojska v zadnjem desetletju izgubila tisoč pripadnic in pripadnikov, zato je potrebno stvari zastaviti bistveno drugače, če želimo tudi drugačne rezultate.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč Poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke Alenke Bratušek in Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani minister! Temeljni cilj predloga Zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih od 21 do 26 in zagotavljanju finančnih sredstev v načrtovanem obsegu in pa načrtovani dinamiki za vzpostavljanje najpomembnejših vojaških zmogljivosti, za izpolnjevanje nalog Slovenske vojske ter sodelovanje v sistemu kolektivne obrambe. Republika Slovenija tako prevzema tudi sorazmeren del odgovornosti za zagotavljanje nacionalne varnosti v sistemu kolektivne obrambe. Letni načrt izvajanja investicij bo sprejemala Vlada, pri čemer mora biti načrt usklajen z državnim programom razvojnih politik in načrtom razvojnih programov. Z zakonom se bo uredila poraba sredstev v višini 780 milijonov evrov, pri čemer bo letna poraba v prvih treh letih 2021 in 2022 na ravni 100 milijonov evro, v nadaljnjih štirih letih pa 145 milijonov evrov na leto. Obseg sredstev, ki je določen na letni ravni, je lahko v posameznih letih tudi višji za znesek, ki ga zaradi objektivnih okoliščin ni bilo mogoče realizirati v preteklih letih, vendar ne sme biti višji od 160 milijonov evrov na leto. Zakon bo omogočal, da se pri zagotavljanju oborožitvenih sistemov in vojaške opreme sklepajo večletne pogodbe, s katerimi se prevzemajo obveznosti tudi za daljše obdobje kot se sprejema letni proračun Republike Slovenije, pri čemer pa obveznosti prevzete za posamezno leto ne morejo presegati s tem zakonom določenih letih omejitev. Predlog podvojitve proračuna za obrambo veliko pove o prioritetah Vlade. V stranki SAB težko verjamemo, da obstaja dovolj sredstev, ki lahko na eni strani ohranijo močno socialno državo in pospešijo zagon gospodarstva in na drugi strani krepijo proračun za obrambo. Dejstvo namreč je, da naj bi se glede na program stabilnosti za leto 2020 dolg sektorja država kot odstotek BDP-ja po zmanjšanju na 66,1 % BDP-ja v letu 2019 povečal na 82,4 % BDP-ja v letu 2020. Prihodnje leto naj bi glede na pomladansko napoved evropske komisije znašal 78,9 % BDP-ja. Epidemija COVID-19 je negativno vplivala na makroekonomske in fiskalne obete, zato se v poslanski skupini SAB upravičeno sprašujemo kako bomo ob pričakovanem javnofinančnem primanjkljaju hkrati zagotovili stabilnosti pokojninskega sistema, skrajšali čakalne vrste v zdravstvu, ustanovili urad za demografijo in še dvignili izdatke za obrambo. V poslanski skupin SAB ne zmanjšujemo pomena nacionalno-varnostnega sistema, a se zdi, da bo ob izpraznjeni malhi javnega denarja na račun ukrepov za omilitev posledic koronakrize vse prioritete težko izpeljati. Zaradi vseh navedenih pomislekov bomo v poslanski skupin SAB o Zakonu o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski vzdržani.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil Franc Jurša. Izvolite.
Podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem kolegicam in kolegom! Pred nami je Predlog zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v prihodnjih letih, natančneje od 2021 do 2026. V poslanski skupini DeSUS podpiramo vsakršne napore Vlade, s katerimi se zagotavljajo investicije, ki krepijo našo državo in ki strmijo k boljšemu jutri. Zagotovo je primerna skrb stranke in poslanske skupine Desus bedenje nad investicijami na socialnem in zdravstvenem področju, a vendarle se kot državotvorni predstavniki zavedamo, da je vsa dolgotrajna odrekanja in zmanjševanja sredstev v tako pomembnem sistemu kot je obrambi, enkrat preprosto potrebno presekati. Časovnica predvidene porabe sredstev v višini 780 milijonov evrov je v predlogu zakona smiselno [[nerazumljivo]]na 6 let. Z investicijami se bodo vzpostavile in zagotovile najpomembnejše vojaške zmogljivosti, ki bodo posledično vodile tudi k boljši oceni pripravljenosti Slovenske vojske. Še slednjo se kljub strokovnosti in trdemu delu pripadnikov in pripadnic več kot očitno zadnja leta ravno ne more pohvaliti. Predlog zakona vključuje tudi pomembno varovalko za zagotavljanje učinkovitega nadzora, saj se bomo v Državnem zboru enkrat letno seznanili z njegovim izvajanjem in verjamemo, da bodo poročila natančna in skrbno pripravljena. Na dejstvo, da so mnogi zastrigli z ušesi že samo ko omenjamo majhna vlaganja ali angažiranja Slovenske vojske smo se že privadili. Na marsikateri seji smo že nasposlušali se o smotrnosti tovrstnih aktivnosti, kaj šele o sodelovanju sistema kolektivne obrambe, čeprav je bil le-ta dosežen z družbenim konsenzom. A vendar nam je nerazumljivo, kako hitro se lahko pozabi, da Slovenska vojska s svojimi pripadniki in zmogljivostmi igra zelo pomembno vlogo v vsakodnevnih situacijah, kot je reševanje v naših gorah, pomembnih nesrečah ali prevozu ranjenih ter novorojenčkov v inkubatorjih, kaj šele v primeru naravnih nesreč, kot so bile uničujoče poplave in žled. Nenazadnje ne smemo pozabiti na odgovorno operativno delo ob migrantskem valu v letu 2015 in na aktivnosti, ki jih izvaja v okviru mednarodnih mirovnih misij. Investicije v Slovensko vojsko so investicije v našo državo. Kot zrela in suverena država moramo poskrbeti, da bo naša vojska primerno opremljena, da bo sposobna braniti naše ozemlje in da bo lahko ponosno in odgovorno sodelovala pri zagotavljanju in ohranjanju varnosti nas državljanov in državljank ter miru v svetu. Morebiti bo modernizacija pripomogla tudi k večjemu interesu mladih po vključitvi v Slovensko vojsko in bomo tako sočasno uspeli zajeziti še kadrovsko podhranjenost naše vojske. V Poslanski skupini Desus bomo predlog zakona o zagotavljanju investicij v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026 podprli. Vsa naša prizadevanja v prihodnjih mesecih pa bomo usmerili v realizacijo ostalih koalicijskih dogovorjenih točk, ki se nanašajo na pokojninsko, zdravstveno področje in katerim poslanci naše poslanske skupine namenjamo še dodatno pozornost. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Lep dober dan vsem skupaj! Govori se o 780 milijonih evrov v šestih letih. To je pravzaprav malo. Za vojsko, ki jo hočemo urediti je to malo. Problem je ta, da dosedanji ministri za obrambo niso skrbeli za pravilno obdelavo Slovenske vojske, na zagotavljanje obrambnih sredstev in še posebej zadnji minister gospod Erjavec iz Desus je naredil ogromno napak. Največja napaka je bila tista tako imenovana Bela knjiga, ki na žalost ima pretrd papir, da bi jo lahko uporabil za stranišče. Drugače pa kaj dobrega tam notri ni nič. Nekonsistentno, slabo in nedodelano. In žal mi je, da se verjetno minister še vedno v določeni meri oslanja na to Belo knjigo. Zato mislim, da je potrebno, da bi se ta zadeva ponovno pretehtala, uredila in da bi se koncept obrambe Republike Slovenije utemeljil na malo drugačnih osnovah, modernih, ne pa tistih iz časov nekdanje SFRJ. Recimo, ko se govori o oklepni bojni skupini, v redu, to je verjetno zahteva Nato pakta, vendar oklepna bojna skupina v taki varianti in v taki obliki kot jo predvideva tudi Bela knjiga je neuporabna v Sloveniji. Slovenija bi morala imeti mobilne hitre enote z raketnimi protizračnimi in protioklepnimi izstrelki, ceneno zadevo, ki jo lahko potem po uporabi, kakor se reče, zavržeš. To je moderni sistem vojskovanja in ta sistem vojskovanja je tisti, ki si ga tako zapad kot vzhod najbolj boji. To so zadeve hitre mobilne enote, ki jih je lahko izvežbati brez problemov in tudi stanejo izredno malo, skratka so poceni. V okviru tega denarja, ki ga je malo, je pa smiselno navezati se tudi na sodelovanje s področjem znanstvenega raziskovanja. Tukaj je lahko veliko področij, ki prispevajo k Slovenski vojski, k njenemu razvoju in na sploh k razvoju te vojske. Ravno tako tudi na področju infrastrukture. Zavedati se je treba, da vse ceste, vse železnice sodijo tudi v domeni vojske kadar gre za transporte določenih vojaških, mislim kompozicij ali pa česarkoli drugega. Brez tega ni in tukaj je treba povezati se vse skupaj, obenem pa to tudi predočiti pred NATO paktom kakor češ, tudi iz tistega segmenta gre določen odstotek k nam in na ta način se bomo lahko približali tistim 2 % zahtevanega proračuna za vojsko iz državnega proračuna. Mislim, da tukaj notri bi bilo treba tudi razmisliti o proizvodnji, lastni proizvodnji obrambnih sredstev. Slovenija je nekoč proizvajala ogromno obrambnih sredstev v sodelovanju z ostalimi deli Jugoslavije, zdaj pa prehajamo do tega, da recimo železarna Ravne ne vem kaj delajo, ne kaj dosti, ampak tam so delali najboljše topovske in tankovske cevi na svetu. Ameriški tank je zdržal 40 šusov, naš tank s tem rorom je zdržal 80 šusov. Vse smo zapravili, vse smo uničili. Vendar se da tudi tukaj odpreti en določen segment, da bi se lahko proizvajalo določene zadeve iz področja orožja tudi v Sloveniji. Zakaj lahko Hrvaška v sodelovanju s Srbijo, v sodelovanju s Srbijo, letno naredi preko 200 milijonov evrov dobička s prodajo določenih posebnih sistemov, bi človek rekel. Mi pa kar nič. Nas je pa zgleda strah, da ne bi kdo kaj rekel, da ne bi kdo kaj naredil, itn., pa predvsem, da ne bi kdo kaj dobrega naredil, ker v Sloveniji je najhujše, če narediš nekaj dobrega, če pokažeš znanje, če pokažeš hotenje pomagati, o tem te bodo vsi povozil, še posebej pa tale leva, kakor pravijo, včasih so rekli »leva plutka«, po slovensko reče leva polovica. No, tukaj je treba tudi narediti en korak naprej. In mi absolutno bomo podprli teh 780 milijonov, čeprav, če to pogledamo, je to v šestih letih hudičevo malo. Če vzamemo po čez, je to tam slabo, slabo. Recimo v prvih dveh letih samo 100 milijonov evrov. 100 milijonov evrov je pa zopet vprašljivo, če bomo znali narediti kšefte oziroma, če se bomo znali pravilno pogovarjati s tujci. Evidenten problem slabega dogovarjanja je helikopter, ki ga je kupila država v prejšnjem mandatu gospoda Erjavce, ki smo ga preplačali za 8 milijonov evrov. Za 8 milijonov evrov, pa nihče ni odgovarjal za to in nihče ne bo odgovarjal, zato ker so na določene zadeve zvezane ena z drugo in prijatelj prijatelja ne bo zaklal, vrana vrani pač ne izkljuje oči. To je žalostno, ampak to tako je. Kupiti moramo transportno letalo. Upam, da bodo pri transportnem, pri nakupu transportnega letala sodelovali tisti, ki so strokovnjaki s tega področja, ne pa kakšni birokrati iz ministrstva, ki jih je na ministrstvu tako ali tako precej preveč. O številkah koliko jih je preveč, ne bom govoril, vendar se je treba zavedati, da že v tistem sistemu, ki programira kaj je treba nabavljati, ni nobenega reda. Če recimo govorimo o potrebah, recimo oklepne bojne skupine, je treba točno določiti koliko denarja gre za vozila, koliko denarja gre za mitraljeze kalibra 12,7, koliko denarja gre za avtomate 5.56 in tako naprej. tega ni, vse je narejeno, za to gre toliko in toliko milijonov. Kaj bomo pa iz tistih milijonov dobili? Tukaj pa jaz pozivam ministra, da ostro pogleda svojim podrejenim pod prste in zahteva eksaktne podatke tudi o tem, koliko municije se bo kupovalo za kakšno zadevo. zdaj to ni določeno in tukaj se išče malo sem malo tja. Skratka tukajle je treba vedeti, da bo minister imel težko delo, ne bo enostavno. Predvsem ne bo enostavno tisti birokratski stroj premakniti do te mere, da bo začel delovati tako kot je treba. V zvezi s tem je zanimiva ugotovitev, da ima Švedska, ki je, ima močnejšo vojsko, pa ima bistveno manjše ministrstvo za obrambo, po številu seveda. Ampak vse klapa. Poleg tega ima Švedska tudi reaktivna letala. Mi jih nimamo, mi imamo najdražji aeroklub, to so te pilatusi, ki so jim v prejšnjih mandatih podgane požrle inštalacijo, električno inštalacijo pri avionih, pa tudi noben ni bil kriv nič za to in letečih je pa teh pilatusov malo, malo. In če pogledamo, kaj pilatus zmore, vidimo, da gre tukajle lahko samo za lahko pešadijsko podporo in nič več. Sprašujem se ali bomo v zvezi s tem in v okviru tega kupili tudi kakšne protiletalske raketne sisteme. Če hočemo braniti Slovenijo, jo najlažje branimo z izstrelki, ki ne bodo dovolili udora tujih letal. Kar se tiše pešadijskega vdora, recimo če bi prišlo do tega, se jaz ne bojim. Navkljub slabi oborožitvi so slovenski vojaki dobri, izredno dobri. Bojeviti in imajo radi svojo domovino, za razliko od marsikoga tudi tukaj notri, kar je žalostno, da so tukaj notri pripravljeni ljudje kakšni prodati svojo domovino za kakšne ne vem kakšne blesarije. To je prekleto žalostno. Ampak treba pa je zadevo pripraviti do tega, da se vse lepo poštela in da se ve, kam kaj paše. Finance bodo, poskušali jih bodo speljati na razne poti v razne privatne interesne sfere in tukaj bo moral minister zelo paziti. Upam, da ima ekipo, da bo to zadevo speljala. Upam tudi, da ima ekipo, ki bo znala razumeti, kakšno lastno proizvodnjo obrambnih sredstev lahko v Sloveniji izpeljemo, kaj lahko naredimo in pa predvsem, da se ne bo denarja metalo kar tako po dolgem in počez za neke birokratske zadeve ali pa za kakšne študije, ki nimajo ne repa ne glave, kaj šele kakršnekoli koristi. Mi bomo ta zakon absolutno podprli. Pa mislim, da se bomo pa o točnih razporedih finančnih sredstev še pogovarjali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav gostom iz ministrstva. V obravnavi imamo predlog Zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v slovenski vojski v letih 2021 do 2026. Spoštovani, slovenska vojska je ustavna kategorija. To pa zato, ker smo se Slovenci že ob osamosvajanju zavedali, da brez vojske ni varne države Slovenije in to se je potrdilo z vojno za Slovenijo. Zastoj in zmanjševanje pripravljenosti slovenske vojske je sprožila finančna in gospodarska kriza, ko je obrambni resor nesorazmerno delil usodo stabilizacije javnih financ v republiki Sloveniji in ko so obrambni izdatki po letu 2010 padli iz 1,61 % bruto domačega proizvoda, v nadaljevanju BDP, na 0,93 % BDP leta 2015 Odsotnost potrebnih razvojnih sredstev se kaže v stanju Slovenske vojske, ki je od leta 2013 ocenjena z nezadostno oceno za delovanje v krizi ali vojni, ob tem pa že vse od vstopa Slovenije v NATO Slovenci tej atlantski povezavi, torej našim zaveznikom, obljubljamo, da bomo izpolnili zaveze iz pogodbe. Te zaveze so 2 % BDP, ta pogodba je pa posledica referenduma, na katerem so se državljani Republike Slovenije odločili, da bomo kot članica NATO bolj varni. In sedaj nas iz zavezništva že dokaj nestrpno opozarjajo, da ne držimo besede. Po eni strani od zavezništva pričakujemo pomoč pri naši obrambi in suport vrhunske vojaške tehnike in opreme, ki jo države članice Nata uporabljajo, po drugi strani pa zavlačujemo z izpolnitvijo teh obljub in zapisanih zavez, ter varčujemo. No, naj se popravim, zavlačevali in varčevali sta zadnji dve vladi, njihovi ministri tudi, ko se je finančna situacija že popravila po letih te krize. Ključna sporočila zavezništva ob pregledu obrambnih zmogljivosti Republike Slovenije v januarju 2020 so bile: nezagotavljanje ustreznih finančnih sredstev je posledica kritičnega pomanjkanja politične volje. Sloveniji obramba ni pomembna in ne prevzema niti približnega deleža pri zagotavljanju kolektivne obrambe. Naslednja trditev iz ocene stanja je: nedopustno odlaganje edine prioritete vzpostavitve srednje bataljonske bojne skupine že od leta 2010, zaradi česar je Slovenska vojska omejena le na najbolj nezahtevne naloge. Tako da, ne da se več sprenevedati in tudi ne želim se več kazati v luči neverodostojne članice Nata in Evropske unije. Republika Slovenija potrebuje Slovensko vojsko, ki bo sposobna obraniti državo ter sodelovati pri zagotavljanju varnost države in državljanov ter pri zagotavljanju ali vzpostavljanju miru v svetu. In zavedati se moramo, da bo ta vlada poskrbela za varnost svojih državljanov in za dostojno življenje in delo svojih vojakov. Za to je potreben tudi minister, ki ima hrbtenico, da drži dano besedo. Minister za obrambo Tonin je v naše zadovoljstvo na zadnji predstavitvi teh investicij, ki se jih dotika današnji predlog zakona o zagotavljanju sredstev za obrambo dejal: »Na račun varnosti državljanov in Slovenske vojske več ni mogoče varčevati in ne bomo varčevali.« Z zakonom se bo torej zagotavljalo sredstva za izvajanje najpomembnejših investicij v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026, ki pomenijo vzpostavljanje in zagotavljanje ključnih vojaških zmogljivosti, določenih po vrsti, obsegu in dinamiki s splošnim dolgoročnim programom razvoja in opremljanja Slovenske vojske in srednjeročnimi obrambnimi programi. Z zakonom se ureja poraba finančnih sredstev v višini 700 milijonov evrov, pri čimer bo letna poraba v prvih dveh letih, torej v 2021 in v letu 2022 na ravni 100 milijonov evrov. V naslednjih 4 letih pa 145 milijonov evrov letno. Obseg sredstev, ki je določen na letni ravni, je lahko v posameznih letih tudi višji za znesek, ki ga zaradi objektivnih okoliščin ne bo mogoče realizirati ali ga ni bilo mogoče realizirati v preteklih letih, vendar ne sme biti višji od 160 milijonov evrov letno. In to ni vse nastalo na novo in tega ni naplanirala le sedanja vlada, ampak so v tem paketu, če se tako izrazim, že zajete tudi obstoječe ter že prej sklenjene pogodbe za nakupe opreme. Gre pa za nujno opremo, ki nam zagotavlja, da lahko naši vojaki sodelujejo na vojaških vajah z mednarodno udeležbo, pri tako imenovanih rotacijah bojnih skupin Evropske unije in pa v mirovnih misijah v tujini. Zategadelj oborožitveni sistemi in vojaška oprema, ki se bo nabavljala v okviru tega zakona, bo morala izpolnjevati standarde, ki veljajo v Natu, oziroma bo morala biti zagotovljena njena povezljivost s sistemi in opremo, ki se uporablja v zavezništvu. Ti standardi oziroma zahteve se smiselno uporabljajo tudi pri zagotavljanju potrebne infrastrukture in drugih pogojev, potrebnih za vzpostavitev načrtovanih vojaških zmogljivosti, tako da sedaj je potrebno tudi mogoče malo poudariti, da tukaj niso samo sredstva za oklepnike, helikopterje in tako naprej, ampak so tudi sredstva za zagotavljanje potrebne infrastrukture to, kar potrebujemo sami, naša Slovenska vojska in tudi, kar se potrebuje za skupne naloge zavezništva. Tako naprej, da morda se slišijo te številke, ti milijoni komu res ogromni, pa vendar se moramo zavedati, da slovenskih vojakov ni mogoče poslati na teren. Torej na usposabljanje v Sloveniji ali v tujini v trideset let starih vozilih in z zastarelo tehniko. Pričujoči zakon, ki ga Vlada vlaga v zakonodajno proceduro pomeni izpolnitev lastnih zavez zavezništvu in je jasen signal, da Slovenija svojo varnost jemlje resno. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke bomo predlog zakona podprli, ker resno jemljemo svojo varnost kot tudi svojo suverenost. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Liste Marjana Šarca bo predstavil Rudi Medved. Izvolite.
Hvala lepa podpredsednik, spoštovani minister, spoštovane poslanke in poslanci! Zakon je sicer res po členih in vsebini relativno kratek, je pa finančno tako ambiciozno zajeten, da si morda zasluži nekaj več besed in malo bolj poglobljen pristop. Pri pregledu medijskih zapisov zadnjih desetih ali dvajsetih let, ki so nastali ob razpravah o financiranju Slovenske vojske, vselej znova naletimo na naslove – ali topovi ali maslo, maslo ali topovi in ali je to res prava dilema celotnega obdobja naše samostojnosti. Ali ni to morda umetno ustvarjena dilema vseh minulih politik, ki tega niso znale uskladiti. Potrebujemo oboje, je lani tukaj v tem parlamentu dejal predsednik tedanje Vlade, Marjan Šarec. V stranki Lista Marjana Šarca se zavedamo potreb po krepitvi in učinkovitem delovanju nacionalnega varnostnega sistema, ki se mora prilagajati novim grožnjam. To se je v mandatu prejšnje Vlade odražalo tudi v pripravi nove resolucije o strategiji nacionalne varnosti Republike Slovenije ter v opredelitvi novih varnostnih groženj pa tudi v Beli knjigi o obrambi in dodelitvi dodatnih finančnih sredstev v nacionalno varnostnem sistemu. Pomemben del tega sistema nacionalne varnosti, tudi obrambni sistem Slovenske vojske, ki ni pomembna le za obrambo države, ampak kot kažejo izkušnje tudi za širšo podporo drugim državnim organom in državljanom v različnih kriznih situacijah. Naj spomnim na naravne nesreče, kot so žled, poplave ali pa aktualna epidemija. V času Vlade Marjana Šarca je bila varnost ena od prioritet. Zato smo skladno s tem povečali tudi sredstva za obrambni proračun in sicer za približno 40 milijonov evrov in delež sredstev za investicije v obrambi. Sedanja Vlada je ob nastopu mandata obrambnemu proračunu večino tega zvišanja odvzela. Res pa je, da je pozneje nekaj tudi vrnila. S sprejetjem Bele knjige o obrambi januarja letos, so bile v času naše Vlade na strateški ravni začrtane smernice za celovito reševanje glavnih izzivov obrambnega sistema. Med opredeljenimi dvajsetimi ukrepi na obrambnem področju, tudi vprašanje modernizacije Slovenske vojske oziroma priprava zakonskih rešitev za izvajanje ključnih projektov opremljanja Slovenske vojske. Skladno s tem je bil osnutek zakonskega predloga, ki ga imamo danes na omizju v pripravi že v času prejšnje Vlade, tudi na podlagi sklepa takratnega Odbora za obrambo. Torej ne gre za nekaj popolnoma novega, kot se pohvali spoštovani gospod minister Tonin, ko pravi, da premika, kar je deset let stalo. V zadnjem poldrugem letu zagotovo ni stalo. Morda premikov ni opazil ali pa jih ni želel priznati nekomu drugemu. Morda razen sebi. Glede na navedeno smo torej lahko zadovoljni, da se v dobrobit obrambnega sistema stvari premikajo v smeri rešitev, kot jih je začrtala prejšnja Vlada, saj so bile dobro premišljene, njihov cilj pa zagotoviti učinkovit obrambni sistem, transparentnost, poročanje in nadzor nad investicijami v vojaško opremo. Realizacija smernic bele knjige se mora odražati v novi resoluciji o dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske in v novem srednjeročnem obrambnem programu. Omenjenih dokumentov pa Državni zbor še ni niti prejel niti obravnaval, zato bi se zdelo logično, da bi bila najprej potrjena ta da okvira, ki ju opredeljujeta kot temeljni podlagi za ta zakon, predvsem v kontekstu sodobnih groženj in srednjeročnih finančnih projekcij, ki pa se seveda spreminjajo. Za veljavni srednjeročni obrambni program 2018-2023 v gradivu omenjate, da ga boste posodobili, hkrati pa navajate, da temelji na srednjeročni finančni projekciji, ki upošteva ocene okrevanja gospodarske dejavnosti v Sloveniji. Sklep je torej jasen, gre za milo rečeno najmanj neustrezno projekcijo v aktualnih razmerah, ko pa vendar vemo, da se obeta precejšen padec bruto domačega proizvoda. Glede investicij v obrambo sta bila v preteklosti sprejeta dva zakona za obdobje 1994-2007 in 2008-2015. Drugega zaradi finančne krize nismo izvajali. Realiziranih je bilo 120 milijonov od predvidenih 710 milijonov evrov. Torej, zaradi širše makroekonomske slike ni dosegel učinka. Obrambni resor je zaradi varčevalnih ukrepov izgubil veliko sredstev, kar je povzročilo razvojni zaostanek. Ker se v prihodnje nedvomno bližamo podobnim ali pa še slabšim okoliščinam, kot v času prejšnje finančne krize, se nam v Listi Marjana Šarca postavlja vprašanje, kakšna je dejanska realna izvedljivost zakona. Kako bo mogoče dejansko zagotavljati predvidene fiksne višine sredstev za investicije, in sicer od 100 do 145 milijonov vsako leto, tja do leta 2026? Kako to realno pričakovati v okoliščinah gospodarsko-socialne krize oziroma padca gospodarske rasti? Bo vojska res prioriteta? In, spoštovani minister, ali se vam zdi, da bodo ljudje v teh razmerah to tudi razumeli? Razumeli bodo potrebo, na primer, po transportnem letalu, helikopterjih, logistični in medicinski opremi pa osebni opremi vojakov. Težje pa bo ljudi v teh razmerah prepričati v nujnost nakupov bojnih vozil v vrednosti kar 408 milijonov evrov. Zakon torej lahko zaradi prevelikih oči zelo verjetno doleti podobna usoda kot prejšnjega – torej da ostane mrtva črka na papirju, česar pa si obrambni sistem in Slovenska vojska zanesljivo ne zaslužita. Glede na povedano smo prepričani, da je fiksni zapis višine dodeljenih letnih sredstev v zakonu 100 oziroma 145 milijonov na leto najverjetneje nerealen. Je neskladen z javnofinančno oziroma makroekonomsko prakso glede vzdržnosti javnih financ oziroma bi moral upoštevati širšo javno finančno sliko. V gradivu navajate, da bo finančna sredstva za investicijo v Slovensko vojsko za leto 2021 treba zagotoviti s spremembami proračuna za 2021 in vsemi ostalimi proračuni v obdobju 2022-2026. Torej bosta že načrtovanje proračuna za prihodnje leto in makroekonomska napoved verjetno prinesla streznitev. V vsakem primeru pa gre zaenkrat za črko na papirju in bosta dejanska realizacija in reševanje odraz vsakokratne priprave proračuna oziroma zakona o izvrševanju proračuna. Zato v Listi Marjana Šarca predlagamo razmislek o drugačni opredelitvi, takšni, ki upošteva realnejšo sliko javnih financ. Torej bi šlo za nabave v okviru ocenjenih zmožnosti povezanih z gospodarskim stanjem v državi, nabave bi bile še vedno sistemske, predvidljive in transparentne. Glede na v preteklosti dogovorjen dvig nominalnih zneskov za obrambni proračun po sklepu Vlade po opravljenem strateškem pregledu obrambe leta 2016 v višini ca 30 milijonov evrov letno, predlagamo, da se za obrambni proračun nameni letno ca 50 milijonov evrov več in se nato v okviru letnih načrtov, ki jih opredeli Vlada, določi katera oprema bo imela prioriteto v okviru predvidenega finančnega obsega. Glede predvidenega okvira oziroma paketa glavne opreme ugotavljamo, da v večji meri izhaja iz dogovorjenih mednarodnih obveznosti za izgradnjo zmogljivosti razen taktičnega transportnega letala. Ker pred seboj nimamo novega dolgoročnega programa razvoja Slovenske vojske do leta 2035 in novega srednjeročnega obrambnega programa za 2021-2026, ki ju napovedujete, spoštovani minister, ne moremo konkretneje videti kateri sistemi bodo to oziroma kaj se bo med pripravo spreminjalo glede na trenutno veljavne dokumente. Dolžnost vsakokratne vlade je določanje prioritet. Epidemija je nova nepredvidena okoliščina, ki jo je treba upoštevati pri oblikovanju in izvajanju kratkoročnih in srednjeročnih načrtov. Zato se zastavlja vprašanje ali ne bi bilo nujno zardi negotove prihodnosti del predvidenih sredstev preusmeriti na področja, ki so in še bodo zaradi epidemije najbolj prizadeta. Zato predlagamo razmislek o drugačnih bolj realnih vrednostih namenjenih investicijam v Slovensko vojsko. V petih mesecih se je sedanji proračun izkazal za več kot 1,2 milijardi primanjkljaja, pričakovati je, da se bodo proračunski izdatki zaradi podpornih ukrepov prebivalstvu in gospodarstvu v prihodnje še povečevali, prilivi pa verjetno zniževali. Z vidika javnofinančne vzdržnosti je po našem mnenju sprejemanje zakona s tako obsežnimi finančnimi posledicami pred rebalansom proračuna milo rečeno neodgovorno, neodgovorno do Slovenske vojske, ki ji s tem vzbujamo nerealna pričakovanja. Neodgovorno pa tudi do države in ljudi, ki nekatere politike bržkone potrebujejo bolj. Za dosego predvidenih ravni investicij bo zato treba nujno povečati prilive v Državni proračun. Med ključne ukrepe štejemo spodbujanje domače potrošnje, ki predstavlja več kot dve tretjini proračuna. Žal naše zamisli o začasnem in univerzalnem dohodku kot generatorju domače potrošnje niste prepoznali kot enega izmed pomembnih dejavnikov okrevanja gospodarstva. Prav tako opozarjamo na nujnost realnega načrtovanja investicij, to mora biti usklajeno s cilji in viri tudi in predvsem kadrovskimi. Torej ne samo kupovanje opreme in tehnike, da bi izpolnili zavezo do zavezništva, če na drugi strani nismo sposobni kadrovsko ustrezno popolniti enot Slovenske vojske. Kdo bo potem to opremo uporabljal? Seveda je na mestu tudi vprašanje zagotavljanja transparentnosti izvedbe investicij. Predlog zakona sicer predvideva nekatere mehanizme, ampak v Sloveniji doslej praktično nobenega tovrstnega nakupa nismo znali izpeljati brez afere in razčiščevanja kdo se je pri tem okoristil. Netransparentno kupovanje zaščitne medicinske opreme je vrglo tolikšno senco dvoma na verodostojnost te Vlade, da so dvomi pri vaseh nadaljnjih nakupih upravičeni, še zlasti, ko gre za vojaško opremo, ki že tako ne podleže zakonitostim klasičnega javnega naročanja. In če sklenem, v Listi Marjana Šarca nimamo dileme ali topovi ali maslo, v razmerah smo, ko potrebujemo oboje, seveda pa moramo najti ustrezno ravnovesje. Eno ne sme izključevati drugega. Zato, zato zagovarjamo trezno načrtovanje investicij v Slovensko vojsko. V preteklosti so nas nerealni načrti oziroma nezmožnost iskanja tega ravnovesja že pripeljali do tega, da smo zanemarili obrambno varnostni sistem. Tudi zato, ker smo investicije vanj načrtovali nerealno. Tokrat imamo priložnost te napake iz preteklosti popraviti. Popraviti na način, ki bo javno finančno vzdržen in bo upošteval nove razmere zaradi epidemije. Zaradi vsega navedenega v Listi Marjana Šarca zakona ne bomo podprli. Pričakujemo pa, da boste upoštevali, če bo zakon nadaljeval parlamentarno pot, naša svarila in dobronamerne napotke. Pri skrbi za slovenski obrambno-varnostni sistem moramo vsi skupaj strankarske interese potisniti na stran in sprejemati rešitve, seveda, realno izvedljive rešitve.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Samo Bevk. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Pred nami je razprava o predlogu zakona, ki sicer glede na število členov ni zahteven, se pa njegova zahtevnost meri v 780 milijonih evrov. O milijonih, ki naj bi jih, morda jih tudi bo, Vlada namenila za investicije v Slovensko vojsko. Zakon torej predvideva, da Republika Slovenija v naslednjih šestih letih, med 2021 in 2026, zagotovi precejšen del proračunskih sredstev za investicije, s katerimi bi se v navedenem obdobju vzpostavilo najpomembnejše vojaške zmogljivosti za izpolnjevanje nalog Slovenske vojske ter za sodelovanje v sistemu kolektivne obrambe. Iz obrazložitve predloga je tudi zaznati, da so predvidena sredstva v višini 780 milijonov evrov med drugim namenjena za vojaško letalstvo, bojna in transportna vozila, pa za komunikacijski informacijski in raketni sistem, za kibernetsko obrambo ter pehotno orožje in opremo. Zavedamo se, da je sestava Slovenske vojske čedalje bolj okrnjena. Število vojakov pada, zanimanje za vstop mladih v vojsko pa je na zaskrbljujoče nizki ravni. V opremo se v preteklosti ni vlagalo. Zadnji večji nakup, patrie, pa se je sprevrgel v orožarsko afero, ki Slovenski vojski zagotovo ni pomagala k razvoju, tudi ne k zaupanju do politike glede porabe sredstev za obrambo. Ob tem naj spomnimo, da je bila pred 10 leti sprejeta resolucija o splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske do leta 2025. In da imamo sprejete tudi druge za vojsko pomembne strateške načrte, na primer srednjeročni obrambni program Republike Slovenije za obdobje 2018-2023. Z namenom izpostavljam ta dva dokumenta. Zakaj? Ker sta bila sprejeta na podlagi predpostavke, da bomo finančno in gospodarsko krizo prebrodili, da se bo ponovno zagnal uspešen gospodarski cikel, ki bo pripomogel k stabilnejšemu državnemu proračunu in bo lahko država poleg servisiranja pomembnih javnih zadev več sredstev namenila tudi za razvoj in modernizacijo Slovenske vojske. Po rekordnem proračunu leta 2019 in ugodnih kazalnikih gospodarske aktivnosti za leto 2020 smo se vsi nadejali, da bomo končno lahko več proračunskih sredstev namenili za zdravstveni sistem, za investicije v nujno potrebno infrastrukturo, pa najsi bodo to ceste, bolnišnice, domovi za starejše, šolski in kulturni objekti ter nenazadnje tudi za vojsko. V leto 2020 smo torej vstopili z velikimi pričakovanji in načrti. In kot bi trenil je epidemija koronavirusa naša pričakovanja in cilje predrugačila in jih prestavila v nek drug čas. Gospodarska aktivnost se je namreč znatno znižala. Prav tako so zaskrbljujoče relativno nestabilne napovedi za naprej, ko se epidemiološka slika po vsem svetu spreminja iz tedna v teden, iz dneva v dan. Še več, tudi za Slovenijo verjetno nihče ni pričakoval tako hitrega poslabšanja po prvem valu epidemije v tako kratkem času že pred jesenjo. Kot že rečeno, je prioritete naše države koronakriza močno, močno predrugačila tudi na način, da je fokus povsem preusmerila v reševanje zdravstvene, za njo pa še prihajajoče socialne krize, pri kateri se upravičeno bojimo, da njenega vrha še nismo dosegli kljub sprejetim protikoronskim ukrepom. Ob tem seveda ne moremo spregledati, da je naše gospodarstvo močno odvisno od gospodarske aktivnosti v evrskem območju. Po ocenah mednarodnih institucij se je upad gospodarske aktivnosti evrskega območja v drugem četrtletju zaradi ukrepov za zajezitev širjenja epidemije COVID-19 še poglobil. Kakšen bo obseg in kako dolgo bo epidemija oziroma pandemija trajala, je velika neznanka, s tem pa ostaja tudi velika neznanka vprašanje stabilnega polnjenja državnega proračuna. Potrebe mnogih področij, tudi obrambnega, ki, poudarjam, nujno potrebuje celovite in strateške premike naprej, so realne in upravičene. Ne samo v izpolnjevanju obvez do mednarodni asociacij, v katere smo vpeti, ter že sprejetih dokumentov, temveč in predvsem do naše podhranjene vojske, do naših vojakov in vojakinj, ki upravičeno čakajo na ukrepe za izboljšanje njihovega statusa. Spoštovani. Vsled širšega konteksta koronakrize, ki prinaša močno omajane gabarite gospodarske aktivnosti skupaj z vsemi spreminjajočimi se izzivi na področju zdravstvene in socialne politike, smo Socialni demokrati v teh okoliščinah zelo zadržani do namena in hitenja za očitno večanje proračunskih sredstev za investicijski cikel v slovensko vojsko. Zato se bomo v naši poslanski skupini pri glasovanju o zakonu v prvi obravnavi vzdržali. Ob tem se tudi sprašujemo, zakaj je treba s predlogom zakona tako hiteti. Tudi glede na navedbe predlagatelja, ki pravi, da bo do srede leta 2020 – in sredi leta smo zdaj, danes – pripravljen nov predlog resolucije o splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljanja slovenske vojske do leta 2035 ter da bo do konca leta 2020 na vladi sprejet nov srednjeročni obrambni program za obdobje 2021-2026. Socialni demokrati smo ob tem še toliko bolj prepričani, da bi lahko kvalitetnejšo splošno razpravo o predlogu Zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v slovenski vojski v letih 2021 do 2026 opravili na eni izmed rednih sej v jesenskem obdobju. Najlepša hvala za pozornost.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Stranke modernega centra bo prestavila Monika Gregorčič. Izvoli.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, poslanke in poslanci. Obrambni sistem je eden od temeljev naše državotvornosti in suverenosti. Pred dobrim desetletjem, v času gospodarske krize, so bile zaradi varčevalnih ukrepov ustavljene vse investicije v posodobitev slovenske vojske. Prednostno je bilo tedaj potrebno zagotavljati sredstva za njeno redno delovanje. Obrambni resor je zato nesorazmerno prispeval k stabilizaciji javnih financ. Obrambni izdatki so padli od leta 2010 z višini 1,61 % BDP na zgolj 0,93 % BDP v letu 2015. trend zmanjševanja obrambnih izdatkov se je zaustavil šele v času, ko je vlado vodila Stranka modernega centra. Takrat je bil sprejet sklep o neprekinjenem povečevanju obrambnih sredstev v naslednjem srednjeročnem obdobju. V tistem mandatu so se obrambni izdatki tako povečali skupno za 100 milijonov evrov, plače vojakov pa celo za 30 %. V poslanski skupini Stranke modernega centra se zavedamo, ad trenutna investicijska sredstva še vedno ne zagotavljajo potrebnega razvojnega preskoka in modernizacija Slovenske vojske, ki bi omogočala takšno vzpostavitev zmogljivosti kot jih določajo dolgoročni razvojni programi in sprejete obveznosti v okviru zavezništva Nato. Zato se strinjamo s predlaganim zakonom o zagotavljanju sredstev za Slovensko vojsko v obdobju od 2021 do 2026, saj bo postopoma, torej v šestih letih ta zakon omogočil zagotovitev sredstev za obrambne namene v višini skupaj 780 milijonov evrov. Za zagotavljanje učinkovitega nadzora nad izvajanjem tega zakona pa bo Vlada enkrat letno poročala Državnemu zboru. In zakaj je ta zakon tako pomemben? Ker je Slovenska vojska že vse od leta 2013 ocenjena z oceno nezadostno za delovanje v krizi ali v vojni, predvsem zaradi pomankanja potrebnih razvojnih sredstev. neizpodbitno dejstvo je, da potrebujemo vojsko, ki bo sposobna učinkovito zagotavljati varnost države in državljanov ter tudi sodelovati v mednarodnih misijah pri vzpostavljanju miru v različnih delih sveta. Republika Slovenija je trenutno v zavezništvu Nato ena izmed članic z najnižjim deležem BDP, ki ga namenja obrambnim sposobnostim. Ta delež letos znaša 1,06 % BDP in po tem kriteriju v letih 2019 in 2020 tako zasedamo 25 mesto od skupno 30. držav članic Nata. Zasedamo pa tudi 27. meto glede odstotka obrambnih izdatkov namenjenih za investicije. Naj spomnim, da so se vse države članice Nata leta 2014 zavezale, da bodo v desetih letih, torej do leta 2024, svoje obrambne izdatke približale 2 % BDP. Pri tem posebej poudarjam, da govorimo o izdatkih za delovanje in razvoj Slovenske vojske, torej naših lastnih obrambnih sposobnostih in tukaj ne gre za izdatke za Zvezo Nato. Tudi zato je v letos pripravljeni Beli knjigi o obrambi zapisano, da naj bi se delež BDP za obrambne izdatke do leta 2024 postopno dvigal do 1,5 % in v drugi fazi najkasneje do leta 2035 pa je cilj doseči 2 % BDP. Bela knjiga predvideva postopno rast teh obrambnih izdatkov, usmerjeni pa bodo predvsem v investicije in modernizacijo enot Slovenske vojske, v posodobitev vojaške infrastrukture in opreme ter tudi za ureditev materialnega statusa vojakov. Zakonsko osnovo za vse našteto pa predstavlja danes obravnavani zakon. V Poslanski skupini SMC se s takšni dinamiko strinjamo. Menimo, da naša profesionalna vojska za svoje delovanje in opravljanje nalog med katere pa spadajo tudi naloge zaščite in reševanja, potrebuje sodobno opremo, uniforme, oborožitev in ustrezne infrastrukturne in logistične zmogljivosti. Pri porabi obrambnih sredstev pa posebej poudarjamo nujnost transparentnih nabav in optimizacije stroškov ter tudi iskanje možnosti skupnih nakupov z drugimi državami oziroma v okviru agencij Evropske unije ter Nata in medvladnih sporazumov. Na koncu želimo posebej izpostaviti, da je varnost eden od temeljnih pogojev za delovanje in razvoj naše družbe in države. Republika Slovenija je država z visoko stopnjo varnosti, a vse bolj dinamičnem in kompleksnem mednarodnem varnostnem okolju moramo zelo aktivno in neprestano delovati v smeri, da takšen nivo varnosti tudi ohranjamo. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanki skupini SMC potrdili sklep, da je predlog tega zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Miha Kordiš. Izvoli.
Prebivalke in prebivalci Slovenije so ogroženi. Javni zdravstveni sistem, ki so ga opustošile neoliberalne politike privatizacije in varčevanja, bi nujno potreboval več 100 milijonov evrov samo, da se obdrži nad vodo. Denarja ni. Prebivalke in prebivalci, zlasti mladi, se že desetletja soočajo z mankom stanovanj. Samo za zadovoljitev trenutnih potreb, bi potrebovali takojšno izgradnjo 10 tisoč javnih najemnih stanovanj. Denarja ni. Takoj potrebujemo nove domove starejših občanov s približno 11 tisoč posteljami. Denarja ni. V vsakemu univerzitetnemu mestu bi potrebovali vsaj en ali dva nova študentska domova. Denarja ni. Pod pragom revščine živi četrt milijona prebivalcev, od tega več kot 40 tisoč otrok. Denarja ni niti za njih. Za povrh nas ogrožajo še vse bolj silovita podnebna kriza, stotine nepotrebnih smrti zaradi svinjanja okolja in ena najhujših gospodarskih kriz po drugi svetovni vojni. Denarja za vse to ni in ga bo še manj. Pod Vlado Janeza Janše se znova izrisujejo varčevalni ukrepi. Hkrati je ista Vlada našla denar za orožje. Ne le drobiža, ampak ogromnih, nepredstavljivih 780 milijonov evrov za oklepnike, minomete, rakete, mitraljeze, bombomete, aviacijo za specialne sile ter drugo bodoče staro železo. Slovenija orožja seveda ne kupuje za lastno varnost, kot nas hočejo gospe in gospodje prepričati. Kupujejo ga za sodelovanje v ekspedicijah Nato pakta, za podporo imperializmu in profite vojaško industrijskih kompleksov svetovnega kapitalizma. Vedeti pa je treba, da bo težko zagotoviti vsak milijon, ki bo potreben iz proračuna, je za infekcijsko kliniko dejal minister Gantar, dobesedno. Ni problema, tu je 780 milijonov za orožje, je takoj pristavil minister Tonin in prinesel zakon, ki ga obravnavamo danes. Medtem ko na pragu drugega vala epidemije novega koronavirusa minister za zdravje težko najde vsak milijon za novo infekcijsko kliniko, je minister za obrambo na horuk našel več kot tri četrtine milijarde za orožje. Gospe in gospodje, orožarji Nato pakta v Vladi in v parlamentu, v Hrastniku in tamkajšnjem domu starejših se razvija žarišče epidemije. Kako bo vaše orožje pomagalo prebivalcev Zasavja, medicinskim sestram, bolničarjem, starostnikom in njihovim svojcem, ne bo. Vsak cent, ki gre za orožje, je minus v proračun za zdravstvo in skrbstvo starejših. Če ne v Hrastniku, pa v katerem drugem slovenskem kraju. Pri takih usmeritvah drugi val epidemije koronavirusa brusi kose. Nesposobnost oblasti, trpljenje za ljudi. Manko denarja v zdravstvu, sociali, izobraževanju in drugje je neposredno povezano z nakupi orožja, z igro ničelne vsote. Ne glede na to, če nas prepričujejo, da je potrebno graditi vse. Če pri dani količini denarja vzameš en milijon za nekaj, bo ta milijon seveda zmanjkal za nekaj drugega. Zato je finančna politika države v resnici politika prioritet. Če bo vladajoča politika z zakonom, ki ga danes sprejema, zapravila 780 milijonov za orožje, bo teh 780 milijonov zmanjkalo drugje, za javni interes, za javno zdravje, za dobrobit prebivalk in prebivalcev, za naravo, za okolje, tudi za dejansko varnost tam, kjer ta šteje. Nič od tega seveda oblasti ne zanima. Samo poglejte pripravo na drugi val. V mesecih priprav Vlada Janeza Janše ni bila sposobna drugega kot neustavne aplikacije, s katero bi nas nadzorovali. Tišči pa s 780 milijoni za nove orožarske afere. Silno se ji mudi. Dobro ve, da velika večina ljudi odločno nasprotuje metanju denarja za orožarske posle, ki jih je birokraciji Nato pakta nekoč na nekem sestanku mimo vsakršne javne razprave dal nek sedaj že pozabljen vladni minister. Spoštovanje zavez do Nato pakta, na katere se Vlada tako rada sklicuje, pomeni pomendrati zaveze do lastnih ljudi od katerih ta država živi. Nabave orožja za Nato pakt pod krinko varnosti so tudi obraz nesposobnosti oblasti. Slovenija ni vojaško ogrožena. Ne ogroža nas nobena sosednja država in nimamo sovražnikov širše v soseščini ali v svetu. To priznajo celo vladni predstavniki. Toliko bolj dejanske pa so grožnje za zdravje prebivalcev in zdravstveni sistem v celoti. Infekcijska klinika v Ljubljani je v 120 let stari stavbi. Bolnišnica v Celju ima prostore tudi iz leta 1887, v nekaterih sobah manjka voda, v enem prostoru se stiska do 7 pacientov. V prostorih infekcijske v Mariboru sploh ne morejo obračati postelj obolele za COVID-19 so zdravili drugod. V Petra Držaja stene pokajo in okna ne tesnijo, kopalnice so neuporabne, v nekaterih delih ni sanitarij. Na Jesenicah so prostore za rehabilitacijsko medicino prenavljali z donacijami. Seznam niti približno ni izčrpan. Prizori kemoterapije na kletnih hodnikih so bili realnost že pred epidemijo, pa je to samo vrh ledene gore. Imamo na mizi interventni zakon za investicije v javne bolnišnice, nak. Obravnavni zakon v najbolj čisti podobi zrcali naravo vladajoče politike. Nečastna je ta narava. Predsednik Vlade, ministri in vladajoči poslanci niso nič drugega kot pol kolonialne sluge gospodarjev iz Washingtona, Pariza, Londona in Bruslja. Izvoljeni v Sloveniji službujejo tujim centrom moči, namesto slovenskih državljanov predstavljajo interese kapitala, so hlapci Nato pakta, kot jih imenujejo ljudje in minister Tonin je tipičen predstavnik. KO je prejšnja Vlada hotela kupiti nekaj 10 oklepnikov za več 100 milijonov evrov, je iz opozicijskih klopi dejal, citiram: »Da bi bilo bolj pametno, če bi milijone evrov namesto za nakup oklepnikov investirali v krepitev kibernetskih zmogljivosti.« Konec citata. Ko je postal minister je vso svojo pamet, če jo je sploh imel, pustil pred vrati Morsa, pokleknil pred diktatom Združenih držav in načaral zakon, s katerim bi za oklepnike namenili 408 milijonov evrov za tako [[nerazumljivo]]kibernetsko varnost pa manj kot desetino enakega zneska. Na vse to lobisti Nato pakta v slovenski politiki porečejo, da se vsako orožje lahko uporabi tudi za obrambo, zaščito in reševanje. Lahko se, a ne to orožje in v taki Slovenski vojski. Slednjo je vladajoča politika v dveh desetletjih degradirala v podporno milico za operacije Nato pakta v tujini in podaljšek policije na južni meji. Samostojne vojaške obrambe države ni sposobna, to je celo v njeni doktrini z ali brez orožja za 780 milijonov evrov, da ne bo pomote. Oklepniki, ki jih hočete kupiti, so primerni za stepe in puščave 10 tisoč kilometrov izven naših meja, helikoptersko pomoč pa bi stranka ministra Tonina tako ali tako privatizirala. Koliko žledoloma bodo rešili bombometi, koliko požarov bodo pogasile rakete, koliko poplav bodo sanirale havbice? Če želimo zaščitno in reševanje, potem zaščitno in reševanje tudi okrepimo. Za tako usmeritev, ki služi potrebam ljudi lahko računate na nas v Levici vedno, ni problema. A omemba civilnega delovanja v kontekstu 780 milijonov težkega orožarskega posla je nekaj čisto drugega, za lase privlečena izmišljotina. Zato še enkrat poudarjam, nakupi orožja na podlagi tega zakona niso nakupi orožja za našo varnosti, so nakupi po ukazu Nato pakta in za dobičke njegovih vojaško industrijskih kompleksov. So nakupi, ki našo varnost ogrožajo. Prvič s tem, ko nam jemljejo prepotrebna sredstva za gradnjo bolnišnic, neprofitnih stanovanj, domov za starostnike, za izboljšanje kakovosti zraka, tal, vode, za izkoreninjenje revščine in tako naprej. Drugič pa s tem, da ravno intervencije velesil v imenu varnosti v resnici pa korporativnega pohlepa in kontrole nad surovinskimi bazami, pa logističnimi potmi, ustvarjajo krizna žarišča najbolj. Za zaključek nam obete kako bo Vlada Janeza Janše kupovala orožje dajejo slutiti orožarske afer iz 90-ih in afera Patria. Te obete še dodatno in v celoti potrjujejo nedavni nakupi mask, respiratorjev in druge opreme za boj proti epidemiji koronavirusa. Zakon, ki ga danes obravnavamo je pravna podlaga za reprizo afere Patria. V Levici smo zahtevali splošno razpravo, da bi pri odločitvi o nabavah orožja, ki je v resnici odločitev o družbenih prioritetah lahko sodelovala javnost. A gospe in gospodje koalicije želijo tiho odločitev , čim hitreje, čim bolj stran od oči javnosti, ki kupovanja orožja namesto investicij v blaginjo in razvoj zavrača. Da se v dogovore z Nato birokrati in trepljane po ramenih tujih veljakov ja ne umeša ta nadležna stvar, ki se ji reče demokracija. Zato javna razprava o zakonu ni trajala niti dva tedna in zato moramo o zakonu razpravljati na izredni seji sklicani v dveh dnevih, v času parlamentarnih počitnic. Za oklepnike in drugo orožje bi Vlada Janeza Janše vsakemu državljanu od ust odtrgala skoraj 400 evrov. 400 evrov vsakega izmed nas za 780 milijonov evrov, ki bi jih lahko porabili na 780 milijonov boljših načinov. V Levici bomo seveda glasovali proti zakonu in naredili vse v naši moči, da noro nakupovanje orožja za okupacije nikoli ne ugleda luči sveta, namesto tega pa se pospešeno reši kriza javnega zdravstva, stanovanj za mlade in domov za starejše. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno Jožef Horvat. Izvoli.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Pravkar smo s strani predstavnika Levice slišali kar nekaj žalitev ministra, celo družine ministrov, celotne Vlade, koalicije in tako naprej. Takšna retorika ne spada v Državni zbor, nenazadnje smo pred nekaj dnevi v Državnem zboru sprejeli etični kodeks poslank in poslancev. Na tem primeru tako nespoštljivega, žaljivega, žaljivega nastopa poslanca Kordiša, gospod podpredsednik, pričakujem, da boste vi tisti, ki bo sprožil ustrezne postopke na kolegiju v skladu z etičnim kodeksom. In pričakujem, da bo ta razprava šla naprej v nekem kulturnem dialogu. Mi nimamo težav s tem, če Levica želi rešitve, ki bodo šle v smeri destrukcije Slovenske vojske ali tudi države, imamo pa težave z nespoštovanjem etičnega kodeksa, z žalitvami nas, ministrov in tako naprej. To ne spada v slovenski parlament. Hvala lepa.
Hvala lepa. Pričakujem, da boste tudi kot poslanska skupina naslovili zahtevo za razpravo na Kolegiju predsednika Državnega zbora. Postopkovno Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. To, kar smo ravnokar slišali, v resnici ni bila kakršnakoli resna postopkovna intervencija. Tako da, predsedujoči, predlagam, da to, kar je gospod Horvat iz Nove Slovenije povedal, zavrnete, navsezadnje pa je gospod Horvat eden izmed poslancev, ki v zadnjem mesecu v tem Državnem zboru daleč največ laže.
Kolega Kordiš, izrekam vam opomin, upam, da se to ne bo ponovilo potem pri razpravi, ker bom dosledno sankcioniral razpravo, žalitve in ostale stvari. Zdaj pa dajem besedo predstavniku Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati, Andreju Černigoju. Izvoli.
Spoštovani gospod predsedujoči, spoštovani gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovane državljanke in državljani Republike Slovenije. Rodovi Slovenk in Slovencev so v zgodovini dolgo hrepeneli po koščku zemlje, kjer bi bili sami svoj gospodar. Brez vojaškega organiziranja, brez odločnosti vojakov, Rudolfa Maistra, srčnosti najprej teritorialne obrambe in nato Slovenske vojske pa se te tisočletne sanje ne bi mogle uresničiti. Slovenska vojska je nastala leta 1993 iz takratne teritorialne obrambe Republike Slovenije in sprva temeljila na naborniškem sistemu. Leta 2003 je bil ta sistem ukinjen, nadomestila pa ga je profesionalna vojska. Na veliko referendumsko nedeljo 23. marca 2003 so državljanke in državljani Republike Slovenije z dvotretjinsko večino oziroma 635 tisoč 864 glasovi za potrdili vstop Slovenije v zvezo NATO. S to zavezo in obvezo so državljani Slovenije potrdili, da si želijo nadaljnjega razvoja Slovenske vojske v okviru Evroatlantskega partnerstva. Če želimo, da Slovenska vojska ostaja sodobna oborožena sila, ki je zmožna izvajati različne naloge doma in po svetu, ji moramo nameniti minimalna sredstva, s katerimi bomo lahko dobro opremljeni in kadrovsko popolnili. Ko je prišla gospodarska kriza, se je prva na udaru znašla Slovenska vojska, in v državnem proračunu se je od leta 2010 preveč zlahka odvzemalo sredstva. S težavo je ohranjala svoje osnovno delovanje, o kakršnemkoli razvoju pa [[…]], o velikih rezih sploh ni bilo možno govoriti. Sredstva za Slovensko vojsko se na predkrizno raven niso vrnila niti, ko smo v zadnjih letih ponovno beležili pozitiven trend gospodarske rasti, niti ko je ta hram demokracije sprejel rekordni proračun v slovenski zgodovini. Prišli smo do te točke, kjer težko zamižimo, še manj pa odvrnemo pogled od nujnih potreb Slovenske vojske, ki jo še kako potrebujemo. Z njo država zagotavlja varnost državljank in državljanov in občutek varnosti v teh nepredvidljivih in negotovih časih še kako pomemben. Zato v Novi Sloveniji – krščanskih demokratih podpiramo zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovensko vojsko. Z njimi bi zagotovili sredstva za najpomembnejše investicije v naši vojski, in sicer v prvih dveh letih zanje namenili po 100 milijonov evrov, v nadaljnjih štirih letih pa po 145 milijonov evrov. Po našem mnenju je sprejetje tega zakona predpogoj, da bo lahko Slovenska vojska dolgoročneje načrtovala svoje investicije, saj bo lahko pri zagotavljanju oborožitvenih sistemov in vojaške opreme sklepala večletne pogodbe, s katerimi se prevzamejo obveznosti tudi za daljše obdobje, kot se sprejema proračun Republike Slovenije. Za transparentnost nakupov bo poskrbljeno, saj se bodo investicije knjigovodsko izkazovale tako, da bo razvidna katera vojaška oprema, oborožitev ali druga sredstva so bila financirana s sredstvi na podlagi tega zakona. Vsi nakupi bodo smotrni in prepotrebni, izpolnjevati pa bodo morali vse Natove standarde. Na Slovensko vojsko so, smo državljani ponosni in ji zaupajo, mi pa moramo poskrbeti, da bomo to zaupanje še okrepili doma in v tujini. Na žalost Slovenska vojska za pripravljenost za delovanje v vojni že več let dosega negativne ocene. Ne zaradi naših pripadnic in pripadnikov Slovenske vojske, ki vedno v danih razmerah izvrstno opravijo zadane naloge, ampak zaradi neizpolnjenih obljub preteklih vlad. Postati moramo verodostojen partner zavezništva. Prevečkrat smo že prelomili dane zaveze partnerskim državam. Ko primerjamo podatke obrambnih izdatkov in vojaške investicije med članice Nata pristanemo na nezavidljivih zadnjih mestih. Čas je, da začnemo danes zaveze v Natu tudi izpolnjevati. Nato je namreč najcenejša varnostna zavarovalna polica za Slovenijo. Države članice si skupaj delimo obrambne izdatke, zaradi česar je obramba bistveno cenejša, kot če bi vse kapacitete razvijali sami, kot to počnejo na primer v Avstriji oziroma Švici. Predlagane investicije so tehtno in celovito načrtovane z namenom, da se izboljša stanje obrambno-varnostnega sistema v celoti. Naša zaveza je bila oblikovanje dveh bataljonskih skupin. S temi investicijami pa najprej zagotavljamo oblikovanje prve skupine. Sredstva bodo namenjena izgradnji in obnovi vojaške infrastrukture, poleg tega pa se bo slovenskim vojakinjam in vojakom zagotovilo ustrezno opremo. To si zaslužijo, saj so v vsakem trenutku pripravljeni žrtvovati svoje življenje doma in v tujini. Ne moremo dovoliti, da so naši vojaki v nevarnosti ali se celo poškodujejo zato, ker je njihova oprema neustrezna. Zagotoviti moramo tudi zmožnost lastne logistične sposobnosti, ki pa jo z letalom iz leta 1988 in starejši tipi helikopterjev vse težje dosegamo. Nakup dveh novih transportnih helikopterjev bo v veliko pomoč tudi pri nujnih reševanjih in potrebi po medicinski pomoči v Sloveniji. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo mnenja, da so prepotrebne investicije zastavljene zelo racionalno. Če bi želeli uresničiti vse zadane obljube preteklih vlad bi morali v Slovensko vojsko vložiti več kot 3 milijarde evrov. Zato smo prepričani, da je vložek 780 milijonov v šestih letih ekonomsko izredno racionalen in skrbno pretehtan. Zavedamo se, da brez investicij v našo vojsko v nekaj letih po Slovenski vojski ne bomo mogli več govoriti. V poslanski skupini Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo soglasno podprli zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v slovensko vojsko, ker želimo, da slovenska vojska postane agilna, fleksibilna, hitra in učinkovita ter se je sposobna postaviti po robu vsem izzivom v prihodnosti. Naša slovenska vojska mora biti sposobna zagotavljati obrambo, varnost naše edine domovine. Nehajmo se slepiti. Ideje, da vojske ne potrebujemo več, so nesprejemljive. Slovenci moramo podrobno poznati našo zgodovino, da lahko naredimo vse, da se nam ne ponovi. zato bi tukaj izpostavil besede slovenskega pesnika Simona Gregočiča, čigar preroške besede so se na žalost pred več kot 100 leti tudi uresničile: nad tabo jasen bo obok, krog tebe pa svinčena toča in dež krvav in solz potok in blisk in grom, oh, bitva vroča; tod tekla bridka bodo jekla in ti mi boš krvava tekla. Naj nam bodo pesnikove besede v opomin, da živimo v varnostno negotovem svetu in še toliko bolj potrebujemo močno varnostno obrambno mrežo. Danes, kolegice in kolegi, slovenska vojska potrebuje našo pomoč. Nova Slovenija – krščanski demokrati se bomo pozivu odzvali in prispevali svoje glasove za podporo zakonu o zagotavljanju sredstev za investicije v slovensko vojsko, da se bo naša še naprej lahko uspešno borila proti različnim grožnjam, boju proti terorizmu, boju proti kibernetskim napadom in ustrezno pomagala našim državljankam in državljanom ob naravnih in drugih nesrečah. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Na vrsti je splošna razprava poslank in poslancev o predlogu zakona. Najprej pa dajem besedo predlagatelju ministru mag. Mateju Toninu. Izvoli.
Uvodoma bi se rad zahvalil vsem poslanskim skupinam, ki ste napovedale podporo temu zakonu. Bi pa rad tudi postavil ta celoten zakon in vse te investicije v nek kontekst. Ta vlada, za katero v opoziciji pravite, da je tako strahovito grozna, je v treh mesecih odkar deluje med ljudi razdelila eno milijardo evrov. zakon, ki je danes pred nami, govori o tem, da naj bi v šestih letih za vse investicije, kar obstajajo v slovenski vojski, namenili 780 milijonov evrov. toliko o tem, ko nekateri govorite o topovih, o maslu, češ zdaj za orožje in podobne stvari denar bo, za ostalo ne bo. V treh mesecih milijard razdeljena med ljudi. Glede situacije v zdravstvu in ko nekateri želijo primerjati to z obrambo. Za zdravstvo namenimo letno več kot 3 milijarde evrov, obrambni proračun je tam približno 500 milijonov oziroma 0,5 milijarde. Dejstvo je tudi to, da je ta gospodarska rast, ki smo ji bili priča v zadnji letih, zdravstvo zaradi višjih plač, višjih vplačil v zdravstveno blagajno, prinesla za 600 milijonov evrov več denarja. To je več kot je celotni slovenski obrambni proračun. Vprašajmo se ali je zaradi tega kaj boljša naša zdravstvena storitev. Da gre za resnično nujnost, govorijo dejstva. Tako silovito kot je plačal obrambni sistem ob zadnji krizi, ni plačal noben drug resor. Nobenemu drugemu resorju niso proračuna razpolovili. Iz vojske je v zadnjih desetletjih, v zadnjem desetletju odšlo tisoč vojakov. In mi se ne moremo več sprenevedati. In tukaj gre za preprosto odločitev ali vojsko hočemo ali je nočemo. Tisti, ki ste bili kritični do tega zakona, povejte, mi se politično zavzemamo za to, da se vojska ukine. Lahko je to legitimna politična pozicija, ki vam je jaz ne oporekam. Ne morete pa zahtevati to, da bo vojska umirala pri živem telesu, da na papirju jih bomo imeli vsako leto manj vojakov in s 30 let starim železom. Stvari gredo naprej, stvari se bistveno spreminjajo in nekaj je potrebno nujno narediti. Najprej glede tega, na čem ta zakon temelji. Temelji na obstoječih strateških in planskih dokumentih. Ko sem prišel na ministrov za obrambo, nisem po zgledu drugih ministrov pred mano naročil strateške preglede, nove strategije, nove Bele knjige in si kupoval čas, ampak sem rekel, da želim zgolj narediti tisto kar piše v obstoječih dokumentih, ki jih je sprejela Šarčeva Vlada, Cerarjeva Vlada in vse prejšnje Vlade, nič drugega, samo tisto kar v obstoječih dokumentih piše. In v obstoječih dokumentih piše vse to kar je v zakonu, tudi transportno letalo, ki ste ga nekateri omenjali, da v dokumentih ni omenjen. Tudi to je del strateško-planskih dokumentov. Vse smo delali na podlagi tega. In o vseh stvareh so bile obširne razprave v tem parlamentu. Zdaj meni očitate kako ni zadostna razprava, kako je to vse prehitro, kako je to vse izredno, ampak o vseh teh stvareh, ki so v zakonu, ki je zgolj izvedbeni akt za tisto kar je bilo napisano v resolucijah, v strategijah, v Belih knjigah, je zgolj izvedbeni akt, v vseh tistih stvareh so bile obširne razprave v tem parlamentu in zdaj očitate, da razprave ni bilo. Ali je to veliko ali je malo? Po mojem ima Zmago Jelinčič Plemeniti prav, ko pravi, da je to malo denarja. Vojska je sama izračunala, da bi uresničili zgolj tisto kar je politika v resoluciji in drugih planskih dokumentih planirala, da bi vojska potrebovala v naslednjih letih 3 milijarde evrov. Logično je, da tega denarja ni in ga najverjetneje ne bo v vseh teh zgodbah, ki jih imamo zaradi COVID-a. Tega denarja pač žal ni kot bi ga celostno potrebovali. Realno pa je 780 milijonov evrov. In to je točno tisto kar je poslanec Medved govoril, na obstoječe obrambne proračune smo dodali po 50 milijonov evrov na leto, toliko kot je on govoril, da so že v prejšnji Vladi razmišljali o tem, tudi ta Vlada je razmišljala podobno, ker smo podatke pridobivali iz Ministrstva za finance, koliko bi se lahko v prihodnjih letih sploh privoščili za ta obrambni proračun, nismo delali na pamet. Izvedljivost zakona je bilo vprašanje. Ali je ta zakon izvedljiv? Ja, poglejte dragi moji, jaz mislim, da vsakdo, ki sedi v tej hiši mu mora biti zakon sveta stvar, da ni zakon tam neka črka na papirju, ki jo nobeden ne spoštuje. Razumem, da če je to sprejeto v zakonu, je to dejstvo, ki mora spoštovati vsakdo v tej hiši. Poslanec Medved je dejal, »ja to smo že planirali, to smo že delali«. Super. Jaz vam ničesar ne oporekam, ne razumem pa eno, da jaz delam točno tisto kar je Marjan Šarec pisal generalnemu sekretarju Stoltenbergu, kjer mu je v pismu napisal, da bo Slovenija namenila 1,5 % BDP za obrambo, da vi pravite, da delam tisto kar so že delali moji predhodniki. Nobenega problema, super, jaz vam lahko vse zasluge priznam, ne razumem pa vas, zakaj če delam vse tisto kar ste delali vi pred mano, zdaj vi tega zakona ne podpirate. Tega pa ne razumem. Če delamo tisto kar je Marjan Šarec obljubil Stoltenbergu v pismu. Jaz tega pisma nisem pisal, on ga pa je. Da je to nerealno in neodgovorno. Nerealno in neodgovorno je bilo dosedanje planiranje na obrambnem področju. Tisti, ki na tem področju že dlje časa delajo vedo, da če ti želiš neko zadevo kupiti, če ti želiš neko zadevo realizirati, ni to stvar enega letnega proračuna, ampak je stvar večih let in je bilo in to je prava stvar na katero so me na obrambnem ministrstvu opozorili je nemogoče narediti karkoli, ker ni predvidljivih finančnih sredstev, ker danes je lahko v proračunu toliko, jutri je nekaj drugega, danes podpišeš pogodbo za to, za ta helikopter, v naslednjem proračunu pa ugotoviš, da nimaš denarja in na takšen način se enostavno ne da delati. In nisem jaz toliko pameten in brihten, da bi te stvari se zdaj sam izmislil, ampak so na obrambnem resorju jasno povedali, če želimo narediti korak naprej, potem nam ne govoriti o odstotkih, potem mi potrebujemo fiksne znesek, ker če bomo imeli fiksne zneske, potem bomo lahko zadevo do, srednjeročno planirali v naslednjih 6 letih. In zato je to realno in je to odgovorno, ker zagotavlja predvidljivost obrambnemu resorju v naslednjih 6 letih. Kaj bomo nabavili? Zdaj sem imel priložnost obiskati praktično vse brigade, kar nekaj vojašnic, povem vam, daje infrastruktura izrazito slaba, večina teh vojašnic je bila zgrajena v 70. letih, v času JLA, zadeve razpadajo, za vzdrževanje so potrebni ogromni stroški in zato so razmisleki nekaterih na Generalštabu Slovenske vojske vsekakor na mestu, ki trdijo, da bi bilo bolje te stare vojašnice zravnati z zemljo in postaviti nove modularne vzorčne objekte, ki jih lahko postavimo tukaj, tam in še kje drugje. In kar je govoril poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti, ja, ta, to Ministrstvo za obrambo bo vlagalo tudi v raziskave in razvoj, pred dnevi ste lahko brali v Financah, da bo v kranjski vojašnici prvič postavljena, neko postrojenje, kjer bomo s pomočjo vodika pridobivali energijo in da ta vodikova energija ne bo na razpolago zgolj vojaškim vozilom ampak tudi civilnim vozilom in to planiramo še v 5 drugih vojašnicah. S tem denarjem ne samo da zagotavljamo denar za boljšo infrastrukturo, zagotavljamo tudi za kibernetsko obrambo. Za mene je kibernetska obramba izjemno pomembna, se strinjam, kaj ti pomagajo vse letalonosilke, vsi topovi, havbice, tanki, karkoli, če pa te lahko z nekim kibernetskim napadom praktično zaustavijo in za 14 in več dni ohromijo državo. Jaz se tega zavedam in zato smo podvzeli številne ukrepe na Ministrstvu za obrambo in že razvijamo kibernetske zmogljivosti, obrambne, ki nas bodo stale več 10 milijonov evrov, ampak jih razvijamo in verjamem, da v roku leta, leta in pol, bodo te zmogljivosti razvite in bo tudi zaradi tega Slovenija varnejša. Tako da, poslanec Kordiš, jaz nisem pozabil tistega, kar sem govoril v opoziciji in delam točno tisto, kar sem govoril v opoziciji, zdaj delam tudi na ministrskem mestu. Ker se mi zdi kibernetska obramba pomembna. Projekt se pelje, stal bo več kot 10 milijonov evrov in razvite bodo pomembne zmogljivosti in tudi ta zakon je pomemben za to investicijo. Osebna oprema vojakov bo tudi financirana iz tega zakona, vojakom želimo zagotoviti najboljšo opremo. Potem, transportno letalo, zdaj škoda, ker nimam več gor teh slajdov, da bi vam predstavil to naše transportno [[nerazumljivo]]letalo Turbolet, ki je v času Covida opravilo 23 letov. Izjemno koristno, dobro letalo, narejeno leta 1988, ampak žal pa počasi dosega svoj rok uporabe. Njegova slabost je bila tudi to, da je žal prepeljalo lahko samo 700 kilogramov neke opreme. V tej krizi se je izkazalo kot izjemno pomembno in transportno letalo se je poskušalo nabaviti že leta 2006, pa se potem zaradi nekih spleta okoliščin to ni zgodilo, ampak transportno letalo ta država nujno potrebuje, potrebuje ga za raznorazne logistične prevoze, tudi za prevoze ljudi in mislim, da bo transportno letalo več kot upravičilo svoj namen. Nimamo nerealnih ambicij, ne bomo kupovali avionov, ki bodo stali več kot celoten obrambni proračun, ker kupit avion je ena stvar, potem ga pa vzdrževati, zagotavljati posadko je druga stvar. Skratka, čaka nas temeljni premislek kaj si Slovenija sploh lahko privošči, dejansko pa transportno letalo potrebujemo. Druga zadeva, helikopterji – poleg Cougarjev je naša helikopterska flota izjemno stara. Zdaj smo pred odločitvijo, da bo potrebno investirat več kot 15 milijonov evrov v to, da bomo prenovili, obnovili osem helikopterjev Bell, da jim lahko še za deset do petnajst let podaljšamo njihovo življenjsko dobo. Bomo to naredili, če bo ta zakon sprejet. Nameravamo kupit tudi dva nova transportna helikopterja. Prijavili smo se tudi na razpis za dva transportna helikopterja, ki bi jih kupili z denarjem Evropske unije in bosta namenjena za gašenje gozdnih požarov v Sloveniji in v tujini. In če dobimo štiri nove transportne helikopterje, potem bomo štiri od teh prenovljenih Bell helikopterjev dali izključno za helikoptersko nujno medicinsko pomoč. Bodo ti helikopterji specializirani za te naloge, tudi za to, da vendarle enkrat ustrezno uredimo helikoptersko nujno medicinsko pomoč. In zdaj glede slavnih teh, pravite bojnih vozil, oklepnikov 8x8. Mi našim zaveznikom 24 let napovedujemo, da bomo zgradili dve srednji bojni bataljonski skupini. V času prejšnje Vlade januarja je bil pregled teh naših zavez, ki nam jih ni Nato postavil. Te zaveze smo si mi sami postavili. In so naši zavezniki enostavno nehali uporabiti diplomatski jezik in so nam povedali, če povem po domače »fantje, nehajte se hecat in nehajte nas vleči za nos«. V poročilu piše, da je to kritično pomanjkanje politične volje, da za Slovenijo obramba ni pomembna. Pač to si o nas mislijo naši zavezniki, ker tudi po proračunih obrambnih, ker sta za nami še Španija in pa Belgija, ti dve državi sta vsaj tiste zadeve, ki sta jih postavili sami kot pomembni, kot neki zmogljivosti, ki jih bosta zagotovili, sta vsaj uresničili. Mi tega nismo. In to obljubljamo vse od leta 2006 dalje. Zdaj me pa zanima katera država je kredibilna, ki 24 let uresničuje dane zaveze. In če bi želeli zgradit dve srednji bojni bataljonski skupini, bi potrebovali 135 vozil najmanj 8x8, pa 110 vozil 4x4 pa 16 havbic in tako naprej. Jasno je, da je v tem trenutku v tem času tega denarja nimamo. Zato smo k zadevi pristopili realno in namesto teh 135 se načrtuje 50 vozil. In teh 50 vozil bo vsaj minimalna osnova, da bomo od obljubljenih dveh bojnih bataljonskih skupin lahko zgradili vsaj eno. Zmago Jelinčič Plemeniti pa še kdo ima prav, ko pravi – ja, če bi se zgodila neka klasična vojna v Sloveniji, nam najverjetneje te osemkolesniki oziroma ta oklepna vozila ne bi pomagala nič, ker bi jih neke tankovske enote z lahkoto premagale oziroma uničile. In potem se sprašujete zakaj pa te stvari sploh potrebujemo. Potrebujemo jih samo zato, da zagotovimo varnost prevoza našega moštva. Ta država na različne misije pošilja naše vojake in jaz kot minister in vi kot poslanci smo odgovorni za to, da jim zagotovimo ustrezno opremo, da bodo varni in da domov ne bodo prihajali v vrečah, ampak živi in zdravi in to je naša skupna odgovornost. In zato pri teh stvareh postopamo izrazito racionalno. Kje bomo jemali. Te lažne dileme, ki so bile predstavljene danes, češ – aha, za to jem za to ni. Če postavite vse skupaj v kontekst, bodite vsaj toliko pošteni in povejte, da je bil obrambni sistem v zadnjih desetih letih izjemno podhranjen in da smo zdaj na točki, ko je treba ga obdržati pri življenju ali ugasniti. In povejte še kakšno primerjavo z drugimi resorji, kako so se stvari tam odvijale. Zdaj, ta koronavirus, hočeš ali nočeš, je morda tudi prinesel kakšno novo priložnost. In ta nova priložnost je, da če se bodo evropski voditelji ta vikend dogovorili, potem bo v Recovery Foundu pa še kakšnih drugih evropskih mehanizmih precej denarja na razpolago za zdravstvo, za socialo in še kakšna druga področja. In če bo Slovenija učinkovita pri črpanju teh sredstev za zdravstvo, za socialo, za skladen regionalni razvoj in druge evropske projekte. Če bomo tukaj učinkoviti, potem se nam odpira možnost in priložnost za to, da bomo tudi ustrezno poskrbeli za obrambo. Tukaj jaz vidim priložnost. In tukaj se nam po dolgih časih odpira možnost, da za te stvari ustrezno poskrbimo. Zaključim pa v tem uvodnem delu še s tem. Klima v Slovenski vojski se spreminja. To se vidi, to se čuti. Končno smo enkrat nehali govoriti samo o jamranju, nič ni tega, nič ni onega. Dajmo se vprašati, kdo bo prišel v Slovensko vojsko, kdo se bo priključil naši vojski, če pa stalno jamramo, da so plače zanič, da ni tega, da ni onega, nobeden. Malo je takih domoljubov, da bomo stokrat na dan povedali, kako je vse zanič, da bodo še vedno si želeli priključiti Slovenski vojski. Za to, da uspe zadeva, potrebujemo kadre, ja, poslanec Medved, potrebujemo kadre, potrebujemo pa tudi tehniko, ker gre ena in druga stvar z roko v roki in sta obedve zelo pomembni. Zdaj v teh poletnih mesecih je Ministrstvo za obrambo organiziralo tabor MORS in mladi, kjer so predvsem dijaki tisti, ki niso polnoletni, organizirali smo vojaške tabore za študente in dijake, povsod rekordna udeležba. Imeli smo probleme, kam sploh namestiti vse te mlade, v primerjavi s prejšnjimi tabori za sto mladih večje številke, tako da tukaj so neka prva znamenja, da se stvari spreminjajo. Da si več mladih želi tega, ko se pogovarjaš z njim, si na nek način navdušen, da imajo pozitiven odnos do tega, da vidijo, da se neke stvari spreminjajo, da si želijo biti pripadniki Slovenske vojske in da se vendarle vojski obetajo svetlejši časi. In nenazadnje tudi, ko sem kazal te negativne kadrovske trende, tudi tukaj smo te negativne kadrovske trende, ne bom rekel obrnili, smo jih pa upočasnili. Če smo imeli v preteklih letih po 200, 300 vojakov manj na leto, danes oziroma za letošnje leto kaže precej boljše. Jaz bom trdo delal, da bi te številke do konca leta poskušali obrniti na plus, ampak še enkrat pravim, odgovornost je pa naša skupna. Jaz se lahko postavim na glavo, ampak če ni v tej hiši neke podpore temu sistemu, potem nič ne pomaga. Hvala lepa za podporo vsem poslanskim skupinam, tiste, ki imate še pomisleke, kakšne zadržke, upam, da jih bomo do druge obravnave odpravili in da bi ta zakon dobil čim širšo podporo in s tem tudi poslal nek pozitiven signal v ta obrambno varnostni sistem, in sicer, da ga politika ni pozabila in da v tej hiši ima podporo.
Hvala lepa. Začenjamo z razpravo poslank in poslancev. Prvi dobi besedo Miha Kordiš, za njim pa bo razpravljal Jožef Horvat. Izvoli.
Hvala za besedo, predsedujoči. Začel bom z naslednjo mislijo, ugotovitvijo, lahko tudi rečem razbijanjem režimske propagande. Nakupi orožja niso vlaganje v obrambo. Gre za zapravljanje denarja za tuje vojaško-industrijske komplekse po diktatu NATA in nikakor ne služi varnosti prebivalk in prebivalcev Republike Slovenije. V nobenem vpogledu. Gradi se dve srednji bataljonski skupini, ki nista zasnovani za to, da bi delovali znotraj slovenskih meja. Zasnovani sta za to, da delata 10 tisoč kilometrov stran izven teh meja v kontekstu zveze Nato za okupacijo držav globalnega juga. In zato to niso investicije v obrambo. to so vojne nabave, kar poteka pod to vlado in s tem Toninovim zakonom. Za okupacijo Bližnjega vzhoda, za ofenzivno delovanje. Ni sicer del te tranše, ki jo imamo danes na mizi, ampak v kontekstu teh dveh srednjih bataljonskih skupin se želi kupiti tudi haubice 155 milimetrov. Jo postaviš v Ljubljani v domet do reke? Nihče me ne bo prepričal, da so te haubice na papirju in v apetitih vojaške birokracije zaradi obrambnih potreb, ker niso. Skratka nimamo obrambnega ministrstva, imamo ministrstvo za vojno. In nimamo obrambnega vlaganja, ampak imamo vojne nabave. Naj se v nadaljevanju odzovem na nekatere najbolj pogosto izpostavljene puhlice, ki te vojne nabave branijo. V resnici so ene in iste te puhlice že 6 let odkar sem v tem državnem zboru kot poslanec in se prav nič ne razlikujejo v zdajšnji vladi ali pa v prejšnjih vladah. Češ, kako moramo kupovati orožje, da gre za preživetje slovenske vojske. V isti sapi se omenja, da slovenska vojska izgublja pripadnike. Koliko pripadnikov je vreden en oklepnih ali pa ena protiletalska raketa? Nobeno kupovanje orožja za potrebe zveze Nato ne bo okrepilo kadrovske sestave slovenske vojske, ker sta to dva ločena problema, čeprav jih vi, gospe in gospodje, propagandno, manipulantsko tlačite skupaj. In zagotovo pripadniki in pripadnice slovenske vojske ne odhajajo zaradi tega, ker oklepnikov nebi bilo, ampak zaradi tega, ker ni ustrezno kaj drugega, pa ne bom šel zdaj v to smer. Pogosto se omenja tudi vojna tehnika in nabave vojne tehnike v kontekstu zaščite in reševanja – »ja poglejte, rabimo helikopter za nujno medicinsko pomoč oziroma za potrebe zaščite in reševanja«. Pa poglejte, kako se je Turbolet letalo izkazalo v epidemiji. Nič od te vojne tehnike se ne kupuje za civilne potrebe, ne helikopterji in ne letala. Dva transportna helikopterja, ki se kupujeta, se kupujeta za potrebe specialnih sil, delujočih v okviru zveze Nato. Ob vsem tem stranka ministra Tonina, ki drži ministrstvo za obrambo, itak želi helikoptersko nujno pomoč sprivatizirati - da vemo, kakšen je kontekst in kako zelo nas gospe in gospodje iz vlade in koalicije zavajajo, ko omenjajo helikopterje in zaščito in reševanje. Tudi ta zakon 780 milijonov evrov za orožje ni podlaga za mobilizacijo flote helikopterjev Bell 412, ki zdaj uspešno kolikor le lahko sodeluje pri akcijah zaščite in reševanja. Ni, gre za to, da se kupi dva nova helikopterja za potrebe že omenjenih specialnih sil in ne za civilno delovanje, ki ga, še enkrat, ta koalicija oziroma vsaj stranka, ki drži ministrstvo za obrambo, želi tako ali tako izvzeti iz javnega in poslati v zasebnega. Zelo podobna je tudi zgodba s tem transportnim letalom. To ni transportno letalo namenjeno za potrebe Slovenije v kriznih situacijah, to je transportno letalo za oskrbovanje sil na misijah, na slovenske stroške. Pri tem, da pripadnice in pripadniki slovenske vojske na misijah v tujini ne zasledujejo interesa Republike Slovenije. Ne po lastni krivdi, nego po krivdi politike, ki jih je tja poslala po interesu velesil – zaradi surovinskih baz in še česa drugega. Če se izrazim vulgarno preprosto: Američani sesujejo Bližnji vzhod, potem moramo pa vsi ostali pomagati pri pospravljanju. Pri tem, da to pospravljanje tudi ni čisto korektna besedam, pri vzdrževanju ameriške hegemonije in okupacije teh območij bo točneje. Seveda transportno letalo je v slovenski vojski tista preskrbe, ki jo plačujemo pri okupacijah teh področjih. Tudi če pogledamo nalete tega Turboleta letala, hitro ugotovimo, da civilne funkcije komaj kaj opravlja. Levji delež funkcije tega letala je vojaški okupacijski. Morda najbolj pogosto ponavljan argument je tisti o zavezah Nato, češ Natu smo dali neke zaveze, tega se moramo sedaj držati. To ni čisto res, nekdanji predsednik Državnega zbora trenutni evroposlanec je zelo lepo dejal v Natu imaš vedno pravico reči ne. Kje v severnoatlantski pogodbi pa piše, da moramo kupovati oklepnike? Nikjer. Kredibilna država, minister Tonin se sprašuje kako bomo delovali kot kredibilna država, če končno ne bomo kupili orožja. Kako zelo kredibilna država pa smo do lastnih državljank in državljanov, če kupujemo orožje, medtem nam pa razpadajo bolnišnice? In če damo 780 milijonov evrov za orožje, potem teh 780 milijonov za karkoli drugega ne bo. Nismo spet tako zelo bogata država, da bi si vse to privoščili. In, ko gospe in gospodje, advokati Nata v Državnem zboru in na Vladi trdijo »ja, saj, bomo delali vse, bomo vlagali v zdravstvo in bomo kupovali orožje«, v resnici lažejo. Ali imamo pred sabo interventni zakon za 780 milijonov nujnih investicij v zdravstveno infrastrukturo, ga imamo? Nimamo. Imamo karkoli primerljivega za druge temeljne podsisteme v tej državi, domove starejših, recimo? Nimamo, imamo samo en zakon, to je Zakon za nabave orožja. Kakšna je torej res retorika Vlade o kredibilnosti do zavezništva, če ta Vlada ne njena koalicija ne izkazuje absolutno nikakršne kredibilnosti do ljudi in do potreb ljudi v tej državi, ki so jih, so nas vse v resnici, gospe in gospodje, izvolili? To sklicevanje na 2 % BDP-ja ima formalno sidro v tako imenovani valižanski zavezi, okoli te odločitve ni nikoli potekala nobena javna razprava, to je dal nek minister na enem sestanku obljubo Natovim birokratom in to je to. Ljudje v tej državi nismo imeli pravo glasovanja na absolutno nikakršni točki. Na enak način se je ta zaveza potrjevala tudi nadalje. Je bilo zasedanje Nato pakta v Varšavi julija 2016, kjer je predsednik Vlade Miro Cerar, to navajam po spominu, nas takrat kar tam iz tujine preko kamere in javnega nagovora obvestil o tem, da češ Slovenija se je zavezala k temu, da bo metala orožje preden je sploh ta odločitev šla čez Vlado, pazite, niti čez Vlado ni šla, pa Bruselj 2017 in 2018, pa London 2019. Toliko o teh zavezah Zvezi Nato in opravljenih demokratičnih razpravah. Ljudje o tem kaj dosti niso niti slišali, niso soodločali, niso sodelovali, niso nič. Kolikor se je sploh prostor odprl, smo ga odprli mi v Levici, ker verjamemo to kar govorimo in ker smo bili tečni in nam je uspelo tudi na začetku tega mandata zrušiti nabavo oklepnikov 8x8 za 35 milijonov evrov, še danes sem ponosen na te dosežek. Koliko zelo je Nato naš prijatelj pa morda pove, da je Jens Stoltenberg, generalni sekretar sredi epidemije koronavirusa mrtvo hladno šel pred kamere in poslal v svet sporočilo: »Umirajo vam ljudje, umirajo vam ekonomije, še zmeraj boste dali 2 % BDP-ja za orožje.« Res neverjetno, obrambna zveza in prijatelji so v tem Natu, ko na sredi gospodarske krize, sredi divjanja epidemije žugaj s prstom, češ »lahko potonete, lahko umrete, ampak dali boste pa za orožje«. Neko primerjavo med zdravstvom in Ministrstvom za obrambo natančneje s konkretnimi nabavami orožja je potegnil tudi sam minister Tonin in pri tem požongliral številke. Vam bom povedal eno številko, češ kako veliko denarja gre za zdravstvo, pa koliko nič denarja gre za vojsko in v temu smislu je šla njegova poanta. Vam bom povedal ene konkretne investicijske številke, ki so najbolj zgovorne. Za nabavo note tehnike se s tem zakonom, gospe in gospodje, namenja 780 milijonov evrov za dva helikopterja, transportno letalo, 50 oklepnikov 4X3 in 50 oklepnikov 8X8. V proračunu Ministrstva za zdravstvo za leto 2021 je predvidenih zgolj 41 milijonov evrov za investicije. Da vidimo o kako krepkem razkoraku se pravzaprav pogovarjamo. Vojska umira pri živem telesu, pravi vzneseno, žalostno menda, minister Tonin. Kaj potem lahko rečemo o 250 tisočih naših sodržavljank in sodržavljanov, ki živijo v revščini. Ti ljudje pa ne umirajo pri živem telesu? Pa ne vidim nobenega posebnega zakona za odpravo revščine v naslednjih šestih letih v tej državi. Enako z domovi za starejše. Še pri tem, ko rečejo, da vojska umira pri živem telesu, to je zelo grozno pretiravanje, moraliziranje, ki naj upraviči to, da se kupuje Natovo orožje. Naša vojska umira kot Slovenska vojska, kot obrambna vojska zaradi tega, ker je Nato podizvajalec in po priznanju lastne doktrine samostojne obrambe nacionalnega teritorija v resnici sploh ni sposobna. Umira zato, ker je vladajoči razred zastavil koncept na način, da delujemo znotraj Nato pakta, da podpiramo Nato pakt z nabavami orožja, ki ga v resnici za obrambo domovine niti ne potrebujemo, niti ni zato preveč koristno. Še ena zelo zgovorna informacija, s katero je postregel minister Tonin, ja, v vojašnice pa to so bile zgrajene tam še v jugi v 70. Na zadnji seji odbora, kjer smo obravnavali te vojne nabave tudi na pobudo Levice, smo lahko slišali jadikovanje enega drugega izmed poslancev Nove Slovenije, kako je bila zadnja vojašnica pri nas zgrajena še na začetku 90. let. »Well that is cute.« Infekcijska klinika v Ljubljani je v 120 let stari stavbi. Bolnišnica v Celju ima prostore iz leta 1887. Vam so pa problem in prioriteta vojašnice, ki so bile narejene 30 let nazaj. Ali vi poslušate, gospe in gospodje, sami sebe kaj govorite sredi epidemije? Na temo kibernetske varnosti, mogoče tu samo klarifikacija, citral, navedel sem ministra Tonina takrat, ko je bil še opozicijski poslanec, kje je zelo jasno povedal, »rajši milijone za kibernetsko varnost, kot milijone za oklepnike«. No, danes pa prvenstveno brani zakon, ki daje denar predvsem za oklepnike. Za zaključek, MORS in Vladi je lahko zelo fina izkušnja. Te izkušnje sem bil tudi sam kot vojak deležen. Šli smo v Vipavo. Imeli smo se silno luštno. Prvo noč smo se fantje pritihotapili iz enega našega šotora v tisti šotor, ki so ga imele punce, kakšno flašo samo prinesli s seboj. Skratka, imeli smo se fino, zelo fino. Se rad tega spominjam. Ampak kar bi pa zares rad videl in kar bi ta država pa ta hip res potrebovala, pa je kakršnokoli primerljivo akcijo za kadrovsko popolnitev domov starejših in zdravstvenih inštitucij. Vrtijo se reklame »Postani pripadnik Slovenske vojske.«. Kje se vrtijo reklame za medicinske sestre? Spreminjajo se zakoni zato, da se izboljša plače slovenskih vojakov. Standardi in normativi v domovih starejših so stari 40 let. Se jih popravlja? Ne. Tako za primerjavo, kam gre energija, kam gre denar in kam gredo zaveze. Vsak evrov, vsak cent iz teh 780 milijonov evrov, ki bo šel za orožje, bo zmanjkal na zdravstvu, na skrbstvu starejših, na stanovanjih za mlade in to pri tem, ko se je v prvih petih mesecih letos proračun zmanjšal za 726 milijonov evrov, ko so šli stroški gor za 762 milijonov evrov, in beležimo milijardo 270 milijonov evrov minusa. Denarja ni in denarja ne bo, če bodo šli evri za orožje namesto, da bi šli za razvoj, za blaginjo, za zdravstvo, za skrbstvo.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jožef Horvat, za njim pa bo dobil besedo poslanec Nik Prebil. Izvoli.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Drage kolegice in kolegi! Morda bo moja razprava bistveno drugačna kot predhodnikova, ker nisem populist. Morda tudi zaradi tega, ker sem prav na današnji dan odložil uniformo teritorialne obrambe, ko sem se vrnil iz vojne za Slovenijo. Tudi se opravičujem na uvodoma pripadnikom Slovenske vojske, ki morajo tukaj poslušati s strani predhodnika takšna zaničevanja, žalitve. Slovenska vojska že nekaj let deluje na domovinski pogon. To se verjetno ne da delati v nedogled, in čeprav sva zdaj s poslanskim kolegom gospodom Marjanom Šarcem, zdaj ga ne vidim notri v dvorani, politična konkurenta, ampak klub temu pa sem se močno strinjal z njegovo izjavo iz 9. oktobra 2018, ob priliki obiska gospoda Stoltenberga v Sloveniji, ko je gospod Šarec v kamero slovenski javnosti sporočil, Slovenija mora svoje zaveze izpolniti zaradi sebe ne zaradi drugih. Pod to izjavo se podpišem, pravi, kljub temu, da sva politična konkurenta, nasprotnika, ampak vedno iščem neke skupne točke. Zanimivo, da takrat ni skočila Levica, ki je bila nek zaveznik ampak okej. Ja, v Novi Sloveniji pač spoštujemo zaveze. Verjetno bi na simbolični ravni ob poslušanju prejšnje razprave vsaj 635 tisoč ljudi, državljank in državljanov zamahnilo z roko, takšna je namreč približna številka, ki se je na referendumu, ki je danes že bil omenjen, odločila za vstop Slovenije v Zvezo Nato. Ključna je pravzaprav Severnoatlantska pogodba, referendum je dejansko dal osnovo, torej slovenski Demos je dal osnovo takratnim oblastem, bili smo zraven, da država Slovenija podpiše Severnoatlantsko pogodbo, tisto dobro pogodbo samo s štirinajstimi členi iz 4. aprila 1949. Nimam časa, da bi vse člene našteval, ampak 3. člen je pravzaprav tisti člen iz katerega je morda gospod Marjan Šarec tistega oktobra 2018, črpal svojo izjavo. Glasi se pa tako: »Za učinkovitejše doseganje ciljev te pogodbe, bodo pogodbenice z nenehno in učinkovito samopomočjo ter vzajemno pomočjo vsaka zase, podčrtujem, vsaka zase in skupaj vzdrževale in razvijale svojo individualno in kolektivno sposobnost upreti se oboroženemu napadu.« Gospe in gospodje! Ker zagovarjamo vladavino prava, prisegamo na rimski citat »pacta sunt servanda«, pogodbe je treba spoštovati. In ne bom zdaj našteval še druge zaveze, pisem in valižanske zaveze, itn., ki si jih vsi lahko preberete. Kar se tiče mojega rojaka, nekdanjega načelnika Generalštaba Slovenske vojske, ki ga izjemno cenim, gospoda Alena Gidera, ga je januarja 2018, se pravi, krepko pred prihodom gospoda Stoltenberga v Slovenijo, slovenskim poslancem natočil čistega vina in povedal znani izrek, če ne bomo pravočasno sistemsko ukrepali leta 2020, se pravi letos ali 2021, se pravi naslednje leto, vojske ne bomo več imeli. In to govori izjemen strokovnjak za vojaške Nato zadeve, za obrambne zadeve in zaključujem za zdaj s tem, da teh 780 milijonov v šestih letih seveda ne pomeni zgolj vlaganje v hardware, ampak tudi v software. Se pravi šlo bo tudi za raziskave in razvoj in več sredstev za vojsko pomeni tudi več sredstev za civilno zaščito, za potrebe nujne helikopterske medicinske pomoči in tako dalje. Kar se mene tiče, sem ponosen na ministra za obrambo, mag. Tonina, da je končno prišel z zakonom, ki je zaveza, ja, tudi za proračun. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replika Miha Kordiš. Upam, da bo replika.
Hvala. Seveda bo replika predsedujoči, ker sem bil napak razumljen. Poslanec Horvat iz Nove Slovenije pravi, da sem žalil pripadnike in pripadnice Slovenske vojske. Ni res. Žalil sem politike, ki raje kupujejo oklepnike kot gradijo bolnišnice. Poslanec Horvat, v nedeljo ne samo k maši, pojdite še k spovedi, ker ste se znova zlagali.
Miha Kordiš, drugi opomin. Kršitev in zloraba in zraven še žalitev.
Postopkovno.
Postopkovno Miha Kordiš.
Hvala. Saj predsedujoči, mi lahko podelite kolikor opominov želite, bi vas pa opozoril na dvojna merila in na nepoštenost. Moja replika je bila poslovniško čista. Bil sem neposredno izzvan, neposredno imenovan, narobe razumljen in to napako v razumevanju sem razčistil poslovniško korektno.
Kolega Kordiš, poslušal sem vašo razpravo, to, da ste bili imenovan, nima nobene zveze z repliko. To, da vas je kolega narobe razumel, je pa vaša domneva, ki sicer po mojem ne drži. In iz tega vidika je tudi vaš poslovniški oziroma postopkovni predlog, bi rekel neupravičen. Gospod minister, želite besedo. Okej, izvolite. Potem nadaljujemo. Najprej ima besedo kolega Nik Prebil, potem za njim pa poslanec Marjan Pojbič. Izvoli.
Hvala lepa spoštovani predsedujoči, kolegice in kolegi, minister! Ko v tem Državnem zboru poslanec, spoštovani kolega Horvat reče, da bo razpravljal drugače, ker ni populist, ne vem ali bi se človek zjokal ali bi se človek zasmejal, ker če kdo je populist, spoštovani gospod Horvat, ste to vi v tem Državnem zboru. Minister je na trenutke izgledal skorajda užaljen, ko se kdo z njim ne strinja, pa da kar takoj na začetku razčistimo eno stvar, da mi ne bo potem kdo očital in bomo šli spet v številne replike in postopkovne predloge. Sam in tudi stranka Lista Marjana Šarca podpira razvoj slovenskega obrambnega sistema, krepitve Slovenske vojske tako doma, kot tudi v tujini in zavajajoče je bilo tudi tisto mnenje, ko je bilo rečeno, da v vseh teh letih nihče ni dal več denarja vojski. To ne drži, v Listi Marjana Šarca smo v Vladi temu sledili in smo namenili bistveno več finančnih sredstev glede na pretekla leta in to je fakt, to je dejstvo. So pa pač pred vsakokratnim odločanjem kam bomo v državi šli, pač v ospredju prioritete in prioritete si pač moramo izbrati. Teh ne postavlja en sam človek, ampak jih postavlja tudi situacija v kateri smo in pač danes smo v drugačni situaciji v kateri smo bili približno pol leta nazaj. In glede na to situacijo, ki jo imamo, ki jo je povzročila pandemija novega koronavirusa, nas pač čakajo nepredvidljivi časi, časi po vseh verjetnosti številnih odrekanj in postavljanja novih prioritet in nekako imam občutek, da pač uvrstitev in hitenje s takšnim predlogom sorazmerno zelo visokega proračuna za vojsko v tem času je za Slovenijo velik zalogaj in po vsej verjetnosti nek napačen korak v tem času. Jaz se vedno bom strinjal, da tiste zaveze, ki jih daš, in tisto, kar obljubiš, moraš izpolniti. Nenazadnje smo se pridružitvi NATU odločali na referendumu in ga z veliko večino, takšen prestop, tudi podprli. A ne glede na vse to ne odtehta tistega dejstva, da si pač še vedno moramo v državi postavljati prioritete, in teh prioritet, spoštovani, ki se pa pokažejo v, po navadi v rebalansu proračuna, kaj in kako, od te Vlade po štirih mesecih še vedno ni. In, spoštovani, govorimo o 780 milijonih evrov, ne o dveh rezinah kruha. O 780 milijonih evrov, ki jih bomo vložili v vojsko v naslednjih šestih letih. Prvič, govorimo o investicijah v času, ko, ne boste verjeli, morda na Vladi več ne bo gospoda Janeza Janše. Govorimo o investicijah v času prihajajoče finančne krize, ki se vedno bolj kaže, ima velik vpliv na prebivalstvo in številne druge resorje. V času, ko pač spoštovani Vladi res ni mogoče zaupati kakršnih koli nabav, videli smo, kam so šle nabave mask in zaščitne opreme. Vladi, ki jo bremenijo številna koruptivna dejanja, požrte besede, afere, laži in zavajanja. Vladi, katere koalicija si pred neko pretvezo operativnosti uzakoni možnost prerazporejene pravice porabe v proračunu brez kakršnih koli omejitev in take Vlade, ki je nato zakonom naloženo, da o teh sredstvih poroča temu Državnemu zboru in tega seveda ne počne. In taki Vladi pač ni moč zaupati nabave v višini 780 milijonov evrov, spoštovani minister. Lahko se sicer strinjam, da v Sloveniji potrebujemo transportno letalo, pa nekaj helikopterjev in novo osebno opremo vojakov. Ampak to lahko speljete v naslednjem letu ali dveh in za to ne rabite 780 milijonov evrov, ker to ni tak stroške, razen če je v ozadju spet kaj drugega kot to. In govorimo v višini sredstev, spoštovani, še enkrat, ki predstavlja skoraj eno desetino državnega proračuna. Sredstva, ki nas bodo bremenila v naslednjih letih, v času, ko je priliv v proračun zmanjšan. Vemo, da je padec prihodkov že bil zabeležen v višini 15,8 %. In predvsem za tem, kar je najbolj pomembno, spoštovani, da danes, do danes ne vemo, in prepričan sem, da to ne vejo tudi na Vladi, saj pač denar zapravlja kot nora, ne vemo, kakšno je stanje slovenskega proračuna na današnji dan. Torej nalagate breme 780 milijonov evrov na naslednjo Vlado ob predpostavki, da pravzaprav ne veste nič. Tako da jaz prosim, da mi poveste, kje boste ta denar dobili oziroma kje ga boste jemali in predvsem, povejte mi, ker to navsezadnje morate kot minister v tej Vladi vedeti, kakšen je manko proračuna na današnji dan. To je neodgovorno, ker ne vem, jaz opažam, da živite v neki drugi realnosti, ki se ne sklada s tisto, v kateri živimo preostali. Ker je pač zadeva po mojem mnenju tokrat predimenzionirana. A veste, ne pomaga nikomur zaščitna, pardon, oprema, vojaška, ki bo nato ostala v skladiščih, ker pač ni kadrov, in jo bo načel zob časa in bo potem neuporabna. In to bi v enem drugem delu lahko rekli, da je negospodarno ravnanje z javnimi sredstvi. Ne vem, zadevo hitite skoraj tako, kot da imate osemletni mandat in boste zadevo lepo porihtali. In ja, nekateri cilji, saj prav, minister, da zadevo speljete, samo pač, trenutno vemo, kje ste, in pač si postavite cilje do takrat, ko boste tukaj, če pa boste na tem mestu še naprej, si boste pa postavljali nove cilje. In tudi nekateri cilji, pa ne me narobe razumeti, so dobro zastavljeni, jaz nič ne rečem. Ni vse slabo in tega vam nikoli nismo očitali, dali smo vam številne predloge, tudi pri drugih zadevah, pa ste jih spregledali. Ampak greste iz ene skrajnosti v drugo. Enkrat se govori, da ni denarja, da je proračun rekorden, da se nič ne vlaga nikamor, potem se vlaga, se spet preveč vlaga, potem se država zadolži za dodatnih 5 milijard, pa se hvalite, koliko ste ljudem dali, pozabljate pa to, da bodo ti ljudje odplačevali še leta in leta in leta vnaprej in tako dalje in tako dalje. In da bi dosegli vsaj približne številke, katere pač prikazujete v tem dokumentu, morate povečati priliv v proračun, to je čisto simple, to pa storite tako, da med drugim povečate domačo potrošnjo in naj vas spomnim, da ste še enkrat zavrnili številne predloge opozicije, med njimi tudi zadnjega iz LMŠ, kjer smo ga predlagali, kjer bi z uvedbo univerzalnega dohodka povečali domačo potrošnjo. In jaz resnično, pač, ko gledam na te stvari kot mlad človek v politiki nenazadnje, vidim marsikaj, kar me preseneti še vedno vsak dan, ampak, to da bi pa zaupal ta trenutek tej vladi, da zapravi 780 milijonov evrov, pa pač se mi ne zdi prav. In pravite, da ni kadrov, da se mladi ne odločajo za ta poklic, zdaj verjetno je v ozadju še kaj drugega, kot samo zastarela vojaška oprema in bo treba te sile usmeriti verjetno še kam drugam, ne, morda, če bi poleg vsega vlada se ukvarjala s tem, kako zaposliti čimprej mlade, kako bodo mladi prišli čimprej do stanovanja, bi verjetno po vsej verjetnosti še marsikdo razmislil o tem, kakšen poklic bo izbral in kako bo državi pomagal. Tako da jaz sem do tega predloga zadržan, daleč od tega pa, da hočem kaj slabega, tako vojski, kot policiji, naj vas pa, spoštovani, spomnim, ker očitno zelo hitro pozabljate nekateri, da vojaški sektor in policijski sektor je sesula ravno prejšnja Janševa vlada z Zujfom in nihče drug. Hvala.
Hvala lepa. Za besedo je zaprosil minister mag. Matej Tonin, izvolite.
Na nekaj netočnosti bi rad odgovoril. Jaz razumem, da je opozicija nezadovoljna, če tej vladi kaj uspe, ampak kljub vsemu je pa potrebno operirati z realnimi podatki. Poslanec Nik pravi, da bo ta zakon predstavljal eno desetino državnega proračuna.
[[izklopljen mikrofon]]Skoraj.
Tudi skoraj ni. Ta zakon predstavlja en odstotek državnega proračuna. Ena desetina pa en odstotek, poslanec, je pa bistvena razlika. In sicer, državni proračun je velik okrog, čez palec, ne, da bova lažje računala, 10 milijard, ta zakon pa predvideva, da bo namenjenih 100 milijonov evrov na leto, zdaj si pa izračunajte, koliko je 100 milijonov od 10 milijard. Tako da, tukaj, a veste, vi govorite, ta zakon predstavlja desetino državnega proračuna.
Prosim, če se bolj naprej usedete.
Ta zakon predstavlja desetino državnega proračuna? Pa ga ne, predstavlja en odstotek, en odstotek. In jaz vas težko razumem, da stvari, ki jih je pisal vaš predsednik stranke, ki naj bi jih po besedah poslanca Medveda delala vaša vlada, da zdaj moja ekipa na ministrstvu to delo nadaljuje, da zdaj je pa nepremišljeno, nerealno in vse narobe. Jaz bi bil na vašem mestu vesel, da bi kdo vaše delo nadaljeval. In ja, razmišljam srednjeročno in tudi, ko me na tem mestu več ne bo, želim, da Slovenska vojska preživi, želim, da so zadeve v naslednjih dveh letih tako zastavljene, da bo vojski omogočeno dolgoročno preživetje, a jaz bom na tem mestu ali ne bom. Ker ne gre tukaj za mene, gre za Slovensko vojsko. Kje bomo jemali, to sem že prej povedal, pa očitno niste poslušali in tudi ni nobene dileme, da zdaj za ene bo, za druge ne bo, pozabili ste, da v koronapaketu namenjamo na primer 30 milijonov evrov takoj za socialnovarstvene zavode, to ste pozabili, a ne, da smo razdelili 1 milijardo že denarja med ljudi in še kaj. In tudi za zdravstvo bomo zagotovili denar, tudi za socialo bomo zagotovili denar, noben ne napoveduje ZUJF-a, nihče ga ni napovedal, niti predsednik vlade, ki je odgovarjal na poslanska vprašanja, je to zanikal, ampak vi to konstantno ponavljate. Denar bomo zagotovili v proračunu in to na način, da je ta COVID situacija ponudila neke nove priložnosti – recovery fund, potem imate nova večletna finančna evropska perspektiva, drugi evropski mehanizmi. In ta vlada dela vse, da bo črpanje iz teh mehanizmov uspešno zaradi tega, da bomo s teh mehanizmov zagotovili denar za zdravstvo, socialo in druge stvari, za infrastrukturo, za občine, da bo potem tudi lahko realiziran ta zakon. Tukaj bomo jemali in tukaj je na razpolago ta denar. Pravite, ja, zakaj ne nabavite v naslednjih letih, ko boste na tem mestu letalo in helikopter – s tem se strinjam, z vsem ostalim pa ne. Glejte, zaradi tega, ker stvari v tem resorju niso kot supermarket trgovina, kjer greš in si izbereš, ampak ker so to dolgoročni posli, ker je treba zadevo danes skleniti, zagotoviti denar, potem pa to tečejo leta, da se ta stvar izdobavi. Jaz sem skoraj prepričan, da jaz v času svojega tega mandata ne bom dočakal ne transportnega ne kakšnih osemkolesnikov zaradi tega, ker so dobavni roki tako dolgi. In to ste lahko brez skrbi, če boste vi takrat minister, boste vi lahko tako z veseljem prevzemali, jaz bom pa prevzel ta del gneva, ki ga zdaj vi dajate en del na ta zakon in na te stvari. In še glede poslanca Kordiša, ki pravi, da ni užalil vojake. Zdaj sem obiskal vse brigade, pogovarjal sem se ogromno vojaki in prosili so me, prosili so me, da naj povem, da jih poslanec Kordiš večkrat žali. Še posebno jih pa žali takrat, ko govori, da so kriminalne ekspedicijske Natove enote. In to on ponavlja ves čas na odboru za obrambo. In so mi naročili, naj jasno povem, da se počutijo globoko užaljene.
Hvala lepa. Replika Nik Prebil. Izvoli.
Hvala lepa. Bom repliciral na kratko ministru, ker se očitno nisva razumela. Jaz dobro vem, kaj je sto milijonov in kaj je ena milijarda in govoril sem o celotnem znesku 780 milijonov, ki se pač približa tisti eni milijardi, ki znese eno desetino državnega proračuna. Pač res pa je, da je ta znesek [[…]] [[nemir v dvorani]]
Prosim za pozornost, no. Izvolite.
Če je ta znesek v 6 letih pač predviden. Ne se razburjati kolegi tam, ker ni nič groznega. Kot drugo pa, minister, pravite, da boste denar zagotavljali iz različnih virov. Jaz nekako se s tem ne morem strinjati zato, ker pač ne veste, koliko denarja v proračunu imate in koliko denarja boste imeli naslednje leto, čez dve leti oziroma čez 6 let. In zato je pač ta zadeva majčkeno na majavih temeljih. Hvala.
Hvala lepa. Besedo, minister, izvolite.
Glejte, poslanec Prebil, ničesar ni na majavih temeljih. Toliko časa ste vlado vodili, da veste, da se sredstva zagotavljajo v proračunu in da v proračunu se lahko sredstva zagotovijo na različne načine. Eno je z davki, drugo je z raznimi prispevki iz drugih evropskih skladov, tretje je z zadolževanjem. Tako, glejte, ta vlada bo denar zagotovila. Je pa jasno, da vaša poslanska skupina pač osebno atakira name od poslanke Korče, vas in še kdo drug gre osebno name, ker so tukaj neke druge politične ambicije, ampak jaz bom še enkrat rekel, jaz vas lepo prosim, dajte me napadati na neki drugi ravni. Ne uporabljati za napade, torej vojsko za talca. Ker obrambni sistem je v teh 10 letih pretrpel preveč, največ je dal od vseh resorjev. Sem šel preverjati še enkrat prej ven statistike. V zadnjih 10 letih se je odstotkovno najbolj zmanjšal potrjeno obrambnemu resorju proračun. In še zdaj se ni vrnil na neke nominalne zneske izpred krize. Jaz vas razumem, da vas motim, da vam grem na živce, da imate posebno agendo, ampak lotite se mene in ne za talce uporabljati Slovenske vojske.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Marijan Pojbič. Za njim pa bo razpravljal poslanec Željko Cigler. Izvoli.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Najprej moram povedati, da tisti, ki so imeli Vlado v preteklosti v rokah, so imeli vse možnost reševati probleme, pa niti enega niso rešili in sedaj napadajo tiste, ki so se odločili probleme reševati konkretno z zakoni in tako kot je to potrebno. Zato ne morem verjeti, da lahko na tak način razpravljajo s tako lahkotnostjo, ko pa vedo, ko govorimo o obrambnem sistemu v kakšnem stanju je. In ko sem kolega Prebila poslušal, naprej moram potrditi to kar je minister povedal, da je rekel, da je ena desetina proračuna. Gospod Nik ali pa moj prijatelj Nik, če lahko temu tako rečem, ker je res, tu si se pač zmotil in je prav, da priznaš napako, povedal si napačno informacijo, ki ne drži, to ti je minister lepo razložil in ne drži, če greš pogledati magnetogram boš videl kaj si rekel in to ne drži, to je zavajanje, to je laž. Potem, dragi kolegi iz LMŠ, danes sem slišal v stališču poslanske in tudi razpravo poslank in poslancev, ker je bilo postavljenih ne vem koliko vprašanj zakaj tako, zakaj ono, tretje, desete, ne vem. To je ena stvar. Drugič, govorili ste o prioritetah. In tretjič govorili ste o nerealnem načrtovanju in tako dalje. Torej, govorite vse drugo kot ste govorili takrat, ko ste bili na Vladi. Vse kar ta Vlada pripravlja, vse kar ta koalicija sprejme, vse kar ta Vlada rešuje je napačno, ni v redu, ni to v redu, ni drugo v redu, ni tretje v redu, nič ni v redu. To je neverjetno. Vi ste pa leto in pol ali koliko ste imeli Vlado, pa nič niste naredili in zdaj imate težave v to Vlado, ki dela dobro, ki jo imajo radi ljudje. Ozke strukture skrajne hudodelske združbe, seveda logično, to Vlado ne mar in jo ne prenaša zaradi tega, ker ta Vlada dela za ljudi, to je tisto temeljno vprašanje in to je tista temeljna razlika med vami, ko ste vodili Vlado in to Vlado, ki jo sedaj vodi Janez Janša. To je temeljna razlika. Mi delamo za ljudi, vi ste pa delali za ozke skupine privilegirancev in to je naša velikanska razlika in to slovensko ljudstvo mora vedeti, to mora slišati. In kolega Tonin, torej gospod minister Tonin je v svoji razpravi zelo jasno opredelil čisto vse kar je potrebno vedeti o slovenski javnosti v zvezi s tem zakonom, čisto vse je povedal. In enostavno tu ni kaj več dodati, ko govorimo o argumentih zakaj mi potrebujemo investicije v Slovensko vojsko. In drage kolegice in kolegi, to ni stvar koalicije, ko govorim o slovenski vojski, to je stvar nas vseh ali želimo Slovensko vojsko ali delamo to kar ste delale levičarske vlade do zdaj, do tega trenutka, da ste uničevale Slovensko vojsko, samo z enim namenom, da ne bi bilo v tej slovenski družbi nikogar več, nobenega podsistema, ki bi varoval samostojnost in mir v Sloveniji. In tega vam ne bomo dovolili ne jaz ne ta Vlada ne slovensko ljudstvo, nikakor in nikdar. Ko slovensko vojsko potrebujete zato, da zagotavlja mir, da zagotavlja varnost, da pomaga pri naravnih nesrečah in tako dalje, potem nas je vseh poslank in poslancev polna usta kako je dobra slovenska vojska, kako jo potrebujemo in tako dalje, ko pa je treba začeti reševati njene [[nerazumljivo]]probleme, takrat pa vi imate 1000 in eno vprašanje in 1000 in en izgovor samo zato, da ne bi dali niti centa. Zdaj pa vi povejte kaj je z vami narobe, kaj je z vami narobe, pa to enostavno ne morem verjeti, pred pol leta tako, evo čez mesec, dva, tri pa popolnoma obrnete ploščo in delate proti interesom slovenskega ljudstva, ki je jasno jim povedal, da si želi slovensko vojsko, da stoji za njo in če boste danes naredili referendum boste videli koliko Slovenk in Slovencev, poštenih, ki imajo radi to domovino, bo glasovalo za to, da Slovensko vojsko imamo. Boste videli. In o tem bi se morali maslo vprašati tisti, ki nasprotujete, da rešujemo probleme Slovenske vojske. Po tem bi se morali malo vprašati. Kaj vi sploh poslušate kaj vam govori slovensko ljudstvo? Kaj vam govori narod? Ali živite, ne vem, jaz ne vem, poglejte, enostavno ne razumem vas. Pa smo vsi poslanke in poslanci, tudi v vašem kraju so ljudje, od kod prihajate, tisti, ki ste danes razpravljali, in iščete vse možne variante, da Slovenski vojski ne bi pomagali. Če želimo imeti podsistem ga moramo tudi sfinancirati, to vsi vemo. To je naša naloga in dolžnost. Če naše državljanke in državljani jasno povedo kaj si želijo v tej družbi in v tej državi in kaj so njune prioritete, če ima ljudstvo oblast, potem je to naša naloga, da to naredimo in izpeljemo tako, kot je potrebno. In ta vlada s tem zakonom dela točno in edino to. Točno to in edino to. In danes, ko sem poslušal ekstremnega levičarja Kordiša, ki oslarije trosi, ki niso za poslušati, resnično niso prebavne več, sem moral iti iz tega parlamenta ven, pa zunaj stati, ker ga ne moreš poslušati, ker take nebuloze kot ta človek govori, take ekstremne laži in zavajanja, je pa preseže res vsako mejo dobrega okusa. To enostavno ne more biti poslanec v slovenskem parlamentu. Na žalost ne more biti s takimi stališči. To presega meje. In zlorabil vse kar je mogoče. In jaz bi rad povedal še naslednje, od LMŠ se mi zdi zelo, bom rekel, nekorektno, zelo zavajajoče in pokvarjeno, ko ste govorili o tem, da vi tej vladi ne zaupate, ker je koruptivna in tako dalje. Od kod, mi pokažite tisti, ki ste danes v tej smeri razpravljali, en dokument iz katerega izhaja, da je pravnomočno kdorkoli od te vlade naredil karkoli narobe. Povejte mi. En dokument hočem danes tukaj v parlamenti tisti, ki ste govorili, da tej vladi ni za zaupati in ste celo, gospod Prebil povedal, da bo Vlada zapravila 780 milijonov evrov. Zapravila, ste rekli. Se pravi, ko ti financiraš podhranjeno Slovensko vojsko zapravljaš denar? A to je vaša filozofija razmišljanja? To ste vi želeli povedati slovenski javnosti? Potem, spoštovani kolegice in kolegi, mi je res zelo žal, da se moramo na takem nivoju pogovarjati. To nisem pričakoval, zato sem pozorno poslušal, še posebej mojega kolega Prebila, ko je take nebuloze trosil. Ko ti v tem parlamentu, ne govorim sedaj ti, gospod Prebil, ampak govorim, če nekdo govori, da je nekdo koruptiven in da je, ne vem, nalaga, da njemu ni za zaupati in da je ta vlada koruptivna, da ji ni za zaupati nobenega centa in tako dalje, počakajte, potem morate prinesti na mizo neke dokaze. Pa ne morete vi nekoga obsoditi brez dokumenta. Ali pa, to delate načrtno. Veste čigava ideologija je to? Spomnite se malo zgodovine, pa vam bo vse jasno. Oprostite, spomnite se zgodovine, čigava ideologija je to bila. Diskreditacija, kaj je sledilo potem in tako dalje. Točno to. In jaz iz tega razberem počasi v tako smer gredo stvari, kar je nesprejemljivo. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Tišina! Ko jaz govorim boste vi tiho in se naučite obnašati [[…]]
Prosim, da [[…]]
Jaz sem bil čisto tiho, niti A nisem rekel, ko ste vi razpravljali [[…]]
Prosim za mir v dvorani. Kolega pa prosim, da [[…]]Vodim jaz sejo [[…]]
Spoštovani podpredsednik [[…]]
Prosim, da greste na raven prejšnje diskusije.
Hvala lepa. Torej, vse te stvari, ki sem jih danes poslušal, namesto, da bi napad na Vlado in na vse tiste, ki delajo dobro, namesto da bi stopili skupaj, pa pomagali reševati. In ko govorimo o podhranjenosti Slovenske vojske vsi veste, da je dejstvo, ki se mu ne morem izogniti, ki je največjo škodo utrpela v zadnjih 10 letih, to je gospod minister zelo jasno povedal in podkrepil s podatki, dokazi, argumenti. In če želimo Slovensko vojsko imeti, in jo želimo mi v Slovenski demokratski stranki in ta vlada zagotovo, zato se je odločila, da bo pripravila zakon s katerim bomo reševali nastalo situacijo postopoma v okviru zmožnosti. In temu ne morete oporekati. Vi pa želite, da ne bi se nič zgodilo, da mi ne moremo, ne smemo nič, nobenega koraka narediti v dobro ljudi, da bi vaša filozofija razmišljanja zaživela. Pa ne bo. Tako kot želite, na silo zamenjati to Vlado, ne boste uspeli, tako ne boste uspeli tudi ustavit dobrih projektov kot je ta, ko gre za naše ljudi, ko gre za Slovensko vojsko, ko gre za obrambo Slovenske vojske, ko gre za to, da bomo imeli zagotovljen mir, varnost v tej družbi, tej državi in ko bomo slovenske vojake in vojakinje potrebovali pri elementarnih nesrečah in tako naprej, da nam bodo na razpolago in da bodo imeli ustrezno opremo za to. To je cela filozofija in stvar, kateri želimo slediti in to delamo, za to delamo. In temu nasprotovati enostavno ne razumem. Moraš biti bolan. Jaz ne razumem, logičnega ne vidim argumenta. Ne vidim logičnega argumenta, da temu nasprotuješ, čeprav se opravičujem za izraz, ki sem ga prej uporabil bolan pa morda je to pregrob izraz. Se opravičujem. In jaz bom samo za zaključek še to povem, da bom ta zakon podprl, podprli ga bomo tudi v Slovenski demokratski stranki, ker je na pravem mestu. Gre za reševanje problema, ki je akuten, ki je zelo aktualen in ki ga je potrebno reševati danes tukaj takoj. Zato bomo v Slovenski demokratski stranki ta zakon z veseljem podprli. Prevzemamo pa seveda brez vsakega problema odgovornost za to, da bo sredstva, ki so namenjena s tem zakonom se porabila zakonito in v duhu dobrega gospodarja. In tukaj v tem zakonu je tudi zapisano, da na letni ravni mora Vlada poročat enkrat Državnemu zboru kako so se sredstva porabila in zakaj so se porabila in tako dalje. Tako da so vsi instrumenti vključeni za to, da bo se lahko kontroliralo pošteno in pa tako kot sem rekel, poraba teh sredstev, ki bodo s tem zakonom, ko ga bomo sprejeli, zagotovljena za delovanje Slovenske vojske. Slovenska vojska to rabi, danes, takoj, tukaj in treba je pomagat, ker si jo želimo, ker je naš branik, ker je to naša Slovenska vojska, ki se jo veselimo tisti, ki imamo radi to Slovenijo.
Hvala lepa. Replika kolega Prebil.
Ja, hvala lepa. Moram replicirat kolegu Pojbiču. Jaz ne vem zakaj ste se tako razburili kolega, nihče vam nič noče. Govorili ste zdaj na koncu, da so v zakon vključeni vsi varovalni inštrumenti, jaz vam samo povem, da so tudi v nekateri drug zakon, ki ste ga sprejeli v tej koaliciji, bili vključeni inštrumenti, da se temu Državnemu zboru sporoča o finančnem stanju enkrat mesečno, pa se to ne počne. To je prva stvar, kot druga stvar, ne vidim probleme da žalite kolege poslance, ne glede na to, če se razprava razlikuje morda od tega kar si mislite vi. Prosim res ne me pa primerjat z neko ideologijo nekih bivših režimov, ker te ideologije so pa samo pri eni osebi, gospodu Janezu Janši tamle pa še mogoče pri komu drugemu. Ampak res to pa pri mojih 27ih letih, ki sem rojen v samostojni Sloveniji, me pa res z nikakršnimi drugimi režimi ne morete primerjat, tako da lepo prosim. Bi vas pa samo spomnil kaj vse ste počeli v vaši stranki, ko ste bili na opozicijski strani in ko je bila pač na vladi drugačna vlada, nasprotovali ste pač vsemu iz principa, mi pa vsemu nikakor ne nasprotujemo iz principa. Videli pa smo kakšen je vaš odnos do opozicije pri vseh štirih protikoronskih paketih od tristo plus amandmajev, ne vem če lahko jih preštejem na eno roko tiste, ki so sprejeli pa res, res, res velika večina od njih je šla v dobro naroda. Tako da dajte malo pogledat v sebe preden obsojate pač druge, tiste, ki mogoče ne delijo povsem istega mnenja kot vi. Hvala.
Hvala. Besedo ima kolega Željko Cigler.
Spoštovane kolegice, kolegi, gospod minister! Poglejte. Dejstvo je, da v Sloveniji obstoja več družbenih podsistemov, eden izmed njih je tudi Slovenska vojska, vse spoštovanje, ki je pač ustrezno financiran tako kot ostali družbeni podsistemi. Moram reči, da kar se naših obvez do Nata tiče in pošiljanje slovenskih vojakov v misije in operacije v tujini, Slovenija vse to izpolnjuje. Drugič bi rekel tole, glejte, pogodbe je treba spoštovat, kot je rekel kolega Jožef Horvat. Res je, ampak o denarju, da bomo dali 2 % BDP-ja za vojsko in kako jo bomo vojaško krepko opremili z dodatnimi elementi za vojskovanje, jaz temu pravim orožju to so sredstva za pobijanje. To so bile zaveze dane s strani predstavnikov vlad oziroma predsednikov Vlade ali pa predsednika države na zasedanjih Nata o katerih državljanke in državljani, da se bodo tako visoke vsote porabljale, ne vedo ničesar. In referendumsko odločitev za vstop v Nato se ne da prevajati na ta način, da ko se je potrdilo, da vstopamo v Nato, sprejemamo pa vse diktate, ki bodo s tega centra, zlasti njihovi vodilnih držav, to so Združene države Amerike prehajamo do posameznih držav, v tem primeru tudi iz Slovenije, koliko denarja bomo dali za oboroževanje in za vojsko. Ob tem, če je minister Tonin prej rekel, poglejte, ali Slovensko vojsko še želimo. Če jo želimo, potem jo investirajmo. Ja, o 780 milijonih govorimo, gospod minister. Če želimo slovensko zdravstvo, ki je praktično ustavljeno, dotrajane bolnice, falijo bolnice, ni opreme, zdravstveni kader, zlasti sestre, tako slabo plačane in tudi zdravniki, da odhajajo v tujino, opremo za bolnišnice kupujemo z donacijami, redka zdravila za redke bolezni, tudi za otroke, zbiramo z donacijami, ne iz teh 780 milijonov, ki naj bi šli na primer za vojsko. Da ne govorim o tem koliko vlagamo v varno starost, v izobraževanje, v raziskovanje in razvoj, slovenskega gospodarstva, ki nas bo preživljal, da ne bomo mlade obsodili, da naj si službo iščejo ob nedeljah kot prekarci preko študentskega dela v trgovinah, ki bodo ob nedeljah odprte. Tukaj se moramo zdaj vprašati kam bomo dali denar. V človeka ali v vojsko, v tisti del vojske, ki večino oborožitve in denarja porabi za misije in operacije v tujini. Dovolite, da končam, jaz sem vas tudi poslušal, gospod minister. In ena [[nerazumljivo]]financiranja vojske na 2 % BDP iz 70 milijonov evrov za nova orožja, bi v primeru potrditve v našem Državnem zboru praktično te odločitve bile sprejete nasproti z mnenjem državljanov. Namreč nakup orožja je dve leti nazaj v raziskavi javnega mnenja v Sloveniji nasprotovalo 70 % ljudi. Namreč ljudje so pomislili, halo, koliko denarja pa imamo, kam ga pa dajemo, kaj pa so naše kritične točke in glavni problemi? Oboroževanje. Nasprotovali so tej milijardo 200 milijonski investiciji v orožje in Vlada se na mnenje oziroma Ministrstvo za obrambo se na mnenje državljanov, spoštovani gospod minister, ne more požvižgati, to je treba upoštevati. V njihovem interesu, ki ga izražajo tudi na referendumih, mora Vlada upravljati to državo, ne v nasprotju tem in na to opozarjamo v Levici. To je nedopustno, to je nedemokratično. Prej sem na začetku pa povedal zakaj. In finančna politika je praktično politika, ki se zdaj postavlja tudi s temi nakupi orožja, je v bistvu politika prioritet, ki si jih postavlja obstoječa Vlada. Ni težko najti 780 milijonov denarja za vojsko, poglejte, minister Gantar pa išče za razne investicije tudi v infekcijske klinike v Ljubljani, v Mariboru in še kje drugje, počasne milijone, zbira, zbira. V domovih za ostarele, kar se je pokazalo, naših najhujših točk in to nam je revizijsko poročilo, ko smo ga lani obravnavali, Računskega sodišča pokazali, domov za ostarele nam zelo veliko fali zardi odnosa do tega dela naše populacije. Nimamo javnih sredstev za investicije domov za ostarele, reševali bomo zadevo s koncesijami. Nimamo denarja za to, da bi omogočili dostopno pomoč na domu starejšim. Nimamo denarja oziroma super, ministra Kralja spoštujem ga, načrtuje se gradnja oziroma pridobitev dveh negovalnih bolnišnic. Te stvari je treba v okviru dolgotrajne oskrbe po celi regiji, po vseh regijah v Sloveniji zagotoviti za starejše, tudi zato, da se bodo lahko izolirali zdajle tisti pri katerih se bo sumilo, da so oboleli s COVID-19 v takšne prostore. Ali pa, za šole ni denarja. Poglejte, mi smo se tukaj za nekaj milijonov denarja borili, pa najbolj ni šlo, prav v Novi Sloveniji je nekaj malega uspelo dobiti denarja, sem povedal ja, za sofinanciranje občinskih investicij za prepotreben osnovnošolski in vrtčevski prostor. In če želi obstoječa Vlada dati drugega otroka v družini ali pa tretjega brezplačno vrtec. Čakajte malo, ta vrtec je treba zgraditi. Lokalne skupnosti tega denarja nimajo. Da ne govorim, kar sem že tudi izpostavil, da je tale krizo, ko so se otroci izobraževali na daljavo, pokazala, mislim, bom rekel tem smešno situacijo. Vse se je odvijalo preko računalniških omrežij in računalnikov, šole imajo pa s 400, 500 učenci 0,3, 0,45 delovnega mesta računalničarja. Nimajo specialnih pedagogov, nimajo logopedov, nimajo psihologov. Glejte, to so stvari, ki jih je treba financirati pa urediti. Ljudem je treba zagotoviti dostop do stanovanja, to so pa najemna javna stanovanja. Kje je tukaj denar? 780 milijonov gre za vojsko, gospod minister. O življenju, konkretnem, govorim ljudi pri nas. Da ne govorim o zelo hudem problemu zelene Slovenije. Govorim o Anhovem, govorim o Velenju, Celju, Mežici. To je ena ekološka sanacija in zaščita teh mest in še nekaterih drugih, ki sem jih omenil. Za to je treba dati denar. To so varnosti. Socialna varnost, ekonomska varnost, zdravstvena varnost, stanovanjska, varna starost. In poglejte, za vse te eksistenčne varnosti očitno v državi ne znamo najti denar. Točneje, denarja se noče dati, bom jaz rekel. In prioriteta se daje vojaški, varnostni in represivni politiki. Žal je zlasti slednja v zadnjem trenutku vse bolj prisotna v notranjem življenju države. In še nekaj poglejte - to, kar je Nik Prebil prej rekel. Ko prebere človek ta zakon, se ugotovi, da bo omogočil ministrstvu za obrambo sklepanje pogodb, s katerimi bodo lahko prevzeli odgovornosti za celotno obdobje veljave tega zakona, ne samo za obdobje sprejetih proračunov. Skratka, če bi bilo možno zdajle dobiti, vi pa pravite, da je dobavni rok daljši. Vi zdajle sklenete z dobavitelji, verjetno zlasti iz Amerike ali ne vem od kod bojo dobavitelji orožarski koncerni, za orožje, ki ga zdajle dobimo, potem ga pa do leta 2026 odplačamo 780 milijonov evrov. Kateri interesi, če državljani po rezultatih anket javnega mnenja nasprotujejo investicijam v orožje, potem pritiskajo za nakupe orožja in stojijo za tem zakonom? Na vsak način nam ga hočejo vsiliti. Nam ga hočete, oprostite, gospod minister, ker ga zagovarjate in ne poslušate kritike in argumentov. In to je najprej interes ene vojaške industrije, zlasti Združenih držav. Ne vem, ali bo potem prišel Donald Trump in našemu predsedniku dal roko in rekel »hvala, pomagali ste našim delavcem v vojaški industriji, kupili ste naše orožje«? A je to interes po oboroženem supportu pri imperialnem plenjenju držav svetovnih periferij? Oprostite, to je to. A je to interes po pričakovanju provizij od teh poslov na račun javnih sredstev, pač po vzoru preprodaje orožja s strani obrambnega in notranjega ministrstva v času osamosvojitve ali pa ob nakupu Patrij ali pa ob nakupu zdaj nujne medicinske opreme? In ob tem je cinizem brez primere, da hkrati ko Slovenija v eni zunanji politiki prisega na mirovno politiko, kulturo miru in nenasilja, kaže svoj pravi obraz in za kaj ji v resnici gre skozi nenormalno visoko rabo javnih sredstev za nakupe orožja – sredstev, ki jih nimamo, socialno ogroženih je pa ogromno, brezposelnih mladih z izobrazbo ogromno, za ustvarjanje njihovih delovnih mest ni denarja. In potencialna potrditev visokih investicij za orožje 780 bo varnost Slovenije samo poslabšala in je v popolnem nasprotju z našo uradno zunanjo politiko. Povečala pa se bo nesreča in gorje ljudi v zapostavljenem svetu, kjer slovenska vojska sodeluje na misijah in operacijah. Lahko naštevamo države, katere so. In pomagali bomo povečati vpliv imperialnih sil in njihovo ropanje okupiranih držav. To je dejstvo, to ni žalitev slovenske vojske. V tej funkciji ta vojska nastopa in tukaj Miha Kordiš ne laže. Objektivno je povedal stvari, če ne pa si malo preberite domače in tuje medije. In s tem orožjem bomo kaj še prispevali k povečanju števila beguncev, za katere trdimo, da so takšna grožnja naši varnosti. Z nekritičnim sodelovanjem v operacijah Nata in imperialistični politiki združenih držav praktično mi te begunce in ta trenja, ki sem jih navedel, povzročamo. S 780 milijoni, ki bodo šli zlasti za srednje te bataljonske enote, kakor se jim pač reče, bodo to enote, ki bodo večinoma funkcionirale v operacijah in v napotitvah v tujini. Zaradi tega sam in tudi Levica takšnih stvari ne more sprejeti. In verjemite mi, ko sem prej napovedal, ko sem prej omenil javna mnenja o nakupih orožja v preteklosti, to je dve leti nazaj, državljanke in državljani, spoštovani gospod minister Tonin, se s temi nakupi ne strinjajo. Kakorkoli boste vi olepševali ta dejstva, ne gre za nobene žalitve Slovenske vojske ali kateregakoli drugega, ki tukaj notri sedi, gre za medsebojno pogovarjanje in poslušanje dejstev in argumentov, kdo pa tega ni sposoben se pa naj ne sklicuje na etični kodeks poslancev, da mu je bilo ne vem kaj prizadeto, posluša se naj in naj premisli o stališčih, ki jih zagovarjajo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, imate besedo.
Glejte, spoštovani poslanec, ta Vlada je zagotovila dodaten denar slovenskim občinam, že zagotovila, zato, da bodo lahko investirale in odpravljale regionalne razlike. Ta Vlada je zagotovila denar upokojencem, vsi oziroma velika večina je dobila dodatke, študentom, zaposlenim, družinam. Ta Vlada je tudi zagotovila denar 30 milijonov evrov za okrepitev DSO, socialno-varstvenih zavodov. Ta Vlada bo zgradila nove domove za starejše in vi po vsem tem pravite, da za to vojsko denar je, za vse ostalo pa ni. Ni res. Ta Vlada je v treh mesecih razdelila milijardo evrov državljanom, več kot 1,3 milijona slovenskih državljanov je dobila različen denar od te države. Tako, da ne govoriti o tem, da za eno je, za drugo ni in to je lažna dilema. Ta Vlada bo zagotovila denar za zdravstvo, za socialo, pa tudi za varnost. Vaša ocena, da gre večino denarja za operacije in misije je netočna. Sem dobil konkreten podatek 4,5 % obrambnega proračuna gre za misije, to je 25 milijonov evrov. Velika večina tega denarja bo uporabljena za delovanje doma, za projekte doma, ne pozabiti kdo izvaja helikoptersko nujno medicinsko pomoč. Kdo? Slovenska vojska. Kdo rešuje v gorah? Slovenska vojska. Kdo rešuje ob naravnih nesrečah? Slovenska vojska. Kdo gasi gozdne požare? In tako naprej. Tako, da ne ustvarjati lažnih dilem tam kjer jih ni.
Hvala. Besedo ima kolega Robert Pavšič.
Najlepša hvala, predsednik. No, pa smo pri prvem vprašaju populizma, ki je bilo že danes izpostavljeno. Ni ta Vlada razdelila milijarde evrov, ta parlament je potrdil zakon, s katerim ste lahko potem to milijardo evrov razdelili. Hkrati ste pa ob tej milijardi vzeli še 5,3 milijarde kredita, zapufali ste se in ta puf bodo plačevale generacije in to je tisto kar želijo naši kolegi izpostaviti. In populizem je tudi spraševanje o tem ali kdo sedi v tem parlamentu ali ne medtem, ko ministra ni pa tudi poslanca ni, ni fer kolega Horvat, vsaj poglejte potem na stran, tudi ministra ni bilo zraven, ko ste vi spraševali gospoda Šarca, pa tudi vas ni bilo do zdaj tukaj notri, pa ni nič narobe s tem, ste poslušali v pisarni. Populizem je tudi kako kar na enkrat prisluškovanje preide v sledenje, potem to postane lapsus in postane na koncu vpogled v evidence, pa tudi to še ni pojasnjeno, preko lapsusa, ampak prejšnje obtožbe so bile pa hude celotnega sistema, zato ne mi govoriti o populizmu, pa ne se trkati po prsih zaradi uniforme. Moja uniforma je še vedno v omari in jo oblečem dvakrat letno, pa to ne zaradi kakšne parade, ampak zaradi tega, da grem na usposabljanje in preverjanje usposobljenosti, sicer ne v Slovenski vojski, ampak v Civilni zaščiti, je pa oboje v obrambnem sistemu in vsakič vidim tam ogromno število ljudi, ki se ne trkajo po prsih zaradi tega, ker so z mano tam že 25 let. Pa bodo vztrajali verjetno še 10 let, ker bodo lahko. To konstantno prilaščanje pravice domoljubja, pa vprašanje o tem, da na koncu razpravljanje o tem zakonu pride do vprašanja ali smo mi za vojsko ali nismo, jaz bom to vojsko zagovarjal do konca svoje energije. Vam pa ne zaupam, Vlada. Pa bom povedal zakaj. Ne zaupam Novi Sloveniji. Pred dvema letoma kaj se je dogajalo. Pogajanja mukotrpna dva meseca, na koncu ste sami rekli ne, popolnoma legitimno, potem pa ste se leto in pol oziroma to leto in pol ste pol podaljšali zdaj še v svoje pol leta približno, obnašali kot užaljena nevesta. Dajte se tudi vi enkrat odločit a boste sodelovali s kom ali ne boste sodelovali. Kar se tiče zaupanja Vlade, ta Vlada je tukaj meni in vsem 90im poslancem lagala v obraz. Tega niste zanikali ne vi, kot član Vlade, ne gospod Gantar, ki se je lagal, ne gospod Počivalšek in ne predsednik Vlade. [[oglašanje iz klopi]] Recimo o številu ventilatorjev, da spet ne bom ponavljal. [[oglašanje iz klopi]] Ne spreobračajte mojih besed, kolega Horvat. Govorili ste o številu ventilatorjev. Če pa gremo že tako natančno – nič ventilatorjev nimamo, od tega 20, 30 primernih za covid bolnike, je trdil minister. Na koncu se je izkazalo, da je bilo tega krepko dovolj za prvi stik z epidemijo. A naj vam zaupamo, ker piše noter, da boste enkrat letno poročali Državnemu zboru o teh nabavah. Enkrat letno. Še enkrat mesečno o prerazporeditvi znotraj preračuna ne zmorete poročat in tudi tista poročila, ki jih dobimo so nekredibilna, označena z nekimi stopnjami internega ne vem, nezaupanja v parlamentu ali kaj. Saj tako damo dol v sobo pa gremo vse pogledat, ampak tudi tega niste sposobni naredit. A nam jih boste tako poročali kot ste nam včeraj razlagali kakšna bo medijska zakonodaja oziroma Zakon o RTV. A nam boste poročali tako kot ste poročali o poročilu o nabavah zaščitne opreme pa bomo mi vsakič potem v parlamentu to obravnavali kot tak potrdili ja, pravilno ste ravnali. Ne gre to tako. Ta predlog zakona jaz vidim predvsem kot vašo osebno, minister, vašo osebno piar akcijo in spisek želja, da pokažete vesoljnemu svetu, da ste ne samo v treh mesecih razdelili eno milijardo javnega denarja, ne denarja Vlade, ampak tudi nekaj naredili za obrambni sistem na osnovi dokumentov, ki so že bili pripravljeni. A ne bi to raje naredili, ko bomo imeli celo sliko, ko boste pripravili rebalans, pa bomo rekli aha. Vi boste dali, recimo ta Vlada bo pripravila milijardo evrov dodatnega denarja za raziskave, za šolstvo, milijardo za zdravstvo, pa potem 780 milijonov v šestih letih, da ne bo me spet kdo za besedo zgrabil, tudi za obrambni sistem. Jaz ga ne vidim tukaj nobenega, mogoče razen Levice, ki bo rekel ne, proti temu smo. Nimamo cele slike, nimamo se na osnovi česa odločat. Jaz ne vem kaj vi pričakujete od nas. Spisali ste spisek želja, mogoče božičku Pojbiču s svojo zvezdico, ki mu pomaga in verjetno jih bo za božiča pripeljal minister Počivalšek s svojimi Mercedesi. Ja jaz tako zadevo zastopim. Mislim to kar zdajle počnete ni fer z vaše strani. Denar bomo že od nekod vzeli. [[oglašanje iz klopi]] Očitno bo ta spisek uslišan, ker imate dovolj glasov, ampak z mojim ne. Z mojim ne. Spisek želja je to. Trmasto vztrajate nenehno na nakupu teh ne vem, prekletih osemkolesnikov. Pa saj niso osemkolesniki Slovenska vojska. Več kot polovica tega denarja je namenjena osemkolesnikom. A znate malo izven tega razmišljat. Helikopterje za nujno medicinsko pomoč in gorsko reševalno službo, ga ni tukaj notri, ki bi bil proti. Transportno letalo, ga ni nikogar tukaj, ki bi bil proti. Razvoj sanitete in logistike, zagotovo boste dobili stoprocentno podporo. Ampak a bi mogoče razmišljali pa še malo bolj. Zakaj ne narediti vojaške bolnišnice, zakaj ne narediti vojaških vrtcev, da bi olajšali recimo vojakinjam, ki imajo otroke, da lažje hodijo v službo. Ker kaj smo mi obljubili Natu, da bomo vlagali v osemkolesnike ali da bomo vlagali v obrambni sistem? Obrambni sistem ni samo orožje. Obrambni sistem je, kot ste sami rekli zelo kompleksen. Zakaj ne bi naredili, ker, jaz sem prepričan, da imamo ogromno znanja v naši vojski in jih globoko spoštujem, zakaj ne bi naredili, zdaj ko smo zgubili šolo za pilote, ko ni več Adrie, zakaj ne bi naredili pilotske šole pa usposabljali tudi civilnih pilotov? Ga ni tukaj notri nikogar, ki bi bil proti. Ampak ne. Trmasto se vztraja na nekaterih nakupih, za katere vam vsi pravijo, dajte malo počakati, dajte vsaj vzporedno s temi akcijami, pa ne samo čez ramo vreči, saj mi pripravljamo ne vem, neke sodobne pogone na helij, ne vem, na gorivne celice, pripravljamo, ne vem, investicije. Na vodik, pardon. Dajte vzporedno te zgodbe peljati, pa ne s papirjem, v katerem piše 780 milijonov pa taksativno neke želje naštete. Malo več podatkov rabimo, potem pa boste dobili naše zaupanje. In kot sem že rekel, Slovensko vojsko in obrambni sistem bom jaz zagovarjal, dokler bom dihal, in bom naredil vse, kar je v moji moči, da bodo lahko delali tisto, za kar so poklicani. Ne bom pa tej Vlado bianco menice, da razpolaga v naslednjih šestih s 780 milijoni evrov, ni šans. Ker vam pač ne verjamem. In tukaj bom naredil piko.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Rudi Medved.
Hvala lepa, predsednik. Minister, ne greste mi na živce. To vam moram osebno povedati, ne greste mi na živce, ko ste se prej spraševali, komu vse greste na živce. Je pa res, da pa v bistvu vi precej živčno odreagirate, ko v razpravi ni tisto, kar bi pričakovali, torej ko ne ploskamo in ne vzklikamo, kako je vse dobro, potem ste pa vi slabe volje. In odreagirate živčno, to je, ena modrost slovenska je, ne hodi v kuhinjo, če ne maraš vročine. Normalno, če pridete v parlament z zakonom, da mu seveda ne bomo samo ploskali, ampak bomo verjetno skušali najti v tem zakonu tudi kaj takšnega, kar bi bilo mogoče popraviti. In veste, to sprevračanje, to pa je sprevračanje, da kritika je po vašem, da smo proti Slovenski vojski, da želimo ukinitev Slovenske vojske, to pa je res nespodobno. Zdaj če ste poslušali dovolj dobro stališče, ki sem ga predstavil v imenu Liste Marjana Šarca, ste lahko iz njega razbrali marsikaj, nikakor pa ne, da smo mi za ukinitev Slovenske vojske. In ko pravite, da bi lahko bili veseli, da nadaljujete nekatere stvari, ki jih je začrtala Šarčeva Vlada, tudi to sem v tem stališču jasno povedal in izrazil zadovoljstvo, je pa res, da ste pa tukaj, mal pa v koliziji s poslanci iz koalicije, ki vas podpirajo. Ker tu smo pa lahko slišali, da se do trinajstega marca ni nič dogajalo, da je bila to neka terra nullius ali kako se že reče, in seveda, s 13. marcem, z nastopom te Vlade je pa še sonce začelo drugače sijati, manj gorko, ker ni podnebnih sprememb, še trava je bolj zelena. In hkrati nas seveda poslanci koalicije napadajo, ker sprašujemo. Ja seveda sprašujemo, mislim, pa normalno, da sprašujemo. Saj, jaz bi pričakoval, da bi ministre te Vlade tudi poslanci koalicije kdaj kaj vprašali. Saj kam bi pa prišli, če bi zdaj vsi tako nekritično ploskali vsemu, kar počne ta Vlada, tako kot to delajo poslanci iz koalicije. Da še mi hkrati z njimi, da vseh 90 nas samo ploska, ne, in da ni nikogar, ki bi kdaj povedal jasno, da je morda pri kakšni stvari pa cesar kdaj tudi gol. Pa ne rečem za ta zakon, ne, niste goli pri tem zakonu, no čisto, čisto oblečeni pa tudi ne in na te stvari smo želeli opozoriti in če na podlagi izkušenj iz preteklih let opozarjamo, da premislimo vsi skupaj, ali je zakon realno zastavljen, ali je spričo javnofinančne slike uresničljiv, če to povemo, seveda to še ne pomeni, da nam greste zato na živce, kot vi pravite. Ne, nikakor ne. Pravite, da na nek način nadaljujete tisto, kar je na področju obrambno-varnostnega sistema začrtala prejšnja vlada, je pa res, da jaz nisem ne vem kaj v matematiki, ampak tukaj sva pa verjetno kar oba približno enaka, ne, ker, če mi predlagamo, da bi se pač ta sredstva za investicije v Slovensko vojsko zaradi situacije, v kakršni smo in, ki se bo najbrž zaradi trajajoče epidemije še poslabševala, da bi vendarle ubrali bolj konservativen, pa zato bolj realen pristop in vi pravite, da ste takšnega, kot smo ga nekako mi predlagali, tudi ubrali, ampak tu čisto ne gre, ne, ker 50 milijonov in 50 milijonov je 100 milijonov, 100 milijonov in 245 ali 240, in 145 milijonov je pa 245 milijonov, se pravi, da dinamika vendarle ni čisto enaka, jaz pa trdim, da je, tako kot jo mi vidimo bolj realna. V preteklosti smo zakon imeli in je bil v nekih drugih časih realiziran komaj, mislim da, ene sedmine tistega, kar je predvideval in zato opozarjamo, da smo zdaj v neki situaciji zelo podobni tisti ali pa še hujši in da smo v vladi Marjana Šarca, kar zadeva investicije oziroma plasiranje denarja v obrambni sistem, v nekih drugih časih velike konjunkture, ko še ni nihče govoril o epidemiji, načrtovali te izdatke malo bolj konservativno, zato upravičeno zdaj svarimo, da smo v neki popolnoma drugačni situaciji, da se je vmes zgodilo, kar se je in se nam še dogaja in da zaradi tega, seveda, se nam obeta, da bo ta, da bo to zelo težko izpeljati. Morda bi opozoril še na to, no, ko se je nekako prikradla zdaj v to razpravo, so se prikradle trditve, kako bomo preko tega zakona izjemno veliko vlagali tudi v raziskave in razvoj, ne, ampak jaz tega ne najdem, ne, to pa, zdaj če gremo po vrsti, to pa mislim, da je prav, da, pa boste morda razložili, kje so tukaj raziskave in razvoj, ampak, če govorimo o 128 milijonih za transportno letalo, dva helikopterja, hangar na Brniku in zmogljivosti v Cerkljah, pa 408 milijonov za vozila 4 x 4 in vozila 8 x 8, pa 56 za taktična transportna vozila, logistično opremo in medicinsko opremo, 40 za posodobljen bojni radijski sistem, 40 logistični objekti, infrastruktura, 65 protioklepne rakete, rakete za zračno obrambo kratkega dosega, zamenjava sistema zračne obrambe in 34 lahka pehotna oborožitev, ročno protioklepno orožje, minometi, optoelektronska sredstva, oprema za sile in specialno delovanje. Jaz tukaj zdaj pa res ne najdem, kje bi lahko bila ta silna vlaganja v raziskave in razvoj, zato je škoda, mislim, da tu zavajamo ljudi, če je iz tega popolnoma jasno, kakšen je ta načrt nabav. Tako, da če sklenem, vas res prosim, da ne sprevračate naših besed, ker smo od začetka do konca danes in tudi v preteklosti zagovarjali vlaganja tako v sam obrambni sistem kot tudi seveda vsa prizadevanja za to, da se popolnijo vrste slovenske vojske. Če pa pri tem opozarjamo, pa to še ne pomeni – in, prosim, tega nam ne polagajte v usta -, da smo proti slovenski vojski.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Ivanuša.
Dober dan. Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Današnja seja se mi zdi zelo pomembna prav zaradi tega, ker je slovenska vojska bila v zadnjih letih kar precej zapostavljena in večkrat omenjena kot nepotrebna v smislu razvoja in financiranja na področju kadrovanja, posodabljanja in nabav primernih mehanizacij ter potrošnega materiala. Zato je v zadnjih letih tudi kar se financiranja tiče razen najnujnejšega naletela na gluha ušesa. In kar se financiranja tiče pa je bila slovenska vojska kot članica zveze Nato v svojem več kot desetletnem članstvu tudi ena izmed najmanjših prejemnic BDP-ja kot ostale članice med državami tudi zaradi svetovne gospodarske krize. Tako se danes vojska sooča z ogromno finančno podhranjenostjo zaradi varčevanja in premalim številom vojakov, želje po tem poklicu pa v trenutnih razmerah ni. Zato je v tem trenutku zadnji čas glede na razmere znotraj države in po svetu potrebno narediti na tem področju kar nekaj investicij, ki so potrebne za vzpostavljanje najpomembnejših vojaških nalog in izpostavljanju standardov, ki veljajo v Natu. Republika Slovenija tudi tukaj prevzema sorazmerni del odgovornosti za zagotavljanje nacionalne varnosti v sistemu kolektivne obrambe, kar v grobem pomeni tudi spoštovanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, se pravi s tem tudi zaščita življenja in visoka stopnja vseh oblik varnosti prebivalcev in tako dalje. V beli knjigi slovenske vojske je zapisano, da bo Slovenija imela vojsko, ki bo sposobna ubraniti državo. Mislim, da brez finančne okrepitev in povečanja števila zaposlenih v slovenski vojski verjetno ne. Zato je potrebno sprejeti ta zakon o zagotavljanju investicij za boljše delovanje slovenske vojske. Če že kar pogledamo plače vojakov, vojak dobi minimalno plačo približno 727 evrov neto za svoje fizične in psihične napore. Na kakšen način bomo pridobili vojake, če nekje drugje za lažje delo dobijo več? Na takšen način z nizkimi finančnimi dohodki ni ta poklic čisto nič mamljiv. Na eni izmed prejšnjih sej smo poskušali ponovno uvesti v ta sistem obvezno naborništvo, pa zakon ni bil sprejet. In če bi bil, bi bilo v teh trenutkih oziroma obdobju koristno glede na razmere. S tem, ko se ta zakon ni sprejel, smo malce opeharili vojsko za vsaj delno usposobljene vojake za izvedbo določenih nalog, ki jih zaradi premalega števila zaposlenih ne morejo izvesti oziroma izvajati. Da se vojska srečuje s finančno podhranjenostjo se pozna torej, prvo, pri primanjkljaju vojakov, drugo, pri stari in obrabljeni opremi, zastareli mehanizaciji in potrošnega materiala, kot so na primer naboji ter pri nezmožnosti opravljanja določenih nalog zaradi pomanjkanja kadra. Zakon bo omogočal razvoj Slovenske vojske in mislim, da je tudi čas, da se prvobranilce v naši državi postavi na častna mesta in ne na mesta tabornikov. Zakon bom seveda podprla. Bi pa na gospoda Medveda, decembra lani 2019 je gospod Šarec na srečanju Nata izpostavil, da se zaveda danih zavez, predvsem pa odgovornosti za lastno varnost. Sprašujem vas, na kakšen konkreten način bi vi vse to dosegli, glede na to, da imate danes ogromno pripomb na ta pripravljen zakon. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Jože Lenart, pripravi se mag. Dejan Židan.
Hvala lepa, predsednik. Kaj je že to vzdržni proračun Republike Slovenije, spoštovani kolegice, kolegi, predvsem pa spoštovani minister za obrambo? Ali se še spomnimo? Ni dolgo nazaj, kar smo se pogovarjali predvsem o tem. Kaj je že to fiskalno pravilo? Zlato fiskalno pravilo? Kaj je že to maastrichtski sporazum? To se pravi, da zadolženost države ne presega 60 % BDP. Ta cilj, to so bili trije ključni cilji. Ali niso bile to zelo konkretne zahteve na eni strani opozicije in na drugi strani temeljni cilji Vlade v letih 2018-2020 pri sprejemanju proračunov? Celo na Ustavno sodišče so bile prijave, tako na zalogo s strani opozicije, čeprav smo celo presegali postavljene cilje in zaveze v tistem času. Danes zraven gledamo primanjkljajem v vseh štirih blagajnah države. Na vseh ministrstvih. Danes strmo narašča zadolženost Slovenije ob nastali krizi, ki ne vemo kje ji je konec. Kje so rešitve za zdravstvo, za domove za starejše, za demografski sklad? Spoštovani minister, ko bomo v tem državnem zboru obravnavali rebalans proračuna 2020-2021 se lahko pogovarjamo o takšnih željah, ki so danes na dnevnem redu. Kako naj zaupam tej vladi, ki se je usmerila v samem začetku v neransparentne nabave v zdravstvu, v opremo, ki je v zdravstvu še uporabljati ne znajo in leži po skladiščih v tem času krize, ki jo preživljamo. Imate željo po letalih, po helikopterjih, po oklepnikih. Kaj pa bo z vzdržnim zdravstvom, skrbi za starejše pa niti ne vemo danes. Poglejte, ne zameriti, želim malo tudi v prispodobi reči, predlagam, spoštovani minister, vzemite si dopust, skupaj s celotno vlado, s predsednikom na čelu, ohladite si glave v vodi, na planinskem svežem zraku in pridite v jeseni s predlogom vzdržnega rebalansa proračuna Republike Slovenije za leto 2020 in 2021 in se bomo začeli resno pogovarjati o prihodnosti Slovenije. Jaz grem na dopust in pričakujem, da bomo imeli potem v septembru resne razprave okoli tega. Celotno sliko želimo videti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan, pripravi se kolega Franc Jurša.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, gospod minister! Lep pozdrav! Da bo takoj jasno, jaz sodim med tiste, ki se povsem zavedam, da ni blaginje brez varnosti. Celo lahko stopnjujem, jaz verjamem, da je v slovenski javnosti široko prisotno vedenje, da do sedaj je Slovenija imela v resnici dva zelo dobra ministra, v resnici dve zelo dobri ministrici, dr. Ljubica Jelušič in njeno naslednico gospo Andrejo. In povsem se zavedam, da je potrebno v varnost vlagati, upati, da če bo prišlo do situacijo, ko potrebujemo varnost, da nam bodo pomagali drugi, je utopično, je napačno in pomeni nepoznavanje zgodovinskih dejstev. Prav tako izjemno spoštujem slovenske vojakinje in slovenske vojake. Vendar danes je pred nami po neki javni razpravi, ki se je bolj štela v sekundah, minutah kakor preresna razprava v dneh, tednih, da se lahko strokovna javnost opredeli, da tisti, ki morajo povedati, povedo kaj je potrebno povedati, je pred nami dokument, ki daje upanje, da se bo Slovenska vojska posodobila, hkrati pa od nas zahteva zaupanje, da bi kar tako dovolili več kot 700 milijonov evrov nabav. Pa vas lahko vprašam, spoštovani minister, spoštovane gospe in gospodje, a se mogoče šalite. A imate tako kratkotrajni spomin, ali mislite, da imamo mi tako kratkotrajni spomin, da ne bi imeli v svojem spominu vseh sumov, groznih sumov, netransparentnosti pri nabavi zaščitne opreme in da je še huje, organiziranje akcije kako velike sum raziskati. Preprečili ste pravo parlamentarno preiskavo v tem parlamentu z svojim vodenjem. Obglavljate tiste vrhove inštitucij, ki morajo preiskati vaša dejanja in sedaj od nas zahtevate zaupanje. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani predstavniki trenutne Vlade. Pri meni, pri Socialnih demokratih nimate niti zaupanja za nabavo zobne ščetke, kaj šele za 100 milijonske investicije. Hvala vam.
Hvala. Besedo ima Franc Jurša, pripravi se mag. Branko Grims.
Predsednik hvala za besedo. Lep pozdrav ministru, kakor seveda tudi vsem poslankam in poslancem. Nekoč enega davnega leta smo se pač Slovenci in Slovenke, tudi moja generacija odločili, da bomo šli v integracije. Prvo smo se odločili z velikim procentom, da se bomo priključili Evropski uniji, potem pa smo se istočasno tudi odločili, da bomo šli v vojaško zavezništvo z Nato. Vsi bi se morali, in jaz se dobro zavedam, da je obvezno imeti svojo varnost. Da to varnost smo se takrat odločili, da bomo skupaj z Nato. Ocenilo se je in ocenjevali so in smo, da bo to cenejše za našo državo. In seveda istočasno tudi večji dežnik pod katerim bomo stali. Zaupanje eden v drugega, danes je bilo ogromno o tem povedano, nič si ne zaupamo. Eden drugemu absolutno ne zaupamo in hudo je, da na odgovornih mestih tudi takšnih kot je poslanec, poslanka nimamo nobenega zaupanja drug do drugega, da bi seveda s tem zaupanjem gradili nekaj skupnega. Spomnim se, ko sem nekega davnega leta prišel v Državni zbor, ko mi je eden od relativno zelo izkušenih poslancev rekel od prilike takole na začetku mandata »danes je dan, ko se začne bitka za novo oblast v naslednjem mandatnem obdobju«. To mi je neko načelo, ki mi vedno govori, ja saj pa je v Državnem zboru dejansko sama bitka. In če bi drug drugega malo bolj spoštovali, imeli boljši odnos, bi seveda bilo toliko boljše za državo, seveda pa istočasno za državljanke in državljane. Veste kaj, pri taki temi kot jo imamo danes na dnevnem redu, je zelo pomembna populistična razprava za nekatere. Jaz dejansko pripadam eni grupaciji, eni strani, kjer bi prvo moral govoriti o kruhu in maslu, o bolnišnicah, ne o kruhu in maslu, samo o železu in orožju in seveda o bolnišnicah in vojski in logično je, tisti, ki bi me gledali, poslušali, bi rekli vidiš, v kolikor govori za železo in orožje, v kolikor govori za vojsko, ta ni naš, ta ni v redu, on bi mogel govoriti o kruhu in maslu in o bolnišnicah. Spoštovani! Zdaj pa gremo malo drugače. Varnost je ena največjih dobrin. Ko jo izgubiš, se komaj zavedaš, da je nimaš. In v kolikor nimaš varnosti in obrambe, potemtakem tudi nima tudi svobode. Iz tega zornega kota bi morali malo razmišljati in videti kaj pravzaprav sploh želimo. Pa gremo po vrsti. Obrambni sistem je sestavljen iz vojske, področja zaščite in reševanja, področja zaščite, reševanja pa spada ogromno nekih dejavnosti. In danes že v miru še kako čutimo delovanje sistema, vojaškega, zaščite in reševanja na različnih področjih. Ne bom ponavljal področij pri katerih se dejansko to čuti. Veste, na lokalni ravni so župani odgovorni za področje zaščite pa reševanja in marsikateri župan je na začetku razmišljal, tega področja pa ne rabimo, za to pa ne bomo investiral. Veste kdaj je začel drugače razmišljati, ko se mu je kaj zgodilo v njegovi lastni občini. Potem pa je bila ta varnostna zaščita in ta potreba strohovita. Ja, spominjamo se nekateri za nazaj. Financiranje področja obrambe. Spominjam se leta 2007, mislim da smo takrat, v tem trenutku nimam tega podatka pri sebi, da smo takrat najbližje bili 2 % bruto družbenemu produktu sredstev za obrambo. Potem pa se je zgodila kriza in v krizi smo nenehno nazadovali in prišli smo do podna, oprostite izrazu, prišli smo do podna. Vsi so jemali, za karkoli se je jemalo, vse se je jemalo pri vojaki in prav reče minister, da smo dejansko prišli na polovico tistega kar smo imeli v preteklosti. Glede na to, da nekako razumem, da je potreben kruh in maslo, da so potrebne bolnišnice, zdravje in vse, ampak da je potrebna tudi varnost. Jaz se bom odločil, da bom to podprl. Seveda pa bom kot nadzorni organ, kot individualec, kot član Odbora za obrambo še kako strmel nad tem, da bom dobival pravočasne podatke, da ne bo tukaj kakšnih nepotrebnih zadev, saj se razumemo kaj sem s tem mislil.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims, pripravi se Franc Kepa.
Spoštovani, vsem prav lep pozdrav! Vojska je steber državnosti. To se je zelo hitro in zelo jasno pokazalo, ko je bila Slovenija po osamosvojitvi po daljšem obdobju, ko smo lahko uživali v sadovih osamosvojitve in obenem v varnosti, ki jo je zagotavljalo kolektivno zavezništvo v katerega smo vstopili, soočeni z novo povsem drugačno nevarnostjo, z ilegalnimi migracijami, ki ogrožajo ne samo posamezne države, ampak celotno evropsko civilizacijo. In takrat se je izkazalo da, prvič, kolektivno zavezništvo v tem primeru ne opravlja ali ne more opravljati tiste naloge, ki bi si mi želeli. Znotraj zavezništva je vse ena članica, konkretno Turčija, ki pač ne bo storila ničesar proti radikalnemu islamu, ker ga sama spodbuja. Se pravi soočeni smo s povsem drugačno situacijo, kot bi si samo nekaj let nazaj želeli, kot smo si samo nekaj let nazaj predstavljali. In to je situacija, v kateri se lahko samo in izključno sami opremo na svoje sile. Za varnost je to bistvenega pomena, namreč tisti, ki ste bili takrat v prvem valu, tistem, popularno smo mu rekli Cerar ekspres, masovnih migracij, ki so se valile preko Slovenije, ste videli, da dokler so bili tam samo policisti in gasilci, pripadniki civilne zaščite, je po zraku letelo vse mogoče. Prišlo je do nasilja, do nemirov. Ko so se pojavili pripadniki slovenske vojske, je bilo v hipu vse mirno, vse lepo, vse v redu, tako kot bi si samo želeli. To seveda nekaj pove. Pove, da vojsko potrebujemo. Pa ne potrebujemo je samo zaradi varnosti, varnost je sicer ena in nedeljiva, in kako pomembna je, se pač zavemo šele takrat, ko jo izgubimo, ampak vojsko potrebujemo tudi zato, ker opravlja še številne druge naloge. Jaz se spominjam v zadnjih mesecih, ko smo tukaj govorili tudi o problematiki pandemije in so nekateri iz tam druge strani te dvorane rekli »ja, vojska naj pa ja raje poskrbi za zdravje« - dobro jutro, vojska to že dela. Vojska je pomagala pri razkuževanju posameznih objektov, vojska je pomagala pri transportu, vojska je pomagala pri postavitvi mobilne bolnišnice in vojska vedno pomaga kadar je potrebno, da organizirana sila pomaga ljudem, ki se znajdejo v stiski. Zato je seveda upravičeno reči, da je vojska steber državnosti. Drugi vidik tega, o čemer danes govorimo, je vprašanje spoštovanja mednarodnih obveznosti. Obveznostih, katerim v nasprotju s tem, kar pravljice poslušamo že celo desetletje, nas je zavezal Tone Rop, LDS, in njegovi tovariši iz nekaterih strank, danes so nekateri preimenovani, drugi so stranke zamenjali, eni že ne vem koliko, ampak še vedno so to eni in isti. In takrat se je Tone Rop javno zavezal, da bo Slovenija spoštovala zavezo za povečanje količine denarja, ki bo namenjena za obrambo za to, da bo tudi znotraj zavezništva izpolnjevala svoje obveznosti. Tudi zelo konkretno se je zavezal. Se pravi, kadar se o tem govori, je treba vedeti, kdo je v resnici te zaveze sprejel. Levičarji. In potem so seveda po balkansko besedo požrli tako kot to po navadi naredijo. In danes, ko je pred nami zakon, ki pomeni uresničitev vsaj tistega minimuma, ki ga Slovenija nujno potrebuje zaradi svoje varnosti, zaradi ohranitve svoje državnosti, za ohranitev verodostojnosti v mednarodnem okolju, se pa spet posluša vse mogoče in nemogoče neumnosti. Kot, ad vse to, o čemer govorimo, nebi imelo neke konkretne vrednote. Gospe in gospodje, varnost je temelja vrednota. Brez varnosti ni nič. Kar predstavljajte si, da živite, tako kot si nekateri pač celo javno zagovarjajo, z odprtimi mejami, ko se valijo horde takih in drugačnih ljudi mimo, vsak vzame kakšen avto in ga razbije in potem še kaznovan ni in podobno. Tisto, kar potrebujemo, je učinkovita, dobro organizirana, vendar seveda racionalna slovenska vojska in seveda potrebujemo vojsko, ki bo imela tudi ustrezna pooblastila, da vse svoje naloge opravlja. Zelo žalostno je, da danes so imeli zelo veliko za povedati tisti, ki slovenski vojski v isti sapi, ko očitajo ,da ne opravlja svojih nalog, ne dovolijo, da bi zaščitila slovenske meje, da bi pomagala policiji in s tem zagotovila tisto temeljno nalogo, ki jo vojska ima – branila meje, ohranjala celovitost in zagotovila varnost. Za to pa seveda je potrebno zakon, ki je danes pred nami, da se zagotovi varnost in ustrezno okrepi ta steber državnosti, tudi podpreti.
Hvala lepa. Besedo ima Franci Kepa, pripravi se Jerca Korče.
Hvala za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Poznano je, da je trenutno stanje v Slovenski vojski slabo, investicija za modernizacijo vojaške opreme se ni izvajala, število vojakov se zmanjšuje, predsednik naše države že nekaj zadnjih let ocenjuje, da je Slovenska vojska pripravljena za mirnodobno stanje, ni pa pripravljena za stanje v primeru vojne, za obrambne naloge. To je podobno kot primerjava, da je žarnica električna pokvarjena dobra za podnevi, ponoči pa ne. Zmanjševanje pripravljenosti vojske je povzročila gospodarska kriza, tam po letu 2008 in se je več let sistematično jemalo denar iz obrambnega proračuna. Tudi standard vojakov se je zmanjšal, mladi zaradi slabih osebnih dohodkov se nočejo vključevati v njo. V Republiki Sloveniji so obrambni izdatki po letu 2010 padli z 1,61 BDP-ja na 0,93 v letu 2015. Odstotek investicijskih sredstev namenjen za modernizacijo in opremo se je po letu 2010 zniževal in leta 2014 dosegel dno, ko je bilo za investicije namenjeno le 1,34 % Že leta 2010 so bili sprejeti v okviru nacionalnih in zavezniških planskih ciklov. Poleg obeh srednjih bataljonskih bojnih skupin so cilji zajemali še širok nabor pripravljenosti, specialne enote, helikopterske zmogljivosti, katere zelo veliko se nudijo v mirnodobne dejavnosti, zračne obrambe ter logistične zmogljivosti. Vse te zadeve niso bile izvedene. S tem novim investicijskim zakonom se namenja za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026 namenja 780 milijonov sredstev, seveda je pa to razdeljeno na 6 let, prve dve leti po 100 milijonov evrov, pa naslednje štiri leta po 145 milijonov evrov na leto. Sredstva se bodo zagotavljala z rednimi letnimi proračuni v letih 2021 do 2026 finančnega načrta Ministrstva za obrambo. Letni znesek zagotovljenih finančnih sredstev lahko tudi višji znesek, pri čemer letni obseg porabe ne sme presegati milijonov evrov. Prav je, da se namenja za vojsko nekaj dodatnih sredstev, ker več kot desetletja se sredstva znižujejo. Mladi se ne odločajo za poklic vojaka, ker je nekonkurenčen na trgu dela in ga je potrebno izboljšati. Pogosto vojska opravlja humanitarne akcije, to se je videlo pri naravnih nesrečah, najbolj pri žledolomu, vetrolomu, poplavah. V zadnjih akcijah pri epidemiji virusa je opravljala ogromno nalogo od transportov, ko se je videlo kako je nujno, da imamo še kakšno transportno letalo za prevoz sredstev zaščite, zaščitne opreme in smo prosili po sosednjih državah, da so nam vozili to opremo za letalo. Tudi s helikopterji vojska nudi prevoze ponesrečencev in v gorah in tudi na cestah zelo pogosto. Tudi ti helikopterji so iztrošeni in zelo stari, nujno je potrebna posodobitev. Za vojsko smo se v preteklosti odločili, da jo imamo, odločili smo se tudi na referendumu, da gremo v Nato in tudi tukaj so neke zaveze, neke obveze, tudi finančne in jih je potrebno izpolnjevati. Mi jih ne izpolnjujemo že nekaj let oziroma desetletij te zaveze ne izpolnjujemo tudi približno ne kakor smo jih dali. Mislim, da smo druga država v NATU, ki plačujemo najmanj sredstev glede na bruto družbeni proizvod od vseh, kateri smo vključeni v to organizacijo. Zato nas tudi nenehno opozarjajo, vrh NATA, da se naj vsaj približamo v neko povprečje teh zavez. Varnost je eden od stebrov države, kakor je bilo rečeno, in brez sodobno opremljene vojske tudi varnosti ne moremo zagotoviti. Sami vojaki, kolegi pravijo, ki nastopajo na misijah v tujini, da jih je dostikrat kar malo sram, da imajo tako opremo, kakor jo imajo. In da jim je nelagodno, da s tako opremo hodijo na misije. Leta 1991 se je dobro videlo, kako je potrebna vojska, kako je potrebna neka oborožitev, vsaj osnovna. Kljub odvzetemu orožju malo pred tem je Slovenska vojska z minimalnim orožjem, katerega je še ostalo, obranila državo. Hvala bogu, da je bila vsaj policija malo bolj opremljena. Brez vsaj tega orožja, nekega osnovnega, mogoče te države ne bi bilo ali bi bilo v drugačni obliki. Tukaj se vidi, da je vojska potrebna, za osnovno varnost, je pa v mirodobnih razmerah, zelo zelo pride prav za te nesreče in pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Jerca Korče, pripravi se Zmago Jelinčič Plemeniti.
Najlepša hvala za besedo. Lep pozdrav vsem. Zdaj, jaz se bom odzvala na to, kar je minister povedal, da se na nek način čuti napadenega iz političnega vidika in da prosto lahko napadamo njega kot ministra, Slovensko vojsko pa naj pustimo pri miru. Jaz mislim, da ne napadamo nikogar, niti ministra, še manj Slovensko vojsko, je pa prav, da na tem mestu postavimo realna vprašanja. In govorimo o zakonu vrednoti 780 milijonov evrov, ne govorimo kar o nečem tako malo, a ne, na počez. Pa vendar je bila diskusija o zaprtju trgovin ob nedeljah veliko bolj burna, pa je požela veliko več zanimanja s strani vseh poslancev, kot pa požema ta zakon, ko govorimo o 780 milijonih. To je absurdno. In če vas iz opozicije vprašamo, jaz kot odgovorna poslanka si želim pred odločanjem nekatere stvari vedeti. In to je prav za vse, jaz pričakujem, da to vsak poslanec. In ja, zanima nas, kakšno je javno finančno stanje. Kje smo, kakšen je primanjkljaj, brez tega si jaz o tem zakonu niti ne upam glasovati. Še več, ta zakon sploh ne bi smel priti v proceduro, brez da vemo, kakšno je trenutno finančno stanje. To je problem. Se pa kar naenkrat mudi sredi julija sprejemati čez noč 780 milijonov težak zakon, in to pa je zaskrbljujoče. In tukaj ne govorimo samo o tem vsebinskem vidiku, govorimo tudi o postopkovnem vidiku, da je zame res neodgovorno, da bo kdorkoli danes pritisnil gumb za, brez da vemo, kakšno je javno finančno stanje, kakšen je primanjkljaj. Še več, jaz mislim, da bi morali počakati na obdobje po rebalansu, ko vidimo tudi realne številke, od brezposelnosti, do tega, kje bojo prioritete. Ker v tem trenutku, jaz kot opozicijska poslanka itak tega nimam, ker ne prejemam teh podatkov, ampak verjamem, da tudi Vlada nima čisto jasne slike sama pri sebi, kaj se bo zgodilo, ko popustijo zamrznitveni ukrepi iz vaših protikorona paketov, ker neke posebne alternative ali pa vizije na ekonomskem področju ta Vlada ne postavlja, kako dvigniti domačo potrošnjo, vzpodbuditi bruto družbeni proizvod in tako naprej. Veste, to so problemi, tako da minister, ne se čutiti napadenega, ampak te odgovore pa verjamem, da bi tudi vi v naši vlogi pričakovali, da vam jih minister za obrambo, ko prinese zakon vrednosti 780 milijonov evrov, poda. Brez tega je pa po mojem, še enkrat povedano, od vsakega poslanca neodgovorno, da bo danes sploh odločal o tem zakonu. In ja, res me zanima, zakaj se vam tako na hitro mudi sprejeti tak zakon brez pridobljenega širšega konsenza. Govorimo o šestletnem obdobju in jaz mislim, da ta širši konsenz bi lahko bil pridobljen, če bi se mogoče vodila malo bolj aktivna komunikacija, če bi, nenazadnje, tudi vključili neko javno razpravo, ki bi vključevala različne strokovnjake in tako naprej, ampak, še enkrat, brez, da imamo pred sabo številke, jaz mislim, da je tudi od koalicijskih poslancev skrajno neodgovorno, da se odloča o tem zakonu. In ja, kar se tiče zaupanja, sigurno je zaupanje eden izmed temeljev, na katerem se lahko gradi politika in tudi to ni napad, če povemo iskreno svoje mnenje, da nabava orožja plus vlada Janeza Janše ne more v tej svoji enačbi, glede na pretekle izkušnje dati normalnega izplena, kot je pač ponovno neka afera. Ker nekateri ljudje drugače ne znajo, se zaciklajo enkrat, se zaciklajo drugič, storijo tretjič isto, storijo četrtič isto. To so problemi in ta država si še ene afere pa res ne zasluži na orožarskem področju. In to ni povezano s tem, da jaz spoštujem slovensko vojsko, da se zavedam, da je s strani tistega, ki danes, kot vrhovni poveljnik podaja negativno oceno, prišlo do drastičnega zmanjševanja sredstev, ki se je potem nadaljevalo, tja, kamor se je, da je potem vlada Mira Cerarja malo popravila trend, da je vlada Marjana Šarca s tem trendom nadaljevala v neki sorazmerni in normalni krivulji. In veste, minister, če vi poveste, da se recimo nek incident ni zgodil, greste pred medije, poveste, da je to lažna novica. Tudi to škoduje Slovenski vojski, pa to ne vzemite, kot napad, to je dejstvo. Tako kot vaš vodja poslanske skupine pove, da mu policija sledi, potem sicer naslednji dan pove, da je to lapsus, še več, Marjana Šarca in njegove pomagače obtoži nekih zadev. A veste, to je približno enako, kot bi jaz rekla, Jožef Horvat me je včeraj na gobec, potem bi pa naslednji dan prišla pred kamere in povedala, oprostite, lapsusu, posodil mi je robec. Približno tako nekako te stvari grejo, a ne? In to so neke hude obtožbe, lahko kolegu Kordišu rečete, da izraža neke zadeve, ki bi bile za presojo etičnega kodeksa, ampak veste, tudi take obtožbe, ki so zelo zelo hude na račun preteklega predsednika vlade in njegovih pomagačev, sklepam, da sem pomagač tudi jaz, ali ne vem koga ste mislili kot pomagača, so zelo hude obtožbe in so zelo lahkotno izrečene, pa targetirajo nenazadnje na policijo zaradi nekega notranjepolitičnega boja. A veste, hitro se, bom rekla, bumerang vrne ali pa ogledalo nastavi, kdo s svojimi izjavami, z različnimi natlocevanji zaradi nekega prestižnega političnega boja ustvarja konstrukte in potem govori nazaj, vi želite škodovati Slovenski vojski. Ne, ni res, tudi z izjavami, z vsemi temi konstrukti se škoduje sistemu, pa najsibo policija ali vojska. In jaz predlagam, da vsak poslanec danes, ki bo pritisnil na ta gumb, v svoji obrazložitvi glasu mogoče meni pove, glasoval bom na podlagi tega, kar sem videl, da je tako finančno stanje, vem kakšna je napoved za september, oktober, november, december, vem, kje so prioritete te vlade, vem, kako bomo to reševali, zato z lahkoto pritisnem, ker vem, da je v denarju proračuna dovolj. Po mojih javno dostopnih podatkih pa je mislim, da 2 milijardi 350 milijonov primanjkljaja že v tem trenutku. Kaj šele, da bi vedeli kaj bo, ko ti vaši ukrepi zamrznitveni ali pa naši ukrepi, saj smo vsi v isti državi, popustijo. Kakšna bo brezposelnost, kaj se bo dogajalo. Ne veste. Ker smo na tej zamrznjeni ladji in plujemo. Ne vemo in je neodgovorno da tako ad hoc sprejemamo nek zakon, ki pa ni interventen, ni nujen. Potrebujemo investicije, da. Jih potrebujemo v takem obsegu, jaz mislim da v tem trenutku ne. Se lahko pogovarjamo o nekem normalnem obsegu dviga obrambnih izdatkov – ja. Smo si za to prizadevali tudi mi, ko smo bili na strani koalicije – smo si, zato smo tudi dvignili obrambne izdatke in si želeli, da se ta trend nadaljuje, ker si, se strinjam Slovenska vojska zasluži marsikaj, tudi to, da jo opremimo primerno. O tem kako in s čem seveda lahko vodimo debato. Še več, jaz mislim, da bi lahko začeli vodit tudi debato ali dejansko se lahko gremo ponovno pogajat ali potrebujemo dve srednji bataljonski skupini, pa to je moje osebno mnenje kot mlajše poslanke. Saj se lahko specializiramo za neke zadeve pa mogoče to ponudimo Natu kot neko alternativo. In ja, meni je zelo žal, da gremo s takimi zadevami tako z glavo skozi zid. In jaz upam, da ne bo prišlo do tega, da bomo čez nekaj let, ko bo to ostalo kot mrtva črka na papirju oziroma sta dve poti, ali boste že sklenili pogodbe in pripeljali posle tako daleč, da se bomo potem ukvarjali še z eno afero ali pa bo to ostala mrtva črka na papirju. In potem boste mahali, saj mi smo takrat sprejeli zakon, zdaj ga pa neka druga Vlada kakršnakoli že ne izvršuje. Ampak nič od tega ni dobro, saj od tega služi nekemu namenu, ki ni po mojem pravi, za to se gre. In očitati, da smo proti vojski, skozi eno in isto poslušamo, je malo neprimerno. Tako da jaz upam, da vsi, ki boste danes pritisnili, da gre ta zakon čez prvo branje, veste vse to kar sem, vse te dileme, ki sem jih izpostavila, ker te dileme so same osebno kot poslanko prva odgovornost preden pritisnem na gumb. Minister, pa še to vam povem, ta ad persona, ker ste me že na začetku, čisto v samem začetku svojega časa omenili, nikogar ne napadam. Nikogar ne žalim. Sprašujem pa vprašanja, saj osnovna naloga poslanca je, da vpraša vprašanja. Še več, jaz mislim, da nikoli nisem šla na ad persona raven z vami. Če se vam pa zdi, da so vprašanja, ker ste pač zdaj v izvršni veji oblasti napačno pot poslanca, potem ste pa sami, ko ste bili poslanec več let, več mandatov ravnali zelo narobe, ko ste spraševali ministre in terjali od njih odgovore, da bi se lahko sami odločili in sprejeli neko pravo odločitev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Zmago Jelinčič Plemeniti, pripravi se kolega Jožef Lenart.
Hvala lepa. No, danes je bilo slišat celo vrsto čudnih klobasarij in v bistvu je pravzaprav sramota, da ne bi vojski dali denarja, saj je slovenska vojska, to ni okupatorska vojska, to ni vojska JLA, ampak je to Slovenska vojska, v kateri služijo slovenski fantje in dekleta. Na to moramo biti ponosni. Žal pa tukaj poslušam v glavnem kako naj se zruši ta Slovenska vojska. To je v bistvu tragično, da nekateri tukaj noter hočejo razbiti Slovensko vojsko in seveda razbit posledično tudi državo. Jaz mislim, da še vedno vztrajam na tem, da bi bil nujno potreben naborniški sistem in obvezno služenje vojaškega roka, kajti to bi pri nekaterih mladih, ki sedaj, recimo, biciklirajo okoli parlamenta bi jim odprlo neka obzorja, ki so jim sedaj zaprta in zakrita z nekimi LGBT variantami ali pa s kakšnimi mirovniškimi variantami ali čem podobnim. To je tisto, kar ne sodi v slovenski kulturni prostor [[…]]
Spoštovani kolega Jelinčič, prosim, da se vzdržite kakršnegakoli sovražnega govora [[…]]
Česa se naj vzdržim? Kaj sem pa takega rekel? [[…]] [[oglašanje iz klopi]]
Poglejte [[…]] [[oglašanje iz klopi]]
Ja, LGBT pa kaj, saj si ti tudi LGBT, pa kaj? Ali te je sram? [[oglašanje iz klopi]]
Kolega Jelinčič [[…]]
Ali te je sram?
Kolega Jelinčič [[…]]
Ali te je sram? Zakaj te je pa sram? [[oglašanje iz klopi]]
Kolega Jelinčič! [[oglašanje iz klopi]] Poglejte [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Kolega Jelinčič, sedaj pa prosim mir! Če ne bom prekinil sejo za eno uro, če bo treba, da se malo pomirite. Jaz vas prosim, da se vzdržite vsakršnega sovražnega ali kakršnegakoli [[…]] [[oglašanje iz klopi]] govora, ki kogarkoli stigmatizira. Prosim, lepo! Govorimo o vojski.
Fino, fino, zelo lepo. Velika ljubezen do Slovenske vojske se kaže. Upam, da ne bom sedaj prekinjen, ko sem rekel, da se kaže velika ljubezen do Slovenske vojske. Gre za rušenje vojske. In ko nekateri govorijo koliko denarja bo šlo je treba povedati, da s tistim zakonom o trgovini, ko bodo trgovine zaprte ob nedeljah je na tak približen izračun glede na vse tiste posledice bo zneslo to letno kakšnih 120 milijonov manj v državni blagajni. Ampak to ni važno. To ni važno. Tudi to je važno zato, da se ruši država. Ko govori gospod iz SD, da ne zaupa, ne bi zaupal tudi nabave zobne ščetke tej vladi, pa se jaz vprašam, ali zaupal pa je tistim, ki so gradili TEŠ6. Tisto je pa v redu, seveda. Zobna ščetka premalo košta. TEŠ6 je pa že ne v redu zalogaj, kjer se splača kaj dobiti. In mislim, da nekaterim ni jasno kaj pomeni vojska. Vojska je tista, ki ščiti meje države. To je definicija vojske. In to vse države so ponosne na svojo vojsko. Slovenci pa ne bi smeli biti zaradi tega, ker imamo tukajle ene malinovce, ki jim to ni všeč. Upam, da malinovec ni kakšna grozna beseda. Poslužujejo se kakršnihkoli metod, da bi umazali Slovensko vojsko. Tako kot se izmišljujejo za neke incidente na meji, ko naj bi vojaki ustavili nekoga, ki tam nima kaj delati. Če nekdo hodi izven mejnega prehoda nam po meji ali čez mejo, oprostite, vsak normalen vojak katerekoli države na svetu bi tega človeka ustavil in bi rekel, kaj pa ti tukaj delaš? Ne, pri nas pa ne. Pri nas je pa to zločin, ki ga je naredila vojska. Namesto, da bi ta vojak dobil pohvalo, ga potem ti levi mediji rolajo in pljuvajo po njem in vse skupaj. Kakšna država pa smo? Kakšna država smo? In glede na to, da če pogledamo fotografije tistega mladeniča, mene bolj spominja na kakšnega Afganistanca, kakor na Slovenca. [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Ja, poglejte si [[…]]
Kolega Jelinčič!
Ja, poglejte si [[…]]
Kolega Jelinčič, prosim, vzdržite se nekih teh [[…]] [[oglašanje iz klopi]]
Pa predsednik, fotografija je bila v časopisih.
Samo [[…]]
Imam pravico reči kaj vidim ali ne?
Nikogar ne stigmatizirajte.
Imam pravico povedati kaj mislim. Tukaj je parlament. Če komu ni všeč, pa naj si zapiše za uho. Dejstvo je [[…]] [[oglašanje iz klopi]] Dejstvo je tukaj, da tam predvsem pri Levici je tista baza rušenja slovenske države, slovenske vojske, slovenskega gospodarstva in še marsičesa. In zato, predsednik, takoj ko nekaj vzkliknejo mi vi vzamete besedo. To se ne počne. Tudi ko pljuvajo po meni jaz nič ne rečem. Poslušam, to je pač njihovo mnenje. Je pač njihovo mnenje, pa kaj! Mene to ne moti. Vsakdo ima pravico do svojega mnenja. In vsakdo ima pravico izraziti svoje mnenje. In zato jaz pravim še enkrat, še enkrat pravim: jaz stojim za svojimi besedami, ne skačem iz stranke v stranko, da bi poiskal boljšo pozicijo ali kaj podobnega. Jaz vztrajam na svoji poti in bom tudi vztrajal na svoji poti in stojim za svojimi besedami. Zato pravim: prav je, da dobi vojska denar, prav je ,da se vojska okrepi in prav je, da imamo vsaj nekoga, ki je pripravljen ščititi tole državo.
Hvala. Postopkovno kolega Koražija.
Postopkovno prosim, da opozorite gospoda poslanca Zmaga Jelinčiča, da se naj ne norčuje in širi sovražni govor proti LGBT skupnosti. Jaz sem zelo ponosen član LGBT skupnosti in, da boste vedeli, kar nekaj vojakov je tudi članov LGBT skupnosti. In ne žalite tudi vojakov s tega stališča. V redu? Hvala. [[aplavz]]
Kolega Koražija, poslanca Jelinčiča sem opozoril med govorom. Besedo ima Jožef Lenart.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim. Če poslušam te razprave danes, nekako mi je bilo jasno, da večjemu delu opoziciji levega pola slovenska vojska je t.i. trn v peti. Ampak sredini, torej tistim, ki se imate za sredino, to pa nekako ne gre skupaj, to pa je novost. Tako ,da iz teh razprav danes naših zastopnikov naroda sploh se ne ve več ali še želimo vojsko ali pa gre za nov nek socialistični eksperiment, kako bi bilo, če bi jo čisto uničili. To pot se torej želi k nekemu odmiranju vojske in pa seveda, ne vem, eksperiment kako je imeti vojsko brez vojakov in kako je imeti vojake brez opreme in tako naprej. Tole ne bo šlo skupaj in tega mi seveda ne bomo nikakor potrjevali, da bi dejansko tudi ali pa dovolili. In sam vrhovni poveljnik Borut Pahor je pred časom potrdil, da imamo, večkrat zaporedoma je potrdil, da imamo problem, in sicer vojska je samo primerno usposobljena za delovanje v miru. Ampak glejte, vojska ni potrebna samo za delovanje v miru. Je v redu, da jo imamo za v miru, da pomaga, ampak a ste smešni? Če smo ustanovili vojsko samo za v miru, potem je pa to res ena draga investicija bila. Mi smo vojsko ustanovili za to, da nas brani in vojska je potem tudi potem za primer vseh nadlog, da nas brani in tudi takrat ko pride do agresije, kar se je tukaj že v časih dogajalo. Če se sedaj dotaknem na kratko še problemov, ki sem jih srečal na terenu, se pravi med vojaki med našimi delovnimi obiski generalštaba enot slovenske vojske. Vojaki povedo, da so še kar zadovoljni, a oprema je zastarela. Ko so na nalogah doma, se to itak ne opazi niti se ne žalijo dosti, ko pa se pojavijo na mednarodnih vajah in usposabljanjih, pa so razlike v opremljenosti tako očitne in počutijo se tudi ogroženi, ker se pač zavedajo, da je svet toliko in toliko pred nami. In če imamo mi najbolj zastarelo opremo, potem smo pač podvrženi nekemu riziku, ne? Torej če sedaj rečemo, da smo tudi obljubili, veliko časa smo obljubili, pa smo spet na repu, med vsemi 30 članicami Nata smo na 25. mestu po zagotavljanju sredstev za obrambo. ta moment imamo nekako 1,06 BDP-ja namenjenega za obrambo. 10 let obljubljamo, da bomo vzpostavili srednjo bataljonsko bojno skupino – od nje ni nič, ker tudi zanjo nimamo nobene opremo. A to vemo? Mislim, da vemo. Predvsem tisti, ki so bili na vladi, vedo. Pa da potem pravi star pregovor, da se zarečenega kruha največ pove. V poslanski skupini LMŠ so se danes zares postavili k Levici, to je tisti Levici, ki je prejšnjemu ministru in [[nerazumljivo]]zategnila ročno glede vseh nabav za obrambo. In tega nismo pozabili. To so bili neke vrste, kako naj rečem [[izklop mikrofona]]
Čas je potekel. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas določen za razpravo še ni potekel, sprašujem ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ja. Prožim listo. Prijava poteka. Če želi razpravljati predstavnik Vlade, prosim, da se prijavi. Besedo bo dobil kot zadnji. Vsak ima po dve minuti. Prva je prijavljena kolegica Mojca Škrinjar. Želite razpravljati?
Hvala lepa za besedo. Želim povedati, da je varnost temeljna potreba človeka, zato država, ki se imenuje država, ima vojsko. Za to vojsko je potrebno skrbeti in za to vojsko je bilo poskrbljeno v preteklosti mačehovsko. Končno smo dobili Vlado in ministra, ki mu je mar za državo in za vojsko. Ta zakon bom podprla.
Hvala. Besedo ima mag. Karmen Furman. Naslednji mag. Marko Poga [[…]] [[Ne.]] Mag. Branko Grims. Nik Prebil. Tadeja Šuštar. [[Ne.]] Maša Kociper. Jure Ferjan. Tomaž ne. Andrej Černigoj. Imate besedo.
Najlepša hvala gospod predsednik. V Novi Sloveniji – krščanski demokrati smo mnenja, da so prepotrebne investicije zastavljene zelo racionalno, zato bom tudi podprl omenjeni zakon. Hvala.
Hvala lepa. Kolegica Anja Bah Žibert. Želite besedo? Kolega Bojan Podkrajšek? [[Ne.]] Aljaž Kovačič. Imate besedo.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani gospod minister! Čeprav je bilo s koalicijske strani slišati, da nihče v opoziciji oziroma levo ne spoštuje vojske. Sam Slovensko vojsko spoštujem, tako kot vse organe, ki delujejo v Sloveniji. Zdaj, da so slovenski vojaki slabo oziroma preslabo plačani, mislim da se vsi strinjamo. Tudi mislim, da bi vojsko morali ustrezno vzdrževati, kar je v zadnjih 30. letih na žalost je niso. Nisem pa toliko neumen, da bom sedaj po neki kratki predstavitvi glasoval za zakon, ki je vreden 780 milijonov evrov, če se ne motim, kajti sprašujem se koliko tega denarja bo po zadnjih praksah te Vlade sploh prišlo do Slovenske vojske.
Hvala lepa. Naslednja je kolegica Iva Dimic.
Hvala lepa. Dostojanstvo človeka, svoboda, pravičnost in varnost, to so štirje temelji programa Nove Slovenije in štirje temelji družbe, ki mora slediti, še enkrat povem, dostojanstvo človeka, njegovi svobodi, njegovi pravičnosti in varnosti. Zakon bom podprla.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Izredno proti 780 milijonov evrov za vojsko samo Levica, tako se glasi naslov na portalu Radio Televizije Slovenija. Ta naslov je precej zgovoren. Če na kakšen področju praktično ni opaziti spremembe med menjavo prejšnje pa aktualne Vlade, je to področje vojnih nabav. Ista retorika, ista opravičila, iste politične zaveze, ki slovenski proračun izčrpavajo za nakupe orožja po diktatu Nato pakta. Zakaj? Zato, da bo Slovenska vojska lažje sodelovala na misijah v tujini, daleč daleč stran od meja svoje domovine, za okupacijo držav tretjega sveta, za izvajanje ameriškega imperializma. In ravno na tem področju se kaže ne kje si je politični razred različen, ampak kje in kako si je enak. Pri temu, da se silne stotine milijonov dajejo za nakupe nepotrebnega Natovega orožja, ki mimogrede ni primerno za obrambo domovine, je pa primerno za okupacijo tretjega sveta in se s tem izčrpava postavke, ki bi morale služiti ljudem. Zdravstvo nam razpada. Imamo bolnice, ki imajo prostore v stavbah iz 19. stoletja. V domovih starejših manjka 11.000 postelj, manjka 10.000 javnih najemnih stanovanj za mlade in seveda za vse te nujne vitalne projekte denarja ne bo, če bo šel denar za vojno orožje. Pravim vojno orožje, ker v srednji bataljonski skupini, ki se jih postavlja, oklepniki, havbice, rakete, to niso formacije za obrambo domovine, to so ofenzivne formacije za okupacijo držav tretjega sveta. V Levici bomo seveda glasovali proti temu noremu trošenju javnega denarja in za to, da gredo sredstva v domove starejših, v zdravstvo.
Hvala lepa. Naslednji prijavljen dr. Fran Trček.
Hvala za besedo. Se opravičujem, nimam drugih očal. Kaj je mati vseh naših afer? Orožarska. Kaj je njena najljubša hčerka? Afera Patria. Jaz seveda vedno rečen, da nič ni hujšega kot frustrirani represivni organi, spomnite se takrat 2014 sem uletel, pa sem jaz sprožil razpravo o problematiki policije. Zdaj, z nekim strokovcem Ričijem, ki ga zelo cenim, sva se pogovarjala danes kakšen je deficit proračunski za tekoče leto, pojdite si poguglati, nehajmo se blefirati, moramo se vprašati kje bom našli kruha v jeseni, spoštovana gospoda. Hvala.
Hvala lepa. Jožef Horvat, naslednji.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Ne glede na poročanje medijev kakšno je ali kakšno bo, ne delamo za medije, delamo za ljudi, delamo za to državo, bom jaz in Poslanska skupina Nove Slovenije v prvi obravnavi ta zakon podprla. Se tudi zahvaljujem kolegu Niku Prebilu, da me je označil za populista zato, ker sem citiral poslanskega kolega Marjana Šarca, nekoč predsednika Vlade, ki je povedal in se strinjam, ko je rekel oktobra 2018 ob obisku gospoda Stoltenberga, pravi: »Slovenija mora svoje zaveze izpolniti zaradi sebe ne zaradi drugih.« Jaz upam, kolegice in kolegi, da se ne bomo pri teh nabavah, ko gre v povprečju za 1,3 % povprečnega letnega proračuna države, da se ne bomo ukvarjali s politično korupcijo, kot smo se na državni praznik, meni zelo ljub, 17. avgust 2018, ko smo na Odboru za zunanjo politiko obravnavali pobudo za sklenitev sporazuma med Vlado Republike Slovenije in organizacijo za sodelovanje pri skupnem oboroževanju OKAR, to je evropska organizacija, o opravljanju programa bokser, ko je najprej kolega iz Levice predlagal, da se točka umakne in smo ga preglasovali, ko pa je spomnil, da je istega dne bilo glasovanje o mandatarju in da se naj bodoča koalicija prešteje in se je res preštela, na kar je potem sama koalicija, kolega iz LMŠ-ja, predlagal, da se pa res točka prekine in je bilo potem to tudi izglasovano in točka je potem bila umaknjena, ne boste verjeli, šele enkrat 27. februarja 2019. To je šolski primer politične korupcije. Hvala lepa.
Hvala. Naslednji je Robert Pavšič prijavljen.
Hvala. Ne, vi ne delate za medije, ker medije prilagajate sami sebi oziroma jih vsaj želite in dokazali ste že v teh štirih mesecih kako ne peljati nabav na področju recimo zaščitne opreme in tisto kar je kolega omenil, sploh pa ne na področju vojaške opreme v preteklosti. Mi nimamo težav z vojsko, in to nenehno s te strani poudarjate in nam mečete vnaprej. Mi nimamo težav z vojsko, imamo pa težave s to Vlado. Nenehno veje ven duh, država, to sem jaz. To sem jaz. Vi ste vse personalizirali in individualizirali. Vojska je vaša, mi ostali je ne maramo. Ljudje so vaši, mi ostali jih ne maramo. Vi delite vaš denar, mi pa temu nasprotujemo. Ne, vi delite javni denar, in to zelo netransparentno, tudi kar se tiče Državnega zbora, če pa bo učinkovito, pa upam, globoko, da bo, pa bodo ocenjevali drugi. Denar vojski ja, bianco menica tej Vladi za naslednjih šest let pa absolutno ne.
Hvala lepa. Naslednji je Danijel Krivec. Ne, Eva Irgl. Jožef Lenart.
Hvala lepa, da mi dovolite, da lahko zaključim. In sicer, podpiramo sredstva za vojsko. Glejte, ne moremo poslati vojaka v spodnjicah na vojaško nalogo, niti v miru niti v vojni. Še glede LMŠ, zavezali ste se ponovno na opozarjanje 2018, na opozarjanje NATA, zavezali, pisno, dokument, da bomo šli do leta 2026 na 1,5 % BDP-ja. A veste, kaj je 1,5 % BDP-ja? Leta 2026. Če imamo 25 milijard evrov BDP-ja. 370 milijonov, zdaj je pa 100 milijonov veliko? To je ena taka zadeva. In potem, druga zadeva je, da dejansko tudi apeliram na vse prisotne poslance naroda, da podprete ta zakon in s tem podprete tudi naše naprezanje, da skupaj ohranimo svojo vojsko in našo domovino. Hvala.
Hvala lepa. Jože Lenart, želite besedo?
Ja, hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi. Ko bo Vlada v jeseni v tem Državnem zboru predstavila vzdržen rebalans proračuna Republike Slovenije, kjer bodo rešitve za zdravstvo, za domove za starejše, za demografski sklad, se lahko pogovarjamo za investicije v vojski. Sedaj pa, spoštovani minister in pa seveda celotna Vlada, gremo na dopust, ohladimo si glave in pripravimo se za jesen, ker bo zelo težko vsem, vsi bomo imeli veliko dela, in vemo zakaj.
Hvala lepa. Kot zadnji ima besedo predstavnik Vlade, gospod minister Matej Tonin.
Drage poslanke in poslanci. Vsem vam privoščim lep dopust. Seveda pa sem vam hvaležen tudi za današnjo razpravo, ki je bila zelo raznolika, pestra, in če držijo navedbe medijev, da bo edino Levica glasovala proti, potem bom jaz zelo vesel in tudi vojska bo vesela. Vlada je z dosedanjimi predlogi zagotovila več kot milijardo evrov, na primer delavcem, pa družinam, upokojencem, študentom, nenazadnje smo tudi občinam zagotovili dodaten denar, ki ga številne Vlade pred tem niso zmogle in bo šel lahko ta denar v odpravljanje regionalnih razlik. Prioriteta te Vlade ja zagotovo zdravje in varnost, zato je ta Vlada že tudi zagotovila več kot 30 milijonov evrov za DSO-je, ima program izgradnje novih domov za starejše, ki se desetletja niso gradili. Seveda pa varnost potrebuje širok konsenz. Jaz nikakor nisem odkrival tople vode in sem nadaljeval z dobrim delom, tistim, ki so ga naredili moji predhodniki, zlasti so ta resor kar nekaj časa vodili Socialni demokrati, pa Desus in druge stranke, in zato je vse te, ta zakon grajen na obširnih razpravah, ki smo jih imeli v tem parlamentu glede SOPR-a [[?]] , pa ReSDPRO-ja pa bela knjiga, vsi ti dokumenti so bili upoštevani. Bila je široka razprava, zato so kritike o tem [[znak za konec razprave]] , da delamo nekaj po svoje, popolnoma neupravičene, ker se striktno držimo tistega, kar je bilo sprejeto v tem parlamentu in kar smo tudi že sprejeli. Seveda pa so vse zadeve maksimalno racionalizirane, na okoliščine, s katerimi se soočamo, in tudi ta zakon ima številne varovalke. Vsako leto bo potrebno poročati Državnemu zboru, kako se ta denar porablja, in tudi v tem zakonu je jasno napisano, za katere segmente bo šel ta denar. [[znak za konec razprave]] In naj ob koncu povem tudi to, da ta zakon podpira predsednik republike Borut Pahor. Hvala lepa. Srečno in lep dopust vam želim.
Hvala lepa. Zaključujem splošno razpravo in prehajamo na glasovanje. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa. Predlog Zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026 je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 79 poslancev, za 49, proti 16. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 16.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za obrambo kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 43. izredno sejo zbora.