Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Hrvatska Vlada je plaće u državnim i javnim službama i prava državnih i javnih službenika uređivala kao rezultat kolektivnog pregovaranja koje smo zaključili sa sindikalnim predstavnicima jednih i drugih službi. Kao rezultat kolektivnog pregovaranja plaće u državnim i javnim službama rasle su po visokoj stopi, rasle su po stopi ponekad i većoj od rasta bruto društvenoj proizvoda u Hrvatskoj i na taj način imali smo i rast standarda dijela hrvatskog pučanstva, ali isto tako i socijalni mir. Međutim, vremena su se nažalost promijenila, kriza koja je počela kao energetska kriza koja se pretvorila u krizu financijskog sektora, a sada i krizu realnog sektora koja je svjetskih razmjera, prema nekim analitičarima još neviđena. Prelila se eto i u Hrvatsku i stoga nažalost punjenje državnog proračuna nije onakvo kakvo se očekivalo, kako se planiralo i Vlada je, kao što svi znate, predložila i rebalans proračuna na način da se smanji pridohovna strana dakle očekivanja od punjenja državnog proračuna, a isto tako treba smanjiti i rashodovnu stranu kako bi se državni proračun izbalansirao i kako ne bi se neodgovorno pristupilo državnim financijama. Kada se vidjelo da se kriza svjetskih razmjera kao što sam rekao prelijeva i na Hrvatsku, Vlada je pokrenula dijalog sa socijalnim partnerima i htjela je jasno poručiti da u godini u kojoj javni prihodi padaju, u godini u kojoj dolazi do zastoja u proizvodnji, u kojoj dolazi do otpuštanja u realnom sektoru, nema temelja za rast plaća koje se plaćaju iz državnog proračuna. Prije izrade proračuna za 2009. godinu nudili smo socijalnim partnerima zadržavanje plaće na razini iz 2008. godine, pa nije bilo to prihvaćeno. Nakon toga nudili smo rast plaća u razini očekivanog rasta inflacije, dakle tijekom godine da bi se sa plaćama platila inflacija. Ni to nije bilo prihvaćeno. Inzistiralo se na rješenju koje je doduše potpisano i čega je Vlada da se i toga drži, inzistiralo se da i u ovako teškoj godini plaće koje se plaćaju iz državnog proračuna rastu po stopi od 6%. Dame i gospodo, to nije realno. To nije realno jer kad bi se inzistiralo na tim rješenjima onda bi alternativa bila otpuštanje i smanjenje broja radnih mjesta, a to sigurno nije mjera koja je popularna, a ni to nije mjera koju ova Vlada želi. Vlada želi boriti se za svako radno mjesto, Vlada želi osigurati i stabilnost i sigurnost zaposlenim u javnim i državnim službama i Vlada smatra da svi moramo podijeliti sudbinu tekućeg trenutka i svi zajedno moramo sudjelovati u stabilizaciji javnih financija. Nastavljen je socijalni dijalog sa državnim službenicima i namještenicima. Uspjeli smo postići dogovor da se osnovica za plaću vrati na razinu iz 2008. godine s time da će u slučaju ili kada bruto društveni proizvod, u dva uzastopna kvartalna razdoblja poraste za 2% osnovica za plaće biti vraćena kao što je do sada bila početkom 2009. godine. Sindikati javnih službi nisu htjeli pristati na takvo rješenje i pokušali su staviti Vladu pred gotov čin, pokušali su isprovocirati raskid kolektivnog ugovora. Gospođe i gospodo zastupnici, kolektivni ugovori propisuju mnoga, mnoga prava koja se tiču pojedinih kategorija zaposlenika, od noćnog rada, od prekovremenog rada, od prava na prijevoz, pravo na slobodne dane, na godišnje odmore i Vlada nije prihvatila tu sugestiju. Vlada nije raskinula kolektivne ugovore jer želi poštivati sva ugovorena prava, već predlaže ovaj zakon koji se donosi isključivo zbog teških ekonomskih posljedica svjetske gospodarske krize i koji će trajati samo dvije godine. Ovim zakonom predlaže se da ubuduće na period od dvije godine Vlada bude ovlaštena utvrđivati osnovicu za plaće u javnim službama, dok sve ostale odredbe kolektivnog ugovora i nadalje vrijede. Međutim, polazeći od svog opredjeljenja i vjere u socijalni dijalog, socijalno partnerstvo koje provodi putem aktivnog sudjelovanja u Gospodarsko-socijalnom vijeću, putem socijalnih pregovaranja sa predstavnicima sindikata državnih i javnih službi, Vlada je i nadalje otvorena za dijalog, bilo danas, bilo sutra, bilo u roku od mjesec dana. Ukoliko se postigne drugačiji sporazum, Vlada je spremna razmotriti i prijedlog da se ovaj zakon stavi van snage i prije proteka roka od dvije godine. Budući da će Hrvatski sabor u ponedjeljak raspraviti Državni proračun i budući da je u Državnom proračunu, u Prijedlogu državnog proračuna kojeg je Vlada uputila u procedura uračunate i posljedice donošenja ovog zakona koji će stupiti na snagu ukoliko bude prihvaćen, 1. travnja 2009. godine, predlažemo Saboru da ovaj zakon raspravi i donese po hitnom postupku. Hvala lijepa.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Gospodin zastupnik Antun Vujić.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, ispravljam sljedeći netočni navod. Citat “Vlada se bori sa svako radno mjesto“. Prvo, kad bi se Vlada borila za svako radno mjesto onda onaj Zakon o radu koji je trebao biti donesen po hitnom postupku kojega smo tražili da bude donesen u dva čitanja bi bio barem u dva čitanja. Međutim, je potpuno povućen iz procedure. A kako se Vlada bori za svako radno mjesto potvrđuje najbolje sljedeće, a to je da u ovom trenutku zahvaljujući prekovremenom radu koji je nereguliran je on mogao 50 milijuna prekovremenih sati i više samo u trgovini. To je 20 000 inače radnih mjesta. Prema tome, to da se Vlada bori za svako radno mjesto je prilično licemjerno govoriti. Hvala.
Gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Pa u svom patetičnom uvodu o recesiji i potrebi da svi jednako sudjeluju u rješavanju krize gospodin Palarić je proizvoljno neprofesionalno zlonamjerno legitimnu sindikalnu borbu ocijenio kao ciljem isprovociranja raskida kolektivnog ugovora. Ovakva izjava od gospodina Palarića je za svaku osudu, jer na ovaj način…
Molim vas ispravak netočnog navoda a ne ocjene njihovog navoda. Jedno su ocjene, a drugo su ispravak.
Gospodin Palarić je rekao da je cilj sindikalne borbe bio isprovocirati raskidanje kolektivnog ugovora. To je netočan navod i vrlo zlonamjeran i neprofesionalan što je točno.
Gospodin zastupnik mir molim vas! Gordan Maras.
Hvala lijepo. Ispravljam navod gospodina Palarića da je Vlada spremna na socijalni dijalog. Dijalog obično, ja govorim da nije spreman. Dijalog obično podrazumijeva da dvije strane iznose svoje argumente. Ovom izjavom kojom je sada ponovio gospodin Jovanović gdje je Vlada optužila sindikate da se boreći za svoja prava žele jednostrano raskinuti ugovor govori o tome da oni nisu spremni na dijalog, nego sve žele prebaciti na teret radnih ljudi u ovoj zemlji. Znači, uštede proračunske se većinom žele napraviti na teret radnih ljudi u ovoj zemlji. Šta ne bi bilo u nesrazmjeru sa onim da se svi moramo odreknuti nečega u ovoj godini. Ali kada je u pitanju loš poslodavac kao što je Vlada koja prije dva mjeseca digne plaće, a nakon dva mjeseca ih smanjuje normalno da ljudi nemaju razumijevanja i ja ih podržavam.
Odbor za zakonodavstvo, Ustav, Poslovnik i politički sustav, za rad i socijalno partnerstvo. Predsjednik odbora gospodin Boris Kunst.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Odbor je navedeni Prijedlog zakona o osnovici plaće u javnim službama s Konačnim prijedlogom zakona raspravio sukladno članku 75. Poslovnika Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja je istaknuo da se predviđene izmjene odnose na dosadašnji način određivanja osnovice plaće u javnim službama. Naime, umjesto dosadašnjih utvrđivanja osnovice kolektivnim ugovorom predlaže se da osnovicu plaće u javnim službama određuje Vlada Republike Hrvatske posebnom odlukom s time da je važenje predloženog zakona ograničeno na razdoblje od dvije godine od dana njegovog stupanja na snagu. U raspravi je naglašeno da je prioritetni cilj predloženog zakona očuvanje radnih mjesta u javnim službama kao i očuvanje socijalne sigurnosti u ovom razdoblju gospodarske krize. Budući da Vlada Republike Hrvatske nije mogla socijalnim dijalogom, sa dijelom socijalnih partnera u javnim službama postići dogovor o vraćanju osnovice plaće na prošlogodišnju razinu. Vlada je zbog sve veće gospodarske krize morala povući ove nepopularne mjere. Naime, Vlada Republike Hrvatske nije željela derogirati ugovorena prava iz kolektivnog ugovora koja se odnose na isplatu jubilarnih nagrada, božićnice, regresa i drugih socijalnih prava. Stoga je ovim prijedlogom samo vratila osnovicu na prošlogodišnju razinu, a ostale pogodnosti iz kolektivnog ugovora Vlada će i dalje isplaćivati. Istaknuto je da se potpisanim kolektivnim ugovorom kojim se jamčilo i povećanje osnovice, a koji je potpisan u boljim gospodarskim uvjetima nužna solidarnost svih zaposlenih kako u državnim, tako i u javnim službama u novonastalim uvjetima gospodarske krize. Naglašeno je da je Vlada Republike Hrvatske spremna u svakom trenutku nastaviti socijalni dijalog sa socijalnim partnerima. Iznijeto je i mišljenje po kojem treba iscrpiti sve mogućnosti ušteda kod drugih korisnika proračuna kao i bojazan da će ionako potplaćeni državni javni službenici napuštati državne i javne službe. Suglasni su članovi odbora da je ovo smanjenje osnovice, odnosno vraćanje osnovice na prošlogodišnju razinu nepopularna mjera. Ali u ovom trenutku je nužna kako bi se sačuvala radna mjesta i ostala ugovorena socijalna prava. Nakon provedene rasprave odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o osnovici plaće u javnim službama. Isto tako, moram na kraju reći jer sam zamoljen da to iznesem ovdje od vanjskih članova odbora, a to su sindikati, da je vrlo nekorektno da na sjednicu ovog odbora matičnog nisu došli predstavnici oporbe i sudjelovali u raspravi oko ovog prijedloga zakona. Na taj način i sindikati su ocijenili da očito je oporbi bitnije da tamo gdje će televizija snimati, da tamo manifestiraju svoju socijalnu osjetljivost, ali ne i na matičnom odboru.
Gospodine Kunst, ne, ne. Ne možete vi biti zamoljeni. Nema biti zamoljeni, nego izvješće odbora ste trebali pročitati i iznijeti, a ovo je dodatak koji je bio suvišan. Molim vas! Bez dobacivanja. Povreda Poslovnika, gospodin zastupnik Maras.
Gospodine potpredsjedniče, povrijeđen je Poslovnik gdje je gospodin Kunst iskoristio svoju poziciju predsjednika odbora da bi promovirao svoje političke stavove.
Molim vas mir!
Niste ga opomenuli, a gospodin Kunst koristi govornicu, umjesto da pročita samo što je na odboru zaključeno on daje svoj stav i dijeli lekcije oporbi i to još na jedan izuzetno nekorektan način, gdje je u kojoj situaciji tko motiviran raspravljati. Rad odbora je isto tako javan gospodine Kunst kao i rad ove sjednice. Mogu i tamo doći mediji i to nema veze jedno sa drugim. A vi ne bi smjeli zloupotrebljavati svoju poziciju i žao mi je što potpredsjednik ne koristi se svojim mogućnostima da sankcionira ovakvo ponašanje.
Da ste me malo prije slušali, onda biste čuli da sam ja rekao da je predsjednik odbora izažao izvan okvira svog djelokruga. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Boris Kunst. Molim? Naknadno ste došli tu. Zašto to nemate tu upisano. Odbor za zdravstvo, rad i socijalnu politiku, predsjednik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, ispričavam se što malo kasnim. Upravo smo prije 3 minute završili odbor pa je trebalo zaključke napisati. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb je na svojoj današnjoj sjednici kao zainteresirano radno tijelo raspravilo predloženi zakon. U raspravi članovi odbora podržali su potrebu donošenja ovog zakona obzirom na gospodarski trenutka u kojem se nalazimo uz pad bruto društvenog proizvoda od 2%, nije moguće održati rast plaća od 6%. Međutim, članovi odbora izrazili su zadovoljstvo i činjenicom da Vlada Republike Hrvatske nije jednostrano raskinula kolektivni ugovor, što bi bilo vrlo loše rješenje za obje pregovaračke strane. Stoga se pozdravljaju i napori Vlade da i dalje nastavi pregovore sa sindikalnim čelnicima i kako je izložio predstavnik predlagatelja, u slučaju postizanja naknadnog dogovora predloži ukidanje ovog zakona. Članovi odbora su se složili da zakon ne smanjuje plaće u javnim službama jer su pregovori između sindikata i javnih službi započeli krajem 2008. godine prije donošenja proračuna za 2009. s prijedlogom zadržavanja određenih prava iz kolektivnog ugovora na razini 2008. godine. Tijekom rasprave, također je skrenuta pozornost na činjenicu da većina zdravstvenih djelatnika, što se istaklo i u ovoj raspravi, drži da bi plaće u zdravstvenom sustavu trebale biti veće, imajući u vidu usporedbu s drugim zemljama. Međutim, osjećaju trenutak u kojem se nalazi Hrvatska i žele se solidarizirati i dijeliti sudbinu sa svim zaposlenima u Republici Hrvatskoj. Nakon rasprave članovi odbora su većinom glasova za uz jedan glas protiv odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje Zakon o osnovici plaća u javnim službama. Hvala.
Hvala. Više nema ni jedan odbor koji je podnio izvješće. Idemo na raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolege zastupnici. Pa Prijedlog zakona o osnovici plaće u javnim službama spada u one teške odluke koje je nužno donijeti u situaciji kad ozbiljnost problema traži donošenje nepopularnih mjera. Podsjećam da je već u studenom i prosincu prošle godine, znači 2008. godine bilo znakova da će zbog prenošenja utjecaja svjetske krize na hrvatsko gospodarstvo biti upitno izvršavanje obveza koje je Vlada Republike Hrvatske preuzela na temelju sporazuma sa sindikatima, državnim i javnim službama. Ekonomski stručnjaci su već tada savjetovali odustajanje od 6 postotnog povećanja plaće od 1. siječnja 2009. godine, no kako tada nije postignut dogovor sa sindikatima, Vlada ipak nije željela jednostrano raskinuti kolektivne ugovore, čime je i javnosti i sindikatima dala jasnu poruku da se ne ponaša bahato i da je svjesna odgovornosti za ono što je potpisala. Kako se negativni trendovi u svijetu i u Europi, a Hrvatska, svjesni smo, nije izoliran otok, nastavljaju i zaoštravaju, sada smo prisiljeni smanjivati osnovicu za isplatu plaće za sve korisnike kojima se plaća osigurava iz državnog proračuna kako bi se ipak spasila radna mjesta u javnom sektoru i sačuvala redovitost i tako smanjenih plaća. Svatko od nas svjestan je da za službenika u državnoj ili javnoj službi kojima se smanjuje plaća nema dovoljno dobrog obrazloženja, objašnjenja zbog čega se takva mjera donosi i zbog čega je takva mjera nužna. Iako moram naglasiti da je dio sindikata koji predstavljaju zaposlene u državnim, a i javnim službama prihvatio opravdanost predloženih mjera Vlade Republike Hrvatske. Između dva loša rješenja, prisiljeni smo izabrati ono što je manje loše za zaposlene u javnom sektoru. Ne mogu, a da ne podsjetim da su zaposleni u gospodarstvu već unatrag više mjeseci suočeni sa smanjivanjem plaća, pretvaranjem punog radnog vremena u nepuno za manju plaću, a raste i broj otkaza. Puno je primjera slanja radnika na prisilni neplaćeni dopust. Radna mjesta radnika u obrazovanju, zdravstvu, socijalnoj skrbi, kulturi ili u državnim službama još su uvijek sigurnija od radnih mjesta u gospodarstvu. Vjerujem da ćemo se sa time vrlo lako svi složiti. Gotovo da se usudim reći, plaća će se smanjivati, ali će biti sigurno isplaćena. To nije slučaj u nemalom broju gospodarskih poduzeća. Bilo bi neodgovorno da poput noja zabijamo glavu u pijesak i dalje ne uočavamo stvarnost našu gospodarsku. Zato Vlada Republike Hrvatske je socijalnim partnerima ponudila najoptimalnije rješenje koje je jedino moguće u današnje vrijeme, a to je da će se osnovica za obračun plaće iz 2008. godine do daljnjeg primjenjivati sve dok se službeno ne objavi rast realnog bruto društvenog proizvoda na međugodišnjoj razini 2 i više posto za dva uzastopna tromjesečja, a tada će se automatski primjenjivati osnovica za obračun plaća iz siječnja 2009. godine, to znači ovo povećanje od 6% koje je uslijedilo 1. mjeseca. i da socijalni partneri i dalje zajedno prate i dogovaraju sve mjere s obzirom na događaje u privredi i gospodarstvu. Što se predlaže ovim zakonom koji je pred nama? Pa predlaže se da na određeni rok od 2 godine odluka o osnovici za plaće u državnim i javnim službama, da ju donosi Vlada Republike Hrvatske. Vlada nije otkazala kolektivne ugovore za državne i javne službenike kako to želi netko imputirati namjerno, jer tu nema nitko tko ne shvaća to, što zaposlenima u ovom sektoru i dalje jamči ostvarivanje svih dodataka na plaću i svih ostalih materijalnih prava. Ta činjenica dokazuje da Vlada Republike Hrvatske i nadalje zadržava socijalno partnerstvo i kolektivno pregovaranje kao način uređivanja prava zaposlenih u javnom sektoru i pristaje na poštivanje ugovorenih socijalnih prava koliko je to maksimalno moguće u ovoj situaciji. Podsjećam da je Vlada na određeni način dužna osigurati jednakost u ostvarivanju prava svih zaposlenih kojima se plaće isplaćuju, znači financiraju iz državnog proračuna. Bilo bi, vjerujem da ćemo se svi složiti ako ćemo objektivno razmišljati, krajnje neprimjereno da se jednom dijelu zaposlenih državnim službenicima i javnim službenicima u zavodima za socijalno osiguranje koji su potpisali sporazum s Vladom smanji osnovica za plaće a da se zaposlenima u javnim službama još 3 mjeseca nastavi isplaćivati povećana plaća. Donošenje ovog posebnog zakona koji kao prisilni propis ima prednost u primjeni u odnosu na kolektivne ugovora i kojim se omogućava jednaka osnovica za plaće i za državne i javne službenike nije samo pitanje primjene prava nego i pitanje pravičnosti. Pravičnost je uvijek potrebna a u vrijeme štednje na nju smo posebno osjetljivi i upravo iz toga klub Hrvatske demokratske zajednice predlaže Hrvatskom saboru da se donese ovaj Konačni prijedlog zakona o osnovici plaće u javnim službama. Hvala lijepo.
Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Kolega Kunst je rekao, citiram, "Vlada je ponudila najoptimalnije rješenje koje je jedino moguće". To je netočna tvrdnja. Postoje druga rješenja, ona su iznesena javno. Iznosi ih dio sindikata, iznosi iz opozicija, iznosit će ih danas. Ovo je jedno od najgorih mogućih nerješenja. Upravo obrnuto, dakle Vlada radi lošu stvari a zaista je i logički neprihvatljivo i kako hoćete tvrditi da je to jedino moguće rješenje.
Klub zastupnika HNS-a gospođa zastupnica Vesna Pusić. Izvolite.
Potpredsjedniče, dame i gospodo, predstavnici Vlade. Zakon od četiri članka sigurno situacija je teška nema sumnje. Sve znamo, možda se ne slažemo točno oko geneze dakle uzroka teške situacije ali da je teška nema sumnje. Činjenice problema sa osiguravanjem novca za plaće u državnim i javnim službama sada na svjetlo dana dovodi žalosne i teško podnošljive posljedice izostanka reforme u državnoj upravi i u javnim službama. Dakle, izostanka reforme u onim segmentima gdje država odnosno poreski obveznici financiraju plaće i gdje vrlo vjerojatno naročito u državnoj upravi sa jednom racionalnom reformom bi se s jedne strane mogao smanjiti broj zaposlenih a s druge strane dignuti razina kvalificiranosti i efikasnosti onih koji su zaposleni u takvoj vrsti službi. Rezultat činjenice je da se zapošljavalo po babu i po stričevima i da se pokušalo riješiti razno razne probleme na taj način da se zapošljava u državnim i javnim službama i sada naravno ima previše ljudi i premalo novaca i to se ne može platiti. To je samo geneza problema. Naravno sad smo tu gdje jesmo i ne možemo si puno pomoći nego ovu situaciju na neki način moramo riješiti. Ajmo prvo vidjeti kako bi se dalo riješiti tu situaciju. Dakle, radi se o štednji. Ovdje se govorilo uvodno u ime Vlade kako je to težak i svakako potez koji Vlada najrađe ne bi povukla ali nema izbora jer mora, jer se mora štedjeti. Ajmo prvo vidjeti tko su javni službenici. Nekako u ovom javnom govoru o javnim službenicima se provlači jedna slika kao da su to neki sivi birokrati maltene sa ovim rukavima ovdje koji sjede u različitim uredima i žuljaju klupe. Javni službenici su medicinske sestre, tete u vrtićima, učiteljice u školi, profesori u srednjoj školi, profesori na fakultetu. To su javni službenici. Prema tome, ne radi se o nekim bezličnim birokratima gdje treba stvoriti atmosferu u javnosti da nije ni loše da se njima malo skreše. Ne, radi se o učiteljicama koje uče, našu djecu uče, radi se o medicinskim sestrama i liječnicima u bolnicama koji se svatko barem jedan put tokom godine a što ćemo biti stariji i više obraća, od kojih očekuje neku pomoć. Dakle, radi se o ljudima koji defacto čine mogućim život jednog društva. I sad se kaže treba im srezati plaće odnosno još gore, treba reći da ono što su se dogovorili, potpisali i što je Vlada potpisala da to oprostite ali žao mi je više ne važi. E sada, u takve razgovore po mišljenju Vlada bi mogla ući, mogla bi reći stvarno situacija je gadna, moramo probati se svi nekako dogovoriti kako to privremeno malo uštedjeti. Ali minimum legitimiteta da Vlada uđe i traži takvu stvar od javnih službenika bilo bi da prvo sreže one troškove koji su dio političke propagande, koji su dio obećanja sada se čini i ne sasvim utvrdivih i različitih čudnih investicija koje su ta obećanja izazvala, kao što je u takvoj teškoj situaciji držanje teme i držanje izgradnje Pelješkog mosta koji je počeo kao predizborno obećanje, ali kako se čini je postao jedno puno šire obećanje obzirom da se tu investiraju silni milijuni od 35 milijuna eura primjerice u toj regiji, ne zna nitko zašto ni od kuda od privatnih investitora. Dakle, očito tu su i neka puno realnija od predizbornih tema na dnevnom redu. To je sigurno nešto što bi bilo lijepo imati. To je sigurno nešto što bi drago svakome u Hrvatskoj imati, ali u ovom trenutku povezivanje Dubrovnika sa ostatkom zemlje cestom koja nota bene onda povezuje i cijelu južnu Hercegovinu zapad-istok bi bilo sigurno puno primjerenije i u ovoj teškoj situaciji kad Vlada smatra da treba srezati plaće tetama u vrtiću i učiteljicama u školi, medicinskim sestrama u bolnicama sigurno je dovoljno graditi cestu da se poveže Dubrovnik a nije nužno graditi Pelješki most. Bit će vremena za to, kao što će biti vremena da se ne režu plaće tetama u vrtiću. Ali u ovo trenutku sigurno nije vrijeme za takve projekte. Kada Vlada nije spremna reći, ljudi to je važna projekt, dobar projekt sve najbolje u životu, ali ako tražimo teta u vrtiću, učiteljica da srežu svoje plaće, pa onda ćemo valjda odustati barem na neko vrijeme od Pelješkog mosta. Onda ćemo valjda odustati na neko vrijeme oduzimanja i povlačenja dividenata od državnih tvrtki, odnosno tvrtki u kojima je država djelomični ili većinski vlasnik, i na taj način omogućiti da te tvrtke reinvestiraju, a ne da se novac od njih povlači. Onda ćemo na taj način vjerojatno i bonuse koji menageri imaju u državnim poduzećima, pokušati svesti na ono što se događa u tvrtkama u gospodarstvu. Ideja koja se ovdje provlači da bi ljudi koji se bave javnim poslom, dakle kao mi ovdje u Saboru, smjeli i mogli huškati jedan dio društva protiv drugo i tvrditi pogledajte ove javne službenike oni neće skresati svoje plaće, dakle ne žele pokazati nikakvu solidarnost sa ostatkom društva, sram ih bilo, ali mi naravno kao Vlada ono što smo si mi zadali i mislimo da hoćemo realizirati bez obzira što nije trenutak, bez obzira što radna mjesta koja to proizvodi su neusporedivo manja s onima koja proizvode, druga vrsta investicije i projekata i stimuliranje gospodarstva, bez obzira na to što mi to ne želim učiniti, huškat ćemo jedan dio društva na onaj dio društva koji su javni službenici. Ili geografski jedan dio Hrvatske na drugu. To je neodgovorno i nije trenutak za to. Trenutak je da Vlada kaže, mi smo napravili ove rezove, koji nam nisu dragi, ali ćemo podnijeti tu redukciju, a onda naravno može i od drugih segmenata društva, reći sada dolazimo s vama pred onim što smo mi srezali, pa sada zahtijevamo ili tražimo ili hoćemo se dogovoriti s vama da vi podnesete svoje konsekvence, odnosno date tu svoj doprinos. S ovim zakonom od 4 članka ima još jedan problem. Reče predstavnik HDZ-a i bivši tradicijski sindikalist, da ovaj Zakon o javnim službama ne raskida ili ne derogira kolektivni ugovor. Znači citiram članak 3. ovog zakona "Danom stupanja na snagu ovog zakona, prestaju važiti odredbe članka 5. itd. Zakona o plaćama u javnim službama i odredbe kolektivnog ugovora kojima je propisana osnovica plaće". Dakle, imamo jedan pravni fenomen, a to je da se zakonom derogiraju, dakle ukidaju postignuti dogovori i potpisani dogovori u kolektivnom ugovoru. To je kao da usred utakmice mijenjate sport ili pravila igre. Dakle počeli smo igrati nogomet, nešto smo se dogovorili, e sada ćemo malo sinkronizirano plivanje. Ukidati odredbe kolektivnog ugovora zakonom, znači promijeniti pravila po kojem ste potpisali ugovor i reći, sory mi smo to potpisali, ali sada smo promijenili zakon, pa prema tome više ono što smo potpisali ne važi i ne preuzimamo za to odgovornost. To ne samo da je nekorektno, pravno neprihvatljivi što god hoćete, nego dira u najosjetljiviji dio izgradnje recimo Hrvatske, a to je pravna sigurnost. Mi smo se toliko zaklinjali, toliko nam je važna reforma pravosuđa i uopće funkcioniranje pravne države, najčešća uzrečica neke institucije, rade svoj posao, reći da država mijenja zakon da bi derogirala odredbe ugovora koje je potpisala, je takva poruka pravne nesigurnosti, da zašto bi se onda netko drugi držao bilo kojeg ugovora. Zašto bi netko drugi poštivao bilo koje obveze koje je potpisao ugovorom? Država može reći. slušajte situacija je takva, mi raskidamo kolektivni ugovor. I to je potez, za to se snose konsekvence. Ali ne može reći mi ne raskidamo kolektivni ugovor, ali sory promijenio se zakon, pa prema tome vi više nemate pravo na ono što ste mislili da imate, jer smo vam mi to potpisali. Dakle, to je nemogući pristup. Ne može se na taj način rušiti i bilo kakovo povjerenje u pravnu sigurnost i mijenjati zakon da bi se sakrili iza toga i opravdala činjenica da se poštivati ono što se potpisalo. Prema tome, u svakom pogledu, ovaj zakon je apsolutno ne prihvatljiv, neprihvatljiv je sa pravne strane, neprihvatljiv je sa ideje što je država i što je pravna sigurnost, neprihvatljiv je sa strane pristupa, jer ako tražiš žrtve ljudi koji ti uče djecu i liječe ih u bolnicama, pa onda valjda prvo možda sam pokazati što si spreman napraviti u vezi sa svojim obećanjima i s onim što tebi donosi određenu popularnost, ali ne treba se i neopravdano se skrivati iza toga da je to povezivanje Dubrovnika ili juga zemlje sa ostatkom. Ima cesta. Treba cestu napraviti. A most ćemo kada ne budemo rezali plaće tetama u vrtiću. Klub HNS-a neće podržati ovaj zakon.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Prvi je gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala potpredsjedniče. Pa tu je puno izrečeno krivih navoda od zastupnice Pusić. Očito nešto iz nerazumijevanja o kolektivnim ugovorima, ali nešto i iz neznanja. Ja ću samo govoriti o neznanju. Radi se o tome da bi trebala zastupnica Pusić znati, da Vlada nikako ne smanjuje prava iz kolektivnog ugovora ili plaće tetama iz vrtića. Iz jednostavnog razloga, što se kolektivni ugovor za javne i državne službenike, ne odnosi na tete iz vrtića. One imaju kolektivne ugovore sklopljene u jedinicama lokalne uprave i samouprave. To bi vi trebali znati. U svakoj jedinici, a nikako ne. A obzirom da ne znate, onda cijelo vrijeme spominjete tete iz vrtića, jer vam se one najviše sviđaju. … [[Upadica se ne razumije.]]
Mir molim vas, pa nemojte dobacivati. Nećemo ušutkavati na taj način govornika što ćemo vikom se ne slagati s njim i onda ćemo jednostavno ga pokušati nadvikati i oduzimati mu pravo govora. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Sljedeći ispravak.
Gospodine potpredsjedniče, želim ispraviti netočan navod gospođe Pusić, da Dubrovniku u ovom trenutku nije potreban most. Ja ću obrazložiti na način da je lako iz zagrebačkih visina govoriti da Dubrovniku u ovom trenutku nije potreban most, treba biti u Dubrovniku, živjeti u Dubrovniku i onda znati da je Dubrovniku most neophodan. Cesta o kojoj govorite se također gradi ali most je u ovom trenutku neophodan jer ta cesta ne može proći kroz Bosnu i Hercegovinu u ovom trenutku i to je ključni problem. Ja bih očekivala malo solidarnosti od strane svih hrvatskih građana u odnosu na Dubrovnik. Jer mislim da je Dubrovnik to zaslužio i svojom bližom poviješću i svojom daljnjom poviješću i očekujem da se ne polemizira na temi javni službenika o Pelješkom mostu. A kada se radi o drugom netočnom navodu vezanom za tete u vrtiću one imaju plaću iz lokalnih proračuna.
Povreda Poslovnika gospođa zastupnica Vesna Pusić.
209. kolegica Šuica nije ispravila moj netočni navod ili nikakvi navod, zato što ja nisam rekla Dubrovniku ne treba most. Nego sam rekla da u ovom trenutku je dovoljno povezivati Dubrovnik sa ostatkom zemlje, cestom, što je naravno moguće, već je bilo dogovoreno, nemojte me isključivati a nisam rekla da Dubrovniku ne treba most. Prema tome nemojte ispravljati ono što nisam rekla, a s druge strane ova ideja da se huška jedan dio zemlje protiv drugog, pa kao ne razumije jedan dio zemlje, je krajnje neodgovorno od svakog političara. Svatko ovdje razumije o čemu se radi i svatko razumije i šta vi radite.
Ne radi se kolegice Pusić o povredi Poslovnika jer je zastupnica Šuica vrlo precizno rekla da se ne radi isključivo o tome, o potrebi gradnje dubrovačkog mosta, tako da se ne radi o povredi poslovnika. … [[Upadica se ne čuje.]] Ovaj drugi dio je, da, da, što izvolite.
Rekla sam ispravljam navod da Dubrovniku nije u ovom trenutku.
Ali rekao sam to, pa objašnjavam.
Ali gospodine potpredsjedniče, ista priča je bila kada se gradio dubrovački most, da dubrovniku ne treba most. Ista priča i danas se ponavlja ta priča.
Treći ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa evo, ja sa željenjem moram ispraviti netočan navod kolegice koja je ponavljala ovdje bar 7, 8 puta da se ovaj zakon odnosi na tete u vrtiću. Naime, tete u vrtiću ovim zakonom neće biti, neće izgubiti niti jednu lipu. I meni je žao da netko toliko plaće na tetama u vrtiću, tete u vrtiću u potpunosti financira lokalna samouprava. Kao što gradi vrtiće, gradi vrtiće. I kolegice Pusić, drugi puta se raspitajte, pa onda se rasplačite nad nečijom sudbinom.
Ispravak gospodin Krešimir Gulić.
Pa ja bih evo isto ispravio netočan navod gospođe Pusić koja je rekla da tetama u vrtiću Vlada skida plaće. Gospođo Pusić, morali bi to znati, a mi to znamo ne djelomično gospođo Pusić, jer mi koji vodimo jedinice lokalne samouprave znamo da vrtiće u potpunosti financira lokalna samouprava. Znači jednim dijelom lokalna samouprava a jednim dijelom sufinanciraju sami roditelji. Za taj odgovorni poziv to nisu tete u vrtiću nego su odgojiteljice koje rade vrijedan i odgovoran posao i čuvajući našu djecu. Hvala.
Sljedeći ispravak gospodin zastupnik Boris Matković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine potpredsjedniče, očekujem da kolegica Pusić bude strpljiva kao što smo bili i mi slušajući nju. Ja želim ispraviti isto ovo što su i moje kolege očito gradonačelnici i načelnici uočili a to je da Vlada i gradnja Pelješkog mosta i novac koji je namjenski nema ama baš nikakve veze sa tetama, odnosno odgojiteljicama u vrtiću. Vrtići se financiraju isključivo iz jedinica lokalne samouprave i njihovog proračuna, odnosno roditelji participiraju u određenom dijelu kolegice Pusić. A novac namijenjen za Pelješki most je namjenski novac i on treba ići namjenski. Ako ne ide namjenski onda netko krši zakon, to biste trebali znati.
Gospodin zastupnik Andrija Hebrang, ispravak netočnog navoda.
Ispravljam netočan navod kolegice Pusić koja je rekla da se ovim zakonom ukidaju odredbe kolektivnog ugovora iako je jasno da se ne ukidaju. Isto tako je rekla što je netočno i što ispravljam da to nije u skladu sa postojećim propisima međunarodnim i običajima. Pa ću je samo citirati da je u svojim okvirima Međunarodna organizacija rada u člancima 8824 do 8 odredila upravo ovakvu situaciju u kakvoj se mi nalazimo. I tu se kaže. Tamo gdje Vlada u slučaju krize preuzima mjere ograničavanja plaća kako bi nametnula financijsku kontrolu i stabilnost valja paziti da se osigura mogućnost nastavka kolektivnog pregovora. Vlada je to poštivala i najavila sindikatu mogućnost nastavljanja pregovora. Drugi netočan navod. Pelješki most nije potreban u ovom trenutku, potreban je u ovom trenutku, Hrvatska je jedina zemlja u Europi sa svojim teritorijem raspolovljena, odnosno rascjepljenja sa drugom državom, teritorijalni, prometni i svaki drugi gospodarski integritet je interes i Dubrovnika i Hrvatske podjednako.
Povreda Poslovnika gospođa zastupnica Vesna Pusić.
Hvala. Ponovo 209. Dakle ja nisam spomenula niti jednu riječ o međunarodnim običajima i međunarodnim standardima gdje me je kolega Hebrang ispravljao ono što ja nisam rekla. Dakle, nisam ni na koji način ovo dovela u vezu sa nikakvim međunarodnim običajima, nego sam rekla samo da ono što piše u zakonu i direktno citirano da se ovim zakonom prestaju važiti odredbe kolektivnog ugovora koji je dogovoren. Što piše u zakonu. A međunarodne standarde i međunarodne običaje uopće nisam spominjala.
Ne radi se opet gospođo Pusić o povredi Poslovnika. Zastupnik Hebrang je obrazlagao zašto to pravno je u redu a opovrgavao vašu tezu da to pravno nije u redu. I dao je objašnjenje da je to u skladu sa određenim međunarodnim standardima. I prema tome, ne radi se o povredi Poslovnika. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Marin Brkarić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo, uvažavajući ovaj, rekao bih, trenutak teške gospodarske krize, recesije za koju smo istina prije mjesec dana govorili da će nas samo okrznuti, a danas Vlada Republike Hrvatske govori da ekonomska kriza, što i je jačeg intenziteta nego što se očekivalo, da je pad prometa u trgovini u 1. mjesecu negdje 13,7%, da je industrijska proizvodnja pala za 13,3%, isto tako izvoz smanjen za 26% i uvoz za 31%. Činjenica je da nas je ekonomska kriza, recesija pogodila, rekli bi do kraja, ono što bi rekli u sridu. I normalno, Vlada Republike Hrvatske predlaže Saboru ovakav jedan zakon koji, složit ću se, pravno je upitan, ja bih rekao i pravno neutemeljen iz jednog razloga što osnovica za izračun plaće se utvrđuje što stoji i u Zakonu o plaćama u javnim službama kolektivnim ugovorom. Isto tako, Vlada Republike Hrvatske 23. studenog 2006. zaključila je sporazum o osnovici za plaće u javnim službama, sa sindikatima u javnim službama i ovim Zakonom o osnovici plaće de facto predlaže smanjenje plaća u javnim službama. Ono što bih ja rekao je da su i državni i javni službenici odnosno djelatnici potplaćeni. Činjenica da dosad, a bilo je puno vremena, nisu provedene reforme, niti reforma državne uprave, niti cjelovita reforma u zdravstvu, radi se o financijskim reformama, niti u drugim službama i zasigurno možemo reći da je to jedan od uzroka, jer jedna kvalitetna, racionalna uprava treba biti plaćena. Mi i danas imamo, da tako kažem, jednim dijelom posebno u državnim službama negativnu selekciju jer djelatnici visoko obrazovani teško da u ovom trenutku mogu raditi za pet ili šest tisuća kuna plaće i traže posao normalno u privatnom sektoru. Ono što isto tako se nameće nužnim je da se nastave pregovori, jer koliko smo medijski pratili pregovore, činjenica da su sindikati iskazali i svoju spremnost na smanjenje plaća odnosno vraćanje plaćanja na 12. mjesec 2008. godine, ali traže garancije. Traže garancije da kad izađemo iz krize, odnosno kad se poveća bruto društveni plaće te plaće se vrate osnovicu koja je bila u siječnju 2009. Takve garancije nisu dane i to je uzrok, po meni, da nije postignut dogovor sa sindikatima. Evo, klub IDS-a neće podržati ovakav zakon iz svih ovih razloga koje sam spomenuo i moja sugestija je da se nastave pregovori i da se nađe rješenje, jer se ono što je rekla i gospođa Vesna Pusić, radi upravo u djelatnicima u zdravstvenim ustanovama, o djelatnicima u školstvu, znači i u osnovnom i srednjem obrazovanju i visokom školstvu, kulturi odnosno socijalnoj skrbi. Sve su to djelatnici koji su danas potplaćeni, ali i djelatnici koji shvaćaju trenutak ove krize u Republici Hrvatskoj, koji su i spremni podnijeti teret krize, ali sigurno na način da im se garantira vraćanje osnovice čim se ova kriza prevlada. Sigurno je i ja stojim na stanovištu da neke projekte koji možda u ovom trenutku nisu nužni, ja neću reći nisu potrebni, ali nisu nužni, možemo odgoditi za neka bolja vremena i svi zajedno usmjeriti i sredstva ka gospodarstvu u poticaje i u druge sfere kako bi što brže izašli iz krize. Jer, i ono što stoji u samom obrazloženju koje je ovdje dano, zasigurno nije dobro i nije dobra poruka kroz sam ovaj prijedlog zakona o osnovici za plaće da se on na ovaj način, da tako kažemo, obezvrijedi rad službenika u javnim službama, neovisno što su službenici u državnim službama potpisali sporazum sa Vladom. Hvala.
Hvala. Jedna obavijest. Sjednica Odbora za gospodarstvo održat će se danas u 11 sati u dvorani Janka Draškovića, 202, II kat. Klub zastupnika SDP-a. Gospodin zastupnik Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Stvari su prilično jednostavne. Postoji kolektivni ugovor između Vlade i radnika u javnim djelatnostima. Tko su to? Liječnici, medicinske sestre, nastavnici, učitelji, radnici u kulturi, radnici u socijalnim službama. Taj ugovor tim radnicima jamči 6% povećanja plaća na godišnjoj razini. Prvo treba reći da to nije nikakvo povećanje. To je samo pokrivanje prošlogodišnje inflacije. To je ugovor kolektivni koji njima jamči da im standard neće padat, da će se održavat kako tako unatoč inflaciji. Vlada je, shvativši da je ostala bez novaca u državnoj blagajni, pokušala pregovarati sa sindikatima, ali ti pregovori nisu uspjeli kad se radi o Sindikatu djelatnika u javnim službama. Uspjeli su doduše kad se radi o Sindikatu djelatnika u državnim službama, ali promatrajući sudbinu pojedinih sindikalnih čelnika za vjerovati je da će vođa ovog sindikata nastaviti sindikalnu karijeru gospodina Kunsta. Cilj sindikalne borbe, kaže ovdje predlagatelj ovog zakona, je bio isprovocirati raskidanje kolektivnog ugovora. To je rekao državni tajnik. Time je uvrijedio sindikate, ali je uvrijedio i 180 tisuća radnika koji djeluju u ovim sindikatima. To su naši sugrađani. Oni uče našu djecu, oni nas liječe po bolnicama, oni nam igraju kazališne predstave. Jer tih 180000 ljudi nemaju što pametnije raditi nego provocirati Vladu. To je stav državnog tajnika o njima. Vlada je shvativši da nema novaca mogla raskinuti kolektivni ugovor i tada bi po njemu morala postupati još 3 mjeseca jer je takva odredba kolektivnog ugovora. Vlada to nije napravila, nego nudi zakon. Što time Vlada radi? Ona svoju odgovornost kao jedna od ugovornih strana prenosi na Sabor, jer Sabor će donijeti zakon. Znači, jedna ugovorna strana se izmiče iz ugovora i veli dajte vi u Saboru raskinite taj ugovor. Time odgovornost prebacuje na Parlament. Naravno, SDP neće u tome sudjelovati ni asistirati kod ovakve prevare radnika 180000. Parlamentarna većina očito hoće. Upozoravam vas kolege iz parlamentarne većine vi ćete biti odgovorni, vi preuzimate odgovornost za to što Vlada vara 180000 radnika i neće raskinuti ugovor, nego to prebacuje u vaše ruke. Što se još postiže time što se ne raskida ugovor, nego se donosi zakon, a sprječava se sudska zaštita 180000 radnika. Da se otkaže kolektivni ugovor oni bi mogli podić tužbe, ostvarit svoja prava na sudu. Ovako neće moći. Kog da tuže? Zakon, zakonodavca, Sabor. Znači ovim potezom se njima u pravnoj državi ili u državi koja sebe naziva pravnom uskraćuje mogućnost sudske zaštite. Ovaj zakon je primjer, eklatantan primjer zloupotrebe prava. Znači, postoje dvije ugovorne strane. Jel' postoje? Postoje. A onda jedna kad joj ne paše ugovor, kad ga odluči ne poštivati onda čak ne koristi ni instrumente iz tog ugovora da ga otkaže jer oni su predviđeni. Ugovor predviđa i otkaz ugovora, nego ide silom, ide silom zakona. Pa dakle, mijenja pravila u toku igre. I to ih mijenja s pozicije sile, s pozicije jačega. Pa ugovorne strane i nisu bile ugovorne strane kad su potpisivale ugovor. Sindikati su bili naivni kad su potpisivali sa Sanaderom ugovor jer nisu znali tada, naivno vjerovali su. Nisu znali da će Sanader iskoristiti drugu mogućnost pa derogirati taj ugovor zakonom. Nisu znali da njegov potpis na tom ugovoru ne vrijedi apsolutno ništa, da vrijedi manje od papira na kojem je ugovor napisan. Sad se u to imaju prilike uvjeriti. Pa kad drugi put potpisuju nešto sa Vladom premijera Sanadera nek znaju što im se može dogoditi i što znači riječ i potpis premijera u ovoj zemlji. Zbog čega smo mi uopće došli u ovu situaciju? Zbog čega se uopće smanjuju plaće javnih službenika? Jel' to smanjenje plaća uopće bilo potrebno? Kad se donosio proračun SDP je upozoravao da je on nerealan, nismo htjeli ni jedan amandman dati na taj proračun jer je taj proračun bio bajka, a na bajke se ne daju amandmani, jer smo rekli da je to potpuno neostvarivo. Pokazalo se na žalost da smo bili u pravu, da je Vlada obmanjivala svjesno ili nesvjesno, možda nisu ni znali izračunati. Čak je i to moguće, jer je ministar Šuker najprije govorio da će biti rast BDP-a 4%, pa je onda premijer rekao pet dana kasnije da će biti 2%, pa je na temelju tih 2% donesen proračun. Rohatinski je davno rekao kakvih 2%. Bit će nula. Bili su čak i upozoreni, ne od bilo koga, od guvernera Rohatinskog. Namjerno su donijeli neostvariv proračun da se prikažu boljim upravljačima ove zemlje nego što jesu. I sada naravno nema novaca. Pa takav proračun se ne ostvaruje jer se on nije ni mogao ostvariti. A da li je do toga trebalo doći? SDP je na to upozoravao i nudio rješenja. Da su prihvaćena, a dobronamjerno smo ih nudili. Danas ne bi bilo potrebno donositi ovaj zakon i smanjivati plaće radnicima. Šta smo nudili? Nudili smo za gospodarstvo da se smanje doprinosi na plaće, da se smanji porez na reinvestiranu dobit, da gospodarstvo raste, da može disati. Smanjili smo, predlagali smo smanjenje parafiskalnih nameta za komoru, za vodni doprinos, za spomeničku rentu, za komunalni doprinos, za doprinos za šume, naknadu za otpad. Predlagali smo to da rasteretimo gospodarstvo. Odbacili ste sve te naše prijedloge. Tvrdili ste da ne valjaju, a koliko vaši valjaju dokazuje to da danas morate smanjivati plaće radnicima jer nas niste htjeli poslušati. Sami ne znate, a pametnije od sebe slušat nećete! Predlagali smo nižu stopu PDV-a za energetiku. Zašto? Da pomognemo ljudima, građanima ove zemlje. Smanjivali smo, smanjenje stope PDV-a za dječju odjeću, hranu i obuću. Zašto? Da pomognemo građanima ove zemlje da lakše žive. Predlagali smo odgodu otplate kredita stambenih za one koji ostanu bez posla. I to ste odbili. A svaki dan ljudi ostaju bez posla, svaki dan. Ali vas nije briga za te ljude očito. Predlagali smo porez na kapitalnu dobit, pa da ste to barem uvažili. Gledajte što se vama dogodilo. Luka Rajić je prodao Luru, otišao u Švicarsku, u ovoj zemlji nije ostavio ni kune poreza, ni lipe. Pa da ste njemu uzeli porez možda danas ne bi morali medicinskim sestrama, liječnicima i učiteljima smanjivati plaću. Ali znate zašto vi niste to napravili? Pa vi ste Luku Rajića i stvorili kad je bio šofer u Dukatu i kad se obogatio tako da je iz Hercegovine prevozio onda one njemačke marke jer ste im tamo prodavali bezvredne dinare. On je vaše djelo. Pa naravno da njega štitite. Pa naravno da njemu nećete uzeti novac. Mislim možda je on neki porez platio, možda je, u državnu blagajnu nije, možda je u stranačku. Ne znamo, ali ste ga pustili da ode u Švicarsku a da ovoj zemlji ne ostavi ni lipe poreza na ono što je u njoj zaradio. Tri puta je Pliva prodavana. Ni lipe poreza. Da, nećete njima, ali ćete radnicima uzimati. To znate. Ima u ovom prijedlogu zakona jedne potpune neodgovornosti. Vi smanjujete plaće radnicima, a istovremeno ne odustajete od nekih kapitalnih investicija koje Bog otac objasniti ne može, Pelješki most. Pa što ste toliko zapeli za taj Pelješki most? Pa nismo ni znali zašto ste zapeli dok se neki dan nije pojavio u javnosti nizozemski fond kojem su osnivači neke off shore kompanije, a osnivači te off shore kompanija su neke druge off shore kompanije u nekim nepoznatim zemljama. A tko su fizičke osobe? Tko su imena i prezimena tih koji su osnivači tog fonda, to se ne zna. Ali koliko ste zapeli za taj Pelješki most i da ta zemlja koja je tamo na Pelješcu kupljena da prekosutra vrijedi 100 puta više. Ne bih se čudio da su ljudi iz Vlade u tim off shore kompanijama kao što ta ista kompanija kupuje zemljište po Istri pa, jeste donijeli Zakon o golf igralištima? Pa vi samo se time bavite. Vi pogodujete nekome da zaradi milijunske iznose, da onda to iznese u Švicarsku, da ovdje ne ostavi ni lipe poreza. Pa kad vam fali novaca, onda navalite na radnike. Njima ćete smanjivati plaću i tako ćete pokrpati proračun koji ste sami upropastili ovakvim ponašanjem, ovakvim potpuno negospodarskim i potpuno neodgovornim odnosom prema državi i prema funkciji koju ste dobili. Pa građani su vam, pa ti isti učitelji su neki od njih glasali za vas. Pa jesu glasali za to da Rajiću pustite da ne plati ništa, a da njima smanjujete plaću. Je li mislite da su za to glasali? Ima u ovom prijedlogu zakona i cinizma i duboke nemoralnosti. Vi tvrdite nema se novaca, kriza je, moraju se smanjivati plaće. Svi solidarno moraju u tome sudjelovati. A predsjednik HDZ-a kupi BMW za 4,2 milijuna kuna. Izgleda da kriza ne pogađa sve jednako. Ona će pogoditi učitelje i medicinske sestre, a HDZ neće. HDZ ima preko 4 milijuna kuna da Sanaderu kupuje novu igračku. Vi novaca imate. Možda ćete imati još i više ako bude još koji Luka Rajić u ovoj zemlji i ako još više smanjite plaće radnicima. Ako sjednete na njihovu grbaču, možda ćete imati više. Možda će premijer Sanader, možda će mu HDZ i aviončić kakav kupiti da brže malo putuje po zemlji. Zbog svih ovih razloga, zbog toga što je ovaj prijedlog zakona nemoralan, što do njega nije trebalo doći jer pokazuje jedno potpuno nepoznavanje državnih poslova i nesposobnost da se upravlja zemljom, zbog toga što je on kršenje načela, prava i pravednosti, nepoštivanja ugovora između dvije strane, kršenja toga ugovora snagom sile, SDP neće prihvatiti ovaj prijedlog zakona. Ne samo da ga neće prihvatiti, nego će nastaviti tumačiti što ste učinili i što činite građanima ove zemlje ovoga momenta za njih 180 tisuća. Hvala vam.
Hvala. Nekoliko ispravaka. Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, zastupnik Stazić u svom ekstazičnom nastupu po običaju je izrekao niz netočnosti. Samo ću neke pobrojati. Prije svega, vrijeđa sindikate pa kaže nisu sindikati znali što potpisuju, s kim potpisuju. Kao da su to maloumni ljudi ti sindikalni čelnici pa ništa ne znaju. Mislim da bi im Stazić bio dobar za savjetnika. Drugo, netočno je to da Vlada nije uspjela i sa dijelom sindikata u javnim službama sklopiti sporazum. Pa to je bilo dovoljno samo da ako se zna služiti kompjutorom da dođe na javno i vidi da je potpisala sa Sindikatom Zavoda za mirovinsko osiguranje, sa Sindikatom Zavoda za zapošljavanje, a oni pripadaju javnim službama. Sljedeće netočno je, netočno je što tvrdi kolega Stazić jer siguran sam da nemate informacije da će ostali čelnici krenuti mojim putem, ali mogu ga podsjetiti dok je SDP bio na vlasti da su deseci sindikalnih … /Govornik je isključen./ …
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Pa moram, mislio sam ispraviti desetak drugih netočnih navoda, ali sad me je s ovim zaintrigirao kad je rekao da je kupio HDZ BMW vrijedan 4,2 milijuna kuna, što je netočno, a kolega Stazić to zna jer je mogao vidjeti demant na jučerašnjim svim portalima i u današnjim novinama. Dakle, prvo auto nije toliko koštao, drugo kupila ga je stranka i dala premijeru umjesto da ga kupuje proračun. Nikad nije stranka tražila od proračuna da se to vrati, nije ga kupila nego ga je zamijenila na zahtjev sigurnosnih službi jer je star preko 6 godina i ovo je namještaljka koja je pala u pravi trenutak gospodinu Staziću, ali je laž toliko plitka da ju je lako raskrinkati.
Treći ispravak, gospođa zastupnica Neda Klarić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Ispraviti ću netočan navod gospodina Stazića koji kaže da Vlada vara 180 tisuća zaposlenika u javnim službama. Netočno gospodine Stazić. Vlada ne vara, već čini napore da ograniči negativne učinke gospodarske svjetske krize i isključivo želi očuvati postojeća radna mjesta službenika i namještenika u javnim službama. Hvala.
Sljedeći ispravak, gospodin zastupnik Davor Huška.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ispravio bih netočan navod kolege Stazića kad je rekao da Vlada prenosi odgovornost na Sabor. Vlada ne prenosi odgovornost na Sabor, nego daje mogućnost da i mi u Saboru raspravimo o ovoj točci. Isto tako treba reći da je Vlada već pristupila sa punom odgovornošću cijelom nizu antirecesijskih mjera, a smanjenje rashoda za plaće je samo jedna u nizu mjera. Neobičan je stav zastupnika SDP-a jer kad ne dobiju materijale o kojima Vlada raspravlja … /Govornik je isključen pa ponovo uključen./ … a kada dobiju materijale ovdje u Sabor za raspravu, opet su nezadovoljni. I na kraju, htio bih ispraviti ovaj izraz kolege Kunsta. Mislim da ovo nije bio stazičan nastup, nego ekstazičan.
Ne ispravak kolege Kunsta, nemojte ispravljati kolegu Kunsta.
Ovo je bio ekstazičan nastup kolege Stazića … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Gospođa zastupnica Dubravka Šuica. Ispravak. Gospođa zastupnica Dubravka Šuica.
Ja bih ispravila također netočan navod gospodina Stazića gdje je rekao da Vlada pogoduje gradnjom Pelješkog mosta nekim investitorima. Ovo je samo iskorištena situacija da bi se zaista u vrlo teatralnom nastupu koji je imao i dramatične trenutke gospodin Stazić izrazio o tome da nije za razvoj hrvatskog juga, ne gospodin Stazić, nego cijeli SDP i cijela lijeva opcija niste za razvoj hrvatskog juga, što iz ovih vaših teatralnih nastupa je očito i evidentno jutros.
Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Pred nama je zakon koji je evo izazvao brojne polemike iako je svima potpuno jasno da je situacija u Hrvatskoj rezultat prelijevanja svjetske krize u naše krajeve i da smo do sada imali i sposobnosti i sreće da u tu krizu uđemo rubno a ne da uronimo kao mnoge naše susjedne zemlje, baltičke zemlje pa i neke vrlo razvijene zemlje. Podsjetit ću da je u Njemačkoj pad bruto društvenog proizvoda minus 2,7%. Prije dva mjeseca su najavljivali da će biti oko 1,8%. Dakle, ni Njemačka nije mogla predvidjeti ono što se događalo a još manje možemo predvidjeti ono što će se događati u slijedeće dvije do tri godine. Engleska minus 3%, Irska naš veliki uzor koja je imala porast bruto nacionalnog dohotka 10% godišnje sada je na minus 3. Latvija imala je dobar uspon sada je na minus 12% itd. Prema tome, ovakve rasprave se vode u parlamentima širom svijeta a ne samo u Hrvatskoj i to još teže rasprave a ne znamo što nas očekuje. Plaće su smanjivane u susjednim zemljama između minus 10 i minus 30%, negdje čak i 50%. Mi smo sa ovim smanjivanjem još uvijek u najblažoj kategoriji smanjivanja plaća od svih zemalja u susjedstvu, od baltičkih zemalja i od velikog dijela razvijenih zemalja Europske unije, o Americi da niti ne govorimo. I mislim da ne treba puno razgovarati o tome da li plaće treba smanjiti ili ne nego da li ćemo sačuvati radna mjesta jer najdrastičnije smanjenje plaća je kad vas otpuste i kad vam ona padne na nulu. A potez ove Vlade sa ovim zakonom je upravo da se to izbjegne i da se to ne dogodi, barem ne u onoj mjeri u kojoj se crne prognoze sada javljaju. Naravno, javne službe koje su ovim zakonom određene, javne službe to su naravno vrijedni, savjesni, marljivi ljudi, to su ljudi koji su doprinosili i doprinose razvoju ove zemlje i naravno da Vladi nije na pamet bilo kakvo kažnjavanje kao što je bilo ovdje rečeno javnih službi. Obrnuto, da ne bi do ovoga došlo Vlada je prije donošenja proračuna za 2009. ponudila ne smanjivanje plaća nego zamrzavanje plaća. I to je ono najmanje što je mogla u tom trenutku učiniti. Nažalost, na sindikalnoj strani pregovaračkog tima nije bilo pozitivnog odgovora i došlo je sada do ove situacije koju apsolutno nitko od nas nije želio niti mislio da će do nje doći. Ono što bi sad trebalo reći da javne službe nisu po prvi puta u situaciji, da one su danas predmet ovoga zakona, naravno odnosi se i na sve druge ali javne službe nisu prvi puta u situaciji da nam se smanjuju plaće. Govorim nam jer se smatram dijelom tog miljea u kojem i sada radim i u kojem sam radio i 2000. godine kada su nam plaće bez ikakvog pregovaranja smanjenje za 20 do 30% i kada su dio liječnika i zdravstvenih djelatnika zbog toga štrajkali. Mi smo morali 2004. godine taj štrajk prekinuti radi toga jer je dostupnost zdravstvene zaštite bila već ugrožena. Mi smo stupili u pregovore sa sindikatima zdravstvenih djelatnika i drugih javnih službi ali govorim sada o zdravstvenim djelatnicima i dignuli smo te 2004. godine plaće za 20 do 30% i održavali porast plaća sukladno porastu bruto nacionalnog dohotka sve do ovog vremena. Ova Vlada je postupila vrlo korektno jer je dala i rokove na koje predlaže ne smanjivanje nego zamrzavanje plaća na razini 2008. godine. Ti rokovi su bili dva puta po tri mjeseca porasta bruto društvenog proizvoda za 2% i to je ono što je korektno. Za manje od tri mjeseca ne možete dobiti niti statističke pokazatelje, dakle niti uvjerljive brojke koje pokazuju da se radi o porastu bruto društvenog proizvoda. Prema tome, ovakva dva koraka su zaista minimum koji bi dao realno stanje i realni prikaz situacije kada i ako do porasta bruto društvenog proizvoda dođe. Mi ne znamo što će biti u budućnosti. Ne zna nitko. Ono što bi još ovdje trebalo reći to je da je metodologija Vlade da zakonom uređuje osnovicu plaće potpuno u skladu sa svim ali baš svim odrednicama okvira Međunarodne organizacije rada "International Labour Organization" koja doslovno kaže, citirat ću, to je članak 884.: "U svim slučajevima bilo kakvom ograničavanju kolektivnog pregovaranja od strane tijela vlasti moraju prethoditi konzultacije s organizacijama zaposlenika i poslodavaca kako bi se pokušao ishoditi njihov pristanak.". Vlada je to odradila nedavnim pokušajem pregovora sa sindikatima. Članak 888. istog okvira: "Tamo gdje Vlada u slučaju krize poduzima mjere ograničavanja plaća kako bi nametnula financijsku kontrolu i stabilizaciju proračuna valja paziti da se osigura mogućnost nastavka kolektivnog pregovaranja.". I to je Vlada poštovala. Predstavnik Vlade državni tajnik gospodin Palarić je jasno rekao da je Vlada i dalje otvorena za pregovore i to je ono što doista pozdravljamo i što mislimo da je svjetlo na kraju ovoga tunela. Vjerujemo da će ipak ponovo obje strane sjesti za pregovarački stol i riješiti ovu situaciju na korist svih zaposlenika države a ne samo jednog dijela kojeg predstavlja i koji su obuhvaćeni ovim zakonom. Također, ovaj okvir kaže da pregovaranje o nenovčanim pitanjima i drugim odrednicama kolektivnog ugovora moraju se tako odrediti da sindikati i njihovi članovi u potpunosti mogu obavljati svoje uobičajene sindikalne aktivnosti. To je također poštovano ovakvom odlukom i ovakvom metodologijom Vlade. Mislim da se nalazimo pred jednom teškom odlukom koja je svima teška. U razgovoru s kolegama liječnicima, sa sestrama s kojima svakodnevno radim nisam vidio podršku sindikalnoj odluci da se kruto odbije prijedlog Vlade. Ne znam što će oni napraviti, to je stvar sindikata i njihove organizacije ali pretpostavljam da će ipak prevagnuti razum i da će se pregovori obnoviti. Ako se pregovori ne obnove Vlada je ovdje jasno rekla i prema sukladno odrednicama Međunarodne organizacije rada odredila je i krajnji rok do kada ta odluka vrijedi. Sigurno je da će Vlada tu odluku mijenja ako a što je upitno dođe do nepredviđenog naglog izlaska iz svjetske a prema tome i hrvatske gospodarske krize. Prema tome, Vlada je dokazala osjećaj za partnerstvo jer je pregovarala, dokazala je osjećaj za partnerstvo jer je predlagala prije proračuna zamrzavanje plaća. Dokazala je vrlo istančan, istaknut osjećaj za socijalno partnerstvo jer je sve svoje zakone do sada dala pred sindikalne središnjice i pred poslodavce kroz Gospodarsko vijeće. Prema tome, ova Vlada pokazuje da ne zaobilazi interese radnika, ali je sada došla u situaciju da zbog neuspjelih pregovora dođe do pada proračuna, do porasta deficita proračuna, što znači skupog zaduživanja za pokriće toga deficita proračuna i što znači pad gospodarstva i ukidanje radnih mjesta. Dakle, da zaključim. Podržavam apsolutno ovaj zakon. Mi ćemo u ime kluba dati i neke amandmane, neke korekcije. Podijeljeni su već ti amandmani na klupu samo zbog boljeg i preciznijeg pojašnjenja ovih odredbi. Ja vjerujem da će biti prihvaćani ti amandmani. I smatramo da je Vlada izrazila spremnost za daljnji dijalog i da će se ona staviti po izglasavanju ovog zakona. Hvala.
Hvala. U 10,51 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine Hebrang vi ste rekli na početku svoga izlaganja da je ovaj zakon posljedica svjetske gospodarske krize. To je samo djelomično točan navod, a u suštini je netočan i to zbog toga što je aktualna vlast koja traje preko 5 godina nas uvela u krizu kada nam sada dolazi i svjetska kriza. Dakle, obrnuta situacija. Dakle, ako se to može u nekim omjerima, onda je sigurno ovo je u puno manjem omjer, vanjska kriza da je utjecala na nas od ove unutarnje koju ste vi prije svega proizveli. I vlastite greške pripisivati vanjskim uvjetima, samo govori da ova vlast nema sposobnosti da se suoči sa gorkom činjenicom, a to je da smo sami, da ste vi proizveli tu krizu i da tu krizu treba riješiti tako da se s njom suočite, a onda da ju rješavate. A ne obrnuto. Hvala.
Replika, gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Hebrang na početku svoga rješenja rekli ste, da je uzrok i ovom zakonu i mnogim poteškoćama koje se danas u Hrvatskoj dešavaju, prelivena kriza iz svijeta. Na žalost, kriza se prelila ali rješenja svjetska nikako da se preliju, odnosno ne predlažete ništa što bi moglo pomoći da se oporavi hrvatsko gospodarstvo i standard hrvatskih građana Ono što bih vam htio, iz vaše rasprave sam čuo da se svagdje smanjuju plaće. To je netočno. Hrvatska Vlada je jedina Vlada u Europi, osim onih koje je posjetio MMF, znači gdje su bili uvjetovani zajmom da se smanji javna potrošnja, pa tim i plaće, hrvatska Vlada je jedina u Europskoj uniji koja je smanjila plaće doktorima, profesorima itd. Tako da ste strane morate voditi računa o tome da je hrvatska Vlada našla jedinstveno rješenje, a to je da prevali teret krize na hrvatske radnike, odnosno u ovom slučaju one koji rade u javnoj službi. A drugo, kada ste rekli, možda se desi nepredvidiv izlazak iz krize. Mislim to je generalni problem HDZ-a i ove Vlade, što se oni pouzdaju u nešto nad čime nemaju kontrolu. Desit će se nešto nepredvidivo ćemo izići iz krize. Gospodo, osvijestite se nema nepredviđenih izlazaka, to mora biti sve planski napravljeno. Na žalost kod vas takvih rješenja nema i na neki način smo u rukama sudbine, a ne odgovorne Vlade kao što bi to trebalo biti.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Pa evo poštovani kolega prvo vam moram reći sljedeće. HDZ-ova Vlada ne vidi izlazak iz krize. Pa nije u Americi HDZ na vlasti, još uvijek. Pa nije u Njemačkoj HDZ na vlasti još uvije, pa nije u Irskoj HDZ još uvijek, a čitajte njihove portale. Nemaj pojma niti za koliko godina će biti izlazak iz krize, ne za koliko mjeseci. Dakle, nitko ne zna izlazak iz krize, ali svi radimo sve da se kriza zaustavi ili barem namjeravamo raditi sve i da se što prije izađe. Što ste vi rekli da jedino Hrvatska smanjila plaće liječnicima, dobro ste me nasmijali. Naime, kontaktiram sa liječnicima cijele Europe i cijeloga svijeta. Pitajte mog kolegu u Irskoj, rekao mi je na telefon neki dan, do sada si ti htio doći k meni raditi, a sada bi ja k tebi, prepolovljena nam je plaća. Sada ga neću pozvati nakon ovog razgovora. A možete se smijati, ali to je istina. Ako ih poznate nazovite ih. Hoćete da vam kažem što se dogodilo s liječničkim plaćama u Njemačkoj, hoćete da vam kažem što se u Engleskoj, dati ću vam telefon ako znate engleski, ako ne znate, budem vam i preveo. Dakle, nemojte govoriti ovakve stvari populističke, one su vrlo opasne, jer netko bi mogao i povjerovati. No ako dolazi od vas ja vjerujem da neće nitko.
Gospodi zastupnik Boris Kunst, replika.
Kolega Hebrang mislim da se vi dobro u svojoj raspravi detektirali da su u principu nekorektne kritike kolega iz opozicije zbog ovog prijedloga zakona o osnovici plaće u javnim službama. I dobro ste primijetili da su nekorektne prije svega zbog toga što upravo te kolege kada su 2000.godine došli na vlast, bez ikakvog razgovora sa socijalnim partnerima su smanjili od 30 do 40% u prosjeku plaće. Drugo, da vas podsjetim, a što niste rekli da nisu poštivali kolektivni ugovor za državne i javne službenike i to samoinicijativno bez ikakvih pregovora ili razgovora što je ovu državu koštalo iz proračuna negdje cca milijardu i pol kuna. Tako da je stvarno nekorektno kada u današnjoj situaciji, kriznoj situaciji se donosi ovakav zakon iscrpljuju maksimalno sredstava socijalnih pregovora, da se na ovaj način kritizira, a zaboravlja svoja prošlost. Hvala.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Kolega Kunst, pa mi se ne bi htjeli uspoređivati sa onom SDP-ovom Vladom iz 2000. do 2004. na sreću jedinom u hrvatskoj povijesti novijoj, zbog toga jer ukidati plaće bez pregovora bez kolektivnih pregovora, bez socijalnog partnerstva, bez dijaloga, znači krajnju neosjetljivost za socijalna pitanja. Ova Vlada je pregovarala prije pregovora je predložila, prije donošenja proračuna, predložila zamrzavanje. Dakle, opet o socijalnom dijalogu nije bila prihvaćeno, pregovarala je nakon donošenja proračuna, nije bilo pregovarao, ovo je na žalost jedini izlaz. Ja se nadam da će druga strana prihvatiti ponuđenu ruku Vlade i ponovno obnoviti pregovore.
Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege zastupnici. Temeljno pitanje kada govorimo o plaćama u javnom sektoru, kada govorimo o službenicima državnim je pitanje kakvu javnu službu želimo? Želimo li motiviranu javnu službu, želimo li profesionalnu, efikasnu, ambicioznu javnu službu? Da li želimo kada ljudi krenu raditi u državnoj službi, ostanu tu 10, 15, 20 godina, ostvaruju svoje ambicije, pošteno zarade svoju plaću, osiguraju egzistenciju itd.? Da li želimo to ili želimo ono što nam se nudi ovih godina u Hrvatskoj, a to je državna služba koja se nevjerojatno puno napuhala u zadnjih 5 godina? 50 tisuća novo zaposlenih koji mahom su zaposleni, znamo kako to već ide, nažalost u Hrvatskoj po stranačkom ključu kada imamo neefikasnu službu i kada naravno zbog toga što imamo toliku količinu zaposlenih u javnom sektoru, plaće ne mogu biti dobre. Da li želimo takvu javnu službu, ja bih rekao da je HDZ tu na neki način uveo onaj sistem koji je vrijedio prije '90.-tih. A to je, trebaš posao? Evo ti stolica, sjedni kraj mene, pa ćemo zajedno raditi. Kada nije bilo bitno da li ima posla, nego je bilo bitno da li ima stolice. Pa ćemo zaposliti još jednog stranačkog prijatelja i jednu plaću više osigurati. Takav sistem u nama u Hrvatskoj treba. Nama treba efikasna motivirajuća javna služba, meni je žalosno dame i gospodo gledati proteklih dana na televiziji ljude iz javne službe koji govore, ako će vam pomoći mojih 300 kuna od plaće, uzmite ih. To su ljudi koji vrijedno rade svoj posao, učitelji, profesori, liječnici i koji su spremni podnijeti krizu koja se dešava u Hrvatskoj, na koju nažalost naša Vlada nema odgovora, ali nisu spremni za ovaj pristup koji definira u proteklih pet godina novozaposlenih 40, 50 tisuća koji možda i nemaju posla, nisu spremni podnijeti teret neefikasne državne uprave zbog toga što se reforme zadnjih pet godina ne dešavaju i zbog toga što se ne reformira državna uprava, nikakve strukturne reforme ne radi i da onda sve padne na njihova leđa. I ja ih u tome podržavam i zbog toga neću glasati za ovaj zakon. Nisu oni odgovorni šta ova Vlada nije napravila posao u zadnjih pet godina. A plaće u javnom sektoru su definitivno preniske. Nađi liječnici, učitelji, profesori i ostali koji rade nemaju adekvatne plaće da bi bili motivirani raditi u javnom sektoru. I znam masu svojih prijatelja koji su nakon što su se zaposlili u državnoj službi, nakon što su 4, 5, ili manje čak godina odradili stekli neko iskustvo. Svi oni koji su se mogli snaći su otišli u privatni sektor. Zbog toga što naša javna uprava ne nudi mladom čovjeku da ostane u sektoru javnom sa primanjima i sa svojom, ajmo to tako reći mogućnosti da se napravi nekakva karijera, ne omogućujem im tu perspektivu. Ono šta, zbog čega još neću podržati ovaj zakon, zbog toga šta je Vlada definitivno jednostrano odlučila raskinuti ono šta je potpisala prije dvije godine i to je neprihvaljivo iz četiri temeljna razloga. I ja podržavam, kažem ponovo, radnike u javnim službama koji ne žele prihvatiti ovo smanjenje. Prvi razlog je zbog toga što prije tri mjeseca plaće su im bile dignute 6%. Na temelju obećanje koje im je premijer u predizbornoj kampanji 2007. godine dao. Da, uskladiti ćemo vam plaće, dignuti ćemo dvije godine po 6%. I prevario ih. Zato šta nije ispoštovao ono što im je tada obećao, šta su potpisali, znači ugovor je potpisan i sada jednostrano se to raskida na način da se donosi zakon u Hrvatskom saboru. I to je poruka hrvatskim građanima. Sve što dogovorite sa ovom Vladom može pasti u vodu. Potpis ove Vlade nema nikakvu vrijednost. Zato što se politika vodi, drugi razlog je zbog čega podržavam radnike u javnim službama koji ne žele prihvatiti ovo smanjenje od 6% i zato što se politika vodi od danas do sutra. Malo ti dam, malo ti nedam. Zar je moguće da prije 2 mjeseca nismo mogli predvidjeti situaciju u kojoj smo danas. Zar je moguće da prije dva mjeseca nismo znali da nećemo moći ispštovati to povećanje od 6%. Pa onda smo mogli, ukoliko je to bilo predvidljivo, raskinuti ugovor i sukladno ugovoru isplatiti ono što je trebalo biti isplaćeno hrvatskim radnicima u javnim službama. I zbog toga, zbog toga šta Vlada ne da ne vidi šta će biti za 6 mjeseci, ona ne vidi šta će biti za dva tjedna. Ja podržavam hrvatske radnike u javnim službama da ne prihvaćaju ovo jednostrano raskidanje kolektivnog ugovora. I zato što naravno ti ljudi kao što sam rekao vide da u državnoj službi ima mnogo onih koji su zaposleni samo da bi bili zaposleni a nisu potrebni i da je manja i efikasnija državna služba plaće bi bile veće. I na kraju. Zbog čega i podržavam, zbog toga šta danas u Hrvatskoj ne snosimo teret krize svi isto. Nekome smanjiti plaću od 300, 400 kuna i reći, moraš se odreknuti toga nova i ušteda u proračunu od 5 milijardi kuna više otprilike 40% se odnosi na plaće, odnosno na rashode za zaposlene i reći da, vi morate snositi taj teret, ali drugi ne moraju. Ne moraju snositi teret oni bogati kojima se svake godine isplaćuju stimulacije i dodatne plaće kroz dionice, njihovih tvrtki kako bi na taj način neoporezivo mogli dobiti tu svoju nagradu. To su milionski iznosi, ti ljudi ne snose nikakav teret ove krize. Ne snose teret krize niti oni koji su kao što je to rekao kolega Stazić u svojem uvodnom izlaganju preprodavali hrvatske tvrtke, nažalost te privatizacije su mahom loše završile. Primjer Plive, netko je na Plivi zaradio, tri puta preprodajući, ali nažalost izgubili su Hrvatski radnici, odnosno onih tisuću ljudi koji su ostali bez posla. Ali takvi ljudi ne snose teret krize. Teret krize se sav mora prevaliti na one ljude koji najmanje zarađuju. I zbog toga ne mogu biti jednostavno za ovaj zakon. I na kraju što se proračuna tiče i tih 5 milijardi biti će više govora u ponedjeljak. Ali moramo biti svjesni da postoje u proračunu prostori. I postoji prostor gdje se može naći novac a da se ne dira u ova prava. Postoji prostor, nažalost Vlada ga nije htjela naći. Nije htjela odustati od nekih projekata koji su povezani na način na koji su povezani i projekata koji u ovom trenutku nisu potrebni Hrvatskoj. Ne govori se tu samo o Pelješkom mostu. Postoji niz stvari, niz subvencija koje smo mogli redefinirati ove godine. Plaće pogotovo nakon što smo ih dali hrvatskim građanima ne govorimo mi više gospodo tu o povećanju plaća. Plaće su povećane. Mi sada govorimo o smanjenju plaća. Ne možete to nikome objasniti. To govori o neozbiljnosti ove Vlade, koja tako jednostavno odustaje od svojih preuzetih obaveza i govori o ne viziji hrvatske Vlade i kako krizu rješavati. Najlakše je samo skresati troškove a prostor za dodatne prihode i za pomoć gospodarstvu nigdje ne vidimo u ovom proračunu. I zato neću podržati ovaj zakon i podržavam ovih 180 tisuća hrvatskih građana koji ne odustaju od ovih 6% jer oni ne bi trebali biti jedini koji bi trebali snositi teret ove krize. Hvala lijepa.
Hvala. Nekoliko ispravaka i replika. Prvo ispravci netočnih navoda. Gospođa zastupnica Ivanka Roksandić.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Želim ispraviti dva netočna navoda kolege Marasa. Prvi je, Vlada nema odgovor na gospodarsku krizu. Ima, kolega Maras. Samo da vas podsjetim radi javnosti, u suradnji s ekonomskim vijećem donijela je 10 antirecesijskih mjera, povećala je između ostalog stavku izvoza kroz HBOR za 300 milijuna kuna zbog očuvanja radnih mjesta, zbog poticanja izvoza. Povećala je stavku socijalne skrbi za 10%. Dala je i prije donošenja ovih mjera jamstvo, financijsku injekciju, dala je jamstvo našim građanima za njihovu štednju u bankama. Drugi ispravak netočnog navoda. Popis ove Vlade nema nikakvu vrijednost. Ima, kolega Maras, itekakvu vrijednost. Nije imao onaj potpis koji je Vlada ostavila 2003. tim istim ljudima o kojima danas raspravljamo. Ostala je dužna milijardu i 200 milijuna kuna za neisplaćenu božićnicu, za regres upravo prosvjetnim djelatnicima, upravo zdravstvenim djelatnicima, Hrvatskoj vojsci i Hrvatskoj policiji. Ova vlada je 2004. to vratila.
Drugi ispravak, gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Ja ću ispravit navod gdje kaže kolega Maras Vlada ne vidi dalje ni dva dana jer nema nikakvih mjera itd. Pa vidite i ovo je jedna mjera od tih mjera, antirecesijskih mjera koja se u kriznoj situaciji želi na neki način ta krizna situacija ublažit i riješit problem. Ali kolega Maras, ajde razmislite. Pa i vaša dva predstavnika, upravo iz vaše stranke su u ekonomskom vijeću koji su predlagali upravo način kako treba rješavati ovu krizu pa su predlagali da se plaće smanje, da je jednostavno neprihvatljivo da se i plaće povećaju od 1.6. što je učinjeno. Znači vi i sami protiv svojih kolega ovdje govorite i mislim da vi jako dobro vidite, ali nemojte praviti slijepcima ostale, jer ostali jako dobro vide vas i čuju gospodina Linića.
Gospodin zastupnik Šima Đurđević, ispravak.
Ispravljam krivi navod kolege Marasa koji je rekao da je u zadnjih pet godina 50 tisuća osoba uposleno u javnim službama po stranačkom ključu. Ja bih volio vidjeti ta imena i prezimena i pored imena i prezime kojoj stranci pripada. Ja imam drugačijih iskustava. Pri otvaranju koridora 5C u dužini 23 kilometra Sredanci-Đakovo, koridor 5C prolazi kroz četiri općine u Brodsko-posavskoj županiji. Uposlena je jedna jedina osoba sa Brodsko-posavske županije, predsjednik Općinskog odbora SDP-a jedne općine u istočnom dijelu moje županije. Ja ne znam jel to isto stranački ključ ili pak nešto drugo. Hvala.
Četvrti ispravak, gospodin zastupnik Boris Matković.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras je netočno zapravo izrekao da Vlada ne vidi ni dva tjedna, a kamoli šest mjeseci unaprijed. To može biti samo njegovo mišljenje. I jedan drugi, a to je da je ova Vlada neozbiljna, odnosno istakao je neozbiljnost Vlade. To nije točno, kolega Maras. Točno je nešto sasvim drugo, a to je da bez ikakve odgovornosti, neozbiljno i nerealno, SDP iz dana u dan građanima zamagljuje oči svojim populističkim prijedlozima koji su kao takvi tempirani uoči izbora i predlažete ih u vrijeme koje vi mislite da je dobro, samo da biste skupili jeftine političke poene, a ne na dobrobit ovih građana. I vaši prijedlozi su također i to je istina, dijelom dobrim i zakonski neutemeljeni i ustavno neutemeljeni.
Gospodin zastupnik Niko Rebić, sljedeći ispravak.
Zahvaljujem. Pa kolega je iznio toliko toga neistinitog i netočnog. Ja ću samo ispraviti da kad je govorio da je ova Vlada nekoga prevarila, da nema viziju. Ova Vlada nije nikoga prevarila, ova Vlada je u 11. mjesecu, dakle prije donošenja proračuna za 2009. godinu pokušala postići dogovor sa sindikatima. Da su tada sindikati imali razumijevanja za ovu situaciju mi danas sigurno ne bi imali rebalans proračuna, nego bi on bio odgođen najmanje za još sljedećih šest mjeseci. Dakle, ova Vlada itekako ima viziju ali nažalost kako kod vas ni danas nema sluha, tako i kod mnogih još nisu svjesni stvarne situacije u kojoj se Hrvatska nalazi. Zahvaljujem.
Sljedeći ispravak. Gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Ne mogu po ne znam koji put ispraviti neistinu, a to je da je Vlada Republike Hrvatske kriva za raspad Plive i za negativne posljedice prodaje Plive. Ova Vlada je ostavila iza sebe do 2000. godine 25% plus jednu dionicu Plive da bi imala strateški paket dionica, prema tome niste u pravu da je to Vlada HDZ-a upropastila. Kada smo se vratili 2004. i kada smo htjeli se uključiti sa svojim strateškim paketom dionica u odlučivanje o Plivi, pogledali smo, dionica više nema. Pa-pa. Popala maca. Zašto je popala'? S tim dionicama je plaćen dug HZZO-a Plivi. Protuzakonito, jer je s time izvršena privatizacija Plive sa 25% državnih dionica. Oduzeta je državi mogućnost da upravlja dalje s Plivom, a HZZO se svejedno morao zadužiti za novih milijardu i 700 milijuna kuna. Dakle, netočno je da je Vlada HDZ-a oduzela mogućnost upravljanja Plivom. To je bila Vlada SDP-a.
Replike. Gospodin zastupnik Ivica Pančić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, kada ste govorili o neracionalnom zapošljavanju u državnoj upravi, rekli ste da se primjenjuje koncept "trebaš posao, evo ti stolica." Taj koncept se možda primjenjuje, ali je nadopunjen jednim drugim modelom, "trebaš posao? Daj prvo dvije ili pet tisuća eura pa ćeš onda stolicu i dobiti." O tome se otvoreno govori u Hrvatskim autocestama. Portali o tome bruje. Međutim, USKOK i Državno odvjetništvo izgleda to ne interesira. I upravo to je među ostalim razlog zbog čega je HAC kao jedna velika državna firma koja je vodila najveći infrastrukturni projekat u ovih zadnjih sedam, osam godina danas pred kolapsom. I zbog čega se danas smanjuju plaće radnicima u Hrvatskoj kad sindikati kažu spremni smo da se smanje i naše plaće, ali pod uvjetom da se racionalizira cjelokupno poslovanje u državi. To nailazi na nikakav odgovor od Vlade. Pa zašto? Pa jednostavno zato što se vlast trenutno zasniva na takvim neracionalnostima, trošenju novca koji se nikako nije smio potrošiti. I zašto je cesta, auto-cesta, kilometar auto-ceste sa 4 milijuna skočio na 8 milijuna eura. Da smo se racionalno ponašali gotovo smo sve auto-ceste mogli završiti i nije pitanje da li graditi možda most Pelješac. Neka se gradi, ali pitanje je da li će on koštati 400 milijuna eura ili će zahvaljujući ovoj Vladi već po poznatom konceptu ta cijena narasti na možda 800 milijuna eura.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Pančiću, u pravu ste. Ovo što sam rekao uvodno u svom izlaganju HDZ nas definitivno vraća u osamdesete, socijalistički pristup gdje se rad u državnoj službi ne plaća adekvatno. Ali se zaposlit može svatko pa i onaj tko ne treba, ali naravno mora biti ili preporučen po stranačkom ključu ili ovo što ste vi sada spomenuli. Ali nije problem samo tu. Bilo bi dobro i sindikati bi sigurno prihvatili smanjenje plaća kada bi vidjeli kojim to reformama u narednih tri, četiri godine se te plaće mogu vratiti. Oni nemaju povjerenja u ovu Vladu da ona ima ozbiljne namjere reformirati državnu upravu. I zbog toga normalno da ljudi ne žele prihvatiti da jedino oni snose teret cjelokupne situacije i cjelokupne krize. I nema nikakvih s druge strane antirecesijskih mjera koje bi omogućile gospodarski rast koji bi mogao plaćati tu skupu državnu administraciju. Kakve antirecesijske mjere? Pa ovo je prva mjera, ali se ne može niti nazvati antirecesijska jer je ovo samo kresanje određenih stavaka, nema investicija u gospodarstvo, nema oslobađanja određenih poreznih davanja gospodarstvenika, nema oslobađanja određenih poreznih davanja niti poreznih obveznika građana kako bi mogli potaknuti potrošnju. Nema ničega. Znači, nema antirecesijskih mjera, nema ničega i zbog tog kažem hrvatski službenici, profesori, liječnici, nastavnici ne žele biti jedini koji će snositi teret ove krize i neefikasne Vlade bez ikakve vizije. Hvala lijepa.
Gospodin zastupnik Luka Denona, replika.
Kolega Maras, hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, apsolutno ste u pravu kada tvrdite da se hrabrost ove Vlade očituje na onima koji su najslabiji. Pitanje je suspendiramo li kolektivni ugovor ili ga ne suspendiramo, tvrdimo da je kolektivni ugovor dalje na snazi, ali naravno plaće su manje i novaca nema. A hrabrost ove Vlade je, se očituje u tome da suspenzijom kolektivnog ugovora i smanjenjem plaća oni su dobri momci i djevojke jer oni to ne rade, nego to rade loši momci i loše djevojke u Hrvatskom saboru koje će donijeti zakon da nema tih, nema tih da se plaće smanjuju. To je broj jedan kako ta naša Vlada radi. Pelješki most je i dalje ostao kao projekat i ovdje se apeliralo na solidarnost kao da mi ne razumijemo i ne želimo Pelješki most. Da, želimo Pelješki most, da razumijemo da ga je potrebno graditi, ali u nekim boljim vremenima kada budemo imali i te zadovoljne radnike u javnim službama, onda ga treba graditi. A razumijem da će Dubrovčani razumjeti i ovaj drugi dio Hrvatske, jer solidarnost koju smo pokazali u ratu prema Dubrovniku i prema drugim dijelovima Hrvatske pogotovo i u onim područjima Hrvatske koja nije bila zahvaćena ratom, kada smo vozili konvoje iz Rijeke, vjerujem da će to Dubrovčani znati vratiti tako da i radnici u službama javnim imaju pristojnu plaću. A isto tako kada govorimo o mjerama, antirecesijskim mjerama, 10 antirecesijskih mjera mogu reći samo da su to namjere. Znate i ja imam namjeru dobiti na lotu, ali trebam uplatiti listić. Vlada ima namjeru, ali još nije uplatila listić da te mjere ugledaju svjetlo dana pa da o njima možemo raspravljati. I na kraju moram reći i to da oko “Plive“ sad, spominje i “Pliva“. Ali znate Luka Denona i zastupnici SDP-a nisu večerali u Veroni.
Gospodin zastupnik Gordan Maras, odgovor na repliku.
Hvala lijepo. Kolega Denona, milijardu i 700 milijuna uštede u proračunu koje sada namjeravamo smanjenjem rashoda za zaposlene osigurati rebalansom smo mogli osigurati na drugoj strani. Pričali smo o “Dukatu“ 2 milijarde kuna. Da je bio oporezivan sa 20% evo 400 milijuna kuna. Pričali smo o “Plivi“ koja je tri puta prodana u godinu i nešto dana. Da smo svaki puta oporezivali sa 20% taj novac bi bio nađen. Govorimo o tome da svake godine se isplaćuju stotine milijuna kuna bonusa menadžerima u stranim tvrtkama u dionicama koje su neoporezive. Dodatne plaće. Zbog čega to nije isplaćeno kao plaća? Pa naravno zbog toga što bi onda morali platiti doprinose, poreze itd. Ali mi ne. Mi ne tražimo gdje ćemo naći taj prihod od onih koji imaju, nego uzimamo onima koji nemaju. A što se tiče “Plive“ u pravu ste. Nismo mi odabrali Barr, nego ova Vlada koja je stvorila od respektabilne, regionalne kompanije onu koja se prodaje špekulativno i koja danas ne vrijedi skoro pa ništa, a rezultat toga je da će postati generička kompanija, da će se smanjiti broj zaposlenih i da je već u ovom siječnju ove godine 1000 ljudi ostalo bez posla. To je odabrala kao strateškog partnera Barr HDZ-ova vlada, ne SDP-ova 2000. kao što je kolega Hebrang rekao u Veroni ili negdje drugdje ne znam.
Sljedeća replika, gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Gospodine potpredsjedniče. Kolega Maras, govorili ste o potrebi da u javnim službama rade najkvalitetniji. Pa nigdje to nije tako važno kao u sustavu zdravstva. Na žalost, ovaj prijedlog kojeg danas imamo predstavlja završni šamar svim službenicima, liječnicima i svima zaposlenima u zdravstvu koji su nakon powerpoint, naglašavam powerpoint kaubojske reforme kojom smo dobili nezadovoljne pacijente, nezadovoljne liječnike sada dočekali da dobiju još jedan šamar, a to je da im se dodatno snižavaju plaće. Istovremeno govorite da ovdje nismo vidjeli niti jednu antirecesijsku mjeru Vlade. Pa da nije bilo 25 zakona SDP-a činilo bi se kao da ovaj Sabor živi u nekoj drugoj zemlji, da recesije nema, da krize nema. Jedino što je HDZ, a to je kod njih izgleda praksa Powerpoint prezentacija i pressica ponudio, bila je pressica na kojoj su najavili nekakvih 10 antirecesijskih mjera koje uopće nismo vidjeli. Kažete da nemaju viziju. Pa ima Sanader i HDZ ima viziju. Ja bih je nazvao 3B vizija, 3B vizija jer je u tri mjeseca Hrvatska prošla od zemlje blagostanja, preko zemlje u banani, do zemlje pred bankrotom. To je 3B Sanaderova vizija Hrvatske u ovom trenutku. A Pliva, Pliva je imala 6 tisuća ljudi, bila je regionalna zvijezda, a zahvaljujući Sanaderovom poučku iz Verone koji će se izučavati na menadžerskim školama postala je mali patuljak. To je kada se u odluke uključuje Sanader, njegovi ministri i ova Vlada. To čeka Hrvatsku.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Jovanoviću, pogotovo kada govorimo o zdravstvenom sektoru. Gotovo je nevjerojatno, ja bih volio vidjeti tog doktora koji će danas doći, a da nije dobio dodatno od osiguranja ili dodatno neki honorar specifično za posao koji će raditi u Hrvatskoj koji će doći zaposliti se u hrvatske bolnice. Kaže gospodin Hebrang, iz Irske mu se javio prijatelj, došao bi u Hrvatsku. Pa neka dođe, ali mislim da to nažalost "ne bumo videli", što kažemo mi tu u Zagrebu. Gospodin Hebrang možda ima želju da ga kolega posjeti, ali taj sigurno ne bu došao raditi u hrvatsku bolnicu na plaću od 1000 ili 1500 eura. Tako da prosto je smiješno govoriti o zdravstvenoj reformi koja je još jedan pokazatelj kako se na teret građana pokušavaju riješiti krizne situacije u Hrvatskoj. Da, pokazuje se prihodovna strana i način na koji se hoće 2 milijarde kuna izmusti hrvatskim građanima, ali rashodovna strana reforme restrukturiranja se ne pokazuje i pohvaljuje se u medijima da je rezultat ne znam kakav, a hrvatski građani dobro znaju kakav je rezultat kada posjećuju hrvatske bolnice i druge ustanove. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Može li medicinska sestra sa smanjenom plaćom spasiti državu od bankrota? Može li pomoći Ivi Sanaderu? Može li bolničar sa smanjenom plaćom dovesti ambulantna kola Ivi Sanaderu na već klizavom putu ka Europi? Možda se pitanja čine apsurdom, međutim zar nije dosta bezakonja u smislu da se zakoni ne poštuju? Zar je došao trenutak da donosimo i nezakonite zakone u start? To je originalni hrvatski proizvod, nezakonit zakon. Jer što je ugovor među strankama nego zakon? Zar nisu ovi javni djelatnici potpisali sa državom kolektivni ugovor koji je na snazi? U kojoj se to državi i gdje se to još mogu jednostrano raskidati ugovori? Pa kad to ne ide, ni nagovaranje, ni trikovima, onda zakonom. Pa čudi me što niste predložili ustavni zakon koji biste eliminirali i prisilili i proveli svoju volju mimo ugovora. Pa gdje to još ima? Pa jer to novi prilog reformi pravosuđa? Od kad su blokirani pregovori s Europom, više se to niti ne spominje, niti kolokvijalno. Pa se ni one iznuđene reforme koje su više bile verbalne niti više ne verbaliziraju. To više nešto nije "in". Manipulira se ovdje kako su i dva sindikata potpisali sporazum s Vladom. Pa molim vas, od kad može netko mjerodavno potpisati sporazum, a nije ugovorna strana? Pa oni nisu bili pregovarači s Vladom. Pa zar nije dosta takve jedne manipulacije? Zar nije pravosuđe pretrpano predmetima, pa već unaprijed u startu ovakvim nekim zakonodavnim aktom, bezakonjem prebacujete onda odgovornost jer će se onda takvi postupci godinama vući po sudovima? Svakako, nije to ozbiljan posao. Ovakva jedna ideja gdje je sinula? Čak ne u Vladi, nego u predsjedništvu HDZ-a da se jednokratno, jednostrano raskine kolektivni ugovor s onima koji se nisu dali pokoriti. Jer to je za Vladu zaista neobično. Oni su naučili pritiscima od početka. To je model i način vladanja, pa onda ako ne ide milom, ide silom. Ovdje je kolega Stazić govoreći u ime kluba SDP-a govorio koje bi bile zaista prave mjere da je država htjela to učiniti, a mogla je to učiniti i može još uvijek. Ali ne, najlakše je medicinskoj sestri, najlakše je nastavniku, učitelju, profesoru smanjiti plaće i to upravo u kojem trenutku, u nedostatku kadrova jer u Hrvatskoj danas nedostaje i učitelja i profesora i liječnika i medicinskih sestara, socijalnih radnika, inspektora rada, ali koga briga. Zašto se ne uvede porez, porez na kamate, na povećane kamate, porez na dividende? Zašto u ovim trenucima i dalje štitite kapitalističke barune? Zar im nije malo? Zašto štedite neokapitalističku oligarhiju? Zašto ne odustajete od Pelješkog mosta? Pelješki most jeste jedna vizija, ali se zaista postavlja pitanje kad ne odustajete od toga, je li on osim toga što je vizija i provizija? Postavlja se pitanje i odgovornosti. Možemo prihvatiti, i to je sigurno tako i ne treba bježati od toga jer Hrvatska ne živi u bestežinskom jednom stanju i da su sigurno utjecaji došli izvana. Ali za ovo što nas je snašlo nije odgovoran George Bush, odnosno on je tamo platio svoju odgovornost, nije odgovorna Angela Merkel, ona je odgovorna Njemačkoj, ni Silvio Berlusconi. Ovdje kako se živi odgovoran je Ivo Sanader. Vidite, to trebate shvatiti. I dok premijer jeftino poziva na savjest financijske moćnike, bankare molim vas eto nemojte podizati kamate na kredite dotle se sirotinji guli koža sa ovakvim zakonima. Takvi trikovi očito više ne pale i ne bi smjeli paliti jer to su zaista jeftini trikovi na razini kolodvorskih šibicara. I zato neću podržati ovaj zakon.
Hvala. Nekoliko ispravaka i replika. Prvi ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Boris Kunst.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče. Netočno je što je rekla zastupnica Marinović da se kolektivni ugovor ne odnosi i na ova dva sindikata javnih djelatnosti koji su potpisali sa Vladom sporazum jer ona najvjerojatnije bi to morala znati kao pravnik da temeljem Zakona o radu kad sindikati pristupe kolektivnom ugovoru onda su oni sudionici tog kolektivnog ugovora. Znači, samim time oni se odriču nečega na što su imali pravo temeljem Zakona o radu. Hvala.
Gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović slijedeći ispravak.
Moram ispraviti netočan navod kolegice Antičević koja tvrdi da je Hrvatska danas zemlja bezakonja. A da je danas zemlja bezakonja onda ne bi sve ove zakone raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru i donosili odluke. Međutim, Hrvatska je bila zemlja bezakonja od 2000. do 2003. godine kad se nisu poštivali kolektivni ugovori i kad je ova Vlada platila toliko sudskih troškova i vraćenih dugova koliko će se ljudi odreći za plaće. Kada se davao novac bespovratno privatnim vlasnicima recimo Lenca, kad su se hoteli prodavali stranačkim prijateljima u bescijenje, kad se pogodovalo Euro Petrolu, Riječku banku i slično neću ni spominjati. Hvala.
Gospodin zastupnik Nedjeljko Strikić ispravak netočnog navoda.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa uvažena zastupnica zaista je netočno navela u svom govoru brigu za liječnički stalež. Sva sreća da postoji Internet i ja evo ispred sebe imam 14.2.2003. godine Vlada je nakon mjesec dana uvela radnu obavezu liječnicima. Vi ste bili član te Vlade koja je uvela radnu obavezu, ukinuli ste je tek nakon šest mjeseci. Gospodin Stazić kaže da je 50 tisuća u zdravstvu korumpirano i sad odjedanput velika briga za liječnike, za zdravstveno osoblje. U našem sustavu prije nekoliko mjeseci svi su bili korumpirani. I ovdje kaže u tom članku u "Vjesniku" iz 2003., kaže: "A Državnom odvjetništvu se nalaže da li je bilo prilikom štrajka i povrede radne dužnosti.". I danas ste vi veliki brižnici hrvatskog zdravstva. Pa nemojmo biti licemjerni. Hvala lijepa.
Replika gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Evo, kolega spominje Internet i ja baš gledam internetske portale. Svi javljaju da u zadnja dva sata ogromna navala liječnika iz Irske, Njemačke nakon diskusije kolege Hebranga. Izgleda zbilja da je Hrvatska privlačna zemlja. Evo pogledajte, na svim portalima to javljaju. Pa možda ih je motiviralo i to što je kupovna moć Hrvata 2006. godine, u Europi smo bili na 27. mjestu a danas smo na 30. mjestu. To je daleko prije nego je taj zapad koji nas uvijek tlači, izmišlja krizu pa nam još uvozi ovdje mimo naše volje i krivnje i usprkos genijalnom rukovodstvu koji je evo vodio zemlju tako dobro. A vidite iza nas po kupovnoj moći u Europi opet na portalima piše da su jedino građani Srbije, Bugarske, Crne Gore, BIH, Makedonije, Bjelorusije, Albanije, Ukrajine, Moldavije, Turske i Rumunjske. Dakle, jedino od njih građani u Hrvatskoj imaju veću kupovnu moć. I zato nakon ovih diskusija došlo je u zadnja dva sata do velike navale građana iz Europe da dođu u ovaj misir, u ovu zemlju u kojoj se ovako krasno upravlja vjerujući da će ovdje puno bolje živjeti nego što se to živi u Europi gdje ne možete od jauka, leleka i kuknjave od onih kojima je tako teško.
Jeste dobro pogledali kroz očale na ove portale. … [[Upadica se ne čuje.]] Kako to se brzo umnožava nekako. Odgovor na repliku gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa naša osnovna nevolja vrlo je jednostavna i nema tu nekih zakulisnih stvari. Ova vlast HDZ ne želi oporezivati bogate, nego dapače sav račun koji su oni svojim neoliberalističkim djelovanjem skrivili prebacuje na onu sirotinju, na one najslabije i ispostavlja njima one račune koje oni nisu napravili. To je bešćutnost, to je takva socijalna asocijalnost da je teško zamisliva.
Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec replika.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice Antičević, naša Vlada kad ne može nešto milom onda to čini silom, ali silu primijeni uvijek prema najslabijima. Ovaj puta radi se o onima čija životna egzistencija ovisi o njihovom radnom mjestu, o njihovom prihodu koji najčešće ne zadovoljava niti mjesečne potrebe one najnužnije, dakle niti onu tzv. sindikalnu košaricu i kojima ovih 6% znači ogromni gubitak. Znate, kad dva, tri mjeseca dobijete nešto veću plaću pa vam iza toga se ona umanji a kad vam je inflacija na razini jednog mjeseca kao što je sada bila preko 4% onda to znači jako puno. 200 kuna nekim obiteljima znači kao nekome 20 tisuća kuna. I dešava se nešto nečuveno. Da bi se izvršio pritisak na pregovarače, na one koji vode sindikate u koje su učlanjeni ovi radnici, da se kaže ukoliko se ovo ne učini, ukoliko se njima ne smanji plaća za 6% da država može doći do ruba bankrota onda je to tako nečuvena politički opasna izjava da takav čovjek u istom trenutku bi morao snositi sankcije da da ostavku ili da bude smijenjen jer posljedice koje izgovori čelni čovjek, osoba koja je najodgovornija za gospodarstvo, za gospodarski razvoj, za razvoj svih društvenih djelatnosti i ljudskih potreba u jednoj državi zaista je to najneodgovornija izjava koja se ikada čula u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Pa to je već stara stvar, to se već vidjelo od početka mandata samo sada su posljedice drastične. Da je ova vlast, da je ova država pod ovom vlašću jaka prema slabima, a slaba prema jakima. I tu je osnovni problem. Osim toga kao što ste primijetili i što sam i uvodno i sama istaknula, sije strah prema tim slabima. I hrani se njihovim strahom. Dapače, hrabri sebe tim strahom. Pa ti građani, ti radnici koji još imaju sreće da rade, moraju biti sretni da uopće rade. Tako da uopće i ne pomišljaju na ostvarenje svojih radničkih prava. Što ćemo im sutra reći? da su sretni uopće što su živi dok je ova vlast, pa to je sramota.
Gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Pa dozvolite mi da počnem sa svojim lažima i neistinama jer evidentno je da u Hrvatskom saboru ako se negativno postavite prema prijedlogu Vlade, lažete i govorite neistinu. No, s obzirom da su mi zahvaljujući SDP-u povjerenju SDP-u birači dali pravo pa ću lagati, ali vi ispravljajte te laži i branite svoju Vladu. Što reći upravo o ovakvom jednom prijedlogu? Krajem 2008. godine ocjenjivali smo stanje u Republici Hrvatskoj. Cijelu 2008. SDP je predlagao niz mjera. Prije svega lakirerskih, piturskih ili kako god želite domaći reći, nego je predlagao porezne reforme. Govorili smo o tome da nam je hrvatska privreda nekonkurentna, da ne može izvoziti i da trebamo skinuti polovicu zdravstvenog doprinosa sa plaća. Skinuti polovicu zdravstvenog doprinosa, jer je neprihvatljivo. U kapitalisičkom društvu da radnik i da milijun i pol zaposlenih radnika, plaća za 4,5 milijuna stanovnika Hrvatske zdravstveno osigurane. I smatrali smo da treba omogućiti proživljavanje i privrednika, smanjenje rashoda u proračunu, ali i mogućnost da se nešto učini za mirovinski sustav. Dva puta u 2008. je to SDP predlagao. Koje su bili razlozi? To je glupo, to je neprihvatljivo, to je nepismeno, to je nestručno, a i gdje ćemo naći razliku. A što je SDP govorio? Gospodo krajnje je vrijeme da počnemo oporezivati ljude koji ne žive od rada. ali u Hrvatskoj dobro žive od kapitalnih prihoda. Neovisno da li je taj kapitalni prihod na imovini ili na novu. I to smo neprekidno govorili. Da bi jučer od ministra financija, da to ćemo uvesti ali sada nije vrijeme. A cijelu prošlu godinu kada nije bilo krize i kada smo upozoravali, pripremimo gospodarstvo, omogućimo radniku da ima pristojnu plaći i da mu ne diramo plaću, ali mu skinimo namete na plaće. Nitko nije slušao. Nitko nije slušao. Da, to je cijela istina. To je kraj godine. I naravno izjave premijera Sanadera, izbjegli smo krizu, nije problem, nas će samo okrznuti, sve smo dobro radili. A temeljnu stvar nismo načinili, nismo rasteretili gospodarstva nameta koji se zove doprinosi za zdravstvo, nameta. Jel' ne može milijun i pol radnika platiti zdravstveno osiguranje za sve. I nismo htjeli naći kompromis, nismo htjeli ući u bitne promjene, a to je 6. godina mandata HDZ-a i njegovih koalicijskih partnera. Naravno, naravno sada se vidi temeljna razlika. Koalicijska vlast na čelu sa HDZ-om, štiti bogate, ne želi ih dirati. Ona želi i da Luka Rajić, i vlasnici "Plive" i svi ostali odlaze sa dobiti iz ove Hrvatske bez da sudjeluju u financiranju zdravstva. A zdravstvo neka plaćaju radnici. I neka privrednici propadaju jer je im je bruto plaća tada prevelika. I tada nema izvoza i nema rješenje. Da, to je ponašanje u Republici Hrvatskoj. Posljednja tri mjeseca, polako počinju promjene. Pa nije baš više tako sjajno, čak 9. 3. zadnja premijerova izjava, pa nešto ćemo prčkati po proračunu milijardu ili dvije kuna. Da bi danas bili suočeni sa činjenicom da treba skidati 10 milijardi, 10 milijardi. Gdje je tu odgovornost, gdje je tu sposobnost procjene, gdje je tu opće kontrola što se događa u Hrvatskoj? Nema je, radimo na mah i naravno kako se nismo na vrijeme pripremili, koga opterećujemo? Naravno opterećujemo siromašnije, opterećujemo radnike, opterećujemo one kojima nismo riješili ni mirovinski sustav. Dapače, ako vrag odnese šalu, uzet ćemo im i drugi mirovinski stup. Još uvije se zna kako ponašati. Da, to je problem vladajućih koji se ne pripremaju i nisu pripremili potrebne mjere da danas u ovakvoj situaciji znamo kako umanjiti posljedice problema u Hrvatskoj. Posljedice teških recesija u svijetu, ali i naših neprovedenih reformi. Problema prevelikog broja zaposlenih, neracionalno zaposlenih, neefikasno zaposlenih u javnim i posebno u državnim službama. Nemamo jednostavno uopće rješenja za institucije koje trebaju držati tržišne utakmice i korektne odnose na tržišnim pozicijama, potpuno nefunkcioniranje sustava, ali zaposlenih koliko god hoćete. Da, to su problemi. U isto vrijeme vodimo trgovačka društva i sramoti premijer Hrvatske cijelu Vladu, jel' veli, 2 milijarde će trgovačka društva pod našom kontrolom smanjiti. Što? Rasipnost. Na čemu? Na automobilima, na karticama, na putovanjima, na trošenje za osobne potrebe, na visokim menadžerskim plaćama, to premijer govori pred 15 dana. Što su redili cijelu prošlu godinu? Tko su u nadzornim odborima? Pa zna se, ministri i državni tajnici. Kako upravljaju tim firmama? Ne zanima nas, nego sada govorimo da će to biti mjera. Zamislite premijer u prošloj godini nije svjestan gdje je Hrvatska i zašto nema ulaganja, zašto nema razvoja Hrvatske u energetici. Pa jer se troši na osobne potrebe ljudi koji funkcioniraju na čelnim funkcijama ovakvih firmi. Da, to je Hrvatska. … [[Govornik se ne razumije.]] dobro prolaze bogati, nemaju nikakvih problema, ne mijenjaju se ni nadzori, ni uprave. Samo čitamo u novinama, i naravno da, da dolaze pregovori sa sindikatima. I sada bi sindikati trebali razumjeti da se oni odriču zato što Vlada nije pripremila državu i zato što Vlada ne vodi odgovorno nadzor ni u javnim funkcijama, ni u trgovačkim društvima, od energetskog i prometnog interesa Republike Hrvatske. Da li možemo, da li imamo pravo tražiti razumijevanje radnika kada se ovako bahato i neodgovorno ponašamo na pozicijama koje predstavnici Vlade i predstavnici vlasti obnašaju? Ne, mi se jednostavno ne želimo pokazati odgovornim kao vlast prema tim sindikatima. I naravno, tada dolaze i najveće greške. Sindikati takvu bahatu vlast, neodgovornu vlast ne žele podržati, ne žele razumijeti. Onda ih ocjenjujemo. Deficit državnog proračuna u onoj prvoj varijanti koja je na snazi je samo iz razloga što sindikati nisu pristali na smanjenje plaća. Samo zbog toga je deficit. Sada zamislite, a država bi pomogla privredu jer ona bi ima nulti deficit. Da, to su bile poruke, prstom premijer pokazuje koga treba suditi u Hrvatskoj radi toga što ne pomažemo privredi. Sada opet. Nema radnih mjesta, problem je radnih mjesta. Treba čuvati radna mjesta. Tko je to kriv što nećemo? Vlada hoće. Ali zamislite divlji sindikati neće. Da, naš veliki čovjek, prvi čovjek u Vladi uvijek ima krivca za svoje promašaje. I da, imamo i posljednju poruku građanima koja je uspaničila građane, bankrotirati ćemo radi tih neodgovornih ljudi. To je izjava gospodina Sanadera. Bankrotirati ćemo. Pa građani sada razmišljajte kada vam prvi čovjek u Hrvatskoj, Vladi veli što će vam biti sudbina, država će bankrotirati. To su njegove riječi. Jer uvijek treba pokazati krivca. Pa kada ništa nije uspjelo da natjera odgovorne ljude u sindikatima, da ga razumiju tada prelazi na zakonsku. I pazite još, on uvijek glumi čovjeka koji je komunikativan, koji je za pregovore, samo uvodi batinu koja se zove zakon. Oduzimanjem pravo i da se žale, oduzimanjem bilo koje pravo. Ali dapače, on će biti fin, pristojan čovjek, on će glumiti pristojnog čovjeka koji želi pregovarati. A zamislite ovi divljaci u Saboru će donijeti ovakav zakon. Gospodine Hebrang, jučer ste ovdje građanima plakali kako mi obolimo od našeg grada. Kojim pravom im možete davati takve pojave, takve ja bih rekao, rasprave, plakati o našim sudbinama a današnjim zakonom zabranjujete da se brane i čuvaju svoj ugovor. …/Govornik se isključio pa ponovno uključio./… Evo, to pokazuje sliku i o nama saborskim zastupnicima., da mi sebi preuzimamo odgovornost, pa tko da nas voli, ne treba nas voljeti, trebaju nas i mrziti. Mi donosimo presudne odluke. Mi ćemo im oduzeti pravo da kao radnici se bore kroz ugovore. Ali ćemo plakati na svojim sudbinama, braniti svoja prava. Ma kakvi smo mi to ljudi, kakvi smo mi to zastupnici. To je slika nas.
Nekoliko ispravaka i replika. Prvo idemo ispravci. Prvi gospodin zastupnik Andrija Hebrang.
Hvala lijepo. Kolega Liniću nije točno da sam plakao, nisam ni maramicu imao u džepu. Samo sam branio status hrvatskog zastupnika kojeg je izabrao hrvatski birač. A ne kao vi gurnuo glavu pod pijesak jer se bojite da će vas mediji malo oplahutnuti. Nećete izbjeći tu sudbinu. Dok ste u opoziciji još hoćete a tu ćete dugo ostati, jer sa ovakvim neistinama nećete nikada doći na vlast. Pazite, plačete nad sudbinom zastupnika zato što sam rekao da su troje ovdje nazočnih kolega dobili karcinom, karcinom, zloćudnu smrtonosnu bolest. Ja znam da vama ne znači ništa ljudski život, pa niti tri ljudska života, ali to je stvar koju treba reći jer je ona istinita. Pa što se bojite i sramite toga. Ja nisam rekao da ćemo mi tražiti nekakvu specijalnu zdravstvenu zaštitu. Ja sam samo rekao da treba prikazati i drugu stranu života zastupnika. A to je stres, izloženost, nedolazak kući satima i satima, prazna klupa koja je prazna zato jer je na ostalih sedam mjesta gdje obnaša svoju dužnost. Ako vas to smeta, ja vjerujem zašto jer vi doista svoju dužnost ne znate obnašati.
Drugi ispravak zastupnik Damir Huška.
Davor Huška, hvala gospodine potpredsjedniče, ispravljam netočan navod kolege koji je rekao da se sada vidi razlika između sadašnje i bivše koalicijske Vlade iz 2000. godine u odnosu prema bogatim i siromašnim. Da, sada se vidi razlika između ove dvije Vlade i osnovna razlika je u tome što je koalicijska Vlada iz 2000. godine u kojoj ste i vi kolega Linić bili potpredsjednik smanjila plaću javnim službama za 30% i uvela radnu obavezu. Mislite da su to zaboravili djelatnici u prosvjeti ili dečki iz policije koji su na kartonima i u vrećama za spavanje ležali ovdje na Trgu Sv. Marka, pokraj Crkve Sv. Marka i na takav način prosvjedovali protiv odluka te i takve Vlade. To je razlika između ove dvije Vlade. Isto kao što je i razlika u tome što Vlada dr. Ive Sanadera nije niti jednom svojom odlukom na takav način naštetila građanima Republike Hrvatske. Hvala.
Sljedeći ispravak gospodin zastupnik Boris Matković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolega Linić je, netočno kazao da Vlada dr. Ive Sanadera nema antirecesijske mjere. To nije točno. I vi to znadete kolega Liniću da Vlada ima 10 anitirecesijskih mjera i to je istina. Kao što je i istina da SDP-ov prijedlog antirecesijskih mjera je propao istom brzinom od koje je nastao jer je preskup, nerealan, neostvariv i državu bi koštao jednu malu dodatnu sitnicu od 15 milijardi a to znači da bi se država dodatno morala zadužiti. A isto tako istina je da je ostala nepoznanica kako i na koji način bi se namirila ta sredstva. Kao što je i da završim istina da u vašim vrlo žučnim raspravama je očito da ste se uželili vlasti ali morati ćete se načekati da biste se načekali onoga što sada popolistički pokušavate nametnuti građanima Republike Hrvatske.
Sljedeći ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine potpredsjedniče, naime, kolega Linić tvrdi da Vlada štiti bogate, što apsolutno nije točno, ali on dobro zna kako se to radi jer su do savršenstva doveli i kako uzeti siromašnima u svoje vrijeme, u vrijeme svoje vlasti i kako davati u džepove bogatih. To znamo, to je već opjevano i taj napad stvarno nema smisla. Čisti spin. Dalje, antirecesijske mjere znamo da bi koštale previše, preveliki zahvat u proračun, jer lako je populističke antirecesijske mjere donijeti i narodu zgodno čuti a novaca, za to što nema novaca i tako i tako biti će netko drugi kriv. Kao i za prijedlog poreznog sustava gdje je sam kolega Linić izjavio da bi nekoliko godina doduše bili u minusu, kojih nekoliko godina, tko danas ima vremena za nekoliko godina u Europi i u svijetu.
Gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić je netočno naveo da nismo htjeli u tijeku 2008. ići u promjene u zdravstvenom sustavu. Netočno. Dapače, itekako odgovorno smo išli u reformu glede konsolidacije zdravstvenog sustava kako se isti ne bi urušio pa što bismo onda imali ovih dana. To je odgovaran pristup, a ne onaj 13.1.2003. Ja vas želi podsjetiti gospodine Liniću kada ste vi bili potpredsjednik Vlade pa ste liječnicima uveli radnu obvezu. To je vrlo dobro poznato. Hvala lijepo.
I gospođa zastupnica Božica Šolić.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Zastupnik Linić rekao je da predsjednik Vlade, doktor Ivo Sanader i ova Vlada da će sa svojom nesposobnošću oguliti siromašne i radnike. Gospodine Linić, to nije točno što vi ponavljate već više tjedana, a danas uzastopce. Da on to želi i da tako Vlada radi na taj način onda ne bi u ovom rebalansu proračuna upravo za nezaposlene na poziciji stavke povećala se za nezaposlene za 101 milijun. To je jedno. Drugo. Kada ste vi vodili državu onda ste vi gulili radnike i siromašne kada ste ih raspustili na ulicu, ukinula radnička prava. Policija vam je tu štrajkala godinu dana pred Saborom bježali ste na druga vrata van. Zar to narod ne pamti? A vi sada bi htjeli u ovoj situaciji koja nije samo kod nas, nego i u cijelom svijetu, sve to nametnuti na leđa ovoj Vladi jer vi ste nesposobna oporba, nemate argumenata nego samo napade.
Replike. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Kolega Liniću, čudite se zašto ova vlast neće da prihvati naše antirecesijske mjere koje bi olakšale ljudima život, koji bi omogućio jednostavno da prežive. Pa mene bi čudilo kad bi oni to i prihvatili, jer HDZ je stranka krupnog kapitala. Njima toči do vrha. Ali takva jedna politika dovela je do toga da kad god se Hrvatska iskobelja iz rupe, HDZ se uvijek potrudi da je u nju nazad vrati. U tome je taj problem. Ali u čemu je dodatna opasnost? I ovo vrijeme krize, Eldorado je poznat za neke za poznati lov u mutnom. Toga smo se "nagledali i nauživali" tijekom Domovinskog rata čije se posljedice i dalje još uvijek odmotavaju pred domaćim, ali i stranim sudovima. … [[Upadica se ne čuje.]] Zašto ova vlast neće da kontrolira ovaj strani kapital koji je pokupovao ogromne nekretnine? Čiji je to kapital, jel to prljavi kapital? Zašto država ima sve mehanizme da kontrolira taj kapital? Ali baš je briga za to. Ali takav jedan kapital koji može biti sumnjiv i prljavi, on ugrožava i ono preostalog našeg kapitala jer bi i naši ljudi rado investirali kad bi im se pružila mogućnost i pod pravilima koji bi trebali vrijediti za sve.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Slavko Linić.
Nastojim ne govoriti o prošlosti, ne zato da se ne sramim ili da se sramim svoje prošlosti jer sam dapače ponosan. Pokazali smo HDZ-u kako se riješi nelikvidnost, kako se minus stopa pretvara u +6 stopa, koju nikad nije Sanader uspio ni blizu dostići, ali kad govorimo o bogatima, onda ćemo zaista reći. Evo moj kolega Markovinović ne može a da ne spomene gospodina Gorana Štroka. Čovjeka koji je na natječaju kupio, na natječaju pobijedio i čovjeka koga je administracija godinu dana ucjenjivala, reketarila i što ga košta 4 milijuna eura. Da, to je Goran Štrok. Ali taj isti Goran Štrok, zajedno sa svojim radnicima se bori u ovoj recesiji i nastoji podignuti kvalitetu turističke ponude u dubrovačkom kraju. Da, to je Goran Štrok. Ali on je neprijatelj HDZ-a, neprijatelj. Dobio na natječaju, nema sudskih, maltretiranje uprave, reketarenje i njegova hrabrost da se nosi sa, ja bih rekao, ljudima koji ne trebaju Hrvatskoj. Ali gospodin Markovinović i HDZ, neću govorit o ORCO grupi koja nije dobila na natječaju, ne znamo da li je javno-privatno partnerstvo, ne znamo da li je kupnja, ne znamo što su Sunčani Hvar, ali znamo da nju Vlada pomaže a nestaju hoteli, nestaje destinacija. Radnici su bez plaće. Da, to je razlika u zaštiti krupnog kapitala. Vi samo spominjite prošlost, mi se je ne sramimo. Ne znam kako će bit s vama. Samo si pogledajte ORCO grupu koju te gospodo svi stvorili i situaciju sa Sunčanim Hvarom.
Sljedeća replika. Gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala. Kolega Linić, vi pokušavate izanalizirati što se to desilo u zadnja tri mjeseca u Hrvatskoj odnosno u percepciji hrvatske Vlade što se to dešava u našoj zemlji. Dakle, u 11. mjesecu predsjednik odnosno ministar financija kaže imat ćemo nulti deficit. Postigli smo maksimum što gotovo nijedna država svijeta ne može postići i to u doba kada se gotovo u svim državama pokušavaju različitim mjerama preduhitriti ili smanjiti posljedice globalne ekonomske i financijske krize. Mi smo otok, mi smo pod staklenim zvonom, nama se ništa ne dešava. Odjedanputa imamo proračun koji ima neki deficit i to je deficit zato što smo morali podići plaće u javnom sektoru. I opet kažemo, nema nikakvih problema. Završava siječanj, nemamo prihode u proračunu, kažemo ma to je normalno, pa to je sezonski, ništa se ne dešava. Prolazi veljača, isto se ništa ne dešava. Odjedanputa trebaju nam ekonomski savjeti, trebaju nam antirecesijske mjere i dobivamo paket antirecesijskih mjera, deset mjera na tri stranice. Prva mjera koja nije namjera je rebalans proračuna i sada smo ga dobili. Taj rebalans proračuna zapravo uopće se ne temelji na nikakvim antirecesijskim mjerama. Krešemo postojeće stavke, sve stavke ostaju, samo su manje u iznosima i gle čuda, dobivamo i 11. antirecesijsku mjeru. Dobivamo ovaj zakon i to je prva "antirecesijska mjera" koju nam je Vlada uputila na raspravu, ali ona nije ovih deset antirecesijskih mjera, ona je 11. antirecesijska mjera.
Odgovor na repliku. Gospodin zastupnik Slavko Linić.
Teško je govoriti o svim izjavama kojim je premijer cijeloj javnosti poručivao da se ne treba pripremiti na recesiju. Da, on je to javno poručivao. Čak se Polančec, potpredsjednik Vlade i gospodin Sanader natjecali hoće li biti +4 ili +2. Pa eto, ipak je Polančec prvog čovjeka poslušao pa su se složili +2. Da potpuni promašaj u procjenama situacije koje će zadesiti Hrvatsku, a te promašaje trebaju platiti radnici. A kad neće milom, onda će zakonom. Najveća je tragedija da ćemo mi preuzeti tu ulogu koji plačemo nad svojom sudbinom. Ali postoji još nešto. Jedan od najjačih poruka kod proračuna premijera Sanadera je bila nulti deficit kao pomoć gospodarstvu. Da li ste pogledali novi rebalans? Da li ste pogledali? 5 milijardi deficita, konsolidirano 5 i pol milijardi. Sad smo već na 1,6% deficita, 1,6%. Znači mi imamo prijedlog rebalansa ja bih rekao lošiji nego prije. Zašto lošiji? Pa sad imamo deficit 1,6. Država će se zaduživati, da nema. Niti proračunom više nemamo pomoć gospodarstvu jer ulazimo u deficit, a ne radi koristi privrede. Ne radi koristi i poticaja privrede. Ne, nego radi toga što nema prihoda pa trebamo rezati. Ali još jedan problem koji ćemo itekako dotaknuti. Nelikvidnost. Ni to nije dovoljna mjera, pa ćemo ne plaćati. Pa već plaćaju sa 180 dana zakašnjenja i željeznica. O zdravstvu nećemo govoriti to je stara priča. Nećemo govoriti o HEP-u koji itekako je nelikvidan i ne plaća, ali plaćanje zastajkuje i od strane državnog proračuna.
Sljedeća replika, gospodin zastupnik Luka Denona.
Kolega Liniću, ja se vama čudim što se vi čudite da ova vlast nije pripremila Hrvatsku za ovu recesiju koja je pred nama, pa gledajte za očekivati je bilo da su oni spremili sebe, a ne nas. Jer strašiti narod bankrotom u dodatnu nesigurnost u Hrvatsku donositi samim time što se prijeti bankrotom ako jedna skupina jednakih građana ove naše Hrvatske ne podnese teret krize mislim da nije dobro. U svakom slučaju evo, kolega Marin je za vašu informaciju ostavio ove internetske portale otvorene, pa osim Iraca najedanput čini mi se i Englezi pokušavaju doprijeti do nas jer na antirecesijske mjere i zakone koje je oporba predložila ovom Saboru vladajuća stranka, vladajuća većina u Saboru su se pravili Englezi. Pa evo sad Englezi pokušavaju doć pravi Englezi da se samo ne pravimo Englezi i zaprepašćujuće je što te milijarde gore, dolje, 10, 5, 2, to pogađanje ko na pijaci. Zašto ne 15 milijardi, jer sve će to doći kad-tad na naplatu tako da ni ovaj rebalans kojega ćemo imati na raspravi u ponedjeljak budite bez brige neće dugo trajati, jer ćemo još jedanput morati ići u taj rebalans. Pa onda ja sam siguran da se sa ove druge strane neće čuti da se kroz rebalans s druge strane Sabora pomaže siromašnima i radnicima. Jer očito je da onda ovih, smanjenje ovih plaća o kojima je danas rasprava ne odnose se na siromašne ni na radnike. Znači, gospodo u javnim službama niste siromašni i niste radnici jer vama se skidaju plaće. Ali eto mi štitimo siromašne i radnike.
Znači na portalu su već i Englezi. To portali za Engleze. Odgovor na repliku zastupnik Slavko Linić.
Da, kolega Denona. SDP će neprekidno ponavljati da je najveća šteta što u 2008. godini u plaćama nismo skinuli dio zdravstvenog doprinosa i da nismo potražili nove poreze, da nismo shvatili da prihodi od imovine u Hrvatskoj čine ogromni, ogromni iznos, ogromnu stavku. I da ti ljudi koji žive od takvih prihoda trebaju participirati u zdravstvenoj zaštiti građana Hrvatske. Ne zato što bi Hrvatska po tome bila unikatna, nego zato što upravo takva rješenja ima 90% Europe, 90% Europe, a mi ulazimo u tu Europu. Ali tog trenutka ne bi bilo ni problema u pregovorima sa sindikatima. 7% manji bruto plaća, znači ne bi bilo sukoba sa sindikatima, ne bi bilo sukoba. Kod privatnih poslodavaca to bila manji bruto iznos plaće, a kod države veća ušteda u proračunima, manji trošak ili manji rashod u proračunu. Ali je trebalo svu upravu staviti u funkciju da se pronađe adekvatno način oporezivanja ljudi koji žive od prihoda, od kapitala, od prihoda od imovine, jer je to promjena koju će Hrvatska prije ili poslije učiniti. Sve smo to trebali prošlu godinu pripremiti. Ne, što smo mi pripremili. Da, uveli reformu prihoda u zdravstvu, pa smo ove radnike kojima danas skidamo plaću opteretili za dodatni zdravstveni doprinos. Da, to nam je uvijek isti model. Tko treba platiti? Radnik i umirovljenik i nema drugoga. Moraju platiti. Ne bih rekao da su to kvalitetan a rješenja.
Sljedeća replika, gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega Linić, kad ste govorili o čudesima hrvatskog gospodarstva i ponašanju menadžera koji su poput pijanih milijunaša pa danas čitamo evo i o buketima od 200000 kuna itd. Ispada da jedina antirecesijska mjera koju vladajuća koalicija je ponudila javnosti jest smanjivanje plaća državnih i javnih službi. Hrvatska jest zaista čudesna zemlja, jer dok u svijetu vlade uvode mjere i trude se osposobiti banke da budu motori pokretanja gospodarstva kod nas se Vlada zadužuje kod banaka generirajući i onako veliki vanjski dug. U zemljama zapadne demokracije se traži i odgovornost od menadžera da se odgovorno ponašaju i u privatnim tvrtkama, tako da je nezamislivo da neka privatna tvrtka koja prima pomoć od države ili neke poticaje se ponaša neracionalno ili isplaćuje bonuse. Kod nas primjerice poticaju idu na jednoj tvrtki koja onda koristi preko 60, 70% svih poticaja od poljoprivrede, a da javnosti apsolutno nije jasno na koji način se to troši, nema transparentnosti, dakle državni proračun puca po svim šavovima, ali se još uvije izdašno daje novac kome god zatreba i tko god zatraži.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Slavko Linić.
Pa gospodinu Franiću, evo tu vidimo odnos lagode prema bogatim i siromašnim. Siromašni građani koji su radnici, što im se događa? Vlada u Parlament šalje zakon da ih mi kaznimo. Intervencija prema siromašnima da, zakonska. SDP je predlagao intervenciju prema bankama da svi u Hrvatskoj u bankama natjeramo da radnicima koji su ostali bez radnih mjesta prolongiramo kredite. Što je Vlada poručila? Nećemo intervenirati. Ali još gore, sjetite se prije mjesec dana, premijer je naredio svim menadžerima hrvatskih tvrtki izvolite smanjiti svoje menadžerske plaće. Što smo vidjeli? Malo tko je to učinio, malo tko je to učinio. Da li je Vlada smijenila nadzorne odbore? Nije. Da li je Vlada predložila zakon o menadžerskim plaćama i skidanju menadžerskih plaća barem u našim državnim tvrtkama? Nije. I tu vam je ta nejednakost. Radnika udri zakonom, a menadžere prozovi da odigraš kazališnu predstavu, a nakon toga zašuti da se više ne spominje. To je razlika u Hrvatskoj.
Sljedeća replika, gospodin zastupnik Željko Jovanović. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić, danas je jasno da građani žive sve teže, jedva se krpa kraj sa krajem, pada zaposlenost, nema kreditnih plasmana izvana jer su užasno skupi, zaustavljaju se investicije. Naravno, djelomično ovoj situaciji je uzrok i globalna financijska kriza. Međutim, Hrvatska je praktično već godinama u recesiji, godinama se troši više nego što se zarađuje. Dakle, mi smo od 2003. izgubili nepovratno 6 godina. Unutarnja nelikvidnost, proračunski deficit, pad proizvodnje životnog standarda, rast inflacije i nezaposlenosti, tvrtke su u blokadi i ne isplaćuju plaće, vanjsko-trgovinski deficit raste, zaustavljaju se strana ulaganja, kreditni rejting pada, turizam je u krizi, europske integracije su zaustavljene, proračun se bazira na potrošnji i kupovanju socijalnog mira. Kolega Linić, što mislite što je ovo? To su naslovi iz 1999., ponavljam 1999. Sve je isto i danas. Kratak predah za Hrvatsku u vrijeme Račanove Vlade, a nakon toga od 2003. Hrvatska opet kreće HDZ-ovim putem, zna se kamo, vidjeli smo, pred bankrot. Država se zaduživala kako bi kupovala socijalni mir, proračun je bujao kao i devedesetih bez pokrića u bruto domaćem proizvodu, sindikati su bili zadovoljni, ali proračunska rupa narasla je na 11 milijardi kuna. Nisu za to krivi sindikati. Kriva je država koja im je izdavala čekove bez pokrića. I danas želi oteti radnicima u javnim službama ono što su zaradili. Nažalost, HDZ nas je petom brzinom vratio u 1999. godinu.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Slavko Linić.
Da, na ovo teško da nešto mogu dodati, osim što smatram da dobar dio članova Vlade je svjestan slabosti hrvatskog proračuna. Nema nastupa na kojem ministar Šuker vrlo jasno ne reče kad zbrojim plaće u javnim sektoru, kad zbrojim zdravstvo, kad zbrojim mirovine, ja dolazim na 90% proračuna. I sad 10% proračuna se ne može upravljati na taj način da se obave strukturne promjene u hrvatskog gospodarstvu, a kamo li da se da poticaj industriji koja je potpuno zapuštena u Hrvatskoj, koja je nakon neuspješne privatizacije ubiti i nestala. Da, to su problemi hrvatskog proračuna. E sad zamislite ministra financija koji vrlo jasno reče da mu je 90% problema zdravstvo, mirovine i plaće. A u isto vrijeme nemamo riješene mirovinske reforme, zdravstvo nam nije riješeno. Dapače, gomila probleme, gomila nelikvidnost, sustav nije kvalitetno postavljen, reforma uopće ne zadire u problem zdravstva u onom rashodnom dijelu, a o javnom sektoru već smo svi rekli da nije ni dotaknut, izvinjavam se državnim službenicima i javnim službenicima. Prema tome, 90% proračuna nam je ogroman, on je teret gospodarstvu koje uopće onda ne može biti konkurentno, a hrvatska Vlada nakon 6 godina vlasti ne želi se baviti temeljnim problemima. Bježi od temeljnih problema i to je kriza Hrvatske. Nije međunarodne recesija osnov naše krize. Osnov naše krize je ovaj dio. Prihodi u proračun će padati, nikad više neće biti ovako izdašni i tog trenutka naši stalni izdaci koštati će građane Hrvatske. Nažalost, dug neće plaćati bogati, oni će se izvlačiti, platiti će građani Hrvatske, radnici, seljaci, umirovljenici.
I gospodin zastupnik Marin Jurjević.
Događaji se munjevito zbivaju, a moja, tj. hrvatska Vlada podsjeća na gledatelja na trkalištu formule 1, događaji prolaze zum-zum, oni samo gledaju i ne snalaze se. Oni igraju šijavicu. Predsjednik Vlade i potpredsjednik svađaju se jer 2, 4, 4, 2, koliki je rast, a otišao on ispod 0. Takva Vlada se čudi što se stvarnost nije uskladila s njihovim izjavama, što stvarnost drumom, a oni šumom. I vidite kako se ponašaju u tom trenutku. Mene Sanader podsjeća na "Alisu u zemlji čudesa", a ministri na "začuđene svatove" i u ovom trenutku čini mi se da bi i "družba Pere Kvržice" bolje vodila državu nego što to rade oni. Ali nije to samo ova neka usporedba koja bi izazivala podsmjeh ili što ja znam, neka parabola koja bi trebala izazivati samo začuđenost. Radi se o jednoj vrlo ozbiljnoj stvari. Današnja Vlada pokušava ponovo izjednačiti sebe i Hrvatsku državu, vladajuću stranku sa Hrvatskom državom i bankrot javnih financija koji nam prijeti im je samo ponovno poslužio da skoncentriraju, da tako kažem, svoje redove unutar stranke, da nam poručuju, više čak ne iz Vlade, nego sa predsjedništva stranke što treba raditi ili će sve propasti. Pozivaju građane defacto podržite nas ili idemo u provaliju. A ja mislim da ćemo u provaliju ići ukoliko ta družina i dalje bude vodila državu.
A ono šije šete? Odgovor na repliku gospodin zastupnik Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Slažem se da je previše lutanja u hrvatskoj Vladi i da zato nismo danas spremni na liječenje negativnih posljedica naših problema domaćih, ali mora se Vladi priznati i ogromna sposobnost. Vlada bježi od toga da raskine kolektivni ugovor, ne želi ga raskinuti, ne želi omogućiti da sindikati i radnici pokrenu i ja bih rekao odštetne zahtjeve zbog opravdanog ili neopravdanog razloga raskidanja ugovora, ona bježi od toga. I to je njoj ogromna sposobnost. Ona prebacuje odgovornost na hrvatski parlament. Prebacuje ovdje na nas. Da, mi koji inače imamo loš rejting, mi koji nismo omiljeni kao političari koji smo krivi za sve i ovaj put ćemo zaštititi Sanadera i Vladu zato što su oni spretni i domišljati. Mi ćemo na sebe preuzeti sav animozitet i mi ćemo biti ti koji ćemo radnicima oduzeti pravo da se i žale. Ovdje govorimo da za vrijeme koalicijske Vlade radnici su dobili milijardu i pol sporova. Da, tako je. Mi smo poštivali kolektivni ugovor, sudski su dobili. I nije bitno, plaćeno je. Državni proračun je platio. Ali su imali pravo sudske zaštite, dobili su. Mi ćemo im to danas oduzeti. Mi im oduzimamo pravo. Da, u tome su spretni. Spretni su kako nas uvaliti da budemo nepopularni i krivi za ovakvo ponašanje, ovakve zakone a oni neće niti platiti štetu radnicima. Nitko im neće platiti, a za to smo mi krivi.
I gospođa zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče. Puno toga je danas ovdje rečeno. Ja moram reći da se nisam baš mislila javiti za raspravu ali nekako mi je inspiraciju dao gospodin državni tajnik u svom nastupnom govoru obrazlažući i braneći prijedlog ovog zakona valjda zbog patetičnosti kojom je to učinio, zbog ozbiljne zabrinutosti za budućnost ove države pokušavajući sve nas uvjeriti da je dakle jako poželjno dobro, čak štoviše ono sudbinski bih rekla važno da se danas ovaj zakon usvoji. Kolega Linić je malo prije rekao kako su pojedini članovi Vlade duboko svjesni problema u kojima se Hrvatska nalazi. Tu ima jedan mali problemčić ustvari u svemu tome, u toj njihovoj dubokoj svjesnosti a to je što je nažalost ta njihova duboka svjesnost izgleda već zakašnjela. Naime, prije nekoliko mjeseci ti isti su ovdje sjedili u ovim klupama koji su predviđeni za Vladu, ironično se smješkali na sve naše primjedbe koje smo imali i sve ono na što smo mi ukazivali kada smo recimo između ostalog raspravljali i o državnom proračunu za ovu godinu i projekcijama državnog proračuna. Tada su nam se smijali ovdje u lice. Čak štoviše, optuživali su nas da plašimo narod. A kad sam negdje u drugom mjesecu postavila zastupničko pitanje ministru financija vezano oko navodnih problema oko punjenja proračuna da može li to objasniti itd. rekao mi je da sam neinformirana, da o čemu ja govorim, da je situacija otprilike ista kao i u prvom mjesecu prošle godine, da govorim neistine gotovo a danas smo svjedoci izjava pa i od samog premijera koji kaže da je Hrvatska pred bankrotom, i to zamislite onda ako sindikati ne pristaju na smanjenje plaća odnosno ako izgleda ovaj Sabor ne usvoji ovaj zakon. Predsjedništvo HDZ-a donijelo je odluku, to je objavljeno u svim manje-više medijima o tome da se ide nakon neuspješnih pregovora sa sindikatima u jednostrano raskidanje, ustvari i da se ide u jednostrano smanjenje plaća u javnom sektoru nakon što se nije uspjelo u pregovorima sa sindikatima javnih službi. Predsjedništvo HDZ-a je donijelo tu odluku kao što donosi sve odluke u zadnjih nekoliko mjeseci. I onda je Vlada naravno pripremila zakon i tim zakonom sada mi ovdje saborski zastupnici bismo trebali na taj način smanjiti plaće u javnim službama i to zato da ne bi sutra Vlada ne daj Bog bila kriva. Predsjedništvo HDZ-a je dalo ideju, Vlada je to pretočila u zakon a evo sutra će vjerojatno potpredsjednica Vlade kao što je to već u nekoliko navrata učinila pred medijima reći: "Oprostite, Sabor je donio odluku, Sabor je donio zakon. Pa mogao je možda Sabor predložiti nešto drugo, pa smo mi možda mogli i razmisliti o tome pa korigirati taj prijedlog zakona i slično". Sabor će izglasati voljom HDZ-a i koalicijskih partnera ovaj zakon. Ali kolegice i kolege, bez obzira što je to već više puta ovdje rečeno treba vam još jednom reći. Vi na ovaj način onemogućujete sindikatima odnosno radnicima zaposlenim u javnim službama da ostvare ono osnovno što svaki građanin ove države ima pravo, da ostvari eventualno svoju zadovoljštinu na sudu. Vi im uskraćujete sudsku zaštitu sutra. Oni sutra neće moći zatražiti zadovoljštinu zato što je Vlada na ovaj način ustvari ja bih rekla obmanula, prevarila ili kako god hoćete zaposlene u javnim službama. Dakle, Sabor će izglasati vašom voljom ovaj zakon a sutra ti nezadovoljni radnici koji će biti neće moći ostvariti svoju zadovoljštinu na sudu. I to je jedan od najvećih problema kada je u pitanju ovaj zakon. Kolegice i kolege, vi iz HDZ-a i koalicijskih partnera vi dignite ruku za to jer ćete dignuti, jer ste u krajnjoj liniji odluku već donijeli na Predsjedništvu HDZ-a. Ali nema šanse da ja kao saborska zastupnica dignem ruku za ovaj zakon kojim ustvari s jedne strane želite prikriti nesposobnost Vlade da pregovara dalje sa sindikatima. I s druge strane, želi se prikriti odnosno prebaciti teret odgovornosti na radnike u javnim službama i time prikriti svu nemoć i neodgovornost, i nesposobnost Vlade za sve ono što nije činila, nije htjela učiniti u zadnjih nekoliko godina. I kada su u pitanju državni službenici i namještenici koji su pristali na smanjenja plaća ja tvrdim danas a za nekoliko mjeseci vidjet ćete naći ćemo se ponovo na istim pitanjima, uz navodnu garanciju Vlade da će im garantirati radna mjesta. Ma kolegice i kolege, natrpali ste tu državnu službu u zadnjih nekoliko godina sa preko 30 tisuća novo zaposlenih. Sa preko 30 tisuća novo zaposlenih. I umjesto da radite reformu državne uprave, javnog i državnog sektora, vi natrpavate, natrpali ste tu istu službu sa viškom radnika, naravno danas nema za plaće. I sada još na kraju lažno se obećajte da će svima biti garantirana radna mjesta. Kada tada, za mjesec, dva ili 5 mjeseci, doći ćemo u situaciju da ćemo se suočiti sa tom brojkom. Sve ono što niste htjeli napraviti, na žalost doći će na naplatu, ali neće doći na žalost samo vama, nego će doći prvenstveno na naplatu građanima ove zemlje. I ja bih volila da o tome možda kolegice i kolege razmislite što ste u ovih zadnjih nekoliko godina, što ste propustili učiniti, zato što je bilo važnije pokupiti određene političke poene, a za koji mjesec naći ćemo se ponovno ovdje, možda tada Vlada dođe stvarno sa konkretnim nekakvim antirecesijskim mjerama, jer evo već ćemo u ponedjeljak imati prilike raspravljati o rebalansu državnog proračuna, koji je sve samo ne anatirecesijski.
Zahvaljujem. I imamo tri replike. Prvi je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine Palarić i kolegice i kolege. Ja sam digao tablicu prije nego što ste vi počeli govoriti samo zato da bi imao prigode nešto reći. tako da ništa bitno, ono što ste vi govorili nije utjecalo na moju želju da nešto kažem. Naime, na jedna način zvuči sve ovo ovdje kada govorimo u sabornici, jedan drugome ili svima skupa, a druga je stvar kada to slušate, kada izađete iz sabornice i pogledate na televizoru, onda to sve naše govorenje izgleda velikim dijelom bla, bla, bla, poput one dječje pjesmice, "Potukle se riječi, cijela kuća zveči, od galame puste, da li išta čuste". Naime, naravno očekivano je drugačije ne bi moglo biti, SDP neće hvaliti HDZ-ovu Vladu, neće hvaliti konkurenta, neće ni HDZ hvaliti SDP-a i mi ćemo braniti sebe i ovaj to na televiziji to pretpostavljaju kao zapravo bitku za nas same i pitanje koliko se ono što izgovorimo onda ispadne prepoznato od ljudi koji to slušaju kao nešto što je briga za njih. Dakle, kada bih rezimirao sve replike koje su napravljene na toj strani, nisam shvatio uopće što je replika, replika je praktički trebala biti suprotnost, a ovdje je pohvala prethodniku, ponavlja se, ponavlja se jedno te isto, a rješenja se ne nalaze. U svakom slučaju, sve ono što je bilo izgovoreno nije izgovoreno toliko o samome zakonu, koliko o povodu za zakon. Naravno da je to jasno i prigoda da se tako nešto reče, ali je činjenica da konstatacije koje ste imali pred nekoliko mjeseci kada ste upozoravali da je situacija teška, ne znam zašto se bunite protiv toga kada se konstatira da je situacija teška, da nešto treba poduzeti. Pitanje je možda mjera koje se poduzimaju da li slažete ili ne, ali je netko u prigodi da mjere provodi, a netko nije u prigodi da mjere provodi, pa nosi odgovornost pred građanima. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolega Rošin. Pred nekakvih možda otprilike godine dana, možda nešto više, ovako slično je negdje zborio i premijer Sanader kada je rekao, ajde preložite što samo kritizirate, predložite. Kolega Rošin vi sjedite uglavnom također ovdje u ovoj dvorani. Što smo mi zadnjih nekoliko mjeseci ovdje radili? predlagali smo kao SDP imali smo predloženih i raspravljali ovdje o 25 prijedloga zakona koji su išli upravo na ublažavanje recesije, odnosno krize. S jedne strane koji su išli pomoći gospodarstvenicima, vrlo konkretni prijedlozi, s druge strane u zaštitu onim kojima smatramo u ovoj godini ili sljedećoj trebati itekako dodatna zaštita. I ne možete reći da mi ovdje samo konstatiramo da treba nešto poduzeti, a da to nismo činili. To što ona strana tamo nije željela slušati to što je Vlada glatko odbila svaki od tih prijedloga zakona i kod svakoga toga prijedloga zakona ste nas optuživali da govorimo o nekakvim brojkama, da govorimo o krizi, da plašimo ljude, da nije točno to što govorimo. To se sa vaše strane čulo svaki puta, kod svakog konkretnog prijedloga. Oprostite ako ćete tako reći, da to što smo mi radili, znači da nismo ništa poduzimali, oprostite mislim da niste u pravu. Vi ste govorili o tome, da je jedno govoriti, da treba poduzeti da ovo, da ono. Na žalost, čini mi se da je Vlada bila ta koja je odgađala da tako kažem da se suoči sa problemom.
Zahvaljujem. Imamo drugu repliku. Uvaženi zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Kolegice Sobol vi ste rekli da smo u prethodnom razdoblju predložili 25 zakonskih mogućih rješenja da se ova recesija na neki način barem zaustavi ili da se pomogne građanima Republike Hrvatske da je lakše podnesu. Očito je da je tih 25 prijedloga SDP-a koji su glatko odbijeni i vjerujem da ih dio kolega zastupnika nije ni pročitao da su glatko odbijeni da su preuranjeni. Preuranjeni su bili stoga što u to vrijeme kada smo mi govorili da treba nešto poduzeti, Vlada Republike Hrvatske još nije bila sigurna da li je recesija u Hrvatskoj da li ne. E pa sada vjerojatno kada su polako došli do zaključka da recesija u Hrvatskoj ipak jeste, onda smo dobili 10 namjera, ne mjera, 10 namjera kako iz te recesije izaći. Očito je kada smo govorili naravno o situaciji da se možda usvajanjem nešto od tih zakonskih prijedloga, možda ne bi doveli u poziciju i situaciju da danas govorimo o smanjenju plaća u javnim službama, pa očito je da je onda tada obrazloženje vladajuće većine bilo, što vi sada strašite narod, šaljete loše poruke da je situacija u Hrvatskoj katastrofalna, pa ne samo da je to djeluje na hrvatske građane, nego i na međunarodne nekakve čimbenike kod kojih ćemo dosta zadužiti, pa ta loša poruka, jer nas svi slušaju, eto dovesti će do toga da će nam i krediti, novce koje budemo posuđivali biti skuplji. Ali zato onda kada više nema ni uskršnjeg zeca za izvaditi iz šešira da se narodu kaže da je car zaista gol, onda kažemo i strašimo dalje narod da smo pred bankrotom. E vidite, to pred bankrotom će vjerojatno doprinijeti da vani koji to slušaju od najodgovornijih ljudi u ovoj Hrvatskoj da onda dobijemo vjerojatno i jeftinije kredite.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Kolega Denona slažem se sa vama u ovom dijelu vaše replike gdje govorite o tzv., ja još uvijek kažem tzv. 10 namjera Vlade koji nažalost još ničim nisu potkrepljena a tvrdim, a o tome ćemo u ponedjeljak raspravljati da nisu potkrepljene kroz predloženi rebalans proračuna. I ustavi kada ste rekli Vlada još tada nije bila sigurna šta će biti i kako će biti, po tome izgleda je najveća tragika. Nažalost, ne bi me bila briga da je samo ove Vlade nego je to tragika ustvari ove države što imamo Vladu koja nije bila u stanju uljuljkanja u svoju lagodnost i rastrošnost, nije bila u stanju prepoznati probleme koji se valjaju i unutar kuće da tako kažem ali i izvan kuće i u vrijeme dok su druge države krenule sa konkretnim mjerama, ne pitajući npr. da li je to što donose u skladu sa općim smjernicama i direktivama Europske unije. Nama se ovdje kada smo predlagali neke od zakona pokušavalo i tumačilo nam se da to što mi predlažemo je u neskladu sa direktivama Europske unije. Čiju u krajnjoj liniji nismo niti članica, odnosno pitanje uopće kada ćemo biti. Hvala.
Zahvaljujem. I još imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. Evo neću iskoristiti ovu repliku da vas pohvalim iako se sa vašom raspravom slažem, ali želim iskoristiti repliku da kažem ovo što je hrvatska Vlada prebacila odluku na Sabor ima i svoju nominalnu stranu. Jer u slučaju da je Vlada raskinula ugovor sama, ona bi ova tri mjeseca morala potrošiti otprilike 6 stotina milijuna kuna. Znači gospodo, dame i gospodo zastupnici HDZ-a. Pritiskom na tu, plusić kada budemo glasali oko ovoga zakona Vladi ćete omogućiti, odnosno zakonom ćete omogućiti da se hrvatskim radnicima u javnoj službi otme 600 milijuna kuna na šta oni imaju pravo potpisom ugovora. I to je ono šta ja ne želim i kao zastupnik i kao član ovoga Parlamenta i kao hrvatski građanin dopustiti. Kada netko preuzme obavezu i kada treba ispoštivati obavezu a postoji način da se iz nje i raskidom ugovora izađe morate platiti ono što ste preuzeli. 600 milijuna kuna želi Vlada da ovaj Sabor otme hrvatskim radnicima u javnim službama. E to ne smijete dopustiti i nadam se da ćete prilikom glasanja razmišljati o tome podatku.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Kolega Maras, da otet će, dobro ste rekli radnicima u javnim službama a u isto vrijeme neće da uzme onima koji imaju i previše kao što je to i SDP predlagao i kao što će u krajnjoj liniji i ubuduće predlagati. Ali ja mislim da je vama kao i svima nama bar na ovoj strani jasno, ono što je već višegodišnja izgleda praksa, sada je pogotovo postala praksa. Najbitnije od svega da ne bude kriv Ivo Sanader i Vlada Republike Hrvatske. Neka to bude kriv Hrvatski sabor. Oni su eto promijenili zakon. Jer da oni nisu promijenili zakon, mislim mi to ne bismo mogli tako napraviti i vama bi bilo isplaćeno 600 milijuna kuna u sljedeća tri mjeseca. No to je praksa HDZ-a i njegovih koalicijskih partnera već duže vrijeme a pogotovo je izražena danas. Naravno da kao ni vi ni ja u tome neću sudjelovati.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno uzeti riječ? Da. Uvaženi Antun Palarić, državni tajnik Središnjeg državnog ureda za upravu, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ma samo nekoliko rečenica ću reći završno jer ne bih htio izazivati replike, polemike s obzirom i na planirano glasanje. Naime, ovdje smo čuli puno riječi govoreći o zakonu i ono što zakon ne uređuje, što mu nije intencija pa smo čuli da je u Hrvatskoj zaposleno 30 tisuća novih državnih službenika što dakako da nije istina i mi smo u odgovoru na zastupničko pitanje dali točno s kojim datumom koliko je ljudi zaposleno i kada izuzmete policiju i carinu ukupno je 17 tisuća zaposlenih ljudi u tijelima države uprave. Ali dobro. Svatko ima pravo na svoje mišljenje i o tome jesu li reforme provedene ili ne, ali postoje i međunarodni promatrači, postoji Bruxelles, postoje Oli Rehn koji kaže još samo treba reforma pravosuđa, borba protiv korupcije, Hanes Svoboda koji kaže donesite ZUP i Zakon o plaćama i sve O.K. Što se tiče ovoga zakona, zahvaljujem svima koji su danas diskutirali i dali svoj doprinos brizi za javne službenike. Vlada također brine o javnim službenicima i Vlada i dalje ostaje kao što sam rekao u uvodnom izlaganju, evo sada zaključno. Vladina vrata za pregovaranje su otvorena i mi ćemo nastaviti sa socijalnim dijalogom. Ovaj zakon je predviđen sa ograničenim rokom trajanja. Međutim, ukoliko se prije dogovorimo to može biti i u ponedjeljak, to može biti i za mjesec dana. Mi smo spremni preispitati ovaj zakon i da li je on potreban da ostane na snazi. Hvala lijepa.
Zahvaljujem.
Još bih samo naglasio da u ime Vlade prihvaćamo amandmane Kluba zastupnika HDZ-a.
Zahvaljujem. I imamo dva ispravka netočnih navoda. Prvi je uvaženi zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Državni tajnik je rekao da je Vlada otvorena za pregovore. Nevjerojatno je da netko kaže da je otvoren za pregovore a ne želi slušati. Ne želi slušati jer otima ono na šta je pregovorima pristao, otima 600 milijuna kuna hrvatskim građanima koji rade u javnim službama i sa druge strane ih poziva na pregovore. To je jedan rekao bih HDZ-ov model pregovaranja. Odi pregovaraj, ako nećeš pristati ja ću te prisiliti. I sa druge strane, htio bih reći što se tiče povećanja broja zaposlenih u državnoj službi. Ovaj podatak koji je gospodin Palarić iznio je samo djelomično točan. Jer postoji čitav niz agencija gdje se iz državne službe prebacilo službenike u te agencije i ta brojka od 17 hiljada ne stoji, ona je puno, puno veća iznosi više od 30 tisuća.
Ali nema kod nas u Poslovniku ispravka djelomično točnosti ili netočnosti. Ili je netočan ili je točan. Imamo drugi ispravak netočnog navoda uvažena zastupnica Gordana Sobol. Izvolite.
Ispravljam netočan navod gospodina državnog tajnika vezano oko broja novozaposlenih u državnim službama jer ja kada sam govorila sam govorila o svima a ne samo o tih 17 tisuća. Gospodine državni tajniče, samo uzmite koliko je bilo zaposlenih koje ste zatekli 2004. godine, a koliko ih ima danas, pa ćete vidjet preko 30 tisuća, jer ovo što je rekao kolega, te raznorazne agencije koje su natrpane ljudima, al to nije značilo smanjenje državnih službenika po tim istim ministarstvima, nego dapače na njihova mjesta i još povrh toga su se primali i primaju se i dalje novi ljudi.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog zakona o osnovici plaće u javnim službama. Amandmane je podnio Klub zastupnika HDZ-a i predlagatelj ih je prihvatio tijekom rasprave te postaju sastavni dio prijedloga zakona. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o osnovice plaće u javnim službama. … [[Upadica se ne čuje.]] Molim? Molim što? Amandmane je podnio Klub zastupnika HDZ-a i predlagatelj ih je prihvatio tijekom rasprave te postaju sastavni dio prijedloga zakona. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o osnovici plaće u javnim službama. Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 78 glasova za, 34 protiv donesen je Zakon o osnovici plaće u javnim službama zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na 13. točku dnevnog reda, a to je - Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2008. godinu Podnositelj je Vlada Republike Hrvatske. Vlada je podnijela izvješće na temelju članka 5. Zakona o humanitarnom razminiranju. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložit prijedlog? Da. Uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedavajući. Pred vama je Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2008. godinu. Stanje na dan 1. siječnja 2008. godine je bilo da je ukupno sumnjiv minski prostor u Republici Hrvatskoj se prostirao na 997 km2, na području 112 gradova unutar 12 županija i bio je obilježen sa 14 tisuća 521 oznakom minske opasnosti. U 2008. godini je temeljem aktivnosti svih sudionika u poslovima humanitarnog razminiranja, provedbom općeg izvida smanjen je minski sumnjiv prostor za 9,4 km2, a poslovima pretraživanja kroz 128 idejnih projekata i poslovima razminiranja kroz 149 idejnih projekata razminiranja, uklonjene su minske opasnosti površine od 33 milijuna 109 tisuća 979 km2, što je ukupno rezultiralo smanjenjem minski sumnjivog prostora u Republici Hrvatskoj za veličinu od 42,5 km2. Sukladno navedenom, minski sumnjiv prostor Republike Hrvatske na dan 31. prosinca 2008. godine iznosi 954,5 km2, u ovoj strukturi od 42,5 km2 minski očišćenog prostora najviše je sudjelovalo poljoprivredno zemljište prve kategorije sa 47,4%. Zatim idu šumsko zemljište prvog reda sa 16,5% i naselja okućnica sa 10,2%. U 2008. godini prilikom razminiranja je pronađeno i uništeno 1805 protupješačkih mina, 2617 protuoklopnih mina i 3402 komada neeksplodiranih ubojnih sredstava. U poslovima razminiranja u 2008. godini je sudjelovalo 27 ovlaštenih pravnih osoba s ukupno 617 pirotehničara, 70 pomoćnih djelatnika, 50 strojeva za razminiranje i 44 psa za otkrivanje minsko-eksplozivnih neeksplodiranih sredstava. Najveći udio u pretraživanju i razminiranju u 2008. godini imala je tvrtka "Mungos" sa udjelom od 13,7% u strukturi sredstava iz kojih se financiralo razminiranje, najveći iznos od 158 milijuna je bio učešće države. Zatim, državni proračun iz zajma IBRD-a 17 milijuna 149 tisuća, pravne osobe i tijela državne uprave 64 milijuna 230 tisuća, donacije 51 milijun 910 tisuća, zajam IBRD-a 28 milijuna 760 tisuća što znači da je ukupno utrošeno u 2008. godini 320 milijuna 137 tisuća kuna za poslove humanitarnog razminiranja. Ono što je možda još važno u ovome istaći je da je od 1. siječnja do 31. prosinca zabilježeno 6 minskih incidenata u kojima je stradalo 7 osoba. U 2008. godini je zabilježen do sada najmanji broj stradavanja što je sigurno dobar podatak zbog toga što vidimo u ovako velikom području koje je razminirano imamo svake godine sve manji i manji broj stradalih osoba bilo građana, bilo pirotehničara. Naime, od ovih 7 osoba dvije su bile smrtno stradale, od toga jedan pirotehničar i jedan građanin. To je ukratko najsažetiji prikaz obavljanja poslova humanitarnog razminiranja u 2008. godini.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo je rasprava po klubovima. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče hvala lijepa. Državni tajniče, gospodine ravnatelju. Kolege zastupnici iz Sabora. Prije nego što krenem govoriti o Izvješću o provedbi plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za prošlu godinu, ja bih se osvrnuo sada na ovaj novi rebalans proračuna. Ja mislim da ne bi bilo pametno ni poželjno da se sa novim rebalansom proračuna smanje sredstva Hrvatskog centra za razminiranje kad znamo i danas i jučer, a i vjerojatno će to biti sutra, imat ćemo problema sa sredstvima koje nažalost HCR nema u dovoljnoj mjeri. To bi moglo dovesti u pitanje ukupan sustav razminiranja u Hrvatskoj ako to budu sredstva koja su onako poprilično srezana. Ja ne znam točno da li su sredstva smanjena ili ne, ali ja bih volio da to ne vidim u ponedjeljak u Saboru i da ne moramo o tome diskutirati i govoriti. Da vas podsjetim, u ovom proteklom periodu otkad se mi bavimo razminiranjem, u Hrvatskoj je nastradalo točno 289 osoba, od kojih je 106 poginulo, a 163 čovjeka su teže ili lakše ranjena. Znači to su ogromne brojke koje govore o tome da je uvijek nužna maksimalna potpora Hrvatskom centru za razminiranje i da on ima jednu odgovornu zadaću koja mora provoditi i provodi naravno po hrvatski zakonima. Godišnje izvješće o provedbi humanitarnog razminiranja i utrošenih financijskih sredstava za 2008. godinu je jedno solidno izvješće koje govori o utrošenim sredstvima. U prilog ovog izvješća imamo također Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja vojnih objekata Oružanih snaga Republike Hrvatske. To ste moglo vidjeti. Ono što nedostaje po meni u ovom prvom izvješću Hrvatskog centra za razminiranje jest ukazivanje na određene probleme i rješavanje tih problema onako kako su to Oružane snage Republike Hrvatske lijepo navele u svome kratkom, ali vrlo efikasnom izvješću. Svi mi podupiremo naravno proces humanitarnog razminiranja i borimo se za veća proračunska sredstva HCR-u i to moramo raditi svi bez fige u džepu, to nam je vrlo nužno i kažem bitno s obzirom da imamo još preko 900 km2 koje nismo, koje moramo prekontrolirati i razminirati. Znamo da je još jako puno područja diljem Hrvatske nalazi pod minama ili je to minsko sumnjivo područje. Ali hrvatski Parlament mora znati i sa kakvim se problemima suočava HCR i na terenu, a i u samoj bazi u svojoj u Sisku. U izvješću nemamo ni riječi o tome, a znamo da određenih problema ima. Prošle godine mi smo donijeli vrlo važnu odluku o pripojenju “Mungosa“ Hrvatskom centru za razminiranje. Da li je to dobra odluka ili loša to ćemo znati vjerojatno tijekom nove godine i vidjet ćemo na koji način se to sve skupa reflektiralo na nas. Ja bih volio znati i to mi je vrlo važno što se do danas napravilo na tom polju. Da li je formirana nova tvrtka “Mungos“? Kako funkcionira nova tvrtka “Mungos“? Ima li dovoljno posla. U izvješću smo vidjeli da za prošlu godinu u “Mungosu“ je bilo, to je tvrtka koja je napravila najviše poslova na sustavu razminiranja u Republici Hrvatskoj. Što je sa viškom ljudi i kako su zbrinuti i da li su zbrinuti? Kako “Mungos“ posluje pozitivno ili negativno? Imamo svi na žalost negativna iskustva u zadnjih nekoliko godina kada su naši pirotehničari u “Mungosu“ štrajkali, kada su ta vodstva “Mungosa“ stvarala takve troškove da je to bilo stvarno katastrofalno. Kako se pripojenje reflektira na ukupan sustav razminiranja, mislim na “Mungos“. Da li je to ubrzalo razminiranje u samoj Republici Hrvatskoj. HCR je vlasnik “Mungosa“. Zanima me ima li tu sukoba interesa i kako se provodi natječaj. Ja sam upozoravao i prije, ako sada HCR je vlasnik “Mungosa“ nije mi logično realno kako će sada on to sve skupa, ne znam tko će biti povlašten na tom samom natječaju i volio bih da nam to još malo pojasnite gospodine ravnatelju. To moramo znati danas, zato to i pitam, a ne čekati izvješće 2010. godine za 2009. godinu. To su aktualna pitanja koja su vrlo zanimljiva i naravno da su važna. Ovih dana su me kontaktirali i iz udruge poslodavaca također. Znale su da je danas, da će bit ovih dana naravno u hrvatskom Parlamentu rasprava o Izvješću humanitarnog razminiranja, pa su mi rekli kako “Mungos“ dobije posao na javnom natječaju u HCR-u, a on ga daje u podnatječaj tvrtci nekakvoj privatnoj tvrtci za 4 kune. Mislim da to nema smisla. Je ne znam da li je to istina. Zato ono, mislim da je ovo vrijeme i mjesto gdje možemo to sve skupa naravno o tome porazgovarati. Ja sam kažem i prije upozoravao da se to kosi sa Zakonom o javnoj nabavi i mislim da moramo vidjeti šta možemo tu nešto bolje i poboljšati taj sustav da nemamo tih problema. Jer stvarno, ja smatram da Hrvatski centar za razminiranje na čelu sa našim ovdje ravnateljem dobro radi svoj posao. Oni su ozbiljni ljudi i treba im u svakom slučaju ono što mi možemo pomoći kroz zakonske norme, kroz sredstva, a oni naravno moraju i dalje svoj sustav uvijek težiti da taj sustav bude bolji, jasniji, precizniji, efikasniji i to je ono što je mislim njihova obaveza. U prvoj točki ovog izvješća svidjelo mi se to što HCR radi i reviziju kontaminiranog područja preko tehničkih izvida. Na taj način smanjili su, ili smanjili smo minsko sumnjivi prostor za ukupno 9,4 km. To je jako bitno. To je dobra stvar i ja to podržavam da se taj proces nastavi zato što mi imamo jako puno minsko sumnjivog prostora i veliki je nesrazmjer između minsko sumnjivog prostora i onog koji je minirano. I to je vrlo bitno. Mi na taj način možemo strašno puno preko tih tehničkih izvida, a to rade pirotehničari ih HCR-a možemo puno smanjiti prostor koji je, za koji mi možda nismo sigurni da li ima nešto ili nema ili nema na tom prostoru nešto. Ali ako se tu uz pametnu politiku mislim da se tu mogu napraviti strašne i velike uštede i za HCR i za Hrvatsku državu u smislu samog proračuna. Također se mora razmisliti o novim taktikama razminiranja. Mi danas imamo, vidite problema, kriza je polako uvukla se kod nas ovdje i mislim da bi možda trebali porazmisliti kako, na koji način smanjiti sve te vrste troškova. U izvješću smo vidjeli da se sve županije jednako tretiraju što je potpuno razumno i korektno. To je u redu. Ali možda bi trebalo razmisliti sada da se to radi od županije do županije po nekim prioritetima. Ja znam da naravno svaki, bilo koji prostor od Dubrovnika do Vukovara je vrlo važan i bitan i pogotovo za lokalnu zajednicu je to od najvažnijeg značaja za njih. Ali bi možda mogli okrupniti sve te prostore na jedan način i na taj način bi sigurno smanjili troškove i HCR-u i prijevoza i goriva i drugih troškova i tako privatnim tvrtkama, a mogli bi omogućiti da ti ljudi rade duže, puno duže na jednom prostoru i mislim da bi to za njih bilo puno možda kvalitetnije. Evo ja samo apeliram da se možda razmisli o nekakvim novim tehnikama razminiranja, jer ovako se, smo razvučeni od Vukovara do Dubrovnika ovisno o vremenskom dobu i godišnjem dobu i to apsolutno znam iz iskustva stvara velike probleme raznim tvrtkama. Također, u izvješću sam iščitao da još imamo problema sa kazetnim streljivom KB1 i MK1 i da je u tijeku ove prošle godine nađeno oko 500 komada takvih mina po Republici Hrvatskoj. Ja ću vam samo reći da sam prije tri mjeseca bio u Oslu kada je Hrvatska potpisala jedan Sporazum o zabrani i korištenju i uporabi kazetnog streljiva i to je bio jedan događaj veliki gdje je bilo preko 80 ministara, gdje sam vidio da u tim zemljama koje su tretirane kazetnim streljivom nema Hrvatske. Vi dobro znate da je od '91. godine do '95. Hrvatska bila tretirana raznim takvim streljivima da je nekoliko ljudi poginulo i u Zagrebu. Bio sam jako iznenađen zato što Europska unija jako puno sredstava daje za takvu vrst razminiranja, pa je tako Srbija iskoristila tu mogućnost i dobivaju negdje od 10 do 15 milijuna dolara godišnje za razminiranje svojih prostora na Kopaoniku, tamo gdje je NATO ih tretirao u onom poznatom udaru prije nekoliko godina. Ono također što sam primijetio u izvješću i što bih volio još da mi se malo pojasni a to je da je tijekom obavljanja stručnog nadzora u tijeku obavljanja poslova pretraživanja, razminiranja u 20 slučajeva je utvrđeno odstupanje od dogovorenog načina rada, a u jednom slučaju je kontroliranim pregledom pronađena mina PM2. Znači, tvrtka je napravila posao, je li, dobila je natječajni posao koji je ona trebala odraditi kvalitetno. Sreća da imamo dobre i kvalitetne nadzornike koji rade u HCR-u pa su oni mogli, oni su naravno radili nadzor i utvrdili su da se, da je određena tvrtka napravila jedan veliki propust. Ja bih volio znati koje su to tvrtke i koje su konzekvence proizlaze iz toga što su oni loše ili nekvalitetno obavili svoj posao. Gledajući ovu tablicu broj 5. i financijsko ostvarenje državnog proračuna naprosto moram primijetiti s obzirom na kažem ukupna događanja i globalnoj situaciji koja nas pomalo grize. Mogu počet dole od ove zadnje stvari. Izgradnja rampe za invalide koja je nužna i potrebna za osobe u zgradi HCR-a, ali ona košta negdje oko 720000 kuna. Treba vidjeti da li je to apsolutno realno. Upravljanjem … [[Govornik se ne razumije.]] mi trošimo plan je bio 42 milijuna kuna. To je skoro 1/3 svih sredstava. Ja mislim da treba vidjeti kako, na koji način se mogu srezati ta sredstva i kako se može što više tih sredstava usmjeriti u ono što je temeljno, a to je razminiranje prostora i čitave Republike Hrvatske. Nekoliko stvari o cijeni pretraživanja razminiranja. Prosječna cijena svih ugovorenih poslova je bila negdje oko 7, 8 kuna po metru kvadratnom, što je smanjenje, i to je primijećeno dobro od strane HCR-a, ali ja mislim da bi mi trebali, s obzirom da ja moram progovoriti o tome, da ne bi ispalo sad da ja lobiram za privatne tvrtke i za Mungose i on je taj koji radi i zarađuje i isplaćuje plaće, treba razmisliti da li je ta cijena dobra i da li ona može zadovoljiti sve ono što ti ljudi u tom sustavu rade. Oni imaju puno obaveza prilikom goriva, smještaja, održavanja, znamo koliko je to sve skupa poskupilo, a ta cijena je, ja znam da je interes HCR-a da cijena bude što manja, da napravi što više kvadrata i to je normalno i politika koju bi vjerojatno ja vodio da sam na tom mjestu, ali kažem da je bitno da te tvrtke funkcioniraju, da je bitno da te tvrtke isplaćuju svoje plaće, da plaćaju obaveze prema državi doprinose i sve druge stvari koje moraju napraviti i da na jedan način budemo svi zadovoljni. Da budu zadovoljni, da bude država zadovoljna zato što uspješno i kvalitetno razminira hrvatski prostor, da se ne dešava da privatne tvrtke nakon obavljenog posla ostavljaju mine na području. I naravno, i da su zadovoljni pirotehničari kao najbitnija, najvažnija uloga u samom sustavu jer oni su ti koji su u fizičkom dodiru sa tim svim problemima koji proizlaze iz samog sustava razminiranja. Ono što bih također pozdravio i što je dobro u ovom izvješću, to je izrada trogodišnjeg plana humanitarnog razminiranja i novog Nacionalnog programa protuminskog djelovanja. Mi to, kao što znate, mi smo do sad imali, imali smo jedan plan koji nije ispoštivan. Ja mislim da je možda ga trebalo predložiti u ovom izvješću da pogledamo sada što se to planira, na koji način se to misli odraditi u idućih nekoliko tih godina razminiranja i što mislimo napraviti ukupno sa tom Nacionalnom strategijom razminiranja. Mislim da je to važan dokument i bilo bi možda dobro, ja bih ga volio imati za sebe pa ćemo zamoliti isto ravnatelja, našeg ravnatelja da mi to naravno pošalje, da se mogu malo uputiti u ono što su sada važni ključni planovi za hrvatsko razminiranje. Za kraj sam ostavio Izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja vojnih objekata Oružanih snaga koji je jedno vrlo kratko, jezgrovito i vrlo britko izvješće, kako bih ja to nazvao. Ali moram tu nešto, iako mi je žao što tu nema ovdje državnog tajnika da ga priupitam. Kaže točka 9. Problemi i prijedlozi. Najviše problema u izvršenju zadaća razminiravanja vojnih objekata predstavljala je nedostatna popuna postrojbe sa vojnicima pirotehničarima za razminiranje. Kao i prethodnih godina, prisutne su poteškoće … [[Govornik se ne razumije.]] osiguranja zadaća razminiravanja, što je nerijetko dovodilo do odgađanja početka ili privremenog prekida zadaća u tijeku. Ja ne mogu vjerovati da mi danas u 2009. godini nemamo sanitetsko vozilo koje može biti na terenu i koje može suportirati dečke pirotehničare. Mislim da državni tajnik ili netko iz Ministarstva obrane, mislim da je to jedan ozbiljan propust. Mislim, mi u tijeku Domovinskog rata ja sam na Dinari imao kiruršku bolnicu, a mi ne možemo danas osigurati obično sanitetsko vozilo da bi mogli napraviti nekakve minimalne korake i minimalni suport i potporu ljudima koji se nalaze na tom terenu. Iako su jasno dolje rekli da će te propuste i probleme ispraviti u tijeku idućeg perioda. I na kraju, naravno mislim da treba podržati ovo izvješće, treba poduprijeti rad Hrvatskog centra za razminiranje, ali bih volio također da i sad gospodin ravnatelj mi da određene odgovore na ova pitanja koja sam postavio i da možemo imati jasnu sliku i predodžbu svih stvari koje se događaju u Hrvatskom centru za razminiranje, oko Hrvatskog centra za razminiranje i oko novih politika i strateških smjernica koje oni imaju. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba HDZ-a, uvaženo zastupnik Branko Kutija.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Republika Hrvatska kao i svaka zemlja na svijetu koja je bila suočena sa pošasti rada opterećena sa jednom od njegovih najtežih posljedica zagađenošću minama. Hrvatski centar za razminiranje kao krovna organizacija za protuminsko djelovanje u Republici Hrvatskoj osnovana od strane Vlade Republike Hrvatske se prometnuo u organizacijskog lidera u regiji na području razminiranja. Kontinuiranim organizacijskim razvojem i neprestanim ulaganjem te primjenom najmodernijih tehnika i tehnologija uspješno su stvoreni vlastiti modeli za sve faze složenog procesa razminiranja. Oni se danas gotovo rutinski koriste u procesima nadzora i kontrole kvalitete nad poslovima razminiranja, izradi projekta i dokumentacije, definiranju i obilježavanju minski sumnjivog područja te razvoju i održavanju najmodernije baze podataka. Uvođenjem tržišnog modela i procedure javnog natječaja u sustav razminiranja te povezivanjem razvojnih projekata sa projektima razminiranja omogućen je brzi razvoj kapaciteta dobiven potpuno transparentan način formiranja cijena koji je uvelike povećao ekonomičnost poslovanja s jedne, te kroz učinke, efikasnost i kvalitetu radova s druge strane. Valja napomenuti da se na dan 1. siječnja 2008. godine minski sumnjiv prostor u Republici Hrvatskoj protezao na 997 kilometara kvadratnih, prostiralo se u 112 gradova i općina unutar 12 županija i bio je obilježen sa 14 521 oznakom minske opasnosti, što je još uvijek vrlo velika površina, ali isto tako je zahvaljujući organiziranim metodama rada i jasnom određivanju prioriteta Hrvatska danas sigurna zemlja u svim dijelovima prometne infrastrukture, prostorima turističkih destinacija, objektima javne i društvene namjene, okućnica u sustavu obnove te općenito najvećem dijelu prostora koji se koriste u svakodnevnom životu. Polazna osnovica za izradu plana bio je i utvrđen minski sumnjiv prostor u veličini 997 kilometara kvadratnih i planirana financijska sredstva u iznosu od 318 milijuna 548 tisuća. Provedbom općeg izvida u cilju izvršenja revizije cjelokupnog minski sumnjivog područja Republike Hrvatske, izrade projektne dokumentacije smanjen je minski sumnjiv prostor za 9,4 kilometara kvadratnih. Poslovima pretraživanja kroz 128 idejnih projekata i pretraživanja i poslovima razminiranja kroz 149 idejnih projekata razminiranja uklonjena je minska opasnost površine od 33 milijuna kvadrata, što je ukupno rezultiralo smanjenjem minsku sumnjivog prostora Republike Hrvatske u 2008. godini u veličini od 42,5 kilometara. Sukladno navedenom, minski sumnjiv prostor Republike Hrvatske na dan 31. prosinca 2008. iznosi 954,5 kilometara kvadratnih. U 2008. godini najveće učešće u strukturi površina planiranih za humanitarno razminiravanje sa udjelom od 47,4% imale su poljoprivredne površine prvog reda. Planom za 2008. godinu utvrđeno je uklanjanje minske opasnosti sa 9,8 kilometara kvadratnih u prioritetnog poljoprivrednog zemljišta, a u 2008. godini minska opasnost je uklonjena sa 15,7 kilometara kvadratnih, što je povećanje od preko 60% u odnosu na planirano. Ovo veliko povećanje je uvjetovano prvenstveno time što je po završetku administrativne provjere i bodovanja pristiglih zahtjeva za područja na kojima će se trošiti sredstva zajma Svjetske banke većina zahtjeva se odnosila na poljoprivredno zemljište. Najviše poslova je u cilju ostvarenja sigurnosnog i mogućeg povratka raseljenih i prognanih stanovnika u 2008. obavljeno je u naseljima Gorice općine Dragalić i Pivare u općini Stara Gradiška u Brodsko-posavskoj županiji. Stručni nadzor nad poslovima pretraživanja i razminiranja u 2008. godini provodilo je 12 pirotehničkih nadzornika, 23 pirotehničkih nadglednika koji su obavljali pretraživanje kontrolnih uzoraka. Stručni nadzor u tijeku obavljanja poslova pretraživanja i razminiravanja provode znači prije spomenuti nadglednici na radilištu svakodnevno. Pronađeno je uništeno tisuću 805 protupješačkih mina, 2 tisuće 617 protuoklopnih mina i 3 tisuće 402 komada neeksplodiranih ubojnih sredstava. Prosječna cijena svih ugovorenih poslova pretraživanja i razminiravanja u 2008. bila je 7,78 kuna po metru kvadratnom bez PDV-a što je smanjenje za 8,1 u odnosu na 2007. godinu. Razlog u smanjenju cijena leži u projektiranju većih projekata na poljoprivrednim površinama na kojima se mogu intenzivno upotrebljavati strojevi za razminiravanje. Tijekom 2008. godine već je spomenuto zabilježeno je i šest minskih incidenata u kojima je nažalost stradalo sedam osoba od kojih su trojica bili pirotehničari. U 2008. godini je zabilježen do sada najmanji godišnji broj stradavanja. U 2009. godini poslovima pretraživanja i razminiravanja planira se ukloniti minska opasnost površine 37,42 kilometra od ukupno planiranih površina za humanitarno razminiravanje u 2009. 58% se odnosi na prioritete vezane za socioekonomski razvoj, 25% se odnosi na prioritete vezane uz sigurnost a 5% na ekološke prioritete. Zbog svega navedenoga klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo izvješće. Zahvaljujem se.
Zahvaljujem. U ime kluba HDSSB-a uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici i zastupnice, poštovani gospodine državni tajniče, ravnatelju Hrvatskog centra za razminiranje. Jasno da izvješće o provedbi plana humanitarnog razminiranja treba prihvatiti jer je razumljivo da je taj posao koji Hrvatski centar za razminiranje i sve pravne osobe koje rade taj posao rade i human ali i za Republiku Hrvatsku vrlo koristan posao. Kada se pogleda ovo izvješće onda se vidi da je početkom 2008. godine se računalo da ima 997 kilometara kvadratnih površina nerazminiranih. Kada se kaže 997 kvadratnih kilometara onda to nekako se čini da nije puno brojka od 997, kada gledamo proračun i milijarde kuna onda 997 nije puno. Međutim, moram istaći da Republika Hrvatska ima oko 54 tisuće kvadratnih kilometara kopnene površine pa onda to predstavlja skoro 2% teritorija Republike Hrvatske, dakle 2% teritorija Republike Hrvatske. Kada već govorimo o kvadratnim kilometrima onda me u ovom izvješću pomalo smeta što se brojke iznose u kvadratnim kilometrima a na drugom mjestu gotovo u istom pasosu, u istom članku, u istom odsječku upotrebljavaju se milijuni kvadratnih metara. Ja ne mislim da je to zbog impresioniranja javnosti ili nas saborskih zastupnika jer znamo da je jedan kvadratni kilometar milijun kvadratnih metara. E sada, ako smo prema ovom izvješću u 2008. godini razminirali ili oslobodili sumnje od miniranih površina ukupno površinu od dakle 33 i 9, 42 kvadratna kilometra a imamo brojku od 997 ispada da ćemo zapravo mi razminiranje završiti negdje za 25 do 30 godina. To znači, završno sa 2040. godinom. Kada se pogleda ja bih rekao specifikacija naših županija koje su da kažem zagađene minama ili su sumnjive na minska polja onda vidimo da ih ima dvanaest, dvanaest županija od kojih je pet slavonskih, slavonsko-baranjskih i srijemskih da kažem. Pet od dvanaest je nešto više od 40%. Dakle, pet je slavonskih županija zagađeno minama i minsko eksplozivnim sredstvima o kojima bolje zna general Kotromanović koji je o tome govorio, ja se ne bih upuštao, nažalost ja sam liječio posljedice nesretnih slučajeva koji su se dogodili u svezi eksplozije tih mina. Zbog toga dakle kada govorim o površinama koje su u Slavoniji zagađene minama onda govorim isključivo o poljoprivrednim i šumskim površinama. Što bi značilo dakle za Slavoniju, Baranju i Srijem razminiranje ovih površina, a vidimo kolika je gužva danas u društvu i kolika je jedna sveopća, jedno nezadovoljstvo dodjeljivanjem ili raspolaganjem i državnim, i privatnim poljoprivrednim zemljištem. A evo, imamo da kažem milijune ili stotine milijuna kvadratnih metara ako netko hoće, ili pak ako govorimo o kvadratnim kilometrima ili stotine tisuća hektara površina u Slavoniji, Baranji i Srijemu koje su sasvim sigurno neke pod minama a neke su vrlo sumnjive na postojanje mina. Još bih se osvrnuo i na to što ovdje na stranici o financiranju, dakle onih 318 milijuna kuna koje je Hrvatski centar za razminiranje da kažem prihodovao i upotrijebio prošle godine 2008. a plan je bio da se pripreme realizacija sredstava za razminiranje iz zajma Svjetske banke. Vidite, mi opet iz zajma u zajam a svjedoci smo i imam, i imali smo i konferenciju za novinstvo u svezi toga da je Europska unija nudila bespovratna sredstva putem nekog natječaja prije mjesec i pol, dva dana i da se za zemlje dakle unutar Europe, da se na taj natječaj su se javile čak i one zemlje koje nisu imale rata, na primjer Bjelorusija, ali i Bosna i Hercegovina, ali i Srbija i Kosovo. Hrvatska se nije javila na natječaj. Vrlo zanimljivo. Ja ne znam tko je odgovoran i kome je to u nadležnosti da Hrvatska prati takve stvari nego je tamo da kažem igrom slučaja ili hvala Bogu da postoji Regionalna razvojna agencija Slavonije i Baranje iz Osijeka i njeno izaslanstvo u Bruxellesu koje je zamijetilo taj natječaj i kandidiralo eto Hrvatsku za dobivanje bespovratnih ili nepovratnih sredstava za razminiranje. Čak se i Ruanda prijavila na taj natječaj iako ne spada u europske zemlje ali s obzirom da znamo što je bilo u Ruandi tako da ne znam da li će i ona dobiti, ali eto Hrvatska nije našla i administracija Republike Hrvatske nije našla za potrebno da se i ona javi na ovakav natječaj za dobivanje dakle nepovratnih sredstava, a ovdje u točki 4. na stranici 3 govorimo o zajmu Svjetske banke, svaki se zajam jasno mora i vratiti uz određenu kamatnu stopu. Evo to je ono što sam htio reći i mislim da u svakom slučaju za Slavoniju i Baranju bi jako puno značilo kada bi se ovaj proces razminiranja ubrzao, pa i putem ovih nepovratnih sredstava koje treba prikupiti. Na žalost, sada je nastupila recesija, gospodarska kriza i sve ono da ne ponavlja, kako će ići i teći dalje, teško je reći. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. I u ime kluba HNS-a uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni ravnatelju, tajniče i gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Ja neću čitati izvješće, mi ćemo ga apsolutno podržati. Ali ja bih se koncentrirao na jednom detalju o kome nitko nije govorio do malo prije gospodina Grubišića. Zašto nam izvješća stižu na naše klupe, ove vrste? Stiže da vidimo što je učinjeno i stižu da bi se dogovorili što nam je činiti da riješimo te probleme. Ovdje kolegice i kolege čuli smo tisuću kilometara kvadratnih još je kontaminirano minama, to je milijarda metara kvadratnih, svaki metar kvadratni čuli smo košta da bi se razminirao nešto preko jednog eura. To znači, trebamo naći milijardu, milijardu i 100 milijuna eura. 7, 8, 9 milijardi kuna. to je vaš i moj zadatak i naš zadatak. Čuli smo kolegu Grubišića koji je upozorio na neke nelogičnosti, da se na natječaje na kojima se eventualno mogu dobiti sredstava, nepovratna sredstva ponekad ne javimo. Čija je to krivica, čija je to odgovornost? To nije dobro. Ali ja ne bih prebacivao odgovornost na druge, ja bih se zadržao unutar ove sabornice. I kada bi nas gospodin ravnatelj pitao, tko je od nas u zadnjih 10 godina našao jednog, dva, tri donatora i pomagao da se razminira određena površina, vjerujte mi vjerojatno bi se sve svelo na ne više od 5, 6% saborskih zastupnika, možda i manje. To nije dobro. Nas 30, 40, 50 sjedi u najrazličitijim međunarodnim organizacijama, u Parlamentarnoj skupštini NATO-a, u ESU, u interparlamentarnoj Uniji, u Vijeću Europe, koliko smo mi puta tamo govorili o tom problemu, koliko smo mi puta pokušali tamo naći donatore, koliko smo mi u tome bili uspješni, da li smo mi u hodnicima tih institucija organizirali tematske izložbe da pokažemo kolike su to još površine pod minama, koliko nas to košta, koliko je žrtava do sada bilo zbog te kontaminacije minama, koliko smo pokušali mi ovdje učiniti da riješimo taj problem? Tvrdim nedovoljno, apsolutno nedovoljno. Zato vas gospodine ravnatelju molim i pozivam da vi uz odgovarajući stručni tim koji ćete vi vjerojatno lako skupiti, pokušati pripremati ako idu tematsku izložbu, mi svi ovdje moramo stajati na raspolaganju da pokušamo u svijetu te izložbe postaviti u svim onim organizacijama gdje mi kao parlamentarci sjedimo. Nadalje, naša veleposlanstva, koliko su vam pomogla naša veleposlanstva? Koliko je bilo humanitarnih akcija po svijetu? koliko se u zadnjih godinu, dvije dana dobili po toj liniji na takav način sredstava? Zar sve mora pasti na leđa hrvatskog proračuna, županijskog proračun, gradskog i općinskog proračuna? Veliki dio na žalost da, ali ne i sve. Dakle, pozivam kolegice i kolege sve vas da sami učinimo nešto više da se ovaj problem konačno riješi i da tih 2% hrvatskog teritorija konačno uđe u funkciju. Vidimo da je dvije trećine toga prostora poljoprivredno zemljište. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I imamo sada tri pojedinačna. Prva je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću stvarno skratiti maksimalno svoje izvješće i reći da evo krenula bih samo sa žrtvama. Još jedanput podsjetila da je u minski sumnjivom prostoru stradalo tisuću 270 minskih incidenata tisuću 878 osoba, od toga 474 smrtno. Izvan minski sumnjivog prostora 65 djece, od toga 10 smrtno. Analizom ovog izvješća uočeno je da su u cijelosti uklonjene opasnosti sa naših otoka što je izuzetno dobro. Lastovo, Vis, Ugljen i Pašman, sa masovnih grobnica žrtava agresije što je bio prioritet. Konačno i sa područja Grada Zadra, Nacionalnog parka "Krka", ali i plinovoda Bosiljevo, i elektrodistribucijskih objekata. Poštivali su se prioriteti koji su dati od jedinica i lokalne i područne samouprave. Želim ovdje naglasiti vezano uz nadzor, da treba pojačati nadzor nad kvalitetom radova, jer s obzirom na broj žrtava koje imamo, jer broj ponavljanja poslova iz izvješća ukazuje na ozbiljnost, a broj o tisuću 805 pronađenih i uništenih protupješačkih i 2 tisuće 617 protuoklopnih mina ukazuje na još uvijek veliku zagađenost prostora koja se razminira. Još nešto, izvješće ukazuje da je za izvršenje navedenih poslova, prosječno bilo angažirano 257 pirotehničara i 13 strojeva za razminiranje, a znamo da su kapaciteti Republike Hrvatske puno veći od ovog. Zanima me jesu li samo financijski razlozi uzrok ovako maloj angažiranosti za ovo? Kada je riječ o donacijama ovu priliku želim iskoristiti i zahvaliti svima onima koji su, a nisu male, mislim da su donacije negdje na 16% i da mnogu ljudi ulažu velike napore za dovući donacije za razminiranje. Konkretno na području Zadarske županije one puno, puno više čine od ovog prosjeka Republike Hrvatske. iskoristit ću priliku zahvaliti svima koji su svoja sredstava uputili na područje Zadarske županije, jer je to jedna od najzagađenijih i jedna od županija na kojima se najviše stradavalo. Nakon rata gotovo isto kao i u vrijeme rata se stradavalo na području. Ali iskoristiti svoje dugogodišnje radno iskustvo u ovom području i sugerirati neke stvari, a to je dovršenje revizije cjelokupnog prostora Republike Hrvatske mora i treba biti obavljeno što odgovornije, stručnije i kvalitetnije, jer je upravo to osnova na kojoj se baziraju svi planovi jedinica lokalne i područne samouprave, a upravo o tome ovisi i učinkovitost ali i opravdanost sredstava državnog proračuna i donacija. A u cilju sigurnosti svih građana Republike Hrvatske a njih oko 800 tisuća živi u minski sumnjivom području, treba nastaviti sa održavanjem oznaka koje upozoravaju na opasnost od mina. Još jedna sugestija, kredit Svjetske banke iskoristiti za razminiranje što je prije moguće jer vidjeli smo da kapacitete za razminiranje imamo. A od Hrvatskog centra za razminiranje očekujem što prije dovršetak plana humanitarnog razminiranja za sljedeće trogodišnje razdoblje ali i novu strategiju, odnosno nacionalni program protuminskog djelovanja. Iako je u 2008. zabilježen manji broj stradanja, činjenica je da u 6 minskih incidenata stradalo 7 osoba, od toga tri pirotehničara i upravo to potvrđuje činjenicu da minski problem u Republici Hrvatskoj još uvijek prijeti. Ali i to da su ogromna sredstva. I danas je bilo riječi o Pelješkom mostu, o investicijama u Pelješki most, da su značajna sredstva do sada preko, da je do sada negdje u razminiranje uloženo samo iz proračuna, samo od osnivanja Hrvatskog centra za razminiranje oko 350 milijuna eura. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Uvaženi zastupnik Goran Heffer. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine ravnatelju Hrvatskog centra za razminiranje. Evo ja sam raspravljao na Odboru za razvoj i obnovu pa isto tako ću slijedom toga reći nešto vezano u prvom redu uz Vukovarsko-srijemsku županiju iz koje dolazim. Kada pogledamo u ovoj tablici jedan prikaz ukupno dakle, ovih minskih aktivnosti, onda naravno ako dolazite iz županije u kojoj je prebačaj nekakvog plana 163% morate biti zadovoljni time. I naravno ja sam zadovoljan time što je to dakle, razminirano na tim područjima 6,3 km, da ne govorim u milijunima metara ili mi koji se bavimo poljoprivrednom volimo reći da je to oko 670 hektara. No ovdje valja ukazati na ono što je već više puta spomenuto, pa ću evo i ja ponoviti. A iz pitanja na odboru gospodinu … [[Govornik se ne razumije.]] shvatio sam da je primarni problem razminiranja novac. Dakle, kapacitete imamo, ljude imamo, sposobnosti imamo, znanje imamo, primarni problem je novac. Očito je u Vukovarsko srijemskoj-županiji to putem formiranja Fonda za razminiranje koji je vidimo samo tamo oformiran, to pokazalo se kao dobar potez, jer je i doprinijelo ovome što vidimo ovdje da je napravljeno. Od tih, rekoh, nekih 670 hektara gotovo 20% je financirano iz toga fonda a i omogućeno je kroz međunarodne izvore financiranja, podvostručenje tih sredstava pa je i kroz to uspjelo se dakle, poentirati takvim jednim fondom. Ono što je ostalo, ostalo je još nekakvih 720 hektara, odnosno negdje 72 kvadratna kilometra od čega su preko 50% šume. Mene u prvom redu, rekoh interesiraju poljoprivredne površine, pa ako preračunavamo to, došli bismo do nekih 3 do 3, odnosno 3 tisuće do 3200 hektara još nerazminiranih. To je jedan strašan potencijal u smislu poljoprivrede i u smislu onoga o čemu je jučer netko govorio. Dakle, mislim, gospodin Dorić to je ekološka poljoprivreda. Dakle, te stvari su stoga nama rekao bih prioritet. Ali ne prioritet, u onom klasičnom smislu, retoričkom, da kažemo, nešto je prioritet, u Slavoniji je pogotovo u moj županiji poljoprivredno zemljište i razminiranje stvarni prioritete. Ja očekujem da će stoga, barem se nastaviti ovim tempom. Iako kada pogledamo ovaj tempo koji je bio u toku prošle godine, o čemu i govorimo da bi nam trebalo još nekih 10-ak godina. To je nešto kraće ili duplo kraće od onoga što je gospodin Grubišić rekao i dug je to period. 10 godina je strašno dug period. Pa se stoga nadam da bi se on mogao skratiti. Međutim, pitanje financiranja ovakvih stvari, s obzirom na recesiju koja nam se evo pojavila i u našem dvorištu, s obzirom na sve ono što smo vidjeli već i kroz izmjene proračuna, očito će biti problem. Pridružiti ću se u tom kontekstu ovako jednim pitanju, jednog nerazumijevanja situacije u pogledu Europske komisije i uključivanje u te neke financijske tokove koji su namijenjeni razminiranju. Nikome vjerojatno da kažem ko iole o tome razmišlja neće nikada biti jasno zašto naša misija to nije učinila. Ako je učinjeno kroz neke druge kanale hvala im lijepa. Jer očito je da možda netko ipak o tome razmišlja. Ja još jednom apeliram da ne samo mi saborski zastupnici nego sva javna poduzeća, svi oni koji imaju interes u prvom redu i Hrvatske šume i Hrvatske vode itd., da se trebaju uključiti u ovu priču. Dakle, nije problem razminiranja problem samo vlasnika poljoprivrednog zemljišta, nego je to jedan širi problem jer kod Hrvatskih šuma, pitanje šumskih puteva i eksploatacija Hrvatskih šuma je zasigurno vrlo bitan element u općem gospodarenju države. Ja se nadam da će unatoč recesiji, da će unatoč ovakvim propustima koji su se događali glede Europske komisije i slično ipak se naći sredstva da bi se ovaj rok o kome, gdje sam ja rekao 10 godina, kolega Grubišić je rekao 25 godina dakle, da će se ovo smanjiti i da ćemo mi čim prije uspjeti postati zemlja bez mina. Hvala lijepa.
Hvala. Replika gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Heffer spomenuli ste Hrvatske šume, pa upravo Hrvatske šume su i najvećim dijelom i sufinancirale razminiranje na svom području. Ali žao mi je što ovdje nema recimo u ovom izvješću koliko je učešće površina poljoprivrednih itd., i odnosno koliko je učešće šuma u minsko sumnjivom području. Iz toga bi se sigurno vidjelo da je ta površina ima najveće učešće. A osobno smatram i stvarno mogu pohvaliti predstavnike iz Centra za razminiranje podružnice Karlovac, koji su na Virovitičko-podravskoj županiji stvarno u reviziji pokazali, reviziji minski sumnjivih površina da su pristupili ozbiljno tom poslu. Međutim, ono što je problem, sigurno je to financiranje i da će biti problem i u budućnosti pa stoga bih vas molio ako bi se ikako ili kroz zakonsku regulativu ili kroz pojednostavljenje izvida u minsko sumnjivom području, da bi se brže i jednostavnije te minsko sumnjive površine smanjile jer činjenica da bez obzira na pretraživanje ne nalaze se minsko eksplozivna sredstva, ali su ona uvijek sumnjiva. No međutim, mislim da jednim kvalitetnim sistematskim pregledom površine može se doći do još boljih podataka. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče, ravnatelju centra za razminiranje. Ja svakako želim pohvaliti napore koje je Hrvatski centar za razminiranje uložio tijekom protekle godine, ali i tijekom cijelog svog postojanja. Ukupno gledajući, protuminsko djelovanje u 2008. godini sukladno Planu humanitarnog razminiranja i temeljem zadaća tog plana možemo sa sigurnošću reći da je realizacija i provedba tog plana u 2008. godini bila najbolja do sada i zbog toga čestitam i vama i svim vašim suradnicima. Naravno da treba u ovom trenutku prije svega zahvaliti i onima koji svakodnevno nose glavu u torbi, čije obitelji sa zebnjom provode možemo reći svaki dan, a to su naši pirotehničari koje želim posebno pozdraviti i zahvaliti im na naporima koje čine svakodnevno kako bi Hrvatska bila slobodna od mina. U prilog činjenici teze da je realizacija tijekom prošle godine bila najbolja do sada govori i to da je plan ostvaren za 99,5% i da je zajednici vraćena na uporabu površina od 33,1 km2, što je za svaku pohvalu. Isto tako, ugovoreno je putem osiguranih sredstava radova razminiranja 122,9% što je dobar temelj za očekivanje da će i ostvarenje plana u 2009. godini biti isto tako za svaku pohvalu. Realizacija od 97,9% ugovorenih radova sa pravnim osoba u kojima su sa najvećim iznosom Hrvatske šume, kao što je to prije mene kolega Podnar spomenuo, i kao i realizacija sredstava donatora od 81,4% sigurno je pozitivan trend u financiranju razminiranja. Pozitivnom činjenicom smatram i to da je realizirano razminiranje 47,4% poljoprivrednih površina, no smatram kao članica HSS-a da tu treba uložiti puno veće napore zbog toga što se upravo takva područja mogu kasnije namijeniti i za ekološku proizvodnju hrane u kojoj Hrvatska ima sigurno dobre šanse, ima znanje, ali može naći i adekvatno tržište. Mislim da je i pozitivan pomak ostvaren u 2008. godini i u onom dijelu koji nas uvijek najviše brine jer je riječ o ljudskim životima, smanjen je broj minskih incidenata i to možemo reći da je dosad tih bilo najmanje. Kad gledamo 2008. godinu 6 incidenata sa 7 žrtava, 4 civilne osobe i 3 pirotehničara. Uspoređujući ove podatke sa brojem stradavanja na cestama, pružnim prijelazima, padovima, razvidno je da uvažavajući činjenicu da minski sumnjivi prostor … [[Govornica se ne razumije.]] u 12 hrvatskih županija, 111 općina i gradova, može se utvrditi da je ipak učinjen velik pomak na edukaciji mnogih udruga i institucija, naravno u kojem Hrvatski centar za razminiranje ima itekako važnu ulogu. Isto tako, učinjen je pomak i na obilježavanju minsko sumnjivih područja. Uložena je velika briga i napor u označavanju i postavljanju tih oznaka. No još uvijek moramo reći da postoje oni neodgovorni pojedinci koji otuđuju te oznake, ne znamo za što im one trebaju i čemu koriste, ali nažalost otuđivanje tih oznaka o minsko sumnjivim područjima može nekog navesti da ušeće u minski sumnjivo područje i da strada. Zbog toga pozivam građane ovdje na odgovornost i na savjest. Smatramo da je izuzetno uspješno bilo davanje informacija velikom broju korisnika. Tu mislim i na tijela državne uprave i na javnost na način kako ste uspostavili informacijski sustav i kako ste izradili zemljovide, 877 zemljovida miniranosti formata A0 što mislim da je izuzetno važno svim korisnicima prostora. Također, povlačenje zajma Svjetske banke u 2008. godini ocjenjujem kao pozitivan korak i nadam se da će u 2009. godini biti u potpunosti realiziran. Ono što svi sa nekakvim velikim očekivanjem sada iščekuju, posebno u godini u kojoj je kriza, jest naša turistička sezona. Velike nade su položene upravo na ostvarenje profita iz turističke sezone. Čini mi se da je tu centar za razminiranje također dao svoj doprinos jer su postavljene oznake na onim dijelovima gdje još uvijek, a to su Lastovo, Vis, Ugljan i Pašman, postoje minski sumnjiva područja, a nadam se da sljedeće godine nam te oznake neće trebati i da ćemo turističku sezonu dočekati bez minski sumnjivih područja u priobalju. Na međunarodnoj suradnji učinjeni su izuzetno dobri pomaci, ono što ja osobno pohvaljujem, ne zato što je centar smješten u Sisačko-moslavačkoj županiji, što sam ja zastupnica iz te županije, nego zbog toga što ste se potrudili osnovati klaster i što ste uključili hrvatsko znanje u pomoć široj protuminskoj zajednici i na taj način ste uključili i gospodarske subjekte iz Hrvatske, uvezali ih sa gospodarskim subjektima iz drugih zemalja. Mislim da je to dobar primjer, da je to dobar put i zbog toga ću evo podržati ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Izvješće o provedbi Plana humanitarnog razminiranja i utrošenim financijskim sredstvima za 2008. godinu. Dajem na glasovanje Zaključak, prihvaća se predloženo izvješće. Tko je za? Hvala. Protiv? Suzdržan? Jednoglasno sa 112 glasova za usvojen predloženi zaključak. Gospođe i gospodo zastupnici, glasovanje je završeno. Nastavak sjednice je u ponedjeljak u 9,30 sati sa raspravom o Prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna i financijskih planova, Zakona o izvršenju državnog proračuna. I nakon provedene rasprave u ponedjeljak nastavak sjednice Sabora je i u utorak i dalje u srijedu, četvrtak, petak, zaključno sa petkom gdje bi onda bila i zaključena ova sjednica.