5. Návrh zákona, kterým se mění zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon), ve znění pozdějších předpisů /sněmovní tisk 175/4/ - vrácený Senátem Senát vrátil návrh zákona s pozměňovacími návrhy. Jeho usnesení jsme obdrželi jako sněmovní tisk 175/5. Informace k pozměňovacím návrhům vám byly rozdány do pošty. Vítám mezi námi senátora Pavla Štohla. [[Senátor Štohl není přítomen.]] Tak pana senátora Zdeňka Nytru, omlouvám se. Prosím, aby se za navrhovatele k usnesení Senátu a k předloženým pozměňovacím návrhům vyjádřil... Ano, tady mám omluvenku, pan ministr kultury Antonín Staněk se omlouvá a mám tady pověření paní ministryně Kláry Dostálové, která zastoupí ministra kultury. Takže prosím, paní ministryně.
Vážený pane předsedající, vážené poslankyně, poslanci, v podstatě je dnes předkládána novela autorského zákona, která je výlučně implementačním předpisem reagujícím na schválení dvou nových předpisů Evropské unie, nařízení a směrnice k provedení mezinárodní smlouvy o usnadnění přístupu k publikovaným dílům nevidomým osobám, osobám se zrakovým postižením nebo s poruchami čtení. Cílem této úpravy je zlepšit dostupnost autorskoprávně chráněných děl v podobě knih, odborných periodik, novin, časopisů, hudebních partitur a podobných písemností osobám zrakově postiženým včetně nevidomých a osobám s poruchami čtení, jako např. těžká dyslexie. Lhůta pro transpozici uplynula 11. října loňského roku. Pozměňovací návrhy přijaté Senátem směřují ke zcela jiným ustanovením autorského zákona, než která jsou předmětem novely. Stanovisko Ministerstva kultury k oběma je negativní z následujících důvodů. První pozměňovací návrh se týká institutu tzv. sdělování veřejnosti a fakticky jde o to, za jaké užití autorského díla má být autorovi poskytnuta odměna. Stanoví se konstrukt, že tam, kde dochází ke zpřístupňování díla ve veřejně přístupných provozovnách, nebude autorům náležet odměna v případě, že sdělování veřejnosti tam nemá hospodářský význam. Takováto úprava je v rozporu jak s právem mezinárodním, tak tedy se smlouvami Světové organizace duševního vlastnictví, tak s příslušnou směrnicí Evropského parlamentu a Rady. Podle ustáleného výkladu je dílo sdělováno veřejnosti vždy, je-li sdělováno mimo okruh rodiny a přátel sdělovatele. Kritérium hospodářského významu tedy není a nemůže být významné pro posouzení toho, zda o sdělování veřejnosti jde, či nikoli. Současně ale je nutno zdůraznit, že kritérium hospodářského významu se samozřejmě podle stávající právní úpravy uplatní při uzavírání licenčních smluv a má a musí mít vliv na výši odměny stanovenou v sazebnících. V souvislosti s tímto pozměňovacím návrhem je často zmiňována jako příklad provozovna kadeřnictví, ovšem platby v těchto provozovnách jsou běžné i v ostatních členských zemích. Druhý pozměňovací návrh se týká kopírování notových záznamů. Dle ustanovení § 30a odst. 1 se doplňuje úprava, podle které by bylo možné bez souhlasu autora zhotovovat tiskovou rozmnoženinu takového notového záznamu, jehož autor není znám. Také tento návrh je v rozporu s uvedenou směrnicí, neboť tato směrnice sice pro určité typy děl umožňuje pořizování tiskových rozmnoženin, pro notové záznamy je ale tato výjimka vyloučena. Vyloučení výjimky ovšem neznamená, že není možné k pořízení tiskových rozmnoženin získat souhlas autora zjednodušenou cestou. Na to již pamatuje ustanovení § 97e odst. 4 písm. j) platného znění autorského zákona, podle kterého lze souhlas s pořízením tiskových rozmnoženin not k neziskovým účelům získat licenční smlouvou s příslušným kolektivním správcem. Vážené paní poslankyně, páni poslanci, z uvedených důvodů bych chtěla požádat jménem Ministerstva kultury o schválení návrhu, který je přijat Poslaneckou sněmovnou. Děkuji.
Děkuji. Omlouvám se vám za hluk ve Sněmovně, ale nějak se nám to uklidňuje. Nyní prosím, aby se slova ujal senátor Zdeněk Nytra. Prosím.
Vážený pane předsedající, vážené paní poslankyně, vážení páni poslanci, vážená vládo, mým úkolem je představit a pokusit se odůvodnit novelu přijatou Senátem na poslední schůzi Senátu Parlamentu České republiky. Jak v podstatě zrekapitulovala paní ministryně, naše úprava spočívá ve dvou úpravách a to je rozšíření ustanovení § 23 autorského zákona, které stanoví výjimky z placení autorských poplatků kolektivním správcům, kdy k té výjimce pro zpřístupňování díla pacientům při poskytování zdravotních služeb ve zdravotnických zařízeních navrhujeme rozšířit tuto výjimku o další veřejně přístupné provozovny, u nichž sdělování autorského díla nemá hospodářský význam. A pak již zmiňované zpřesnění ustanovení § 30a autorského zákona, kdy by se v podstatě povolovalo kopírování hudebního díla či hudebně dramatického díla ve veřejných knihovnách v případech, kdy autor díla není znám. Pokusím se odůvodnit tyto naše návrhy. Nejprve asi k tomu jednoduššímu, tedy zpřesnění § 30a autorského zákona. Dovolím si položit řečnickou otázku. Koho tento autorský zákon chrání, když ten autor není znám? Odpověď ponechám na vás. Jen doplním, že stávající znění zákona de facto brání volnému šíření například lidové kultury, kde se neznámý autor vyskytuje u těch děl nejčastěji. A teď k tomu mediálně hlasitějšímu, rozšíření § 23 autorského zákona. Jestliže hudební produkce nemá hospodářský význam pro činnost veřejně přístupné provozovny, pak opět řečnická otázka. Proč by měl majitel, respektive provozovatel, za tuto produkci platit? Jistě každý sám najdete spoustu příkladů, kam vy osobně chodíte nakupovat či využívat některé služby bez ohledu na to, zda tam hudba hraje. A na rovinu za sebe někdy i navzdory této hudební produkci. Protože na rovinu, mě někdy při nakupování v obchodech velice překáží. Paní ministryně jasně zmínila kadeřnictví. Já mohu dodat například opravnu obuvi. Je to veřejně přístupná provozovna, má puštěné rádio a musí za něj platit. Ale hlavně každý provozovatel rádia, případně televize, musí uzavřít smlouvu s kolektivním správcem autorských děl a prací na statisícové až milionové částky. Z našeho pohledu tedy existuje de facto duplicitní poplatek. Jednou už kolektivní správci autorských děl tento poplatek zaplaceno dostali a potažmo jejich prostřednictvím i autoři. Není to v žádném případě útok na autory a umělce, jak jsem zaznamenal ve sdělovacích prostředcích. Tito si zaslouží být za užití svých děl správně ohodnoceni. Ale jakou logiku má zaplacení za jedno a totéž dvakrát? Včera večer se mi dostala do ruky knížečka pro malé děti ve věku 12 měsíců. Byly tam krásné fotky zvířat a hned na úvod té knížky byli vyjmenováni autoři těch fotografií. Předpokládám, že vydavatel nebo nakladatel se musel s autory těchto fotografií vypořádat. Jestliže nějaké obchodní středisko zařadí tuto publikaci do svého dětského koutku, zlepší pochopitelně tímto vybavení nebo kvalitu tohoto dětského koutku. Nepředpokládám, že toto obchodní středisko bude muset znovu zaplatit těm autorům fotografií, protože už se s nimi vypořádal nakladatel. To je jenom jeden příklad za všechny. Zmiňovaný rozpor s českou, případně evropskou legislativou. Určitě se dá najít spousta judikátů, které jdou proti našemu návrhu. Na druhou stranu existuje rozhodnutí Ústavního soudu ve prospěch provozovatele provozovny, v tomto případě konkrétně cykloprodejny. Existuje i judikatura Evropského soudního dvora, opět ve prospěch provozovatele, v tomto případě zubaře. Pak je tady článek 5 odst. 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady číslo 29/2001 umožňující stanovit výjimky a omezení. A nakonec je tady i § 30 autorského zákona ve stávající podobě, který předpokládá zohlednění hospodářského významu. Na úplný závěr. Pro senátní novelu hlasovalo 56 senátorů a nikdo nebyl proti. Proto vás, vážené paní poslankyně a vážení páni poslanci, zdvořile žádám o její podporu a schválení novely ve znění pozměňovacích návrhů Senátu Parlamentu České republiky. Děkuji za pozornost.
Já také děkuji. Mám tady faktickou poznámku pana poslance Bláhy a paní poslankyně Válkové. Nicméně ještě nejsme v rozpravě, takže já vaše přihlášky k faktickým poznámkám zatím nemohu přijmout. Chce se k předloženým pozměňovacím návrhům Senátu vyjádřit zpravodaj garančního výboru pan poslanec Petr Gazdík? Není přítomen, tak asi nechce. V tom případě otevírám rozpravu a jako první je do rozpravy přihlášena paní poslankyně Lenka Kozlová. Prosím, paní poslankyně. A poprosil bych sněmovnu o klid.
Dobré odpoledne, vážené dámy a vážení pánové. Chtěla bych se krátce vyjádřit k pozměňovacím návrhům a k formě zákona, tak jak se nám vrátil ze Senátu. Piráti totiž podporují pozměňovací návrhy přicházející ze Senátu. A je to z toho důvodu, že zavádějí důležité prvky harmonizace autorského práva, kterými se dlouhodobě Piráti zabývají. Jeden z nich odstraňuje povinnost platit poplatky za užití díla u živnostníků a provozovatelů veřejně přístupných zařízení, jak už o tom mluvil pan senátor přede mnou. Žádný z nich ekonomicky neprofituje z užití tohoto díla. To znamená, že autoři nejsou kráceni na svých právech. Ráda bych ještě k tomu řekla, že nedojde tedy k omezení práv autorů, jelikož provozovatel dílo nezpřístupňuje s cílem jeho finančního zhodnocení, ale pouze jako doprovodný efekt. V praxi poplatky musí platit například již zmiňovaná kadeřnice, která má ve své provozovně puštěné rádio, a v podstatě ho má puštěné spíš sama pro sebe než pro návštěvníky. Proto nám tedy přijde nesmyslné zatěžovat ji další finanční dávkou, kterou musí platit, i když vlastně člověk, který navštíví provozovnu, už platí poplatky jinde. Další senátní pozměňovací návrh řeší kopírování notových záznamů pro vlastní potřebu u děl, jejichž autor není znám. V současné době platí výjimka, která zakazuje tvorbu rozmnoženiny hudebních děl. Ve výsledku to znamená, že například pouhé hraní pro radost je nesmyslně omezené kvůli rozmnožení notového záznamu. V praxi tak může docházet k absurdním situacím, kdy je postižitelné například kopírování notového záznamu písně pro hraní na kytaru doma. Právě rozmnožení not pro vlastní potřebu bychom rádi občanům umožnili v nejlepším případě plošně, nezávisle na tom, zdali je autor znám. Ale i tento senátní návrh vnímáme jako krok správným směrem. Děkuji vám za pozornost.
Já také děkuji. A nyní se tedy vypořádáme s faktickými poznámkami. Jako první pan poslanec Bláha, připraví se paní poslankyně Válková. Prosím, pane poslanče.
Vážené kolegyně, vážení kolegové, já bych chtěl jenom podotknout, že to je právě to, jak tvoříme zákony. Aniž bychom rozpoutali debatu a promluvili si o tom, jak autorský zákon vlastně je, tak uděláme pozměňovací návrhy a vrhneme se do změny. Já autorský zákon vnímám i z pozice muzikanta, protože jsem 40 let, vlastně možná že 50 let muzikantem, i profesionálním jsem byl jeden čas, tak ale i z pohledu provozovatele zařízení. Zazněla tady i řada věcí, které nejsou pravda. Pokud užívám rádio pro své potřeby, nemůže po mně nikdo vymáhat autorské, protože prostě to tak je. V okamžiku, pokud ozvučím provozovnu, kam chodí zákazníci, tak je to jiná záležitost a to si musím uvědomit. Řada věcí se dá odfiltrovat třeba bezdrátovými sluchátky do uší, pokud to mám pro sebe atd. Ale o tom já mluvit nechci. Já chci mluvit o tom, že určitě autorský zákon je potřeba změnit. Řada muzikantů je s tím nespokojena, řada lidí, kteří mají autorská práva, je s tím nespokojena. Je rozhodné to, že OSA hospodaří s miliardou, která neskončí u těch, kteří ta díla vytvořili. Ale je potřeba rozpoutat debatu odborníků, těch lidí, které to zasahuje, kteří o tom něco vědí, a ne to dělat tady z lavice, jako to chceme dělat. Takže já to rozhodně nepodpořím. Děkuji.
Já také děkuji. A nyní prosím paní poslankyni Válkovou, jestli je přítomna. Pokud není, tak prosím pana poslance Stanjuru s faktickou poznámkou a poté pan poslanec Pávek. Prosím.
Děkuji za slovo. Pane místopředsedo, já bych vás chtěl požádat o pauzu na jednání našeho klubu po skončení rozpravy, a to v takové délce, abychom se sešli zpátky v 18.00. Záleží, kdy skončí - doufám, že to bude tak do 17.30 nejpozději - rozprava. Potřebujeme nějaký čas na poradu, určitě chceme dneska hlasovat. A po ukončení rozpravy, abychom mohli zvážit všechny argumenty, které v té rozpravě zazní. Ale když už mluvím, mám ještě minutu třicet jedna, tak opravdu mi vadí, že tady není ministr kultury. Máme tady brexit - chybí tady ministr zahraničí. Kultura nemá zas tolik zákonů, že by tady na každé schůzi měla pět zákonů. Očekával jsem, že negativní stanovisko Ministerstva kultury k tomu, co navrhuje Senát, očekával jsem fundované, dlouhé, podrobné vystoupení pana ministra kultury. Paní ministryni nebudu trápit, to nemá žádný smysl, ona přečetla pravděpodobně materiál, který připravil ministr kultury, ale takhle se nedá seriózně debatovat o tom, která z těch dvou verzí je lepší. Už s tím nic neuděláme, ale prostě tohle je pohrdání Sněmovnou. Všichni víme, že máme vratky ze Senátu, říkám, kultura je zrovna resort, který - já nevím, jestli má tři zákony za rok. A u jednoho z nich tady ministr kultury prostě chybí.
Děkuji. Tedy pauza pro skončení rozpravy do 18 hodin. Dobře. Nyní prosím pana poslance Pávka, připraví se pan poslanec Bartoš. Prosím.
Děkuji za slovo. Vážený pane předsedající, vážené kolegyně a kolegové, budu velmi stručný, já si vystačím s krátkou poznámkou. Pohybujeme se ve veřejném prostoru, a tak jsme zaznamenali tlak umělců na to, abychom schválili verzi, kterou předkládá vláda, a známe situaci u živnostníků a provozovatelů veřejných provozoven, kteří samozřejmě se cítí být pod tlakem správců kolektivních děl, když se od nich vybírají poplatky za autorská práva. Mně na tom vadí to, že se opomíjejí správci těch děl, to jsou ti paraziti, to jsou ti, kteří vybírají neuvěřitelné peníze ze všech stran, kteří šidí ty umělce. Jsou to ti umělci, kteří by se měli postavit tomu způsobu, jakým jsou v podstatě zneužíváni a okrádáni těmi správci kolektivních děl. To je ten problém. To nejsou ti živnostníci a provozovatelé těch malých provozoven. To jsou tyhlety pijavice, které si prolobbovaly zákon, které lobbují i dneska, které prostě manipulují ty umělce, aby vystupovali proti senátnímu návrhu. Takže já určitě podpořím senátní návrh, protože vnáší jakýsi prvek harmonie a rovnováhy do tohoto dojného systému, díky kterému trpí v podstatě všichni kromě těch správců, kteří na tom nestydatě bohatnou, a bohatnou na úkor všech, hlavně těch umělců a samozřejmě i provozovatelů veřejných prostor. Děkuji.
Já také děkuji. Chtěl bych požádat pány poslance, aby se možná usadili nebo přesunuli svá jednání mimo plénum Sněmovny. A prosím pana poslance Bartoše.
Já bych chtěl prostřednictvím pana předsedajícího zareagovat a ještě rozšířit to, co tady zaznělo od mého předřečníka. Já asi nemáchám takovými slovy, parazitismus a tak, ale jedno je pravda. Někteří umělci vystupují na podporu ještě třeba zpřísnění autorského zákona a vybírání více poplatků z řady dalších věcí a mobilních telefonů. Jsou to ti nejvíc hrající umělci, kteří skutečně na ty peníze dosáhnou. Zatímco když se podíváte na server třeba Band Zone, kde jsou amatérské kapely, kterých je daleko víc než prominentních špičkových umělců, kteří mají přístup třeba do televize, kteří lobbují, kteří jsou nejvíc slyšet, tak ty naopak z tohoto žádným způsobem nebenefitují. Takže my také podporujeme senátní zákon, jak tady zaznělo, nebo tu senátní verzi, od paní Kozlové. A já bych poprosil pana Bláhu prostřednictvím pana předsedajícího, já se nerad vymezuji, ale my se třeba autorskému zákonu i profesně věnujeme 15 let, a pokud přichází do Sněmovny nějaký pozměňovací návrh, třeba i v Senátu, tak to si nevycucali poslanci nebo senátoři z nějakých dojmů, co někde slyšeli od pana Srstky nebo od pana Strejčka. To jsou prostě právní texty, zvalidované, jsou k tomu na rozdíl od OSA a DILIA reálná data a zkušenosti. Neshazujte v každém svém projevu práci těch, kteří navrhují legislativu. My fakt nejsme lidi, kteří sedí tady a vymýšlí si zákony, píšou si je někde na stole. Ty pozměňovací návrhy reflektují realitu autorského zákona a mezi Piráty je řada odborníků na autorský zákon. Jsme i tvůrci, publikujeme texty, hudbu, věnujeme se tomu někteří přes 15 let. Děkuji.
Já také děkuji. Nyní je s faktickou poznámkou přihlášen pan poslanec Bláha, poté paní poslankyně Melková.
Já se s autorským zákonem setkávám od své profesionální kariéry, kdy jsem byl profesionální muzikant, to je z roku 1988, takže trošičku déle než můj předřečník. Ale vůbec se nechci vymezovat, že mám patent na rozum. V žádném případě. Já jenom chci říct to, že pokud chceme něco změnit, a kvalitně změnit, tak bychom to neměli uspěchat. A rozhodně jestli nám dneska přišla nějaká změna, o které jsme se dozvěděli včera nebo předevčírem, tak jsme nad ní nemohli dlouhodobě rozpoutat nějakou debatu. A já rozhodně nejsem nadšen z toho, jak je autorský zákon - třeba to, když hraji na plese, tak poplatky Ose stojí víc než moje kapela. Tím rozhodně nejsem nadšen. Ale rozhodně nepodporuji to, že od stolu rozhodnu, že to bude takto, nebo takto. A věřte tomu, že ty věci jsou daleko složitější než jenom to, že se někde sejdeme na klubu a pohovoříme si o tom. Já se účastním pravidelně všech možných jednání a často ani po půl roce nám není jasno. Včera nám to ukázala jasná debata o insolvencích. Bavili jsme se o nich přes půl roku, ministři je připravovali tři roky, a přesto jsme nedošli ke společnému cíli. Takže ty věci nejsou tak jednoduché, jak je Piráti vidí, protože hromada lidí to zneužívá. Proč by nemělo být zaplaceno umělci za to, že někdo používá jeho dílo v nějaké provozovně? Ano, poplatek by měl být nějakým způsobem opravdu ne likvidační, měl by být třeba jenom... [[Nápověda z pléna: Symbolický.]] Symbolický, správně, správné slovo. [[Předsedající: Čas, pane poslanče.]] Takže o tom já se chci bavit. Ale je vidět, že Piráti mají rozum na všechno, vědí všechno nejlíp. Takže asi tak.
Prosím paní poslankyni Melkovou. Připraví se pan poslanec Bartoš, poté pan poslanec Blažek. Prosím.
Dobré odpoledne všem. Já mám určitě potřebu se k této problematice taky vyjádřit jako profesionální umělkyně, protože jsme si tady vyslechli spoustu různých názorů. Já osobně si myslím, že největším problémem je to vůbec pochopit, co to je duševní vlastnictví, protože to je ten důvod, proč tady potom narážíme na to, kdo má a kdo nemá právo pouštět si ve svých provozovnách, jakou chce muziku. Dál bych taky chtěla říct, že to, že umělec, ať už nazpívá, nahraje, nebo složí nějakou skladbu, jeho naprosto nemusí zajímat, když potom ve veřejném prostoru zazní, jestli je cílem hospodářský výsledek, nebo není. Jeho zajímá prostě to, že ve veřejném prostoru se hraje jeho hudba. To je všechno. Skutečně vraťme se k tomu pochopení, co je a kdo má právo na duševní vlastnictví. To když pochopíme, tak potom možná i lépe se nám budou autorské zákony psát a tvořit. Děkuju.
Také děkuji. Nyní prosím pana poslance Bartoše. Připraví se pan poslanec Blažek.
Ještě bych si dovolil krátkou reakci možná na pana Bláhu i na svoji předřečnici prostřednictvím pana předsedajícího. Jestli tady jsou lidé, kteří hlasují o autorském právu a nemají, neznají právní definici duševního vlastnictví, nebo jakým způsobem je uchopena veřejná produkce, tak bych dal panu Bláhovi možná za pravdu. Bylo by to hlasování od stolu. Ale když třeba hovoříte o tom, a slyšel jsem to tam, že by Piráti jakýmsi způsobem zpochybňovali právo umělců, tak mě vůbec zaráží - na to dostat za svoje dílo zaplaceno adekvátní odměnu - tak mě zaráží, že vůbec se jako vymezujete proti nám. A přečtěte si třeba deset let našich publikací ve věcech autorského zákona, protože to není pravda. A já si skutečně myslím, že když jdeme už na poli Poslanecké sněmovny s nějakým návrhem, tak to není nějaká diskuse, která probíhá jako třeba i na odborných grémiích. My jsme zastupovali v právních sporech desítky provozoven. My jsme řešili, že když má někdo vystavená rádia jako dekoraci v hospodě, tak po něm vyděrači z OSA, potažmo z jiných organizací, z Intergramu, chtějí zaplatit za každý přístroj, byť není zapojený. Jestli v něčem Piráti jsou experti, tak je to otázka copyrightu, patentového práva na úrovni Evropské unie. A vedeme soudy i u Evropského soudního dvoru. Prostě tady fakt neplatí podle sebe soudím tebe. Prosím. Můžeme o tom vést odborné debaty. Doufám, že budete tedy tím správným partnerem. Ale prostě to ne že není nefér, to je prostě zjevná lež.
Děkuji. Prosím pana poslance Blažka. Připraví se pan poslanec Bláha.
Děkuji za slovo. Musím se přiznat, že jsem ve věci tohoto zákona docela rozpačitý. A řeknu proč. A nemám rád taková ta jednoduchá řešení, nebo jednoduché nálepky. Bohužel někdy to, čemu se říká třeba kulturní fronta, nebo umělci obecně někdy přehánějí svou ingerenci do politického dění, čímž vyvolávají některé averze, které se jim občas mohou nějakým způsobem vracet. To si myslím, že tady trošku u části Sněmovny cítím. Snad jenom řeknu, v čem je ta příčina u našeho národa. Ta pravděpodobně vyplývá z národního obrození, kdy jsme neměli pořádně ani šlechtu. A tehdy to byli právě spisovatelé a další, kteří byli takzvaní buditelé, a ono nám to potom fungovalo ještě dlouhou dobu. Co jsem ale chtěl říci, že tentokrát já osobně třeba v tom nemohu vidět nějakou kulturní frontu, protože když jsem viděl náhodou tu tiskovou konferenci, to nebyli takoví ti agresivní umělci, nebo jak to mám říci, ale když tam vidím třeba Petra Jandu nebo Michala Prokopa... Víte, to jsou lidé, se kterými jsem tak nějak vyrůstal. To znamená, že mi není úplně jedno, co si myslí o tomto zákoně. A těžko by tyto osobnosti - a to jsou osobnosti, protože spousta jejich skladeb zde bude, až my tu nebudeme možná na světě. To se bude hrát pořád. Tak musím hodně přemýšlet o tom, jestli třeba nemají pravdu a jestli v této věci je dobré jít proti nim. A začínám být přesvědčený, že není. A nebudu to brát jako to, že bych podléhal nějaké kulturní frontě.
Děkuji za dodržení času. Prosím pana poslance Bláhu. Připraví se pan poslanec Pávek.
Jak jsem říkal již několikrát, já nejsem spokojen s podobou autorského zákona. Ale vzpomeňte si na sebe, když přinesete do Poslanecké sněmovny nějakou myšlenku, nějaký návrh, nějaký zákon, jak se všichni oháníte: to je moje, to jsme my přinesli, to jsme my zavinili, nebo to my jsme přednesli, to my jsme zařídili. Tak to tady je. Ale my za to máme ty svoje jistý peníze. Ten autor v okamžiku, kdy se pouští to jeho dílo a není nikde zpoplatněno, tak za to nemá vůbec nic. Jenom to, že to vymyslel. Takže na to bychom měli také přihlídnout a dopomoci. A rozhodně zastávám názor, že bychom měli okleštit tu cestu od toho poplatníka k tomu autorovi. Nemůžou ty peníze ve většině zůstat v těch agenturách. A o to ty poplatky budou menší. Je to jednoduché. Máme digitalizaci. Vy jste v tom odborníci. Tak to navrhněte, jak to celé uděláme. A já budu jenom hrozně nadšen, že až budu hrát zábavu, tak se nebudu muset stydět za to, že ten pořadatel musí za písničky, které hraji, zaplatit autorské OSA daleko víc než mně. Děkuji za pochopení.
Také děkuji. Prosím s faktickou poznámkou pana poslance Pávka.
Děkuji ještě jednou za slovo. Vážené kolegyně a kolegové, ta debata se ubírá přesně tím směrem, před kterým jsem varoval. To znamená, jako buďto ti, anebo oni. A jaksi zapomínáme přece na ty agentury, které to prostě dojí. A dojí to na všechny strany. Přece tohle není o zpochybňování duševního vlastnictví a nároku na odměnu za něj. Každý ten umělec, jehož písnička, každý zpěvák nebo kapela, jejichž písnička se hraje, tak ten vysílatel, to znamená ta rádiová stanice, za to té agentuře zaplatí. To znamená, tam je to už zaplaceno. Proč to má znovu platit ta kadeřnice nebo ten švec? To je ten problém. To, že si ta agentura ponechává většinu těch peněz a šidí ty nositele duševního vlastnictví, to znamená ty umělce, to je úplně něco jiného. To tady právě nechceme řešit a nechceme se dostat do té situace, kdy půjdeme proti sobě. Víte co? Já si musím v tom rádiu, když někam přijdu, vyslechnout kromě písniček i komentáře nějakých vtipálků, kteří mi třeba nepřijdou vtipní. Já to musím přetrpět. Ti lidé musejí přetrpět i naše proslovy. Vždyť i my jsme tam okomentovaní. I my jsme odvysíláni ve veřejném prostoru. No tak co? Tak jako prostě zpoplatníme ty naše řeči? V rámci zpravodajství? [[Smích a pobavení v sále.]] A teď prosím vás nechci slyšet, že na to máte duševní vlastnictví. Tak jako pojďme to jenom trošičku zúžit a říct dobrý, ten senátní návrh prostě to staví do té roviny, že nebudeme za ty věci platit dvakrát, protože zaplaceno už to je. A jestli mají umělci problém s tím, že jsou okrádáni těmi agenturami, tak ať si to s nimi prostě vyřídí. To je celé.
Děkuji. Dovolím si podotknout, že naše projevy jsou ze zákona veřejné a jako úřední díla nepodléhají autorskému zákonu. [[Ohlas v sále.]] A nyní prosím s faktickou poznámkou paní poslankyni Obornou. Paní poslankyně Oborná tu má faktickou poznámku. Ne? Tak ne. Prosím pana poslance Michálka - s přednostním právem předpokládám.
Děkuji za slovo. Vážené kolegyně, vážení kolegové, tento návrh zákona není o tom, jestli budeme uznávat nebo neuznávat duševní vlastnictví nebo autorské právo. To tady uznáváme všichni. Tento návrh zákona je o zaměstnaneckých rádiích a televizkách a o tom, že za zaměstnanecká rádia a televizky se musí odvádět poplatky OSA, Intergramu. Všichni jsme dostali dopisy samozřejmě od lobbistů Intergramu, kteří tady už dvacet let lobbují, a proto ten zákon v České republice je prostě tak rigidní jako jeden z nejhorších zákonů. Tenhleten zákon je o železářstvích, o zubních lékařích. Tenhleten zákon je o té paní na recepci, která sedí dole, která tam má puštěnou televizi a dívá se na TV Barrandov, a za tuhletu televizi se musí odvádět poplatek OSA. Můžeme se zeptat pana kancléře, kolik odvádí Poslanecká sněmovna. O takovémto marginálním užití, o té hamižnosti kolektivních správců, kteří chtějí vybírat i za takovéto marginální užití, se tady bavíme. Nebavíme se o tom, že na tom někdo vydělává, o obchodních centrech a o využití hudby ke komerčním případům. [[(17.10 hodin)]] Dovolte mi, abych se teď dostal pod povrch, abych mluvil konkrétně o těch dvou změnách, které jsou navrhovány. Za prvé. Tady paní ministryně - tedy uznávám, z jiného ministerstva, ale chápu, že vláda má personální nouzi, asi má teď zrovna jiné úkoly - přednesla, že není možné zavést výjimku pro kopírování notových záznamů. Já si dovoluji citovat ze směrnice 2001/2009 [[správně:29]] Evropských společenství, článek 5 odst. 3. Obsahuje dvě písmena, písmeno a) a písmeno b). Písmeno a) skutečně neumožňuje kopírování rozmnoženin a písmeno b) umožňuje kopírování rozmnoženin. Přečtu vám to: Členské státy mohou stanovit výjimky nebo omezení práva na rozmnožování podle článku 2 v těchto případech: a) u rozmnoženin na papíře nebo jakémkoli podobném nosiči, přičemž tyto rozmnoženiny vznikly použitím jakékoli fotografické techniky nebo některým jiným procesem s podobnými účinky, s výjimkou hudebnin, za předpokladu, že nositelé práv získají spravedlivou odměnu. A teď písmeno b) - pozor: u jakýchkoli rozmnoženin na jakémkoli nosiči vytvořených fyzickou osobou pro soukromé užití a pro účely, které nejsou přímo ani nepřímo komerční, a to za podmínky, že nositelé práv získají spravedlivou odměnu, která, pokud jde o dotyčné dílo nebo předmět ochrany, bere ohled na použití nebo nepoužití technologických prostředků uvedených v článku 6. Tohle písmeno b) umožňuje členským států zavést výjimku pro to, aby když vaše dítě půjde do knihovny, tak si tam mohlo zkopírovat notový záznam. Jediné, co musí dodržet, je, že to musí být stanoveno v našem zákonu, což teď projednáváme, že to má být pro soukromé užití a že to nemá být pro komerční užití a že tam má být spravedlivá odměna, což znamená, že už dneska z každé té kopie dostává nějaké procento, nějaký desetník, dvacetník dostává DILIA, což je zase speciální organizace, která vybírá poplatky za kopírování hudebních děl a dalších podobných. Samozřejmě že to je možné. Není pravda to, co zaznělo z Ministerstva kultury, a je to bohužel kvůli tomu, že zjevně Ministerstvo kultury je prolezlé lobbisty těchto organizací. Já to vím, já to sleduji cca osm let a my jsme ty návrhy viděli, návrhy, které připravila OSA a DILIA, které samozřejmě nebyly ve prospěch občanů České republiky, které byly jedině ve prospěch těchto kolektivních správců, aby se napakovali. Také tady zazněli lidé jako - pan Janda něco řekl. Vždyť pan Janda je bývalý šéf OSA, tak samozřejmě že podpoří každý další návrh, který přinese OSA další peníze, aby se na tom mohla víc napakovat. Není pravda to, co říkalo Ministerstvo, že to nemůžeme zavést. Podle evropské legislativy to můžeme zavést a je to jenom na nás. Senát nám to tady předložil, oni to zpracovali, řádně to bylo navrženo, není to na poslední chvíli, že bychom to tady mastili, a je to pouze nás, jak my to rozhodneme. A teď k té druhé části. Ta se týká právě těch zaměstnaneckých rádií, televizek a dalších podobných nosičů. Chtěl bych začít tím, že Soudní dvůr Evropské unie už rozhodoval v jedné podobné kauze, a to v případě zubních lékařů, a tam stanovil, že pokud někdo chodí k zubaři kvůli tomu, aby mu tam spravili zuby, nechodí tam kvůli tomu, aby se obohatil posloucháním rádia nebo televize, a že v takovém případě není nutné platit poplatky, protože to nemá samostatný hospodářský význam. A ostatně se tím zabýval i náš Ústavní soud v nálezu II. ÚS 3076/2013 a právě v tomto nálezu popisuje, že v případě, pokud nejde o hospodářské využití, ale jde o tyto televizky, tak OSA a Intergram nemají žádné speciální právo na to, aby vybírali, obcházeli, vybírali další poplatky za toto užití. Chtěl bych vás požádat, vážené kolegyně, kolegové, abychom neustupovali tomuto brutálnímu nátlaku lobbistických skupin, kolektivních správců, kteří se snaží jenom napást na tom, aby získali další tisícovky za ty televizky a za ta rádijka u drobných zaměstnanců, živnostníků, i tady u nás v Poslanecké sněmovně, a abychom podpořili návrh, jak ho předložil Senát. Děkuji.
Také děkuji. Mám tady dvě faktické poznámky. Jako první pan poslanec Bláha. Prosím, pane poslanče.
Musím reagovat na mého předřečníka, protože to není ve skutečnosti tak, jak to tady popisujete, že za zaměstnanecká rádia a televize někdo něco platí. Není to tak. Jak jsem předeslal, nemám rád autorský zákon, ale není to tak. V mých provozovnách se několikrát stalo, že mě OSA a jiní oslovili, že zaznamenali od svých zpravodajů, že tam hrála hudba. Potom co jsem jim napsal, že si to pouštěl zaměstnanec, tak po mně nikdo nechtěl ani korunu. Tak to nefunguje. Jestliže někdo za to zaplatil, tak to bylo jenom z jeho blbosti. Normálně to funguje tak, že na pracovišti si můžete pustit cokoli. Veskrze je za to zodpovědný zaměstnanec, který si to pouští, ale je to jinak v okamžiku, kdy to pouští ve veřejných prostorách, to znamená, že v prostorách, kam chodí zákazníci, je to jinak. Ano. A v ten okamžik to musíte nějak oddělit. A já jsem ve svých provozovnách, kam chodí zákazníci, zakázal pouštět rádio a televizi a vůbec mi to v ničem neubírá na kšeftu. Vůbec to nevadí. A jestli ten zaměstnanec si chce někde něco pustit, tak ať jde domů. V práci má pracovat a ne si pouštět rádio. Asi takto.
Děkuji. Nyní prosím pana poslance Klause s faktickou poznámkou, připraví se pan poslanec Vácha. Prosím.
Dobrý večer. Dovolil bych si, a ne už tedy poprvé, již s těmi vodáky, souhlasit s Piráty, protože já obecně jsem pro svobodu jednotlivce, jsem pro co nejmenší stát, ale když už se něco dělá, tak ať to dělá stát. Třeba v Norsku naprosto odsuzuji, že odebírání dětí řídí soukromá společnost Barnevernet, protože to kdyžtak má dělat státní sociálka, když se někdo nestará o děti. A zrovna tak když se něco vybírá pod zákonem, tak to má dělat stát. A já prostě odmítám soukromé daně. Jako ředitel školy jsem se stal několikrát takřka objektem vydírání, že máme ples, kde bude hrát školní kapela, nějací študáci, a teď tam na mně vymáhali nějaké seznamy a poplatky a podobné věci. Myslím si, že ten krok nebo svět už je tak posunutý, že ta senátní verze je v pořádku, že se máme těch živnostníků skutečně zastat, těch např. holičů a pekařů a dalších, kterým tam hraje rádio. Toto bych k tomu asi rád řekl. Děkuji.
Děkuji. Nyní pan poslanec Vácha, připraví se pan poslanec Benešík s faktickou poznámkou. Prosím.
Děkuji za slovo. Dámy a pánové, měl bych dvě poznámky. Já hraju v amatérské kapele a už několikrát nás pronásledovala OSA za to, že jsme hráli vlastní písničky, a dokonce mi posílali složenky za to, že hrajeme vlastní písničky, pak po nás chtěli, abychom jim posílali názvy písní, které budeme hrát, tak jsme jim poslali názvy písní. Ty tady opakovat nebudu. [[Pobavení v sále.]] To bych se červenal, i kdybych byl někde sám. A pak jsme to tedy změnili, že ty písně se jmenují písně o lásce č. 1 a písně o lásce č. 2, o lásce č. 3. To je jedna věc, kdy OSA nějakým způsobem zneužívá své postavení. Druhá věc je a druhá poznámka je, my se tady pořád bavíme o nějakých provozovnách, nějaké hospody, případně kadeřnictví apod. Nejsou to jenom provozovny, kde podnikatelé vydělávají na tom, že tam přijde zákazník a poslouchá hudbu z rádia. Musíme si uvědomit, že jsou to také školy, základní školy, mateřské školy, ty mají televizní přijímače, mají rádia a za ně musí platit. A to jsou třeba televizní přijímače, kdy máme displej někde před jídelnou, kde se ukazuje, co bude za jídlo, ale protože to má v sobě televizní přijímač, tak se za to musí platit. A tohle je fakt, který tady nikdo nezmínil, že jsou to i školy, které musí platit. Já jsem to teď ověřoval u naší paní kvestorky. A jsou to tisíce, tisíce korun, které jenom ta jedna škola musí platit. A kolik škol máme, to si určitě dokážete představit. Děkuji.
Děkuji a prosím pana poslance Benešíka s faktickou poznámkou.
Děkuji, pane místopředsedo. Já nezpochybňuji právo autorů na to, aby jejich díla byla chráněna. Ale způsob, jakým jsou zpoplatněna jejich duševní díla, se mi zdá poněkud podivný. Já mám moc zkušeností jako starosta, kdy naše obec vlastní a provozuje penzion s hospodou a restaurací. Mně to přišlo, že to je vybírání výpalného, nikoliv že bychom platili nějaký poplatek. Co se týče kopírek, na obecním úřadě opravdu nekopírujeme žádná umělecká díla, ale kopírujeme např. vlastní dokumentaci, kterou jsme si tvrdě zaplatili, a někomu za to platíme. Vy si koupíte nosič, dříve to byla CD nebo DVD, dneska jsou to flešky, a už v ceně se počítá s tím, že tam budete stahovat něco významného. A těm umělcům, nebo spíš těm agenturám než umělcům, z toho jdou peníze. Já jsem nikdy na tom nic nestahoval, maximálně tak fotky své rodiny a podobně. Nevím, proč mám za to takto platit. Čili osobně si myslím, že senátní verze je lepší a že bychom se spíš měli zamyslet nad tím, jak skutečně chránit ty opravdové autory těchto děl, nikoliv jak strkat více peněz těm, kteří zpoplatňují takovým způsobem, že každému normálnímu člověku to musí připadat naprosto nelogické, někdy až nemravné.
Děkuji. To byla v tuto chvíli poslední faktická poznámka, takže se vrátíme do obecné rozpravy a prosím paní poslankyni Gajdůškovou.
Děkuji konečně za slovo. Vážený pane předsedající, ctěná Poslanecká sněmovno, paní ministryně, pane senátore, byla jsem přihlášena do rozpravy a čekám už více než půl hodiny, takže v téhle chvíli možná dobře, protože mohu i replikovat na některé věci, které tady zazněly. Takže za prvé, pan ministr Staněk zde seděl celý den, a protože pokud vím, tak má vážnou povinnost, zastupuje ho paní ministryně [[Dostálová.]] A já bych se chtěla přimluvit za to stanovisko Ministerstva kultury. Když to mám shrnout, tak zní takto: Schvalme implementační novelu, která je předložena, byla předložena jako vládní novela autorského zákona a řeší věci, které řešit má. To, o čem se zde dneska bavíme a co do této novely vnesl Senát, je na dlouhou jinou debatu. A já se za tu debatu docela přimlouvám. Přiznávám se, že nejsem zrovna velkým zastáncem OSA, jako bývalá vedoucí odboru školství a kultury mám také své zkušenosti s tím. Na druhou stranu tady zaznělo, že autoři nejsou kráceni na svých právech. Ale autoři si to myslí jinak. Vy jste všichni dostali zřejmě dopisy, na mě se obrátili ještě napřímo dopisem z Herecké asociace, kde prezidentem je Ondřej Kepka, a za Svaz autorů a interpretů Jiří Vondráček. Já si dovolím z tohoto dopisu ocitovat kratinkou stať, abych doložila to, že autoři skutečně nemají pocit, že senátní novelou nejsou kráceni na svých právech. "Hudba, herecký výkon a ostatní zaznamenané umělecké výkony a záznamy jsou soukromým duševním majetkem tvůrců - autorů hudby, autorů textu, interpretů, herců, dabérů, režisérů a vydavatelů. Jedná se o investici do jejich uměleckého díla. Za hudební dílo nedostali autoři ani zpěváci v okamžiku jeho vzniku nic zaplaceno. Vydavatel naopak investoval do nahrávky nemalé finanční prostředky. Stává se tak majitelem tohoto záznamu. Odměnou všem majitelům práv jsou pak tantiémy, honoráře nositelům práv za veřejné užití nahrávek. Je tedy naším právem nabízet a prodávat námi vytvořený chráněný obsah, za který a priori nedostáváme zaměstnanecký plat." A ještě jednu větu k tomu dodám z textu, který nám byl zaslán. "Podnikatel má svobodnou volbu, chce-li ve své prodejně, provozovně, obchodním centru, v hotelu či restauraci, ve fitness centru nebo na vleku poskytnout svým zákazníkům hudební podkres." K tomu je potřeba dodat, bylo tady moře řečí o lobbingu. Myslím si, že je poctivé tedy, jestli hovoříme o lobbingu autorů, tak je potřeba také říci, že původním navrhovatelem v Senátu byl pan senátor Valenta. A všichni víme, že je provozovatel heren. Takže těch lobbingů tady asi bylo víc. Za třetí připomínám, nebo možná sděluji, co možná ještě nevíte, byla doručena petičnímu výboru Senátu Parlamentu ČR petice, kterou, pokud vím, podepsali nejenom představitelé autorských svazů, jak jsem o nich zde mluvila. Petiční výbor by měl doporučit jednání k této petici a my se potom k řešení toho, jak zacházet s autorskými právy, s produkcemi v těch skutečně malých provozovnách, byla tady řeč o kadeřnictvích, k tomu bychom se měli vrátit. A já jsem domluvena, mám příslib minimálně od pana Kepky v tom smyslu, že oni jsou připraveni na toto téma jednat. Ale udělejme to skutečně fundovaně, tak jak o tom mluvil pan kolega Bláha a někteří další. V téhle chvíli se přimlouvám za to, abychom schválili poslaneckou verzi autorského zákona, tak jak nás o to žádal ministr kultury a paní ministryně tady.
Já také děkuji a nyní se s faktickou poznámkou opět hlásí pan poslanec Bláha. Prosím.
Já bych chtěl jenom reagovat na kolegu, který tady mluvil o školství. Děláte chybu, že to platíte. V okamžiku, kdy uvedete, že používáte televizor jako monitor, tak prostě nemusíte platit nic. Je to jenom neznalost. A to je to, co prostě nějakým způsobem tady pořád v našich řadách zaznívá. Prostě tak to je! Zkuste se na ty OSA obrátit a zjistíte, že ta situace je jiná. Chce to, už když kupujete tu záležitost, tak to musíte uvést, na co to budete používat. A ne to kupovat jako televizor! V okamžiku, kdy to kupuju jako televizor, tak je jasné, kupuju televizor. Ale jestliže kupuju od firmy, tak ta se vás přímo zeptá: Na co to budeš používat? A v okamžiku, kdy to používáš na tu danou věc, tzn. že třeba na reklamu školy, tak za to nezaplatíte ani korunu. Já mám deset provozoven. Deset. A ani v jedné neplatím ani korunu. Chodí tam OSA pravidelně na kontrolu, pravidelně tam je na kontrole. A nikdo nechce nic. Takže je to jenom o tom výkladu, o tom, abyste s těmi lidmi spolupracovali. Předložili jim to, co máte předložit, pak to funguje. A samozřejmě, oni se budou snažit, aby dostali co nejvíc peněz od těch lidí, kteří nejsou schopni se bránit. To je normální záležitost. To je u pokuty, když jdete po ulici, když postavíte špatně auto atd. Všude je to o těch argumentech. Děkuji.
Děkuji. Přibyly nám dvě faktické poznámky. Jako první pan poslanec Třešňák, poté pan poslanec Baxa. Prosím.
Pěkný podvečer. Já bych chtěl prostřednictvím pana předsedajícího tedy poprosit pana poslance Bláhu, aby se s námi podělil o to know-how, jakým způsobem mohou ostatní majitelé provozoven ve skutečnosti takto obcházet systém. Omlouvám se, že jsem to takto nazval. Pokud to není obcházení systému, tak skutečně máte to štěstí, protože můžu vám teď dohledat mnoho příkladů, kdy skutečně zaměstnanec provozovny si pouštěl rádio pro svoje vlastní účely se svou vlastní zakoupenou hudbou, třeba z nějaké digitální služby, a přesto za to majitel provozovny nesl postih. Pokud vy to know-how máte, jak to obejít nebo jakým způsobem to vysvětlit, máte i to vyjádření kolektivních správců, tak budu rád, když se s námi o to zde podělíte. Děkuji.
Děkuji. Prosím pana poslance Baxu s faktickou poznámkou. Prosím.
Dámy a pánové, dobrý podvečer. Já bych se asi jenom krátce vrátil k tomu, co už tady říkal před nějakou dobou můj kolega, předseda poslaneckého klubu ODS Zbyněk Stanjura. My tady teď projednáváme podle mého názoru velmi závažnou záležitost, která se týká regulace, a v tuto chvíli navržené zásadní změny regulace v oblasti autorského práva a duševního vlastnictví. A stejně tak jako vy, i já jsem byl samozřejmě oslovován řadou asociací i jednotlivců a já těm argumentům, které přinášejí, rozumím. Protože je tady nějaký stabilní systém autorského práva, z toho vyplývá nějaký způsob zacházení s autorským právem, s duševním vlastnictvím. A podle mého názoru zcela legitimně se ti jednotliví kolektivní správci autorských práv nebo autorských děl obracejí za této situace, kdy ze Senátu přijde návrh, který může pro ně přinášet velká omezení. A bezpochyby by bylo určitě důležité, kdybychom o tom vedli nějakou důležitou diskusi. To je jedna rovina. Ta druhá rovina je ta, že např. tady pan předseda poslaneckého klubu Pirátů Michálek vznesl poměrně vážná tvrzení, která já teď neumím jako člověk, který tuto problematiku detailně právně nezná, nějak komentovat, rozporovat. Ale v tento okamžik by tady měl být přece kompetentní zástupce vlády, ministr kultury České republiky, a s patřičnými přípravami a s patřičnou erudicí toto vyvrátit. Já chápu, že paní ministryně Dostálová je tady jako zástupce vlády, ale určitě nebudeme chtít po paní ministryni pro místní rozvoj, aby nám komentovala to, zda stávající úprava je, nebo není v rozporu s právem Evropské unie. A když pan předseda Michálek řekne, že to, co tvrdí Ministerstvo kultury, není pravda - mně to připadá podivné, že by se experti na Ministerstvu kultury takto mýlili -, tak by nás měl někdo o tom ujistit. A považuji opravdu za velký a závažný problém, že v tento tak důležitý okamžik tady pan ministr kultury není.
Děkuji. Faktická poznámka pana poslance Bláhy bude následovat. Prosím, máte slovo.
Já už opravdu naposled. Je to v tom, co by právě mělo být úkolem nás poslanců - sjednotit výklad práva. Sjednotit to, co po naší republice chodí. Představte si, že hygiena chce něco jiného v Liberci, něco jiného v Hradci, něco jiného v Budějovicích. Je to tak. Výklad zákona o potravinách je prostě jiný. Je to podle toho, jaký tam je zrovna zástupce. A samozřejmě co vy mu umožníte jako provozovatel, jak se chováte, jak k tomu přistupujete, jestli se umíte bránit. Jak jsem říkal, já mám několik provozoven a v jedné mám dokonce obrazovku, která má 6x3 metry, denně tam přijde na tisíc lidí minimálně, kteří zaplatí. Ale jelikož tam pouštím svoje věci, svoje reklamy, tak po mně nemůže chtít nikdo ani korunu. A nechce po mně nikdo ani korunu. Ale pokud bych tam pouštěl hokejové utkání nebo muziku a jiné věci, tak v ten okamžik by to bylo jinak.
Děkuji. V rozpravě vystoupí paní poslankyně Válková, připraví se pan poslanec Válek. Prosím, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Milé kolegyně, milí kolegové, já vás asi zklamu, protože tentokrát to nebude příliš velký právnický rozbor, nebo vůbec žádný právnický rozbor té problematiky, která je opravdu obtížná. Připojuji se k předřečnici, paní poslankyni Gajdůškové, vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, že je třeba ten problém řešit systémově. A to, co ona naznačila, jako předsedkyně petičního výboru dovrším tím, že vám přečtu velmi stručnou petici oproti těm obsáhlým peticím, která nám dorazila do petičního výboru a ke které určitě budeme také v petičním výboru jednat, přijímat nějaké usnesení, zpravodajskou zprávu. Nicméně si myslím, že předtím, než každý z nás se rozhodne - a tady věřím, že to bude obtížné rozhodování, protože stejně jak tady zástupci pirátské strany, poslanci za pirátskou stranu, obecně upozorňovali, tak současný stav není uspokojivý. Na druhé straně to řešení, které se navrhuje, také nepovažuji za optimální. Je to vytržené z kontextu. Jde o výjimku, jak to tady bylo opakovaně řečeno. Výjimky nikdy nejsou dobré, obzvláště když mají napravit systém. Takže petice, která byla doručena, je podepsaná, nicméně zhruba 2 tisíce elektronických podpisů není zkontrolovaných, čili nevíme ve skutečnosti, kolik jich je, nepochybuji o tom, že reprezentuje mínění řady umělců - zní takto: Žádáme Poslaneckou sněmovnu, aby nepřijala sněmovní návrh na novelizaci § 231 autorského zákona, protože je v rozporu se základními právy vlastníků autorských práv, s právem EU, s judikaturou Soudního dvora EU a ohrožuje ochranu duševního vlastnictví. Senátní návrh z pera senátora Valenty je postaven na tom, že některé provozovny a některá další zařízení by neměla ze zákona povinnost platit za užití hudby a audiovizuálních děl vlastníkům těchto práv, tedy autorům hudby, textařům, interpretům, muzikantům, hercům, scenáristům nebo režisérům ani vydavatelům, kteří do výroby díla vložili vlastní peníze. Odměny pro nositele práv duševního vlastnictví v České republice jsou ve srovnání s dalšími státy Evropy několikanásobně podhodnoceny při srovnání ve vztahu k hrubému domácímu produktu, a i přesto přichází Senát s úpravou novely, která by znamenala razantní snížení odměn pro majitele práv, zásah do osobnostních práv a soukromého vlastnictví. - Pak vás ušetřím výkladu toho, co je duševní vlastnictví, to si myslím, že si můžeme každý z nás načíst buď v zákoně, komentářích, učebnicích. Nicméně to, co si myslím, že v té petici je podstatné, je ten závěr, ke kterému dochází autoři petice, když píšou, že přijetí tohoto návrhu by znamenalo, že ceny za výrobek či dílo hmotné nebo duševní by ovlivňoval stát dle přání vlivného uživatele nebo skupiny uživatelů přímo zákonem. Senátní návrh nebyl prodiskutován se žádnými oprávněnými majiteli práv ani s právníky na autorské právo a zástupci autorů a výkonných umělců a nebyl brán zřetel na mezinárodní úmluvy v oblasti autorského práva. Proto apelujeme na Poslaneckou sněmovnu a vládu, aby tento zlom v našem právním řádu nedopustila a tento návrh Sněmovna nepřijala. - Pak tady odkazují na bližší vysvětlení. Já jsem se omezila jenom na část té petice, to podstatné. Připojuji jenom k tomu svoji vlastní poznámku, že autorské právo patří ke skutečně jedné z nejkomplikovanějších oblastí občanského práva a že si nemyslím, že by bylo vhodné výjimkami do něj tímto způsobem a touto formou zasahovat. Děkuji.
Děkuji. A faktickou poznámkou bude reagovat pan předseda Michálek. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já se musím omluvit, ale mně přijde opravdu neadekvátní, jakým způsobem tady vláda hájí svoje vládní předlohy. I vystoupení paní předsedkyně petičního výboru jaksi neuvedlo reálné argumenty, pouze paní předsedkyně přednesla petici několika členů OSA. Dozvěděli jsme se, že zákonem nemůže být upraveno autorské právo, což je samozřejmě nesmysl, protože zákon běžně specifikuje rozsah tohoto autorského práva a jeho podmínky výkonu. A vůbec tady nezazněla žádná reakce na rozsudek Ústavního soudu v kauze VELO, kde šlo právě o nějakou tu televizku nebo rádio v nějaké opravně kol nebo kde, který jsem tady citoval pod číslem spisová značka II. ÚS 3076/13. Také tady nebyla žádná polemika s tím rozhodnutím Soudního dvora EU. [[(17.40 hodin)]] Takže pojďme se bavit konkrétně. Já si myslím, že vláda by tady měla mít aspoň jednoho kompetentního zástupce, který by se tím zabýval. Nemělo by to skončit pouze tím, že řekneme: Autorské právo, to je složitá materie, které nikdo nerozumí. Dostali jsme petici tady od členů OSA, takže schválíme to, jak to původně bylo, to znamená prostá implementace bez senátních návrhů. Takže já si myslím, že asi, pokud to bude takhle dál pokračovat a zástupci vlády vůbec se k tomu vyjadřovat nebudou, což pak tedy nerozumím, proč tady vlastně jsou, když se k tomu nevyjadřují, tak to asi budeme muset přerušit, protože opravdu není možné, aby jediná obhajoba vládního návrhu spočívala v tom, že pan Bláha tady vystoupí, že si to u sebe někde v Liberci zařídil v pekařství. To opravdu nestačí!
Děkuji. Faktickou poznámkou bude reagovat, já se omlouvám, nejprve paní poslankyně Válková je přihlášena, potom paní ministryně. [[Posl. Válková: Můžu jí dát přednost?]] Můžete dát přednost. Dám slovo paní ministryni. Hlásíte se, paní ministryně, předpokládám, s faktickou poznámkou? [[Ano.]] Jinak bych vám nemohl teď dát slovo. Prosím, máte slovo.
Ano, s faktickou. Děkuji. Já jenom reakci na pana poslance Michálka. Samozřejmě ty odpovědi připraveny mám, ale nechávala jsem si to do závěrečného slova, abych to shrnula, ale budu reagovat tedy opravdu hlavně na vás. Takže směrnice stanoví, že autorské dílo se může kopírovat na papír, ale ne na noty. K tomu existuje už potvrzení Evropského soudního dvora, existuje rozsudek. Co se týká čl. 5 odst. 2 písm. a), písm. b) pak umožňuje rozmnožovat na jiné nosiče, ale to i noty, což tedy náš autorský zákon také umožňuje. Pak samozřejmě reakce na tu vaši zubní ordinaci. Tento rozsudek už byl překonán jinou judikaturou, a jestli si můžete zapsat, jde o Reha Training. Takže si můžete nastudovat opačný názor soudu. Děkuji.
Děkuji, paní ministryně. Faktickou poznámkou teď bude reagovat paní poslankyně Válková, po ní je přihlášen s faktickou poznámkou pan poslanec Bláha. Prosím, máte slovo.
Pane poslanče Michálku, vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, takže my se tady budeme přetahovat, kdo lépe umí judikaturu. Já jsem také chtěla odkázat na rozhodnutí evropského soudu. A my už jsme se jednou takhle, pokud vím, poškorpili na petičním výboru. Doteď jsme ten seminář - vy jste mě odkázal na rozhodnutí, které mělo jiný obsah, než jste tam uváděl. Konkrétně šlo o veřejnost a neveřejnost jednání. Takže já si nemyslím, že bychom tady měli zatěžovat Poslaneckou sněmovnu tím, že budeme říkat, kdo z nás zná modernější nebo aktuálnější evropskou judikaturu. Prostě já říkám svůj názor a laskavě, vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, mě nechejte, ať si na svém názoru trvám. Já nechci výjimku a neříkám, že vy si tu výjimku hlasováním nemáte právo podpořit. Tak si ji podpořte a uvidíme, jestli docílíme skutečně toho potřebného počtu hlasů. Ale Poslanecká sněmovna teď projednává senátní změnu naší novely autorského zákona, a jak vidíte, tak není rozhodnutá, a já osobně si myslím, že od toho je třeba i petiční výbor, aby se tím zabýval, aby přijal určité rozhodnutí a vyjádření k petici, která nám dorazila, a ne abychom teď hlasovali tak, jak vy zrovna byste v souladu se svým programovým zaměřením pirátské strany potřebovali. Děkuji.
Děkuji. Následuje faktická poznámka pana poslance Bláhy, po něm s faktickou poznámkou pan předseda Michálek. Prosím, máte slovo, pane poslanče.
Já musím reagovat, protože jestli jste si z mých vystoupení vzali jenom to, co tady prostřednictvím pana předsedajícího pan Michálek prezentoval, tak mě to mrzí. Tak se omlouvám za to, že neumím komunikovat, že jsem vám nesdělil to, co jsem vám chtěl sdělit. Je to tak, že já dodržuji literu zákona, literu toho, jak to dneska je. To znamená, snažím se dodržet ty věci, tak jak je autorský zákon, i když, jak jsem předeslal, jsem s ním nespokojen, a vyzývám všechny, pojďme o něm diskutovat, pojďme ho změnit podle toho, co tady zaznělo. Já myslím, že dojdeme ke společnému řešení, že umožníme, aby ty malé provozovny musely platit co nejméně, ale nemělo by to být přece zadarmo. Jestliže někdo využívá dílo někoho pro svoje nějaké obohacení, tak by za to měl zaplatit, i když třeba minimum. To přece nejde! To je, jako kdybyste si půjčoval moje boty. Díky.
Děkuji. Pan předseda Michálek s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Děkuji za slovo. My se tady nebavíme o případech, kdy by někdo vyžíval dílo ke svému obohacení. Bavíme se tady přece o pozměňovacím návrhu, který se týká případů, kdy nedochází k hospodářskému prospěchu, tak jak je to tam napsáno. Takže tohle bych jenom uvedl na úvod. Já si myslím a to, k čemu jsem směřoval svým vystoupením, bylo to, že to, jak tady vystupuje pan poslanec Bláha, tak takhle by tady měl ten návrh hájit ministr kultury. Já bych to moc přál panu Bláhovi, aby se třeba stal někdy tím ministrem kultury, ale zatím to tak není. Prostě tady za vládu to nikdo nehájí. A já musím říct, že jsem se velmi soustředil na vyjádření paní ministryně, ale já jsem to zkrátka nepochopil, to vyjádření, tak jestli byste to mohla nějak rozvést, jak to je s tím kopírováním na podklad, kopírováním not. Já si to velmi rád vyslechnu. Jsem rád, že to zaznělo. Myslím si, že je dobré, aby také předkladatel reagoval v průběhu rozpravy a nenechával si to až do závěrečného slova, kdy na něj nikdo nemůže reagovat, protože to potom není rozprava, to je série vystoupení zakončená monologem. To není rozprava. Takže tady bych byl rád, aby třeba bylo doplněno to vyjádření. A naposledy k paní vážené kolegyni Válkové. My jsme se na petičním výboru nikdy nepohádali, protože já jsem tam nebyl nikdy s výjimkou jednoho případu, kdy jsem tam přednášel registr smluv. A o tom jsme se tam nehádali.
Děkuji. Pan senátor Nytra nyní vystoupí, po něm paní ministryně. Prosím, máte slovo.
Já si některé věci nechám až na závěrečné slovo, ale omlouvám se, budu muset přečíst znění § 30a autorského zákona, tak jak je dneska uvedeno, protože mám pocit, že jsme se úplně v té diskuzi ztratili. To je to kopírování děl. Do práva autorského nezasahuje: a) fyzická osoba - nebudu to přece jenom číst doslova - nebo právnická anebo podnikající osoba pro svou vlastní potřebu, ten, kdo na objednávku pro osobní potřebu fyzické osoby, nebo ten, kdo na objednávku pro vlastní potřebu právnické osoby nebo podnikající fyzické osoby zhotoví tiskovinu atd., s výjimkou případů, kdy jde o vydaný notový záznam díla hudebního či hudebně dramatického - a teď je ta vsuvka Senátu - jehož autor je znám. A pak to pokračuje čárkou a v případech podle písmen c) a d) řádně a včas zaplatí odměnu podle § 25. My vůbec neměníme možnost kopírování, nekopírování. My pouze tvrdíme, že je nesmysl chránit autorská práva, když neznáme autora. Takže vlastně koho chráníme a v čí prospěch autorské svazy vystupují? To je podstata toho našeho jednoho pozměňovacího návrhu. Děkuji.
Děkuji, pane senátore. Paní ministryně. Prosím, máte slovo.
Já to zkusím opravdu tedy laickými slovy. Směrnice stanoví, že autorské dílo lze kopírovat na papír, vyjma not. Takže noty nelze kopírovat na papír, na to je ta výjimka a to je pod písmenem a). Písmeno b) hovoří, že lze rozmnožovat na jiné nosiče, to znamená tablet, prostě jiné nosiče, a to i noty. Takže tam jenom soudní dvůr potvrdil to, že nelze rozmnožovat noty na papír. Já doufám, že teď už to bylo srozumitelné.
Děkuji. Ještě nedám slovo panu poslanci Válkovi. Pan předseda Michálek s faktickou poznámkou má přednost. Prosím, máte slovo.
To mně právě vrtá hlavou, protože já v tom čl. 5 odst. 2 písm. b) směrnice čtu: u jakýchkoliv rozmnoženin na jakémkoliv nosiči. Tak to si myslím, že papír je také jakýkoliv nosič.
Děkuji. Nyní má tedy slovo pan poslanec Válek, přihlášený do rozpravy. Prosím, pane poslanče.
Já děkuji, pane předsedající. Tak já ještě že si to nepíšu, ty příspěvky, a nikdo mně to nepíše, protože to bych tady vlastně chtěl původně říct něco úplně jiného než teď. Já tedy zpívám, teď už čtyřicet let, ve sboru. A až se rosím, až mě někdo udá. To ne že mě zavřou, ale to mě zřejmě aj oběsí, jak to tak poslouchám tady. Já už tedy do ruky noty nevezmu. Na papíru už vůbec ne. [[Smích a pobavení.]] Budeme se muset spojit asi s baletkami, aby si to nechaly tetovat na záda, nebo na nějaké... [[Pobavení, smích, potlesk.]] Ale... Já jsem dostal od syna takový dárek - toaletní papír s notami. To už vůbec tedy nevím, jestli... vy jste mě tak vystresovali tady. [[Směje se řečník i poslanci v plénu.]] Já jsem se chtěl přihlásit k něčemu úplně jinému. Já jsem autor. Já jsem čekal prostřednictvím pana předsedající, že kolegové jako profesor Vyzula a další tady budou vystupovat také jako autoři, Rosťo, prostřednictvím pana předsedajícího, Rosťo, anebo pan předsedající prostřednictvím pana předsedajícího že bude vystupovat, protože my jsme napsali řadu knih. Já jsem jich napsal asi čtrnáct. Vesele je všichni xeroxují, kopírují, protože bohužel jsou to vědecké učebnice. Dokonce někteří obšlehli moje Ph.D. a jaksi habilitační práci. Máme tady s tím z parlamentu také zkušenosti. Nejenom že neplatili pokutu, ale ještě hrdinně obhájili. [[Smích v plénu.]] Tak ta spravedlnost tedy tady úplně pro všechny neplatí. Já se cítím jako autor hodně diskriminovaný. Tak jestli by mě ta OSA neměla také zastupovat. A navíc tím, že jsem radiolog, tak jsem profesionální fotograf. Nikdy mně haléř za žádnou fotku, co si různě kopírují na CD pacienti, nikdo nedal. [[Smích v sále.]] Tak já tedy fakt nevím. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane poslanče. Jenom prosím všechny kolegyně a kolegy, abychom zachovávali formální oslovení v každé situaci. Děkuji. Pan předseda Bartoš s faktickou poznámkou.
Já jsem chtěl jenom krátce pokračování příběhu, který jsme začali, když jsme ten autorský zákon projednávali ve Sněmovně, a já jsem tady na sebe kolegům a kolegyním tedy vlastně trochu napráskal, že se chystám na tu Rybovu mši, která probíhá každý rok na Hlavním nádraží v tom vestibulu. Je tam nějakých tisíc lidí. Takže ona mezitím proběhla mezi tím projednáváním, které podle toho, v jakém stavu je teď autorský zákon ve věci - kopírování not je normálně organizovaný zločin, protože my se domlouváme po Facebooku, tiskneme si ty noty. Přiběhne tamta paní - máte někdo altíky? Tak tam někdo rozdává ty altíky nakopírované. Prostě DILIA vybírá poplatek z kopie jedné stránky. Ať je to vaše habilitační práce, ať jsou to materiály z knížek. Ze všeho ten poplatek je. Tudíž i z kopírování not logicky, protože to je za ten jeden papír, za tu A4, proto si to všechno děláme na jednu A4 zmenšeninu, abychom ušetřili i ten celkový poplatek, čímž tedy neokrádáme, doufám, autory, že nekopírujeme v původní velikosti. Tak prostě toto v České republice v současné chvíli není možné a je to nesmysl. A zase při jakékoliv produkci, kde prostě použijete kopii not, když si je opíšete, tak je to snad v pořádku, nebo já nevím. Ale když použijete tu kopii, tak se to nesmí. Pojďme tohleto prostě změnit. Tenhleten poplatek, ta odměna je v té kopii. Je v té kopii DILIA za vytvoření kopie jako čehokoliv jiného.
Děkuji. Pan místopředseda Pikal, také s faktickou poznámkou. Prosím, máte slovo.
Já si dovolím jenom zareagovat na dotazy pana kolegy Válka. U toho notového toaletního papíru tam nevím, jestli je tam nějaké dílo, nebo není, takže to je otázka. A co se týče těch vašich fotografií, tak tam je ta autorská odměna placena v tom disku, na který si to kopírují ti vaši pacienti. Ale obávám se, že nejste zastupován žádným autorským svazem fotografů. Pokud byste byl, tak by se mohli přihlásit o část téhle odměny a pak byste možná něco dostal, protože byste byl dostatečně publikovaným autorem. Děkuji.
Nyní v rozpravě s přednostním právem zastupující předsedkyně klubu ODS Jana Černochová. Paní poslankyně, máte slovo.
Děkuji, pane místopředsedo. Jak tady avizoval náš pan předseda poslaneckého klubu, chtěli jsme mít pauzu tak, abychom dnes dohlasovali tento zákon. Takže pokud je v tuto chvíli rozprava ukončena, tak bych si dovolila navrhnout přestávku pro poslanecký klub ODS v délce třiceti minut, tak abychom dnes stihli tento zákon doprojednat. Skutečně nebylo to o tom, že bychom to nějak natahovali, ale chceme se poradit. Takže pokud už nikdo přihlášený, pane místopředsedo není, tak prosím o přestávku do dvaceti čtyř.
Není. Jenom se zeptám. Přestávku po závěrečných slovech, nebo teď bezprostředně po skončení rozpravy?
Klidně po závěrečných slovech, pokud nebudou dlouhá.
Děkuji. Takže nikdo další se do rozpravy nehlásí, rozpravu končím. Ptám se, zda je zájem o závěrečná slova. Ano, paní ministryně má zájem. Prosím.
Tak já budu opravdu velmi stručná. Já bych jenom chtěla připomenout ctěné Sněmovně, že jde opravdu o výlučně implementační předpis reagující na dva nové předpisy EU, a to jde o usnadnění přístupu k publikování dílům nevidomým osobám, osobám se zdravotním postižením a s poruchami čtení. Takže jenom prosím, abychom se drželi těchto věcí. A jenom abych uklidnila pana poslance Bartoše. Tak může být v klidu. Já si myslím, že popotahování, kopírování not k Rybově mši skutečně nehrozí. Autor tohoto hudebního díla je totiž spolehlivě, spolehlivě po smrti déle než sedmdesát let. Zemřel v roce 1815, a tudíž jeho autorská práva jsou již volná a noty k jeho dílům kopírovat lze již dlouho. A co se týče pana poslance Michálka, tak prosím, písm. a) je speciální k písm. b). Děkuji.
Děkuji. Nyní má zájem o závěrečné slovo pan senátor? Pan senátor Nytra má slovo.
Ještě jednou děkuji. Já budu reagovat na některá vystoupení. Vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, k paní poslankyni Gajdůškové. Jistě, původním navrhovatelem je pan Valenta. Ale v této souvislosti, protože ono se to dá vnímat, ta poznámka, různě, tak chci upozornit, že legislativa Senátu neměla výhrady k předloženým a schváleným pozměňovacím návrhům. To za prvé. A za druhé. Opakuji už to, co jsem říkal v úvodní řeči, že 56 senátorů se vyslovilo pro a nikdo, nikdo nebyl proti tomuto zákonu. Pak ještě jednou bych se chtěl obrátit vaším prostřednictvím, pane místopředsedo, na paní poslankyni Gajdůškovou. Říkala jste - schvalme implementační novelu, nic jiného. Děkuji za návod, jak máme hlasovat příští týden o zákonu o GDPR v Senátu, protože ten senátní tisk 25 a 26 se v žádném případě nezabývá pouze a jenom implementací směrnice a nařízení EU. Jestliže je citováno z dopisu, že umělci nedostali nic zaplaceno, tak se ptám, jak je to možné, když každý provozovatel nebo držitel licence rádiového nebo televizního vysílání musí mít uzavřenou smlouvu s OSA, Instagramem a případně dalším, takže ti umělci museli dostat zaplaceno, nebo musí dostat zaplaceno. A nechci se tady dostávat do polemiky, jestli ty peníze zůstávají v OSA, nebo nezůstávají v OSA. To opravdu není předmětem této novely. A úplně na závěr, pane místopředsedo, vaším prostřednictvím bych se chtěl obrátit na pana Bláhu. Hned to úvodní vystoupení, ta úvodní poznámka - aniž bychom rozpoutali debatu, vytvoříme pozměňovací návrh. Jinými slovy mám příští týden vyřídit v Senátu, že jsou nepřípustné jakékoliv pozměňovací návrhy v Senátu? Protože my na projednání vámi přijatých zákonů máme 30 dnů od obdržení schválených zákonů. A pak, pokud by měl platit váš názor, pane poslanče, vaším prostřednictvím, pane předsedajícího, pak nemůžeme nikdy přijmout žádný pozměňovací návrh. A nemyslím si, že toto bylo účelem tohoto vystoupení. [[(17.50 hodin)]] Takže já si uvědomuji, že ani ta senátní novela nemusí být naprosto ideální, ale debata, která tady proběhla, a já za ni děkuji, svědčí o tom, že ani ten stávající zákon není ideální, takže předpokládám, že přestože z vážných důvodů tady pan ministr školství [[kultury]] nemohl být, a je, myslím, velice dobře zastoupený paní ministryní, Ministerstvo kultury začne pracovat na novém zákoně, tak aby v konečném důsledku nemusel být vlastně ten návrh zpochybňován tím, že ho utvořili poslanci nebo senátoři na koleně. Děkuji za pozornost.
Děkuji, pane senátore. Nyní vyhovuji žádosti klubu ODS na přestávku v délce 30 minut. Přerušuji jednání Poslanecké sněmovny. Sejdeme se zde v 18.30 hodin, kdy bude pokračovat naše jednání.
Já si dovolím převzít předsedání v tuto chvíli, protože mi bylo oznámeno, že kluby ČSSD a ANO si berou pauzu do 19 hodin, tudíž v 19 hodin bychom nemohli pokračovat v projednávání tohoto zákona a museli bychom skončit, takže budeme muset skončit nyní. [[Smích v sále.]] Já se s vámi loučím. Sejdeme se zítra v 9 hodin nad písemnými interpelacemi. Prosím, sdělte to svým kolegům v klubech, aby tady zbytečně nečekali. Prosím předsedy klubů, aby to předali dál. Opakuji to znovu - dnes končíme, protože si kluby ČSSD a ANO vzaly pauzu do sedmi hodin, tudíž nemůžeme pokračovat, takže dnes končíme. Budeme pokračovat zítra v 9 hodin, a to podle schváleného pořadu písemnými interpelacemi, resp. odpověďmi na ně.