Nastavljamo sa radom. - Prijedlog Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, prvo čitanje, P.Z. br. 95. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedloge akata ste primili u pretince. Kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članak 144. do 150. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za lokalnu, područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za poljoprivredu, ribarstvo i ruralni razvoj. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Izvolite. Ministar Ivan Vrdoljak, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče, poštovani zastupnici i zastupnice. Mislim da je nužno da kažemo nekoliko riječi uvodno o prijedlogu Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Pred vama je zakon, ali je nužno da prije nego što krene rasprava kažemo nekoliko činjenica. Ja bih stvarno bio najsretniji da živim u zemlji gdje taj zakon nije potreban, da živim u zemlji gdje su svi objekti legalni, gdje je uređena zemlja i gdje nemamo potrebe za ovakvim intervencijama. Međutim, društveni kontekst koji nam se dogodio zadnjih desetaka i desetaka godina nas je doveo u situaciju u kojoj smo danas i da ovakve zakone moramo konzumirati. Što se dogodilo? Velike migracije izazvane su prvo industrijalizacijama 60-ih, 70-ih godina seobom iz sela u gradove, a nakon toga rat i ratne neprilike su imale za posljedicu i veliki broj ilegalno izgrađenih zgrada. Prostorno-plansko pospremanje, odnosno uređenje je završeno u nekoj prvoj fazi, planovi su u primjeni i puno je bolje nego što je bilo prije 10, 15 ili više godina. Ekonomska situacija danas i kriza je čak i napravila jednu dobru stvar, a to je da se usporila ilegalna gradnja. Bespravna gradnja je isto tako u puno manjem zamahu nego što je bilo dok je i ekonomska situacija bila puno bolja. Snažno, bar to ja imam takav dojam, se jača svijest o vrijednosti prostora i potrebi njihove zaštite. Imamo razne udruge koje se počinju štititi prostor, držati nivo ozbiljnosti funkcioniranja uprave i mislim da su i uspostavljeni zakonski mehanizmi u Zakonu o prostornom uređenju i gradnji i u posebnom Zakonu o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama koji omogućavaju legalizaciju i sutra što brže legalnu gradnju. Osnovni motiv za brzu, mislili smo prvo u startu izmjenu i dopunu zakona, ali je obuhvat izmjena i dopuna bio u toj mjeri da je došao pred vas novi zakon, je bilo povlačenje sredstava iz europskih fondova zahtjeva od poljoprivrednika, legalizacija njihovih objekata namijenjenih poljoprivrednoj proizvodnji. Bez obzira na brojke koje ukazuju na drastično velik broj ilegalnih izgrađenih objekata, a onda samim tim i neurednost države i nefunkcioniranje pravne države u tom području evo nekoliko podataka. Imamo 31 tisuću rješenja za uklanjanje bespravno sagrađenih objekata. Kako su se dosada uklanjali ti objekti trebalo bi nam negdje 100 godina da ih uspijemo ukloniti, rješenja koja su izdana. Prve brojke su govorile o 150 tisuća bespravno izgrađenih objekata. Nakon nekoliko mjeseci pokušaja evidencije svih došli smo do 300 tisuća. Vjerujem da ih ima i više, ali sama činjenica da ne znam broj danas je ja kao resorni ministar nam govori kakvo nam je stanje u prostoru i kakva nam je situacija u definiranju uredne zemlje. Trenutno važeći zakon koji je kad 9. mjesec stupio na snagu, kolovoz prošle godine, dakle evo primjena je malo manje od godinu dana, izdana su 594 rješenja, a oko 9 tisuća zahtjeva. Znači malo nešto ispod 600 objekata je legalizirano po ovom postojećem zakonu i mislim da se moralo pristupiti izmjenama koje će ubrzati taj proces. Što je dobro, dobro je da je zakon uopće postojao. Dobro da smo počeli konzumirati taj mehanizam da vidimo što su uska grla i kako su ljudi reagirali i onda nadograditi ustvari bolji i efikasniji sustav. Što su nam ciljevi? Omogućiti situaciju u kojoj su sve zgrade legalne. To je neka vizija, neki idealni pogled na našu zemlju, odnosno stvoriti preduvjete za ozakonjenje što većeg broja zgrada, a one koje se ne mogu ozakoniti naravno moramo ih ukloniti. Mislim da je najgore kad postoji siva zona. Postoje objekti koje država kao država ne vidi. Ilegalni su, a nisu evidentirani. Onda je najbolje ih ili sve evidentirati, a one koje ne možemo iz raznih razloga koji su uvjeti postavljeni u ovom zakonu njih ćemo naravno onda i ukloniti. Paralelno s tim moramo osigurati uvjete za uvođenje e-dozvola i time radikalno ubrzati procese ishođenja potrebnih dokumenata za gradnju i čitav postupak učiniti potpuno transparentnim i brzim. To mora ići paralelno jer ako mi danas ne ubrzamo postupak ishođenja dozvola, a on je bio jedan od razloga možda ne dominantan, ali je bio jedan od razloga zašto su ljudi često i pristupili ilegalnoj gradnji u raznim situacijama jer su postupci bili skupi, spori. Paralelno znači pored ovog zakona ćemo krenuti u sređivanje sustava izdavanja dozvola i promjenom osnovnog zakona pojednostaviti procedure zaustavljanja bespravne gradnje na način da ćemo omogućiti efikasniji rad Građevinske inspekcije. Danas građevinski inspektori, pa čak ni u svojim ovlastima, a i onda i formalno pravno moraju nekoliko puta izlazit na javni objekt i opseg i način njihova rada im stvarno limitira njihovu moguću efikasnost. Stvarno nam je želja da povučemo jednom crtu i da ispod svega što se na ovim prostorima događalo zadnjih 40-50 godina kažemo sada je dosta i da stvorimo uvjete kojima ćemo puno lakše širiti prostor i kontrolirati prostor, štiti ga i spriječiti bespravnu gradnju. Koje su osnovne razlike u osnovu na danas važeći zakon? Proširili smo obuhvat područja u kojem je moguća legalizacija, ono najosjetljivije gdje su najveće i rasprave vodile, zaštićeni obalni pojas, poljoprivredno zemljište, šumsko zemljište, vodno dobro uz suglasnost Hrvatskih voda, kulturno dobro uz suglasnost konzervatora … [[Govornik se ne razumije.]] onih koji su kompetentni. Kategorizirali smo zgrade u odnosu na veličinu i namjenu, reducirali potrebnu dokumentaciju i troškove u skladu sa uspostavljenim tim kriterijima. Omogućili smo legalizaciju prije plaćanja doprinosa, kako je bilo do sada, do sada je bilo tako da su ljudi ako su željeli legalizirati svoj objekt morali platiti inženjere geodete, morali su platiti naknadu, komunalni, vodni doprinos i onda dobiju rješenje. U ovom prijedlogu moraju platili uslugu inženjera geodeta, građevinaraca, arhitekata. Platit jednu od potencijalnih 60 rata za naknadu i dobiju rješenje o izvedenom stanju. A komunalni vodni doprinos ide u obračun nakon izdavanja rješenja, što znači da danas sredstva koja su potrebna za legalizaciju nisu bili motiv, u stvari pisanja ovog zakona i nisu nužni da se legalizira objekt, nije nužno da vlasnik ima danas osigurana sredstva. Uredba koja će uslijedit u načinu obračuna naknade nakon prihvaćanja zakona u Saboru je već manje-više i napisana i ide u tom smjeru kako sam sada naveo, ali i iznosi su drastično manji, naknade nego što su sada. Sa posebnim naglaskom da smo u kategorizaciji obratili pažnju da poljoprivredni i gospodarski objekti imaju posebno nisku, posebno nizak iznos naknade. Nacrt zakona nam je bio u široj javnoj raspravi. Obišli smo veće županije, gotovo sve županije, dobro je prihvaćen, moram naglasiti da smo dosta prijedloga iz javne rasprave prihvatili, ugradili u prijedlog ovog zakona. Meni osobno je bilo vrlo interesantno ići na javne rasprave, gdje ubiti i saznaš nešto što ni sam nisi mogao doživjeti u svom poslu, ili u pripremama, informacijama koje si imao. I mislim da taj način pisanja zakona kroz raspravu, široku raspravu gdje smo razgovarali sa svim komorama, sa svim udrugama, sa ljudima koji provode dokumente, koji provode te postupke, da je u stvari i pomogao da sadržaj zakona bude dovoljno, dovoljno dobar da dođe na vaše klupe. Da je to neki onako i dobar oblik demokratizacije procesa i praksi, da se uzme mišljenje struke i pri pisanju zakona, a ne onda pri raspravi u Saboru ili nakon toga. Kažem obišli smo cijelu Hrvatsku, saslušali smo sve probleme i prijedloge i većinu njih smo ugradili u zakon koji je pred vama. Koliko sam vidi i na raspravi i po saborskim odborima je zakon naišao na dosta dobru podršku, nekoliko prigovora s kojima smo se susretali u javnoj raspravi i ovdje na odboru pa bi želio istaknuti, pa da odmah možda dam potencijalne odgovore. Proširenje obuhvata moguće legalizacije nekad zaštićeni obalni pojas, poljoprivredno zemljište, nekad se neko referirao na nešto od toga. Istovremeno je bilo prijedloga za još širim obuhvatom područja u kojima je moguća legalizacija, eksploatacijska polja, park, šume, bilo je i takvih zahtjeva. Provedba zakona po ovom pitanju, ili prolazi ljudi ili pada. U zaštićenom obalnom pojasu su deseci, deseci tisuća ilegalnih objekata. Kao što sam rekao u uvodnih nekoliko rečenica, mislim da je najgora situacija siva zona. Ili su evidentirani u sustavu države ili ih nema. Svatko može zažmiriti, često smo i žmirili, nekad je možda bilo i dobro u neka vremena, davna prije deset, dvadeset godina. Nije se mogli ili trebalo ići u neke radikalne mjere, ali danas dozvolite da postoji siva zona, nije dobro. Želimo urediti svoju zemlju i zato je pitanje, pa čak i tih 70 metara i zaštićenog obalnog pojasa bilo pitanje jel ovaj zakon može proći ili ne. Ne znam da li smo spremni srušiti trideset, četrdeset tisuća objekata koja je u tom pojasu, a ilegalni su. U kojim 50% ljudi žive, u onom drugom možda ne, ali ih niko ni komercijalno ne koristi. Ako ostavimo tih previše zgrada koje se neće moći legalizirati mislim da stvarno nećemo moći završiti posao u skladu sa tim da uredimo svoju zemlju. Dosadašnja selektivna rješenja koja su u ovom istom području jednima omogućavala legalizaciju, a drugima ne mislim da ne znači zaštita prostora. Jer nismo očistili taj prostor nego jedan dio ostaje, jedan dio ne pa se onda pitanje kriterija postavlja, pravednosti itd. itd. Ta pravednost nam je bila jedna od ključnih tema dok smo pisali zakon, ja sam čak imao ambiciju da to bude apsolutno pravedan zakon, to nije apsolutno pravedan zakon. Čak i nemoguće za legalizaciju ili za ilegalnu gradnju dohvatiti apsolutnu pravdu, ali se možeš potruditi napravit ga što je moguće pravednijim, gdje su se godinama i godinama događale stvari gdje se, koje se ne mogu jednim potezom pera napraviti apsolutno pravedno. Imamo one koje su u ratnim stradanjima gradili ilegalno, imamo one koji su bahati, bezobrazni bili, imamo raznih motiva gradnje, imamo državu koja je nekad radila loše stvari i dozvoljavala svašta u raznim fazama, više država koje su bile. I apsolutna pravda nam je nažalost kao cilj, kao osnovni cilj smo kasnije shvatili da mora biti što pravedniji svjesni činjenice da apsolutna pravda ovdje neće biti moguća. Iz izvršne vlasti u jedinicama lokalne samouprave bilo je prijedloga da se komunalni doprinos prati prije legalizacije, potpuno razumljivo. Ljudi su u problemima proračunskim. To im je motiv da dođu odmah do sredstava, dobar je alat, zakon, legalizacija tih objekata ali mislim da kako nismo računali na ta sredstva niti kao državni proračun, niti kao lokalne uprave obračunat ćemo nakon legalizacije kad se ti objekti legaliziraju samim činom legalizacije dobivaju veliku vrijednost pa je onda lakše ljudima dobiti vjerojatno i neke kredite ili sredstva na osnovu tih objekata pa se obratiti lokalnoj upravi da plate svoje obaveze za komunalni doprinos. I mislim da danas stvarno bi bilo neozbiljno očekivati od građana Hrvatske da u današnjoj situaciji prvo sve poplaćaju prije nego što dobije jedan papir. Sve će se obračunati, ali nakon papira koji će dobiti rješenje o izvedenom stanju. Komore ovlaštenih inženjera su imale prigovore na podjelu poslova i ovlasti u izradi potrebne dokumentacije. Mislim da smo našli neki kompromis, neko dobro rješenje. Omjer podjele naknade koju ćemo u fazi nakon prihvaćanja konačnog teksta zakona raspravljati obzirom na namjenu za što su sredstva predviđena ovo nam se čini adekvatnim i pravednim rješenjem. U prijedlogu je 20% ide onom tijelu koje je izdalo rješenje, 30% o upravi lokalnoj na čijem je području objekt i 50% Republici Hrvatskoj. Zaključno nekoliko točaka. Stanje u kojem se Hrvatska nalazi u vezi s besplatnom gradnjom je po meni dramatično i traži stvarno čvrste i teške poteze. Situacija u kojoj se većina građana pridržava zakona i poštuje procedura i planove, te plaća potrebna davanja koja zahtijeva život u nekoj zajednici, u nekoj državi, a manji dio iz razno raznih razloga izigrava sva pravila i na način koji ne doprinosi nekoj izgradnji uvjeta zajedničkog života i komunalnog standarda je potpuno neodrživ. Problem moramo riješiti sada, izlegalizirati povijest, a paziti na našu budućnost i budućnost našeg prostora. Želim reći da s ovim zakonom nikome ništa ne oprašta. Svi koji žele zadržati svoje zgrade u prostoru u kojem je moguća legalizacija platit će potrebne doprinose i određenu naknadu ili kaznu za štetu koju su činili i naknadu sanacije prostora koji su devastirali svojom ilegalnom gradnjom. I to da se nikome ništa neće oprostiti je u stvari isto pitanje pravednosti, samo je pitanje kad ćemo im to obračunati. Ovaj zakon, svima je to jasno već na prvi pogled nije zakon struke. To je potpuno jasno. To je zakon za jednokratnu upotrebu kojim ćemo pokušati podvući crtu ispred 40, 50 godina nereda i gledanja kroz prste i nefunkcioniranja države i izmjena državnih sustava. I ono što nas je najviše usmjeravalo u kreiranju predloženog rješenja je mogućnost provedbe, odnosno stvaranja preduvjeta da se i u današnje vrijeme krize omogući ozakonjenje ali i plaćanje potrebnih davanja. Za ovaj zakon stvarno trebamo i tražimo vašu podršku. U ovom trenutku tražimo od vas koji ste predstavnici svih naših građana i svih relevantnih političkih opcija radi donošenja provedivih pravila, provedivih pravila a onda što pravednijih koja bi omogućila trajno rješavanje problema. Stalo nam je da nakon toga dobijemo podršku i od ljudi koji su poštivali zakone, koji su gradili legalno i koji će se možda danas imati osjećaj da su ovi drugi prošli bolje, kojima će drugima uvijek pisati po kojem postupku su legalizirali objekte, dobili su rješenje o izvedenom stanju. I da bi skinili tu zabilježbu morat će izvršiti postupak regularne legalizacije i projektne dokumentacije tako da ćemo tražiti podršku i od tih koji su poštivali svoju zemlju, svoja pravila bez obzira koliko je to kada koštalo i koliko je to nekada bilo brzo ili sporo. I u konačnici inzistirat ćemo da ovaj zakon poštivaju i provode upravo bespravni graditelji, da krenu u legalizaciju, da legaliziraju svoje objekte jer danas će imati ili sutra će imati tu mogućnost, a svi oni koji ne iskoriste tu mogućnost ili oni koji možda danas nakon 21. lipnja 2011. godine kada je napravljen ortofoto grade prema njima naravno u drugoj fazi ne smijemo imati milosti. I te ćemo objekte morati srušiti. Evo, hvala vam lijepa.
Zahvaljujem gospodine ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite kolega Vinković.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa suradnicima, dame i gospodo zastupnici. Odbor za lokalnu i regionalnu samoupravu održao je sjednicu 20. lipnja 2012. i raspravio ovaj prijedlog zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama u prvom čitanju. I odbor je raspravio taj predmetni prijedlog kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno je predstavnik predlagatelja istaknuo da se donošenjem Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama povećati broj odnosno smanjiti broj zgrada koje se mogu i koje će se ozakoniti omogućiti ozakonjenje drugih zgrada koje služe za uporabu olakšati, ubrzati provođenje postupaka donošenja rješenja u izvedbenom stanju, smanjiti troškove plaćanja i ubrzati donošenje rješenja. U raspravi članova odbora istaknuto je da prijedlog zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama treba mijenjati u onom dijelu koji govori o načinu raspodjele sredstava naknade kako bi se osigurala pravednija raspodjela naknade, jer jedinice lokalne samouprave će snositi najveći teret primjene ovog zakona i predlaže se da se raspodjela sredstava naknade na način da 50% pripadne jedinici lokalne samouprave, 25% upravnom tijelu lokalne odnosno regionalne samouprave koji izdaje rješenje o izvedbenom stanju je 25% sredstava naknade za državni proračun Republike Hrvatske. Članovi odbora su naglasili da je potrebno promijeniti i one odredbe zakona kojima se definira plaćanje komunalnog i vodnog doprinosa na način da se jedinicama lokalne samouprave omogući način reguliranja plaćanja tih doprinosa odnosno da lokalne jedinice samouprave imaju mogućnosti donijeti odluku da se poljoprivredni objekti mogu osloboditi od plaćanja navedene naknade, da se navedeni doprinosi plaćaju s odgodom, bez odgode ili u ratama. U samoj raspravi su sudjelovali i predstavnici udruge gradova kao i udruga općina u RH koji su uputili primjedbe u pisanom obliku koje je predsjednik odbora predao predstavniku predlagatelja i zatražio da se razmotre i ugrade u konačni prijedlog zakona. Nakon rasprave Odbor za lokalnu i područnu samoupravu je jednoglasno donio sljedeće zaključke. Prvi zaključak, predlaže se Vladi RH kao predlagatelju Prijedloga Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama da u konačni prijedlog zakona ugradi izmjenu odredbi kojima se definira plaćanje komunalnog i vodnog doprinosa na način da se jedinicama lokalne samouprave omogući način reguliranja plaćanja tih doprinosa, odnosno da jedinice lokalne samouprave imaju mogućnost donijeti odluku da se poljoprivredni objekti mogu osloboditi od plaćanja navedene naknade, da se navedeni doprinosi plaćaju s odgodom, bez odgode ili u ratama. Taj prijedlog je donsen jednoglasno. A na prijedlog predsjednika odbora i udruge gradova RH Odbor za lokalnu i regionalnu samoupravu je većinom glasova, 6 glasova za i 1 glas protiv donio i drugi zaključak koji glasi da se predlaže Vladi RH kao predlagatelju Prijedloga Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama da u konačni prijedlog zakona ugradi izmjenu članka 31. na način da se sredstva naknade raspodjele u omjeru 50% sredstava naknade da budu prihod proračuna jedinica lokalne samouprave, 25% sredstava naknade upravnom tijelu jedinice lokalne odnosno regionalne samouprave koja izdaje rješenje o izvedenom stanju i 25% sredstava naknade prihod državnog proračuna RH. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu je većinom glasova, 5 glasova za, 2 glasa protiv i 1 suzdržan odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese sljedeći zaključak, prihvaća se Prijedlog Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja iznijeta u raspravi uputit će se predlagatelju radi izrade konačnog prijedloga zakona. I evo ja koristim priliku kao predsjednik Odbora za lokalnu samoupravu, a budući da je ministar bio i donedavno zamjenik gradonačelnika grada Osijeka, da prihvati ovu raspodjelu ovih sredstava da više sredstava ide jedinicama lokalne samouprave. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Otvaram raspravu. Prvi se javio u ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista zastupnik Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Nikad više oprečnih mišljenja nego o ovom zakonu. Kada sam se pripremao za ovu raspravu konzultirao sam se s nekoliko ljudi, zvao sam i dobio različita mišljenja i od onih ljudi koji daleko više znaju od mene o tom problemu. Ovaj zakon nije bez ikakve dvojbe samo pravno već i duboko moralno pitanje. No kada mi hrvatski građani raspravljamo o moralu u kontekstu vlastitog interesa, čini mi se da se moral spušta zajedno sa suncem. A poznati satiričar Stanislav Jirži Lec ustvrdio da je taj u nas prakticirani salo morale mnogo opasniji nego salto mortale. Jeli moralno onima koji su ilegalno gradili onima koji su svjesno kršili zakon ozakoniti ono što je nastalo na bezakonju? Jeli moralno prema onima koji su mjesecima pa i godinama strpljivo čekali na papire, uredno plaćali sve naknade i poštivali zakone Hrvatske ili one prijašnje države to sve skupa legalizirati? Jeli pravedno onima koji su bespravno gradili često i devastirajući nagrđujući prostor, uništavajući okoliš dopustiti da u ratama ili po sniženim cijenama po ubrzanom postupku da se ozakoni bezakonje? Nije pravedno. Ali moramo znati da je lakše biti dobar nego pravedan, jer u pravednosti je zbroj svih vrlina. A mi smo i kao društvo na staklenim nogama neformirano tražeće i kao država također tek u povojima duboko nepravedni. Ovaj Prijedlog Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama eklatantan primjer nepravednosti, čisti salto morale. No, kada se već pravda nije činila odmah ne smijemo naknadnim inzistiranjem za apsolutnom pravdom činiti novu nepravdu. Ne zna se koliko je u Hrvatskoj nelegalno izgrađenih objekata. Jedni kažu do 300, a drugi čak do 400 tisuća. Gotovo da svaki deseti Hrvat ima na duši jednu ilegalnu građevinu i po tome smo neuređena država. A čim smo neuređena, automatski smo nepravedna. I dok je jednima beskrupuloznima bespravna gradnja služila za bogaćenje, one druge u ilegalu je natjerala nužda. Ponukala ih je na bespravnu gradnju spora, skupa država, korumpirana uprava i samouprava. Ponukao ih je nered, kaos i opće bespravlje. U bespravnoj je gradnji zakazala država i ona je najveći krivac za ovu malo prije rečenu statistiku. Razumijem gradnju na periferijama gradova, izvan naseljenih mjesta, na neatraktivnim prostorima, gradnju iz nužde, stvaranje kakvog takvog pa i makar privremenog krova nad glavom. Čak i mogu razumjeti državu koja je na takve pojave u kriznim vremenima, a za nas su izgleda sva vremena krizna, žmirila pred bespravnom gradnjom. Jeli žmirila iz humanističkih razloga? Nije naravno. Kako je mogla rušiti u KOrazi Boku kada je prije toga bogatunima dopustila ilegalnu gradnju podno Sljemena? Kako je mogla sirotinji ružiti nelegalno sklepane kućerke kada je moćnicima dopustila granju viletina na samoj jadranskoj obali? Dio uprave onaj plaćen za stvaranje preduvjeta legalne gradnje okretao je glavu od ilegalno građenih zgrada jer je bio za to motiviran. Čime? Pokojom markom, eurom i ako baš građanin nema ništa drugo kunom. No bespravni graditelji su osokoljeni sveopćom korupcijom počeli dizati zgradurine u nacionalnim parkovima, zaštićenim šumama, na samoj obali. Na jadranskome biseru, u Nacionalnom parku Kornati ilegalno je izgrađeno 800 objekata. To je kada su Kornati u pitanju 800 zločina, 800 ekocida i 800 kulturocida. Pa bivši je direktor Croatia osiguranja dok je bio na poziciji, u vlasti gradio također na zaštićenom području parku. Vjerujem da je već uspio legalizirati ono što je već odavno trebalo biti srušeno. U unificiranom apartmanskom naselju Zaglav na Cresu koji je '80.-tih godina gradila tvrtka bivšega premijera Nikice Valentića pred kraj prošle godine na tipiziranu kućicu od 50-tak četvornih metara vlasnik bez osjećaja za mjeru … [[Ne razumije se.]] bespravno, nakalemljuje ružnu zgradu od 150 do 200 četvornih metra. Zasad još nitko nije reagirao. Zgrada se ružno šepuri, nadamo se samo do jeseni. Na splitskome je Marjanu u strogo zaštićenoj zoni izgrađeno 17 ilegalnih objekata. Zar će se i to legalizirati? Zar će se legalizirati kućerine na Kornatima? Nema opravdanja za devastiranje prirodnoga blaga, tu nema izuzetaka, to treba rušiti. Bivša je vlast pokušala što iz humanih, što iz praktičnih, što iz predizbornih nakana stvoriti pravne okvire za rješenje statusa tih 300 do 400 tisuća bespravno sagrađenih objekata. U devet mjeseci primjene toga zakona podnijeto je samo 9633 zahtjeva za ozakonjenje ilegalno izgrađenih zgrada i tek je tisuću zahtjeva riješeno. 390 tisuća vlasnika objekata ocijenilo je da im se neće ništa dogoditi ako ne podnesu zahtjev za legalizaciju. Shvatili su da Hrvatska država ne djeluje. Vlast se s vremena na vrijeme zgrozi, poruši 10-tak kuća i makne bagere u zavjetrinu jer se približavaju izbori. Isplati im se zaključili su narušavati, devastirati kulturnu i prirodnu baštinu. To vam je isto kao da bi vlast dopustila da posjetitelji u galeriji nožem čereče Picassovu "Gospođicu iz Avignona" ili Rembrandtovu "Noćnu stražu". Da vandale uhvate nabili bi im lisičine na ruke i dobro ih zabravili. Daleko vrjedniju prirodu možemo slobodno uništavati, može uništavati tko god se sjeti. Ipak sada će vlast dopustiti da se grijesi devastacije okaju na rate i legalizira zločin, jednako kao i onima koji su gradili potleušice u naseljima u koja gospodin Kerum sa svojim automobilima zbog niskog podnožja ne bi mogao ni ući. Ohrabruje činjenica da će vlast rušiti sve što je bespravno sagrađeno nakon lipnja 2011. godine. Ja bih molio da mi poslije kažu tko još u to vjeruje, ja ne vjerujem. Praksa nas tjera na sumnju. Rok za podnošenje zahtjeva za legalizaciju bespravno izgrađenih zgrada je produžen do kraja lipnja iduće godine. A što sa zgradama za koje vlasnici ni do tog roka ne podnesu zahtjeve, ako i dalje 390 tisuća ljudi koji nije podnijelo do sada zahtjeve ne podnese zahtjeve, što će država. Je li spremna priznati još jedan poraz ili je spremna biti dosljedna? Tko smije tolerirati nepoštivanje zakona i ruganje državi? Lako je po pitanju morala ozakoniti na rate i s velikim zakašnjenjem u plaćanju one koji su zgrade radili bez dozvole jer nisu imali dovoljno novca ni za dozvole, a ni za atraktivnije građevinsko zemljište. Vile ako ne nagrđuju, ne devastiraju prirodu treba legalizirati ali uz masne naknade. Zvoni alarm i zbog činjenice da je od vremena najave zakona o legalizaciji bespravna gradnja višestruko porasla. Do sada su izdana rješenja za rušenje 31000 objekata koji će se moći po svemu sudeći legalizirati. I opet smo nedosljedni jer smo sada pravedni. Koliko smo pravedni procijenite sami, ja ne znam odgovor na to pitanje. Treba naravno razlikovati, kao što sam i prije rekao, vile od kućeraka, kuće od gospodarskih zgrada, apartmana, poslovnih objekata, one kuće na kojima ilegalni graditelji zarađuju. Pesimizmom odiše činjenica koju smo u posljednje vrijeme više puta čuli kako upravna i tijela samouprave koja bi trebala sudjelovati u procesu legalizacije nisu u potpunosti osposobljena. Imamo dakle višak činovnika, ali manjak stručnjaka. Nadam se da ovaj Prijedlog zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama neće biti samo još jedno mrtvo slovo na papiru. Ministar Vrdoljak je u jednom obilasku terena poručio javnosti neće biti milosti, do sljedećih izbora. Slično je govorila i bivša HDZ-ova ministrica i što se dogodilo, još veća bespravna gradnja. I sada bih pročitao jedan mail koji sam dobio, jedan od stotinu mailova da se isto shvati što je to pravda, a što je to nepravda. Kaže ovako jedan Zagrepčanin Drago, na dnevnom redu Sabora raspravljate o Zakonu o legalizaciji nelegalno izgrađenih objekata. Pošto sam u Zagrebu dogradio jednu etažu, a što se smatralo nelegalnom izgradnjom, to sam kao i dosta drugih građana izvršio legalizaciju, platio sve naknade po starom zakonu. Kako novi zakon predviđa velike olakšice, između ostalog i smanjenje komunalne naknade za 50% od sadašnje to bi i oni građani koji su do sada izvršili legalizaciju praktično bili kažnjeni za velike iznose jer su legalizaciju napravili po starom zakonu. To bi bilo vrlo nepošteno pa bi pravda bila zadovoljena jedino ukoliko Sabor donese odluku da zakon vrijedi retroaktivno, a građanima koji su izvršili legalizaciju vrate dio naknade. To vam je isto kao kad uđete i kupite cipele za 1000 kuna, šećete drugi dan gradom, nastalo sniženje i vidite da su te iste cipele u izlogu po 300 kuna. Pokušajte od trgovca dobiti natrag 700 kuna, vidjet ćete kako ćete se provesti. I na kraju podržavamo klub Hrvatskih laburista prijedlog Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu koji predlaže da se preraspodjela sredstava naknade na način 50% pripadne jedinici lokalne samouprave, 25 upravnom tijelu lokalne odnosno područne regionalne samouprave koja izdaje rješenje o izvedbenom stanju i 25 sredstava naknade za državni proračun Republike Hrvatske. Hvala vam lijepo.
Hvala vama kolega. Samo da odgovorite ovom gledatelju, radi se o komunalnom doprinosu, a ne komunalnoj naknadi, uputite ga. Hvala. Nastavljamo dalje u ime Kluba zastupnika SDP-a. Zastupnik Željko Kolar, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani ministre sa suradnicima. Ja bih se sigurno mogao pridružiti svima onima koji bi rekli da bi bio sretan da danas ovaj zakon nije među nama. Međutim, mi nismo u poziciji da ne činimo ništa, a sam Churchill je rekao najgore je ne činiti ništa. Treba raditi pa greške i ako se dogode rješavati ih u hodu. Kad imate 150 tisuća, 300 tisuća ili 400 tisuća bespravno sagrađenih ili nelegalno sagrađenih objekata, kad imate 31 tisuću rješenja o rušenju onda jednostavno morate djelovati. Kad je bespravna gradnja tih razmjera to onda ne može biti i nije problem pojedinca već je to problem države i čitavog društva. Rješavanje tog problema započeto je donošenjem Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama koji je Hrvatski sabor donio na sjednici 15. srpnja 2011. godine. I tim zakonom je napravljen veliki iskorak jer je praktički od 1992. godine ako se sjećam pokušalo se naći rješenje za taj problem koji imamo. Novim je zakonom povećana mogućnost legalizacije većeg broja zgrada što podrazumijeva i objekte sagrađene na poljoprivrednom zemljištu, šumskim područjima i morskoj zoni. Uvjetna se legalizacija uvodi na kulturnom i vodnom dobru pri čemu će se podnositelj zakona morati ishoditi suglasnost nadležnih tijela. Ovim zakonom legaliziramo činjenicu da zgrade postoje u prostoru. Ne možemo se praviti da ništa ne vidimo i ništa ne čujemo. Ono što je isto vrlo bitno i što treba biti poruka da ovaj zakon ima svoj rok trajanja. Ja vjerujem, mi koji donosimo ovaj zakon moramo vjerovati u ovaj zakon. Mogu se legalizirati objekti sagrađeni do 21. lipnja 2011. godine i vidljivi na DOF-u, a završava se 30. lipnja dan prije ulaska RH u EU, odnosno do 31. prosinca 2012. godine za građane kojima je već izdano rješenje za rušenje. To je isto tako jasna poruka. Zakonom se jasno definira osnovni uvjeti za ozakonjenje zgrada, postupak ozakonjenja zgrada koji definira da će nezakonito izgrađena zgrada ozakonjuje rješenjem o izvedenom stanju. Novim zakonom zgrade su podijeljene u 4 kategorije: zahtjevna zgrada, manje zahtjevna zgrada, jednostavna i pomoćna zgrada. Za svaku kategoriju, a ovisno o površini i složenosti građevine potrebna je različita dokumentacija, odnosno što je zgrada manja potrebna je i manja dokumentacija za njezinu legalizaciju. U članku 11. govori se o tome tko izrađuje dokumentaciju za zahtjevnu zgradu i manje zahtjevnu zgradu no smatramo da bi i za ostale dvije kategorije trebalo definirati izrađivača dokumentacije. Na nešto su već upozorili i Društvo arhitekata, nešto je riješeno i osnovnim zakonom, ali možda ne bi bilo zgorega da se i to zakonom definira. Postupak i uvjeti donošenja rješenja što je u ovom zakonu definirano člankom 17. mi osobno smatramo da u starom zakonu člankom 9. gdje se definira tko je stranka u postupku bilo bolje rješenje nego što je sada u ovom zakonu. Mislimo da bi bilo prekomplicirano da uredi za graditeljstvo i prostorno uređenje koji će izdavati rješenja dva puta izlaze na teren i da na zgradu stavljaju obavijest o bespravnoj izgradnji, da pišu uredovnu zabilješku i kad su postavili i kad su skinuli. Mislimo da je to prekomplicirano i da to neće biti dobro. To je jedna stvar, a druga stvar, postavlja se ponovno pitanje stranke u postupku, na koji način će stranka biti obaviještena o tome. Tako da predlažemo da zakonska odredba koja je vrijedila u prošlom zakonu da što se tog dijela tiče ostane i u ovome. Možda bi bilo dobro da i u zakonu piše da je geodetska snimka sastavni dio geodetskog elaborata za evidentiranje podataka o zgradama u katastru i zemljišnim knjigama. Ako već ne piše u zakonu onda da piše nekakvom uredbom ili pravilnikom, znači predviđeno je jer smo to i obećali ljudima i u javnoj raspravi je to bilo nekoliko puta govoreno. Što se tiče raspodjele naknade može biti različitih prijedloga. Imamo prijedlog predlagača Vlade, imamo prijedlog jedinice lokalne samouprave, bilo je prijedloga i na odborima da se podijeli na trećine, znači regionalna i lokalna samouprava i Vlada. U svakom slučaju pozivamo još jedanput ministarstvo da razmisli o tome. I na kraju što je to pravednost? Da li ona uopće postoji i u bilo kojoj sferi života pa tako i u bespravnoj gradnji? Mi možemo zabiti glavu u pijesak i ne vidjeti kao što nismo vidjeli svih ovih godina ili djelovati. Počeli smo djelovati i u to vjerujemo. Člankom 27. Vlada će uredbom donijeti odluku o visini naknade ovisno o područjima u kojima je nelegalizirana bespravna gradnja bila vršena i vjerujemo da će se tom uredbom vidjeti i dio pravednosti o kojoj je govorio i ministar. Poruka za sve one koji nisu legalno gradili kao mnogi ovo je posljednja šansa da legalizirate svoje objekte jer pravna država će početi funkcionirati i nakon rokova koji su joj ovim zakonom postavljeni to jednostavno više nećete moći. I ono što je vrlo bitno, a to je rad inspekcije. Ministre trebat će riješiti inspekciju. Imamo 120 inspektora na području RH koji ne mogu raditi samo temeljem dojave i izlaziti na teren. To je jedna stvar. A druga stvar, kad i izađu na teren onda treba država stati iza inspektora, dozvoliti im da rade svoj posao da ljudi imaju zaleđe i da se ne trebaju bojati raditi svoj posao, da i investitor i izvođač radova budu svjesni toga da kad je građevinski inspektor izašao na lice mjesta, kad je stavio onu tablu zabrane gradnje da to znači da je gradnja zabranjena. Klub SDP-a će podržati ovaj zakon i nadamo se da će ove primjedbe sitne koje su vezane za prijedlog zakona u drugom čitanju biti i uvrštene. Hvala vam lijepa.
Kolega vi to nagađate još niste vidjeli uredbu Vlade.
Ja bi volio da svi vidimo kolika je ta uredba. Pa pogledajte, ja ispravljam.
Vidjet ćete, nije. Koristite poslovnik na onaj način koji je primjeren. Kolega kad bi vidjeli uredbu Vlade onda bi mogli ispravljati navod.
Ne, ne. Vi ako želite mene… Pa ja ispravljam netočan navod, da se pravednost ne može vidjeti uredbom Vlade. Dakle, koja u ovom trenutku još ne postoji, dakle i ovo je stvar vjerovanja da će se uredbom Vlade postići pravednost. Dakle, pravednost se može postići isključivo…
Ispravljate mišljenje kolega Vinkoviću, završili ste. Ne, nije ispravak netočnog navoda, žao mi je. Nastavljamo dalje.
Moj gospodine gradonačelniče Ivanca kakav je jeger bio. Dakle, ono što želim reći da pravednost se može postići i smanjenjem vodnog doprinosa koji je daleko veći od komunalnog doprinosa, a koji će svi morat plaćat.
Vrijeme. Završili ste kolega. U ime kluba zastupnika HDZ-a zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedničke, gospodine ministre sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Donošenje Zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, kako smo već to dijelom uvodno i čuli praktično predstavlja priznavanje poraza Državne uprave u borbi za uređenih, očuvani, urbanizirani prostor bespravnim graditeljima. I to je činjenica da predlaganjem ovakvog zakona praktično država priznaje svoju neučinkovitost u dijelu u kojemu je trebala čuvati uređeni i urbanizirani prostor za kojega svi govorimo da je jedan od najvećih gospodarskih potencijala Republike Hrvatske. No, u tom porazu može jedino tješiti činjenica da će donošenje ovakvog zakona, ovakvog zakona se doprinijeti ipak uređenju stanja u prostoru, da će se doprinijeti uređenju sustava evidencije nekretnina bilo u katastru, bili u zemljišnoj knjizi. Da će se omogućiti gospodarska valorizacija i kvalitetnije i bolje korištenje svih objekata koji će ovakvim zakonom biti legalizirani, ozakonjeni i da će za mnoge građane kojima je još uvijek nedovoljno siguran status njihovih objekata. Da će im se legalizacijom riješiti trauma zbog nesigurnosti vlastitog doma, odnosno krova nad glavom. Zbog toga i ovaj prijedlog zakona, a i niz zakonskih rješenja koja su proteklih 40 godina predlagani, donošeni u Republici Hrvatskoj, išli su za time da se na najkvalitetniji, najcjelovitiji način uredi ova problematika koja doista je poprimila vrlo velike razmjere u Republici Hrvatskoj. I činjenica da država niti u ovom trenutku nije sigurna, ne zna da li je 200, 300, 400 ili 500 tisuća nelegalnih objekata svakako je zvono na uzbunu, alarm zbog kojega treba poduzeti mjere, između ostaloga i donošenjem ovakvoga zakona. O razlozima tako velikog obima nelegalne, bespravne gradnje u Hrvatskoj govorio je u svom uvodu i gospodin ministar, i ja se zato ne bi ponavljao. No, činjenica je da je ta bespravna gradnja u Hrvatskoj u velikoj mjeri započela negdje početkom šezdesetih godina, kada je došlo do velike teritorijalizacije, naseljavanja i urbanizacije obale u prvom redu. A jasno da je bespravne gradnje bilo i u drugom dijelu Hrvatske i da se, i da su razlozi između ostaloga bili i u nesređenoj imovinsko-pravnim odnosima, u neažurnoj bazi bilo u katastru, bilo u zemljišnoj knjizi. Zbog neučinkovite građevinske inspekcije s jedne strane, s druge strane zbog često puta složenog, skupog postupka ishođenja građevinskih dozvola, odnosno akata za građenje što je sve zajedno rezultiralo onda jasno i ovakvom količinom bespravne gradnje. Stoga je do sada u pravnom sustavu u Republici Hrvatskoj bilo više pokušaja legalizacije takvih objekata. Prvi puta je na ovom prostoru pokušana legalizacija donošenjem Zakona o izgradnji kojom je, kojim je zakonom omogućena opća legalizacija. Što znači da svi objekti koji su bili sagrađeni do 15. veljače 1968. mogla se legalizirati, jedini uvjeti je bio da budu riješeni imovinsko-pravni odnosi i da vlasnik objekta doista može podnositi zahtjev za legalizaciju svog objekta. Drugi puta je došlo do pokušaja legalizacije, koji pokušaj nije bio naročito uspješan 1992. godine kada je donesen Zakon o zadržavanju objekata u prostoru, koji također nije polučio poseban uspjeh. Treći puta sustavno je pokušano riješiti Zakonom o prostornom uređenju i gradnji iz 2007. godine. Na tragu kog zakona, praktično je oslonjen i sada važeći zakon kojega je donio Sabor prošle godine, a u velikoj mjeri se na tim postavkama zakona iz 2007. godine u dijelu instituta rješenja o izvedenom stanju se temelji i ovaj zakon. No, činjenica je da niti jedan od tih zakona nije polučio uspjeh, niti je opravdao one postavljene zahtjeve koji su bili predviđeni prije donošenja toga zakona. Prema tome, mi u klubu HDZ-a podržavamo da se i ovim zakonom ide korak dalje i da se one nedorečenosti koje su bile u važećem zakonu poprave. No čini nam se da ipak pojedine odredbe zakona neće bitno ubrzati i doprinijeti većem broju podnošenja zahtjeva i želji da se u kratkom roku riješi legalizacija tako velikog broja nelegalnih objekata. Prije nego što kažem nešto o samome zakonu, ja bi htio reći još jednu stvar. Dakle, držim da 9 tisuća podnesenih zahtjeva temeljem postojećeg zakona, nije mali broj. I negdje oko 600 izdanih rješenja o izvedenom stanju, zbog čega. Činjenica i točno je da je zakon, da je važeći zakon stupio na snagu 10. kolovoza prošle godine. No, time što je zakon na snagu stupio on nije bio operativan, nije bio izvršan. Zbog toga što je nakon njega Vlada trebala donijeti uredbu kojom se propisuje visina naknade za zadržavanje nezakonito izgrađene zgrade s jedne strane, s druge strane je, su jedinice lokalne samouprave trebale donijeti dvije odluke. Njihova predstavnička tijela, jednu odluku o visini jediničnog iznosa za položajnu zonu, za zadržavanje zgrade u prostoru. Drugu odluku koja se odnosi na dozvoljenom broju etaža koje se mogu legalizirati i vrlo važan preduvjet za realizaciju tog a i ovog zakona je bila izrada digitalne ortofoto karte koja se temeljila na aerofotogrametrijskom snimanju Republike Hrvatske i koja je digitalna ortofoto karta upravnim odjelima koji izdavaju rješenje o legalizaciji bila dostupna zavisno od županije do županije ali negdje do siječnja ove godine. Prema tome, tek kad su se te pretpostavke ispunile moglo se krenuti u provođenje zakona i tek tada je bilo moguće prepoznati sve one razloge, uvjete i pretpostavke za legalizaciju objekata. Prema tome, držim da nije mali broj zahtjeva podnesen tim više što je gospodin ministar nakon održanih parlamentarnih izbora, nakon što je imenovan za ministra u Vladi Republike Hrvatske najavio značajno smanjenje naknade za legalizaciju i pojednostavnjenje postupka. Jasno da je to bio jasan signal bespravnim graditeljima da pričekaju to novo zakonsko rješenje kako bi onda eventualno imali i jednostavniji postupak s jedne strane, a s druge strane i jeftiniji postupak. U čemu se ovaj Zakon po nama bitno razlikuje od važećeg zakona. U prvom redu znatno je proširen broj mogućeg ozakonjenja svih vrsta zgrada koje prema postojećem zakonu nije bilo moguće legalizirati i to upravo na iznimno osjetljivim i od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku važnim prostorima. Koji su to prostori? U prvom redu primjena zakona proširuje se na zgrade izgrađene na područjima izvan građevinskog područja u zaštićenom obalnom području mora. Mogu si postaviti pitanje jesmo li u ovom trenutku spremni na tako drastičnu razliku i na tako drastičan korak da omogućimo opću legalizaciju u zaštićenom obalnom području mora. Ako je jedan institut u zakonskoj regulativi prostornog uređenja uveo reda u hrvatski prostor, u očuvanje tog prostora onda je to institut zaštićenog obalnog područja mora koji nije naša izmišljotina kojega je Republika Hrvatska preuzela iz Barcelonske konvencije, konvencije o zaštiti mediteranskog mora i okoliša i kojim institutom smo doista primorali jedinice lokalne samouprave i područne samouprave diljem jadranske obale da itekako pažljivo planiraju, uređuju taj najvredniji hrvatski prostor. Važeći zakon je djelomično omogućio legalizaciju bespravnih objekata i u tom prostoru, ali ovim rješenjem mi praktično omogućavamo opću legalizaciju nelegalnih zgrada u zaštićenom obalnom području izuzev pomorskog dobra što je svima nama jasno. Drugi razlog koji je po nama dvojben to je omogućavanje legalizacije zgrada na osobito vrijednim i vrijednim poljoprivrednim zemljištima što je važeći zakon priječio. Treća bitna razlika je omogućavanje legalizacije nezakonito izgrađenih zgrada i na područjima gospodarskih i zaštitnih šuma s posebnom namjenom. Toga moramo biti svjesni da praktično ovakvom legalizacijom ulazimo u one prostore koje smo drugim zakonima bilo Zakonom o poljoprivrednom zemljištu, bilo zakonom o šumama itekako štitili i htjeli ih sačuvati od izgradnje, odnosno sačuvati to vrijedno zemljište. Nadalje, ovim zakonom se legalizacija nezakonito izgrađenih zgrada omogućuje i na prostoru kulturno-povijesne cjeline upisane u list svjetske baštine doduše uz potvrdu javno-pravnog tijela odnosno konzervatorskog odjela da je takva legalizacija moguća. Nadalje spornim nam se može činiti i omogućavanje legalizacije bespravnih objekata na prostoru vodnog dobra. Može se postaviti pitanje sa ustavno-pravnog aspekta da li s jedne strane štitimo pomorsko dobro kao dobro u općoj uporabi i na njemu ne dozvoljavamo legalizaciju, a s druge strane tu istu legalizaciju omogućavamo na vodnom dobru. Meni je jasno i znam tko je predlagač i odakle dolazi ovakav prijedlog da se omogući legalizacija na vodnom dobru, ali ponavljam sa ustavno-pravnog aspekta je li moguće štititi opće pomorsko dobro kao dobro u općoj upotrebi a tu isto ne raditi na gotovo identičnom prostoru u području kao što je vodno dobro. Koja je još bitna razlika u odnosu na važeći zakon koja je po meni i po nama u klubu Hrvatske demokratske zajednice dvojbena. Naime, ovim zakonom i prijedlogom ovog zakona čini mi se da stvaramo daljnju nejednakost između građana Republike Hrvatske koji podnose zahtjeve danas za ishođenje akata za građenje i za koje vrijede jedna pravila u odnosu na građane koji su vlasnici bespravnih objekata i koji po ubrzanom skraćenom postupku legalizira svoje objekte. Jasno nam je da su oni građani koji traže u redovnom postupku akte za građenje u odnosu na ove građane koji sada legaliziraju prema ovom zakonu svoje objekte praktično u podređenom položaju. Ali činjenica je da građani Republike Hrvatske koji podnosi zahtjev za građevinsku dozvolu ili bilo koji drugi akt za građenje mora unaprijed platiti komunalni i vodni doprinos, a da građani koji legaliziraju nezakonite objekte to nisu dužni već će plaćanje komunalnog odnosno vodnog doprinosa napraviti tek nakon što se ishodi rješenje o izvedenom stanju, a kada će onda platiti komunalni i vodni doprinos o tome ćemo svjedočiti za koju godinu i pitat ćemo jedinice lokalne samouprave kako i na koji način su uspjeli financijski naplatiti odnosno naplatiti komunalni i vodni doprinos. Treća bitna razlika između ovog zakona, moram skratiti jer vrijeme je, činjenica da se ovim zakonom uvode četiri kategorije zgrada a želja je predlagača bila da uvođenjem četiri različite kategorije zgrada omogući za manje zgrade po površini jednostavniji postupak sa smanjenom dokumentacijom a što bi onda trebalo biti da skratim i jeftiniji, odnosno trebali bi platiti manje za legalizaciju. Mi držimo da svaka zgrada, pogotovo zgrada koja je preko 100 kvadrata treba imati iste uvjete glede sigurnosti, glede izrade dokumentacije i da se ne pravi razlika u dokumentaciji između zgrade od 380 kvadrata i 402 kvadrata već da se visina naknade bude ovisna o površini. Dakle, površinom se definira visina naknade, a ne da se smanjenjem količine dokumentacije praktično smanjuje visina naknade za legalizaciju samoga objekta. Slažem se sa kolegom Kolarom u dijelu u kojem govori o sudjelovanju stranaka u postupku. Naime, ovim zakonom se ne definira i ne precizira tko je stranka u postupku, što mislim da nije dobro i da je u važećem zakonu bilo bolje rješenje i držim da na tom rješenju treba ostati jer će ovako rješenje komplicirati upravnim odjelima postupanje jer će morati dva puta izlaziti na teren [[Upadica: Vrijeme kolega.]] Završit ću, još samo kratko. Dakle, kasnije ću još i u pojedinačnoj raspravi reći nekoliko konkretnih stvari koje se tiču geodetskog snimka i još nekih drugih instituta koje je zakon donio. U svakom slučaju klub HDZ-a biti će suzdržan prema ovom zakonu. Držimo da je potrebno popraviti postojeći zakon ali nismo sigurni da je ovo rješenje dobro i da će ono omogućiti sve ono što je gospodin ministar i Vlada u svom uvodu najavila, a to je da će ubrzati legalizaciju objekata u Hrvatskoj.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda na vaše izlaganje. Kolega Branko Vukšić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Kolega Bačić je rekao da se u priobalju napravilo reda. Ta tvrdnja nije točna ili tvrdnja ne odgovara stanju na terenu. Putujte, gledajte i čudite se i vidjet ćete što se događa na moru. Nered nikada nije bio veći. Prije je kolega iz SDP-a rekao da će početi djelovati pravna država. I već ta rečenica, početi će, kada će početi? Ona ne djeluje. To je točno početi se. Ne vjerujem da će početi raditi. Hvala.
Hvala lijepa. Sljedeći u ime kluba IDS-a zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre, uvažena gospodo zastupnici. Da, svi se mi slažemo da ovaj zakon nije moguće jednostrano promatrati. Svi se slažemo u ovoj sabornici a jednako tako i izvan nje da je bespravna gradnja izuzetno veliki problem RH. Ja sam uvijek bio na stanovištu, možda sam još tamo 2002., treće predlagao Zakon o legalizaciji tih nezakonito izgrađenih zgrada. Znači uvijek sam bio da se tako izrazim na stanovištu da sve što je moguće uklopiti u tu prostorno-plansku dokumentaciju to treba legalizirati i da građani trebaju, znači oni koji su bespravno gradili ako je to moguće uklopiti u prostorno-plansku dokumentaciju, znači da trebaju platiti naknadu kao i legalni graditelji ali uz određenu kaznu. Da li 5, 10% o tome možemo razgovarati ili možemo razgovarati o 15 ili 20%. Pogotovo u ova krizna nikoga ne treba kasapiti, ali neku kaznu treba odrediti. I taj princip ću uvijek braniti. Znači bolje legalizirati nego rušiti, bolje da država uprihoduje neki novac. Mi smo govorili pred dvije, tri godine da bi legalizacijom bespravne gradnje, samo legalizacijom, državni proračun moglo uprihodovati i milijardu eura. Vidimo da od toga neće biti ništa. Ali jednako je bitno da se te zgrade mogu staviti u funkciju, da se mogu indirektno ponuditi tržištu, da vlasnici preko njih mogu ostvarivati ne znam iznajmljivanjem apartmana i neke naknade i zato ako je legalizirano uredno državi plaćati svoje. Isto tako bio sam da se ljudima ne stvaraju traume koji su makar bespravno gradili jer su bili u nekoj drugačijoj poziciji od nekih drugih građana. Vjerojatno velika većina njih ne bi to činila da je npr. mogla dobiti društveni stan, kao što je isto tako istina i tu ćete se svi složiti sa mnom, da nije isto ako netko bespravno ne znam gradi štalu u jednim Kajinima ili ako gradi na moru neku vikendicu. Nije isto da li je netko gradio kući jer administracija pojedinog grada nije rješavala problem ne znam recimo u jednome Buzetu ili ako je netko gradio bespravnu kuću ispod Sljemena gdje se nije smjelo graditi. I sada sam se sjetio kada sam već kod ovoga Buzeta, da spomenem jedan primjer, Vlada Petretića koji je dobio tamo negdje devedeset i neke najprije lokacijsku dozvolu, pa građevinsku dozvolu, 2005. kada je sagradio kuću ili šeste ne znam i uporabnu dozvolu. Došao je nakon toga 2009. tražiti od grada da dobije i lokaciju za gradnju garaže, a ovi su mu otprilike odgovorili, izmijenili smo prostorne planove, sory vaše kuće više nama. On je rekao čekaj, dođe na prozor, pogledaj da ta kuća stoji tamo gdje je stajala i toliko godina. Kaže, izvini, ne možemo ti pomoći. Ne može se tako naprosto odgovarati. Pitao me je šta da radi, ja sam rekao ništa Vlado, radi bez građevinske dozvole. Šta da ti kažem? Ako te administracija dovela u tu situaciju na taj način gradi. Kaže, neću, neću riskirati nikakve kazne, nikakve sankcije. Sada dolazi novi zakon daj Bože da me je naprosto u ovom trenutku poslušao. Ali pustimo sada to. Znači jesam za legalizaciju bespravne gradnje, ali ove kondicije iz ovog zakona ja bih rekao u najmanju ruku su nategnute. Zašto sam za legalizaciju, zašto sam za duh zakona? To sam rekao. Ali nisam za ova ponuđena novčana rješenja. Zašto nisam za ponuđena ova novčana rješenja? Zato jer ovaj zakon kao da sve nas tretira kako da kažem, naivcima, kao da nismo normalni. Zato jer ovaj zakon legalne graditelje isto tako tretira kao da nisu normalni i zato jer ovaj zakon one koji su svojedobno došli u situaciju da im se ruši isto tretira da se tako izrazim nenormalnim. I sada da vam objasnim na temelju čega mogu potvrditi tu tvrdnju. Znači bespravni graditelj kojemu je legaliziran objekt po starom zakonu, znači po zakonu koji je još i danas na snazi ili će biti još nekoliko mjeseci, on je u povoljnijem položaju nego što je legalni graditelj. Da li je to uredu? Da li je to normalno? Nije normalno. Onaj nelegalni graditelj koji je legalizirao objekt po starom zakonu, on je u nepovoljnijem položaju od onog nelegalnog graditelja koji će legalizirati objekt po ovom zakonu. A oni koji neće legalizirati svoj objekt po ovom zakonu do 30.6.2013. ti će nakon 30.6.2013. čekajući novi zakon, a siguran sam da će uslijediti biti još u povoljnijem položaju od onih koji će legalizirati objekt po ovom zakonu. I onda si čovjek stvarno postavlja pitanje što je tu normalno? Tko je tu lud? Tko je tu normalan? Kakva je svrha samoga zakona? Ministarstvo će reći pa nitko neće biti privilegiran i u boljem položaju nakon 30.6.2013. kad istječu ti rokovi, ali to smo tvrdili i za postojeći zakon. Međutim, ja sam siguran da se bespravni graditelji igraju mačke i miša sa Vladom. Koliko je bespravnih zgrada, vikendica, bazena, čak i septičke jame zakon tretira da moraju imat građevinske dozvole što je apsurd. Koliko je štala itd. u Republici Hrvatskoj bespravno sagrađenih. Čuli smo podatak od 250 tisuća, netko kaže 300, netko kaže 500 tisuća, recimo da ih je 250. Koliko je do danas stiglo zahtjeva za legalizaciju od ovih 250 ili 300 tisuća nelegalnih objekata. Do 15.5.2012. stiglo je znači nakon 9 mjeseci primjene zakona tek ili čak 9633 zahtjeva za legalizaciju od kojih je manje od tisuću riješeno. I što to zapravo znači? Ili se bespravni graditelji ne boje autoriteta države, znaju zakon će se mijenjati u narednih ne znam 10 godina još 15 puta ili nemaju i to je istina, nemaju danas novaca za tu legalizaciju iako si netko može postaviti pitanje kako si imao novaca za bespravno sagraditi vikendicu ili dvorac od 600, 800 kvadrata, a sad nemaš za građevinsku dozvolu. I konačno, ako se takvom brzinom rješava problem bespravne gradnje u godinu dana hiljadu zahtjeva, nama će trebati brat bratu 250 do 300 godina da legaliziramo bespravnu gradnju i riješimo taj problem u Hrvatskoj. E sad, ako je netko gradio kuću za stanovanje, ako je gradio štalu, ako je gradio prostor da otvori pekaru, alatnicu itd., ja to razumijem. Ako je netko otvarao za iznajmljivanje tog prostora naprosto to ne mogu pravdati. Načelnici istarskih općina, gradovi rezervirani su do tog zakona, idite u Marčanu, u Kavran, Barbarigu, Peroj, katastrofa, Rovinj, nije bitno sada, Rakalj, Duga uvala. Interesantno je to gospodo da mi u Istri taj problem bespravne gradnje do '90.-te godine nismo imali, problem se počeo pojavljivati tamo negdje nakon '95. nadalje. Istrijane se da nekako kontrolirati, druge je bilo gotovo nemoguće, ali isto tako je istina naši ljudi su prodavali zemlju. Neću citirati odredbe jer nemam puno vremena, ali ću kazati to da zakon je obziran i do lokalne samouprave jer temeljem ovog zakona lokalna samouprava nije obvezna dovesti infrastrukturu, znači asfalt, vodu, cestu, struju, a takvih zahtjeva znamo da će biti. Ovaj zakon nažalost neće zaustaviti bespravnu gradnju. Neki prostori u zemlji su gotovo devastirani, rekoh tko je prodavao zemlju uvijek fetivi građani od Istre, primorja, otoka itd., ali taj problem će se zasigurno nastaviti. Ono što bi ovaj zakon trebao učiniti u ova teška vremena po mom sudu je makar i bez naknade legalizirati radione, štale, gospodarske objekte. Evo ti to je državni poticaj pa samo radite, proizvodite, imajte. Na legalizaciji posebice treba inzistirati uz more, da apartmani, da kuće dobiju tu kategorizaciju, da se počne prijavljivati goste, da se ne radi na crno, da se plaća boravišna pristojba, PDV itd., itd. I za kraj, da je ovaj zakon predložen u neka bolja vremena, možda tamo 2002., 2003. ja sam uvjeren da bi veći dio problema možda i bio riješen. Neka se pomogne ljudima, apsolutno da, ali ne možemo bespravne graditelje dovoditi u bolji položaj od legalnih graditelja. To je naprosto previše. Za legalizaciju da, za pogodovanje bespravnih graditelja ne. štale, radione, ono gdje se ljudi muče neka im se legalizira takoreći za 1 kunu. Tamo gdje se ljudi odmaraju e tu mora ići gospodo realna neka naknada I kao posljednje, a o čemu je govorio i ministar Vrdoljak, kaže da mi ćemo to legalizirati, mi ćemo nakon toga uvoditi porez na imovinu, stalno se najavljuje taj porez na imovinu. Ja kažem oprezno s time, u Hrvatskoj 90% obitelji ima neku nekretninu, u Njemačkoj 60% što ne znači da građani Hrvatske žive bolje nego oni u Njemačkoj. Ali ono što je suština kad govorimo o toj imovini, vodite računa o djedovini, vikendice, ovo drugo, to nije nikakav problem i oporezovati. Danas čitam evo u prijedlogu proširenja dnevnog reda ide ukidanje ekstra poreza na jahte, ja isto kažem to je u redu iako apsolutno ne razmišljam ne da kupim jahtu nego da se vozim na njoj jer je taj porez, zašto je to u redu, uništio malu domaću proizvodnju plovila i neka se to nakon toga oporezuje, ali još jedanput podsjećam oporezovati djedovinu malo je, bit će ovdje problema. I s druge strane, tko će sad legalizirati bespravnu gradnju ako zna da će ga netko poreskim škarama nakon toga proganjati. Do jučer su ljudi uz more koji su bespravno gradili barem uredno plaćali sve te komunalne naknade od straha da im se ne ruši, a sve s ciljem da im se legalizira, a sad se bojim da će doći u problem i plaćanje čitavog niza naknada. Ja se slažem, kao što je rekao i predstavnik kluba SDP-a, ako u ovoj zemlji imamo 31 tisuću rješenja o rušenju to je ogroman problem, nije to problem samo obitelji koje su dobile to rješenje nego to je problem cijele zajednice, države kao takve. Ali sada će se 90% toga od tih 31 tisuće naprosto legalizirati i omogućiti ljudima da legaliziraju objekte po manjoj cijeni no što su to mogli legalni graditelji. To nije fer, međutim ovaj zakon ide u drugo čitanje i možda se ova primjedba na neki način može usvojiti. Da treba zakon, treba. Da treba pomoć i izaći ususret ljudima, treba. Ali nikoga ne treba dovoditi u priviligiraniji položaj od onog koji je naprosto poštovao pravni poredak RH.
Zahvaljujem. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a zastupnik Igor Češek. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani ministre, potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici ovaj prijedlog Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama je sa svim svojim manjkavostima koje ću pokušati obrazložiti tijekom rasprave daleko više kvalitetniji i stručno utemeljeniji od postojećeg HDZ-ovog Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama u narodu nazvanog "Zakona o legalizaciji", a koji je stupio na snagu 10. kolovoza 2011. godine. Uistinu ne znam što je bio cilj toga zakona na čiji su svaki stavak eminentni stručnjaci iz tog područja imali primjedbu. Taj postojeći Zakon o legalizaciji je trebao povećati broj zgrada koje se mogu ozakoniti te olakšati postupak legalizacije i očekivalo se, tako je bar tadašnja HDZ-ova Vlada obrazlagala zakon, stotine tisuće zahtjeva no međutim vrijeme je pokazalo da je do sredine svibnja ove godine zaprimljeno svega nešto više od 9,5 tisuća zahtjeva, a riješeno njih tek tisuću. Takvi poražavajući podaci idu na štetu građanima RH, ali i pokazuju koliko smo mi u HDSSB-u bili u pravu kada su naši zastupnici iz kluba HDSSB-a prilikom rasprave o prijedlogu ovoga postojećeg zakona iznosili jasne stavove kako s ovim nedovršenim i nejasnim zakonom neće postići ništa osim rješavanja dijela problema uz znatne financijske troškove te njegovo korištenje u predizborne svrhe i pogodovanju legalizacije vila i apartmana na obali. HDSSB je prije ovakvog postojećeg HDZ-ovog zakona Hrvatskom saboru uputio svoj prijedlog Zakona o dopunama Zakona o prostornom uređenju i gradnji kojim bi se efikasno riješio problem bespravne gradnje u poljoprivredi uz minimalne financijske troškove. Naravno imajući u vidu tešku gospodarsku situaciju i nezavidan položaj naših poljoprivrednika koji su pred kolapsom, a postojeći nelegalni objekti predstavljaju jedini izvor egzistencije poljoprivrednicima. Pretpostavka je da se radi oko 100 tisuća takvih objekata, ali smatram osobno da je brojka znatno veća ali nažalost, a o mnogočemu nemamo točne podatke jer se nitko nije ni potrudio zbrojiti bespravne objekte. Seoska gospodarstva imaju nerijetko i po 4, 5 bespravnih objekata. Svaka štalica, kokošinjac, svinjac je bespravni objekt. No nažalost Vlada je odbila naš prijedlog uz obrazloženje da se time želi riješiti problem samo poljoprivrednih građevina. Vremena nema puno, a svi kao jednu od strateških grana gospodarstva spominju poljoprivredu. Poljoprivredu koja je ponižena, gdje naši proizvođači nisu sigurni u ništa. Nisu sigurni kada će im biti isplaćeni poticaji, nisu sigurni hoće li imati kome prodati ono što proizvedu, nisu sigurni kolika će im biti cijena za otkupljeni proizvod, a prema nacrtu Zakona o poljoprivrednom zemljištu više nisu sigurni niti hoće li dogodine moći obrađivati zemlju i kome će i po kojim kriterijima ona biti dodijeljena. Takav stav prema strateškoj grani gospodarskog razvoja RH je nedopustiv. Te korist od ovakvog odnosa prema poljoprivredi mogu imati jedino jaki uvozni lobiji koji će posebno imati razloga za slavlje kad RH postane punopravna članica EU. A hrvatska poljoprivreda apsolutno je konkurentna kako na domaćem tako i na velikom europskom tržištu. Republika Hrvatska je prihvatila standard EU po kojemu svaki poljoprivredni objekt mora biti legaliziran. U suprotnom poljoprivredni proizvođač gubi pravo na potpore, ali i na korištenje sredstava iz pretpristupnih fondova. I to je jedan od razloga zašto pretpristupni fondovi nisu ni približno iskorišteni od strane naših poljoprivrednika. Kao jedan od primjera navodim tzv. "nitratnu direktivu" koja nalaže da pokraj svake staje budu izgrađene lagune za stajski gnoj koje su zahtjevne za izradu i iziskuju znatna financijska sredstva. Međutim, Republika Hrvatska je u sklopu ruralnog razvoja osigurala mogućnost da u razdoblju od 2014. do 2020. godine financira sredstvima Europskog fonda za ruralni razvoj u iznosu do maksimalno 75% projekte koji su vezani za provedbu nitratne direktive i to je za svaku pohvalu. Ali poljoprivrednici navedena sredstva neće moći koristiti jer većina poljoprivrednih objekata u poljoprivredi nije legalna. Stoga se ne mogu uz postojeće objekte graditi objekti za stajski gnoj. Takvih je primjera puno, a sredstava naših poljoprivrednika malo. I zbog toga im se mora što žurnije i financijski i bezbolnije omogućiti legalizacija njihovih objekata jer samo dobro pripremljeni možemo ostati na … europskom tržištu. Po čemu je prijedlog Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama bolji od postojećega? U postojećem zakonu članak 2. stavak 1. kazuje da nezakonito izgrađenom zgradom se smatra nova zgrada, odnosno rekonstruirani dio postojeće zgrade izgrađen bez akta kojim se odobrava građenje, odnosno protivno tom aktu evidentirana digitalna ortofoto karti Državne geodetske uprave izgrađena na temelju aerofoto geometrijskog snimanja RH od 21. lipnja 2011. godine. U predloženom zakonu se govori o zgradama koje su vidljive na digitalnoj ortofoto karti ili na bilo kojoj drugoj digitalnoj ortofoto karti Državne geodetske uprave izrađene na temelju aerofoto geometrijskog snimanja ili je do toga dana evidentirana na katastarskom planu ili drugoj službenoj kartografskoj podlozi. Predloženi zakon u članku 3. stavak 3. govori o legalizaciji drugih građevina koje neposredno služe za uporabu nezakonito izgrađene zgrade, odnosno postojeće zgrade ili odvijanje tehnološkog procesa u zgradi smatraju se njezinim sastavnim dijelom i ozakonjuje se zajedno sa zgradom, odnosno sukladno ovom zakonu. Iz ovog stavka vidljiva je mogućnost legalizacije drugih građevina, ali koje su povezane sa zgradom koja se legalizira pogotovo što je predlagatelj ostavio široku mogućnost utvrđivanja koje su to zgrade kroz formulaciju – silos, vodosprema, septička jama, bazen i druga građevina koja neposredno služi za uporabu nezakonito izgrađene zgrade, odnosno postojeće zgrade ili odvijanje tehnološkog procesa u zgradi. Moja primjedba se odnosi na članak 6. stavak 4. koji kaže: "Nezakonito izgrađena zgrada se ne može ozakoniti ako se nalazi na postojećoj površini javne namjene, pomorskom dobru ili vodnom dobru osim zgrade izgrađene na vodnom dobru uz suglasnost Hrvatskih voda, pravne osobe za upravljanje vodama." Mislim da bi se isto to trebalo odnositi i na javna dobra ceste, odnosno da se mogu uz suglasnost nadležne pravne osobe koja upravlja cestom državnim cestama – Hrvatske ceste, županijskim i lokalnim cestama – Županijske uprave za ceste i nerazvrstanim cestama – jedinice lokalne samouprave ozakoniti zgrade koje zadiru u cestovni pojas, a ne smetaju sigurnom odvijanju prometa i redovnom i izvanrednom održavanju cesta. Na primjer u našim slavonskim selima, a vjerujem da je slična situacija i u ostatku Hrvatske, koja uz cestu, ovdje nije bitno kojeg ranga je cesta, imaju širok zeleni pojas, odnosno kuće nisu neposredno uz prometnicu imamo problem da su manjim dijelom ušle u česticu javnog dobra, a prema ovom zakonu neće se moći ozakoniti. Daljnjim odredbama prijedlog zakona utvrđuje postupak ozakonjenja zgrada i potrebne dokumente. Člancima od 11. do 15. uvodi se razlikovanje postupka izdavanja rješenja o izvedenom stanju s obzirom na veličinu i namjenu zgrade za koju se podnosi rješenje. Ako promatramo predložene odredbe one su bolje u odnosu na važeće, jer prave razliku između građevina. Ali je i dalje dokumentacija koju je potrebno priložiti brojna. Kod poljoprivredne građevni manje od 1000 metara kvadratnih građevinski površine, potrebno je priložiti po 3 primjerka geodetskog plana, odnosno snimka ili 3 primjera kopije katastarskog plana. Ako je zgrada invertirana na katastarskom planu i 3 primjerka snimke izvedenog stanja nezakonito izgrađene zgrade koju je izradio ovlašteni arhitekt ili ovlašteni inženjer. Izrada ovih dokumenata potrebnih za legalizaciju traži određena financijska sredstva koja naši građani, a pogotovo ako se radi o poljoprivrednici nemaju. Ako se radi o zgradama čija građevinska bruto površina veća od 400 metara kvadratnih ili o zgradama za obavljanje isključivo poljoprivrednih djelatnosti čija je građevinska bruto površina veća od 1000 metara kvadratnih, potrebno je uz geodetske snimke, odnosno kopije katastarskog plana i arhitektonske snimke, priložiti još i izjavu ovlaštenog arhitekta, te ovlaštenih inženjera građevinska, elektrotehnike i strojarstva. Da nezakonito izgrađena zgrada ispunjava bitni zahtjev sigurnosti u korištenju i bitni zahtjev zaštite od požara prema propisima koji su važili kada je zgrada građena ili prema važećim propisima ako se radi o završenoj zgradi, odnosno njezinom dijelu. Pa on se pojavljuje prilikom izdavanja navedenih izjava, jer njima prethode iznimno skupi atesti za sve moguće instalacije i priključke, a ne zna se niti hoće li takvi atesti biti pozitivno riješeni. Jer je poznato da su mnogi građani proučili ovaj slučaj gdje se došlo do spoznaje da u velikom dijelu stambene zgrade koje nemaju uporabnu dozvolu nisu sagrađene u skladu sa građevinskom dozvolom. Samim time su i nezakonite, a građani uredno za njih otplaćuju kredite. Tek potkraj 2007. godine država je Zakonom o prostornom uređenju i gradnji propisala da se nekretnina ne može upisati u katastar, pa tako ni u zemljišne knjige bez prilaganja uporabne dozvole. Dok je po ranijim propisima bilo moguće upisati nekretninu bez uporabne dozvole. Kupac dakle nije niti znao da kupuje nelegalno sagrađeni stan, koji sada ne može prodati, niti ga njegova djeca mogu naslijediti. Zakon bi trebao pojednostaviti postupak ishođenja rješenja za ovakve stanove, no u ovome slučaju zakon određuje razne stručnjake i atestiranja koja su vrlo skupa i zahtjevna. U prijedlogu zakona utvrđena je i obaveza plaćanja komunalnog i vodnog doprinosa te plaćanja naknade za zadržavanje nezakonito izgrađene zgrade u prostoru. Nadalje, kaže se da će visinu i način obračuna naknade propisati Vlada svojom uredbom. Koliko će ona biti nije nam poznato, a još manje nam je poznato hoće li biti prihvatljiva našim građanima. Preloženi zakon je puno bolji nego važeći, omogućava i legalizaciju građevina koje neposredno služe za uporabu nezakonito izgrađene zgrade. Razrađena je dokumentacija s obzirom na veličinu i namjenu zgrade, koju je potrebno legalizirati. Osim toga, produžen je rok za podnošenje zahtjeva do 30. lipnja 2013. godine. Međutim sam postupak nije u većoj mjeri pojednostavljen, troškovi za vodne i komunalne doprinose nisu smanjeni. Svjesni teškog gospodarskog stanja u kojem se nalazi hrvatski građani, a posebno poljoprivrednici koji mogu jedino opstati na tržištu uz besplatnu legalizaciju svojih nelegalnih objekata. Mi u HDSSB-u apeliramo na Vladu da troškove legalizacije svede na minimum. Uz sve nedaće koje su udarile po džepu hrvatske građane, od visoke stope PDV-a, cijene energenata, svakodnevnog poskupljenja hrane, pada BDP-a i rasta nezaposlenosti građani neće biti u mogućnosti podmiriti troškove legalizacije objekata. Hvala.
Zahvaljuje. U ime Kluba zastupnika HNS-a zastupnik Ivica Mandić. Izvolite. Samo obavijest da je isteklo vrijeme za prijavu. Hvala.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine ministre sa zamjenicom i pomoćnicima. Danas trebamo raspravljati o jednom vrlo važnom i bitnom zakonu koji pokušava biti pravedan. Ono što bih rekao na početku da stanje u prostoru nezadovoljava i da imamo veliki broj nelegalno izgrađenih objekata. U većoj mjeri slažem se sa kolegama koji su do sada iznijeli svoja viđenja ispred svojih klubova, ali ono što bih ja rekao ispred HNS, da je najgore ne činiti ništa. Ne činiti ništa, znači da napravimo još jednu veću nepravdu prema svima onima koji poštivaju zakone Republike Hrvatske. Ono što je također bitno napomenuti da zemlje sjevera Europe ovu problematiku ne poznaju i da je to kod njih rijetkost. Znači da su pravno uređene države, a ono kako naš narod voli reći što južnije to tužnije, ovoga je previše. O iskustvima drugih država. Ja bih mogao reći da iskustvo susjedne Italije je bilo da su legalizirali sve objekte po istoj cijeni. Smatram da takvo rješenje u Republici Hrvatskoj nije dobro, jer možda bi napravili još i veću nepravdu. Ono što se želi sa ovim zakonom postići, da pokušamo doći do nulte stope, da pokušamo regulirati sve bespravno izgrađene objekte i da ih stavimo u prostor ubiti u kojem oni postoje. Tu bih rekao da dosadašnji pokušaji od veljače 1968. godine kad je bila opća legalizacija svih objekata, to je bilo još u staroj državi, do pokušaja koje pokušali su napraviti ministri do sada, koji su uočili da ovaj problem koji tišti Republiku Hrvatsku, sa 2007. i 2011. nije bio dovoljno uspješan. Prijedlog ovog Zakona sa nezakonito izgrađenim objektima pokušava napraviti manju nepravdu i ja se ovom prilikom ispričavam svim građanima Republike Hrvatske koji su poštivali i zakonsku proceduru kod donošenja i kod ishođenja potrebne dokumentacije za izgradnju objekata. Na žalost mi smo u situaciji da u Republici Hrvatskoj ima prema podacima negdje preko 500 tisuća ovakvih objekata, preko 500 tisuća objekata ovakvih. I pitam se da li Republika Hrvatska ima snage to sve što je napravljeno u prostoru porušiti? Ja ovdje odgovorno kažem ispred kluba Hrvatske narodne stranke da to ni jedna vlast ne bi htjela napraviti i to je nemoguće. Ali zašto ćemo podržati ovaj zakon? Zato što smatramo da ove osobe koje su izgradile nelegalne zgrade će ipak biti stavljene u sustav jer one i sada nelegalno izrađeni objekti koriste infrastrukturu, ceste, staze, komunalije, sve drugo i ne plaćaju ništa. I mislim ako ovdje ne pokušamo ništa napraviti onda je apsolutna nepravda. O tome da će zakon biti apsolutno pravedan takvog zakona nema. Ono što mi svakako pozdravljamo da zakon mora biti, pokušati biti pravedan iako je problematika vrlo složena i da taj zakon ni najmanje i u ni jednu ruku nije jednostavan. Ono što je bitno da sa ovim zakonom moramo čuvati standarde zaštite i prostora i okoliša, pa i određenih, zaštite određenih gospodarskih ciklusa ili određenih proizvodnja. Bez legalizacije bespravno izgrađenih objekata mi bi u pojedinim prostorima pogotovo u ruralnim prostorima od Slavonije, Zagorja, Like, Dalmacije, Istre mi bi u biti možda i ograničili gospodarski razvoj jer u tim prostorima ljudi žive i od poljoprivrede i od drugih malih obrta. Bez legalizacije bio bi uskraćen i gospodarski razvoj. Ono što je također vrlo bitno a direktno se veže za nelegalno izgrađene objekte su pitanja i poticaji Europske unije koji dolaze preko određenih programa. Bez legalnih objekata građani Republike Hrvatske koji se bave poljoprivrednom proizvodnjom ostaju bez poticaja. Ono što bih također naglasio da ovaj Zakon je puno jednostavniji, puno funkcionalniji i puno precizniji. Vjerujem da u ovim raspravama koje smo do sada čuli da ministar i njegovi suradnici sigurno će znati iskoristiti i napraviti ovaj zakon još boljim. Ono što bih također rekao, a to je kolega Kolar spomenuo broj inspektora. Njih je nedovoljan broj iako su prošle godine napravili 13400 inspekcijskih nalaza. Ali ono što nije dobro da je to kao da ste stavili na nekakvu oglasnu ploču da to nema nikakvih efekata, da se je događalo da inspekcijski nadzor na pojedinim zabranama daljnje gradnje na nelegalno izgrađenim objektima da su osobe koje ne poštivaju Zakone Republike Hrvatske bile toliko nasilne da su one plastike potrgali i to samo govori o tome na koji način mi funkcioniramo kao pravna država. Kolege su rekli već po pitanju zahtjeva koje je došlo po starom zakonu i da je došlo u ovom vremenu od 10.8.2011. godine do sada 9653 zahtjeva. Od tih zahtjeva 594 su primljena, 390 odbijena, 528 su riješena. Tu bih rekao da je veliki problem i pitanje kapacitiranosti službi koji će rješavati, a ovdje ako smo rekli da je brojka negdje oko 500000 bespravnih objekata onda tek vidim koji nas očekuje posao. Ono što također treba sagledati ovdje kod donošenja ovoga zakona, nelegalno izgrađenih zgrada mi ovdje govorimo o nelegalnim zgradama, da svakako treba se voditi računa i onim dijelovima gdje su bespravno izgrađena kompletna naselja, da treba se svakako respektirati da i ta naselja u cjelini budu legalizirana sa svim onim potrebnim sadržajima koje trebaju ići uz jedno naselje. Ono što je kolega Vukšić rekao po pitanju Kornata 808 objekata je registrirano u Parku prirode Kornati, a od tih 808 nelegalno izgrađenih zgrada je 400 građeno nelegalno. Kolega je rekao da je to sve bilo bespravno, jer ovo su dio objekata koji su i tradicijski objekti koji su bili vezani za poljoprivredu. Ono što bih također naglasio da sa ovim zakonom koji pokušava riješiti problem kroničnog nepoštivanja izgradnje nelegalnih objekata da se sa ovim zakonom treba podvući crta i da to spriječimo. Također je dobro što ovaj zakon predviđa da se legalizira što veći broj objekata i da dio objekata koji se nalaze u posebnim uvjetima da su potrebna, mogu se legalizirati ali su potrebna mišljenja Ministarstva kulture, Hrvatskih voda, Hrvatskih šuma. Smatramo da je također to rješenje dobro. Ono također što podržavamo da se procedura značajno olakšava i značajno se ubrzava. Ono što je također jako važno kako dijela objekata koji će se, koji su bespravno napravljeni kod kojih je došlo do rješenja da se oni moraju otkloniti ili srušiti bitno je da taj prostor mora ostati saniran do kraja. Jer samo srušiti, a ostaviti prostor nesaniran mislim da bi bilo još i veće i gora situacija. Ono što je također dobro u ovom zakonu da procedura donošenja ovog zakona traje već preko mjesec i pol dana i da su sve relevantne službe koje su uključene u donošenje ovog zakona od upravnih tijela do Društva arhitekata, Društva građevinara, turističke zajednice, Hrvatska poljoprivredna komora u taj dio uključeni i zato mislim da je ovaj zakon dosta dobro i pogođen i rasprava je bila kvalitetna i ona se održavala u 11 gradova Republike Hrvatske. Ono što je također važno kod ovog zakona, iza ovoga zakona stoje i Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo prostornog uređenja. Znači da ovo je vrlo važan zakon jer on treba omogućiti daljnji razvoj i daljnji napredak. Jer da Ministarstvo poljoprivrede recimo vodi jednu drugu politiku prema ovoj problematici smatram da bi doveli u vrlo nepovoljan položaj sva obiteljska gospodarstva koja se bave poljoprivrednom proizvodnjom. Ono što je također bitno da bi se trebao što prije napraviti registar nelegalno izgrađenih objekata. Jer do sada tih podataka nemamo, a tih podataka nemamo ni za stanje u poljoprivredi. Ono što je također dobro u ovom zakonu da člancima 5., 6. i 7. donose se osnovni uvjeti za ozakonjenjem nelegalno izgrađenih zgrada, a članci 10., 11., 12., 13., 14. i 15. oni donose postupak legalizacije neizgrađenih objekata u prostoru. Klub HNS-a podržat će ovaj zakon.
Hvala. Završili smo raspravu po klubovima. Ministar se javio za riječ. Izvolite gospodine ministre.
Zahvaljujem se potpredsjedniče.
Ispravak. Ja se ispričavam. Izvolite kolega Vuljanić.
Hvala. … [[Govornici govore u isti glas, ne razumije se.]]
Zapisao jesam, ali želio sam dinamizirati ovu raspravu.
Kolega je rekao da pravna država trenutačno ne funkcionira, da će ovim zakonom hoće funkcionirati u nekom razumnom roku. Ja sam siguran da u nekom razumnom roku hoće, možda drugi tjedan poslije vikenda, možda poslije ljetnih praznika, ali ne tako brzo i ne na ovim osnovama. Naime, isto je tako kolega rekao da će ove osobe biti stavljene u sustav. Bit će stavljeni u sustav oni koji su sustav eskivirali do sada. Svi bez izuzetka. To je već napravio ministar Linić sa oporezovanjem nezakonito stečene imovine. Ne može se pravedni sustav, pravedna država i socijalna država izgraditi na toj Putinovoj crti tzv. Do sada šta je bilo? Bilo je sada ću vam povući crtu i sada dalje idemo pošteno, ali ono što je bilo do sada to nećemo dirati. Tako se poštena država ne radi.
Hvala. Gospodine ministre izvolite.
Zahvaljujem se. Poštovane zastupnice i zastupnici. Prvo se želim zahvaliti, ozbiljno zahvaliti na konstruktivnoj raspravi i mislim da i sadržaj rasprave je pokazao da smo svi manje-više svjesni ozbiljnosti problema koji imamo svi zajedno kao zemlja u prostoru. I nije dobro da ima trenutaka kada se niti u Saboru niti u Vladi niti u bilo kojoj državnoj instituciji pokušavamo na neki način da li ismijavati ili banalizirati funkcioniranje pravne države. Svatko od nas nosi dio svoje odgovornosti, nekad više, nekad manje u povijesti ili danas. I nije dobro govoriti da će se to dogoditi sljedeći tjedan ili onaj drugi tjedan i na taj način obezvrijediti posao svih vas ili svih nas. Dakle, u raspravi se samo želim osvrnuti na nekoliko detalja. Naknada koja je bila spomenuta vidjeli ste kako ide rasprava. Netko kaže nemojte dozvoliti da oni koji su legalno graditi se osjećaju obespravljeni zato što će naknade biti niže. A onda u istom tekstu isti saborski zastupnik kaže smanjite vodne i komunalne doprinose s kojim se oni koji su gradili legalno još više osjećaju u nepravednom položaju. Tako smo i mi razmišljali. Gdje je tu vaga? Gdje je tu granica? Gdje je ona pravednost da tražimo smanjenje, a nemojte obeštetiti one koji su legalno gradili? Nije lako naći tu granicu. A u istom tekstu od istog zastupnika smo čuli i jedan i drugi prijedlog. Vodni doprinos je Vlada smanjila u 1.mjesecu za 50% i kolega Bačić ima pravo, točno se u statistici vidjelo kako smo najavili izmjene i dopune zakona tako su pali zahtjevi za legalizaciju. To je logično, to je potpuno normalna reakcija građana, čekaju da vide hoće li biti bolje, hoće biti lakše, jeftinije kakogod. Iako nisu u potpunosti pali jer će ljudi moći sada birati po kojem će postupku ići starom oni koji su predali zahtjeve ili ne. Ali ono što nije dobro danas reći a i to smo čuli u raspravi, to će neki drugi zakon, pa će nekad za 2, 5, 7 godina biti još lakše. Neće ljudi. Neće biti lakše. Neće biti lakše jer ćemo dokazati da će građevinske inspekcije funkcionirati, jer ćemo pokrenuti i rušiti one koji se neće legalizirati, jer će nas u krajnjoj liniji pravne stečevine EU natjerati da poštivamo svoje zakone što nije dobro, sami se trebamo natjerati na to i tim ako i misle. A čak i neki saborski zastupnici su pomislili to da će za 2 ili 3 godine biti jeftinije i lakše legalizirati. Neće. Danas su pravila takva da kada netko ilegalno gradi nema novčane kazne. Ako se slučajno ne zavežete u autu, ako možda bilo što napravite u komunalnom redu, kažnjeni budete, 500 kuna, 700, 2000, ali ako sagradite vilu od 500 kvadrata, ne budete novčano kažnjeni. Da li je to bio slučajni propust ili namjerni propust u povijesti ove zemlje, meni danas nije bitno. Ono što mi je bitno da će sutra oni koji to misle činiti biti kažnjeni, prvenstveno novčano, a onda svim drugim alatima koje država ima da spriječimo daljnju bespravnu gradnju. Ali od koga ćemo prvo krenuti? Od sebe. Ako smo brzi i efikasni, ako im brzo izdajemo dozvole, ako ih brzo pratimo, ako imamo transparenti sustav izdavanja dozvola onda možemo tražiti od njih da ishode dozvole koje im trebaju. Ako nas čekaju 6 mjeseci da li onda možemo biti tvrdi prema tim ljudima, da li imamo pravo? Možda da, možda u nekim slučajevima i ne apsolutno. Tako da mi imamo još puno prostora da se uredimo kao zemlja i mislim da bi mi sami trebali početi vjerovati u to. Kod kategorizacije i navedeno je ovdje bilo, trudili smo se da obratimo pažnju na namjenu. Poljoprivredna gospodarstva nam je bila fokus i na veličinu objekata. Pomoćni objekt u poljoprivredi u prijedlozima naknade koji će doći, mi čak ako imamo legalnu kuću ako je pomoćni objekt u dvorištu do 50 kvadrata cijena legalizacije je tisuću kuna. Jedna tisuća kuna, ništa više. Nema ni komunalnog ni vodnog doprinosa, jedan papir, tri papira ustvari. Ali ako je vila 70 ili 100 metara od mora i ako je preko 400 kvadrata, to nije socijalni slučaj. Ako je gospodarska djelatnost u toj mjeri onda će se brzo dobiti dokumentacija koja je kompliciranija i naknada koja je 50 ili 80 puta veća nego u ovom spomenutom poljoprivrednom objektu. I ta kategorizacija je tako, na taj način i usmjerena i predočena. A čuli smo danas da kaže nemojte dozvolit legalizaciju na kulturnom dobru ili na vodnom dobru. To je prijedlog konzervatora i Hrvatskih voda. Ima objekata njihovih koje trebamo legalizirati, ima objekata nekih koji stvarno ne smetaju za obavljanje funkcija Hrvatskih voda koji kažu mi kažemo dozvolite opciju, uvjetnu legalizaciju. Danas smo čuli ovdje u raspravi gdje uvjetna nije dobra. Ja osobno u prijedlogu mislim da je dobro stavit uvjete. Ljudi ako itko zna što se treba legalizirati na kulturnom dobu ili na vodnom dobru onda su to valjda ljudi koji se bave vodom, vodnim putevima, vodnim gospodarstvom. Ne mogu ja to znati kao ministar bolje od njih, oni su tolike godine u svemu tome pa valjda ću poslušat njihov savjet i stavit kao uvjet, a njihov savjet je bio stavite uvjetno, da mi kažemo što je tu dobro, što nije, a … [[Ne razumije se.]] nismo čuli u raspravu stavite uvjete za cestu, za prometni koridor. Tu nismo stavili uvjet, kao što nismo niti ćemo, barem ova Vlada sigurno neće dozvoliti legalizaciju bespravnih objekata u nacionalnom parku. Ovdje je netko spomenuo legalizirat ćemo Brijune. Ne treba paušalno razgovarat, bilo je samo nekoliko neozbiljnih rečenica, sve ostalo je bilo pametno i sustavno izrečeno za ovom govornicom o ovom zakonu i to mi je drago čuti. Ali reći da ćemo mi nešto ovim zakonom legalizirat u Brijunima jednostavno nije istina, ako je pročitan zakon. Niti na Marjanu jer ni to nije istina. Ili se nije dobro čitalo ili se nije dobro informiralo ili se neozbiljno nastupilo, ali se nikada neće legalizirati legalni objekti u nacionalnom parku niti u parku prirode, a ne može ni na prometnim koridorima jer je promet promet. I još jedna, možda dvije ustvari rečenice završno, da praksa nam govori da izražavamo sumnju u realizaciju, mijenjali su, pojavljivali su se i da trebamo počet vjerovat. Ja stvarno mislim da je došlo vrijeme da trebamo počet vjerovat u naš sustav. On je uređeniji nego što je bio prije 10 godina, uređeniji nego što je bio prije 30 godina, ali nije onakav kakav želimo. Ali ako ćemo danas postavljati ovdje kao ministri, zamjenici, kao saborski zastupnici mi pitanje sumnje i vjerovanja da će sutra bit nešto uređenije i bolje, pa kako ćemo građanima vratit tu vjeru da sutra, da li za dvije godine ili za pet, tako je nebitno koja Vlada, da mogu počet vjerovat u svoju zemlju da će bit uređenija, a takvu je žele. I zato stvarno možemo se takmičiti tko će više iz nekog razloga na lokalnoj, regionalnoj ili nacionalnoj vlasti isticati da ne vjeruje drugima i da negativnu energiju dajemo građanima, mislim da bi trebali imat utakmicu u nekim drugim vrijednostima, kome će se više vjerovati, a ne kome će se više nevjerovati. Cilj ovog zakona nije zaustavljanje bespravne gradnje, to nigdje ne piše. Bespravnu gradnju ćemo kao što sam i uvodno rekao zaustavit izmjenama Zakona o prostornom uređenju i gradnji, zaustavit ćemo ih sa efikasnim radom građevinske inspekcije, zaustavit će ih se u krajnjoj liniji i sa rušenjem s kojim nismo sada krenuli jer nismo imali mogućnost, nismo si dali pravo selektivnog rušenja od 31 tisuće. Kada smo ušli u Ministarstvo su me pitali hoćemo ići rušiti, ja kažem otkuda da krenem od 31 tisuće, tko je taj prvi, tko je zadnji, jer to Istra ili Dubrovnik ili je Osijek ili je Varaždin, jel to veličina zgrade, hoćemo najviše, najniže, iz koje ulice da krenem, koji kriteriji. Tko je onaj koji će selektivno rušit pola ulice, pola neće, ovo selo da, ovo selo ne, ovaj apartman da ili ne. Taj Cezar ne želim biti i zato smo prvo definirali pravila ponašanja, a od 9. mjeseca onima koji danas ne poštuju današnja pravila ponašanja moramo im pokazati da to moraju učiniti. Još jednom u konačnici zahvaljujem na vrlo konstruktivnoj raspravi. Sama je rasprava pokazala da je vrlo ozbiljan problem kontrola, štićenje, ilegalna gradnja, prostor Republike Hrvatske, hrvatske ilegalne gradnje i nadam se da ćemo dio ove rasprave i buduće rasprave i pred drugo čitanje dio izmjena donijeti i da ćete nam pomoći u prihvaćanju zakona. Hvala.
Hvala. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Zastupnik Ante Babić. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine predsjedavajući, poštovani gospodine ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. U vašem izlaganju osvrnuli ste se na ocjenu prijedloga ovoga zakona gospodine ministre rekavši da je provedena široka javna rasprava, kako se zapravo ne zna koliko ima nelegalno izgrađenih objekata, a od kolege Vukšića smo čuli da ih ima oko 400 tisuća, što znači da svaki 10. Hrvat ima jedan nelegalno izgrađeni objekt. Rekli ste također da one objekte koje nije moguće legalizirati svakako treba rušiti, da će zakon omogućiti izdavanje elektronskih dozvola. Problem se mora riješiti i zbog zaštite našeg prostora u budućnosti što svakako podržavamo. Oprostit se neće nikome, širi je obuhvat legalizacije, smanjenje naknade privrednim objektima, pojednostavljenje za građevinske inspektore što je vrlo bitno. Stvaraju se preduvjeti za trajno rješenje problema, međutim osjećaj pravednosti ili kako jedan kolega kaže, lakše je biti dobar nego pravedan, a nepravda je grijeh koji vapije u nebo. Istina, ovdje se pogoduje bespravnim graditeljima, zapravo ih se moli da legaliziraju svoje bespravne objekte u odnosu na one koji su to radili na legalan način. O tome je u ime kluba govorio i gospodin Bačić. No o prijedlogu ovog zakona raspravljamo u vrlo nezgodno vrijeme jer ministar financija gospodin Linić najavio je oporezivanje svih nekretnina koje se ne koriste jer kaže da su to bogati ljudi, a znate da ima još uvijek onih koji otplaćuju kredite za svoje nekretnine, a sada trebaju očekivati porez na istu. Ja recimo dolazim iz Imotskog kraja u kojem su građani krvavo zaradili svoj novac u inozemstvu, a sada će na to još platiti porez. Možda ova izjava može usporiti legaliziranje nezakonito izgrađenih objekata, u to uopće ne sumnjam. A o tim bespravnim graditeljima je govorio i gospodin Kajin kao da se igraju mačke i miša, možda čekaju nešto što možda neće nikad dočekati. Ono što zanima mene i građanstvo Splitsko-dalmatinske županije gdje je veliki broj nezakonito izgrađenih objekata jesu dvije stvari na koje vas molim odgovor. Prvo, rekli ste da će se izdavati rješenja odnosno dozvole bez plaćanja komunalnih doprinosa jedinicama lokalne samouprave jer oni zapravo nisu niti računali sa tim prihodima. Ja se slažem, s tim se slažem. Međutim, ako već mora biti tako, a u praksi znademo da građani kada dobiju dozvolu ili potvrdu glavnog projekta uglavnom odustaju od plaćanja komunalnih doprinosa jedinicama lokalne samouprave. Pa je li moguće napraviti jedno privremeno rješenje na rok otplate za komunalni doprinos dok ne plate kompletan, cjelokupan iznos jedinicama lokalne samouprave pa da onda dobiju trajno rješenje za te objekte. Možda treba o ovome razmisliti. I drugo, molim vas da mi pojasnite članak 35. ovog zakona koji kaže: "Katastarski ured evidentira završenu zgradu, odnosno njezin završeni dio u katarskom operatu sukladno posebnom propisu kojim se uređuje katastar ako je za tu zgradu, odnosno dio, doneseno rješenje o izvedenom stanju." Ovo je vrlo bitno zbog sljedećeg, pitanje je hoće li nakon dobivanja rješenja o izvedenom stanju trebati još platiti geodetski elaborat uplane jer se radi o necrtanoj zgradi ili će to Katastarski ured raditi po službenoj dužnosti bez dodatnog troška za stranku, što je vrlo bitno, već plaćeni geodetski situacijski nacrt. Poznato vam je da se prvo plaća geodetski snimak, a nakon toga plaća se upis u katastar za dobivanje vlasničkog lista. … [[Govornik se ne razumije.]] ako će to trebati raditi znači dodatnih 3 do 5 tisuća kuna. I svakako bi trebalo, bez obzira na propise u katastru, ovim zakonom jasno reći da to katastarski uredi rade po službenoj dužnosti jer je to onda bitna ušteda i novca i vremena. Trenutno se silna energija i vrijeme gubi na izradu i provođenje geodetskih elaborata u katastarskim uredima, a samo jednim potezom pera stvari se bitno mogu unaprijediti i ubrzati, a bitno je reći uz smanjenje troškova za stranke. Zahvaljujem.
Hvala vama. Na ovo izlaganje imamo repliku uvaženog zastupnika Željka Kolara.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa prvo sam dignuo tablicu ispravak netočnog navoda, ali onda sam zamolio natrag za repliku da kolega ako ima potrebe da odgovori. Mislim da nije kolega dobro da šaljemo poruku da nekoga molimo ovim zakonom da legalizira svoje objekte. To nije dobra poruka. Dajemo mogućnost ljudima koji su iz raznoraznih razloga krenuli u bespravnu gradnju da legaliziraju svoje objekte. To je bila i tendencija onog zakona koji je donesen prošle godine u Saboru i ovo je složili smo se na neki način poboljšana verzija zakona da omogućimo ljudima da legaliziraju svoje objekte. Ali nije dobro da šaljemo poruku da nekoga molimo. Dajemo mogućnost građanima RH da iskoriste mogućnost da legaliziraju svoje objekte i ministar je vrlo jasno poslao poruku što će biti nakon što se donese ovaj zakon. Moramo mi sami vjerovati i nakon toga moramo uvjeriti građane RH da će pravna država funkcionirati. U nekim segmentima se to neće dogoditi preko noći, međutim poruka koja odlazi iz ove sabornice mora biti jasna. Što se tiče krvavo zarađenog novca većina velika ogromna većina građana RH pošteno zarađuju svoj novac bez obzira iz kojeg dijela RH dolaze. No, bez obzira koliko ga krvavo i teško zaradili to ne znači da mogu kršiti zakone RH. Hvala lijepo.
Čut ćemo i odgovor na repliku, izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa kolega Kolar možda ste me krivo razumjeli, ali zapravo to tako izgleda jer po vrijedećem zakonu je zapravo koliko sam razumio ministra bilo samo 6 200 zahtjeva, od toga je doneseno tisuću i nešto rješenja. Očito je da treba te bespravne graditelje moliti kako bi legalizirali svoje objekte. Na to sam mislio. Evo, hvala.
Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Uvaženi zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažena zamjenice sa suradnicima, kolege zastupnici. Evo ja ću u svojoj kratkoj raspravi pokušat se također osvrnut na bespravnu gradnju i sa nekim svojim razmišljanjima pa i prijedlozima pokušati da ovaj zakon možda bude u konačnici i bolje složen. Bespravna gradnja u Hrvatskoj da bi imala sretan završetak ona traje desetljećima i naravno da mi svi zajedno, a posebice izvršna vlast, mora složiti takvu zakonsku regulativu nedvosmislenu, jasnu, da se tom pitanju na neki način stane na kraj. Sve što se dosada činilo očito nije davalo rezultate, a to jasno pokazuje i ona frapantna činjenica koju je i sam ministar izrekao na početku što me zabrinjava da mi ne možemo utvrditi koliki broj nelegalnih objekata imamo u RH, da li uopće možemo utvrditi i broj stambenih jedinica. I to je pitanje. Mi smo prošle godine imali popis stanovništva gdje ćemo zasigurno u nekom sljedećem razdoblju saznati točno koliko imamo domaćih životinja, kućnih ljubimaca, automobila, znači sve ono što se kreće mi možemo saznati i imat ćemo otprilike nekakve brojke, međutim ono što stoji u prostoru mi ne možemo saznati. To je za nas svih jedan putokaz za razmišljanje jer smatram da se upravo to jedino i može utvrditi, međutim činjenica je da ili zbog nebrige države ili zbog nerada službi unutar lokalne samouprave mi danas ne znamo točne podatke. Mislim da je to onaj dio od kojeg bi trebalo zapravo i početi da bi se ovaj kažem problem na neki način postao rješiv. Da li je ovo naša specifičnost ili nije, čuli smo da postoje države koje nemaju bespravne gradnje i da su to očito uređeni sustavi unutar kojih pojedinac nema prostor da bi se upustio u takav nekakav zahvat. Činjenica je da to kod nas postoji. Smatram da su čak i neke druge mjere, ne sami zakoni o prostornom uređenju ili građenju pa ni sva druga zakonska regulativa vezana uz taj dio možda učinile u legalizaciji i više negoli sami zakon. Evo ovdje ću navesti primjer Zakona o ugostiteljskoj djelatnosti gdje se vi praktički ne bi smjeli baviti ugostiteljskom djelatnošću ako nemate legalnu građevinu. Međutim, i to smo izvrnuli i tu imamo činjenicu da se u bespravno sagrađenim objektima može baviti se sa ugostiteljskom djelatnošću. Da li iznajmljujemo apartmane, da li iznajmljujemo sobe nije bitno. Teško je, i to je i nama jasno, da svu tu inventivnost hrvatskog čovjeka možemo složiti u jedan članak zakona i sve ono što se bespravno sagradilo na bilo kojem području RH možemo složiti u jedan članak zakona i onda reći da je to konačno rješenje jer to se pokušalo 1968. godine, ali nakon toga opet je nastao nered u prostoru. Tko je uopće bespravni graditelj? Zbog čega se on upušta u takav jedan čin? Upušta se zbog toga, a po meni je to na neki način i sociološko pitanje, što mu sustav represije a u ovom slučaju to je inspekcija tj. građevinska inspekcija ili možda nerad države ili nebriga javne, jedinica lokale samouprave, to omogućava. Omogućava mu zbog toga što jednostavno nema kontrole i zbog toga mi ne možemo utvrditi toliki broj nelegalnih objekata mi u Republici Hrvatskoj imamo. On je svjestan unaprijed da za njega te represivne mjere možda u nekom sljedećem razdoblju neće vrijediti, jer zna da su te mjere neučinkovite, da je proces dugotrajan, da su one selektivne i na kraju neodlučne. Mi i danas imao 30 tisuća rješenja o uklanjanju bespravno sagrađenih objekata, međutim na tom području se ništa ne događa, ti objekti su i dalje u prostoru, njih nitko ne ruši i sustav se dalje nastavlja. Smijemo li mi na taj način razmišljati? Čuli smo da imamo svega 120 i nešto građevinskih inspektora, kad to stavimo u odnos priče koje imamo, da je to negdje 300, 400 tisuća nelegalnih objekata. Postavlja se pitanje, da li taj broj ljudi uopće može, da li oni uopće mogu fizički stignuti odraditi bilo koji posao osim možda trenutačno utvrditi nelegalnost u izgradnji određenog objekta. Sad je sezona, mi imao zakon koje je na snazi, mi imamo Zakon o prostornom uređenju i građenju. Evo u mojoj maloj općini, mi danas imamo bespravnu gradnju u centru mjesta. Bespravna gradnja, građevinski inspektor je obaviješten, nije došao, a danas je već 21.06. To je sramotno da ljudi grade trgovinu usred centra mjesta koju svi vide i svi znaju da je bespravna, da nema tabele, da nema papira i sve radi i gradi, a pričamo o tome da ćemo legalizirati bespravnu gradnju. Dolazim sa otoka i to mi je posebno bliska tema, jer činjenica je, da kažem tu neučinkovitost smo vidjeli u slučaju kad nam je glavni državni inspektor gradio bespravno. Bio je smijenjen nakon toga, ali to je bila poruka svima, gospodo radite ništa vam se neće desiti. I naravno da dolazi do sustava nepravde, a svi volimo na neki način pričati o pravdi. Kako je ta bespravna gradnja na otocima nastajala? Nastajala je iz sezone u sezonu, kako bi se nešto zaradilo, uvijek bi se nešto i dogradilo. Čak su i legalni objekti koji su krenuli sa urednim građevinskim dozvolama u jednom trenutku nastali kao takvi, a u sljedećoj sezoni u sljedećih nekoliko sezona oni su postali nelegalni, širili su se balkoni, povećavao se kapacitet i onda naravno da se moglo graditi, ali i iznajmljivati. Vi danas imate slučaj, kažem na koji upozoravam, da Uredi za turizam daju rješenja o kategorizacijama na nelegalnim objektima. I onda se čudimo da se iznajmljuju vikendice, kuće za odmor, da imamo puno prijatelja, a da turizam ne daje ono što se od njega očekuje. Činjenica je da su nam najljepši predjeli otoka šume i vale, postali prostor sa tisućama nelegalnih objekata u kojima se živi, ali u kojima se i zarađuje. To je onda dvostruko kršenje zakona. Mi smo imali činjenicu da smo kao država ulagali silne novce u infrastrukturu i da su se izgradili i vodovodi i sustavi odvodnje, međutim upravo zbog nelegalnih objekata ljudi se jednostavno na te vodovode, na te sustave ne mogu prikopčati. Došli smo u jedna vakuum gdje ljudi koji nisu desetljećima imali vodu, danas je imaju ispred kuće, a ne mogu je koristiti jer su u nelegalnom objektu. Zbog toga, evo smatram da, već sam i na odboru dao određene primjedbe na određene članke. Smatram da bi upravo u cijelom ovom procesu legalizacije trebalo velik dio upravo lokalnoj samoupravi koja traži povećanje postotka u financiranju tj. dobivanju određene koristi temeljem ovog zakona. Obavezati da upravo ona bude taj temelj koja će na svom području pokušati utvrditi najprije prostore koji su nelegalni, njihov broj, površinu, da bi onda nakon toga mogli sudjelovati i percipirati u ovom dijelu koji je legalno i tražen. Mislim da će oni to napraviti, jer je to u njihovom interesu naravno da i država kao partner tu mora dati svoj dio. Pitanje koje mi se nameče, također je vrlo važno, a to je da li mi zaista u ovih sljedećih 250 radnih dana, dok do 30.06. sljedeće godine možemo i da li smo spremni fizički unutar tih naših Ureda za urbanizam po gradovima i županijama, zaprimiti 200 tisuća zahtjeva. Činjenica kaže, evo da smo do sada uspjeli u ovih nekoliko mjeseci svega 10 tisuća. Može li se to fizički stići? Imamo li mi dovoljno ljudi, imamo li mi dovoljno materijalnih resursa da se to napravi? Činjenica je, a pokazat će to i rezultati sljedeće godine, da će to biti vrlo, vrlo teško. Moje primjedbe na određene članke su iznesene jučer, samo ću ponoviti one koje me najviše smeta, a to je da smo dozvoliti gradnju u šumama, gospodarske namjere i zaštitnim šumama s posebnom namjenom, međutim ne dozvoljavamo unutra turističkih zona u kojima je dozvoljena gradnja. Mislim da bi tu trebali razmisliti, jer upravo u tim zonama imamo dosta nelegalne gradnje i ako je već dozvoljena gradnja nekih drugih objekata smatram da bi bilo pravedno, kad smo već ušli u šume da to napravimo i unutar tih zona. I ono što je možda još nepravednije, da oni koji su snimljeni na vrijeme, kojeg je neko prijavio, evo mislim da je to ono što je za mene važno da vam kažem.
E, ali to više nećete stići reći, jer vam je vrijeme isteklo. Riječ dobiva uvaženi zastupnik Božidar Kalmeta.
Gospodine potpredsjedniče, gospodo iz ministarstva i kolegice i kolege. Pa evo nekoliko i mojih razmišljanja vezano za ovaj prijedlog Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama. Naime, čuli smo ovdje danas da točan broj takvih objekata ne znam, procjene su da ima oko 150 tisuća potpuno nelegalno izgrađenih objekata, da ima još oko 150 tisuća objekata koji su na neki način počeli izgrađivati, da tako kažem sa dozvolom, a onda su završili puno, puno preko gabarite te dozvole, dakle i njih smatramo onda nelegalnim. Tako da, u svakom slučaju ima ih previše i to je jedan problem koji u ovoj zemlji treba riješiti i zato svaki pokušaj zakonskog rješenja legalizacije takvih objekata u startu treba podržati. Treba biti zato da se ti problemi riješe jer nezakoniti objekt je problem svima i državi, problem je i onome koji ima taj objekt jer osim što u njemu može stanovati ne može ga niti na jedan drugi način iskoristiti u smislu hipoteke na njega, oplemenjivanja itd. itd. Tako da i ovaj prijedlog zakona koji danas imamo pred sobom u načelu je dobar, ali imamo na njega određene primjedbe i mislimo da bi se on mogao uz neke određene dodatke popraviti, poboljšati i zato je dobro da on je danas u prvom čitanju kako će se onda moći i ministar a i ljudi koji na njemu rade uvažavajući pretpostavljam sve rasprave koje smo danas ovdje čuli taj zakon još doraditi. Geneza tih nelegalno izgrađenih objekata je prazna ona vuče korijene odavno, pa još i iz one bivše zemlje kada je porez na nekretnine bio čini mi se 45% što je bilo jako puno i trebalo je platiti to prije nego što se počne graditi, pa onda jasno da su ljudi kako bi izbjegli taj trošak gradili u nuždi i ilegalno ali je svakako razlog i to što prostorni planovi često nisu donošeni na vrijeme mislim da je to jedan od velikih razloga, a čovjek hoće ima ili svoju zemlju je kupio nekakvu parcelu, hoće na njoj izgraditi kuću a prostornog plana nema, a mora živit. Šta će sad? Jasno da onda ide graditi ilegalni objekt ili pogotovo u Dalmaciji je problem zemljišnih knjiga. Tamo je, tamo su zemljišne knjige u jednom takvom stanju da jednostavno te imovinsko-pravni predmet nije moguće riješiti, a onda nije moguće i dobiti i doći vrlo jednostavno do građevinske dozvole ili zbog troškova komplicirane procedure itd. itd. I sve u svemu imamo danas stanje koje imamo, koje nije dobro i koje treba riješiti. Ja bih u ovom zakonu, netko je već o tome govorio ali ja bih u svakom slučaju odvojio ovdje one ilegalne objekte koje su ljudi gradili netko je rekao iz nužde, ali koje su ljudi gradili da bi mogli u njemu živjeti i napraviti si nekakav objekt u kojem su smjestili sebe i svoju obitelj i od onih koji su gradili objekte da bi na njima zarađivali. Na primjer koji su gradili apartmane ilegalno ne znam 100, 200, 50 ne znam koliko metara od mora. Dakle, to nije ista kategorija. I mislim da zakon ne bi trebao te dvije kategorije tretirati isto. Kažem jedno je kad netko napravi kuću iz potrebe, jer jednostavno nema gdje živjeti, a ne može dobiti dozvolu iz razloga koji sam prije govorio a drugo je kad netko to napravi iz nekakve druge svrhe komercijalne itd. itd. No, sve u svemu treba to riješiti. Kolega Bačić dok je bio ministar donio je Zakon o postupanju sa zakonito izgrađenim zgradama i on je stupio na snagu 10.8.2011. godine. Netko kaže da je do sad malo zahtjeva zaprimljeno. Ja mislim da nije malo zahtjeva zaprimljeno, jer moramo znati jednu stvar da su županijski uredi po tom zakonu praktički počeli raditi prije nekoliko mjeseci jer su čekali da dobiju ortofoto kartu i onda su mogli početi djelovati po tom zakonu tako da ja ne bih rekao da je to mali broj zahtjeva. Jasno, uvijek je dobro da on bude veći. I napravimo sve da on bude veći i da se još brže realizira. Ali ni taj podatak nije mali iz tog razloga rekao sam prije što su čekali te ortofoto snimke i nisu mogli prije toga adekvatno postupati. Tako da je taj zakon već skinuo jednu moru, noćnu moru rekao bih tim ljudima koji imaju te i takve objekte, a s druge strane krenulo se u rješavanju ovoga stanja koji je. No dobro, to je bilo ovako malo općenito, a sada konkretno na ovaj prijedlog zakona i neke primjedbe i neka razmišljanja koja ja mislim da bi se možda mogla popraviti do drugog čitanja. Prvo, provedena je kategorizacija zgrada u četiri skupine prema građevinskoj bruto površini zgrade kojima se ja bih, čini mi se nepotrebno komplicira sadržaj i izrada dokumentacije za te skupine zgrada. Drugo, postupak izdavanja rješenja o izvedenom stanju je promijenjen i u potpunosti je u ovom zakonu nedorečen, trebalo bi ga popraviti u odnosu prema važećim prostornim planovima odnosno ne razlikuje se postupak u slučajevima kada je nezakonita izgrađena zgrada u skladu sa prostornim planom ili kada ta zgrada nije u skladu sa prostornim planovima. E jedna stvar koja čini mi se inače i u ovom zakonu ali i u osnovnom zakonu o prostornom uređenju koja može biti malo dvojbena to je sudjelovanje stranaka u postupku. Ovdje je sudjelovanje stranaka u postupku formalizirano na takav način da ostaje u stvari vrlo mala vjerojatnost da će se uopće sudjelovati u postupku budući da im se poziv za obavljanje uvida u dokumentaciju ostavlja na tom nezakonitom izgrađenom objektu ili čestici odnosno oglasnoj ploči nadležnog upravnog tijela. Ja mislim da je ovo pitanje u ovom zakonu, ali i ono rekao sam prije osnovnom zakonu o prostornom uređenju jedan veliki kako bih rekao, jedan veliki, da to usporava postupak i trebalo bi naći neki model kako da to i u onom zakonu, a i u ovom ne usporava postupke ili kod investicija kad se radi o novim zgradama ide ovdje kod legalizacije kada se radi o legalizacijama. E sad jedna stvar o kojoj je također bilo govora. Ja isto mislim da gledajte, nije u redu da netko tko legalno ide tražiti papire za svoj objekt, ide graditi nekakav objekt da on plaća odmah komunalni doprinos, dakle prije nego što dobije papire mora platiti komunalni doprinos. Recimo da je to u redu ili nije u redu pustimo sad to, a ovaj drugi koji ide legalizirati svoj objekt e on može to platiti naknadno. Ja mislim da bi to trebalo biti ili ovako ili onako, ali ne da tu stavljamo u stvari, tu se postavlja pitanje jednakosti građana i pred zakonom. Ja idem legalno sve tražiti i ja moram platiti odmah, a moj susjed ide legalizirati objekt i on mora platiti naknadno. Mislim da bi to trebalo izjednačiti, sad kako da li ovako ili onako ja ne znam. Sigurno bi gradonačelnici i načelnici općina htjeli da to bude prije jer su i inače prihodi smanjeni itd. I mislim da bi naplativost bila puno bolja ako je to prije. Poslije pitaj ti Boga tko će to, kada i kako naplatiti. Ali u svakom slučaju trebalo bi to izjednačiti. Za kuće, recimo objekte iznad 400 kvadrata potrebno je zahtjev priložiti i potpise, izjave svih struka ne znam električara, statičara, kožaraca. Postavlja se pita tko će biti taj tko će svoj potpis staviti na izjavu kojom jamči da je sve napravljeno u skladu sa važećim zakonima ako nema nikakav dokument iz kojeg se može vidjeti npr. kolika je matura, što je gdje ugrađeno itd., itd. Ali s obzirom da više nemam vremena da vidim još što sam htio reći. E dobro, možda samo na kraju. Ministar je rekao a ja se baš s njim ne bih oko toga složio, dakle za objekte koji se gradi unutar arheoloških nalazišta ili zone kulturno-povijesne cjeline ili objekti na vodnom dobru. Ja mislim da bi zakon trebao tu definirati točno pravila igre odnosno točne kriterije. A ne da to pustimo nekom referentu bilo gdje, u Zadru ili bilo gdje da o tome odlučuje. … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Namjeru da replicira iskazao je zastupnik Dražen Đurović. Izvolite.
Pa evo vi ste gospodine Kalmeta spomenuli jedan dio te priče, on se odnosi na onaj manji dio a to je onih većih građevina, onih građevina koje su na moru i onih ljudi koji zapravo imaju dovoljno novaca da riješe taj problem. Najveći dio ove priče se odnosi ipak na objekte ljudi koji nemaju puno novaca, na dograđene objekte i na poljoprivredne objekte. To je ipak najveći dio tih objekata. Posebno kada je riječ o 150 tisuća nelegalnih objekata u poljoprivredi, to su većinom kojekakve štale, mali poljoprivredni objekti individualnih domaćinstava, tim je ljudima '64. mislim sve legalizirano i od te '64. se dalje nastavlja raditi te štale i ti poljoprivredni objekti i nitko nikada nikakvu građevinsku dozvolu za te objekte nije tražio. To su mala poljoprivredna domaćinstava koja će biti isključena praktički iz sustava poticaja ukoliko se ti objekti ne legaliziraju nakon ulaska u EU. Jedini način da se ti objekti tih malih poljoprivrednih domaćinstava uopće legaliziraju je da se jednostavno pristupi besplatnoj legalizaciji tih objekata i nema drugog načina. Tu skupinu objekata mislim da će se jednostavno morati odvojiti ne mislim na komercijalne poljoprivredne objekte već na male obične štale, staje i slične objekte. I dugo, kada je riječ o ovoj plaćanju naknade za komunalni i vodni doprinos, pa da to jest na neki način nepravedno prema onima koji su to plaćali unaprijed, ali s druge strane tu je problem mislimo da je to jedini način. Još bi trebalo razmisliti o tome s obzirom da će se opseg posla geodetima i arhitektima povećati stotine puta u projektu legalizacije da se dogovori način da usluge njihove kod legalizacije budu znatno niže nego što su po sadašnjim cjenicima i to bi se moglo napraviti ako bi se pametno to osmislilo. Hvala.
Na repliku odgovara kolega Kalmeta.
Pa samo sam htio reći da se slažem s kolegom.
Nastavljamo sa raspravom. Uvaženi zastupnik Branko Bačić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Pa evo ja sam dok sam u ime kluba govorio najavio nekoliko konkretnih primjedaba i sugestija ministarstvu kako bi ovakav tekst zakona koji je u prvom čitanju bio bio prihvatljiviji. U prvom radu u uvodu u obrazloženju i ocjeni stanja zakona govori se da je jedan od razloga zbog čega nije zakon važeći polučio uspjeh taj što je digitalna ortofoto karta nije bila dovoljno dostupna upravnim tijelima koji rješavaju u ovom postupku. Čini mi se da vam je u ovom prijedlogu zakona utvrđeno da će digitalna ortofoto karta biti dostupna u središtu središnjeg ureda i u područnim urednima. To u bitnome smanjuje dostupnost karte jer ona treba biti dostupna u ispostavama svih tijela koja postupaju po ovom zakonu. Prema tome u odnosu na važeći zakon digitalna ortofoto karta je sada manje dostupna. Druga stvar koja mi se čini da će opteretiti i zakomplicirati provođenje zakona, to je obveza podnositelja zahtjeva da dostavi geodetski snimak. Gospodin Kolar je govorio nešto o geodetskom snimku. Ja ću vam reći da u Zakonu o držanoj izmjeri i katastru nekretnina u Pravilniku o katastru zemljištu u Pravilniku o parcelacijskom elaboratu i drugim geodetskim elaboratima pojam geodetskog snimka ne postoji. No čuo sam da će se mijenjati pravilnik pa da će se uvesti institut geodetskog snimka. Ali ono što neće biti dobro to je da će u početku doista podnositelju zahtjeva biti jeftinija dokumentacija kada se traži geodetski snimak ali ćete mu zakomplicirati onda onog trenutka kada dobije rješenje o izvedenom stanju i kada bude pokrenuo proceduru uknjižbe ucrtavanja svog objekta, onda će morat raditi ponovno novi elaborat kako bi mogao raditi i uknjižiti svoj objekat u katastru nekretnina. Prema tome geodetski snimak nema elemente koji mogu dovesti postupak od početka do kraja jednim izlaskom na teren. Druga stvar koju mislim da bi trebalo napraviti to je svakako da se u zakon uvrste osnovni kriteriji kojima će se Vlada voditi prilikom legalizacije ovih objekata. Tako da nama u drugom čitanju nama saborskim zastupnicima bude jasnije kako i na koji način osim onoga što je do sada rečeno će to biti jeftinije vlasnicima stambenih objekata, poljoprivrednih gospodarstava itd. tako da bi bilo dobro da se do idućeg čitanja i u tom dijelu dostavi kriterij koji bi mogli ukazati u kom pravcu Vlada doista misli pojeftiniti postupak legalizacije kroz visinu naknade za legalizaciju pojedinog objekta. Također moj je stav da nije dobro rješenje da u postupku legalizacije ne definiramo stranke u postupku. Ako je bespravna gradnja nešto napravila loše onda u svakom slučaju je loše to da je susjedima koji graniče sa parcelom na kojoj je sagrađen nelegalni nezakoniti objekt koji je možda previše blizu granice, koji je možda u visinskom smislu iznad svih dozvoljenih veličina iz prostornih planova, doista je narušio vrijednost susjedne parcele. Prema tome, čini mi se da bi zakonom trebalo doista utvrditi mogućnost da stranke u postupku budu susjedi i da budu nedvojbeno upoznati sa postupkom legalizacije objekta kako bi mogli jasno u tom postupku reći ono što o tom objektu misle s jedne strane, a s druge strane takvu istu poziciju imaju susjedi kad se gradi legalno. Prema tome, kad gradiš nelegalno i kad to legaliziraš ne prepoznajete se kao stranka u postupku ili te se izvještava na jedan čudan način da se poziv lijepi, zalijepi na bespravnom objektu ili u sjedištu tijela koje izdaje rješenje, dok u redovnoj proceduri stranka u postupku koji je susjed je prepoznata za sudjelovanje u postupku s jedne strane. A s druge strane, nije dobro što će onda upravno tijelo koje izdaje rješenje dva puta morati vršiti očevid, jednom kada oglašava očevid, a drugi puta kada očevid doista izvodi. I jedna važna stvar, mislim da bi to bilo dobro da o tome se razmisli, naime zakonom je predviđena nemogućnost legalizacije u strogim rezervatima pa primjerice i u rezervatu prirode Mali Ston, u Malostonskom zaljevu. E sada, prostornim planovima Općine Ston omogućeno je da se na kopnenom dijelu tog strogog rezervata omogućena je gradnja. Ovakvom formulacijom zakona nećemo moći legalizirati bespravni objekt, a ako ga srušimo onda bi vlasnik nekretnine mogao podnijeti zahtjev i mogao bi graditi. Dakle čini mi se da bi trebalo izmijeniti formulaciju na način da je zabranjena legalizacija na tim prostorima ako nije u suprotnosti sa važećim prostornim planom uređenja općine odnosno grada, jer s jedne strane zabranimo legalizaciju objekta koji je izgrađen u skladu sa prostornim planom, a s druge strane omogućavamo njegovu gradnju temeljem važećeg prostornog plana. To je jedna mala nelogičnost, ona je bila i u prošlom zakonu, tako da ja samo želim upozoriti da tu izmjenu napravimo na način da omogućimo svugdje tamo gdje je moguća gradnja prema važećim propisima da onda omogućimo i legalizaciju temeljem ovog zakona. I još bih se samo kratko osvrnuo na podjelu zahtjevna, manje zahtjevna, jednostavna i pomoćna građevina. Čini mi se da između zahtjevne građevine koju predstavlja zgrada koja je veća od 400 metara građevinske bruto površine i zgrade koja je manja od 400 metara bitne razlike u dokumentaciji nema. Ja se slažem sa predlagačem da je za više stambene objekte, za objekte javne namjene dobro da se utvrde i posebni uvjeti koje između ostalog ispunjava ovlašteni arhitekt, građevinar, elektrotehničar, strojar itd., itd. za objekte javne namjene. Ali za stambene objekte koji imaju 418 metara četvornih bruto građevinske površine i one zgrade koja ima 380 kvadrata da nema bitne razlike, a bitno se mijenja ta dokumentacija. Prema tome, bilo bi dobro da se napravi ta distinkcija između više stabilnih cjelina, između objekata javne namjene od stambenih objekata jer je doista mala razlika u zgradi koja ima 360 kvadrata i 420, a čini mi se da se ovu zgradu koja ima više od 400 kvadrata značajno opterećuje sa dokumentacijom i na taj način se vlasniku bespravno izgrađenog objekta taj postupak … [[Ne razumije se.]] Dakle evo to su bili nekako konkretni primjeri odnosno sugestije pa do drugog čitanja ako može bilo bi dobro da se neke od njih uvaže. Hvala.
Hvala i vama. Riječ sada dobiva zastupnik Deneš Šoja.
Hvala lijepo, potpredsjedniče. Predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Želim se uključiti u ovu raspravu jer očekujem da će donošenjem ovog zakona pojednostaviti i pojeftiniti postupak legalizacije ovih bespravno izgrađenih zgrada. Dozvolite mi vrlo kratko da se osvrnem na sadržaj nekolicine tih članaka, prije svega stavak 4. članka 6. govori o tome da se omogućuje legalizacija objekata na vodnim dobrima uz suglasnost Hrvatskih voda što je apsolutno u redu, to pozdravljam. Međutim, stavak 2. članka 7. govori o tome da suglasnost, misli se na suglasnost Hrvatskih voda i članka 6. stavka 4. ovoga zakona može se dati ako nezakonito izgrađena zgrada nije izgrađena protivno uvjetima korištenje vodnog dobra prema posebnim propisima o vodama. Ja bih molio do drugog čitanja da se ta stvar izvidi, razjasni, da se ne bi desilo eventualno da ovaj članak 7. odnosno stavak 2. u tom članku onemogućuje primjenu iz prethodnog članka. Ukoliko doista ima takvih problema onda bi vjerojatno Hrvatske vode morale ili trebale prilagodit na određen način odredbe svojih propisa i zakona da se to može legalizirat. To je vrlo bitno za područje istočne Hrvatske, odnosno istočne Slavonije i Baranje, s obzirom da na plavnom području rijeke Dunava, Drave i Karašice ima velik broj kuća, vikendica koje su ljudi izgradili, a nije postojala mogućnost da se to legalizira. Dalje bih upozorio i na sadržaj članka 25. zakona gdje se govori o prenošenju nadležnosti za donošenje rješenja o naknadi sa upravnih tijela županija i velikih gradova na lokalnu samoupravu. Nisam siguran da pojedine lokalne samouprave će to dovoljno kvalitetno i efikasno moći obaviti taj posao i trebalo bi to malo možda razmisliti. I konačno, također izražavam i dajem sugestiju kao što je to i zaključak bio Odbora za lokalnu samoupravu da sukladno sadržaju članka 31. raspored, odnosno raspodjela tih sredstava u svakom slučaju ide u tom smislu da minimum 50% tih sredstava pripadne lokalnoj samoupravi jer konačno i kod izgradnje, kod plaćanja raznih doprinosa itd. i uređenja građevinskih zemljišta su najveće obveze na lokalnoj samoupravi. Hvala lijepo.
Hvala vama. Hvala vam i za racionalno korištenje vremena. Pravo na 10-minutnu raspravu sada dobiva uvažena zastupnica Ana Lovrin.
Gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodo predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Obzirom da vidim da je sve spremno za glasovanje ja ću nastojati biti vrlo kratka u svojoj raspravi. Naravno o ovim svim aspektima pravde i nepravde ovog zakona novoga o kolokvijalno rečeno legalizaciji jednako kao i postojećem zakonu raspravljali smo već u dva čitanja prigodom donošenja postojećeg zakona. Naravno da je potrebno slomiti to u vlastitim moždanim vijugama jedan osjećaj užasne nepravde da se zapravo pogoduje onima koji nisu poštivali zakon, a kažnjava se one građane koji su živjeli i radili uredno sukladno zakonu i propisima. Ali naravno jednako tako budući da država nije smogla snage nekim prisilnim represivnim mjerama to riješiti valja srediti stanje u prostoru. Naravno tom prigodom treba voditi računa o socijalnoj komponentni, dakle i ne postupati jednako prema onima koji su zaista iz nužde gradili svoj krov nad glavom i onima koji su se ponašali bahato i bogatili se bespravnom izgradnjom ne poštujući nijedan hrvatski propis. No evo što su razlike u odnosu na postojeći zakon, neke zaista treba pozdraviti, a to su pojednostavljenje procedure i prije svega omogućavanje prijenosa nadležnosti tijela koja odlučuju od onih opterećenijih ureda na manje opterećene jer na prvi pogled je svima jasno da u pojedinim dijelovima naše države bespravna gradnja nije jednako rasprostranjena i da će drastična razlika u opterećenju radova ureda u lokalnim i regionalnim samoupravama biti. Stoga ovo izuzetno pozdravljam ovu odredbu jednako kao i prijenos nadležnosti u slučaju ove financijske naplate potraživanja i vođenja daljnje evidencije o tome na tijela za komunalno gospodarstvo lokalnih jedinica. Dakle, to je dobro. O smanjenju naknade ne bih govorila. Svakako treba voditi računa da ono bude prema onima koji zaista to ne mogu platiti, prema svim ovim poljoprivrednim objektima o kojima je kolega govorio 150 tisuća nelegalnih poljoprivrednih objekata koje ne služe u komercijalne svrhe. Tu dakako treba imati poseban pristup. Ali čini mi se da iz obrazloženja ova jedna stavka koja govori kaže "primjena zakona se proširuje na zgrade izgrađene na svim površinama izvan građevinskog područja u zaštićenom obalnom području mora, na svim kategorijama poljoprivrednog zemljišta itd., itd.". Molim predlagatelja da o tome razmisli. Zaista ovako široko postavljena legalizacija, naime sjetimo se tamo negdje 2004. ili 2005. godine kad je prva Uredba o zaštiti obalnog pojasa donijeta ja sam se slučajno tada kao gradonačelnica Zadra našla u … [[Govornica se ne razumije.]] na jednoj konferenciji jadranskih gradova, tamo su pljuštale pohvale prema Hrvatskoj upravo u odnosu na zaštitu najvrednijeg resursa, a to je obala Jadranskoga mora. I očito evo danas je 2012. godina mi smo, priznajemo ovime, da smo izgubili bitku ovako široko rastežući tu legalizaciju na cjelokupno obalno područje. Ostalo je zaštićeno još samo pomorsko dobro, a i to je pitanje utvrđenja granica kako i gdje. Ne zaboravimo da na velikom djelu obale još uvijek nisu utvrđene granice pomorskog dobra i još uvijek područja uz samu obalu i na obali nisu ucrtana i upisana u zemljišne knjige kao pomorsko dobro jer nije utvrđena granica toga pomorskoga dobra. I tu se slažem s napomenom da i ovo pitanje gradnje na vodnom dobru isto treba vrlo, vrlo pažljivo razmotriti. I evo još bih upozorila na članak 6. prijedloga zakona, o tome sam govorila i na odboru ali predlagatelji su mi odgovorili, ali mislim da bi trebalo ipak detaljnije stipulirati. Naime, radi se o članku koji određuje gdje se ne može ozakoniti nelegalno izgrađena zgrada i čitajući sve ove podstavke ipak držim da bi trebalo u jednom od tih podstavaka spomenuti i komunalne objekte. Naime u prvome jesu rečeni, u drugom stavku je rečeno da su to prometne, energetske i vodne građevine, ali onda u podstavku 4. ili 5. gdje kaže javne površine za društvene namjene, športske, zdravstvene, kulturne itd., vjerske, tu bi trebalo ipak spomenuti i komunalne objekte jer osim nerazvrstanih cesta, osim ovih vodnih i energetskih građevina postoje još i drugi komunalni objekti, a to su svi oni koji po Zakonu o komunalnom gospodarstvu služe obavljanju komunalnih djelatnosti i stoga bi to trebalo uvrstiti. Upozorila sam također da i stavak, odredba stavka 6. članka 6. bi trebala biti stipulirana na način da ode u stavak 1. koji utvrđuje što se ovim zakonom rješava ili na što se on odnosi, a na što se on ne odnosi. I još jedna stvar, govorimo o pojednostavljenju i skraćenju procedure, odnosno samoga postupka. Upozoravam da u ovoj kratkoj dosadašnjoj primjeni je ono što je odugovlačilo svakako postupak to je prije svega obavijest strankama što je na neki način pokušano urediti ovim prijedlogom, ali mislim da nije baš najsretnije poglavito za udaljena područja i otoke. A evo ja upozoravam i molim predlagatelja da razmisli o sljedećem, dakle svaka snimka izvedenog stanja se odlazi provjeravati na teren. Dakle, radi se očevid. To je izuzetno skupa, opterećujuća i dugotrajna procedura stoga dajem jednu sugestiju da ukoliko snimke postojećeg stanja, odnosno arhitektonski snimak radi licencirani arhitektonski ured da onda on i preuzima odgovornost za to što podnese uredu, a ne da opet svaki takav snimak referent uredujući mora odlaziti provjeravati na teren. Stoga ako netko ima licencu znači da za obavljeni posao mora odgovarat državnom tijelu, a ukoliko ga se uhvati u netočno podnesenom arhitektonskom snimku da tada bude kazna i sankcija, gubitak te licence. Evo mislim da bi na taj način mogli ubrzati, pojednostavniti još i dalje ovaj postupak. Stoga mislim da, kolege me dekoncentriraju jer im se žuri na glasovanje, pa ću ja onda i ja završit. Hvala lijepa.
Pojedinačnu raspravu zaključit ćemo ispravkom uvaženog zastupnika Jasena Mesića.
E, hvala lijepa gospodine predsjedavajući. Razumijem, ovoga i ambicije zastupnica i zastupnika da čim prije glasuju i time ispune svoje dužnost, razumijem i dobre intencije predlagača ovoga zakona, međutim moram intervenirati vezano uz jednu stvar. Naime, u obrazloženju zašto se donosi ovaj zakon u uvodnom dijelu govori se o tome da se ovaj zakon širi i na ona područja koja su upisana u listu svjetske baštine UNESCO. Ne znam jel su kolegice i kolege čuli za slučaj Dresdren? Dakle, ovo je suprotno međunarodnoj konvenciji koju je potpisala Republika Hrvatska. UNESCO-va konvencija o zaštiti, o listi svjetske baštine ne dopušta da se vrše izgradnje u zoni zaštite pod UNESCO-m. Zato je recimo za Splitsku rivu, ako gospodine Jurjević možda sluša, je trebala prethodna suglasnost UNESCO-a. Zato se nije moglo graditi na Pilama jer se radi o buffer zoni UNESCO-ve zaštićene zone Dubrovnik i tamo se nemre gradit. Prema tome, ti dijelovi ovog prijedloga su suprotno u međunarodnoj konvenciji koju je Hrvatska potpisala. Govorim to zbog slučaja poznatog slučaja Dresdren kada je Dresdren izbačen sa UNESCO-ve liste zaštićenih kulturnih dobara, svjetske liste, zato što je bio izgrađen most, ne u zoni nego u buffer zoni UNESCO-vog zaštićenog lokaliteta. Navodi se UNESCO-va zona, dakle u uvodnom dijelu zakona. Međutim, u članku 6. kaže da se nezakonito izgrađena zgrada može ozakoniti unutar prostornih međa, nepokretnog kulturnog dobra. To je jednostavno nemoguće, to sam zdravi razum kaže, jer nepokretno kulturno dobro može biti palača, može biti crkva, može biti Hrvatski sabor, može biti Crkva sv. Marka, kako će tu i koji konzervator dati dozvolu da se takva intervencija na nepokretnom kulturnom dobru ozakoni. To je van zdravog razuma. Šta to znači ako neko izgradi kiosk ovdje u dvorištu Hrvatskog sabora, da se to po rješenju nekog konzervatorskog odjela može legalizirati? To je jednostavno nema veze sa, isto tako u novom prijedlogu zakona su potpuno ispale arheološke zone ili arheološki parkovi, njih ko da više nema, ko da ne postoje. Ja lijepo molim predlagače zakona da se s ovim dijelom, da se s ovim dijelom odnose vrlo ozbiljno. Ja ne kažem da se ne može u zoni koja je pod UNESCO-vom zaštitom, da se ne može građevinski intervenirati, može se ali samo ako je projekt verificiran od strane UNESCO-a kao što je bio slučaj sa Splitskom rivom, recimo. I samo u slučaju ako takav projekt ne zadire u integralne kriterije po kojem je ta zona upisana u svjetsku listu kulturnih dobara. Prema tome, ovo je u suprotnosti s tom konvencijom i može izazvati ozbiljne posljedice, dakle dobronamjerno upozoravam. I još jedna stvar što želim vrlo kratko, vrlo kratko upozoriti, a to je da su neki naši građani koji su recimo kupili apartman na otoku Murteru, dobili vlasnički list od stane investitora imaju sve priključke u toj zgradi. Nakon 2 godine na primjeru otkriju da je ta zgrada izgrađena po jednoj građevinskoj dozvoli i da nije adekvatna toj građevinskoj dozvolit. I da jednostavno njihov objekt kao takav nije legalan. Oni moraju sad ko stranka u postupku ko vlasnici, podnijeti zahtjev za legalizaciju tog objekta i ponovno ko vlasnici tog objekta, to je jedna vila sa više apartmana, više od 400 metara kvadratnih, oni snositi troškove legalizacije. Dakle, prevareni su dva puta, jedanput od strane investitora i jedanput od strane nas jer će to morati na neki način platiti. Ponovno želim reći da upozoravam na ovaj dio, ne znam da li je Ministarstvo kulture se očitovalo na ovaj prijedlog zakona, ako je, ako nije imalo primjedbe na ovo onda Ministarstvo kulture krši konvenciju za koju je između ostalog i nadležna. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sad ćemo čuti još i zaključno, završno obraćanje zamjenice ministra graditeljstva i prostornog uređenja. Gospođe Anke Mrak Taritaš.
Hvala vam lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Ja ću evo kratko samo završno probati rezimirati i reći teme koje su ovdje bile navedene. Mi smo bili sa ovim zakonom na svim odborima, tamo jednako tako je bilo diskutirano i već nešto primjedba koje su bile tamo rečene već ugrađujemo u prijedlog zakona koji ćemo pripremiti za drugo čitanje. Dakle, bilo je nekoliko tema koje su i ovdje u pojedinačnim raspravama i u raspravama klubova zastupnika bile navedene. Prva tema je povećanje broja zgrada koje je moguće legalizirati. Dakle, ovaj prijedlog zakona zaista povećava broj zgrada koje je moguće legalizirati, ali jednako tako taj prijedlog je i bio od drugih struka. Tako da kad je riječ o mogućnosti legaliziranja zgrada koje su zaštićene s aspekta posebnog propisa o zaštiti kulturne baštine, prijedlog odredbe članka je došao iz Ministarstva kulture, takav je ugrađen i on se referira cijelo vrijeme na poseban propis. Dakle, i kao što je moguća izgradnja novih građevina u tim zaštićenim prostorima sukladno posebnom propisu, tako i pozivom na odredbe posebnog propisa moguća je legalizacija. Naravno da je vrlo osjetljiva tema izgrađenosti od 100 metara, zaštićeno je 100 metara od obalnog pojasa. Ja sam osobno radila na Barcelonskoj konvenciji kada je ona bila donešena, tako da sam konzultirala kolege iz mapa i vidjela što se tu u odnosu na naš poseban propis može reći i na temelju konzultacija je takva jedna odluka bila u ovom zakonu. Ali apsolutno to je jedno vrlo osjetljiva tema i mi ćemo tu do drugog čitanja još jedanput dobro provjeriti sa svim nadležnima mogućnost i vidjeti zaista dal je broj zgrada taj ili je neki drugi. Druga tema je tema komora i tema podjele zgrada u četiri skupine prema zahtjevnosti. Mi smo kroz javne rasprave koje je već ministar spomenuo i okrugle stolove koji su se u nekoliko navrata ovdje spomenuli razgovarali sa svim komorama. Posebno bih ovdje akceptirala problematiku geodeta. Dakle, zakon će biti, paralelno smo mi već pripremili i čim zakon bude prošao proceduru koja je u Hrvatskom saboru izmijenit ćemo pravilnik i geodetski snimak izvedenog stanja će biti sastavni dio elaborata za daljnji upis u katastar i slijedom dalje. Tako da ova diskusija o tome da se poskupljuje o tome smo vodili računa, dogovorili sa komorom geodeta koji su dali te primjedbe i na njihov zahtjev smo točno tako definirali. Dakle, stranke neće duplo plaćati, plaćati će za legalizaciju i samo će se još morati doraditi taj isti elaborat za upis u katastar i gruntovnicu. Što se tiče Komore arhitekata i građevinara tu naravno postoje oprečni stavovi i ovaj naš prijedlog je oportun, ali apsolutno ćemo o tome jednako tako još malo promisliti i vidjeti. Treća tema koja je ovdje bila spomenuta bila je u nekoliko navrata na odborima su stranke u postupku, sudjelovanje stranaka u postupku. Tu je bilo i nešto dobrih prijedloga i to ćemo, već smo nešto i ispravili već kroz ovo nekoliko dana koliko smo na odborima ali to ćemo probati napraviti na najprihvatljiviji mogući način koji ćemo onda dosljedno i u novom Zakonu o prostornom uređenju i gradnji koji pripremamo jednako tako imati. Meni je drago da je gospođa Lovrin spomenula rad ureda, jer ovaj zakon ima jednu novinu, a to je da mi imamo mogućnost da predmete iz ureda koji ne radimo prebacujemo u urede koji manje nešto imaju zahtjeva tako da budemo ekspeditivniji. Tema koja se jednako tako spomenula su naknade za zadržavanje, odnosno komunalni i vodni doprinos. Dakle, rješenja nema bez naknade, uplate prve rate naknade za održavanje, a onaj koji izdaje rješenje, dakle nakon što izdajemo rješenje o izvedenom stanju tada se to dostavlja u općine, odnosno jedinice lokalne samouprave na obračun komunalnog i vodnog doprinosa i to je tema gdje imamo i jedan i drugi prijedlog i o tome ćemo još malo razmisliti. Ali mislim da ćemo ipak ostati kod ovakve vrste prijedloga. I tema koja je bila ovdje u nekoliko navrata spomenuta to je podjela naknade. Dakle, mi smo napravili podjelu 50% država, 20% jedinica lokalne samouprave, a 30% uredi koji rade. Sigurno da ćemo još jedanput nakon prijedloga koji su bili sa saborskih odbora to promisliti i vidjeti što je. Ono što je činjenica da bi ovaj zakon mogao biti do kraja učinkovit mora imati dvije stvari. Dakle, on mora imati uredbu o naknadi i mora imati izmijenjen Pravilnik o geodetskim poslovima, odnosno kojim će biti definiran ovaj elaborat. Za drugo čitanje, mi imamo i jedno i drugo pripremljeno. Mi ćemo za drugo čitanje kada budemo u drugom čitanju vama govoriti nešto o uredbi i na odborima ćemo i prezentirati uredbu što je da se može konkretno vidjeti o kojim iznosima riječ je, iako ja imam i tu radni materijal. Činilo mi se da je ovo ipak malo preuranjeno jer uredbu donosi Vlada tek na temelju odlučivanja u Saboru. Čekali smo prvo čitanje da vidimo koji su bili prijedlozi i primjedbe tako da bi u tom smislu mogli i uredbu koncipirati. Evo hvala vam najljepše.
Zahvaljujem uvaženoj zamjenici ministra. Zaključujem raspravu. Prijedlog zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama, prvo čitanje, P.Z. br. 95, rasprava je zaključena. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasanje sljedeći zaključak: "1. Prihvaća se Prijedlog zakona o postupanju s nezakonito izgrađenim zgradama. 2. Sve primjedbe, prijedlozi i mišljenja uputit će se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona." Tko je za predložene zaključke? Tko je protiv? Suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za i 31 suzdržan donesen predloženi zaključak.