Dobro jutro, nastavljamo sa radom, tj. započinjemo rad sa Prijedlogom Zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 292. Ali naravno prije točke, prvi se za stanku javio kolega Peđa Grbin, klub SDP-a, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Klub SDP-a traži stanku od 10 minuta vezano uz gospodarsku situaciju u RH. Hvala vam lijepa.
Hvala. Živi zid, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora. U ime kluba Živog zida i SNAGA-e, tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bi progovorio o usporavanju rasta BDP-a.
Hvala. Slijedeći se javio kolega Lovrinović, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, ja nemam pravo na stanku ali molim vas da mi dopustite u nastavku kad se vratimo s odmora da vam postavim jedno pitanje kao zastupnik koje sigurno interesira građane.
Ne možete to.
Onda molim vas da mi dopustite, ja ovdje ne postavljam pitanje u svoje ime da pitam vas, ali pitanje je namijenjeno predsjedniku Sabora, vi ga sad zamjenjujete. Zašto godinu i pol dana ne dolazi točka dnevnog reda o Izvještaju HNB-a o ostvarivanju ciljeva monetarne politike? Ona stoji ovdje za prvo polugodište 2016., drugo polugodište, 2017., tko jednostavno štiti guvernera od kritika odnosno rasprave neugodne u Saboru i kako predsjednik Sabora definira dnevni red? Zašto odugovlači i skriva tu temu izuzetno važnu za sve građane Hrvatske? Ja ga želim postaviti u ime građana. Hvala.
Dobro, hvala vam, hvala. Morat ćete postaviti pitanje predsjedniku Sabora. Slijedeći je Nikola Grmoja, Klub zastupnika MOST-a, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, tražim stanku u ime kluba MOST-a na temu aktualne političke situacije.
Hvala. Time smo završili, dakle nastavljamo u 9,45 minuta. Hvala. [[STANKA U 9,35 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Kolega Grbin.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. HEP nije u mom resoru. Mrtav-hladan rekao je ministar zadužen za upravljanje državnom imovinom. Čovjek na čelu resora koji obavlja upravne i druge poslove koji se odnose na upravljanje, raspolaganje, stjecanje i prodaju državne imovine, citiram čl. 23.a Zakona o ustrojstvu u djelokrugu ministarstva i drugih središnjih tijela državne uprave i koordinaciju upravljanja, raspolaganja, stjecanja i prodaje imovine u vlasništvu RH, koja je u nadležnosti drugih središnjih tijela državne uprave. Čovjek u čijem je resoru svaka dionica koju RH ima. Upitan o privatizaciji HEP-a kaže on dalje: nisam u skupštini HEP-a niti u nadzornom odboru, tako da ne znam. A ja vas sada pitam, pogotovo vas kolegice i kolege iz vladajućih, a koji će nam onda Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom, kada ministar na čelu tog resora ne zna ništa o privatizaciji najvećeg trgovačkog društva koje je ostalo u vlasništvu RH. Privatizaciji koju je predsjednik Vlade RH najavio prije više od godinu dana. Sjećate se još toga? Sjećate se najave da ćemo nacionalizirati INA-u i da ćemo tu nacionalizaciju financirati privatizacijom HEP-a. Sjećate li se? Ministar je na to očito zaboravio. OK, reći će neki. Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom možda nije tu da bi upravljalo svakim trgovačkim društvom u svakom pojedinom resoru. Ministarstvo je tu da pripremalo planove, da bi pripremalo strategije, da bi stvaralo okvir za upravljanje i raspolaganje imovinom u vlasništvu RH. Ali gle vraga. Zadnji plan upravljanja imovinom u vlasništvu RH donijela je još Milanovićeva Vlada. Od onda mi više nemamo planove za upravljanje i raspolaganje imovinom u vlasništvu države iako je jasna i izričita zakonska obveza da se takav plan donosi u tekućoj godini za narednu. Nama takvi planovi nisu bitni. OK. Možda nemamo planove, ali imamo strategiju za upravljanje državnom imovinom. Ali i tu ima problem. Strategija za upravljanje državnom imovinom zadnja, donijeta je za razdoblje od 2013.-2017. godine. Dakle, i strategija za upravljanje državnom imovinom je istekla. Nema je. Mi nemamo niti jedan dokument koji bi regulirao kako će se upravljati državnom imovinom koji bi definirao što ćemo prodavati, što nećemo prodavati, što ćemo zadužiti itd. Nema! Ali odluke se donose. Poštovane kolegice i kolege. Pred nama je nacionalizacija INA-e, kao što sam već spomenuo, o kojoj ovaj dom iako je interpelacija u proceduri, ne želi raspravljati preko godinu i 2 mjeseca. Privatizacija HEP-a. Imamo probleme u Petrokemiji. Jučer nas je uprava Uljanika izvijestila da u planu restrukturiranja od države očekuje 2 milijarde i 100 milijuna kuna uz otpuštanje 1150 radnika. A što za to vrijeme radi Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom? Ponaša se kao agencija za promet nekretninama i prodaje stanove u državnom vlasništvu, a i to čini dok u isto vrijeme imamo ozbiljan problem zaštićenih najmoprimaca koje planiramo kroz određeno vremensko razdoblje izbaciti na ulicu. Ministarstvo za upravljanje državnom imovinom u ovakvom obliku pokazalo se potpuno nepotrebnim. Poštovani kolegice i kolege, pogotovo vi iz vladajuće većine, shvatite ovo izlaganje kao apel. Izgubili smo preko 2 godine kada je pitanje upravljanja državnom imovinom na dnevnom redu. Više od dvije godine. Dobili ste izbore i formirali ste vlast, ali time niste dobili vlasništvo nad RH. Dobili ste odgovornost, pa je i vrijeme da se počnete ponašati tako. Hvala vam lijepa.
Hvala kolegi Grbinu. Slijedeći je kolega Branimir Bunjac ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvaženi kolegice i kolege. Prilikom donošenja proračuna za 2017. godinu Vlada je planirala rast od 3,2%, a to je između ostaloga, potvrdio i ministar Zdravko Marić u intervjuu od 31. svibnja 2017. godine, te je rekao između redova da bi rast mogao biti i do 4%. Prema programu vjerodostojnoga HDZ-a u 2020. godini očekuje se rast BDP-a od 5%. Izbijanjem krize u Agrokoru, Živi zid je upozorio premijera da je takav rast neostvariv, što je on rezolutno odbijao i govorio je kako su svi trendovi gospodarstva pozitivni. Sada u zadnjem kvartalu vidimo da tome nije tako jer imamo rast od vrlo mršavih 2% i samo 1,3% u odnosu na prosinac 2016. godine. Istovremeno je u studenom prošle godine javni dug po prvi put u hrvatskoj povijesti premašio 300 milijardi kuna i postigao svoj rekord. Želim napomenuti da se RH u ovom trenutku zadužuje na tržištu kapitala s kamatama 2,9%. Znači, naš rast BDP-a od 2% ne uspijeva nadoknaditi čak ni troškove kamate, što znači, da promatrajući troškove kamate i promatrajući javni dug RH je u stvari i dalje u recesiji, odnosno vratila se u recesijske trendove. To doista predstavlja jedan nevjerojatan debakl ove Vlade. Ponovit ću – debakl. Jednu pravu katastrofu jer ona ne uspijeva iskoristiti situaciju da u EU trenutno sve države članice imaju rast BDP-a i što je najzanimljivije, sama EU ima u prosjeku rast BDP-a 2,6%, znači veći nego hrvatski. Hrvatska je 8 godina bila u recesiji i nije nikakva mudrost potrebna za shvatiti da smo imali priliku za rast od više od 5% da smo samo malo se ponašali odgovornije nego što to čini ova Vlada. Još je veća katastrofa to, što poljoprivreda, ribarstvo i šumarstvo imaju pad od čak od 5%, da je prerađivačka industrija u padu, a da su građevine i nekretnine na pozitivnoj 0. Želim napomenuti, da zemlje u okruženju imaju sljedeći rast BDP-a, Mađarska i Latvija 4,8%, Slovenija 6,2%, Poljska 4,3, Rumunjska 7%, Austrija i Nizozemska 3,1%, Njemačka 2,9%, znači puno više nego Hrvatska radi se o razvijenoj i možemo reci tromoj ekonomiji koja nema takve prilike za rast kao hrvatsko gospodarstvo, koje se tek uključilo u EU. Ja bi htio pitati vladajuću većinu, da li je za ovu gospodarsku lošu sliku, da li je za to kriv Poslovnik Sabora? Dali je za to krivo izborno zakonodavstvo? Da li su za ovo krivi Facebook komentari? Da li su za ovo krive biste političara, imena trgova, ploče ili je za ovo krivo to što nema reformi, što je teritorijalni ustroj skup i neefikasan, što javna uprava zbog stranačkog uhljebljivanja ima krizu upravljanja, dok korupcija cvate, a ovrhe i blokade guše egzistenciju 1/5 hrvatskih građana, dok su demografske mjere kozmetičke naravi, dok se tvrtke prodaju strancima, nakon što su prodane gotovo sve banke, dok se daju koncesije na vode i plaže, dok slijedi prodaja poljoprivrednog zemljišta, dok nije riješen problem Agrokora, INA-e niti brodogradnje. Ja bi htio reći, vladajućoj većini, ovoga puta nešto dobronamjerno. Morate shvatiti da vas na životu mogu održati jedino rezultati vaše Vlade. Sve smicalice, trikovi, sitne zlobe, zakulisne igre i PR ne mogu vas spasiti ako vaša Vlada nije učinila ono što se od nje očekivala. Imate najniži rejting u ovom trenutku, počevši od onoga časa kada je formirana vlada 14.10.2016. g. Izgubili ste već 1/5 birača koji su za vas glasali onda u roku samo 16 mjeseci. Vrijeme da se trgnete. I umjesto da se bavite oporbom i da se baviti marginalijama, da se počnete baviti onim što hrvatske građane najviše muči a to je dakle, pitanje gospodarstva, pitanje egzistencije, pitanje socijalna pravde, pitanje pravosuđa, i dakle, pitanje budućnosti a ne prošlosti. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Bunjcu. Sljedeći je kolega Božo Petrov, izvolite ispred Kluba zastupnika Mosta.
Hvala. Kolegice i kolege zastupnici, što bi se dogodilo da mi kao saborski zastupnici stvarno kreiramo zakone po mjeri, apsolutnoj svakoj osobi u RH. Ja ću pokušati nači način da me čujete, pa ću pokušati to predstaviti na sljedeći način. Jure je 2009. g. dobio zabilježbu od općinskog suda, da duguje 850000 kn, premda nikada nije digao kredit. Nakon toga je sjedio sudski proces, danas se dug penje na 2 milijuna kuna, bez obzira što je sudski vještak dokazao da je falsificiran potpisan tomu apsolutno nije pomoglo. Njegova borba za pravosudnim sustavom, traje 10 g. Jure je realna osoba, promijenjeno ime, ali realna osoba. I ako želite pomoći Juri u trenutku kada budete raspravljali o zakonima iz pravosuđa onda bi molio da u tom trenutku ne gledate, niti svoje prijatelje, niti svoje kolege, niti ljude koje poznajete u sustavu, niti koliko će odvjetnici dobiti ili izgubiti novaca, javni bilježnici i ostali. Vodite računa o Juri i sličnima, jer smo zato tu. Mi smo kao Most predali paket reformi, uputiti ćemo i ostale, kada budete raspravljali o paketu reformi Vlade koja je predala, o šminki, sjetite se Jure i sjetite se njegove obitelji koja prolazi pakao zadnjih 10 g. Druga slika, Antonija obitelj je podigla kredit, njezin otac je živio, njezin otac je radio na željeznici, u međuvremenu dogodilo se što se dogodilo sa švicarskim frankom, nisu mogli više vraćati kredit, banka je otkazala ugovor, on se u međuvremenu razbolio dobio je rak. Na poslu su mu se zahvalili, dali mu otpremninu i nešto za liječenje, banka u međuvremenu sjela na račun, uzela mu apsolutno cijeli taj iznos financijskih sredstava nakon toga je morao na liječenje, nije mogao na liječenje, umro je. Sjetite se ovršnog zakona, kojeg smo ovdje raspravljali, sjetite se amandmana i prilike koju ste imali kao saborski zastupnici da ove stvari promijenite. I ja vas zaista molim, molim da sljedeći put ne propustite priliku. Antonija je realna osoba, ona postoji i ona je tu, treća slika, danas Ivana živi s 3 djece, sama je, samohrana majka. Njezino najmlađe dijete, prošlo je niz operacija jer je rođena sa prirođenim manama. Žive u kući od 30 kvadrata. U početku su bili i bez struje i bez vode. A uvjeti su im bili takvi, da kad vani pada kiša da im se slijeva niz zidove. Zamislite koliko bi dostojanstveniji život, njezine obitelji i maloga Ante kojeg ne možete primijetiti, on je izuzetno vedar dječak, bez obzira na sve što prolazi, koliko bi njihov život bio dostojanstveniji, da im se omogući da kroz Zakon o mikrosolarima dobiju mogućnost ne samo za ogrjev nego da si uštede za struju. A imat ćemo ovdje priliku, dali smo pustili smo Zakon o mikrosolarima, imat ćemo priliku to skupa promijeniti. Ja bih mogao navoditi zakone o poduzetništvu, o javnoj upravi, o svemu onome o čemu se priča da će se raditi, a zapravo se ne radi. ja vas molim da se zauzmete za zakone, da iskoristite priliku da imate, imamo još manje od tri godine, da na kraju kada izađete iz ovoga Sabora budete ponosni da ste nešto dobro napravili. Ja vas ne pozivam da pokažete neposluh svome šefu, ja vas molim da objasnite svom šefu zašto je to bitno jer imamo tri godine. I nije bitno tko će voditi inicijativu, vodite sve inicijative, ali neka te inicijative na kraju rezultiraju dobrobiti svih građana RH. Kozmetiku ograničite na područje toaleta, a pokažite ljudima da je vrijedilo što se krv prolila za Hrvatsku. Hvala.
Hvala kolegi Petrovu. Sukladno članku 228. pošto za sljedeću točku dnevnog reda kao što rekoh nemamo izvješća nadležnih radnih tijela nastavit ćemo sa: - Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014., 2015. i 2016. godinu. Ali prije toga kolega Bauk traži stanku. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Sukladno također članku 228. Klub zastupnika SDP-a predlaže da na raspravu stavite Prijedlog zakona o potvrđivanju Konvencije Vijeća Europe o sprečavanju i borbi protiv nasilja nad ženama i nasilju u obitelji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 105. - predlagatelj Klub zastupnika SDP-a. Naime, Sabor je 10.3. odobrio hitni postupak, 27.4. prošle godine se očitovala Vlada, 4. srpnje 2017. se očitovao odbor i nema nikakvog razloga da ta točka ne dođe na raspravu obzirom da u članku 228. se to omogućuje u pravilu i ja predlažem da se to iskoristi i da to stavite na dnevni red nakon stanke koju tražimo zbog problema liftova u zgradama do 4 kata. Zahvaljujem.
Hvala kolegi Bauku. Dakle odobravam stanku od deset minuta. Kao član SDP-a podržavam taj prijedlog, ali ćemo tijekom stanke vidjeti da li za to postoje poslovničke mogućnosti. Hvala lijepa. [[STANKA U 10,30 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,40 SATI]] Izvolite kolega Maras.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Hrvatska je ušla u EU 01. srpnja 2013., čime nam je omogućeno da koristimo i veliki dio sredstava iz fondova EU kako bi pomogli našim građanima. Konkretno, to za period 2004-2010. iznosi preko 10 milijardi, 2014-2020. godina, to iznosi preko 10 milijardi eura. Nažalost, po korištenju fondova EU smo dosta loši, odnosno ne povlači se dovoljno sredstava i klub zastupnika SDP-a, koji želi rješavati probleme naših sugrađana u RH predlaže Vladi RH da podupre inicijativu i da uvrsti u program korištenja fondova EU jedan projekt koji bi omogućio ugradnju liftova u sve zgrade u RH koje imaju uz prizemlje još najmanje 3 etaže. Znači, to može biti 3, ali može biti u nekim slučajevima, što je gotovo nevjerojatno, ali u RH postoje zgrade bez liftova koje imaju 7 i 8 katova. U ovom trenutku, radi se o 16 tisuća ulaza u RH, odnosno 16 tisuća mogućnosti da se ugrade liftovi kako bi se pomoglo našim građanima koji su u poznijoj dobi, da ne moraju svaki dan razmišljati da li će 2 ili 3 puta izlaziti iz svoje zgrade, da li mogu otići u dućan, da li mogu napraviti nešto za sebe i svoju obitelj. Fondovi EU omogućavaju i povećanje životnih uvjeta potrebitih, siromašnih ili isključenih osoba, pogotovo osoba sa invaliditetom, obitelji odnosno starijih osoba. Znači, fondovi EU omogućavaju ovakve programe i gotovo je nevjerojatno da Vlada RH propušta mogućnost da relativno jednostavno dođe do sredstava EU koje bi pomoglo, rekao sam 16 tisuća ulaza u RH, odnosno preko 700 tisuća naših sugrađana koji bi bili obuhvaćeni ovim programom. Mi predlažemo da se u izmjenama operativnog programa konkurentnosti kohezija u prioritetnoj osi 8 doda jedan dio koji je vezan za uključivanje i zdravlje, odnosno investicijski prioritet 9a koji obuhvaća infrastrukturu za skrb za starije osobe, da se uključi stambena infrastruktura i njezina prilagodba. Da se na taj način omogući da EU sufinancira 80% sa ove projekte, da na taj način u naredne 3 godine omogućimo preko 700 tisuća naših sugrađana da ima kvalitetnije stanovanje, da se na taj način otprilike 3-4 milijarde kuna projekata pokrene u RH, što će indirektno, odnosno i direktno imati koristi naša industrija, s obzirom da imamo i naše proizvođače liftova, odnosno dizala, koji će na taj način zaposliti preko dvije tisuće naših sugrađana. Znači, imamo direktnu korist. Broj jedan, za 750 tisuća naših građana koji će imati kvalitetnije stanovanje, preko 2000 novootvorenih radnih mjesta i iskorištenje otprilike 3-4 milijarde kuna europskih sredstva koje na žalost u ovom trenutku ne koristimo. To je poruka i zahtjev Kluba zastupnika SDP-a za koji ćemo pokrenuti i javnu peticiju kako bi se što više građana moglo uključiti u tu vrstu podrške i pokazati vladajućima da je potrebno osigurati liftove u svim višim zgradama u svim našim gradovima, kako naši stariji sugrađani ne bi imali problema da li će jednom ili 2 puta izaći iz svoga stana tijekom dana. Sa druge strane, želim napomenuti da, pogotovo me muči u gradu Zagrebu, što je otprilike 6000 takvih ulaza, što gradonačelnik grada Zagreba bi mogao i sam pokrenuti incijativu i ovakav program jer za jedan rotor koji radi u gradu Zagrebu 250 miliona kuna koji je tamo u Novom Zagrebu, u 4 godine bi sam grad Zagreb mogao riješiti ovaj problem. I to je ono zbog čega smo ovdje i to je ono zbog čega bi se svi koji mogu utjecati u RH trebali baviti problemima naših sugrađana i pomoći našim sugrađanima, a pogotovo onima starije životne dobi. Hvala vam lijepa.
Vrijeme. Izvolite kolega Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ovdje se u Hrvatskom Saboru se nikad ne zna kad će tko zatražiti pauzu. Stjecajem okolnosti nisam bio ovdje, da sam bio, bio bih se prijavio govoriti o ovoj istoj temi, međutim, pošto nisam bio tražim stanku od 10 minuta ili mogu odmah govoriti ako vi to želite, tražim stanku od 10 minuta da bi govorio o ovoj temi jer mislim da znam neke detalje više.
Dobro, trenutno sad ne možete, moramo krenuti sa novim točkama, možete tražiti stanku, dakle još malo. Prije replika kolega Hrelja u ime kluba GLAS-a i HSU-a traži stanku. Izvolite kolega Hrelja.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. U ime kluba GLAS-a i HSU-a tražim stanku od deset minuta da bi govorio neke nove detalje o ugradnji dizela u RH.
Hvala. Dakle odobravam stanku do 11,16 minuta. [[STANKA U 11,06 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11,16 SATI]] Izvolite kolega Hrelja ispred Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege javio sam se za stanku da bih govorio o problematici ugradnje dizala u RH i bilo bi pošteno kada se o tome govori da se uvijek prizna tko je to inicirao. A drugo, o ovome sam počeo pričati pred godinu dana i pitao premijera Plenkovića da li on namjerava svom resornom ministarstvu predložiti da to uđe i da se otvori nova niša za financiranje ovih projekata iz EU. Treba reći da se ovim sustavno bavi jedan gospodin u poznoj životnoj dobi sa 84 godine, gospodin Želimir Manenica i zahvaljujući Udruzi umirovljenika HT-a i HPT-a mi danas imamo poznate sve ulaze od … [[Govornik se ne razumije.]] u RH koji trebaju lift, odnosno imaju mogućnost ugradnje lifta. Prošle godine se promijenio i pravilnik o, odnosno Zakona o građenju i više nije potrebna građevinska dozvola dakle kao jedna olakšavajuća okolnost za ugradnju liftova. U kontinuitetu se ovim problemom bavi i euro zastupnica Biljana Borzan koja je kontaktirala sve mjerodavne u Europskoj komisiji i koja je dobila potvrde da je moguće da se ugradnja dizala u RH sufinancira sa 80%. Po procjenama stručnjaka moguće je ugraditi negdje oko 8,5 tisuća dizala što bi u kalkulacijama sa prosječnom cijenom dizala od 50 tisuća eura, to je neka peterokatnica značilo preko 4 milijarde kuna vrijednost ovih projekata. Situacija se ipak trgnula i u ovom trenutku naravno HSU sa svojim koalicijskim partnerima je aktivna po cijeloj Hrvatskoj, mi kontaktiramo predstavnike stanara i upravitelje zgrada i od njih tražimo da iskažu svoje pismo interesa prema ministarstvu da bi Ministarstvo regionalnog razvoja i europskih fondova imalo uopće doživljaj o potrebama i o motivaciji ljudi za ugradnju dizala a kroz ugradnju dizala Hrvatska dobiva na mobilnosti građana. Dakle mogu građani normalno živjeti, stanovati na 5.-om katu, spustiti, obavljati sve svoje potrebe a ovako imamo situacije da neki možda jednom godišnje siđu sa svog 4.-og, 5.-og ili 6.-og kata ili uopće ne mogu sići nego svi moraju moliti susjede da im dopreme i hranu i sve osnovne potrepštine. A zamislite kako je onim koji daju usluge prvoj pomoći, Crvenom križu, vatrogascima, servisnim službama ako uz takve napore još moraju obavljati određene radove i kako ih je volja doći na 5.-ti, 6.-ti kat da bi pružili pomoć ili uslugu ljudima u potrebi. Dakle ovo je jedan, jedan jako dobar projekt za Hrvatsku, dobar za kretanje i mobilnost građana i ne samo starijih i nemoćnih nego i obitelji sa malom djecom i osobama sa invaliditetom. Dakle ovo je dobar projekat za sve. Naše inicijative i molbe i tiskovne konferencije i lokalno i ovdje u Hrvatskom saboru su na neki način urodile plodom jer u ovom trenutku je aktivna jedna radna skupina između Hrvatske gospodarske komore i Ministarstva regionalnog razvoja i EU fondova. I definitivno se stvaraju sve pretpostavke da bi se išlo u promjenu programa financiranja. Ono što bi mom kolegi, dragom kolegi Marasu, predsjedniku mog Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo preporučio, preporučio bih mu da do promjene Poslovnika kada ne mora tražiti većinu u odboru da bi neku temu stavio na dnevni red da na dnevni red tematske, odnosno tematsku sjednicu Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo stavi problem stanovanja građana RH jer to piše u sadašnjem Poslovniku kao djelokrug rada upravo Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo. Dakle ne moramo, doista ne moramo eksponirati se sa ove govornice nego možemo tražiti tematsku sjednicu i onda pozvati sve relevantne subjekte i tražiti u kojoj je to fazi. Hvala vam lijepa.
Hvala gospodinu Hrelji. Nastavljamo sa dnevnim redom. Prvi je. - Prijedlog zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja, prvo čitanje, P.Z.E. broj 292. Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Dodatno obrazloženje će dati državni tajnik u Ministarstvu financija gospodin Željko Tufekčić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Pred vama se nalazi Prijedlog zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja, radi se o potpuno novom zakonskom prijedlogu koje uređuje područje carinskog zastupanja, a u skladu s ovlastima koje su državama članicama dana za urediti eu zakonodavstvo. Također ovaj zakon zamjenjuje dosadašnji Zakon o uvjetima za obavljanje poslova zastupanja u carinskom postupku koji će stupanje na snagu ovog zakona prestati važiti. Dakle carinsko zastupanje je provođenje radnji i formalnosti propisanih carinskim zakonodavstvom koje carinski zastupnik za račun zastupane osobe u njenom poslovanju poduzima sa carinskim tijelima. U RH prema važećem normativnom okviru poslove carinskog zastupanja obavljaju carinski otpremnici, dakle tj. pravne osobe koje obavljaju poslove zastupanja te ovlašteni carinski zastupnici tj. fizičke osobe koje kao zaposlenici carinskih otpremnika poduzimaju radnje carinskog zastupanja. Odredbama Uredbe br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. godine o Carinskom zakoniku Unije koja je izravno primjenjivan na područje njenih država članica koje čine carinsko područje EU, uređuje se i pitanje carinskog zastupanja. Pri tome je člankom 18. Carinskog zakonika Unije propisano da države članice mogu u skladu s pravom EU odrediti uvjete prema kojima carinski zastupnik može pružati usluge u državi članici u kojoj ima poslovni nastan. Općenito carinsko zakonodavstvo EU izravno je primjenjivano na području EU pri čemu ono daje ovlaštenje državama članicama da pojedina pitanja u području carinskog pravnih odnosa urede nacionalnim propisima i u skladu s pravnim načelima Unije i temeljnim principima carinskog zakonodavstva Unije. Što je sadašnje stanje? U RH uvjeti obavljanja poslova carinskog zastupanja uređeni su Zakonom o uvjetima za obavljanje poslovanja zastupanja u carinskom postupku iz 2001. godine. Navedeni zakon u bitnome se naslanja na carinsko pravni režim iz vremena prije ulaska RH u EU, pri čemu je osim toga u međuvremenu odnosno 1. srpnja 2016. na snagu stupilo i potpuno novo reformirano carinsko zakonodavstvo EU. Naime, Carinski zakonik Unije i propisi koji ga dopunjuju i provode zajedno sa nacionalnim propisima donesenim u skladu s ovlaštenjima iz navedenog zakonika čine cjeloviti pravni režim koji uređuje pružanje usluga carinskog zastupanja slijedom čega je donošenje ovog zakona obveza koja proizlazi iz pravne stečevine Unije. S obzirom na navedeno, nužnim se ukazuje žurno donošenje ovog zakona radi usklađivanja s pravnom stečevinom EU odnosno carinskim zakonodavstvom donesenim na razini EU, čime će se omogućiti cjelovita primjena odredbe članka 18. Carinskog zakonika Unije. Uređenje područja pružanje usluga carinskog zastupanja predstavlja završni čin normativnog usklađivanja hrvatskog carinskog pravnog sustava sa obvezama koje proizlaze iz novog odnosno već prije spomenutog reformiranog carinskog zakonodavstva EU, a koje je stupilo na snagu u svibnju 2016. Mjere koje se predlažu novim zakonom, dakle sukladno ovlaštenju koje Carinski zakonik Unije daje državama članicama da nacionalno zakonodavstvom reguliraju pojedina pitanja iz područja carinskih propisa čije uređenje nije u nadležnosti EU Zakonom o uvjetima za obavljanje poslova carinskog zastupanja uredit će se određivanje uvjeta i postupovnih pravila za dodjelu i dokazivanje prava obavljanja poslova carinskog zastupanja, dakle status ovlaštenog carinskog otpremnika i status ovlaštenog carinskog zastupnika za pružanje usluga carinskog zastupanja. Uredit će se zakup poslovnog prostora u vlasništvu RH na lokaciji graničnog prijelaza, uredit će se vođenje evidencije. Nadalje, stručni ispiti i stručno osposobljavanje ovlaštenih carinskih zastupnika te nadzor nad pravilnom primjenom ovog zakona. Što će se postići za gospodarske subjekte? Dakle donošenjem ovog zakona postit će se najprije modernizacija i znatno pojednostavljenje pravnog režima pružanja usluga carinskog zastupanja pri čemu će se u odnosu na postojeći pravni režim koji uređuje obvezu ishođenja tri vrste odobrenja, sada se propisuje samo jedna vrsta odobrenja i to odobrenje za pružanje usluga carinskog zastupanja tj. odobrenje za carinskog otpremnika te se uvodi pojam carinskog agenta. Također dodatno se fleksibilizira obavljanje poslova carinskog zastupanja što pojednostavljuje i pojeftinjuje ukupno carinsko poslovanje u gospodarstvu i to na način da se u skladu sa pravom EU ukida obveza za odobrenje za poslove carinskog zastupanja, odnosno po novom režimu status carinskog agenta, mora imati fizička osoba koja kao zastupnik pravne osobe ili trgovca pojedinca poduzima radnje i formalnosti koje se zahtijevaju prema carinskom zakonodavstvu u poslovanju sa carinskim tijelima. I drugo položeni stručni ispit za carinskog agenta smatra se dokazom ispunjenosti EU carinskim propisima predviđenih kriterija u vezi sa odobravanjem različitih carinskih pojednostavljenja. Dakle navedeno olakšava i pojednostavljuje administrativne zahtjeve i procedure dokazivanja ispunjavanja tih kriterija. Nadalje, pojednostavljenje administrativnih zahtjeva i procedure za odobravanje, obavljanje poslova carinskog zastupanja u poslovnim prostorima u vlasništvu RH na lokaciji graničnih prijelaza. Također se predviđa ukidanje obveze ishođenja odobrenja za obavljanje poslova carinskog otpremnika na graničnom prijelazu te se propisuje da se poslovni prostor u vlasništvu RH na lokaciji graničnog prijelaza daje carinskom otpremniku u zakup. I konačno u interesu pravne sigurnosti, dakle uvažavanje stečenih prava stranaka i njihovih legitimnih očekivanja i uspješne tranzicije na novo pravno uređenje prijelaznim odredbama osigurava se važenje već izdanih odobrenja. Inače trenutno u RH posluje 612 ovlaštenih carinskih otpremnika, dakle pravnih osoba te oko 2,5 tisuće ovlaštenih carinskih zastupnika dakle fizičkih osoba a po novom režimu carinskih agenata. Osim usklađivanja sa pravnom stečevinom ovim zakonom se značajno pojednostavljuje poslovanje za unaprijed navedene gospodarske subjekte kao i za njihove zaposlenike u smislu smanjenja administrativnih zahtjeva a kako je to već unaprijed obrazloženo. Zakon ide u dva čitanja, što je svakako prilika za moguća dodatna poboljšanja ovog zakonskog prijedloga. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem državnom tajniku za obrazloženje prijedloga zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja. Na njegovo izlaganje imamo jednu repliku kolege Marasa, izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Ispričava se. Prije nego što otvorim raspravu, žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Pošto vidim da ne, samo ću dati jednu tehničku napomenu. Pošto je po dnevnom redu 2. točka Prijedlog zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela, prvo čitanje, P.Z. br. 294. njega ćemo staviti zapravo na zadnje mjesto jer je matični odbor tek u 11 a nastaviti ćemo nakon ove točke sa objedinjenom raspravom o Izvješću o radu upravnog vijeća HINA-e za 2014., 2015. i 2016., ako se slažete? Hvala. Dakle sada krećemo sa raspravom u ime Kluba zastupnika. Prvi je kolega Anton Kliman ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo Klub HDZ-a u prvom čitanju će podržati ovaj zakon dakle u svrhu uređenja zakonske regulative koja regulira carinske propise. Ovaj zakon je jedan od onih manjih zakona koji regulira pitanje carinskog agenta i zastupanja carinskog otpremnika i sa svojim djelatnicima prema dakle korisniku carinskih usluga. Ovaj zakon je u principu takav da se prilagođava zakonima EU i koristi priliku na neki način da uredi pitanja koja su dozvoljena ovim propisima koje donosi EU. Bitno je reći oko ovog zakona da je bila u procesu, dakle rasprave sa zainteresiranom javnošću jako mali broj primjedbi na taj zakon, svega 10-ak, dakle što je znak da je zakon dobro pripremljen. Jer kada vidimo u onom dijelu, u onom dijelu primjedbi zainteresirane javnosti puno primjedbi znači da treba, da je zainteresirana javnost, odnosno struka nije zadovoljna sa predloženim rješenjima. Mi smo ovdje imali točno na broj 10 primjedbi, rekao bih koji su jednim dijelom i prihvaćene u samom tekstu zakona, jednim dijelom je odbačeno ali u principu suštinski ništa. Tako da možemo reći da je i struka zadovoljna sa ovim prijedlogom zakona i tu ne vidim apsolutno nekih dubioza po tom zakonu i mislim da bi ga trebali svi klubovi podržati a ja mislim da će tako i biti. Ono što je bitno reći da ovaj prijedlog zakona pojednostavljuje dakle procedure u samom propisu koji propisuje, koji propisuje ove procedure. I evo nakon onoga što smo imali u prošlom zakonu koji će prestati važiti donošenjem ovog zakona je da više nećemo imati tri vrste odobrenja za carinjenje, do sada je bilo tako da odobrenje za obavljanje poslova od ovlaštenog carinskog otpremnika, to je jedno za pravnu osobu. Onda smo imali odobrenje za obavljanje poslova ovlaštenog carinskog otpremnika na graničnom prijelazu i odobrenje za obavljanje poslova ovlaštenog carinskog zastupnika za fizičku osobu. I bilo je propisano, odnosno propisano je još uvijek da jedan ovlašteni carinski zastupnik može provoditi radnje carinskog dakle otpremanja za samo jednog carinskog otpremnika, odnosno zastupanja. Sada se ovo mijenja i dakle uz ovlaštenog carinskog otpremnika imamo jedan pojam a to je i jednog agenta, odnosno to je sada carinski agent. Mislim da je to jako dobro jer će jednostavno se pojednostaviti sam posao na carinjenju a isto tako pojeftiniti će sigurno usluge samoga carinjenja. Imamo tu niz odredbi koji dobro uređuju to pitanje, pa evo mogu neke navesti, dakle, položeni stručni ispit za carinskog agenta, smatrati će se dokazom da može obavljati te poslove, dakle, neće trebati nikakve dodatne ispite, dodatne potvrde. Dakle, ovaj ispit će biti sasvim dovoljan da može carinski agent obavljati te poslove. Dakle, neće trebati nekakvo posebno ovlaštenje carinskog postupanja na graničnom prijelazu i isto tako jako će se pojednostaviti i dakle, uzimanje u zakup poslovnih prostora kojima RH na samim graničnim prijelazima i biti će na neki način pravednije riješeno to pitanje i biti će prilika na javnom nadmetanju da se može dakle, zakupiti prostor koji će kasnije omogućiti rad carinskom otpremniku. Sve u svemu, mislim da je ovaj zakon u prvom čitanju ok, jedino što mislim da bi trebali vidjeti, s obzirom da ste u prijelaznim odredbama, kasnijim odredbama, recimo to tako, imate na 2 načina definirane kaznene odredbe, odnosno, prekršaje, imate teže povrede i lakše povrede. Pa mislim možda u duhu dobre države, da možemo u ovim lakšim odredbama, dakle, lakšim prekršajima, možda se ne ide odmah na sankcioniranje financijskim sredstvima, nego možda sa nekakvom opomenom, da se vidi, kad ste već klasificirali i jedne i druge kad nije tu u jednom stavku riješeno sve, da možda vidite mogućnost da se kod nekih lakših prekršaja ipak opomenom prvo krene pa onda da se riješi pitanje, kasnije kod ponavljanja prekršaja. Dakle, to je neka sugestija, a inače zakon kao takav, evo, za nama ima itekako prolaznu ocjenu i mi ćemo kao Klub HDZ-a podržati taj zakon u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Antonu Klimanu. Sljedeći je kolega Boris Lalovac u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite kolega Lalovac.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnikom, kao što smo čuli, znači radi se o prijedlogu zakona, koji predstavlja usklađivanja sa propisima EU, što znači, da je više tehničke prirode, tako da bi mogao ići u hitnu proceduru objedinjavajući prvo i drugo čitanje i da vidimo, imamo situaciju Poslovnika, koji ide po proceduri. A ovakvi zakoni koji su tehničke prirode, koji mislim da bi što prije, kada se donesu i s obzirom na neke olakšice koje donose, da treba ići u hitnu proceduru, gdje smo mi rekli, više puta i na Odboru za financije da ćemo to podržati i da ovakve zakone, gdje smo suglasni opozicija, oporba i vladajući da ubrzamo te procedure, vidimo da ih guramo kroz 2 čitanja, a ono što je bitno, nažalost ide u hitnu proceduru. Znači trenutno u RH, kao što je već bilo govora posluje 612 ovlaštenih carinskih otpremnika, tj. pravnih osoba koje obavljaju poslove zastupanja, te oko 2500 ovlaštenih carinskih zastupnika, tj. fizičkih osoba koje kao zaposlenici carinskih otpremnika, poduzimaju radnje carinskog zastupanja. Ono što je suština ovoga zakona osim tog usklađenja je da se postojeći pravni režim, koji uređuju obvezu ishođenju 3 vrste odobrenja, a danas je to odobrenje za obavljanje poslova ovlaštenog carinskog otpremnika, znači za pravnu osobu vam treba odobrenje. Onda vam također treba odobrenje za obavljanje poslove ovlaštenog carinskog otpremnika na graničnom prijelazu, znači za pravnu osobu koja obavlja poslove zastupanja na graničnom prijelazu i treba vam treće odobrenje, odobrenje za obavljanje poslova ovlaštenika za fizičku osobu koja nastupa kao carinski zastupnik. Ovim prijedlogom zakona, predlaže se urediti da samo jedna vrsta odobrenja, znači odobrenja za pružanje usluga carinskog zastupanja te se uvodi pojam carinskog agenta, znači ovaj, ovaj zakon, znači smanjuje tu određenu administraciju, koja je sada na jedinstvenome carinskoj tržištu, jer znamo da je preteći svih ekonomskih nekih integracija bila carinska unija. Carinska unija europskih zemalja, Hrvatska, mislim da je dosta dobro bila pripremljena prilikom ulaska RH u EU, što se tiče tih carinskih propisa i prilagodba, iako kažem, carina je bila prva na udaru s obzirom na velik broj ljudi koji su radili na tim graničnim prijelazima koje više nisu. Mislim da je carinska uprava dosta dobro izvršila tu određenu transformaciju, transformaciju tog dijela posla a svakako i ovim daljnjim prijedlogom će se i dalje pojednostavljivati, tako da u tom kontekstu, pohvale i prema carinskog upravi i prema Ministarstvu financija, vezano za pojednostavljivanje tog dijela posla. Također ovo što je bitno, da s ovim zakonom zbog u interesu pravne sigurnosti, uvažavanju već stečajnih prava jer su već izdana određena ta odobrenja i uspješne tranzicije na ovo popravno udruženje, znači prijelaznim odredbama osigurali su važenje već izdašnih odobrenja u određenom periodu, odnosno, do isteka roka važenja prethodno izdanih odobrenja. Znači Klub zastupnika SDP-a će podržati ovaj prijedlog zakona, kao što sam rekao, mislim da bi bilo dobro da je ovo išlo u jedno čitanje, tehničke je prirode, imate i što se tiče na odborima, jednoglasno podržan ovaj zakon i da čim prije ovakvi zakoni stupe na snagu i da olakšaju poslovanje našim poduzetnicima, a ove neke druge koje su više političke prirode, da ih možemo o njima raspravljati. Zahvaljujem.
Hvala kolegi Borisu Lalovcu, na njegovo izlaganje u ime Kluba zastupnika SDP-a imamo 2 replike, prav replika je od kolegice Jelkovac Marije. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lalovac, vi ste u svojoj raspravi naveli kako u stvari smatrate da bi ovakve tehničke izmjene zakona bilo bolje da idu kroz jedno čitanje, odnosno, kroz hitni postupak i da bi se time ubrzalo samo donošenje a ja se tu u tom dijelu mogu donekle složiti s vama ali u biti imamo propisano koje stvari donosimo po hitnom postupku. I mogu samo reći da ova Vlada zaista se trudi provoditi ono što je propisano i za razliku od vaše Vlade koja je praktički većinu toga donosila u hitnoj proceduri kada je bila puno veća šta je ta nego od ovog sad kada imamo i ove tehničke izmjene kroz 2 čitanja. A što se tiče same procedure oko donošenja Poslovnika, pa ne mogu se tu s vama složiti da tu brzamo jer imali smo zaista pred proceduru dugačku kada su svi klubovi mogli prije svega poslati svoje prijedloge predlagatelju onda smo imali dvije sjednice na odborima na kojima smo isto tako svi raspravljali. I dakle i tada se još uvijek su se dostavljali amandmani na prvotni nacrt a onda je bila još javna rasprava. Tako da mislim da zaista svi smo mogli sve reći o Prijedlogu Poslovnika i predložiti one amandmane i prijedloge ustvari koje smo smatrali nužnima. Tako da mislim da postoji zaista opravdani razlog da on ide na ovako kako je predloženo. Hvala.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa mora razumjeti da se čudim na ovakav oblik replike, budući da sam vam dao podršku za ovakav oblik zakona. Predlagatelj nije rekao razlog zbog čega ide ovo u dva čitanja. Pa bi bilo dobro možda u završnoj da kaže zašto ide u dva čitanja a ne, iako znamo da svi europski zakoni koji su tehničke prirode imaju prioritet i da mogu ići po hitnoj proceduri, tako da bih vas u tom dijelu svakako ispravio. Vezano za Poslovnik, nisam se uključivao u tu raspravu kako će donijeti, ja sam govorio više o političkoj naravi toga dokumenta i da bi bilo dobro da se raspravlja, vi ste tako donijeli odluku. A ovo što ste vi govorili da su se u bivšim vremenima donosili neki zakoni koji su dosta bili štetni, a mislim da to nije korektno na takav način da raspravljamo pogotovo kada govorimo o ovome, mogli bi mi izvući hrpu toga što nije dobro napravljeno. Međutim i kada se donose ovi zakoni, htio sam biti konstruktivan u tom pogledu, međutim izgleda da sa HDZ-om ni kada vas pohvalimo da možete nešto konstruktivno raspraviti vi ne možete na to odgovoriti pozitivno.
Hvala kolegi Lalovcu i sljedeća replika je kolega Anton Kliman.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Lalovac, evo u vašoj konstruktivnoj raspravi definitivno ste rekli puno onoga o čemu se slažemo, slažemo se u principu da je ovaj zakon dobar i da ga treba što prije implementirati. Ja bih samo htio napomenuti jedan vaš komentar oko toga. Ni vi ni ja nismo u raspravi … [[Govorni se ne razumije.]] nešto bitno da sada agent kao takav može zastupati ne samo jednu pravnu osobu, … [[Govorni se ne razumije.]] jednog carinskog otpremnika nego može zastupati i njih više što mislim da je dobro jer treba reći da nije to tako mali segment pravnih osoba i ljudi koji rade u toj gospodarskoj grani jer imamo danas 612 ovlaštenih carinskih otpremnika u RH i 2,5 tisuće u budućnosti agenata odnosno carinskih zastupnika. Dakle to će pojednostaviti rad carinskih zastupnika, odnosno agenta i fleksibilizirati apsolutno njihov posao dakle moći će raditi za više otpremnika što mislim da je dobro jer moći će na graničnim prijelazima puno više fluktuirati i moći će raditi taj posao. Mislim da je to jako dobro rješenje i u svakom slučaju u tom zakonu je dobro riješeno. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, kolega Lalovac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa da, kao što sam uvodno rekao i pohvalio carinsku službu da je jedna od prvih organizacija unutar svih ministarstava zapravo se prilagodila EU tržištu, odnosno jedinstvenoj Carinskoj uniji. Također ovo smatramo da će i dalje pojednostaviti poslovanje iako znamo da to nije bio jednostavan proces. Znali smo vidjeti i velike kolone na graničnim prijelazima gdje ste morali cjelokupnu infrastrukturu i tehničku prilagoditi. Znam da je bilo, tada je bilo dosta negodovanja. Međutim mislim da je Carinska unija od svih službi najdalje dogurala i što se tiče e-dokumenata i što se tiče cjelokupnog tog poslovanja također, tako da i ovaj dio ide u tome da je stvarno Carinska uprava, i kažem ovdje sam javno više puta pohvalio jedna od boljih organizacijskih jedinica, ne samo unutar Ministarstva financija nego unutar cijele državne uprave. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Lalovcu. I sada je pojedinačna rasprava kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče sa zamjenikom, ravnatelja carine RH. Dakle uvodno je i predstavnik predlagatelja, evo sam zakon u uvjetima pružanja usluga carinskog zastupanja rekao da se zapravo ovim zakonom uređuje naše nacionalno zakonodavstvo ali i implementacija same Uredbe EU 925/2013 godine Europskog parlamenta i Vijeća od 9. listopada 2013. godine. I zapravo se ovom uredbom uređuje pitanje carinskog zastupnika. Dakle sama uredba omogućava da države članice EU mogu odrediti uvjete prema kojima carinski zastupnik može pružati usluge u državi članici u kojima ima poslovni nastan o čemu je govorio i državni tajnik. Ovaj zakon je nužno donijeti i cjelovito i normativno zapravo urediti provedbu carinskog zakonodavstva. RH je dužna urediti pitanje uvjeta za carinskog zastupnika. Zakon omogućava što je dobro administrativno i pojednostavljenje i predviđa se obaveza ishođenja samo jednog odobrenja i to odobrenja za pružanje usluga carinskog zastupanja tj. odobrenja za carinskog otpremnika. Zakonom se također uređuje što je i jako bitno i vezano je za granične prijelaze i zakupi, kupoprodaja poslovnih prostora u vlasništvu RH i to putem javnog natječaja. A samim zakonom što je također naglasio državni tajnik što je jako bitno uvelike se pogoduje gospodarstvenicima i o tome govorio gospodin Lalovac, dakle sadašnji Poslovnik omogućuje da se određeni zakoni mogu donijeti po hitnom postupku. Ja vjerujem da je i to i ovaj zakon jedan od onih kojima je bilo moguće donijeti ga po hitnom postupku, ne vidim zašto bi išao u dva čitanja. Pogoduje se gospodarstvenicima jednostavnošću odnosno pojednostavljenjem jer sada jedan ovlašteni carinski agent dakle osoba može provoditi radnje carinskog zastupanja za više carinskih otpremnika. Treba reći odnosno praviti razliku između carinskog otpremnika koji osoba kao carinski zastupnik u okviru registrirane djelatnosti pruža usluge carinskog zastupanja i carinski agent koji je više fizička osoba koja kao zaposlenik carinskog otpremnika poduzima radnje carinskog zastupanja. Bitno je naglasiti još da se ukida obaveza da odobrenje za poslove carinskog zastupanja odnosno do ovog carinskog agenta mora imati fizička osoba koja kao zaposlenik pravne osobe u ovom slučaju tvrtke rekao sam poduzima te radnje i formalnosti koje se zahtijevaju prema carinskom zakonodavstvu u poslovnim carinskim tijelima. Kolega Kliman je naglasio da u javnoj raspravi nije sudjelovao veliki broj zainteresirane javnosti što govori o tome da je ovaj zakon ili bolje rečeno radna skupina dobro pripremala ovaj zakon i implementirajući ovu uredbu EU, ali i specifičnosti vezano za nacionalno carinsko zakonodavstvo u RH. Dakle vodila je računa kako o sadržaju, materiji zakona tako i o specifičnostima carinskog postupanja u RH. Ono što je bilo vezano za kaznene odredbe o čemu je govorio gospodin Kliman u ime Kluba HDZ-a, a o tome se i govorilo na matičnom odboru gdje je iznesena primjedba vezana za kaznene odredbe koje su izrazito visoke i postavljeno je pitanje jeli moguće ugraditi u zakon predradnje prije kažnjavanja i zašto država ne može ublažiti kazne za one koji se bave tzv. nadri poslom kako je rečeno. Hvala vam lijepa.
Imamo jednu repliku, izvolite kolega Kliman.
… [[Govornik nije uključen.]] jednom pokušati naglasiti evo tako na margini rasprave sa državnim tajnikom i kolegom smo dotaknuli to pitanje. Evo ja bih još jednom molio zaista da se sagleda mogućnost oko toga jel vidite i sami da to nisu mali za lakše prekršaje za pravnu osobu do 80 tisuća kuna, a za fizičku osobu do 30 tisuća kuna kazne, pa vidite da li je moguće provuć tu cijelu priču. Ako smo već gradirali prekršaje na teže slučajeve i lakše slučajeve ovi lakši slučajevi sami po sebi ime kaže odnosno radnja da nisu baš toliko teški. Normalna stvar da ne možemo tolerirati neko ko se bavi nadripisarstvom toga treba ukloniti sa tržišta, a ne samo kažnjavati nego i teže sankcionirati, pa ne vidim da bi mogao uopće ući u ovu kategoriju lakših prekršaja. Još jednu stvar bi htio naglasiti definitivno da neće ostati nijedan granični prijelaz bez carinskog otpremnika i carinskog agenta ako nema i poslovni prostor u zakupu jer su se predvidjeli momenti kada na javnom natječaju se ne izlicitira poslovni prostor da se može dati na jednu godinu bez javnog natječaja u najam do sljedećega javnog natječaja, tako da je to dobro rješenje da nema ono u nedogled traženja nekoga tko je zainteresiran za rad na tom graničnom prijelazu nego da kontinuirano se može nastaviti posao onako kako je i državna uprava zamislila. Hvala lijepa.
Hvala. Prije odgovora, pozdravili bi Udrugu umirovljenika Općine Brdovec koja je trenutno u sabornici. Lijep pozdrav. Izvolite odgovor na repliku.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. S obzirom da je evo kolega Kliman problematizirao kaznene odredbe, a govorio je o primjerima iz prakse i o životu ja također mislim da treba razmotriti ove stvari vezane za kaznene odredbe pogotovo za one odredbe koje su izrazito visoke da se naprave određene predradnje. Ja sam to i rekao u svojoj raspravi i evo s obzirom da se radi o prvom čitanju, mislim da do drugog čitanja postoji mogućnost da predlagatelj i radna skupina mogu ovaj dio razmotriti i donijeti najbolje moguće rješenje. Hvala.
Hvala. Sada zaključujemo raspravu, a glasovat ćemo kada se steknu uvjeti.
Sada prelazimo na glasovanje o točkama koje smo raspravili. Prva je na redu Prijedlog zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja, prvo čitanje, P.Z.E. br. 292. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prvo, prihvaća se Prijedlog zakona o uvjetima za pružanje usluga carinskog zastupanja. Drugo, sve primjedbe, prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 108 glasova za i 13 suzdržanih donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Dakle, nastavljamo sa Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2015., 2015., 2016.
Gospodine potpredsjedniče, hoćete mi samo dati objašnjenje temeljem mog zahtjeva i primjene članka 228. na konkretnu situaciju koja je bila prije 15 ili 18 minuta kad nije bilo predlagatelja, izvjestitelja itd. kad se mogao primijeniti redoslijed.
Predlagatelj, izvjestitelj je u dvorani sjedio … [[Govornik se ne razumije.]] vam kažem da tijekom sjednice se može samo promijeniti redoslijed ako za pojedinu točku nema dnevnog reda izvješća nadležnih radnih tijela predlagatelja ili Vlade a mi smo se složili da ćemo preskočiti drugu točku dnevnog reda i da ćemo objediniti treću, četvrtu i petu zajedno. A ako smatrate da sam prekršio Poslovnik koji je sada još uvijek postojeći, imate članak 236. Hvala.
Gospodine potpredsjedniče, ja nisam ni digao povredu Poslovnika da bih imao poslovničko pravo tražiti mišljenje od Odbora za Ustav, ja samo dajemo korisnu sugestiju s kojom ste se vi složili.
Vidovit sam. Možemo nastaviti sa objedinjenom raspravom o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014., 2015. i 2016.. podnositelj izvješća je HINA sukladno članku 14. Zakona o HINA-i, raspravu je proveo Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Vlada je dostavila mišljenje, molim predsjednicu Upravnog vijeća HINA-e, gospođu Maju Pleskalt za obrazloženje uvodno, izvolite.
… [[Govornik nije uključen.]] poštovani zastupnici i zastupnice Hrvatskog sabora. Kao predsjednica Upravnog vijeća HINA-e izabranog 2017. godine, dužnost mi je izvijestiti vas o radu Upravnog vijeća za 2014., 2015. i 2016. godinu. Ono što je razvidno iz sva tri izvješća Upravnog vijeća je pozitivno poslovanje HINA-e koje se ne odnosi samo financijski uspjeh i restrukturiranje HINA-e već i na uredničku politiku te uspješni završetak razvojnih projekata. Tijekom 2013. HINA je pristupila veoma bolnom procesu restrukturiranja i to po nalogu nadležnih tijela Ministarstva financija i proračunskog nadzora kada se tražilo da se rashodi srežu na svim razinama. Gotovo nakon 5 godina, 2014. godine, HINA je prvi put poslovala u plusu, tada je bilo 273 343 kune viška prihoda koji su se koristili za daljnju osnovnu djelatnost HINA-e te se ulagalo u tehnički i tehnološki napredak. Tijekom 2014. HINA je ostvarila ukupno 25,5 milijuna prihoda, na tržištu je ostvarila od usluga 8,22 milijuna kuna čime su ostali na razini prethodne godine te je redovito otplaćivan kredit za restrukturiranje koji je u potpunosti otplaćen 2015. godine. Tijekom 2014. HINA je prosječno imala 126 zaposlenih, 150 korisnika na tržištu i otprilike je jednako toliko koliko je HINA-ininu emisiju su preuzimali na temelju ugovora o skupnoj pretplati. Također je u Splitu bila održana konferencija Europskog udruženja novinskih agencija te je postala članica izvršnog odbora toga udruženja. Tijekom 2014. sindikat i uprava HINA-e započeli su kolektivni pregovor gore za sklapanje kolektivnog sporazuma koji je sklopljen 2015. godine te je zaposlenicima HINA-e su vraćena materijalna prava. Tijekom 2014. HINA je prešla je iz jedne klasične agencije u multimedijalnu agenciju koja je svojom transformacijom, upravo ulaganjem u tehnološki audio-foto opremu, audio servise i sve ostalo. Noseći projekt tog razdoblja bio je naravno web stranica koja je puštena u funkciju 1. srpnja 2014. godine. Novi portal uveo je praksu koncepta javnog servisa sukladno preporukama Ministarstva kulture, Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja i europskim propisima o državnim potporama unutar kojih su sažeci svih vijesti i niz drugih sadržaja otvorenih za javnost. Također, informatički odjel HINA-e je izradio integrirani redakcijski sustav kao web aplikaciju za obradu tekstualnih i multimedijalnih sadržaja koji je u probnoj primjeni od početka 2015. te se i dandanas ulaže u njegov razvoj i njegovo održavanje. Uredništvo 2014. izlazi na društvene mreže a kao što su YouTube, Facebook, Twitter, ulaže u nove internetske stranice, video servise, audio servise, besplatne portale. Povećava se broj ekskluzivnih vijesti, tematskih tekstova, intervjua. Ujednačavaju se kvaliteta vijesti i ustrajavanju na pridržavanju načela agencijskog izvještavanja odnosno što kvalitetnijim, profesionalnijim, nepristranim i neovisnim izvještavanjem. Na taj način HINA se prilagodila potrebama medijskog tržišta te je tijekom 2014. zaustavljen proces opadanja korisnika HINA-inih emisija. Tijekom 2014. bilo je više od 175 000 audio i vizualnih uradaka koje se isporučilo u uredništvo HINA-e. Pozitivni procesi poslovanja nastavljeni i 2015. godine kada je HINA ostvarila dobit u iznosu milijun 495 393 kune i tada se sukladno zakonu i statutu HINA-e koristi se za obavljanje i razvoj djelatnosti te predstavlja povećanje kapitala. Ukupno je HINA u 2015. od prodaje usluga ostvarila 24 milijuna 945 tisuća 373 kuna te na temelju ugovora o skupnoj pretplati 16 milijuna 623 tisuće i 999 kuna. Rashodi u 2015. ponovo su smanjeni za 2,14% i oni su bili niži u 2014. Ono što je bitno što je tijekom 2015. HINA otplatila cjelokupnu kreditnu obvezu te na taj način uštedila 135 tisuća kuna i dalje ima 125 zaposlenih, 150 korisnika na tržištu i otprilike jednako toliko onih koji HINA-inu emisiju preuzimaju na temelju Ugovora o skupnoj pretplati. HINA je 2014. uspješno sudjelovala na natječaju za medijskog partnera Europskog parlamenta te je ugovor potpisan 2015. i vrijedan 58 tisuća eura. Tijekom 2015. HINA je potpisala ugovor s jednom velikom medijskom kućom te se broj korisnika lagano je rastao. I dalje se ulaže u razvojne projekte, znači nabavu foto opreme informatičke, video opreme. U okviru tih ulaganja kupljen je novi poslužitelj koji služi kao reprozitorij podataka za novi redakcijski sustav i web portale. Izrađen je sustav distribucije HINA-inih sadržaja korisnicima … sučeljem za administraciju i nadzor sustava, izvedena je prilagodba portala zdravlje za pretraživanje tražilica te EU mladi. Ono što je izuzetno bitno je da je … stvarala tu suradnju sa Europskim parlamentom te nadzorno tijelo je dalo visoke ocjene za sam projekt što je omogućilo potpisivanje daljnjeg ugovora do 2019. godine. Stotinjak novinara, urednika, fotoreportera i drugih zaposlenika HINA-u je 2015. kroz svoje servise isporučilo gotovo 179 tisuća audiovizualnih uradaka na hrvatskom i engleskom jeziku, što je oko tri tisuće više nego godinu ranije. Također su pokrenuta dva portala, a to je EU mladi i zdravlje HINA.hr. Osim svi dostupnih sažetaka vijesti … svih HINA-inih vijesti te sadržaja na društvenim mrežama u 2015. široj javnosti je kroz poseban servis … omogućila vijesti i fotografije sa sastanaka čelnika zemalja Jugoistočne Europe, europskog košarkaškog prvenstva, Europskih igara. Ukupno je kroz … obavljeno 343 vijesti i 547 fotografija. Zahvaljujući ulaganjima u opremu, prijenosna računala, pametne telefone, digitalne diktafone i foto i video opremu u novom redakcijskom sustavu koji su samostalno razvijali boljoj organizaciji rada te profesionalnom pristupu zaposlenih, ubrzan je način rada odnosno znatno skraćeno vrijeme objave svih sadržaja u HINA-inim emisijama. Tijekom 2016. također je nastavljeno pozitivno poslovanje te je HINA sudjelovala u radu Europskog udruženja novinskih agencija te je kroz rad upravnog odbora lobirala je za bolje zalaganje za status i zakonodavni tretman novinskih agencija pri Europskoj komisiji. 2016. HINA je završila s dobiti u iznosu 882 tisuće 359 kuna. tijekom 2016. HINA je ostvarila ukupno 25,19 milijuna kuna prihoda i toga su na tržištu iznosile 8,56 milijuna kuna. Rashodi su u odnosu na planirane smanjeni za 1,36% i dalje HINA ima isti broj zaposlenika te isti broj dopisništva. Razvojni projekti u 2016. u ulaganjima u tehnološki razvoj i nabavu informatičke novinarske foto i video opreme koristeći pri tom vlastita sredstva kao i ona povučena iz europskih fondova ubrzo je proces produkcija HINA-inih emisija. Tako je u opremu uloženo 330 tisuća kuna od čega je približno 40% sredstava osigurano iz projekta portal EU mladi. Tijekom 2016. došlo je do konsolidacije IT sustava u cjelini uključujući redizajn svih web portala HINA-e i njihovu prilagodbu na rad sa aplikacijama te virtualizacija fizičkih poslužitelja. Uredništvo HINA-e u 2016. nastavilo je s razvojem dugoročnih projekata započetih prije dvije godine temeljenih na glavnom programa rada urednika i to prije svega internetske stranice koja je doživjela redizajn, video i audio servisa te dva portala s besplatnim sadržajima za javnost. Povećao se broj ekskluzivnih vijesti, tematskih tekstova, intervjua, reportaža, analiza i kronologija, a zahvaljujući ulaganjima u opremu i redakcijskom sustavu koje su samostalno razvili ubrzan je način rada. U 2016. stotinjak novinara, urednika, fotoreportera i drugih zaposlenika uredništva isporučilo je više od 215 tisuća audiovizualnih uradaka na hrvatskom jeziku i engleskom jeziku. U navedene brojke nisu uvršteni sadržaji objavljeni na društvenim mrežama. U 2016. završena je suradnja sa Europskim parlamentom no uredništvo je odlučilo preimenovati portal HINA.eu i nastaviti s objavama vijesti iz EU, posebice o odlukama Europske komisije i Europskog parlamenta koji imaju utjecaj na život građana u Hrvatskoj. To je ukratko izvješće za 2016.
Zahvaljujem. Mi nastavljamo dakle sa Izvješćem o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014., 2015. i 2016. godinu. Na izlaganje gospođe Maje Pleskalt predsjednice Upravnog vijeća HINA-e imamo dvije replike. Prva replika je kolegica Petrijevčanin Irena, izvolite.
Hvala lijepa poštovani… … [[Upadica se ne čuje.]] Poštovana predsjednice Uprave vijeća HINA-e gospođo Pleskalt, poštovani predstavnici Ministarstva kulture, gospođo Zvonarević i gospodine Partl. Evo čuli smo vaše izvješće iako je nezahvalno raspravljati 3 godine objedinjeno a riječ je o 2014., 2015. i 2016. pa smo u nezgodnoj poziciji ali ne našom krivnjom. Ali ono što sam ja htjela vas upitati. S obzirom da je danas veća opasnost nego ikad od opstanka novinskih agencija HINA-a je da tako kažem sitan, sitan igrač na globalnom tržištu. S obzirom da je Internet omogućio svakom korisniku praktički da distribuira svoje informacije i vijesti, je li upravno vijeće ima nekakav strateški plan koji razmišlja godinu dana unaprijed s obzirom na ove okolnosti u smislu da ste iznijeli da ulažete u opremu virtualne poslužitelje, kamere itd., što je vrlo pohvalno i pohvalno je pomak u poslovanju ali istodobno s time treba biti i razvoja aplikativnih usluga za korisnike koje nisam uspjela iščitati iz ovog izvješća, da li idete u tom smjeru razvijanja i ja bih vas pozvala onda da vi kao upravno vijeće i predsjednica posebno obratite pažnju na taj segment u daljnjem radu. Hvala lijepa.
Hvala gospođi Petrijevčanin. Zadnja replika na izlaganje gospođe Maje Pleskalt je gospodin Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovana gospođo, kada ste govorili o pozitivnom poslovanju HINA-e, posebno ste se referirali na 2013. godinu. Zapravo, zaboravili ste reći da je dolaskom Kukuriku koalicije otpušteno 30 djelatnika. Znači sa 167 na 130 djelatnika. Sa onim istim iznosom koji ste imali 2012. godine. Dakle, HINA je do 2012. godine zapošljavala 167 zaposlenika, a iz državnog proračuna dobivala 18 milijuna kuna, a te godine uprihodovala je samo 10 milijuna kuna. Isto tako, u svom izlaganju, referirali ste se na portal HINA-e, odnosno na podportale vezane za zdravlje, odnosno za mlade i EU. Ja vas moram podsjetiti da HINA nije nikakav porta. Dakle, HINA je jedan javni servis koji se plaća od poreznih obveznika i treba biti na pozicijama jednog javnog, objektivnog, jednog brzog i vjerodostojnog servisa koji ne smije doći pod utjecaj niti jedne političke, gospodarske ili bilo koje druge skupne. To govorim i zbog javnosti, kažem, ja naglašavam i podržavam pozitivno poslovanje, ali treba govoriti o onim činjenicama koje su dovele do toga. Hvala.
Hvala. Sada ćemo pozdraviti učenike osnovne škole „Vjenceslava Novaka“ iz Zagreba, koji su nam se pridružili u sabornici. Pljesak! Lijep pozdrav učenicima i učiteljima i učiteljicama. Pošto nema izvjestitelja, a predstavnik Vlade također neće dati dodatno obrazloženje, otvaram raspravu, dakle objedinjenu o izvješću o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014., 2015. i 2016. godine. Prvi u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista, kolega Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Vlada RH je predložila, a saborski Odbor za informiranje, informatizacije i medije prihvatio na sjednici održanoj 28. veljače 2018. da Hrvatski sabor godišnja izvješća Upravnog vijeća HINA-e za 2014. i 2015. prime na znanje zbog proteka vremena, te da se prihvati izvješće Upravnog vijeća za 2016. godinu. Protek vremena je postala već uobičajena fraza kad se raspravlja o godišnjih izvješćima državnih i javnih institucija koje podnose izvješća Hrvatskom saboru, a kada Hrvatski sabor ne raspravlja o izvješćima pravovremeno, nego s vremenskim odmakom od ponekad i više od 3-4 godine. Izvješća Upravnog vijeća HINA-e su podijeljena u opis rada uredništva, upravnog vijeća, pregled sjednica i pregled financijskog stanja koje zapravo, dominira cjelokupnim izvješćem. Opis rada uredništva govori o ustroj HINA-e, o ulaganjima, glavnim problemima i planiranim aktivnostima. Izvješća o radu su oskudna, pisana sažeto, ponavljaju se fraze i očito je uloženo izuzetno malo vremena i pažnje u kvalitetu samog sadržaja koji se predstavlja u izvješću. Npr., navodi se kako se povećao broj ekskluzivnih vijesti, tematskih tekstova, intevjua, reportaža, analiza i kronologija, bez navođenja detaljnih informacija, osobito brojčanih, te analitičkih. HINA se financira iz dva izvora: od korisnika na tržištu koji kupuju njezine informacije, prosječno 150 korisnika na tržištu, za oko 8,5 miliona kuna godišnje i otprilike jednako toliko onih HINA-ine informacije preuzimaju temeljem ugovor o skupnoj pretplati s RH za oko 16,5 miliona kuna. Prihodi HINA-e su proteklih godina u opadanju - od 39,2 miliona kuna 2008. kada je udio prihoda od korisnika usluga bio 44,84%, a to je u iznosu 17,6 miliona kuna, a 55,16% od prihoda od ugovora s RH, odnosno u iznosu od 21,6 miliona kuna, sve do 2016. kada su prihodi od korisnika usluga iznosili 8,5 miliona kuna, odnosno 34,45% i 16,3 miliona kuna od ugovora s RH što jest 65,55% čime je povećan udio ukupnog državnog financiranja ovog servisa. Tijekom 2016. HINA je prosječno imala 126 zaposlenih, kao i 2014. Prve je godine nakon restrukturiranja, dok je 2015. prosječno bilo 125 zaposlenih. Prije restrukturiranja broj zaposlenih je bio iznad 150. Zbog pada zaposlenih smanjeni su rashodi za zaposlene, ali su smanjeni i prihodi. Ističe se kako je osnovna značajka izvješća za 2016. nastavak pozitivnog poslovanja agencije, odnosno višak prihoda nad rashodima u kontinuitetu treću godinu za redom, nakon što je 2013. u HINA-i uspješno provedeno restrukturiranje kojim ju je od 2009. do 2013. prethodilo akumuliranje gubitaka od ukupno 9,8 miliona kuna, odnosno oko 2 miliona kuna prosječno godišnje. U izvješću za 2014. nisu navedeni detalja uzroka tih gubitaka, te analize propalih projekata Media monitoring i digitalizacija Vjesnikove arhive. Godišnje HINA objavi oko 74 tisuće naslova, u prosjeku 203 na dan, a imaju i veliku bazu fotografija, godišnje oko 138 tisuća, te je povećan fond audio i video zapisa. Godišnje se na Engleski jezik prevodi oko 10% naslova što je potrebno povećati zbog važnosti za međunarodni položaj RH i ostvarivanje vanjsko-političkih ciljeva. Kao pozitivni primjeri rada ističu se projekti zdravlje HINA HR i obrađivanje EU tema, npr. EU mladih, te izlazak HINA-e na društvene mreže, platforme, znači Twitter, Facebook, YouTube, učinjeni su manji pomaci u širenju razvoju, dopisničke mreže, jer je to jedna od najvećih prednosti, koje imaju agencije u odnosu na ostale medije, a u Hrvatskoj je to još izraženije, jer su domaći mediji ugl. ugasili svoja dopisništva. HINA u Hrvatskoj u 2016. u 6 županija ima stalna dopisništva s 9 zaposlenih, 2014. to je bilo 6 zaposlenih, u Istarskoj 1, u Primorsko goranskoj 2, u Splitskoj dalmatinskoj 3, u Osječko baranjskoj 1, u Karlovačkoj 1 i u Vukovarsko srijemsko 1, te stalna dopisništva u Bruxellesu, Ljubljani i Sarajevu. Protiv HINA-e se vodi nekoliko sudskih postupaka, po tužbama bivših radnika vezno za postupak restrukturiranja i zbrinjavanja viška radnika iz 2013. budući sudski postupaka objektivno može proizaći obveze HINA-e za naknadu bruto plaće, te naknadu štete uvećano za zatezne kamate, provedeno je rezerviranje za potencijalne gubitke po započete sudskim sporovima 1,6 milijuna kuna, a dio sporova je riješeno. Primijećeno je kako se slabo ulaže u obrazovanje zaposlenika HINA-e, od 2014.-2016. utrošeno je oko 25000 kn, što je nedovoljno ulaganje u cijeloživotno obrazovanje ove agencije. U izvješće za 2016. ističe se kako je upravno vijeće petog saziva u 2016. održalo 5 sjednica, na kojima je razmatralo i usvojilo kvartarna financijska izvješća, donijelo financijski plan i plan investicija. Kako do isteka njihova mandata nisu imenovani novi članovi upravnog vijeća, članovi 5 saziva upravnog vijeća, donijeli su odluku o svom djelovanju nakon isteka mandata, kako i odluku o produljenju mandata aktualne ravnateljice HINA-e u VD do izbora novog ravnatelja HINA-e. Nejasno je po kojem je propisu upravno vijeće moglo donijeti odluku o svom djelovanju nakon isteka mandata, o čemu se mora očitovati Ministarstvo kulture RH. Trebalo bi detaljnije ispitati ulogu HINA u medijskom opismenjavanju, jer kako se ističe u izvješću, citiram, no s jačanjem utjecaja, jača je odgovornost HINA-e kao javnog servisa koji u vrijeme sveopće estradizacije i tabloizacije medijske scene mora ustajati na načelima neovisnog, nepristranog i profesionalnog agencijskog novinarstva. Uz to HINA kao javni medij, treba imati i edukativnu ulogu u društvu, ali i ulogu promotora Hrvatske u svijetu. Završen citat. Hvala.
Hvala na izlaganju kolege Nikole Grmoje imamo 3 replike. Prva je replika kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Grmoja, moja replika zapravo ide a na to ću se osvrnuti u raspravi u ime kluba, zapravo u smjeru ovog proteka vremena famoznog. Ja smatram da protok vremena, zaista ne može biti isprika ni za što, mislim, pa ćemo kao sad raditi razliku, u jedno ćemo primiti na znanje, jer eto, kao, znate prošlo je vrijeme, pa ćemo to samo primiti na znanje. Mislim, ako štima izvješće sada, ako vidimo da postoji jedan kontinuitet, pozitivnog trenda, mislim da protek vremena, nije adekvatan argument, da zapravo, efektivno, kažemo, mislim, efektivno udijelimo packu samoj HINI, jer to, mislim ne dijelimo packu sami sebi, a trebali bismo, ne jer u Saboru nije raspravljeno. Ali, primanje na znanje, je onako, malo finije odbijanje, ne, to mislim da se možemo složiti oko toga, tako da smatram, da taj protek vremena, ne samo u ovome slučaju, nego i u mnogim drugima ne bi trebao biti isprika ni za što, nego je zapravo način, da se onako, na jedan fin ili manje fin način, nekako ovaj, obično u ovoj poziciji uvali krivnja, za to što nešto nije odrađeno.
Odgovor, izvolite kolega Grmoja.
Dobro, koje su namjere takve odluke, ja u to ne bih ulazio, ali činjenica je da mi kasnimo sa mnogim izvješćima, činjenica je da nekakve promjene Poslovnika, koje su najavljene neće ubrzati raspravu tih točaka, mi možemo, kao što je predsjedavajući sazvao sjednicu za utorak, zbog toga što se oduljilo sve oko rasprave s poslovnikom, a za što su oni odgovorni, jer su tu raspravu stavili u 11,30 mi tako možemo odlučiti da Sabor zasjeda više dana. Pa uostalom i sama javnost nam je zamjerila onu saborsku stanku, koju smo imali, a o kojoj praktički, niti vi niti ja nismo odlučivali i da se nas pitalo vjerojatno bi kao opozicija željeli da je i u te dane zajedao Sabor, jer onda smo više u fokusu javnosti. Možemo otvoriti određene teme. Tako da bi definitivno trebalo više raditi, više radnih dana, onda raspravljati na vrijeme sva ova izvješća, a ne samo primati na znanje, jer nikako nisam sklon tome da samo određene stvari primamo na znanje. Pa uostalom imali smo tu sukob i oko izvješća HNB gdje smo mi inzistirali, ne da se ono samo prima na znanje, nego da Hrvatski sabor, koji uostalom i bira guvernera, može nešto reći o tom izvješću HNB, isto kao što bi trebao reći o svim izvješćima koje ovdje dolaze pred nas.
Sljedeći je kolega Hrvoje Runtić. Izvolite.
Zahvaljujem. Kolega Grmoja, na temelju ovog što sam čuo i pročitao ja ću reći možda malo općenitije. Čini mi se znači medijska scena se mijenja već dugo vremena i kada se usporede mediji danas i prije 5, 10 ili 20 g. to je znači zahvaljujući novim tehnologijama, sadržaji se konzumiraju na drugačiji način. I vjerujem da će se ta medijska scena i nastaviti na taj način transformirati, što nije ništa čudno. Recimo tu transformaciju su prošle već kreativne industrije, recimo filmska industrija, glazbena industrija, itd. sve je to otišlo nekako u digitalnom smjeru. Vjerujem da je za očekivati, da će se broj dopisništva, ovih o kojima se pričalo, da će se i dale smanjivati i da će medijska scena u principu u idućih 5-10 g. biti neprepoznatljiva u odnosu na ono što je danas jer će se vijesti konzumirati onako kako se danas konzumiraju ali će se i distribuirati primarno putem društvenih mreža što će vjerojatno dovesti do velikog porasta fake newsa, to već imamo danas, pogotovo u nekim zemljama, recimo u Sjedinjenim Državama je da medijska scena ako se usporedi sa ovom ko nas, neprepoznatljiva je. Evo to sam samo htio reći.
Odgovor, izvolite kolega Grmoja.
Pa kolega Runtić, upravo u tom smjeru je išlo ovo moje izlaganje i tu je sama vrijednost HINA-e kao javne agencije da poprati nešto što nije zanimljivo možda ostalim portalima koji preferiraju nekakav drugačiji oblik vijesti i svi mi tu prepoznajemo vrijednost HINA-e i želimo da upravo u tom smjeru ide i njen razvoj i ulaganja koja praktički se ulažu iz državnog proračuna. Ali naravno trebat će naći i načina na koji odgovoriti na te izazove koja ta promjena odnosno transformacija medijske scene donosi. I ja mislim da je to izazov i upravnog vijeća i ravnateljice i svih onih koji djeluju u HINA-i.
Hvala. Kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Grmoja, dok smo mi bili u jednom političkom braku, znate da su se dogodile određene stvari gdje se nisu neka izvješća mogla stavljati na dnevni red ali to je manje bitno. Vi ste u svojoj raspravi govorili o nekim stvarima kojih ste se samo onako rubno dotaknuli a zapravo su glavna zadaća HINA-e, a to je otvaranje predstavništava u svjetskim metropolama. Mi istina, imamo spomenuli ste ovo u Bruxellesu, imamo jednu u Madridu koja izvještava samo o nogometnim utakmicama Reala ili Barcelone, ali mi nemamo niti predstavništava u RH, nemamo recimo u Slavonskom Brodu, nemamo u Zadru i Šibeniku i zapravo iz tih gradova i izvještavamo samo onda kada postoje određen incidentne situacije ili kad to nekada prije neki su političari htjeli da se te informacije prenose. Ono što je ružno, što je tragično i što je nedopustivo za HINA-u je da ona prenosi informacije drugih medija a zapravo je uloga da ona producira takve informacije i da mediji se oslanjaju na HINA-u, u tome je problem. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite.
Tu se apsolutno slažem da HINA treba biti ta koja stvara sadržaj, naravno da bi bilo poželjno da taj sadržaj dolazi i sa nižih razina, ono što ovi veliki ili mainstream mediji neće popratiti i što im nije zanimljivo, a pomaci su u životu nekakve lokalne zajednice ili bitna događanja, tako da bi definitivno trebalo ići u tom smjeru. A kada govorite o ovim mračnim vremenima, istina, mi smo imali mračna vremena, ali mi imamo sada situaciju da su i mediji dobrim dijelom pod kontrolom onih koji imaju ili vlast ili imaju novac. Znači to je ono što nikako nije dobro. I ja mislim da bi upravo javna agencija trebala biti na to imuna i oslanjati se na objektivna izvještavanja ne na fake news kako kaže moj kolega Runtić, ali činjenica je da mi danas praktički kroz medije možemo iščitavati i određene poteze namjere politike vladajućih ili onih koji imaju novac u guranju nekakvih inicijativa, projekata ili sličnih stvari. To je ono o čemu se svi trebamo oduprijeti i ono što sam ja i u razgovorima sa ministricom kulture zahtijevao i u slučaju HINA-e a i u slučaju HRT-a da ona ne bude kanal za plasiranje teza koje se stvaraju u Banskim dvorima, u Vladi ili u Uredu Predsjednice nego da uistinu budu objektivni servis koji građanima serviraju objektivne, istinite informacije. Tako ja vidim ulogu javnih medija u Hrvatskoj i nažalost to nije slučaj, to možemo vidjeti svaku večer. Evo ja ću s vama podijeliti jednu činjenicu, otkad je MOST u oporbi, ja niti jednom nisam pozvan kao zastupnik treće po snazi oporbene strane u Hrvatskom saboru Studio 4 HRT-a.
Hvala. Nastavljamo s raspravom u ime kluba zastupnika. Slijedeća je kolegica Irena Petrijevčanin Vuksanović, u ime Kluba zastupnika HDZ-a, izvolite kolegice.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana predsjednice Upravnog vijeća i predstavnici Ministarstva kulture. Moram odmah istaknuti da osim što je poluprazna sabornica i ova rasprava otvara nezahvalna poziciju za zastupnike da sada u ožujku 2018. raspravljamo o izvješćima za 2014., 2015. i 2016., onda to djelomično ispada neprofesionalno od nas iako zapravo objektivno nismo direktno odgovorni jer znamo kako je bilo, kolega Babić je spomenuo i nema potrebe da ponavljamo opće poznate političke događaje koji su doveli do odgode ne samo rada Sabora nego i nekih drugih institucija i procedura. Sada je tema HINA i nije za prešutjeti da je zadnjih nekoliko godina HINA u par navrata i sama bila predmetom vijesti iako je primarni posao distribucija vijesti. Jednostavno rečeno, sukus izvješća ovih 2014., 2015. i 2016. je s jedne strane financijska konsolidacija, vidjeli smo pozitivno poslovanje, zatvaranje kredita, što je svakako pohvalno, ali s druge strane objektivno govoreći, treba reći da u određenim specifičnim područjima ima prostora za doradu. Kolega Grmoja koji je sada otišao je rekao da je nejasno po kojem je kriteriju Upravno vijeće produžilo mandata ravnateljici, nije nejasno po kojem je kriteriju. To je bila jedna specifična situacija kada novo Upravno vijeće HINA-e nije imenovano prije isteka mandata postojećeg pa je Upravno vijeće ne samo tada nego ukupno u dva navrata postupilo prema tumačenju statuta HINA-e, onog članka 13. ali i prema dvama zakonima tada je to potpisao Jadranko Crnić kao ustavni sudac. Iz kojeg razloga? Pa upravo iz razloga da bi se spriječila jedna nejasna pravna situacija odnosno jedan vakuum u poslovanju gdje Sabor nije imenovao nove članove a znamo zašto nije mogao imenovati a postojećima je istekao mandat. I to je dakle bilo prvi put 2012., drugi put 2016., svaki put iz određenog razloga. Tada je to bilo naravno kao što sam rekla u skladu sa tumačenjem statuta i zakona a tada je ravnateljica, ova koja je sada također imenovana dakle na godinu dana jer je to omogućavao Zakon o ustanovama. Pojavile su se nekakve špekulacije da rasprave o izvješćima HINA-e u Sabor nije dolazila iz određenih razloga koje su političke prirode. To zaista nije točno, uopće nema veze sa objektivnošću zato što kada govorimo o izvješćima HINA-e mora se postaviti pitanje što je tu osjetljivo. Ako se držimo teme a to su izvješća Upravnog vijeća HINA-e, upravnog odbora, dakle tu apsolutno ništa nije osjetljivo. Doduše, ako govorimo o onome što sam spomenula, o vijestima gdje je HINA u zadnjih nekoliko godina bila subjekt, onda se otvara jedna druga rasprava odnosno jedan drugi predmet koji nije predmet ove rasprave. Ali meni čak ni to nije problem jer se vrlo brzo vidi gdje smo i što smo. I da se sada vratim na izvješća o poslovanju, ono što možemo primijetiti su oscilacije između tih izvješća. Drugim riječima između godina, dakle vidimo pomake u poslovanju na bolje, vidimo otplatu kredita, vidimo zatvaranje 2016. u plusu što je pozitivno, što je dobro. Ako govorimo o izvješćima koje podnosi upravno vijeće Saboru onda se može samo reći da je to jedno standardno financijsko izvješće o poslovanju. I da tako kažem nema nekih kritičkih točaka. Ono što se može primijetiti i neki su primijetili da je u 2014. godini za 4 člana isplaćeno malo više od 195 tisuća kuna što ispada 2000 kuna mjesečno a u prosjeku imaju 5 sjednica godišnje. Isto tako u 2015. na ime naknade za članove upravnog vijeća otišlo je oko 233 tisuće 890 kuna isto za 5 sjednica godišnje, slično je i u 2016. Tako da u konačnici zapravo ispada da je svejedno imaju li oni sjednicu 5 puta ili 25 puta godišnje jer ionako naknadu dobivaju na mjesečnoj razini. Ono što je također bilo predmet nekakvih rasprava u protekle 3 godine i više da se HINA našla nekoliko puta kao tema o kojoj se govori u kontekstu neprofesionalnog praćenja vijesti. Imali smo situaciju da s jedne strane jedne novinarske udruge su prozivali vodstvo HINA-e za spomenuto dok su istovremeno druge novinarske udruge hvalile to isto vodstvo HINA-e zbog pozitivnog rada, zbog pozitivnog pomaka u poslovanju, zbog poštivanja kolektivnih ugovora itd.. I u najmanju ruku mnogi koji nisu upućeni su se našli u dilemi. Jedan portal piše da je u HINA-i ovo, a drugi portal piše da je u HINA-i ono a dijametralno suprotno. I sad tko god da je to pročitao našao se u čudu, u najmanju ruku se zapitao pa što su činjenice, što je onda istina u toj cijeloj priči. Doduše nije sada na meni da sudim jer ovo nije ni sudnica, niti bih si ja to dopustila iako imam svoje osobno mišljenje o tome ali što se tiče HINA-e, ono što je nesporno i što treba naglasiti i to svi znamo da je HINA u vlasništvu RH, da je ona zakonom javna ustanova, da ona po zakonu mora djelovati kao neovisna, nepristrana i profesionalna, profesionalnog novinskog izvještavanja se mora držati po načelima ne samo etičkim nego i svakim drugim i HINA ne treba niti doći niti bi smjela doći pod interesnu političku ili bilo kakvu drugu svjetonazorsku kontrolu i toga moraju biti svjesni svi akteri u HINA-i a ja vjerujem da jesu. Hipotetski se može dogoditi situacija da novinar profesionalno odradi svoj posao što će reći da napravi objektivnu vijest ali npr. hipotetski viša instanca ima potrebu za korekcijom te vijesti. Nisam ja sada otkrila toplu vodu, o tome je holivudska produkcija snimila filmova i filmova. Ali što želim reći? Želim reći da se time narušava dignitet tog subjekta i tog medija ako se to događa. I nemam potrebu docirati u ime kluba ali svjedočili smo raznim događajima i zbog svega toga je ovo potrebno naglasiti. Dakle treba ponoviti s ove govornice bez obzira što kasnimo sa izvješćem kao nadležno tijelo da svatko tko radi za medije treba osim objektivnosti i profesionalnog izvještavanja se držati i etičkog kodeksa novinara. I zapravo da rezimiram ova izvješća su standardna, mogla bi doduše biti detaljnija u smislu ne samo statističkih podataka jer ih imamo dovoljno nego da je manje copy-paste, da je više onih logičnih stvari. Ali s obzirom da o njima raspravljamo sa ovolikom vremenskom odgodom od 3 godine onda uopće nema smisla ulaziti podrobnije sada i detaljnije u analizu. Predsjednica upravnog Vijeća HINA-e je istaknula pozitivne pomake u poslovanju i poboljšanje efikasnosti ovog novinskog servisa, ja to mogu potvrditi u ime kluba HDZ-a, treba nastaviti s time. I ja vam želim da nastavite u onom smjeru koji je dobar a da istovremeno na minimalnu mjeru pokušate svesti sve ono što u HINA-i sprječava da postane nepristran i neovisan novinarski servis ako toga ima. Prije svega je potrebno da budete efikasni u smislu današnjeg modernog doba kao što sam istaknula malo prije u replici jer danas je toga ste svi svjesni stara vijest ono što je prije dva sata i to nameće strašne izazove i zahtjeve koji se moraju pratiti ili naprosto nema opstanka. Hvala lijepa.
Hvala. Dvije replike, prvi je kolega Glavašević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice Petrijevčanin-Vuksanović. Iako uvažavam nekoliko zaista plemenitih misli koje ste iznijeli u izlaganju imam i nekoliko primjedbi. Kada pozivate na to da se u ovim raspravama raspravlja samo o izvješćima odnosno o onim stvarima koje se nalaze u izvješćima, ja vas moram upozoriti da to nije moguće. Mislim izvješća koja ovdje čitamo nisu poetski tekstovi dakle nisu poezija ili proza da predstavljaju nekakva poetski univerzum koji je zatvoren i treba ga onda tumačiti kao samostalan fenomen. Dakle mi kada čitamo ova izvješća mi ne možemo ne razmišljati i ne raspravljati o tome zašto su ona upravo takva kakva jesu, a ne drugačija. Dakle u tom smislu bilo bi lijepo da se možemo baviti samo njima, ali s obzirom da smo svi svjesni pogotovo u resoru kulture kakva je bila situacija zadnjih par godina i možemo se složiti da u nekoliko navrata nije bila dobra. Uz možda marginalne nekakve pozitivne trendove više nije bila dobra nego što je bila dobra, tako da mislim da ipak u ovim raspravama našim moramo se dotaknuti i tog konteksta političkog koji su uvjetovali da ova izvješća budu ovakva. I da, mislim bilo bi bolje ja bih zaključio ovim recimo, bilo bi bolje kada bismo u ovim raspravama se manje bavili i ne kažem da ste to vi radili, ali zapravo suptilnim dodjeljivanjem krivnje jednim drugima zašto je nešto tako što nije valjalo, a možda više pokušali biti objektivni oko toga da je grešaka bilo na raznim stranama, na neke jesmo mogli utjecati, na neke nismo, ali ono ako već raspravljamo tri godine kasnije bar onda da taj odmak posluži kao nekakva distanca koja nam omogućava objektivnost.
Hvala. Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega Glavašević. Nisam ni mislila da nije potrebno raspravljati, itekako je potrebno raspravljati zato sam i spomenula kontekst izvješća i kontekst društvenih događaja oko HINA-e koja dovodi u nepristranost određenih aktera ne samo u HINA-i nego u medijskom prostoru. Ja, vi to dobro znate, jako cijenim novinarsku struku, iskreno smatram da su oni jako potplaćeni, da nemaju kako se to gake ni svetka, ni petka. Osim na javnim medijima koliko znam u HINA-i i HRT-u nemaju ni kolektivni ugovor, to isto dobro znate, često završe na cesti nakon godina i godina profesionalnog rada, a s druge strane zamjenjuju ih studentima, honorarcima itd. I stvarno imam normalan pristupi i prema medijima i prema novinarima, ali se ponekad zapitam, a sada ću vam reći i primjer, koliko je to s druge strane, s njihove strane normalno ako ja imam pristup prema njima jedan koliko ne oni osobno prema meni jer nemam primjedbi nego generalno svjetonazorski. Evo vam jedan primjer. Ja sam nedavno prolazila hodnikom, sjedi jedan novinar u fotelji, ja prva kažem dobar dan i kao žena i kao saborska zastupnica što je irelevantno, novinar uopće ne odgovori. Malo kasnije istog tog dana prolazi jedan kolega iz vaše stranke iz SDP-a već sa nekih metar i pol taj isti novinar prvi viče dobar dan, čak uz lagani naklon. Kako da ja očekujem pristranost od tog novinara ako sa svojim ponašanjem pokazuje ovu razinu neprofesionalnosti? Ja ne kažem da taj novinar nije neprofesionalan, ali ja od tog novinara sada više ne mogu očekivati nekakvu objektivnost jer on naprosto ne može biti objektivan na temelju ne samo ovog detalja nego i nekih drugih detalja. Znači tu postoje određene predrasude i određeni svjetonazori prema meni kao zastupnici HDZ-a, a to od novinara nikako ne bi smjelo biti ono što se tolerira.
Hvala. Kolega Babić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Petrijevčanin-Vuksanović. Vi ste vrlo zapravo govoreći u svom izlaganju o instituciji HINA-e vrlo korektno i rekao bih sa vrlo blagim kritikama ili blagim izričajem tih kritika, ali onaj tko je htio čuti mogao je, zapravo to su vrlo ozbiljne kritike o kojima ste vi govorili. I rekli ste da kada se govori o izvješćima HINA-e onda tu nema nekih većih problematičnih stvari, misleći na financijska izvješća, ali ima ono vezano za etički kodeks novinara što ste rekli odnosno kodeks časti hrvatskih novinara. Pa kada se on pogleda vezano za temeljna ljudska prava odnosno pod brojem 13. kaže se da novinari u svom djelovanju poštuju, štite i promiču temeljna ljudska prava, slobode osobito načelo jednakosti svih građana. Međutim, i prije, a i u zadnje vrijeme imali smo slučajeve, pogotovo evo sada ravnateljice HINA-e koja preko društvenih mreža obračunava se sa pojedincima, grupama ili udrugama i tu na poseban način promiče svoj svjetonazor što nije dobro s obzirom što je HINA kao institucija ili što bi ona trebala biti. Drago mi je da ste to spomenuli, da ste to uočili, možda niste to posebno naglasili, ali evo ja to sada posebno naglašavam i mislim da to novinar, pogotovo ravnateljica HINA-e ni u kom slučaju ne smije raditi. S obzirom na nedostatak vremena neću govoriti o onim stvarima o kojima ste rekli da ste se HINA-om bavili i drugi novinari, dnevni listovi i portali što nije za pohvalu HINA-i. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Poštovani kolega Babić. Evo kao što sam i u prethodnoj replici rekla o poslovanju HINA-e postoje činjenice koje govore o stabilizaciji poslovanja i one su pohvalne. S druge strane postoji i ovaj segment da su se određeni mediji bavili HINA-om na ovaj ili onaj način što nikom ne imputira nikakvu odgovornost. Međutim kad govorimo o objavama na društvenim mrežama i općenito o postupanju novinara, onda svakako treba voditi računa o etičkom kodeksu i ne samo o etičkom kodeksu nego i o porukama koje se šalju na tim društvenim mrežama. Dakle, novinar, urednik, član upravnog vijeća, predsjednik upravnog vijeća, ravnatelj neke medijske kuće itekako svojim objavama može skrenuti da tako kažemo, javnost u krivom smjeru ako ne vodi računa da su te objave dovoljno profesionalne i nepristrane i objektivne. U politici su dopuštena gađanja i preko društvenih mreža kolokvijalno rečeno, dakle jer u politici uvijek postoji suprotna strana ali moramo postaviti pitanje što je u medijima suprotna strana? Nema suprotne strane u medijima. Kako vi možete nekoga podbadati ako eventualno to netko radi a ne prozivamo ovdje nikoga, dakle, vi niste političar. Vi ste medijski djelatnik, morate se držati etičkog kodeksa, morate biti nepristrani, morate biti objektivni i ako šaljete suprotne inpute od toga, onda se mi svi moramo zapitati u javnom prostoru jeste li vi nepristrani. Bilo o kome da se radi, bilo o kojem djelatniku televizije, javne kuće, portala itd. I ne smije biti raskorak između činjenja i govorenja. O tome se radi. Hvala lijepo.
Hvala. Nastavljamo sa raspravama u ime kluba zastupnika. Slijedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika GLAS i HSU, kolega Goran Beus Richembergh, izvolite.
Potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Klub GLAS-a i HSU-a podupire ova izvješća i moramo reći da smo s velikim zanimanjem čekali da stignu izvješća upravnoga vijeća upravo za ove 2014., 2015. i 2016. godinu jer mi koji nešto malo dulje pamtimo znademo da je od 2009. do 2013. godine HINA bila slučaj. To je bila nerijetko kuća skandal sama po sebi i ja ću samo podsjetiti da u to vrijeme je HINA bila dovedena doslovno do ruba propasti i postavljalo se pitanje da li će uopće moći opstati, da li država kao njen osnivač i vlasnik uopće vidi budućnost nacionalne novinske agencije, da li je moguće u onim okolnostima a podsjetit ću, radilo se o velikim dugovanjima, o promašenim poslovnim potezima i projektima, o kreditnom zaduženju, o iznimno lošim međuljudskim odnosima, o situaciji da se saborskom Odboru za informiranje i Saboru slalo gotovo na mjesečnoj bazi što anonimnih, što potpisanih predstavki, pritužbi, sile i sile. Ovdje u ovome Domu a osobito u nadležnom odboru vodile su se dugotrajne rasprave koje su nažalost bile opterećene i politikanstvom. Prije svega iz neznanja ali i nemoći da se utječe na nešto što se događalo u toj novinskoj kući dok god nije postignut jedan oblik konsenzusa i dok Ministarstvo kulture nije postavilo se u toj cijeloj priči prilično odlučno i konstruktivno da se s nekim projektima prestane, da se razriješi pitanje koje je opterećivalo HINA-u neko vrijeme a to je digitalizacija Vjesnikove građe i eto u sinergiji HINA-e, Ministarstva kulture odnosno Vlade, s druge strane Hrvatskog državnog arhiva, i to je pitanje riješeno. I iznimno je bilo važno otvoriti mogućnost unutrašnjim kapacitetima i energiji koju posjeduje dakle i resursima koje posjeduje HINA, da se u godinama koje dolaze vidi da li je HINA takva kakva jest sposobna opstati, prije svega na tržištu, a s druge strane da li je u stanju odgovoriti na svoju temeljnu misiju a to je da kao javna ustanova u vlasništvu RH ispuni jedan dio zadaća u ostvarenju našeg i nacionalnog identiteta i stabilnosti informacijskog sustava. Za to je bilo potrebno jako mnogo koraka, prije svega u stabilizaciji poslovanja i više je nego za pozdraviti da tri godine za redom trend u samome poslovanju ide iznimno pozitivno, da su se uspjeli i prije vremena vratiti kreditna zaduženja. S druge strane da su se smanjili gubici i da su prerasli zapravo u dobit, da kad se preračuna koliko HINA godišnje uplaćuje PDV-a da zapravo trošak države je spao na ispod 15 milijuna kuna godišnje. I taj trend se pokazuje da se taj trošak sve više smanjuje. Isto tako ono što je vrlo važno je da su novinari u HINA-i postigli veću razinu autonomije u odnosu na menadžment, znači da se s jedne strane poslovna politika, s druge strane uređivačka politika ne petljaju kao što je to bio slučaj ranije i da utjecaj struke rekli bismo jer to je core biznis HINA-e bude presudan. To se vidi iz čitavog niza detalja u ovim izvješćima ali se vidi i u napretku koji je postignut i u broju objava i u kvaliteti i u porastu onih koji su ključni poslovni partneri HINA-e a to su korisnici njihovog informacijskog servisa jer u ove tri godine kao što vidimo uspjelo se modernizirati poslovanje, informatizirati čitav niz funkcionalnih cjelina HINA-e, pokrenuti nove informativne portale, povećati broj velikih pretplatnika i naravno, prihode s tog naslova. Ono što je važno, i novinarima je omogućeno da rade u boljim tehničkim uvjetima jer su tehnološki opremljeniji nego ranije i ono što je sjajno zapravo da u eri općega rasula u samome sustavu informiranja jer ne zaboravimo u proteklih nekoliko godina samo novinara kad govorimo o toj struci, ostalo je preko 800 bez posla. Dakle, ovo je vrijeme u kojemu je ugašeno čitav niz medija, to je vrijeme u kojemu su mediji ukidali svoja dopisništva i suradnike na terenu, to je vrijeme u kojemu je baza iz koje se crpe informacije bila bitno oslabljena kadrovski. U tom vremenu, dakle, HINA uspijeva raditi upravo suprotno. Dakle, širiti mrežu svoju suradnika, novinara, honoraraca, dopisništava i ono što je zapravo sjajno za vidjeti da veliki mediji koji još uvijek imaju svoj infrastrukturu itekako se oslanjaju na usluge HINA-e i da vrlo ekstenzivna izvješća sa društvenih događanja, vijesti koje HINA plasira, a čuli smo koliko to je na dnevnoj bazi. To je stvarno ogroman broj. Dakle, da koriste punokrvno i da na velikim portalima i u tiskanim medijima, pa i na televizijama HINA-in sadržaj, dakle ono što je HINA isporučila, čini vrlo važan dio njihovog medijskog servisa općenito. To su dobre stvari jer sačuvali smo jedan sustav koji je potreban RH i zbog njenog političkog utjecaja i zbog bolje informiranosti građana, ali i zbog onoga što stalno naglašavamo već godinama, a to je očuvanje nacionalnog identiteta jer servis u svim segmentima koji nisu dnevna politika je također jako važan. Ne radi se samo o sportu. Radi se o kulturi, radi se o obrazovanju, radi se o onim segmentima u kojima ostali mediji nemaju komercijalnoga interesa, a zaslužuju i više od toga, naravno nego zaslužuju, da te informacije i sadržaji dospiju do što je moguće većega broja ljudi. Ja se slažem s kolegama koji su podcrtali da bi bilo dobro da HINA ima veći broj objava prevedenih na druge jezike. Međutim, u ovom moru medijskoga proizvoda kojega HINA emitira i 10% je vrlo respektabilna brojka. Uzmite samo na dnevnoj ili tjednoj bazi koliko je to i u tome smislu, obzirom na činjenicu da je HINA očuvala svoj kapacitet i da je ispunjavajući nalog vlasnika provela restrukturiranje koje je, između ostaloga, podrazumijevalo i smanjenje broja zaposlenih, zapravo održala vrlo visoke standarde funkcioniranja. Eto, u tome smisli, ponavljam, klub GLAS-a i HSU-u podupire ova izvješća i zahvaljuje na ovako ekstenzivnom broju podataka. Naravno, nismo ni mi sretni što su izvješća još iz 2014., ali ovako smo dobili kompletnu sliku za jedno trogodišnje razdoblje. Nadamo se da će slijedećih godina taj ritam izvješćivanja biti bolje, odnosno da će Hrvatski sabor biti u stanju sva izvješća koja HINA dostavlja na vrijeme jer to nije problem HINA-e, ovoga, stavljati na dnevni red. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Tri su replike. Prvi je na redu poštovani kolega Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Beus, zapravo drago mi je da ste istaknuli ovaj, odnosno da ste obrazložili ovaj kontekst kojega se i kolega Babić bio dotaknuo, njega sad nema, u jednoj svojoj replici kada je govorio o tome koliko je ljudi izgubilo posao. Mislim, nije nebitno. Lako je danas, kada nam je kriza prošla govoriti i dodjeljivati krivnju, kao eto, znate, Kukuriku Vlada je, za njihove Vlade je 30 ljudi otišlo. Mislim, sjetimo se kakva je bila kriza. Sjetimo se koliko je i dobro ste objasnili isto tako u kakvom je stanju bila HINA, uostalom u tim trenucima. Tako da mislim, isto tako na tragu rasprave kolegice Petrijevčanin Vukasanović. Zato je važno da te neke stvari, da njima ne manipuliramo nego da ih prihvatimo objektivno. Naravno da je relativno jednostavno danas reći: a znate, to se dogodilo za vrijeme vaše Vlade, ali vrlo je važno reći zašto se nešto dogodilo jer bez toga to ispadne Fake news, ne.
Odgovor na repliku. Izvolite.
Kolega Glavašević, kod restrukturiranja i sanacije zatečenih problema samo su 4 kriterija važna na kojima inzistira vlasnik. To je smanjenje troškova, povećanje prihoda, smanjenje broja zaposlenih i rasterećenje eventualnih kreditnih zaduženja. Dakle, generalno uzevši, traži se od poslovnoga subjekta, a bez obzira što je HINA javna ustanova, ona jest poslovni subjekt, dakle, da se svede u racionalne okvire. Nemojmo zaboraviti, ti zahtjevi su visoko postavljeni u trenutku velike gospodarske krize u RH kada se s pravom HINA-i spočitavalo veliki broj zaposlenih i s druge strane, nisu produktivnost. Ako povučemo paralelu, recimo sa situacijom na HRT-u, nemojte zaboraviti da su sve političke stranke u Hrvatskom Saboru u vrijeme kad smo razgovarali o programima restrukturiranja inzistirale upravo na tome da se broj stalno zaposlenih smanji, tamo je riječ o tisućama i tada se nije postavljalo pitanje da li smanjenje za 20 ili 30% će utjecati na kvalitetu jer smo svi imali konsenzualni stav da kvaliteta onoga što proizvodi HRT nije bilo dovoljno u odnosu na broj zaposlenih. Danas kad imamo jedan primjer i slučaj u kojemu jedan poslovni subjekt kojemu je vlasnik RH, osnivač dakle, tražio da se kroz restrukturiranje smanje visoki troškovi radne snage, kad je to uspješno provedeno, onda sad možemo kalkulirati jel nam bio Pero ili Marko draži ili ne. Jesmo li Marka ili Peru ili Anicu ili Maricu osobno poznavali ili ne. Naravno da smo mnoge od tih ljudi poznavali jer baveći se javnim poslom susrećemo ih. Ne samo na hodnicima nego u svakodnevnom svome poslu. I nikad vam nije jednostavno kad netko koga znadete kaže da je ostao bez posla. Ali ponavljam, više od 800 novinara u RH izgubilo je posao u posljednjih nekoliko godina. Hvala lijepo.
Idemo na drugu repliku. Poštovani kolega Culej. Izvolite.
Poštovani predsjedniče. Kolega Beus, pored svih hvalospjeva koje ste dali HINA-i ja ću biti slobodan i reći ću dvije stvari koje nisu baš pozitivne. U vrijeme slučaja Perković, Mustač, HINA nije informirala građane na vrijeme pravovremeno, o svim činjenicama koje su pratile taj slučaj, za razliku od drugih, koji su to pravovremeno sve podatke pružili javnosti. Nadalje, jedan sviježi primjer, radi se o udruzi U ime obitelji, shvaćamo vašu pozornost i na činjenicu da je HINA kao javna ustanova u 2 tjedna na oko 300 svojih korisnika plasirala 2 lažne vijesti U ime obitelji. Udruga Dom je podnijela kaznenu prijavu protiv udruge U ime obitelji i Željke Markić i znanstvena analiza što je omogućilo politički uspjeh belgijsko političkih pokreta u Hrvatskoj, o čemu je udruga izvjestila i upravno vijeće HINA-e. Često zbog krive uredničke politike razne vijesti informacije, koje nisu istinite, dolaze u javnost i na krivi način se mogu protumačiti, a posebno kada govorite o novinarima koji su izgubili posao, ne mogu a da se ne sjetim Helene Krmpotić, koja je radila na HRT4 koja je dobila otkaz, a njezin otac je bio zaštićeni svjedok u slučaju Perković Mustač. Hvala.
Odgovor na repliku, izvolite.
Kada je riječ sa izvješćivanju sa suđenja Perkoviću i Mustaču, to je jedan od medijskih atraktivnih događaja, koji je ja mislim, najbolje pokriven, kada se govori o nacionalnim medijima u RH, jer smo imali izvješće na dnevnoj bazi i sve nacionalne televizije su se jako trudile da imaju i sliku i ton. U tome smislu govoriti da nacionalna agencija se premalo se angažirala, malo je smiješno, zato jer najjači i najvažniji korisnici su bili upravo tamo, ali ona tu nije kiksala. A što se tiče udruge U ime obitelji, koju ja nazivam udrugom lopova i lažljivaca onih koji su jako jako pokvareni. A reći ću vam i zašto. Oni su zadnji koji smiju nešto reći na ovu temu, jer ta udruga je preko svoga portala objavila, da je moj biološki pokojni otac, bio osumnjičen za ratne zločine. Niti su me pitali prije toga, niti su objavili demanti, već puna dva mjeseca. Dakle, udruga lopova i lažljivaca će završiti na sudu, upravo zato jer je ona ta koja preko svoga glasila plasira izmišljotine, spinove i podmetanja i … [[Govornik se ne razumije.]] vidimo se na sudu.
Kolega Culej, ja vas molim. Sada je na redu poštovana kolegica Petrijevčanin Vukasnović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče, poštovani kolega Beus, vrlo pohvalno ste izlagali o INA-i, autonomija novinara je poboljšanja stabilizacija poslovanja, modernizacije itd. Ali se postavlja pitanje, kako HINA to može, tko je to omogućio HINA-i. Ova HDZ-ova Vlada, pokazala je ono što nažalost nisu mnoge prethodne, a to je da nije smanjivala kadrove s dolaskom na vlast i osobe koje su postavljene za vrijeme bivše vlasti, su ostavljene, što se nikada prije nije dogodilo. Koliko ja znam, to nije prije bio slučaj i ja bih rekla da je ova Vlada, zapravo na primjeru HINA-e i na još nekim primjerima, pokazala da se može bolje i da se može profesionalnije. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Poštovana kolegice, ja bi bio jako sretan da mogu potvrditi, da ovo što ste vi sada rekli točno, ali neću se upuštati u dalje polemike, naime, meni je jako važno, da svaka Vlada, bez obzira o tome, bez obzira na to, koja stranka ili koalicija u njoj čini kičmu ili većinu bude odgovorna prema resursima kojima upravljiva. Pa tako i javnim ustanovama u kojima zastupa osnivača. U ovome konkretnom slučaju, to sam već i rekao, ja pohvaljujem napore nadležnoga ministarstva što nije stalo na stranu onih koji su htjeli kaos, koji su htjeli zapravo izazvati dodatne probleme, nove poteškoće u upravljanju. Bili je takvih pritisaka sa raznih strana, neki su nažalost urodili plodom u nekim dijelovima javnog sektora, ali ovdje se je očito procijenilo, da je jako pametno i važno, slušati ono što ljudi koji tamo rade zapravo žele. I da im ne treba nametati niti kičmu lomiti, namećući nekakva druga politička stajališta jer stvar funkcionira. Jer kao što vidite Vlada RH je zadovoljna kakva je situacija u HINA-i. Pa ako smo zadovoljni i mi iz opozicije, kud ćete bolje vijesti. Znači, da smo izmakli jednu temu iz dnevno političkih prepucavanja i da HINA nije opterećena politikantstvom, kako je bila opterećena prije. I … [[Govornik se ne razumije.]] i dalje.
Zahvaljujem. Prelazimo sada na iduću pojedinačnu raspravu, u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče Sabora. Poštovani kolegice i kolege, Klub zastupnika SDP-a svakako planira podržati sva ova izvješća. Dobar dio onoga što bismo ovdje u ime kluba željeli reći, zapravo su neke stvari kojeg smo se u ranijim raspravama dotaknuli. Krenuo bih od ovoga problema, primanja prva dva izvješća na znanje zbog protoka vremena. Mi ako smo već rekli, a zaista imam potrebu, to na ovome mjestu još jednom ponoviti, da smatram, da ako bi ikome trebalo na taj način dijeliti packu, dakle, tako što ćemo reći, da primamo na znanje, umjesto zapravo prihvaćamo izvješće, to bismo trebali dati sami sebi. Tako je kako je. Mislim, možemo razumjeti da su postojali i neke zaista objektivne okolnosti, zbog kojih su ta izvješća kasnila možemo isto tako se složiti da znate da i u ovome domu svi većina vas imala nekakvu ulogu izvršne vlasti i u predstavničkoj, znate kakva je dinamika rada u izvršnoj vlasti kakva je ovdje, znate da se jednostavno ponekad stvari i ne stignu. Međutim, smatram da pogotovo ako smo uvidjeli da je trend pozitivan, ako smo svi istaknuli u raspravama da su zapravo izvješća dobra i da nema razloga da na taj način efektivno ponavljam, packu dajemo HINA-i. Bilo bi dobro kada bismo mogli packu udijeliti sebi, ali eto, svi znamo kakve su okolnosti bile, ali o tome se još možda nešto kasnije i kaže. Htio bih, druga stvar koji bih želio ovdje istaknuti je opet vezana za prijevode. Hrvatski jezik, procjenjuje se, ima nekakvih 5,6 milijuna govornika kojima je to prvi jezik. Dakle, govorimo o Hrvatima u RH, odnosno govornicima hrvatskog jezika u RH, u BIH i u iseljeništvu. 5,6 milijuna. Ako tome pridodamo osobe kojima je, recimo hrvatski drugi jezik kojim vladaju dovoljno dobro, dakle da ga govore i što u široj regiji što u svijetu, dobivamo brojku od 21 milijun govornika. Dakle, 21 milijun ljudi razumije hrvatski jezik i u stanju ga je čitati itd. To je 0,28% svjetske populacije. Dati ću vam jednu usporedbu. Prema izvještaju etnologa za 2017. godinu jezik sa najviše govornika je mandarinski-kineski koji ima 1,15 milijardi govornika. Drugi je engleski koji je na 1,06. Od toga, čisto da razumijete odnose, kineski ima 960 milijuna govornika kojima je to prvi jezik a 193 milijuna kojima je drugi, a za engleski je brojka drugačija. 400 milijuna kojima je prvi jezik i 660 milijuna kojima je drugi. Dakle, više ima govornika kojima je drugi. Dakle, više ima govornika kojima je drugi jezik nego onih kojima je prvi. Zašto vam to govorim? Zato što, ako ono što se događa u ovoj zemlji učinimo dostupnim samo 21 milijunu ljudi potencijalno, nismo baš napravili dobar posao u tome da svijetu objasnimo što se zbiva u ovom našem malom komadiću kugle zemaljske. Vijesti na engleskom jeziku ima, ali pogotovo u EU kojoj pripadamo, u koju smo htjeli, koju smo izabrali na referendumu, od neizmjerne je važnosti, uistinu neizmjerne važnosti da zbivanja u našoj zemlji učinimo dostupnima svima koji su dio te zajednice. Zato mislim da ne bi samo trebale biti vijesti na jednom stranom jeziku, kao što je engleski nego zašto ne i na drugima? Nekima drugima. Može to biti i njemački, može biti i francuski, ali smatram da bi zaista u današnje vrijeme u EU taj posao može raditi jedino kuća kao što HINA. Ne možete očekivati od privatnih medija da to rade. Njihova misija, na kraju krajeva, i nije da predstavljaju ovu zemlju. Mnogo puta smo istaknuli da je to jedan dio misije HINA-e. I zato bih volio zaista podcrtati u ime Kluba zastupnika SDP-a da bi trebalo biti mnogo više vijesti na stranim jezicima. Također, trebalo bi biti više vijesti i više sadržaja o EU. Često govorimo o tome kako su europske teme našim građanima daleke. Kako građani, govorimo isto tako mi u politici o tome kako bi EU trebala biti tu za građane. Ali ako građane ne educiramo o EU, ako im kroz zbivanja u EU i vijesti što iz drugih zemalja članica, što iz europske politike ne učinimo dostupnima, zapravo ta odgovornost za to što je unija daleka građanima pada na nas i na naša ramena. To je nešto što mi ovdje možemo na neki način poručiti ljudima iz HINA-e koji ovdje sjede kao nekakvu preporuku. Naravno da ne možemo utjecati na to kako će oni raditi, niti bismo trebali, ali ovo je nešto što mi možemo istaknuti, s obzirom da to ipak jeste državna agencija i oni jesu prema van zapravo naši predstavnici. Potom je tu pitanje, malo ću se odmaknuti od ovih nekakvih općenitijih tema, već bih se uhvatio nečeg konkretnog. Spomenuto je obrazovanje djelatnika. Dakle, iznosi koji su investirani u obrazovanje djelatnika HINA-e su apsolutno nedovoljni i neprihvatljivi. Dakle, uz razumijevanje okolnosti koje su možda do toga dovele, zaista jako želimo potaknuti HINA-u da više uloži u svoje djelatnike. Sve ovo što sam rekao malo prije neće biti niti moguće ukoliko ne budete investirali u ljude koji bi to trebali imati zadaću provesti. Vezano s time je naravno i to na koji način su ti ljudi angažirani. Kolegica Petrijevčanin Vuksanović je u svojoj raspravi spomenula i kolega Beus zapravo, kako nema kolektivnog ugovora. Neku sigurnosti tim ljudima bi trebalo dati i ako imate baš u HINA-i ili recimo to je jednako veliki, ako ne i veći problem na HRT-u, ako imate toliko raširenu pojavu … [[Govornik se ne razumije.]] rada, mislim to efektivno znači da država stoji iza toga, a smatram da to nije dobra poruka i smatram da na taj način nećete dobiti da vam ljudi koji bi trebali raditi sve ove plemenite zadaće o kojima sam maloprije govorio i ja, a još prije mene moji prethodnici i prethodnice, će biti nešto što mislim da ni na papiru neće biti uvjerljivo, a kamoli u praksi. Vratio bih se na trenutak na ono što sam govorio ranije, a to je vezano za nove medije. U jednom znanstvenom radu koji sam nedavno čitao naletio sam na podatak da je na jednom od najvećih hrvatskih medija kada su gledali koliko posjeta je na njihove web stranice bilo od toga što je neko utipkao adresu njihovu u browser i došao na njihovu stranicu i koliko je posjeta bilo tako što je neko s neke društvene mreže kliknuo na neki link da bi došao na njihovu stranicu da se prvi puta dogodilo da je preko 60% posjeta bilo sa društvenih mreža. To vam govori da ljudi više neće ići gledati vijesti sve koje su na vašoj stranici nego da će ići na društvene mreže kako bi se informirali. To je i o tome ću nešto više reći u svojoj pojedinačnoj raspravi jer mislim da je to vrijedno reći, a možda u ime kluba za to nema prostora, ali smatram da tu postoje vrlo, vrlo ozbiljne implikacije. Dakle, HINA ima profile na društvenim mrežama, međutim ja moram ustvrditi da način pristup vođenju tih profila mislim da nije u skladu sa nekakvim, ajmo ovako reći, mislim da može biti puno bolje i da se može raditi na takav način da se poveća doseg tih objava na društvenim mrežama i da se maksimalno iskoristi ono čemu ti profili i služe. Mislim da je to jako važno, mislim da se tome treba studiozno posvetiti. Danas postoje ljudi koji su profesionalci, koji su obrazovani između ostaloga za društvene mreže i za rad na društvenim mrežama i mislim da takve ljude bi imalo smisla angažirati. Tu je također povezano i zapravo smo se toga dotaknuli i s time ću pomalo zaključiti ovu raspravu, tu se pojavilo jedno pitanje profesionalizma, arbitriranja profesionalizmu i nekako pitanje koliko postoji prostora za individualnu slobodu izražavanja, recimo ako ste osoba koja sudjeluje u radu HINA-e i drugih medija odnosno agencija državnih. Kolegama iz HDZ-a je ovdje zasmetalo isticanje svjetonazora, to je kolega Babić od ravnateljice HINA-e, međutim ja bih uvijek radije znao kakve vrijednosti ima osoba koja radi zato što to znači da ta osoba iza tih vrijednosti stoji i da se vodi vrijednostima, a ne da se vodi interesom. A to je na kraju dana državnu politiku ne možete voditi osobnim interesima, morate ju voditi vrijednostima nekakvim jer vrijednosti i profesionalizam zapravo nisu međusobno povezani i ne bi trebali biti međusobno povezani. A političari mi ovdje, mi nismo pozvani ovdje biti arbitri novinarskog profesionalizma, mi to ne možemo biti, mi to ne trebamo biti. Ja mogu razumiti da je kolegicu Petrijevčanin-Vuksanović da je ona došla do jednog zaključka o nekome iz struke na temelju uočenog ponašanja, međutim ja moram upozoriti da je to malo … /Govornik govori stranim jezikom./ … dakle vi ste došli do zaključka do konkluzije koja nije nužno mogla biti izvedena iz vašeg seta premisa, možda je došlo do toga nekim drugim načinom, ali ok na stranu to. Dakle mislim da pravo rješenje ovoga problema leži o profesionalnosti, povezanosti profesionalnosti i vrijednosti leži u ovome. Nečija profesionalnost neko ne bi trebao biti manje profesionalan u svojem nastupu i pristupu zbog toga što ima neke vrijednosti. Ima mnogo primjera u svijetu gdje imate ljude, novinare i novinarke koje stoje iza svojih vrijednosti, ali su savršeno profesionalni i neovisno o tome tko im je sugovornik i njihove vrijednosti neće utjecati u njihovu volju i želju da informiraju javnost. Jer nije tu pitanje, rekao bih da nije pitanje samo da ćete izvještavati o onim stvarima koje se slažu s vašim vrijednostima, dakle to je pitanje toga da budete u stanju iz svoje nekakve vrijednosne perspektive razgovarati s nekim tko je možda drugačije orijentacije. Tako da rješenje toga se nalazi u tome da se ojačavamo udruge novinara odnosno jačamo taj jedan mehanizam autoregulacije jel ne možemo mi kao političari biti arbitri njihove profesionalnosti, to oni moraju biti sami, a mi moramo poticati struku da dovoljno ojača, da bude dovoljno neovisna o politici da bi to bilo moguće. Kada to jednom budemo postigli po uzoru na neke druge zemlje u kojima je to slučaj, mislim da ćemo imati mnogo zdravije društvo. Jer isto tako kolegica Petrijevčanin-Vuksanović se u ime kluba toga dotaknula u svojoj raspravi, postojanje više udruženja novinara. Mislim ako budemo iskreni jedni s drugima mislim da je jasno da su neka udruženja profesionalnija od drugih. To je nažalost stvaranjem sumnje u to i političkim manipuliranjem smo došli do toga da građani zaista više ne znaju tko je profesionalan, a tko ne, a to nas dovodi do toga i s time ću zaista završiti, da dok ne budemo postigli, dok ne budemo dovoljno osnažili samu struke, same novinarke i novinare i stvorili im institucionalnu podršku za potpuno slobodno djelovanje, osuđeni smo na to da zajednički nađemo način da osnažimo njihovu struk i da im stvorimo taj osjećaj sigurnosti jer bez slobodnih medija i slobode govora nema ni demokracije. Zahvaljujem vam se.
Hvala i vama. Prije prelaska na jednu repliku pozdravio bih učenike Osnovne škole Vjenceslava Novaka iz Zagreba. Dobro nam došli! Sada bih molio kolegicu Petrijevčanin-Vuksanović za repliku. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani kolega Glavašević, sad se moram javiti za repliku kad ste me triput spomenuli. Što tiče vašeg izlaganja, slažem se sa ovim na što upozoravate, na potrebu prilagodbe HINA-e ovom globalnom tržištu. Nekad je informacije bilo tako malo da je do njih bilo teško doći, to je bio pravi izazov, a sad je informacija toliko puno da je pravi izazov razlučiti što je istina a što je laž i to je zapravo prostor za HINA-u i za sve novinske agencije da one zapravo rade nasuprot ovih drugih koji plasiraju nekakve svjetonazorske i nekakve obojene informacije koje nisu baš potpuno objektivne. A što se tiče ovog drugog djela rasprave, pa nedavno je jedan ovdje kolega doslovce trčao sabornicom i nudio HDZ-u svoj glas za bilo što pod uvjetom da se smijeni jedan urednik na HRT-u, urednik Nedjeljom u 2, jel' tako? I doslovce je nudio svoj glas. Ja sam tu sjedila, ja sam mislila što bi bilo da ovi dođu na vlast, jel' bi to bila sloboda medija? Ne, to bi bilo uvođenje diktature i cenzure, toliko o tome. HDZ, ova Vlada barem, nikad nije učinila ništa što bi išlo protiv slobode medija što vidimo i na primjeru HINA-e u odnosu na neke druge bivše vlast a što bi bilo kad bi neki drugi došli na vlast, ne mislim konkretno na vlast, nego na neke druge, ja bi konkretno zapalila svijeću slobodi i objektivnosti medija jer to smo vidjeli iz priloženog. Hvala lijepo.
Odgovor, izvolite.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Dakle, da, ovaj prvi dio o kojemu ste govorili o … [[Govornik se ne razumije.]] informacija i teškoći razlučivanja je nešto što se može nazvati orvelovskim paradoksom, ne. I to jest problem i upravo tako. To jeste uloga institucija poput HINA-e da ima svojevrstan certifikat pouzdanosti, ja bih rekao. Moram priznati da nisam znao za ovaj slučaj kolege koji je trčao, ali to njemu ili njoj, njemu pretpostavljam ide na sramotu. Da, odgovorna politika nikada ne pokušava uređivati medije. S druge strane, moram priznati da ne volim razmišljati o ovim šbb kbb scenarijima, što bi Let 3 rekli, što bi bilo kad bi bilo, ali vro je važno, mislim da prije svega mi međusobno a još više od toga prema građanima da jasno kažemo da u dosadašnjem vođenju ove zemlje prema medijima i prema slobodi medija, zaista nitko nema čiste ruke, mislim svi su se na neki način, u nekim periodima ogriješili o tog a paljenje svijeća koliko god daje popularno kao motiv u zadnje vrijeme, ne znam, ja ipak mislim da dokle god nas ovdje ima koji zaista nastojimo nešto dobro napraviti, mislim da možda ipak nećemo još paliti svijeće, jel' tako? Hvala.
Idemo dalje, sada ne na redu poštovani kolega Miro Bulj, ali ga nema pa gubi pravo govora, pa je poslije njega poštovana kolegica Sanja Putica, izvolite.
Hvala predsjedniče Hrvatskoga sabora. Cijenjena predsjednice Upravnoga vijeća i državni tajniče u Ministarstvu kulture, pred nama su tri izvješća HINA-e, rekla bi samo na početku i uvodno a vezano za dosadašnje rasprave da mi je ipak drago da imamo ovakvu većinu koju imamo od 78 ruku i sasvim nam je dovoljna da budemo stabilni kao što vidite. Osnovna djelatnost HINA-e prikupljanje je činjeničnih i objektivnih novinsko-agencijskih informacija a svoje opće servisne vijesti HINA je dužna staviti na raspolagane svim pretplatnicima u RH pod jednakim uvjetima. To je ono što piše u postojećem Zakonu o HINA-i i što možemo iščitati iz ovih objedinjenih izvješća. Zakon o HINA-i iz 2008. godine naravno da treba svoju doradu, da treba svoje unapređenje i kao što čujem iz Ministarstva kulture, bit će u 2019. godini u normativnim aktima Ministarstva kulture, to svakako pozdravljam jer po svemu što smo i danas ovdje čuli, vidimo da nam je potrebna promjena Zakona o HINA-i. Prema tome zakonu HINA je dužna Saboru podnositi izvješće svake godine, danas smo u prilici da razgovaramo o trima izvješćima, nemamo ga još uvijek za 2017. godinu. Uz ova izvješća što sam iščitala i što pozdravljam, prilaže se detaljno financijsko izvješće i prilaže se izvješće o radu uredništva HINA-e tako da se može promatrati i na razini brojki i statistika ali i ina razini sadržaja odnosno onoga što uredništvo procjenjuje da bi HINA trebala plasirati kao objektivne informacije u naš javni prostor i ne samo u naš nego i prostor EU-a. 2014. godine HINA je podigla kredit kao što smo vidjeli iz financijskog izvješća i otplatila ga već u 2015. godini što je pohvalno, a taj kredit bio je namijenjen restrukturiranju agencije međutim u ovim izvješćima treba naglasiti godinu 2014. kao prijelomnu kao što je rekla i gospođa u svom podnošenju izvješća. Izašla je na društvene mreže i ona 2015. godine nastavlja pozitivno poslovanje, ulaže u razvoj svoje djelatnosti no ipak najvažnija značajka za sve tri godine kompletnog financijskog izvješća pozitivno je poslovanje a također i to što je višak prihoda uložen u tehnološki napredak, jačanje administrativnih kapaciteta i danas kao što smo čuli HINA ima 125 zaposlenika. Naravno da se tu postavlja pitanje njihove daljnje edukacije, njihovog osobnog unapređenja profesionalnosti kako bismo naravno svi koji smo korisnici krajnji HINA-inih usluga imali što kvalitetnije usluge. Također je za istaknuti da je 2015. potpisan ugovor vrijedan 58000 eura, sa Europskim parlamentom u suradnju, a zahvaljujući, koliko sam pročitala u izvješću pozitivnim ocjenama Europske komisije, taj ugovor je na snazi do 2019. g. U 2016. g. ulagalo se i u portale, kao što je Zdravlje.hr i portal EU i mladi, što predstavlja medijsko partnerstvo sa Europskim parlamentom. Ključno je pitanje nas, na kraju tih nekih fakata, činjenica, statističkih podataka i brojki. Ključno je pitanje, za nas kao zastupnike, koji donosimo ovdje zakone, pa i onaj Zakon o HINA-i, ali i za krajnje korisnike HINA-inih usluga i svih građana RH i EU, jer li pozitivno financijsko poslovanje ključan kriterij za uspješno strada jedne nacionalne agencije i važnost uloge koju HINA obavlja kao nacionalna agencija. Svakako treba naglasiti da kao zastupnici u Hrvatskome saboru, trebamo inzistirati na daljnjoj profesionalizaciji, etičnosti i objektivnosti ljudi koji rade u HINA-i, ali rekla bih da i ljudi koji su zaposleni u HINA-i, možda danas, u hrvatskom medijskom prostoru i javnom prostoru, imaju i rijetku privilegiju da rade u nacionalnoj agenciji, utoliko što mogu biti objektivni recimo za razliku od utjecaja u nekim drugim privatnim medijima. Hvala vam lijepo.
Jedna je replika, poštovani kolega Glavašević, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolegica Putica, dobro pitanje postavljate oko ovoga da li bi nam financije trebale biti jedini kriterij vjerovanja i naravno ja se slažem da nikako ne bi trebale biti. Međutim, i kao što sam istaknuo u svojem izlaganju u ime kluba i kao što sam govorio ranije, moramo biti svjesni delikatnosti, kako se to isto voli reći u zadnje vrijeme naše pozicije. Dakle, ako mi ne možemo biti abitri profesionalnosti, moramo postaviti set vrlo jasnih kriterija ovih drugih, po čemu ćemo vrednovati i što ćemo uostalom vrednovati kao kriterije. Pa eto, u tom smislu, volio bih možda više čuti o tome, dakle, što smatrate onda da bismo trebali vrednovati i na koje načine bismo to trebali učiniti.
Odgovor kolegica Putica. Izvolite.
Cijenjeni kolega Glavaševiću i vi i ja, kao zastupnici u Saboru ali i političari koji se bavimo, dakle, vrlo često i medijima, znamo točno što je to objektivnost, dakle, bez obzira na to kojoj političkoj strani pripadamo i kakav imamo osobni stav o određenoj informaciji. Svima nam je jasno da jedna nacionalna agencija, u prvom redu mora biti profesionalna i objektivna, a da te informacije, upravo trebaju složiti kao platforma svim ostalim javnim servisima u RH.
Iduća pojedinačna rasprava, poštovani kolega Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predstavnici HINA-e i Ministarstva kulture, kroz naše replike, sam zapravo dosta toga govorio o HINA-i, ali želim sada s obzirom na ova izvješća vezana za 2014., 2015. i 2016. g. mislim da zaslužuju malo pozornosti i da se zapravo o njima govori. I tim isčitavanjem podataka za 2014. i 2015. i 2016. g. razvidno je da su od 2012. g. kada su postavljeni dosadašnji kadrovi, vlastiti prihodi, HINA-i, uspjeli smanjiti za samo 2 milijuna kuna, odnosno, da su 2015. g. iznosili oko 8 milijuna kuna i bili najmanji u povijesti HINA-e. To se stvarno da iščitati iz ovih tablica, koji su tu u prilogu, koji se prilažu u ovome svakome izvješću, a koji su usporedni podaci o prihodima i rashodima, što iz državnog proračuna za HINA-u, što vlastitim zarađenim novcima još od 2000.g. Sadašnje vodstvo, to sam rekao u replici, kaže da je pozitivno poslovanje i to svakako pozdravljam, ali se zanemaruje činjenica, da je za vrijeme kukuriku koalicije, zapravo tada smanjen broj zaposlenika za oko 30, a ti su prihodi ostali na razini iz 2012. g. kada je HINA zapošljavala 160 zaposlenika. Dakle, HINA je 2012. g. zapošljavala 167 zaposlenika a iz državnog proračuna dobivala 18 milijuna kuna i te godine vlastita sredstva su zapravo bila oko 10 milijuna kuna, što se također da iščitati iz ovih izvješća. Danas, HINA zapošljava, tako stoji u ovim dokumentima 120 zaposlenika. Dakle, sredstava iz državnog proračuna, koje HINA dobiva temeljem ugovora s Ministarstvom kulture o skupljoj pretplati iznosi nekih 17,4 milijuna kuna, a vlastiti prihodi HINA-e su oko 8 milijuna kuna. U međutim, upravno vijeće, nije povećavalo vrijednost … [[Govornik se ne razumije.]] za plaće, pa je za očekivati da bi HINA godišnje trebala ostvariti barem 3 milijuna kuna prihoda više. To je po nekoj mojoj računici, ali po izvještajima se to ne vidi, višak je daleko manji. I sad se postavlja pitanje zašto? Iz izvješća se vidi da rastu troškovi za bruto plaće, što je također zbog gore navedeno nerazumljivo, a znatno su povećani i troškovi za odvjetničke usluge i reprezentaciju koju su u 2015. g. iznosili 1,3 milijuna kuna. Naime, na str. 33 financijskog izvješća za 2015. g. stoji da je bruto plaća po zaposleniku 140 tisuća 167,18 kuna, u 2014. u 2015. povećano na 145217,06 kn. E sad se postavlja pitanje, na temelju čega, ako nije bilo odluke o povećanju plaća, odnosno, da li se dodacima i nagradama nekako bildaju te plaće i na temelju kojih pravilnika? Što je recimo sa zapošljavanjem bez javnog natječaja i što bi uredništvo i uprava HINA trebalo učiniti da se vlastiti prihodi HINA povećaju, to je izostalo u važem izvješću ili vrate barem na tu razinu desetak milijuna kuna koje je HINA ostvarivala u najtežim godinama recesije, što je točno. HINA je, ovdje smo danas čuli, javni servis koji plaćaju svi porezni obveznici i ona bi trebala zapravo biti u pozicijama jednog javnog, objektivnog, brzog i vjerodostojnog servisa koji ne smije doći pod utjecaj niti jedne političke, niti gospodarske ili neke druge skupine. Za bolje razumijevanje što se zapravo događalo u HINA-i za vrijeme Kukuriku koalicije je vezano za kadrove kroz upravno vijeće, ali i aktualnu ravnateljicu, najbolje govori podatak da su u prvih 6 mjeseci 2013. godine, kao što sam rekao, podijelili 30 otkaza, ukinuli jedan čitavi marketing, te da su na razne načine pridonijeli da HINA-u napusti još 15 zaposlenika koji tada su po njima bili nepodobni. Dakle, gotovo 45 ljudi. Ali, u međuvremenu, što se dogodilo? Zapošljavali su brojne honorarce i uglavnom u Zagrebu gdje uopće nije bilo tolike potrebe i to bez javnog natječaja. Nije se otvorilo niti jedno dopisništvo, što je po Zakonu o HINA-i obaveza. Rekli smo danas i neki kolege su govorili da imamo stalno dopisništvo u Briselu, a sve ostalo nam zapravo rade honorarci, dakle, to je na njihovoj dobroj volji, pa im HINA, za njih je sekundarna jer oni izvještavaju za svoje matične kuće. Jedino je HINA-ino aktualno vodstvo angažiralo honorarnog suradnika u Madridu i ja sam to malo sarkastično danas rekao, koji zapravo izvještava samo sa utakmica Reala i Barcelone, što stvarno nije dobro. U jednom primjeru, recimo vijesti iz Srbije, slikovito ću vam reći, kada se tamošnji honorarac kada je pratio te vijesti, zaposlen je u jednom srbijanskom mediju i vijesti se svode na prepisivanje iz tamošnjih medija, pa što oni napišu, to je onda bilo i relevantno za HINA-u. Znači, zorno o tome svjedoči jedan događaj iz prošle godine kada je vodstvo Udruge bivših zatočenika srpskih koncentracijskih logora na čelu sa gospodinom Šagutom bilo na sastanku tada sa aktualni predsjednikom gospodinom Nikolićem na kojem se razgovaralo o mogućnostima da se hrvatskim braniteljima koji su u tim logorima smrtno stradali oda počast. Iako je, recimo, tada HRT u popodnevnim satima izvijestio da će se taj sastanak održati, HINA je tu vijest po drugim medijima imala tek navečer. Dakle, HINA-in dopisnik nije niti znao za taj sastanak, a kamoli da je uzeo izjavu nakon tog sastanka, što stvarno nije dobro. A o organizaciji, recimo poslanih HINA-inih urednika, u tom slučaju ne treba reći više od ovih činjenica koje sam naveo. Dakle, HINA s vijestima iz Srbije tako postaje, rekao bih oglasni stup za vijesti o tamošnjim zbivanjima iz srbijanskih medija. Uopće, dopisna mreža HINA-e je slaba i to smo i danas saznali i u raspravi u Hrvatskom saboru iako bi joj trebala biti jedna komparativna prednost pred drugim medijima, što nije. U Hrvatskoj su također zanemarivana pojedina područja iako za HINA-u plaćaju svi porezni obveznici bez obzira gdje oni žive. Pa tako, recimo nemamo niti predstavništva u Zadru, u Šibeniku, u Slavonskom Brodu, u Gospiću, Varaždinu, Sisku, pa se iz tih gradova izvještava samo kada se dogode određeni skandali, odnosno nekakve incidentne situacije i o kojima se opet saznaje preko drugih medija što za HINA-u definitivno nije dobro. Dakle, honorarci najprije pišu za svoje matične kuće, što je dokazljivo i vidljivo, a onda te vijesti recikliraju za HINA-u. Znači, po meni ne to možda ne bi bilo najgore, da urednici HINA-e iz Zagreba dobro organiziraju svoj posao. I još možda nekoliko činjenica pred sam kraj. Ono što je HINA napravila i što stoji u izvješćima da je 3 puta mijenjala izgled web stranice, to sam vam rekao i u svojoj replici, HINA nije portal, već je javni servis. Pohvalno je, recimo da imate i podportale za zdravlje i mladi za EU, ali HINA nije portal. HINA je javni servis i govoriti danas u vašem izvješću o redizajnu stranice i samom portalu, mislim da to nije bitno niti primarno za izvješće HINA-e. Pojačana je foto redakcija. I to vam je također jasno, u kojoj se primaju ljudi bez natječaja u stalni radni odnos što kao honorarci zaposleni kažu nekoliko fotografa i administratora. Ono što najviše bode u oči jednoj HINA-inoj zadaći u posljednje 4 godine je ta poplava prenošenja iz drugih medija. To je za HINA-u, po meni, kao javni servis nedopustivo što je zapravo tu HINA-inu zadaću, odnosno tu emisiju pretvorilo u svojevrsnu emisiju drugih medija, a posebno nekih. O njima smo danas čuli i u ovoj raspravi. I sad pred sam kraj, izjava jednog novinara, neću ga namjerno imenovati, najbolje zapravo opisuje što je danas HINA. Dakle, on je u intervjuu za jedan, tada je to bio tjednik, a sada je to portal iz rujna prošle godine, govoreći o postignućima te televizije na kojoj on radi rekao slijedeće: neki dan su me nazvali iz HINA-e i pitali su hoćemo li prenositi jednu pressicu. Zapravo, njih je zanimalo ima li potrebe da na taj događaj šalju svog novinara, kazao je taj novinar. A ispod podnaslova, zamjena za HINA-u, tako je barem stajalo. HINA to sebi nikako ne smije dopustiti i ona mora biti onaj javni servis na koji će se mediji oslanjati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Dvije replike. Poštovani kolega Glavašević, vi ste prvi. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Babić, dobro vaše je izlaganje, vaša rasprava je bila onako, ako svaku stvar možemo sagledati recimo s jedne i s druge strane, vaša je možda više bila onako, kako bih rekao, uloga đavoljeg odvjetnika, ja bih to tako rekao. Tražili ste ono negativno i to je dapače, ja to pohvaljujem, to isto treba netko napraviti i to da me ne shvatite krivo, međutim u ove dvije minute ili minutu i pol koliko mi je ostalo za ovu repliku, fokusirao bih se na jedan aspekt. Dakle vi kada kažete da su lokalni da vam se ne sviđa praksa preuzimanja vijesti sa drugih medija i vezano za to da nema dopisništava, vi to kritizirate. Dakle ja bih vam htio reći jednu stvar, mislim s jedne strane što se tiče politike otvaranja dopisništava to je ipak poslovna odluka HINA-e gdje će otvoriti, gdje neće otvoriti. I mislim da ne mora baš ono sada da ne bude shvaćeno krivo, imati dopisnika iz Jarmine, dopisnika iz Feričanaca itd. ne mora baš svugdje bit. Tu je vrlo velika uloga lokalnih medija, država potiče lokalne medije, financira ih i osnažuje ih upravo kako bi oni preuzeli na sebe dio izvještavanja javnosti, a HINA preuzimanjem vijesti recimo sa lokalnih medija tim medijima pomaže da steknu vjerodostojnost i da građani steknu povjerenje u njih. Također jedan od vodećih problema recimo u SAD-u u medijskom krajoliku ja bih rekao, je činjenica da zbog društvenih i velikih globalnih i te prakse preuzimanja vijesti iz lokalnih medija mnogo lokalnih medija propada i to se smatra jednim od najvećih i najozbiljnijih ugroza njihove medijske slike. Hvala.
Hvala. Kolega Babić odgovor na repliku. Izvolite.
Zapravo ste na samom kraju odgovorili ono što sam ja vam htio reći u svojoj replici. Ali ne smijete gospodine Glavaševiću zanemariti činjenicu da je HINA javni servis, ona se financira iz sredstava poreznih obveznika i jedna od glavnih zadaća HINA-e je otvaranje dopisništava i politike same HINA-e. Dakle te informacije one moraju biti vjerodostojne, moraju biti objektivne, ne smiju biti pod nikakvim političkim, gospodarskim ili bilo kojim drugim utjecajem. Dakle drugi mediji bi trebali preuzimati informacije od HINA-e i s tim smo se danas složili i to je uloga HINA-e. Ne znam šta ste ovo drugo rekli, mislim da ste se povezali na te lokalne medije iz kojih se prenose informacije zbog kojih su sami ti lokalni mediji nastradali. Naravno jer su to neprovjerene informacije. Gospođa Irena Petrijevčanin-Vuksanović je govorila o etičkom kodeksu novinara što i na koji način oni trebaju raditi odnosno prenositi takve informacije i to je i bit i zadaća HINA-e.
Druga replika poštovani kolega Maras.
Hvala lijepo. Kolega Babiću u vašoj raspravi ste spomenuli u dosta negativnom kontekstu, mada ja mislim da za to nema razloga, angažman na autorske honorare odnosno jednim dijelom i fotografa, a jednim dijelom i ljudi koji pišu. Mislim da to ne bi trebalo dovesti u pitanje rad agencije s obzirom da je to trend svagdje. Znači ne možemo mi očekivati da će HINA funkcionirati kao što je funkcionirala prije 10 ili 15 ili 20 godina kada tržište medijsko nije bilo razvijeno i kada jednostavno niste imali mogućnost doći u posjed određenih stvari i mislim da je sasvim normalni način poslovanja da se orijentiraju ne možda u potpunosti, ali jednim dijelom sigurno da na outsourcing određenih usluga, prvenstveno tu mislim čak je i fotografe i logičnija odsorsati s obzirom da fotografija ne može biti ne objektivna i ne istinita kada neko opali sliku ona je vjerojatno autentična s tog događaja, a novinar je ok imaju svoj pristup pisanju i tu je dobro da imaju određenu poziciju javnog interesa. Tako da ne vidim tu ništa sporno, čak mislim da to i nije nelogično da će se na taj način vjerojatno i u budućnosti razvijati. A to da li oni nekog zapošljavaju, to ne znači da su ljudi zaposleni u potpunosti bez natječaja. Pa ne možeš zaposliti sa natječajem čovjeka koji će ti fotografirati pet događaja tijekom cijelog mjeseca. Tako da ja to ne vidim kao negativno nego mislim da je to razvoj u kojem treba ići kako bi se racionaliziralo poslovanje i ono bilo efikasnije. Hvala lijepa.
Odgovor kolega Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Maras, ja se slažem da se mijenjaju okolnosti i danas trebamo govoriti o ovim okolnostima, ali to bi trebalo najbolje artikulirati i Upravno vijeće HINA-e, a i sama HINA. Dakle ja nemam ništa protiv zapošljavanja honoraraca, ali imam ono što sam rekao u samom početku. Dakle dolaskom Kukuriku koalicije tada je zapravo podijeljen otkaza gotovo za 30 zaposlenika, nakon toga zbog nekakvih nepodobnih još 14 dakle 45 i nakon toga HINA zapošljava određene honorarce, kažem na što nemam ništa protiv, ali ti honorarci poslije postaju stalni zaposlenici HINA-e u tome je problem. Dakle HINA je imala ljude koji su radili za nju, to su radili na jedan dobar i kvalitetan način, no međutim promjenom politike dogodile su se određene okolnosti koje nisu služile na čast HINA-i, a HINA je to mogla iskoristiti na najbolji mogući način, o tome sam govorio. HINA kao javni servis ona treba prednjačiti u tome da producira i da proizvodi vijesti, naravno objektivne vijesti i gdje će drugi mediji to preuzimati, a time ostvaruje i veći prihod kao javni servis što joj je u interesu. Prema tome, ja sam govorio kada sam radio određene usporedbe žalosno je recimo da jedan takav novinar sa jednog takvog portala govori i na upit HINA-inog novinara hoće li doći prenositi određenu pressicu, da on dolje napiše da je to zamjena za HINA-u. To nije dobro za reputaciju HINA-e, o tome sam govorio.
Hvala. Idemo dalje, pojedinačna rasprava poštovani kolega Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege, gospodine predsjedniče. Smatram da je izuzetno važna ova rasprava i uloga HINA-e danas je u Hrvatskoj možda važnija nego u nekim proteklim vremenima s obzirom da dostupnost informacija pogotovo onih koje možda nisu tržišno interesantne, ali su od interesa za društvo je sve manje i manje dostupna u našem medijskom prostoru i sa te strane mislim da mi svi skupa ovdje trebamo dati podršku HINA-i da nastaviti raditi ali i da unapređuje svoje poslovanje odnosno da bude kvalitetnija nego što je to bilo prije. Moja prva primjedba ide za time da ovo izvješće ja nažalost gledam kao jedno tehničko izvješće i volio bi da ima više supstance odnosno da uz sami popis korisnika agencije i ovo koliko su prihodovali, koliko su imali zaposlenih itd., i neke druge tehničke stvari, znači mene više zanima relevantnost HINA-e i ja bi volio da imamo u izvješću i popis koliko je HINA citirana, koliko je preneseno članaka, koliko je u biti kvaliteta javnog prostora izvješćivanja u Hrvatskoj bolja uz HINA-u odnosno slabija ukoliko HINA-e nema. Sa te strane, čisti podatak koliki su prihodi, koliki su rashodi, ne daje dovoljan pregled situacije i fali u izvješću što se zove sadržaj supstancijalnih izvješća, da vidimo koliki je doseg, odnosno koliko u biti korisnika i građana RH ima koristi od jedne takve agencije. Ono što se vidi u korisnicima to je nekih 100 i nešto korisnika, tu sad možemo biti kritični jer vidimo da prodaja više-manje funkcionira na istoj razini svake godine, znači nema tu značajnih promjena, prihodi su otprilike na istoj također razini, i ja ne vidim neka odstupanja od godine do godine, zato me čak i više čudi što vjerojatno iz nekog političkog razloga, većina odlučuje prihvatiti na znanje 2014. i 2015, a evo 2016. koja je možda financijski nešto lošija se prihvaća, mislim da je to više-manje tu negdje, da tu nema značajnih razloga da bi se prihvatila a drugo samo prihvatilo samo na znanje. Tako da ajmo mi pričati o suštini i o onome što u biti mislim da je danas najvažnije a živimo u vremenu kada nažalost naši javni mediji u Hrvatskoj koji su financirani iz državnog proračuna ne ispunjavaju svoju svrhu, prvenstveno tu mislim na HRT koja dobiva preveliki novac od građana RH a na kraju od toga građani RH imaju svakim danom imaju sve manje. I zbog toga vidim tu HINA-u kao nekoga tko će možda pomoći da se u javnom prostoru čuju neke informacije, recimo zanimljivo je da imate najznačajniji događaj u RH u prošlom mjesecu koji sva relevantna istraživanja govore o njemu a to je afera u Agrokoru i milijunski iznosi koji konzultanti uzimaju iz Agrokora a da to nitko u javnom sektoru ne poprati. Znači imamo situaciju da privatna televizija RTL napravi jučer istraživanje koje vrlo jasno govori o tome da 66% građana RH smatra da Martina Dalić mora biti smijenjena iz Vlade RH, 23% ne, 10 nema stav. Znači RTL radi to istraživanje umjesto da HRT, da javni servis, ono što interesira hrvatske građane, njima ponudi, da im tu informaciju itd. Mi u zadnjih 20 godina, ja bi se usudio reći, nismo imali zatvoreniji javni prostor što se informacija tiče, HRT nije radila nikad slabije nego šta to radi danas. umjesto da bude na dispoziciji hrvatskim građanima, umjesto da im nudi informacije, oni se trude kako zatvoriti informacije i kako na neki način onemogućiti ljude da čuju ono što je relevantno jer kako drukčije postaviti to pitanje, kako to da se ranije RTL toga dosjetio, kako da to radi i Nova tv, N1 konstantno prenosi i sjednice Hrvatskog sabora i da nema N1, vjerujte mi, dame i gospodo, vjerojatno bi i HRT zatvorila pristup i Saboru i informacijama koje zanimaju naše sugrađane i sa te strane omogućila ovo medijsko zatvaranje i šutnju koja očito odgovara stranci koja je na vlasti. I to ne smijemo dozvoliti. I sa te strane vidim HINA-u kao nekoga tko može omogućiti da se taj prostor ne zatvori na način na koji bi to HDZ htio nego upravo suprotno, da se otvori i da dobijemo informacije koje naši građani zaslužuju i zato bi čestitao i nekim djelatnicima koji su ovdje, barem ja mislim da su bili iz HINA-e, čak i proveli cijelu noć s nama dok smo ovdje raspravljali o Poslovniku koji usput budi rečeno, također želi zagušiti raspravu u Hrvatskome saboru i zbog toga mislim da je upravo nužno i HINA-i a HRT-u mislim da se više ne može pomoći jer se tamo toliko ispreplelo interesa političkih i nažalost bore se pojedinci u vlasti kako da ostvare određene svoje interese, vidimo da ljudi trebaju dobiti otkaz zato što negativno kažu o predsjedniku HNS-a, znači nikada to tako nije bilo poslije '90-ih, pogotovo na javnoj televiziji u javnim institucijama. I zato još jednom kažem, ovdje je vrlo bitno dati podršku instituciji kao što je HINA da nastavi raditi ali da je možemo ocijeniti i po sadržaju onoga šta daje i po onome što radi ne samo kroz ove suhe brojke jer da li je 25 milijuna ili 26 prihoda ili da li je plus od 100 ili 500 000 kuna, mislim da nam tu informaciju ne daje a sa druge strane da građane RH u biti, puno važnije mogu saznati, primjerice šta se raspravljalo u Hrvatskom saboru i zbog čega Istambulska konvencija, još uvijek nije na raspravi, to bi recimo trebala evo, danas sa Odbora za ljudska prava prenijeti. Znači da nema vjerujte mi da nema N1 televizije i pozivam sve građane RH da prate taj program, zbog toga što zbilja objektivno izvještava o svim političkim događanjima u RH. HRT bi zatvorila vrata svim informacijama i trudila bi se da u Hrvatskoj izgleda sve divno i krasno, bez obzira što odlaze ljudi na dnevnoj osnovi, šta 100 tisuće ljudi u zadnjih godinu dana, više ne živi u RH, što imamo problem sa netransparentnošću i korupcijskim skandalima koje potresaju Hrvatsku gotovo svakodnevno, Agrokor smo vidjeli, INA se tu valja cijelo vrijeme, ali HRT tu kao da uopće ne zanima. I zbog toga kažem, još jednom, HINA-i treba dati podršku, nadam se da će širiti broj korisnika, to ću posebno obratiti pažnju sljedeću godinu i molim da se daje izvještaj o relevantnosti. To je ono što svaki mediji i zbog toga plaćamo u biti ne mi, ali korisnici i država daje potporu HINA-i kako bi bila relevantna i prenošena. To je ono šta je bitno, ne mislim da je od presudne važnosti, da li imamo u ovom ili onom gradu kao izvjestitelja, ja mislim da se to može pokrivati putem autorskih honorara suradničkih honorara itd. Ali, mislim da je relevantnost ono što može na kraju ocijeniti da li je HINA odradila svoj posao dobro ili nije. Opet kažem, nažalost u Hrvatskoj javna televizija ne radi svoj posao i mislim da više ni ne zaslužuje, da hrvatski građani plaćaju pretplatu, to jednostavno treba ukinuti. Znači s te strane, davati toliki novac građani, toliko izdvajati, ljudi imaju problema, ovrhe i sve ono što slijedi za ono ukoliko ne plate, a ne dobiti gotovo ništa unazad, HRT po meni izgubila potpuni legitimitet i kažem, sva sreća da imamo televizije privatne, koje rade svoj posao. Opet još jednom ću istaknuti, RTL je jučer radio anketu 66% Martina Dalić treba otići, a N1 zbilja relevantno izvještava iz Hrvatskog sabora. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Gordanu Marasu. Ja bi vas samo molio da ne promoviramo nikakve televizije ni agencije, jer to nije naš posao, držimo se teme, koji je predmet rasprave. Imamo replike, poštovana kolegica Grozdana Perić. Izvolite.
Poštovani kolega Maras, apsolutno se slažem da HINA mora ostati objektivna i dalje dosljedno izvještavati o svemu što zanima hrvatske građane i ne samo građane i korisnici su i institucije i veleposlanstva i slično. Međutim, ono što nas treba brinuti, a to je ako ste iščitali njihovo izvješće od 2000. g. na ovamo, da je udio, državnog proračuna u financiranju HINA zapravo ostao i dalje vrlo visok, odnosno, preko 60 evo u nekim godinama je to bilo 66%, sada je on negdje evo 65,5% 2016. dok je u nekim godinama on bio negdje na 49% i konstantno je padao od 2008. udio korisnika, odnosno, prihoda korisnika usluga. Tako da, korisnici usluga sa 17,6 2008. su sada svega 8,5 milijuna kuna ili 34,4%. Dakle, svakako bi bilo bolje da je situacija inverzna, dakle, da je više od samih korisnika usluga iz državnog proračuna i na taj način zapravo da imamo manje izdatak iz državnog proračuna. Ono što mene još ovdje u samom izvješću brine, da je u 6 županija gdje postoje stalna dopisništva zaposleno svega 9 zaposlenika da je u ostalima 14 honorarnih i između ostalog da je opći servis ima 3 zaposlenika, dakle, u samoj strukturi zaposlenih, zapravo brine što je samo 9 zaposlenika.
Zahvaljujem kolegici Perić na replici. Odgovor poštovani kolega Maras. Izvolite.
Hvala lijepo kolegice Perić. Ja se slažem s vama da bi bilo dobro da i to će ići uz relevantnost. Ukoliko mi vidimo da korisnici više objavljuju, da se pa bilo bi logično, primjerice, netko je tu sad spominjao u raspravi, da se uzimaju izvori u HINA-u i volio bi da to netko opovrgne ili potvrdi. Znači da sa drugih medija se prenosi vijesti u HINA-u. Mislim da je, kako bi rekao, mislim da je intencija HINA upravo suprotno, znači HINA nije po meni, zamišljena da prenosi vijesti sa portala ovih ili onih, nego upravo da radi sadržaj za druge. Tako da sa te strane, evo to je recimo nešto što mi ne odgovara. Ja se slažem sa vama, da bi uz relevantno sigurno bili i veći prihodi od prodaje, ali tu naravno, opet kažem, moramo imati podatke, da bi to usporedili. Ukoliko imamo ovako šture samo financijske podatke, to je nemoguće uspoređivati i zato ja molim za sljedeća izvješća, da se napravi jedan pregled suštinski, odnosno, relevantnosti onoga što HINA radi, koliko je prenošena, gdje je prenošena. To ne možemo od same strukture korisnika saznati, ali kada gledamo ukupni iznos, 25 milijuna kuna, znači to je kap u moru, što svake godine građani RH uplaćuju HRT. Preko milijardu kuna se tu troši dame i gospodo i zato se ne slažem sa uvaženim potpredsjednikom Brkićem, da nismo tu. Upravo jesmo tu da istaknemo taj problem i da pohvalimo i još jednom ću reći, da se N1 televizija nije pojavila, kolega Brkić, mi bi bili u polumraku. Neću reći u mraku, ovom informacijskom ali u sumraku ovom informacijskom, ali u sumraku, znači jedva bi se naprezali očima da vidimo malo šta se tu dešava i N1 televizija je omogućila jedan standard i što se informativnog programa, zamislite taj paradoks, postala je gledanija nego šta je to primjerice HRT. Tako da još jednom evo zahvala informativnom programu N1 televizije šta daje relevantne informacije hrvatskim građanima.
Zahvaljujem kolega. Vidite da niste u mraku da možete govoriti mimo vremena. Politički komentar da, ali pozivanje na bilo kakvu promociju i lobiranje za bilo koga mislim da nije primjereno u ovom Visokom domu. Nastavljamo dalje s replikama, poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Kolega Maras, imali ste recimo zanimljivu raspravu u kojoj ste se dotakli svega i Agrokora i mladih i plaća i pretplate i ovrha, također ste naveli da sva sreća da imamo privatne televizije s čime se također slažem. Međutim, nedavno smo imali prilike slušati i gledati kako to izgleda kada SDP prtlja i petlja sa televizijama, npr. Sljeme. Dogodi se to da SDP dođe u poziciju da bude prva stranka u povijesti Hrvatske u predstečajnoj nagodbi. Zamalo da niste tražili izvanrednog povjerenika koji bi vas vodio. Hvala lijepo.
Kolega Stričak, članak 238. Poslovnika Hrvatskog sabora vam je normirao da govorite o temi koja je aktualna sada i koja je na dnevnom redu i molim vas nemojte ubuduće koristiti i zloupotrebljavati institut replike za takve izjave. Hvala lijepo. Imamo povredu Poslovnika. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ali evo uzeli ste mi riječi iz usta, zahvaljujem samo to mogu reći.
Hvala lijepo. Odgovor poštovani kolega Maras. Nadam da vi nećete izić iz teme.
Ne, ne ja sam uvijek u temi ja ću biti vrlo koncizan. I drago mi je da se kolega Stričak složio sa mnom u ulozi privatnih medija i da on isto tako vidi da HRT ne radi svoj posao kako spada i da konkretno televizije koje i nevjerojatno je da Hrvatska televizija nema potrebu raspravljati o najvažnijoj temi kao što je opoziv ministrice Dalić, a da RTL radi istraživanje koje kaže da 66% građana želi da ministrica Dalić ode iz Vlade. To je nevjerojatno da javna televizija to ignorira, a da sa druge strane privatne televizije to rade. I zbog toga koliko god nekom to izgledalo čudno i neuobičajeno, ali mi smo sada u poziciji u RH s obzirom na deficitarnost HRT-a da pohvalimo pozitivne primjere iz privatnog sektora. Znači još jednom ću reći, ljudi gledajte N1 televiziju, informativni program je deset puta bolji od HRT-a. Tko mene sada sluša ovdje ja iza toga stojim i to ne stojim zbog toga što ja imam ne znam šta sa N1 televizijom nego jednostavno zato što vidim. Mogu kritički ocijeniti, a na kraju se vide i istraživanja gledanosti i jednih i drugih. A što se tiče ove sitne opaske, ali baš sitne i vremenski i sadržajno od kolege Stričaka vezano uz Televiziju Sljeme, to je vaš partner Milan Bandić odnosno Slobodan Ljubičić s njime ste vi ruku pod ruku i takvi ljudi neka vam budu u društvu. Ja sam sretan što su ti ljudi iz SDP-a otišli i o tim ljudima ne mislim politički ništa dobro. To su vaši pajdaši i sa njima se i dalje družite, tako da to je jedino što vam mogu komentirati vezano uz Televiziju Sljeme. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Marasu na odgovoru. Prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Bojan Glavašević. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kao što bi Montipajtonovci rekli, „And now for something completely different“. Htio bih iskoristiti ovu priliku da proširim ono što sam načeo u raspravi u ime kluba zastupnika, a to je vezano za ulogu HINA-e kao brenda, kao institucije u koju građani mogu imati povjerenja. Dakle htio bih ovdje reći da mislim da zaista nikada nije bilo važnije da se kao država pobrinemo za to da građani mogu biti informirani objektivno i da mogu imati povjerenja u izbor informacija. HINA je jedna od te dvije adrese. Druga takva adresa je HRT, ali o njoj ovdje ne želim govoriti. Ono što bih htio reći ovdje i raspravu u ovoj temi unijeti nekoliko pojmova o kojima nismo ovdje raspravljali, ali oni su bitni zato što kroz njih možemo promatrati i valorizirati donekle na tragu onoga što je kolegica PUtica govorila. Moj prvi takav pojam je pojam tzv. ideološkog mjehura ili to se na engleskom još zove …, a definicija toga bi bila ideološki mjehur je ona vrsta intelektualne izolacije do koje dolazi kada algoritmi web sajtova selektivno biraju i prikazuju informacije korisnicima na temelju njihovog prethodnog ponašanja na tim sajtovima. Dakle odete na recimo na Facebook, lajkali ste neke stvari, lajkali ste neke članke koje su vam objavili prijatelji, Facebook će vam ubuduće na temelju vašeg dosadašnjeg ponašanja algoritmom koji koristi birati više sličnog sadržaja, a neće vam birati sadržaj koji se na neki način razlikuju. To će vam smanjiti diverzitet sadržaja koji možete gledati. Takav ideološki mjehur uništava u konačnici onaj inherentno dijalektički karakter društvenog napretka. Drugi pojam koji bih ovdje želio podcrtati je pojam tzv. eho komore. On je poprilično sličan ovom prethodnom pojmu o kojemu sam govorio, a eho komora, na engleskom je eco chamber, je ona situacija u kojoj se nečija uvjerenja osnažuju ponavljanjem i ponavljajućim komuniciranjem u zatvorenom sustavu. Dakle, opet bih se vratio na vaše prijatelje na Facebook-u. Vaši prijatelji, to su dva pojma koje je važno razumjeti. Oni naime, donekle se presijecaju, ali zapravo nisu isti pojam. Dakle, vaši prijatelji na Facebooku-u objavljuju određenu vrstu članaka. Vi imate interakciju sa vašim prijateljima. Iznosite stavove, komentirate, međusobno si zapravo osnažujete uvjerenja koja već imate. A sjetimo se sada one situacije gdje vam je Facebook bira sadržaj koji će dolaziti do vas, s vremenom ćete se naći u situaciji da i vi i vaši prijatelji osnažujete uvjerenja jedni drugima, više povjerenja počinjete imati jedni u druge kao izvore informacija, nego u neke druge izvore informiranja i to vas dovodi do jednog, ja bih rekao, znate ono kao kad ste u tunelu pa ne vidite ništa sa strane. Sada bih vas podsjetio na ono što sam rekao u svojoj raspravi u ime kluba zastupnika. Jedan od najvećih hrvatskih news portala je nedavno, to sam pročitao u jednom znanstvenom radu, je nedavno imao preko 60% posjeta koji su došli sa društvenih mreža, a ne putem browsera, dakle ne time da je netko došao na naslovnicu i gledao koje su sve vijesti tamo. Ajde razmotrite na trenutak implikacije toga. Dakle, ako imamo situaciju da je skoro trećina Hrvatske na društvenim mrežama i ako većinu informacija konzumira sa društvenih mreža i ako znamo kako društvene mreže biraju sadržaj koji će vam biti prikazan, nije li zaista važnije nego ikada da sadržaj koji do korisnika u konačnici dođe zaista bude nešto u što možete imati povjerenja. Ona što ja vidim kao ulogu HINA-e i o čemu možemo i trebamo razgovarati u perspektivi je da HINA-a između ostaloga, dakle druga takva mora biti ili bi barem trebao biti HRT, kada građani gledaju kažu: aha, ova informacija je sa HINA-e, u to mogu imati povjerenja. Znači, to je točna informacija. Ili ako do vas dođe neka informacija u kojoj ne znate jeste li sigurni, pa idem provjeriti na HINA-u da li je tome tako. Dakle, to je ono što mi možemo napraviti, što država može napraviti da se bori sa problemima koji su danas u globalnoj politici, u globalnom društvu postali ogroman problem. Problem lažnih vijesti je nešto o čemu se i RH govorilo opet paušalno. Dakle, lažne vijesti su prije svega pitanje efekta nekakvog sinergijskog između ove eho komore i ideoloških mjehura u koje upadamo, u koje svi građani upadaju na kraju krajeva samim time što vi danas praktički ne postojite ako nemate neku vrstu on-line identiteta. Ne možete se izolirati od toga da u moru informacija o kojima je govorila kolegica Petrijevčanin Vuksanović odlučite pa OK, nemam vremena svaki dan ići na 10 portala, ali ako sam Twiter-u i slijedim news agencije ili portale, medije, pa do mene će već neke vijesti doći. To je na neki način da se selektiraju te vijesti za mene. Dakle, pitanje lažnih vijesti je nešto protiv čega se možemo boriti na taj način da damo ono nekakvo povjerenje građanima da one vijesti koje sa barem iz te dvije kuće dođu do njih, da znaju da su pouzdane i da u njih mogu imati povjerenja. I u konačnici, i s time bih lagano i završavao, pitanje lažnih vijesti, čovjek bi očekivao da će u politici biti automatski osuđen, da će biti nešto protiv čega ćemo se u startu svi htjeti boriti. Međutim, nije tako. Fenomen, koji ja mislim da i u RH se pojavio, iako nije nastao u RH, je ta famozna post-istinska politika. U situaciji u kojoj ne možemo biti sigurni u istinitost vijesti ili u istinitost uopće tvrdnje koje se pojavljuju u političkom diskursu u javnosti, dio političara je rekao: pa dobro, OK. Pa nije ni bitno da li je nešto istina. Mogu raditi sa svime. Mogu raditi sa informacijama koje nisu činjenice, koje su laži. Zašto? Zato što će reći, gledajte, nije bitno da li je to istina, nego je bitno kako ja to doživljavam i kako građani to doživljavaju. A istina je ipak bitna. Ipak su činjenice bitne. Dakle, to zloupotrebljavanje od strane političara i na neki način, jahanje na emocijama građana koji su te iste političare birali da bi im osigurali adekvatno informiranje, točno, istinito i objektivno informiranje, dakle, to je jednostavno jedna zloupotreba i ono što bih ja htio istaknuti za završetak ove svoje rasprave je da moramo biti svjesni da mi to možemo mijenjati. Imamo alate na raspolaganju. Hrvatska je zemlja čiji jezik, kao što sam rekao u ranijoj raspravi, govori oko negdje sve zajedno oko 21 milijun ljudi. To je 0,28% svjetske populacije. Dakle, mi imamo, puno je nama lakše uspostaviti kontrolu, odnosno dati neku vrstu certifikata kvalitete vijestima na našem jeziku nego što je to u anglo-sferi koja ima preko milijardu govornika ili u … [[Govornik se ne razumije.]] Mi imamo nadohvat ruke alate, imamo mogućnosti da popravimo problem. Barem u našem malom komadiću kugle zemaljske. U tom smislu, i s time ću zaista sada završiti, ako je ministrica Obuljen doista ozbiljna u svojim najavama da se na temelju konsenzusa radi medijsko zakonodavstvo, prostor za to svakako postoji. I sluha ćemo za to svakako imati jer mislim da nam svima treba biti u interesu da se borimo protiv štetnih i negativnih efekata o kojima sam govorio u svojoj raspravi. Hvala vam.
Zahvaljujem kolegi Glavaševiću na ovoj raspravi. Evo i ja se nadam da ćemo govoriti istinu i samo istinu u ovom Visokom domu i da nećemo kako vi kažete, jahati na jeftinim emocijama i na taj način ubirati jeftine političke poene nego ćemo svi zajedno raditi u interesu naroda i države u kojoj živimo. Hvala lijepo, imamo završnu riječ u ime predlagatelja, predsjednica Upravnog vijeća HINA-e, gospođa Maja Pleskalt, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani saborski zastupnici i zastupnice. Zahvaljujem vam prije svega na ovoj konstruktivnoj raspravi, pomno smo bilježili vaša izlaganja te opaske, te će se ovo upravno vijeće zalagati za daljnji razvoj kako tehnološki tako i razvoj ljudskih potencijala. Kroz vaše izlaganje moglo se čuti da HINA ne ulaže dovoljno u ljudske potencijale, ono što bi vas htjela izvijestiti je da je većina zaposlenika HINA-e s visokom stručnom spremom te da redovito pohađaju radionice, seminare te i ostala usavršavanja. Ulaganjem u tehnički i tehnološki razvoj, opremanje pametnim telefonima, laptopima, informatičkom opremom, zaposlenicima se olakšava sam rad u HINA-i te su informacije postale brže te i sama produkcija je HINA-inih emisija postala brža i pravovremena. Osnovna uloga HINA-e je da informacije budu točne, nepristrane, pravovremene i prije svega istinite. Upravno vijeće će se zalagati za samostalnost i neovisnost rada HINA-e a putem samostalnosti i neovisnosti putem Hrvatskog sabora, upravo to štiti upravno vijeće. Tijekom izlaganja čula sam jednu jednostavnu neprimjerenu izjavu a to je gdje se radi određeni pritisak na rad upravnog vijeća od strane određene udruge. Ovlasti upravnog vijeća taksativno su naveden te ono ne može utjecati na uređivačku politiku, štoviše, statut HINA-e omogućuje svakom novinaru kao i glavnom uredniku da zadrži samostalnost i profesionalnost što se tiče rada te zaštiti svoj rad od strane pritisaka koji su izvan upravnog vijeća. Ono što bi htjela reći, što je razvidno iz sva tri izvješća, a da su ta izvješća standardna, upućuju se jedanput godišnje da financijsko poslovanje pokazuje pozitivne rezultate te da HINA nema većih propusta u radu. Evo toliko od mene.
Zahvaljujem predsjednici upravnog vijeća gospođi Maji Pleskalt na ovoj završnoj riječi. Zaključujem raspravu, još jednom zahvaljujem predsjednici Upravnog vijeća HINA-e gospođi Maji Pleskalt na obrazloženjima ovih izvješća. Isto tako državnom tajniku u Ministarstvu kulture gospodinu Krešimiru Partlu i načelnici sektora gospođi Nives Zvonarić. Glasovat ćemo o ovoj točki kad se za nju steknu uvjeti.
Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014. godinu. Podnositelj je Upravno vijeće HINA-e. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskog matičnog radnog tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prima se na znanje Izvješće o radu Upravnog vijeća HINA-e za 2014. godinu. Molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova, 104 za, 11 suzdržanih i 8 glasova protiv donijet zaključak kako ga je predložio saborski matični odbor.
Prelazimo na slijedeću točku dnevnog reda: - Prijedlog Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela, prvo čitanje, P.Z.E. br. 294 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli nadležni Odbor za zakonodavstvo i Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Molim predstavnika Vlade RH, državnog tajnika u MUP-u, gospodina Žarka Katića da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe zastupnice i gospodo zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam. Prijedlogom Zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela u hrvatskom zakonodavstvu se prenose odredbe direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. godine o uporabi podataka iz evidencije o putnicima, tzv. PNR u sprječavanja, otkrivanja, istrage i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i drugih teških kaznenih djela. Osim kaznenog djela terorizma i s njime povezanih kaznenih djela, člankom 5. prijedloga zakona propisano je izrijekom 26. kaznenih djela zbog kojih se mogu ili za koja se mogu prikupljati i obrađivati podaci o putnicima. To su kaznena djela za koja je propisana kazna zatvora u trajanju najmanje 3 godine. Sukladno odredbama spomenute direktive, zakoni i drugi propisi država članica koji su potrebni radi usklađivanja sa ovom direktivom, moraju stupiti na snagu do 25. svibnja 2018. godine. Unatoč ovome prilično kratkome roku, Vlada RH uputila je ovaj prijedlog zakona u redovitu proceduru, dakle u dva čitanja sa nakanom da se o toj temi kvalitetno raspravi, da se prikupe sva potrebna mišljenja i da se donese najbolji mogući zakon. Smisao direktive je jačanje i unapređivanje međunarodne suradnje s ciljem povećanja učinkovitosti u suzbijanju kriminaliteta s međunarodnim obilježjem. To će se nastojati postići pribavljanjem podataka o putnicima u zračnom prometu kojima raspolažu zračni prijevoznici na međunarodnim letovima kao i obradom tih podataka a u svrhu kao što sam spomenuo sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka, za najteža kaznena dijela. Sama međunarodna suradnja će se provoditi onim uobičajenim policijskim kanalima. Inače, međunarodna putovanja nerijetko su povezana s terorističkim aktivnostima i organiziranim kriminalom, međunarodne skupne organiziranog kriminala, vrlo se brzo i učinkovito prilagođuju novih okolnostima i iskorištavaju za činjenje kaznenih dijela. Slijedom navedenog, prijedlogom zakona namjerava se osigurati pravna osnova u nacionalnom zakonodavstvu, za prijenos i obradu podataka o putnicima u zračnom prometu, kao i uspostavu postupaka prijenosa i obrade podataka te sigurnosnih standarda. Dakle, utvrđuje se obveza i postupak prijenosa podataka o putnicima u zračnom prijevozu koji prikupljaju zračni prijevoznici u komercijalne svrhe, te obrada tih podataka od nadležnih tijela. Prijedlogom se nadalje definiraju nadležna tijela za traženje i primanje podataka o putnicima, njihova obrada čuvanje, rokovi, čuvanja podataka o putnicima, postupak ponovnog otkrivanja depersonaliziranih podataka o putnicima te sankcije za neispunjenje obveza propisanih zakona. Sa zračnim prijevoznicima u RH već je u fazi izrade zakona, odnosno, nakon savjetovanja sa zainteresiranom javnošću održan poseban sastanak na kojem su svi zračni prijevoznici dodatno informirani i pojašnjeni su im sve zakonske odredbe. Prijevoznici su upoznati sa obvezom dostave podataka, planirane aktivnosti oko sklapanja, provedbenim sporazuma, kojim bi se uredila dostava podataka, način izvješćivanja, protokoli i razmjere podataka, kontaktne osobe i drugo. Evo, poštovane zastupnice, poštovani zastupnici, to su osnovne napomene o ovome zakonu. Ako bude vaših pitanja, spreman sam na njih odgovoriti i dodatno obrazložiti. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku, gospodinu Katiću, imamo jednu repliku, poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo, kolegice i kolege. Državni tajniče, pažljivo sam slušao vaše izlaganje, nadam se da se slažete, da postupanje prema građanima, odnosno, putnicima, treba biti osjećajem dignitetom da se ne povrijede njihovi osjećaji i dignitet. Međutim, da li ima kakvih novina, vezano na konkretno, postrožene prijelaza granice, odnosno, jačih kontrola kod samog ulaza u avion. Da li se tu po tom pitanju što mijenja, ili ta kontrola pregleda ostaju isti, jedino dolaze ovdje do znači suradnje, međunarodnih tijela kod dojave tko recimo putuje. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Stričaku. Državni tajniče, želite li odgovoriti? Izvolite.
Poštovani gospodine zastupniče, ovaj zakon, nema u stvari, nema veze sa postupanjem na granici. Dakle, donošenjem ovog zakona, neće se promijeniti procedure koje postaju na državnoj granici. Ovaj zakon se donosi radi razmjere podataka, među tijelima i među državama članicama. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom državnom tajniku na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Ante Bačić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Pred nama je prijedlog Zakona o prijenosi i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela. U samom uvodu državni tajnik nas je izvijestio kratko o smislu donošenja ovoga prijedloga zakona, ja bi se volio referirati na neke stavke, to možda koje nisu spomenuta, a bitno je za naglasiti. Znači vidimo i sami na svjetskoj razini, kolika je međunarodna raširenost organiziranog kriminala i samoga terorizma i prijetnje terorizma. Znamo koliko to odnosi se i na svjetske avio prijevoznike i same puteve terorista i općenito opasnih kriminalaca preko granica. Vidimo da direktivom vijeća i strane 2004. obveze i prijevoznika za dostavljanja podataka i putnicima imamo obavezu prikupljanja određenih podataka i to naši zračni prijevoznici, avio prijevoznici i rade u svoje komercijalne svrhe i potrebe, ali nisu bili dužni dostaviti određene podatke i normalno državnim institucijama i agencijama. Ovim zakonom šta je eto i pohvalno sa ove strane da ministarstvo nije išlo u smjeru mijenjanja možda nekakvih pravilnika, vezano za ovu temu, nego je došlo sa prijedlogom zakona, čisto da sve bude na jednom mjestu, pošto je ozbiljna tema i s ovim propisujemo avio prijevoznicima određene podatke, koje one sada imaju, znači nije problem i ne uvodimo im ništa novo, ali jednostavno da dostavljaju određenim državnim tijelima i institucijama, koji su propisani ovim zakonom. Znači prvenstveno cilj je normalno usklađivanje sa direktivama što nam je i sama obaveza, druga stvar bitno za naglasiti, zašto ovaj zakon dobar i zašto ga treba podržati, jednostavno u svrhu je stoljeća i trenutka u kojem se nalazimo sami smo svjesni napretka i moderna tehnologije, baš vezano za analizu i obradu raznih podataka, nešto što je bilo možda nemoguće, prije 5 ili 10 g. sada je u obradi podatak, danas itekako moguće i možemo na taj način napraviti prije određene analize i spriječiti mnoga djela u samom nastanku. Nekoliko stvari koje je bitno isto naglasiti, čisto nekakva bojazan i samih putnika i općenito građana da ne bi ovo zadiralo u nekakve njihove osobne podatke, privatne, jasno se propisuje zakonom tko i na koji način može prikupljati ove podatke, tko i na koji način ih dostavlja određenim tijelima, koliko se oni čuvaju, za šta se prikupljaju. Sama razmjena podataka između vladinih, ali i međunarodnih agencija je propisana tako da baš privatnost vezano za obradu ovih i analizu privatnih podataka određenih putnika se izrazito pazi i mislim da tu neće biti nikakvih posebnih problema. Ukratko znači implementacija direktive što je normalno naša obaveza u samom zakonu u članku 5. su sva kaznena djela za koja se odnose i koja je sankcija tri godine zatvora i više. Navodi se jasno nadležna tijela za provedbu ovog zakona, postupak čuvanja podataka i same sankcije, štite se što je jako bitno pravo na zaštitu podataka i bilo kakvu pozitivnu i negativnu diskriminaciju. Državni tajnik je naglasio šta je jako dobro u samoj pripremi ovoga prijedloga zakona da su održani sastanci sa svim zračnim prijevoznicima, sve operativno spremno tako da tu neće biti nikakvih za njih novina ili problema. Moramo naglasiti bitnost ovog zakona samo područje na kome se mi nalazimo, a to je tranzitno područje, mi smo granica Schengena i kada sutra uđemo ostat ćemo i dalje granica Schengena prema istoku. Naše zračne luke vidimo i po podacima od 2016. i 2017. i sada u ova prva tri mjeseca bilježe sve veći i veći porast broja putnika, znači nema veće zračne luke koja nije u milijunskim brojkama što se tiče putnika na razini godine. I jednostavno naša je obaveza kao i zaštitnica granice EU, ali i obaveza prema našim građanima … naravno terorizam je globalni problem obaveza je prema cijelom svijetu je da implementiramo ove i da naše institucije rade, analiziraju i prate što se događa i tko prolazi preko našega teritorija. Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Anti Bačiću. Prelazimo na sljedeću raspravu. U ime Kluba zastupnika HNS-a poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. Dakle vrlo kratko, klub HNS-a će prihvatiti ovaj zakonski prijedlog. Naime, prije svega on se usklađuje sa zakonodavstvom odnosno usklađuje zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU i moramo reći samo na početku da nakon nemilih događaja 2001. kada govorimo o događajima u New Yorku 11.9. traje velika rasprava između SAD-a i EU oko sigurnosti u zračnom prometu. I ovaj zakon nije došao preko noći, on je i plod jedne dugogodišnje razmjene i usklađivanja upravo između EU i SAD-a. Ono što je bitno i uvijek kod ovakvih stvari kada govorimo o zaštiti o sigurnosti naspram prava na zaštitu osobnih podataka gdje je granica i tko ima pravo uvida, dali građani mogu vidjeti što se piše o njima. Naravno ovdje je zakonom to i regulirano i tu je uvijek ono gdje je možda neka skepsa prema javnosti. Ono što je sigurno dobro u ovome svemu sve što ide k promicanju odnosno poboljšanju sigurnosti od zaštite od terorizma i ostalih predviđenih kaznenih djela koja su nabrojana ovim zakonom sigurno treba pohvaliti. Naravno u raspravi na odboru sam također se dotakao i određenih podataka koji se trebaju upravo skupljati, koje zračne kompanije trebaju skupljati i dostavljati jedinici pri MUP-u koja će biti nadležna za to, među ostalima su tu navedene i opće primjedbe. Dakle u članku 10. stavku 12. tu bi samo molio da se to malo bolje jezično uredi. Ono što smo naredili da piše uključujući sve dostupne informacije o maloljetnim putnicima bez pratnje mlađim od 18, malo je nespretno rečeno. Dakle shvatio sam da se misli na maloljetnim onima koji su mlađi od 18 s obzirom da se u nekim državama punoljetnost stiče i sa 21 godinom a koji mogu biti putnici preko naših zrakoplovnih kompanija. Naravno odgovor koji sam dobio, moje je pitanje išlo prema tome da li je usklađen ovaj zakon sa pravobraniteljicom za djecu, pozitivno sam dobio očitovanje, dakle to apsolutno pozdravljam. Također i izraz jedan koji se ovdje spomenuo, a to je depersonalizacija podataka, dakle svi ti podaci koji se čuvaju pet godina su nakon toga u roku od šest mjeseci brišu na način da se ne može biti vidljivo o kome točno se radi, dakle konkretna imena, prezimena i sve ono što bude. Ova razmjena će ići prije svega i sa Europolom, dakle ići će u oba smjera, da se ne govori samo da mi šaljemo naše podatke njima nego to ide u dva smjera. Kao što sam rekao i ti podaci od imena, adresa, načinu plaćanja, programima vrijednosti ono što ide moje pitanje u svemu ovome ostaje što se tiče odredbi prekršajnih gdje je navedeno da će se kazniti zrakoplovne tvrtke odnosno oni koji su obveznici dostave podataka ako to ne dostave. Međutim, što ukoliko ovako strukturirani podaci budu procurili ili dostavljeni na krive adrese? Mi imamo Zakon o zaštiti prava na osobne podatke, međutim bojim se ako ovako strukturiramo određene podatke da možda bi mogli i njih uključiti u ove prekršajne odredbe ako se korektno traži određena struktura koja se mora dostavljati, a to je sada da ne nabrajam ima 19 različitih točaka od datuma rezervacije, putovanja, ime, adrese, plana puta, programa vrijednosti dakle one nagradne milje, status putnika, opće primjedbe pa čak i jezika kojim dijete govori, informacija s putne karte itd., itd. sve ono što može biti, samo bi tu izrazio možda neku skepsu da li se tu uopće može ovim zakonom propisati prekršajne odredbe jer ne daj Bože da tako strukturirani podaci zadrže jer zrakoplovne kompanije budite sigurni imaju već sve te podatke. budite sigurni, imaju već sve te podatke. Oni to koriste za svoje marketing, za svoje traženje novih kupaca, odnosno korisnika. Dakle, to nije sporno, to imaju i trgovački lanci. Međutim, ovdje se radi o objedinjavanju svih da ima na jednom mjestu i to je pohvalno. Međutim, kroz ovu strukturu da li, ne znam da li oni uopće radi kroz tu strukturu, ta je struktura ono što je možda bi moglo donijeti do nekih zlouporaba ako bi, ne daj bože to procurilo. Evo, to zaključno. Još jednom Klub zastupnika HNS-a će podržati, samo vas evo, za ovu primjedbu, odnosno prijedlog ili sugestiju da probamo vidjeti što s tim prekršajnim odredbama. Ukoliko ne da se ne dostavi nadležnom tijelu, nego se dostavi krivom ili neovlaštenom, jednostavno dijeljenje informacija. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Stjepanu Ćuraju na ovoj raspravi. Prelazimo na slijedeću pojedinačnu raspravu. Poštovani kolega Anđelko Stričak. Izvolite.
Hvala lijepo. Potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pretpostavljam da nitko prije ovih 15, 10, 20 godina nije mogao uopće pretpostaviti da će 21. stoljeće po pitanju sigurnosti biti, u biti toliko nesigurno, da će biti toliko sukoba i terorističkih napada. Pa dozvolite samo pregled jednog dijela terorističkih napada u EU unazad 3 godine, s obzirom da smo članica EU. 2015. - Francuska, Pariz - 12 poginulih. BIH, Zvornik – jedan. Francuska, Pariz – 129. 2016. - Belgija, Brisel – 31. Francuska, Nica – 87. Njemačka, Berlin – 12. 2017. – Švedska, Štokholm -5. UK, London – 11. Španjolska, Barcelona – 16. UK, Mančester – 23. Kada pogledamo, to je na stotine ubijenih građana EU, a na tisuće ranjenih i ozlijeđenih. Kada govorimo o sigurnosnom aspektu, naravno da nema niti jedne države koja može govoriti o gospodarskom napretku, o sigurnosti svojih građana, razvoju turizma, koje je bitno za našu domovinu bez sigurnosti. Imajući u vidu sve te nove oblike terorističkog djelovanja koji predstavljaju sigurnosni izazov za cjelokupnu međunarodnu zajednicu, te zahtijevaju angažman na nacionalnom nivou, nužno je ojačati i unaprijediti međunarodnu suradnju, te osigurati učinkovitu razmjenu i upotrebu svih relevantnih podataka u svrhu otkrivanja, sprečavanja, istraživanja i kaznenog progona kaznenih djela terorizma i drugih teških kaznenih djela. S tim u vezi, upotreba podataka iz evidencija podataka o putnicima predstavlja ključni alat u borbi protiv novih pojavnih oblija terorizma i drugih teških kaznenih djela, budući da se njime omogućuje identifikacija osoba koje nisu bile osumnjičene za sudjelovanje u počinjenju takvih kaznenih djela. Upotrebom podataka iz evidencije podataka o putnicima, omogućuje se sagledavanje prijetnje na drugačiji način, čime se osigurava preventivno djelovanje na možebitne sigurnosne ugroze. Uspoređivanjem podataka iz evidencije podataka o putnicima, s drugim evidencijama i bazama podataka, osigurava se prikupljanje potrebnih informacija ili dokaza za pronalazak počinitelja kaznenih djela i otkrivanje kriminalnih, odnosno terorističkih mreža. Ovim prijedlogom zakona želi se propisati obveza i postupak podataka o putnicima u zračnom prijevozu koje prikupljaju zračni prijevoznici, te obrada tih podataka od strane nadležnih tijela, utvrđivanje nadležnih tijela za traženje i primanje podataka o putnicima, njihovu obradu i čuvanje, rokovi čuvanja podataka o putnicima, utvrđivanje tijela nadležnog za depersonalizaciju podataka o putnicima, te sankcije za neispunjene obveze propisanih zakonom. Upotreba moderne tehnologije u borbi protiv terorizma i drugih teških kaznenih djela neminovno dovodi do određenog zadiranja i u privatni život i osobne podatke pojedinaca. Prema tome, nužno je i neophodno osigurati ravnotežu između legitimnog interesa, očuvanje javne sigurnosti i potrebe zaštite osobnih podataka. Uvažavajući odredbe propisa europskog zakonodavstva koje uređuju prikupljanje, obrada i zadržavanje osobnih podataka, ovim se Prijedlogom zakona nastoji osigurati ekvivalentna zaštita istih na nacionalnom nivou. Učinkovitom uporabom podataka o putnicima u zračnom prijevozu, nastoji se dodatno ojačati aktivnost sprečavanja otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i određena druga teška kaznena djela u cilju jačanja unutarnje sigurnosti, te zaštite života i sigurnosti građana. Pri tome se osigurava potpuno poštivanje prava na zaštitu osobnih podataka i prava na nediskriminaciju s obzirom da se ovim Prijedlogom zakona svakom putniku čiji se podaci obrađuju osigurava prava utvrđeno posebnim propisima kojima se uređuju zaštita osobnih podataka, zabranjuje se obrada podataka kojima se otkriva rasa ili etničko podrijetlo, politička stajališta, vjerska ili druga uvjerenja, sindikalno članstvo, zdravlje ili spolni život ispitanika, a ukoliko su takvi podaci zaprimljeni brišu se bez odgode. Procjena putnika sukladno odredbama zakona mora se provesti na nedikriminirajući način. Također, sukladno ovom Prijedlogu zakona nadzor nad obradom osobnih podataka obavlja službenik za zaštitu osobnih podataka, kao i neovisno nadležno nadzorno tijelo. Prema tome, osobno podržavam donošenje ovog zakona. Smatram da je kolektivna sigurnost bitna, da je sigurnost naših građana bitna, a naravno, s obzirom da smo turistička država, da nam je bitna sigurnost i kad su u pitanju turisti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo poštovanom kolegi Stričaku. Prelazimo na slijedeću raspravu. Poštovani kolega, prof. Miroslav Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ovaj Zakon o prijenosu i obradi podataka bio je, koliko smo čuli, u raspravi u Europskom parlamentu. Negdje oko 3 godine se raspravljao, što nije začuđujuće s obzirom da treba pronaći jedan balans između zaštite osobnih podataka s druge strane sigurnosti u zračne prometu. Kod nas kada želimo primijeniti taj zakon imat ćemo još dodatnih problema u praktičnoj organizaciji i provedbi tog zakona odnosno formiranju jedinice za informacije o putnicima. Dozvolite da ovom prilikom možda samo upozorim na nekoliko stvari. Kada se govori o prijenosu i obradi podataka, i dostavi podataka o trećim zemljama, govori se o tim personalnim podacima odnosno dovodi se te podatke koji će se razmjenjivati ili se trebaju razmjenjivati sa trećim zemljama ali isto tako vjerojatno i za potrebe sigurnosti u nacionalnim okvirima, nije zapravo precizno jasno ili barem ja nisam mogao očitati da li se radi ili kako se postupa kad se radi o podacima tijekom istrage do kojih se došlo pojedinim osobama koje bi mogle biti označene kao upitne ili problematične u zračnom prometu ili podacima o osobama za koje su otvoreni kazneni postupci odnosno o izvještajnim podacima. To su različite kategorije koje onda mogu dovesti do različitih posljedica odnosno pokazat se da jesu točne ili nisu točni ti podaci. S druge pak strane zakonom se predviđa isto tako u članku 28. da će svakom putniku se osigurati pravo pristupa, ispravljanja, brisanja podataka. Ovdje s obzirom da smo na početku tek proces ili izgradnje tog sustava, nije jasno koja je to adresa, koji su uvjeti i na koji način će svaki putnik moći pristupiti tim podacima odnosno korigirati te podatke. Taj sam problem zapravo otvara jedno drugo pitanje koje imam osjećaj nemamo rješenje niti smo o njemu raspravljali u Hrvatskom saboru, imamo niz napora i pojedinačnih akcija u digitalizaciji državne uprave i naprosto hrvatskog društva, ono što se zove projekt e-Hrvatska jednom zajedničkom terminologijom ali zapravo jedan cjelovit program informatizacije e-uprave i hrvatskog društva, to nemamo odnosno nije bio na raspravi u Hrvatskom saboru i ne znam tko su nositelji tog projekta. Čisto konkretno kako to pokušavam dovesti u svezu sa ovim zakonom, vjerujem da i ovaj segment organizacije razmjene znanja mora biti dio tog jednog nacionalnog projekta a ne stvaranje nekakvog novog sustava ili podsustava unutar MUP-a ili pak nekih drugih agencija. Vjerojatno će prije ili kasnije i odredbe ovoga zakona dovesti na dnevni red da se postavi pitanje državne uprave, pod kojim uvjetima i kada može formirati baze podataka, nekoliko termina se koriste, baza podataka, korisničke baze ili repozitorij itd., mi ćemo morati definirati kada koji, pod kojim uvjetima pojedine institucije države mogu formirati te baze zato što u većini zakona se kaže da građani odnosno državljani imaju pravo pristupiti svim tim bazama i tražiti korekcije podataka koje su netočne. Drugim riječima, i ovaj zakon radi pritisak na to da donesemo zakon o tome kada i pod kojim uvjetima se mogu formirati bate podataka u vlasništvu države kako bismo konačno imali uvid u to koliko tih baza uopće postoji. Danas takvog podatka nemamo, mi ne raspolažemo tko je sve baze podataka postoje na razini države. U tom smislu će biti potrebno da se stvari počnu odvijati na jednoj drugoj razini jer ovakva jedna parcijalna rješenja, mislim da neće biti dobra. Predlagatelj je također rekao da za poslove na ovome zakonu neće biti potrebna dodatna financijska sredstva zato što su ona već osigurana u proračunu za ovu godinu. Međutim ako se ide ozbiljno u implementaciju ovog programa, on će zahtijevati i nove ljude i novu opremu i dodatne poslove za koje će tražiti dodatna sredstva tako da bi vrlo precizno barem ako ne sada, u narednoj godini trebalo iskazati te troškove i to je nešto sa čime moramo biti suočeni. Dodatno se postavlja pitanje vezano za ovaj zakon i za druge zakone gdje se traži razmjena podataka sa drugim zemljama izvan nacionalnih okvira, mi danas nemamo, Sabor nema mogućnosti dobiti izvješća ili uvid u podatke koji se o hrvatskim državljanima razmjenjuju sa drugim zemljama. Danas to na oko može izgledati nebitno, ali ako neki podatak izađe da je osoba A bila zadržana nakon utakmice kao zbog nereda ili ne znam takvih nekakvih stvari manje teškog prekršaja, to mu se kroz, ako se takvi podaci razmjenjuju to mu se nakon određenog broja godina može vratiti kao bumerang. Ali mi nemamo uvida u količinu tih podataka, takvih podataka koji se razmjenjuju, da li se oni redovito brišu onako kako zakon predviđa, tako da je to jedno područje koje će isto tako zahtijevati da se uredi jer do sada po mom mišljenju to je dosta jedno fleksibilno, odnosno, neuređeno područje. Zato mislim da je dobro da ovaj zakon ide u 2 čitanja, da niz ovih pitanja budu razmotrena, raspravljena i pripremljeni odgovori do drugog čitanja, kako bismo dobili što precizniji i bolji zakon s jedne strane, a s druge strane da bi se našla jedna ravnoteža između zaštite osobne sigurnosti i sigurnosti u prometu, odnosno, zaštite osobnih podataka.
Zahvaljujem poštovanom kolegi i profesoru Tuđmanu. Imamo jednu repliku, poštovani kolega Stričak. Izvolite.
Hvala. Kolega Tuđman, vi ste, veći dio svoje rasprave posvetili, da će kod provođenja ovog zakona, neimenovano doći do određenog zadiranja u privatni život i osobne podatke pojedinaca, odnosno, da će osobe koje će doći do tih podataka, imati uvid u … [[Govornik se ne razumije.]] porijeklo, političko stajališta, vjerska i druga uvjerenja, sindikalna članstvo, zdravlje, spolni život osoba koja će obrađivati. Međutim, zakonom se predviđa i nadležno nadzorno tijelo. Slažem se s vama da je uvijek teško predvidjeti sve mogućnosti zlouporabe, ali da je poželjno unaprijed zakonom predvidjeti koje je takvo ponašanje nepoželjno, svakako je, da ovim zakonom trebamo odvagnuti, koji koliko se zadire u privatni život u pojedinca, a koliko nam je bitno očuvanje javne sigurnosti. Svakako smatram, da bi nam na prvom mjestu trebala biti javna sigurnost, pa između ostalog prije kojih 2, 3 mjeseca, bila jedna emisija, gdje su ispitivali same građane što smatraju o sigurnosti, odnosno, o pregledima kod ulazaka na avion i većina daleko, najveći postotak građana, znači preko 90% se smatrao, da im je na pravom mjestu svakako sigurnost. Pa evo, ako može jedan komentar, znači, kada je u pitanju osobni podatak pojedinca i javna sigurnost? Hvala.
Zahvaljujem kolegi Stričaku, odgovor profesor Tuđman. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Problem je jedan set osobnih podataka o kojem ste vi trebali govorili i tu trebamo imati zaštitu. Međutim, tu zakon predviđa da se razmjenjuju podaci o kaznenim dijelima, o cijelom nizu kaznenih dijela koja su ovdje nabrojana. A ja sam postavio pitanje, što je sa onim podacima, da li su, kada se to odnosi na pojedince u istrazi u sudskim postupcima ili podaci koje su izvještajne službe prikupile, a ti se podaci mogu tijekom u tom procesu pokazati kao netočni, odnosno, nerelevantni za ovaj problem. I tu je onda pitanje, kako osigurati zaštitu pojedinaca koji su onda bili uvršteni u određene baze podataka ili određene evidencije, a da naprosto bi se izbjegla situacija, da osoba koja je u jednom trenutku bila evidentirana, da je neki drugi avio prijevoznik, nakon 3 dana ili 3 mjeseca ne skine sa, ne oduzme joj pravo da leti, zbog toga što je taj podatak ili krivi ili u međuvremenu izbrisan. Takvih primjera i danas imamo i to je pitanje, kako taj mehanizam učiniti preciznim i prohodnim da se ovakve neželjene posljedice ne događaju.
Zahvaljujem poštovanom profesoru Tuđmanu na odgovoru. Završnu riječ u ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora. Uvažene kolegice i kolege, državni tajniče sa gošćom. Dakle, pred nama je zakon o sigurnosti u zračnom prometu koji je došao iz EU, nije ni prvi ni zadnji, a očito da se radi na sve većem pooštravanju te iste kontrole i to možemo vidjeti svakoga dana u zračnim lukama, posebno onim koji imaju mogućnosti putovati, da se tamo ljude pregledava, praktički već do gole kože, da im se skidaju, ne znam cipele i čarape, da im se oduzimaju paste za zube, parfemi, gel za kosu, voda. Da im se kroz sve moguće radare i nekoliko puta propušta. I postavlja se pitanje do kojih granica će ta kontrola ići. Da li je smisao, te kontrole borba protiv terorizma ili je smisao te kontrole, kontrola nad svojim vlastitih građana, ograničavanje ljudskih prava. Hoćemo li uskoro biti pregledavani i u autobusima, u vlakovima, hoćemo li morati kao u doba staljinizma pokazivati osobnu kartu kada ćemo ići iz ulice u ulicu? Ja sam pitao državnog tajnika i mogu pitati ministra i Vladu koliko je terorističkih napada bilo u Hrvatskoj od 1990. godine do danas, koliko je terorista uhapšeno, koliko je bilo istih takvih terorista u Mađarskoj, Sloveniji, BiH, Srbiji i zašto Hrvatska ako je zabrinuta toliko zbog terorizma prodaje oružje teroristima? Zašto dajemo oružje Saudijskoj Arabiji kada ne znamo kome Saudijska Arabija izručuje to isto oružje, a imamo sasvim jasne indicije pokazatelje, posebno od neovisnih novinara da hrvatsko oružje završava u Siriji, da hrvatsko oružje završava u Jemenu i da hrvatsko oružje u konačnici se okreće protiv ne samo Hrvatske nego EU i svih ovih zemalja koje su sada jako zabrinute zbog tih događanja. Želim ovdje reći da bismo trebali više poraditi na otklanjanjima uzroka nego na otklanjanju posljedica. Ukoliko želimo živjeti mirno i sprečavati nasilje onda moramo mi prije svega djelovati u tome pravcu. Ovim načinom gdje samo bavimo posljedicama moguće je da u biti postoje neke druge namjere koje su upakirane onda eto kao u borbu za sigurnost u borbu protiv neprijatelja za koje ne znamo ni tko su, ni što su, ni gdje su, ni iz koje države dolaze niti tko ih financira. Ja se nadam da će u budućnosti ovakvih mjera biti sve manje odnosno da će biti ublažene, a ne samo da će ponovno biti pooštravane jer se bojim da bismo možda mogli zbog toga živjeti u policijskoj državi, a postavlja se pitanje, da li je sva ta opasnost realna ili samo virtualna. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu na ovoj završnoj riječi. Ovime smo iscrpili sve rasprave. Zaključujem raspravu. Zahvaljujem državnom tajniku u MUP-u Žarku Katiću i njegovoj suradnici gospođi Dariji Drakulić na obrazloženjima ovog prijedloga zakona. Glasovat ćemo o ovoj točki kada se za to steknu uvjeti.
Prijedlog zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu. Izvolite. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Predlažem da, nemate kartice jel’? Onda predlažem da vi glasujete ručno svaki puta. Nemamo drugu metodu. Prijedlog zakona o prijenosu … Našli ste karticu? A dobro, kolegice i kolege ja vas molim ipak da budemo ozbiljni. Ovo je predstavničko tijelo hrvatskog naroda i da se ponašamo odgovorno i ne radimo zaista cirkus od glasovanja. U redu. Prijedlog zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela, prvo čitanje, P.Z.E. br. 294. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se prijedlog zakona o prijenosu i obradi podataka o putnicima u zračnom prometu u svrhu sprječavanja, otkrivanja, istraživanja i vođenja kaznenog postupka za kaznena djela terorizma i druga teška kaznena djela. Drugo, sve primjedbe i prijedlozi dostavit će se predlagatelju da ih razmotri prilikom utvrđivanja teksta konačnog prijedloga zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da smo većinom glasova, 115 za, 1 suzdržan i 3 glasa protiv donijeli zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela.
Prelazimo na sljedeću točku dnevnog reda: - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 195. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a na temelju članka 85. Ustava RH i članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj zakonski prijedlog raspravi po hitnom postupku. Evo vidite i zakonski prijedlozi oporbe idu u hitni postupak, tako da prenesite gospodinu Marasu da ipak nije toliki mrak. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave sukladno članku 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, nadležni Odbor za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo, Vlada je dostavila svoje mišljenje. Pozivam uvaženog kolegu Miranda Mrsića da nam da dodatno obrazloženje prijedloga zakona. Izvolite kolega Mrsić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege. Ovaj zakon bi mogao imati jedan drugi naslov, a to je da nećemo dopustiti da imamo dvije skupine umirovljenika, jedni rođeni '61., a drugi rođeni '62. godine. Zakon o dodatku mirovine da vas podsjetim prema Zakonu o mirovinskom osiguranju iz srpnja 1998. godine korisnicima mirovine koji su mirovinu ostvarili kojima je mirovina od 1. siječnja 1999. godine isključivo na temelju Zakona o mirovinskom osiguranju od 1. listopada 2007. godine odrađuje se i isplaćuje dodatak na mirovinu u svoti od 4 do 27% od pripadajuće mirovine zavisno od godine u kojoj je ostvareno pravo na mirovinu. To su fakti. Koja je svrha bila tog dodatka? Da se otklone razlike između mirovina ostvarene na temelju Zakona o mirovinskom osiguranju nastale zbog postupnog proširenja obračunskog razdoblja za izračun mirovine primjenom članka 184. tog zakona. Time su nastale neopravdane razlike između mirovina ostvarenih primjenom istog zakona, a na temelju istih plaća i mirovinskog staža samo zbog toga što nisu ostvarene u istoj kalendarskoj godini. Ne zvuči to da je to isto što i mi ovim zakonom sada pokušavamo ispraviti, ispraviti nepravdu koju nisu ljudi koji odlaze u mirovinu oni za to nisu krivi. Da bi se ublažile te razlike među mirovinama ostvarenih od 31. prosinca 1998. godine prema prijašnjim propisima i mirovinama od 1. siječnja 1990. godine prema važećim propisima o tom osiguranju. Izmjenama zakona koje su stupile na snagu 1. siječnja 2012. taj dodatak koji se isplaćivao kao dodatak uz mirovinu je postao sastavni dio mirovine naporima mog kolege Hrelje, dakle taj dodatak je uključen u mirovinu i postao je dio mirovine. Svi oni koji su 1.siječnja da vas podsjetim 2002. godine bili mlađi od 40 godina, dakle rođeni '62. i kasnije postali su silom zakona osiguranici drugog mirovinskog stupa i od tada se 5% njihovih mirovinskih doprinosa kumulira u mirovinskim fondovima. Zakon iz 1999. godine po kojem su nastali privatni mirovinski fondovi istodobno je i zaoštrio uvjete za obračun mirovina, pa novi umirovljenici su postajali socijalni slučajevi i da bi im se ublažio to što se ovim zakonom dogodilo, Sanaderova Vlada, dakle HDZ-ova Vlada 2007. godine uvela je dodatak na mirovine. Taj dodatak sada iznosi 27% i on je uveden samo za I stup jer su u to vrijeme osiguranici drugog stupa bili premladi za mirovinu. Vlada Jadranke Kosor intervenirala je za generacije osiguranika koji su 2002. godine imali između 40 i 50 godina, koji su mogli odabrati da li će primati mirovinu iz I stupa ili mirovinu iz II stupa. Intervencija je išla za time da omogući tim ljudima da izađu iz II mirovinskog stupa i da primaju mirovinu iz I mirovinskog stupa jer su bili prekratko u drugom mirovinskom stupu. Dakle, to su sve bile intervencije koje su omogućavale da se nepravednosti i nelogičnosti u mirovinskom sustavu isprave. No, oni koji su rođeni 1962. godine neće imati tu mogućnost ako ne donesemo ovaj zakon da se njihove mirovine izjednače i da budu ekvivalent mirovinama iz I mirovinskog stupa, odnosno da se ispuni cilj zakona, a to znači da mirovine iz I i II mirovinskog stupa jer to je temelj same mirovinske reforme, budu veće nego mirovine samo iz I mirovinskog stupa. I to je temelj cijele reforme. No, ako ne uključimo 27% u mirovinu koja se isplaćuje iz I mirovinskog stupa, tada će nastati ponovno disbalans. Ponovno se vraćamo u 1999. gdje ćemo imati dvije skupine umirovljenika jer okvirni izračuni pokazuju da će osoba koja danas ima 60 godina, a uključila se u sustav II mirovinskog stupa i imala je prosječnu plaću tijekom životnog staža, imati će mirovinu 2690 kuna. Kad bi se primijenio dodatak na mirovinu, ona bi iznosila 3267 kuna, što je 577 kuna više nego što bi bilo ako ne usvojimo ovaj zakon. To znači da bi ti naši građani bili zakinuti za 577 kuna. Trajno bi imali manju mirovinu što je otprilike skoro petina mirovine. Da je riječ o nepravdi, pokazuje i činjenica da su mirovine iz I stupa bez dodatka manje od mirovina iz II stupa, odnosno osoba koja ima 50 godina iz I stupa bi imala mirovinu 3134 kune, a uz II stup 3442 kune. Prvi umirovljenici koji će dobivati mirovine iz oba stupa otišli su u mirovinu sa 1. siječnjem ove godine. Do sada ih je evidentirano 17. Prošle godine, pardon. Do sada ih je evidentirano 17 i svi godinu dana primaju 300 do 700 kuna manju mirovinu nego oni koji su umirovljeni godinu ranije i primaju mirovinu samo ih I stupa. Radi se o ljudima koji su radili na istim radnim mjestima, imali su istu prosječnu plaću i nije pravedno i nije ljudski i diskriminatorno je da oni samo zbog zakonske regulative imaju manje mirovine nego onaj kolega koji je išao u mirovinu sa, koji je bio rođen 1961. godine. Jer oni koji su rođene 1962. ponavljam, nisu mogli birati u koji dio mirovinskog sustava će se uključiti, da li u I ili u II. Oni su morali po zakonu ići u drugi. No, ono što će se dešavati dalje je da će 2019. ići u mirovinu žene rođene 1962. godine, koje ako budu imale dovoljno staža, moći će ići u prijevremenu mirovinu. No, ne budu li imali pravo na dodatak od 27%, proporcionalno uplatama u I stupu, njihove će mirovine biti bitno niže od mirovina onih žena koje su ostvarivale samo iz I stupa. Plastično i primjerice da vidite koji je to problem. Žena rođena 1962. godine koja je imala prosječnu plaću otići će sa 36,5 godina staža u prijevremenu mirovinu 2019. i imati će 22% manju mirovinu od iste kolegice koja je rođena godinu dana ranije, možda 31.12.1961. uz istu plaću, koja će otići u mirovinu u isto vrijeme. Također, okvirni izračuni pokazuju da će osoba koja danas ima 60 godina, a uključila se u sustav II mirovinskog stupa, imala je prosječnu plaću tijekom životnog staža, imati mirovinu 2690 kuna. To je mala mirovina. Jasno da mirovine trebaju biti puno veće i mi se svi tu trebamo boriti da mirovine budu veće. Ako se primijeni dodatak koji se obračunava umirovljenicima koji su samo u I stupu, mirovina bi bila 3267 kuna. Dakle, 577 kuna više, odnosno za toliko bi građani bili trajno zakinuti. Za građane koji danas imaju 50 godina, ta razlika je 538 kuna. Stoga smatramo, i da, to je naša inicijativa danas u Saboru, da je potrebno i pravedno izmijeniti Zakon o dodatku na mirovine, a to bi omogućilo da svi osiguranici imaju pravo na dodatak na mirovinu iz I stupa, odnosno da se pravo proširi na oba mirovinska stupa, da ne bude ekskluzivno pravo samo onima koji idu po prvom mirovinskom stupu. Za četvrtinu niža mirovina bila bi neshvatljiva za sve one koji su po sili zakona štedjeli u obveznim fondovima. Stoga je potrebno i pravedno izmijeniti Zakon o dodatku na mirovine, a to bi omogućilo da svi osiguranici imaju pravo na dodatak na mirovinu iz prvog stupa odnosno da se pravo proširi na oba mirovinska stupa. Predloženim zakonom dodatak na mirovinu koji se određuje i isplaćuje na temelju Zakona o dodatku na mirovine ostvaren je prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, proširio bi se i na korisnike koji ostvaruju mirovinu iz prvog i drugog mirovinskog stupa sa svim posljedicama koje su u tom pogledu. U prvom redu mislimo na financijske, ali smatramo da država mora svojim građanima osigurati da svi imaju jednaka prava i da svi imaju jednako mogućnost za odlazak u mirovinu, da svi imaju pravo da mirovina im bude izračunata na jedinstven način, a da to ne ovisi o tome kada ste i koje godine rođeni. Donošenje i provedbom predloženog zakona te omogućavanjem dodatka na mirovinu i umirovljenicima prvog i drugog stupa osigurava se socijalna sigurnost i pravednost. Žao mi je što Vlada to nije prepoznala. Očito da Vladi ovih 17 ljudi koji će, ove godine će ih biti još i više, ništa ne znači da ti ljudi dobivaju 570 kuna manje mirovine što je na mirovinu njihovu mirovinu veliko kao kuća. Očito da Vladu to nije briga. Vlada koja je odlučna, koja se brine o svojim građanima da postoji i jedan građanin Hrvatske koji je diskriminiran od ovoga zato što je rođen 62. a ne 61. Vlada je to trebala već davno riješiti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mrsiću. Imamo nekoliko replika. Prva replika poštovani kolega Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Mrsić impresivan je broj zastupnika SDP-a koji zadnjih dana koji prisustvuje ovoj raspravi i koji zadnjih dana silovito viče, galami kako oporbeni prijedlozi ne dolaze na dnevni red. Toliko oko digresije oko nekakvih politikanskih rasprava. Sada ću se vratiti ono što je meritum stvari. Dakle kao prvo, kada je donošen Zakon o mirovinskom zapravo, kada se provodila mirovinska reforma i kada je donošen zakon bile su dvije vrste ljudi. Oni koji su morali ići u drugi obvezni stup i oni koji su birali. Druga stvar, ono što je tada bilo rečeno da do 2008., 2009. bi drugi stup mirovinskog izdvajanje trebalo narasti sa 5 na 10% tih poena. Treća stvar. Ako sa ovakvom intervencijom idemo na drugi stup mirovinskog, mi u principu rušimo osnovna načela ovako kako je mirovinski sustav Republike Hrvatske postavljen u ovom trenutku, jer gledajte, mi opet nešto krpamo i vješamo na proračun, a istovremeno puna su nam usta bila priče o tome kako onoga trenutka kada počne isplata mirovina iz drugog stupa mirovinskog smanjit će se pritisak na državni proračun tj. trošak rashodovna strana proračuna što se tiče mirovina će biti manja. Prema tome, ovaj problem ukoliko se on pojavi ovako kako ste ga vi naveli, treba rješavati na sasvim drugačiji način. Zašto? Zato što u ovom trenutku Hrvatska mislim da ima 4 ili 5 vrsta umirovljenika zbog tih razno-raznih dodataka jer iz ovih ili onih političkih razloga ili financijskog potencijala države nitko nije bio u stanju kada su se ti razno-razni dodaci dodavali u stanju riješiti problem. Sjetite se samo onih 6% plus 100 kuna. Najprije nije bilo u osnovici za indeksiranje, onda je kasnije ubačeno. Danas je to trošak na godišnjoj razini preko milijardu kuna. A u trenutku kada se donosila odluka je bilo manje od 100 milijuna kuna.
Zahvaljujem kolegi Šukeru. Odgovor poštovani kolega Mrsić. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Šuker, pa ako ste tako hrabri da stavljate zakone oporbe, stavite Istambulsku konvenciju ratifikaciju zakona evo sutra, pa onda možda time ćete dokazati da ne birate koje prijedloge oporbe ćete staviti na dnevni red, a koji ne. Taj je isto tako dugo čekao kao i ovaj prijedlog zakona. Poremećaj u sustavu je nastao u onom trenutku kada se 27% dao na prvi mirovinski stup. Dakle, 27% u tom trenutku ste vi napravili disbalans u sustavu. Rješavao se problem umirovljenika nakon 99. On se riješio, ali javio se drugi problem. To je uvijek tako, kada riješite jedan problem ako ne gledate dovoljno daleko, javi vam se drugi problem. Prema tome, ovi koji su rođeni 62. godine ako im se ne da dodatak na mirovinu koja se isplaćuje iz prvog mirovinskog stupa imaju za 27% manju mirovinu nego ovi koji primaju samo iz prvog mirovinskog stupa i to je vrlo logično i vrlo jednostavno. Ono što je važno reći da mirovinsku reformu treba nastaviti dalje, ali vi ste bili također ministar financija, HDZ-e je od 2003. do 2010. dakle nije napravio ništa. Dakle ja vas pitam zašto niste? To su bila vremena kada u Hrvatskoj je bila ekonomska situacija relativno dobra. Zašto niste podigli izdvajanje za drugi mirovinski stup, pa barem na 6, pa barem na 7, ne mora biti na 10 i na takav način pogurnuli reformu? Vi ste ostavili da stoji na jednom mjestu. Niti ste ju ukinuli, niti ste ju unaprijedili. Na žalost je to činjenica na koju morate biti svjesni kada se diskutira o mirovinskoj reformi. Da je tada izdvajanje otišlo na 7 ili na 6%, mi danas bi govorili puno drugačije nego što govorimo.
Zahvaljujem kolegi Mrsiću. Molim vas kolega Šuker nemojte upadati. Kolega Mrsić ja bih vas molio da se držite teme o kojoj danas razgovaramo i vi ste bili jedna od osoba koja je obnašala i visoke funkcije u izvršnoj vlasti, pa ako ćemo jedni drugima prebacivati što je tko mogao, onda ne znam gdje bi došli. A što se tiče Istambulske, mandat je tek godinu i pol dana, još imamo dvije i pol godine, tako da ne brinite, doći će kad bude vrijeme. Idemo na sljedeću repliku, poštovani kolega Ante Babić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Mrsiću, nije korektno niti kolegijalno kad kažete na kraju vaše rasprave zbog javnosti, da Vladi ništa ne znače ovi ljudi, vi ste govorili o 17 korisnika mirovine, moguće da će ih biti i 20. Dakle, nakon vašeg prijedloga koji je došao u Hrvatski sabor, na prijedlog SDP-a. Razgovaralo se o tome i Vlada je naravno i na vaš prijedlog dala mišljenje Vlade i u tom mišljenju Vlade je gotovo kroz 10 točaka obrazložila zbog čega i na koji način, nije moguće prihvatiti ovako predloženi zakon, kako ste ga zapravo vi predložili. Međutim, zbog javnosti treba reći sljedeće, dakle, ovim stvarima kada je bio na snazi Zakon tzv. … [[Govornik se ne razumije.]] Zakon o mirovinskom osiguranju, 2003. g. upravo je prepoznato da osobe kojima vi govorite, ne trebaju biti u oba stupa, odnosno, da trebaju ostati u prvom stupu. I to vam je jasno. 2014. g. kada ste donosili izmjene i dopune zakona, vi ste tada bili ministar rada i mirovinskog sustava, zanemarili ste tu činjenicu. Dakle, ja bih mogao sada reći da je licemjerno, kada sada govorite o tim stvarima, a zapravo ste tada znali ili se sada možda posipate pepelom, jer znate da ste napravili takav jedan propust, što je evidentno. O tome da Vlada nije činila dovoljno, nije točno. Ovdje vam je gospodin Hrelja kod dodatku na mirovine, znalo se zbog čega u kojem trenutku, kada i od kojeg vremenu se dolazi u kojem postotnom iznosu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Babić, odgovor, kolega Mrsić. Izvolite.
Ja ću vama postaviti kontra pitanje, 2003. je bila na vlasti HDZ-ova koalicija i zašto ih vi 2003. … [[Upadica se ne čuje.]] Dakle, 2004. prema tome zašto ih vi 2004. niste izbacili iz sustava i rekli, dakle, to su ljudi koji su u beneficiranom radnom stažu, govorimo o njima, dakle, oni nisu izbačeni, 2014. smo itekako prepoznali taj dio. I nakon toga je trebao ići ovaj zakon koji vam ja sada predlažem. Dakle u planu i u našem izbornom programu, jasno piše da ćemo uključiti 27% u isplatu mirovna iz prvog mirovinskog stupa. Prema tome, nismo dakle, ništa zaboravili. Mi nismo na vlasti, vi ste na vlasti, uzmite ono što je dobro od nas, pa napravite nešto svoje. Ja sam očekivao da ćemo na osnovu ovoga, vlada izaći sa nekim konkretnim rješenjem. Jer činjenica je da tih 17 ljudi Vlada ne brine. Dakle, njih 17 prima mirovina 570 kn manju i to još godinu dana. Mi smo ovo upozorili na ovo još prošle godine, skoro prije godinu dana da će se to, da se to dešava i da to treba hitno razriješiti. Mi ovaj zakon već dugo stoji u saborskoj proceduri. I to je problem koji smo upozorili, ne možete reći da sam nekolegijalan, ja samo kažem da tih 17 ljudi treba razriješiti. Uzeli ste im 6000 kuna svakom od njih. Dakle, proračun se neće spasiti sa tih 6000 kuna, ali tom čovjeku koji ima svoju mirovinu, 6000 kn je kao kuća. Ali, činjenica je da ste tim ljudima uzeli, ukrali, kako god hoćete 6000 kn koje smo mogli razriješiti već prije godinu dana. Vlada godinu dana razmišlja a ne znam o čemu razmišlja.
Zahvaljujem kolegi Mrsiću na odgovor. Sljedeća replika, poštovani kolega Ivan Pernar. Izvolite.
Uvaženi kolega Mrsić, slušao sam vaše obrazloženje i mogu reći da se slažem sa svime i da je ova inicijativa koju SDP daje dobra i pozitivna. I da je uistinu tim „novim umirovljenicima“ napravljena nepravda. Jer za istu stvar, za isti rad u praksi će imati manju mirovinu. Međutim, skreće se pozornost sa toga da je zapravo cijeli ovaj drugi stup mirovinskog osiguranja zapravo jedan promašaj i da će ti „novi umirovljenici“ isto imati sve manje mirovine. I da je zapravo jedino trajno rješenje ukidanje drugog stupa i da država i dalje vraća, tj. daje mirovinu umirovljenicima kao i ranije. Od toga će profitirati umirovljenici, a izgubiti će ovi privatni mirovinski fondovi, odnosno, oni koji upravljaju njima. Jer ako se recimo imovina fonda na godišnjoj razini, ako fond zarađuje od kamata na države obveznice, recimo, poveća za 5%, trošak upravljanja fonda je isto 5% i zapravo zato imovina fondova u suštini ne raste. Znači novac koji ljudi daju, ne oplođuje se. A s druge strane, onaj novac koji je bio uložen u dionice, kao što je bio Leda i čega već, taj novac je propao. I zato, evo pozivam SDP da ide za tim da se da šire rješenje, ovo je dobra vatrogasna mjera, ali je konačno rješenje zapravo da se vrati nazad sve umirovljenike u državni mirovinski fond. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Pernaru, odgovor, kolega Mrsić. Izvolite.
Kolega Pernar, to bi ovako bilo lijepo kako vi to zamišljate, ali ima jedan mali problem, dakle, sustav, mirovinski prvog stupa je baziran na tome, da puno ljudi rade, a malo ih uživa mirovinu, to je onaj Bismakov sustav. A nažalost, toga u Hrvatskoj više neće biti. To je bilo tamo početkom '90. kada je bilo 500000 umirovljenika i bilo je skoro 2 milijuna ljudi koji su radili. Milijun i 800. milijun i 900. To više neće biti. Prema tome, jedina šansa za mirovinski sustav je što veći broj zaposlenih i to je ono na čemu se bazira mirovinska reforma, prebacivanjem svih, ukidanjem drugog stupa neće ništa riješiti. Možda riješi umirovljenike koji su sada ali ste zakinuli budućnost svih onih koji su sada mladi ljudi na tržištu rada jer za njih nitko neće moći onda uplaćivati mirovine jer Hrvatska nažalost stari, demografska slika nam je takva kakva je i jednostavno mi nemamo izbora nego nastaviti ovim putem a to je razvijati ovaj mirovinski sustav, jasno sa ovim dodatnim djelom koji je vezan uz treći ili dobrovoljne mirovinske fondove, sve to je nešto što bi trebalo osigurati da nam mirovine budu dostojne u starosti. Mi u našem mirovinskom sustavu de facto imamo dva mirovinska sustava, imamo jedan mirovinski sustav koji je zarađen temeljem doprinosa, a imamo drugi mirovinski sustav za koji je rekla država bez obzira koliko vi radili, mi ćemo vama dati mirovine. Tu su braniteljske mirovine, saborske mirovine, dakle mirovine domovinske vojske, mirovine NOB-a, dakle to je jedan drugi mirovinski sustav koji nije uopće vezan za ovaj sustav i konačno bi to trebalo raščistiti i razriješiti. Prvi i drugi mirovinski stup su vezani samo za one koji imaju mirovine iz doprinosa. A ovaj sustav drugi je, oni koji imaju mirovine, koje im se isplaćuju iz poreza, dakle ono što mi plaćamo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Mrsić na odgovoru. Slijedeća replika poštovani kolega Stjepan Čuraj, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsić, da, ja sam se susreo s jednim tim od tih što kažete 17 ljudi, odnosno sad je već tridesetak, riječ je o strojovođama koji silom prilika imaju punu mirovinu, a za one koje su rođeni i do par tjedana i na mjesec, dakle mlađi od '62. godišta imaju signifikantnu razliku odnosno manju razliku u mirovini kao što ste sami rekli. Zašto drugi stup, zašto 27%? Prije svega, prije se računala mirovina kao prosjek 10 najboljih godina, kad je to ukinuto, kad je ušlo cijeli mirovinski staž u izračun mirovine, onda je dodan taj dodatak zaključno sa 2010. za 27% dodatka na prvi stup. Ja sam to govorio ovdje kad je bilo riječ o onim braniteljskim mirovinama i provedenom broju dana na ratištu itd., ono što se povećava za svaki mjesec po 1% odnosno 0,5% da ipak oni koji imaju … [[Govornik se ne razumije.]] iz prvog stupa … [[Govornik se ne razumije.]] mirovinu će imati više. Ovim ovdje prijedlogom prije svega se radi, ne znam je li to greškom … [[Govornik se ne razumije.]] da je prijedlog išao na dodatak na prvi stup, samo na prvi stup, to bi još nekako ustavno možda i moglo proći, dakle na drugi stup je dodatak na individualiziranu privatnu odnosno kapitaliziranu štednju. Znači na drugi stup ne može se davati dodatak, … … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] jer ovdje i zakona je dosta teško to iščitati. Dobro, razlika je u onome to su uplaćivali ljudi do '99. i u prvi pa onda kasnije u drugi. Što sada? Mi imamo sada 30 ljudi, za 5 do 10 godina to će biti 1000, deseci, pa stotine tisuća ljudi. ono što sad radimo utjecat će tada. Bojim se da ne možemo založiti budućnost i naše djece za jedno … [[Govornik se ne razumije.]] rješenje koje neće dati, koje nije potpuno. Dakle, ako nešto sada košta 100 000 a za 5 godina 300, 400, 500 milijuna, pa za 10 milijarde, moramo imati točnu projekciju, točno znati što će biti sa tim ljudima, ne smijemo praviti razlike među ljudima koji su sada … [[Govornik se ne razumije.]]
Zahvaljujem kolega Čuraj. Odgovor kolega Mrsić, izvolite.
Hvala lijepo. Ja se nadam da ćete podržati glasovanje o ovom zakonu. Dakle, dodatak od 27% odnosi se samo na mirovine iz prvog stupa. Dakle, mirovine drugog stupa nemaju veze sa dodatkom niti ima bilokakve veze. Ono što cijelo vrijeme plediram da trebamo razmišljati o ljudima, ne razmišljati o brojkama, ne razmišljati o tome koliko će nas to koštati, jasno da treba razmišljati koliko će nas koštati, ali u prvom redu mora biti čovjek. Ovdje imamo ljude, to su strojovođe koji su otišli u prijevremenu mirovinu i logično da idu u prijevremenu mirovinu jer imaju beneficirani radni staž, dakle oni po beneficiranome odlaze u mirovinu. Žao mi je šta eto, preksutra će imat Zakon o profesionalnoj mirovini koji rješava taj problem ljudi sa beneficiranim radnim stažem, dakle da odlaze u profesionalnu mirovinu da mogu raditi uz tu profesionalnu mirovinu, opet jedno rješenje kojim pokušavamo u sustavu stvari staviti u nekakav red, Vlada je opet odbila jer je to došlo sa strane SDP-a. Ali niti ovo, niti taj zakon nema nikakvo ideološko obilježje, nije to ni crveni, ni plavi ni žuti zakon, dakle to je zakon za ljude. Zakon za one strojovođe i sve oni koji će otići u mirovinu. Nije pravedno i nije pošteno da onaj koji je rođen '62.samo zato što je rođen '62., zato što je samo imao zakonsku obavezu, dakle nije mogao biti u prvom stupu, da imam 570 kuna manju mirovinu. I to je ono što je bila ideja vodilja i ovoga zakona. Vlada očito godinu dana nešto razmišlja a ne zna što bi i kako bi. Najavljuju se rješenja ali rješenja nema. Godina dana već traje, proći će i ova godina, ti ljudi neće imati mirovinu onakvu kakvu bi trebali imati.
Zahvaljujem kolegi Mrsiću na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj odbora uzeti riječ? Zahvaljujem. Predstavnika Vlade? Izvolite, državna tajnica u Ministarstvu rada i mirovinskog sustava, gospođa Majda Burić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane zastupnice i zastupnici u Hrvatskom saboru. Dakle, Vlada RH predlaže Hrvatskom saboru da ne prihvati Prijedlog zakona o izmjenama i dopuni zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora podnio Klub zastupnika SDP-a u Hrvatskom saboru i to aktom od 22. rujna 2017. godine a razlozi su slijedeći. Dakle, navedenim prijedlogom zakona predlaže se proširenje zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakona o mirovinskom osiguranju i na korisnike koji mirovinu ostvaruju iz prvog stupa i oni koji mirovinu ostvaruju iz drugog stupa obaveznog mirovinskog osiguranja. Predloženim zakonom ne daje se cjelovito rješenje ove problematike jer je on nepotpun i u pogledu načina određivanja dodatka i visine dodatka i nepotpune su odredbe o tome što je osnovica za dodatak. Osim toga, nije razvidno do kojih posljedica dovodi određivanje dodatka za korisnike mirovine iz oba stupa jer proizlazi da je neovisan o visini ukupne svote kombinirane mirovine, te se stoga Prijedlog zakona ne može prihvatiti. Također, Prijedlogom se diskriminiraju, odnosno dovode se u neravnopravni položaj korisnici mirovina koji ostvaruju mirovinu samo u prvom stupu i kojima je to jedina mirovina od korisnika mirovina koji će ostvariti mirovinu i u I i u II stupu i kojima bi povećana mirovina iz prvog stupa za 27% i mirovina iz II stupa iznosila više od mirovine da je ostvarena samo u I stupu. I to bi najviše išlo na ruku onima sa natprosječnim plaćama, a nikako ne bi pomoglo onima koji imaju prosječne ili ispodprosječne plaće. Stoga treba reći da ovaj Prijedlog bez detaljne analize propisuje norme koje bi mogle dovesti do novih nejednakosti jer visina ulaganja ne bi pratila visinu davanja, ako bi se svim korisnicima dao isti postotak dodatka, a neovisno o godini ostvarivanja prava, što je iz Prijedloga potpuno nejasno. Također treba istaknuti i da je riječ o osiguranicima koji nisu bili u položaju birati, već su obavezno osigurani i u I i u II stupu, a to što njihovi doprinosi između ostaloga, nisu odgovarajuće kapitalizirani i mirovina korisnika iz II stupa je niska, ne smije nikako biti na njihovu štetu. Ovdje je govoreno i što su napravile neke bivše vlade, konkretno što je napravila Vlada Ive Sanadera, što je napravila Vlada Jadranke Kosor. Imam potrebu reći da Vlada Andreja Plenkovića, Ministarstvo rada i mirovinskoga sustava u suradnji sa Hrvatskim zavodom za mirovinsko izrađuje detaljne financijske projekcije i razmatra najbolja moguća rješenja kojima bi se svim korisnicima mirovina i to na adekvatan način osigurala socijalna stabilnost i sigurnost bez diskriminacije, uz održivost mirovinskoga sustava, a naravno u okviru hrvatskih gospodarskih uvjeta. Također, želim naglasiti da Vladi RH jako puno znači i 17 ljudi koji su danas ovdje spominjani, da je samo jedan takav čovjek i taj bi bio bitan. Dakle, socijalna osjetljivost Vlade RH je potpuno neupitna i ne treba je propitkivati, a za što dokaz imamo i u povećanju mirovina za 2,76% već do sad, za što je iz proračuna RH osigurano 1,4 milijarde kuna. I to je najveće povećanje mirovina od 2010. godine, odnosno trostruko veće u odnosu na 2016. godinu. Stoga smatram da je potpuno nepotrebno propitkivati socijalnu osjetljivost i senzibiliziranost Vlade RH s obzirom na ove podatke. Problem je, naravno evidentan. Međutim, treba ga rješavati na potpuno drugačiji način koji je cjelovit i koji će dati adekvatna rješenja bez diskriminacije i naravno koji će osigurati dugoročnu održivost mirovinskoga sustava. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poštovanoj državnoj tajnici na obrazloženju. Imamo nekoliko replika. Poštovani kolega Stjepan Čuraj. Izvolite. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Kolega Pernar, koliko znam, replicirali ste i dobili ste odgovor. Hvala vam lijepo, možda da odete malo popit kavu. Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Pernar, poštovana državna tajnice. Dakako da mi je drago čuti da se radi na cjelovitom rješenju i jedno pitanje, zapravo prije tog pitanja samo želim se dotaknuti II stupa koji se ovdje stalno spominje. Netko bi ga ukidao, netko ne. Da li je on dovoljno dobar ili nije. Ono što je on unio, a to je jedina novina i možda ona najbitnija u cijeli mirovinski sustav, a to je nasljednost. Dakle, za one koji nisu stigli koristi za vrijeme života, nažalost preranom smrću, njihovi nasljednici zakonski imaju pravo na taj iznos kapitalizirane individualne štednje u II stupu. To je ono što je, recimo najbitnije. Tu je već jedna velika razlika jer znamo svi do sada da tko god je umro i na početku ili bilo kada prije korištenja mirovine, da nasljednici nisu dobivali ništa od uplaćenih doprinosa. Ono što pozdravljam je to cjelovito rješenje i tu želim samo postaviti pitanje više radi javnosti jer o toj retroaktivnosti tog zakona koji će doći jer, hvala Bogu, imamo još vremena za veliki dio naših građana, za one koji sada dobivaju manje mirovine, da li će oni kad stupi taj zakon na snagu imati pravo na taj povrat od razlike onoga što bi novim zakonom dobivali kad se to rješenje nađe. Plus dobivene kamate. Znači, ukoliko mi za godinu dana donesemo jedno cjelovito rješenje koje ima u vidu i one koje će biti 2022. i 2027. itd. u mirovini da se izjednači jer ovdje je dobro rečeno i kolega Šuker je to rekao, drugi stup je trebao narasti ma ne na 10, na 15% je trebao doći. Onda ne bi imali ovaj možda problem. Ali na žalost, od toga se odustalo. I sad imamo problem. Jer onih 27% na prvi stup je daleko veće nego ovdje što se može bilo kakav individualizirana ta štednja kapitalizirati. Ne može se. Nema tolikih prinosa. Prinosi su na 5-6% i to je još dobro kako koji mirovinski fond radi od tih koji su u drugom stupu. Dakle, i tu je vrlo jasna distinkcija. Ali da, ovo mi je evo, recimo za realnost je jako bitno za ovih 17 i drugih ljudi koji će doći da li će imati pravo na retroaktivni povrat novca.
Zahvaljujem kolegi Čuraju na replici. Odgovor, državna tajnica Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi gospodine Čuraj. Dakle u obaveznim mirovinskim fondovima njihova cjelokupna imovina jest 91,9 milijarde kuna dok dobrovoljni mirovinski fondovi trenutačno imaju oko 4 milijarde kuna. Ono što ste i vi dobro zamijetili jest da ova Vlada RH nastoji razvijati drugi stup mirovinskog osiguranja, zamijetili ste i nasljednost vezano uz ta sredstva u drugom stupu koja se mogu koristiti. Međutim, ukoliko se ne iskoristi pravo na obiteljsku mirovinu i to je ono što je bitno za reći. Osim toga treba spomenuti da odredbe mogu biti retroaktivno i samo iznimno i to je sukladno Ustavu RH.
Zahvaljujem na odgovoru državnoj tajnici. Idemo na sljedeću repliku, poštovani kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče. Odustajem od replike, ali tražim u ime predlagatelja da se osvrne na mišljenje Vlade.
Dobro. Hvala lijepo. Poštovani kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovana državna tajnice. Ja cijenim vaša nastojanja da odgovorim na ovaj problem koji ću detaljno elaborirati u svom nastupu i raspravi u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, jedno vas molim i imam potrebu intervenirati jer sam tako intervenirao kada sam bio i u ovoj koaliciji koja je prethodila ovoj vlasti da ne tumačimo socijalnom osjetljivošću ono što nam je zakonska obveza. Jer indeksacija dva puta godišnje je prvenstveno zakonska obveza i to je pravo koje pripada umirovljenicima, to nije nikakvo milosrđe niti znak socijalnog senzibiliteta. Nasuprot tome ukidanje takve neke odluke bi bilo znak agresije na umirovljenike. Dakle oni imaju svoja prava, ta prava poštuje i Vlada može uvijek samo reći mi uredno poštujemo sve zakonske obveze koji se tiču usklađivanja mirovina. Drugo je pitanje socijalnog senzibiliteta i pitanja kolike su tu mirovine i koje su to društvene skupine odnosno skupine umirovljenika više ili manje ugrožene. O tome možemo razgovarati na tematskim sjednicama jer imamo materijala o čemu ćemo razgovarati. Ja vas samo molim da se suzdržite da se dičite socijalnom osjetljivošću na nečemu što je pravo utemeljeno na zakonu, sve drugo možete. Hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Hrelji. Odgovor državna tajnica Burić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani i uvaženi gospodine Hrelja. Dakle treba podsjetiti još jedanput da 2014. godine usklađivanja nije bilo, tako da možda i taj dio iako ga je trebalo i moralo biti, međutim nije ga bilo. Ove godine usklađivanje odnosno u 2017. godini usklađivanja je bilo 2,76% odnosno 1,4 milijarde kuna u proračunu. Hvala.
Zahvaljujem na odgovoru poštovanoj državnoj tajnici Burić. U ime predlagatelja poštovani kolega Mirando Mrisć. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažena državna tajnice. Ja se svaki puta iznenadim sa vašim odgovorima, pa samo da vas upozorim da je Vlada HDZ-a suspendirala članak 84. Zakona o mirovinskom osiguranju koji govori o usklađivanju mirovina temeljem porasta plaća i porasta troškova života i one su bile zamrznute koliko znam 2010. i 2011. godina, dakle zakonom su bile zamrznute. Da, dolaskom koalicije izmijenili smo zakon, članak 84. i od tada se počinju usklađivati mirovine. Prema tome, 2014. se nisu usklađivale zato što je saldo porasta plaća i porasta troškova života bio nula. Prema tome, niste mogli povećati jer nemate zakonsku osnovu, prema tome to je razlog zašto nije povećan, pa kada nas već savjetuje gospođa Čičak je Melita tu dugo u sustavu pa neka vam to malo razriješi te vaše dileme. Kada govorimo o socijalnoj osjetljivosti ja ću pročitati jednu rečenicu, riješit ćemo taj problem tako da napravimo kvalitetnu analizu koju upravo završavamo i onda ćemo izaći sa cjelovitim prijedlogom. To ste čuli od državne tajnice, ali to je 22. rujna prošle godine izjavio ministar Pavić. Dakle 22. rujna je bila ta nekakva analiza upravo završena, ali evo šest mjeseci i duže nemamo niti zakona niti imamo način kako će se to razriješiti. I ne radi se samo o 17 ljudi, radi se o 198 ljudi dakle strojovođa koji većina ne želi otići u mirovinu jer će mu mirovina biti 570 kuna manja, jednostavno ljudi ne žele ići u mirovinu jer očekuju da će se to razriješiti. Prema tome, to je ono što ova Vlada treba razriješiti probleme svojih građana i apsolutno je po ovome se vidi da je Vlada neodlučna. Ako ministar Pavić to ne zna pa neka riješi premijer jer je i premijer neodlučan pa ne zna ni on šta će napraviti sa time. Na ovome se vidi neodlučnost same Vlade. Ako od rujna do sada je trebalo toliko vremena da se iznjedri prijedlog onda se ja pitam šta će biti sa nekim drugim problemima koji su još puno teži i puno kompliciraniji od ovoga. I kada govorimo o samom mišljenju Vlade, gotovo je po meni nevjerojatno i zabrinjavajuće da Vlada odnosno njezino resorno ministarstvo, iskazuje tako nizak stupanj poznavanja mirovinskog sustava. I reći da je sramota da ako mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa budu veće nego mirovine iz prvog mirovinskog stupa, onda je to nepoznavanje cijele reforme i to je nepoznavanje dakle, za razloga zašto smo krenuli u mirovinsku reformu. Pa baš smo krenuli u mirovinsku reformu zato da mirovine kad zbrojimo prvi i drugi mirovinski stup budu veće nego mirovine iz prvog mirovinskog stupa. Pa koga Boga bi išli u dva stupa ako ne želimo da to bude bolje nego ovo što je sada. I to je intencija same mirovinske reforme. Na ovaj način kao što Vlada u ovom odgovoru kaže, ja se bojim za tu mirovinsku reformu jer po ovome drugi mirovinski stup, dakle, ono što mi izdvajamo na posebne račune sa ciljem da se to oplodi i da to bude više nego što daje država, to se smatra da je kasica prasica u kojoj ćemo mi uzeti taj dio sredstava da bi izjednačili mirovine. E onda ćemo iz proračuna isplaćivati manje mirovinu iz prvog stupa da bi onda to ja pokrio sa svojim izdvajanjem u drugi mirovinski stup. Pa to je potpuno nepoznavanje samog sustava ili je to možda i plan HDZ-a dakle, da drugi mirovinski stup koristi, dakle, moja sredstva ono što sam ja izdvojio za saniranje prvog mirovinskog stupa. To je nešto što je vrlo opasno i opasna teza. Iz teksta je jasno vidljivo da se radi o 27% i jasno je vidljivo što je osnovica i jasno je vidljivo da to ide na dio mirovine koja se isplaćuje iz prvog mirovinskog stupa. Hvala lijepa.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Mrsiću. Imamo dvije replike. Poštovani kolega Branimir Bunjac. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Mrsić, evo slušali smo tijekom ove rasprave zanimljive tvrdnje, posebno iz usta gospodina iz HNS-a, da se sredstva u drugom stupu mogu naslijediti. Pa vas ja molim da mi kažete. Ako je neka osoba doživjela 65 godina, stekla pravo na mirovinu i umre recimo nakon godinu dana, mogu li se ušteđena sredstva naslijediti? Molim vas za precizan odgovor radi hrvatske javnosti da bi ona to znala. S druge strane, priča se o tome kako se sredstva oplođuju, kako će prinosi biti veliki, ne znam, da li u to oplođivanje ide kupovina dionica Ledovih, tvrtke Ledo i Agrokora? Recimo mirovinska društva su kupila dionice Leda po 8.000 kuna, danas vrijede 380 kuna, da li u to oplođivanje ide kupovina Petrokemijinih dionica koje su kupovane pao 170 kuna danas vrijede 11? Da li ide kupovina Centar banke, Kredo banke, da li tu spada Dalekovod, Optima i svi oni silni gubitaši koji su svojedobno možda nešto i vrijedili danas ne vrijede ništa? Da li se može na takav način oploditi novac, da li mogu na takav način naši umirovljenici očekivati stvarno u budućnosti veće mirovine s obzirom na to da u ovom trenutku njih čak 76% znači više od tri četvrtine ima mirovinu manju od 1.700 kuna? Evo to su konkretna pitanja koja zanimaju naše umirovljenike, pa vas molim ako možete na njih odgovoriti kao predlagatelj zakona. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu. Odgovor kolega Mrsić. Izvolite.
Da onaj dio koji je u drugom mirovinskom stupu se nasljeđuje jer su to sredstva koja mi izdvajamo na taj poseban račun, ona se isplaćuju preko Mirovinskog osiguravajućeg društva i vi možete sa Mirovinskim osiguravajućem društvom dogovoriti način isplate, kao što se sa mirovinskim osiguravajućim društvom dogovoriti način isplate kao što se sa mirovinskim osiguravajućim društvom dogovara i način isplate tog drugog dijela koji se nalazi u drugom mirovinskom stupu. Ali ja vas ne razumije, ali to je tipično da vas iz Živog zida, protiv ste da ulažemo u dionice, pa ste sada protiv da ulažemo u naše tvrtke, ali vi ste protiv svega vi bi ono sve protiv svega, a ne kažete rješenje što bi. Jer očito da rješenje da sve bude u prvom mirovinskom stupu i da mi isplaćujemo mirovine iz prvog mirovinskog stupa vidite sami da to ne ide, jer je premali broj zaposlenih. Mi nikad nećemo imati u Hrvatskoj 2 milijuna, znači milijun i 900 tisuća zaposlenih, pa da se postavimo na glavu zbog demografije, zbog svega ostaloga taj broj nećemo postići. Bit ćemo sretni ako dođemo do milijun i 700 ili dakle, do u vrh glave milijun i 800 zaposlenih u Hrvatskoj. I tada će jasno svima biti lakše kada govorimo o mirovinskom sustavu, znači nećemo trebati imati toliko transfera iz proračun. Ali ono što ja vas ne razumije, šta bi vi? Protiv ste ulaganja u dionice države, jer kažete to ne vrijedi zato što mirovinski su fondovi imaju naknade pa podmazujemo debeloj guski vrat, onda kad se ulaže u dionice onda ste i protiv ulaganja u dionice. Jasno da ulaganje u dionice ima određeni rizik. Ali zato postoje, ako ste čitali zakon, a vjerujem da jeste, o obveznim mirovinskim fondovima gdje u njima postoje određene sidra gdje se zna koliko šta i gdje se može ulagati u kojem odnosu. Prema tome, tu je nešto što je sigurnost. S druge strane smo uveli i da se izvještaj fonda razmatraju tu u Saboru, pa je to isto jedna kontrola.
Gospodin Pernar ima riječ. Izvolite. Replika da, piše ovdje Ivan Pernar.
Kolega Mrsić, htio bih vas pitati jedno pitanje, a to je, vi ste rekli da mi nemamo više, tj. ne možemo primijeniti Bizmarkov model. To ste u pravu, ali koje su vaše trik fore, ajmo tako reći? Vi kažete ne možemo taj model, ali jamo ljudima povećati mirovine kao da taj model i dalje funkcionira. Ono što vi zapravo zagovarate je neki sinkretizam privatiziranog i neprivatiziranog mirovinskog sustava u kojem bi ljudi i dalje zapravo imali mirovine po starom modelu. Ovaj dodatak vaš na mirovinu predviđa zapravo da novi umirovljenici imaju iste mirovine kao i stari iako se odnos umirovljenika značajno promijenio. Vi kažete da gdje bi trebalo ulagati. Pa gospodo draga, pogledajte gdje ulažu mirovinski fondovi. Ulažu u kupnju državnih dugova. Država nema novaca ni za trenutne rashode da podmiri, a kamoli za vraćanje godišnje 60, 70 milijardi dugova. Planira ministar Marić Bog zna koliko zaduženje u ovoj godini zato jer nema novaca niti za rashode, a kamoli za dugove. I vi politiku mirovinskih fondova koji kupuju državni dug zemlje koja dug nema od kuda vratiti koja ulaže u bankrotirana poduzeća poput Agrokora i Petrokemije, i zapravo znate što se događa? Zapravo država koristi sredstva umirovljenika za spašavanje gubitaša. A na koji račun? Pa na račun umirovljenika i onda vi koji tvrdite da se zalažete za neka tržišna načela zapravo ćete dovesti umirovljenike do prosjačkog štapa. Neće na kraju dobiti nazad ni ono što su uložili, a kamoli ono što su dali. Pa meni mama priča, kaže – dolazi joj izvještaj – veli – iz mjeseca u mjesec planirana mirovina sve manja. Ne moraju ništa raditi samo da novac stoji na mjestu, bilo bi bolje. Hvala. Kolega Mrsić, htio bih vas pitati jedno pitanje, a to je, vi ste rekli da mi nemamo više, tj. ne možemo primijeniti Bizmarkov model. To ste u pravu, ali koje su vaše trik fore, ajmo tako reći? Vi kažete ne možemo taj model, ali jamo ljudima povećati mirovine kao da taj model i dalje funkcionira. Ono što vi zapravo zagovarate je neki sinkretizam privatiziranog i neprivatiziranog mirovinskog sustava u kojem bi ljudi i dalje zapravo imali mirovine po starom modelu. Ovaj dodatak vaš na mirovinu predviđa zapravo da novi umirovljenici imaju iste mirovine kao i stari iako se odnos umirovljenika značajno promijenio. Vi kažete da gdje bi trebalo ulagati. Pa gospodo draga, pogledajte gdje ulažu mirovinski fondovi. Ulažu u kupnju državnih dugova. Država nema novaca ni za trenutne rashode da podmiri, a kamoli za vraćanje godišnje 60, 70 milijardi dugova. Planira ministar Marić Bog zna koliko zaduženje u ovoj godini zato jer nema novaca niti za rashode, a kamoli za dugove. I vi politiku mirovinskih fondova koji kupuju državni dug zemlje koja dug nema od kuda vratiti koja ulaže u bankrotirana poduzeća poput Agrokora i Petrokemije, i zapravo znate što se događa? Zapravo država koristi sredstva umirovljenika za spašavanje gubitaša. A na koji račun? Pa na račun umirovljenika i onda vi koji tvrdite da se zalažete za neka tržišna načela zapravo ćete dovesti umirovljenike do prosjačkog štapa. Neće na kraju dobiti nazad ni ono što su uložili, a kamoli ono što su dali. Pa meni mama priča, kaže – dolazi joj izvještaj – veli – iz mjeseca u mjesec planirana mirovina sve manja. Ne moraju ništa raditi samo da novac stoji na mjestu, bilo bi bolje. Hvala.
Vrije gospodine Pernar,. Odgovor na repliku gospodin Mrsić.
Kolega Pernar, pa dajte se odredite za što ste. Jer u ovoj svojoj diskusiji šetate od toga da govorite o ulaganju dakle, mirovinski fondovi ulažu sredstva koja mi izdvajamo iz naših plaća. Prema tome, oni ulažu negdje. Onda s druge strane govorite da bi trebalo sve staviti u prvi mirovinski stup i da bi od toga trebalo isplaćivati mirovine. Ali ja vas pitam. Kakve će te mirovine biti ako ima premali broj ljudi koji radi? Bizmarkov model je vrlo jednostavan. Mali broj ljudi radi, uplaćuje u mirovinski fond, a dakle veliki broj ljudi radi, a mali broj uživa mirovine. I to je princip, a taj princip ne možemo održati. Opet ste protiv ulaganja u državu i protiv ste ulaganja u firme hrvatske. Prema tome, dajte se odredite što bi. Dajte rješenja ako mislite da ovo ne valja, vi kažite koje je rješenje. Jasno je da su mirovine male, ali mirovine kao što su se 2000. i mislim 1. ili 2. povećale za određeni postotak i to veliki, ja mislim da je oko 30% takvo je bilo povećanje mirovina, prema tome, moguće je povećati generalno sve mirovine. Ali za to moramo napraviti reforme, moramo pojeftiniti državu, moramo imati manje ministarstava, manje ljudi, manji broj zastupnika u Saboru. Dakle, govorimo sve ono što bi trebalo smanjiti cijenu koštanja države, pa onda ako smanjimo cijenu koštanja države, onda ćemo moći ulagati i u mirovine umirovljenika. Ali bez nastavka mirovinske reforme mirovine ljudi koji su sada na tržištu rada pogotovo s obzirom da se dešavaju promjene na tržištu rada, ide digitalizacija, ide digitalno gospodarstvo mi moramo imati već sada jasan plan što ćemo sa našim mirovinskim sustavom.
Hvala. Sada napokon otvaram raspravu. Prvi je gospodin Ante Babić ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala vam lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Prije vas tu je sjedio potpredsjednik gospodin Brkić i kada je govorio o ovom prijedlogu, zapravo je rekao da se u razumnom roku našao prijedlog SDP-a u Hrvatskom saboru. Nije to bilo sada, već je bilo i prije neki dan kada smo govorili o prijenosu vlasništva nad domovima umirovljenika i meni je drago što se ovi prijedlozi oporbeni nalaze na dnevnom redu. Dakle, ovo je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o dodatku na mirovine ostvarene po Zakonu o mirovinskom osiguranju. S obzirom da pričamo o dodatku mirovine, onda treba reći zapravo da taj dodatak na mirovine se isplaćuje uz mirovinu, a pravo na dodatak na mirovinu imaju svi umirovljenici koji su pravo na mirovinu ostvarili isključivo prema Zakonu o mirovinskom osiguranju dakle po onome općem propisu od 1.1.1999. i dalje. Dakle, od 1.1.2012. godine dodatak na mirovinu postaje od tada sastavni dio mirovine. Osnovica za određivanje dodatka činila je mjesečna svota mirovine koja se usklađuje svake kalendarske godine odnosno dva puta godišnje, dakle 1.1. i 1.7. prema novoj aktualnoj vrijednosti mirovine. A ta aktualna vrijednost mirovine zbog javnosti treba reći da je stopa koja se dijeli kao polovica zbroja stope promjene prosječnog indeksa potrošačkih cijena u prethodnom razdoblju i same stope promjena prosječne bruto plaće svih zaposlenih u Republici Hrvatskoj u prethodnom polugodištu u odnosu na polugodište koje mu je prethodilo. To je jako bitno. I dodatak za mirovinu je sastavni dio formule za izračun mirovine. Dakle i sama svota mirovine kao umnožak osnovnih bodova, samog mirovinskog faktora ali i aktualne vrijednosti mirovine i mirovinskog faktora koji se određuje prema vrsti mirovine, zatim po prosječnom vrijedonosnom bodu koji se računa temeljem svih plaća ostvarenih tijekom čitavog radnog vijeka u odnosu na prosječnu plaću Republike Hrvatske. Ovaj dodatak na mirovinu ne određuje se na svotu najviše mirovine, ali se određuje na najnižu mirovinu koja je određena prema Zakonu o mirovinskom osiguranju. E sada, predloženim zakonom Kluba SDP-a dodatak na mirovinu koji se određuje i isplaćuje na temelju Zakona o dodatku na mirovinu ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju proširio bi se i na korisnike koji mirovinu ostvaruju ne samo iz prvog stupa, već i iz drugog mirovinskog stupa iako dodatak pripada na mirovinu samo na mirovine iz prvog stupa. Dakle, na ovaj, međugeneracijske solidarnosti slažem se da. Dakle, na ovaj način korisnicima mirovine iz prvog i drugog stupa osigurava se pravo na dodatak na mirovinu kao i korisnicima mirovina samo iz prvog stupa. Nadalje, predlagatelj na jedan plastičan način objašnjava da će osoba koja danas ima 60 godina a uključuje se u sustav drugog mirovinskog stupa, a koja je imala prosječnu plaću tijekom životnog staža imati mirovinu 2690 kuna, a kada bi se na tu osobu primijenio dodatak na mirovinu koji se obračunava umirovljenicima koji su samo u prvom stupu, mirovina bi iznosila 3267 kuna što je mjesečno 577 kuna više. Prvi umirovljenici koji će dobivati te mirovine iz oba stupa otišli su u mirovinu 1.1.2017. godine, do sada ih je evidentirano 17 i svi imaju od 300 do 700 kuna manju mirovinu nego da su umirovljeni samo iz prvog stupa, do kraja godine predviđa ih se još 20. Dakle to stoji u prijedlogu zakona SDP-a. Kada se govori o potrebitim sredstvima koje treba osigurati predlagatelj kaže da je u 2017. godini potrebno 60 tisuća kuna, a 2019. već više 42 milijuna kuna, 2020. 126 milijuna, 2021. i dalje dakle 210 milijuna kuna odnosno 2022. 249 milijuna kuna ukoliko sam dobro pročitao, nadam se da jesam. U vezi sa ovim prijedlogom očitovala se i Vlada RH koja je naglasila nekoliko stvari, ja ću ih samo taksativno nabrojati njih desetak, da se ovim prijedlogom ne daje cjelovito rješenje predmetne problematike zbog načina određivanja dodatka, dakle prvog i drugog stupa kao i visine dodatka koji se problematizira s obzirom na osnovicu za dodatak što je jako bitno. Zatim Vlada problematizira i različitu visinu postotka dodatka na mirovinu, ne uzima se taj faktor osnovne mirovine, određen prema vrsti mirovine što je također trebalo napraviti u ovom prijedlogu zakona. Također nije se imalo u vidu činjenica u kojima korisnici mirovina koji će ostvariti mirovinu iz prvog i drugog stupa, a ista bi im bila povećana za 27% i mirovine iz drugog stupa iznosila više od mirovine da je ostvarena samo u prvom stupu. Isto tako zaboravlja se da je do 2002. godine uplaćivan doprinos na mirovine 20% u prvi mirovinski stup, a nakon toga je razdvojen 15% je išlo u mirovinski stup, a 5% je išlo u drugi mirovinski stup. Vlada također ističe da zbog ne odgovarajuće kapitalizacije to ne smije ići na štetu korisnika. Dakle ovdje je vidljivo u samom mišljenju Vlade da se radi o veoma zahtjevom i složenom poslu i on se stvarno bez obzira što se možda i kolega Mrsić i ljuti ili dvoji oko toga, on se stvarno mora temeljito analizirati. Dakle nije dovoljno samo reći možda Vlada ako tako misli ili insinuirati kako bi izgledala ta mirovinska reforma kada nemamo niti orisa te mirovinske reforme i onda ne možemo razgovarati o takvim stvarima, ali svakako treba analizirati ovu situaciju. Dakle naglašavam da nepoznavanje samog sustava mirovinskog kao i intervenciju u zakon i njegove česte izmjene stvaraju jedan dodatan problem samom mirovinskom stupu i na to uvijek treba imati na umu kada donosimo određene izmjene i dopune pojedinih zakona jer je to nepoznavanje sustava, a mirovinski sustav je jedan od tri sustava u RH uz onaj zdravstveni i obrazovni najbitniji sustav i koliko znam on ove godine slavi svoju 95. obljetnicu i sam taj Zavod za mirovinsko osiguranje jedan je od najstarijih u Europi nakon onog poljskog, čini mi se da je drugi po redu. Dakle mirovinsko osiguranje vezano za međugeneracijsku solidarnost u okviru općeg načela solidarnosti na kojem počiva svako humano društvo i svaka socijalna država i ono je u Hrvatskoj oslonac socijalne sigurnosti sadašnjim i budućim korisnicima. Dakle kada nešto govorimo danas i kada nešto mijenjamo u mirovinskom sustavu ili kroz Zakon o mirovinskom osiguranju trebamo imati na umu da ćemo mi za određeni period godina biti sami korisnici mirovinskog osiguranja i bitno nam je kako će izgledati naša mirovina u tim godinama. Dakle ovu problematiku stvarno treba dobro razumjeti, o tome je nešto govorila i državna tajnica za broj korisnika njih nekoliko sada, dakle nije istina svaki korisnik bio jedan, desetak ili više njih je bitan i nije nebitno kolika mu je mirovina i nije dobro činiti bilo kakvu nepravdu jer ta nepravda rekli bi stariji ljudi vapi u nebu. A još je gore ovo što je rekao gospodin Mrsić, ako je to istina, da veći dio tih ljudi i ne želi otići u mirovinu jer znajući da im je manja žele duže raditi. Dakle one mirovine koje imaju beneficirani radni staž u drugom stupu bile su samo 15 godina kapitalizirane, znači da se radi o jednom kratkom roku kapitalizacije, a onda se postavlja pitanje kako su oni uključeni u drugi mirovinski stup i da taj period neće biti dovoljan za njihovu adekvatnu mirovinu. Dakle treba naglasiti da je izmjena Zakona o mirovinskom osiguranju i donošenja Zakona o obveznim mirovinskim fondovima još 2014. godine upravo su tada oni dovedeni u jedan neravnopravan položaj jer Zakonom o mirovinskim fondovima koji je do tada bio na snazi iz 2003. godine što sam rekao upravo je prepoznato da osobe ne trebaju biti u oba stupa mirovinska odnosno da trebaju ostati u prvom mirovinskom stupu. Dakle izmjena propisa iz 2014. godine ukoliko se ne varam tada se nije razmišljalo o tome i oni su ostali kao osiguranici prvoga i drugog mirovinskog stupa. E sada, koliko vidim ministarstvo, a i Vlada žele na jedan cjelovit način riješiti ovaj problem. Ja duboko vjerujem da to neće trajati dugo i da će se ovome problemu posvetiti zaslužena pažnja. I važno je reći da rješenje nije samo dati 27% za dio mirovine do konca 2001. godine i onda još 27% za dio mirovine od 2002. godine. Da bi se na pravilan način izbjegle ove nejednakosti, potrebno je projicirati i same plaće dakle same uplate doprinosa, da li se radi o 50%-om iznosu plaće, znači u 100%, 150% iznosu plaćanja, prinose samih mirovinskih fondova o čemu smo danas govorili, zatim vrstu mirovine, očekivanu dob itd. itd. i sam rast mirovine. Dakle, radi se stvarno o jednom kompleksnom pitanju na kojem zajedno rade i Ministarstvo, a koliko znam iz svojih informacija i Hrvatski zavod za mirovinsko osiguranje. Dakle, ne bi se smjelo dovesti do nejednakosti ali i obezvređivanje drugog mirovinskog stupa jer smo se u konačnici mi odlučili za to i odlučili smo se da imamo mješoviti mirovinski stup. Dakle, nitko nas nije tjerao u to. Ja vjerujem da treba posebno imati u vidu one koji imaju niske plaće ili minimalne plaće i koji su danas korisnici najniže mirovine, a neće imati pravo na mirovinu u drugom mirovinskom stupu. I zato je i na Ministarstvu i na Hrvatskom zavodu za mirovinsko osiguranje veliki posao da je što je moguće prije ovome pristupe i ozbiljno i odgovorno i da se uz sve napravljene analize, zapravo svjesni i ove predmetne problematike i ja vjerujem da će se to i dogoditi. No, zbog onoga što sam rekao i onoga što je Vlada zapravo naglasila u svome mišljenju, Hrvatska demokratska zajednica ovakav Prijedlog zakona necjeloviti Prijedlog zakona ne može kao takav prihvatiti. Hvala vam.
Hvala i vama. Imate četiri replike. Prva gospodin Pernar.
Uvaženi zastupniče HDZ-a, pa što da vam drugo kažem nego da je upravo HDZ osmislio ekonomski model koji je obogatio nekolicinu, a upropastio golemu većinu naših građana, a pogotovo umirovljenika. Trenutno stanje gdje radnih mjesta nema, gdje ljudi bježe iz zemlje, gdje je umirovljenika puno sa nikakvim mirovinama, a zaposlenih malo. Taj sustav ste vi osmislili i umjesto da ispravite nepravde koje ste napravili vi jednostavno ste smislili novu zapravo ponižavajuću praksu, a to je taj drugi stup mirovinskog osiguranja koji će u konačnici ne rezultirati u budućnosti nego već sad rezultira značajno manjim mirovinama i da stvar bude gora ljudi koji će samo dan kasnije otići u mirovinu imat će 27% manje mirovine upravo zahvaljujući tom vašem modelu. Ono što je najstrašnije nije to što vaša stranka radi hrvatskom narodu svojom politikom već je najstrašnije to što vas hrvatski narod podržava, što hrvatski narod glasa za vas, što na vašim skupovima ljudi se valjaju po podu, što mašu zastavama vašim i svakakve scene kakve sam imao prilike gledati. A još ljigavije od toga je kada im govore vaši političari da će napraviti Hrvatsku najbogatijom zemljom u Europskoj uniji, a stvarnost je takva da umirovljenici kopaju po smeću i da će nastavkom ove politike i ovakvih mizernih i malih mirovina jednostavno će se ova mizerija hrvatskog naroda nastaviti. Ne znam zapravo što morate napraviti hrvatskom narodu da vas prestane podržavat? Ne znam što još HDZ mora učinit da bi ljudi otvorili oči i shvatili zapravo koji su vaši ciljevi. Hvala.
Hvala lijepa. To je bila jedna replika na narod više nego na HDZ. Izvolite gospodine Babić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani kolega Pernar, kad sam govorio vezano za Prijedlog ovoga zakona od SDP-a u jednom dijelu sam rekao da osim obrazovnog i zdravstvenog postoji mirovinski sustav i ovaj sustav međugeneracijske solidarnosti sigurno je jedan od najboljih, a jedan je od starijih u Europi. Dakle, tada se već razmišljalo o onoj trećoj dobi i o umirovljenicima. Tijekom dana vi ste, jer nemoguće je replicirati na takav način, kontradiktorni u nekim svojim razmišljanjima. Bilo bi možda dobro da što se tiče mirovinskog sustava pogledate malo ne samo na stranicama Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje već i sve ono što se radi vezano za mirovinski sustav u Republici Hrvatskoj, onda bi vam mnoge stvari bile jasnije. Dakle, najmanja, najniža mirovina, neostvarene mirovine, 100 tisuća ljudi sa mirovinama od 200 i manje kuna. Dakle, sve su to stvari koje možda populistički dobro zvuče i dobro ih je slušati i dobro ih je čuti za jednu populaciju, pogotovo jedu populaciju birača, ali one ne piju vodu, one su neistinite. Dakle, ako ste pratili kada sam govorio recimo o aktualnoj vrijednosti mirovine, o osobnom bodu, o mirovinskom faktoru, mi imamo devet vrsta mirovina u Republici Hrvatskoj. I ne zaboravite, da u jednom dijelu mirovinski sustavi financiraju Domovinski rat, nametnutu agresiju srbočetničku agresiju u Republici Hrvatskoj i u tim vremenima trebalo je jedan dio isfinancirati i rat. Dakle, sve su to stvari koje su vezane za mirovinski sustav. Ja bih sigurno bio najsretniji kada bi naši umirovljenici imali daleko veće mirovine i da bolje rečeno od tih mirovina mogu dostojanstveno živiti. Međutim, radi se o puno faktora koji su bitni za određivanje mirovine i s te strane na takav način treba gledati na mirovinski sustav, na mirovine pa i ovom dodatku o kojem danas govorimo u Hrvatskom saboru.
Hvala. Gospodin Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dajte mi recite s obzirom na to da je drugi stup tako uspješna mjera, zašto sve države Europe odustaju od drugoga stupa? Zašto to rade čak i nama susjedne zemlje? Znači ili ga ukidaju ili ga zamrzavaju. Kako to da od 130 tisuća umirovljenika koji su mogli birati da li će biti u prvom i drugom stupu njih samo 150 je pristalo biti u drugom stupu dok je 129 tisuća 850 se odlučilo za prvi stup? I kako komentirate činjenicu da je hrvatski javni dug eksplodirao u studenom prošle godine, o čemu smo sada dobili informacije, i da po prvi puta u povijesti Hrvatske iznosi više od 300 milijardi kuna? Dakle, je li to možda taj rast o kojemu cijelo vrijeme govori vaša Vlada? I možete li nam objasniti hrvatskim građanima da li drugi mirovinski stup utječe na javni dug i ako utječe na javni dug na koji način on utječe na javni dug? I također vas želim pitati za kraj isto pitanje koje sam pitao gospodina Mrsića. Da li umirovljenik koji je stekao pravo na mirovine dakle, ima 65 godina nakon što umre ima pravo naslijediti sredstva koja je uplaćivao u drugi stup? Molim vas za precizni odgovor s obzirom da gospodin Mrsić to nije učinio. Hvala lijepa.
Izvolite gospodin Babić.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, odmah odgovor na ovo zadnje. Dakle, ima pravo. Dakle ima pravo, ne trebate dvojiti o tome. Gledajte, mi smo se kao država odlučili za mješoviti sustav i to stoji. Stoje i vaše informacije ove koje ste sada izrekli da je postojala mogućnost biranja između prvog i drugog mirovinskog stupa i ljudi su se mogli odlučiti i to stoji. Dakle, o tome hoće li ostati drugi mirovinski stup ili neće ostati drugi mirovinski stup, sigurno da će se u Republici Hrvatskoj govoriti o tome, razgovarat će se o tome. Bio smanjen javni dug Republike Hrvatske da se ukine drugi mirovinski stup, bi sigurno s obzirom na ne znam, na iznos od 89 milijardi kuna koji je sada u drugom mirovinskom stupu, dakle bi li bio smanjen javni dug? Naravno da bi. Naravno da bi, ali mi smo se odlučili za mješoviti mirovinski stup dakle ne treba dvojiti dok je sada na snazi da postoji određeni benefiti koji naši građani, korisnici mirovine imaju iz tog drugog mirovinskog stupa.
Hvala. Gospodin Culej.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Babiću, govorili ste o nepravdi koja se čini umirovljenicima kako onima koji su u mirovini, tako i onima koji imaju trnoviti put do nje. Ali ja ću ukratko, imam ovdje par primjera. Prvi primjer izvjesnog Milana priznat staž MUP-a krajine Vukovar od 10. mjeseca 91. do 7. mjeseca 97. Znači od 10. datum 91. 10. mjesec on je bio u napadu na Vukovar, kasnije mu se priznao taj radni staž koji je on proveo dok je bio u napadu na Vukovar. Drugi dokumenat govori o Martiću Milanu. 14. 11. 2017. dokumenat. Datum podnošenja zahtjeva za mirovinu 5. 3. 2009. donošenje rješenja 1. 4. 2009. Znači u 26 dana Milan Martić, svi znamo o kome govorim je ostvario svoje pravo. Isplaćuje mu se mirovinska primanja. Nadalje slučaj, zahtjevi od JNA oficira i onih koji su učestvovali u agresiji na Hrvatsku. Njihove zahtjeve trebalo je osporiti još 2015. godine Vlada Zorana Milanovića koja iz nepoznatih razloga to nije učinila premda je imala mogućnosti na osnovu pravomoćnih presuda hrvatskih sudova i onih iz Strasbourga. Europski sud za ljudska prava u zahtjevu Dragomira Hadžića, dakle jedan od uvjeta za te osobe oficire JNA da bi imale pravo na mirovinu prema hrvatskom zakonu bio je da su se stavili na raspolaganje Hrvatskoj vojsci prije 31. prosinca 91., a budući da je podnositelj zahtjeva propustio to učiniti nije zadovoljio uvjete za mirovinu kako je propisano u domaćem pravu. Ovu odluku donosi Europski sud, a mi sami sebe poništavamo zbog prijašnjih vlada koje nisu bile u stanju osporiti traženja oficira i ostalih koji su dobili prava prije hrvatskih građana.
Vrijeme gospodine Culej. Odgovor gospodin Babić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora hvala. Poštovani kolega Culej, slažem se s ovim što ste rekli i zapravo trebalo je razgovarati o tim stvarima pogotovo kada ste govorili o ovoj presudi Europskog suda. Hrvatska je ozbiljna država i u ovom trenutku se s razine Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje isplaćuje nekih 146 tisuća mirovina izvan Republike Hrvatske i većim dijelom su to mirovine iz područja bivše države dakle, na sada novoosnovanim državama Bosne i Hercegovine, Srbije, Makedonije, Crne Gore, Republike Srpske. Poznat mi je taj slučaj. Dakle, i tada se razgovaralo. To su zapravo ostvarena prava pojedinih građana Republike Hrvatske ili onih ljudi koji su radili na području Republike Hrvatske, a koji danas žive izvan Republike Hrvatske, o tome treba naravno zauzeti svoj stav. Dakle, kada govorite o mirovinama JNA o tome je nešto kolega Mrsić govorio. Dakle, govorite o propisima, posebnim propisima znači, mirovinama po posebnim propisima i tu je nekih 17 kategorija građana. Između ostalog su tu i sudionici Jugoslavenske narodne armije i to je točno. Dakle, ne samo ovim ostalim između tih 17 skupina nalaze se i pripadnici Jugoslavenske narodne armije koji su bili na području Republike Hrvatske i ne samo njima, već i drugima, i sudionicima NOB-a i Saveznog izvršnog vijeća itd. Dakle, u pravu ste što se toga tiče. Ja vam moram reći da to mora biti politička volja, politički stav da se to ne dogodi. I hoće se to dogoditi, ja u ovom trenutku vam ne znam reći.
Hvala. Posljednja replika gospodina. Da, posljednja replika gospodin Šuker.
Hvala lijepo. Pa kolega Babiću, iskreno govoreći kada se govori o ovoj temi u Saboru uvijek je ovako poluprazna sabornica. Nekoliko ljudi raspravlja. I na žalost vrlo teško je slušati da o jednoj izuzetno osjetljivoj, životnoj temi se raspravlja na jedan poprilično iracionalan način. Međutim ono što je činjenica iz onoga što je govorio i predlagatelj zakona, i iz očitovanja Vlade i onoga što ste vi govorili u ime Kluba HDZ-a mi u ovom trenutku imamo samo dvije mogućnosti. Jedna je da se u sklopu mirovinske reforme napravi sustavno rješenje za sve one koji su u prvom i drugom stupu mirovinskoga. I ako se dogodi da te mirovine su manje zbog toga što su ljudi u drugom stupu mirovinskog, država naprosto mora model naći kako ih obeštetiti iz jednostavnog razloga jer zakonom ih je obvezalo da bude u tom drugom stupu i drugo je rješenje ako netko misli da se ukine drugi stup mirovinskog i da se naprosto da mogućnost građanima da biraju što hoće. Dakle, to su dvije činjenice od kojih ne treba bježati, o kojima naprosto treba netko razgovarati kao o nečemu jer ako ćemo razgovarati na bilokoji drugi način, onda ćemo doći do toga što imamo sada i to je grijeh svih da se razumijemo, nomenklatura koje zbog financijskog pritiska, ovoga, onoga nikad se nije moglo naći sustavno rješenje nego su se nekakvim dodacima na mirovine rješavali određeni problemi koji u trenutku donošenja zakona se nisu mogli predvidjeti. Dakle, to su činjenice i treću stvar koju želim reći ovdje jasno, u trenutku osnivanja mislim da ova društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima su trebala imati osnivački kapital 5 milijuna kuna. Mislim da je došlo vrijeme da oni koji ulažu novce u te dobrovoljne mirovinske fondove da budu i u njihovim nadzornim odborima jer mislim da nije dobro da se određena ulaganja vežu za majke banke koje su osnovale ta društva za upravljanje obveznim mirovinskim fondovima.
Hvala. Gospodin Babić, odgovor.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Sa ovom zadnjom konstatacijom se slažem s vama gospodine Šuker, ali treba zapravo reći da smo mi narod koji brzo zaboravlja. Dakle mi zaboravljamo okolnosti u kojima se živjelo, što se zapravo događalo i na koji način su institucije trebale opstati. Dakle, nije nebitno da je i za vrijeme kada je bila smanjena gospodarska mogućnost da su se zapravo tada događale određene malformacije gospodarskog društva i one su se reflektirale na pojedine sustave, u ovom slučaju na mirovinski sustav. U trenutku donošenja zakona i ovo što ste vi govorili, Zakon o hrvatskom mirovinskom osiguranju, bilo bi ili sigurno bi bilo dobro da su se predvidjele mnoge stvari pa da se ne ide na taj dodatak na mirovine već da se to uračunavalo … [[Govornik se ne razumije.]] Međutim to se nije dogodilo i onda se postupno kroz dodatak na mirovinu od 1990. godine pa sve do 2017. godine, postepeno su se zapravo povećavali u postotnom djelu iznosi vezani za dodatak na mirovinu. Zato zbog same korektnosti ovoga što ste vi govorili, treba reći da ovo je jedna vrlo bitna problematika, da ona zaslužuje pozornost svih nas u Hrvatskom saboru, da i konstruktivni prijedlozi koji dolaze, ja tako gledam i ovaj prijedlog kluba SDP-a, koji dolazi, da o njima ne samo da treba raspravljati, već da treba donijeti rješenja. Dakle, rješenje je da ljudi ne budu diskriminirani, rješenje je dane postoje nepravde pogotovo ako se radi o istim godinama radnog staža, o istom osnovnom bodu, o istom mirovinskom faktoru i o uplaćenim iznosima i doprinosima vezano za mirovinski sustav a da se dobije manja mirovina. Hvala.
Hvala i vama. Idemo dalje sa raspravom. Gospodin Branimir Bunjac ispred Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, državna tajnice sa suradnicima. Pred nama je danas Prijedlog zakona o drugom mirovinskom stupu kojim se misli riješiti problem onih ljudi koji od ove godine moraju obavezno uzeti mirovinu iz prvog i drugog stupa. I taj zakon u biti možda bi čak mogli i podržati kad bi taj drugi stup predstavljao nekakvo rješenje i kad ovaj prijedlog zakona ne bi ustvari bio još jedna od vatrogasnih mjera, dakle mjera koja se bavi posljedicama a ne uzrocima. O tome da li je drugi mirovinski stup uspješan ili nije, pokazuje vrlo jednostavna matematika koju bi moglo shvatiti i dijete u nižim razredima osnovne škole. Znači ako netko rođen 1962. godine ima mirovinu za 27% manju nego netko rođen 1961., onda je potpuno jasno da je drugi stup promašen. I tu je kraj priče. Nemamo dalje o čemu raspravljati. Ti ljudi su oštećeni. Ti ljudi su u gubitku. I to je tako i nikako drukčije. Ako od 130 000 umirovljenika koji su mogli do sada birati između prvog i drugog stupa, 129 850 izabere prvi stup, o čemu dalje onda je još potrebno diskutirati? Znači dajte ljudima da imaju barem onakve mirovine kakve su imali a te bajke kako će imati veće mirovine, jednostavno su besmislene. Pazite, mi smo do sada, svi hrvatski građani, u drugi stup uplatili 92 milijarde kuna. I sada gospodin Mrsić, a s njim se slažu i kolege iz HDZ-a, traži da još platimo, još treba platiti, 93, plati 94, koliko god bude trebalo. Znači platili smo i sad moramo još plaćati povrh toga. Koliko je izdvajanje za drugi stup? 5%, 7%, 9%, koliko ćemo morati platiti u konačnici da bi se ti dugovi izravnali? HDZ, normalno sad su pobjegli jer ne znaju šta bi rekli, ima rekordni javni dug od preko 300 milijardi kuna, nijedna do sada Vlada nije bila tako nesposobna i šeprtljava da bi imala toliki javni dug. Ovo je rekord rekorda. Kad bi se drugi stup ujedinio sa prvim stupom, odnosno kad bi se drugi stup stavio kao dobrovoljni, javni dug bi pao za 1/3, za trećinu bi se smanjio. Gotovo smanjio. Gotovo za trećinu. Sad više ne s obzirom da je opet narastao. Ne može Hrvatska ići naprijed, ako imamo u 2017. porast javnoga duga za 3,7%, a rast BDP-a za 2,8%. Znači, ako objektivno pogledamo kompletnu sliku, jasno je da RH u stvari de facto u recesiji. Te brojke su lažne. Hrvatska se u ovom trenutku na međunarodnom tržištu zadužuje uz kamate od 3%. Znači 2% imamo rast BDP-a, 3% kamate, nismo uspjeli čak niti kamatu pokriti. Javni dug raste 3,7%. O čemu dalje imamo pričat? Dajte smanjite javni dug. Kako će se smanjiti javni dug? Pa evo, uz pomoć drugoga stupa. Morate znati ovo, da tako dugo dok je javni dug visok, da se RH zadužuje po nepovoljnim kamatnim stopama. Da je hrvatski kreditni rejting nizak, da se mogu posljedično otvoriti radna mjesta, da se posljedično moraju držati visoki porezi ili će ih se čak morati još i povećavati. To je sve posljedica javnoga duga. Znači, kada bismo smanjili javni dug, povećali bismo broj zaposlenih. Kada bi povećali broj zaposlenih, bilo bi više uplata u mirovinske fondove. Manje ljudi bi se iseljavalo. Plaćali bi manje poreze i to bi nam bila dobit koji bi osjetilo cjelokupno društvo. A na ovaj način dakle, ne samo da nema društvo koristi, nego umirovljenici nemaju koristi. Ponavljam još jednom, imaju 27% manje mirovine. I sada ovdje govore pojedini zastupnici kako se uplaćena sredstva u II stup mogu naslijediti. Ne mogu se naslijediti! Ne mogu! Čovjek, e sad ćemo se ko mala djeca nadvikivati. Uzmite gospodine Mršić, … [[Upadica sa strane, ne razumijese.]] dobro kako god, besplatni mirovinski telefon, imate 0800 broj ne morate platiti, bilo kojeg mirovinskog društva, nazovite ih, besplatno je i pitajte imate li pravo kad budete imali 65 godina i odete u mirovinu naslijediti sredstva. Garantiram vam da nemate, a reći će vam što imate pravo. Jedino imate prava, ako kojim slučajem umrete, da ako iza vas postoji korisnik mirovine, da on naslijedi vašu mirovinu. Ako takvog korisnika nema, novac ostaje mirovinskom fondu. Novac ostaje mirovinskom fondu, a ne nekakvim nasljednicima. I to vam je prava istina. Meni je nevjerojatno [[Upadica Radin: Molim vas, molim vas.]] da čovjek koji je ministar bio, ne zna da se nikakav novac ne može naslijediti nakon što umre umirovljenik. Nazovite. Pustite što govori Bunjac, ako mi ne vjerujete sad samo zato što ja to govorim. Informirajte se. I to je ono najveća tragedija u svemu tome. Mirovinska društva žele ostvariti profit. Ona sebi isplaćuju naknade godišnje od 400 do 800 milijuna kuna. Ja sam ovdje pitao državnu tajnicu 100 puta i nikad mi nije odgovorila kolike mjesečne naknade primaju članovi mirovinskih društava u njihovim upravama. Je li istina da primaju 10 tisuća eura mjesečno? Mogu li saznati te podatke? Ne mogu. Oni osim toga, novce od naših mirovina troše da bi financirali tvrtke koje su njima u interesu, da bi davali novce tamo gdje su njihovi ljudi, a ne da bi ulagali novac u tvrtke koje bi eventualno bile možda doista i profitabilne. Evo, to je klasični sukob interesa. Da karikiram, na primjer, određena banka financira određenu tvrtku. Ta ista banka je vlasnik mirovinskog fonda. S obzirom da ova tvrtka dolazi u poslovne gubitke, banka s novcem mirovinskog fonda financira tu istu tvrtku kako bi pokrila njezine gubitke i u biti vratila sama sebi novac. To se radi. S time se špekulira. Mirovinski fondovi služe bankama kao njihova privatna blagajna iz koje oni mogu uzeti novce uvijek kad im zatreba. Priča se da, da hrvatski građani i vi ćete za 30-40 godina kao imati od toga koristi. Pa mi moramo sad preživjeti. Pa Hrvatska je na umoru. To su one priče o raju na nebu, nema veze što ćete cijeli život gladovati, ali kad umrete, onda ćete imati hrane u izobilju. Hrvatskim građanima nisu potrebna obećanja. Hrvatskim građanima je potrebno preživljavanje i hrvatskim građanima su u konačnici potrebne veće mirovine. Drugi stup to ne osigurava. Drugi stup je bankarski proizvod, isti takav bankarski proizvod kao što su bili i krediti u švicarskim francima. To je proizvod u kojemu korist samo i jedino imaju banke, koje ne snose apsolutno nikakav rizik od poslovanja mirovinskih društava. Znači, predsjednik uprave bilo kojeg fonda će imati plaću 10 tisuća eura poslovao fond dobitkom ili s gubitkom. On uvijek ima istu plaću. Njega je briga kako posluje mirovinski fond. Njemu jedino što je bitno da mu država daje svaki mjesec 5% iz plaće Cijela Europa je odustala od drugog mirovinskog fonda, cijela Južna Amerika je odustala od drugog mirovinskog fonda, a mi se držimo ko pijan plota nečega što se u svim drugim državama pokazalo kao promašeno. Čovjek koji će raditi 40 godina, recimo za minimalnu plaću, znate koliku će imati mirovinu iz drugoga stupa? 300 kuna. Pa koga lažu ta mirovinska društva da se isplati štediti u drugom, pa nek oni žive sa 300 kuna. Evo neka gospodin koji je sada tu govorio kako je njemu jako žao, dajte njemu plaću od 1600 kuna pa neka onda to priča, pa ćete vidjeti kako će se boriti ko tigar da to stanje promijeni, onda će početi razmišljati, onda će reći joj gle možda to stvarno nešto nije dobro. Onda će reći molim vas dajte idemo nešto riješiti, a ovako joj sory znam da vam je teško. Lako je govoriti kada si s druge strane barikada, a bit će on jednog dana umirovljenik i ne do mu Bog da živi sa 1600, a sa 1600 živi tri četvrtine hrvatskih umirovljenika ili manje, 100 tisuća njih nema nikakvu mirovinu. I priča se kao kada se uštedi onda ćete vi imati. Meni je pisao umirovljenik pismo, imam ga ovdje sa sobom, 500 tisuća kuna je uplatio u drugi mirovinski fond, toliko većina radnika neće uplatiti za cijeli život, ima mirovinu isto 27% manje. Kako se isplaćuju se to mirovine? Isplaćuju se tako da se radi tablica smrtnosti do 93 godine. Znate koliko ljudi u Hrvatskoj ima 93 godine? Tisuću, a milijun i ne znam 100, 200 tisuća je umirovljenika. Prosječna dob u Hrvatskoj je 75 godina, znači mirovinska ta društva produžuju naš prosječni životni vijek do 93 godine kao da ćemo mi živjet. Prema tome, ovdje želim reći da taman i da država pronađe sredstva za SDP-ov zakon i da isplati tih 27% da problem mirovinskog sustava neće biti riješen. Problem mirovinskog sustava mogao bi biti poboljšan na način da se drugi mirovinski stup pretvori u dobrovoljni, da se smanji javni dug za jednu trećinu, da država svaki mjesec 5% iz plaća isplaćuje u prvi stup i da se onda samim time mirovine povećaju trenutno onoliko koliko je moguće, a s obzirom da 5% iz plaće predstavlja jednu četvrtinu ukupnih doprinosa onda vjerojatno možemo pretpostaviti da bi se samim time mirovine iz prvog stupa odnosno jedine mirovine mogle trenutno povećati za barem 10 do 15%. To bi bilo rješenje i na tomu rješenju treba ustrajati, ali prije svega da bi se do rješenja došlo oni koji o tome donose odluke trebaju se informirati. Toliko od mene. Hvala lijepa.
Hvala i vama gospodine Bunjac. Gospodin Mirando Mrsić.
Mislio sam ne reagirati, ali prvo kolega Bunjac bi baš mogao naučiti moje prezime nije Mršić nego Mrsić. Ja se trudim da uvijek njegovo prezime izgovorim točno, ali dobro to nije razlog zašto sam se javio. Dakle ja sam vrlo jasno rekao da se nasljeđuju mirovine iz drugog mirovinskog stupa i one se nasljeđuju u slučaju ako se umirovljenik, dakle ako onaj tko uplaćuje umre prije nego krene u mirovinu, njegovi nasljednici imaju pravo prema Zakonu o nasljeđivanju na tu mirovinu. U sustav su ugrađene i određeni socijalni elementi, to znači da ako umre, a imaju pravo, a primao je mirovinu da njegovi nasljednici imaju pravo na obiteljsku mirovinu, ako je ta obiteljska mirovina veća iz prvog stupa onda će dobivati iz prvog stupa, a njegova sredstva će se prebaciti u državni proračun, ako je veća iz prvog i drugog stupa onda će mu se isplaćivati na ovaj način. Prema tome, ono o čemu vi govorite očiti da izvodite određene situacije na koje mislite da će vam donijeti poene. A ja ću vas pitati dvije konkretne stvari pa mi odgovorite sa da ili ne. Prvo, hoćete li podržati ovaj zakon? I drugo, dali smatrate da kada se prebacuju sredstva dakle vi se zalažete za ukidanje drugog mirovinskog stupa, da li smatrate da trebate pitati mene koji uplaćujem tih 5% na račun, da li mislite dal treba pitati mene, da li ja dopuštam da se moja sredstva koja se nalaze na tom računu prebace u prvi mirovinski stup ili se zalažete za nacionalizaciju? Odgovorite da ili ne.
Hvala. Ja mislim da će gospodin Bunjac odgovoriti ono što on misli da treba odgovoriti. Izvolite.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče Mrsić, ispričavam se što sam u vašem imenu previdio tu kvačicu, nadam se da mi se to više neće ponoviti. Evo iako mi je prezime Mršić moram priznati jednostavno poznam puno ljudi s tim prezimenom pa sam se prepustio eto tako nekakvoj inerciji. Međutim, ja ne znam vi imate možda potrebu biti satirični pa tražite da recimo ja odgovaram na pitanja sa da ili ne ko da smo pred matičarem, mislim da bi stvari ipak trebalo postaviti ozbiljnije jer kao što znate ljudi dobivaju ovrhe, umirovljenici dobivaju ovrhe, stranke dobivaju ovrhe, a neki ljudi se žele kandidirati isto za predsjednike tih stranka. Ali evo konkretno kad pitate hoćete li podržati ovaj zakon? Da, podržat ćemo taj zakon iz jednostavnog razloga što svaki put kad je bilo što u korist građana mi ćemo to podržati ili svejedno nam je da li to predlažete vi ili HDZ ili ne znam netko treći itd. Ali također želimo upozoriti da taj vaš zakon ne predstavlja rješenje, on predstavlja samo trenutno odgađanje sa suočenja sa istinom. Druga stvar, kad pitate da li treba nacionalizirati drugi stup? Odgovor je ne, jer se mi zalažemo za to da ljudi mogu izabrati. Znači ništa ne bi Živi zid da je u mogućnosti rekao vi to morate učiniti tako i tako, nego bi ljudi imali mogućnost izabrati, tko želi u prvi stup, tko želi u drugi stup. I sve bi bilo na dobrovoljnoj bazi. A ja vam garantiram da ovi ljudi o kojima danas govorimo ovdje u Saboru da bi oni u biti svi išli u prvi stup i to govori dovoljno samo za sebe.
Gospodin Pernar.
Kolega Bunjac, vi ste zapravo i u ovom pitanju u pravu i ukazujete ono što neki očito ne mogu vidjeti. Kad bi ljudi shvatili koliko je birokracije koja radi u tim drugim mirovinskim, odnosno dopunskim tim mirovinskim fondovima, shvatili bi zapravo da oni gutaju enormnu količinu novca koji je trebao ići umirovljenicima za njihove mirovine, ali umjesto za njihove mirovine, dobro ste rekli idu u Petrokemiju, idu u Agrokor. Ne bi me čudilo i da brodogradilišta idu dokapitalizirat, možda recimo Uljanik sa novcem mirovinskih fondova. Ne bi me čudilo da nastave kupovat državne dugove koje država nema od kuda vratiti. I ne samo to, nego to je ono što sam objašnjavao, čak i da recimo 5% kamata koju oni zarađuju, iako takve kamate nema koja bi vam osigurala sigurnost na duge staze, trošak samog mirovinskog fonda je 5% godišnje, minimalno, 4 do 5%. Što znači, i to pod pretpostavkom da nema gubitaka, da nisu ulagali kao što je napomenuo kolega Bunjac u Ledo, Petrokemiju itd. Ali jesu, što znači da su prihodi mirovinskih fondova zapravo negativni i da će ljudi ne dobiti više nego što su uložili nego manje. A da je tome tako svjedoče ljudi koji odlaze u mirovinu kojima su mirovine sve manje nego su trebale biti. Znači projekcije su bile ljudi imat ćete veće mirovine. To je bilo ljudima propagirano kad se ulazilo u drugi stup, a sada im zapravo smanjuju mirovine i žele sve gubitke prebaciti na njih, a profit uzet sebi. Eto to je model ove Vlade. I da dobro ste rekli, mi ćemo podržat ovaj zakon jer je dobar za umirovljenike ali to nije cjelovito rješenje. Hvala.
Hvala. Gospodin Bunjac, odgovor.
Pa hvala lijepa zastupniče Pernar. Znači mi smo uspjeli tijekom ove rasprave doći do jedne informacije i to je vrlo bitno da javnost zna, dakle, mirovine se ne nasljeđuju, odnosno štednja u drugom stupnju tzv. štednja se ne nasljeđuje. Ako je čovjek ostvario pravo na mirovinu, odnosno ako ima 65 godina. Ako on kojim slučajem umre prije 65 godine i nije ostvario pravo na mirovinu tada nasljednici imaju pravo naslijediti, ali takvih građana je daleko manje nego budućih umirovljenika. Znači mi smo dali mirovinskim fondovima 92 milijarde kuna, a oni su do sada isplatili štednje nekih 200 milijuna, znači isplatili su 0,1% novca kojeg su dobili. Isto tako bih htio reći da je novac u prvom stupu i kad umirovljenik umre taj novac bi ostao državi i država bi ga koristila za isplatu mirovina jer je namjenski. Međutim, u mirovinskom društvu kad umirovljenik umre novac ostaje tom mirovinskom društvu, a ono ga neće koristiti za isplatu mirovina nego će ga koristiti za isplatu bonusa fond menađerima. Ona će ga koristiti za ljetovanja na Karibima, ona će ga koristiti za kupovinu skupih auta, ali ga neće koristiti više za isplatu tih mirovina i u tome je poanta. Oni moraju poslovati sa dobiti, oni moraju od toga imati svoj postotak i samim time drugi stup ustvari ne služi građanima, on u konačnici proizvodi gubitke.
Hvala i vama. Gospodin Silvano Hrelja ispred Kluba zastupnika GLASA i HSU-a.
Poštovani gospodin potpredsjedniče, poštovani predlagatelju, poštovana državna tajnice sa suradnicima. Kolegice i kolege, najprije ću se malo osvrnut na ovaj zakon, a onda ću malo i komentirati ono što je rečeno u ovoj raspravi jer je svašta rečeno, a putno toga jednostavno ne stoji. Dakle, prvo Klub GLASA i HSU-a će podržati ovaj Prijedlog zakona neovisno što je on osuđen na smrt, odnosno neće imat života jer je odluka Vlade da se ne prihvati. Podržat ćemo ga iz razloga jer mislimo da treba nešto napraviti za ovih 17 ljudi većinom strojovođa i staklara koji su stjecajem okolnosti pretekli sustav i otišli u mirovinu, dakle, oni su sa 55 godina života ostvarili 45 godina mirovinskog staža, dakle, od 30 efektivnog 45 su dobili mirovinskog staža jer im se staž osiguranja računa 18, 12, znači za godinu dobili su godinu i pol staža, a po Zakonu o beneficiranom radnom stažu svake tri godine im se smanjuje dobna granica za odlazak u mirovinu i njima se dobna granica smanjila sa 65 na 55. I to je istina da jedan dio njih ne želi ići u mirovinu u ovom trenutku zato što im je mirovina po mojem pogotovo za strojovođe negdje od 700 do tisuću kuna manja, a od onih koji su otišli 2016. u mirovinu. Još je značajnija razlika između njihovih primanja mjesečnih dakle plaće i mirovine i oni kalkuliraju dok se nešto ne riješi odnosno koliko mogu. Dakle ima ih ovih 17 u mirovini i njihova mirovina je definitivno manja. Istine radi od 251 korisnika mirovine iz drugog stupa ovih 17 imaju manju mirovinu i još što ja znam dvoje osobe, dvije osobe koje su inzistirale da žele imati mirovinu na osnovu svoje uplate u drugi mirovini stup iako su imali pravo izbora one su tvrdoglavo inzistirale da uzimaju mirovinu iz oba stupa i na kraju sada kada su shvatile sada više povratka nema. Radi se o individualnim odlukama. Istine radi treba reći što je kolega Bunjac sada govorio da ovih 129 tisuća građana Republike Hrvatske koji su imali pravo izbora jer su 2002. godine bili između 40 i 50 godina da li hoće ili neće upisati drugi mirovinski stup, nije točno da, znamo za ovih 230 da koriste mirovinu iz drugog stupa, a ne znamo koliko ih je odustalo od mirovine iz drugog stupa zato što ovaj proces za njih traje još 9 do 10 godina. Dakle, oni će imati pravo njih ukupno 129 tisuća odlučivati se do sada i od 2011. do danas i još 9 do 10 godina. Prema tome, nitko ne može govoriti i baratati činjenicom da njih svih 129 tisuća neće uzeti drugi stup. Privilegija za one koji danas koriste drugi stup je u tome što su imali iznad prosječne visoke plaće ili hajmo reći najviše plaće, a to je 3,6 puta veće plaće nego što je prosjek Republike Hrvatske i oni spadaju u kategoriju najviših plaća. Dakle, dosegli su limit iznad koga se ne može, pa im je mirovina koju ostvaruju iz drugog stupa samo još iznad toga. Dakle, to je prava istina o sadašnjem stanju o drugom stupu. Naravno, drugi mirovinski stup ima, imat ćemo s njim puno problema zbog niske razine plaća, zbog toga što nemamo definirano najnižu mirovinu za buduće dvostupaše, a morat ćemo imati kao socijalnu kategoriju. Mi danas imamo za generacijsku solidarnost imamo najnižu mirovinu koja iznosi 62 kune puta godine staža. I za 40 godina ona je 2.580 kuna. Veća od prosječne mirovine da se razumijemo, jer u prosječnu mirovinu ulaze i one mirovine sa 15 godina, 20 godina staža itd. Ali kada govorimo o onoj mirovini koja je poželjna za sve građane, a to je ona od 40 godina i ona najniža koja ne ovisi o tome koliko je koji poslodavac uplaćivao ili koliko je muljao, dakle radnik je taj koji je zaštićen odnosno osiguranik je zaštićen, ona za 40 godina staža iznosi 2 tisuće 580. Netko će reći sramotno. Netko će reći sramotno niska. Ali kada izračunate koliko je ustvari uplaćeno doprinosa, onda je to još sramotnija činjenica da je država propustila naplatiti doprinose. I da se razumijemo u ovoj sabornici jednom za uvijek, da kada govorimo o sustavima mirovinskog osiguranja, ne možemo govoriti o tome da je ulaza nikakav, a izlaz iz njih neograničen. Uloženo stvara prava bilo da gradimo godinama uplatom doprinosa svoje pravo, ili skupljamo novac na individualnom računu u drugom stupu kapitalizirane štednje. Ovaj Prijedlog zakona daje malo šire rješenje, nego što sam ja mislio da će dati odnosno zalazi u dio nečega što je volja Vlade da kaže hoću, neću. Ali u jednom dijelu citiram članak 91. Zakona o mirovinskom osiguranju koji kaže: „Osiguraniku osiguranom u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju individualne kapitalizirane štednje koji je ostvario staž osiguranja u razdoblju do početka primjene obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje, starosna mirovina i prijevremena starosna mirovina određuje se na način da se dio mirovine koji mu pripada za mirovinski staž navršen do tog dana određuje kao da je osiguranik bio osiguran samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti, a dio mirovine koji mu pripada za mirovinski staž od toga dana određuje se kao osnovna mirovina.“ Dakle, mi imamo u toj kombiniranoj mirovini imamo jedan dio koji se zove mirovina na temelju generacijske solidarnosti i drugi dio koji je osnovna mirovina plus štednja u drugom stupu. Dakle, nigdje ovdje ne piše da umirovljenik ne bi mogao dobiti 27% na samo onaj dio koji je osiguran bio u prvom stupu generacijske solidarnosti. U skladu s time kolega Peđa i ja smo dali i zahtjev za vjerodostojno tumačenje članka 2. Zakona o dodatku i mi mislimo da imamo pravo. Ali sada je inicijativa da se institut uopće vjerodostojnog tumačenja ukine, a mislimo da imamo pravo zato što se to isplaćuje za one građane npr. iz Njemačke koji primaju mirovinu iz Hrvatske. Naime, kada tamo ostvare pravo na mirovinu onda daju zahtjev da im se obračunaju i 5 ili sedam godina u Hrvatskoj i njima se bez obzira da li imaju samo državni sustav u Njemačkoj ili imaju možda i tvorničku kasu sa strane koje odgovara našem drugom stupu uredno na tih sedam godina obračunava dodatak od 27%. Ovdje se u ovom slučaju to ne obračunava. I ne treba se bojati ono što je istaknuto u mišljenju Vlade, ne treba se bojati da bi za ove ajmo reć staklare i strojovođe bila mirovina kada bi se dalo čak i ovo što predlaže kolega Mrsić 27% na generacijsku solidarnost, dakle samo na prvi stup i 27% na osnovnu mirovinu, ukupna njihova mirovina bi još uvijek bila manja, proračunali smo nego da su imali pravo izbora kao oni 2016. godine koji su otišli u mirovinu iz prvog stupa. Zašto je to tako? Zato što gledam taj slučaj, ima štednju negdje oko 350 tisuća kuna, s obzirom da se radi o žestokim tablicama doživljenja i što osoba ima 55 godina na tih 350 tisuća štednje pripada ga svega 750 kuna, ako misli doživotno koristiti tu mirovinu. Prema tome, ne treba se toga bojati. No volja je Vlade da učini što misli da treba ovdje učiniti, mi to ne možemo spriječiti, ali apeliramo i kroz ovaj zakon da treba nešto učiniti na početku, a ne čekati da se skupi 10, 15 ili 50 tisuća ljudi koji su ovako oštećeni jer onda će se sigurno morati to učiniti jer će biti politički pritisak jer će doći neki izbori, a uoči izbora se uvijek to radi. Pa i gospođa Jadranka Kosor je 2011. prije izbora ugradila dodatak na mirovine od 4 do 27% u mirovinu, dakle bilo je prije izbora, dakle samo uspoređujem logiku. I kraj mog izlaganja uz to što sam rekao da ćemo dati klub GLAS-a i HSU-a podršku ovom zakonu neovisno o njegovoj sudbini, htio bih korigirati neke stvari. Kolega Mirando je rekao da je 2007. godina uvođenjem dodataka bio poremećaj u sustavu. Tektonski poremećaj u sustavu mirovinskom je bio sa 1.1.1999. jer da se taj sustav slušao do danas, danas bi prosječna mirovina projektirana bila 30% prosječne plaće, ona je ipak blizu 38%. I tko god vam priča da je formula usklađivanja kriva za pad prosječne mirovine u prosječnoj plaći, laže vas jer formula usklađivanja poboljšanja za vrijeme našeg mandata. Razlog zašto je pad prosječne mirovine u prosječnoj plaći je 240 tisuća najnižih mirovina što govori o našem funkcioniranju naših zadnjih 25 godina kada smo dozvolili da imamo isplate plaća bez uplate doprinosa i svega što smo zabrljali sve što se zabrljati dalo. Kolega Mrsić, saborske mirovine su obične mirovine od siječnja 2011., molim vas nemojte ih više isticati i nek se ni gospodin Bunjac, ni gospodin Pernar ne nadaju saborskoj mirovine, one više ne postoje. One su mirovine po općim propisima, tko je stekao uvjete stekao je, tko nije, nije na temelju odluke Ustavnog suda, a po zakonu smo svi trebali ostati bez njih, doduše ne može se opet retroaktivno. A retroaktivno se može samo ako su uvaži vjerodostojno tumačenje, onda bi se moglo retroaktivno. I jedna stvar, kolega Bunjac, šteta da nije ovdje možda bi mogao nešto i od starijih nas koji pratimo nešto i naučiti jer dakle godine praćenja mirovinskog sustava i promjena u mirovinskom sustavu su ono nezamjenjive da bi se moglo poznati sustav. Kolega Bunjac je očito pitao u mirovinske fondove da li je nešto nasljedno ili nije, ali trebao je pitati u mirovinsko osiguravajuće društvo koje je jedno jedino koje radi mirovinske programe isplate mirovine. I ovo što su mu rekli u mirovinskim fondovima nije u potpunosti točno. Naime, ako neko umre prije nego je počeo koristiti mirovinu taj će se novac vratiti državi samo ukoliko ne postoji korisnik obiteljske mirovine. Ali to je i sa prvim stupom. Imate ljudi koji 45 godina uplaćuju doprinose, ode u mirovinu koristi mjesec dana, umre i šta je sa njegovim stvaranjem prava 45 godina, kamo je otišo? Otišo je u plus državnoj blagajni. Tako je i sa obveznim izdvajanjem u drugi mirovinski stup. E sad, kada se napravi taj korak doživljenja kada neko stekne uvjet za mirovinu e onda ide mirovinski program koji postaje nasljedan za ne samo kroz korištenje obiteljske mirovine nego kroz korištenje nasljednicima, to postaje onda imovina. Dakle uvijek sam govorio da je štednja u drugom mirovinskom stupu latentna imovina ili uvjetna imovina jer ona postaje raspoloživa za obitelj i nasljednike tek onda kada doživim uvjete za mirovinu i kada svoj novac prenesem u mirovinsko osiguravajuće društvo koje vrši isplatu. Doduše i njih bi trebalo malo da spuste svoju cijenu ulaznih naknada. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama na točnosti, baš na sekundi. Prva replika gospodin Ivan Šuker.
Hvala lijepo. Kolega Hrelja, vi ste možda u svojoj raspravi koristili jednu riječ koja je najbitnija i koja stvara silne šumove u komunikaciji, a to je riječ prosječna. Jer kad vi uzmete kolika je prosječna plaća, budimo nakon programa, stabilizacijskog programa 93. godine, dakle, kolika je prosječna plaća bila 94., kolika je bila 2001., kolika je bila 2003. i kolika je sad bila 2017. onda ćete vidjeti da je to nešto što je naprosto nemoguće staviti u isti koš. A temeljem Zakona o mirovinskom osiguranju i izračuna mirovina praktički ono što ste primali, uplaćivali to vam je nekakva osnovica za izračun mirovina i to onda stvara sliku ovakvu mirovina kakva je. Jer uzmite samo da je 2003. prosječna plaća bila 3.910, 2001. 3.500, a za 2017. će vjerojatno biti kad se dobiju konkretni podaci bit će preko 6.000. Sad uzmite samo u proteklih 10 godina kolika je razlika i da nekome samo računate prosječnu mirovinu za proteklih 13, 14 godina što bi dobili, a da ne govorim o tome da je recimo 90-tih godina ona minimalna plaća za obračun doprinosa bila 800 kuna. Dakle, imamo nešto što imamo gdje vrlo teško govoriti o relevantnim pokazateljima. Međutim, ono što sam rekao, mi definitivno imamo problem, ja sam o tome govorio i dok sam bio ministar i kasnije kao oporbeni zastupnik i kao zastupnik vladajuće koalicije. Dakle, taj drugi stup je evidentan problem koji će sutra stići Hrvatsku i kad govorimo o mirovinskoj reformi u Hrvatskoj onda mi to moramo uzet u obzir. I tko god to ne uzima u obzir taj dugoročno otvara jedan veliki financijski problem u državnom proračunu. To su činjenice. Zašto? Zato što je netko u nekom trenutku poprilično idealistički predviđao da će se moći izdvajati 10% poena za mirovinski sustav i recimo u tom trenutku je deficit državnog proračuna bio preko 7%. E sad ga imate 7% pa iz tog sustava, ali u tom trenutku još mirovinsko i zdravstveno nisu bili u državnoj riznici nego su bili izvan i nisu se konsolidirano gledali kroz proračun. Dakle, puno, puno stvari o kojima bi se dalo pričati.
Hvala. Odgovor gospodin Hrelja.
Slažem se kolega Šuker s vama. Kolega Šuker ja se slažem s vama da imamo problem zato što se puno stvari koje su se u projekcijama trebale dogodit nisu dogodile, a dogodile su se neke stvari koje uopće nisu bile predvidive. Jedna od tih stvari o kojoj danas razgovaramo, tako da nije bila predvidiva da će nas zateć niti ova situacija da nam ljudi koji imaju tako visoki beneficirani staž u 55 ostvaruju punu odnosno starosnu mirovinu da budem precizan. To nas je jednostavno zateklo niti je ova Vlada računala, niti je bivša koalicijska, niti je Oreškovićeva Vlada nije predviđala takvu situaciju. Oni su se naprosto dogodili. E sad, ono što se očekuje da se intervenira. I ono što nas čeka u analizi drugog stupa i kako se iz te situacije izvući nije sigurno rušenje. Nije sigurno rušenje, jer vi dobro kao financijar znate kad bi to trenutno stalo da bi to bila atomska bomba u Hrvatskoj. Nešto što preživjeli svi zajedno financijski ne bi. Dakle, možemo drugi stup nadograđivati, možemo kombinirati prava iz prvog, drugog stupa jer po meni sva tri stupa generacijska solidarnost individualna kapitalizirana štednja i dobrovoljna štednja tvore nose jedan krov, a on se zove mirovinski sustav i ni jedna ne stoji sama za sebe nego su izuzetno povezani. Dakle, gdje jedno završava, drugo počinje i obrnuto. I moramo doista više o tome razmišljati i sjesti i razgovarat što napraviti, a ne ad hoc vući poteze. Hvala lijepo.
Hvala vama. Gospodin Sjepan Čuraj.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Štovani kolega Hrelja, dobro ste ovo sad na kraju rekli, zapravo ne trebamo ad hoc vući poteze. U izlaganju ste usporedili one koji idu u mirovinu po, dakle, koji su rođeni prije 62. da oni da oni će imati veću mirovinu čak i ako mi njima damo sad ovih 27% dodatke na ovima koji nisu imali izbora. Zašto? Zato što oni imaju na 15% 27, a ovi imaju na 20. Međutim, oni nisu u pitanju ovdje. Ovdje su u pitanju svi drugi koji dolaze za 5 godina, za 10 godina, jer oni će imati manju mirovinu. Zašto? U onoj razlici kapitalizirane štednje. Znači tih prinosa koje netko kroz 30, 40 godina je uplaćivao u drugi stup koji se oplemenio ajmo tako reći za jedan iznos će biti u boljoj poziciji nego ljudi koji to nisu imali pravo. I tu sad dolazi do neke razlike. Zašto sad pogodujemo jednima na uštrb drugih? I zašto ne bi onda i drugima to izjednačili? I onda dovodimo u pitanje cijeli sustav što ne smijemo. I zato je potrebno zbilja, i dobro je da se raspravlja jer ovo nam je ajmo reći zadnji poziv da o ovome moramo, ne smijemo više gurati pod tepih i tu ću se složiti tu su svi to stavljali i rekli kad dođe vrijeme o tome ćemo pa nismo se nitko htjeli s time, zato što proizlaze određene financijske obveze. Jer kad svi krenu u tu mirovinu ako svima ćemo davat 27% onda će se cijeli sustav urušiti to svi znamo. I zato je dobro da o tome pričamo jer ta nepravda boli, jer netko tko je rođen pet dana ranije ili 61. u 12. mjesecu ima 500, 700 kuna više nego onaj koji je rođen tri tjedna poslije za isti poso, za isto sve, za sve iste beneficije. Naravno da to ne može biti i da tu mora se nešto napraviti. Ali bojim se kažem, kad gledamo pro futuro za ove sve druge koji dolaze opet bi radili diskriminaciju prema njima jer svi oni koji bi imali samo iz prvog stupa bi imali na kraju onda ispada manju mirovinu nego ovi kombinirano, ako bi se time toga držali. Tako da odnosno, ne samo iz prvog nego iz oba stupa koji su to morali biti.
Hvala. Izvolite gospodin Hrelja.
Uvaženi kolega Čuraj, ja nisam govorio o tome da bi njihova ukupna mirovina bila manja od onih koji su otišli 2016. u mirovinu sa aspekta ovog zakona nego iz činjenice da su oni mladi i da njihov period doživljenja je veliki i da ono što su uštedili nije tako malo 350 i koliko je tisuća kuna, ali im na tako dugi period daje malo novca. A gledajte, mi ćemo morati taj dio o tome voditi računa, i ja osobno kao i vi kontaktiram sa tim ljudima. Vaš je sugrađanin jedan s kojim sam komunicirao i on je doista, svaka čast pohvala ovom zakonu jer umjesto da traži samo 27% na godine u generacijsku solidarnost on traži i 27% na osnovnu mirovinu koja je relativno mala i ne dira individualno kapitaliziranu štednju. Ali ti ljudi s kojima sam ja kontaktirao bi bili jako zadovoljni da smo im dali ono što smo tražili kroz vjerodostojno tumačenje. To je samo 27% na godine staža provedene sa uplatama u prvi mirovinski stup po načelu za jednake doprinose i jednaka prava. Dakle, samo to su tražili. Oni su svjesni toga da su relativno mladi i da ne može tih 350 tisuća njima dati tisuću 200 kuna mirovine iz drugog stupa. Dakle, znaju računati. To su ljudi koji su vrlo bistri i prihvatili bi i taj prvi korak. Naravno da bi ovo što predlaže kolega Mrsić i Klub SDP-a bilo bolje i zato ćemo ga podržati. To što neće proći, to je opet drugi par opanaka ali probajte i vi tu pomoći, možda prođe.
Gospodin Mirando Mrsić.
Hvala lijepo. Iz vaših usta u Božje uši odnosno u uši premijera Plenkovića koji valjda će postati odlučniji nego što je do sada. Ono što sam htio s vama još prodiskutirati je ove priče koje je kolega Bunjac tu nama dao na i javnosti koje izgledaju lijepo odnosno zavode građane to oni se bore za prava građana, a ustvari su dakle iskrivljeni pogled na ono što stvarno je. Dakle, kada govorimo o tablicama doživljenja odnosno smrtnosti jasno da je tih 93 godine malo predugo još da će mirovinska osiguravajuća društva pod pritiskom ja mislim ministarstva neke stvari razriješiti drugačije. Ali kolega Bunjac je zaboravio još jednu stvar, da vi sa mirovinskim osiguravajućim društvom kada odlazite u mirovinu možete dogovoriti različito vrijeme isplate vaše mirovine iz drugog mirovinskog stupa. Dakle, to je po prvi puta da vi možete sami planirati kako hoćete da vam se isplaćuju mirovine za razliku od prvog mirovinskog stupa kada vam mirovinski ocijepi jednu mirovinu bez obzira da li vi smatrate dakle da li mislite da mirovinu želite primati 10, 15, 20 godina ona je uvijek ista. Ovdje može se planirati kada i koliko vremena želite uživati. To je drugi dio mirovine dakle iz drugog mirovinskog stupa. Jasno da saborskih mirovina više nema, ali će se one i dalje isplaćivati iz mirovinskog sustava dakle one su kao dio mirovinskog sustava. Njih će biti sve manje i manje, ali su one još uvijek tu i drago mi je da smo eto mi naša koalicijska Vlada bila koji su predložili zakon gdje više saborskih mirovina više nema. Što se tiče niskih mirovina one su posljedica niskih plaća. Nama je u interesu da povećamo plaće i sa povećanjem plaće bit će i veće mirovine.
Hvala. Odgovor gospodin Hrelja.
Zahvaljujem kolega Mrsić. Razgovarao sam nedavno sa zaposlenicima u Konzumu koji su na minimalnoj plaći. Samo poslovođe koje imaju 15 i više godina dobivaju 100, 150 kuna veću plaću i dobivaju za rad nedjeljom stotinjak. 3 nedjelje odrade pa dobiju još 150 kuna gore. Takva mirovina sigurno neće dobiti, takva plaća neće sigurno dati dobru mirovinu ni samo iz prvog stupa. Jedino ako ima 45 godina onda bi hajde to bila neka hajmo reći mirovina od 3 tisuće jednaka njihovog sadašnjoj neto plaći. Ali takve plaće sigurno ne mogu dati bogate mirovine ni samo iz prvog stupa, niti kombinirano iz prvog i drugog stupa. Da, vi ste u prvu. Nakon godina štednje u mirovinskim fondovima dakle onim gdje s našom latentnom imovinom upravljaju mirovinska društva taj se novac kapitalizira i prenosi se u mirovinska osiguravajuća društva. Evo, pred sobom imam program starosna, pojedinačna, doživotna mirovina sa zajamčenim razdobljem, privremena mirovina, zajednička sa zajamčenim razdobljem M5, uvećana u zajamčenom razdoblju M6. To znači da će netko odlučiti da prima tu mirovinu i svoju ušteđevinu kroz 10 godina jer mu to treba, a poslije ćete morati na drugi način snalaziti. Doživotna sa zajamčenim razdobljem, invalidska mirovina. To su invalidski programi. I da je kolega Bunjac pitao u mirovinsko osiguravajuće društvo da li je nešto nasljedno, sigurno bi dobio drugi odgovor, nego što je dobio od mirovinskih društava jer njima je samo da upravljaju tim novcem da ga pretvaraju u obveznice ili dionice i ostvaruju što veće prinose da bi kapitalizirana štednja bila što veća. Ispričavam se na … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Gospodin Vlaović.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Kolega Hrelja, u svoje izlaganju ste rekli da ovaj zakon treba podržati. I ja kažem da, treba ta podržati. Mi iz HSS-a iz kluba ga podržavamo. Rekao sam to i na Odboru za zakonodavstvo jer je predlagatelj lijepo objasnio da ovo područje mirovina iz beneficiranog radnog staža iz posebnih uvjeta rada zato imaju beneficirani radni staž su u jednom zakonu, da se pokušava ispraviti nepravda. Vi ste lijepo uočili da je bolje rješavati sada dok je to 17 slučajeva ili 19, a ne da se to nagomila 50 tisuća takovih slučajeva i sigurno da je dobro djelovati odmah čim se uoči problem iako ovim zakonom nećemo riješiti sve probleme mirovina. I lijepo ste rekli da su nam prosječne mirovine u Republici Hrvatskoj niske upravo iz onih razloga što je bilo neisplate plaća, što se nisu uplaćivali doprinosi i zbog toga nose naši umirovljenici taj teret, a ne bi trebali. A pogotovo kada znamo da ovoj skupini koji imaju beneficirani radni staž o posebne uvjete odlaska u mirovinu su ljudi koji rade na razminiranju, a nedavno su tu prosvjedovali na Markovom trgu jer im nisu isplaćivane plaće i imaju male plaće. I te male plaće neće generirati i veliku mirovinu. Zbog takvih i tih ljudi sigurno da ovaj zakon treba i da treba tražiti rješenja da mirovine rastu i da dostignu ne samo prosječnu plaću u Republici Hrvatskoj, nego i kupovnu moć, životni standard je u padu. Svi građani Republike Hrvatske zbog malih plaća u Republici Hrvatskoj, a vidimo da životni troškovi rastu, da su prehrambeni proizvodi porasli što se ja radujem zbog naših obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Ali naši umirovljenici imaju sve manju kupovnu moć. Pa evo imali smo nedavno tu čuti da su i banane poskupile, pa si naši umirovljenici više ni banane ne mogu priuštiti. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Hrelja.
Poštovani kolega, pa a propos drago mi je i nemam šta puno mijenjati u ovom što ste vi rekli. Želio bih ja kao i vi da se ovo dogodi. Međutim, dao bih dodatne argumente na ovo da to treba promptno rješavati. Gledajte ja sam svjedok rješavanja nekih problema u mirovinskom sustavu, a to nisu devijacije i to nisu pogoršanja. To su poboljšanja, jer kad ide u korist umirovljenika onda je poboljšanje. Ne? I kad smo 2007. donijeli Zakon o dodatku na mirovinu on je počeo sa 4 do 27%. 27% dobivaju svi oni koji su u mirovini iza 2009. godine odnosno deseta pa dalje. I naravno da se vodilo računa o izjednačavanju novih umirovljenika. Dakle, umirovljenih poslije 1.1.1999. među njima samima. Oni se ne mogu i oni su još uvijek niži 18% najmanje 18% od onih koji su umirovljeni prije 1.1.'99. zato što je njima ušlo i povećanje od 0 do 20%, od 0,5 do 20% i ušlo im je u osnovicu i 100 kuna i 6% i to se baš ne može tako izjednačiti jer nam je bitno bilo, da kategorija novih bude izjednačena. E sad imamo ponovnu devijaciju kroz ovaj dio jer se pojavila nova generacija koja obvezno ide u drugi stup, u drugi stup koji nismo predvidjeli i to će biti nešto što će nam se svake godine povećavati. I zato tvrdim da odgovorna Vlada, odgovorni zastupnici, odgovorni klubovi zastupnika moraju na to reagirati i problem riješiti dok je to 5, 10 ili 17 ljudi, a ne čekati da bude 500 000 kao što je bilo onda.
Hvala. I na kraju gospodin Ivan Pernar.
Uvaženi gospodine Hrelja, problem umirovljenika u konačnici neće riješiti ovaj zakon, niti bilo koji drugi zakon koji se bavi samo mirovinama. Problem mirovina može se riješiti samo promjenom ekonomske politike koja će otvoriti veći broj radnih mjesta bez realnog tečaja kune, bez nižih kamatnih stopa i bez nižih poreza više radnih mjesta nema. To je činjenica. Vi ste bili u vladama, odnosno hajmo reći bili ste dio, uvijek ste bili zastupnik ali niste nikad govorili o tim problemima. Nikad niste rekli dame i gospodo kuna je precijenjena 20% zato su uvozni proizvodi jeftiniji, zato domaća proizvodnja nije isplativa. Nikad niste rekli dame i gospodo zato jer je HNB mjenjačnica, zato jer novac do građana i poduzeća dolazi iz pete ruke ili četvrte zato su kamate tako velike. Jednostavno vi gledate problem mirovina odvojeno od problema razvoja realnog sektora i uvijek ste pričali o tim mirovinama ali uzrok problema nikad niste spominjali i to je ozbiljan problem, ali ne samo vaš. Cijeli ovaj Sabor. Tu svi koji i sjede i ne sjede a nisu za monetarnu reformu svi su oni dio tog sustava, a govore građanima da će im učiniti bolje sutra. E hoće vraga! Eto živjeli!
Odgovor gospodin Hrelja.
Kolega Pernar, ja se ne predstavljam da razumijem makroekonomiju kao što vi razumijete, a ne slušam ni kolegu Lovrinovića, ni kolegu Kulića sa katastrofičnim najavama jer život bude uvijek negdje između. Ja ne kažem da oni nemaju pravo u jednom dijelu, ali treba to realizirati. Dakle, rekao sam u iščekivanju Godoa građani Republike Hrvatske, umirovljenici moraju živjeti da im se ne bi nanosile nove nepravde tu su zastupnici da interveniraju. Već sad i već puno godina ove naše države doprinosi iz rada ne pokrivaju mirovinske rashode, a naročito i zbog toga što se u mirovinski sustav ukrcalo svega i svačega. Prema tome, borimo se da za prava građana tražimo zahvaćanje u budžet iz poreznog sustava. To sam se borio sve ovo vrijeme, a to što vi niste ni pomišljali, a možda ste bili u mladeži HDZ-a pa onda vam je bilo zabranjeno tada tako razmišljati kao što danas razmišljate, što vi tada umirovljeničku populaciju i probleme niste uopće pratili nego vam je sada to došlo jer tu vidite novu meku da bi dobili glasove umirovljenika. Jer umirovljenicima kao i svim drugim građanima Republike Hrvatske je vrlo lijepo slušati obećanja. Pa pitajte i kolegu potpredsjednika i on je bivši umirovljenik, pa se ponovno aktivirao da li mu je lijepo slušati lijepa vaša obećanja. Ja mislim da uživa tamo na predsjedavajućem mjestu. I svi uživamo slušajući dobra obećanja. Na žalost nerealna su i ja ću se uvijek zagovarati za male pomake, a ovo je mali pomak. Ali za te ljude, tih 17 ljudi je veliki pomak i svi oni koji će u toj situaciji sutra [[Upadica Radin: Hvala. Jako zanimljivo, ali vrijeme leti. Vrijeme leti.]] To je tako potpredsjedniče.
I gotovi smo sa replikama. I sada će gospodin Stjepan Ćuraj nastupati ispred Kluba zastupnika HNS-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Ja ću ipak govoriti, a ne nastupati ali dobro [[Upadica Radin: Što se mene tiče kako vi odlučite.]] Dobro da. Pa dobro ajde mala digresija i možemo pratiti ovdje neke nastupe koji baš možda nemaju veze sa stvarnošću, više su nastupi sami po sebi. Dakle hoćemo li krenuti … ili se koncentrirati na ono što nam je danas problem, a što će biti itekako problem za pet odnosno i više godina kada nam krenu redovne mirovine pune ili prijevremene sa umirovljenicima koji će koristiti to iz oba stupa. Što se tiče samog mirovinskog sustava, dakako da je on i tu smo već nekoliko put čuli na onako zbilja na granici izdržljivosti jer je on zapravo prestao biti ono što je namijenjen u startu, dakle nakon devedesete došlo je do one vrste nacionalizacije i prebačeno je sve na teret proračuna. Ali u isto vrijeme je država preuzela sve oblike tadašnjeg vlasništva nad svom imovinom mirovinskog fonda koji je trebalo imati zadatak da upravo rade određene prinose kroz različite dobiti, da se puni taj fond sudjelovanjem odnosno pravima iz tog vlasništva. I onda dođemo u situaciju da mijenjamo i način izračuna mirovina pa da više nije da se ne uzima u prosjek najboljih deset godina u stažu nego ukupni doprinos, ukupni staž i dođemo do potrebe za dodatkom od 27% na mirovine u prvom stupu. Konkretno za građane što to znači? Da ono što ste uplaćivali kada se izračuna osobni bod i sve država vam još doda 27% na taj iznos do naravno govorim do ipak ima granica i određenih povlaštenih mirovina do osam tisuća kuna, nadalje se to više ne obračunava. I sada u svemu tome dođe reforma koja predvidi da ipak nam fali onaj dio baratanja s tim novcima koji smo ukinuli prije skoro 30 godina, 28, 27 pa da imamo drugi stup gdje će se ta individualna štednja kapitalizirati, pa prvo 5%, pa 10% pa u konačnici bi to trebalo biti 15%. I da je tako bilo onda ovih 27% bi već izgubilo kod onih koji idu u punu mirovinu izgubilo bi tu veliku razliku. Sada imamo situaciju za neke ljude koji su po povlaštenom beneficiranom radnom stažu zapravo stekli punopravne uvjete za odlazak u mirovinu. I da, to je nepravda, to treba jasno reći, toga smo svi svjesni i Vlada i ovdje ovlašteni neću reći predlagatelji ali ispred ministarstva obrazlagatelj u ovom slučaju su toga svjesni i jasno to rekli u svom obrazloženju da ovaj prijedlog zakona ne daje cjelovito rješenje. Zašto? Jel zato sada što bi pomogli 37 ljudi ili 17 ljudi ili oni koji će doći bi potencijalno ugrozili cijeli sustav za stotine tisuća pa i milijune ljudi i to je naša odgovornost i obveza. Nema ja mislim ovdje nikoga i nikom ne bi dao za pravo da kaže da je ovo jedan problem koji se ne treba rješavati. Treba, ali opet smo čuli ne na uštrb onih budućih generacija i ne raditi nove razlike. Jel da, sada ako uvrstimo ovih 27% dodatka na ono što su oni uplaćivali do '99. godine odnosno do 2002. godine u onaj prvi stup koji je bio 20% to će opet biti manje nego što ovi kolege imaju koji su otišli '61. i manje godište u punu mirovinu prije koji nisu bili u drugom stupu, ali neće biti tolika razlika i to će njih zadovoljiti i u tom smislu su ljudi vrlo korektni i ja sam imao prilike razgovarati. Međutim, šta je sa svima onima poslije koji idu u mirovinu iz oba stupa i nemaju taj dodatak? Oni će imati manju i radimo razliku. Puna mirovina-puna mirovina, prijevremena mirovina-prijevremena mirovina, jedna grupa ljudi koja ima beneficirani radni staž ima veću mirovinu, druga ima manju država njima ne pomaže. To baš isto ne bi bilo pravo. Zato treba uzeti u obzir zbilja cjelovito rješenje, mislim da ovako je nepravedno da ostane i treba vidjeti, naravno da ne govorimo sada o onome svemu što smo čuli ovdje o rastu plaća, rastu mirovina, da govorim ja da je 2000. bila prosječna minimalna plaća 1800 kuna, sada je tolika kolika je, ali 1300, 1200 da su se troškovi života daleko povećali, da više nije sada ono što je bilo 50 godina itd., itd. sve to stoji, živjeti je sve teže pogotovo umirovljenicima koji imaju sve ili ne prate toliko povećanje mirovina odnosno smanjenje kupovne moći. No, ono što je sigurno da ne može nikada biti mirovina ista ko i plaća, znači matematički nemoguće. Ne možete od 20% nečega i onda imati 100% cijelo vrijeme, onda bi morali odvajati nešto drugo. Dakle neke tu fraze zbilja ne bi mogli stojati. Naravno oni koji se žele štediti dodatno ili kako god oblik štednje ima pravo i to može, ali nažalost naši ljudi nemaju ni odakle. Lako je štediti kada se ima odakle, nažalost sada to nema. Ono što u konačnici mi i prihvaćamo obrazloženje Vlade naravno, ali i podupiremo nastojanja i inicijativu i predlagatelja da se ovaj problem riješi. Mene uopće ne zanima jel se to moglo riješiti prije dvije godine, pet godina, sedam godina ili deset, meni je sada jedino bitno da se ti problemi rješavaju i da u budućnosti to bude. I ono što bi ja išao i prema ministarstvu i ovo je onaj prijedlog što sam naveo i ranije da se nađe i iznađe rješenje kako ovi ljudi koji će primati vidno manju mirovinu od svojih kolega koji su godinu dana mlađi i više, kako godine budu išle dakle '61. i starije da se nađe i za njih jedan model da im se to obračuna i da im to uđe ta razlika nekako u buduću mirovinu po budućem zakonu, konkretno rečeno da im se ta razlika što su sada primali manje i što će primati manje da se to nekako vrati. I to bi onda imali najpravednije rješenje kada postignemo, ali naravno imajući u vidu i sve one buduće umirovljenike koji će ići u mirovinu iz oba u redovnu mirovinu iz oba ili prijevremenu, ali ne po beneficiranom stažu iz oba mirovinska stupa. Puno smo čuli ovdje o mirovinskim stupovima odnosno o drugom stupu konkretno i neke stvari zbilja će se i tu trebati regulirati, međutim mislim da je generalno gledano mogućnost i nasljeđivanja i određenog oblika biranja korištenja opet korak naprijed pomak nego što smo imali do sada da čovjek ili umre prije nego što počne uopće moći koristiti mirovinu, novac ostaje ili koristi ju vrlo mali broj godina ako maknemo mogućnost i obiteljske mirovine i da se bira ona koja je povoljnija za one koji nasljeđuju, odnosno oni koji su ostali iza opet nek … [[Govornik se ne razumije.]] Ovo barem daje određene mogućnosti da se iskoristi ta, ta ajmo reći u krajnjoj liniji štednja kao što ona je i zato taj način treba svakako ići. Dakle klub HNS-a će podržati mišljenja Vlade sa i ajmo reći dati u mandat da se zbilja riješi ovaj problem jer ovo je dobro da raspravljamo o tome, to su a kako je rekla i državna tajnica dovoljno da je već jedan, jedna osoba, već je nepravda učinjena. Pa bilo svejedno je li ono 17, 27 i 37 a ne daj Bože i veći broj. Znači mi moramo raditi zakone koji ne smiju niti jednu osobu dovesti u nepovoljni položaj i koji moraju biti što pravedniji ili ako možemo reći baš uvjetno pravedni za sve građane RH. I da nema razlike, ne radi zakona i da pomognemo jednima na uštrb u budućnosti i smanjenju pravednosti drugih. Naravno da to sve treba danas vidjeti, … [[Govornik se ne razumije.]] ovako pričati kada je 37, sutra će biti 370 tisuća i moramo i o tome razmišljati na koji način će se to onda moći i uopće isplaćivati. I zato je potrebno upravo jedno cjelovito rješenje koje će obuhvatiti to i zato to možda nije nikada ni došlo na red jer nitko nema čarobnu kuglu da zna šta će biti 2022. kada krenu prvi ili 2027. kada to zbilja krene u punom obliku u kojem stanju će biti i državna riznica, odnosno i financije i gdje ćemo biti i na koji način možemo se tu obvezati. Ali to je ono što nas čeka i to je ono što trebamo što prije napraviti. Evo zahvaljujem.
Hvala i vama. Nemamo replike, to je dobra vijest. Gospodin Mladen Karlić, pojedinačna rasprava, nažalost ga nema. Gospodin Ivan Lovrinović, pojedinačna rasprava, nažalost ga nema. Ivan Pernar, pojedinačna rasprava, na svu sreću ga ima. Izvolite.
Dame i gospodo, ova rasprava je vrlo bitna, ne zbog političkih prepucavanja iako su politička prepucavanja sastavni dio ove igre koje smo mi svi pristali biti sudionici. Ova rasprava je bitna radi umirovljenika odnosno njihovih mirovina. Hoće li ljudi koji su rođeni godinu dana ili jedan dan kasnije ili ranije imati 27% manju mirovinu iako su imali identičan radni staž i identičnu plaću odnosno primanja tijekom tog radnog staža odnosno jednako su uplaćivali u mirovinski fond. Ovaj prijedlog zakona koji daje SDP je dobar u smislu da omogućava tim umirovljenicima da dobiju jednaku mirovinu, odnosno da nemaju 27% manju. Međutim, iskrenost onoga koji daje zakon testira se na koji način? Testira se tako da se vidi kada je taj čovjek ili politička stranka bila u poziciji vlasti, vodila recimo Ministarstvo rada, socijalne skrbi itd., bila ministar, dio Vlade. Da li je tada predlagala ovakva zakonska rješenja? Odgovor je da nije. Znači SDP je mogao komotno ovaj problem tih nejednakih mirovina riješiti kada su bili na vlasti zakonskim dekretom. Ali nije. To vam je kao recimo pitanje MOST-a gdje Strenja-Linić prosvjeduje protiv plutajućeg LNG terminala sada kada su u opoziciji a kada su bili na Vladi onda Tomislav Panenić glasa za plutajući LNG terminal i predstavlja to kao jedan kvalitetan projekt. Nije iskreno protivljenje recimo porezu na nekretnine kada MOST kada je sa HDZ-om na vlasti glasa za porez na nekretnine a onda kada ode u oporbu e sada kaže mi smo protiv poreza na nekretnine. Vi gospodo iz SDP-a ste svako posjedovanje marihuane recimo kriminalizirali, bilo prekršajno ili kazneno. Kazne novčane su drakonske za one koji imaju marihuanu kod sebe. E sada kada ste pali u opoziciju, kada ste izgubili vlast e sada vi hoćete ne kažnjavati jedan segment korisnika marihuane, predlažete zakon. A znate da nema većine u Saboru koja bi to prihvatila. Ali to vam se kaže ono kasno Marko na Kosovo stiže, odnosno gdje si bio dok je grmilo. Znači mi ovdje u Saboru imamo neiskrenu opoziciju velikim dijelom. Nikada neću zaboraviti kada je bila rasprava o proračunu tada je Božo Petrov rekao da ovaj proračun koji se sada predlagao za 2018. se ne razlikuje od proračuna prethodnih godina koji nisu bili razvojni odnosno bili su isti kao i taj ili drugim riječima ovaj za 2018. je isti kao i prethodni i iz tog razloga ga odbacujem. Onda mu je kolega moj i predsjednik stranke Ivan Vilibor Sinčić rekao ali kolega Petrov pa vi ste glasali za te iste proračune koje sada kritizirate kada ste bili na vlasti. I to je klasična boljka da oni koji su mogli nešto napraviti nisu napravili to što su govorili da će napraviti. A sada kada padnu opoziciju sada oni nude genijalna rješenja. Nude, evo ajmo ispraviti nepravda, ajmo napraviti ovo, ajmo napraviti ono. Dame i gospodo iz SDP-a jeste bili na vlasti, da li ne? Kako je rekao kolega Bunjac, kao da smo kod matičara. Odgovor je da. Jeste li mogli ovaj problem korigirati? Da ili ne? Odgovor je da ali niste htjeli. I nikada neću zaboraviti razgovore sa jednim saborskim zastupnikom iz SDP-a kada je on predložio amandmanom na proračun da se kupi ne znam neki CT ili MR uređaj u šibenskoj bolnici, ne znam točno koji. I onda je on rekao posebno me zanima kako će glasati neka zastupnica HDZ-a koja je kada je SDP bio na vlasti predložio taj isti amandman da se to osigura za bolnicu. I ona je kao dio tih dizača ruku vladajuće većine glasala protiv njegovog amandmana, a onda ga jedan drugi SDP-ovac pitao, a kako si ti glasao kada je ona predložila taj amandman isti koji sada ti predlažeš a kada si ti iz SDP-a bio na vlasti. I on se nasmije, kaže ja sam bio protiv tog njenog amandmana tada. Što vam hoću reći, kada netko predlaže zakon kao dio manjine, a obnašao je vlast odnosno bio dio većine, a nije to napravio dok je mogao tada su sva njegova rješenja farsa. A reći ću vam i još jedan detalj, glavno objašnjenje Most-a zašto nisu proveli sve reforme koje su obećavali, a realno gledano nisu napravili nikakva u dva mandata, njihovo glavno objašnjenje je da nije bilo vremena odnosno da su oni davali zakone, ali da se nisu stigli raspraviti, međutim to nije istina, a evo i zašto. Pa tko je bio predsjednik Sabora ako ne Božo Petrov, tko odlučuje o dnevnom redu ako ne Božo Petrov? On je mogao reći evo imamo stručnjake, imamo konkretna rješenja hajmo predložiti prijedloge zakona i mogao je reći gospodi iz HDZ-a, moji ovi zakoni će sada biti prvi, ja sam sada vlast, ja sam sada predsjednik Sabora i ja odlučujem o dnevnom redu, zato smo se odrekli ministarstva. I čovjek bi rekao to je super stvar ok odrekli ste se ministarstva zato da bi bili predsjednik Sabora i odlučivali o dnevnom redu. Međutim, na koji način je Božo Petrov odlučivao? Pa jadno i nikako, dame i gospodo. I sada kada je Most pao u opoziciju isto kao i SDP, e sada oni kažu gle mi imamo super prijedloge zakona i oni sada mogu iskrcati tisuću zakona na stol. Prijatelju, a dok si bio na vlasti zašto ih nisi predlagao, zašto ih nisi stavljao na dnevni red i predlagao. E dame i gospodo. I druga stvar, Most iz vlade u kojoj je bio nije otišao zato jer se nije slagao s njenom općom politikom nego sa kadrovskim rješenjem, smetao im je ministar Marić. Ali po meni nije problem čovjek, nije problem pojedinac, problem je naopak sustav. Oni su mogli ići mijenjati sustav da su htjeli, ali su znali da sustav niti žele mijenjati niti sa HDZ-om mogu mijenjati. Iz tog razloga su glumili oporbu sustavu iako to nisu bili na način da se su na ljudskoj razini išli nekoga likvidirati i nečiju glavu tražiti. U prvom pokušaju im je uspjelo, odletila je glava Tomislava Karamarka koja je zahvaljujući Mostovcima postao vrlo vjerojatno prošlo svršeno vrijeme. Ali kada su išli po glavu Marića, pitanje je sada tko je prošlo svršeno vrijeme. hoće li im građani opet dati podršku da rade još jedan pokušaj da tako kažem, vlade, vlasti u kojoj je dominacija forme nad sadržajem. Znači nije bitno koje reforme šta konkretno Most radi, nego je bitno to da Mostovci sabotiraju na osobnoj razini HDZ-ovce. Da je Most rekao HDZ-u neće vam proć porez na nekretnine, mi ćemo glasati protiv toga, ja bih onda skinuo Mostovcima kapu, ali Most to nije rekao, Most to nije napravio. Da je Most tada rekao nećete raditi plutajući LNG na Krku i mi radi plutajućeg LNG ne želimo sudjelovati u vladi, ne oni su rekli mi smo super, mi podržavamo taj projekt, ali nama je problem neki tamo pojedinac. A šta je Zdravko Marić odlučivao? On je bio u Agrokoru samo jedan lutak koji nije odlučivao u ničemu kao ni u ovoj Vladi. I svi vi znate što je najgore ne odlučuje ni Plenković. Direktive dolaze izvana, dolaze tu tomovi papira iz Bruxellesa koji se izglasavaju po hitnoj proceduri malte ne bez rasprave. I ona mala rasprava koja je bila i nju se likvidira. Kada se mijenja recimo sada Poslovnik govori se da rasprava nije kvalitetna, pa evo kada napravite te izmjene Poslovnika zar mislite da će biti kvalitetnije? Sada je nas u Saboru 2,4,6,8,9 sa vama predsjedavajući 10, mislite li da će biti više zastupnika? I sami znate da 90% rasprava prolazi bez rasprave odnosno u par sati, dva, tri sata završe. Eto hvala.
Hvala i vama. Ova će se još malo nastaviti jer gospođa Juričev-Martinčev je tražila repliku.
Hvala lijepo. Pa kolega Pernar malo prije ste u svom izlaganju iznijeli slučaj vezano za uvrštavanje amandmana na državni proračun vezano za nabavu magnetske rezonance za Šibensko-kninsku bolnicu, sve ste točno rekli. Istina je bila da sam ja podnijela amandman svojevremeno 2011. godine na proračun, tada je kolega Franko Vidović bio protiv. Onda je isto tako to on učinio na državni proračun za 2018. godinu u prosincu prošle godine i ja sam bila protiv, ali ja vam moram reći zašto sam bila protiv. Zato što će magnetska rezonanca zajedno sa čitavim projektom dnevne bolnice vrijedan 46 milijuna kuna biti osiguran za Šibensko-kninsku bolnicu i upravo potpisivanje tog ugovora bit će u petak. Znači Šibensko-kninska bolnica će dobiti magnet i to je bio razlog zbog kojeg nisam glasala za taj amandman jer sam već znala na koji način taj će uređaj dobiti građani Šibensko-kninske županije.
Gospodin Pernar dajem vam riječ.
Uvažena zastupnice. Divim se vašoj mogućnosti predviđanja budućih događaja što ste znali stvari koje drugi nisu znali što ste tako vrhunski bili upućeni i moguće je da je vaša odluka o odbijanju tog, rekli ste ne znam CT ili MR uređaja prije par godina bila motivirana znanjem da će za par godina taj uređaj doći. To je jedna opcija, a druga opcija je jednostavno da ste bili neiskreni tada, odnosno velika je vjerojatnost, odnosno smisao mojeg govora nije bio ukazati samo na vaše ponašanje nego općenito. Igrom slučaja sam se uhvatio primjera toga, ali vam hoću reći da isto kada vi gospodo iz HDZ-a ako jednog dana budete opozicija vi ćete se tad boriti opet protiv poreza na nekretnine. Shvaćate? Sad će govoriti to je loša stvar, to je kriva priča. To je bit priče što sam ja htio reći, a onda kad dođete na vlast, e onda mi to uvodimo a isto gospoda iz SDP-a i MOST-a koji sada vas kritiziraju i napadaju i daju tobože nekakve prijedloge sutra ako budu na vlasti e oni će se ponašati kao vi sad kad ste na vlasti. Znači mi imamo problem nevjerodostojnosti i zapravo stvarne politike. Ni HDZ, ni SDP, ni MOST nema već vi svoju politiku mijenjate i prilagođavate ovisno o tome jeste li na vlasti ili ne. To je jedina stvar i to je ono što je najžalosnije. Jel' možete vi iz HDZ-a danas reći da ste protiv poreza na nekretnine? Ne možete. To je sve jedan naopak, naopak je sustav i naopaki su birači koji vas podržavaju. Hvala.
Hvala lijepa. I sada u ime predlagatelja gospodin Mirando Mrsić da završnu riječ.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo zahvaljujem se svima na raspravi. Ono što svi kada odemo iz ove sabornice danas trebamo imati na umu da 20 ljudi u Hrvatskoj, 20 građana prima mirovinu koja je 570 kuna manja nego što bi trebali primati i da to traje već sada godinu i 2 mjeseca. Također trebate otići sa činjenicom da je ministar Pavić 22. rujna prošle godine rekao da eto samo što nisu gotovi proračuni i da će se taj problem riješiti. Godinu i 2 mjeseca se problem nije riješio. U roku 6 mjeseci nismo dobili niti jedan parametar o tome na koji način će se ovaj problem razriješiti. I treća stvar kad odete iz ove sabornice znajte da 198 ljudi ima pravo na mirovinu, ali ne idu u tu mirovinu iz razloga što ne žele da im ta mirovina bude trajno umanjena za između 300 i 700 kuna. Napominjem da su to ljudi koji rade na opasnim poslovima, dakle to su ljudi koji imaju pravo na beneficirani radni staž. Najveći je broj strojovođa i svako oklijevanje i nečinjene te ljude koji nastavljaju raditi silom prilika, jer jednostavno ne žele da im je mirovina manja izlažete njihov život pogibelji, život i onih putnika u vlakovima koji oni voze jer oni imaju pravo na tu mirovinu. Računajte gospodo iz Vlade, državna tajnice da tim ljudima trebate omogućiti da ukoliko smatraju da trebaju otići u mirovinu da oni u tu mirovinu odu jer su ispunili sve zakonske uvjete da odu u mirovinu. I pustite im da uživaju tu mirovinu na način kao što žele. Nemojte da zbog zakonskih ograničenja oni nastavljaju dalje raditi iako bi željeli otići u mirovinu, jer na to imaju pravo. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra ujutro nastavljamo u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o strateškim investicijskim projektima Republike Hrvatske. Znači drugo čitanje, a nakon toga u prvom čitanju Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima. Hvala lijepa i doviđenja! SJEDNICA PREKINUTA U 17,00 SATI.
Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 195. Predlagatelj je Klub zastupnika SDP-a, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju čije donošenje nije podržala Vlada kao ni saborska radna tijela. Utvrđujem da prijedlog nije dobio dovoljan broj glasova 41 za, 2 suzdržana i 75 glasova protiv, tako da ovaj zakon nije donesen. Dobro jutro poštovane kolegice i kolege. Nastavljamo s radom. Prva točka: Konačni Prijedlog zakona o strateškim investicijskim projektima RH, drugo čitanje, P.Z.E. broj 223. No, prije toga imamo nekoliko zahtjeva za stankom. Prvi kolega Vešligaj.