Dame i gospodo narodni poslanici, shodno članu 138, predlažem da se rasprava u pojedinostima skrati na tri minuta obzirom da se dosadašnji tok diskusije uglavnom svodio na raspravu o amandmanima. Tražim, naravno, da se Skupština izjasni o mom predlogu. Zahvaljujem.
Stavljam predlog narodnog poslanika Zeldža Hurića da se rasprava u pojedinostima ograniči na tri minuta. Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 91, protiv 79, uzdržanih nema, nije glasalo troje, ukupno 173 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština donela odluku da rasprava u pojedinostima, prema članu 138, bude tri minuta. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Joca Arsić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Izvolite. Podsećam vas da je ograničena rasprava na tri minuta. Izvolite.
Mogli smo da donesemo odluku i da ne raspravljamo uopšte o amandmanima. Očigledno je da nismo, mada je ovo glasanje problematično. Kao što je predsedavajuća rekla, podneo sam amandman na član 1. zakona koji glasi: "Pravo građana u lokalnoj samoupravi ostvaruju se neposredno i preko slobodno izabranih predstavnika, upravljanjem javnim poslovima od neposrednog, zajedničkog i opšteg interesa za lokalno stanovništvo. Lokalna samouprava ostvaruje se u opštini, gradu i gradu Beogradu (u daljem tekstu: jedinici lokalne samouprave). "Strani državljani mogu imati pojedina prava u ostvarivanju lokalne samouprave, pod uslovima i na način utvrđen zakonom. Građani koji imaju biračko pravo i prebivalište na teritoriji jedinice lokalne samouprave, upravljaju poslovima lokalne samouprave u skladu sa Ustavom, zakonom i statutom jedinice lokalne samouprave". Na ovaj član podneo sam amandman sledeće sadržine: u stavu 2. posle reči "opština" dodaju se reči "kao osnovnoj teritorijalnoj jedinici", uz predlog je da se stav 3. ovog člana briše. U obrazloženju koje je dala Vlada, pošto nije prihvatila ovaj amandman, kaže da se amandman odbijazbog toga što se prava stranih državljana u ostvarivanju lokalne samouprave uređuju drugim propisima, a ne ovim zakonom. Mislim da ovo obrazloženje ne može da stoji, jer sam tražio da se ovaj stav 3. briše. Kod stava 2. uopšte nije dato obrazloženje na moj predlog, da se precizira da se posle opštine dodaju reči "kao osnovnoj jedinici lokalne samouprave". Dalje, u ovom istom članu predviđeno je da građani koji imaju biračko pravo i prebivalište mogu da učestvuju u ostvarivanju lokalne samouprave. Stavom 3. ovog istog člana predviđa se da takvo pravo mogu da participiraju, odnosno da uzmu učešće u lokalnoj samoupravi i stranci. Mislim da ovo isključuje poslednji stav ovog člana jer su u potpunoj nesaglasnosti. Ako treba već da se reguliše i da se poziva u obrazloženju da će to biti regulisano drugim propisima iz ove oblasti, onda mislim da je to potpuno nesuvislo u odnosu na sam ovaj predlog i koncept zakona. Ako treba da se regulišu poslovi lokalne samouprave i prava na participaciju i učešće u lokalnoj samoupravi, onda to treba da bude regulisano ovim predlogom zakona, a ne nekim posebnim zakonima kako se ovde predviđa, a ne predviđa se brisanje ovog stava u samom ovom tekstu zakona. Mislim da su ova obrazloženja nedovoljna i neadekvatna, da ovi moji amandmani imaju potpuno mesto u izmenama ovog člana i da će tim amandmanima biti poboljšan postojeći tekst zakona. Predlažem ovoj skupštini da ovaj moj amandman usvoji i u stavu 2. i u brisanju stava 3. ovog člana zakona. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS, a posle njega narodni poslanik Žarko Obradović.
Amandman o kome je reč ima smisla jer se već kroz prvi član ovog zakonskog projekta sagledavaju svi ostali nedostaci zakona koji će, eventualno, Narodna skupština da usvoji. Koji su to nedostaci? Imali ste dovoljno vremena, a niste bili u stanju da napravite kompletan zakon o lokalnoj samoupravi. Već u prvom članu nagoveštavate da će se neke stvari rešavati posebnim zakonima. To je duboko iracionalno. Svesni ste nedostataka, a niste u stanju odmah da uđete u rešavanje problema. Zašto onda žurite sa novim zakonom? Nemate razloga za žurbu. Prvo, ovim zakonom niste predvideli način izbora odbornika, niste predvideli ni način izbora predsednika opštine, osim što ste rekli da će to biti neposrednim glasanjem. Što se niste strpeli jedno pet dana, seli sa vašim bajnim pravnim stručnjacima, koji su genijalni po nepoznavanju prava sudeći po ovim projektima koje nam podnosite, i onda sa njima ta pitanja raščistili. Dalje, govorite o učešću stranaca u ostvarivanju lokalne samouprave. Niste definisali jasno koje su to jedinice lokalne samouprave, šta je to grad, a šta je to grad Beograd. I grad Beograd ostavljate za regulisanje posebnim zakonom. Niste definitivno razjasnili razliku između opštine, gradske opštine i prigradske opštine. Sve su to pitanja koja moraju prethodno da se jasno razgraniče. Bez njihovog razjašnjenja, zakon ne može da ima smisla. Što se tiče same odredbe o učešću stranaca u ostvarivanju lokalne samouprave, ovde se sagledava istovremeno i vaše pomodarstvo i pravničko neznanje. Pomodarstvo; vi ste načuli da se u nekim zapadnim evropskim zemljama strancima, gastarbajterima koji imaju radne dozvole, koji su već državljani u određenom smislu reči, ali ne punopravni, omogućava ostvarivanje određenih prava u lokalnoj samoupravi, pa - videla žaba kako se konji potkivaju i ona nogu podmetnula. To je suština ove vaše odredbe. Niste uopšte ušli u našu situaciju. Imamo li mi gastarbajtere? Imamo li te strance koji sa radnim dozvolama rade ovde i koliko ima takvih? Da li je to taj problem koji se mora na ovakav način rešavati i kroz rešavanje tog problema da se krše osnovni ustavni principi. Znate, državljanstvo je osnov za sticanje svih građanskih prava i sloboda. Prava stranaca su posebna kategorija. Ne može stranac ostati bez svih prava i sloboda; prvo ne može ostati bez slobode, a sve slobode se garantuju i strancu. Što se tiče prava, ne može stranac biti izjednačen sa domaćim državljaninom. Ako ćemo državljanina naše zemlje izjednačiti sa strancem, postavlja se pitanje šta će nam državljanstvo, šta znači državljanstvo, šta ono predstavlja, zašto uopšte da postoji državljanstvo. To je suština i zbog toga se već na ovom prvom članu vide svi nedostaci vašeg zakona, nepromišljenost i nestručnost ljudi koji su ga pisali. Da je ovo pisao pravni stručnjak, vičan pravnom normiranju, on bi već u prvom stavu postavio osnovne pravne kategorije sa kojima definiše zakon i dosledno bi te kategorije razvijao kroz celi tekst zakona.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, zamenik predsednika poslaničke grupe SPS-a.
Poštovane kolege poslanici, kolega Joca Arsić je predložio brisanje ovog stava 3. u članu 1. zakona iz prostog razloga što nismo u mogućnosti da saznamo koja su to prava koje strani državljani mogu ostvarivati u lokalnoj samoupravi u Republici Srbiji. Na odboru smo postavili slično pitanje i nismo dobili nikakav odgovor. Naime, poznato je da postoji zakon koji reguliše prava i položaj stranih lica, tj. Zakon o kretanju i boravku stranaca; tu je taksativno nabrojano sve ono što se odnosi na strana lica koja su privremeno ili stalno naastanjena u SRJ i koja oni prava imaju u jednom ili drugom statusu. To je taksativno navedeno, ukoliko se pod pravom stranih lica da učestvuju u posebnoj lokalnoj samoupravi podrazumeva samo to da žive na teritoriji lokalne samouprave; opet tu dolazimo do toga da to nije suština, jer pravo učešća u lokalnoj samoupravi podrazumeva da određeno lice ima biračko pravo. Mislim da je logično što je kolega predložio da se ovaj stav briše jer mislimo da je ovaj stav u stvari samo formalno deklarativnog karaktera i da je više namenjen stranoj javnosti, nego što to suštinski znači nešto za lokalnu samoupravu ili što reguliše ovo pitanje. Uostalom, ceo zakon je takvog karaktera. To smo čuli na Odboru (Milka Marinković neprestano dobacuje sa mesta). Takvog karaktera Milka, koleginice Milka, da je rečeno da se donosi zbog potrebe formalnog zadovoljavanja uslova Saveta Evrope da Jugoslavija bude njen član i da treba usvojiti zakon o lokalnoj samoupravi. Zato razgovaramo o ovom zakonu koji je bez suštine i sa puno formalnih prava, ali koji suštinski ništa ne znači za lokalnu samoupravu niti može unaprediti lokalnu samoupravu, a još tragičnije je da sadrži odredbe koje neće biti skoro primenjene. Kolega je pomenuo da u prvom stavu treba definisati sve što je vezano za lokalnu samoupravu jer ovi prvi članovi govore o sistemu lokalne samouprave. Mi smo iz tog razloga, videćete kasnije, predložili brisanje člana 17. da bi u ovom prvom delu tih dvadesetak članova, kojim se utvrđuje sistem lokalne samouprave, bilo tačno utvrđeno šta je to što čini sistem lokalne samouprave u Republici Srbiji na osnovu ovog predloga zakona. Međutim, na osnovu svega onoga što smo uspeli da vidimo u sadržaju ovog zakona, ovde o sistemu nema ni reči.
Reč ima predstavnik predlagača, ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić.
Dame i gospodo narodni poslanici, ja bih predložio bih, nazovipravnicima koji često kažu da je Ustav sveto pismo, što bi trebalo da bude, da pročitaju malo taj ustav; kada bi pročitali Ustav SRJ, član 66, znali bi da se prava i položaj stranaca regulišu saveznim zakonom. Dakle, to je prvi čas iz obuke o ustavnom pravu. Član 66. stranac u SRJ ima slobode, prava i dužnosti utvrđene Ustavom, saveznim zakonom i međunarodnim ugovorima. To pokušavam da objasnim pravnicima, a stručnjacima za predvojničku obuku teško to mogu da objasnim. Kada se pominje državljanstvo, treba da se stidi prethodna vlast što je stotine hiljada naših sunarodnika ostavila bez državljanstva. Tek je nedavno Savezna skupština donela Zakon o državljanstvu i tek su oni sada stekli prava koja imaju građani SRJ.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 50, protiv 85, uzdržanih 20, nije glasalo 20, od 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Izvolite, po Poslovniku.
Poštovani predsedavajući, uvažene dame i gospodo poslanici, poslanička grupa Demokratske stranke Srbije apsolutno se ne slaže sa skraćenjem vremena za raspravu o amandmanima i mi smo o tom našem neslaganju, pre samog raspravljanja ili pre donošenja odluke u Skupštini Srbije, i obavestili predsednika Skupštine Srbije kada nas je ona konsultovala. Smatramo da to što nema kvoruma i što će ove sednice dugo trajati - a ne amnestiram neke poslanike Demokratske stranke Srbije i uopšte poslaničku grupu Demokratske stranke Srbije, koja u većem ili manjem broju prisustvuje sednicama, što to je obaveza svih poslanika - ne treba da bude argument da se skrati rasprava o amandmanima na tri minuta. Mi smo imali raspravu u načelu koja je trajala pet časova, nije produžavana. Imamo raspravu o amandmanima koja je smanjena, a ovo jeste sistemski zakon, ovo jeste zakon koji treba da udari temelje jednoj novoj državi, smatramo da ne treba skraćivati vreme na tri minuta i mi smo to naše neslaganje izrazili. To naročito ne treba raditi zato što imamo problema sa kvorumom u ovoj sali, niti da na taj način pokušavamo da nadomestimo to što sednice počinju u 11- 11,15 sati, i da zato smanjujemo vreme potrebno za raspravu o amandmanima. Ne amnestiram nijednu poslaničku grupu od odgovornosti za nedostatak kvoruma, ali smatramo da ovo ne treba da bude na uštrb kvaliteta rasprave. Demokratska stranka Srbije i poslanička grupa Demokratske stranke Srbije će prepodnevno zasedanje do 14,00 časova napustiti u znak protesta, što se po ovakvom poslovniku, koji je skratio vreme za raspravu, još dodatno smanjuju prava poslanika da raspravljaju o amandmanima o ovako važnom zakonu. Na ovaj način mi hoćemo da skrenemo pažnju javnosti da ovo nije pravi put, kao i da restrikcija prava poslanika uopšte nije pravi put za izgradnju parlamenta i demokratskih institucija u Srbiji, već tolerancija, argumentovana i odgovorna rasprava kod ovako važnih zakona.
Uvaženi kolega, da vam se zahvalim na analizi i da vam kažem da niste blagovremeno reagovali. Drugo, moja je dužnost da vam dam objašnjenje, a vaša je kultura da ostanete i da saslušate objašnjenje. Prvo, niste istakli koji je član povređen; drugo, Narodna skupština je donela odluku, ograničeno je vreme na tri minuta; i treće, koliko se sećam poslanička grupa DSS je predložila izmene i dopune Poslovnika u kome je, između ostalog, ograničena rasprava na pet sati, pa recimo neke poslaničke grupe imaju 27 minuta, što znači da u načelu nemaju ni po dva minuta da govore. To je demokratski, a nije demokratski da je u pojedinostima sasvim dovoljno tri minuta za obrazloženje amandmana. To je moje objašnjenje, na glasanje neću stavljati zato što je Narodna skupština već donela odluku i zahvaljujem. Nemate pravo na repliku, dala sam obrazloženje. Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ovoj narodnoj skupštini već više od godinu dana se dešavaju krajnje skandalozne stvari. Prvo, naše sednice kasne sat i po vremena sa početkom, a onda poslanike ograničavate da govore po tri minuta i kada su veoma važni zakoni na dnevnom redu. Treće, pridikujete neprekidno poslanicima opozicije zbog nedostatka kvoruma. Ni u jednoj demokratskoj zemlji na svetu opozicija ne daje kvorum strankama vlasti, ni u jednoj. Ni Srpska radikalna stranka vam neće dati kvorum. Srpski radikali će sada izaći, a tražimo da se utvrdi kvorum.
Gospodine Šešelj, ostaćete, naravno, takođe da vam dam obrazloženje, pošto sam dužna po Poslovniku. Prvo, nije tačno, postoji puno zemalja u kojima uopšte kvorum za raspravu nije potreban, nego samo kvorum za odlučivanje. Prvo ste tu izrekli neistinu. Drugo, povredu Poslovnika niste blagovremeno istakli i treće, Narodna skupština je već donela odluku, a vi kao pravnik znate da je to sada rešena stvar. Po Poslovniku narodni poslanik Dejan Mihajlov.
Poštovana predsedavajuća, ako već ulazite u rasprave ne samo povodom Poslovnika, već u obrazlaganje toga, onda treba da izađete za ovu govornicu i da izađete na repliku. To je prva stvar i mislim da sa te strane i vi povređujete Poslovnik u određenim segmentima, ako pokušavate sa te pozicije da replicirate ili vodite polemiku sa poslaničkim grupama. Činjenica je da je Demokratska stranka Srbije, uz saglasnost sa svim poslaničkim grupama ....
Nisam vam dala pravo na repliku, gospodine Mihajlov. Znam Poslovnik, a daću vam opet obrazloženje povodom tvrdnje da nisam postupala po Poslovniku. Nisam vam dala pravo na repliku, postupam po Poslovniku.
Dobro, postupate po Poslovniku. Činjenica je da smo izneli promene Poslovnika uz saglasnost svih, to je ovde izglasano i to je dovoljno restriktivno da ne treba dalje uvoditi restriktivne mere po pitanju rasprave, a u ovom slučaju o amandmanima.
Gospodine Mihajlov, kao što je izglasano, rasprava je ograničena na tri minuta. Po Poslovniku, narodni poslanik Žarko Obradović, prilika za promociju stranaka.
Kolege poslanici, konsultovao sam se sa kolegama koje imaju duži staž u parlamentu u odnosu na mene i čuo da nikada u ovih 12 godina nije bilo skraćenja, nikada u ovih 12 godina; ko misli suprotno, neka izađe i neka kaže; u ovih 12 godina nije bilo skraćenja trajanja rasprave u pojedinostima.
Gospodine Obradoviću, koji član ističete kao povredu?
Član 98. Poslanička grupa Socijalističke partije Srbije takođe neće učestvovati u radu ovakvog parlamenta niti u raspravi u pojedinostima. Smatramo da ovo nije dobro ni za parlament, ni za demokratiju u Srbiji.
Gospodine Obradoviću, hoćete da vam dam obrazloženje? Nećete, mada sam dužna. Narodna skupština je donela odluku da vreme bude ograničeno na tri minuta i ukoliko nije, a nisam sigurna da nije bilo takvih ograničenja i ranije, nalazimo se u tranziciji, reforme su u toku, mnogo se više radi nego što se radilo i mislim da je sasvim dovoljno vreme od tri minuta da podnosilac amandmana obrazloži svoj amandman. (Vojislav Šešelj: Tražio sam da se utvrdi kvorum.) Molim narodne poslanike da utvrdimo kvorum. Dame i gospodo narodni poslanici, određujem pauzu do 15,00 časova. [[Posle pauze-15,20.]] Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da radi nastavka sednice izvršimo utvrđivanje kvoruma, molim vas da ubacite vaše identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno da imamo kvorum i možemo nastaviti raspravu o Predlogu zakona o lokalnoj samoupravi u pojedinostima. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne želi, nije tu.) Da li neko drugi želi reč? Izvolite, narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, očigledno je da je ključni problem prvog člana zakonskog projekta problem koji se tiče učešća stranaca u lokalnoj samoupravi. Mi smo u prepodnevnoj raspravi čuli jedno vrlo inspirativno tumačenje ministra pravde, Vladana Batića. Ministar pravde izlazi za ovu govornicu i kaže da se to pitanje rešava Ustavom, Saveznim ustavom, odnosno saveznim zakonom. Savezni ustav je ostavio u nadležnost Saveznoj skupštini da zakonskim aktom reši pitanje prava stranaca u našoj zemlji. Ali, taj savezni zakon, na kome bi se mogao temeljiti republički zakon, još nije donesen, nema ga. Kako onda može republičkim zakonom da se predvidi mogućnost učešća stranaca u lokalnoj samoupravi. Od takvih tumačenja ustavnih i zakonskih normi Srbija može samo glavobolju da dobije. Nemoguće je, s pravnog aspekta, ovim zakonskim aktom predvideti mogućnost učešća stranaca u ostvarivanju lokalne samouprave. To što smo mi protiv odredbe zakona koja predviđa mogućnost učešća stranaca u ostvarivanju nadležnosti lokalne samouprave, ne znači da smo protiv prava stranaca u našoj zemlji generalno. Postoje prava stranaca koja su zaštićena međunarodnim aktima, to je pravo na život i druga ljudska prava, osnovna ljudska prava. Tu nema ni jednog prava koje se tiče učešća u ostvarivanju vlasti. Dakle, ta politička prava u užem smislu reči nisu obuhvaćena i kako sada polurečenicom da se kaže - rešiće se pitanje učešća stranaca. Ovo je već obaveza, ovo je domaći zadatak. Ako se u ovom zakonu predvidi mogućnost učešća stranaca u lokalnoj samoupravi i predvidi da će se posebnim zakonom to razrešiti, govorim vam o onome što je govorio Batić, a vi sada možete da pričate šta god hoćete jer mi niste dali mogućnost da repliciram Batiću. Batiću po ovom pitanju neću da ostanem dužan, a vi možete sada da govorite šta hoćete. U ovom slučaju, vi obećavate građanima Srbije da ćete doneti takav zakon, praktično. Nemate na osnovu čega da to obećate, nemate na čemu da bazirate svoje obećanje. Da biste imali na čemu da bazirate, morate podlogu da obezbedite u Ustavu i mora podloga da postoji u adekvatnom saveznom zakonu. Te podloge nema.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 47, protiv 101, uzdržan 31, nije glasalo šest, od 185 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Veroljub Arsić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč, izvolite.
Dame i gospodo poslanici, dosta smo čuli o članu 1. stav 3, gde se u Predlogu zakona predviđa da strani državljani imaju pravo učešće u lokalnoj samoupravi, pod uslovima i načinom utvrđenim zakonom; gospodin Batić je pokušao nešto Saveznim ustavom da nam kaže da strani državljani imaju uređena prava; po saveznim zakonima i po Saveznom ustavu imaju pravo i na pravnu zaštitu pred našim sudovima, pravo slobode kretanja, misli; nećemo im zabranjivati šta misle. Međutim, nigde u ovom predlogu zakona stranaca nema. Znači, zakon je kao ovakav nedorečen. Ne znam samo na koje strance je gospodin Batić mislio. Da li je mislio na strane državljane sa teritorije bivših republika SFRJ, koji su upisani tamo kao državljani, a kod nas već 10, 20 ili više godina egzistiraju; ili je mislio na izgnana i prognana lica sa tih istih teritorija, odnosno iz istih republika. Ne znam zašto je potrebno posebnim zakonom regulisati njihova prava u okviru lokalne samouprave, jer kako gospodin Čedomir Jovanović reče - mesečno se izda od 12 do 15 hiljada dozvola za upis u knjigu državljana. Ako se uzme da ovaj zakon stupa na snagu do sledećih redovnih lokalnih izbora, znači svi ti koji su na teritoriji Jugoslavije i koji su podneli zahteve za državljanstvo, državljanstvo će imati, samim tim ovo je nepotrebno. Možda je predlagač ovog zakona mislio da se dodvorava svojim zapadnim mentorima, može i taj razlog da bude, a mislim da je po sredi razlog da se u lokalnu samoupravu upletu ljudi poput Solane, poput Montgomerija, Kraforda, Robina Kuka, jer ta gospoda su već dovoljno učestvovala u radu među bivšim republikama stare Jugoslavije ... (Predsednik: Molim vas da se vratite na temu.) Ovo je tema, gospođo, strani državljani, koji su se petljali u poslove između starih, između bivših republika i znamo kakav je rezultat svega toga. Petljali su se u nacionalizam, u terorizam na Kosovu, znamo da je to rezultiralo bombardovanjem SRJ, a sada se petljaju među naše opštine i mesne zajednice. I samo se pitam gde će im biti kraj, da li će početi da se petljaju i po našim kućama, porodicama, dvorištima, oborima, štalama; samo kada budu došli do obora i štala, tamo ih treba zatvoriti, jer za drugo i nisu.
Narodnom poslaniku Veroljubu Arsiću izričem opomenu; zato što ste se uvredljivo izražavali. (Veroljub Arsić: O kome, o svinjama?) Nemate pravo da polemišete sa mnom. Za reč se javio narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dobro bi bilo, gospođo Mićić, da prestanete da maltretirate opozicioni poslanike, a posebno poslanike Srpske radikalne stranke i da jednom shvatite da su sva ta maltretiranja samo na vašu štetu i na štetu koalicije kojoj pripadate. Ali, vratimo se osnovnom problemu koji se po 1. članu zakonskog projekta nameće kao glavni problem celog projekta. Braneći odredbu iz stava 3. da stranci pod određenim uslovima mogu da učestvuju u ostvarivanju lokalne samouprave, ministar pravde Vladan Batić se pozvao na član 66. saveznog Ustava. U stavu 1. člana 66. saveznog Ustava se kaže - stranac u Saveznoj Republici Jugoslaviji ima slobode, prava i dužnosti utvrđene Ustavom, saveznim zakonom i međunarodnim ugovorima. Dakle, Ustavom, saveznim zakonom i međunarodnim ugovorima. Ovde nigde nije predviđeno da se prava stranaca mogu regulisati republičkim zakonima. Prema tome, ako ostane ova odredba, zakon će već po tome biti protivustavan. Ne može federalna jedinica sebi više nadležnosti da pribavi od onoga što je predviđeno saveznim zakonom. Oblast prava stranaca uređuje se isključivo saveznim Ustavom i saveznim zakonom. Ne može se uređivati zakonima federalnih jedinica, to je već samo po sebi dovoljan razlog da se ova odredba menja i da se amandman prihvati. Šta, inače, misli ustavotvorac vidi se iz teksta saveznog Ustava, iz stava 2. člana 66. - stranac se može izručiti drugoj državi samo u slučajevima predviđenim međunarodnim ugovorima koji obavezuju Saveznu Republiku Jugoslaviju. Dakle, to je materija isporučivanja stranaca. Treći stav - jamči se pravo azila stranom državljaninu i licu bez državljanstva, koje se progoni zbog zalaganja za demokratske poglede i zbog učešća u pokretima za socijalno i nacionalno osobođenje, za slobodu i prava ljudske ličnosti ili za slobodu naučnog ili umetničkog stvaranja. Dakle, u oba slučaja opet je reč o opštim ljudskim slobodama i pravima, a nema reči o pravu na učešće u vladanju, u ostvarivanju vlasti, jer i lokalna samouprava je jedan od oblika ostvarivanja političke vlasti u državi. To nije predviđeno ni saveznim Ustavom. Dakle, materijalno ovom odredbom dolazite u koliziju sa odredbama saveznog Ustava. Formalno takođe dolazite u koliziju, jer se oblast prava i sloboda stranaca može uređivati samo saveznim pravnim aktima. U oba osnova ulazite u koliziju i ovde je svakako mnogo značajnija formalno-pravna kolizija, da Republička skupština uopšte ne može donositi pravni akt kojim se ta oblast reguliše. Sada vi nađite nekoga ko će ministra pravde poučiti osnovnim pravnim principima, jer ja kao stručnjak za narodnu odbranu verovatno nisam u stanju da dovoljno edukativno na njega delujem. Njemu treba stručnjak za neku drugu vrstu nauke, koja je bliža medicini nego ratovanju.
Za reč se javio narodni poslanik Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ovaj stav člana 1. ne treba brisati. Njega, naprotiv, treba podržati zbog toga što je to standard moderne Evrope, a Srbiji je mesto upravo tamo. Oni koji su nas gurali u zagrljaj i neprirodne saveze neka danas razmišljaju o posledicama. Mi nismo političari koji će slediti takvu vrstu politike. Dakle, treba dozvoliti strancu aktivno biračko pravo, između ostalog i zbog toga što je na nivou lokalne samouprave to standard definisan Evropskom poveljom. Sve drugo zapravo bi bilo distanciranje od Evrope, a mislim da to nije politički koncept koji može podržati poslanička grupa DOS-a, niti politički koncept koji bi trebalo da sledi Republički parlament Srbije.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje. Za 49, protiv 107, uzdržan 31, nije glasalo 10, ukupno 197 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandmane u istovetnom tekstu podneli su Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine i narodni poslanik Zoran Bošković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandmane u istovetnom tekstu podneli su Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine, narodni poslanik Zoran Bošković i narodni poslanik Ištvan Išpanovič. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Dragan Čolić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragan Čolić.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 3. stav 2. reč "donosi" zamenjuje se rečima "izvršava zakone". Ustav Republike Srbije u članu 113. stav 1. tačka 6. jasno definiše prava i dužnosti opštine kod poverenih poslova. Tačka 6. decidno kaže - izvršava zakone, druge propise i opšte akte Republike Srbije, čije izvršavanje je povereno opštini i obezbeđuje izvršavanje propisa i opštih akata opštine. Motivacija predlagača zakona i nije bila da se poštuje Ustav Republike Srbije i stav 2. člana 3. Predloga zakona o lokalnoj samoupravi je u suprotnosti sa članom 113. Ustava Republike Srbije, jer stav 1. tačka 6. precizno definiše prava i dužnosti opštine kod poverenih poslova. Ne može biti isto da jedinica lokalne samouprave donosi propise i druge akte i obavlja upravne radnje ili, kao što stoji u članu 113. Ustava Republike Srbije, izvršava. Kršenje zakona i Ustava Republike Srbije postaje hronično. Postojanje pravnog vakuuma karakteristika je i obeležje DOS-ovske vlasti. Nepostojanje Ustavnog suda pomaže da se zahvaljujući DOS-u u Srbiji sprovodi diktatura. U sferi lokalne samouprave je katastrofalan Predlog zakona o lokalnoj samoupravi i doprineće stvaranju haosa i privida da se nešto radi i da se sprovode reforme. Neće biti demokratskih procesa u Srbiji. Rad lokalne skupštine biće bez ikakvog značaja, a sve to će biti u rukama jednog čoveka, predsednika opštine ili gradonačelnika. Nije sporno da je ovaj zakon protivustavan i da bi za predlagača bilo najbolje da ga povuče iz procedure. Čast i moral su kategorije koje vama DOS-ovcima najviše nedostaju i u sferi lokalne samouprave, pa i u ostalim sferama nemamo se čemu boljem nadati. Pod plaštom demokratskih procesa sprovodi se i na lokalnom nivou diktatura. Neće biti demokratije dok ste vi na vlasti. Moj amandman na član 3. Predloga zakona o lokalnoj samoupravi pravi je primer u kome se u stavu 2. jasno vidi da postoji suprotnost sa Ustavom Republike Srbije. Predlagač očigledno meša pojam poverenih i prenetih poslova. Ako se radi o poverenim poslovima, mogu se poveravati samo upravni poslovi. Znači, ne može se dodatno uređivati propisima lokalne samouprave materija koju uređuju zakoni koji su u nadležnosti viših organa, a koju oni poveravaju lokalnoj samoupravi. Zbog toga mi, srpski radikali, tražimo da se reč - donosi propise, zameni rečima - izvršava zakone, a što je u skladu sa članom 113. stav 1. tačka 6. Ustava Republike Srbije. Vreme je za izbore. Volja građana Srbije se promenila. Pružite priliku građanima Srbije da izaberu nove poslanike Narodne skupštine Republike Srbije, kojima neće biti lako jer će morati da razmatraju i usvajaju bolje zakone od ovih koje ste vi doneli i da ispravljaju mnoge greške koje ste počinili.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo narodni poslanici, osnovni problem je u nedostatku stručnosti ljudi koji su pisali ovaj zakonski tekst. Možda ova odredba uopšte nije formulisana u lošoj nameri. Možda je namera onog ko je formulisao ovu odredbu bila najbolja. Međutim, ova odredba je ogledalo njegove nestručnosti. Kada se zakonom poveravaju poslovi nekom nižem obliku unutar teritorijalne organizacije sistema vlasti, kao što je lokalna samouprava, onda se lokalnoj samoupravi ne poverava regulisanje tih pitanja, nego isključivo izvršavanje, jer je reč o nečemu što je u nadležnosti Republike. Sve ono što je u nadležnosti Republike reguliše isključivo Republika. Republika reguliše, pa onda kaže opštini - poveravam ti da to i to uradiš, jer ćeš ti to lakše uraditi nego direktori republičkih organa. To je smisao poveravanja. Poveravanjem poslova ne poverava se regulativna nadležnost. To je suština. Zbog toga je član 3. nestručno formulisan i mi vas pozivamo na to da nađete nekoga ko će to stručno formulisati, ako već nećete da prihvatite amandman Srpske radikalne stranke koji vam u tom smislu pomaže. Kada se opštini poveri obavljanje određenih poslova, onda je opština dužna da te poslove obavlja isključivo na onaj način na koji je to obavljanje propisala Republika. Nema opština slobodu da svojom pravnom regulativom menja način regulisanja koji je propisala Republika. To je teško objasniti mnogima od vas, ali to mnogo i ne govorim zbog vas nego zbog celokupne srpske javnosti koja ovo prati i čudom se čudi kako je moguće ovako pravno nestručno sročeni tekstovi da se pojavljauju u formi zakonskog projekta.
Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 43, protiv 95, uzdržanih 27, nisu glasala 24, ukupno 189 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Dragan Todorović i Hranislav Perić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Izvolite, ima reč narodni poslanik Dragan Todorović.
Dame i gospodo, da je Predlog zakona o lokalnoj samoupravi, koji danas imamo na dnevnom redu, jedno nesrećno rešenje kompilacije pojedinih rešenja iz drugih država, kojim se praktično ruši postojeći sistem lokalne samouprave... Ministre, imaćete prilike da se javite kad god zaželite, nema potrebe da dobacujete. Tako, možemo da kažemo da je ovaj skup rešenja zaista takav da će doprineti rušenju sistema lokalne samouprave koji sada postoji u Srbiji i da neće, nasuprot tom rušenju, doprineti da se izgradi jedan nov, bolji, kompletniji i usklađeniji sistem, recimo, sa odredbama Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, koja je usvojena u Strazburu 1985. godine, a kao primer za to navešću odredbe iz člana 4. i amandman koji smo podneli gospodin Hranislav Perić i moja malenkost u ime SPS-a. Tu se precizira da se u članu 4. umesto izraza - "jedinica lokalne samouprave odgovorna je za kvalitetno i efikasno obavljanje izvornih poslova i u vršenju izvornih poslova jedinica lokalne samouprave može biti ograničena samo u slučajevima i pod uslovima utvrđenim zakonom, u skladu sa Ustavom", izbacuje - jedinica lokalne samouprave i uvodi naziv ili precizira - da su odgovorni organi jedinica lokalne samouprave. Zašto to kažem? Pa, pre svega, da ima argumenata za jednu takvu dopunu i izmenu člana 4. govori i sama Povelja o lokalnoj samoupravi, koja predviđa da lokalne vlasti u ostvarivanju svojih prava mogu da imaju izvršne organe koji su im odgovorni. Dakle, ne govori se, pošto je već reč o tome, o odgovornosti jedinica lokalne samouprave, već se govori o odgovornosti organa jedinica lokalne samouprave. Stoga smatramo da je ovaj predloženi formulacijski deo zaista nedorečen i da bi imalo logike da se rešenje koje smo predložili u svom amandmanu usvoji. Takođe, a propo odgovornosi, zaista je nelogično da se za akt jednog od organa lokalne samouprave tretira i bude odgovorna cela jedinica lokalne samouprave, ali ako već pričamo o odgovornosti ne bi bilo loše da čujemo i neka objašnjenja, kao što su ona vezana za odgovornost bivšeg predsednika Slobodana Miloševića, kome se navodno danas sudi u Hagu, a u stvari sudi se celoj Srbiji. Dakle, podsećam vas još jednom da je pitanje odgovornosti vrlo bitno i apelujem na vas da usvojite rešenja i amandmane koji su bukvalno upereni na to da se pitanje odgovornosti precizira. Hvala lepo.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Izvolite, reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Da bi ova odredba zakona imala smisla mora se preformulisati u skladu sa ovim što je predloženo u amandmanu. Zašto? Kada se kaže - jedinica lokalne samouprave je odgovorna, to u pravnom smislu ništa ne znači. To je isto kao kada se kaže - država je odgovorna, Republika je odgovorna, to je stvar političke proklamacije. Ova odredba bi imala smisla kada bi se reklo - organi su odgovorni, svaki organ u okviru svoje konkretne nadležnosti. I, ne može cela jedinica lokalne smaouprave da odgovara za sve organe. Pogotovu u ovom sistemu koji vi sada namećete. Ne može skupština opštine da odgovara za ono što radi predsednik opštine. Jer, predsednik opštine zapravo ne odgovara ni skupštini opštine za svoje postupke. Ne odgovara nikome - tako ste koncipirali. Ostavili ste samo mogućnost da se podnese inicijativa da se praktično referendumskim izjašnjavanjem smenjuje predsednik opštine, što je u praksi nemoguće postići. Predsednik opštine je bez odgovornosti. Ovaj član može da bude u principu i suvišan. Jer se odgovornost svih organa u političkom sistemu podrazumeva. Besmisleno je sada u zakon unositi - svi su organi odgovorni za ono što rade, kada se to zna i po Ustavu i po nekim sistemskim zakonima. Besmisleno je u ovom zakonu to iznositi. Ali, kad se već unosi u zakon, onda treba uneti napravno logičan način. Ne - lokalna samouprava u celini da odgovara. Odgovara opština. Koja opština? Imate striktnu podelu vlasti unutar opštine: upravno izvršna i zakonodavna; a nije ni zakonodavna, ne zna se zapravo ni šta je ako nema nadležnost da obori izvršnu vlast. Ko je onda taj ko je odgovoran? Mora se konkretizovati odgovornost. Bez konkretizacije odgovornosti, postavljanje pitanja odgovornosti je puka fraza. U praksi ne znači ništa. Ako se konkretizuje odgovornost, onda se tačno zna zašta ko snosi odgovarajuće konsekvence. Pominjanje odgovornosti bez konkretizacije konsekvenci je takođe besmisleno. Svaka odgovornost podrazumeva sankcije. Besmisleno je postavljati pitanje odgovornosti bez postavljanja pitanja sankcija. Besmisleno je i odvojeno tretirati odgovornost i sankcije. To je tek toliko da bih vas malo podučio, iako izgleda nema vajde od toga.
Da li se još neko javlja za reč po ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 44, protiv 89, uzdržanih 19, nije glasalo 24, ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Miloš Lukić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je isti postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 6. amandman je podnela Skupština Autonomne pokrajine Vojvodine. Vlada, Odborza pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li se neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za jedan, protiv 135, uzdržanih 18, nije glasalo 22, ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Ištvan Išpanovič. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi od ovlašćenih učesnika u raspravi prijavljuje za reč? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 137, uzdržanih 16, nije glasalo 22, ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je, sa ispravkom, podneo narodni poslanik Zoran Bošković. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko od drugih ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za nije bilo, protiv 134, uzdržanih 15, nije glasalo 27, ukupno 176 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ratimir Svirčević, Živica Predojev, Teodora Vlahović i Kermeci Karolj. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? (Ne.) Da li se neko drugi javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 136, uzdržanih 14, nije glasalo 24, ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Pavlović. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne, nije prisutan.) Da li se neko drugi javlja za reč? Ima reč narodni poslanik Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe SPS.
Dame i gospodo narodni poslanici, narodni poslanik Slobodan Pavlović ispred SPS-a podneo je amandman kojim predlaže da se u članu 7. u drugom stavu kaže "jedinica lokalne samouprave može ugovorom, na načelima konkurencije i javnosti, poveriti pravnom ili fizičkom licu obavljanje poslova iz stava 1. ovog člana", pa on predlaže da se stavi zarez, pa zatim "osim ako zakonom drugačije nije određeno". Konkretno, ovim članom 7. lokalnoj samoupravi se dozvoljava da formira svoje lokalne organizacije za zadovoljavanje potreba stanovništva i jasno je da su to pre svega poslovi iz oblasti komunalnih delatnosti, vodosnabdevanja, prevoza građana itd. Komplementaran zakon ovom zakonu je Zakon o komunalnim delatnostima, a on je jasno rekao koje vrste poslova ne mogu biti u celini poverene bilo kakvom konkurencijom i na kojim vrstama poslova mora lokalna samoprava zadržati većinsko vlasništvo. To se pre svega odnosi na oblast vodosnabdevanja i na oblast šinskog transporta. Znači, transporta i onih poslova koji ne mogu biti lako paralelizovani. Druga je situacija npr. sa iznošenjem đubreta i sa nekim drugim delatnostima, prevozom autobusima, koji bez ikakvog problema mogu imati zdravu konkurenciju, ali monopol nad vodosnabdevanjem, monopol nad centralnim grejanjem, monopol nad šinskim transportom, Zakonomo komunalnim delatnostima predviđeno je da pripada lokalnoj samoupravi. Upravo zbog toga narodni poslanik Slobodan Pavlović je predložio da se naglasi, da se kaže da može biti ova konkurencija, osim ako zakonom drugačije nije predviđeno, upravo određujući se prema Zakonu o komunalnim delatnostima, koji u suštini štiti interes građana. Jer, kada bi nekome došao u ruke taj monopol snabdevanja grada vodom, šinski transport ili centralno grejanje, taj monopol bi mogao u mnoge druge svrhe da se koristi. Hvala.
Da li još neko od ovlašćenih učesnika u raspravi želi reč? (Ne.) Ako ne, stavljam amandman na glasanje. Za 44, protiv 77, uzdržanih 20, nije glasalo 34, ukupno 175 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela narodni poslanik Gordana Pop-Lazić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanički klub SRS-a je podneo amandman na član 8. Predloga zakona koji ću obrazložiti, a tiče se zadržavanje mesnih zajednica i čak ustanovljavanja nekih novih oblika mesne samouprave, što je apsolutno nespojivo sa, pre svega, našim opredeljenjem po pitanju osnovanosti postojanja mesne zajednice. Argumenti za to su: prvo, što mesne zajednice, pre svega, nisu ustavna kategorija; drugo, to što se one u praksi nisu pokazale i dokazale. Nekada su mesne zajednice, u vreme Kardelja i komunizma, u stvari bile osnovne partijske ćelije. One su to i dan - danas. Zbog toga vi njih zadržavate kao oblik mesne samoupave, jer stranke DOS-a koje nemaju svoju stranačku infrastrukturu, preko mesnih zajednica to nadoknađuju i od izbora za organe mesne zajednice prave jednu političku borbu; iako mesne zajednice ni onda kada su funkcionisale nisu imale taj cilj, nego je trebalo da zadovolje neke zajedničke interese svih građana koji žive na prostorute mesne zajednice. Danas se dešava da se pokupi 50 ljudi, pozovu se, izaberu se organi mesne zajednice. Oni koji su za to saznali ili koji su pozvani, došli su. Praktično, građani ne znaju da mesna zajednica postoji, a ta mesna zajednica treba da radi nešto u interesu tih građana. To je sve pod znakom pitanja i, naravno, pod navodnicima, jer cilj te mesne zajednice i nije da nešto da uradi, nego da sprovodi politiku one političke partije koja se domogla nazovivlasti u mesnoj zajednici. U odredbama člana 71 - 76. dalje se razrađuje pitanje mesne samouprave. Nas, pre svega, zapanjuje to da vidimo da imate nameru da lokalnoj samoupravi, odnosno opštini kao osnovnoj jedinici lokalne samouprave, omogućite da neke svoje izvorne nadležnosti prenese na mesnu zajednicu. To će očigledno funkcionisati po sistemu - kad građanin dođe u opštinu da nešto traži ili na nečemu insistira, onda mu neko odgovoran u opštini kaže da ide u mesnu zajednicu ili, kako se to kod nas u narodu kaže, žali se upravi vodovoda. Mesne zajednice neće biti sposobne, na osnovu finansijskih sredstava koje imaju, a ovde se pre svega računa na samodoprinos, protiv koga smo takođe, jer mislimo da platežna sposobnost naših građana nije takva da mogu da učestvuju i putem samodoprinosa, pored ovolikih poreza, da bi dobili put, da bi dobili vodu, da bi se izgradila kanalizacija ili telefonski priključak i sl. Mesne zajednice, po mišljenju srpskih radikala, su prevaziđena kategorija sa kojom treba da raskrstimo. Mi smo raskrstili, a vi kao neokomunisti očigledno niste. Vama kardeljevski sistem apsolutno odgovara, s tim što je on zaista imao sistem, a vi radite sve van sistema.
Da li još neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe.
Ovoga puta moram da budem prilično i neočekivano blag prema vama DOS-ovcima, jer vi niste krivi što je taj koncept, ideja mesne zajednice ostala u vašoj glavi. Krivi su socijalisti što su to zadržali u prethodna dva zakona, iako smo mi pokušavali da se to izbaci kao neustavna kategorija. To je ostalo iz starog komunističkog perioda, iz perioda totalitarizma, iz perioda kardeljevske regulacije političkog sistema. Međutim, vi sada treba da dokažete da niste samo jedna od varijanti komunista ili socijalista, da zaista zastupate jedan liberalno-demokratski koncept političkog sistema. Ako zastupate takav koncept, onda ćete odustati od mesnih zajednica. Prvo, zato što Ustav uopšte ne poznaje kategoriju mesnih zajednica. Drugo, zato što se iz ovoga ne vidi šta su mesne zajednice. Ako ostane ovakva odredba, od opštine do opštine će svako različito tumačiti šta je uopšte mesna zajednica. Mi smo tu praksu imali do sada. Tamo gde su vladali srpski radikali, mi smo to jednostavno ukidali. Međutim, u Srbiji smo imali takvu praksu da u jednoj opštini skupština opštine postavlja rukovodstvo mesne zajednice; u drugoj opštini izvršni odbor opštine delegira, iz reda opštinskih odbornika, savet mesne zajednice; u trećoj opštini se drži zbog građana, pa on bira članove mesne zajednice. Vrlo su retki slučajevi da se išlo na tajne, neposredne i demokratske izbore za skupštinu mesne zajednice. Pitanje je da li uopšte takvih izuzetaka ima u Srbiji. Šta je onda mesna zajednica? To niko nije u stanju da objasni. Tamo gde postoji, u lokalnim uslovima, društveno-teritorijalna, ekonomska celina, zašto ne ići na formiranje opštine; čemu mesna zajednica? Postoje velika sela, velika naselja, pravi gradovi, koji po prirodi stvari mogu da budu opštine. Onda ih treba proglasiti za opštine. Zašto ih držati u statusu neke imaginarne mesne zajednice? Tamo gde ne postoje uslovi da se formira opština, čemu onda insistiranje na mesnoj zajednici. Iskustvo pokazuje, ne po novčanim iznosima, nego procentualno po broju afera, da je najviše afera bilo u organima mesnih zajednica. Zašto su mesne zajednice jednoj kategoriji ljudi posebno privlačne? Zato što oni odmah razmišljaju o mesnim samodoprinosima i o raspolaganju parama tih samodoprinosa. To je ono što ih privlači, a ne neki drugi poseban problem. Ovde utemeljenja za postojanje mesnih zajednica nema u Ustavu, ne treba da bude takvih kategorija ni u zakonu. Ako se već uvodi nešto u zakon, što Ustav, u principu, ne zabranjuje, onda to mora jasno da se definiše, mora da se razradi struktura mesnih zajednica; da se vidi kakva je priroda tog podorgana lokalne samouprave ili podistitucije; da se vidi kakva je struktura organizovanja; da se vidi koji su to organi i kako se ti organi konstituišu. (Predsedavajuća: Tri minuta i 40 sekundi.) Ništa se od toga ne može videti iz ovoga zakona i ovaj zakon samo po nekoj inerciji prihvata ranija rešenja, a ta rešenja su i protivpravna i necelishodna.
Da li još neko od ovlašćenih želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, predsednik poslaničke grupe.
Dame i gospodo poslanici, izgleda da posle omnibus zakona, minibus svim vojvođanskim poslanicima je otišao, tako da nemate ni jednog poslanika iz vojvođanskih partija, ni kvoruma ne bi imali da mi izađemo iz sale. Tek toliko, koliko odgovorno preuzimaju DOS-ovi poslanici posao koji rade. Član 8, koji govori o mesnim zajednicama, mi podržavamo, jer smo uvereni da, posebno u opštinama koje imaju dosta razuđenu strukturu stanovanja sa mnogo sela, i te kako treba očuvati mesne zajednice kao najbliži oblik lokalne samouprave za stanovništvo. Sigurno da stanovnici jedne mesne zajednice mnogo bolje znaju šta im je potrebno i šta treba činiti na nivou njihove mesne zajednice, nego što to treba da zna centralizovano opštinsko rukovodstvo u velikim opštinama. Mi se apsolutno zalažemo upravo za član 8. kakav jeste, odnosno mi smo protiv amandmana koji je podnela Srpska radikalna stranka.
Pravo na repliku, narodni poslanik Sredoje Mihajlov.
Gospodin Branislav Ivković je pomenuo da nema vojvođanskih stranaka, a zbog javnosti bih rekao da su poslanici Vojvodine prisutni. Da ne bi dezinformisali javnost, samo toliko, tu smo.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 25, protiv 98, uzdržanih 12, nije glasalo 35, ukupno 170 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milan Marković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite.
Poštovano predsedništvo, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, dakle, radi se o amandmanu koji se odnosi na mesne zajednice. Način na koji je predlagač koncipirao sistem mesnih zajednica je u načelu dobar način i ne može se staviti neka teorijska primedba. Međutim, slabo je primenljiv u našim uslovima. Predlagač je predvideo da, građani mogu da, radi zadovoljavanja svojih potreba, obrazuju mesnu zajednicu, a to je predvideo članom 8, da bi kasnije članom 72. predvideo da se građani o obrazovanju mesne zajednice ili drugog oblika mesne samouprave izjašnjavaju referendumom. To je sigurno vrlo demokratski i jednog dana ćemo verovatno doći i do tog stepena razvoja svesti, da kažem, o lokalnoj samoupravi, o mesnom organizovanju građana. Mislim da u sadašnjim uslovima to nije primereno. Stoga je moj amandman malo suzio to pravo i preneo ga na skupštinu opštine. To su dva amandmana, jedan se odnosi na ovaj 8. član, a drugi se odnosi na član 72. Ovaj amandman na član 8. predviđa da jedinica lokalne samouprave obrazuje mesnu zajednicu ili drugi oblik mesne samouprave u skladu sa statutom i zakonom. Kasnije, amandmanom na član 72. predviđam da se to čini posebnim oblikom većine, odnosno apsolutnom većinom, većinom od ukupnog broja odbornika u skupštini opštine. Mislim da je to dobar način da sadašnji nefunkcionalan sistem mesnih zajednica u prvo vreme zamenimo nekim koji bi bio daleko racionalniji i funkcionalniji. Ono što karakteriše sadašnje mesne zajednice, a to je jedna potpuna atrofija i, moramo priznati, mnogi od nas, a pogotovo u gradskim sredinama, i ne znaju gde su mesne zajednice. Interes građana za mesnu samoupravu i mesni referendum u ovom trenutku sigurno ne postoji. A ukoliko ne bismo prihvatili ovaj amandman, ova odredba koja se odnosi na mesne referendume i na ovakav način organizovanja mesne zajednice ostala bi neprimenljiva. Nadam se da razumete da to u ovom momentu nama nije u interesu. Hvala lepo.
Hvala. Za reč se javio narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS. Izvolite.
Podnosilac ovog amandmana oseća problem, ali ne zna kako da racionalno reši taj problem. Naravno, problem je u tome ako postoji odredba da radi zadovoljavanja opštih, zajedničkih i svakodnevnih potreba stanovništva na određenom području građani mogu da obrazuju mesnu zajednicu ili možda drugi oblik mesne samouprave, a u skladu sa statutom i odlukom jedinica lokalne samouprave. Građanima se daje pravo da obrazuju oblik lokalne samouprave. Znate, te mogućnosti postoje na nekim novootkrivenim teritorijama, gde nema nikakve državne vlasti, pa se onda nađu građani i oni se organizuju. Šta to znači građani se organizuju, građani formiraju, građani obrazuju? Kako građani da obrazuju? Postoji već država. Kada postoji država, nemaju građani šta više sami da obrazuju unutar političkog sistema, a što ne obrazuje država. Građani mogu da se udružuju, da se dogovaraju, da formiraju akcionarska društva, deonička društva, organizacije, partije, sindikate, šta god žele. U okviru političkog sistema, tamo gde je reč o strukturi političkog sistema, reč je o državnoj vlasti, a lokalna samouprava je i državna vlast. Ona nije samo samouprava. Ona ima dvostruku prirodu: prirodu samouprave i prirodu državne vlasti. Ona u ime države i obavlja neke upravne nadležnosti. U ovom slučaju, ako se član 88. promeni amandmanom koji je predložen, ništa se bitno neće promeniti. Ovde se kaže da "radi zadovoljavanja opštih, zajedničkih i svakodnevnih potreba stanovništva na određenom području jedinica lokalne samouprave može da obrazuje mesnu zajednicu ili drugi oblik mesne samouprave, u skladu sa statutom i zakonom". Prvo, da razjasnimo šta je to mogući drugi oblik mesne samouprave. O tome se govori i u zakonu i u ovom amandmanu, a niko ne zna šta je to drugi oblik. Šta bi to moglo da bude? Da li je nekada nešto postojalo, pa da vidimo šta bi to moglo da bude. Čemu se to otvara prostor? Šta god nekome tamo negde padne na pamet ili se već misli na nešto što je već moguće da se pojavi u praksi. Na to pitanje niste u stanju da date odgovor. Možda je to kućni savet, šta? Šta je to? Ne znate na to pitanje da odgovorite. Drugo, šta sa već postojećim mesnim zajednicama da se radi? Polazi se od toga da ono što je postojalo pre ustava, pravno ne postoji ako ustav nije sankcionisao, ako ustav nije regulisao. Mesne zajednice koje su postojale pre Ustava iz 1990. kao da ne postoje. One su uglavnom nastavile da postoje, nastavile su sa svojim postojanjem, a postoje i danas. Ovim odredbama zakona ili odredbama amandmana samo se zbrka čini većom... (Predsednik: Vreme.) Šta po ovom amandmanu, ako se on prihvati, da se radi sa onim starim i nasleđnim mesnim zajednicama? Koliko je to ozbiljan problem govori činjenica da se punih pet ili šest godina Skupština grada Beograda nije odvažila da donese gradsku odluku o mesnim zajednicama. Zbog toga nijedna mesna zajednica na području grada Beograda nije ni legalna ni legitimna. Toliko je to ozbiljan problem. Tamo gde je moguće preko kolena seći probleme, može i ovako, mogu i drugi oblici, može kako kome padne na pamet, pokazuje se samo... (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) ... da se ne razmišlja ozbiljno o samom problemu. Da li je isteklo vreme?
Jeste.
Zašto me niste upozorili.
Upozorila sam vas.
Nisam čuo.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milan Marković.
Samo bih kratko da reagujem na ovo što je gospodin Šešelj rekao. Dakle, ja jesam uvideo problem koji postoji sa mesnim zajednicama kod nas već duže vreme. On manje-više ni za jednog poslanika u ovoj sali nije sporan. Gospodin Šešelj smatra da ja jednostavno ne umem da predložim rešenje tog problema. Predložio sam dobro rešenje, ali razlika između mene i vas je u tome što vi apsolutno, a to sam uvideo, ne razumete pojam lokalne samouprave, ne razlikujete jedinicu lokalne samouprave,mesnu samoupravu i mesno organizovanje građana. To je ozbiljan problem. Ne možete diskutovati o ovom zakonu, dok ne razlikujete te osnovne kategorije. Hvala.
Za reč se javio ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić, a u svojstvu predstavnika predlagača. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imajući u vidu da je Odbor za pravosuđe prihvatio predloženi amandman; imajući takođe u vidu da se radi o jednoj autonomnoj regulativi jedinica lokalne samouprave; da se može kao savremeni trend u regulisanju ove materije prihvatiti jedan politipski model; da mesne zajednice zaista nisu ustavna kategorija i da ne postoje ustavna ograničenja ove vrste; da se ovde radi o tzv. mesnoj samoupravi, a ne lokalnoj samoupravi mesna samouprava nije na nivou tzv. javnih ovlašćenja; odgovor na pitanje šta još može, pored mesnih zajednica, da se organizuje - mogu naravno i jedinice lokalne samouprave formirati, recimo, kvartove, a po uzoru na arondismane itd; dakle, da pojednostavim, Vlada prihvata predloženi amandman.
Pošto je Vlada prihvatila ovaj amandman, kao i nadležni odbori, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Goran Cvetanović. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Podnosilac amandmana želi reč. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, SRS je podnela amandman na član 11. U članu 11. stav 2. iza reči "službi" briše se deo teksta koji glasi: "Način upravljanja građana poslovima iz nadležnosti jedinica lokalne samouprave, osnivanje lokalne samouprave, osnivanje i rad mesnih zajednica i drugih oblika mesne samouprave", a umesto njega dodaje se sledeći tekst: "Način odlučivanja građana o poslovima iz nadležnosti jedinica lokalne samouprave, uslovi i način raspisivanja i organizovanja referenduma." Treba poći od definicije lokalne smouprave, koja je prihvaćena čak i u Evropskoj povelji, da je lokalna samouprava zajemčeno pravo građana da u jedinicama lokalne samouprave neposredno i preko svojih demokratski izabranih organa, samostalno upravljaju određenim javnim poslovima. Pored odlučivanja u skupštini opštine preko demokratski izabranih odbornika, građani imaju na raspolaganju i institut narodne inicijativei referenduma koji se ovde ne spominje. Ustav ovaj način odlučivanja građana spominje u članu 116, koji glasi: "O poslovima opštine građani odlučuju referendumom i preko svojih predstavnika u skupštini opštine. Skupštinu opštine čine odbornici izabrani na neposrednim izborima, tajnim glasanjem." Zbog toga bih upravo preporučio ministru Batiću da, apsolutno, mnogo više vremena i energije troši da malo čita Ustav, samo čita, ništa više, a ne da možda preko predstavnika svojih stranaka lepi opštinske sudove, pre svega u Leskovcu i drugim krajevima, valjda na taj način pokazuje gde ima ingerencije. Mnogo bi bolje bilo da ti zakoni koje predlaže budu kompetentni i bolji. Zbog toga je upravo očigledno da na ovaj način DOS gasi osnovne demokratske principe, jer lokalnoj samoupravi na priložen način nema striktne podele vlasti, gde bi se sva tri oblika vlasti međusobno kontrolisala. U predloženom članu zakona, očigledno je da odbornik nema svoju funkciju, već gradonačelnik svojom funkcijom inauguriše predsednički sistem, što očigledno nije demokratski. Jer, gradonačelnik sigurno neće sam sebe smeniti. Odgovor Vlade na predloženi amandman apsolutno je neprihvatljiv, što potvrđuje stav Srpske radikalne stranke da Vlada neprestano pokušava da ponižava narodne poslanike, ne upuštajući se u sadržinu amandmana, a na ovaj način Vlada u stvari diskredituje samu sebe. Ovaj veoma važan način odlučivanja građana mora biti regulisan statutom, pogotovu zato što mu je i sam Ustav dao veliki značaj. Podsetio bih narodne poslanike da treba imati u vidu i član 69. stav 2. Predloga zakona o lokalnoj samoupravi, koji glasi: "Skupština jedinica lokalne samouprave dužna je da raspiše referendum po pitanju iz svoga delokruga na zahtev građana u jedinici lokalne samouprave na način utvrđen zakonom i statutom." Kao što vidite, u članu69. upravo se potenciraju reči: na način utvrđen statutom.
Da li se još neko javlja za reč? Narodni poslanik Vojislav Šešelj u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Dobro što je gospodin Batić pomenuo pariske arondismane. To je veoma dobar primer za ugled onim političarima koji žele da komplikuju raspored državnih institucija kako je to urađeno u Francuskoj. Francuska već odavno od toga boluje i Francuska ima suviše veliki broj institucija. To je komplikovani način odlučivanja, to će vam reći svaki stručnjak za lokalnu samoupravu. Ali, nije to problem, ne bih ja kritikovao ministra Batića zbog toga. Problem je što ministar Batić ne zna da je Francuska zakonom detaljno regulisala i pitanje arondismana kao oblika organizovanja unutar grada Pariza. Dakle, da ste vi objasnili kroz ovaj zakon šta mislite pod kvartom, šta mislite pod rejonom ili gradskom četvrti, kako se tu kaže, ne bi to bio tako strašan problem, ali vi nagađate i razbacujete se izrazima. Lepo je to, gospodine Batiću, što se vi zalažete za kvartove, za četvrti i rejone itd, ali objasnite i definišite u ovom zakonu šta je to, onda precizirajte kako se to građani organizuju i kako to građani formiraju organe rejona, četvrti itd. Vi ste tu ostali bez odgovora. Tamo gde nemate odgovore, bolje da ćutite. Onda izbrišite rejone, četvrti i kvartove dok niste u stanju da to osmislite i da objasnite kako ćete regulisati njihovo funkcionisanje. Nemamo ništa protiv ni da zadržite mesne zajednice, ali razradite to pitanje, pa kažite - mesnu zajednicu formiraju građani određenih teritorijalnih celina, naselja itd. Mesna zajednica ima taj i taj organ, a svi organi mesnih zajednica se formiraju i konstituišu na taj i taj način. To onda ima smisla. Ne može se institucija, postojanje institucije, način njenog konstituisanja i izbora prepuštati slobodnoj volji građana na terenu. Slobodna volja građana na terenu se očituje kroz same izbore, hoću ovog kandidata, neću onog drugog, hoću ovu partiju, neću onu partiju i to je demokratija. Nije demokratija kada se to građanima prepušta na volju: pa će jedni da imaju ovakvu mesnu zajednicu, a drugi ovakvu; jedni će imati četvrti, a drugi rejone; četvrti će imati, šta tamo još stoji; a možete i arondismane da uvedete. Još kažete - itd. (Predsednik: Vreme.) Kako to u zakonu izgleda itd? Ništa to ne znači, vratite to na doradu, objasnite sve, izvedite u jedan logičan sistem, obrazložite, pokažite kako to u praksi može da funkcioniše, ali da na identičan način funkcioniše i u Subotici, u Beogradu, u Vranju, Leskovcu itd. Na identičan način da funkcioniše, neće isti ljudi odlučivati, ali mora sistem biti jedinstven, celovit, inače, vi se tu zalažete za anarhiju, ne zna se ni ko pije ni ko plaća. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Evo odmah završavam, samo još jednu rečenicu. Otkud vam tolika potreba da isforsirate ogroman broj raznih oblika, kako vi kažete, lokalne samouprave. Otkud tolika potreba za ogromnim organizovanjem građana? To nas podseća na komuniste i na fašiste, na totalitarizam, građanin ne želi u principu da se sa tim bakće, a na našim zborovima građani u mesnim zajednicama dođu, po 50 u vrh glave, otprilike 100 građana i to pokazuje ogromnu nezainteresovanost, a ne želju da se to u ovoj meri prebukira.
Za reč se javio ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić, u svojstvu predstavnika predlagača.
Ima naš narod jednu izreku: "Ko o čemu, baba o uštipcima". Oni koji su godine proveli u komunističkom sistemu i bili vrli pripadnici Saveza komunista, najčešće kritikuju komunizam. Naravno i oni koji su se bratimili sa Lepenom, oni najviše pominju fašizam, a to je jedan sindrom koji postoji u svesti ljudi koji su prošli faze komunizma i fašizma. Predloženi amandman gospodina Milana Markovića govori da jedinice lokalne samouprave mogu obrazovati mesnu zajednicu ili drugi oblik mesne samouprave. Bilo je pitanja šta je taj drugi oblik, a ja sam pomenuo da je moguće da to budu kvartovi, reoni, arondismani itd. Decentralizacija podrazumeva i normativnu decentralizaciju, a ovde govorimo o lokalnoj samoupravi, a ne o lokalnoj upravi. U komunizmu je sve bilo određeno, znalo se kojom će stazom to da ide, a ovde je upravo ta vrsta decentralizacije u pitanju. Lokalna samouprava, odnosno organizacija lokalne samouprave, jedinica lokalne samouprave određivaće kako će se ova materija urediti, to upravo ne treba da bude striktno regulisano zakonom i ne treba da bude identično i u Subotici, i u Kuršumliji, nego će svaka jedinica lokalne samouprave uređivati to prema svojim potrebama. To je normativna decentralizacija.
Pravo na repliku, narodni poslanik Vojislav Šešelj.
Ministar meni ne može da replicira, ali ja mogu ministru. Na ovaj kukolj Batićev neću se osvrtati, pošto mi je sve to zabavnije i duhovitije, pa bih se bazirao samo na stručnu stranu problema. U Francuskoj postoji, saslušajte, koristiće vam ovo, 36.548 opština. Francuski sistem lokalne samouprave je apsolutno različit od našeg i ne može biti primer za ugled.Tačno 36.548, koliko puta da vam ponovim? Mogu do večeras da vam ponavljam, ali je nešto drugo bitno. U Francuskoj je preglomazna lokalna samouprava, pa bez obzir koliko je preglomazna i preskupa, kod nas je neprimenljiva. U Francuskoj je sve to zakonima precizno regulisano do kraja. Zakon treba da reguliše sistem, da predvidi sve institucije koje se pojavljuju unutar sistema državne vlasti. Ne sme unutar sistema državne vlasti postojati ni jedna trajna institucija ako nije njeno postojanje zakonom predviđeno.To je suština. Predvidite zakonom da se svi gradovi podele na reone. Predvidite da se neki mogu podeliti, a neki ne mogu, ali je ovde suština u tome što morate zakonom regulisati kako će izgledati taj reon i kako će u reonu funkcionisati lokalna samouprava. To morate zakonom da predvidite, a to zakonom niste predvideli i to je suština. Što se tiče komunizma, fašizma itd. tu je Batić pravi stručnjak. U vreme komunističkog sisema on je bio u mišijoj rupi i nije se znalo da postoji. On je gledao po sudovima gde će da se ogrebe za nešto. U lokalnoj samoupravi, komunističkoj, u Obrenovcu, bio je neki načelnik, referent, ko zna šta je sve bio. Dok sam ja bio kao antikomunista po zatvorima, Batić je tamo gledao gde će koga da zakine, gde će koga da prevari, gde će koga da ošamuti na brzinu. Nije to bitno, to je Batićeva prošlost, za memoare njegove, nije za nas, ali ja ovde insistiram da sve institucije političkog sistema moraju zakonom biti jasno definisane i način njihovog funkcionisanja preciziran.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 42, protiv 94, uzdržanih 20, nije glasalo 11, od 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Radovanović i Branko Ružić. Vlada i Odbor za pravosuđe nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zoran Radovanović.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, na član 13. Predloga zakona o lokalnoj samoupravi podneo sam amandman iz sledećih raloga. U dva stava, koliko ima ovaj član, postoji dijametralno suprotna razlika, a ukratko ću to objasniti. Pre svega u drugom stavu, u kome se govori da jedinice lokalne samouprave mogu osnivati, ponavljam, mogu osnivati svoja udruženja, i to sve čine u skladu sa zakonom. Za razliku od toga, u prvom stavu člana 13. se kaže - jedinice lokalne samouprave sarađuju; bez mogu i nikakvog pozivanja na Ustav i zakon nema. Naime, nije li ovo pogodno tle za vašeg Kasu, da se u dogovorima njegove opštine mogu udružiti protivno Ustavu i zakonu ove zemlje ili je nešto drugo. Niste li nekome nešto obećali, pa to morate da sprovodite, ali o tom-potom. Ja ću odmah po usvajanju ovog člana u skladu sa drugim stavom, koji govori da jedinice lokalne samouprave mogu osnivati svoja udruženja, tražiti formiranje dva udruženja. Prvo udruženje biće udruženje za zaštitu oštećenih građana Niša koji su prihvatili poziv za neplaćanje računa za struju, a svi vi dobro znate, kao građani Srbije, ko je njima uputio taj poziv, tako da ćemo ovim udruženjem čuvati građane Niša od vaših predizbornih obećanja. O ovome su juče pričali poslanici Srpske radikalne stranke i poslanici socijalisti, tako da je tema dovoljno poznata našoj javnosti. S druge strane, mislim da je gospodin Jovanović juče pomenuo Mileta Ilića, dugogodišnjeg predsednika SPS-a. Kurtoazija vama, drage moje kolege poslanici, nalaže da kada govorite o Miletu Iliću i socijalistima govorite sa poštovanjem. (Predsednik: Gospodine Radovanoviću, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda. Ovde govorimo o drugom stavu čl. 13. Predloga zakona, da mogu da se formiraju udruženja i time ću pokazati šta hoću da kažem. To je da znate, izvinite gospodine sekretaru Saveza komunista iz ranijeg perioda, vrlo prosto. To udruženje, ovo drugo, treba da čuva istinu pre svega, jer do 1996. godine socijalisti su bili na vlasti u Nišu, a od 1996. godine do danas bili ste vi, nadam se ne još dugo. Građani Srbije odlično znaju: za šest godina vaše vladavine niste uspeli da okrečite ono što smo mi napravili. Niste stigli ništa da napravite. To svi u Nišu znaju i ponovo vam kažem, kada pričate o socijalistima, govorite sa poštovanjem.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj član zakonskog projekta nije dobar, ali mislim da ni amandman nije najsrećnije formulisan. Ovde se mora ozbiljnije razmotriti pitanje udruživanja jedinica lokalne samouprave. Šta su to oblici njihovog udruživanja? To mora jasno zakonom da se precizira. Je li to grad? Zakon već predviđa grad. Je li to grad Beograd? Zakon već predviđa grad Beograd i izdvaja ga u odnosu na ostale gradove. Šta je to još u šta se mogu udružiti jedinice lokalne samouprave? Mora zakonom da se predvidi. Subregion, možete vi sada da licitirate šta vam padne na pamet, ali toga u zakonu nema. U zakonu mora da bude, jer je besmislena ovakva odredba. Da li to znači, ako se tri opštine sastanu, dogovore, ako su to susedne opštine, da formiraju grad? Možda će jednog dana Jagodina, Ćuprija i Paraćin da se dogovore da formiraju grad. Je li to mislio tvorac ovog zakonskog projekta? Ako je to mislio, ideja nije loša, ali mora se zakonom precizirati; a ako je tvorac ovog zakonskog projekta mislio na ono što već planira Jožef Kasa da uradi, da formira zajednicu opština Panonija i da tako izdvoji sedam-osam severnovojvođanskih opština pod svoju kontrolu, onda to treba sprečiti na ovaj način. Odredba je besmislena, jer nije precizirana i kao takva u principu ništa ne znači. Što se tiče međunarodnog povezivanja govoriću posle ovoga kada bude reč o amandmanu Milorada Mirčića. Ovde bih se dakle, samo zadržao na prvom stavu. U tom prvom stavu treba jasno precizirati po kom pitanju se udružuje. Nije toliko važno koliko je važna institucija koja nastaje udruživanjem. Šta one to formiraju ako se udruže? Da li je to nešto institucionalno ili je to njihovo druženje u pitanju? Ako se one druže kroz udruživanje, nije to neki naročit problem. Ako one imaju mogućnost da stvore novu instituciju, onda se mora jasno, zakonom, predvideti koja je institucija moguća. Nije moguće ništa drugo osim formiranja grada. Ako postoji mogućnost da se formira grad udruživanjem nekoliko opština, nije ni to naročito problematično. Zašto to nije precizirano? Zašto neko o tom pitanju nije razmišljao - to je pravi problem.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Niko.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 61, protiv 77, uzdržana tri, nije glasalo 23, ukupno 164 narodna poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Izvolite, reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe.
Dame i gospodo, imam primedbu i na sam amandman narodnog poslanika Milorada Mirčića u pogledu formulacije, ali je on tu suštinu pogodio. Jedno je kada unutar političkog sistema jedinice lokalne samouprave imaju mogućnost udruživanja. Svojim udruživanjem one konstituišu određenu instituciju. Koja je to institucija - nije definisano. Što se tiče saradnje na međunarodnom planu - tu je o reč o tzv. asocijacijama, a socijacija podunavskih gradova na primer ili asocijacije najrazličitijeg karaktera. To može biti asocijacija glavnih gradova itd. Ali, to je trebalo da se precizira. Jer, te asocijacije ne predstavljaju instituciju. Tu ne nastaje nova institucija i tu niko nikome ne može da nametne određene obaveze. Sve obaveze koje proističu iz ovog oblika sradnje mogu samo dobrovoljno da nastanu. Čak je bilo osnova da se sa dva različita člana to pitanje reguliše, a ne u okviru istog člana, jer se ne tretira identična problematika. Preciziranje je, u svakom slučaju, neophodno, ali na taj način što će se odrediti i koje su to obaveze koje se mogu preuzimati iz međunarodne saradnje. Ako jedinice lokalne samouprave mogu formirati udruženja međunarodnog karaktera, sarađivati i udruživati se u već postojeće međunarodne organizacije, koje okupljaju jedinice lokalne samouprave, onda to treba na određen način regulisati i to ne na isti način kao regulisanje unutrašnje saradnje, stvaranje nekih institucija nad opštinama, kao što su gradovi i slično. Jer, svaka opština koja se udružuje u grad odriče se mnogo svojih nadležnosti. Te nadležnosti su prenesene na grad.
Hvala. Reč ima gospodin Vladan Batić, ministar pravde i lokalne samouprave, izvolite.
Radi racionalnog poboljšanja ovog predloga, Vlada prihvata ovaj amandman.
Ali, pošto odbori nisu prihvatili, staviću na glasanje. Vlada je prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 133, protiv tri, uzdržanih pet, nije glasalo 22, ukupno 163 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Goran Ćirić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Nije prisutan.) Da li neko drugi želi reč? Izvolite, reč ima ministar Batić.
Vlada takođe prihvata ovaj amandman.
Zahvaljujem ministru. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 108, protiv 36, uzdržanih nema, nije glasalo 22, ukupno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su narodni poslanik Golub Rajić i narodni poslanik Branislav Blažić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman,a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Golub Rajić.
Uvaženo predsedništvo, dame i gospodo poslanici, poštovani ministre, na član 15. Predloga zakona o lokalnoj samoupravi, koji nam je predložila Vlada Republike Srbije, a on po svom sadržaju i rešenjima koja nudi ništa nije bolji od prethodnog, čak neka ranije dobra rešenja kvari i čini neprihvatljivim, podneo sam amandman gde posle reči "tiču," umesto zapete treba stavivi tačku i preostali deo teksta brisati. Obrazloženje za predloženi amandman je što pitanje osnivanja i ukidanja jedinica lokalne samouprave, utvrđivanje njene teritorije i sedišta, menjanje granica i sedišta, je pitanje koje se uređuje zakonom i ono je u nadležnosti državnih organa, a ne nadležnih organa teritorijalne autonomije. Ako se građani jedne lokalne samouprave na referendumu izjasne o osnivanju ili ukidanju teritorija, sedišta, granica, o tome izjasni i skupština jedinice lokalne samouprave, i to se uredi zakonom, mislim da je suvišno i mišljenje nadležnog organa teritorijalne autonomije. Ovo je u skladu sa načelima Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, ali i do sada važeći Zakon o lokalnoj samoupravi je bio usklađen sa ovom poveljom, bez obzira što se u obrazloženju kaže, mislim da je to netačna tvrdnja, da je jedan od osnovnih razloga za donošenje novog zakona usklađivanje sistema lokalne samouprave u Republici Srbiji sa razvijenim, demokratskim zemljama Evrope. Novi zakon, za razliku od postojećeg, sadrži čak i neka rešenja koja su suprotna odredbama Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, kao na primer da lokalne vlasti u ostvarivanju svojih prava mogu da imaju izvršne organe koji su im odgovorni, a ovde je predviđen predsednik opštine kao izvršni organ, ali bez odgovornosti. Što znači da se od ovog zakona, ako ne bude amandmanski popravljen, ne može očekivati debirokratizacija i demokratizacija političkog i ekonomskog života u našim opštinama. Ovo neće puno doprineti ni modernizaciji,organizaciji i upravljanju poslovima jedinica lokalne samouprave, a derogira se i građanska inicijativa, referendum i zbor građana, kao oblici neposrednog učešća građana u odlučivanju. Amandman koji sam podneo u ime Socijalističke partije Srbije po mišljenju Zakonodavnog odbora je pravno moguć, a Vlada ga je odbila, uz obrazloženje da se u članu 15. ne dovodi u pitanje uređivanje zakonom, osnivanje i ukidanje jedinica lokalne samouprave, gde organi teritorijalne autonomije daju samo mišljenje na predložena rešenja; što znači da je to suvišno i da amandman treba prihvatiti i tada bi član 15. bio koncizan i jasan. Hvala.
Narodni poslanik Branislav Blažić, podnosilac amandmana nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Amandman narodnog poslanika Branislava Blažića je veoma smislen, kao i Goluba Rajića, koji je identičan, jer ukazuje na jedan problem o kome pisci zakonskog projekta jednostavno nisu vodili računa. Pisci ovog zakonskog projekta smatraju da i nadležni organ teritorijalne autonomije treba da daje mišljenje i da se obavezno od njega traži mišljenje po pitanju osnivanja i ukidanja jedinica lokalne samouprave na njenoj teritoriji. To je na besmislen način postavljeno. Jedinicu autonomne pokrajine, ili neke druge teritorijalne autonomije ne sme da se tiče pitanje broja lokalnih samouprava na njenoj teritoriji. Lokalna samouprava je oblik političke institucije koji se bitno razlikuje od najopštijih političkih institucija, kakve su država, federalna jedinica, autonomija ili region. I pitanje lokalne smouprave i njene disperzije na celoj teritoriji države mora, po prirodi stvari, na jedinstveni način da se reguliše. Onaj princip koji postoji na jednom delu teritorije države mora da važi za sve druge delove teritorije u pogledu strukture, načina formiranja, osnivanja ili ukidanja jedinica lokalne samouprave. Kod nas je problem što to ni do sada na celoj teritoriji Srbije nije bilo ujednačeno, pa smo imali opštine od 200.000 stanovnika i opštine od 2.000 stanovnika. Tu mora da se traži rešenje, kako bi lokalna samouprava na celom području bila identična po značaju. Jer, tamo gde su ogromne disproporcije u veličini teritorije, u broju stanovnika, u ekonomskoj snazi, nije moguće obezbediti podjednak značaj lokalne samouprave. Pogotovu je neprirodno da se eventualnim autonomijama, već postojećim ili onim koje planirate, daju nadležnosti po pitanju lokalne samouprave. To je ono što je u ovom slučaju besmisleno, što ste vi već na određeni način obesmislili prethodno usvojenim zakonom, tzv. omnibus zakonom, a na ovaj način samo potvrđujete dalji proces obesmišljavanja. Ovde je toliko besmislenih stvari da, jednostavno, na taj način obesmišljujete kompletan politički sistem.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 55, protiv 76, uzdržanih 12, nije glasalo 19, ukupno 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Zeldžo Hurić. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? Ima reč narodni poslank Zeldžo Hurić.
Dame i gospodo narodni poslanici, već je jasno da se moj amandman odnosi na onu matriju koja reguliše osnivanje i ukidanje jedinica lokalne samouprave. Ovde sam konkretno mislio na osnivanje opština. Već smo čuli podatak da Francuska ima 36.548 opština. U našoj Srbijitaj podatak je preko 160 opština. Dakle, zaista ne odgovara evropskim standardima i normalno je očekivati da one mesne zajednice koje su teritorijalno povezane, odnosno koje zadovoljavaju sve one kriterijume regulisane narednim 16. članom, možda će imati interes da formiraju nove opštine. U tom smislu treba, ako je moguće, takvo pitanjedemokratizovati, uvesti najveći stepen demokratije. Ono što je predviđeno članom 15. nije u potpunosti jasno. Ne znam šta znači - uz prethodno pribavljeno mišljenje građana; šta to podrazumeva, koji je način, koji su to instrumenti koji obezbeđuju prethodno pribavljeno mišljenje građana? Zato sam novim stavom, koji treba da glasi - "Građani se o osnivanju i ukidanju jedinica lokalne samouprave izjašnjavaju referendumom, koji se raspisuje na zahtev mesnih zajednica, odnosno skupštine opštine" - želeo zapravo da preciziram šta to znači prethodno pribavljeno mišljenje građana. U opštini Prijepolje, iz koje dolazim, jedna varošica udaljena 25 km, za koju ste verovatno čuli, Brodarevo, zaista zadovoljava sve kriterijume predviđene članom 16, a inače je bila opština. Ako ljudi tamo tamo žele da formiraju opštinu, zašto im ne dozvoliti? Ne treba, dakle, njihove interese podrediti nekome ko nije dobro upućen u njihove interese, odnosno treba ispoštovati onaj princip koji je naveden u obrazloženju kod donošenja ovog zakona, a to je povećanje stepena debirokratizacije, odnosno demokratizacije. Nadam se da ćete ovaj amandman prihvatiti, a posebno apelujem na ministra da se izjasni. Zahvaljujem.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za šest, protiv 132, uzdržana tri, nije glasalo 17, ukupno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Narodni poslanici Jovan Deretić i Zoran Novaković podneli su zajedno jedan amandman na član 16. i 17. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li predstavnik podnosilaca amandmana želi reč? Ima reč narodni poslanik Jovan Deretić.
Uvaženo predsedništvo, poštovane kolege poslanici, poštovani gledaoci, mi smo podneli amandman na član 16. radi jedne ispravke. Naime, u članu 16. se kaže da teritoriju jedne lokalne samouprave čini područje jednog ili više naseljenih mesta, odnosno katastarskih opština. Znači, više tih opština može da čini jednu jedinicu lokalne samouprave. U članu 17. se izričito kaže da je to opština. Jedna oština je osnovna jedinica lokalne samouprave. Ovde se mora izvršiti ispravka, jer ova dva člana stoje u suprotnosti. Ispravka je vrlo jednostavna i laka, a to je da se briše prvi stav u članu 16.i sve dolazi na svoje mesto. Ima ovde još jedna stvar - ne bi se smelo ostaviti ovako, da se u zakonu formuliše neodređeno - šta je osnovna jedinica lokalnesamouprave, jer bi se moglo desiti da se pod izgovorom ovoga člana zakona grupišu opštine po verskom, nacionalnom ili nekom drugom kriterijumu. Zato je potrebno prihvatiti ovaj amandman i izvršiti ovu ispravku. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam amandman na glasanje. Za 34, protiv 97, uzdržanih pet, nije glasalo 18, ukupno 154 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Joca Arsić. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Podnosilac amandmana je povukao amandman na član 17. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Dragoljub Stamenković. Vlada i Odbor za pravosuđe nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Dragoljub Stamenković, podnosilac amandmana na član 19.
Dame i gospodo, ovaj član 19. Predloga zakona govori o uslovima i oblicima ostvarivanja poslova iz delokruga rada opštine. Između ostalog, u tački 6) ovog predloga zakona se kaže da "opština, preko svojih organa, sprovodi postupak iseljenja bespravno useljenih lica u ustanove i zajedničke prostorije u stambenim zgradama". Mi smo tražili brisanje tačke 6), jer smatramo da se radi o poslovima iz sudske nadležnosti i da nema opravdanih razloga da lokalna samouprava preuzima poslove izvršnog postupka. U tački 12) sekaže - "uređuje i obezbeđuje organizaciju prevoza u linijskoj plovidbi, koji se vrši na teritoriji opštine, kao i da određuje delove obala i vodenog prostora na kojima se mogu graditi hidrograđevinski objekti i postavljati plovni objekti". Mi smo tražili da se u tački 12) dodaju reči - "uz saglasnost nadležnog ministarstva". Jer, kako se radi o obalama i plovnim putevima, potrebno je da nadležno ministarstvo, koje o njima brine kao o oštem dobru, da saglasnost za izgradnju hidrograđevinskih objekata. Pošto imam samo tri minuta vremena, a član je sa 34 tačke,poslanici su dobili predlog tog amandmana, uopšte, u celom ovom članu se preuzimaju mnogi poslovi kojetreba da vrši lokalna samouprava, a koje po prirodi stvari treba da radi država. Zar mislite da je lokalna samouprava zaista u svemu osposobljena da preko svojih organa može vršiti i one poslove koje nikada do sada nije vršila ili koji zaista predstavljaju suštinu poslova koje treba da radi jedna država. Da li ste toliko sposobni da te sve poslove organizujete, kada imamo primer da često ovde niste u stanju ni kvorum da sastavite, da bismo normalno radili. Kao što reče naš ministar Batić -u komunizmu je sve bilo određeno, znalo se ko kojim stazama ide. Danas se to izgleda ne zna, pa se crtaju pešački prelazi na svakom mestu da bismo bili usmereni.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, amandman narodnog poslanika Dragoljuba Stamenkovića je veoma ozbiljan i ukazuje na težak problem koji se često u praksi pojavljuje. Vidimo ovih dana da neka opštinska vlast sa područja grada Beograda samohranu majku sa četvoro dece izbacuje iz stana posle 11 ili 14 godina, nije bitno. Samohrana majka sa četvoro dece 14 godina živi u jednom stanu, a onda se nađe neka opštinska vlast koja je izbaci pod izgovorom da je porodica bespravno u tom stanu. Da li neko može da bude u stanu bespravno 14 godina - ne može. E, u tome je problem što ne može. Kakva je onda vlast kojoj se desi da neko bespravno živi 14 godina. (Glasovi iz sale: Šta ste radili u Zemunu?) Šta smo radili u Zemunu? U Zemunu smo svim porodicama, koje smo zatekli da žive, što vi kažete, bespravno u opštinskim stanovima, ako dokažu da nemaju neki drugi stan, odmah dali rešenje i legalizovali im korišćenje tih stanova. To je pravo rešenje. Vidite kakva je dogmatska struktura vaše svesti. Vi izbacujete samohranu majku sa četvoro dece izstana u kome živi 14 godina zato što stanuje bespravno, a onda dajete papir nekom drugom da se useli u taj stan i taj pravno ulazi u stan. Jer, vi ste ti koji odlučujete šta je pravno, šta je bespravno. E, to vi radite. To je dokaz apsolutne nemoralnosti. Onaj ko potpiše rešenje da posle 14 godina porodica sa četvoro dece izlazi iz stana, čini zločinački akt. To je zločin, to je pravi zločin. E, to ste u stanju da radite. Drugo, ovo pitanje može biti prepušteno jedino sudovima. Gde upravna vlast može da interveniše - kad dođe do obijanja stana. Neko obije stan i useli se, to je već krivično delo i tu treba policija da interveniše,u skladu sa Krivičnim zakonom i Zakonom o krivičnom postupku. Ali, tamo gde je neko 14 godina živeo u stanu, a opština nije ni primetila, niti je vlasnik stana primetio, sada posle 14 godina nekoga izbacujete. Prvo, kako je moguće da 14 godina neko ostane u stanu. (Predsednik: Vreme.) Znači, vlasnik nije bio zainteresovan. Jer, da je vlasnik bio zainteresovan, još pre 14 godina bi se obratio nadležnim državnim organima da se njegov stan oslobodi. Ako vlasnik 14 godina nije bio zainteresovan, pa se sad setio, onda je to pravi zločin. (Predsednik: Upozoravam vas na prekoračenje vremena.) Ta nadležnost ne sme da se ostavi jedinici lokalne samouprave. To sme da bude isključivo nadležnost suda, pa u sudskom postupku ako se utvrdi da postoji osnov za iseljenje, onda da se iseljava. Znate, da je ovo stan u privatnoj svojini koji sam naveo kao primer, ne bi bio problem iseljavanja. To nije stan u privatnoj svojini, nego u tzv. društvenoj svojini. Tu se sastoji zločin, što se našao neko ko smatra da majka sa četvoro dece netreba da živi u stanu u društvenoj svojini, nego će da on odredi ko će pravno tamo da se useli.
Reč ima narodni poslanik Čedomir Jovanović, pravo na repliku.
Gospođo Mićić, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, sprovođenje zakona ne može biti zločin, pogotovo ne u demokratskoj Srbiji. Slažem se da je primer koji ste naveli neprijatan, ali je tog primera trebalo da se setite u vremenu u kojem ste stotine kvadrata delili među sobom. I, nije jedna porodica, jedna samohrana majka sa četvoro dece ostala bez kuće. Stotine hiljade ljudi je ostalo bez svojih domova posle politike koju ste zajedno sa svojim koalicionim partnerima sprovodili u ovoj zemlji deset godina. Možemo nabrojati desetine takvih primera. Slažem se da je to naša tragedija, ali opština je dužna da poštuje zakon i da ga sprovodi i u takvim situacijima. Mi možemo danas da razgovaramo da li opština može na neki drugi način da reši taj problem, ali onda moramo znati o kakvom je konkretnom slučaju tu reč, koja je to opština, da li možda ta opština ima neki slobodan stan. Moramo pogledati i drugu stranu tog problema - ko su oni ljudi koji 14 godina ne mogu da uđu u svoj prostor. Pitanje zločina je i suviše ozbiljno da bismo ga otvarali ovde i na ovakvim temama. Dakle, opština je dužna da efikasno servisira potrebe svojih građana, između ostalog i u toj oblasti. U ovom članu, u stavu 6. se kaže da sprovodi postupak iseljenja bespravno useljenih lica; dakle, onih ljudi koji su bez ikakvog prava oduzeli neki stambeni prostor. To je neprihvatljivo i mi tako nešto moramo izmeniti u našem društvu, bez obzira na sve neugodnosti sa kojima ćemo se suočiti. A, zločin je nešto drugo i tema zločina je tema koja je, između ostalog, dobila svoj odgovor i na izborima u decembru i septembru 2000. godine. Jer, da su neki drugi bili tako dobri, ne bi onda predstavljali tako ubedljivu manjinu u Republičkoj skupštini. (Vojislav Šešelj: Replika.)
Vi ste izazvali repliku. Spominjali ste DOS, a on je predsednik poslaničke grupe DOS. Kada se spomenu radikali, vi dobijete reč kao predsednik poslaničke grupe. (Vojislav Šešelj: Uvek kad se spomenu radikali?) Kada se uvredljivo spomenu. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 31, protiv 104, uzdržanih nema, nije glasalo 17, od 152 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Pavlović i Milan Stanković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Izvolite, narodni poslanik Milan Stanković.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, poslanik Slobodan Pavlović i ja podneli smo amandman na član 19, a koji ima 33 tačke. Predložili smo izmene u tačkama 4, 5, 14, 19, 26, 27. i predložili smo novu tačku 34. Prva tačka kojoj smo predložili izmenu je tačka 4. U tački 4. govori se da opština uređuje ili obezbeđuje obavljanje i razvoj komunalnih delatnosti, prečišćavanje, distribucija vode, proizvodnja i snabdevanje parom i toplom vodom itd. Mi smo predložili, ako su već taksativno nabrojane nadležnosti opštine koje su proistekle iz posebnih zakona, da se unese u zakon i predloženi tekst iz amandmana, jer je to u interesu građana. U slučaju na primer velikih atmosferskih padavina, poplava itd. na taj način se u potpunosti kompletira obavljanje komunalnih delatnosti. Druga tačka u kojoj smo predložili izmene je tačka 5. Ona govori o tome da je opština odgovorna i da se stara o održavanju stambenih zgrada i bezbednosti njihovog korišćenja. Smatramo da je posle privatizacije stambenog fonda potpuno irelevantno da opština određuje visinu naknade za korišćenje, odnosno za održavanje stambenih zgrada.Zbog toga što smatramo da je to protivustavno, predložili smo izmenu u tački 5, gde se posle reči "korišćenje" stavlja tačka, a reči "utvrđuje naknadu za održavanje stambenihzgrada" brišu se. Tačka 14. je sledeća tačka gde smo predložili izmene. Onagovori o tome da opština osniva ustanove ili organizacije u oblasti osnovnog obrazovanja, kulture, primarne zdravstvene zaštite itd. Mi smo u tački 14. predložili sledeću izmenu, stara se o zadovoljavanju određenih potreba građana u oblastima kulture, obrazovanja, zdravstvene i socijalne zaštite, društvene brige o deci, fizičke kulture, sporta, turizma, a u skladu sa zakonom. Sve ove nadležnosti treba definisati posebnim zakonima, pa u okviru tih zakona odrediti poziciju opština i materijalnu osnovu za poverene poslove. Ova formulacija "stara se" je mnogo bliža Ustavu i zato smo predložili ovakvu izmenu. Takođe smo predložili izmenu i u tački 19. Ona govori o korišćenju prirodnog lekovitog faktora i time je omogućeno da opština utvrđuje visinu naknade za korišćenje prirodnog i lekovitog faktora. (Predsednik: Upozoravam vas na vreme.) Samo da završim, još malo. Mi smo predložili da se u tački 19. reč "visina" zameni rečima "najviše do 30% od korišćenja prirodnoglekovitog faktora". Smatramo da je ovo nužno zbog mogućnosti zloupotrebe položaja opštinskih rukovodilaca, koji mogu praktično ustanovama koje se bave korišćenjem ovihtermomineralnih voda da ucenjuju ustanove i da na taj način ugroze funkcionisanje tih ustanova i onemoguće radnike da zarađuju svoje parče hleba. (Predsednik: Gospodine Stankoviću, drugi put vas upozoravam.) Još u jednoj tački smo predložili izmenu. To je tačka 26, koja govori o tome da opštine organizuju, po potrebi, službu pravne pomoći građanima. Smatramo da treba izbaciti reči "po potrebi" i umesto toga staviti "obaveza je opštine da pruži pravnu pomoć svim građanima". Na taj način bi se građani izjednačili pred zakonom. Zahvaljujem.
Za reč se javio narodni poslanik Vojislav Šešelj.
U pravnom normiranju najveće opasnosti postoje u sferi određivanja nadležnosti. Ukoliko se o tome ne vodi računa, onda zakon i primena zakona zaista može biti zločinački akt ili instrument zločina. Na primer, u našoj situaciji svaki zakon koji donese ova narodna skupština, koji se primenjuje u praksi, a ne postoji mogućnost građana Srbije da zakon osporavaju pred Ustavnim sudom, u principu može predstavljati zločin. Donesete Zakon o ekstraprofitu, protivustavan, retroaktivan poreski zakon. Primena tog zakona je zločin. Niste omogućili građanima da taj zakon osporavaju pred Ustavnim sudom Srbije, jer namerno ne dozvoljavate da se konstituiše Ustavni sud Srbije. Drugi pravni akt koji nije u formi zakona, ali predstavlja uredbu sa zakonskom snagom je uredba Vlade Republike Srbije kojom ste isporučili Miloševića. To je zločin i jednog dana ćete odgovarati za taj zločin.
Gospodine Šešelj, molim vas da se vratite na temu dnevnog reda.
Ovo je tema. Jeste. Ako ste dozvolili malopre Čedomiru Jovanoviću [[Predsednik: To je bila replika. Replika nema temu.]] da ovde dokazuje da se ne može izvršavanjem zakona počiniti zločin - može, pokušavam to da mu obajsnim. Razumem, on nije obrazovan, nije ni toliko baš mlad da bimu mladost bila opravdanje što ne zna šta je nadležnost ... (Predsednik: Ja vas drugi put upozoravam da se vratite na temu dnevnog reda, to je amandman na član 19.) ... jedinica lokalne samouprave. Dokazujem da se kroz nepromišljeno određivanje nadležnosti jedinica lokalne samouprave može otvoriti prostor za izvršavanje zločina, zlog dela, kriminalne radnje. U ovom slučaju zaista može. Suviše je opasno jedinici lokalne samouprave dati pravo da iseljava građane iz stanova, pod firmom da su bespravno ušli u te stanove pre više godina. To je nešto što ne sme da se da jedinici lokalne samouprave. To može biti u nadležnosti isključivo sudske vlasti, koja se prevashodno bavi ispitivanjem svojinskog aspekta. Ne sme lokalna samouprava da presuđuje o stvarima svojine. Nije ni kompetentna za to. Lokalna samouprava ima i političke organe. Političar se nalazi na čelu lokalne samouprave. Političar koji je nestručan, poput Čedomira Jovanovića. Vi nestručnom političaru dajete da presuđuje u svojinskim pravima. Ne može. U svojinskim pravima jedino kompetentan je sud, sudska vlast, jer je sudska vlast sastavljena prevashodno od stručnjaka. Tu u svojinskim pitanjima može da odlučuje samo stručnjak. Kada nestručnjak počne da se bavi svojinskim pitanjima, onda su zločini neminovni. Ne sme on da bude ta vlast koja odlučuje o svojini.
Vreme. Reč ima ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić. Izvolite.
Moram da podsetim samo da su po postojećem zakonu, takođe, jer su organi lokalne samouprave nadležni za ovu materiju, po sada važećem zakonu koji je donela bivša vlast.
Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Vojislav Šešelj, sa mesta: Replika, mislio je na mene kada je rekao Zakon o javnom informisanju, rekao je Šešeljev zakon...) Molim vas, je li spomenuta SRS, Zakon o javnom informisanju, nije rekao Šešeljev, kažem da nije rekao. Ne možete da dobijete replikupo nazivu zakona, možda ste spomenuti. Da li se još neko prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje amandman. Za 36, protiv 101, uzdržanih nema, nije glasalo 19, od 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Siniša Mitrović. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Odbor za zaštitu životne sredine su prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 19. amandman je podnela grupa narodnih poslanika: Vladimir Dobrosavljević, Petar Madžarević, Zoran M. Nikolić, Dragan Jočić, Dušan Golubović, Slavoljub Matić, Milutin Prodanović i Petar Cvetković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Za predstavnika je određen narodni poslanik Slavoljub Matić, izvolite.
Na sugestiju resornog Odbora za građevinarstvo, predloženo je poslanicima DSS da se načini jedno preciziranje u tački 10) člana 19. gde se uz "izgradnju i rekonstrukciju lokalnih puteva" dodaje pojam i "rehabilitacija" lokalnih puteva i puteva u naseljima, iz razloga što znamo svi šta znači rekonstrukcija i izgradnja, a rehabilitacija bi, bukvalno, značila popravku puta u onom delu gde se nalaze rupe ili signalizatori. Što se tiče člana 19, mi želimo da podsetimo da postoji Zakon o banjama. Taj zakon je donet 1992. godine i član 13. Zakona o banjama omogućava Narodnoj skupštini da odredi visinu nadoknade koju mogu da koriste lokalne samouprave, odnosno zajednice lokalne samouprave, visinu kada su u pitanju eksploatacije lekovitih svojstava banja i ostalih izvora. Zbog toga, smatramo da ovaj drugi deo, a to je drugi deo tačke 19) treba da se izbriše iz ovoga i da se aktivira Zakon o banjama. To je bio osnovni motiv da predložimo ove izmene. Hvala.
Za reč se javio ministar pravde i lokalne samouprave, gospodin Vladan Batić.
Vlada prihvata predloženi amandman.
Vlada je prihvatila amandman, ali pošto nadležni odbori nisu prihvatili amandman, stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 112, protiv 27, uzdržan jedan, nije glasalo 18, od 158 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Sredoje Mihajlov. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Dajem reč narodnom poslaniku Sredoju Mihajlovu.
Kako sam podneo dva amandmana na član 19, voleo bih da obrazložim posebno svaki amandman. Prvo, amandmanom sam u tački 19) tražio da se posle reči"obrazuje organe" doda "poljočuvarska služba, zelena policija, i to za potrebe opštine i uređuje, odnosno organizuje njihov rad". Da vam kažem, poljočuvarska služba možda jeste prevaziđena, ali je neshvatljivo da nisam naišao na razumevanje Vlade, jer upravo se sada velike štete dešavaju na našim poljima, to smo nasledili od naših prethodnika. Jeste da je bilo pre 50 godina, da je neki red uveden i nije bilo tih poljskih šteta, a sada, po važećim zakonima, poljska šteta se tretira do 1.000 dinara. Kako to izgleda sada na poljima? Ode neko, obere vam 10 kilograma paradajza ili nečega sličnog, sa torbom krene kući i ne može ga niko zaustaviti, jer je to poljska šteta, nije kriv; tako deset puta u toku dana može da ode i da se vrati kući da odnese; ili ako, pak, hoće vlasnik da ga spreči, čak onda dolazi do obračuna, pa čak i do puškaranja, što je bilo u pojedinim atarima. Naravno da za one velike poljske štete, kada su nekome obrali jutro kukuruza ili odneli jutro deteline, to ostaje neotkriveno i smatram da o tome treba da vodi brigu lokalna samouprava, da organizuje tu poljočuvarsku službu radi zaštite. Naravno, uz to ide i zelena policija jer se upravo dešava nešto što nam se dešavalo pre 100 godina. Nažalost, moramo zaštiti i te naše njive, leje i šta da kažem, smatram da je to razumno da bude u nadležnosti lokalne samouprave;možda nisam dovoljno obrazložio, niti bio sugestivan i lobirao, ali mislim da je ovo zadnji trenutak da to možemo ispraviti.
Za reč se javio narodni poslanik Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS neće glasati za ovaj amandman i smatramo ga u priličnoj meri besmislenim, ali skrećemo pažnju na tačku 29) koja bi morala da se izbaci iz ovog člana zakona, s obzirom da se jedinici lokalne samouprave ne sme staviti u nadležnost da obezbeđuje javno informisanje na svom području. Sloboda javnog informisanja mora biti garantovana državnim aktom, zakonom; tu slobodu javnog informisanja niko ne sme sebi da prilagođava i ne sme samovoljno da je tumači, bilo o kojoj drugoj instituciji sistema da je reč. Mi smo u prošlom mandatu imali jedan dobar Zakon o javnom informisanju, koji je samo dve stvari sprečavao: reemitovanje stranih špijunskih radiotelevizijskihprograma preko domaćih medija i klevete preko medija, pretivši teškim novčanim kaznama. Kakva je sada situacija u informisanju, to vidimo na svim medijima pod DOS-ovskom kontrolom, na državnoj televiziji, na Televiziji "Politika", Televiziji BK, Studiju B, "Pinku" i svim ostalim televizijama. Okrugli stolovi kada se drže, sazivaju se samo istomišljenici, ljudi iz DOS-a, ili ljudi koji su bliski DOS-u. Sada nema nikakve slobode informisanja u Srbiji. Opozicionim strankama mediji nisu uopšte dostupni, a od prošlih izbora niko iz SRS nije gostovao na državnoj televiziji, na Televiziji "Politika", na Studiju B, osim u jednom jedinom slučaju, na BK televiziji,niti na bilo kojoj drugoj televiziji pod DOS-ovskom kontrolom. To je zločin prema slobodi štampe, prema slobodi medija, a to sprovodi DOS-ovska vlast; a naravno tu DOS-ovsku vlast upravo ovaj i ovakav ministar Batić predstavlja, on je zapravo simbol te DOS-ovske vlasti.
Da li se još neko od ovlašćenih predlagača javlja za reč? (Ne.) Izvolite, reč ima Čedomir Jovanović, predsednik poslaničke grupe DOS.
Gospodine potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je potrebno uvažiti sve one pozitivne segmente postojećeg zakona i na takav način ne činiti u onim oblastima u kojima to nije potrebno dramatične promene. Ovaj predlog poslanika iz Koalicije "Vojvodina" sam po sebi zadire u neke druge oblasti koje su, mislim, valjano rešene; između ostalog, recimo i omnibus zakonom, njime su izvesne nadležnosti prenete na nivo pokrajine, koja se, sasvim sigurno, pažljivije može starati o rešavanju problema nastalih u prethodnoj deceniji. Što se tiče onih koji kritikuju postojeći zakon u onim oblastima koje su pominjane tokom izlaganja mojih prethodnika, savetovao bih im da pročitaju zakon koji su sami izglasali, između ostalog dajući neprikosnovenu podršku upravo onim segmentima zakona o čijem predlogu sada razgovaramo, koji tako žestoko kritikuju. Dakle, u članu 22. Zakona o lokalnoj samoupravi, koji je usvojila Skupština 1999. godine, doslovce se upravo govori o onim pravima i dužnostima lokalne samouprave koje su neki poslanici ovde kritikovali, pominjući zločine. Zakon ne može u demokratskoj Srbiji biti zločin, ali se slažem da smo imali te tužne primere u svojoj bliskoj prošlosti u kojoj su zakoni i njihova primena bili obeleženi zločinom i nesrećom. Opština sprovodi postupak iseljenja bespravno useljenih lica u stanove i zajedničke prostorije, to je utvrđeno Zakonom iz 1990. godine i to je između ostalog potvrđeno zakonom o kojem danas raspravljamo. Ista je situacija i sa javnim informisanjem. Veoma dobro znamo kakva je bila uloga sredstava javnog informisanja na nivou lokalne samouprave i koliko su, na svu sreću, bezuspešnog napora uložili predstavnici današnje opozicije pokušavajući da se obračunaju sa sredstvima javnog informisanja koja su bila izvan njihove kontrole. Moramo sa pijetetom govoriti o lokalnoj samoupravi, jer smo dužni da uvažimo činjenicu da se lokalna samouprava opisuje kao poslednji bastion demokratije u Srbiji, koja je bila nedemokratsko društvo tokom prethodne decenije. Dakle, oblast javnog informisanja mora biti pažljivo tretirana, moramo konsultovati trendove koji su uspostavljeni u našem društvu i svakako ne ugroziti nešto što je pozitivno. To nije za kritiku, to je za pohvalu.
Pošto se više niko ne javlja za reč, stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 116, uzdržana dva, nije glasalo 17, ukupno 142 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. (Sredoje Mihajlov traži reč.) Kada ste se javili za reč rekli ste da ćete u svom izlaganju obrazložiti jedan i drugi amandman, tako da je to shvaćeno i mislim da je završeno. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Zaharije Trnavčević. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Reč ima narodni poslanik Zaharije Trnavčević.
Poštovano predsedništvo, kolege narodni poslanici, ovaj amandman koji sam podneo je u stvari predlog Zadružnog saveza Srbije da se u članu 19. posle tačke 25 stavi nova tačka u kojoj će se reći da skupština opštine podstiče i pomaže razvoj zadrugarstva. Stanje u zadružnom pokretu je katastrofalno. Mnoge zadruge su zamrle i nema podrške, ni namere, čak ni svesti u opštinama da je za ovu poljoprivredu i ovu zemlju udruživanje poljoprivrednika dobro, da je veoma važno da se poljoprivrednici ujedine, da imaju svoje zadruge kakve su imali pre 100 godina. U članu 19. se govori da se skupština opštine stara o razvoju turizma, stara se o razvoju i unapređenju ugostiteljstva, zanatstva itd. Zadrugarstvo je Vlada izbrisala i to uverava zemljoradnike da poljoprivreda nije ni deveta rupa na svirali, nego uopšte nije na svirali. Molim predstavnika Vlade i narodne poslanike da glasaju za ovaj amandman i time izađu u susret jednom pametnom predlogu Zadružnog saveza Srbije.
Reč ima ministar Vladan Batić.
Vlada prihvata predloženi amandman.
Reč ima narodni poslanik dr Vojislav Šešelj.
Pošto odbori nisu prihvatili ovaj amandman, javljam se u ime poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Mi srpski radikali smatramo da ovaj amandman treba prihvatiti, dobro je što je gospodin Trnavčević rekao da iza ovog amandmana stoji Zadružni savez Srbije i to je zaista autoritet kome treba verovati. Ako oni traže takvu podršku od opštine bilo bi pogrešno da opština u okviru svojih nadležnosti ima mogućnost da nekome nametne zadrugarstvo, ali je druga stvar ako je zadrugarstvo spontana pojava, interes, želja, potreba poljoprivrednih proizvođača; i ne samo poljoprivrednih proizvođača, jer zadrugarstvo je korisna stvar i u drugim sferama delatnosti, odnosno na zadrugarstvu su nastala i današnja akcionarska društva, deoničarska društva. To je razlog zbog koga ćemo podržati ovaj amandman kao jednu korisnu opštinsku nadležnost, novu nadležnost. A što se tiče zakonitosti u demokratskoj Srbiji, naravno, tu se slažem sa Čedomirom Jovanovićem, kome se i nehotično jedna istina potkrala u govoru. U demokratskoj Srbiji se ne bi moglo desiti da provođenje zakona predstavlja zločin. Nažalost, mi još nemamo demokratske Srbije. Demokratsku Srbiju ćemo imati tek onda kada budu funkcionisale sve njene institucije na demokratski način. Pre svega nema demokratske Srbije i nemoguća je demokratska Srbija bez Ustavnog suda Srbije. Drugo, krajnje je vreme da u nedostatku argumentacije Čedomir Jovanović prestane da se poziva na ono što je 1990. godine pisalo u zakonima. To što je nešto pisalo u zakonu iz 1990. godine danas nikakav argument nije po sebi. Valjda se zalažemo da se menja ono što je u zakonima pisalo 1990. godine. Mi smo se trudili proteklih godina da se neke stvari promene. Očigledno se dovoljno stvari nije promenilo i u ovom slučaju ono što je pisalo 1990. godine treba da se promeni, jer te 1990. godine nije valjalo. Ako nam je cilj sloboda informisanja, onda država treba što manje da se meša u tu sferu, da državne javne medije svede na minimum i da to bude samo onaj minimum u rukama republičke vlasti. Jedna državna televizija, jedan državni radio itd, a sve ostalo da bude slobodno i privatno. Samo tada je moguća sloboda informisanja.
Reč ima narodni poslanik Branislav Ivković, u svojstvu predsednika poslaničke grupe Socijalističke Partije Srbije.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanici Socijalističke partije Srbije će podržati amandman gospodina Zaharija Tranvčevića u celosti, kako je i podnet, da skupština opštine podstiče i pomaže razvoj zadrugarstva. Ovo je logična posledica, konačno, nečega što se dogodilo upravo davne 1990. godine, kada je zadružna svojina zahvaljujući upravo socijalistima uvedena kao ustavna kategorija, ravnopravna sa svim oblicima svojine. Za lokalnu samoupravu je i te kako značajno da osmisli različite oblike udruživanja na selu, u cilju razvoja sela, pre svega zbog ostanka mladih i žena na selu. U tom smislu mi ćemo podržati ovaj amandman. Hvala.
Hvala. Da li se još neko javlja za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman, koji je Vlada prihvatila, ali odbori nisu. Za 133, protiv niko, uzdržanih nema, nije glasalo 13, ukupno 146 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Mujo Muković. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? Izvolite, reč ima narodni poslanik Zeldžo Hurić, zamenik predsednika poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o proširenju izvornog delokruga jedinica lokalne samouprave. Zapravo, dodaje se nova tačka kojom se predviđa da se jedinica lokalne samouprave stara o osnivanju i organizovanju lokalne policije, kao i opštinskog organa za prekršaje, u skladu sa statutom i zakonom. Ovo je jedna posledica poglavlja 2.1.3. odnosno člana 22. kojim se predviđa osnivanje lokalne policije. Zaista ne vidim razlog da se to i ne navede kao izvorni delokrug, osim ako ne smatrate da taj čisto lokalni organ organizuje i osniva neko sa višeg nivoa. Iz tih razloga smatram da amandman treba prihvatiti. Objašnjenje Vlade koje je sadržno u jednoj rečenici, kao da će se to pitanje uskladiti, odnosno objasniti novim zakonom koji uređuje ta pitanja, po mom mišljenju je sasvim paušalno i ne daje nikakav odgovor.
Zahvaljujem. Za reč se javio narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika poslaničke grupe.
Dame i gospodo narodni poslanici, o lokalnoj policiji sam se negativno izrazio još u načelnoj raspravi i biće prilike kada stignemo do tog člana zakona, ali nadam se da će se do tog trenutka Vlada predomisliti i odustati od lokalne policije, jer bi to bilo zaista strašno opasno. Pokušavam o tom pitanju da govorim bez neke stranačke zagriženosti. To je opasno za svaku vlast ukoliko se izvrši takva disperzija policije. Ali, ovde bi bilo veoma loše i ako bi se prihvatila nadležnost skupštine opštine, odnosno opštine po pitanju tzv. opštinskog organa za prekršaje. To je onaj naš klasični sud za prekršaje. Kao što su redovni sudovi imali samo u nazivu - opštinski, tako su i sudovi za prekršaje imali u nazivu - opštinski sud za prekršaje, odnosno kako se to sada kaže - organ za prekršaje. Ali, to ne sme biti organ lokalne samouprave. Sfera prekršaja je veoma bliska krivičnoj sferi, sferi krivičnog gonjenja. Ali, prekršaji nisu ingerencija sudske vlasti, nego upravno-izvršne vlasti. To je izuzetak u odnosu na sva druga krivična dela. Prekršajni postupak je skraćen u krivični postupak. Kazne u prekršajnom postupku su jedna vrsta krivičnih kazni ograničenih po težini i po vremenu trajanja, ako je reč o kaznama zatvora. Mogao bih nadugo da vam objašnjavam zašto uopšte sud za prekršaje ne bi imao pravo u demokratskoj državi da izriče kazne zatvora, nego samo novčane kazne. Ali, to je već druga problematika i verovatno će biti prilike i o tome da se govori povodom nekih drugih zakonskih projekata. Ovde niko drugi osim centralne, državne, izvršno-upravne vlasti ne bi smeo da ima ingerencija kada je reč o gonjenju prekršaja. To je, dakle, nadležnost Vlade, odnosno njenog ministarstva. Obično je to ministarstvo pravde. U nekim zemljama je to i ministarstvo unutrašnjih poslova. Treba i tu činjenicu imati u vidu. Prekršaji su gonjeni u civilizovanim zemljama na ovaj način od strane upravne vlasti zato što je obično potrebno da se skrati postupak koji je pred sudom duži i zato što je potrebno hitno reagovati u nekim specifičnim situacijama. Ali, kod nas je to ograničeno na izricanje, na primer,svega dva meseca zatvora. Ne bi smelo ni toliko. Imali smo u Titovo vreme slučajeve zloupotreba te institucije, kada su ljudi preventivno zatvarani od strane izvršne vlasti i izricane im te kratke vremenske kazne, da ne bi smetali u određenom trenutku. Ne bi ni upravna vlast smela da ima te ingerencije ovako široko postavljene, a kamoli lokalna vlast. Zamislitesada - predsednik opštine ili gradonačelnik, koga vi tako koncpirate u ovom zakonu, postane vlast u opštini, jedini je izvršna vlast, sve je pod njegovom kontrolom, pa čak postavlja sudiju za prekršaje i organ za prekršaje i s druge strane ima policiju. Dakle, on hapsi i odmah odvodi pred sudiju za prekršaje. Pa zar mislite da bi u toj opštini smela uopšte da se pojavi inicijativa, zvaničana inicijativa za smenu gradonačelnika? Ne bi ni smela. Onaj ko se usudi, ovaj ga odmah uhapsi, odmah ga osudi dva meseca za prekršaj i gotovo. [[Smeh.]] To bi bilo čudo od države u pravom smislu reči.
Reč ima gospodin Vladan Batić, ministar pravde i lokalne samouprave.
Moram da kažem da takvu odredbu ovaj zakon nigde ne sadrži. (Vojislav Šešelj, sa mesta - reč je o amandmanu.) Vi ste se pozivali na zakon. Vlada nije prihvatila amandman. Prema tome, nema potrebe da se polemiše o tome.
Zahvaljujem, gospodinu ministru. Replika - narodni poslanik Vojislav Šešelj.
Ovde uopšte ovog puta nisam govorio o Vladi. Govorio sam isključivo o amandmanu. [[Komentari iz sale se ne čuju.]] A šta ima ... amandman prihvata ili ne prihvata Skupština, a ne Vlada. To - kakav je stav Vlade po pitanju ovog amandmana mene ne interesuje. Jer, ako se većina poslanika izjasni za prihvatanje amandmana onda je mišljenje Vlade sasvim deplasirano i nije reč o Vladi, bar ovog puta. Reč je isključivo o amandmanu jednog narodnog poslanika. I, ovde je reč o tome da li će Skupština izglasati amandman ili neće. A, vi, nekako po inerciji, mislite ako Vlada nije prihvatila, ne sme ni Skupština. Pa, znate, u onom prvom mandatu, kada su socijalisti imali 196 poslanika, ovde se dešavalo da Skupština izglasa i onaj amandman protiv koga je Vlada. I, to se često dešavalo.
Da li se još neko od ovlašćenih učesnika prijavljuje za reč o ovom amandmanu? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za jedan, protiv 118, uzdržanih nema, nije glasalo 17, ukupno 136 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Petar Petrović. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Za reč se javlja Živko Selaković i ide ka govornici.) Vi ste Živko Selaković, niste Petar Petrović. Niste podnosilac amandmana. Ima reč narodni poslanik Živko Selaković.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, ovo nije prvi put da gospođa Mićić ignoriše, maltene, naše funkcije u poslaničkoj grupi SSJ. Ne zna gospođa Mićić da je Živko Selaković zamenik šefa poslaničke grupe SSJ, da je gospodin Dragan Marković - Palma, predsednik SSJ, a gospodin Pelević, kada govori, on govori kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SSJ.
Ja vam se izvinjavam, zaista sam mislila da je gospodin Pelević zamenik predsednika.
Vi znate dobro da je Zeldžo Hurić potpredsednik jedne partije, a ne znate ko je zamenik šefa poslaničke grupe, pete po veličini u Skupštini Srbije. Voleo bih i zamolio bih da mi ovo vreme ne računate u izlaganje. Amandman poslaničke grupe SSJ, koji je podneo narodni poslanik Petar Petrović, glasi: "U članu 19. stav 1. posle tačke 33) dodaje se nova tačka 34) koja glasi: "stara se i obezbeđuje uslove za održavanje, korišćenje i izgradnju javnih skloništa u skladu sa zakonom". Tačka 34) postaje tačka 35). Evo i obrazloženja tog amandmana - iskustva u korišćenju i održavanju javnih skloništa pokazala su da je lokalna samouprava u vreme ratnih dejstava i drugih nepogoda bila prinuđena da se samostalno stara o javnim skloništima. Šta želim da kažem, to je nama svima dobro poznato, šta smo pretrpeli, kakva su nam skloništa bila,kako se narod, baš tamo gde pokriva lokalna samouprava, snalazio i u kakvim uslovima su ljudi provodili vreme itd. Želim da podvučem i da potkrepim da treba ovaj amandman poslaničke grupe SSJ, koji je podneo gospodin Petar Petrović, prihvatiti, posebno iz razloga što mi dobro znamo, a neki se prave da ne znaju, da se prilikom izdavanja građevinske dozvole naplaćuje 2% na vrednost projekta. Znači, more sredstava se ubira baš tamo u lokalnoj samoupravi, po mestima gde se taj novac treba i usmeravati. Niko nije protiv da se ovde kako piše u obrazloženju, stara Vlada itd, ali je predlog našeg amandmana da se sredstva ostave tamo ljudima koji to i ubiraju, da se oni staraju o izgradnji, obezbeđenju i održavanju ovog skloništa, jer kako radimo, gospodo, nije čudo da nas svašta može ponovo snaći. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Zeldžo Hurić (replika).
Dame i gospodo narodni poslanici, osetio sam da me je prethodnik u jednom vrlo negativnom kontekstu prozvao. Sebe ovde smatram u rangu svih zamenika, zamenika svih poslaničkih grupa, pa kako će me ko doživeti, to je njegova lična stvar. Ono što sam tog momenta osetio kada sam čuo kako me je prethodnik prozvao, učinilo mi se da je suviše morbidno,neljudski i ne bih želeo dalje dakomentarišem.
Ima reč narodni poslanik Vojislav Šešelj, u svojstvu predsednika poslaničke grupe SR.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS neće prihvatiti ovaj amandman, jer mi smatramo da ne sme biti nadležnost jedinica lokalne samouprave staranje o obezbeđenju uslova za održavanje, korišćenje i izgradnju javnih skloništa, u skladu sa zakonom, ali bi se moglo preformulisati da jedinica lokalne samouprave ima određene obaveze u toj sferi, naravno, u skladu sa zakonom i u skladu sa odlukama nadležnog organa za poslove narodne odbrane. Bilo bi veoma loše ukoliko bi se ovo pitanje sasvim prepustilo lokalnim samoupravama, jer mnoge od njih ne bi uopšte o tome vodile računa. Žao bi im bilo novca, a u određenim uslovima ta skloništa zaista mogu da budu potrebna. I meni je veoma žao što ova rasprava poprima ovakav neugodni ton, te ovde sada objašnjavamo je li Dragan Marković-Palma šef poslaničke grupe, je li Živko Selaković zamenik šefa, ne zna se šta je tu Borislav Pelević. Hajte jednom da utvrdimo je li zaista taj Borislav Pelević profesor? On se stalno negde predstavlja kao profesor, aznam pouzdano da nikada nikakav fakultet nije završio. Kako može da bude profesor neko ko nikakav fakultet nije završio? (Predsednik: Molim vas da se vratite na tačku dnevnog reda.) Vi ste započeli raspravu po tom pitanju. Znate, predaje i Marijan Rističević nekada sve od sebe, ali to nije razlog da bude profesor, može da bude predavač, a ne profesor. On mi to dobacuje, pa mu zato kažem. Kako može neko da bude profesor ko ni fakultet nije završio? Možda je probao, pa je negde do prve godine stigao, stigao možda do pola druge godine. Nemojte više sa time da nas maltretirate u ovom slučaju. I vi da intervenišete svaki put kad se neko ovde lažno predstavi - profesor Borislav Pelević, taman posla, čuj, profesor.
Ima reč narodni poslanik Marijan Rističević [[pravo na repliku]]
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto me je dotični gospodin prozvao, ja nisam ekspert za predvojničku obuku. Verujem da se vi razumete u ona skloništa itd, čak verujem da ste u toku rata dobro koristili ta skloništa. Vi ste zasigurno ekspert za skloništa, ekspert za predvojničku obuku itd. Vi ste ovde jednom za govornicom rekli sledeće - ko je profesor, ko nije profesor, nije naše dautvrđujemo, ali pamtimo šta ste vi jednom ovde rekli: "Znate, kad sampočeo da mislim svojom glavom, ja sam se ratosiljao komunističke partije". Ali znate šta je problem u tome - što ste vi postali doktor nauka dok niste mislili svojom glavom. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Vojislav Šešelj (po Poslovniku).
Dame i gospodo, ovde je krivična prijava protiv Marijana Rističevića. Krivična prijava, koja ukazuje na Marijana Rističevića kao čoveka, kao privrednika, kao snalažljivog narodnog poslanika i kao DOS-ovca.
Vi ste se javili po Poslovniku, gospodine Šešelj.
Pa hteo sam da vam ukažem...
Na koji član Poslovnika?
Hteo sam da vam ukažem da po Poslovniku imam pravo da pokažem krivičnu prijavu protiv Marijana Rističevića, a tu krivičnu prijavu u celosti ćete moći da pročitate u sledećem broju "Velike Srbije".
Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević, pravo na repliku, pošto je narodni poslanik Vojislav Šešelj koristio pravo diskusije po Poslovniku.
Za sve što je ovde izgovoreno, mi iz DOS-a smo sami krivi. Evo, došlo vreme da ratni ekstraprofiteri, koji su, dok su izbegli sa Kosova bežali glavom bez obzira, zidali sebi neke kule i dvorove od 500 kvadrata. Evo, došlo vreme da ti ratni profiteri podnose protiv nas krivičnu prijavu. Sami smo krivi što ih na vreme nismo zatvorili. Hvala
Reč ima narodni poslanik Živko Selaković, zamenik predsednika poslaničke grupe SSJ, pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, koristim priliku za repliku, na osnovu pominjanja mog imena od gospodina Voje Šešelja. Pre svega, neću ovde ulaziti u polemiku sa gospodinom Vojom, šta je profesor Pelević po struci. Ukazao bih samo, obzirom na naše prijateljstvo, da nije na mestu da se govori o nekom čoveku, a on nije prisutan. Predložio bih da gospodin Voja Šešelj bez prisustva gospodina Pelevića ne raspravlja. Želim nešto drugo da podvučem. Opravdano sam stavio primedbu gospođi Nataši Mićić i zamerio sam joj - kako to da posle godinu i nešto dana ne zna ko je predsednik, ko je potpredsednik poslaničkih grupa, kada je to uredno dostavljeno predsedniku Skupštine. Mislim da je moj komentar bio na mestu. Vrlo lepo sam ovde objasnio i nisam pomenuo profesora Pelevićani ukakvom svojstvu, već sam rekao da je predsednik poslaničke grupe Dragan Marković - Palma,zamenik predsednika poslaničke grupe Živko Selaković, a da je gospodin Pelević uvek govorio kao ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SSJ. (Vojislav Šešelj: Po Poslovniku.)
Ne dajem vam reč, zato što je 18,00 časova i, po Poslovniku, završeno je radno vreme. Rad nastavljamo u ponedeljak. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad sednice Prvog vanrednog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2002. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 180 narodnih poslanika. Molim vas da, radi utvrđivanja kvoruma, ubacite identifikacione kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da imamo kvorum. Molim vas da primite izvinjenje zbog zakašnjenja, do koga je došlo usled posete visoke delegacije Bundestaga Narodnoj skupštini. Nadam se da ćete uvažiti to izvinjenje. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju sledeći narodni poslanici: Miroslav Markićević, Miodrag Jaćimović, Dragan Jočić, Vladimir Dobrosavljević, Radmilo Milošević, Branko Bešević, Bogoljub Zečević, Zlata Đerić, Branimir Trajković, Vasilije Pavićević, Biači Anton, Ratimir Svirčević, Branislav Pomoriški i Ljubiša Đoković; (pre podne) Stanko Kovačević, Petar Mišić, Goran Vesić, Dragan Šutanovac i Dragan Janjić. Zakašnjenje su najavili Juhas Atila i Išpanovič Ištvan. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Takođe, u skladu sa članovima 83. i 84. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, obaveštavam vas da sam na ovu sednicu pozvala i predstavnike Narodnog pokreta "Otpor", predstavnike Udruženja porodica otetih i nestalih Srba sa Kosova i Metohije, kao i predstavnika Stalne konferencije gradova i opština Jugoslavije povodom treće tačke dnevnog reda. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (pojedinosti) Podsećam vas da smo raspravu o Predlogu zakona o lokalnoj samoupravi u pojedinostima prekinuli u toku pretresa o amandmanu na član 19, koji je podneo narodni poslanik Petar Petrović. Takođe, podsećam da su u pretresu o ovom amandmanu učestvovali narodni poslanici Živko Selaković, zamenik predsednika poslaničke grupe Stranke srpskog jedinstva i dr Vojislav Šešelj, predsednik poslaničke grupe Srpske radikalne stranke. Da li još neko želi reč o ovom amandmanu? (Ne.) Molim narodne poslanike da se izjasne glasanjem. Za 52, protiv 120, uzdržanih nema, nije glasalo 9, ukupno 181 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podneo narodni poslanik Branislav Pomoriški. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Ne.) Da li neko drugi želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje. Za 8, protiv 168, uzdržana dva, nije glasalo 8, ukupno 186 narodnih poslanika. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandmane, u istovetnom tekstu, podneli su Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine i narodni poslanik Branislav Pomoriški. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravusu prihvatili ovaj amandman, aZakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, pa konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 20. amandman je podneo narodni poslanik Mujo Muković. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li podnosilac amandmana želi reč? (Da.) Izvolite, a podsećam vas da je rasprava ograničena na tri minuta.