Vážené dámy a pánové, já zahajuji dnešní schůzi Poslanecké sněmovny. Prosím, abychom se ztišili, aby všichni slyšeli, o čem jednáme. Zahajuji tedy čtvrtý jednací den 27. schůze Poslanecké sněmovny a všechny vás vítám. Prosím, abyste se všichni přihlásili identifikačními kartami, případně mi oznámili, kdo žádá o vydání náhradní karty. [[Hluk v sále.]] Sděluji, že o omluvení své neúčasti požádali tito poslanci: Balaštíková Margita - pracovní důvody, Běhounek Jiří - rodinné důvody, Bělobrádek Pavel - pracovní důvody, Benešík Ondřej do 9.30 pracovní důvody, Dražilová Lenka - rodinné důvody, Chovanec Milan do 11 hodin - zdravotní důvody, Kalousek Miroslav - zdravotní důvody, Kobza Jiří od 9 do 11 hodin - pracovní důvody, Kopřiva František - zahraniční cesta, Maříková Karla od 10 hodin - pracovní důvody, Okleštěk Ladislav - zdravotní důvody, Richterová Olga - zdravotní důvody, Řehounek Jan od 9.00 do 10.30 - pracovní důvody, Schwarzenberg Karel - zdravotní důvody, Šlechtová Karla - zahraniční cesta, Tureček Karel - rodinné důvody, Vácha František - pracovní důvody, Zaorálek Lubomír - zahraniční cesta, Žáček Pavel - zahraniční cesta. Dále se omlouvají členové vlády: Babiš Andrej - zahraniční cesta, Maláčová Jana - pracovní důvody, Plaga Robert - pracovní důvody, Staněk Antonín - zahraniční cesta, Toman Miroslav - pracovní důvody. Dnešní jednání bychom měli zahájit pevně zařazeným bodem 103, sněmovní tisk 50. Jedná se o poslaneckou novelu zákona o svobodném přístupu k informacím, třetí čtení. Dále bychom se měli věnovat dalším bodům z bloku třetích čtení, u kterých byly splněny zákonné lhůty. Jedná se o body 107, 108, 109 a 110. Připomínám, že po bloku třetích čtení máme pevně zařazené bod 73, je to poslanecká novela zákona o pozemních komunikacích, první čtení, a bod 65, sněmovní tisk 296, poslanecká novela zákona o pozemních komunikacích. Poté bychom případně pokračovali projednáváním dalších bodů z bloku zákony první čtení. [[Hluk v sále trvá.]] A teď ještě před případnými vystoupeními, co se týče návrhu na změnu schváleného pořadu 27. schůze, má zájem vystoupit předseda poslaneckého klubu KDU-ČSL Jan Bartošek. Pane poslanče, máte slovo. A já vás prosím o klid, abychom slyšeli pana poslance.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, v noci z 8. na 9. března roku 1944, tedy přesně před 75 lety, se uskutečnila událost, při níž bylo zabito téměř 3 800 československých občanů. Je to největší hromadná vražda našich občanů v historii. Událost, o které se v České republice málo ví. Jsme srozuměni s existencí terezínského koncentračního tábora, ale málo víme už o tom, že i v Osvětimi-Březince existoval tzv. terezínský rodinný tábor. Zde žily pospolu celé československé rodiny, a to doby, než jim bylo oznámeno, že se musí přesunout do pracovního tábora v Heydebrecku. Nikdo se tam ovšem nedostal. Všichni našli smrt v plynové komoře. Nikdy nesmíme zapomenout. Jsem rád, že se včera uskutečnila na nádraží Bubny v Praze 7 vzpomínková akce k uctění památky těchto zabitých československých občanů. A současně bych vás tímto chtěl požádat o minutu ticha k uctění památky těchto obětí. Děkuji vám.
Děkuji a já souhlasím. [[Přítomní povstali a uctili památku obětí minutou ticha.]] A nyní po pietní minutě bychom dali prostor na vystoupení poslanců na změnu schváleného pořadu 27. schůze. Mám tady zatím dvě žádosti. Takže jako první vyzývám paní poslankyni Miroslavu Němcovou a připraví se paní poslankyně Věra Kovářová. Tak, paní poslankyně, máte slovo.
Dobrý den. Dobré ráno, vážený pane místopředsedo, vážené dámy a vážení pánové. Předstupuji před Sněmovnu -
Tak já prosím o klid! Omlouvám se, paní poslankyně.
Děkuji. Předstupuji před Sněmovnu se žádostí o zařazení nového bodu do programu naší probíhající schůze. Ten bod by měl název Hudební produkce předsedy Poslanecké sněmovny v památkově chráněném prostoru jednacího sálu Poslanecké sněmovny. Dovolte mi zdůvodnění tohoto návrhu. Podle včera zveřejněných fotografií se v hlavním jednacím sále Poslanecké sněmovny odehrála část večírku poslaneckého klubu hnutí ANO. Podle vyjádření současného předsedy Poslanecké sněmovny se tato zvláštní akce konala někdy po parlamentních volbách na podzim roku 2017. Sám ji popisuje jako rozlučkový večírek, kdy se rozhodl využít k hudební produkci jednací sál, který v té době měl být v rekonstrukci. Pan předseda Vondráček na tomto stranickém večírku vystupoval na improvizovaném pódiu, kterým se stal předsednický stůl, tedy památkově chráněný mobiliář. Blíže dění nebudu popisovat, nebyla jsem jeho účastníkem, ale myslím, že ty fotografie jsou docela výmluvné. Zvláštní pro mě a důležitou otázkou je, kdy se přesně tento večírek konal. A s tím souvisí otázka, jak se účastníci této veselice vlastně do jednacího sálu dostali. Kdo je sem pustil? Přišli hlavními dveřmi, které bývají zavřeny, a klíče jsou u ochranné služby v době, kdy nezasedáme, nebo přišli tamhletím bočním vchodem, který vede do prostor předsedy Poslanecké sněmovny, nebo se sem dostali nějakým pro mě dalším nepochopitelným způsobem? To bych chtěla slyšet. Sál totiž, ve kterém jednáme, vznikl během přestaveb v této lokalitě. Prameny uvádějí, že v této podobě nebo v této velikosti už je znám z roku 1726, tedy před zhruba třemi sty lety se začala psát historie tohoto prostoru. V roce 1861 zde začíná pracovat Český zemský sněm, a jak všichni víme, ukazuje to také památní deska, kolem které denně chodíme. 14. listopadu roku 1918 zde bylo vyhlášeno samostatné Československo, byl zvolen prvním prezidentem Tomáš Garrigue Masaryk a 20. listopadu roku 1918 byla přijata první československá ústava. Tedy během staletí bylo toto místo svědkem mnoha událostí, které se staly mezníkem v naší historii. Sídlo dnešní Poslanecké sněmovny je národní kulturní památkou a je pod přísnou památkářskou ochranou včetně tedy toho sálu, ve kterém my jako poslanci jednáme. Také návštěvy, které sem přicházejí, jsou vázány docela přísnými pravidly. Ti, kteří sedí na galerii pro hosty, musí vyhovět bezpečnostním předpisům. Ti, kteří mohou vstoupit do jednacího sálu, se musí podrobit minimálně společenskému úzu, který jim říká, co mohou a nemohou v takovém prostoru dělat. Je nepředstavitelné, že by těmto návštěvníkům, mezi nimiž jsou školní děti, studenti, ale i senioři, prostě lidé, kteří se zajímají o naši historii, bylo tolerováno chování, jaké vidíme na fotografiích s panem předsedou. [[(9.10 hodin)]] Pan předseda sám je z Kroměříže. Toto město je také pod památkovou ochranou, je jako centrum Prahy, které je zapsáno do seznamu UNESCO, světového kulturního dědictví, zrovna tak je tomu v Kroměříži, kde arcibiskupský zámek, soubor zahrad jsou zapsány do tohoto seznamu a jsou tam další výjimečné památky. Já si neumím představit, že by jako kroměřížský rodák pan předseda Vondráček v těchto prostorách, například v chrámu sv. Jana Křtitele, který pro svůj interiér je považován za jednu z nejkrásnějších církevních staveb 18. století na Moravě, tam podobnou produkci předváděl. Myslím si, že to je nemožné. [[V sále je silný hluk!]] Neumím si zrovna tak představit parlamenty na světě, že by něco takového tam bylo tolerováno. Dnes často vidíme obrázky z britského parlamentu, kde se vášnivě probírá odchod země z Evropské unie, a neumím si představit, že by v těchto historických prostorách byly podobné scénky možné. Nebo si neumím představit [[upozornění na čas]] - zkusím si to, ale nejde mi to -, že by se něco takového dělo v Kongresu. Proto navrhuji tento nový bod jako druhý bod našeho dnešního jednání. Děkuji.
Děkuji. Já bych chtěl jenom poznamenat, že váš návrh na doplnění schváleného pořadu schůze Sněmovny nelze projednat, protože proti němu vzneslo námitku více než 20 poslanců. Mám tady podpisy 53 poslanců hnutí ANO, takže na to jenom upozorňuji, že bylo uplatněno právo veta. S dalším návrhem je tady - omlouvám se, mám tady písemnou přihlášku - s přednostním právem předseda poslaneckého klubu ČSSD pan poslanec Chvojka. Připraví se paní poslankyně Kovářová. Prosím.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych si dovolil požádat o pevné zařazení bodu číslo 19, což je vládní návrh zákona, kterým se mění zákon číslo 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu, je to sněmovní tisk 388, jako třetí bod odpoledního jednání ve středu 13. března. Potom bych poprosil o bod -
Pardon, pane poslanče. Na mě právě hovořil předseda poslaneckého klubu ODS, takže jestli byste mi jenom ještě zopakoval číslo bodu a na kdy. Omlouvám se.
Dobře. Bod číslo 19, Státní pozemkový úřad, prosím o zařazení na středu odpoledne jako třetí bod, to znamená na středu 13. března. Potom bod číslo 22, novela zákona o krmivech, tisk 397, prosím jako bod číslo 4 odpoledního jednání ve středu 13. března. A bod číslo 24, novela zákona o lesích, tisk 408, jako pátý bod odpoledního jednání ve středu 13. března. Rozumíme si? Děkuji.
Ano. Nyní tedy požádám o vystoupení paní poslankyni Věru Kovářovou.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, naši kolegové ze Senátu požádali o zařazení jejich návrhu zákona o provozu na pozemních komunikacích. Je to sněmovní tisk 338, bod 75. Žádali o zařazení na 13. 3. po již pevně zařazených bodech, mínili tím sněmovní tisk 21 a 53, jako třetí bod. V případě, že by to neprošlo, tak dávám druhou variantu, a to zařazení jako bod 6 po sněmovních tiscích, o kterých zde hovořil pan předseda Chvojka, a to na středu 13. 3. Děkuji.
Rozumím. Nyní předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. Prosím.
Děkuji za slovo, pane místopředsedo. Členové vlády, kolegyně, kolegové, je právem každého z nás navrhnout nový bod a je právem určité skupiny poslanců nebo klubů vetovat zařazení toho bodu. Dnes jsme zažili zvláštní situaci, kdy ještě předtím než byl bod navržen, byl vetován nebo takzvaně vetován. Já jsem poprosil pana místopředsedu, aby mi půjčil podpisové listiny, kterými se vetuje, kterými jste se pokusili vetovat tento bod. Já si myslím, že takhle to možné není. Kolegyně a kolegové - a teď bych mohl číst, mám tu jenom první stránku, tak se omlouvám, bude to bez titulů a bez křestních jmen, takže paní poslankyně a páni poslanci Adámková, Berkovec, Bělica, Bláha, Brázdil, Bžoch, Červíčková, Dostálová, Farhan, Feranec, Fialová, Fridrich - ostatní stránky číst nebudu, tito kolegové a kolegyně mají smůlu nebo výhodu začátku abecedy - podepsali naprosto neurčitý bianko šek, kde nahoře je napsáno námitka proti návrhu zařazení nového bodu programu 27. schůze Poslanecké sněmovny dle § 54 odst. 6, ale není napsáno proti kterému. Já si myslím, že univerzální veto na zařazení jakéhokoliv nového bodu prostě není možné. Je vidět, že se bojíte o této kauze debatovat, nebo se bojíte o zařazení tohoto bodu hlasovat. Když jsem včera viděl ty fotografie, tak jsem očekával omluvu od pana předsedy. Dočkal jsem se slov, že je na to hrdý a že by to dokonce rád zopakoval. Pak sice po zásahu premiéra z Ameriky jste si určitě všimli, že jsme [[nesroz.]]ocenili význam této návštěvy a kvitovali jsme, že premiér České republiky má jednání s prezidentem Spojených států, a svou opoziční práci jsme si nechali na vnitropolitické problémy. A takhle se to dělat má, o tom jsem přesvědčen. Takže pan premiér zasáhl. Myslím si, že ho muselo rozčílit, že v tak důležité chvíli musel řešit takovou ostudnou věc. Na základě toho pan předseda Vondráček se omluvil neomluvil, když si přečtete tu omluvu, ale budiž, každý se omlouvá podle toho, jak je mu blízké. Když jsem zaznamenal argumenty některých z vás, kteří to omlouvali, tak mi přišly natolik absurdní, že se o nich musím zmínit a položit otázku. První argument: Pan předseda Vondráček v té době ještě nebyl předseda Poslanecké sněmovny. To je pravda. Znamená to, že nepředseda Poslanecké sněmovny, kterýkoli z nás, může vyskočit na předsednický pult a hrát tam na kytaru? Bavit své kolegy se zdůvodněním, že nejsem předseda Poslanecké sněmovny? Co to je za argument? Druhý argument řekl pan předseda: My jsme z Moravy. Já jsem tedy ze Slezska, ale jménem svých kolegů, jestli tady budeme v Praze šířit, že my Moravané jsme zvyklí skákat po předsednických stolech, hrát na kytaru a že nám je to vlastní, tak to nám to tedy vlastní není. Nemluvím za Slezany, ale mluvím za naše občany z Moravy. A teď bych mohl v těch absurdních výmluvách pokračovat. Není to tak dávno, a já jsem to opravdu ocenil a pravděpodobně to byla osobní zásluha pana předsedy Vondráčka, že tady promluvil Paul Ryan. A odpovězte si, kolegové, kolegyně, z hnutí ANO. Umíte si představit, že by tohle udělal Paul Ryan v americkém Kongresu? Umíte si představit, že by to udělal kterýkoliv člen amerického Kongresu?! A co by se stalo, kdyby to udělal? Už by byl doma, už by měl vyklizenou kancelář, už by neměl mandát člena Kongresu! Ta bagatelizace, ta bulvarizace, je prostě neuvěřitelná. My jsme chtěli odpovědět například otázky. Sami dobře víte, že když tady zapomenete počítač nebo tablet a nejedná Poslanecká sněmovna, je tady zamčeno a musíte jít za ochrannou službou, aby vás sem pustila, abyste si své věci, které jste tady případně zapomněli, mohli odnést. Takže ty otázky - kdo je sem pustil, co tady vlastně dělali - mi připadají opravdu naprosto namístě. [[(9.20 hodin)]] A vy nejste ani ochotni hlasovat o znění toho bodu. Můžete být proti. To vám můžu vyčítat, nemusím vyčítat. Na to máte plné právo. Nicméně, pane místopředsedo Okamuro, myslím, že ta podpisová listina se nevztahuje na ten bod. Ten bod měl konkrétní název. Samozřejmě vetovat se to dá, můžeme dát časový prostor poslancům, mohou to doplnit, ten název bodu, pak to bude plně v souladu s jednacím řádem. Ale bianko šek na to, že už nikdy se nebude hlasovat o žádném návrhu programu, doplnit program například na této schůzi nebo příští. Příště byste mohli podepsat listinu, námitka na zařazení nového bodu, na kterékoliv příští schůzi. Bylo by to stejně cenné jako to, to znamená bezcenné. Děkuji.
S přednostním právem předseda poslaneckého klubu KSČM Pavel Kováčik. Já bych jenom řekl, že jsem obdržel ten návrh v průběhu toho, kdy byl ten návrh navržen, takže z mého pohledu je to v pořádku i podle dosavadní sněmovní praxe a také jsme se tady poradili s vedením Sněmovny. Tak pane předsedo, prosím.
Děkuji za slovo. Paní a pánové, přeji hezký dobrý den. Když se mě včera novináři ptali, co na to říkám, tak jsem řekl: Pitomostmi se nehodlám zabývat. Já bych upřímnosti té snahy bavit se o této záležitosti věřil v okamžiku, kdyby se stejným zápalem kolegyně a kolegové, kteří navrhují tento bod, se tady rozhořčovali nad trenýrkami nad Hradem nebo kdyby alespoň jemně obočí povytáhli při řádění Pussy Riot v chrámu Krista Spasitele. To bych jim potom věřil. To bych se k tomu dokonce i připojil. [[Pobavení na pravé straně sálu.]] Ale protože všechno má jakýsi svůj účel, tak i tomuto nevěřím, že je to vedeno ušlechtilou snahou o ochranu historické památky, kterou tento sál je. A já si osobně myslím, že náš čas bychom neměli nad podobnými věcmi utrácet. Kdyby náhodou byla nějaká pochybnost o platnosti onoho seznamu, který vetuje zařazení tohoto bodu, vzpomínám si, v době, kdy byl předsedou Poslanecké sněmovny Václav Klaus, podobným způsobem jsme my, klub KSČM, také nějakým seznamem vetovali nějaký bod, a nám to tehdy Sněmovna neuznala. Tak aby to bylo čisté a jasné, pokud někdo jiný ještě bude vetovat zařazení tohoto bodu jako poslanecký klub, poslanecký klub KSČM se k tomuto vetu připojí. Děkuji.
Nyní s přednostním právem předseda poslaneckého klubu Pirátů Jakub Michálek. A pak tady mám písemnou přihlášku poslankyně Pekarové. Prosím.
Děkuji za slovo. Já se nechci vyjadřovat k obsahu toho návrhu. Čistě k těm procesním záležitostem jsem chtěl říct, že souhlasím s názorem, že je opravdu nešťastné předkládat listiny, na kterých není uvedeno, jakého bodu se to týká. Máme v našich právních předpisech zakotveno, že projev vůle musí být dostatečně určitý, a pokud není jasné, kterého bodu se týká, tak je neplatný. Pokud tady existovala taková praxe, že se předkládají listiny pouze se seznamem podpisů a někdo k tomu řekne, čeho se to vlastně týká, nebo v okamžiku, kdy se předkládá ten bod, tak se omlouvám, ale z právního hlediska to nelze považovat za validní. Čili já bych poprosil, jestli by bylo možné, pokud tady takováto praxe byla, tu praxi upravit a podepisovat anebo předkládat listiny, ve kterých bude uvedeno, kterého bodu se konkrétně týkají. Děkuji.
Dosavadní praxe byla taková, že máme v zákoně o jednacím řádu větu: Návrh na doplnění schváleného pořadu schůze Sněmovny nelze projednat, vznesou-li proti němu námitku nejméně dva poslanecké kluby nebo 20 poslanců. Není to více specifikováno, poradili jsme se s vedením Sněmovny, je to dosavadní zvyklost tímto způsobem to podat, je to přijatelné a já jsem to také v tomto smyslu přijal. A upřímně řečeno, už jsme to přijali, takže na tom ani nehodláme v tuto chvíli nic měnit. Ale je to otázkou další diskuse případně potom ale u dalších, budoucích záležitostí. Takže místopředseda Sněmovny, poslanec Pikal, potom předseda ODS Petr Fiala. Prosím.
Já s vámi, pane místopředsedo, nemůžu souhlasit. V tom jednacím řádu se jasně píše proti němu, a na té podpisové listině není, pokud jsem to pochopil, stanoveno, proti kterému navrženému bodu se ta námitka podává. Takže já dávám námitku proti vašemu postupu.
Je tedy pravda, že vy jste se hlásil o něco dřív. Dáme prostor předsedovi hnutí ANO. Prosím. Omlouvám se, pane předsedo.
Dobré dopoledne, kolegyně, kolegové. Já bych chtěl vznést veto na zařazení tohoto nového bodu jménem poslaneckého klubu ANO a KSČM.
Máme tady veto. Nyní předseda ODS Petr Fiala. Prosím.
Tím je to, pane místopředsedo, vyřešeno. Formálně je to v pořádku, nicméně já se ohrazuji proti vašim slovům, že vedení se tady poradilo a že to takhle je přípustné. Já s tímto postupem nesouhlasím, podle mě to není přípustné, a navrhuji, abychom se na vedení Poslanecké sněmovny domluvili, že tímto způsobem nelze vetovat návrh na zařazení nového bodu, pokud tam není napsáno ani datum, ani ten bod, proti kterému je to veto vznášeno. To je můj názor. A nemůžete vydávat váš názor za stanovisko vedení Poslanecké sněmovny.
Tak já se omlouvám, že jsem vás do toho vedení šířeji nezahrnul. Pravda, s vámi jsem se neporadil, poradil jsem se s prvním místopředsedou Poslanecké sněmovny, poslancem Filipem, a také s ředitelkou organizačního odboru. [[Smích zprava.]] To znamená... No, jestli je někdo zvolen prvním místopředsedou Poslanecké sněmovny, tak jsem se ho zeptal. A byl vybrán předsedou Poslanecké sněmovny. Dobře. Já bych o tom dál už nepolemizoval. Myslím si, že je určitě namístě, abychom se o tom poradili, pakliže jsou nějaké námitky. Takže další vystoupení, předseda poslaneckého klubu KDU-ČSL.
Děkuji. Pan místopředsedo, vaším prostřednictvím mluvím k vám. Vedení Sněmovny jsou volení zástupci, nikoliv aparát Poslanecké sněmovny. To jenom pro pořádek, abyste si srovnal, kdo Poslaneckou sněmovnu řídí. A k tomu vetu, které zde zaznělo. Samozřejmě máte na to plné právo, mohl jste si vybrat z koaličních partnerů i sociální demokracie, jejímž jménem jste mohl to veto dát, pane předsedo prostřednictvím pana předsedajícího. Vybral jste si komunistickou stranu, protože tohle chování skutečně víc svědčilo a vypovídá o komunistickém papalášském chování než o čem jiném. Myslím si, že tím, že se dostatečně nevymezujete vůči tomuto chování, tak pouze připouštíte to, že toto chování jste ochotni tolerovat, připadá vám normální a nechcete o něm diskutovat. Kdybyste aspoň řekl, že vám skutečně nepřipadá normální tančit na stole, tančit zde na těchto stolech řídícího schůze, tak bych to pochopil. Jediné, co se děje, je, že posunujete hranici, co je ještě možné a co jsme ochotni tolerovat. Mně osobně je to líto, protože to snižuje důstojnost Poslanecké sněmovny. Můžeme tady svést tisíc soubojů ohledně různých zákonů a je to naprosto v pořádku. Ale věřte, že tančit na stolech v Poslanecké sněmovně je nepřijatelné a je za hranou. Čekal jsem v tomhle tom u vás větší míru citlivosti a respektu k této komoře.
Nyní předseda poslaneckého klubu KSČM Pavel Kováčik. Prosím.
Honosíme se tady kde kdo demokratickými přístupy, demokratickým étosem a já nevím čím vším. A takovou tu minimální zásadu slušnosti, když už se nějaké slušnosti dovoláváme, že bychom měli jednat za přítomnosti toho, jehož se ta věc tak bytostně dotýká, to si jaksi nepřipouštíme? Ptám se jen tak do prostoru. Pan předseda tady není, tak pojďme to odložit, bavme se o tom a hlasujme o tom, až tady pan předseda bude, například. To je jeden z hlavních důvodů, proč jsem se k tomu vetu připojil. A pak ještě krátké, leč pro dnešní den důležité doplnění mého vystoupení. Víte, my místo toho, abychom dnes tak trošku svátečně si tento pátek užívali, tak jsme zase zabředli do sporů, které snad ani nejsou hodny tohoto sboru. A proto si dovolím, vedle toho, co se tady děje, a možná také abych to trošku přehlušil i směrem k veřejnosti, všem ženám přítomným v toto budově a všem ženám-občankám České republiky popřát vše nejlepší k Mezinárodnímu dni žen. Děkuji.
Ještě s přednostním právem místopředseda Sněmovny, poslanec Pikal.
Já si dovolím pár poznámek. Zaprvé bych chtěl upřesnit, že první místopředseda Sněmovny nebyl na první místopředsednickou pozici zvolen, ale byl na ni jmenován. To jenom pro přesnost. Tím nesnižuji nijak to, že na této pozici je, nicméně Sněmovna ho tam nezvolila. Druhá věc. Já bych trval na své námitce, i když samozřejmě chápu, že to veto již zaznělo od dvou klubů, to znamená, že ten bod již projednáván nebude. Nicméně považuji za vhodné se procesně vyrovnat s tím, jestli tedy je, nebo není možno předkládat bianko šeky. [[Mpř. Okamura: Ano, budeme o tom hlasovat.]] Tedy pardon bianko podpisové listiny. A třetí věc už jsem asi řekl, takže děkuji.
Ano, pane místopředsedo, o vaší námitce budeme hlasovat, zdali tedy má být pod podpisovou listinou, co se týče vyjádření veta, zdali tam má být upřesněno, čeho se to týká. [[Připomínky z pléna.]] Proti mému postupu. Samozřejmě budeme o tom hlasovat a budeme o tom hlasovat jako první, aby byl klid hned zkraje, aby nebyla nervozita. Tak, máme ještě nějaký další zájem o vystoupení? Já to vím, s přednostními právy, a teď tedy máme písemné přihlášky, což máme tady jednu a je to paní poslankyně Pekarová. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, já jsem se také podívala na tu podpisovou listinu, je to i více než dvacet poslanců, tak nebudu číst ten zbytek, který tady přečten nebyl, ale myslím si, že byste měli mít dostatek odvahy se za svého kolegu tady postavit i veřejně. To znamená hlasovat o tom bodu a nikoliv jej vetovat. Tady už jsme odehráli, ještě se odhlasuje, jestli námitka bude přijata, nebo nebude. Ale myslím si, že to chování, kterého se tady dopustil nejenom pan poslanec, v té době ještě ne předseda Poslanecké sněmovny Vondráček, ale někteří další, třeba pan poslanec Janulík, protože on na tom nebyl sám, na tom piedestalu tady, bychom měli jasně všichni odsoudit, měli bychom se za něj omluvit, protože to jsou reprezentanti nás všech. A pokud vám toto přijde skutečně jako něco běžného, přípustného, normálního, tak se přece za to nemusíte stydět a můžete pro to jasně zvednout ruku, nebo respektive zvednout ruku proti tomu, aby se něco takového tady vůbec projednávalo. Víte, já se domnívám, že tato Sněmovna, a nejsou to jen ty důvody, které už tady zazněly, které mě také zajímají, požívá speciálního režimu. Všichni to víme, nemůže sem do jednacího sálu přijít jen tak někdo. Je tady ochranka, je tady celá řada pravidel, která musíme respektovat, ať už je to v jednací den, nebo je to mimo jednací hodiny. A ta pravidla byla zřejmě porušena. Další pravidla, která byla porušena, byla pravidla slušného chování. A to je něco, na čem bychom se snad mohli shodnout. [[V sále je hlučno.]] Teď v této diskuzi, která se od včerejška odvíjí, jsem zaznamenala třeba i výtky určitých občanů, kteří psali: Já jsem učitel, a jak teď budu říkat dětem ve školách, že toto chování není přípustné? Že prostě toto je věc, která je za hranou? Vy se tady podivujete někteří, ale já si myslím, že je to zcela relevantní výtka. My jsme politici, kteří by měli snést... [[Odmlka pro hluk v sále. Předsedající: Já vás poprosím o klid.]] ... přísnější měřítka na naše chování, a pokud nejsou schopni někteří vzdát se takovýchto projevů, tak si myslím, že to o nich mnohé vypovídá. Jsem dokonce přesvědčena o tom, že politické funkce lidi nemění, jen ukazují skutečnou podstatu těch lidí a jejich skutečné vlastnosti. Já tedy chci navrhnout bod, který se bude jmenovat Ostudné chování předsedy Poslanecké sněmovny, jako druhý bod dnešního jednání a prosím, abychom se k tomu a abyste se i vy k tomu postavili čelem a neschovávali jste se za veto. Abychom o něm hlasovali, aby i lidé viděli, kdo považuje toto chování skutečně za ostudné a kdo s ním souhlasí. Děkuji.
Tak děkuji. Teď s přednostním právem místopředseda sněmovny Vojtěch Pikal.
Na základě dohody vedení Sněmovny a s některými předsedy poslaneckých klubů stahuji svoji námitku s tím, že je dohoda na tom, že ten postup změníme a jednoznačně se na tom domluvíme na grémiu. Tolik za mě.
Reflektuji to a nyní se rozhlédnu po sále, jak to tedy... Máme nějaké další přihlášky na program? Nemáme, takže přistoupíme postupně k hlasování o návrzích. Já zagonguji, pakliže tady nejsou v dostatečném množství ještě někteří poslanci a poslankyně. Takže přečtu mezitím omluvy. Omlouvá se pan ministr Dan Ťok od 9 hodin do 10 hodin z pracovních důvodů a s náhradní kartou číslo 6 hlasuje paní poslankyně Majerová. Takže nejprve tady zazněl návrh paní poslankyně Němcové, nicméně který zněl Hudební produkce předsedy sněmovny v památkově chráněném prostoru jednacího sálu. Zde máme ovšem veto dvou poslaneckých klubů, hnutí ANO, KSČM, takže o tom hlasovat nebudeme. Dále tady máme návrh předsedy poslaneckého klubu ČSSD pana poslance Chvojky. Těch návrhů je tady vícero. Takže zaprvé bod 19, Státní pozemkový úřad, zařadit pevně na 13. 3. jako třetí bod. Takže všichni víme, o čem hlasujeme. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 133, přihlášeno 173 poslanců. Pro 141. Proti 1. Návrh byl přijat. Další návrh pana předsedy poslaneckého klubu ČSSD, pana poslance Chvojky, je bod 22, krmiva, tisk 397, zařadit jako čtvrtý bod 13. 3. odpoledne. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 134. Přihlášeno 173 poslanců. Pro 123. Proti 0. Návrh byl přijat. Další návrh pana předsedy poslaneckého klubu ČSSD Chvojky je bod 24, je to zákon o lesích, tisk 408, zařadit jako pátý bod na 13. 3. odpoledne. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 135. Přihlášeno 173 poslanců. Pro 170. Proti 0. Návrh byl přijat. Vypořádali jsme se s návrhy předsedy poslaneckého klubu ČSSD pana poslance Chvojky. A nyní paní poslankyně Věra Kovářová navrhuje zákon o pozemních komunikacích, tisk 338, bod 75, a jsou tady dva návrhy. Zaprvé budeme hlasovat o tom, zdali ho 13. 3. navrhuje zařadit po již pevně zařazených bodech. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 136. Přihlášeno 173 poslanců. Pro 58. Proti 0. Návrh byl zamítnut. V tomto případě paní poslankyně Kovářová navrhuje druhou variantu, aby to bylo zařazeno jako bod 6 po bodech, které byly schváleny na návrh pana poslance Chvojky. Takže já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 137. Přihlášeno 174 poslanců. Pro 61. Proti 0. Návrh byl zamítnut. Jako poslední návrh na úpravu pořadu schůze Poslanecké sněmovny tady mám návrh paní poslankyně Pekarové Adamové. Je to bod s návrhem Ostudné chování předsedy Poslanecké sněmovny a navrhujete zařadit dnes jako druhý bod. Já zahajuji hlasování. Kdo je pro? Kdo je proti? Hlasování číslo 138. Přihlášeno 172 poslanců. Pro 46. Proti 55. Návrh byl zamítnut. [[(9.40 hodin)]] Myslím si, že jsme se nyní vypořádali se všemi návrhy na změnu pořadu schůze, takže přistoupíme k programu. Nyní tedy přečtu ještě nějaké omluvy, které mi tady mezitím přistály. Pan poslanec Lubomír Volný se omlouvá z dnešního zasedání Poslanecké sněmovny, a to zpětně od 9 hodin ráno do konce jednacího dne ze zdravotních důvodů. Dále se z dnešního jednání Poslanecké sněmovny ze zdravotních důvodů omlouvá pan poslanec Jan Skopeček a pan ministr Lubomír Metnar se omlouvá z celého jednacího dne Poslanecké sněmovny z důvodu naléhavých pracovních povinností v rámci rezortu Ministerstva obrany. Nyní tedy přistoupíme k projednávání bodu