Kolegice i kolege, želim vam dobar dan. Nastavljamo sjednicu raspravom o - a) Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2011. godinu, b) Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2012. godinu Izvješća je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge ste primili u pretince. Raspravu su proveli Odbor za pravosuđe i Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Uvodno će oba izvješća obrazložiti zamjenica ministra pravosuđa gospođa Sandra Artuković-Kunšt. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici, pred vama je izvješće i za 2011. i za 2012. godinu, a ja ću sad uvodno iznijeti par naglasaka sa ciljem da napravimo usporedbu upravo o trendovima koji se pokazuju kroz ove dvije godine. Svrha izvršavanja zatvora je osposobljavanje zatvorenika da u skladu sa zakonom i društvenim pravilima odsluže svoju sankciju i ponovo se uključuje u društveni život. Mi u zatvorskom sustavu imamo 14 zatvora, 7 kaznionica među kojima je i zatvorska bolnica, 2 odgojna zavoda, Centar za izobrazbu i Centar za dijagnostiku. Kazna zatvora dulja od 6 mjeseci izrečena u kaznenom postupku muškim osobama izvršava se u svim kaznionicama, a kazna zatvora izrečena ženskim osobama u kaznionici u Požegi. U zatvorskoj bolnici u Zagrebu izdržava se sigurnosna mjera obveznog psihijatrijskog liječenja kada je izrečena uz kaznu zatvora, te se u zatvorskoj bolnici vrši liječenje bolesnih zatvorenika. Kazna maloljetničkog zatvora se izvršava u zatvorenim, poluotvorenim uvjetima u posebnim odjelima u kaznionici u Požegi dok je odjel za izvršavanje ove kazne u otvorenim uvjetima ustrojen u Kaznionici u Valturi. Mjera pritvora i istražnog zatvora, kazna zatvora izrečena u kaznenom postupku do 6 mjeseci i kazna zatvora izrečena u prekršajnom postupku, te kazna zatvora kojom je zamijenjena novčana kazna izvršava se u zatvorima. Mi imamo 4 zatvora Gospić, Pula, Šibenik i Zagreb i u njima imamo ustrojene posebne odjele za izvršavanje kazne zatvora u trajanju duljem od 6 mjeseci. Odgojna mjera upućivanja u odgojni zavod koji sudovi izriču maloljetnim počiniteljima kaznenih djela izvršava se u Odgojnom zavodu u Turopolju i Odgojnom zavodu u Požegi. Tijekom 2011. godine u zatvorskom sustavu Republike Hrvatske boravilo je 18088 osoba koji su bili lišeni slobode, a njihovi pravni statusi su različiti. Dakle, to su zatvorenici ili osobe na izdržavanju kazne zatvora izrečene u kaznenom postupku na izdržavanju kazne maloljetničkog zatvora ili na izdržavanju mjere istražnog zatvora. Maloljetnici kao osobe na izvršavanju odgojne mjere upućivanja u odgojni zavod, kažnjenici ili osobe na izdržavanju kazne zatvora izrečene u prekršajnom postupku ili osobe kojima je novčana kazna zamijenjena kaznom zatvora, te zadržanici ili osobe koje na temelju Zakona o kaznenom postupku ili Prekršajnog zakona imaju određeno zadržavanje. U odnosu na 2010. godinu a i te podatke smo naveli došlo je do povećanja osoba u zatvorskom sustavu za 142 osobe u 2011. godini, a tijekom 2012. godine u zatvorskom sustavu boravilo je 16743 osobe tako da je ukupan broj zatvorenika koji su prošli kroz sustav u 2012. godini manji za 1345 osoba ili za 7,43%. Spolni omjer zatvorenika je jednak i u 2011. i 2012. U zatvorskom sustavu boravilo je oko 95% muškaraca i oko 5% žena. Što se tiče osoba starije životne dobi, a mi ovdje smatramo osobe starije od 59 godina uzimajući u obzir težinu boravka u zatvoru porastao je broj starijih osoba za 7,5% u odnosu na 2010. godinu. I u 2011. ukupno je bilo 227 muškaraca i 15 žena starijih od 59 godina u zatvorskom sustavu. A na dan 31.12.2012. u zatvorskom sustavu je bilo 206 zatvorenika ove dobne skupine, 194 muškarca i 12 žena i to je za 14,88% manje u odnosu na 31.12.2011. No, ukupni broj zatvorenika starije životne populacije u ukupnom broju populacije zatvorenika se bitno ne mijenja i on je na kraju 2011. iznosio 4,76, a na kraju 2012. 4,34. Tijekom 2011. godine u kaznionicama i zatvorima boravile su 33 osobe sa invaliditetom, a tijekom 2012. 29 osoba sa invaliditetom pri čemu mi podrazumijevamo ograničeno pokretne osobe odnosno osobe koje se pokreću uz pomoć kolica i osobe sa osjetilnim oštećenjima ili slijepe osobe. Tijekom 2011. godine kaznu zatvora je izdržavalo 8038 zatvorenika, a to je 44,4% od ukupnog broja zatvorske populacije koja se nalazila u zatvorskom sustavu. Tijekom 2012. kaznu zatvora izdržavalo je 7611 zatvorenika ili 45% od te godine ukupnog broja osoba u zatvorskom sustavu. I ovdje također vidimo trend smanjenja broja osoba u sustavu. Broj osoba kojima je izrečena mjera istražnog zatvora je u zadnje tri godine opao i to smatramo vrlo dobrim podatkom. Naime, 2010. njihov broj je iznosio 1191, 2011. bilo ih je 895, a u 2012. 767. Tijekom 2011. od ukupnog broja zatvorenika u zatvorenika u zatvorskom sustavu 29,5% su bili u statusu pritvorenika, odnosno zatvorenika u istražnom zatvoru, a u 2012. taj postotak je manji, 23,54% pritvorenika u odnosu na sve u sustavu. Zatvorenika sa izrečenom sigurnosnom mjerom zaprimljenih u 2011. bilo je ukupno 704, a 2012. 1 314. Ove mjere su obvezno psihijatrijsko liječenje, obvezno liječenje od ovisnosti, zabrana obavljanja zvanja zanimanja ili dužnosti, zabrana upravljanja motornim vozilom, protjerivanje stranca iz zemlje i oduzimanje predmeta. Što se tiče mjere obveznog psihijatrijskog liječenja imali smo 2010. 183 osobe, 2011. 213, a 2012. se broj vratio na 183. Najveći udio zatvorenika odnosno najbrojnija skupina u kaznionicama i zatvorima su oni zatvorenici koji su počinili imovinsko kazneno djelo i njih je 33,7% bilo 2011. godine, a 2012. 34,49%. Imovinska kaznena djela su zanimljiva i po tome što se kod ovih kaznenih djela smanjuje spolna razlika u odnosu na muške i ženske zatvorenike jer na muške osobe otpada 34,94%, a na žene 24,52% u odnosu na ostala kaznena djela. Što se tiče vremenskog trajanja izrečene kazne u 2011. najviše je zatvorenika izdržavalo kaznu od 1 do 3 godine, 1 184 muškaraca i 81 žena, a dugotrajnu kaznu zatvora od 30 do 40 godina izdržavalo je njih 39 muškaraca i 1 žena. U 2012. najveći broj muških zatvorenika izdržava kaznu zatvora od 5 do 10 godina, njih 698, a od žena je najviše osuđenica na kaznu zatvora u trajanju od 1 do 2 godine njih 47. Prema životnoj dobi u 2011. najviše je zatvorenika bilo u dobi između 27 i 39 godina, njih 1 566 i žena 76. U 2012. ista dobna skupina je najzastupljenija od 27 do 39 godina 1 458 muškaraca i 54 žene. Na izvršavanju kazne maloljetničkog zatvora u 2011. godini bio je 31 maloljetnik i 2 maloljetnice, a u 2012. 62 maloljetnika i nitijedna maloljetnica. Ovdje pojam maloljetnika obuhvaća i osobe starije maloljetnike i mlađe punoljetnike, dakle i osobe do 21 godine života. Tijekom 2012. na izdržavanje odgojne mjere upućena su 53 maloljetnika i 8 maloljetnica tako da ih je na kraju 2012. bilo ukupno 76 maloljetnika i 8 maloljetnica. Tijekom 2011. godine povećan je broj zatvorenika sa izrečenom dugotrajnom kaznom zatvora sa 2% na 3,6%. Bilo ih je na kraju 2011. 39 muškaraca i 1 žena, a na kraju 2012. taj se broj povećao na 42 muške osobe koje izdržavaju kaznu zatvora najdužeg trajanja od 30 do 40 godina. Ja ću sad završiti sa podatkom da je tijekom 2011. godine zaprimljeno 100 zahtjeva za naknadu štete od strane zatvorenika s obzirom na uvjete smještaja, a tijekom 2012. taj je broj porastao na 343 zahtjeva. Ovdje smo izvukli samo par bitnih podataka koji su faktografski izneseni i na temelju njih nećemo sada iznositi i donositi zaključke, oni se prate i pratit će se u budućnosti kao temelj za daljnje aktivnosti Ministarstva pravosuđa, a vjerujemo i da će poslužiti za analize, prijedloge i ostale studije drugih ne samo nadležnog ministarstva. Hvala vam.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Na redu su klubovi. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Ivan Šantek.
Zahvaljujem poštovana potpredsjednice Sabora, poštovana zamjenice ministra. Evo ja ću početi tamo gdje ste vi stali, a to je upravo onaj zadnji dio izvješća koji ste vi nadam se nenamjerno preskočili ali u svakom slučaju očekujem da ćemo se oko toga još i malo porazgovarati. Naime, nedavno je pred ovim Saborom bilo Godišnje izvješće o valjanim poslovima nacionalnog preventivnog mehanizma za 2012. godinu koje je donijela pučka pravobraniteljica. Ono što bih posebno želio istaknuti ovdje je činjenica da je pučka pravobraniteljica putem nacionalnog preventivnog mehanizma naložila izvršavanje određenih mjera za poboljšanje uvjeta u životu u zatvorskom sustavu. Ono što posebno zabrinjava je situacija da je kako ona kaže suradnja sa Ministarstvom pravosuđa se ocjenjuje vrlo lošom, ne samo da nije poduzelo mjere povodom upućenih preporuka nego nije pučkom pravobranitelju ni dostavila tražene podatke. Dakle, to izvješće ide svim međunarodnim organizacijama i govori o stanju ljudskih prava i smatram da je ministarstvo trebalo odgovoriti na ovaj zahtjev pučke pravobraniteljice. Doduše u ovom izvješću postoji određeni osvrt na izvješće pučke pravobraniteljice pa ćemo to malo jel' elaborirati. Od Ministarstva pravosuđa je zatraženo smanjenje prenapučenosti zatvorskog sustava. Dakle i dalje je potrebno poduzimati mjere i aktivnosti usmjerene na smanjenje prenapučenosti bilo da se radi o izgradnji novih objekata, osiguranja uvjeta za provođenje alternativnih sankcija ili usklađivanja Zakona o izvršenju kazne zatvora sa Kaznenim zakonom. Nadalje, unapređenje pružanja zdravstvene zaštite osoba lišenih slobode u zatvorskom sustavu tu se govori, a s tim se ja slažem, da je potrebno u dogovoru sa Ministarstvom zdravlja razmotriti mogućnost unapređenja kvalitetne zdravstvene zaštite koja se pruža osobama lišenim slobode primjerice organizacijskim izdvajanjima ponuđene zdravstvene zaštite sustava pravosuđa u zdravstveni sustav. Nadalje, traži se uklanjanje normativnih manjkavosti. Dakle u najkraćem roku potrebno je s Kaznenim zakonom u cijelosti uskladiti propise koji sadrže kaznene i druge odredbe relevantne za primjenu Kaznenog zakona te dovršiti usklađivanje Zakona o kaznenom postupku s odlukom Ustavnog suda kojim je utvrđena neustavnost ne suglasnost sa Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda. Dakle, kao što sam rekao u ovom izvješću za 2012.postoji određeni osvrt na izvješće pučke pravobraniteljice i na odluku Ustavnog suda iz 2009.godine pa se ovdje u izvješću kaže, početak realizacije projekta dogradnje obnove Zatvora u Zagrebu, te IPA TAIB 2012., 2013.podrška zatvorskom sustavu očekuje se tijekom 2013.godine. U državnom proračunu za 2013.godinu osigurano je 600 tisuća kuna za izgradnju lifta u zatvorskoj bolnici u Zagrebu. Realizacijom navedenih projekata bit će ispunjeni nalozi Ustavnog suda RH broj taj i taj u odnosu na prilagodbu kapaciteta Zatvora u Zagrebu i potrebama smještaja istražnih zatvorenika sukladno standardima i Vijeća Europe i praksi Europskog suda za ljudska prava u Strasbourgu koji za zatvorenike neće biti ponižavajući kao i u odnosu na omogućavanje i nesmetano kretanja osoba s invaliditetom. To piše u našem izvješću ovom. Dakle što je IPA TAIB 2012., 2013.? Isto tako u izvješću piše "Uprava za zatvorski sustav uvrštena je u IPA TAIB 2012.-2013.projekt pod nazivom Podrška zatvorskom sustavu RH s predviđenim sredstvima od 4,69 milijuna eura i općim ciljem povećanja profesionalnih i upravljačkih vještina Uprave za zatvorski sustav te podrškom primjene Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda u zatvorskim sustavima. Svrha projekta su unapređenje infrastrukturnih uvjeta i doživotnog obrazovanja zaposlenika Uprave za zatvorski sustav iz Ministarstva pravosuđa, unapređenje životnog okruženja u svrhe rehabilitacije maloljetnika u Odgojnom zavodu u Turopolju, te informatizacija Uprava za zatvorski sustav Ministarstva pravosuđa". Evo moramo se zapitati kako to da dogradnja dizala u zatvorskoj bolnici i unapređenje infrastrukturnih uvjeta, doživotnog obrazovanja zaposlenika uprave za zatvorski sustav, unapređenje životnog okruženja u svrhu rehabilitacije maloljetnika u Odgojnom zavodu u Turopolju i informatizacija uprave za zatvorski sustav će biti ispunjeni nalozi Ustavnog suda RH iz 2008.godine u odnosu na prilagodbu kapaciteta Zatvora u Zagrebu. Ako evo imam i tu odluku Ustavnog suda koja kaže "Nalaže se Vladi RH da u primjerenom roku ne duljem od pet godina prilagodi kapacitete Zatvora u Zagrebu potrebama smještaja osoba lišenih slobode". 2008.piše ovdje. Nadalje u izvješću za 2011.se kaže "U cilju rješavanja stanja prenapučenosti ostvarivanja propisanih uvjeta i standarda u zatvorskom sustavu te poštivanja temeljnih ljudskih prava zatvorenika Vlada RH donijela je akcijski plan za unapređenje zatvorskog sustava u razdoblju od 2009.do 2014.godine i dostavila ga Hrvatskom saboru na usvajanje. Hrvatski sabor je akcijski plan usvojio 13. … 2009. Navedenim akcijskim planom je predviđeno završetak izgradnje novog objekta Kaznionice u Glini za 420 zatvorenika, izgradnja zgrade za prijam posjeta, proširenje kapaciteta kuhinje i blagovaonice zatvorenika i adaptacija zgrade za zaštitu zatvorenika. Dogradnje zgrade Zatvora u Zagrebu za 376 zatvorenika, izgradnja nove kaznionice i zatvora u Šibeniku za 1270 zatvorenika. Nadalje, izobrazba službenika za posebno znanje i vještine potrebne u radu sa zatvorenicima". Međutim u izvješću za 2012.ne spominje se više niti izgradnja zatvora i kaznionice u Šibeniku nego se kaže da će tijekom 2012.godine biti nastavljeno sa aktivnostima u svrhu smanjenja negativnog učinka prenapučenosti koja je pojava karakteristična isključivo za zatvorene uvjete izdržavanje kazne zatvora a ublažava se povećavanjem raznovrsnosti tretmanskih sadržaja i broja zatvorenika koji su obuhvaćeni tim aktivnostima, premještanja zatvorenika u blaže uvjete izvršavanja kazne zatvora i intenziviranje održavanja svih prostora u kojima borave i rade zatvorenici. Nešto ste spomenuli i zahtjeve zatvorenika za naknadu štete. Dakle stoji da svaki zatvorenik kojim je nezakonito uskraćeno pravo ima pravo na odštetu. Dakle tijekom 2011.bilo je zaprimljeno 100 zahtjeva gdje su oni iznijeli ukupno da potražuju 51 milijun 936 tisuća kuna. A uzimajući u obzir i zahtjev za naknadom štete od 2008.s danom 31.prosinca 283 zatvorenika potražio je iznos od 86 milijuna 900 tisuća kuna. Uglavnom se radi o zahtjevima za mirno rješavanje spora podnesenom nadležnim državnim općinskim državnim odvjetništvima. Tijekom 2012.zapremljene su 343 zahtjeva za naknadu štete od strane zatvorenika. Najviše je zahtjeva za naknadom štete podneseno zbog … uvjeta smještaja, ali je zanimljivo da se u izvješću za 2012.ne navodi iznos potraživanja po tužbama. Dakle u kaznionicama, … [[Govornik prebrzo čita ne razumije se.]] na dan 31.prosinca 2011.bilo je sistematizirano 2335 radnih mjesta, a popunjeno 1597 službenika. Najveći sigurnosni rizici vezani uz povećani opseg i složenost poslova zbog nedostatnog broja službenika osiguranja, povećanog broja zatvorenika u odnosu na kapacitete, nepostojanja odgovarajuće opreme za materijalno tehničku zaštitu u odnosu na arhitektonska rješenja, porast broja zatvorenika na liječenju u ustanovama javnog zdravstva te negativno ozračje među zatvorenicima. Nadalje, kaže se da negativno ozračje među zatvorenicima posljedica je smještaja velikog broja zatvorenika iz različitih socijalnih sredina s različitim kulturnim navikama i različitom naobrazbom u malom prostoru. U izvješću za 2012.isto tako se spominje da je u kaznionicama, zatvorima i Odgojnom zavodu Turopolje na dan 31.prosinca bilo sistematizirano 2279 radnih mjesta službenika osiguranja policije, a popunjeno je 1576 službenika osiguranja. Većina kaznenih tijela nije na razini adekvatne materijalno tehničke opremljenosti i tehničke zaštite što uz postojeća arhitektonska rješenja predstavlja značajan rizik kojima se najčešće upravlja na način da se incidenti pokušavaju prevenirati. Naravno dodatnim opterećenjem ljudskog faktora, odnosno angažman službenika osiguranja radi obavljanja poslova te osiguranja, reda i sigurnosti u kaznenim tijelima i odgojnim zavodima. Ovdje prilikom uvodnog izlaganja nije spomenuto nešto što ja smatram da je vrlo bitno odnosno da je suština cijele ove problematike o kojima govorimo a to je nedostatak novca u zatvorskom sustavu. Zatvorski sustav je 2011. godinu završio sa manjkom prihoda od 45 milijuna 149 tisuća 23 kune dok je 2012. manjak prihoda iznosio 58 milijuna i 910 tisuća kuna. Ali moramo se zapitati ovdje koliki bi manjak prihoda bio iz prethodnih godina da su popunjena većina sistematiziranih radnih mjesta u pravosudnom sustavu. Jer evo prema strukturi rashoda rashodi za zaposlene iznose 67,5% materijalni rashodi su 32%, financijski 0,10, rashodi za nabavu … [[Govornik se ne razumije.]] 0,21, izdaci za financijsku imovinu i ostali rashodi 0,2%. Želim na kraju vam postaviti jedno jednostavno pitanje, nadam se da ćete odgovoriti a to je mislite li da je u zatvorskom sustavu sve u redu i da ne treba ništa poduzimati? Hvala.
Hvala lijepa. Sada ćemo krenuti na replike Melita Mulić.
Zahvaljujem se uvaženoj potpredsjednici. Kolega Šantek je rekao neke stvari u ime Kluba HDZ-a koje je spomenuo i u prošloj raspravi i baš kada je u pitanju bilo izvješće o nacionalnom i preventivnom mehanizmu i izvješće o radu pučke pravobraniteljice i ja ne bih željela da se stalno ponavljaju iste neistine, odnosno tvrdnje koje su otklonjene. Naime, govorili ste o neadekvatnoj suradnji. Naime, sama pučka pravobraniteljica je rekla da je ministarstvo pravosuđa te središnji ured uprave za zatvorski sustav proveo inspekcijski nadzor i da su učinjene određene stvari zbog utvrđenih nepravilnost. A čak ukoliko pogledate izvješće za 2012. godinu na stranici 76. kada imate u pitanju postupanje sa zatvorenicima i maloljetnicima jednako tako piše da su u Zatvoru u Zagrebu utvrđene nepravilnosti. Dakle, sve što je bilo navedeno jednako tako je i obrazloženo odnosno po preporukama pučke pravobraniteljice je postupljeno. Hvala.
Odgovor na repliku Ivan Šantek.
Poštovana kolegice čitali smo isto izvješće i pučke pravobraniteljice i ovdje. I ja ne znam u čemu je onda sad dilema. Ja sam odgovorio ovdje da je Ministarstvo pravosuđa dakle nije odgovorilo u roku koji je pučka pravobraniteljica tražila što je ona i napisala u svom izvješću. Međutim da je dijelom odgovorila u zadnjem dijelu ovoga izvješća na izvješće pučkog pravobranitelja. To sam rekao ovdje za govornicom. Prema tome, međutim, ništa od onoga što je traženo nije realizirano i u tome je problem. Ne samo da nije realizirano nego nije ništa ni započeto. A nije započeto zato što se u izvješću za 2012. ne spominje ono što je najvažnije i najbitnije a to je ne spominje se izgradnja šibenske kaznionice i zatvora za 1220 zatvorenika. U tome je problem.
Ivica Mandić, replika.
Evo, hvala lijepo. Kolega Šantek je u svojoj raspravi, često se doticao problema kapaciteta i broja zatvorenika. Ja bih mu samo spomenuo dva podatka koji se vežu na 2003. i 2012. po pitanju kapaciteta i po pitanju broja zatvorenika. 2003. godine kapaciteti su bili smješteni za 3400 zatvorenika a broj zatvorenika u tom vremenu je bio 2803. 2012. godine kapaciteti su bili 3771 a broj zatvorenika 4741. Mene zanima koje su bile aktivnosti Vlada koje su bile do 2012., 2011. godine da se taj dio prenapučenosti i kvalitete smještaja poprave. Ova vaša konstatacija koja je bila ja se sa njom slažem, to je takva. Da li se to moglo napraviti u godinu dana taj dio. Pa me zanima koje su bile aktivnosti Vlada od 2003. do 2012. godine da se taj nesrazmjer dovede u normalnu poziciju.
Odgovor na repliku Ivan Šantek.
Aktivnosti Vlada u to vrijeme su bile da se izgradila kaznionica u Glini, normativno za, najprije za 250 zatvorenika. A izgradnja te a kasnije za 420, međutim kaznionica u Glini danas ima daleko više od 420 zatvorenika, ima čak mislim da i preko 550 zatvorenika. Isto tako je i otvoren još da bi se na neki način kompenzirala ova prenapučenost u Glini je otvoren još i posebno poluotvoreni odjel za zatvorenike koji imaju uvjete da budu u tome. Međutim, želim vam reći nešto drugo, želim vam reći da je izgradnja kaznionice u Glini započela odmah nakon rata, dakle 1996. godine a da je završena 2010. ili 2011. Prema tome 15 godina je bilo potrebno da se ta kaznionica napravi, da bude adekvatna standardima. I evo vidimo i kroz ovo izvješće kako se svi ponosimo sa tom kaznionicom u Glini jer zaista zatvorenici u Glini imaju one standarde koje traži pučki pravobranitelj. Međutim i dalje postoji prenapučenost. A zašto postoji prenapučenost? Zato što su doneseni novi kazneni zakoni u kojima su postroženi uvjeti, postrožene su kazne, češće sudovi izriču bezuvjetne kazne zatvore, postoje kaznena djela sada za koje se mora izreći bezuvjetna kazna zatvora. A takva kaznena djela zahtijevaju da se zatvorenici šalju u zatvorene kaznene zavode ili kaznionice. Prema tome, nije problem zatvorskog sustava poluotvorene kaznionice nego je problem zatvorene i zatvori. To je problem a to se ne rješava.
U ime Kluba zastupnik HNS-a kolega Marijan Škvarić.
Poštovana gospođo potpredsjednice Sabora, poštovana zamjenice ministra, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Pa evo kad govorimo o ovom Izvješću o stanju u zatvorima i zatvorima ipak ja kao gradonačelnik grada Lepoglave mogu reći da živim ne u zatvoru, ali mogu reći kraj zatvora 50 i nešto godina i mogu zaista kompetentno reći šta to znači, ne samo za građane grada Lepoglave nego i za osuđene ljude koji su u tom dijelu. Pa ako govorimo što je navedeno da je svrha izvršavanja kazne zatvora, da je uz čelično postupanje i poštovanje dostojanstva osoba koja se nalazi na izdržavanju kazne zatvora osposobljavanje takve osobe odnosno zatvorenika za život u skladu sa zakonima i društvenim pravilima, a naravno te poslove i zadaće Uprave za zatvorski sustav odnose se na poslove resocijalizacije počinitelja kaznenih djela i prekršaja te njihov poslije penalni prihvat tj. njegovim osposobljavanjem za život na slobodi u skladu sa zakonima i društvenim pravilima. Znači svugdje naročito u ovakvom sustavu moraju biti pravila. I naravno kad govorimo o pravima, imamo tu i obaveze tako da svaki zatvorenik ima pravo na smještaj primjeren ljudskom dostojanstvu, ima pravo na zaštitu osobnosti i osiguravanje tajnosti osobnih podataka, ima pravo na redovite obroke hrane i vode, pravo na rad, pravo na izobrazbu, pravo na stručnu pomoć, pravnu pomoć, pravno-zdravstvenu zaštitu i zaštitu majčinstva, pravo na dodir s vanjskim svijetom, pravo na boravak na otvorenom prostoru, pravo na dopisivanje i razgovor sa svojim odvjetnikom, pravo na …, pravo na vjenčanje u kaznionici, pravo na glasovanje na općim izborima i druga pravila koja su propisana zakonima. Znači prava su dosta tu velika i mi naravno kao demokratsko društvo moramo voditi računa da se ta prava i realiziraju. Da li su ta prava i u onom dijelu u sustavu dobro postavljena i da li ih izvršavamo, vidimo po pritužbama koje su od strane osuđenih osoba, a to su prije svega pritužbe na zdravstvenu zaštitu, pritužbe na postupanje službenika, stegovni postupci i kršenje ljudskih prava. Naravno, Uprava za zatvorski sustav kao jedinstvena upravna organizacija koja je u sastavu Ministarstva pravosuđa i osnovana je posebnim zakonom tj. Zakonom o izvršavanju kazne zatvora je dužna da taj dio prava i obveze koje su definirane zakonom da i realizira. U tom dijelu ukupno se brine 2652 službenika koji su zaposleni u upravi. I naravno, osim same uprave i ustrojstvo čine 13 zatvora, 8 kaznionica od kojih je 1 zatvorska bolnica u Zagrebu i naravno Upravi za zatvorski sustav ustrojena su dva odgojna zavoda, centar za dijagnostiku te centar za izobrazbu. I kada to sve skupa na neki način realiziramo što možemo reći o tom izvještaju, što možemo naći u tom izvještaju koji bi ja ipak kao gradonačelnik jednoga grada zajedno sa mojim kolegama gdje imamo takve ustanove u svom okružju, gdje je najveća problematika. Ono što je rečeno generalno cijelog sustava, da je problem manjak kapaciteta i onda je to vezano uz apsolutno manjak sredstava koji se ulaže da ova problematika i ove pritužbe koje jesu navedene da se one i riješe. I ta problematika nije od jučer, ona zaista što je već rečeno traje dugi niz godina i zaista bi se u tom dijelu napomenuo na ovo što je bilo sad i u replici, da mi unazad 10 godina imamo povećanje kapaciteta za 25%, a povećanja broja osuđenih osoba i zatvorenika za 70%. Znači razlika je negdje oko 40% i zaista ne možemo reći da smo adekvatno vodili računa o tom dijelu da pratimo kapacitetima prema broju zatvorenika. E onda se može reći pa nismo planirali da ćemo imati toliko zatvorenika. Ne treba ih planirati. Dok gledamo Hrvatska ima na 100 000 stanovnika negdje oko 105-110 zatvorenih osoba. To je jedna od najmanjih u Europi, za usporedbu prije svega istočne zemlje Europe ih imaju oko 300 do 500 zatvorenika na 100 000 stanovnika. Znači ne možemo reći po ovom dijelu podataka da ćemo imati manji broj zatvorenika i u budućim razdobljima. Znači to je ono što smo trebali ne danas, jučer, nego prije dobrih 10, 20 godina itekako o tome voditi računa da nemamo ovu problematiku koju imamo danas. I naravno, ona se i definira ta karakteristika prenapučenosti i nemogućnost poštivanja utvrđenih standarda zatvorenika se i definira protivno pritužbama, imali smo 1033 pritužbe, a da ne govorimo o 10 milijuna kuna kazne koju smo platili baš za … kaznu za premalo prostora. E sad kad vidimo oko tog prostora, standard je da jedna zatvorena osoba osuđena treba imati 4 kvadrata ili 10 metara kubičnog po osobi. Naše ćelije su 15 kvadrata i sad ako stavite 4 osobe u tu prostoriju onda imate 1 kvadrat za kojeg ćete odmah dobiti tužbu, ako ih stavite 3 onda su vam 3 kvadrata više. Pa pitanje je da li se može promijeniti jer ipak je ovaj Sabor, a mislim da zakonsku … možemo promijeniti, da i u Hrvatskoj može biti da ne treba biti 4 kvadrata nego može biti 3,5 kvadrata. Mislim da se to neće apsolutno odraziti niti na standard niti držanje … bilo kom drugome. Mislim da neće to biti puno manje nego što imaju adekvatne države u našem okruženju, a i u cijelom svijetu, ali možemo onda prilagoditi sustav koji je i da se u tom dijelu to napravi. Treba to malo oko tog porazmisliti i donijeti rješenja, a problematiku smo vidjeli gdje nam se dešava. Također oko ovih pritužba koje smo imali, da imamo i dosta veće povećanje dugotrajne kazne zatvora zatvorenika. Tu se traže i drugačiji tipovi zatvora. E sad kad velimo dugotrajne kazne zatvora, što je rečeno koliko ih imamo, svi ti su većinom u Lepoglavi. I sad … drugačiji tipovi zatvora i tu opet trebamo napravit investiciju, trebamo prilagoditi uvjetima za takve osobe. U ovom dijelu Akcijskog plana za unapređenje zatvorskog sustava mi vidimo dalje da bi se to krenulo da bi i taj dio, ti tipovi i uvjeti za dugotrajne kazne zatvora da se one budu prilagođavale na taj način. U zatvorima je i puno ovisnika, prije svega naglasak je na ovisnicima o drogi i alkoholu. Oni također traže poseban tretman, a to opet iziskuje posebni smještaj, posebni troškovi. Govorili smo o pritužbama za zdravstvenu zaštitu. Zaista je kroničan nedostatak liječnika, a veoma je razumljivo zbog čega je to. Ni jedan liječnik neće doći u takav sustav koji će biti vezan uz koeficijent i koji će imati puno manju plaću nego onaj liječnik koji ima svoju ambulantu, puno manja. A s druge strane najveći broj i liječnika mora reći su ipak žene. Žena u jednom sustavu koja uđe u jedan muške zatvore koje imamo 95% muške populacije u zatvorima mislim da mogu reći zaista kompetentno nije to jednostavna stvar. I tu treba primijeniti da se taj dio zdravstvene zaštite izvuče iz sustava ocjenjivanja, odnosno plaćanja, nego da se nađe neko drugo rješenje zakonskom odrednicom i tu ne možemo reći da to opet bude trošak. To je realnost, to je nužnost inače nećemo ovakvu problematiku znati i moći riješiti. Tu govorimo i o prehrani zatvorenika. Zatvorenicima i maloljetnim osobama osiguravaju se tri obroka dnevno posluženo u pravilnim razmacima kalorične vrijednosti minimalno 1000 kalorija dnevno. Dodatan obrok, odnosno obroci osigurava se zatvorenicima koji su radno angažirani ili oboljelim zatvorenicima prema preporuci liječnicima. Ali ima tu i dodatne obroci koji se tiče i vjerskog značaja, dodatni obroci koji se govore i o liječničkim nalazima od vegetarijanstva pa za gluteinsku prehranu i ostalim stvarima i to je ono što vi u svakom zatvoru morate imate i takvu specifičnost mogućnost da to nekome osiguramo. E sad mnogi moji ljudi u Lepoglavi vele pa samo da još ide staž u zatvoru idemo nutra za ove obroke koje imamo, ako imamo gladne na cestama ovo je ipak jedan standard kojega se ne treba nitko postidjeti. Čak je veći problem da nakon toga onda imamo i previše pretile ljude, pa opet imamo pritužbu da ne osiguravamo i adekvatnu fizičko kretanje. Naravno moramo osigurati izobrazbu zatvorenika i maloljetnika i to se zaista radi na kvalitetan način. Ovdje je jedan navod da baš u kaznionici u Lepoglavi zbog nerješavanja organizacijskog obrazovanja da se moraju sad angažirati vanjske ustanove za provođenje obrazovanja što naravno povećava troškove obrazovanja. Ali čemu? Treba zaista definirati to organizacijsko obrazovanje. Mi zaista u ustanovi, kaznionici imamo stručne, kvalitetne osposobljene profesore, ljude koji su dugi niz godina zaista radili na osposobljavanju. Samo da ne govorim o tome da jedan od najveći je bio također rezultati na i opismenjavanju ljudi. Imamo na žalost puno ljudi i vidi se po obrazovnoj strukturi koji su došli u zatvore. Radilo se na opismenjavanju. Istina je da nakon dok su se opismenili prvo što su napisali, napisali su pritužbu na tretman u tom zatvoru. Ali dobro i to je ipak evo dalo se više prava i u tom dijelu. Kad govorimo o reorganizaciji slobodnog vremena u okviru, mora se naći u okviru njihovih interesa, mogućnosti, kaznionica, zatvora, odnosno odgojnih zavoda organiziraju različite vrste aktivnosti, zadovoljavanje tjelesnih i kulturnih potreba za koje se … [[Govornik se ne razumije zbog prebrzog čitanja.]] sportskim i rekreativnim i kulturnim sadržajima. E sad kad govorimo o sportskim i rekreativnim kulturnim sadržajima ... [[Govornik se ne razumije zbog prebrzog čitanja.]] osigurati i takav sadržaj naročito na onim zatvorima polu otvorenog tipa, u kaznionicama i zatvorima manje, ali poluotvorenog tipa gdje morate imati i sportske dvorane, morate imati i malonogometna igrališta i također nogometna igrališta koji najčešće se onda koriste kapaciteti lokalne zajednice. I onda bih posebno spomenuo suradnja sa lokalnom zajednicom. I samo u tom izvješću je to napisano evo nekih desetak rečenica na kraju jedan mali pasos, a mislim da bi to trebalo imati po meni desetak stranica. Jer svi zatvori, kaznionice, naročito kaznionice evo s mojim kolegama oni su nam u centru gradova one čine praktički i trećinu a negdje i polovinu radne populacije i svih aktivnosti u tom našem dijelu. I gle mogu reći ja sam gradonačelnik evo već 12 godina u Lepoglavi. Ta suradnja sa lokalnom zajednicom ja vam mogu samo jednostavno reći da jedini dva ministra koji su došli kod mene i baš pitali što može sustav, ministarstvo pomoći gradu za taj jedan kohabitaciju, za jednu suradnju je bila evo kolegica Ingrid Antičević-Marinović u ono vrijeme i ministar. Ni jedan drugi ministar do sad nije ni došao k meni kao gradonačelniku, javio se i rekao šta mi možemo napraviti u jednoj toj suradnji. Tu sad mogu reći da prije svega gradovi koji imamo kaznionice takvog tipa nemamo pravo na rentu. E sad, nije zakonsko definirano. Onda pita a šta će vam renta? Pa ljudi vam rade u zatvoru. Da, ali mi imamo i mogućnost da napravimo stambenu zonu, pa sad vi recite u onom svom deplijanu dođite u Lepoglavu ili u Glinu ili gdje, lijepo vam je živjeti i uz jedan takav kapacitet i bez obzira na povijesnu kulturnu tradiciju povijest što imate uz to, pa vidjet ćete kako će vam ljudi rado dolaziti. Ili ćete pozvati gospodarstvenika u poduzetničku zonu negdje kad on vidi da li ćete nešto tu investirati u to područje, pa opet onda imam upitna pitanja sa velikim znakom upitnika iznad glave, a da li je to sigurno tamo gdje ja dolazim. Postoje problemi i te probleme bi trebali riješiti kako pomoći tim lokalnim zajednicama uz ovakve ustanove koji su u tom dijelu. I ono što je najbitnije na kraju kad su ustanove, kaznionice ono što sam rekao one su nam u centru našeg naselja, centru grada. To je ocjena stanja sigurnosti. I možemo ipak reći sa zadovoljstvom da osiguranju kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda najveći sigurnosni rizici vezani su uz povećanu složenost i opseg poslova odjela osiguranja uzimajući u obzir nedostatan broj službenika pravosudne policije, strukturu i broj zatvorenika, te manjak tehničke opreme i neadekvatna arhitektonska rješenja kaznenih djela. Ocjena stanja sigurnosti je mogu reći i više nego odlična samo zbog toga što prije svega tu svi ovi ljudi koji rade u tom sustavu daju svoj maksimum. I ono što svi se varaju zatvor ne čine zidovi, zatvor čine ljudi, oni koji su unutra, koji osiguravaju taj dio sustava, koji osiguravaju i penologijom i svim zdravstvenim zaštitama i svime koji omogućavaju to. Njima se posebno treba zahvaliti službenicima. Jer sad kad gledamo da imamo u ovih svih niz godina sistematizirano 4000 radnih mjesta a do sad ih je popunjeno 2652. Znači, imat će 6% popunjenosti gdje je jedna od najmanjih popunjenosti iz odjela osiguranja. I trebamo voditi o tome računa da zaista tu razinu moramo ostvariti. I to je zadatak naš u Saboru i svima nama da pomognemo ministarstvu, da nećemo govoriti okolo da je to trošak, da je to bacanje novaca. To je nužnost, po standardima i svima ostalima koje to treba. A to trebaju naši građani, moji u Lepoglavi, svi građani koji žive u tim gradovima gdje imamo takve ustanove. To moramo imati. Sad kad govorimo o dijelu financija, što sam rekao da je problem nedostatak kapaciteta i problem financija, što je već rečeno, mi imamo u temeljnim financijskim izvještajima da su prihodi iz proračuna na razini od 92% i imamo prihode iz vlastitih djelatnosti 6%. I struktura je za zaposlenje 67%, a materijalni rashodi 32%. I sad kad govorimo da prosječni dnevni i ukupni direktni dnevni trošak po zatvoreniku iznosi 280 kuna prosječno i samo da još velim da u našoj Hrvatskoj, demokratsko smo društvo, rad zatvorenika nije obavezan, radi netko ako želi i ako mu se to može omogućiti. I kad vidite ovdje analizu ne rade baš svi koji bi trebali i tu bi se po meni trebalo biti upitno da se zaista uključe u rad svi zatvorenici koji mogu, naravno i zbog zdravstvenih i ovih drugih u ovom dijelu i da barem unutar sustava može biti samoodrživost, a to je vezano da se i taj revidirani akcijski plan koji je definiran a vrijedi do 2014. godine… [[Govornik se ne razumije.]]
Završite raspravu.
Klub HNS-a će podržati ovo izvješće.
Hvala lijepa. Ivan Šantek, replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega rekli ste da neki ljudi idu u zatvore radi dobrih obroka. Ja se moram složiti da je točno što se tiče prehrane ovo sve što ste nabrojili. Dakle postoje tri obroka sa propisanom kaloričnom vrijednosti od 3000 kalorija. Isto tako oni koji rade imaju pravo na dodatni obrok, zatvorenici koji su vegetarijanci imaju pravo na vegetarijansku kuhinju, oni koji su bolesni imaju pravo na dijetalnu kuhinju, oni koji su vjernici i kojima njihova vjera brani da konzumiraju određene namirnice imaju pravo i na vjersku kuhinju, sve je to točno. Međutim, ono na što želim upozoriti da ne idu ljudi radi dobre kuhinje u zatvor nego idu zato što ne mogu platiti određene kazne. Dakle, postoji … kazna zatvora gdje se sve više ljudi odaziva upravo jer nisu u mogućnosti platiti to a ne može im se ništa ni ovršiti. Osim toga, dobre kuhinje kako vi kažete tamo, postoji i mogućnost liječenja. Međutim, ono što želim posebno istaknuti je da će se ovaj broj ljudi koji se odlučuju da služe kaznu zatvora od nekoliko dana u zatvorima još više povećati. Evo na ovoj sjednici Sabora pod točkom 52. je prijedlog Zakona o prekršajima protiv javnog reda i mira. Dakle, ako se usvoji takav zakon i ako budu takve kazne samo za recimo okupljanje mladića subotom navečer i pjevanje pod nečijim prozorom, dakle remećenje javnog reda i mira se izriče kazna preko 1500 kuna. Pa naravno da će se svaki odlučiti da ide 2, 3 ili 5 dana u zatvor to odslužiti nego da da 1500 kuna. Problem je dakle ono što govorim da se donose zakoni koji tjeraju ljude u zatvor, a smještajni kapaciteti kaznionica nisu takvi i zatvora da ih mogu primiti.
Odgovor na repliku, Marijan Škvarić.
Evo uvaženi kolega što se tiče prehrane što ste rekli ja sam isto govorio samo u kontekstu onih pritužbi da se ljudi koji se unutra žale na prehranu, a sa onom analizom zaista iz iskustva mogu reći da nemaju pravo. Mislim ono što se nudi je adekvatno. Ono što meni opet jedna pritužba na prehranu da nažalost zbog sustava i procesa javne nabave svega mi u zatvorima jedemo krumpir iz Grčke, rajčicu iz Španjolske itd. a unutar sustava imamo itekako kapaciteta kad govorimo o gospodarstvu o korištenju fondova i svega da mi možemo cijeli taj sustav itekako pokriti barem sa prehranom. I tu bi onda generalno bilo puno još jeftinije i ne bi trošili ove iznose sredstava koji jesu. Imamo puno hektara neobrađenih površina, u vlasništvu su ministarstva koje bi adekvatnim sustavom mogli staviti u funkciju. A što se tiče ovog što ste rekli oko povećanja broja koji ovim zakonom ako ga prihvatimo, a sigurno ga nećemo u tom obliku, naravno da ćemo uzeti u obzir sve okolnosti druge, da imamo sustav probacije koji bi trebalo što smo isto razgovarali na puno bolji način definirati i rad za opće dobro. Mislim ako već govorimo o prehrani i taj dio povećanja ljudi gule krumpire pa neka gule barem naše krumpire i neka to rade vani, a ne trebaju biti u sustavu gdje će opet biti samo trošak. Hvala lijepa.
Mladen Novak, replika.
Hvala lijepo. Pa kolega dvije vaše izjave su po meni barem dvojbene a čak i opasne. Pozivate na smanjenje standarda. Pa zar vi mislite da su to standardi isisani iz malog prsta ne znam neće više biti 10 kvadrata, odnosno 4 kvadrata po zatvoreniku kažnjeniku nego ajmo prilagoditi stavit ćemo 3,5, iduće godine 3 pa onda na kraju ćemo ih ko sardine slagati unutra. Pa nije to nešto proizvoljno. To pod broj jedan. A pod broj dva ovo vaše hvaljenje prehrane tamo ima tri obroka ne znam koliko ste rekli kalorija, sve je to divno krasno. Pa na tome bi pozavidjeli oni koji nemaju. Pa maltene ste pozvali ljude ako ste bez posla i nemate s čim prehraniti obitelj napravite kazneno djelo jer tamo je baš dobro.
Niste se javili na vrijeme. Ivica Mandić, replika.
Gospođo potpredsjednice, zamjenice ministra u prvoj replici nisam pohvalio ovo Izvješće za 2011. i 2012. Izvješća su vrlo iscrpna i bezbroj dobrih podataka. Ono što sam zamijetio kao i kolega Škvarić da ovaj dio suradnje sustava sa jedinicama lokalne samouprave da je trebao biti kvalitetnije, bolje obrađen sa više mogućnosti jer smatramo da te jedinice lokalne samouprave u kojima se nalaze zatvori i kaznionice ta njihova položena renta puno je lošija nego onih drugih gradova i smatram da bi svakako trebalo naći da li unutar sustava da li zakonskim regulativama način na koji se može ostvariti suradnja. I nadalje, onaj dio koji ste rekli kolega koji je vezan za prava zatvorenika. Ovdje se govori i o smještajnim pravima i o njihovim pravima na rad a znamo da sve osobe koje su došle u zatvorski sustav da su se one ogriješile o pozitivne zakone RH, da su to u biti osobe koje su došle na izdržavanje kazne i te osobe svojim boravkom u zatvorskom sustavu iziskuju velike troškove. I ovdje se navodi u njihovim pravima kaznenika da imaju pravo na rad. Po meni bilo bi svakako dobro razmisliti o toj zakonskoj odredbi da svi zatvorenici koji su radno sposobni bi morali dio svog rada dati za svoje uzdržavanje jer na ovakav način zatvorenici su dva puta oštetili državu, sustav. Oštetili su svojim kaznenim djelom, napravili su štetu i taj puta država svojim sredstvima opet osigurava sredstva da oni borave u prostoru. pa mislim da je ovo kolega Škvarić dobro napomenuo da bi se i o ovakvoj odredbi trebalo vidjeti znači da one osobe koje su u mogućnosti koje su radno sposobne. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Marijan Škvarić.
Kolega zaista još jedanput mogu napomenuti da zaista treba biti suradnja što ste napomenuli između ministarstava Vlade i svih sa tim lokalnim upravama gdje su kaznionice. Možda je tu problem što ako malo gledate evo ovih 20 godina možda najviše ministara se promijenilo unutar Ministarstva pravosuđa, čak niti godinu dana nije neki prosječni rok ako se na brzinu izračuna trajanje jednog ministra. To govori o jednoj specifičnosti stvari i meni je drago da je evo ministar već dvije godine u tom dijelu itekako će uvažiti tu problematiku i rad i kvalitetno da se ta problematika koja je dugi niz godina prisutna i konačno riješi. I pitanje … zaista ako ste neki dan gledali jedna općina je primjer Hrvatske gdje je na kraju toga reporter rekao da bi to šerifi na ostaloj razini trebali su gledati jer tamo je sve besplatno od vrtića, škole, kanalizacije sve je besplatno a zato što oni gle čuda imaju velikih problema jer tamo je nalazište plina i oni trebaju dobiti ogromne na razini rente da oni mogu živjeti tamo kvalitetno. Je, plin je zaista velika opasnost i dobiti rentu ovo je drugo normalno i možemo trebati živjeti. Ovo je pravo na rad i obveze na rad zaista u tome treba vidjeti i kako na koji način to definirati i rekao sam imamo mnogo zemljišta i objekta koji su potencijal, trebamo ih staviti u funkciji trebamo vidjeti što i kako s time napraviti da nam to ne propada, trebamo koristiti fondove EU da … stvari koje jesu i svi koji mogu da doprinose razvoju ne samo ustanove nego i cijele Hrvatske. Treba o tome razmisliti i tu ste upravu. Hvala lijepa.
U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Melita Mulić.
Uvažena potpredsjednice, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Činjenica je da je u protekloj godini 16 tisuća 743 zatvorenika različitog formalno pravnih statusa prošlo kroz zatvorski sustav RH govori u prilog činjenici da sa velikom pozornošću trebamo obratiti pažnju na ovo, a uzimajući i obzir i činjenicu da je čitav zatvorski sustav RH potkapacitiran odnosno da je u njemu zaposleno 33% manje ljudi nego što treba mislim da isto tako zaslužuje da odamo priznanje svim ljudima koji rade u zatvorskom sustavu od pravosudnih policajaca, liječnika, zdravstvenog osoblja, kuharica, kriminalista, pedagoga dakle svih onih koji su uključeni u cjelokupan zatvorski sustav odnosno upravu za zatvorski sustav Ministarstva pravosuđa. Mislim da se svi možemo složiti da je jedno od osnovnih karakteristika zatvorskog sustava upravo njegova prenapučenost i to je problem s kojim se RH ali i mnoge druge europske zemlje muče već godina. Stanje je ipak bolje odnosno ono se poboljšava jer ako uzmemo u obzir da je recimo koncem 2010.godine prenapučenost iznosila 154%, 2011. 134%,a 2012. 125% neke pomak smo ipak napravili. Naravno da stanje kakvo jest da uvodi do nemogućnosti poštivanja utvrđenih standarda za zatvorenika u zatvorenim uvjetima izdržavanja kazne što je u 9 godina na što se referirao i kolega rezultiralo sa oko 343 odštetna zahtjeva zatvorenika zbog loših uvjeta izdržavanje kazne zatvora. Iako je u posljednje dvije godine zabilježen trend smanjenjem i činjenica jeste da nam nedostaje u zatvorskom sustavu oko nekih 400 mjesta i da unatoč svim ovim pozitivnim pomacima je nužno imati na umu da se i prema europskim standardima koncentracija od 120 zatvorenika ne smatra kritičnom što je utvrđeno i odlukom Ustavnog suda RH. Jednako tako je činjenica da smo krajem 2003.godine dakle već jedno desetljeće imali 3004 smještajne jedinice, a krajem 2012. 3771. I dok je te 2003.godine broj smještajnih jedinica bio veći nego broj zatvorenika krajem 2012.imamo sasvim obratnu situaciju pa imamo skoro više tisuću zatvorenika nego smještajnih jedinica u čitavom sustavu zatvorskom RH. Ali kako sam već rekla s obzirom i na strukturu i na broj zaposlenih i na broj onih koji prođu kroz zatvorski sustav moramo imati u vidu da uprava za zatvorski sustav radi ogroman i velik posao. U 2012.u odnosu na prethodnu godinu imamo dva izvješća. Ukupan broj zatvorenika je manji za 7,43% a i dalje najbrojniju skupinu zatvorenika čine zatvorenici koji su počinili imovinsko kaznena djela i to sa 34,49%. Ja ne bih ulazila u strukturu svih djela, imate vrlo široko iscrpno izvješće koje je metodološki ali i statistički jako dobro obrađeno. Jednako tako iz tog izvješća vidi se koja su područja gdje možemo napraviti određene pomake. Mislim da se pomaci mogu napraviti i boljom međuresornom suradnjom prvenstvenom sa Ministarstvom zdravlja. Pa recimo tako se navodi da ostaje problem da neubrojive osobe i po pravomoćnosti rješenja o prisilnom smještaju vrlo često i dalje mjesecima ostaju unutar zatvorskog sustava čekajući realizaciju prisilnog smještaja u ustanovama javnog zdravstva kao što su različite psihijatrijske bolnice od Vrapča, Popovače, Raba ili Ugljena. Naravno da to dovodi do kršenja zakona ili kršenja temeljnih ljudskih prava upravo ovih osoba. S druge strane u istom izvješću možemo vidjeti da se bilježi povećanje broja hospitaliziranih zatvorenika u vanjskih bolnicama a to pak nesumnjivo predstavlja značajno opterećenje i veliki sigurnosni rizik u obavljanju poslova osiguranja. Naravno da je to i dodatno opterećenje za proračunska sredstva a proračunske restrikcije vidljive su zaista kroz čitavo izvješće i u nekoliko puta se u samom izvješću osvrnulo na to. Zato se nameće potreba da se u budućnosti pokuša kroz dogovor s Ministarstvom zdravlja i prilagodbom propisa naći rješenje u smislu osiguranja posebnih prostorija unutar vanjskih bolnica za smještaj zatvorenika tijekom liječenja a koji bi pored zdravstvenih uvjeta za provođenje liječenja zadovoljavale i adekvatne uvjete za provođenje mjera osiguranja tijekom liječenja. Osim ja bih rekla minimuma u vidu adekvatnog smještaja i zdravstvene zaštite zatvorski sustav organizira i cijeli niz drugih poslova resocijalizacije i počinitelja kaznenih djela i prekršaja te stvaranje i preduvjete za njihov poslije … [[Govornik se ne razumije.]] prihvat. Naime, netko od kolega je ovdje govorio da zatvorenici dva puta koštaju državni proračun Republike Hrvatske. Ja se nikako ne bih mogla složiti sa time. Naime, da, pravo na rad jeste jedno od temeljni prava svih pa i tako osoba lišenih slobode a upravo pravo na rad bi im trebalo omogućiti lakšu resocijalizaciju a ne da to promatramo kao puko koštanje proračuna Republike Hrvatske. Upravo zbog ovoga što sam rekla jako je dobro da uprava za zatvorski sustav provodi i različite programe posebno recimo zbog velikog broja ovisnika kada gledate i strukturu zatvorenika. Dakle, poseban tretman ovisnika o drogama, zatim poseban tretman osoba oboljelih od PTSP-a ali i program odgovornog roditeljstva. Onaj problem s kojim će se susresti zatvorski sustav u Republici Hrvatskoj je upravo ovaj program odgovornog roditeljstva jer sukladno novom Zakonu o socijalnoj skrbi više to neće raditi obiteljski centri i centri za socijalnu skrb nego je još jedna zadaća na svim onima koji će biti zaposleni u zatvorskom sustavu. Ono što je jednako tako dobro jeste provedba projekta resocijalizacije ovisnika o drogama koji su završili neki od programa odvikavanja od ovisnosti a kako bi se oni pak osposobili za doškolovanje i prekvalifikaciju i zapošljavanje. Jednako tako u suradnji sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i sporta u drugoj polovici rujna 2012. započela je i priprema za provedbu stručnog osposobljavanja do sada najvećeg broja zatvorenika ovisnika otkako se čitav ovaj projekt provodi tako da to zaista možemo smatrati dobrim pomacima. Jednako tako vidljiv je napredak u tretmanu, odnosima ali i pravnoj zaštiti zatvorenika. Tako da recimo broj odabranih pogodnosti za zatvorenike i u 2012. godini je za 17% narastao u odnosu na 2011. godinu a smanjen je i broj žalbi nadležnom sucu izvršenja. Strukture pritužbi govori samo za sebe. Iako su bile brojne pritužbe, dakle zatvorenika od uvjeta smještaja, zdravstvene zaštite, postupanja službenika stegovnog postupka i kršenja osnovnih ljudskih prava izvješće navodi da su naiđene nepravilnosti samo na uvjete smještaja. Ako bismo gledali neka druga izvješća vidjeli bi da i tu da postoje neki temelji nečovječnog postupanja ali zasigurno nema nehumanog tretmana zatvorenika u hrvatskim zatvorima i to je zaista dobro. Već sam spomenula u nekoliko navrata da se uprava za zatvorski sustav broji sa velikim kako proračunskim ograničenjima tako i sa kadrovskom insuficijentnošću. Dakle od nedostatka službenika pravosudne policije do manjka tehničke opreme, neadekvatnih arhitektonskih rješenja što sve skupa predstavlja značajan rizik a naravno da se to kompenzira samo i dodatnim opterećenjem upravo na ljude koji su zaposleni u zatvorskom sustavu. Ipak i pored svega toga broj primijenjenih posebnih mjera održavanja reda i sigurnosti u 2012. godini u kaznionicama i zatvorima smanjen je za 11,4% u odnosu na 2011. godinu. A smanjen je i broj samoozljeđivanja zatvorenika za 27% u odnosu na 2011. Uzimajući u obzir rezultate svih prethodnih godina i stručnu usporedbu s mjerilima europske i svjetske prakse te cijeneći pokazatelje praćenja stanja u kaznionicama, zatvorima, stanje sigurnosti za razdoblje 2012. godine možemo zaista ocijeniti kao dobro. U čitavom sustavu dakle radi 33,77% manje zaposlenih od onoga što je sukladno pravilniku o unutarnjem ustrojstvu dakle od onoga to je 1352 čovjeka manje nego što je predviđeno. A upravo za obavljanje poslova i izvršavanje kazne zahtijevaju se posebna i sasvim specifična znanja i vještine. U proteklih 5 godina broj stručnih ljudi koji rade upravo na ovim poslovima nije povećavan a kvaliteta se nije ni najmanje smanjila i zato mislim zapravo da bismo to trebali istaknuti i posebno pohvaliti u ovom izvješću. Neke stvari su napravljene, koliko god da ne možemo biti zadovoljni osvrnula sam se na prenapučenost ali i činjenica da su i u 2011. i u 2012. napravljene neke stvari i za zapravo kaznionicu u Glini u smislu 2 objekta, kada je u pitanju rekonstrukcija zatvora u Bjelovaru, povećanja kapaciteta i određena adaptacija zatvora u Zagrebu. Imajući u vidu upravo sve izrečeno uz punu svijest u potrebi dugoročnog otklanjanja nedostataka prvenstveno u vidu povećanja smještajnih kapaciteta, ostvarivanje bolje zdravstvene zaštite jer se trži veći broj znanstvenih djelatnika u sustavu i zaista bolja koordinacija sa Ministarstvom zdravlja ali i kadrovskog jačanje uprave za zatvorski sustav stanje ocjenjujemo zadovoljavajućim i smatramo da djelatnici uprave za zatvorski sustav rade velik, težak i zahtjevan posao. Cijenjeći njihove napore, imajući u vidu potrebu poštivanja ljudskih prava, osoba lišenih slobode i podržavajući dosadašnja ulaganja Ministarstva pravosuđa Klub SDP-a će podržati ovo izvješće. Hvala.
Hvala. Replika kolega Ivan Šantek.
Poštovana kolegice Mulić, spominjali ste zdravstvenu zaštitu, ja se slažem da je potreban hitan razgovor između Ministarstva pravosuđa i ministra zdravlja upravo oko ove teme. A reći ću vam zašto smatram da je potreban hitan razgovor. Ne zbog ovog što je navedeno u izvješću nego zbog situacije da se dvije kaznionice zatvorenog tipa a to je Glina i Lepoglava nalaze u malim mjestima. Da Glina nema liječnika jer je liječnica koja je putovala iz Zagreba, premda je bila imenovana načelnicom odjela otišla iz kaznenog sustava, imaju dvije medicinske sestre tamo. Međutim, Glina nema ni hitnu medicinsku pomoć. Gradonačelnik je tražeći županiju da se formira sustav hitne medicinske pomoći tražio upravo osvrćući se na problematiku kaznionice u Glini jer vrlo često se događa da se mora intervenirat upravo zbog ovakvih zatvorenika kakvih i koji imaju zdravstvene probleme, naročito koji imaju epilepsiju i koji imaju epileptične napadaje po noći. Na taj način ostali stanovnici Gline su lišeni jer imaju tim koji dežura, dakle nema hitne medicinske pomoći. Druga stvar koju bih želio reći, da nema kad ste govorili o radu zatvorenika, a i kolega je o tome govorio, po našem Ustavu nema prisilnog rada. Prema tome u zatvorskom sustavu rad je pogodnost koja se stječe nakon određenog vremena. Ravnatelji i upravitelji imaju problem organizirati bilo kakav posao zbog fluktuacije zatvorenika, dakle oni prelaze u, prije svega mogu sutra reći ja više ne želim radit, druga stvar odlaze u blaže uvjete ili u strože uvjete i jednostavno je nemoguće organizirati bilo kakvu kvalitetnu organizaciju, čak i za proizvodnju hrane. I treća stvar koju ste govorili, to je da su napravljena dva objekta u Glini. U Glini je napravljen jedan objekat, a ovaj drugi objekat o kome govorimo je stara zgrada iz 1870. godine koja je bila austrougarska vojarna pa je pretvorena u popravilište, tada se tako zvalo. Nakon toga su svi zatvorenici bili u tom objektu prije nego što su preselili u novi i sada kad se prenapučuje novi objekat taj stari objekat je ustvari oformljen kao poluotvoreni odjel, ali na njemu treba puno intervenirati.
Hvala. Odgovor na repliku, Melita Mulić.
Zahvaljujem se. Zapravo kolega Šantek, ja bih se u većini toga što ste vi rekli apsolutno složila. Dakle činjenica jeste da zatvori nemaju 24-satnu skrb medicinskog osoblja, odnosno da zatvorenicima nije dostupan medicinski tretman i zaista bih ja apelirala na to da se Ministarstvo pravosuđa obrati Ministarstvu zdravlja. Nažalost postoji problem toga da velik broj zdravstvenih radnika ne želi raditi u zatvorskom sustav, dakle ne znam da li je moguće u smislu adekvatne beneficije koje ne moraju biti nužno novčane, ali zaista kako bi se potaknulo ljude da daju osobama lišenim slobode adekvatnu zdravstvenu skrb. Drugu stvar koju ste se referirali bilo je prisilni rad. Ja nisam govorila o prisilnom radu nego sam govorila o pravu na rad upravo kao jednim od temeljnih prava osoba lišenih slobode i to u hrvatskom zakonodavstvu sukladno Zakonu o izvršavanju kazne. I ja bih isto tako voljela da veći broj njih može ostvariti pravo na rad jer mislim da to služi njihovom rehabilitacijskom i resocijalizacijskom učinku. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Josip Salapić.
Hvala potpredsjednice. Zamjenice ministra, kolegice i kolege. Ovo je jedna od važnih tema i to onih tema gdje nema baš previše prostora za neku politizaciju prilika i slučaja nego više za jednu konstruktivnu raspravu gdje treba dati svoj doprinos u tome što je potrebno učiniti. Prvo ono nešto što je najvažnije. Najvažnije je širiti pozitivnu klimu da uopće ne dođe do toga da mi imamo prenatrpane zatvore, kaznionice, odgojne zavode i sve ostale sustave koji spadaju u zatvorski sustav Republike Hrvatske. Najvažnija prije svega je prevencija jer kad bismo danas pitali tih 16700 ljudi koji su prošli kroz zatvorski sustav u 2012. godini tko bi htio ići van u doticaj sa vanjskim svijetom i slobodu, siguran sam da bi svi izašli. Nitko tamo ne bi ostao zbog smještaja, zbog zdravstvene zaštite, zbog hrane i slično. Nažalost, to su ljudi koji su na ovaj ili onaj način, blaži ili teži povrijedili zakone, pozitivne pravne propise Republike Hrvatske. Hrvatski sabor i Ministarstvo pravosuđa u proteklom razdoblju donijelo je i predložilo je i mi smo raspravljali o brojnim zakonima kojima je cilj upravo donošenje mjera i zakonskih odredbi koji će izricati kazne za blaža kaznena djela da se ljudi ne trpaju u zatvore jer samo stavljanje u zatvor, pritvaranje osobe već samim time u pitanje dovodi i njenu resocijalizaciju, njen normalni povratak u društvo. Nisu ista ona blaža kaznena djela od teških kaznenih djela gdje je normalno potrebno privođenje ovisno naravno o sudskoj odluci i o težini kaznenog djela koje je osoba počinila. Pa sad mislim da smo dobre zakone u tom smislu donijeti u vremenu koje je prije nas, da je potreba donositi zakone i mjere ako je to moguće, ako su takva djela povrede propisa i zakona da se ljude jednostavno oslobodi plaćanja zatvorskih kazni. Više smo zagovornici toga da se pojača onaj rad za opće dobro, rad u lokalnoj zajednici, državnoj zajednici na način da ljudi ako su počinili takva djela ipak ne budu dio ovoga zatvorskoga sustava. Što se tiče detektiranja problema, mislim da je problem koji se godinama provlači, a to je problem financijske naravi, sredstava u državnom proračunu, vidjeli smo da je i u prošlogodišnjem proračunu 800 milijuna kuna manje bilo u resoru Ministarstva pravosuđa tako da se ne može očekivati ni funkcionalni sustav ako nema dovoljno financijskih sredstava. Vidimo po onom broju ljudi koliko je sistematizirano radnih mjesta, koliko je zaposleno, da tu velik broj ljudi nedostaje, bilo to službenika, bilo to osoba koje su zaposleni u sustavu osiguranja, bilo liječnika, bilo psihologa. Mislim da je vrlo važno posvetiti i učiniti velike napore da bi se došlo do sredstava da bi taj sustav bio adekvatan i uspješan. Nažalost, sve su to povezani kotači. Ako je gospodarska situacija u državi takva kakva je, ako nema dovoljno sredstava, novih radnih mjesta, zapošljavanja, ako su građani opterećeni sustavom i poreza, ne rade, ne dobivaju plaće, to sve utječe i na ovo. Ovo je krajnja posljedica toga da u tom nekakvom općem okruženju pesimizma i depresije ljudi čine kaznena djela, bilo prekršaje, bilo prometne prekršaje, bilo kaznena djela. Jednostavno takva je situacija da mi kao društvo, kao država, ovdje na najvišoj razini moramo činiti sve da bismo prije svega prevenirali i mlade ljude, maloljetnike, mlađe maloljetnike, starije maloljetnike, da ne dođe do počinjenja kaznenih djela i prekršaja. To nije samo zadaća Hrvatskoga sabora, zakonodavca, nego prije svega obitelji ako takvi ljudi imaju obitelj u kojima mogu normalno odrastati, ali lokalne zajednice pa onda i državne zajednice. Lokalna zajednica ne treba biti slijepa. Niko gradonačelnicima, načelnicima, županima ne sprječava tu suradnju sa Ministarstvom pravosuđa. Vidjeli smo i u brojnim izvješćima koliko se čini napora da se i ove udruge koje su dio civilnoga društva, a jučer smo imali i priloge u nekim medijima da se veliki novac daje udrugama više od 77 milijuna kuna da bi se taj novac upravo ako se udruge time bave a vidimo po izvješćima da se bave uložiti u prevenciju, u okupljanje mladih ljudi onih koji na žalost nemaju sredstava da se školuju ili studiraju da se bave pozitivnim radom. Ono što je dobro, dobro je da takva suradnja u nekim sredinama postoji a da je treba jačati to isto tako naravno potrebno jer po strukturi vidjeli smo obrazovanja osoba koje su prošle kroz zatvorski sustav. Tu prvenstveno mislim na maloljetnike. Prvenstveno su to ljudi koji nisu završili osnovnu školu ili su završili osnovnu i srednju školu. Najmanji je broj onih sa višom i visokom stručnom spremom. Dakle, zadaća je i Ministarstva obrazovanja i znanosti da učini napore da se ljudima daju poticaji da se školuju. Reći ću samo primjer iz naše županije Osječko-baranjske. Oko 8% je u odnosu na ukupan broj stanovnika visoko obrazovanih osoba. To su podaci koji su isto tako kritični i ako ćemo gledati strukturi ljudi koji završavaju u zatvorima koji čine kaznena djela to je isto tako povezani sustav. Država nema previše prostora ako nema dovoljno financijskih sredstava. Pozitivne su mjere oko ovih proširenja zatvorskih kapaciteta, oko korištenja kredita i sredstava EU, oko proširenja kapaciteta u Glini da bi se dakle na adekvatan način moglo smjestiti ljude s obzirom da vidimo, s obzirom na kapacitete da je negdje oko 1200 ljudi, dakle više nego što se može staviti u zatvorski sustav. To su sve problemi. Kažem u njima nema baš previše prostora za politizaciju nego za djelovanje na način da se i druga ministarstva resorna koji imaju i državne objekte i Državni ured za državnu imovinu, Središnji državni ured ja vjerujem da ima prostora koji zjape prazni koji se mogu osigurati za funkcioniranje ovog zatvorskoga sustava. Posebno bih dao naglasak dakle na osobe sa invaliditetom. Trebao bi postojati posebni sustav. Vidimo da je u izvješću u nekim kaznionicama i zatvorima da se ti ljudi ne mogu svi smjestiti u prizemlje nego ih se vozi na prve katove. To stvara probleme i službenicima i ljudima koji rade u sustavu. Naravno da bi bilo dobro popuniti cijeli sustav. Vidimo da nema dovoljno zaposlenih, ali postoje državna ministarstva i državne uprave gdje ima ljudi koji nemaju što raditi u tim ministarstvima pa bi bilo dobro snimiti sustav, jedna zajednička suradnja Ministarstva pravosuđa i ostalih ministarstava da se vidi da li postoji određeni broj službenika koji se mogu premjestiti za rad s obzirom na uvjete i ovakve sustave. Vrlo je važno i bitno da osobe, dakle koje završe u zatvorima bilo za lakša ili teža kaznena djela na određeni način imaju doticaj sa vanjskim svijetom, da njihov izlazak neće značiti razočaranje u državu i sustav. Oni su tamo završili zato što su prekršili zakone Republike Hrvatske. Država mora učiniti sve da kada ti ljudi izađu prije svega znaju kud će sa sobom, da im se pomogne dakle u savjetovanju da si mogu pronaći posao, da im se sprječava da se vrate ponovnom počinjenju djela. Taj recidivizam treba biti u što manjoj mjeri. Svi zakoni, poticajne mjere moraju biti takove da se prvenstveno one mlađe ljude u društvu, u lokalnim zajednicama u kojima žive potiče na pozitivna razmišljanja, pozitivnu klimu iako je išta potrebno, potrebno je ljude zaposliti na bilo kojim radovima ponuditi. Nije, dobro je da oni u zatvorskom sustavu imaju mogućnost da rade, da si zarađuju određene dnevnice a bilo bi dobro da to rade i prije nego što dođu u zatvor. I došli su u zatvor zbog toga što su počinili neko djelo. Dakle, veliki je tu zadatak društva u cjelini da se učine veliki napori da se takvim ljudima pomogne. Prostora i mjesta sigurno ima. Postoje brojne gradove i općine, brojne županije koje imaju kvalitetne ljude koji vode te programe. I ako ćemo težiti tome da naš sustav ima dobre zakone, da Hrvatski sabor donosi zakone koji su provedivi i za naše građane onda treba težiti tome da u ovakvim sustavima bude što manje naših građana posebno onih maloljetnih ljudi, ljudi koji imaju problema sa drogama, sa alkoholom. To je zadaća obitelji, lokalne zajednice i države. Onda mi u ovim našim raspravama i replikama u ovome predmetu, dakle nemamo prostora za neku politiku i izricanje stavova koji će biti ovakvi, onakvi, kakva je hrana u zatvoru, jel' ona visoko kalorična ili nije. Mislim da treba snimiti situaciju kakvi su ljudi koji tamo dolaze, osobe koje dolaze u zatvore i što država, društvo, lokalna zajednica i njihove obitelji, mi svi zajedno možemo učiniti da bude što manje ovakovih djela bilo prekršaja, bilo kaznenih djela. Jer ako ćemo čuvati Republiku Hrvatsku onda trebamo učiniti sve da zakoni koje donosimo potiču ljude na pozitivno razmišljanje, a ne na to da imaju želju da završe u zatvoru zato što nemaju što jesti. Mi ćemo podržati Izvješće za 2011. i 2012. godinu i sudjelovati u svim onim raspravama u kojima ćemo o ovome dijelu pravosuđa donositi takove zakone koji će za počinitelje koji su počinili blaža kaznena djela izbjegavati izricanje zatvorskih kazni, nego uključiti ljude za rad za opće dobro u zajednici u kojoj žive jer samo ljudi koji osobno imaju osjećaj da daju dobro društvu i zajednici u kojoj jesu mogu se podučiti i spriječiti da ne dolaze u zatvore, kaznionice i odgojne ustanove. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Marijan Škvarić, replika.
Hvala lijepa. Uvaženi kolega, u vašem izvješću odnosno ste napomenuli dvije stvari koje bih htio posebno naglasiti. Izjavili ste da treba raditi na tome da se smanji broj zatvorenika i da je to rješenje za manjak kapaciteta. Apsolutno se slažem s time i trebamo zaista raditi prije svega na preventivi. Ali činjenice nam govore drugačije, da evo 2004. godine ima ogromno povećanje broja osuđenih osoba, a praktički ista razina kapaciteta. Znači i ono što sam rekao da po broju zatvorenih osoba na 100000 stanovnika oko 105 do 110 da smo među manjima u Europi koji smo evo u okviru tih veličina. Znači da ne možemo planirati u nekoj daljoj budućnosti veće smanjenje broj zatvorenih osoba. Znači da moramo planirati to povećanje kapaciteta, a da još ne govorim o tom dijelu da i evo novi sudski postupci koji su u tijeku da ćemo imati još veće potrebe za kapacitetima. I drugu stvar koju ste rekli opet oko suradnje ministarstva i Vlade sa lokalnom samoupravom, govorili ste više o udrugama civilnog društva. Da, tu se zaista slažem udruge civilnog društva puno pripomažu i moraju pomoći u toj suradnji ali ta suradnja s lokalnom upravom preko gradonačelnika i načelnika se i većinom onda veže i na komunalnu infrastrukturu. Svaka ta ustanova treba imati kanalizaciju, treba imati vodu, treba imati struju, treba imati i druge kapacitete i tu treba ulagati. S druge strane i te ustanove vam koriste prije svega i školske dvorane, domove kulture i koriste i ostale prije svega i parkovne površine. Evo mogu reći primjer te suradnje koja je dosad bila nedostatna i evo sad smo uspjeli pokrenuti zahvaljujući evo razumijevanju ministarstva sve parkovne površine u gradu Lepoglavi su u vlasništvu države, odnosno Ministarstva pravosuđa. I mi nikako nismo mogli dobiti u korištenje, odnosno vlasništvo što je redovno već zadnjih 12 godina. Sad smo to konačno nakon toga pokrenuli da to redovno možemo dobiti. Tu suradnja treba biti.
Odgovor na repliku, Josip Salapić.
Uvaženi kolega ja sam htio dati naglasak na prevenciju da do takvih slučajeva ne dođe. I ako je prevencija dobra smanjit će se broj ljudi u zatvorima i u kaznionicama. Evo imamo primjer od jučer da je jedna mlada osoba sa 25 godina, jedna djevojka, počinila 20 puta prometni prekršaj gdje ima posljedicu teško ozljeđivanje osobe koja se našla kao pješak negdje u Zagrebu na ulici. Dakle, kako sustav nije detektirao takvu osobu kao osobu potencijalno opasnu za društvo koja može učiniti opasno djelo i na kraju završiti u zatvoru? To je samo jedan primjer iz života koji se dogodio jučer. A puno se takvih primjera događa. Ja sam rekao da postoji potreba za maksimalno uključivanje i obitelji ako takve osobe imaju obitelji, lokalne zajednice, gradova, županija i države u cjelini. Dakle, mi o smještajnim kapacitetima možemo pričati ako imamo dovoljno novca, sredstava za izgradnju ili za iznajmljivanje ili za prebacivanje s jednog sustava državnog u drugi da bismo neke prazne prostore bivših državnih zgrada ili tvornica pretvorili u zatvore. No međutim, nije dobro da mi novac trošimo na ulaganja u takve sustave ako težimo svi zajedno da prevencijom spriječimo da ljudi uopće čine kaznena djela. Mislim da smo na tragu zakona koje smo donosili upravo išli na to da se smanji kažnjavanje ljudi odlaskom u zatvore za blaža kaznena djela osim za ona naravno teška ne, da bi to trebala biti nekakva buduća smjernica Ministarstva pravosuđa. A poboljšavanje uvjeta, zdravstvenih uvjeti, obrazovni uvjeti, radni uvjeti u zatvorima to je sve nešto što naravno ovisi o financijskim sredstvima. Ako nema dovoljno psihologa, nema dovoljno liječnika, nema dovoljno službenika, nema dovoljno osoba u osiguravajućem sustavu nema ih zato što nema dovoljno sredstava. Dakle, ja sam više za prevenciju, za resocijalizaciju za sprječavanje recidivizma ali prije svega za veću ulogu društva u cjelini da bismo spriječili počinjenje kaznenih djela.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista Stranke rada kolega Mladen Novak.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice, uvažena zamjenice ministra. Pa moram priznati da sam još pod dojmom onog hvaljenja kolege Škvarića da ispada da je pohvalio tri obroka sa visokom kaloričnom vrijednošću i maltene pozvao nezaposlene i one koji nemaju s čim prehraniti obitelji da naprave neko kazneno djelo i dođu tamo jer tamo je jako dobro. Iako iz ovog izvješća se vidi, realno je izvješće napisano i korektno sa nekim nedostacima u smislu da nekih podataka ipak unutra nema, a ono što možemo u medijima pročitati o tome je bolje ne spominjati. Doduše, imate vi u jednu ruku pravo jer činjenica je da je nekima omogućeno da i golf igraju tamo pa onda kad zbrojimo njih i ove koji ovo pročitat ću iz medija "Uprava zatvora uskraćuje im hranu ako ne žele raditi". Pa znači ima i takvih slučajeva iako je odavde rečeno da toga nema. Mislim da baš stanje nije onako kako smo pokušali da ne kažem idealizirati i uljepšati, ajde neću reći idealizirati ali daleko uljepšati, mislim da je stanje i da su podnositelji izvješća svjesni toga da je stanje kudikamo lošije nego što bi moglo i trebalo biti. Prvi problem koji sam ja detektirao je prebukiranost svih zatvora i to na kraju krajeva u svim izvješćima dosada stoji, stoji i u ovom izvješću i moram priznati da se slažem s kolegom Šantekom koji je spomenuo i slučaj Kaznionice u Šibeniku koja je da ne kažem godinama bila tema odnosno moguće rješenje ovog problema ili barem ublažavanje ovog problema, ali ga nema i apsolutno podržavam ono što ste rekli. Dodatni problem i ne bih ga rješavao taj problem oko prebukiranosti nikako ga ne bih rješavao na onaj način na koji ste vi kolega rekli jer neki standardi postoje. Nisu oni proizvoljni, to je ipak nešto što vjerujemo da je napravljeno na osnovu nečijih stručnih stavova. Sama činjenica da su u nekim zatvorima da je ne znam da li je ovo točno ali podatak je iz medija da u nekim, da je prosječna popunjenost naših zatvora 122%, a u nekima, navodi se Varaždin za primjer 192%. To znači da ne treba smanjivati standarde, oni već jesu smanjeni. Ali ne zakonski, ne nekim odredbama nego ako imate maltene duplo više ljudi u nekim kaznionicama nego što to standardi predviđaju to je već katastrofalno stanje. Spominje se ovdje i manjak zaposlenika, posebice liječnika. Posljedica toga što nije nezanemarivo i trebalo bi svakako naglasiti je nešto što sam pročitao isto u medijima da iz tog razloga se terapija svodi maltene isključivo na davanje antidepresiva. Mislim da to sigurno nije dobro rješenje, čak štoviše mislim da je to jako opasno rješenje. Nadam se da nećemo doživjeti s obzirom da je manjak liječnika i da nema motivacije nema jednostavno načina da se liječnike motivira za to, nadam se da temeljem sinoćnje izjave odnosno jučerašnje izjave premijera nećemo radne obaveze dijeliti ovima koji su zabušanti ili ne znam koji je izraz upotrijebio koji 51 odnosno 52.dan su u štrajku pa njih uputiti da budu dodatna pomoć tamo. Evo vidim da se kolega Grubišić odmah našao prozvanim. Ono što sam spomenuo na početku da nedostaje u ovom izvješću je jedan od tih detalja recimo zahtjevi za nadoknadu štete. Za 2011.to postoji za 2012.godinu nema u iznosu koliko su ti zahtjevi teški, a to ipak je direktno financijski nas u ovoj situaciji itekako može opteretiti s tim što je sam porast broja je stvarno alarmantan. Sa 100 na 343, to mislim da je stvarno zabrinjavajuće preko toga se baš ne bi smjelo samo tako preći. Ne vidi se iz izvješća rekao sam koliko je težak taj zahtjev ali se iz izvješća vidi da je problem i manjak zaposlenih ovih drugih, ne samo liječnika. Pa između ostalog u 2012.godini službenici osiguranja su podnesli 220 zahtjeva za mirno rješenje spora odnosno tužbi zbog isplata na ime naknade za neiskorišteni godišnji odmor, prekovremeni rad, terenski dodatak i sve ono ostalo što ide temeljem kolektivnog ugovora. Mislim da je to isto zabrinjavajući podatak. Na kraju krajeva postavljam pitanje uz ovih 340 i nešto tisuća nezaposlenih da li postoji mogućnost da taj sustav se snađe iz te brojke? Jednostavno ne mogu vjerovati da postoji ljudi među tih 340 tisuća u krajnjem slučaju koji bi se u nekom kraćem roku mogli prekvalificirati, dokvalificirati ili već nešto što je potrebno. Zgodan mi je još jedan tekst bio u medijima posljedica prebukiranosti zatvora, pa naši ljudi su inače domišljati i snalažljivi ali ovaj način snalaženja je stvarno da ne kažem onako inovativan. Nađete vezu među zatvorskim čuvarima da pojednostavimo trebate ići na odsluženje zatvorske kazne i onda uz piće s njim saznate kolika je prebukiranost u zatvoru. Iako je u tom trenutku prebukiranost zatvora odnosno pretrpanost, vi se prijavite, dobijete papir da ste se prijavili ali vas ne mogu primiti novi termin nije zakazan. Pa onda nakon nekog vremena to isto napravite i onda vas više nitko ne zove u zatvor jer vi ste svoje odslužili oni nemaju tamo mjesta. Sada to dolazi u obzir pod uvjetom da niste u onoj kategoriji koju je spomenuo kolega Škvarić da vam se sviđa dobivati tri obroka dnevno i ako se ne varam tisuću kalorija zagarantiranih u tome. 3 tisuće hvala lijepo na ispravci, no međutim kolega budimo iskreni. Ako ne računamo ni onaj koji igra golf tamo ni oni nije tamo zato što to želi i zato što je tamo dobro. Nitko živ ne ide u zatvor zato što ima takvu želju i zato što smatra da je tamo dobro. Ljudi su neki što je već kolega spominjao iz očaja jel nemaju od kuda platiti, nemaju svoje redovite potrebe podmiriti, nemaju jednostavno nemaju pa su prisiljeni na ovu soluciju da idu rađe odležati koji dan nego da plate jel na kraju krajeva ni s čim platiti. Tako da ovo neko nepotrebno uljepšavanje stvari ne vodi nikud. Podnosioc izvješća je realno prikazao stanje uz one manje nedostatke koje sam spomenuo, ali nema potrebe svjesni smo svi situacije, kriza je nema se za ono što je po nekim kriterijima daleko prioritetnije nego ovo, a sada da sami sebe uvjeravamo kako je tamo dobro, ma nije dobro, nije nitko tamo zato što bi želio biti. Hvala vam lijepo.
Boro Grubišić replika.
Hvala lijepo. Evo kolega Novak nije baš lijepo uspoređivati ovu temu sa i dovoditi u svezu liječnike ali doduše ima i nas tamo poglavito kada treba za televiziju snimati pokojnog Šimića u lisicama kao da je pokrao državu, ali dobro. Naime, htio sam reći da ima još sličnosti. Evo troškovi za plaće i materijalni troškovi zaposlenika u zatvorima su otprilike 68% u odnosu na sve ostale troškove. Upravo je toliko i u zdravstvu koje je sada u štrajku odnosno liječnici, troškovi zaposlenika se isto kreću od 65 do 70%. No ono što sam htio reći da u ovom izvješću stoji da u strukturi direktnih troškova zatvorenika prehrana dnevno 20,78 kuna. Vrlo aktualno jutros na HRT-u u emisiji Dobro jutro Hrvatska bio je jedan gospodin profesor koji je rekao da hrvatski građanin upravo 20 kuna troši za prehranu dnevno. Dakle izjednačili smo prehranu u zatvorima odnosno izjednačila se cijena prehrane i u zatvoru i na slobodnom svijetu. Pa je onda možda i ovaj, gospodin Škvarić koji je govorio o tome zapravo donekle i u pravu. I još vam nešto, što bih htio reći a vi niste rekli da u ovom izvješću nema, dakle nema izvješća o broju dakle zatvorskih mjesta u odnosu na svaku kaznionicu ili zatvor. Dakle, nema ovdje u izvješću koliko koji zatvor raspolaže kapacitetima što bi bilo dobro s obzirom na to da evo ovdje u ovom popisu zatvorskih ustanova imamo zatvore i kaznionice 22 na broju a samo imamo u Požegi i u Osijeku zatvor i kaznionice, u Slavoniji. U Slavoniji … [[Govornik se ne razumije.]] od 22 2.
Hvala. Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala lijepo. Kolega Grubišić vi ste rekli na početku da ono spominjanje liječničke struke odnosno liječnika da vas sada automatski asocira na doktora Šimića u lisicama, na njegovo privođenje, vjerujem da vas asociran na to. Mene, međutim, čim netko spomene taj dio mene asocira na doktora Rubalu ali ne mislim pri tome da su svi, stavljati sve u isti koš u istu kategoriju ali asociralo me odmah na to. Ovo što ste spominjali iznose kod prehrane, pa moram reći da nije tu razlika ništa ni prije ni sada ali evo imamo dokaz da je ovaj sustav našao načina na koji štedjeti. Pa ukoliko odbijete recimo ići na rad uskrati vam se obrok. Pravo na voćni obrok maloljetnici imaju jedan puta u tjednu. Mislim da to oblik štednje koji je krajnje štetan. Krajnje štetan jer na kraju krajeva kakvu poruku šaljemo tim, sada je riječ prvenstveno o mladim ljudima. I nije čudno što recimo, pročitao sam podatak da od 20 pokušaja bijega 15 su upravo napravili, pokušali maloljetnici. Što je kada se uzme uz to da im pravosudni policajci glume odgojitelje koji nisu ni obučeni za to to je malo onda zbog manjka nezaposlenosti, piše. Hvala.
Marijan Škvarić, replika.
Pa evo uvaženi kolega da riješimo to oko prehrane. Prije svega ovo što sam rekao to piše u izvješću i to je činjenica. Zato jer znam što je činjenica i znam što je pravo stanje stvari. I nemam ja tu šta hvaliti, na kraju krajeva ipak mogu reći da možda na sjeveru sve bolje funkcionira pa čak i rad u zatvorima i poštivanje određenih normi, zakonitosti koje se prema tome trebaju definirati. U onom drugom dijelu što ste rekli oko prebukiranosti, odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] standarda. Standard zaista nitko ne misli da će nekoga trebati staviti u jedan kavez gdje neće se moći živjeti niti disati nego jedan primjer standardu. Ja ne bi govorio o drugim državama koje su u Europskoj uniji a znam sigurno da vidite kako su tamo njihovi standardi. I meni je drago da kada dolaze komisije iz Europske unije imaju veoma pozitivno mišljenje i velike ocjene daju za naše standarde i za naše uvjete rada u zatvoru. Ali zato gledajte ono što sam rekao između 16 kvadrata i 15 kvadrata razlika je 0,25 ako iz stavite 4 ja mislim da to nije, nije itekako narušavanje nekakvog standarda. Ali ćemo sigurno ovih 10 milijuna kuna koji sam ja dobio podatak koliko smo platili štete i naknade za takav dio nelegalnog držanja odnosno … [[Govornik se ne razumije.]] prostora da će to itekako vidjeti. E sada, rješenje oko prebukiranosti i izgranje a to moramo graditi nove zatvore, slažem se da treba biti u Šibeniku ali i na po sustavu javnog privatnog partnerstva trebamo dobiti sredstva iz fonda Europske unije, to su ona rješenja što trebamo napraviti o ono što sada ovo ministarstvo koliko vidimo ubrzano radi i to će biti definirano na akcijskom planu. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala. Neću polemizirati oko ovih standarda jer to stvarno nema smisla. Ali dali ste mi jednu drugu ideju, ne znam koliko je provedivo, koliko je to uopće realno ali eto kao predmet razmišljanja, mislim da još uvijek ima dovoljno bivših vojarni, da li su one, da li je tu moguća neka, to je čisto pitanje, ja ne kažem da je, da nije, nego s obzirom na tu prebukiranost, to je već, to su već objekti koji postoje, da li postoji mogućnost prenamjena ne znam ali eto kao ideja za razmišljanje, čisto s moje strane. Hvala.
Dražen Đurović, replika.
Hvala. Pa kolega što se tiče manjka liječnika u zatvorskom sustavu, manjak liječnika je i u svim elementima i u MORH-u također, MORH već godinama raspisuje natječaje, nitko se na te natječaje ne javlja, MUP ima sličnih problema. U zatvorskom sustavu već godinama praktički nigdje se ne može naći. Odgovor je vrlo jednostavan svugdje, sve su države uvele bonuse, dodatne bonuse na deficitarne kadrove. Vrlo je jednostavno, dakle dižete plaću za one skupine koje ne možete naći do one točke do kada ćete moći naći one koji će tamo raditi za neku plaću. To isto radi SAD, to radi Englaska, to radi Njemačka. Dakle, vi morate te ljude koji rade u represivnom sustavu u specifičnim uvjetima rada vi njih morate dodatno više platiti nego na otvorenim, ajde recimo normalnim uvjetima rada. A ne ih platiti znatno manje što su danas plaćeni ako rade u kaznionici nego ako rade u javno zdravstvenom sustavu Republike Hrvatske. Pa tko bi išao raditi danas u kaznionice? Vrlo je jednostavno. Drugo, kada je riječ o prebukiranosti zatvorskog sustava neki ljudi koji rade u tom sustavu govore o tome da je to jedna urbana legenda koju šire određene interesne skupine da je Republika Hrvatska uzela vrlo visoke normative od kojih se odjedanput stvorila ili najviše, među najviše normativa odjedanput je nastala ta priča o tome da su zatvorski sustavi prebukirani jer su postojali neki u nekim prethodnim godinama koji su imali volju graditi privatne zatvore kroz javno privatno partnerstvo. Dakle, treba vidjeti zaista koji su to normativi i da li se Republika Hrvatska mora staviti u jednu realnu razinu svoj zatvorski sustav sa standardom građana, naravno pa ne možemo mi gledati standard Švedske, nemaju ni hrvatski građani standard Šveđana prema tome ne mogu imati ni hrvatski zatvorenici.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa krenut ću od ovog kraja. Sigurno da nitko ne traži da hrvatski zatvorenici imaju standard Švedske, ali ako je u pitanju uskraćivanje, da odgojna metoda uskraćivanje obroka što ovdje piše onda… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, dobro, slažem se s tim, ja sam se odmah ogradio i rekao sam da pričam na osnovu onoga što sam pročitao. Ne stojim iza toga da je podatak točan. Što se tiče ovog dijela oko priča da je prebukiranost namjerno plasirana, priče, ja imam s neke druge strane kontakte sa ljudima koji rade u tom sustavu, koji me uvjeravaju da to baš i nije napuhana priča, da je realna priča o prebukiranosti barem onih ustanova gdje oni rade. Sad vjerojatno tu postoji različito, ali čisto sumnjam da bi netko pisao o podacima od 120 do 150% prebukiranosti, vjerojatno bi se nešto moglo i na ovaj način koji ste vi predložili smanjit taj odnos, ali sumnjam da je to baš u toj mjeri. Što se tiče liječnika i zapošljavanja liječnika, ovo šte ste vi rekli motiviranja, nažalost kod nas to u Hrvatskoj ne postoji, taj sustav inače da se struke koje su deficitarne da se nađe način da ih se motivira, da uđu u onaj dio koji je sam po sebi već da ne kažem ono odbojan barem većini ljudi. Nadam se da doduše nije samo odnosno nije stvar ovog ministarstva, to bi trebalo rješavat cjelovito ali, ali.
Stjepan Milinković, replika.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Pa kolega Novak, suglasan sam s vama u onom dijelu gdje ste govorili o teškim socijalnim prilikama naših građana i vi ste to vrlo jasno i slikovito opisali. Ali ja sam primijetio isto ove tvrdnje o kojima su govorili kolega Grubišić i Đurović, gdje ste spominjali nedostatak liječnika u zatvorskom sustavu, a ja želim proširiti i reći da liječnika ne samo u zatvorskom nego nedostaje u cijelom zdravstvenom sustavu, poglavito u ruralnim područjima gdje neke ambulante godinama natječaje imaju i nitko se ne javlja. Naravno selo propada, znamo zbog čega i naravno da se liječnici jako malo javljaju. Ali još više brine podatak koji smo prije nekoliko dana čuli od predsjednika Hrvatske liječničke komore da je već oko 200 zahtjeva naših stručnih, sposobnih liječnika zatražilo da idu raditi vani, a ne doprinosi naravno poboljšanju tih kadrovskih prilika niti … stvaranje negativne atmosfere oko liječnika te ovakvi, onakvi, ističu se …, a mislim da je ovo iz konteksta s kolegama, ovi od jučer. Mislim da ova predsjednika Vlade gdje su liječnici nazvani zabušantima uistinu dodatno ne doprinosi poboljšanju te kadrovske slike i da će prilike sa liječnicima biti još teže i lošije. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Mladen Novak.
Je kolega, moram priznat da je i mene ova izjava ne samo iznenadila nego malo i zaprepastila. Mislim stvarno nije primjereno te liječnike koje, nitko im ne osporava pravo na štrajk i sad na kraju ako idu u taj štrajk, ako se idu borit za svoja prava odmah su zabušanti. To mi je stvarno, ne mogu više reći, više nema neprimjereno, s obzirom od koga je i dobro je. Vi ste spominjali ako se ne varam 200 liječnika koji su podnesli zahtjev …. Znam za recimo trojicu koje poznam osobno, koji su isto podnesli te zahtjeve. Eto narastao je broj na četiri. Mislim da je isto tako opasna i ona najava koja se provlačila, ali privlačit ćemo liječnike odnosno privlačit ćemo radnu snagu iz onih zemalja gdje je još lošije stanje. Pa mislim da to nije nikakvo rješenje, ali očito nema sluha.
U ime kluba nezavisne zastupnice Jadranke Kosor i HGS-a kolegica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice Hrvatskoga sabora. Gospođo zamjenice. Naš će klub poduprijeti ovo izvješće za koje mislimo da je dobro strukturirano, sveobuhvatno, sa nizom vrlo kvalitetnih podataka koji predlažemo trebaju poslužiti u analizi kod donošenja svih budućih zakona koji će se odnositi na sustav o kojem danas govorimo i iz analiza i iz podataka koji su ovdje podastrijeti zaista se mogu izvlačiti vrlo kvalitetni zaključci. Mi danas dakako u ovoj raspravi zapravo raspravljamo i o funkcioniranju pravne države, govorimo o represivnom sustavu, ali svakako govorimo i prije svega kroz brojne analize o ljudskim pravima, o ustavnim vrednotama. Puno smo ovih dana govorili o Ustavu Republike Hrvatske, dakle onoj najvažnijoj vrednoti, o tome da se mora štititi sloboda, da je sloboda svakog čovjeka najveća vrijednost i da onda naravno i sa svima onima koji dođu u sukob sa zakonom i koji su u određenom trenutku lišeni slobode, mora postupati čovječno i da se moraju poštivati njihova ljudska prava. Dakle ovo izvješće govori svakako i o tome. Najvažnija činjenica o kojoj trebamo razgovarati i u budućnosti kod donošenja budućih proračuna temelji se na podatku da je evo na kraju prošle godine u zatvorskom sustavu bilo smješteno 4741 osoba, a da je kapacitet kaznionica u 2012. bio za 3771 osobu i to je temelj ovaj podatak za sve buduće analize o tome što bismo trebali činiti, što činimo i u kom smjeru trebaju ići i mnoge druge reforme o kojima govorimo vezane i za zakone, ali svakako i za sustav koji je tema o kojoj raspravljamo. Ja ću naravno istaknuti i jedan usputni podatak rekla bih iz kojih se također može štošta izvlačiti kao zaključak da je u zatvorskom sustavu u prošloj godini bilo 95% muškaraca i 5% žena. Dakle, to je podatak koji sasvim sigurno govori o tome da žene neusporedivo manje krše zakone i da su žene neusporedivo manje počinitelji kaznenih i prekršajnih djela. I ništa drugo ne konstatiram osim toga poštovani kolege. Što se tiče osoba starije životne dobi dobar je podatak, vrlo zanimljiv da je u prošloj godini bilo za 14,88% manje osoba starije životne dobi. Dakle, oni kako piše u izvješću iznad 59 godine života to isto vrlo, vrlo zanimljivo i vrlo indikativno. Međutim, predlažem da se usredotočimo i danas ali i u budućnosti stupnju obrazovanja osoba koje su evo u prošloj godini bile u zatvorskom sustavu. To je tako uglavnom svake godine, ta struktura se u bitnome ne mijenja. Dakle, najveći broj zatvorenika ima završenu srednju ili obrtničku školu 2051. Sa završenom osnovnom školom 933 i sa nezavršenom osnovnom školom 250. Dakle, najveći broj osoba koje su trenutačno u zatvorskome sustavu su osobe koji ili imaju završenu ili ne završenu osnovnu školu i jedva srednju školu. To je jednako tako podatak koji može biti važan u svim našim odlukama vezanim za obrazovni sustav što pokazuje nedvojbeno još jedanput koliko je obrazovanje važno i kroz evo analiz koje čitamo u ovom izvješću. O zatvorenicima ovisnicima bih nešto više rekla zato što se i u izvješću o tome na nekoliko mjesta posvetilo dovoljno vremena. Ono što mislim da je dobro jest da je nastavljen program resocijalizacije koji smo započeli još davne 2007. godine. To je vrlo kvalitetan program. Osobno sam sudjelovala u njegovom kreiranju tada kao potpredsjednica Vlade i ministrica obitelji i mislim da je to nešto zaista dobro. Osobno sam posjetila i evo sustav u Lepoglavi u razgovoru sa mnogim zatvorenicima osobito sa hrvatskim braniteljima koji su na žalost tada bili na izvršavanju kazne i pokazalo se da i taj program nailazi zaista na veliku njihovu potporu. Prema tome, predlažem Vladi da niti kod donošenja proračuna jer naravno taj sustav košta, sustav resocijalizacije košta, da ne odustane od tog programa unatoč svim poteškoćama koje imamo u sastavljanju proračuna za sljedeću godinu. Jednako tako kod analize o zatvorenicima u ovom trenutku, odnosno u prošloj godini, dakle onima koji su bili na izdržavanju kazne kad se gleda u strukturi ovisnika o drogama opet 97,3% među ovisnicima, zatvorenicima čine muškarci pa i to sigurno može poslužiti kao jedan dobar temelj za sve buduće analize i sve buduće odluke. I na kraju, jer mislim da bi se o ovom izvješću moglo iznimno dugo raspravljati o svim pojedinostima, ali mislim ukazati na ono što mi se čini najvažnije. Zanimljivi su podaci da je smanjen broj testiranih zatvorenika na alkohol i droge. To je dobar podatak, smanjen broj pokušaja samoubojstava za čak 27% u odnosu na prethodnu godinu također dobar podatak. Međutim, povećan broj pokušaja bijega. 2009. četiri, 2010. šest, 2011. šest, 2012. 20. I dobro je da je zabilježen pad sukoba među zatvorenicima za gotovo 10%. Na kraju upozoravam evo svoje kolegice i kolege koji možda nisu podrobno čitali ovo izvješće da pogledaju i pregled proračuna za ovaj sustav kroz niz godina. Evo od 2006. do 2012. ukupno je proračun, dakle sredstva su povećana gotovo za 11% što znači da su sve Vlade do sada nastojale poboljšati sve ono što je u tom sustavu važno kako bismo u konačnici poštivali Ustav RH. Da je to dovoljno svakako nije. Hvala vam lijepa. I još jedanput podržat ćemo ovo izvješće.
Hvala lijepa. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Josip Kregar.
Zahvaljujem se gospođo potpredsjednice. Zatvori nisu skladišta u kojim se pohranjuju ljudi. To su ustanove u kojima nesretnim slučajem, svojom voljom ili iz raznih okolnosti ljudi služe kazne, kazne koje im je odredilo društvo. Zbog toga apel koji sam osjetio i čuo u ranijim izlaganjima podržavam. U ovom slučaju ne radi se o činjenici u kojima je u prvom planu kapacitet ili smještaj. Ne radi se o nečemu kvantifikacijama za koje smo navikli kod prikaza turističke sezone. Radi se o kvaliteti i u tom smislu kritička ili samokritička izvješća imaju vrlo korisni efekt. Mi smo na situaciju u zatvorima bili upozoravani u cijeli niz navrata, vjerojatno i raniji sazivi Sabora također. Ali Izvješće pučkog pravobranitelja, pravobraniteljice i Izvješće državnog odvjetnika pokazuju zapravo da ova uvodna rečenica o tome da se u zatvorima nalaze ljudi prikrivena je i ilustrirana vrlo ozbiljnim brojevima. Ne radi se o jednostavnoj formulaciji da su kapaciteti premali. Radi se o tome da takvi zatvori nisu u stanju vršiti svoje osnovne funkcije. U takvim zatvorima nema prava i nema mogućnosti za ostvarenje prava zatvorenika. Razlike koje postoje između pojedinih kaznionica zapravo ne pokazuju da smo u tome prevladali ono što izvješća govore, a to je jedna izvjesna kritika. Međutim, za raspravu sam se javio iz dva dopunska razloga. Prije svega ova situacija je rezultat i posljedica nečega što je masovna psihologija u hrvatskom narodu. Ljudi, građani jednostavno teže, vole, priželjkuju što je oštrije, što je strože moguće sankcije. Ne smatraju da su zatvori mjesta u kojima se pati, u kojima se teško živi. Doživljavaju zatvorsku kaznu kao nešto što se može izdržati a nakon toga koristiti plodove onoga što je bilo kazneno djelo. To posebno vrijedi u slučajevima gospodarskog kriminala i slično gdje se sasvim otvoreno govori da kazna tu ne znači ništa. Zbog toga, ja to mišljenje dijelim, zbog toga ne treba inzistirati toliko na strogosti kazne koliko na ukupnom sustavu sankcija, recimo oduzimanja imovine u ovom slučaju, koje trebaju poslužiti općoj generalnoj prevenciji. Zatvori moraju služiti tome, ne da se ljudi u njima dobro samo osjećaju nego da služe izbjegavanju ili zastrašivanju svih onih koji se nalaze u izboru hoće li kršiti ili neće kršiti zakon. Ovo što govorim naročito je mislim naglašeno činjenicom da pažnji javnosti pa i sudova izmiče činjenica da početak izdržavanja zatvorske kazne za neke ljude znači zapravo jednu dobru situaciju da ona inače visoka presuda koja im je izrečena neće biti i tako strašna. Sistem izbjegavanja, sustav umanjenja kazne, različiti tretman ljudi koji se nalaze u kaznionicama i to je nešto što treba svakako osuditi je ono što ljude zapravo i nas ovdje motivira da ne vjeruju da će zatvori izvršiti ili kaznionice izvršiti svoj zadatak. Zbog toga moje javljanje je ujedno i apel poštovanje ljudi koji se nalaze na izdržavanju zatvorske kazne, briga za njihovu resocijalizaciju i povratak i naročito važno jednakost šansi i tretmana unutar kaznionica.
Hvala lijepa. Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Hvala lijepa poštovana gospođo potpredsjednice, poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Kad god je godišnja rasprava o Izvješću o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda onda je to prilika da vidimo kakva je i kakva se ustvari kazneno-pravna politika provodi kod nas i općenito kakva je u jednoj zemlji, kako se postupa sa zatvorenicima i sve u svemu kakvo je sigurnosno stanje. I zato je možda dobro da baš ove godine imamo istovremeno raspravu o Izvješću stanja u kaznionicama, zatvorima i odgojnim ustanovama i za 2011. i za 2012. godinu. Možda najvrjednije je, eto na to je upozorio i kolega Kregar a i kolegica Kosor, ali je to uvodno rekla zamjenica ministra, dakle najznačajnija promjena da je upravo smanjen broj zatvorenika. Što to znači? To znači da su izmjene Kaznenog zakona već sada ispunile svoju svrhu. Da su zatvori i kaznionice rezervirane za teške počinitelje kaznenih djela, a da sve blaže učinjene nekih blažih kaznenih djela možemo i moramo rješavati na drugi način. Dakle, na to smo upozoravali što je rekao kolega Kregar dugi niz godina. Osam godina smo govorili, a sada već deset godina smo govorili da pogrešna kazneno-pravna politika a naročito u pogledu onih najblažih kaznenih djela u pogledu zlouporabe droge kad smo rekli da takvu mladež treba liječiti a da za njih nisu zatvorenici gdje oni tamo u kontaktu sa onim okorjelim zločincima čak dobivaju i izvjesne instrukcije. Dakle, da ne bi postale škole za te mlade škole kriminala. Želim posebno napomenuti da i jako je vrijedno govoriti koliko god to možda nije popularno ali to je naša dužnost da govorimo i ono što je skrenuo pozornost kolega Kregar da jednom kada društvo, kada država osudi kroz svoj pravosudni sustav osobu, okrivljenika, kada on postaje osuđenik i shodno tome zatvorenik ako je osuđen na kaznu zatvora da obveze države prema takvoj osobi nisu prestale nego dapače da su nastale nove. Evo, o takvim obvezama mi danas moramo govoriti i kroz ovo izvješće. Važno je tu napomenuti kako vidimo ipak određeni napredak. Ono što je hvalevrijedno što smo uveli pa sada već 12 godina to je judicijalizacija našeg zatvorskog sustava gdje sudac izvršenja o tome odlučuje, a ne arbitrira tamo jedan član državne uprave. Jednako tako važno je napomenuti a da smo shodno i ugovorima sa Svetom stolicom uveli i dakle izvršili tu obvezu da smo uveli dušebrižništvo u našim zatvorima i kaznionicama. I općenito kada se razmatra kakvo je stanje ljudskih prava u jednoj zemlji onda ma što netko mislio o tome i koliko se hvalio svi će objektivni promatrači doći najprije u zatvore i kaznionice jer upravo tu se ogleda koliko je jedno društvo spremno i riješeno u poštivanju ljudskih prava. Jer cilj je čitavog tog napora koji je glomazan i koji je skup, a koji je potreban, cilj tog zatvorskog sustava da se jednom kada osuđenik izvrši svoju kaznu zatvora kada se otvore vrata zatvora ne zatvora ne zatvore vrata društva pred njim. To je jedna teška obveza ali mogu reći bez obzira koliko je bilo stanje i teško ili koliko se sada popravlja da su uvijek u njemu radili profesionalci, ljudi koji su uz skromne uvjete sav svoj angažman, mi imamo velike stručnjake u penalnom sustavu, posvetili odgoju i preodgoju zatvorenika. To je nešto što nas razlikuje i zašto smo dobili još prije 12, 13 godina veliku pohvalu od međunarodnih institucija koje su pohodile naš zatvorski sustav koji su rekli da su uvjeti vrlo skromni čak u pojedinim segmentima i nezadovoljavajući, ali da briga zatvorskog osoblja bilo čuvara bilo onih koji sudjeluju u procesima odgoja i preodgoja znatno kompenzira taj jedan ljudski odnos prema zatvorenicima. To vam u svijetu nije tako, imaju suvremene imaju puno bolje opremljene svoje zatvore i kaznionice ali su oni tamo broj. I tamo je jednostavno omjer kao jedno tržište, to su učinio društvu zato si dužan platiti i mi nemamo drugog posla s tobom. Dakle taj jedan napor koji su svi ovdje govornici bez obzira iz koje političke stranke dolazili i govorili to ocijenili i takvi ljudi ti ljudi kojih nema puno kojih još uvijek nedostaje, o tome su govorili mnogi koliko ih je sistematizirano i koliko nama još uvijek nedostaje kadra. Ono što također posebno želim napomenuti to je taj napredak u pogledu i liječničke skrbi. To se vidi upravo u ovim postocima u broju pregleda što je koliko god liječnika nedostaje ali koliko je tim jednim naporom također izvršen broj pregleda što svakako dovodi do određene brige u krajnjoj liniji i do sigurnosti. Ono što treba također ozbiljno shvatiti a što je uvijek vezano uz odgovarajuća materijalna sredstva, a to je da ne smijemo više dozvoliti da taj sustav bude to mjere prenapregnut da predstavlja sigurnosni problem na što je upozoravao godinama pučki pravobranitelj zbog prenapučenosti sustava. Vjerujem da će i dalje sa provođenjem kaznenopravne politike koju smo trasirali izmjenama Kaznenog zakona a i njegovim daljnjim razvojem i čitav niz alternativnih mjera zatvorski sustav postati i uređeniji i sigurniji i da ćemo do godine takvo jedno izvješće odnosno u izvješću za sljedeću godinu da će ti trendovi biti još evidentniji. Hvala lijepa.
Hvala. Kolega Zdravko Ronko. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Evo kada pažljivo čitam ovo izvješće o stanju u kaznionicama, zatvorima i odgojnim zavodima očito je da je nedostatak financijski sredstava i izravno utječe na dostizanje one željene razine standarda koji je propisan i Ustavom i međunarodnim ugovorima a i Zakonom o izvršenju kazne zatvora. Također i nedostatak zatvorskog osoblja i neadekvatna nagrađenost utječu na nemogućnost potpune implementacije i tog zatvora. 4 metra kvadratna, 10 kubika zraka u ovom trenutku kada su kapaciteti zatvorskog sustav 1771 zatvorenik, a mi ih imamo 4741 dakako da nije moguće ostvariti. A i treba tu akceptirati i arhitektonska rješenja dobrog dijela nekih naših zatvora koji su zastarjeli i koji dakako ne mogu osigurati sve ono što je potrebno. Dakle stanje nije sjajno. Znamo da u Požegi postoji kaznionica, zatvor, odgojni zavod. Ja sam u svom radu puno puta obišao cijeli taj sustav koji je u Požegi. Ovaj puta obzirom na kolege koji su već dosta govorili o ovoj tematici, ja bih govorio o jednoj jedinstvenoj i jedinoj Kaznionici za žene u našoj državi. Čak točnije išao bi govoriti nešto o otvorenom odjelu. U ukupnoj zatvorskoj populaciji 5% su žene. One su u prosjeku obrazovanije, to piše u izvješću, a ja ću reći da su nježnije, to ne piše u izvješću, ali bez obzira na to one u odnosu na mušku populaciju su bile u neravnopravnom i reći ću diskriminirajućem položaju posebno kada je riječ o otvorenom odjelu i zato i kažem da ću se osvrnuti na taj otvoreni odjel. Jer one su vam bile smještene u zidu, znate šta je zid, on ima neke svoje standarde nekakvih 5, 6, 7 metara visine, dakle bile su smještene u zidu, s premalim opsegom kretanja i boravka na svježem zraku. One su bile smještene u dvije spavaonice za 35, 6, 7 kreveta, imale su jednu čajnu kuhinju, jedan neprikladan, jednu neprikladnu društvenu prostoriju imali su dva sanitarna čvora, unutra ste imali tri wc-a, tri tuš kabine, jedan umivaonik i 10 miješalica za vodu na tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] I bili su pod stalnim ja ću reći nepotrebnim nadzorom pravosudne policije jer kada ste ostvarili uvjete da budete na otvorenom odjelu onda takav nadzor nije potreban. Dakako da te pogodnosti na otvorenom odjelu ovise i o uspješnosti provođenja programa tog izvršenja kazna a to je definirano opet i pravilnikom i kućnim redom. I kada bi se dakle ti uvjeti i stvorili žene nisu mogle ostvariti te pogodnosti u odnosu na mušku populaciju na otvorenim odjelima u kaznionicama gdje je to i odrađeno. Ja moram reći zahvaljujući ministru pravosuđa, zahvaljujući strategiji ministarstva o onim mjerama smanjenja i racionalizacije troškova i posebno gradu Požegi evo kojemu sam ja tada bio na čelu mi smo početkom ove godine doznačili financijska sredstva za nabavu materijala jer ruke vam daje zatvorski sustav za preuređenje prostora unutar kaznionice gdje su sada odgajanice i gdje smo taj prostor pretvorili u odgojni zavod a na ovom području, na otvorenom dijelu su se stvari ... [[Govornik se ne razumije.]] promijenile. Od sada na otvorenom odjelu imamo sobe za po dvije zatvorenice. Dakle, više ih nije 15, 16, 17 ili 18, neusporedivo imaju bolje i primjerenije uvjete, adekvatnije sanitarne čvorove, društvenu prostoriju, biblioteku, kuhinju, veliko dvorište sa igralištem za rukomet, košarku i ostale sportske sadržaje. I ono što je izuzetno važno, one nisu više u zidu i nemaju više taj stalni nadzor pravosudne policije. I zašto sam to rekao, zato da se vratim, dosta se je spominjalo poveznica upravo zato zbog sustava, odnosno kaznionica sa jedinicama lokalne samouprave, dakle gradovima i općinama. I zato bih na kraju evo rekao zašto je grad Požega imao izuzetno dobru suradnju sa kaznionicama, zatvorima, odgojnim zavodom na polju organizacije rada, zatvorenika i maloljetnika. Za što je grad Požega godinama i donirao financijska sredstva našem ajde kaznenom zavodu? Prvo zato što smo iskazivali brigu za dostojanstvo čovjeka, a posebno one lišene slobode i time mu pripomogli za njihovo što uspješnije osposobljavanje za kasniji boravak na slobodi. To je prvo. Drugo zato što smo ovu vrlo stabilnu i sigurnu ja ću reći uvjetno tvrtku sa 300-tinjak radnih mjesta vezali za Požegu. I treće, zato što smo tu hajde ja ću reći zlatnu koku dakle sa tih 300 zaposlenih smo morali i paziti, morali smo i maziti jer od nje godišnje u gradsku blagajnu inkasiramo cca. 3 milijuna kuna, što poreza, što prireza što komunalne naknade a o interakciji zatvorske poljoprivredne proizvodnje, stočarske proizvodnje, metalske radionice da i ne govorim. Jer ta interakcija sa gospodarskim subjektima grada itekako znači puno za život u gradu. Pa evo toliko i ta poveznica vezano za odnose sa jedinicama lokalne samouprave. Hvala lijepo.
Ivan Šantek replika.
Zahvaljujem. Poštovani kolega drago mi je da se slažemo u činjenici da je nedostatak financijskih sredstava jedan od temeljnih problema zatvorskog sustava. Međutim, kroz sve ove moje rasprave ja ustvari želim postaviti jedno pitanje. Što se čini da se ta situacija promijeni? Ako pogledamo proračune unazad zadnje 3 godine, projekciju za 2014. onda vidimo da će zatvorski sustav dobiti oko 100 milijuna kuna manje nego što je prije dobio. Ako vidimo iz izvješća da je 58 milijuna 910 tisuća kuna nepokriveno iz prethodne godine. Ako imamo 86 milijuna kuna u 2011. tužbe zatvorenika za loše uvjete a izgradnja šibenske kaznionice i zatvora bi to kompenzirala. Onda ako vidimo nadalje da je po strukturi prihoda, prihod iz proračuna čine 92,48% a vlastiti prihodi samo 6,67%. onda očekujemo ovdje odgovor šta se čini da zatvorski sustav ne kolabira. Ja odgovore na to pitanje nisam dobio a vjerujem da niste dobili ni vi.
Odgovor na repliku Zdravko Ronko.
Ja nisam ovdje da odgovaram kolega na pitanja, to će netko drugi odgovoriti. Ali da se razumijemo, točno je, ja sam pročitao, kažem dva izvješća pažljivo, znam šta znači ova financijska situacija, znamo kakvo je financijsko stanje, kakva je kriza ali isto tako postoje i povratni oni udari koji bi se trebali koristiti a to su jedinice lokalne samouprave koje itekako imaju dobre koristi od zatvorskog sustava. Pa u krizi kada jesmo neka se malo potrude, imati ćemo svi više a zatvorenici i oni zbog kojih zatvore imamo biti će im bolje.
I na kraju kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, evo stići ću i ja svoje reći do glasovanja. Ovo današnje bijenale, zapravo dvogodišnje izvješće za 2011. i 2012. je vrlo zanimljivo i vrlo dakle informativno, ono nas dobro informira, upućuje u zatvorski sustav, njegovo djelovanje, svrhu, namjenu, ciljeve i sve ostalo i financijske okvire toga sustava. Ono što je uočljivo iz ovih tablica koje su ovdje nama podastrte iz dva izvješća, dakle jedno je 71 stranica za 2011. i za 2012. 99 stranica izvješća, dakle kao da je prošireno ovo izvješće za 2012. gdje iz tablice, a ne tabele kako ovdje piše, to mislim da nije naš hrvatski izraz, tablica je hrvatski izraz, ne tabela. Očito još uvijek u zatvorima ili u tom sustavu postoje neki koji pišu na neki drugi jezik. Na stranici 86 piše da nepodmirene dospjele obveze na teret državnog proračuna u 2007. su bile 15 milijuna, a u 2012. 36 milijuna prema kaznionicama, zatvorima i ostalim ustanovama u zatvorskom sustavu. Nadalje, dobro je da je na stranici 9 izvješća za 2012. je razvidno da je broj zaposlenih u zatvorskom sustavu od 2003. godine sa 3004 narastao na 3711. Za 2011. i 2012. isti je broj zaposlenika u zatvorskom sustavu, dakle 3711, a broj zatvorenika 2011. godine je bio veći za gotovo 300 u odnosu na 2012., dakle sada ih ima, u 2012. ih je bilo 4741. Ono što mene posebno ajde da kažem kao pripadnika regionalne ali hrvatske stranke zanima, a to je ekonomska podloga zatvorskog sustava. Naime, svi znamo da uz osnovnu djelatnost koju provode ustanove u zatvorskom sustavu je zatvor i ekonomska jedinica. Zatvor je ekonomska jedinica. Ako vidite da na 4700 zatvorenika ima 3700 zaposlenih, to je gotovo 0,8 zaposlenika po jednom zatvoreniku. To znači da bi u zatvoru sa 400 zatvorenika bilo zaposleno oko 300 ljudi. E sada, kada gledamo popis kaznionica, zatvora, odgojnih ustanova u zatvorskom sustavu i kada bismo imali statistiku koliko je kapaciteta u ovih pet slavonskih županija a koliko u ostalima onda bismo vidjeli disproporciju i nesrazmjer, bez obzira na kapacitete zatvora u Požegi, kaznionice u Požegi i zavoda u Požegi i zatvora u Osijeku. To su jedine dvije zatvorske jedinice na području Slavonije i Baranje. Kada je bila ministrica Lovrin ministrica pravosuđa onda smo raspravljali i bilo je gotovo zaključeno da bi se u Slavoniji, Baranji i Srijemu gradio zatvor u Vrpolju na tromeđi triju županija: Brodsko-posavske, Vukovarsko-srijemske i Osječko-baranjske, no od toga nema ništa jer sam kasnije dobio odgovor od ostalih ministara da je to stvar javnoprivatnog partnerstva, što eto tako jedno lakonsko rješenje i jedan odgovor zastupniku koji je pitao za takvu mogućnost stvaranja jedne i ekonomske jedinice na području Slavonije i Baranje. Maloprije sam razgovarao sa jednim čovjek koji je također iz naše županije, a iz Stare Gradiške u kojemu je bio, evo Šeks se okreće, bio i zatvor i kaznionica u komunističko doba, a i u neko drugo doba koje još uvijek ima određene objekte koji nisu privedeni svrsi i izvan onih objekata koji su kulturno blago Republike Hrvatske s obzirom na neke druge stvari i gdje Ministarstvo kulture ulaže u obnovu tih objekata. Nažalost o tome se ne razmišlja, Stara Gradiška je poput nekog zabranjenog grada u Pekingu i o tome se ništa više ne razgovara, iako po ovome zbog prebukiranja kako ovdje netko voli reći ili prevelikog knjiženja u zatvore, to bi se hrvatski tako nekako moglo prevesti, postoji opterećenost od 125% u odnosu na broj zatvorenika. Taj booking ili knjiženje kada bi bilo manje i kada bismo mi u Hrvatskoj manje pravili kaznenih djela ne bi bio problem to prebukiranje. Nažalost evo ta tendencija očito se nastavlja i bit ćemo prebukirani i nadalje. Dakle u ovim tablicama koje su ovdje navedene na stranicama 88 i 89 u izvješću za 2012. godinu kaže se da je struktura direktnih troškova zatvorenika sljedeća. Dakle to ponavljam, prehrana po zatvoreniku dnevno 20,78 kuna. Državni zavod za statistiku je također izračunao da ljudi u Hrvatskoj prosječno, dakle bez obzira bio on menadžer u telekomu ili bio menadžer u, jučer smo raspravljali o bankama ili pak bilo tko drugi nezaposleni ima prosječni, dakle kada se uzme u prosjek troše za prehranu također 20 kuna dnevno. Što se iz tog podatka i iz te usporedbe ili analize ili raščlambe može zaključiti? Ili je prosječno stanovnik Hrvatske na nivou zatvorskog sustava ili je pak u zatvorima toliko dobar ovaj dio u svezi prehrane da se izjednačio podjednako sa prehranom stanovnika u Republici Hrvatskoj, prosječno. Govorim prosječno. S obzirom da postoje i drugi oblici pogotovo oni oblici, dakle represivnih mjera o kojima je govorila gospođa Ingrid Antičević-Marinović i gdje se za blaža kaznena djela postoje i drugi oblici izdržavanja kazne ili nekakvi drugi oblici mogućnosti gdje se može represija izvršiti na drugi način a ne smještajem u zatvor pa poglavito mladih ljudi koji onda imaju zapravo u zatvoru školu da kažem kriminala sa okorjelim kriminalcima ako su skupa. Dakle, dobro je da politika Vlade bilo koje, nema veze i ove u mjerama za smanjenje troškova i racionalizaciju zatvorskih sustava uvrštava i ove oblike, dakle represivnog djelovanja u svoje mjere kako bi i smanjila troškove ali kako bi i unaprijedila ovaj dio, ovaj segment represivnog aparata prema nekim skupinama ljudi u društvu. Zbog toga kada vidimo da su rashodi na teret sredstava državnog proračuna u našim zatvorima i kaznionicama, dakle preko 90% na teret državnog proračuna i zbog toga što ovdje u ovom izvješću nisu pobrojani zatvorski kapaciteti po pojedinim zatvorima i kaznionicama ja bih molio da barem u sljedeće izvješće se to izvrši jer ispada ukoliko je Slavonija i Baranja zakinuta u tom dijelu da porezni obveznici Slavonije i Baranje zapravo financiraju osoblje u nekim drugim dijelovima u zatvorskom sustavu. A zašto bi to tako bilo? Zašto bi to tako trebalo biti? Ne bi to tako trebalo biti. Ja znam da postoji nekakva tradicija zatvora Šibenik, Lepoglava, Pula itd. Ali ovo je naša država i na to trebamo računati i na našu regiju Slavoniju i Baranju. Pa molim da gospoda iz ministarstva i iz Vlade Republike Hrvatske o tome malo više povedu računa. Eto hvala vam lijepa.
Ivan Šantek, replika.
Hvala. Poštovani kolega, naravno htio bih se osvrnuti na dio vašeg izlaganja u kojem kažete da u zatvoru nije dobro. Naravno da u zatvoru nije dobro jer čovjek ima dvije činjenice notorne kojih nije ni svjestan dok ih ne izgubi. Jedna je zdravlje a druga je sloboda. I svaki onaj tko izgubi slobodu a mislim da ja to ovdje pred vama mogu slobodno reći, jer ja znam šta znači biti s jedne strane brane i šta znači biti s druge strane brave. To je dakle najveća vrijednost što čovjek u životu ima. Ali ih nije svjestan dok ih ne izgubi. Tek kad izgubi onda postane toga svjestan. Međutim, onoga trenutka kad država temeljem zakona nekoga liši slobode preuzima svu brigu o njegovim potrebama i svim njegovim ljudskim pravima i to je upravo suština one priče što je i gospođa Ingrid, odnosno kolegica Ingrid-Antičević Marinović Govorila. Dakle, kad god se gleda stanje ljudskih prava u nekoj zemlji prvo što se obilaze to su kaznionice, zatvori, nakon toga policijske postaje itd. itd. O tome je govorila svojevremeno i pravobraniteljica i smatram da je sasvim opravdano što mi danas govoreći o zatvorskom sustavu upozoravamo na stvari u kojima bi se mogle povrijediti temeljna ljudska prava osoba lišenih slobode za koje je država preuzela potpuno odgovornost. Mislim da je to najvažniji zaključak koji danas treba izaći iz ove rasprave.
Odgovor na repliku, Boro Grubišić.
Kolega Šantek, s obzirom da sam vas slabo čuo zbog žamora u sabornici ja se slažem sa svima što ste vi rekli.
Završna riječ zamjenice ministra gospođe Sandre Artuković-Kunšt. Kolegice i kolege ili uđite u dvoranu ili pričajte izvan dvorane.
Hvala vam lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici hvala vam za raspravu, hvala vam za pozitivno očitovanje na metodološku i strukturalnu koncepciju ovoga izvješća. Cilj je bio dati relevantne podatke i mislim da smo to učinili. Cilj naravno jest da to će uslijediti da se usmjere aktivnosti upravo na one segmente djelovanja u zatvorskom sustavu koji zahtijevaju najviše aktivnosti, a oni su danas ovdje već i uočeni s tim da bih ja morala napomenuti da naše opredjeljenje za rehabilitaciju, resocijalizaciju i reintegraciju zatvorenika ostaje čvrsto i dalje. Mi smo usmjereni na smanjenje broja zatvorenika kroz sustav probacije i taj sustav već sada pokazuje određene rezultate. Jer kao što sam rekla i ponovit ću brojke u 2011. godini u zatvorskom sustavu bilo je 18088 osoba, a 2012. 16743 osobe što je za 7,43 manje. Pitanje izgradnje zatvora je pitanje koje zahvaća i traži realitet života u kojem živimo kao što je zatvorski sustav odraz realnog života u ekonomskom, gospodarskom i socijalnom smislu cijene naše države, tako su i mogućnosti koje daje proračun onakve kakve jesu i tu treba biti realan i treba naravno u realnom smislu doživljavati one mogućnosti koje mi sada s obzirom na stanje proračuna imamo. Ponovit ću. Naš je cilj rehabilitacija, reintegracija i resocijalizacija zatvorenika i to vjerujemo da ćemo postići kroz sustav probacije a o ovim svim pokazateljima koje je dalo izvješće na njima će se graditi naša daljnja kaznena i penalna politika. Hvala vam.
Hvala i vama poštovana zamjenice ministra. Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2011.godinu i b) Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2012.godinu. rasprava o jednom i drugom izvješću ja zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: "Prihvaća se Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2011.godinu i b) Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2012.godinu". Molim da se izjasnimo o oba izvješća. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Tko je suzdržan? Utvrđujem da većinom glasova 93 glasova za i 24 suzdržanih glasova prihvaćen predloženi zaključak. Poštovane kolegice i poštovane kolega najprije jedna obavijest. Predsjednik Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav poštovani kolega Peđa Grbin saziva sjednicu odbora danas petak 8.studenog 2013.poslije glasovanja u zgradi Hrvatskog sabora dvorana Josipa Jelačića. Molim članove odbora da se odazovu. Sve uredu radne skupine. Odbor za Ustav poziva radnu skupinu. Dobro, da radnu skupinu da, ali Odbor za Ustav. Poštovane kolegice i poštovane kolege, zaključujem 9.sjednicu Hrvatskog sabora. Vidimo se već u ponedjeljak na sjednicama klubova radnih tijela Sabora u pripremi za 10.sjednicu Hrvatskog sabora koja počinje u srijedu aktualnim prijepodnevom. Dobar i ugodan vikend i svako dobro.