3. Vládní návrh zákona, kterým se mění zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony /sněmovní tisk 301/ - třetí čtení Prosím, aby místo u stolku zpravodajů zaujal místopředseda vlády, ministr práce a sociálních věcí a ministr životního prostředí Marian Jurečka a zpravodaj garančního výboru pro sociální politiku, poslanec Vít Kaňkovský. Pozměňovací návrhy jsou uvedeny ve sněmovním tisku 301/2, který byl doručen dne 12. října tohoto roku. Usnesení garančního výboru bylo doručeno jako sněmovní tisk 301/3. Kolegyně a kolegové, prosím vás rovněž o ztišení. Nyní se tedy táži navrhovatele, zda má zájem vystoupit před otevřením rozpravy? Pan ministr má zájem. Prosím, pane ministře, a vás, kolegyně a kolegové, prosím, abyste se přesunuli do předsálí, pokud chcete vést nějaké rozhovory, ale tady v sále abychom byli schopni udržet ticho nebo aspoň klid. Prosím, máte slovo.
Děkuji. Vážená paní předsedkyně, kolegyně, kolegové, hosté na galerii, dovolte mi jenom stručně připomenout, že novela tohoto zákona řeší především otázku realizace předčasných odchodů do důchodu u zdravotnických záchranářů. Zároveň tady řešíme ještě některé drobné oblasti, které se týkají právě úpravy administrativních povinností u zaměstnavatelů těchto zdravotnických záchranářů, a pak tady byly také načteny některé pozměňující návrhy. Já potom ještě i dále v rozpravě okomentuji i to, jak jsem jasně řekl, že pokud se nepodaří nalézt dohodu na otázce úpravy některé části struktury České správy sociálního zabezpečení, tak tuto část, tento pozměňovací návrh stáhnu a budu počítat s tím, že tuto oblast dořešíme potom finálně vládním návrhem, což platí, což udělám. A jinak jsou tady také další pozměňující návrhy, ke kterým se vyjádřím následně. Jen velmi prosím, abychom tento návrh zvládli doprojednat během dnešního jednacího dne, protože jej potřebujeme posunout do Senátu, a už nás - i s ohledem na to, že potřebujeme mít účinnost tohoto zákona od 1. ledna 2023 - tlačí čas. Děkuji za pozornost a děkuji za podporu.
Děkuji. Nyní tedy otevírám rozpravu, do které nevidím žádného přihlášeného... Vidím pana předsedu Výborného, že se hlásí, a pak se hlásí ještě další poslanci. Prosím, pane předsedo, máte slovo.
Vážená paní předsedkyně, vážený pane ministře, vládo, kolegyně, kolegové, já se omlouvám, já jsem nestihl doběhnout s písemnou přihláškou, tak jsem se tedy přihlásil po cestě takto sem přímo. A já mám pouze jeden úmysl, a to načíst legislativně technickou úpravu podle § 95 odst. 2 jednacího řádu v tomto třetím čtení, a to právě k návrhu zákona, kterým se mění zákon č. 155/95 Sb., o důchodovém pojištění ve znění pozdějších předpisů a některé další zákony. Jedná se skutečně pouze o legislativně technickou, nikoliv věcnou, ale formulační úpravu tohoto znění: "V části třetí, čl. 4 se vypouští novelizační bod 7." A teď si dovolím stručně odůvodnit. Navrhovaná úprava má jen legislativně technický charakter a neznamená žádnou věcnou změnu. V tomto novelizační bodě se jen upřesňuje odkaz v závorce v § 25a zákona o pojistném na sociální zabezpečení tak, že se za text "písmeno a)" nahoře vkládá text "a písm. b)", přičemž zákonem č. 216/2022 Sb., který od 1. února 2023 zavádí slevy na pojistném, se celý text v závorce vypouští a nahrazuje se jiným textem. Aby nedošlo ke kolizi tohoto zákona a navrhovaného zákona, navrhuje se ponechat dosavadní text bez doplnění podle novelizačního bodu 7, aby již schválená úprava podle zákona č. 216/2022 Sb. byla formálně proveditelná. Navrhovaná úprava se navíc ani v praxi nějak nedotkne odvodu pojistného, neboť pojistné se platí měsíčně pozadu a od 1. února již bude v zákoně o pojistném text podle zákona č. 216/2022 Sb. Děkuji za odhlasování potom této legislativně technické úpravy v hlasování ve třetím čtení.
Děkuji za přednesený návrh. Jistě si jej pan zpravodaj zaznamenal, nebo poprosím o předání panu zpravodaji, který se ale také hlásil do rozpravy, a chci se ho zeptat, zda chce využít přednostní právo, anebo zda dá... Ano, tak přednost má teď pan poslanec Hendrych, který se přihlásil písemně. Prosím.
Děkuji, paní předsedkyně. Vážené dámy, vážení pánové, vážení členové vlády, já mám tady takový krátký projev, spojený možná s nějakým dotazem na pana ministra práce a sociálních věcí a vicepremiéra Jurečku. On teď před chvílí naznačil, že zřejmě bude stažen jeho pozměňovací návrh týkající se reorganizace České správy sociálního zabezpečení. Pro mě je to taková poloviční novinka, byť mi něco neoficiálně sděloval po výboru pro sociální politiku pan předseda výboru pro sociální politiku pan Vít Kaňkovský, ale ne oficiálně, že dost možná dojde ke stažení tohoto pozměňováku, tak možná bych chtěl vysvětlit, o co vlastně jde a proč vlastně tenhle proces tady musíme vůbec absolvovat, protože nechápu, jak může fungovat takhle, tímhletím způsobem, tvorba legislativy. Přijde se do prvního čtení tady s tím pozměňovákem, potom se to pošle garančnímu výboru, garanční výbor se k tomu nějakým způsobem vyjádří, musí nad tím přemýšlet, musí pracovat, a potom se ve druhém čtení pravděpodobně dozvíme, že tenhle pozměňovák se bude stahovat. Já to na jednu stranu i kvituji, protože nechápu, jak jsem už řekl, jak může takhle v podstatě ministerstvo, respektive pan ministr pracovat. Já jsem se dozvěděl, a zas to nemám úplně ověřené, bohužel, byť mi to paní náměstkyně Merhautová z Ministerstva práce a sociálních věcí slíbila, že mi pošle ten původní dokument, který v podstatě neměl jít pozměňovákem, ale měl jít standardně ministerským návrhem, ale údajně k tomu byly nějaké připomínky v rámci připomínkového řízení, které nebyly úplně vypořádány, respektive nebyly kladné, některé z nich nebo minimálně jedna z nich byla z Ministerstva financí, a já jsem z toho vydedukoval - ale nevím, teď se chci na to právě pana ministra zeptat, ať mi to konečně vysvětlí on přesně - že v podstatě pan ministr chce obejít standardní legislativní proces a svým vlastním pozměňovákem v podstatě ten zákon upravit. Nevím, třeba se pletu, budu rád, když pan ministr vystoupí a tuhle věc mi vysvětlí. A nejsem sám, komu to vadí, protože takovýmhle způsobem si myslím, že by se legislativa tvořit neměla, a je to ze strany ministerstva v podstatě už druhý takový poměrně zvláštní krok, tentokrát se to týká legislativy, ale v minulé krátké době, když jsme schvalovali rozpočet, tak opět pozměňovacím návrhem ministra-poslance se přidalo 7 miliard. Takže já jsem tady první volební období, jsem tady rok, ale nemyslím si, že tohle jsou standardní postupy, které by tady takhle měly fungovat. Doufám, že se pan ministr k tomu vyjádří. Děkuji za pozornost.
Pan ministr se hlásí s faktickou poznámkou. Prosím, pane ministře.
Já na to hned zareaguji. Myslím si, že to byla velmi odvážná kritika pana poslance na jeho předsedu hnutí ANO, který tady ještě před rokem a půl přinášel zásadní pozměňovací návrh jako premiér vlády, který se týkal obrovské části změny v oblasti daní. Tak to jenom k principům a k tomu, jak ten legislativní proces má fungovat. Nicméně aby bylo jasno, já jsem tento návrh předložil do řádného legislativního procesu, kde skončilo mezirezortní připomínkové řízení, kdy jsme předložili návrh na určitou úpravu struktury České správy sociálního zabezpečení tak, aby ta struktura odpovídala 21. století, aby byla flexibilnější z hlediska zpracovávané agendy a aby umožňovala i rychlejší zpracování agendy ve prospěch klientů, protože ta struktura je třicet let stejná. Definuje přesně podle rozložení území, které navíc už dneska není ani v rámci současné samosprávy takto nastaveno, nemáme okresní úřady a tak dále. A já jsem původní návrh tohoto návrhu zákona, který tady máme, pane kolego, když mě budete chviličku poslouchat, prostřednictvím paní předsedající, tak jsem ho tady předkládal původně podle § 90. Nepředpokládal jsem změny v rámci pozměňovacích návrhů, protože jsme měli ambici řešit primárně pouze zdravotnické záchranáře. To bylo zavetováno a z důvodu toho, že jsem měl ukončeno mezirezortní připomínkové řízení, vypořádané připomínky, tak jsem měl ambici dát tento návrh, který se týkal České správy sociálního zabezpečení, jako pozměňovák k tomuto tisku. Nicméně pokud jsem jasně řekl, že když budou výhrady, tak to neudělám, což jsem tady řekl už ve svém úvodním slově, že - a teď se k tomu za chviličku přihlásím ještě v obecné rozpravě - to stáhnu, dokončíme ten návrh jako vládní návrh, budeme ho tady mít v příštím roce a bude mít určité zpoždění z hlediska změn, které jsou podle mě praktické, efektivní a dávají logiku, proč je udělat. Tolik k tomu procesu a i určitému srovnání, že to není zdaleka ojedinělý případ, který se takto tady v minulosti děl a dít i bude v budoucnu.
Děkuji i za dodržení času. Nyní v rozpravě vystoupí paní poslankyně Pastuchová a následuje paní poslankyně Peštová. Prosím, máte slovo.
Děkuji, paní předsedkyně. Dnes jsme před hlasováním třetího čtení, které by se mělo týkat vlastně i mé profese, kterou dělám od roku 1990. Když to vezmu zpátky, co se tady vlastně stalo, o čem dnes budeme hlasovat. V minulém volebním období jsme před volbami podali pozměňovací návrh s kolegou Maškem a s kolegou Brázdilem - všichni tři jsme záchranáři - na to, aby zaměstnanci záchranných služeb měli alespoň nějaký benefit své práce, protože jsou v systému IZS. Nemají vůbec nic - nemají výsluhy, nemají rehabilitace, nemají lázně, nemají nic, a znám docela hodně záchranářů a kolegů, kteří by moc rádi tuto práci vykonávali až do důchodového věku, ale bohužel, zdravotní stav jim to nedovolí. Není jich opravdu mnoho a dle statistik je jich kolem pěti set, kterých by se tento zákon týkal. Přiznali jsme také, že v rychlosti, v které jsme ten pozměňovací návrh dali, a který byl schválen všemi poslanci, byl schválen Senátem, byl podepsán panem prezidentem, a nikdo si nevšiml, že vlastně tento zákon nemůže být aplikován do praxe. Tento zákon má začít platit 1. 1. 2023 a tím, že ho nelze aplikovat do praxe, jsme se snažili opět s kolegy tuto, já bych řekla, legislativně technickou chybu opravit pozměňovacím návrhem, který jsme dali, a tím by bylo všechno vyřešeno. [[(13.20 hodin)]] Bohužel jste to smetli ze stolu s tím, že připravíte [[svou]] vládní úpravu tohoto, co už mohlo dnes být schváleno, a záchranáři se mohli těšit na to, že pokud opravdu, ale opravdu jim zdravotní stav nedovolí tu svoji práci vykonávat, že mají aspoň nějakou perspektivu toho, jak se to dá vyřešit. Je pravda, že jste svůj slib splnili, dnes máme třetí čtení, od 1. 1. by tento zákon měl začít platit, ale už jste nesplnili to, co jsme my navrhovali, a to je ta časová osa možnosti odchodu až o třicet nebo po třiceti letech, a předložili jste návrh, který to - tedy o pět let dřív, pardon, omlouvám se, o pět let dřív, vy jste zkrátili tuto dobu na dva a půl roku a tím jste vyslali podle mě záchranářům signál, že sice si jich vážíte, ale jen tak napůl. Znovu tady apeluji a moc prosím všechny kolegy a vím, že... byla jsem také v koalici a někdy jsem i proti - nebo já ne, já, když jsem nechtěla, tak jsem nehlasovala - ale vím, že v koalici jsou i kolegové, kteří by pro pozměňovací návrh, který jsme připravili s kolegou Maškem a s kolegou Brázdilem, nebo respektive kolega Mašek, vaším prostřednictvím, na tom nejvíc odpracoval, tak že i někteří koaliční partneři by pro to ruku zvedli. A o to víc mě to mrzí, že tady mezi vámi poslanci jsou ti, kteří by pro to ruku zvedli, ale chápu, že musejí držet, aby to navenek vypadalo, že jste jednotná pětikoalice, tak tu ruku zvednout nemůžou, nebo radši odejdou nebo se odhlásí, ale ruku pro to nezvednou. Znovu prosím všechny, my jsme udělali - nebo pan kolega Mašek, vaším prostřednictvím, připravil - pozměňovací návrh, který je kompromisem mezi původním podaným návrhem, mezi vaším podaným návrhem. My jsme navrhovali třicet let, vy dvacet let, my navrhujeme teď dvacet pět let. Je to opravdu kompromis mezi vámi, námi a mezi záchranáři. Mě hrozně mrzí, že se tady musíme handrkovat o profesi, která opravdu k dnešnímu dni nemá vůbec, ale vůbec žádné výhody ve svém zaměstnání, vůbec nic. A aspoň tímto malým pozměňovacím návrhem, který dá možnost ne po dvaceti, ne po třiceti, ale po pětadvaceti letech, tím, že se upravují počty směn, odejít. Oni neodejdou, protože my jsme všichni srdcaři, a dokud můžeme, jezdit budeme, ale někdy to opravdu nejde, a ty případy znám, že to nejde. A já nevím potom, jak šedesátiletého kolegu, který celý život, čtyřicet let, třicet let pracoval u záchranky, pošleme na úřad práce. Já si to fakt neumím představit, protože každý z nás, ze záchranářů, jsme těch výjezdů a těch zachráněných životů - je to naše práce, nás to baví - ale máme za sebou dost, a na některé opravdu nejsou hezké vzpomínky. Tak jako hasiči, tak jako policisté, ale oni alespoň něco mají. My nemáme vůbec, ale vůbec nic. Takže já vás opravdu prosím, pojďte udělat nějaký kompromis a zvedněte, kdo můžete, ruku pro náš pozměňovací návrh, který podal kolega Mašek společně se mnou a kolegou Brázdilem. Jsme všichni tři záchranáři, všichni tři na záchrance pracujeme třicet let a my vás o to za všechny prosíme. Děkuji.
Nyní je přihlášena paní poslankyně Berenika Peštová a následuje pan poslanec Kaňkovský. Prosím, máte slovo.
Já si tady ten step uklidím, jestli dovolíte. [[Přisunuje stupínek.]] Děkuji za slovo, paní předsedkyně. Možná teď asi zvednu nějakou vlnu nenávisti, ale jsem na to připravena. V každém případě, nejsem nejmladší ročník, takže jsem si ten předosmdesátý devátý rok zažila. Zažila jsem si i dobu, kdy můj tatínek vystoupil v šedesátém devátém ze strany a s ním celá základní organizace, takže nechtějte vidět ten posudek, co jsem měla. Takže nejsem obhájce komunismu ani komunistů, ale pozměňovací návrh, který zde byl načten, mě zvedl ze židle. O kom se vlastně bavíme? Bavíme se o lidech, kterým je víc jak devadesát let. Víc jak devadesát let! V osmdesátém devátém roce mně bylo osmnáct let. Ten, kdo byl v produktivním věku, měl po vysoké škole, tak mu bylo nějakých třicet, chodil do práce. Pokud byl nějaký činný v komunistické straně, po osmdesátém devátém roce musel dál pracovat jako my všichni ostatní. Takže o kom se bavíme? Bavíme se o devadesátiletých lidech, kdy vy pozměňovacím návrhem tady navrhujete, aby za každý rok jim bylo odečteno 300 korun. Já vám řeknu takový jeden případ. Okresní tajemník, nejmenovaný pán, devadesát jedna let, v současné době má 19 500 i s vdovským důchodem. A vy si tady hrajete na hrdinu nebo na hrdiny, že jim seberete tři stovky za každý započatý rok? Co mu zůstane? To ho chcete dostat na dávky? Nezlobte se na mě, já nejsem obhájce té doby a nejsem nikoho obhájce, ale opravdu, ten pozměňovací návrh, který zde byl načten, je populistický. Pokud se k tomu chtělo přistoupit, tak se mělo přistoupit v roce devadesát. Není to tak dlouho, a myslím, že to bylo minulý týden - dneska ráno jsem si ten rozhovor pustila znovu, než jsem jela do Poslanecké sněmovny, abych byla fakty nabušena - takže to byl rozhovor pana bývalého prezidenta Klause, zakladatele ODS, kterému byla položena tato otázka, zda pokládá [[za]] podstatné, když dnes se projednává tento zákon nebo se bude projednávat tento zákon, a jestli mu připadá normální, že tam byl načten tento pozměňovací návrh. On sám se vyjádřil ve stejném duchu, co jsem řekla zde já - že to je zoufalý čin, je to populistické, a pokud se k něčemu takovému mělo přistoupit, tak v roce 1990, ne třicet tři let po revoluci, že to pokládá za absurdní a nesmyslné. Nesmyslné! Komu tím chcete vlastně pomoct? Pár procentům lidí, kteří vám zatleskají? Za co? Že seberete devadesátiletým lidem 300 korun? To se vám zdá morální? Říkám, nejsem nikoho zastánce, ta doba mi samotné ublížila, ale určitě nejsem taková hyena, abych toto udělala.
Nyní je přihlášen pan zpravodaj, pan poslanec Kaňkovský. Prosím, máte slovo.
Dobré odpoledne. Vážená paní předsedkyně, vážení členové vlády, milé kolegyně, kolegové, krátce vystoupím jako zpravodaj. Jak už tady zaznělo, tento sněmovní tisk byl původně navržen v režimu § 90 odst. 2 ve zkráceném jednání, padlo veto, takže potom jsme - ale musím říct, i se vstřícností opozice - navrhli zkrácení lhůt mezi jednotlivými čteními, protože všichni vnímáme, že problematiku zdravotnických záchranářů je potřeba opravit. A musím říct, že během té doby, kdy jsme to projednávali, ale vlastně už v letním období, proběhla celá řada diskusí. Ty diskuse byly často věcné, často byly velmi emotivní, často byly politické. Já se dneska budu velmi snažit se vyhnout politické rovině, ale krátce se vyjádřím ještě ke slovům své vážené kolegyně Jany Pastuchové, a myslím si, že pak bude ještě vystupovat kolega Mašek. Myslím si, že by bylo velmi špatně, kdybychom se snažili úctu směrem k záchranářům rozdělovat na to, jestli je nějaká větší nebo menší, a jestli to, jestli zvítězí nějaký politický názor nebo nějaké řešení té situace, aby se to pak projevovalo a hodnotilo, že ten si těch záchranářů váží víc a ten míň. [[(13.30 hodin)]] Já nejsem záchranář, nicméně jsem ortoped a traumatolog a ve svém volném čase stále v nemocnici trávím hodně a hodně času. Tento týden jsem měl dvě úrazové služby a za každou tu úrazovou službu se potkáte minimálně s osmi, deseti posádkami Zdravotnické záchranné služby, a musím říci, že s nimi hodně diskutuji. Samozřejmě že oni patří k té první linii, oni patří k těm stejně jako hasiči, policisté, v některých záležitostech pak i vojáci, oni jsou opravdu nárazníkem při krizových situacích. A já musím za sebe říct, že si jich opravdu velmi, velmi vážím. Ale přece to není jenom o slovech, jestli jim vyjádříme nějakou úctu, ale je potřeba to nějakým způsobem přetavit i do jiných věcí. A kdo mě zná - a ti záchranáři mě znají, protože se mnou komunikují - tak vědí, že jim úctu vyjadřujeme hlavně v praxi, že v praxi s nimi dobře komunikujeme, že skutečně jsme s nimi na jedné lodi, že si vážíme jejich práce a že jim ji právě vyjadřujeme tím, že když se s nimi potkáváme na urgentu, když se s nimi potkáváme i někde na ulici, protože čas od času se k tomu nachomýtneme i jako laici, takže skutečně oni vědí, že my jako nemocniční lékaři nebo lékaři z terénní praxe skutečně si jejich práce vážíme. Ale tady jsme se ocitli v situaci, kdy jsme na konci minulého volebního období skutečně schválili velmi dobrý záměr, nicméně špatně legislativně napsaný, a to nikomu nevyčítám, všichni jsme věděli, že to bylo ve velkém tlaku. A teď stojíme před situací, jakým způsobem to napravit, a v podstatě tady teď jenom soupeříme o to - a tady bych trošku korigoval paní poslankyni Pastuchovou, prostřednictvím pana předsedajícího - není to kritika, ale přece to není o tom, že nabízíme záchranářům možnost jít o 2,5 roku do předčasného důchodu dříve. My jim nabízíme pořád tu možnost 5 let. V čem se lišíme, je, jak k tomu dojdeme. Ten základní nárok na těch 2,5 roku dřívějšího odchodu je po 20 odpracovaných letech a my se potom lišíme v těch dalších 2,5 letech navíc, jestli to bude rychleji, nebo pomaleji. A to už je věc nějakého věcného názoru, nějakého politického názoru, ale rozhodně to není o tom, že bychom si těch záchranářů tím pádem méně vážili. A pak si ještě neodpustím jednu poznámku. Nikdy není úplně dobře, když začneme nějakým způsobem kastovat jakoukoliv společenskou nebo i profesní skupinu. A jak jsem řekl, neskonale si záchranářů vážím, ale stejně tak neskonale si vážím sestřiček a lékařů na urgentních příjmech, na odděleních ARO, na jednotkách intenzivní péče i na dalších odděleních, kde zátěž psychická a fyzická je velmi podobná té záchranářské. Ano, je to pod střechou, je to v nemocnici, ale jinak, řekněte sestřičkám na urgentu, že si jich vážíme méně, to si myslím, že by bylo velmi nekorektní. Tak tolik ještě k té diskusi, která tady proběhla. A za mě bych vás rád požádal o podporu pozměňovacích návrhů, které jsme podávali i společně s kolegy. Speciálně bych chtěl požádat o podporu pozměňovacího návrhu B3, který se týká jiné oblasti, a to je vlastně také určitá náprava legislativní, aby výchovné mohlo být v nějaké neredukované podobě vypláceno i u takzvaných transformovaných invalidních důchodů. Toto iniciovala Národní rada osob se zdravotním postižením, ale i další skupiny pacientů, a myslím si, že je to korektní, aby tam nebyla diskriminace. A potom pozměňovací návrh označený B4, který podobnou problematiku řeší u souběhu vdovského a starobního důchodu, kde by také za určitých podmínek docházelo ke krácení výchovného na polovinu, což předpokládáme a předpokládám, že to napříč Poslaneckou sněmovnou považujete také za legislativně špatné. Takže těmito pozměňovacími návrhy bychom tu diskriminaci měli odstranit. Děkuji vám za pozornost.
Na vaše vystoupení chce reagovat s faktickou poznámkou paní poslankyně Pastuchová. Prosím.
Děkuji, paní předsedající. I když jsem si odskočila, tak jsem poslouchala, a to je ten rozdíl právě, že my... já ani si nemyslím, že byste si někdo tady v sále záchranářů nevážil, o tom vůbec není řeč. A vaším prostřednictvím, pane poslanče Vítku Kaňkovský, zrovna vy, který v medicíně děláte a víte, co to je za práci a všech ostatních, ale tady jde právě o ten rozdíl, protože pro záchranáře každý rok vlastně navíc potom, když už nemůže, je hodně těžký, a my proto jim chceme dát tu šanci, aby nějakou tu výhodu měli. A 2,5 roku, ano, u vás to je delší doba. My jim to v našem pozměňovacím návrhu dáváme nebo chceme dát zaslouženě dřív, to je ten rozdíl. Ale on není malý. Ona práce na záchrance každý rok... pardon? [[Předsedající omylem vypnula mikrofon.]] [[Předsedající: Omlouvám se, pokračujte.]] Když vám fakt není nejlépe a létáte a těch výjezdů je teď čím dál tím víc, to určitě všichni víte, statistiky to ukazují, narostly i s uprchlickou krizí, může vám o tom každý, kdo tam pracuje, vyprávět, a je to někdy hodně, hodně fyzicky, psychicky, jako každá profese, náročné. Ale já pořád říkám: Jsme v systému IZS a jediná složka nemáme vůbec, ale vůbec žádnou výhodu. Já vás znova prosím, pojďme udělat ten kompromis, pane ministře. Vy jste něco navrhli, my navrhujeme, pojďme se dohodnout na kompromisu, který navrhujeme. My jsme slevili, pojďte slevit i vy. Děkuju.
Děkuji a omlouvám se za přerušení paní vystupující, protože jsem si neuvědomila, že mám zapnutý mikrofon taktéž. Nyní je v obecné rozpravě ještě přihlášen písemně pan poslanec Mašek, následně s přednostním právem pan ministr a z místa se hlásila paní poslankyně Peštová. Tak prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážená paní předsedkyně, vážení ministři, vážená paní ministryně, kolegyně, kolegové, já bych se také chtěl vyjádřit k problematice důchodového zajištění záchranářů. Historie záchranky sahá ve většině republiky do šedesátých až osmdesátých let, a říkám to proto - kromě Prahy, která už slavila samozřejmě jako jediná více než sto let záchranky - ale ostatní šedesátá, osmdesátá léta, a tehdy jsme ještě nevnímali tak jako záchranku. Vyjíždělo se z oddělení ARO, často vyjížděli lékaři v bílém, sestřičky v modrobílých oblečeních i s těmi čepičkami a postupně se to měnilo. A já bych řekl, že zlomový byl rok 2000, kdy se záchranky dostávaly pod kraje. V tu chvíli už jsme jezdili samozřejmě uniformovaní, jak nás znáte, v žlutých sanitkách, v červených uniformách, už se o záchranné službě vědělo. Ale rok 2000 tady připomínám proto, že jsme se stali ze zákona součástí takzvaného Integrovaného záchranného systému. Všichni víme, že policie a hasiči mají více než stoletou historii, my tedy tu historii máme výrazně kratší, ale právě legislativa z roku 2000, kdy se přijal zákon o Integrovaném záchranném systému, a záchranka byla vyjmenovaná jako jeho základní složka - znovu tedy říkám, záchranná služba, policie, hasiči. Policie a hasiči jsou dlouhodobě sociálně ošetřeni tím, že mohou odejít v průběhu služby po odsloužených letech, v současnosti je to po patnácti a více letech, s takzvanou výsluhou. Právě i tím se řešilo, pokud ztratili fyzickou a psychickou schopnost tuto službu vykonávat - mohli odejít a odešli zajištěni. Odešli pracovat na jiné místo a dostávali měsíčně v uvozovkách nějakou výsluhu, se kterou se to dalo lépe zvládnout. Nic takového záchranná služba nemá, byť od roku 2000 se snažíme o to bojovat. Proč to nejde? Nejde to proto, že záchranná služba jsou zaměstnanci, jsou to v současnosti zaměstnanci příspěvkových organizací, které jsou zřizovány kraji, čili zdravotnické záchranné služby jednotlivých krajů na rozdíl od kolegů policistů a hasičů, kteří jsou ve služebním poměru, a proto ty výsluhy mohou mít. Proto se již několik let snažíme vyřešit sociální situaci záchranářů a správné řešení nám přišlo v tom, alespoň pro záchranáře získat to minimum, aby po šedesáti letech věku v případě, že to fyzicky a psychicky v uvozovkách nedávají, aby mohli odejít. A já vám řeknu, že sám jsem pracoval několik let v pozici krajského ředitele. Znal jsem záchranáře, lékaře a řidiče, kteří to už fyzicky a psychicky nedávali, a byl jsem v té těžké situaci, kdy jsem například u řidičů buď musel zavřít obě oči, snažil se je dát na nějakou činnost, aby se nic takzvaně nestalo, nicméně tam to nejde, na té záchrance. Buďto vás ten dispečink pošle, vy jedete pod majáky a musíte někam v časovém limitu, který máte určený ze zákona, což je u záchranky dvacet minut, se dostat a účinně někomu pomoci, anebo záchranku musíte opustit. A opustit ji po řadě let s tím, že toho člověka posílám s plným vědomím na úřad práce, tak to není to správné řešení. [[(13.40 hodin)]] Proto jsme se snažili najít možnost, aby se dalo odejít po dosažení 60 let věku, odpracování 20 let ve službách na záchrance na plný úvazek, a potom jsme zajistili v minulém období tady touto Sněmovnou souhlas s tím, že takový záchranář by mohl jít po odpracování těch 20 let až o pět let dříve do důchodu, což při současné věkové hranici odchodu do důchodu v 65 letech by nás právě posunulo na těch 60 let věku možnosti odchodu. A právě tam se ukazuje, že se kondice člověka láme a dochází tam k výrazným změnám. Tak proto to tak bylo stanoveno, bylo to vyváženo. Myslím si, že jsme si to tady oddiskutovali, všichni to pochopili a napříč Sněmovnou jsme pro to zvedli ruku. Bohužel se ale stalo to, že tam byla technická chyba.
Já se omlouvám, pane poslanče, ale hladina hluku už je příliš vysoká, takže vás požádám, kolegyně a kolegové, o ztišení, aby pan poslanec mohl v důstojnější atmosféře hovořit.
Děkuji. Mluvím nahlas, ale už jsem to skoro nedával. Takže děkuju. Takže si myslím, že to, pro co jsme zvedli v minulém období ruku, mělo hlavu a patu. Všichni jsme s tím tady souhlasili. Prošlo to Senátem, kde se to mělo opravit, ale z určitých politických konsekvencí, které byly navázány na důchodový zákon, tak tam k opravě nedošlo. Zákon, jak říkala kolegyně Pastuchová, byl podepsán prezidentem a ve výsledku tady máme doteď platný zákon, který je technicky neuplatnitelný, a je platný od 1. ledna 2023. My jsme se ho tady pokusili opravit. Vy si to pamatujete, dvakrát nám záchranáři tady zaplnili ochoz, dvakrát nás podporovali v tom, abychom ten zákon upravili. Byla to jednoduchá úprava. Tehdy ale vládní koalice slovy nebo ústy pana ministra Jurečky řekla: Ne, to nepodpoříme, opravíme to jinak, máme svou vizi. Já tu vizi znám. Je to vize, jak řešit takzvané obtížné profese napříč společností. Má to jistě hlavu a patu, nicméně bylo nám tady slíbeno a záchranářům na těch ochozech, že se to nejenom stihne v rámci tohoto roku, tak aby platnost zákona byla od 1. ledna 2023, ale bylo jim také slíbeno, že to bude ve stejných parametrech. Mluvilo se o tom a sliboval to tady nejenom pan ministr, ale sliboval to i pan kolega Výborný v době nepřítomnosti pana ministra. Slíbil to těm záchranářům. To, co jsme stihli, je, že ten návrh do Sněmovny přišel. Jak bylo řečeno, tak jsme i zkrátili lhůty, protože jsme...
Já se opět omlouvám, ale ještě jednou vás, kolegyně a kolegové, žádám o přesunutí rozhovorů do předsálí či ztišení.
Čili chceme tomu jít naproti, aby se to stihlo, aby záchranáři ty benefity měli od 1. ledna, nicméně vládní návrh je snižuje na jednu polovinu. Po dvaceti letech, respektive 4 400 odpracovaných směnách, to není možnost odejít až o 5 let dříve, ale je to možnost odejít taxativně o 2,5 roku dříve, čili když si to spočítáme, z těch 65 let minus 2,5 roku se to toho záchranáře po 20 letech začne týkat až ve věku 62,5 roku, když to hodně zjednoduším. Potom je tam parametr, že za každých 74 odpracovaných směn je možné zkrácení odchodu do důchodu provést o další měsíc. To znamená, že na parametr za 20 let o 5 let se dostáváme o 5 let až za 30 let. A teď řeknu podstatu našeho pozměňujícího návrhu. Diskutovali jsme to jak s kolegou Kaňkovským, tak s panem ministrem opakovaně, i napříč s kolegy pětikoalice, se zdravotníky, se členy sociálního výboru a podobně. Musím říct, že tam cítím velkou podporu to tak řešit, takže my jsme přišli s kompromisním návrhem, po těch 2,5 letech ne za 74 odpracovaných směn o jeden měsíc, ale za 44 odpracovaných směn, což by znamenalo, že bychom se dostali na plný nárok po 25 letech odpracovaných na plný úvazek na záchrance. Ještě chci připomenout důležitý fakt. Řada záchranářů a lékařů na záchrance se dneska podílí na práci i na urgentních příjmech. Jak jsme tady slyšeli pana doktora Kaňkovského, on to kvituje, protože urgentní příjmy, tam jsou skvělí lidé, pracují zase někteří z nich částí úvazku na záchrance, ale jestliže se stane, že naši záchranáři nebo lékaři na 0,2 úvazku pracují na urgentním příjmu, potom se nedočkají těch pěti let ani za 30 roků, ale museli by na to čekat třeba 35 a více let. A to už opravdu nebývají v takové kondici, aby byli schopni v službě na záchrance to nějakým způsobem dosloužit. Teď jsme v situaci, že jsme to samozřejmě probírali v podvýboru pro záchranné služby, bylo to 25. října, a už je to dáno tím, že ten podvýbor samozřejmě hájí zájmy záchranářů, tak to tam bylo přijato a byla tam přijata podpora našeho pozměňujícího návrhu snížit ten nárok o jeden měsíc dříve na 44 směn. Musím podotknout, že tam nejsou v podvýboru jenom členové opozice, samozřejmě, ale jsou tam i členové koalice. Mimochodem, koaliční poslanci byli ochotni nás podpořit i v té původní jednoduché opravě původního zákona, kterou vládní pětikoalice odmítla. Když mluvím s jednotlivými poslanci, tak slyším slova podpory, a v podstatě se to všechno - a já tady z toho fakt nechci dělat politiku - ale oči všech se upínají na to, jestli pan ministr Jurečka dá palec nahoru, nebo palec dolů za vládu nebo řekne neutrální stanovisko. A já si myslím, když jsem toto přednesl, a podotýkám, nebyly to garanční výbory, ale byla to jako informace ve středu na výboru pro zdravotnictví, kde pan předseda výboru profesor Svoboda nás také alespoň slovně podpořil a řekl: Ano, jsme zdravotníci, já to chápu a podporuji, ale samozřejmě to nechám na hlasování Sněmovny, tak totéž se odehrálo včera na výboru pro bezpečnost, kde jsme to podrobně diskutovali, kde kolegové byli seznámeni s nerovnoměrností sociálního zajištění základních složek IZS, a i tam byla slyšet slova podpory. A znova, všichni se upírají na pana ministra. A já bych tady řekl, nemusí tady být - a to přiznám panu ministrovi jako velké pozitivum jeho navrhovaného řešení - i při minulém řešení nám bylo vyčítáno, že bychom sáhli do důchodového účtu a že by to bylo svým způsobem nespravedlivé zvýhodnění záchranářů, ale tady v této situaci už je to vyřešeno a pan ministr tam navrhl navýšení pojistného do důchodového účtu, takže toto je tam zajištěno. Takže i tento argument padá a není to o tom, že bychom nějak poškodili důchodový účet. Pane ministře, ještě jednou vás prosím, tahle Sněmovna, tito poslanci, se budou dívat na vás, jaké dáte stanovisko. Podotýkám, že samozřejmě, pokud to projde do Senátu bez této naší úpravy, Senát je připraven to eventuálně upravit a zase nám to vrátit, a viděl bych to jako zbytečné protahování. Moc vám děkuju za pochopení.
Děkuji. Nyní s faktickou poznámkou je přihlášena paní poslankyně Pastuchová, připomínám, že pak jsou ještě další přihlášeni do rozpravy. Prosím, vaše dvě minuty.
Nevyužiju dvou minut, abychom stačili hlasovat, všichni se na to, aspoň já ano, těším. Ale chtěla jsem jenom doplnit kolegu Maška, že i na výboru pro sociální politiku, který se tím zabýval, bylo stanovisko vlastně "bez stanoviska", takže i když by nás mohla vládní koalice tam přehlasovat hned na tom garančním výboru, tak to neudělala, takže já věřím, že mezi vámi jsou i ti, kteří pro ten návrh zvednou ruku, protože vám to ukazují výsledky hlasování v jednotlivých výborech.
Nyní byl přihlášen s přednostním právem pan ministr, ale dal přednost panu předsedovi Výbornému, taktéž s přednostním právem. Prosím.
Děkuji, paní předsedkyně. Pane ministře, kolegyně, kolegové, protože se blíží 14. hodina a jednací řád v tomto je neoblomný, tak bych poprosil, abychom nechali procedurálně, paní předsedkyně, teď hlasovat. Po dohodě s předsedy všech poslaneckých klubů tady ve Sněmovně nebo se zástupci klubů zde ve Sněmovně, protože s panem předsedou Fialou jsem nemluvil, ale s panem místopředsedou ano, že podle § 54 odst. 4 jednacího řádu a podle § 95A jednacího řádu bychom dnes jednali i hlasovali ve třetím čtení o sněmovním tisku 301 i po 14. hodině, a to do doprojednání tohoto sněmovního tisku 301. Děkuji pěkně.
Děkuji. Přivolala jsem kolegyně a kolegy z předsálí. O procedurálním návrhu, který tady zazněl, tudíž budeme hlasovat bezprostředně. Připomenu, že se jedná o hlasování, že o tomto tisku, který je teď otevřen, tedy sněmovní tisk 301, bychom hlasovali a jednali i po 14. hodině - jelikož se jedná o třetí čtení - do doprojednání tohoto tisku. Všichni víme, o čem hlasujeme. Zahájila jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 28 je přihlášeno 149 přítomných, pro 136, proti nikdo. Návrh byl přijat. Vracíme se tedy ještě do probíhající rozpravy. Nyní s přednostním právem vystoupí pan ministr Jurečka. Následuje paní poslankyně Peštová. Prosím.
Děkuji. Já už jenom velmi stručně. Jak jsem tady avizoval, aby to bylo formálně procesně správně, dávám návrh, aby potom bylo hlasováno o stažení mého pozměňujícího návrhu pod označením A2. Je to sněmovní dokument 1419. Je to ten návrh, který se týká úpravy struktury České správy sociálního zabezpečení. Prosím, aby mně bylo vyhověno, aby tento pozměňující návrh byl stažen, ani aby o něm nebylo potom v závěru hlasováno. Děkuji.
Také děkuji, určitě i pan zpravodaj si zaznamenal. Nyní tedy z místa byla přihlášena paní poslankyně Peštová jako zatím poslední přihlášená v rozpravě. [[Silný hluk v sále.]] Prosím, kolegyně a kolegové, abychom se ztišili. Prosím, máte slovo.
Děkuji, že tady je taková velká účast najednou. Já bych ráda, pane ministře, slyšela od vás - a proto jsem se znovu přihlásila - co vás motivovalo k tomu, abyste dal ten pozměňující návrh, o kterém jsem zde mluvila. Viděla jsem, že vás, když jsem o něm hovořila, tak vás rozesmál nebo jste měl takový poťouchlý úsměv, a mě by to opravdu zajímalo. Mě by opravdu zajímalo, co vás k tomu motivovalo. Bavíme se tady o tom - já jsem řekla, kolik mě bylo v tom osmdesátém devátém roce. Já jsem si vás vygooglila, takže vím, že jste o nějakých deset let mladší než já, takže jestliže mně bylo osmnáct, tak vám bylo osm. Další předkladatelé, kteří jsou tam napsáni, jsou ještě mnohem mladší, takže ve své podstatě tu dobu pořádně nezažili. Teď se bavíme o lidech, kterým je 85 a více let, skoro 90. Mě to prostě zajímá, já chci vědět, co vás k tomuto vedlo, proč se to neudělalo v devadesátých letech, proč se to dělá 33 let po revoluci. Ty lidi chcete dostat na dávky, chcete je dostat pod most? Protože když si vezmete - a já jsem ten příklad tady řekla, řekla jsem vám příklad okresního tajemníka, který má v současné době 19 500 korun i s vdovským důchodem, protože mu teď zemřela manželka, tak já se ptám, když jim teď seberete za každý rok 300 korun, tak kam je chcete dostat? Proč to řešíte teď, proč to řešíte populisticky teď? Ta debata tady v těch devadesátých letech byla, já si ji pamatuju. Vidím tady starší poslance, takže určitě budou kývat se mnou, že ano, byla tady. A všichni si uvědomili - proto to byla ta sametová revoluce, protože kdyby ta debata tady nebyla, tak to dopadlo mnohem hůř. Já chci slyšet, co vás k tomu motivovalo. Děkuji.
Pan ministr se hlásí s faktickou poznámkou. Prosím, pane ministře.
Legislativní proces ve Sněmovně má svá jasná pravidla, včetně toho, že především ve druhém čtení se odůvodňují jednotlivé pozměňující návrhy. Já jsem ve druhém čtení tento pozměňující návrh řádně odůvodnil. Vážená paní kolegyně, máte to odůvodnění napsáno i v textu tohoto pozměňujícího návrhu. To je smysl projednávání legislativního procesu, že obvykle ve třetím čtení, pokud to není záměrem nějakého obstrukčního jednání, se už dále pozměňující návrhy znovu neodůvodňují a nediskutuje se o nich, protože o tom se diskutuje a odůvodňuje se ve druhém čtení. Nicméně na vaši poznámku, já jsem to v devadesátých letech opravdu předložit nemohl, protože v roce 1991 mně bylo deset let.
Paní poslankyně Peštová se hlásí s faktickou poznámkou. Prosím.
Pane ministře, určitě jste nebyl tak erudovaný v těch deseti letech, že byste něco změnil. To za prvé. V tom bodě předtím jsme také měli pozměňující návrhy ve třetím čtení, které byly staženy, tak já jsem si myslela, že do té doby jste zmoudřel a pochopil, že tento pozměňovací návrh je nesmysl a že ho stáhnete, a ne že to dotáhnete do konce. Děkuji.
Nyní se již nikdo v rozpravě nehlásí, proto rozpravu končím. Je zájem o závěrečné slovo navrhovatele? [[Ne.]] Není. Zpravodaje? [[Ne.]] Také ne. Prosím zpravodaje garančního výboru, aby nás seznámil s procedurou hlasování, poté přednášel jednotlivé pozměňovací návrhy a před hlasováním k nim sdělil stanovisko. Připomínám, že zde zazněl také požadavek, ono hlasování, na stažení pozměňovacího návrhu panem ministrem Jurečkou, pozměňovací návrh A2. [[Silný hluk v sále.]] Prosím ještě jednou, kolegyně a kolegové, o ztišení a vyslechnutí pana zpravodaje, prosím.
Vážená paní předsedkyně, vážení ministři, kolegyně, kolegové, já bych právě i v návaznosti na slova paní předsedkyně navrhl, abychom ještě před schválením hlasovací procedury hlasovali o avizovaném stažení pozměňovacího návrhu A2, který v rozpravě přednesl pan poslanec Jurečka.
Děkuji. Nyní tedy přistoupíme k hlasování o stažení pozměňovacího návrhu A2. Zahájila jsem hlasování. Ptám se, kdo je pro stažení tohoto pozměňovacího návrhu? Ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? V hlasování číslo 29 je přihlášeno 150 přítomných, pro 144, proti žádný. Návrh byl přijat. Prosím, pokračujte.
Teď bych vás seznámil s návrhem hlasovací procedury tak, jak ji doporučil a schválil výbor pro sociální politiku. Je to sněmovní tisk 301/2. Návrh na zamítnutí tohoto tisku nebyl podán. Měli bychom jako první hlasovat návrhy legislativně technických úprav podle § 95 odst. 2 jednacího řádu přednesené ve třetím čtení. V tomto případě se to týká legislativně technických úprav, které navrhl pan poslanec Výborný a načetl v rozpravě. Potom bychom měli hlasovat pozměňovací návrh A1 pana poslance Mariana Jurečky. Dále bychom měli hlasovat návrh A2 pana poslance Mariana Jurečky, ale tento byl naším hlasováním stažen, takže se již hlasovat nebude. Dále to je pozměňovací návrh B1 poslance Víta Kaňkovského. Dále B2, opět můj poslanecký návrh společně s dalšími kolegy. Dále C1 pana poslance Jiřího Maška, potom C2 pana poslance Jiřího Maška. Dále B3 pana poslance - je to můj poslanecký návrh, B4 - taktéž můj poslanecký návrh. Pak za desáté budeme hlasovat o návrhu zákona jako celku. Ještě jsem zapomněl sdělit, že pokud bude schválen pozměňovací návrh B2, již nebude hlasovatelný pozměňovací návrh C1. Tolik návrh procedury.
Je nějaký protinávrh k této proceduře? Nikoho se hlásit nevidím. Zahajuji tedy hlasování o předneseném návrhu procedury. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 30 je přihlášeno 149 přítomných, pro 145, proti žádný. Budeme tedy postupovat podle této procedury. Prosím, pane zpravodaji.
Jako první budeme hlasovat legislativně technické úpravy přednesené ve třetím čtení panem poslancem Výborným.
Stanovisko - u legislativně technické není potřeba. Zahajuji tedy hlasování o leg techu. Kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 31 je přihlášeno 149 přítomných, pro 144, proti žádný. Legislativně technické úpravy byly přijaty. Prosím, pokračujme.
Nyní už budeme hlasovat jednotlivé pozměňovací návrhy. Já vždycky krátce okomentuji jejich obsah. Jako první budeme hlasovat pozměňovací návrh pod označením A1 pana poslance Mariana Jurečky. Jedná se o snížení důchodu u některých exponentů komunistického režimu. Garanční výbor doporučuje.
Stanovisko pana ministra? [[Souhlas.]] Zahajuji hlasování o předloženém pozměňovacím návrhu. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 32 přihlášeno 147 přítomných, pro 84, proti 10. Návrh byl přijat. Prosím.
Pozměňovací návrh A2 byl stažen, proto přecházíme k pozměňovacímu návrhu B1. Je to pozměňovací návrh, který jsem předložil společně s dalšími kolegy a jedná se o legislativně technické úpravy. Garanční výbor doporučuje.
Stanovisko navrhovatele? [[Souhlas.]] Zahajuji hlasování. Ptám se, kdo je pro předložený návrh? Kdo je proti? V hlasování číslo 33 přihlášeno 149 přítomných, pro 140, proti nikdo. Návrh byl přijat. Prosím.
Nyní budeme hlasovat pozměňovací návrh pod označením B2. Je to mnou podaný pozměňovací návrh s dalšími kolegy a tento pozměňovací návrh upřesňuje to, že za směnu zdravotnického záchranáře se v gesci tohoto zákona považuje 8 odpracovaných hodin.
Stanovisko? [[Garanční výbor doporučuje.]] Stanovisko navrhovatele? [[Souhlas.]] Zahajuji hlasování o předloženém návrhu. Ptám se, kdo je pro? Ať stiskne tlačítko a zvedne ruku. Kdo je proti? V hlasování číslo 34 je přihlášeno 149 přítomných, pro 144, proti nikdo. Návrh byl přijat.
Protože jsme schválili pozměňovací návrh B2, je pozměňovací návrh C1 nehlasovatelný. Proto přecházíme k hlasování o pozměňovacím návrhu C2 pana poslance Jiřího Maška a dalších. Tento pozměňovací návrh zmírňuje podmínky pro dřívější odchod do důchodu u zdravotnických záchranářů a souvisejících profesí, mezi tím základním nárokem na dřívější odchod do důchodu o 2,5 roku až tím maximem, což bude těch 5 let. Už to tady bylo avizováno. Vládní návrh mluví zhruba o 30 letech, pozměňovací návrh hovoří zhruba o 25 letech. Garanční výbor nepřijal k tomuto pozměňovacímu návrhu své stanovisko.
Stanovisko navrhovatele? [[Nesouhlas.]] Zahajuji hlasování o tomto pozměňovacím návrhu. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 35 je přihlášeno 149 přítomných, pro 63, proti 9. Návrh byl zamítnut.
Nyní budeme hlasovat pozměňovací návrh B3 Víta Kaňkovského a dalších. Toto je problematika přiznání výchovného u osob, u kterých vzniká nárok na takzvaný transformovaný starobní důchod, to znamená, pokud ten člověk má invalidní důchod a nesplňuje klasické podmínky pro přiznání starobního důchodu, tak se mu transformuje ten invalidní důchod. V některých případech by i u takto přiznaných důchodů nebylo přiznáno výchovné, tento pozměňovací návrh tuto diskriminaci napravuje. Garanční výbor doporučuje.
Stanovisko navrhovatele? [[Souhlas.]] Zahajuji hlasování o předloženém pozměňovacím návrhu. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 36 je přihlášeno 149 přítomných, pro 142, proti nikdo. Návrh byl přijat. Prosím.
A poslední pozměňovací návrh pod označením B4, který jsem podal společně s kolegyněmi a kolegy, se týká opět výchovného, opět určité diskriminace, která by mohla nastat u vdovských a vdoveckých důchodů, u souběhu starobního a vdoveckého důchodu, kdy by se krátila základní výměra 500 korun na 250 korun. Tento pozměňovací návrh toto napravuje. Garanční výbor doporučuje.
Stanovisko navrhovatele? [[Souhlas.]] Zahajuji hlasování o předloženém pozměňovacím návrhu a ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 37 je přihlášeno 149 přítomných, pro 140, proti nikdo. Návrh byl přijat. Pokud se nepletu, tak jsme hlasovali skutečně všechny pozměňovací návrhy. Je tomu tak, budeme tedy nyní hlasovat o návrhu zákona jako celku. Přednesu návrh usnesení: "Poslanecká sněmovna vyslovuje souhlas s vládním návrhem zákona, kterým se mění zákon č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění, ve znění pozdějších předpisů, a některé další zákony, podle sněmovního tisku 301, ve znění schváleném Poslaneckou sněmovnou. Zahajuji hlasování o předneseném návrhu usnesení. Ptám se, kdo je pro? Kdo je proti? V hlasování číslo 38 je přihlášeno 149 přítomných, pro 138, proti nikdo. Konstatuji, že s návrhem zákona byl vysloven souhlas. Nyní se k hlasování hlásí ještě paní poslankyně. [[Poslankyně Pastuchová mimo mikrofon.]] To je potřeba dodat dříve než takto na místě. Ale hlásí se taktéž - děkuji panu zpravodaji a panu navrhovateli a končím projednávání tohoto bodu - ale ještě se hlásí s přednostním právem pan předseda klubu Michálek. Prosím.
Děkuji za slovo, paní předsedkyně. Vzhledem k tomu, že jsme vyčerpali čas určený na třetí čtení a nemůžeme pokračovat v projednávání této schůze, navrhuji jménem koaličních klubů přerušit tuto schůzi do středy 16. 11. do 9 hodin. Děkuji.
Budeme tedy hlasovat o předneseném procedurálním návrhu na přerušení této mimořádné schůze. Zahajuji tedy hlasování, jak jej přednesl pan předseda Michálek. Ptám se, kdo je pro přerušení schůze? Kdo je proti? V hlasování číslo 39 přihlášeno 144 přítomných, pro 82, proti 2. Návrh byl přijat. Konstatuji, že jsme projednávání této mimořádné schůze přerušili do 16. 11. do 9 hodin. Tímto tedy končím dnešní jednací den a přeji vám hezký zbytek nejenom dnešního dne, ale celý víkend. Na shledanou. Ještě se omlouvám, nenačetla jsem všechny omluvy, takže ještě načtu zbytek omluv: Faltýnek Jaroslav od 13 hodin se omlouvá ze zdravotních důvodů, Hofmann Jan od 13.15 do 14 hodin z pracovních důvodů, Mračková Vildumetzová Jana od 13.30 z pracovních důvodů, Oulehlová Renata od 13.30 z pracovních důvodů. A to už je opravdu vše, na shledanou.