Gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici Hrvatskoga sabora. Konačnim prijedlogom Zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj uređuje se sadržaj, priprema, organizacija i provedba popisa stanovništva i popisa kućanstva i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine, povjerljivost podataka popisa, obveza državnih i drugih tijela uključenih u popis, prava i obveze građana kao davatelja popisnih podataka, te sudionika u obradi podataka nakon provedenog popisa, objavljivanje popisnih rezultata, i financiranje popisa. Posebno bih naglasio da se popisuju osobe koji su državljani Republike Hrvatske, strani državljani, i osobe bez državljanstva koji imaju prebivalište u Republici Hrvatskoj bez obzira na to nalaze se u vrijeme popisa u republici Hrvatskoj ili inozemstvu, te osobe koje u kritičnom trenutku popisa imaju boravište u Republici Hrvatskoj. Znači to je definicija stanovništva koji se popisuje u smislu ovoga Zakona. Popis 2011. provest će se u razdoblju od 1. do 28. travnja 2011. prema stanju na dan 31. ožujka 2011. u 24 sata. Popis operativno provode osobe koje su osposobljene i ovlaštene za provedbu popisa 2011. na dva obrasca. Znači popisnica ili podaci o osobama, i upitnik za kućanstvo i stan. Utvrđuje se obveza davanja točnih i potpunih podataka. Na pitanja o nacionalnoj i vjerskoj pripadnosti osobe obuhvaćene popisom mogu se slobodno izjasniti, u popisnicu je ponuđen i odgovor ne izjašnjava se. Odgovori će se upisivati hrvatskim jezikom i latiničnim pismom, a pripadnici nacionalnih manjina imaju pravo dobiti na uvid ogledne primjerke obrasca na svom jeziku i pismu. Odredbama ovog Zakona utvrđuje se obveza popisivača i drugih osoba koje sudjeluju u popisu da podatke prikupljenje popisom, a koje se odnose na obiteljske, osobne imovinske prilike osoba koje se popisuju moraju trajno čuvati kao službenu tajnu. Na zaštiti povjerljivost individualnih statističkih podataka prikupljene popisom primjenjuju se odredbe Zakona o službenoj statistici. U člancima 12. do 14. Zakona taksativno se navode svi podaci koji će se prikupiti o osobama, kućanstvima i stanovima. U članku 15. a u skladu sa uredbom Europskog parlamenta i Vijeća Europe o popisu stanovništva i stanova i uredbom Europske komisije, te preporukama konferencije Europskih statističara za popis stanovništva i stanova 2010. godine, taksativno su navedene osobe koje neće biti uključene u ukupan broj stanovnika Republike Hrvatske. To su osobe koje u Republici Hrvatskoj imaju prebivalište ali u kritičnom trenutku popisa odsutne su dulje od jedne godine ili namjeravaju biti odsutne dulje od jedne godine, a u Republiku Hrvatsku ne dolaze tjedno. Iznimka su diplomatsko i vojno osoblje Republike Hrvatske, zajedno sa članovima njihove obitelji bez obzira na trajanje odsutnosti u inozemstvu. Također se neće popisivati osobe koje u Republici Hrvatskoj imaju boravište kraće od jedne godine i ne namjeravaju ostati u Republici Hrvatskoj dulje od jedne godine. Studenti koji studiraju u inozemstvu bez obzira na učestalo dolaske u Republiku Hrvatsku sa iznimkom studenata koji svakodnevno prelaze granicu. Popis priprema, organizira i provodi Državni zavod za statistiku u suradnji sa Ministarstvom vanjskih poslova i Europskih integracija, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo obrane i Ministarstvo pravosuđa, na način da će ta Ministarstva popisati osobe unutar njihovih objekata i u njihovoj nadležnosti. U Pripremi provedbi popisa također sudjeluje Državna geodetska uprava koja je dužna do 15. siječnja 2011. izraditi i predati državnom zavodu za statistiku svu tehničku dokumentaciju nužnu za provedbu popisa. Državni zavod za statistiku objavit će prve rezultate popisa 2011. do 30. lipnja 2011. godine, a konačne rezultate prema programima publiciranja i kalendarima objavljivanja statističkih podataka tijekom nekoliko sljedećih godina. S obzirom na metodologiju popisa utvrđenih ovim Zakonom službeni rezultati popisa stanovništva nisu osnova za uspoređivanje s drugim državnim evidencijama koje se vode o osobnim statusima građana. Ukupni troškovi popisa 2011. iznose 174 milijuna 917 tisuća kuna, koja su osigurana u Državnom proračunu 2010. i također će biti osigurana 2011. i 2012. godine. Ovim odredbama također utvrđuju se i povrede koje predstavljaju prekršaj i određuje se novčane kazne za te prekršaje. Sukladno navedenom Vlada predlaže Hrvatskom saboru da donese Zakon o popisu stanovništva, kućanstva i stanova u Republici Hrvatskoj kako bi se ovaj opsežan statistički posao mogu obaviti u predviđeno vrijeme. Hvala vam lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Kolegice i kolege. Evo za otprilike za godinu dana, možda nešto više znat ćemo točne i nove podatke o broju fiktivnih birača u Republici Hrvatskoj što je doista za pohvalu. Naime, činjenica je dakle da su se podaci s popisa stanovništva u zadnjih nekoliko godina uglavnom koristili u argumentaciju da imamo popis birača koji je netočan, koji je loš, koji ne odgovara stvarnom stanju. A i ova činjenica da postoji jedna velika potreba ograđivanja od usporedbe rezultata popisa i nekih drugih državnih evidencija pokazuje da tu nešto ne štima. E sada, točno je dakle da se popis stanovništva provodi po drugačijoj metodologiji nego što se to radi popis birača, ali ipak u nekim krajevima Republike Hrvatske te evidencije su usporedive i relativno normalno imaju nekakve odnose, a to je da broj stanovnika odgovara otprilike 85 do 90%, odnosno da broj birača odgovara 85 do 90% broja stanovništva, a negdje to nije slučaj. Dakle, imat ćemo još jedan opsežan i veliki posao u kojemu će sudjelovati 17, 18 tisuća ljudi, a dobit ćemo samo statističke podatke i onda ćemo se ponovno uvjeriti ustvari koliko je u nekim dijelovima Hrvatske stanje u popisu birača nelogično i koliko ustvari imamo, dakle dobit ćemo novi podatak o fiktivnim biračima mada već sada možemo otprilike znati gdje se oni nalaze. Ovo govorim između ostalog i zato što u nekim zakonima koji se tiču izbora je broj stanovnika odnosno popis, broj iz popisa stanovništva osnova za donošenje nekih drugih odluka. Uostalom, i prijepori vladajuće koalicije oko izjašnjavanja Bošnjaka i Muslimana i njihovog tretiranja u izbornom zakonu je razlog zašto je i jedan od zastupnika iz koalicije prozivao ministra uprave. Također činjenica je dakle da podaci iz popisa birača i podaci iz popisa stanovništva što se tiče pripadnika raznih nacionalnosti ne odgovaraju, dakle u mnogočemu se ne poklapaju i tu postoji pogreška. To govorim i zbog toga što će po novim zakonskim odredbama pripadnici nacionalnih manjina imati osim srpske nacionalne manjine imati pravo na dva glasa na dva listića na izborima i što u ovome trenutku oni mogu i značajno utjecati na ukupan rezultat izbora. Prema tome, sve ove nedoumice koje postoje i u popisu stanovništva, a on je osnova za određivanje koliko koja nacionalna manjina ima pravo zastupnika i kako će ih se podijelit po izbornim jedinicama. Dakle, to je bitna stvar i ne može se samo tek tako jednim općenitim odgovorom da se ne radi o istim evidencijama, ne može se preći preko toga. Dakle, u nekim dijelovima Republike Hrvatske te evidencije se poklapaju, a u nekim dijelovima se ne poklapaju. I vrlo je jasno zbog čega i ne treba se svaki put opravdavati dakle da se to radi po različitim metodologijama, jer onda ni u Varaždinu i Čakovcu isto ne bi to se poklapalo pa se poklapa. To je jedna stvar koju treba naglasiti. Prema tome, dobit ćemo popis stanovništva, a sudeći prema sudbini drugog čitanja Zakona o prebivalištu popis birača i dalje nećemo dobiti kako treba. Popisi stanovništva se provode dakle u Hrvatskoj evo tradicionalno već jednom u 10 godina. Ova odredba od toga da se podaci prikupljaju samo za statističke svrhe mogu se objavljivati zbirno i na način koji onemogućuje identifikaciju pojedinca na kojeg se podatak odnosi. To je dobro. Međutim, kada se objave zbirni podaci koji značajno i ono tako da bodu u oči, odudaraju od stvarnog stanja onda državnim institucijama je zadatak da provjere zbog čega se radi o tako velikoj razlici. Naime, nemoguće je recimo da u jednoj jedinici lokalne samouprave se popiše broj kućanstva koji je recimo tri puta veći od broja kućanstava na koji se plaćaju komunalije itd. Prema tome, to je nesumnjivo da radi se da su pojedinci koji daju podatke zaštićeni, ali onda kada se objave podaci treba nešto napraviti da ti podaci ukoliko značajno odudaraju od drugih evidencija dakle da te službe koje se bave tim evidencijama nešto u tom smislu naprave. Također, treba naglasiti još jednu stvar. Dakle, sada je u javnosti prisutna rasprava o tome koliko će koštati referendum, ovaj za Zakon o radu. Spominjale su se razne cifre, mislim da je 170 milijuna bila jedna cifra koja je izrečena i na kojoj se inzistira, dapače. I sada dolazimo naravno do jednog službenog dokumenta, a to je Prijedlog zakona o popisu stanovništva koji kaže dakle da će popis stanovništva vezano uz Državni zavod za statistiku koštati 161 milijun 417 tisuća kuna i da će još Državna geodetska uprava imati 13,5 tisuća kuna što znači da je to negdje 175 milijuna kuna ako sam dobro ovako na brzinu izračunao. Prema tome, sada da bi tek vidjeli koliko je ova priča o troškovima referenduma bila napuhana usporedit ćemo ta dva procesa. Dakle, ovdje 17 tisuća ljudi mjesec dana ide po svakom kućanstvu i pita ljude jedno 30, 40, 50 pitanja, to se mora objaviti, objavljuje se nakon godinu dana zato što treba naravno sve te podatke izračunati, treba ih onda pobrojati, treba ih objaviti, složiti u nekakve tablice i to sve skupa će koštati 175 milijuna kuna, a ovo gdje će u jedan dan se provesti referendum, dakle sa samo jednim pitanjem gdje ljudi neće ići po kućama i gdje imamo već unaprijed napravljen popis birača, dakle to će koštati prema nekim procjenama 170 milijuna kuna. Dakle, sad vidimo koliko su ustvari te procjene o troškovima referenduma bile politikantske i koliko su služile ustvari ovako za političku kozmetiku da se skrene pažnja sa nekih drugih, bitnijih stvari. Klub SDP-a podržat će ovaj Zakon o provedbi popisa stanovništva. Želja nam je dakle da dobijemo točne podatke o svim bitnim pokazateljima hrvatskog društva, o svim bitnim statističkim pokazateljima hrvatskog društva, ali zemlja koja je u stanju napraviti popis stanovništva po svim europskim standardima mora biti i u stanju napraviti popis birača po svim europskim standardima. To nažalost još uvijek nije slučaj. A činjenica je dakle prošlo je već 6 mjeseci od prvog čitanja Zakona o prebivalištu i boravištu građana, on još nije došao u konačni prijedlog zakona, a nema ni naznaka da bi se to moglo uskoro dogoditi i u tom smislu izražavamo žaljenje što ćemo imati točan popis stanovnika i netočan popis birača i dalje. Zahvaljujem.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Popis stanovništva kućanstava i stanova predstavlja jedno od najopsežnijih i najsloženijih statističkih istraživanja zbog velikog broja sudionika i brojnih pripremnih radnji koje je Državni zavod za statistiku i druga tijela koja sudjeluju u pripremi popisa trebaju provesti u utvrđenim rokovima. U Republici Hrvatskoj od 1. travnja 2011. počinje popis stanovništva koji će trajati do 28. travnja. Za to će se iz državne blagajne biti potrebno izdvojiti negdje oko 175 milijuna kuna. Na području Republike Hrvatske do sada je provedeno 15 popisa stanovništva. Prema zadnjem popisu stanovništva iz 2001. Hrvatska je imala 4 milijuna 437 tisuća 460 stanovnika. Od toga je bilo 2 milijuna 135 tisuća 900 muškaraca i 2 milijuna 301 tisuća 560 žena. Najviše stanovnika bilo je u dobi od 45 do 49 godina, njih 333 tisuće 576. Prema Zakonu o službenoj statistici Državni zavod za statistiku glavni je nositelj, diseminator i koordinator sustava službene statistike Republike Hrvatske. Popis stanovništva 2011. sastavni je dio programa statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za razdoblje 2008./2012. i godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske. Cilj je svakog popisa stanovništva utvrditi podatke o broju i teritorijalnom rasporedu stanovnika, te o društveno-gospodarskim strukturama prikupljenih obilježja. Istodobno će se prikupiti podaci o demografskim, etničkim, obrazovnim, migracijskim, ekonomskim i drugim obilježjima stanovništva, a ustanovit će se i promjene u odnosu na popis iz 2001. godine. Popisom će se utvrditi i broj kućanstava i obitelji, te njihov sastav prema broju i ostalim karakteristikama. Ujedno će se prikupiti podaci o površini korištenoga poljoprivrednoga zemljišta po kategorijama i stočnom fondu, te o broju stanova, njihovoj veličini i opremljenosti, kvaliteti i starosti stambenog fonda na svima razinama obrade. Po zakonu kojega danas imamo u raspravi popisivat će se hrvatski državljani, strani državljani i osobe bez državljanstva koje imaju prebivalište u Hrvatskoj bez obzira nalazi li se u vrijeme popisa u Hrvatskoj ili inozemstvu. Popisom neće biti obuhvaćene osobe koje imaju prebivalište u Hrvatskoj, ali su odsutne dulje od jedne godine. Neće biti obuhvaćeni ni oni koji imaju boravište u Hrvatskoj kraće od jedne godine i ne namjeravaju dulje od toga ostati, te studenti koji studiraju u inozemstvu. Podaci u popisu prikupljaju se prema izjavi osobe koja ih daje i posebno su zaštićeni kao službena tajna. Svaka zemlja provodi popis za vlastite potrebe, no radi izvršavanja međunarodnih obveza i ostvarivanja usporedivosti s drugim zemljama mora poštivati i primjenjivati međunarodne standarde. Isto tako, svaka zemlja kod metodoloških priprema za popis nastoji osigurati metodološki kontinuitet s prethodnim popisom, jer samo tako može pomoću rezultata osim stanja ustanoviti promjene koje su se dogodile. Dosadašnja praksa u popisima koristila je načelo tzv. stalnog stanovništva. Osoba je u kritičnom trenutku mogla biti u svojem prebivalištu prisutna ili privremeno odsutna. U oba je slučaja iskazivana u naselju u kojem ima prebivalište kao stalni stanovnik. U preporukama za popis 2011. upotrebljava se definicija uobičajenog mjesta stanovanja koja je ključna za određivanje ukupnog broja stanovnika određene geografske jedinice. Definicija ukupnog stanovništva iznimno je važna u međunarodnom kontekstu kako bi se izbjeglo da ista osoba bude uključena u ukupan broj stanovnika u više zemalja ili izostavljena u svim zemljama. Ukupnim stanovništvom zemlje smatraju se sve osobe koje u toj zemlji imaju svoje uobičajeno mjesto stanovanja. Prema međunarodnim standardima, uobičajenim mjestom stanovanja smatra se ono mjesto, naselje u kojem osoba živi i provodi većinu svoga dnevnog, odnosno noćnog odmora bez obzira na to je li u tom naselju prijavljena i bez obzira na kratkotrajnu odsutnost iz tog naselja. Prilagodbom ove definicije nacionalnom zakonodavstvu uobičajenim mjestom stanovanja smatra se prebivalište, odnosno boravište osobe uz zadovoljenje kriterija prisutnosti ili odsutnosti godinu i dulje. To je dakle, osnovni kriterij za uključivanje ili isključivanje osoba iz ukupnog broja stanovnika. Iznimka su osobe odsutne godinu i dulje, a koje najmanje jednom tjedno dolaze u prebivalište, tzv. tjedni migranti. U ukupan broj stanovnika matične zemlje u skladu s međunarodnim konvencijama uključuje se i diplomatsko i vojno osoblje Republike Hrvatske, te članovi njihovih obitelji koji s njima borave u inozemstvu bez obzira na trajanje odsutnosti iz Republike Hrvatske. U ukupan broj stanovnika Republike Hrvatske neće biti uključene osobe koje u Republici Hrvatskoj imaju prebivalište, a u kritičnom trenutku popisa odsutne su dulje od jedne godine ili namjeravaju biti odsutne dulje od jedne godine, a u Republiku Hrvatsku ne dolaze tjedno. Osobe koje u Republici Hrvatskoj imaju boravište kraće od jedne godine i ne namjeravaju ostati u Republici Hrvatskoj dulje od jedne godine, te studenti koji studiraju u inozemstvu bez obzira na učestalost dolaska u Republiku Hrvatsku s izuzetkom studenata koji svakodnevno prelaze granicu. Ovdje na ovom mjestu mi u klubu HNS-a, HSU-a vidimo ogroman problem. Reći ću vam iz primjera moje županije što po prijedlogu ovoga zakona dobivamo. Dobivamo dakle tjedne migrante, roditelje koji rade primjerice u Republici Hrvatskoj i koji tjednom jednom dolaze u svoje prebivalište i oni ulaze u ukupan broj stanovnika, a njihova djeca koja primjerice studiraju u Sloveniji, ako ne dolaze u svoje prebivalište svakodnevno neće moći ući u ukupan broj stanovnika Republike Hrvatske. Mislim da je predlagatelj ovdje napravio ogromnu grešku, bez obzira što na odboru na ovu moju primjedbu, odgovor je bio uskladili smo naše zakonodavstvo sa propisima i uredbama Europske unije. Ja držim i mi u klubu HNS-a, HSU-a držimo da nije potrebno sve odredbe i preporuke preuzeti iz stečevine Europske unije, jer evo preuzimanjem ove odredbe dovodimo stanovnike, primjerice Huma na Sutli, Pregrade i svih mojih gradova i općina čiji roditelji, čija djeca primjerice rade i studiraju u Sloveniji u jedan vrlo, vrlo čudan položaj. Molila bih predlagatelje da razmisle i ukoliko je moguće da se ova situacija promijeni jer je po nama neodrživa. I još jedna, možda još jedno razmišljanje. Mi smo kao zemlja svi znamo u krizi, u recesiji, i mislim da ne bi bilo zgorega razmisliti o modelima koje primjenjuju neke zemlje koje imaju demokraciju, doduše duže godina nego mi u Republici Hrvatskoj, a popis stanovništva kod njih se provodi na način da ima najmanje dva koraka. U prvom koraku na adrese svih obitelji, odnosno stanovništva zemlje šalje se upitnik sa pitanjima koje je svaki građanin u obavezi odgovoriti, i po plaćenom odgovoru vratiti. Drugi korak bi bio da se službeni popisivači upute na one adrese sa kojih takav odgovor nije stigao. Mislim da bi to bio veliki prilog u ovom momentu, kad cijeli posao košta negdje oko 175 milijuna kuna, pa molim da se i o tom našem prijedlogu razmisli. Klub HNS-a, HSU-a podržat će ovaj prijedlog Zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub IDS-a, uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Ovdje se kaže na strani 1. prijedlog ovoga Zakona o popisu stanovništva, kućanstva citiram da je preporuka Ujedinjenih naroda ili preporukama Ujedinjenih naroda predviđeno desetogodišnje razdoblje učestalosti popisa, to je kompromis između potreba za relativnim i aktualnim podacima i relativno velikim financijskim sredstvima, koja su potrebna za sam popis. E sad pošto se i ovdje govori o relativno velikim sredstvima koja su potrebna za popis, sad me živo zanima da li će netko u Vladi reći kao u slučaju sindikalnog recimo referenduma, popis stanovništva košta, pa što će nam popis, jer sve te podatke koje ćemo prikupiti za godinu dana ionako već imamo prikupljene po različitim osnovama. Na strani 4. ovoga uvodnog dijela zakona, govori se o tim troškovima, pa je ovako tu specificirano da će ukupno za sprovedbu referenduma, pardon ovoga popisa trebati osigurati 161 milijun 417 tisuća kuna, a taj iznos će se rasporediti na način da 2010. godine, znači biti će u proračunu osiguran iznos od 2 milijuna 120 tisuća kuna, 2011. iznos od 146 tisuća kuna, a 2012. još nekih 13,2 milijuna kuna. Lokalni izbori, imali smo izvješće državne revizorice, ne znam zašto je vladajuća većina smjenjuje, i prema tom izvješću koštali su negdje državu 150 milijuna kuna. Ako je tome tako, onda bi jedan referendum stvarno mogao realno koštati između 70 do 80 milijuna kuna. U izborima, riječ je o lokalnim, u biračkim odborima sudjelovalo je 39 tisuća ljudi, a ovaj popis treba osigurati ili bolje rečeno sprovesti njih 17 tisuća ljudi koji zasigurno trebaju biti i adekvatno plaćeni. Cilj ovoga propisa, pardon zakona, definiranje na stranama 2., pa se ovako kaže da je cilj svakog popisa stanovništva, pa tako i popisa 2011. utvrditi podatke o broju i teritorijalnom rasporedu stanovnika, te u društveno gospodarskim strukturama prikupljenih obilježja, istodobno će se prikupiti podaci u demografskim, etničkim, obrazovnim, migracijskim, ekonomskim, drugim obilježjima stanovništva, a ustanovit će se i promjene u odnosu na popis 2001., itd., itd. Popisom će se utvrditi broj kućanstva, obitelji, te njihov sastav, prema broju i ostalim karakteristikama, podaci o površini korištenog poljoprivrednog zemljišta, i da ne nabrajam dalje. Mi bi de facto da je zaživio recimo OIB, preko njega mogli već imati te podatke. MUP isto tako znamo vodi podatke za sve starije osobe od 14 godina, škole, rodilišta itd. imaju te podatke, da imamo sustav zemljišnih knjiga, gruntovnica vezan uz poreske uprave, mi bi mogli, doduše ja sam protiv onog poreza na imovinu, i taj popis ili bolje rečeno sprovesti i oporezivanje imovine, jednom riječju popis stanovništva može nam poslužiti, iako mu to jasno nije svrha, i kao veliki popis imovine u Republici Hrvatske, bolje rečeno doći do jedne imovinske kartice, kako zemlje u cjelini, tako i svakog građanina ove zemlje ponaosob. U članku 14. ovog zakona doslovce se kaže da popisom stanova i ostalih stambenih jedinica iz članka 4. točke 3. ovog zakona, prikupit će se sljedeći podaci: vrsta i način, korištenje stambene jedinice, vlasništvo stana, površina stana, broj soba u stanu, površina kuhinje, kupaonice, zahod u stanu, vrste instalacija u stanu, način grijanja stana, vrsta energenata, klimatizacija, vrsta zgrade u kojoj se nalazi stan, položaj stana u zgradi itd., pa kada govorimo o toj imovinskoj kartici nacije ili građanina kroz takvu jednu formu može se vrlo lako izračunati i vrijednost takve jedne nekretnine. Zanimljivo je to ili ovaj zakon uspoređivati i sa glasačkim pravima osoba izvan recimo RH. Možda će se, kao što je na to apelirao i gospodin Bauk, pročistiti birački popisi po ovom popisu. Možda će se ti birački popisi konačno u ovoj zemlji onako uneređeni urediti. Dobro je isto tako da 100%-ni iznos ovoga novca za sprovedbu popisa stanovništva osigurava se u državnom proračunu. Na strani 15. govori se o kaznenim odredbama pa se ovdje između ostalog kaže da novčanom kaznom od 300 do 800 kuna kaznit će se za prekršaj osoba koja odbije dati podatke koje od nje traži popisivač ili druga ovlaštena osoba za popis. Ili ako da netočne ili nepotpune podatke. A novčanom kaznom od 4 do 20 tisuća kuna kaznit će se za prekršaj popisivač ili druga osoba ovlaštena za popis ako u popisnicu ili upitnik za domaćinstvo i stan unosi podatke različite od iskaza osobe obuhvaćene popisom. Živo me zanima kako će se tretirati one građane županije Istarske koji će se regionalno deklarirati kao Istrijani. Da li će oni plaćati kaznu od 300 kuna ili će plaćati kaznu od 4 do 20 tisuća oni koji im neće takav osjećaj zavičajne pripadnosti tolerirati. Sve u svemu jasno ovaj zakon je zakon tehničke prirode. Taj zakon je zasigurno nužan, taj iznos od 161 milijuna kuna nije mali novac da bi država osigurala tih 161 milijun kuna treba, ne znam, prodati netko 700 milijuna kuna, govorim patika, od npr. 300 kuna da bi se kroz onaj PDV od 23% osiguralo taj iznos od 161 milijun kuna. Ili da bi se osigurao taj novac od 161 milijun kuna u ovoj zemlji treba biti prodano 2 milijuna 333 tisuće 333 patika od 300 kuna. I mislim da ćemo svaku stvar u proračunu ubuduće na jedan takav način morati preračunavati jer kakve su prilike u javnim financijama drugačije jednostavno neće ići. Morat ćemo najprije vidjeti jasno koliko što košta i kako za tu stvar zaraditi novac kako bi se je kasnije u ovome Parlamentu ili Hrvatskoj vladi moglo i preraspodijeliti. Jasno je, svi će podržati ovaj zakon, podržat će ga i klub IDS-a. Zakon je nužan, nitko nema primjedbi da se ovaj zakon jedne tehničke prirode i usvoji. Posao treba sigurno sprovesti kada je riječ o popisu stanovništva, imovine itd. Treba angažirati kako se ovdje navodi negdje oko 17 tisuća aktivista i želim vjerovati da će i oni biti adekvatno plaćeni. Kolega iz SDP-a govorio je da će vjerojatno popis stanovništva razriješiti enigme oko popisa birača u što ja da budem iskren sumnjam. Ne zbog toga što to ne bi želio IDS, SDP i neki drugi već to ne odgovara očigledno nekome trećemu. Hrvatska je konačno jedina vjerojatno država na kugli zemaljskoj koja ima više birača od stanovnika. Jasno je da sam isto tako da se građani BiH koji to žele ubuduće vode u popisu kao Bošnjake. Nakon izmjena Ustava kada je to njima osporeno, uvođenje u preambulu Bošnjak nakon '98. godine eto po prvi puta će se ti naši sugrađani moći izjašnjavati imenom Bošnjaci. Barem ja to tako smatram, tako iščitavam namjeru ovoga popisa stanovništva i to tim ljudima treba omogućiti pa i ljudima koji se žele u Istri zavičajno deklarirati. Jasno je da treba uskladiti i popise birača iako kažem to će biti vis-a-vis nedostatka političke volje u ovoj zemlji daleko teže. Ono što smatram isto tako dobrim da se razmotri prijedlog gospođe Danice Hurse iz HNS-a koja predlaže ideju sprovedbe popisa stanovništva u 2 koraka. Znači najprije kada bi se to pismeno dostavilo na kućne adrese gdje bi na taj upitnik svako domaćinstvo davalo jasno opet točne podatke, a nakon toga koštalo to koliko koštalo neka se obiđu svi ti domovi kako bi se na neki način taj upitnik možda još jednom sproveo. Sve u svemu klub IDS-a podržava ovaj zakon i želimo vjerovati da će i popisivači na jedan korektan, civilizirani način sprovesti tu obvezu koju će im zakonodavac i staviti u zadaću.
Hvala. Na redu je klub HDSSB-a, uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospodo iz Vlade, iz Državnog zavoda za statistiku, kolegice i kolege. Evo pred nama je prijedlog Zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u RH. Prema ovim podacima koji su ovdje razvidni popis bi trebao koštati oko 175 milijuna kuna ukupno. I 17 tisuća popisivača i onih koji su u organizaciji popisa bi koštalo upravo toliko. Neću ponavljati referendum o svezi ZOR-a i njegovu cijenu da ovdje ne pravimo politiku više od politike koju evo vodimo, ali moram se osvrnuti na ovaj zakon. On je zaista kada se govori o onome što se popisuje i podacima vrlo iscrpan. Iako bi iz podataka koje posjedujemo putem OIB-a zatim evidencije koje se vode u MUP-u i zemljišnim knjigama postoje također informacije o nekim dijelovima koji su obuhvaćeni popisom stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj. Međutim, mislim da nije zgorega da se ti podaci kada budu obrađeni i dostupni usporede sa ovim podacima koji postoje, koji su dostupni putem OIB-a u administraciji Ministarstvo unutarnjih poslova, zemljišnih knjiga gruntovnica itd. Popis stanovništva od prije 10 godina dakle 2001. godine je utvrdio da u Hrvatskoj živi 4 milijuna 437 tisuća stanovnika. Ono što zanima svakoga od nas je u svakom slučaju usporednica između popisa 91., 2001. i 2011. godine, dakle da pratimo ono što se događa u živom tkivu Republike Hrvatske. Netko je spomenuo tu taj popis stanovnika i dobnu piramidu života, koja je na žalost čini mi se iz godine u godinu ili iz desetljeća u desetljeće poprima sve deblji oblik prema vrhu, prema dobnoj skupini iznad 40 i daleko više, tako da naša životna piramida postaje zapravo lijevak. Hoće li se taj trend nastaviti, jasno da će biti dostupno iz podataka koje će popisivači temeljem provedbe ovog Zakonskog prijedloga o popisu provesti 2011. godine. Bio sam nazočan prije 20 i više godina jednom popisu sa sličnim nazivom, doduše u onoj bivšoj državi i bio sam u onom trenutku kada je popisivač dolazio u jednom reklo bi se danas obiteljsko-poljoprivrednom gospodarstvu. Moram reći da je referentna osoba, kako ovdje piše, glava kuće, glava kućanstva sa nepovjerenjem davala podatke o onome što posjeduje. A jasno da je ovdje ima piše i popis nekretnine, zemljišta, popis stoke krupne i sitne, po ovome. Naime, seljak, odnosno u izravnom tom primjeru kojega navodim, izražava nepovjerenjem, jer misli uvijek da je to povezano sa poreznim obvezama, davanjima itd., i moram reći da tom prilikom sam ja, saznanja koja sam imao, vidio da je on dao drugačija saznanja. Ja se nadam da do toga neće dolaziti kod našeg popisa stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj i da će ti podaci biti točni. U članku 20. ovoga Prijedloga zakona piše da u pripremi organizaciji i provedbi popisa u okviru svoje nadležnosti sudjeluju Državna geodetska uprava, Ministarstvo vanjskih poslova i Europskih integracija, Ministarstvo unutarnjih poslova, Ministarstvo obrane i Ministarstvo pravosuđa, Ministarstvo uprave ne sudjeluje ali moj je i prijedlog i jedna ovako da ne kažem preporuka, primjedba, da u svakom slučaju ovako jedan opsežan posao kao što je popis stasnovništva, kućanstava i stanova da se uključi i da podatke koje će prikupiti popisivači koristi i Državno izborno povjerenstvo. Već više puta s ove govornice sam govorio o tome da bez namjere da ikoga povrijedim, da Državno izborno povjerenstvo se moglo potruditi i treba se potruditi oko sređivanja popisa birača. Evo, mislim da je ovo prilika kada već izdvajamo, naši porezni obveznici izdvajaju 175 milijuna kuna za popis stanovništva, kućanstava i stanova da ove činjenice koje će biti uvedene u obrasce iskoristi i Državno izborno povjerenstvo, da napokon sredi popis birača pred nekakav budući ulazak u Europsku uniju. Popis će biti 2011. a kada će biti ulazak, ali ja vjerujem i uvjeren sam da će to biti nakon popisa birača, koliko vremena to je teško reći. Gospođa Hursa, koja je govorila ovdje o studentima koji studiraju u drugoj državi, u graničnom području Hrvatska, Slovenija, mislim da u članku 15. piše točno odgovor na njeno pitanje, iako je to vaša dužnost, da se izuzimaju studenti, dakle oni će biti upisani kao stanovnici Republike Hrvatske, iako ne dolaze tjedno, dakle, vikendom u mjesto prebivališta. To je članak 15. stavak 2. i 3. Specifičnost ovoga popisa stanovnika je neka nova pitanja koja sam ovdje vidio koja će biti upućena onima koji će biti popisani, a to je znanje korištenja računalnih operacija, čini mi se da to u prijašnjim popisima nije bilo, dakle posjedovanje osobnog računala, korištenje interneta. I to je dobro što je uvršteno u ona pitanja koja će između ostalih biti postavljena stanovnicima Hrvatske. U svakom slučaju sve ono što je obuhvaćeno popisom stanovništva je jedna sveobuhvatna materija i biti će zanimljivo da nakon sređivanja u Državnom zavodu za statistiku pročitamo u neku ruku da kažem kada već nemamo iz onih koji su odgovorni, da nam kažu o stanju nacije, možda će ovo izvješće uređeno i sređeno nakon pola godine ili godinu dana biti zapravo jedan pravi prikaz, slika stanja naše nacije i stanja Hrvatske države. Zbog toga nema razloga da ne podržim ovaj Prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda. Uvažena zastupnica Danica Hursa, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Ispravljam netočan navod kolege Grubišića koji kaže da članak 15. daje odgovor i daje mogućnost upisa studenata u ukupan broj stanovništva u Republici Hrvatskoj. To je netočno. Članak 15. govori: studenti koji studiraju u inozemstvu bez obzira na učestalost dolaska u Republiku Hrvatsku s izuzetkom studenata koji svakodnevno prelaze granicu. Dakle, studenti koji ne prelaze svakodnevno granicu, a takvih u našoj Republici ima, posebice u mojoj županiji i primjer navodim obitelj, dakle roditelji rade i tjedno se vraćaju, bit će upisani, a njihovo dijete koje studira u Sloveniji ako ne dolazi svakodnevno u Hrvatsku neće biti. O tom sam ja govorila. Kolega Grubišić, niste dobro protumačili članak 15. ovog Zakona.
Zahvaljujem. Nastavljamo s raspravom po klubovima. Na redu je klub HSS-a, uvaženi zastupnik Boris Klemenić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Na području Republike Hrvatske do sada je provedeno 15 popisa stanovništva. Od 1961. godine u skladu s preporukama Ujedinjenih naroda popisi se rade sa 10-godišnjim razmakom. Prema Zakonu o službenoj statistici Državni zavod za statistiku glavni je nositelj i koordinator sustava službene statistike Republike Hrvatske. U njegovoj nadležnosti priprema i provedba statističkih aktivnosti te ispunjavanje međunarodnih obveza službene statistike. Svaka zemlja provodi popis za vlastite potrebe, no radi izvršavanja međunarodnih obveza i ostvarivanja usporedivosti sa drugim zemljama mora poštivati i primjenjivati međunarodne standarde, odnosno navedene preporuke. Sukladno ovom prijedlogu zakona u Republici Hrvatskoj popis će se provesti u razdoblju od 1. do 28. travnja 2011. godine prema stanju na dan 31. ožujka 2011. godine u 24:00. Pristupanjem Europskoj uniji potrebno je uskladiti sve dijelove zakonodavstva pa tako i onaj koji se odnosi na službene statistika. Tako se uređuje da preporuke konferencije europskih statističara za popise stanovništva i stanova, pripremljene u suradnji s Ekonomskom komisijom Ujedinjenih nacija za Europu i Statističkim uredom Europske unije, EUROSTAT-om budu relevantne za popis stanovništva 2011. godine. Predmetni nacrtom prijedloga zakona uređuje se sadržaj, priprema, organizacija i provedba popisa stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine, povjerljivost podataka popisa, obveze državnih i drugih tijela uključenih u popis, prava i obveze građana kao davatelja popisnih podataka te sudionika u provedbi popisa i obradi podataka nakon provedenog popisa te na kraju objavljivanje popisnih rezultata i financiranje popisa. Za popis 2011. godine iz preporuke je preuzet kompletan obvezatan sadržaj koji trebaju preuzeti sve članice Ujedinjenih nacija, odnosno Europske unije kako bi se prikupili i obuhvatili svi podaci predviđeni u tablicama koje su zajednički definirani UN i EUROSTAT, dok je iz izbornog sadržaja preuzeto preko 50% obilježja. Što je razlika u odnosu na dosadašnje zakonsko rješenje? U popisu 2011. godine u ukupan broj stanovnika Republike Hrvatske uključene su sve osobe koje su imale prebivalište u Republici Hrvatskoj, koje su bile prisutne u vrijeme popisa, znači na dan 31. ožujka 2001. godine u 24 sata ili su bile odsutne u inozemstvu kraće od jedne godine, a od onih koje su bile odsutne iz zemlje dulje od jedne godine uključene su one osobe koje su imale čvrstu vezu sa kućanstvom u zemlji. Naime, dolazile su u zemlju tjedno, mjesečno ili sezonski. U preporukama za popise 2011. godine upotrebljava se definicija uobičajenog mjesta stanovanja koja je ključna za određivanje ukupnog broja stanovnika određene geografske jedinice. Tu se misli prije svega na zemlju, regiju, naselje i tome slično. Jednaka definicija ukupnog stanovništva iznimno je važna u međunarodnom kontekstu kako bi se izbjeglo da ista osoba bude uključena u ukupan broj stanovnika u više zemalja ili isto tako izostavljena u svim tim zemljama. Stav je predlagatelja da se u popisu 2011. godine, a u skladu sa međunarodnim standardima za definiranje ukupnog stanovništva primjeni koncept uobičajenog mjesta stanovanja. Uobičajeno mjesto stanovanja smatra se ono mjesto odnosno naselje u kojem osoba živi i provodi većinu svog dnevnog odnosno noćnog odmora, bez obzira na to je li u tom naselju prijavljena i bez obzira na kratkotrajnu odsutnost iz tog naselja, kao što možemo navest npr. zbog odlaska na odmor, putovanja, liječenja, posjete i tome slično. Prema tom konceptu ukupnim stanovništvom zemlje smatraju se sve osobe koje u toj zemlji imaju svoje uobičajeno mjesto stanovanja. Popis stanovništva, kućanstava i stanova najopsežnije je i najsloženije statističko istraživanje s obzirom na brojnost jedinica za popisivanje te broj i raznovrsnost odgovora. Za provedbu popisa potreban je i velik broj sudionika, predviđa se preko 17 tisuća aktivno uključenih u popis i brojne pripremne radnje koje Državni zavod za statistiku i druga tijela koja sudjeluju u pripremi popisa trebaju provesti. Potrebna su i znatna financijska sredstva. Za financiranje poslova vezanih za popis 2011. godine koje će obavljati Državni zavod za statistiku potrebno će biti osigurati u proračunu oko 161 milijun kuna, a za financiranje poslova koje će obavljati Državna geodetska uprava potrebno je osigurati 13,5 milijuna kuna. I na kraju, klub HSS-a podržat će ovaj prijedlog. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDSS-a, uvaženi zastupnik Ratko Gajica. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću ovu moju raspravu o ovom Zakonu o popisu početi s dva loša iskustva iz prošloga popisa. Da ne ulazim u tehnologiju, ali kad se govori o rezultatu 2001. popisano je izbjeglica izvan Republike Hrvatske po prilici 50000. To je urađeno ne onako volonterski, nego u dogovoru s Državnim zavodom za statistiku i cijelim aparatom popisa ali su ti podaci završili recimo tako u podrumu u arhivu, nisu ušli u ukupan rezultat popisa. U kasnijoj raspravi pokušat ću objasniti što tu ne valja i zašto ovo govorim na početku. Drugo negativno iskustvo je izbor i obuka popisivača. Bila je takva da je bilo nedopustivo puno primjera da su ljudi prošli mimo nečijih vrata i nisu ih popisali zbog toga što nisu dobro shvatili tu obavezu. Pretpostavljam čak i da nije im i jasno kazano da je to odgovoran posao koji se ne smije izigravati. E sad, zašto sam to rekao. Pa rekao sam zbog toga što se i sada može govoriti o tome da obuhvat ljudi, obuhvat popisanih ljudi ili nepopisanih u ovom popisu stanovništva i u ovoj rundi može biti problematičan. Ovdje se zakonom, zakonom je utvrđeno da će se popisati onaj tko ima prebivalište pod uvjetom da nije odsutan godinu dana iz Hrvatske. Ja razumijem objašnjenje da je to europski kriterij i to poštujem. To je rekao bih sređeni kriterij za sređene situacije. Mi kad govorimo o izbjeglicama i kad govorimo o povratnicima nemamo tako sređenu situaciju i mislim da će tu doći do šteta i zbog kojih ovo govorim ili na koje upozoravam. Radi se o sljedećem. Izbjeglice i povratnici su u nekoj vrsti tranzicije, u nekoj vrsti procesa povratka. Oni su, jesu ili se može utvrditi ili teško je utvrditi jesu ili nisu odsutni godinu dana i vrlo je moguće da po ovom kriteriju neće biti obuhvaćeni popisom, a zapravo su građani Republike Hrvatske, zapravo je njihova namjera da uđu u cijeli korpus i na kraju krajeva i za popis i za tu njihovu orijentaciju. Ovo je važno zbog toga što o tome ovise brojna njihova prava i utvrđivanje statusa nakon što ovaj popis obavimo. Dodat ću još i ovo, rezultati popisa, ovdje smo puno govorimo o prebivalištu, o popisu stanovništva. Ovi rezultati uvjetuju ostvarivanje brojnih prava i uvjetuju ostvarivanje važnih zakona kao što je na primjer Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina i neki drugi propisi da sad ovdje to ne licitiram. Zato je pitanje obuhvata ovdje važno i ako se na to ne obrati pažnja i ako se samo držimo ovog kriterija europskog koga smo zatekli taj ulazi u popis, onda će se mnogim ljudima napraviti nepravda i mislim da zapravo nismo ili nećemo uvažiti postojeću situaciju koju bismo morali uvažiti. Druga stvar koja u pogledu obuhvata je utvrđena ovim zakonom. To je jedan dio podataka ili jedan dio ljudi i ono što se popisuje će biti popisano, ali ne ulazi u evidenciju. To je povezano sa ovim što sam malo prije rekao. Ono što ne uđe u evidenciju može biti predmet manipulacije s gledišta recimo tretiranja činjenica iz Ustavnog zakona ili s gledišta provođenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. A ovdje se radi o recimo tako ranjivim kategorijama i zato je za nas kao manjinske predstavnike, zato je za manjinske grupacije ovo važan podatak. Kad bi u postupku popisa kad bi zakonodavac, kad bi Državna uprava za statistiku, kad bi metodologija koja će biti urađena ili kad bi uputa koja će govoriti o tome kako će se to provesti imala u potpunosti senzibilitet za ovo o čemu govorim onda bi vjerojatno ove štete na koje ukazujem bila manja. Ali iskustvo koje imamo do sada je na neki način lakonska rješenja. Pa u mnogim situacijama u kojima smo učestvovali i lakonska objašnjenja upozoravaju da tome i neće biti baš tako. Prema tome da su moguće razne situacije u kojima će se površno prijeći preko ovog pitanja prebivališta, odsutnosti, povratništva, jesmo li čovjeka našli ili nismo i tog odnosa popisivača prema pojedinim ljudima koje popisujemo. Ja sam prije, jučer s vama razmijenio nekoliko rečenica i vi ste meni rekli ovaj zakon, doslovno ovako, ovaj zakon kad ga pomno pročitate odgovara na pitanja zbog kojih vi izražavate bojazan. Ja sam razumio što ste mi rekli. Moram priznati i nakon iščitavanja ovog zakona nisam stekao nepodijeljeno uvjerenje da su ove opasnosti na koje upozoravam realno moguće čak bih rekao i izvjesne. E sad tu dolazimo do nečega što mi se čini da je važno. Ako će ministarstvo ili Državni zavod za statistiku, a hoće raditi uputu ili utvrđivati pravila igre ili utvrđivati način popisa, pa onda tom uputom ili dokumentacijom koja uređuje metodologiju ili garantira dobar pristup sve ovo tako urediti da amortizira sve moguće štete, onda ja bi imao pouzdanja da će to tako dobro ići, ali jako se bojim i iz iskustva i zbog nekakvog čest površnog odnosa prema ovakvoj vrsti posla, jako se bojim da to neće baš tako ispasti. Imali bismo interesa učestvovati u razgovorima i kad se bude utvrđivala metodologija i donosila dokumentacija koja tu metodologiju određuje. Koliko naravno je to moguće, ne bi se htio petljati u vaš posao, ali to govorim s gledišta da je to neka vrsta zajedničkog zadatka. Ja sam, ovo što govorim, govorim i u ime kluba nacionalnih manjina, jer je naš predsjednik zadužio me i za to, usput pitat ću još jednu stvar ili govorim o još jednoj stvari koja ima formu pitanja. Zakonom je određeno da će se podaci i o popisu ili o rezultatima popisa objaviti u neko stanovito vrijeme. Stoji neki bojazan da bi to moglo biti za godinu, ali da bi to moglo biti i za tri godine. To ističem prosto zato što rezultati popisa stanovništva, već sam maloprije rekao, određuju kriterije za provedbu zakona koji se tiču manjinskih zajednica, i zato to sad spominjem ovdje. Naravno da se Zakon o popisu stanovništva mora donijeti i naravno da se popis stanovništva mora vršiti, ali još jednom kažem izražavam bojazan za negativne rezultate i još više za negativne posljedice koje mogu nastati ako se ova stvar uradi traljavo, kao što je to rađeno u nekim segmentima do sada. Ponavljam, treba uvažiti ovaj problem izbjeglištva i povratništva i naročito je važno da se popisivačima skrene pažnja na taj segment i na te situacije da se položaj ljudi ne bi doveo u nepovoljan. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na redu je klub HDZ-a, uvaženi zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi predstavnici predlagatelja, kolegice i kolege. Pa ja ću uvodno kazati da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire dakako ovaj prijedlog zakona, i u samom uvodu bih htio napomenuti da kada se radi o popisu stanovništva, to svaka zemlja čini i provodi u prvom redu za vlastite potrebe, no isto tako treba naglasiti činjenicu da radi izvršavanja međunarodnih obveza, ponavljam međunarodnih obveza, a i ostvarivanja usporedivosti s drugim zemljama, svaka zemlja mora poštivati i primjenjivati međunarodne standarde, koji se temelje na opće prihvaćenim preporukama. Naime, naša dosadašnja praksa iskazivanja službenih rezultata popisa primjenjivala se na tzv. ili bilo je prihvaćeno tzv. načelo stalnog stanovništva. U momentu dakle popisa stanovništva, osoba je u svojem prebivalištu mogla biti prisutna ili privremeno odsutna. Naglašavam da novo načelo, odnosno nova preporuka koja datira iz 2010. godine, određuje uporabu definicije uobičajenog mjesta stanovanja, koja postaje ključna za određivanje ukupnog broja stanovnika određene geografske jedinice, a provođenjem tog načela garantira izbjegavanje da ista osoba bude uključena u ukupan broj stanovnika više zemalja, ili pak da bude izostavljena u svim tim zemljama. Dakle prema tom konceptu ukupnim stanovništvom zemlje smatraju se sve osobe koje u toj zemlji imaju svoje uobičajeno mjesto stanovanja. Upravo s tom definicijom, i na temelju te definicije, dakle definicije uobičajenog mjesta stanovanja, u ukupan broj stanovnika bit će uključene dakle u prvom redu ili pod jedan osobe koje uoči trenutka popisa žive u svom mjestu stanovanja barem 12 mjeseci, i pod dva osobe koje su tijekom 12 mjeseci uoči trenutka popisa došle u svoje uobičajeno mjesto stanovanja s namjerom da u njemu ostanu barem jednu godinu. Prilagodba predmetne definicije nacionalnom zakonodavstvu, uobičajeno mjesto stanovanja smatra se prebivalište, odnosno boravište osobe uz zadovoljenje kriterija prisutnosti, odnosno odsutnosti godinu i dulje. Dakle, to je osnovni kriterij za uključivanje ili isključivanje osoba iz ukupnog broja stanovnika, uz iznimku osoba odsutnih godinu i dulje, ako je najmanje jednom tjedno dolaze u prebivalište, tzv. tjedni migranti. Što se tiče konkretnih odredbi zakona, dakle same tehnike popisa stanovništva, i što ono u konkretnom smislu znači, dakle u tehničkom smislu što se konkretno popisuje, koji se podaci uzimaju. To je detaljno naravno zakonom propisano i to apsolutno u metodološkom i svakom drugom smislu treba poduprijeti. Zaključno, treba još i napomenuti i to da naravno ovaj zakon ili zakonski projekt izaziva, uvijek kad se radi o popisu stanovništva i odgovarajuća financijska sredstva, koja nisu mala, dakle ukupno je samo za ovu proračunsku godinu u tom smislu treba osigurati više od 2 milijuna kuna, u 2011. oko 146 milijuna kuna, i zaključno sa 2012. godinom iznos od 13 milijuna kuna. Shodno svemu izloženom i evo ja ću i završiti s tom mišlju da Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice apsolutno podupire ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Članak 15. predloženog zakona koji regulira osobe koje neće biti uključene u popis stanovništva. Razumijem problem jer se članak 15. odnosi podjednako na strance i državljane Republike Hrvatske. Članak 2. stavak 1. zakona. I jasno mi je da se u popis stanovništva neće uključivati stranci koji borave manje od godinu dana ili će boraviti manje od godinu dana u Hrvatskoj. Ali da bi imali što točniji popis stanovništva ne bi li državljane RH ipak iz uvjeta u članku 15. trebali uključiti u popis stanovništva? Primjeri su bili recimo dnevni imigranti, odnosno studenti. Dakle, razlika između stranih državljana, stranaca i državljana RH iz članka 15. Koju ćemo korist imati ako državljana RH koji ima prebivalište u Hrvatskoj, a boravi u Hrvatskoj manje od godinu dana ne uključimo u popis stanovništva? Pretpostavljam da je želja popisa stanovništva doći do što točnijih podataka. Zbog toga smatram da bi u članku 15. doista trebale biti različite odredbe o strancima koji se na dan popisa, odnosno 31. ožujak zateknu na teritoriju RH i državljana RH koji imaju prebivalište u Hrvatskoj. I to je moguće po meni napraviti, a bitno je da dođemo do što točnijih podataka. Drugo, da bi ubrzali popis, da bi popisivačima olakšali posao, a i stanovništvo pripremili na to mislim da bi bilo izuzetno korisno, to nije predmet zakona nego samo ideje vama iz Zavoda, da se popisni list objavi ranije javno kako bi oni koji će davati odgovore na pitanja popisivača pripremili što veći broj što točnijih podataka. Primjerice o kvadraturi pojedine prostorije u stanu. Ja vas želim uvjeriti da će mnogi bit zatečeni takvim pitanjima. Ako unaprijed se neće znati koja će pitanja popisivači postavljati bit će im teže raditi, postupak će duže trajati, a time i više koštati. Zato je dobro i oni koji rade popis pametno stanovništvo pripremiti na način da svi mogu unaprijed znati svako pitanje koje će popisivač postaviti kako bi si odgovore pripremili. Primjerice, površina obradivog zemljišta. Negdje će ljudi davati odgovore u hektarima, negdje u ularima, negdje u četvornim hvatima, negdje u kvadratnim metrima. Kakav je lokalni običaj. A pretpostavljam da ćete imati standardiziranu mjeru za površinu poljoprivrednog zemljišta kako na licu mjesta ne bi trebalo vršiti preračun iz jedne jedinice u drugu. To je tek moja sugestija. Drugo pitanje, gospodine državni tajniče da li će Hrvatski sabor prije popisa stanovništva usvojiti Zakon o prebivalištu? Naime, smatram da donošenje i usvajanje Zakona o prebivalištu je nužan preduvjet za provedbu ovog zakona. A taj Zakon o prebivalištu dosada je nekoliko puta završio svoju raspravu i u prvom i u drugom čitanju pa nije došao na usvajanje ili nije došao na drugo ili završno čitanje. Uvijek iz sličnih razloga i primjedbi koje je doživio i ovaj zakon. Ja smatram da je doista krajnje vrijeme da u Hrvatskoj donesemo propis, zakon u kojem ćemo utvrditi "Dan D" kada više neće biti različitih statusa kao posljedica rata, od prognanika, izbjeglica, raseljenih i s druge strane postavljam pitanje koliko godina poslije rata ćemo se još baviti, odnosno imati probleme i u donošenju i provedbi zakona zbog tih statusa? Da smo to napravili ranije vjerojatno danas u raspravi u ovom zakonu ponovno ne bi imali isti problem kao u Zakonu o prebivalištu. Iz istih razloga je jedanput taj zakon pao, drugi put prvo čitanje pa ga nikako nema na drugo čitanje i bojim se da ni do dana popisa stanovništva taj zakon opet nećemo imati. Treće, da li uz popis stanovništva i točne podatke o stanovnicima jedne države možemo dobiti podatak o broju državljana RH? Ja sam prije 4 godine zatražio podatke o broju državljana RH, tada je podatak taj bio koji sam ja dobio 8 milijuna i 700 tisuća. Mislim da bi podjednako važno bilo da se srede i popis knjige državljana jer u toj brojci od 8 milijuna i 700 tisuća državljana RH s prebivalištem u Hrvatskoj, ali i u inozemstvu, dakle svugdje, ne vjerujem da je metodologija bitno promijenjena, vode se tzv. aktivni i pasivni državljani. Aktivni državljani su živi, a pasivni mrtvi. Možda malo smiješno to zvuči, ali je istina. U ovom trenutku nijedno tijelo, a demantirajte me, državne vlasti nema podatak o broju državljana RH koji bi bio približno točan i ne stariji od 6 mjeseci. Pa uz činjenicu da imamo broj birača jednak broju stanovnika ili nešto veći imamo dvostruko veći broj državljana od broja stanovnika. Kao posljedica loših propisa i još lošijeg vođenja knjiga državljana. No, nije to vezano na ovu temu samo usput sam iskoristio da spomenem ili upozorim na činjenicu i da s podacima o državljanstvu i državljanstvima i državljanima loše i jako loše stojimo. Čuo sam negdje da će provedba popisa stanovništva koštati. Naravno da će koštati. Pa ako imamo i prihvatili smo standarde da svakih 10 godina vršimo popis stanovništva onda se moramo pomiriti s činjenicom da uređena država mora financirati i takve aktivnosti i umjesto o trošku, govoriti kao o dobrom upravljanju državom. Sve što je u korist, sve što donosi dobrobit, sve što uređuje neke stvari proglašavamo velikim troškom, tako i ovaj popis stanovništva u javnosti pokušavamo prikazati, na žalost neki od nas ili neki koji se tim bave, dodatnim novim troškom za državni proračun. Sve što radi država, a popis stanovništva radi država, je trošak. Ovaj trošak doživljavam kao utrošeni novac za nešto korisno, ali usput trećina tog troška će se vratiti državi kroz porez, na primitke građana, popisivača i svih onih koji će sudjelovati u popisu stanovništva tako da onih 160 milijuna odmah stvarnog troška se može smanjiti za 1/3.
Hvala u 10, 44 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Gospodin zastupnik Daniel SRb. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ovo je jedan Zakon koji može imati izniman značaj na budući razvoj hrvatske ukoliko se iskoriste sve prednosti koji dolaze iz popisa stanovništva. Pitanje zapravo da li smo se mi za taj popis adekvatno pripremili, da li smo adekvatno primijenili sve informacije koje je dao prethodni popis stanovništva, da li Hrvatsko gospodarstvo, Hrvatski obrazovni sustav koriste sve upravo podatke koji trebaju planirati budućnost i razvoj Hrvatske. Da li su u novim pitanjima, upravo ona pitanja sadržana koja su potrebna Hrvatskom gospodarstvu kako bi na najbolji mogući način moglo planirati i vlastiti razvoj. Ali iz njega i pitanja koja se odnose na potrebe Hrvatskog gospodarstva za određenom kvalifikacijskom strukturom zaposlenika za sljedećih 10 odnosno 20 godina. Ja moram reći da nemam dojam da se na adekvatan način koriste i postojeći podaci iz postojećih popisa, ali sigurno je da Hrvatska treba organizirati popis kućanstava i stanova na najbolji mogući način, da to treba biti jedan efikasan proces, da on traži svoja sredstva ali može biti i jeftiniji. Pitanje je moje u ovom trenutku zašto se on danas provodi u tehničkom smislu se planira njegova izvedba, na način kako se to radilo prije 50 ili 70 godina, zašto se on ne radi online primjerice kao državna matura, za one koji su informatički pismeni, za one koji nisu postoji varijanta B koju je predložila kolegica Hursa, postoji i varijanta C odlazak popisivača do kućanstava, ali daleko bi najjeftinije bilo kada bi se to radilo online, a ima već dovoljno informatički pismenih ljudi po kućanstvima da to mogu riješiti. Možda ovaj popis stanovništva posljednja prilika Hrvatskoj da dođe do pravih podataka o žrtvama iz 2. Svjetskog rata. Dakle i ta bi pitanja mogla biti sadržana kroz pitanja koja se obrađuju samim popisom kućanstava i kako bi došli i onda do pravih relevantnih podataka, pitanje je da li to Hrvatska više može provesti za nekih 10-tak godina i doći do relevantnih podataka o žrtvama iz 2. Svjetskog rata. U konačnici ovaj Zakon ima posljedice popisa samog stanovništva, imaju velike posljedice i na primjenu Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina, jer određena prava proizlaze upravo iz popisa stanovništva pa je stoga to neobično važno. Vidjeli smo i zastupnicima iz redova nacionalnih manjina, ali pitanje je zapravo o čemu i popisi stanovništva ukoliko se rezultati tog popisa stanovništva ne primjenjuju u praksi nego se određena prava osiguravaju na temelju dogovora, moguće između HDZ-a i HSS-a o tome da su relevantni popisi birača, a ne popisi stanovništva za ostvarivanje određenih prava. Upravo je stoga kolega GAjica izrazio određenu bojazan, ja smatram da takvoj bojazni nema mjesta, ne mora se bojati Klub SDSS-a da će na bilo koji način u Hrvatskoj pripadnici Srpske nacionalne manjine biti u lošem položaju, to zasigurno neće, oni za to imaju itekako dobra jamstva. Ono što treba Hrvatskoj osigurati je što jeftiniji, što efikasniji popis pučanstava koji treba dati relevantne podatke koji mogu na najbolji mogući način utjecati onda na razvoj Hrvatske u sljedećim godinama, a nadam se i želim vjerovati da će i ostala državna tijela gospodarstvo i druge institucije znati izvući koristi iz samog popisa stanovništva. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik MIlovoj Škvorc.
Poštovani potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine s Konačnim prijedlogom zakona. Radi se o najopsežnijem i najsloženijem statističkom istraživanju s obzirom na brojnost jedinica za popisivanje te, raznovrsnost, modaliteta, odgovora. Na području današnje Republike Hrvatske, provedeno je do sada 15 popisa stanovništva, prvi popis proveden je 1857. godine. Za vrijeme 2. Svjetskog rata nije bilo provedenog popisa 41. a nakon rata 48., 53. i 61. a dalje u skladu s preporukama Ujedinjenih naroda, s desetogodišnjim razmakom 1971., 1981. i 1991. i 2001. godine. Preporuka za desetogodišnje razdoblje učestalosti popisa rezultat je kompromisa, potrebe za aktualnim podacima i relativno velikih sredstava potrebnih za provođenje izbora. Posljednji popis 2001. godine prvi je put samostalno organiziran i proveden u samostalnoj i suverenoj Republici Hrvatskoj. Državni zavod za statistiku je prema Zakonu o službenoj statistici glavni nositelj i koordinator sustava službene statistike Republike Hrvatske. U njegovoj je nadležnosti priprema i provedba svih statističkih aktivnosti te ispunjavanje međunarodnih obaveza službene statistike. Popis stanovništva 2011. sastavni je dio programa statističkih aktivnosti Republike Hrvatske za razdoblje 2008. do 2012. i Godišnjeg provedbenog plana statističkih aktivnosti Republike Hrvatske. Predmetnim prijedlogom zakona uređuju se priprema, organizacija i provedba propisa, jedinice i sadržaj popisa, vrijeme popisivanja, obrada, čuvanje i objavljivanje rezultata te način osiguranja sredstava za popis. Cilj svakog popisa pa tako i popisa 2011. je utvrditi podatke o broju i teritorijalnom rasporedu stanovništva. Istodobno se prikupljaju podaci o demografskim, etničkim, obrazovnim, migracijskim, ekonomskim i drugim obilježjima hrvatskog stanovništva, a isto tako utvrdit će se promjene koje su se dogodile u proteklom 10-godišnjem razdoblju. Ujedno će se prikupiti podaci o površini korištenog poljoprivrednog zemljišta po kategorijama i stočnom fondu te o broju stanova, njihovoj veličini i opremljenosti, kvaliteti i starosti stambenog fonda i to na svim razinama obrade, na nivou Republike Hrvatske, na nivou županija, gradova, općina i naselja. Prema ovom prijedlogu zakona popis će se održati u trajanju od 4 tjedna i to od 1. do 28. travnja 2011. godine, ali prema stanju na dan 31. ožujka 2011. godine u 24 sata. Za obavljanje popisa potrebno je u proračunu Republike Hrvatske osigurati novčana sredstva u iznosu od 161 milijun 417 tisuća kuna. Slažem se s onim diskutantima koji su rekli nije riječ o trošku nego je riječ o nečemu što je potrebno, što će koristiti Republici Hrvatskoj, svom stanovništvu. Sredstva se osiguravaju u okviru Financijskog plana Državnog zavoda za statistiku i to kroz tri godine, ali najveći iznos u samoj godini popisa tj. 2011. godine. Za popis 2011. relevantne su preporuke Konferencije europskih statističara za popise stanovništva iz stavova 2010. pripremljene u suradnji s Europskom komisijom UN-a za Europu i Statističkog ureda Europske unije. U preporukama za popise oko 2010. upotrebljava se definicija uobičajenog mjesta stanovanja koja je ključna za određivanje ukupnog broja stanovnika određene geografske jedinice, zemlje, regije i naselja. Jednaka definicija ukupnog stanovništva iznimno je važna u međunarodnom kontekstu kako bi se izbjeglo da ista osoba bude uključena u ukupnom broju stanovnika u više zemalja ili izostavljena u svim zemljama. Uredbom 763 iz 2008. Europskog parlamenta i Vijeća Europske unije u popisima stanovništva i stanova utvrđuju se zajednička pravila u prikupljanju podataka o stanovništvu i stanovima u 10-godišnjem periodu te se opisuju i definicije koje su zemlje obvezne primijeniti u svojim popisima kako bi se osigurala međunarodna usporedivost podataka. Državni zavod za statistiku dužan je najkasnije do 30. lipnja 2011. godine objaviti prve rezultate popisa 2011. godine. Podržat ću donošenje Prijedloga zakona o popisu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Mile Horvat, izvolite.
Zahvaljujem se, gospodine potpredsjedniče. Ja ću pokušati analizirati ovaj Konačni prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj. Prethodno, kao i moji prethodnici, kao i kolega koji je govorio u ime kluba SDSS-a, smatram da ovaj zakon treba podržati. U svojoj koncepciji on je po našoj ocjeni takav da bi bio dobra osnova za stvaranje metodologije za popis ne samo stanovništva nego za popis svih onih dobara koji su potrebni da bi se stvorila nekakva, iza toga jedna kvalitetna krvna slika društva koja nam mislim ovog trenutka nedostaje. Osim što je to obaveza dakle Europske unije i vezana je za nekakve dogovorene rokove, ova aktivnost u svakom slučaju je i potreba hrvatskog društva danas, pogotovo ukoliko vidimo da ćemo time dobiti jedan presjek stanja u stočnom fondu, stanja u poljoprivredi, iskorištenost poljoprivrednih zemljišta itd. Prema tome, logično je očekivati da ti podaci onda ne budu samo jedna obična suhoparna statistika nego da jednostavno budu sutra i element za stvaranje određenih strategija u razvoju poljoprivredne proizvodnje, strategija u raspolaganju stambenih fondom itd., itd. Prema tome, mislim da je ovaj posao potrebno uraditi i zbog toga je vjerojatno zainteresiranost za ovu raspravu takva jer smatramo da ovaj tekst kakav je predložen bi mogao biti u nekim dijelovima, mogao bi se na neki način doraditi kako bi sve zainteresirane grupacije za provođenje i realizaciju ovog posla bile u potpunosti zadovoljene. Kad to kažem onda mislim na određene odredbe na koje ću sada ukazati. Prije svega, sa našeg stanovništva mislim da je dobro da se prokomentira članak 15. On u svom stavku 2. kaže, definira koje će kategorije stanovništva biti izuzete iz ovog popisa. To je i moj prethodnik govorio. Dakle, to će biti one osobe dakle oni stanovnici po definiciji članka 2., oni stanovnici koji u kritičnom trenutku popisa su odsutni dulje od jedne godine u Republici Hrvatskoj. Dakle, ja ne znam možda ja ovo nisam dobro shvatio, možda ovdje postoji nekakvo drugo tumačenje koje bi ja volio čuti, ali onako kako bi to shvaćamo iz te kategorije će dakle biti izuzete za popis osobe koje prethodne godine nisu bile u Republici Hrvatskoj, a to je kategorija ljudi koji su obuhvaćeni programom povratka, obnove, stambenog zbrinjavanja itd., koji se dakle definitivno nemaju mogućnost fizički vratiti u svoje domove koji im još nisu obnovljeni, a nalaze se ovog trenutka još uvijek u izbjegličkim centrima i ne mogu fizički doći na trenutak popisa u mjesto gdje bi trebalo biti njihovo prebivalište. Mi smo u prethodnom popisu pokušali napraviti nekakav kompromis odnosno učiniti uslugu tim ljudima pa smo vršili popisivanje tih ljudi. popisalo se na taj način nekih 45 hiljada osoba, ali taj popis nije uvršten kao zvanični podatak iz razloga što ga nisu radili ovlašteni popisivači. Prema tome, mislimo da postoji ovdje jedan dobar razlog da se nađe razrada ovog modela članka 15. i mi smo tu na raspolaganju sa nekakvim svojim iskustvima, nekakvim svojim dodatnim idejama. Ovakva definicija kakva je sad ako ostane konačna mislim da će zakinuti određenu kategoriju, određenu populaciju ljudi u realizaciji toga prava da budu popisani kao građani Republike Hrvatske. Nadalje, ovdje ću nešto reći i o članku 7. U članku 7. u stavku 2. kažemo da na pitanja o nacionalnoj, vjerskoj pripadnosti osobe iz članka 4. ovog zakona mogu se slobodno izjasniti. U svakom slučaju ovo je jedna definicija koja je prilično neodređena. Ona pruža mogućnost da se netko nacionalno izjasni, opredijeli da je određenu nacionalnu pripadnost. Međutim, na terenu se često dešavalo da izvršitelji, dakle popisivači nisu ukazivali na tu mogućnost, pa je određen broj ljudi iz takvog svog neznanja se nije nacionalno opredijelio. Prema tome, mi smo i na klubu nacionalnih manjina prokomentirali to na način da smo rekli da bi možda ovu definiciju mogu, trebalo zamijeniti nekakvim prikladnijim izrazom koji bi na neki način obavezao popisivače da ljude moraju upozoriti na činjenicu da imaju pravo da se izjasne po nacionalnoj pripadnosti u trenutku popisa. U članku 9. ovdje govorimo o kategoriji odsutnih osoba. Dakle, podatke daje onaj tko je prisutan. Za one koji se ne zateknu ostavit će se obaveza da do 28. travnja 2011. se oni izjasne po onom obrascu o popisu. Ja ovdje samo želim upozoriti da mi imamo sad na terenu situacije da se vratio jedan član obitelji nakon pet godina ili više i da on čeka da mu se obitelj vrati. Dakle, da se steknu svi oni uvjeti koji su potrebni da se normalno živi i dok se to ne stekne nerealno je očekivati da se kompletira obitelj na terenu. Dakle, da se prekine školovanje negdje, dođe na pola školske godine itd. zbog popisa birača. Prema tome, ja upozoravam da će se desiti situacija da će mnogi ljudi biti nepopisani, odnosno da će zatečene osobe morati se kasnije o tome izjasniti. Vezano za to odmah upozoravam i na kaznene odredbe članka 45. koji je predvidio i kaznu za osobe koje se u tom propisanom roku pismeno ne odazovu ovome pozivu. Istina kazna je 800 kn, ali 800 kn je nekome značajan novac. Prema tome, ja molim da se u tom kontekstu razmisli malo i o ovom izuzetku od ove kaznene odredbe članka 45. za kategoriju ljudi koji se u trenutku popisa nisu našli na, kritičnog dana popisa nisu našli na mjestu popisa, a iz objektivnih razloga se nisu mogli odazvati na vrijeme. Članak 21. govori da je temelj popisa osim popisa stanovništva, dakle svih onih ostalih elemenata koji su bitni za stvaranje krvne slike društva su podaci iz službenih registra jedinica kako državnih, tako Državne geodetske uprave, tako i županijskih, odnosno područnih (regionalnih) jedinica. Ja ovdje samo upozoravam da mi smatramo ovo vrlo bitnom stvari, jer potpunoj vjerodostojnosti podataka je bitna stvar za realan popis i rezultat ovog popisa. Zašto to kažem? Zato što na terenu još uvijek imamo situaciju uzurpirane imovine, uzurpiranih nekretnina, voćnjaka, vinograda, imamo situaciju uzurpiranih stanova i ako to bude bio relevantan podatak koji će se unositi kao zatečeno stanje onda to neće biti ni pravedno niti pošteno, a niti će biti vjerodostojan podatak za statistički popis. U tom smislu upozoravam, dakle ljudi koji, popisivači bi trebali biti instruirani na način da se kontrolira pogotovo u onim kritičnim zonama za koje znamo da se to dešava i da postoje saznanja da postoje takve situacije da popisivače o tome vode izuzetnog računa. I na kraju vrijeme istječe. Pohvalio bih ovaj financijski dio propisa, jer je ovo jedan od rijetkih propisa koji je razradio financiranje provođenja ovog propisa do u detalja, do u kunu. Mislim da je to jedan dobar primjer kako bi trebalo da se ozbiljno razmišlja o troškovnoj strani kad se ide u ovako velike zahvate. Mislim da je već rečeno u ime kluba SDSS-a moj prethodnik je rekao da ćemo ovaj zakon podržati, a žao mi je što nema kolege Srba ovdje da mu kažem da mu se zahvaljujem na velikoj brizi koju ovdje za govornicom pokazuje za srpsku nacionalnu manjinu. To nama nikad nije dobro završilo. Ali eto, to je njegovo pravo, pa šta da mu radim. Hvala.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik u Ministarstvu uprave Pavle Matičić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Zahvaljujem se na raspravi o konačnom prijedlogu zakona. Zahvaljujem se na podršci koja je data ovom konačnom prijedlogu zakona. Htio bih samo uvodno zaključno kazati još jednom kao što se vidjelo iz prijedloga zakona, a iz rasprava koje su ovdje vođene se vidi da je ovaj konačni prijedlog zakona izrađen na osnovi našeg nacionalnog zakonodavstva posebno Zakona o državnoj statistici, a na drugoj strani također i na osnovi propisa Europske unije. To su ove uredbe koje smo već ovdje spominjali Uredba 763. i 1201. koji propisi su faktički direktive, jer nisu oni preporuke već i direktive kojih se Republika Hrvatska dužna pridržavati ako hoćemo imati usporedive podatke sa drugim zemljama Europske unije. U tom smislu je i izrađen ovaj prijedlog zakona uzimajući u obzir upravo te direktive i stavove i kriterije. Sukladno tome je i definicija ... [[Govornik se ne razumije.]] o pitanju da je ovdje kriterij mjesto stanova, uobičajeno mjesto stanovanja. To je kriterij. Nije kriterij prebivalište, boravište, državljanstvo. Svi ovi drugi kriteriji nisu, nije kriterij za popisivanje. Zato je i u zakonu definirano da se propisuje ne samo državljani Republike Hrvatske već i strani državljani, osobe bez državljanstva i koje imaju prebivalište ili koje se nalaze u to vrijeme u inozemstvu. U tom smislu je također definicija i ovaj kriterij kod studenata. To je stav koji je, proizlazi iz ovih propisa Europske unije i tako se on definira kod nas. Znači ako bi ti naši podaci bili drugačiji onda bi, oni ne bi bili usporedivi sa podacima u drugim zemljama Europske unije. Na kraju da kažem da, također da podaci iz popisa stanovništva mogu se koristiti samo u statističke svrhe. Znači ne može se pojedinačno koristiti popisnica za ostvarivanje nekakvog drugog prava, ili za uspoređivanje sa drugom evidencijom o osobnim stanjima građana, već se ona, već se ovi podaci koriste za agregatno analiziranje statističkih podataka, a ne za pojedinačno ostvarivanje nekakvog prava. I na kraju, kao što iz zakona proizlazi treba posebno donijeti Državni zavod za statistiku čitav niz naputaka, za provedbu ovog zakona i priprema i određenu edukaciju, tako da će dio primjedaba koje su date u ovoj raspravi sigurno biti moguće raščistiti ili raspraviti u okviru i u postupku izrade podzakonskih akata. I na kraju gospodine potpredsjedniče, prihvaća se amandman Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine, hitni postupak, P.Z.E br. 578, predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena, amandmane je podnio Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i Klub zastupnika SDSS-a. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane Odbora te se o njima ne glasuje jer oni postaju sastavni dio Prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima Kluba zastupnika SDSS-a. Gospodin Pavle Matičić, državni tajnik. Amandman na članak 15. alineja 1.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Vlada ne prihvaća predloženi amandman iz sljedećih razloga. Na taj bi se način izmijenila definicija ukupnog stanovništva koji je postojećim Prijedlogom zakona o popisu stanovništva, kućanstva i stanova 2011. usklađeno sa Europskim definicijom ukupnog stanovništva sukladno Uredbom Europske unije. Navedene uredbe uređuju način da se osigura način da svaka osoba ima jedno i samo jedno uobičajeno mjesto stanovanja, u međunarodnim kontaktima od izuzetne je važnosti kako bi se ... da osobe budu uključene u ukupan broj stanovnika u više zemalja ili da ne budu uključene nigdje. Osim toga odstupanje od definicije iz Europskih uredbi dovelo bi u sumnju vjerodostojnost rezultata popisa i moglo bi ugroziti status pregovaračkog poglavlja 18. Statistika, koja je privremeno zatvorena u listopadu 2009. godine. Hvala.
Hvala. U ime Kluba gospodin zastupnik Ratko GAjica. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospodine državni tajniče, cilj našeg amandmana je bio da se zaštite osobe koje jesu odsutne iz Republike Hrvatske prema ovom vremenu kako je to utvrđeno Zakonom ili djelomično. Ali one su odsutne ne zbog toga što su tako izabrale nego radi okolnosti na koje oni nisu mogli utjecati i ono što je naročito važno, odsutni su protivno svojoj volji i krajnjoj namjeri da budu izvan Republike Hrvatske. I ako ih se ne obuhvati popisom onda se događa nešto što je protivno njenoj namjeri a Zakon se temelji baš na tome da utvrdimo ljude po namjeri gdje će biti popisani. MI zbog toga ne možemo gospodine predsjedniče prihvatiti ovo objašnjenje, ustrajavamo na našem amandmanu i molim vas da se o tome glasuje.
Glasujmo o ovom amandmanu kojeg Vlada ne prihvaća, molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj amandman nije prihvaćen jer je glasovalo 21 za, 9 suzdržanih, 76 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o popisu stanovništva, kućanstava i stanova u Republici Hrvatskoj 2011. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat. Ovaj Konačni prijedlog zakona o popisu stanovništva je prihvaćen većinom glasova 113 glasova za, 4 suzdržana i 2 protiv.
Dvije obavijesti. Potpredsjednica Odbora za informiranje, informatizaciju i medije objavljuje da se sjednica koja je zakazana za 13. srpnja u 13 i 30 sati otkazuje. A predsjednik Odbora za obrazovanje, znanost i kulturu izvještava da se sjednica odbora održava danas u 13 i 30 u dvorani Stjepana Radića. Prelazimo na sljedeću točku – - Konačni prijedlog Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije – treće čitanje, P.Z. br. 423 Predlagatelj je Vlada. Raspravu su proveli odbori za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, Odbor za turizam, Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo i Odbor za zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane su podnijeli Odbor za pravosuđe, Klub zastupnika SDP-a, Odbor za zakonodavstvo i Odbor za prostorno uređenje. Predstavnica predlagatelja, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa Tatjana Vučetić će dodatno obrazložiti prijedlog. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane zastupnice i zastupnici. Pred vama je nacrt prijedloga Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije. Naime jedno od najznačajnijih otvorenih, a neriješenih pitanja u procesu pretvorbe i privatizacije društvenog vlasništva je uređenje vlasničkopravnih odnosa na građevinskom zemljištu, koje u postupku pretvorbe i privatizacije nije procijenjeno u vrijednosti društvenog kapitala. Prema posljednjim saznanjima Ministarstva pravosuđa, procjenjuje se da sveukupna površina zemljišta koja prilikom pretvorbe i privatizacije nisu unesene u društveni kapital navedenih pravnih subjekata iznosi negdje oko 100 milijuna metara kvadratnih, a samo na kampovima oko 20 milijuna. Takva pravna situacija stvorila je pravnu prazninu, u pogledu vlasničkopravnog statusa nekretnina, a što ima za posljedicu ogromnu štetu za Republiku Hrvatsku. Nesređeno vlasničkopravno stanje se posebno odražava na tzv. turističkom zemljištu, u posjedu gospodarskih subjekata iz oblasti turizma. Takva situacija onemoguće turističkim subjektima investicijska ulaganja u nekretnine, te sklapanje pravnih poslova npr. zakupa ili slično, vezano uz korištenje tog zemljišta. Na takvom zemljištu koje koriste trgovačka društva nije moguće izvoditi nikakvo građenje, budući nije moguće pribaviti dokaz o vlasništvu zemljišta, te se ne može niti ishoditi građevinska dozvola. Sve to ima za posljedicu nemogućnost unapređenja turističkog proizvoda. Stoga se upravo ovim zakonom želi urediti pitanje turističkog i ostalog građevinskog zemljišta koje nije procijenjeno u vrijednost društvenog kapitala društvenog poduzeća u postupku pretvorbe i privatizacije, titulara vlasništva na turističkom zemljištu, posebno na turističkom zemljištu u kampovima i posebno na zemljištu na kojima su izgrađeni hoteli i turistička naselja, titulara suvlasništva ovisno od opsega procijenjene vrijednosti društvenog kapitala u postupku pretvorbe i privatizacije, pravo prvenstva koncesije trgovačkog društva na zemljištu, u kampovima i na pomorskom dobru, pravnih subjekata koji imaju obvezu uplate koncesijskih naknada, naturalnog povrata oduzetog zemljišta prijašnjim vlasnicima koji su pravodobno podnijeli zahtjev za povrat tog zemljišta sukladno odredbama Zakona o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine i uvjete povrata. Otklanjanjem ostvarenih pitanja, odnosno uspostavom titulara vlasništva na turističkom i građevinskom zemljištu koje je predmet uređenja ovog zakona otvara se mogućnost investicijske aktivnosti na tom zemljištu, omogućuje se sklapanje valjanih pravnih poslova, zakonito korištenje tih nekretnina i uspostavljanje pravne sigurnosti u korištenju tih nekretnina. Hvala vam lijepo.
Hvala. Odbori. Odbor za zakonodavstvo, predsjednik odbora gospodin zastupnik Emil Tomljanović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Odbor za zakonodavstvo Hrvatskog sabora na 98. sjednici održanoj 12. srpnja 2010. godine raspravljao je o Konačnom prijedlogu Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, treće čitanje. Odbor za zakonodavstvo podupire donošenje ovog zakona, a na tekst konačnog prijedloga podnosi sljedeći amandman. Naime na članak 24., odnosno u članku 24. stavak 1. riječi u cijelosti brišu se, uz obrazloženje, naime ocjenjuje se da isti pravni položaj zemljišta, odnosno građevine koja nije procijenjena u postupku pretvorbe, odnosno privatizacije, treba imati zemljište, odnosno građevina neovisno radi li se o cjelini ili o dijelu. I treće, pored utvrđenog amandmana u raspravi je posebno ukazano na članak 36., a s prijedlogom da se preispita mogućnost izostavljanja ove odredbe, jer pored upitnog prioriteta otvara mogućnost da pojedina stranka u biti gubi pravo daljnjeg sudjelovanja u postupku, a istodobno se predlaže da se međusobno preispitaju rješenja iz članka 5. i 32. u prvom redu vodeći računa o položaju prijašnjih vlasnika. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za pravosuđe, predsjednica odbora gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Odbor za pravosuđe razmotrio je ovaj prijedlog Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu kao u svojstvu matičnoga tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnica predlagatelja istaknula je cijelu materiju koja se ovim zakonom uređuje, pravnu osnovu i razloge za njegovo donošenje. U raspravi su članovi odbora jednoglasno podržali konačni prijedlog zakona kojim se reguliraju imovinsko-pravni odnosi radi utvrđivanja titulara vlasništva nad turističkim zemljištem. Nakon provedene rasprave Odbor za pravosuđe je sa 7 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije sa sljedećim amandmanima: amandman na članak 21. da se u članku 21. zapravo unese stipulacija članka 22. gdje se onda u jedinstveno nomotehnički jedinstveno određuju iznimke od zabrane raspolaganja turističkim zemljištem koje postane vlasnika jedinca lokalne samouprave na način da je generalna zabrana raspolaganja i otuđenja, ali iznimno ukoliko se prenosi na RH bez naknade da onda se izuzima od te zabrane i ukoliko se prodaje trgovačkom društvu radi određivanja zemljišta za redovnu uporabu iz istih razloga se predlaže brisanje članka 22. U amandman na članak 24. da se u članku 24. riječi u cijelosti brišu da ne bi dovele do zabune da se radi kako je to u raspravi bilo iznijeti o mogućoj novoj nacionalizaciji na način da ukoliko u cijelosti ne bi bile procijenjene nekretnine da onda postaju vlasništvo RH. Zapravo i kad izraz u cijelosti izbrišemo onda će biti jasno da se radi o nekretninama koje uopće ni u jednom dijelu nisu procijenjene. Amandman na članak 34. stavak 2. da se na kraju rečenice briše točka i dodaju se riječi u roku od 60 dana da bi se utvrdio rok u kojem tijelo koje vodi postupak mora pozvati novo nadležno tijelo na preuzimanje postupka. I amandman na članak 36. sa prijedlogom da se članak 36. briše iz razloga što nije sukladno drugim zakonskim propisima, odnosno konkurenciju prava rješavaju nadležna tijela koja rješavaju sporove, a konkurencije prava iz ovog zakona zapravo držimo da je bezrazložna ta odredba jer je i ne može biti. Hvala lijepa.
Hvala. Odbor za lokalnu i područnu samoupravu? Odbor za turizam? Potpredsjednik odbora, gospodin zastupnik Gari Cappelli, izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Odbor za turizam Hrvatskog sabora na 33. sjednici održanoj 12. srpnja 2010. godine razmotrio je dakle Konačni prijedlog Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, dakle u trećem čitanju. Odbor za turizam raspravio je dakle predmetni konačni prijedlog zakona i na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora, dakle kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja naglasio je kako je riječ o trećem čitanju predmetnog zakona koji se dakle radio multidisciplinarno u suradnji sa predstavnicima Ministarstva turizma, prostornog uređenja i graditeljstva kao i raznim resornim udrugama s područja turizma. Istaknuto je da su konačnim prijedlogom koji se razlikuje od prijedloga Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije u kojemu je Hrvatski sabor raspravljao, dakle u prvom i drugom čitanju tj. 31. srpnja 2009. i 19. veljače 2010. djelomično prihvaćeni amandmani kluba IDS-a te prijedlozi Odbora za turizam, Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo, Odbora za pravosuđe, Odbora za zakonodavstvo i Odbora za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu, kao i prijedlozi izneseni tijekom rasprave na plenarnoj sjednici Hrvatskog sabora. Također jedna od promjena u konačnom prijedlogu zakona koja je uvrštena na inicijativu udruga hotelijera i udruga kampova jest rok na koji se daje koncesija koja je tako promijenjena sa 35 na 50 godina. U raspravi koja je uslijedila nakon uvodnog obrazloženja predstavnika predlagatelja većina članova odbora podržala je donošenje zakona pri čemu je naglašeno kako je predmetni zakon ključni dokument u rješavanju dosada postojećih ograničenja razvoja hrvatskog turizma. Međutim, prema mišljenju dijela članova odbora zakon bi mogao donijeti ne jednoznačan pristup različitim situacijama što bi posljedično moglo rezultirati još većim nepravilnostima. Također izraženo je i nezadovoljstvo načinom na koji je riješeno pitanje vlasništva. Većina članova odbora je mišljenja kako je uređenje pravnih i ekonomskih odnosa vezanih za turističko zemljište neophodno i od strateške važnosti za razvoj hrvatskog turizma. Intencija predmetnog zakona je osigurati pravni okvir za rast konkurentnosti hrvatskog turizma kao i pridonijeti dugoročnome i održivom razvoju lokalne zajednice prvenstveno putem investicija i zapošljavanja. Cilj zakona je omogućiti tržišno repozicioniranje te restrukturiranje hrvatskog turizma kao i njegovo usmjeravanje ka cjelogodišnjem poslovanju. Nakon provedene rasprave Odbor za turizam je sa 5 glasova za i 2 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru da donese Zakon o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo? Predsjednik odbora, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, poštovani kolegice i kolege. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo raspravio je na 34. sjednici održanoj 13. srpnja 2010. godine Konačni prijedlog Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada 8. srpnja. Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo na temelju članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravio je konačni prijedlog zakona kao zainteresirano radno tijelo. Uvodno je predstavnik predlagatelja istaknuo da je osnovna intencija ovog zakona urediti imovinsko-pravne odnose i način korištenja turističkog i ostalog građevinskog zemljišta koje nije procijenjeno i unijeto u temeljni kapital trgovačkih društava u postupku pretvorbe i privatizacije. Utvrđivanjem titulara vlasništva na navedenom turističkom i građevinskom zemljištu otkloniti će se pravni vakuum glede vlasničko pravnog statusa navedenih nekretnina, utvrditi mogućnost investicijske aktivnosti te sklapanje valjanih pravnih poslova i zakonito korištenje tih nekretnina. Značajnim je istaknuto da je odredbom ovog Zakona turističko zemljište na kojim je dokumentima prostornog uređenja određena ugostiteljsko turistička namjena i zemljište na kojem su izgrađene građevine ugostiteljske namjene, kampovi, hoteli i turistička namjena, dobro od interesa za Republiku Hrvatsku. Ukratko su prezentirane između rješenja koje se predlaže ovim Konačnim prijedlogom u odnosu na rješenja iz Konačnog prijedloga zakona o kom je provedena rasprava u drugom čitanju. Vezano uz primjedbe Odbora za prostorno uređenje o kom je provedena rasprava u drugom čitanju, istaknuto je da nije prihvaćena ta primjedba te da se ovim Konačnim prijedlogom zakona definira pojam zemljišta koje služi za redovitu uporabu s primjedbom da je to pitanje uređeno posebnim propisom Zakonom o prostornom uređenju i gradnji. U raspravi na Odboru predloženo je predlagatelju da zbog složenosti problematike, ... te nedvojbenosti odredbi kojima se reguliraju imovinsko pravni odnosi do rasprave u Konačnom prijedlogu zakona razmotri prijedlog da se u članku 6. stavku 1. i u članku 24. stavku 1. iza riječi "vlasništvo je Republike Hrvatske" dodaju riječi osim slučajeva iz članka 32. Vezano uz članak 9. kojim je regulirano pravo podnošenja zahtjeva za dobivanje koncesije na pomorskom dobru, sukladno odredbama propisa koji uređuju pomorsko dobro i morske luke, uočeno je da navedeni članak obuhvaća tu mogućnost samo za kampove ili dio kampa koji se nalazi na pomorskom dobru. Imajući na umu rješenja obuhvaćena Zakonom o pomorskom dobru, i morskim lukama koji je u izradi istaknuto je kako je odredbama ovog Zakona ovu mogućnost potrebno predvidjeti i za hotele koji se nalaze na pomorskom dobru ili ovo pitanje isključivo riješiti novim Zakonom o pomorskom dobru i morskim lukama. Nakon provedene rasprave, Odbor je jednoglasno odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu, ... u postupku pretvorbe i privatizacije zajedno sa sljedećim amandmanom i to amandmanom na članak 31. u kojemu se riječ "postavljanja" zamjenjuje za riječi "korištenja". Naime, navedenim amandmanom nedvojbeno se definira da je riječ o postojećim objektima i uređajima komunalne i druge infrastrukture na turističkom zemljištu iz članka 20. ovog Zakona. Hvala.
Hvala. Odbor za zaštitu okoliša? Predsjednica Odbora gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospođo državna tajnice, zastupnice i zastupnici. Odbor za zaštitu okoliša Hrvatskoga sabora raspravio je na svojoj 38. sjednici održanoj 12. srpnja 2010. godine Konačni prijedlog zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 8. srpnja 2010. godine. Postupak donošenja ovog Zakona odvija se redovitom procedurom u trećem čitanju temeljem članka 158. poslovnika Hrvatskoga sabora, a Odbor za zaštitu okoliša raspravio je ovaj Zakon kao zainteresirano radno tijelo. U uvodnom obrazloženju ministar pravosuđa gospodin Dražen Bošnjaković u svojstvu predstavnika predlagatelja dao je kratak pregled stanja u tom dijelu zakonodavstva te naveo probleme nastale izostanka unošenja velikih površina turističkog zemljišta u temeljni kapital trgovačkih društava tijekom i nakon provedene pretvorbe i privatizacije. Danas je to zemljište na neki način još uvijek društveno vlasništvo, uređivanjem pitanja koncesija i pitanja naknada za dosadašnje korištenje turističkog zemljišta od strane trgovačkih društava otvara se mogućnost novih investicija. Istaknuo je činjenicu da je turističko zemljište dobro od interesa za Republiku Hrvatsku kao potencijal za razvoj turističke djelatnosti, a naveo je i to da će trgovačka društva moći dogovoriti uvjete koncesije sa jedinicama lokalne samouprave, te da je duljina koncesijskog razdoblja povećana sa 35 na 50 godina. Napomenuo je da je Zakon u najvećoj mjeri kroz postupak u tri čitanja usklađen sa zahtjevima sa svim zainteresiranih te da predstavlja kvalitetno polazište za rješavanje neriješenih pitanja. Konačni prijedlog Zakona je nomotehnički dotjeran. U raspravi je postavljeno pitanje ograđivanja plaža te javnih prostora, te ograničavanje građana i turista u njezinu korištenju, te je iskazana potreba da se onemogući devastacija obale gradnjom novim objekata u funkcionalnim cjelinama između objekata i pomorskog dobra, od strane trgovačkih društava koja će ostvariti pravo na koncesiju nad predmetnim zemljištem. U svom odgovoru ministar pravosuđa gospodin Bošnjaković naveo je da se plaže nalaze u području pomorskog dobra, te je to pitanje uređeno Zakonom o pomorskom dobru i Zakonom o koncesijama. Formiranim zemljišnim česticama na kojima se nalaze turistički objekti utvrđuje se titular vlasništva te se omogućuje prodaja tog zemljišta trgovačkom društvu ali samo na površini nužnoj za redovnu uporabu te građevine. Na ostalim dijelovima predmetnog zemljišta koji će biti pod koncesijom neće se moći ništa graditi bez suglasnosti titulara vlasništva. Nakon provedene rasprave Odbor za zaštitu okoliša je većinom glasova, sa 5 glasova za i 2 glasa protiv odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa kolegice. Sada ste odmah na redu. Klub zastupnika HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice. Zakon o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije dovršava procese privatizacije u turizmu, regulira ponašanje u prostoru u primorskoj Hrvatskoj, definira vlasništvo nad teritorijem i zaokružuje poslovanje u hotelijerstvu. Ovaj Zakon se donosi godinama, a država je bila vrlo oprezna u njegovom donošenje jer je riječ o osjetljivoj tematici. Ovaj Zakon bi dodjelom koncesija trebao riješiti problem oko 100 milijuna četvornih metara zemljišta koje tijekom privatizacije nije uneseno u temeljni kapital hotelijerskih tvrtki, a koje neophodno i strateški važno za razvoj Hrvatskog turizma i formalno i sadržajno. Zakonom o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije omogućava se državi izdavanje i naplata koncesija za njezina zemljišta u hotelskim kompleksima i kampovima do kojih do sada nije zarađivala ništa. Posljedica postupka pretvorbe i privatizacije ostavila je neriješena pitanja vlasničko pravnih odnosa na građevinskom zemljištu koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenog kapitala pravnih subjekata. To stanje posebno dolazi do izražaja kada je riječ o turističkom zemljištu na kojem su kampovi i hoteli. Zbog nesređenih vlasničko pravnih odnosa, sve investicije u ta područja su onemogućene kao i sklapanje ugovora i drugih oblika pravnih poslova u vezi s korištenjem tog zemljišta od strane drugih zainteresiranih pravnih osoba. Vrijednost ovog Zakona očituje se u odlučnosti pronalaženja pravih titulara vlasništva a i prijašnjim vlasnicima koji su pravodobno podnijeli zahtjev za povrat tog zemljišta koje im je oduzeto u vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine također se vraća sukladno postojećim zakonskim rješenjima što mi u klubu HSS-a posebno pozdravljamo. Na taj se način gordijski čvor iz '90.-tih bar u ovom slučaju ne reže već nadamo se polako otpetljava. Ne manje važno, uspostavlja se određeni stupanj pravne sigurnosti za buduća ulaganja u razvoj turizma. Ovaj zakon omogućava državi izdavanje i naplatu koncesija na njezina zemljišta u hotelskim kompleksima i kampovima od kojih do sada nije zarađivala ništa. Procjenjuje se da je 22 milijuna četvornih metara neprocijenjenog zemljišta u kampovima te da sveukupna površina zemljišta koja nije prilikom privatizacije unesena u kapital turističkih poduzeća iznosi čak oko 100 milijuna metara kvadratnih. Hipotetski, kad bi država ove godine počela sa izdavanjem i naplatom koncesija samo na zemljištima u kampovima po cijeni od 7 kuna po kvadratu dobila bi 154 milijuna kuna. Na ukupno 100 milijuna kvadrata po istoj cijeni zaradila bi 700 milijuna kuna pa se možemo zapitati koliko smo novca izgubili u posljednjih 10 godina koliko se pokušava donijeti Zakon o turističkom zemljištu. Zbog nedefiniranog vlasničkog statusa tog zemljišta nije bila samo zakinuta država, lokalna samouprava već i hotelijeri i vlasnici kampova jer im je bilo onemogućeno investiranje i kategorizacija njihovih objekata. Ovdje dolazi također do izražaja rješavanje drugog problema, ništa manje važnog, a to je financiranje jedinica lokalne samouprave od potencijalnih koncesija i mudrog korištenja turističkog zemljišta koje će uskoro biti na raspolaganju. Smatramo posebno važnim istaknuti odredbe članka 8. kojima se zabranjuje prenošenje koncesije na treću osobu, pogotovo imajući u vidu produženi rok trajanja mogućih koncesija sa 35 na 50 godina. Smatramo to pozitivnim jer se koncesionar potiče na planiranje dugoročnog razvoja svoje djelatnosti, uz sigurnost povrata uloženih sredstava i ostvarivanja dobiti u dužem vremenskom razdoblju. Nastavljajući na sve rečeno želim naglasiti važnost odluka koje će tijela jedinica lokalne samouprave donositi te na taj način ili pridonositi razvoju prostora i turističkih kapaciteta u suglasju sa lokalnim stanovništvom kojeg zastupaju ili u nesuglasju, što bi ne bi bilo mudro, otežati svoj razvoj. S aspekta zaštite okoliša odnosno zaštite prostora tijela lokalne i regionalne samouprave dobivanjem ovog prostora u vlasništvo postat će odgovorne za zaštitu tog prostora i njegov razvoj kao područja od značajnog interesa za Republiku Hrvatsku. U donošenju prostornih planova nižih razina otvara se prostor za razvoj pri čemu lokalna uprava treba paziti da razvoj ne bude usmjeren u povećanje broja izbetoniranih kvadrata jer beton ne bi trebao biti sastavni dio turističke ponude. Naime, bilo kakva preizgrađenost kao posljedica prekapacitiranosti i odsustva pažljivog prostornog planiranja može se obiti o glavu i smanjiti prihod od turizma koji danas čini 18% BDP-a Republike Hrvatske. Ne smijemo zaboraviti da je Jadran poželjna destinacija i zbog najčišćeg mora na Mediteranu, ali i zbog prirodnih ljepota i zbog toga što Hrvatska doista jest Mediteran kakav je nekad bio, za razliku od drugih zemalja koje su svoju obalu pretvorile u beton i time je bespovratno uništile. Stoga, jasno je da uređenje pravnih i ekonomskih odnosa vezanih uz turističko zemljište je potrebno, neophodno i strateški važno za razvoj hrvatskog turizma i u formalnom i u sadržajnom smislu. Ovaj zakon bi trebao osigurati okvir koji će omogućiti rast konkurentske sposobnosti turizma te pridonijeti dugoročnom i održivom razvoju lokalne zajednice prvenstveno putem investicija i zapošljavanja. Mi u HSS-u se svakako zalažemo da se turističko zemljište koje je danas mrtvi kapital stavi u funkciju, a da koncesijski ugovori budu precizno sastavljeni u smislu zaštite interesa države, lokalne samouprave, vlasnika hotela ili kampa, a prije svega u smislu zaštite javnog dobra. I zbog svega navedenog podržat ćemo donošenje ovog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena državna tajnice, uvažena gospodo zastupnici. Evo došli ste na red, i klub IDS-a će glasati za ovaj zakon. Ovo je mali dan za IDS, ali veliki za Hrvatski sabor. Je da je 2010. izgubljena kada je riječ o naplati, bit će nažalost i 2011., vjerojatno i 2012., ali bolje ikada nego nikada i šteta da smo propustili ovih 15 godina. Tvrdim isto tako da niti jedan zakon u 20-godišnjoj povijesti ove mlade hrvatske demokracije nije se duže porađao od ovog Zakona o turističkom zemljištu. Evo, državu možete u hipu, u jednome danu zadužiti bez ikakvog problema za dodatnih 13,5 milijardi kuna putem obveznica, ali naplatiti 1 kunu od svojih političkih istomišljenika ne možete ni nakon 20 godina. Znači, kao što rekoh to da bi se zakon ili nakon što se zakon izglasa to još uvijek ne znači da će netko početi državi išta plaćati. A da sam u pravu najrječitije svjedoči članak 11. kojega doslovce citiram: "Zahtjev za dobivanje koncesije podnosi se Vladi Republike Hrvatske putem ministarstva nadležnog za turizam u roku od godinu od dana stupanja na snagu ovog Zakona". Kada će zakon stupiti na snagu to ćemo tek vidjeti, ali imam dojam da se čeka da prođe turistička 2011. da bi se tek mogli podnijeti zahtjevi, a dok im se ta prava riješe proći će zasigurno i turistička 2012. godina. Znači ono na što ja apeliram, gospođo državna tajnice, gospodo zastupnice da svedemo taj rok za podnošenje zahtjeva za koncesije na najkasnije 31.12.2010., a sve te odluke trebaju se donijeti do 1.6.2011. kako se ne bi dogodilo da nitko za zemljište ne plati ni kune ni 2011., odnosno 2012. godine. Zašto je tome bilo tako da taj zakon evo porađa se gotovo 10-tak li 15-tak godina, zašto taj zakon nisu željele niti HDZ-ove, a usuđujem se kazati nije ga željela niti 3. siječanjska administracija. Ali prije toga samo da vam kažem gdje je otprilike turizam na današnji dan. Neto prihod turizma 2009. godine iznosio je milijardu eura manje nego 2008. godine, sa 6,5 milijardi eura pao je na 5,5 milijardi, a 2010. biti će zasigurno manji najmanje 500 milijuna eura u odnosu na 2010. godinu. Ili kako to izgleda za prvih 6 mjeseci ove godine? Nijemaca je došlo u Hrvatsku 19% manje, Čeha 14 i Mađara isto tako 14% manje za prvih šest mjeseci, Austrijanaca, Nizozemaca isto negdje oko 7% manje. Ja sam uvjeren da su te turističke tvrtke uspjele ma ne nametnuti svoj interes, neću govoriti korumpirati, da su nekoga korumpirale, ali zasigurno eto uspjele su nametnuti taj neki svoj stav da se njima na taj način podilazi. Vlast s jedne strane može lijepo gledati kako joj kroz prste cure desetine milijuna eura godišnje samo kada je riječ o toj materiji. U 15 godina mi smo zasigurno izgubili najmanje 500 milijuna eura. 500 milijuna eura to vam je brat bratu nekih 50 km autocesta ili 20 hotela sa 5 zvjezdica ili pedesetak super modernih škola, ala Veli Vrh u Puli koja se sad dovršava sa dvoranom. To je 10 nama sanjanih općih bolnica u Puli ili stvarna sanacija dva hrvatska brodogradilišta. I sad umjesto da Vlade uzmu taj novac, mislim tu i na 3. siječanjsku Vladu. Ona je taj novac prepuštala bankarima ili bankama u stranom vlasništvu koji kontroliraju velike turističke sustave tajkunima, pifovima, stranim kompanijama ili itd. itd. Kad bi danas imali samo na godišnjoj razini 20, 30 milijuna ili 40 milijuna eura od tog zemljišta pa mi bi mogli pratiti sve ove male tvrtke poput TSU-a itd. koji imaju probleme u poslovanju, a sada čitam da čak niti plaće u Hrvatskom fondu za privatizaciju se uredno ne isplaćuju i da je njihov proračun za pomoć takvim tvrtkama suh kao barut. Međutim, vjerujem da ono što je obećao ministar Popijač će i ispuniti. Čovjek si normalno postavlja pitanje pa zar mi nismo dovoljno zadužili te, šta ja znam tajkune, te strane banke, pifove itd. Zar im doista nismo cijelu zemlju podredili. Meni je jasno da oni logično žele iz dana u dan sve više. Ja to razumijem, ali ja jednostavno ne mogu shvatiti da se ova materija do današnjeg dana nije željela riješiti. Ja to u svakom trenutku uspoređujem recimo s ovim malim trgovcima, sa obrtnicima, za zanatlijama, ugostiteljima. Oni da bi dobili jedan kvadratni metar neke terase u Poreču ili Puli, Splitu ili Dubrovniku, mom Buzetu, pa moraju kožu za sebe dati da bi te zakupe platili. U jednom Poreču čini mi se da jedan kvadratni metar neke terase u Dekumanovoj 15 eura. To je više od stotinu kuna, a s druge strane naši tajkuni koriste stotine hektara kampova, pazite i nikome ne plaćaju ništa. I sad neka mi netko kaže da neki u nekim vladama ili svim vladama nisu bili korumpirani. Vlade su sigurno vidjele da ti veliki koriste ovo javno dobro. Vlade vide kako se neki silno bogate. Vlade vide da se oni mali trgovci, obrtnici, ta sirotinja naprosto deru, deru im se koža na živo. Da su ovi veliki njima nelojalna konkurencija i kroz takvu jednu formu Vlada vidi da ovi veliki ne grade nove hotele. Vlada vidi da neki u Saboru na to upozoravaju godinama i jasno ništa se ne poduzima. Sve se to tolerira 20 godina. Hajde da budem precizniji od rata 15 godina i sad mi recite da je to stanje normalno. Da netko recimo nije i korumpiran. Za mene nema drugog objašnjenja da li će se zbog toga nekome nešto dogoditi vjerojatno neće. Ali isto tako, kada govorimo o ovom zakonu moram reći i to da nisam da cijenom upropastimo turistički sektor, pa samim time niti velike. Turistički sektor i tu treba biti pošten drže ovi veliki sustavi. Oni su ili privatizirani ili su propali. Zato i te velike treba razumjeti. Ali ne mogu njihovi eksponenti svo vrijeme dijeliti lekcije, a s druge strane normalno izvlačiti se na temelju ove postojeće političke volje. Od devedesete do danas u ovih 20 godina ja tvrdim da na cijelom Jadranu nije sagrađeno 20 novih hotela. Istina, '91. godine dogodio nam se rat. Hrvatska je bila žrtva agresije. Izgubili smo četiri, pet godina. Ali u 20 godina od devedesete do danas pa što smo učinili kao nacija. Postavili smo tu cestovnu infrastrukturu o.k. čime smo zadužili Hrvatsku, doveli smo velike trgovačke lance i to je u pravilu to. A u 45 godina od '45. do '90.-te, hajde od '50. do '90. onih 40, naši očevi postavili su jedne temelje jedne industrijalizirane države koja je bila nerazvijenija u ono vrijeme razrušenija od Hrvatske. Podigli su tvornice, industrijalizirali su zemlju, podigli su brodogradilišta, hotele. U Istri ih je sigurno od '60. do '90. podignuto stotinjak. Od '90. do današnjeg dana sumnjam da ih je više od 5. Postavili su temelje bolnicama, 400 hiljada stanova je sagrađeno, infrastruktura, elektrificirana je Hrvatska ili Jugoslavija u ono vrijeme svejedno. Svatko je mogao do posla, a mi smo od devedesete na ovamo još jedanput kažem imali smo rat sve to rasprodali i ne možemo više nikamo. Sve zemlje u našem okružju dižu svoj bruto društveni proizvod, jedino Hrvatska stagnira i pada. Slovački bruto društveni proizvod raste za 3%, poljski za 2,7, srpski za 1%, mađarski 0,8, slovenski 0,5. U Bosni i Hercegovini biti će neutralan 0%, u Hrvatskoj pada za 1%. Evo sada se svi čude što je za 13,5 milijardi kuna Šuker dodatno zadužio Hrvatsku obveznicama na rok od 10 godina. Ja sam o tome govorio da će se još 7.7. to dogoditi. I šta sada nego da uskliknem bravo majstore! Ali politika drž vodu dok majstori ne odu je jednokratna politika koja će nas prije ili kasnije morati i otrijezniti. Inače da vam kažem da na današnji dan bez ovih 13,5 milijardi kuna vrijednost obveznica na inozemnom tržištu je 30,3 milijarde kuna ili 4,1 milijarda eura. Kada se građani prezaduže oni se objese, a kada se državu zaduže neki se obogate, ali se narodu veže omča oko vrata. Ali pustimo sada to. Da se vratim na ovaj zakon. Kad govorim o turističkom zemljištu prije je gospođa Petir rekla da ga samo u kampovima ima 22 milijuna kvadratnih metara ili četvornih metara. Ukupno takvog zemljišta koje nije ušlo u temeljni kapital ima 100 milijuna metara. Jedan euro, pa možete računati koliko to može biti neka bude 0,5 eura po kvadratu, u kampovima mora biti najmanje 11 pa do 22 milijuna eura godišnje. Ponavljam još jedanput, ja sam protiv toga da cijenom uništimo tog zemljišta turistički sektor. Cijena za te nekretnine ne smije biti takva da se sustavi upropasti. Zašto? Vrijeme je teško, govorio sam o brojkama dolazaka, biti će i gore. Kolika je s druge strane vrijednost tih nekretnina, tj. koliko može biti zakup. Ako netko s druge strane po mom sudu želi graditi, pa treba mu to omogućiti sa jednom kunom koncesije na 100 godina kažem kroz institut prava građana. Država će se ti s druge strane naplatiti, PDV-om, doprinosom, radnim mjestima, stavljanjem u funkciju građevinske operative itd., itd. Pred 15 ili 20 ili 30 dana gospodin Danko Končar kupio je dole u Istri Barbarigu Dragoneru za 51 milijun eura. Jedan kvadratni metar zemljišta platio je između 15 i 20, ne više od 25 eura, '99. ili 2000. u nekim drugim vremenima to je prodano za 7 eura. Nije trebalo se prodati, apsolutno, 20 milijuna eura su ceste, vode, kanalizacija, ovo što su drugi uložili i to mora biti neka startna cijena sada, ne smije se nekoga uništiti sa zakupom, ali zakup treba svatko platiti. Nema jednostavno nešto za ništa, pa makar ti tajkuni financirali vlast. Ili kada neki poslovni ljudi da ih ne imenujem kažu sad znamo koliko vrijedi Barbariga Dragonera, ok, koju nije trebalo prodati, kako to da ne kažu pod kojim uvjetima su oni 2000. ili 2001. kupili jednu Anitu iz Vrsara sa 3, 4 kampa, sa hotelima, apartmanima, gudvilom te tvrtke, infrastrukturom, tko je bio šef Hrvatskog fonda za privatizaciju itd., itd. Ja govorim to stoga da se jednostavno prestane politizirati, na to nema nitko prava. Sve što možemo u ovoj zemlji treba staviti u funkciju. Mi moramo poručiti hotelijerima ne znam 15 godina, rat ne računam, koristili ste to zemljište, evo vam ga još 15 godina ako treba za ništa. To govori Damir Kajin. Ali onda dajte na istome sagradite svaki dva hotela sa pet zvjezdica, dva hotela to je 50 milijuna eura, 400 milijuna cirka kuna, državi ćete kroz PDV platiti 100 milijuna kuna, već u dvije godine zaposlit ćete 100, 200 ljudi, kroz doprinose će ova država imati i to je ono što će nositi naciju, to je ono što nam treba, to je ono što može potaknuti investicije. Oni će reći pa mi smo obnavljali hotele, ali u pravilu ste otpuštali ljude, a kroz nove sadržaje nove ćete i zapošljavati. Jednom riječju imajte, ali i dajte, zaradite ali gradite, jer i država treba sigurno doći na svoje. Znači ne može netko koristiti nešto za ništa, ali još jedanput ću reći imat ćeš, ali onda zapošljavaj, gradi itd., i prestani politizirati, i kada govorim o ovom zakonu i ovdje ću apelirati i da naši obrtnici mogu doći do poslovnih prostora u kojim rade, jer su radnici došli do stanova, tajkuni do tvornica, stranci do hotela, tvornica, ne znam banaka, branitelji, sad smo izglasali zakon do stanova, poljoprivrednici do zemlje, jedino ti obrtnici ne mogu doći do ništa. Još jedanput, vidim da ovdje svijetli, princip radi i ima i treba se jednostavno ugraditi u taj zakon, a onaj koji nije na to spreman treba platiti sve ono što koristi i dosta toga da netko nešto koristi za ništa. Prošlo je to vrijeme i oni to isto tako moraju shvatiti i ovaj zakon je jedan nov početak, doduše taj zakon je zakasnio 20 godina, ali bolje ikada nego nikada, IDS ga podržava, ima dobrih rješenja, ali bojim se da neki ništa neće platiti, ni 2011. ni 2012.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospođa zastupnica Ana Lovrin. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo državna tajnice, kolegice i kolege. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će ovaj prijedlog, Konačni prijedlog Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije. Danas raspravljamo o, u trećem čitanju o jednom ja bih rekla najraspravljanijem zakonu u Hrvatskom saboru. Tko se sjeća počeli smo raspravljati o ovoj temi 2005. godine, tada kao prijedlogu Zakona o turističkom zemljištu, i naravno rasprava je toliko godina i trajala i pokušavalo se naći rješenje jer se radi o jednoj složenoj problematici rješavanja situacije koja je zaostala iz postupka pretvorbe i privatizacije. Tijekom svih ovih godina kako je kolega Kajin rekao da je zakon zakasnio 20 godina, ja bih rekla da nije ovaj zakon zakasnio, nego je zakasnilo rješavanje ovoga problema, pa kada ga u tijeku svih tih godina nisu uspjeli razriješiti drugi zakoni u međuvremenu donošeni dakle i Zakon o privatizaciji, i Zakon o vlasništvu i drugim stvarnim pravima, onda je trebalo pristupiti jednom posebnom zakonu koji bi razriješio ovu nastalu situaciju. Naime, radi se o izuzetno važnom, važnim nekretninama, važnom zemljištu, biseru od zemljišta, i to je prepoznala hrvatska Vlada i tih davnih 90-ih godina, kada zapravo ono nije procijenjeno, nije pušteno u procjenu kapitala, nije pušteno u pretvorbu upravo iz razloga da ne bi bilo prodano i da ne bi otišlo u bescjenje. Kao što sam rekla u međuvremenu je stupio na snagu Zakon o vlasništvu '97. godine koji utvrđuje dakle titulare vlasništva na svakoj nekretnini, pa je tako trebao riješiti i ovo, ali eto nije. Stupila je i izmjena Zakona o privatizaciji koji je ovu situaciju pokušavao riješiti generalnom odredbom članka 47. kojom je rekao da neprocijenjene stvari, prava, dionice, nekretnine postaju vlasništvo Hrvatskog fonda za privatizaciju, no u praksi se to nije dogodilo iz razloga što se nije moglo uknjižiti vlasništvo jer sudovi nisu priznavali to kao ex lege stjecanje, pa smo onda u situaciji dan danas 2010. godine da su ove nekretnine, odnosno ovo zemljište ostalo sa još uvijek upisanim društvenim vlasništvom, i dakle ovu situaciju treba razriješiti, i to iz više razloga. Naime, ovakvo stanje dugogodišnje je rezultiralo ja bih rekla trojakim štetnim posljedicama, a to je da trgovačka društva nisu imala nikakav pravni temelj za legalno bilo korištenje, bilo raspolaganje, bilo investiranje. Druga štetna posljedica da je država kao što smo ovdje čuli i kao što je izračunavano kroz sve te godine gubila prihode ovih 15 godina, ali evo ja se usudim reći da je i bolje da je izgubila te prihode nego da je to '90-ih prodano po onim procjenama kakve su onda bile u pretvorbi tada društvenih, turističkih i ugostiteljskih poduzeća. U međuvremenu se dogodila još jedna izuzetno štetna posljedica koju je pitanje da li će uspjeti riješiti ovaj zakon, mislim da neće, i zato evo ja ponovno još jedanputa pozivam i apeliram na Državno odvjetništvo da se snažnije angažira i da vrati državi ono što je državi oteto, a to se radi se o nezakonitim uknjižbama na velikim površinama ovoga zemljišta nezakonito provedenim u zemljišnim knjigama i upisom vlasništva trgovačkih društava koje tu zemlju i to zemljište nikada nisu platile državi Hrvatskoj o čemu se vodi niz parnica i koje bi trebalo se itekako angažirati da one budu i završene u korist RH. U tijeku, dakle evo sada imamo treće čitanje, zakon u trećem čitanju, možemo reći da se on u ova prva dva čitanja zaista da je izbrusio svoje odredbe. U odnosu na drugo čitanje pozdravljamo većinu izmjena osim onih nekoliko amandmana koje će trebati još dodatno poboljšati ovaj tekst, ali dakle osim što se radi o nizu nomotehničkih poboljšica i brušenju zakonskog teksta da bi on bio nedvojben i jasan jedna od novina, najvažnijih novina u odnosu na drugo čitanje je rok trajanja koncesije najduže do 50 godina što ne držimo lošim jer je s jedne strane se usklađuje sa Općim Zakonom o koncesijama, a s druge strane na neki način ima gospodarsko opravdanje i gospodarski interes radi eventualnih ulaganja znatnih razmjera da onda i bude jedna sigurnost u mogućnost korištenja toga zemljišta. Naravno sve te uvjete i prodaje i procjene i davanja koncesija utvrdit će Vlada svojom uredbom. I zato upravo da ne bi dočekali 2011. godinu sa istim problemom neriješenog ovog turističkog zemljišta ja se nadam da će ovi podzakonski akti biti donijeti na vrijeme da sljedeću turističku sezonu dočekamo sa riješenim titularima, pravima vlasništva i ovlaštenjima na ovom zemljištu. Dakle, mislim da je ovaj zakon obuhvatio i riješio svu problematiku. Od, za početak, od definiranja turističkoga zemljišta kao zemljišta koje nije procijenjeno u vrijednosti društvenog kapitala u postupku pretvorbe i privatizacije, zemljišta koje je određeno prostornom planskom dokumentacijom za ugostiteljsko-turističku namjenu i koje se za tu namjenu koriste. Riješili smo pitanje ostaloga građevinskog zemljišta jer dok se radio ovaj zakon utvrđeno je da u postupku privatizacije postoje i drugi slučajevi gdje su se društvena poduzeća pretvorila, privatizirala, ali njima nisu obuhvaćene sve nekretnine bivšeg društvenoga poduzeća pa se ovim zakonom rješava i to. Ono što je bitno da je turističko zemljište utvrđeno kao dobro od interesa za RH i utvrđeno je da uživa njezinu posebnu zaštitu. Također je utvrđeno da će njime RH raspolagati putem davanja koncesija. Utvrđeno je također da sukladno toj odredbi onda i RH ima pravo prvokupa i također da će se razvrgavati suvlasničke zajednice po generalnom načelu da ukoliko je suvlasnik RH i trgovačko društvo da će se zajednica suvlasnička razvrgavati na način da država Hrvatska isplati suvlasnika po tržišnoj vrijednosti, a iznimno ukoliko je trgovačko društvo vlasnik preko omjera, preko polovine onda može ono isplatiti tržišnu vrijednost RH. Također je određeno, dakle zakonom je zapriječeno da trgovačko društvo koje dobije koncesiju po ovako prvenstvenom redu, dakle jer ovim zakonom se za ova zemljišta izuzima primjena Zakona o koncesiji i određuje se posebna primjena ovoga zakona. Ali je zato zapriječeno da se tako dobivena koncesija može prenijeti na nekoga drugoga i ostavljen je rok. Naime, ne može takvo trgovačko društvo i dalje držati ove nekretnine, ne poduzeti ništa. Dakle, ima rok od godine dana kada mora postaviti zahtjev za koncesiju. Ukoliko to ne učini onda će to zemljište biti dano po općim pravilima koncesioniranja putem javnog natječaja. I mislimo da je to dobro, na neki način da se zaštite gospodarski interesi postojećih subjekata na tim nekretninama, ali da oni za to istovremeno i pravično plate naknadu. Naknadu koja bi se onda dijelila između RH u 60%, 20% bi se uplaćivalo na županijski proračun i 20% na proračun grada, odnosno općine. I ono što je važno da ovaj zakon određuje explicite da se sva ta sredstva pribavljena bilo koncesijskim naknadama, bilo dozvoljenim, iznimno dozvoljenim prodajama po ovom zakonu, da se moraju upotrijebiti za razvoj turizma. Dakle, bilo za izgradnju infrastrukture turističke ili putem Fonda za turizam na državnoj razini. Riješeno je i pitanje ovog ostalog. Dakle, zemljište u kampovima, cijelo neprocijenjeno zemljište u kampovima postaje vlasništvo RH, a neprocijenjeno zemljište na turističkom zemljištu na kojem su izgrađeni hoteli i turistički naselja, dakle razrađuje sve situacije kada je procijenjena samo vrijednost građevine, kada je procijenjena građevina i dio zemljišta, kada je neprocijenjeno zemljište. I mislim da je ovim sustavnim sada odredbama su sve situacije razrađene. Također ono neprocijenjeno zemljište na kojem su izgrađeni hoteli i turistička naselja postaje vlasništvo jedinica lokalne samouprave što je dobro za njihov razvoj daljnji poglavito manjih jedinica koje imaju dosta takvih turističkih naselja. I naravno budući da se ovim Zakonom na neki način daje to jedinicama u vlasništvo onda se s pravom određuje da se njima zabranjuje da to zemljište prodaju dakle one ga mogu iznimno ili samo prenijeti na Republiku Hrvatsku bez naknade ili ga mogu koncesionirati ili prodati samo zemljište koje je potrebno za redovnu uporabu zgrade koja je procijenjena u procesu pretvorbe i privatizacije. Gotovo taj identičan način i ratio je zadržan kod ostalog građevinskog zemljišta s time da se ono neće koncesionirati nego će se prodavati onaj dio koji je nužan za redovnu uporabu a dio ispod zgrade postat će vlasnik subjekta koji je u pretvori imao procijenjenu zgradu. Također rješavanje imovinsko pravnih odnosa je ovim Konačnim tekstom od članka 28 na dalje potpuno precizirao rješavanje ovih prelazaka vlasništva, utvrđivanje građevinskih čestica rokova u kojima određene zainteresirane osobe mogu podnositi zahtjeve da ne ostane to sporno i neriješeno. I na kraju rekla bih da smo ovim zakonom zahvatili i rješavanje pitanja prijašnjih vlasnika naime, to su ogromni kompleksi zemljišta oni su nekada imali poznate titulare privatne vlasnike, oni su tijekom godina je to zemljište nacionalizirano i deposedirano, danas imamo situaciju da se neka od tih zemljišta privedena namjeni, nekada su neka bila privedena namjeni ali danas su izvan funkcije pa bivši vlasnici gledaju prazne ledine koje im se ne vraćaju iz razloga što je to nekada bilo prostorno planskom dokumentacijom ili općinskim odlukama dodijeljeno nekim društvenim poduzećima. Dakle, rješavamo situaciju da ovim Zakonom kao leg specialis rješavamo pitanje prava bivših vlasnika na turističkom zemljištu na način da će im se vlasništvo vratiti u naravi, zemljište, ukoliko ono nije privedeno namjeni za koju je oduzeto, dakle, ne bilo kojoj namjeni nego samo onoj za koju je oduzeto i ako je bilo nekada u bivšoj državi ili za vrijeme dok je to bilo društveno poduzeće da je bilo privedeno namjeni ali danas nema više ni svrhu ni funkciju za koju je onda oduzeto i mislim da ćemo na taj način riješiti ovu nepravdu dugogodišnju nepravdu u odnosu na bivše vlasnike i naravno ukoliko to ne bude moguće ovim prijedlogom Konačnim da oni nastavljaju postupak sukladno Zakonu o naknadi za imovinu oduzetu za vrijeme ... vladavine, iz svih ovih razloga što je krajnje vrijeme da se donese, što je ovaj tekst dobar i precizan Klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovog Zakona.
Hvala Klub zastupnika SDP-a, gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice sa suradnicom, kolegice i kolege. Govoreći u ime Kluba SDP-a počet ću sa onim što je kolegica završila svoj govor, spominjući ranije vlasnike. Za nas je to najvažnije pitanje. Zbog čega? Zato što mi smatramo i dijelimo mišljenje ogromne većine građana da je Hrvatska duboko nepravedna zemlja i da je naša dužnost ovdje svih ponaosob i svih zajedno da uspostavimo veću pravdu u Hrvatskoj. To je moguće prije svega donošenjem pravednih Zakona kako bi onda mogli onda biti oni na takav način jednako primijenjeni. Klub zastupnika SDP-a smatra da je ovakav Zakon Hrvatskoj potreban. Ali pri tome itekako trebamo se rukovoditi temeljnim načelima o tome je bilo govora i do sada, da se isprave stare nepravde ali vrlo dobro i pozorno prateći da se ne stvore nove nepravde. Jednako tako da se nađe ravnovjesje, jedna ravnoteža između privatnog i javnog interesa i naizgled ta dva sukobljena interesa, ukoliko se rukovodimo tim načelima mogu biti uspostavljena. Naime, sam naslov Zakona je za nas malo upitan, zbog čega? Ne zbog nomotehničke njegove strukture, nego prije svega što mora biti jasan prema adresatima, prema građanima. O čemu se ovdje radi? Prijedlog zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenim u procesu pretvorbe i privatizacije, naime radi se o zemljištu koji želimo na ovakav način pravno regulirati koje nije privatizirano, koje nije plaćeno a koje se koristi. Ovdje danas raspravljamo i za dva dana ćemo odlučiti, o najvrednijem resursu koje Hrvatska ima, koji je Hrvatskoj i preostao, i zbog toga Klub SDP-a je pripremio čitav niz amandmana, koji s obzirom na ovo kako se raspravljalo do sada smatramo da neće biti upitni. Ali upravo o njihovom, takvu potvrdu tražimo upravo prihvaćanjem tih amandmana o čijem prihvaćanju onda ovisi o tome da damo svoj pozitivni odnosno da glasujemo za ovakav Prijedlog zakona. Naime, ove nevolje u koje smo upali i kao pojedinci i kao država u cjelini, rezultat su prije svega, ne samo zakona, ali prije svega i nepravednog, netransparentnog Zakona o privatizaciji, o pretvorbi, a još više o uputama koje su iz tog tijela, u to vrijeme proizlazile. Dakle posljedice su uputa kako provesti Zakon o pretvori i izraditi elaborat na temelju kojeg se izračunavala vrijednost temeljnog kapitala. Tu je bilo svega i svačega. Neki su ljudi i tvrtke pošteno platili ono što koriste, neki nisu platili, ne samo da koriste nego su se proširili i dalje van onih ograda što su nekada činila društvena poduzeća i određeni hoteli. Neki su uzurpirali privatno vlasništvo i to je nešto što se ne može tolerirati, odnosno što treba naći pravedan izlaz iz svega toga. Naime, evo ovdje smo danas čuli iz govora gospođe državne tajnice, podacima kojim raspolaže Ministarstvo pravosuđa 100 milijuna metara, radi se o 100 milijuna metara kvadratnih. Ako samo nekoliko kuna, da je država imala hrabrosti, snage i volje da uspostavi pravdu, dakle da samo korištenje uspostavi takvu jednu minimalnu cijenu mi bi bili bogatiji za nekoliko milijardi kuna. Da ne govorim da ne bi bilo spomena o ukidanju različitih beneficija, da ne bi bilo spomena o uvođenju harača itd. Mi smo donijeli, ne zaboravite, Ustav jednoglasno, oko norme smo se složili što je bio prijedlog kluba SDP-a da se sankcioniraju nezakonitosti, kriminal u pretvorbi i privatizaciji. Rukovodeći se tim ustavnim načelom sada i kroz ovaj zakon moramo paziti da se plati ono što se bez ikakve pravne osnove drži. To dobrim dijelom rješava i ovaj zakon. Naime, tek u članku 32. spominju se prijašnji vlasnici. Čitav zakon govori o tome kako će se ovo zemljište, turističko zemljište i ostalo građevinsko zemljište rasporediti odnosno koji će subjekti, bilo fizičke ili pravne osobe, radi se o pravnim osobama na početku, steći pravo vlasništva. Konkuriraju trgovačka društva, dakle hoteli, konkurira država i jedinice lokalne samouprave. Tako se dijeli zemljište sve do članka 32., a onda se spominju raniji vlasnici pa se postavlja pitanje što će to ostati na kraju ranijim vlasnicima. Da ne bi tu bilo nikakvog prijepora jer smo vidjeli današnje rasprave govore da to uopće neće biti upitno, onda je klub SDP-a sačinio amandmane na sve one odredbe koje govore o tome kada će to zemljište pripasti državu, kada će pripasti jedinice lokalne samouprave. To smo mi o tome govorili i na odborima i ja mislim da oko toga, ukoliko postoje, a nemamo razloga sumnjati da ne postoje nekakve skrivene namjere, da to bude explicite kazano i u pojedinim odredbama. Tako se govori dakle već u članku 2. stavku 3. barata se pojmovima i nakon privatizacije nekim ovlaštenjima koja su imanentna društvenom vlasništvu, korištenje, upravljanje, raspolaganje. Dakle, to su konstitutivni elementi vlasništva, a ovdje još uvijek nemamo vlasništva. Zbog toga se i donosi ovaj zakon. Dakle, da bude sasvim transparentno da se radi o imovini, sada trenutno koju oni drže, neki je drže zaista što su postali vlasnici, neki je drže zato što su bespravno ušli u takav teren, neki u dobroj vjeri jer im nije moguće bilo upravo zbog pogrešnih i različitih interpretacija Hrvatskog fonda za privatizaciju i legalizirati ono što su htjeli platiti i što je nekada činilo sastavnu cjelinu i što je ulazilo u taj obuhvat ranijeg društvenog vlasništva. Kada se u članku 6. govori o turističkom zemljištu u kampovima onda upravo se posebno apostrofira da ono postaje vlasništvo, dakle postaje i ostaje vlasništvo Republike Hrvatske. Na to primjedbe nemamo, osim u slučajevima, želimo posebno to naglasiti, koji su predviđeni člankom 32., odnosno u stavku 1. koji se moraju vratiti ranijim vlasnicima. Sjetimo se samo zakona koji je '90.-tih godina, konac '90.-tih godina, kasnije se i mijenjao, donesen a govori se o povratu imovine, o naknadi imovine oduzete za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine. Posebno se tada apostrofirao taj značaj i ideološki značaj tog zakona da bi se izrazila grozomornost tog sustava, tako su onda tadašnji predlagači i usvajači zakona smatrali, i sva ona nepravda koja je građanima bila nanesena, gdje je nacionalizirano oduzeto zemljište. Zato mi u klubu SDP-a držimo, posebno smo osjetljivi na to da ne dođe do nove nacionalizacije. Ukoliko bi se negirali i odbacili ovi naši amandmani to bi značilo praktički, bila bi stvar nejasna i mogla bi dovesti do različitih interpretacija u praksi. Vidimo i po sada čistom zakonu nije im još vraćeno, a smatra se sada da ovaj zakon će imati primat nad ranijim zakonom. Zato tražimo da ovaj zakon ne umanjuje takva prava nego dapače da ih uveća, ali minimum je da se ne umanjuju prava koja su regulirana u tom zakonu koji ima tako pompozan naziv. Dakle, klub SDP-a ovdje svoje amandmane je podnio upravo da se ne bi dogodila nova nacionalizacija i da bi oni koji primjenjuju taj zakon bilo im to nedvosmisleno rečeno kroz mnoge članke. Jednako tako i u članku 20. gdje se također govori o zemljištu koje će pripasti jedinice lokalne samouprave, također tražimo upravo u tome ukoliko ne podliježu povratu ranijim vlasnicima. Isto tako i u članku 24. koji govori o građevinskom zemljištu koje ostaje vlasništvo Republike Hrvatske. Posebno želimo apostrofirati osim u slučajevima kada se ta imovina, te nekretnine moraju po zakonu vratiti temeljem članka 32. ranijim vlasnicima. Dakle, ako smo se oko toga složili onda već sada mogu kazati da će klub SDP-a glasovati za ovakav zakon. U protivnom neće i smatrat će to novom nacionalizacijom i smatrat će to da su raniji vlasnici izigrani. Ja evo ovdje govoreći u ime kluba SDP-a to posebno apostrofiram i vjerujem da će predlagatelj to usvojiti. Kada govorimo, dakle u članku 4. stipulira se, određuje se da je turističko zemljište dobro od interesa Republike Hrvatske i da uživa njezinu posebnu zaštitu. To znači da bi do prodaje moglo doći u sasvim određenim slučajevima i da posebna ta zaštita slijedi i nakon privatizacije i nakon određivanja titulara, da uvijek ostaje takva jedna namjena. Jer to već određuje članak 4. što mi i podržavamo. Kada se govori u članku 7. upravo o razvrgnuću suvlasničke zajednice između Republike Hrvatske i drugog suvlasnika govori se o tome kako će ovaj drugi suvlasnik ukoliko ima veću vrijednost od Republike Hrvatske moći po tržišnoj cijeni otkupiti od Republike Hrvatske. Mi ovdje razmatramo i u klubu SDP-a smo na tragu ukoliko se dosljedno primjeni odredba članka 4. da bi jednostavno i drugi instituti ne prodaje, nego recimo koncesije mogli upravo zadovoljiti i potrebe dakle jednog nesmetanog razvoja i djelovanja naših hotelijera ali jednako tako onda i doslovno primijeniti odredbu članka 34. Kada govorimo u članku 16. i 17. kad Vlada Republike Hrvatske, kad država ima pravo jednostrano raskinuti ugovor onda ističemo da takav institut ne postoji. Dakle, Vlada ne samo da može nego ona mora otkazati ugovore, one ugovore gdje primatelji koncesije ne plaćaju koncesiju i tu ne može biti nekakvog dvojakog tumačenja. Tu imperativ radi zaštite fiskusa i radi zaštita interesa Hrvatske i radi pravednosti da omoguće se onda urednim konkurentima koji bi htjeli dobiti koncesiju takva jedna mogućnost. U odredbi članka 31. kada se govori o služnostima posebno moramo napomenuti da održavanje tih objekata i uređaja bez obveze plaćanja naknade do sada je prihvatljivo jer je tomu tako i dosadašnje stanje bilo. Ali ustanovljenje novih služnosti mimo Zakona o vlasništvu i stvarnim pravima smatramo apsolutno neprihvatljivim jer to bi značilo susjedno zemljište, bilo čije i vrlo vrijedno jer sva su to susjedna zemljišta također vrijedna, jednake ako ne i veće vrijednosti. Upropastile bi se takve nekretnine a ne bi se platila nikakva naknada. Dakle, postavljanje nove infrastrukture ili ustanovljenje služnosti nema nikakvog razloga da ide po ovom zakonu, nego po općim propisima u Zakonu o vlasništvu i stvarnim pravima koji govori o tome kad će se osnovati nova služnost. Naravno to ide uvijek uz novu naknadu. Govorim da to nalažu elementi pravednosti, jer na takav način beskrupulozno bi se uništila tuđa nekretnina, a taj ne bi imao pravo ni na kakvu naknadu. I još jedno ono što smo mi prvi u klubu SDP-a vidjeli članak 36. koji je apsolutno neprihvatljiv. Dakle, pred institucijama bilo upravnim, bilo sudbenim gdje konkurira više vlasnika sa svojim opravdanim ili neopravdanim zahtjevima ili nekim pravom za koje netko drži da ga netko ima neprihvatljiv je prijedlog Vlade da u tim slučajevima trgovačko društvo ima prednost. Mi se pitamo po kom osnovu bi to imao prednost. Narušilo bi čitav sustav dokazivanja prava. Dakle, smatramo da članak 36. treba brisati. Nemamo mjesta. Sva sporna pitanja i tko ima pravo ili tko ima jače pravo na posjed utvrđuje se u redovnom postupku temeljem Zakona o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Evo ja završavam izlaganje u ime kluba SDP-a i još jednom skrećem pozornost vladajućima u prihvaćanju naših amandmana koji poboljšavaju tekst i koji zadovoljavaju sve ove interese o kojima je bilo riječ. Hvala lijepo.
Hvala. Dva ispravka. Prvi gospođa zastupnica Đurđica Sumrak.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Evo što ću? Ispravljam netočnu tvrdnju zastupnice Antičević da je Hrvatska duboko nepravedna zemlja. To je naprosto uvredljivo, neistinito i netočno. I duboko, duboko uvredljivo za našu domovinu Hrvatsku i za sav pošten hrvatski narod koji živi u njoj. Hvala.
I gospođa zastupnica Ana Lovrin.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče, kolegica Antičević Marinović je rekla da bi se ovim ovako stipuliranim zakonskim tekstom da se stavljaju bivši vlasnici u goru situaciju nego su po Zakonu o naknadi oduzete imovine za vrijeme komunističke vladavine i da bi se dogodila nova nacionalizacija. To je apsolutno netočno iz razloga što Zakon o naknadi utvrđuje da se vraća u načelu u novcu i vrijednosnim papirima. Iznimno u naravi upravo ovaj zakon kao lex specialis predviđa povrat prvenstveno u naravi i jasno je da konkuriraju i prava bivših vlasnika na onom zemljištu koje će biti državno, jedinica lokalne samouprave jer su oni i obveznici povrata po temeljnom Zakonu o naknadi i do nikakove nove nacionalizacije ni slučajno ne bi došlo ovakvim zakonskim tekstom.
Klub HNS-a, HSU-a gospodin zastupnik Silvano Hrelja izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana državna tajnice, kolege i kolegice. U svom izlaganju u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika na početku tog izlaganja dozvolite mi da kažem nešto vrlo osobno. Sa izuzetnom pažnjom sam slušao raspravu u ime kluba IDS-a gospodina Kajina koja je odrađena u jednom frenetičnom raspoloženju, u jednom vrlo furioznom tonu u kojem je gospodin Kajin dokazivao sebe u stilu Kajin iber ales. Ja sam se samo pitao ma ljudi jel' to moguće, ljudi jel' to moguće da netko zanemaruje činjenicu da u trenutku kad se donosilo u Istri odluka o prodaji Barbarige i Dragonele da je gospodin po cijeni od 7 eura, da je gospodin Kajin predsjedavao županijskom skupštinom. Svi možemo prati ruke, ali to su činjenice. I podržavam njegov prijedlog da se napravi jedna istraga gdje je tko bio kad se prodavalo zemljište, kad su se privatizirale, odnosno prodavale tvrtke, kada su banke preuzimale turističke tvrtke i hajmo vidjeti tko je gdje od kog političara i lokalnog i državnog bio u kojoj poziciji. Ja to mogu tražiti, jer mi kao Hrvatska stranka umirovljenika u tim pričama nismo bili. A tada i danas dokazujemo da je moguće bilo sve po zakonu, ali da je bilo vrlo, vrlo nemoralno to što se radilo. I ja bih tu zaključio osvrčući se na raspravu kolege Kajina. Svatko ima pravo njegovati svoj osebujni stil i nastupati na svoj način, ali ne smijemo obmanjivati javnost. Ulazim u suštinu ovog zakona. Dakle, neki financijski stručnjaci dokazuju da nedostatkom ovog zakona da je Hrvatska u posljednjih 20 godina izgubila novca u vrijednosti jednog državnog proračuna. Ja ne bih tako ekstenzivno tumačio nedostatak ovog zakona, i nedostatak ove regulative, ipak ću uzeti nešto kao olakotne okolnosti. Ali ono što je dokaz, i to ključni dokaz, nedostatak ovog zakona je dokaz da su sve hrvatske Vlade, a odnos je 4 naprama jedan, u političkom odnosu u tim hrvatskim vladama, iskazale, zbog toga što … [[Ne razumije se.]] zakona izrazitu talentiranost u neznanju preraspodjele novca poreznih obveznika i izrazitu talentiranost u zaduživanju Hrvatske. A isto tako su dokazale potpunu nesposobnost da zahvate nešto što nisu novci po osnovu poreza, i doprinosa na dohodak, odnosno nešto što je vezano za imovinu. I da od te imovine koja je imobilizirana stvore prihode državnog proračuna. Mi jesmo sigurno izgubili na desetke bolnica, na stotine škola, zbog toga što nemamo ovaj zakon. Ali ne bi tako dramatizirao da je to enormno visoko, jer treba i turizmu nešto priznati. Treba priznati turizmu da je to grana kojoj nije priznata ratna šteta, a pretrpila je ratnu štetu, dakle gospodarska grana koja je pretrpila ratnu štetu, zbog rata nije bilo turista, koja je iscrpila sve svoje resurse poslujući zbog toga što joj nikad nije nadoknađena ratna šteta, i što je zbog dugova koji su nastali prema bankama prešla u vlasništvo banaka koje su tu granu rasprodale. Dakle to treba uvijek uzeti u obzir i ako ćemo realno gledati možda se prvih 10 godina nedonošenja ovog zakona može na neki način tumačiti kao svojevrsna subvencija ili pomoć u turizmu da ga dodatno ne opterećuje. E za ovih drugih 10 godina od 2000. nadalje nema više opravdanja i tu mogu tvrditi izgubljeno je toliko eventualno škola, bolnica, školovano manje ljudi, upotrijebljen taj novac kroz proračun neke bitne sadržaje koje su vezane uz razvoj Hrvatske. Mi ne bi vjerojatno kao društvo zbog nedostatka ovog novca bili ni puno bogatiji, ni puno siromašniji, ali bi imali određene sadržaje koje bi mogli isfinancirati koji nam danas nedostaju. Što se tiče samog zakona u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika izražavam jednu potrebu. Kod ovog zakona možda više nego bilo kojeg zakona želio bih da imam ovdje ma ne uredbu Vlade, nego nacrt uredbe Vlade. Nacrt uredbe Vlade da otprilike znam koliko će biti ta koncesijska naknada za zemljište u kampu, za zemljište ispod hotela, za ostalo građevinsko zemljište da bi mogao odlučivati sa punom odgovornošću u smislu da li će to dodatno opteretiti poslovanje turističkih tvrtki ili će oni to moći podnijeti, jer odgovornost je nas kao zastupnika u Hrvatskom saboru da ono što činimo, činimo sa mjerom, da niti nekoga ne nagrađujemo, ali isto tako da nikome ne činimo uvjete poslovanja nemogućim. To je naša odgovornost. I zato bih molio da u Vladi počnete gajiti neku novu praksu. Kad se radi o tako važnim, o važnim projektima, kad se radi o nekim novim počecima pa dajte nam nacrt jedne takve uredbe, pa nećemo biti za 6 mjeseci toliko pametniji da će svima u Vladi nakon donošenja ovog zakona sinuti novo svijetlo i da će ta uredba popraviti sve ono što mi ne možemo ovdje dokučiti. Prema tome to nam jako nedostaje da bi mogli shvatiti kolika je težina ovog zakona u odnosu na ajmo reći poslovanje turističke privrede. Ono što mislimo i gdje ćemo, ono što problematiziramo je odnos članka 8. i članka 11. Naime. Članka 12. pardon. Naime u članku 8. u stavku 1. kaže trgovačko društvo koje je suvlasnik nekretnine u smislu članka 6. stavka 2. ovog zakona može podnijeti zahtjev za dobivanje koncesije u suvlasničkom dijelu Republike Hrvatske za korištenje kampa na rok najdulje do 50 godina. Članak 2. pak kaže nakon prestanka koncesije iz članka 8. stavka 1. ovog zakona Vlada Republike Hrvatske objavljuje obavijest o namjeri davanja koncesije. Gledajte 50 godina je veoma dug rok, to je rok duži od radnog vijeka jedne generacije, i ja se slažem da je moguće zakonodavac razmišljao o tome da će se uvjeti gospodarenja promijeniti, da će se pravni subjekti koji budu u ovom poslu promijeniti itd., ali za nismo mogli ipak na neki način nagraditi brigu onih koji će sada na temelju zahtjeva dobiti to zemljište u koncesiju, graditi, gospodariti i ispunjavati sve svoje obveze, da im možemo taj rok i produljiti, bez novog natječaja. Naravno tu je sad odnos države prema onima koji dobro rade i prema onima koji loše rade. Dakle tu imamo jednu dilemu, jednu zamjerku, jer ako se ovdje, nećemo davati amandman, ali ako Vlada smatra da bi tu trebalo ugraditi još rok koji se može produljiti, onda ja molim da intervenirate amandmanom Vlade. Ono drugo što bi željeli problematizirati i što želim u ime kluba Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenike ukazati je nelogičnost članka 15. Dakle članak 15. u stavku 2. govori da sredstva koja će se dobiti na temelju koncesije, koncesije vezane uz turističko zemljište u kampovima, da će se koristiti isključivo u svrhu razvoja turističke infrastrukture, i očuvanja turističke resursne osnove. Prema tome, najlogičnije bi bilo da se ovaj fond zove Fond za razvoj turizma, jer Fond za turizam je vrlo širok naziv i na neki način isprazan naziv, a već smo predvidjeli u stavku 2. da će se sredstva isključivo koristiti za razvoj, pa će u tom smislu biti i naš amandman koji ćete primiti. Ono što je prijepor na svim raspravama je prijepor distribucije ovih sredstava. Naš će prijedlog biti da to bude raspodjela sredstava 40:40:20, znači 40 pripada državi, 40 onome koji ima najveće opterećenje vezano uz gradnju infrastrukture oko kampa, a to je općina ili grad i 20 županija. I to je naš prijedlog. Bilo bi dobro da ga prihvatite jer ima svoju specifičnu težinu, ima utemeljenost. Radi se o tome da će osuvremenjivanje ponude u kampovima tražiti određene investicije, određene promjene u planovima investiranja općina i gradovima. Treba asfaltirati pristupne ceste, treba urediti šetališta, treba pojačati javnu rasvjetu, treba pojačati priključke vode, struje, kanalizacije, telefona i svega onoga što čini infrastrukturu. Prema tome smatramo da je ovaj zahtjev opravdan i da bi to bila jedna dobra mjera za raspodjelu ovih sredstava tim više što u stavku 2. država ne predviđa ovaj novac u smislu prihoda proračuna nego razmišlja o tom novcu isključivo u razvoju, o tom novcu koji je u funkciji isključivo razvoja turističke ponude u Hrvatskoj. Pa bi molio da te amandmane tako i razmotrite. Bez obzira što uvažavamo sve primjedbe i amandmane koje je podnio Klub zastupnika SDP-a koje molimo isto tako da jako dobro razmotrite i po mogućnosti uvažite, mi u klubu HNS-HSU-a načelno podržavamo ovaj zakon jer sigurno je jedno: bolje imati ovakav zakon nego nikakav zakon, kao što nismo imali posljednjih 20 godina, a i znamo pouzdano da se svi zakoni mogu mijenjati, mogu nadograđivati, mogu poboljšavati. Prema tome to je temeljna činjenica u kojem načelno to podržavamo. Iako ćemo našim članovima kluba ostaviti na volju, ali ja mislim da će u većini to biti podrška ovom zakonu. Hvala na pažnji.
Hvala. U 12,42 isteklo je vrijeme za prijavu rasprave u trajanju 10 minuta. Pojedinačna rasprava, gospodin zastupnik Branko Bačić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo državna tajnice, uvaženi kolegice i kolege. Pa kao što je već i u raspravi rečeno temeljna vrijednost ovog zakona sastoji se u činjenici da on će riješiti veliki problem u imovinsko-pravnom smislu neriješenog vrijednog građevinskog zemljišta koje se nalazi neposredno uz obalu, koje prema procjenama ima ukupnu površinu oko 100 milijuna četvornih metara, a čije nerješavanje imovinsko-pravnih odnosa u bitnom je zakočilo daljnji razvoj hrvatskog turizma jer zbog nerješavanja imovinsko-pravnih odnosa na ovom prostoru nije bilo moguće niz investicija u smislu dogradnje postojećih hotelskih kompleksa, bilo u smislu izgradnju novih … [[Govornik se ne razumije.]] investicija u RH. Stoga je uistinu, a o tome je bilo i više puta danas riječi bilo krajnje vrijeme da se omogući svim zainteresiranim subjektima koji su zainteresirani za rješavanje ovog problema da se čim prije dakle usvoji Zakon o turističkom zemljištu. Da je primjerice ovaj zakon prije bio na snazi ne bi dolazilo do problema funkcioniranja u lokalnoj samoupravi, primjerice na području Makarske rivijere, ne znam koliko ste gospođo državna tajnice s time upoznati, pa dijelom i kod pojedinih jedinica lokalne samouprave ne hrvatskim otocima. U kojima su bivši vlasnici nacionaliziranog zemljišta utužili i ovrhom skidali sredstva sa pojedinih jedinica lokalne samouprave. Danas je taj problem strašno izražen u općini Brela gdje bivši vlasnici sa ovrhama prijete blokadi, ukoliko sud usvoji, a s obzirom da je sud usvojio u sličnim situacijama za druge jedinice lokalne samouprave prijeti blokadom žiro-računa jer su iznosi koji vlasnici potražuju premašuju iznose proračuna jedinica lokalne samouprave. Prema tome, evo da je ovaj zakon prije bio vjerojatno bi se i ti problemi koji sada se postavljaju pred jedinice lokalne samouprave, kažem u Makarskom primorju, a znam da je to bio primjer i u gradu Starigradu na otoku Hvaru. Dakle, gdje god su bivši vlasnici ustali, a sud im je priznao to pravo, jedinice lokalne samouprave, evo i prema ovom zakonu nisu budući titular vlasništva one se, iz njihovog se proračuna ta sredstva uzimaju, njihovi se proračuni smanjuju u onom dijelu u kojemu građani kojima je to zemljište oduzeto namiruju iz proračuna jedinica lokalne samouprave. Ovakvim prijedlogom zakona čini mi se da će biti zadovoljni svi oni sudionici koji participiraju u tom projektu. U prvom redu poduzeća turistička jer će im nakon ovog zakona biti omogućeno podnošenja zahtjeva za koncesiju, a onda nakon što im se koncesija u primjerenom roku i odobri moći će krenuti u daljnji investicijski ciklus, dograđivati, uređivati, podizati kvalitetu tih prostora i u značajnoj mjeri podignut će opću razinu pružanja usluga u hrvatskome turizmu. S druge strane zadovoljava i prijašnje vlasnike jer će kroz provedbu samoga zakona, a kako je to predviđeno u tim odredbama bit će im omogućeno ili isplata ili povratak tog zemljišta u naturi. Dakle, da im se vrate na kojima nije provedena namjena koja je predviđena u smislu prostornih planova, a svakako je jasno da će i država na ovaj način kroz davanje koncesija imati novi izvor prihoda koji će, i to podržavam, biti nužno vraćeni u izgradnju nove turističke infrastrukture bilo kroz Fond za turizam, a bilo kroz obvezu koja se postavlja pred jedinice lokalne samouprave da onih 40% sredstava koji ubiru od koncesijske naknade vrate u ulaganja u turističku infrastrukturu koja je dugo vremena i zbog nerješavanja ovog problema bila zapuštena. Vrlo važno, i ocjenjujem da je to dobro, da je uveden institut prema kojem je ovo zemljište zemljište od posebnog interesa za RH. Omogućuje s jedne strane pravo prvokupa, ali s druge strane omogućuje i budućim koncesionarima da u postupku ishođenja dokumentacije bilo građevinskih, bilo lokacijskih dozvola, bilo svega onoga što će biti naslonjeno kasnije kada se taj problem riješi, omogućit će da brže, kvalitetnije ishode odgovarajuće građevinske dozvole i da brže u tom postupku priđu realizaciji samih projekata za koje su zainteresirani. Ja sam to i kroz raspravu u drugom čitanju rekao i sad ću ponoviti dakle, da mislim da je potrebno istu onu formulaciju koja je omogućena ovim zakonom vlasnicima kampova, a to je da ukoliko se kampovi dijelom protežu na pomorsko dobro ili su površine tih kampova i prostori na kojima počivaju kampovi neposredno uz pomorsko dobro da im se omogući ishođenje koncesije za korištenje pomorskog dobra a to su u pravilu plaže ili neka druga namjena koja jest na pomorskom dobru, da im se omogući da mogu neposredno temeljem zahtjeva dobiti koncesiju na pomorskom dobru. To pozdravljam i mislim da je to dobro, čak štoviše u Zakonu o pomorskom dobru i morskim lukama koji je sada u pripremi će se to omogućiti i vlasnicima kampova ali i svima onim drugim zainteresiranim vlasnicima ugostiteljskih i turističkih sadržaja koji neposredno graniče sa pomorskim dobrom da se onda i u ovom Zakonu takva ista odredba, takav isti institut omogući i vlasnicima hotelskih kapaciteta, objekata, vlasnicima ugostiteljskih objekata, mislim da je takvih primjera duž obale veliki broj i ne bi bilo dobro da vlasnici hotela pružaju uslugu u hotelu na terasama koje graniče sa pomorskim dobrom, a da onda onaj dio pomorskog dobra ide u javni natječaj pa da taj prostor, tu plažu, ili objekte koji su na tim plažama koristi netko drugi jer na takav način svakako neće biti uveden red niti na pomorskom dobru niti u samom funkcionalnom korištenju niti objekta koji je na pomorskom dobru a niti onog osnovnog objekta koji se nalazi izvan pomorskog dobra upravo na ovom prostoru. Kao što sam maloprije rekao podržavam osnivanje Fonda za turizam jer s obzirom na iznimno veliku površinu ovog građevinskog zemljišta ocjenjujem da će i naknada za njegovo korištenje biti velika i dobro da sredstva koja se u prihode od koncesijske naknade budu vraćena natrag u turizam u izgradnju turističke infrastrukture i da se na taj način svakako doprinese razvoju Hrvatskog turizma. Kroz raspravu na samomu odboru bilo je riječ o tome da se detaljnije regulira zemljište koje predstavlja redovitu uporabu građevine. Predlagač je u samom Zakonu se vezao na poseban propis i nije na određeni način prihvatio onaj prijedlog koji je iznesen u radu Odbora da se umjesto površine koja služi za redovitu uporabu građevine uvrsti formulacija koja bi govorila o funkcionalnoj uporabi građevine, možda bi to bilo primjerenije od onoga što se smatra redovitom uporabom građevine, ali evo, posebnim Zakonom je upravo takva formulacija definirana pa je i ovaj Zakon u cijelosti prihvatio i na taj način je ona u Zakonu i definirana. Evo, na kraju što mogu reći čini mi se da je ovim zakonom upravo nađen taj balans između interesa između države kao vlasnika zemljišta, bivših vlasnika kojima je to zemljište u najvećoj mjeri oduzeto a nikada im nije pravično obeštećeno. I što je držim najmanje važno da je ovdje zadovoljen interes ulagača odnosno interes privatnih tvrtki koji raspolažu danas s tim objektima za koje je izvršena pretvorba i privatizacija tijekom 90-tih godina. Ocjenjujem da će donošenje ovog Zakona svakako pomoći daljnji razvoj Hrvatskog turizma a što je najmanje važno riješiti ovu jednu traumu koja je mnoge vlasnike zemljišta kojima je to zemljište prije 30, 40 godina oduzeto, da će im pripomoći u njihovim zahtjevima da se čim prije taj problem riješi. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Slavko LInić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Evo danas razgovaramo kako ispraviti jednu od grešaka i propusta vezano za Zakon o pretvorbi društvenih poduzeća. I to je vjerojatno razlog da svatko od nas pokušava naći dobre strane, propuste u ovom zakonu i procijeniti da ipak ima više kvalitetnih rješenja, pa je to razlog da ćemo uz određene prijedloge amandmane od strane predlagača, vjerojatno se prikloniti vjerojatno ovom rješenju i samim tim završiti barem priču oko zemljišta. Ja bih rekao da je turistička privreda je ona koja je u Zakonu o pretvorbi imala najviše štete i u biti Zakon o pretvorbi kada govorimo o turističkoj privredi nije mogao polučiti nikakve pozitivne rezultate. Problem je svakako bio elaborat o pretvorbi, pitanje zemljišta i želje da to tada ne rješavamo nego ostavimo za kasnije. To kasnije 17, 18 godina od donošenja Zakona što samo zaista pokazuje da se nitko nije upuštao u tu tešku problematiku i da nosimo odgovornost da na neki način taj problem nismo riješiti. Pa evo i to je razlog da su porezni obveznici ostali bez prihoda, a ja bih rekao turistička privreda je ostala nedefiniranog vlasništva, sa problemima nalaženja strateškog partnera ulagača ili onog tko bi ušao u kupnju dionica, a samim tim to je vjerojatno razlog da je najveći dio hotela uz Jadran ostao na 2, 3 zvjezdice a vrlo malo je hotela koji su obnovljeni i na neki način predstavljaju ponos Hrvatskog turizma. Još je jedan problem bio u Zakonu o pretvorbi, taj problem je bio obvezna koncentracija. Znači naslijedili smo socijalističke mastodonte, i koliko god ostala privreda je imala prilike razbijati te mastodonte u manje tvrtke i tada privatizirati daleko lakše i izvršiti pretvorbu daleko lakše sa manjim subjektima, kod hotela to nije bio moguće. To je razlog da imamo tvrtke sa po 10, 15 hotela, restorana, pansiona i ja bih rekao depandansi i na neki način jednostavno pretvorba koja nije moguće. Dapače, evidentno je da bi pojedinačna pretvorba imala daleko veće efekt, vjerojatno učešće pojedinih radnika u nekim od subjekata, ali i ulagača koji bi sigurno našli interes uložiti u jedan hotel u 2, ali ne u 15-tak. Evidentan primjer toga je Liburnija na Kvarneru, koja je eto dan danas bez vlasnika sa sudskim sporovima, ja bih rekao igrama pojedinih nezakonitih, netransparentnih poslova u privatizaciji fonda negdje do 2000. godine. Ništa bolja situacija nije ni u Jadranu Crikvenici koja eto ulazi sada u fazu stečaja, jer jednostavno neulaganje je razlog da negdje prosječna cijena u ljeti se kreće do 40 eura za krevet, pa onda možete misliti, nema ulaganja, nema pozitivnih rezultata, problem je kako djelovati van sezone i na ovaj način dolazimo do potpune neizvjesnosti. Neću spominjati još ni Imperial Rab, ali evidentno Kvarnerska regija sa tri bitna subjekta koja nisu našli mogućnost da se kroz tadašnji Zakon o pretvorbi i privatizaciji ni pretvore ni privatiziraju, a onda je to propadanje, neulaganje i zaostajanje kompletne regije, a da ne rečemo što turistička privreda znači i za Hrvatsku i za sve nas. I naravno treći problem u toj pretvorbi i privatizaciji je bila ta filozofija dinamičkog, procjene, statičke procjene pa smo u turizmu također išli na statičku procjenu zgrada i objekata. A nismo htjeli valorizirat da je to bilo ratno vrijeme, da je jednostavno bilo i potpuno izostanak bilo kakve aktivnosti zbog ratnog vremena, da je dobar dio za '95. godine djelovanje tih hotela bio okrenut zbrinjavanju prognanika i izbjeglica i da na taj način vrijednost svih tih objekata je bila daleko, daleko manje nego što je to bila knjigovodstvena ili nešto drugo, a da ne govorimo rezultate poslovanja koji su itekako rušili ukupni kapital te privrede. I to je razlog da danas imamo i ovakvo stanje u ja bih rekao hotelskim kućama i hotelskom poslovanju na Jadranu. Ništa bolje nije ni u kampovima, iako određenih poboljšanja u nekim kampovima imamo jer su u ovo svo vrijeme neki se odlučili za privatizaciju. Posebno ističem Lovran iz razloga što u Lovranu imamo ruševine od hotela, ne zato što su bombardirane i rušene nego što uprave nisu imale novaca, nisu ulagale. Zatvoreni objekti, nekad ugledni restorani, noćni klubovi, hoteli, zadnjih 10 godina van funkcije. Nadležni u upravi, nadležni u nadzornim odborima ne donose rješenja ni o prodaji, ni o privatizaciji, ni o ulaganju. Prema tome, na Jadranu gdje nije bilo ratnih razaranja imamo ruševine. Potpuni gubici lokalne samouprave, naravno gubici i u turizmu. I zato svjesni ovakve situacije velim predloženo rješenje je nešto što smatramo prihvatljivim. Ostaje upitno da li je rješenje u članku 18. i 19 dobro i svakog od nas zaista ozbiljno muči da li je rješenje članka 18. i 19. dobro. Zašto? Netko stječe vlasništvo bez jedne kune naknade, znači kampove to ostaje vlasnik država, prostori ako nisu ispod hotela postaje lokalna samouprave, ostalo građevinsko zemljište država. Jedino ispod objekata, ispod hotela zemljište nema naknadu. Nešto što je neuobičajeno, svih nas plaši takva rješenja i to je nešto što je možda moglo biti bolje rješenje. Bilo kakva naknada, bilo kakva, simbolična naknada, samo iz razloga da se zna da su platili naknadu, da nema razlike kad gledamo bilo koga u procesu pretvorbe i privatizacije. Zašto bilo kakva naknada? Pa upravo zato što smo i nisku naknadu mogli utvrditi pozivajući se na ove probleme turističke privrede. Zbrinjavali su prognanike, jednostavno su imali ratnu štetu kroz nepostojeće turističke sezone, jednostavne su bile koncentracije gdje nisu dozvoljavale kvalitetnu privrednu ja bih rekao podjelu i privatizaciju. Znači, sa nizom razloga mogli smo objasniti zašto ipak minimalna cijena. Jer tada bismo zatvorili priču svima onima koji nisu dobili mogućnost za minimalnu cijenu kupiti to zemljište i staviti u ravnopravnost sa ostalima. S obzirom da je bilo nesolidnog poslovanja u fondu, dio poduzeća je privatiziran sa zemljištem, platili su to zemljište. Svi oni koji to nisu učinili sada će imati povoljnije tretmane nego prije. Iz tog razloga smatramo da je možda moglo biti i nešto kvalitetnog rješavanja, ali nema ga pa sad preskočimo to. Dio nas smatra da u krajnjem slučaju i nije tolika šteta kad uzmemo što su sva turistička poduzeća imali problema i ako idemo na ono osnovno, da je povrat kapitala u turizmu ako se ide na 4, 5 zvjezdica iznad 20 godina, prema tome nisu to visoko … [[Govornik se ne razumije.]] djelatnosti, nisu to djelatnosti koje preko noći donose profite. Prema tome, to je nešto što možemo naći i obrazloženje. Ali možda zamjerka predlagaču, 5 godina raspravljamo o ovoj temi, svima nama bi puno lakše bilo danas dignuti rješenja i za članak 18.i 19. da ste nam dali podatke, a mogli se nam dati podatke. Jer svi mi baratamo sa ogromnim površinama, a biti vjerujem da je daleko manja površina ispod hotela koje dajemo bez naknade i da su ti podaci mogli biti prisutni, da su tvrtke koje će to dobiti mogle biti prisutne. Sve te podatke predlagač ima, a pet godina je bilo dovoljno vremena da u obrazloženju barem nama olakša savjest kad dižemo ruku. Hvala.
Hvala lijepa. Samo da obavijestim da ćemo raditi kao što je to jučer i predsjednik Sabora nagovijestio bez pauze, prema tome molim vas da to uzmete u obzir. I sad nastavljamo dalje sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo vidim da je atmosfera u Saboru prilikom rasprave o Konačnom prijedlogu Zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, ponegdje i prihvatizacije, vrlo pozitivno, uz određene primjedbe koje su rekao bih vrlo vrijedne pa i amandmani koji su najavljeni, koji će se uložiti i vrlo promišljeni prijedlozi koje je ovdje iznijela nekolicina zastupnika. Ja bih osobno počeo da ne kažem s kraja ovog zakonskog materijala, naime počeo bih od članka 32. u kojemu se govori o pravu prijašnjih vlasnika koji su podnijeli zahtjev za povrat zemljišta. Naime, taj članak 32. pa nadalje i članak 33., sve do članka 36. je povezan s odredbama poglavlja 23. u pregovorima u pristupanju Europskoj uniji, dakle poglavlje o pravosuđu, o ljudskim i građanskim pravima, a u što spadaju i imovinska prava to zbog toga kada čitamo naše ove članke konačnog prijedloga ovoga zakona nalazimo osim onih nekoliko da kažem zamijećenih primjedbi ili nesuvislosti tako je nazvano u članku 36. gdje se govori o tome da ako na istoj nekretnini istovremeno konkuriraju prava trgovačkog društva prijašnjeg vlasnika i jedinice lokalne samouprave ili Republike Hrvatske utvrđeno ovim zakonom prioritet ostvarivanja prava imat će trgovačko društvo. Tek zatim prijašnji vlasnik, te jedinica lokalne samouprave ili pak Republika Hrvatska. Pa je postavljeno pitanje zbog čega je ovaj redoslijed prioriteta ovakav kakav je kada znamo da smo evo na da kažem u pregovorima s EU pomalo i zapeli u poglavlju o pravosuđu, ljudskim i građanskim pravima, a sasvim sigurno i ove odredbe ovoga zakona se odnose i na ovaj dio. Dakle, imovinska prava prijašnjih vlasnika, onima kojima je to vlasništvo oduzeto kako reče netko ovdje u komunističkoj Jugoslavenskoj, za vrijeme komunističke i jugoslavenske vlasti. Jasno je da je Konačni prijedlog zakona o turističkom zemljištu jedna pozitivna da kažem, pozitivan zakon počevši od ne bih bio euforičan kao što je to bio naš bivši predsjednik županijske, istarske županijske Skupštine koji je rekao da je dobro da se napokon može primijeniti načelo, princip radi i imaj. Dakle, ja bih tu dodao još radi, stvaraj, zapošljavaj i onda imaj. Tako da je i ovaj zakonski prijedlog u tome smislu sačinjen. I vidim da sve stranke ovdje koje su raspravljale i pojedinci u tom smislu pozdravljaju ovaj zakon. Tako i HDSSB, tako i osobno. Naime, radi se o tome da i u Slavoniji i Baranji i našem Srijemu također postoje da kažem čestice, zemljišne čestice ili posjedi, pa čak i turističko zemljište u kampovima i ono drugo. To je turističko zemljište na kojima su izgrađeni hoteli i turistička naselja koji također podliježu ovom prijedlogu zakona. Zanimljivo je rješenje da tzv. tlocrtno vlasništvo ispod samog objekta ili objekata se ustupa ili daje, poklanja da ne kažem bez ikakve naknade. Kada gledamo bojim se da ćemo takvom odredbom, takvim zakonskim rješenjem opet izazvati da kažem buru negodovanja ili sumnjičenja građana da se opet nekome možda i pogoduje. I zato je dobra primjedba gospodina Linića da se barem simbolično ili nekako na drugi način ovo pitanje iz članka 18., 19. riješi ili izregulira. Također je upravo iz onih, iz onih odredbi iz članka 32., 36., a vezano uz poglavlje 23. pregovora s Europskom unijom dobro da se u članku 20. i u članku 24. doda formulacija da se pravo vlasništva jedinica lokalne samouprave ili pak Republike Hrvatske ukoliko te zemljišne čestice ne podliježu povratku, dakle ranijim vlasnicima. Evo to je jedan dobar prijedlog kojega pozdravljam. Gospodin Hrelja je ovdje govorio o naknadi za koncesiju. Dakle, radilo se o kampovima u kojima je iznio prijedlog da i županija participira u tim da kažem određenim prihodima u visini od 20%, Republika Hrvatska 40 i jedinica lokalne uprave i samouprave, odnosno lokalne i područne samouprave također sa 40%. Sasvim sigurno je da županija s obzirom na hajde da kažem infrastrukturu, razvoj infrastrukture, dakle ona koja je odgovorna za cestovni i ostale infrastrukturne projekte u području kampova ili tamo gdje su oni smješteni ili u njihovoj blizini mislim da je taj prijedlog prilično objektivan, da i županija ima troškove i da i županija može participirati sa tih evo 20% u naknadi za koncesiju za turističko zemljište u tim kampovima. Primjera pojedinačnih u mojoj županiji i u mojoj da kažem bližoj okolini i u cijeloj Slavoniji i Baranji za primjenu ovog zakona bit će iznenađujuće puno. Nije stvar samo u kampovima, na obali, na moru, na Jadranu, na otocima ili pak o turističkom zemljištu gdje su već izgrađeni hoteli ima toga priličan broj i u Slavoniji i Baranji. I evo, mislim da je netko ovdje kada je bio ono prethodno čitanje ovoga prijedloga zakona spomenuo i određene ugostiteljske objekte i kapacitete koji su izgrađeni i koji su privatizirani u ovih 20 godina, a sada postoji određena problematika upravo koja će riješiti ovaj Konačni prijedlog zakona o turističkom i ostalom zemljištu, a nalazi se uz naše autoceste i uz Slavoniku, dakle Osijek – Sedanci, a također i uz autocesu A3 u Slavoniji od Lipovljana do Lipovca. U Brodsko-posavskoj županiji koja je dugačka 135 kilometara imamo i objekte i u Lužanima i u Brodskom Stupniku i u Sedancima koji također hoće sasvim sigurno biti riješeni primjenom ovoga prijedloga zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu. I mislim da će tada i ti objekti koji su od koristi kako u svrhu onoga zbog čega su, postoje i njihove namjene tako i u svrhu reguliranja prava i napokon kretanja da kažem u životu ili nekakvu dobit, a u svezi načela radi, imaj, stvaraj i zapošljavaj. Dakle, i njihovih vlasnika koji su u tijeku pretvorbe i privatizacije, naročito privatizacije postali zapravo vlasnici. Ne ulazim u to na koji su način postali, ali oni su danas vlasnici tih objekata, uz naše autoceste. Evo hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. U ime predlagatelja, uvažena Tatjana Vučetić, državna tajnica u Ministarstvu pravosuđa. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, cijenjeni zastupnice i zastupnici. Prije svega željela bih se u ime predlagatelja zahvaliti i predstavnicima saborskih odbora, predstavnicima klubova zastupnika, kao i saborskim zastupnicima na stvarno konstruktivnoj i iscrpnoj raspravi. Isto tako bih se željela zahvaliti na svim predloženim amandmanima koje će predlagatelj vrlo pažljivo razmotriti i o njima odlučiti. Hvala vam najljepša.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, ovo je treće čitanje, P.Z. br. 423. predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena, pregled amandmana podijeljena vam je na klupe. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o podnesenim amandmanima, gospođa Tatijana Vučetić, državna tajnica izvolite. Amandman Kluba zastupnika SDP-a na članak 2.
Ne prihvaća se. Pretvorba društvenog vlasništva obavljala se samo na društveno pravnim subjektima koji su bili nositelji prava korištenja, upravljanja i raspolaganja a ne samo posjednici određenih nekretnina, pa takvu zakonsku stipulaciju mora sadržavati ovaj Zakon.
Hvala. U ime Kluba gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
To nije sporno ono što je bilo, to se ne predlaže brisati, međutim, ova druga alineja odnosno završna rečenica te koja obavlja turističku djelatnost, koja je nositelj, dakle u sadašnjosti i dalje glasi koja je nositelj prava korištenja, upravljanja i raspolaganja. Dakle, za ovu prošlost dok nije nastupio sad i pretvorbe i privatizacije nije sporno, ali nakon pretvorbe, nakon privatizacije vi i dalje koristite termine i ovlaštenja koja su proizlazila iz društvenog vlasništva. Čak navodite ovdje koje raspolaže. Ako već dajete tu ovlast i utvrđujete da oni sada raspolažu onda čemu čitav Zakon, to znači da mogu prodati i normalno raspolagati tim zemljištem. Tražim glasovanje.
Hvala. Glasovat ćemo o amandmanima dizanjem ruku. Tko je za ovaj amandman? Hvala, nije dobio potrebitu većinu. Drugi amandman zastupnika SDP-a na članak 6. stavak 1.
Ne prihvaća se. Predlagatelj smatra da nije potrebno u ovoj odredbi posebno naznačiti kao izuzetak slučajeva iz članka 22. stavak 1. budući da je već ustaljena praksa kako upravnih tijela tako i upravnog suda Republike Hrvatske da se ovakve nekretnine daju u vlasništvo prijašnjim vlasnicima.
Hvala. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović u ime Kluba.
Neshvatljivo je da se negira, dakle ukidaju sva ona stečena prava koja su ljudi dobili Zakonom o povratu odnosno naknadu za imovinu oduzetu za vrijeme jugoslavenske komunističke vladavine. Vi ovim zakonom ne dajete im dakle nikakvo novo pravo nego dapače, ukidate i ona prava. Mislim da je to neprihvatljivo i da se radi o ponovnoj nacionalizaciji. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu. 3. amandman Kluba zastupnika HDZ-a i Kluba zastupnika HSS-a na članak 11.
Prihvaća se.
Ovaj amandman je prihvaćen. Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 4.amandman Kluba zastupnika HNS-a HSU-a na članak 15.
Amandman se djelomično prihvaća u odnosu na stavak 3. ovog članka, dok se amandman u odnosu na stavak 1. ne prihvaća iz razloga što predlagatelj smatra da je rješenje predloženo ovim odredbama najoptimalnije s obzirom na cjelokupnu koncepciju samog zakona.
Kako bi glasio ako je djelomično?
Prihvaća se samo stavak 3. se mijenja na način kako to predlaže Klub zastupnika HNS-a i HSU-a, a u stavku 1. ostaje i dalje stipulacija kakva je i bila predložena.
U ime Kluba zastupnika gospodin Silvano Hrelja. Izvolite.
Uvažena državna tajnice, zadovoljan sam sa dijelom koji je prihvaćen jer zaista ste prihvatili jednu sugestiju. Međutim, izražavam nezadovoljstvo da smo propustili jednu izuzetnu priliku da priznamo veće prihode lokalnoj samoupravi u odnosu na troškove koji imaju za opremanje infrastrukture kampova i asfaltiranje prilaznih puteva itd. Naime, naš prijedlog je bio da se 40% koncesijske naknade od zemljišta u autokampovima da državi, 40% lokalnoj samoupravi, dakle općinama i gradovima koji imaju najviše troškova, asfaltiranje cesta, javne rasvjete itd., a 20% regionalnoj samoupravi koja mora na neki način isto sudjelovati u tom dijelu. Dakle što reći, mislim da bi ovo što smo mi predložili bio doprinos decentralizaciji Hrvatske jednoj pravičnijoj raspodjeli i ja tražim glasovanje o ovom neprihvaćenom dijelu amandmana.
Hvala lijepa. Tko je za ovaj dio amandmana koji Vlada nije prihvatila? Hvala. Nije dobio potrebnu većinu, a znači prihvaćen je onaj dio koji je Vlada prihvatila. 5, Kluba zastupnika SDP-a na članak 16.
Ne prihvaća se jer je u ovom zakonu prihvaćena terminologija iz Zakona o koncesijama koji ne poznaje otkaz ugovora, a sadržajno se radi o istom načinu raskida koncesije.
U ime kluba, gospođa Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Možete biti onda samo dosljedni u toj pogrešci koju ste davno trebali ispraviti jer takav termin je nepoznat Zakonu o vlasništvu i drugim stvarnim pravima. Ne znam u kojem pravno sistemu je moguće jednostrano raskinuti ugovore. Moguće je otkazati ugovor kada su za to stečeni zakonski ili ugovorni uvjeti. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na 6. amandman istog kluba na članak 17.
Ne prihvaća se uz isto obrazloženje.
Izvolite.
Ovdje prije svega ne može ni biti isto obrazloženje zato što se Vladi ostavlja mogućnost da diskreciono, iako su ispunjeni zakonski uvjeti da ona jednostrano odnosno da otkaže takav ugovor, dozvoljava sebi mogućnost da iako neko trgovačko društvo ne plaća koncesiju njemu ne otkaže ugovor, a u nekim drugim slučajevima može se pozvati na ovu odredbu. Dakle, naš amandman je savršeno jasan, da Vlada Republike Hrvatske će otkazati ugovor o koncesiji ako trgovačko društvo koje je dobilo koncesiju uredno ne ispunjava svoje obveze. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Prelazimo na 7. amandman istoga kluba na članak 20.
Ne prihvaća se. Predlagatelj smatra da nije potrebno u ovoj odredbi posebno naznačiti kao izuzetak slučajeve iz članka 32. stavak 1. budući da je već ustaljena praksa kako upravnih tijela tako i Upravnog suda Republike Hrvatske da se ovakve nekretnine daju u vlasništvo prijašnjim vlasnicima. Dakle, isto obrazloženje kao i u ranijem.
U ime kluba gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
To ste obrazloženje dali za kampove, dakle da ni u kom slučaju nećete vratiti ranijim vlasnicima, a sada tvrdite i u članku 20. da ni preostalo turističko zemljište nećete vratiti vlasnicima iako ono podliježe povratu. Dakle, ostala je gola norma u članku 32. da ćete vratiti ranijim vlasnicima nešto što ste već sve raspodijelili i njima ništa ne preostaje za raspodjelu, a ovim zakonom čak isključujete izričito odredbe odnosno čitav Zakon o povratu imovine. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman na članak 20.? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 8. amandman Odbora za pravosuđe na članak 21.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 9. amandman zastupnice Ane Lovrin na članak 21. stavka 4.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 10. amandman Odbora za pravosuđe na članak 22.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 11, zastupnik Branko Bačić na članak 23.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 12, Odbora za zakonodavstvo na članak 24.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. 13, Odbora za pravosuđe na članak 24.
Konzumirano je prihvaćanjem amandmana Odbora za zakonodavstvo.
Znači jel tako…. Povlačite ga jer je već prihvaćen. Hvala lijepa. Povučen. 14, Kluba zastupnika SDP-a na članak 24. stavak 1.
Ne prihvaća se uz obrazloženje jednako kako sam i maloprije rekla, dakle predlagatelj smatra da nije potrebno u ovoj odredbi posebno naznačiti kao izuzetak slučajeve iz članka 32. stavak 1., budući da je već ustaljena praksa kako upravnih tijela tako i Upravnog suda Republike Hrvatske da se ovakve nekretnine daju u vlasništvo prijašnjim vlasnicima.
Hvala. Gospođa Ingrid Antičević-Marinović.
To naprosto nije točno jer mnogi su ostvarili povrat temeljem zakona pa su dobili i turističko zemljište i ovo preostalo građevinsko zemljište. Nažalost nisu svi, a sada ovim zakonom se i priječi i zakonom uopće mogućnost da to zemljište dobiju. Dakle, niti zemljište u kampovima niti ostalo turističko zemljište niti građevinsko zemljište po vama ne potpada povratu. Mislim da je to nedopustivo. Klub SDP-a traži glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. 15. amandman Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo na članak 31.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedlog zakona. 16, Kluba zastupnika SDP-a na članak 31.
Konzumirano kroz prihvaćanje amandmana Odbora za prostorno uređenje i graditeljstvo.
Dobro.
Vi povlačite onda jer je prihvaćen. Hvala. Ovaj amandman je povučena. 17, Klub zastupnika SDP-a na članak 32. stavak 1. alineje 1.
Ne prihvaća se iz razloga što je riječ o zemljištu koje nije bilo predmetom pretvorbe odnosno privatizacije pa samim tim u odnosu na to zemljište nije donesen niti upravni akt, odnosno rješenje o pretvorbi.
Gospođa Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Bez obzira što dobrim dijelom to obrazloženje stoji, ali ako stavimo to obrazloženje inkorporiramo ga u čitavo tumačenje odredbe članka 32. onda smatram da je naš amandman savršeno potreban, a to iz razloga što se na takav način pomaže i pravosudnim i upravnim tijelima koji rješavaju ovakve predmete, a koji često upravo sama činjenica je li privedeno namjeni i da li onda upravo ta činjenica, vi kažete ako nije privedeno namjeni, dakle sva ona koja su privedena namjeni ali i naknadno bila bi ispuštena i onemogućeno ljudima povrat. A točno se zna do kojeg trenutka, dakle je bilo moguće privesti tu namjenu. Vi znate da i sada u ovom trenutku i nakon, dakle toliko godina takve tvrtke su često uzurpirala zemljišta koja su se nalazila i van čak onog posjeda i vlasništva ranijeg društvenog vlasništva. I zato je to upravo potrebno da bi se čisto olakšao rad tijelima koji će to ovu odredbu primjenjivati. Molim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Osamnaesti amandman Odbora za pravosuđe na članak 34.?
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Devetnaesti Odbora za pravosuđe na članak 36.?
Prihvaća se.
Hvala. Postaje sastavni dio prijedloga. I dvadeseti Kluba zastupnika SDP-a na članak 36.
Konzumiran kroz prihvaćanje amandmana Odbora za pravosuđe.
Ne, ne. Dobro.
O.k. Znači povućen je. Već prihvaćen amandman Odbora za pravosuđe. Hvala. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o turističkim i ostalom građevinskom zemljištu neprocijenjeno u postupku pretvorbe i privatizacije. Molimo uključimo se i glasujmo. Hvala. Rezultat? Ovaj prijedlog zakona je prihvaćen, konačni prijedlog zakona većinom glasova, 87 glasova za, 1 suzdržan i 33 protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na točku 10., to je – - Konačni prijedlog Zakona o pravu državljana drugih država članica Europske unije u izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne /regionalne/ samouprave, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 587 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu s člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za europske integracije, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, i Odbor za lokalnu i područnu (regionalnu) samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Pavle Matičić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
hvala gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Kazao bih uvodno samo nekoliko riječi. Naime u članku 132. našeg Ustava između ostalog je propisano da građani pravo na lokalnu samoupravu ostvaruju preko lokalnih, odnosno područnih (regionalnih) predstavničkih tijela koja su sastavljena od članova izabrani na slobodnim i tajnim izborima, na temelju neposrednog, jednakog i općeg biračkog prava. Promjenama Ustava interveniran, dopunjen je taj članak, kojim je također propisano da pravo iz ovog članka u Republici Hrvatskoj ostvaruju građani Europske unije, u skladu sa zakonom i pravnom stečevinom Europske unije. Sukladno rečenom Vlada je predložila Zakon o pravu državljana drugih država članica Europske unije u izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne samouprave u Republici Hrvatskoj. Predloženim prijedlogom zakona uređuje se da državljani druge države članice Europske unije koji imaju prebivalište ili privremeni boravak u jedinici u kojoj se provode izbori, imaju pravo birati članove predstavničkih tijela te jedinice i kandidirati se za člana predstavničkog tijela te jedinice. Državljanin druge države članice Europske unije dužan je podnijeti zahtjev za upis u popis birača nadležnom tijelu koje vodi popis birača, prema mjestu prebivališta ili privremenog boravka, najkasnije 30 dana prije dana izbora. Na postupak upisa u popis birača i zaštitu prava primjenjuje se zakonske odredbe o popisima birača. Sukladno rečenom na ovaj način donošenjem ovog zakona mi bi uskladili odredbe kako je to propisano našim Ustavom, posebno sa tijelom koji je nadopunjen zadnjim izmjenama, a također bi uskladili i sa pravnom stečevinom Europske unije, pa bi državljani druge države članice Europske unije na sljedećim lokalnim izborima mogli, imali pravo birati i biti birani za članove općinskih vijeća, gradskih vijeća i županijske skupštine u Republici Hrvatskoj. Sukladno tome Vlada predlaže Hrvatskom saboru da donese predloženi zakon. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Dobro. Otvaram raspravu. I prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a, uvaženi zastupnik Ivo Grbić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Na početku svoga izlaganja u ime Kluba zastupnika Hrvatske demokratske zajednice želim istaknuti da klub Hrvatske demokratske zajednice podržava prijedlog Zakona o pravu državljana drugih država članica Europske unije u izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Predloženim zakonom usklađuje se zakonodavstvo Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije, u postupku ostvarivanja prava glasovanja i kandidiranja na izborima u jedinicama lokalne i područne (regionalne) samouprave, državljana drugih država članica Europske unije koji imaju prebivalište ili privremeni boravak u Republici Hrvatskoj, a koji nisu njeni državljani. Naime, direktivom vijeća 94/80 od 19. prosinca 1994. godine detaljno se utvrđuje postupak ostvarivanja aktivnog i pasivnog biračkog prava na lokalnim izborima za građane Unije sa prebivalištem u državi članici čiji nisu državljani, a što je sukladno odredbi članka 8.b stavka 1. Ugovora o osnivanju Europske zajednice, kojim se svim građanima Europske unije osigurava da bez obzira jesu li državljani države članice u kojoj borave ili nisu mogu u toj državi ostvariti aktivno i pasivno pravo na lokalnim izborima po jednakim uvjetima. U tom smislu predloženim zakonom omogućuje se da državljanima druge države članice Europske unije koji ima prebivalište ili privremeni boravak u jedinici u kojoj se provode izbori, ima pravo birati članove predstavničkog tijela te jedinice lokalne, područne samouprave. Prethodno državljani druge države članice Europske unije dužan je podnijeti zahtjev za upis u popis birača nadležnom tijelu koji vodi popis birača, prema mjestu prebivališta ili privremenog boravka, najkasnije 30 dana prije početka izbora, uz predočenje od javnog bilježnika ovjerenu izjavu u kojoj je navedeno njegovo državljanstvo, adresa njegovog prebivališta ili privremenog boravka na području jedinice gdje se provode izbori i izjavu da nije lišen prava glasovanja u državi članici Europske unije čiji je državljanin. Također, predloženim zakonom propisuje se da se državljanin druge države i članice EU može kandidirati i biti izabran za člana predstavničkog tijela jedinice lokalne i područne (regionalne) samouprave po istim pravilima koji vrijede za državljane RH uz uvjet da mu u RH i državi članici EU čiji je državljanin nije pravomoćnom sudskom odlukom oduzeta poslovna sposobnost, odnosno da pojedinačnom presudom u kaznenom postupku ili presudom u građanskom postupku nije lišen prava na kandidiranje za što mora postojati dokaz, odnosno dokument nadležnih tijela vlasti i države čiji je državljanin koji potvrđuje da nije lišen prava da se kandidira u toj državi ili dokument da takva diskvalifikacija u toj državi nije poznata. Nadalje, zakonom se predlaže da ako kandidat ne dostavi Nadležnom izbornom povjerenstvu takav dokaz, odnosno dokument nadležnih tijela vlasti državi čiji je državljanin njegova kandidatura smatrat će se nepravovaljanom. U slučaju da Nadležno izborno povjerenstvo listu kandidata proglasi nepravovaljanom kandidat državljanin druge države članice EU ima pravo prigovora Nadležnom izbornom povjerenstvu, odnosno u drugom stupnju pravo žalbe Ustavnom sudu. Isto tako predloženim zakonom obvezuje se Nadležno izborno povjerenstvo da je o načinu ostvarivanja prava glasovanja i kandidiranja državljanina druge države članice EU za člana predstavničkog tijela jedinica dužno izvijestiti javnost sredstvima javnog priopćavanja. Radi navedenog, a imajući u vidu potrebu usklađivanja zakonodavstva RH s pravnom stečevinom EU u konkretnom slučaju usklađivanja s direktivama EU iz područja ostvarivanja prava na glasovanje i kandidiranje na lokalnim izborima te da je ovaj prijedlog jedan od pregovaračkih uvjeta za Poglavlje 23.- Pravosuđe i temeljna ljudska prava, klub HDZ-a podržati će donošenje Zakona o pravu državljana drugih država članica EU u izborima za predstavnička tijela, jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Hvala.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-HSU, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Europska ekonomska zajednica još od svoga osnutka osobitu je pozornost pridala važnim načelima slobode kretanja ljudi, roba i kapitala. U tome smislu i izjednačavanju pravne prakse u pravima osobito biračkome pravu svojih državljana. Tako da sama direktiva kojom je riješeno ovo pitanje jednoobrazno za sve zemlje članice EU potječe još s konca 1994. godine. Naravno da je pretvaranje Europske ekonomske zajednice, odnosno europskih ekonomskih zajednica u EU još dodatno osnažilo potrebu ujednačavanja ovih kriterija u kretanju ljudi, odnosno u nastanjivanju i stjecanju svih pripadajućih prava. Osobito nakon nekoliko valova proširenja EU kada su države koje su pristupile kao nove članice praktički udvostručivši EU proširile prostor na kojemu je zabilježena velika migracija stanovništva. Migracije nisu samo ekonomske, one su i egzistencijalne u smislu da mnogi ljudi preseljavaju u druge države ne samo zbog toga što imaju u drugim državama posao već i zbog toga što se rodbinski vežu, što odlaze živjeti negdje drugdje. Kada bismo pogledali što se u demografskom smislu događa u velikim zemljama Europe poput Italije, Španjolske, Velike Britanije ili Njemačke onda bismo vidjeli koliko je zapravo važno ovo pitanje. Jer u tim zemljama se stranci, odnosno državljani drugih zemalja EU mjere čak i u milijunima. Osobito je važno da ukoliko državljanin neke druge zemlje članice doseli u novu zemlju u kojoj će živjeti može se potpuno integrirati u lokalnu zajednicu i može kvalitetno doprinositi njenome razvoju, a to znači i sudjelovati u procesima donošenja odluka. Ovdje se govori i o aktivnom i o pasivnome biračkome pravu. Ovdje se govori, dakle i o mogućnosti da ne samo da nastanjeni stranci mogu sudjelovati na izborima kao glasači već i da im se otvara mogućnost da sudjeluju i kandidirajući se za određene dužnosti koje se biraju u lokalnoj i područnoj samoupravi čime se zapravo izjednačavaju u političkim pravima sa domicilnim stanovništvom jer i oni plaćaju poreze, sudjeluju u društvenom životu, u ekonomskom razvoju. Ono što nas svakako razlikuje od drugih zemalja članica je što smo mi pretežno emitivna zemlja kad se govori o kretanju ljudi i što još uvijek ne možemo govoriti o masovnom dolasku državljana drugih europskih zemalja, zemalja EU, na naša područja. Međutim, moramo biti svjesni da je RH zemlja vrlo ugodnog podneblja za život i da ako nas je već mimoišao veliki val poslovnih ljudi koji su u međuvremenu zbog politike svojih kompanija pronašli utočište u zemljama poput Češke, Mađarske ili nekih drugih zemalja gdje se uglavnom nalaze regionalni centri multinacionalnih kompanija pa onda znači i brojni pogoni velikih gospodarskih subjekata s područja EU svakako nas neće zaobići jedan veliki broj ljudi koji će i u Hrvatskoj potražiti mjesto ugodno za život. Razmjerno gledano po broju stanovnika, dakle u RH ne živi mnogo stranaca i ne nastanjuje ih se još uvijek mnogo. Ali ako vidimo kako se odvijala situacija u Portugalu, Španjolskoj i Francuskoj kao 3 eklatantna primjera u koja su doseljavali ljudi koji su već stekli materijalnu sigurnost, materijalnu neovisnost, koji su čak i u trećoj dobi odlučili promijeniti mjesto svoga stanovanja onda možemo i na toj svojoj razini i razmjerno svojoj veličini očekivati da će onaj trend kojega sad polako primjećujemo recimo u Istri biti nastavljen u svim primorskim županijama RH. Dakle, da će mnogi strani državljani, državljani zemalja EU upravo RH identificirati, pronaći i odabrati kao mjesto na kojem žele živjeti i kao lokalnu sredinu u kojoj žele participirati. Naravno da su mnoge zemlje u postupcima pridruživanja isposlovale i stanovite odgode odnosno prilagodbe. Ovaj zakon kazuje da će stupiti na snagu danom donošenja a primjenjivati će se trenutkom pristupanja Europskoj uniji. Međutim, zanima me da li je naš pregovarački tim u ovom smislu imao kakve dogovore odnosno ispregovarane odgode, jer u nekim se zemljama odgoda primjene ovih načela definirala kroz 2, 3, 5 ili čak i više godina kada se odgoda reflektira i na pravu državljana zemalja europske unije na izborima za Europski parlament recimo. U tome smislu bilo bi dobro znati ima li kakvih odgoda. Formalno ostat će u Zakonu datum koji je vezan za samo pristupanje Europskoj uniji ali sama primjena moguće je da bude u pregovorima i odgađana, o tome nemamo nikakve informacije, možda bi bilo dobro da ih dobijemo. Nadalje, ono što je vrlo bitno razjasniti poziciju državljana zemalja Europske unije u smislu Zakona o strancima. Naime ovaj Zakon definira da će se aktivno biračko pravo stjecati i u slučajevima privremenog boravka. Mi moramo znati da naš Zakon o strancima definira privremeni boravak za one strance koji stječu to pravo za razdoblje dulje od 30 dana. Jednako tako znademo da naši zakoni koji reguliraju prava oko kandidiranja na izborima definiraju obvezu da je kandidat prijavljen najmanje 6 mjeseci na mjestu jedinice lokalne odnosno područne samouprave ukoliko želi biti prihvaćena njegova kandidatura. U tome smislu zanimalo bi me da li će državljani Europske unije imati određena izuzeća, ona jesu utvrđena i izmjenama i dopunama Zakona o strancima koje smo usvojili iz 2009. ali iz toga teksta ne vidimo eksplicite što to konačno znači u slučaju kada državljanin drugih zemalja Europske unije dobije na primjer radnu dozvolu na godinu dana i kada mu ta radna dozvola ističe ili kada mijenja poslodavca, odnosno kada se mijenja razlog zbog kojega je dobio privremeni ili stalni boravak. To konkretno znači da u slučaju kada u nekoj jedinici lokalne samouprave netko se kandidira i bude izabran na listi za zamjenika gradonačelnika ili općinskog načelnika, mi znademo da po našemu Zakonu zamjenici gradonačelnika, načelnika i župana mogu svoju dužnost obavljati profesionalno ili volonterski, da li je njegov volonterski angažman u tom smislu punopravni razlog za dakle njegovo nastanjenje i da li će to imati bilo kakve smetnje u njegovom obavljanju te dužnosti. U svakome slučaju Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika stava je da se ovom harmonizacijom sa direktivom Vijeća Europske unije Republika Hrvatska počinje privikavati na činjenicu da će sama biti prostor migracija kao unutarnji dio prostora Europske unije i da je više nego važno da shvatimo da je u naše izborno zakonodavstvo, odnosno zakonodavstvo koje definira biračka prava moramo uključiti i državljane ostalih zemalja baš upravo na način kako će to biti omogućeno u drugim državama članicama Europske unije za sve naše državljane koji tamo privremeno borave. Osobito nam je to važno zbog toga jer veliki broj državljana Republike Hrvatske živi osobito u srednjeeuropskim zemljama gdje ostvaruje čitav niz prava a među njima naravno i pravo na rad, u svakome slučaju u nekim zemljama već aktivno sudjeluju u lokalnim izborima gdje je to zakonodavstvo posebno definiralo. Dakle, jednako tako kao što ćemo dozvoliti državljanima Europske u nije koji privremeno ili stalno borave u Republici Hrvatskoj da biraju i budu birani na lokalnim i regionalnim izborima, moramo biti svjesni da automatski to pravo priznaje Europska unija i svim našim državljanima koji privremeno ili stalno borave u inozemstvu. Dakle, u tome smislu Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika pozdravlja ovaj Prijedlog zakona i podržat će ga.
Zahvaljujem. Kratki osvrt predlagatelja uvaženi Pavle Matičić, državni tajnik u Ministarstvu uprave. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zahvaljujem se na raspravi koju su iznijeli klubovi na ovaj Prijedlog zakona. Htio bih samo vezano uz raspravu napomenuti i posebno naglasiti da se ovdje radi o pravu država članica Europske unije na aktivno i pasivno biračko pravo koje se odnosi na izbore za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne samouprave, dakle ovo pravo se ne odnosi na izbore za općinske načelnike, gradonačelnike i župane nego samo za izbore za članove predstavničkih tijela. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, i glasovat ćemo kada se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o pravu državljana drugih državljana članica Europske unije u izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 587. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora za donošenje ovoga zakona potrebna je većina svih zastupnika u Saboru. Dakle, najmanje 77 glasova. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o pravu državljana drugih država, članica Europske unije o izborima za predstavnička tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 121 za, ništa suzdržani i 1 protiv, zajedno sa... a nema. Hvala.
Prelazimo na točku 11. - Konačni prijedlog zakona o zaštiti od požara, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 589 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Europske integracije, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, Odbor za prostornog uređenje i graditeljstvo, Odbor za zaštitu okoliša, Odbor za lokalnu i područnu regionalnu samoupravu. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? DA. Uvaženi Ivica Buconjić, državni tajnik u Ministarstvu unutarnjih poslova.
Hvala lijepa gospodine predsjedavajući, štovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama je Prijedlog zakona o zaštiti od požara. Važeći Zakon o zaštiti od požara na snazi je od 1993. godine i od tada je više puta izmijenjen i dopunjen. Postojeća zakonska rješenja su zastarjela upravo zbog proteka vremena od donošenja prvoga zakona i neusklađena s najnovijom zakonskom regulativom u Republici Hrvatskoj, kao i pravnom stečevinom Europske unije, posebice u dijelu koji se odnosi na postupke koji se vode pred državnim tijelima nadležnim za prostorno uređenje i gradnju, slobodu kretanja roba te zaštitu okoliša dok pojedina područja, primjerice ocjenjivanje sukladnosti i stavljanje na tržište i raspolaganje proizvodima za zaštitu požara te njihov nadzor nisu uopće uređene. Predloženi zakon o zaštiti od požara u odnosu na važeći zakon donosi brojne novine u uređenju područja zaštite od požara te područje zaštite od požara uređuje sustavno i cjelovito, vodeći računa o društveno i gospodarski prihvatljivim požarnim rizicima. Uvodi se pojmovnik zaštite od požara te se propisuje obveza donošenja dokumenata zaštite od požara državne razine, Nacionalna strategija zaštite od požara za dugoročno razdoblje, za razdoblje od najmanje 10 godina te Nacionalni plan djelovanja zaštite od požara za razdoblje od 4 godine, kao i podnošenje Hrvatskom saboru izvješća o stanju zaštite od požara u Republici Hrvatskoj. Propisuju se pretpostavke za unapređenje zaštite od požara, usklađuju se odredbe ovog zakona sa odredbama Zakona o prostornom uređenju i gradnji, jača se položaj Inspektorata zaštite od požara te se olakšava poslovanje gospodarskim subjektima. Ovim zakonom za čiju provedbu u državnom proračunu nije potrebno osigurati dodatna sredstva sigurno će se unaprijediti i povećati sigurnost u području zaštite od požara i sigurno će biti dobra osnova da se poslovi zaštite od požara rade na jedan suvremen i efikasan način u skladu sa najboljom europskom praksom. Hvala lijepo.
Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Tomislav Čuljak. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Važeći Zakon o zaštiti od požara na snazi je od '93. godine i od tada je mijenjan u nekoliko navrata i evo postojeća zakonska rješenja su se pokazala zastarjela i neusklađena sa najnovijom zakonskom regulativom u Republici Hrvatskoj, kao i pravnom stečevinom Europske unije u dijelu koji se tiče slobode kretanja roba. Dok pojedina područja nisu uopće uređena, kao što je pitanje ocjenjivanja sukladnosti i stavljanja na tržište ili raspolaganje proizvoda za zaštitu od požara te njihov nadzor, a pojedina pitanja su uređena na drugi način. Poslovi vatrogastva su preneseni u nadležnost Državne uprave za zaštitu i spašavanje. Broj građevina i prostora koje inspekcije zaštite od požara imamo ukupno 111 inspektora koji planirano nadzire je prve kategorije 46, druge kategorije 470 objekata, treće kategorije negdje 1800 objekata i četvrte kategorije gotovo 7 tisuća. Bitne novine u odnosu na važeći Zakon o zaštiti od požara su sustavno i cjelovito uređenje i uređuje se područje zaštite od požara, uvode se strateški dokumenti, Nacionalna strategija zaštite od požara, Nacionalni plan djelovanja zaštite od požara, kao i Izvješće o stanju zaštite od požara u Republici Hrvatskoj. Zatim, olakšava se poslovanje gospodarskim subjektima tako da se u donošenju propisa mora voditi računa o društveno i gospodarski prihvatljivim požarnim rizicima. Omogućava se prenošenje obveza na treću osobu putem ugovora te se izdavanje ovlasti za obavljanje servisa vatrogasnih aparata daje proizvođačima i uvoznicima. Propisuju se pretpostavke za unapređenje zaštite od požara, mogućnost poticanja i financijskog podupiranja, izrada stručnih studija, projekata i programa sigurnih tehnologija i zahvata u prostoru kojima se smanjuje ili sprečava nastanak i širenje požara. Uvođenje obveze izrade elaborata zaštite od požara kao podloge za izradu glavnog projekta u postupku pribavljanja građevinske dozvole, to se odnosi samo za složene građevine, kao i provjere glavnog projekta u vezi zahtjeva zaštite od požara od ovlaštenog revidenta što su pretpostavke uvođenja međunarodno priznatih metoda proračuna i modela EUROKOD u projektiranju zaštite od požara. U potpunosti se usklađuje sudjelovanje u postupcima koji se vode pred tijelima državne uprave nadležnim za prostorno uređenje i graditeljstvo. Daje se ovlast ministru unutarnjih poslova da pravilnicima uređuje područje zaštite od požara, posebice kada se usklađuje hrvatsko zakonodavstvo sa pravnom stečevinom Europske unije ili uređuju pitanja ovlašćivanja i ocjenjivanja sukladnosti proizvoda zaštite od požara i njihovog nadzora na tržištu ili raspolaganju. Jača se položaj inspektora zaštite od požara tako da ih se ovlašćuje za donošenje rješenja sa naređenim mjerama i da privremeno koristi mjeru zabrane. Tu zabranu može izreći i usmeno, pri čemu smije koristiti mjeru pečaćenja te se jasno propisuju ovlasti i dužnosti inspektora u inspekcijskom nadzoru. Na dan pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji usklađuju se podzakonski propisi doneseni na temelju važećeg Zakona, sa odlukama Europske komisije koje prate Direktivu za građevne proizvode u dijelu koji se odnosi na otpornost i reakciju na požar. Na kraju, klub Hrvatske demokratske zajednice će podržati donošenje ovog Zakona o zaštiti od požara.
Zahvaljujem. Na redu je klub SDP-a, uvaženi zastupnik Dino Kozlevac. Izvolite.
Dobar dan svima. Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici Ministarstva unutarnjih poslova. Evo dozvolite mi da u ime kluba SDP-a odmah kažem da će klub SDP-a podržati Zakon o zaštiti od požara jer činjenica je da je ovaj zakon u mnogim rješenjima iskorak na razinu zaštite od požara ukupne kao takve i ne samo na razinu zaštite od požara nego i usklađivanje sa zakonodavstvom Europske unije. Dozvolite da kažem na samom početku da taj Zakon o zaštiti od požara koliko god izgleda ajmo reći jedan zakon kojega ćemo danas donijeti, čija provedba je što bi rekao čovjek kao i svakog zakona. Međutim, ovaj zakon ima itekako utjecaja na život i rad. Ima itekako utjecaj na gospodarske i pravne subjekte i taj zakon proizvodi i određene financijske obveze na mnogim razinama. S obzirom da je zaštita od požara multidisciplinarna kategorija, jedan integralni sustav jer požar kao takav i vatra od pamtivijeka se ne mogu opasnosti eliminirati ali se mogu značajno smanjiti. Zato cijeli sustav mjera koje se poduzimaju kako organizacijske tako i tehničke moraju biti i usmjerene su isključivo ka tome da se opasnosti svedu na najmanju moguću razinu, da kada tehničke i organizacijske mjere ne mogu odgovoriti na nastanak opasnosti onda da se ta nastala opasnost ili požar ili eksplozija, da li od uzroka tehnološki ili bilo kojega može sa adekvatnim snagama, sa pravim promptnim organiziranim snagama i riješiti, a to su sustav zaštite od požara, odnosno to je vatrogastvo. Da li je to organizacija u pravnim osobama, gospodarskim subjektima, a u pravili su to vatrogasne postrojbe, bilo javne vatrogasne postrojbe ili dobrovoljna vatrogasna društva. Ono što je potrebno reći da smatramo da je to jedan korak kojega smo učinili sada, da će u narednom periodu morati doći i do deregulacije u tom području jer se praktički mnoge stvari ne mogu baš tako precizno organizirati, nego mnoge stvari su podložne organizaciji, odnosno ustrojavanju ili ja bih rekao regulaciji kao što je to prisutno na zapadu već dugi niz godina. Kad govorim o zapadu mislim od Sjedinjenih Američkih Država što u pravilu ne možemo ni uspoređivati, ali na zemlje Europske unije. Ono što želim reći je da što se tiče tehničkih mjera koje se mogu i moraju poduzimati tu prvenstveno mislim pošto je to kompleksno zadržat ću se na onome što je sada i u zakonu obrađeno, a to je da svi materijali i proizvodi ne samo koji se koriste u sustavu zaštite od požara ili u sustavu vatrogastva kao uređaj i oprema, nego praktički svi materijali kojima smo danas okruženi u našem životu da li u osobnom, da li na radnom mjestu, pa evo ga i u ovoj postoji točno postoje standardi i u dijelu definirane i normirano ono kakvi ti materijali na koji način moraju biti napravljeni, odnosno sa sigurnosnog stanovišta, tj. zaštite od požara i opasnosti od eksplozija. Tu dolazi do najvećeg problema. Inače, i tu kad govorim do najvećih problema normalno da izrada materijala po određenim normativima i standardima košta. Ona ima i svoju cijenu i tu ako nemamo dobru kontrolu, ako nemamo dobar sustav nadzora, sustav kojim ćemo kontrolirati može doći do što bi rekli do ne ugradnje materijala koji imaju potrebne karakteristike. I tu se uvijek sjetimo, mnogi će se sjetiti ovi pogotovo malo stariji jedan film koji se zove "Pakleni toranj" koji je dugo godina edukativni film u mnogim zemljama u Europi i svijetu i vatrogastvu, pakleni toranj gdje se vidjelo na školski primjer, to je onaj film ako sjećate Rober Redford i Paul Newman gdje se vidjelo kakve su posljedice upravo na eskiviranju ili nepravovremenom provođenju kontrole nadzora, ugradnje materijala kada je u jednom onda neboderu iz x razloga nastalo toliko problema gdje su poginuli ljudi itd. Taj film nije izmišljen. On je snimljen na temelju jednog stvarnog događaja u jednom neboderu. To znači govorim a će trebati u drugoj fazi voditi računa o tome striktno i tu isto tako moram reći da podržavamo pozicioniranje, odnosno valoriziranje inspektora zaštite od požara. Koliko vidim u materijalima stoji inspektora, jer ti ljudi imaju ključnu ulogu između cjelokupnog sustava inspekcijskih nadzora po svakom segmentu da kontroliraju. Znači da kontroliraju sve ono što se događa na tom području kao garanciju da će biti svi materijali koji se ugrađuju sa stanovišta zaštite od požara ispunjeni uvjeti i da kada moguće dođe do problema, da će ti problemi biti riješeni. Isto tako, moram reći da i ovaj dio koji se odnosi na deregulaciju u ispitivanje sustava, odnosno zaštite da li su to stabilni sustavi, vatrogasni aparati, oprema s kojom smo isto okruženi oko nas. Znači, tu isto tako treba zadržati određenu kontrolu. Išlo se na rješenja koja postoje, koja postoje u Europi a to su rješenja kojima proizvođači koji stavljaju određene proizvode na tržište koji moraju zadovoljavati određenim certifikatima su ti onda koji određuju uvjete kako, na koji način će se ta oprema, odnosno na koji način će se ta oprema ispitivati, certificirati i odgovaraju u konačnici za to. Međutim, tu je opet uloga državnog aparata, odnosno resornog tijela, odnosno poluga, a to su inspektori da kontroliraju i nadziru u tom području sve ono što se radi i odrađuje na temelju zakonskih propisa. Isto tako moram reći da pravne osobe gdje se omogućava da više određene obveze, a to su pravne osobe prve, druge kategorije ne moraju više kao što je to bilo sada striktno u dosadašnjem zakonu da mogu određene poslove zaštite od požara, odnosno određene obaveze spustiti, odnosno dogovoriti sa pravnim osobama da li su to pravne osobe, da li su to vatrogasne postrojbe isto tako jedno dobro rješenje samo treba paziti da i treba isto tako voditi računa da se to ne pretvori onda u drugu suprotnost jer je do sada isto tako bilo pritisaka da se napravi iz čisto tehničkih razloga, praktičnih razloga, ako hoćemo i razloga financijskih, uštede itd. Međutim, moramo paziti da se ne pretvori u drugu suprotnost jer je tendencija i pritisak da se što više obveza sa pravnih osoba prepusti na nekoga drugoga, a u pravilu opterećeno financijskim obvezama i financijskim problemima, odnosno izdvajanjima pravnih osoba. Isto tako je važno za naglasiti u tom dijelu u prostornom planiranju. Kad kažem prostornom planiranju onda mislim na cijeli proces donošenja od ideje u nekom prostoru do provedbe, do građevinske dozvole. I isto tako je uvijek i bit će pritisak, uvijek će biti sukob između financijskih izdvajanja, opterećenja i onoga što se treba izvesti u tom prostoru. Prema tome, tu je itekako onda uloga pravne države da na temelju zakonskih propisa itekako rigorozno kontrolira, odnosno da ne dozvoljava da se pojedine stvari mogu umanjiti ili ne izvesti, ne provesti itd. Kada tu govorim isto tako moram podržati da se u nekoliko navrata u novom Prijedlogu zakona vatrogasna organizacija, znači i vatrogastvo uključuje u taj sustav zaštite od požara kroz davanje mišljenja. Jest da nije mišljenje dobro precizirano da li je to obvezno mišljenje ili nije ili je samo mišljenje, da li ga nadležno tijelo će prihvatiti, neće prihvatiti. Ali u konačnici je jedan iskorak, jer do sada u pravilu vatrogastvo nije nitko pitao u provođenju određenih mjera. A neprovođenje mjera kako tehničkih, tako i organizacijskih u pravilu su imali probleme pravne osobe i ljudi koji su bili direktno ugroženi trpili štete i vatrogasci koji su godinama ukazivali na neke propuste, na neke probleme, međutim nije bilo sustavno u mogućnosti uključivanja u sam proces donošenja pojedinih odluka kroz nadležna tijela, davanje suglasnosti itd. Sad kroz sustav mišljenja su vatrogasci uključeni i to je dobro. Treba težiti kao tome i tu odmah koristim priliku da smo sad nema dugo imali i izmjene Zakona o vatrogastvu na dnevnom redu, kada smo donijeli izmjene i dopune Zakona o vatrogastvu, koje smo isto tako podržali, koje su bile iskorak, međutim moram reći da vatrogastvo dokle god neće biti u jedinstvenoj vatrogasnoj organizaciji, dok neće biti dualizma na razini države, nije dobro rješenje. Ja pozivam tu resorno tijelo Ministarstvo unutarnjih poslova da se ove jeseni, ove zime krene u taj postupak jer takav način izaziva određene probleme u sustavu vatrogastva koji isto tako imaju implikaciju na ukupan sustav zaštite od požara, kad govorim o sustavu zaštite od požara mislimo na cijeli integralni sustav u kojem su sastavni dio i vatrogastvo kao takve, koji ima svoj leg specialis zakon. Prema tome, ja dalje ne bi dužio oko toga. Taj iskorak će biti napravljen. Vjerojatno ćemo doći brzo do drugog koraka. Jest da ne moramo sve stvari eksplicite i odmah preslikavati iz Europske unije, da i preuzimati, pogotovo onaj dio koji se odnosi na određene obveze bilo koga, međutim mi moramo prilagoditi, to je dobro zakonodavstvo i odmah bih rekao da se bojimo jedino da ne bi došlo radi regulacije da ne dođemo do prereguliranosti u tom polju, jer se mnogo obveza novih određuje kako pravnim osobama, tako jedinicama lokalne samouprave, regionalne samouprave, a to iziskuje financijska sredstva, to će iziskivati financijska sredstva. Prema tome će se kroz nacionalni program dugoročni, kratkoročni plan itekako morati pažljivo definirati s onim što treba učiniti u tom periodu, jer jednostavno danas ipak živimo u takvim financijskim mogućnostima. Znam da su rokovi tu postavljeni do 2011., prema tome u godinu dana nije za očekivati da će se nešto bitno riješiti, to ćemo se svi složiti. Prema tome, itekako će trebati vidjeti. No dobro, vidjet ćemo kakva će biti iskustva oko toga, ali u načelu ponavljam i tu završavam, da je Zakon o zaštiti od požara iskorak u tom području. I neću završiti, nego sam zaboravio, tu bih molio predlagača, članak 18. stavak 2., eksplicite napisali ste jednu obvezu koja i dan danas stoji, a to je da svaki građanin ima pravo i obvezu kada nije u mogućnosti sam riješiti nastali problem, da pozove i kao šta piše tamo, odnosno da obavijesti i piše ovako centar 112, vatrogasnu postrojbu ili policiju. Ja vas molim pošto se radi o Zakonu o zaštiti od požara, o isključivo požaru eksplozije, pošto postoji sustav vatrogastva u kojemu djeluje preko tisuću dobrovoljnih vatrogasnih društava, s preko 50 tisuća operativaca, javne vatrogasne postrojbe sa gotovo 3 tisuće operativaca, onda nema nikakve logike da ne piše da moraju obavijestiti najbližu vatrogasnu postrojbu, ili centar 112 ili policiju. Prema tome nema logike da se prvo obavještava, a radi se o požaru. Može se desiti da u praksi na 500 metara postoji postrojba, a građanin kako piše sad lege artis mora obavijestiti po redoslijedu, ili drugačije koncipirati, a kako je tehnički povezana onda poziv, dojava, da li ima suda u vatrogasnoj postrojbi, ili on ide na 112 pa u vatrogasnu postrojbu, to su tehnička rješenja koja su ovisno o području … [[Ne razumije se.]] Ali to bi bilo kao da napišemo da radi ugrožavanja sigurnosti imovine prvo će obavijestiti ne znam nekog drugog, a onda nakon toga policiju koja je, znači o kome se radi, ili hitnu pomoć. Prema tome ništa ne mijenja, … [[Ne razumije se.]] vatrogasnu, najbližu vatrogasnu postrojbu ili centar 112 ili policiju. Evo, ja vas molim da to uvažite, ništa ne mijenja ali ima, moglo bi se ovako tumačiti, a stvarno nema logike, a znate šta u praksi to može izazvati, da je čovjek obavijestio 112, tu informacija kola, vatrogasci su bili na 500 metara, a ne izlaze na intervenciju dok je cijela informacija procurila. Prema tome, iz praktičnih i tehničkih razloga, a ako hoćete i suštinskih radi se o Zakonu o zaštiti od požara, logički je da se prvo obavijeste vatrogasne postrojbe o kojima sam rekao koliko ih ima. Evo gospodine potpredsjedniče, hvala.
Hvala i vama. Na redu je klub HSS-a, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče. Prijedlogom Zakona o zaštiti od požara još dakle na neki način upotpunjujemo ovu paletu europskih zakona, to je propis iz europskog paketa, kojim se područje zaštite od požara usklađuje sa pravnom stečevinom Europske unije. Uz nedavno izmijenjeni Zakon o zapaljivim tekućinama i plinovima, te Zakon o vatrogastvu, ovaj propis vidimo kao nadogradnju hrvatske regulative, još jednim od sastavnih dijelova sustava prevencije, zaštite i spašavanja ljudi i imovine od požarne opasnosti, stoga će ga Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržati. Iako je problem nesreća sa značajnim posljedicama po okoliš uređen drugim propisima, prvenstveno propisima iz područja zaštite okoliša, požari industrijskih postrojenja predstavljaju možda najveću opasnost po okoliš i zdravlje okolnog stanovništva u vidu nepredvidljivih okolnosti i razvoja akcidentnih događanja. Zato ću ovdje spomenuti još jednu komponentu obuhvaćenu poglavljem 7. ovog prijedloga zakona. U nekoliko prethodnih godina obavljaju se sukladno sporazumu o suradnji inspekcijskih službi u području okoliša koordinirani inspekcijski nadzori. Koordiniranim nadzorom obuhvaćena su postrojenja koja podliježu obvezi ishođenja objedinjenih uvjeta zaštite okoliša, prema članku 82. Zakona o zaštiti okoliša, tzv. okolišne dozvole. U svim tim nadzorima sudjelovala je inspekcija zaštite od požara, eksploziva i vatrogastva, inspektorat unutarnjih poslova, Ministarstva unutarnjih poslova. S obzirom da je poglavljem 9. u velikoj mjeri detaljno uređen inspekcijski nadzor koji provode inspektori Ministarstva unutarnjih poslova, mislimo da bi u ovom dijelu zakona, članak 45. stavak 3. trebalo naglasiti te koordinirane aktivnosti kao važan mehanizam preventivnog djelovanja, a na tragu direktive 2008/1EZ Europskog Parlamenta i Vijeća o integralnom sprječavanju i nadzoru onečišćenja okoliša, tzv. IPPC direktiva, na način na koji je spomenuto je u nedavno raspravljenim izmjenama i dopunama Zakona o sanitarnoj inspekciji. Kako je predloženo ovim prijedlogom zakona, dio se usluga u zaštiti požara dodatno prenosi na ovlaštene pravne osobe, na način usuglašen sa Hrvatskom udrugom poslodavaca. U ovom segmentu vidimo mali, ali značajan doprinos ovog zakona širenju vatrogasne djelatnosti, i mogućnostima dodatnog zapošljavanja u gospodarstvu, odnosno u segmentu tržišta pružanja usluga protupožarne zaštite, što je svakako bitno u ova teška recesijska vremena. Otvaranjem usluga kontrole ispravnosti vatrogasnih aparata, kao i usluga prenošenja organizacije i djela odgovornosti vatrogasne zaštite objekta na treće osobe, država otvara taj segment usluga tržištu. Ovdje je važno napomenuti da država i dalje zadržava obavezu nadzora nad svim tim pravnim osobama. Ovo ponajviše spominjem zašto što izostanak odgovarajućeg nadzora, te visokih kazni za prekršitelje propisa može dovesti u pitanje funkcionalnost cijelog sustava. Potrebna je bolja komunikacija između različitih državnih inspekcijskih službi. To se odnosi na primjer nepovezanosti podataka kojima bi trebala raspolagati Sanitarna inspekcija putem Hrvatskog zavoda za toksikologiju, a koje je potrebno podijeliti sa drugim inspekcijskim službama u RH. Naime, zapaljive tekućine su često i opasne po zdravlje, često imaju i hlapivu komponentu koja podliježe propisima zaštite zraka, odnosno djelovanja inspekcije zaštite okoliša. Zbog izostanka komunikacije pravna osoba koja je zadovoljavala propise prema samo jednom propisu npr. Propisu o sanitarnoj inspekciji još donedavno je mogla ostvariti uvoz takve tekućine bez da je ijedna od drugih inspekcijskih službi to saznala ili reagirala. A te su zapaljive tekućine potom bile skladištene u skladištu koje uopće nije imalo uvjete držanja zapaljivih tekućina pogotovo ne u većim količinama, a ni uvoz hlapive komponente takvih tvari nije bio deklariran Ministarstvu zaštite okoliša. Inspekcijskim nadzorom to je otkriveno tek nakon dužeg vremena preko 10 godina korištenja takvog skladišta. U cilju pravovremenog djelovanja na sprečavanju požara, ali i težih nesreća, smatramo potrebnim da se inspekcijske službe obavežu na međusobno dijeljenje informacija o opasnim i zapaljivim tvarima koje se proizvode, uvoze ili provoze Hrvatskom kao i o podacima koje utvrde prilikom svojih redovitih nadzora. Na kraju, a potaknuta Poglavljima 2., 4. i 5. ovog zakona vezanima uz organizaciju protupožarnog sustava u RH želim pohvaliti Državni vatrogasni sustav na naporima koje poduzima u zaštiti stanovništva, turista i naše imovine. Možda većina zastupnika nije upoznata sa sustavom obrane od požara tijekom ljetnih mjeseci pa koristim ovu priliku da iznesem neke od podataka vezanih za prošlu protupožarnu sezonu. Iako je broj požara prošle godine bio veći u odnosu na 5-godišnji prosjek prethodnih godina ukupna opožarena površina manja je za više od 1/5. Dobrim rasporedom protupožarnih snaga i dobrom organizacijom logistike timovi za gašenje požara raspoređeni su u više dislokacija na način da budu bliže potencijalnim požarištima. Zbog toga su ostvareni značajni rezultati tijekom 2009. godine. Od požara na otvorenim površinama u priobalju tijekom ljeta 2009. godine preko 90% požara zadržano je na površini manjoj od 5 hektara. Oko 90% požara ugašeno je unutar 4 sata od trenutka objave. Jednako tako niti u jednom trenutku nije prekinut promet na bilo kojoj od značajnih državnih prometnica tijekom turističke sezone niti je u bilo kojem trenutku nastala potreba za evakuacijom turista sa bilo koje lokacije na Jadranu. Ovo navodim zato jer niti turisti niti stanovnici Hrvatske ne percipiraju Hrvatsku kao područje značajne ugroze od požara, a to je većim dijelom i zasluga hrvatskog vatrogastva. Stoga još jednom koristim priliku da u ime kluba HSS-a zahvalim svim hrvatskim vatrogascima za svaki požar koji su ugasili i za svaki život koji su spasili. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. I klub HNS-HSU-a, uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Postojeća zakonska rješenja u zaštiti od požara su zastarjela i neusklađena s najnovijom zakonskom regulativom RH, ali i EU. Posebice se to odnosi na postupke koji se vode pred državnim tijelima nadležnim za prostorno uređenje i gradnju kao i slobodu kretanja roba te zaštitu okoliša. Područja koja uopće nisu uređena odnose se na ocjenjivanje sukladnosti i stavljanje na tržište i/ili raspolaganje proizvoda za zaštitu od požara te njihov nadzor. Neprimjereno i nedostatno su uređena pitanja inspekcijskog nadzora nad provedbom zakona i provedbenih propisa te prava, obveze i odgovornosti inspektora zaštite od požara u odnosu na europsku pravnu stečevinu. Posebno je važan pojačani nadzor nad proizvodima za zaštitu od požara, a koji su vezani na zaštitu okoliša. Jačanje administrativnih kapaciteta i sposobnosti inspekcijskih službi zaštite od požara kroz njihovo popunjavanje, osposobljavanje i opremanja uz pomoć europskih instrumenata pomoći predstavljaju važnu zadaću u podizanju kvalitete zaštite od požara. Prijedlog Zakona o zaštiti od požara u odnosu na važeći Zakon o zaštiti od požara donosi brojne novine u uređenju područja zaštite od požara koje se u bitnom sastoje u sljedećem: sustavno i cjelovito se uređuje područje zaštite od požara vodeći računa o društveno i gospodarski prihvatljivim požarnim rizicima, propisuju se pretpostavke za unapređenje zaštite od požara, usklađuju se odredbe ovog zakona sa odredbama Zakona o prostornom uređenju i gradnji u dijelu postupaka koji se vode pred drugim tijelima državne uprave u područja zaštite od požara itd., da dalje ne nabrajam. Klub HNS-HSU-a ima primjedbe na predložena rješenja po članku 6. i po članku 41. Naime, člankom 41. što dosada nije bio slučaj, daju se izuzetno velike ovlasti proizvođačima vatrogasnih aparata, odnosno ovlaštenim zastupnicima proizvođača radi se tu o zastupnicima koji reguliraju uvezene vatrogasne aparate. U članku 41. stavak 3. navodi se da proizvođač ili ovlašteni zastupnik proizvođača propisuje uvjete te daje, odnosno oduzimaju ovlaštenja svakom ponaosob servisu za obavljanje poslova održavanja proizvođačevih vatrogasnih aparata. Na taj način ovim zakonom po nama se na neki način legalizira monopolističko postupanje proizvođača vatrogasnih aparata jer imaju ovlasti kome i kada hoće dati ovlaštenje da servisiraju njihove vatrogasne aparate. U praksi to može izgledati ovako: proizvođač ne da nikome ovlaštenje za servis jer ima vlastiti servis i sam diktira cijenu servisa vatrogasnih aparata jer naravno nema konkurencije. Ukoliko proizvođači, odnosno ovlašteni zastupnici proizvođača ne bi međusobno dali jedni drugim ovlaštenje za servis krajnji korisnik bi morao pozvati onoliko servisera koliko posjeduje vatrogasnih aparata različitih proizvođača. Posebno skrećem pozornost da se o navedenome 2005. godine očitovala i Agencija za zaštitu tržišnog natjecanja koja je rekla da bi se takvim odredbama dale prevelike ovlasti proizvođačima koje bi omogućile da kontroliraju pristup tržištu servisiranja vatrogasnih aparata budući da istovremeno djeluju kao svojevrsni regulator ili kao tržišni takmac. Tada 2005. godine ta odredba nije ušla u pravnik a danas je uvodimo u Zakon. I nekoliko riječi o članku 6. Iz ovoga članka Zakona vidljivo je da se prilikom njegove izrade nije previše pitala struka. Naime, članak 6. stavak 7. daje ovlasti ministru da prizna isprave o sukladnosti, točnije to su atesti ili certifikati izdane u inozemstvu na način i podu uvjetima propisanim propisom kojim se uređuje područje tehničkih zahtjeva za proizvode i ocjenjivanja sukladnosti. To su učinile i neke druge zemlje koje su danas u Europskoj uniji primjerice Slovenija, no upravo iz razloga jer nisu imali vlastitu ustanovu koja bi vršila dodatna ispitivanja te izdavala isprave o sukladnosti. To kod nas nije slučaj jer potrebna ispitivanja vrši učilište vatrogastva i to vrlo kvalitetno, a iskustva Slovenije nisu najbolja, jer priznavanjem isprava o sukladnosti iz inozemstva stigla je i vatrogasna oprema koja je sumnjive kvalitete pa čak i porijekla. Najsvježiji primjer iz Makedonije, neću ovdje navoditi ali i on vrlo znakovito govori o čemu je tu riječ. Ukoliko imamo ustanovu koja može obaviti određena ispitivanja i izdati potrebne isprave o sukladnosti, nije potrebno davati prednost ni jednom inozemnom proizvođaču da svoje vatrogasne aparate i opremu stavlja u slobodnu promjenu u hrvatskoj temeljem inozemnih isprava o sukladnosti. Uostalom takva je praksa svagdje u Europi, barem kod zemalja koje imaju takve vlastite ustanove. U svim zemljama Europske unije traže da se za vatrogasne aparate i opremu i pored posjedovanja atesta izdanog u drugim zemljama Europske unije provedu potrebna ispitivanja u njihovim ustanovama te da njihova domicilna ustanova izda ispravak o sukladnosti. I na kraju požari se tretiraju kao destruktivan faktor okoliša uzrokovan prirodnim pogodnostima i ljudskim nemarom. Čovjek je najčešći čimbenik nastanka i širenja požara a prirodne nepogode, poput suše, visoke temperature i vjetrovi uzrokuju velike opožarene površine i otežavaju gašenje. Svjedoci smo katastrofalnim posljedicama požara u Europskim i ostalim zemljama svijeta, ponajprije su to ljudski životi a zatim i veliki materijalni gubici. Prema podacima Svjetskog statističkog centra u Ženevi požari svake godine oštete svjetsko gospodarstvo za približno 1% bruto nacionalnog dohotka. Slično je stanje u Hrvatskoj gdje svake godine od posljedica požara pogine 30 do 40 ljudi, a materijalna šteta prelazi 40 do 50 milijuna eura. Dakle, u Hrvatskoj se svakog dana dogodi 30-tak požara, svakih 9 dana jedna osoba pogine od požara a svaki 3 dan jedna osoba je ozlijeđena zbog požara. S ciljem smanjenja broja požara i umanjenja gubitaka koje požari izazivaju potrebno je stalno unapređenje zaštite od požara. Sigurni smo da je prošlo vrijeme u kojem se unapređenje zaštite od požara baziralo na iskustvu i slučajnim saznanjima. Zbog toga je nužno i smišljeno unapređivanje zaštite od požara uz korištenje svih raspoloživih naučnih dostignuća i sofisticiranih tehničkih sredstava. Ova potreba je svakim danom sve izraženija jer nagli razvoj svih ljudskih djelatnosti dovodi do sve veće koncentracije lako zapaljivog otpada a u procesu rada nastaje sve veći broj opasnosti nastanka požara i mogućnosti njegovog širenja. Prilog unapređenju zaštite od požara svakako su dobri zakoni i podzakonski akti, kao i njihova primjena. MI u Klubu HNS-a HSU-a mislimo da će ovaj Prijedlog zakona doprinijeti razvoju kvalitete zaštite od požara pa ćemo stoga ovaj Prijedlog zakona i podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se za to steknu uvjeti.
Jedanaesto Konačni prijedlog zakona o zaštiti od požara. Bio je hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 589. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o zaštiti od požara. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen jednoglasno sa 122 glasa.
Sada ćemo točku 12. preskočiti jer nemamo uvjeta za raspravu, pa prelazimo na točku 13. - Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o mjenici, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 591 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske, prijedlog akta primili ste poštom. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovaj Zakonski prijedlog raspravi u hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje Zakona. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 164. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Želi li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Imamo jednu raspravu a to je u ime Kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ljubica LUkačić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani predstavniče Vlade. Ja ću ukratko vezano za ovaj Zakon o mjenici izraziti jedno veliko zadovoljstvo, naravno u ime Kluba HDZ-a, a onda u ime osoba s invaliditetom odnosno u ime Hrvatskog saveza slijepih osoba. Zašto to govorim? Evo Hrvatski savez slijepih osoba je godinama pokušao objasniti što to za njih znači ovakva odredba kakva je u postojećem Zakonu o mjenici koja je svakako diskriminirajuća, a kao što znamo Hrvatska je potpisala Konvenciju o pravima osoba s invaliditetom, Hrvatska ima Zakon o suzbijanju diskriminacije i bilo je sasvim sigurno prijeko potrebno krenuti u izmjene ovog propisa kako bi se ta diskriminatorna odredba ukinula. Naime, u dosadašnjem sada važećem propisu potpis slijepih osoba je bio uređen na način kao potpis nepismenih osoba. Dakle, to je bilo ono s čim se Hrvatski savez slijepih, naravno i sve slijepe osobe u Republici Hrvatskoj nikako nisu mogle složiti jer eto naravno one nisu nepismene osobe, samo što nisu mogle vidjeti što potpisuju. Da bi taj potpis bio važeći morale su ga ovjeravati kod suda i sve se dodatno kompliciralo obzirom da je to izazivalo dodatne financijske troškove što je dodatno stavljamo slijepe osobe u neravnopravan položaj s ostalim građanima Republike Hrvatske. Ove izmjene zakona su jedan dobar primjer jedne izuzetne suradnje Vlade Republike Hrvatske i udruga osoba s invaliditetom. Evo i to pokazuje još jednom ono o čemu predsjednica Vlade često govori kako su udruge osoba s invaliditetom Vladi ravnopravan partner i ovom izmjenom ovog zakona se to i pokazalo. Posebno, to ovdje evo moram reći, posebno izražavam zadovoljstvo Hrvatskog saveza slijepih osoba i one su mi rekle da to slobodno ovdje kažem što je upravo osim dakle na njihovu inicijativu, oni su ove izmjene pokrenuli preko pučkog pravobranitelja i pravobraniteljice za osobe s invaliditetom. Ali posebno veseli i posebno zahvaljuju na tome što je Ministarstvo financija kontaktiralo upravo njih za mišljenje i pitalo jeste li vi zadovoljni ovakvom izmjenom propisa, odnosno je li baš to kako se vi to tražili i pokazalo se evo da je jedna dobra suradnja urodila plodom. Naravno, klub Hrvatske demokratske zajednice podržava donošenje izmjena ovog zakona, a evo i svakako podržava ovako jednu hvalevrijednu suradnju. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je klub HNS-a, HSU-a, uvažena zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi predlagatelju zakona, kolegice i kolege. Po prijedlogu izmjene Zakona o mjenici mijenja se, kao što je već rečeno, članak 103. važećeg zakona na način da se osobe s invaliditetom, odnosno slijepe osobe izjednače u pravima s osobama bez invaliditeta. Po izmjeni članka 103. omogućuje se da potpis slijepih osoba na mjenici vrijedi bez ovjere. Iznimno, na zahtjev slijepe osobe kad ona smatra da je to potrebno zbog zaštite njenih interesa potpise ovjerava na način uređen Zakonom o javnom bilježništvu. To isto vrijedi i za punomoć izdanu radi mjeničnog zaduženja. U ovom dijelu po stavu kluba HNS-a i HSU-a ja sam podnijela amandman na način da vas sve molim da taj amandman uvažite jer naše društvo bi trebalo biti posebno senzibilizirano za osobe s invaliditetom, a posebno na slijepe osobe. U ovom dijelu amandman će se odnositi na zahtjev kad slijepa osoba odluči podnijeti zahtjev bilježništvu da se taj trošak financijski koji nastane refundira iz državnog proračuna. Zašto mislim da treba podnijeti ovaj amandman? Iz prostog razloga što smo nedavno slijepim osobama onemogućili besplatan prijevoz na autoput, iz razloga što su invalidnine odnosno naknade za slijepe osobe najniže u našem okruženju. Eto iz tih razloga ja ću podnijeti amandman na ovaj prijedlog zakona i o sudbini tog amandman ovisit će naša podrška ili ne ovom prijedlogu zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o mjenici. Hitni je bio postupak, P.Z. b. 591. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Klub zastupnika HNS-a, HSU-a. Molim predstavnika predlagatelja da se očituje o amandmanima kluba zastupnika, gospodin Ivica Mladineo, državni tajnik u Ministarstvu financija. Izvolite. Odnosi se amandman jedan na članak jedan.
Vlada ne prihvaća. Predloženim amandmanom utvrđivalo bi se pitanje koje sadržajno nije predmetom Zakona o mjenici. Znači, troškove ovjere potpisa, a Vlada Republike Hrvatske je predloženim izmjenama članka 103. Zakona o mjenicama ukinula diskriminirajuće odredbe u odnosu na slijepe osobe, a sve je to usaglašeno i na prijedlog Saveza slijepih.
Hvala. U ime kluba HNS-a, HSU-a izvolite gospođa Danica Hursa. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Ja ću ovaj puta ponovo izraziti žaljenje što Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Ne prihvaćanjem ovog amandmana dokazala je i pokazala po ne znam koji puta koliko je osjetljiva spram ove posebno ugrožene skupine građana u našoj zajednici. Tražim glasovanje.
Hvala. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Nije dobio potrebitu većinu. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Zakona o mjenici. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona je prihvaćen većinom glasova, 119 glasova za, ništa suzdržani i 6 protiv.
I sad bumo preskočili sve točke jer nema za njih uvjeta do 24. pa prelazimo na točku 24., a to je - Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo u 2009. godini Hrvatska agencija za malo gospodarstvo podnijela je Izvješće o poslovanju sukladno članku 15. Zakona o poticanju razvoja maloga gospodarstva. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za razvoj i obnovu, Odbor za gospodarstvo, Odbor za ravnopravnost spolova. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Tomislav Kovačević, predsjednik Uprave Hrvatske agencije za malo gospodarstvo. Izvolite.
Hvala lijepo, poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Cijenjeni dame i gospodo zastupnici. U 2009. godini unatoč moram priznati smanjenoj gospodarskoj aktivnosti Hrvatska agencija za malo gospodarstvo je sudjelovala u financiranju 106 investicijskih projekata. Dakle, sa ukupno 106 izdanih jamstava u visini od 137 milijuna kuna mi smo omogućili više od 620 milijuna kuna investicija, a što je 48% pojedinačno gledano veći iznos investicije nego što je to bio godinu ranije. Također, i prosječan iznos jamstva bio je veći 18% i prosječan iznos kredita bio je 15% veći. Najviše jamstava izdali smo u programu poljoprivrede, zatim programu područja posebnog državnog interesa, zatim program rast i razvoj i novi poduzetnik. Gledano po županijama HAMAG je najviše jamstava izdao u Osječko-baranjskoj, Zagrebačkoj županiji, zatim Vukovarsko-srijemskoj, Brodsko-posavskoj, Koprivničko-križevačkoj i Virovitičkoj županiji. U 2009. godini isplatili smo ukupno 4,3 milijuna kuna po aktiviranim jamstava i na datum 31. prosinca prošle godine imali smo raspoloživo još ukupno 497 milijuna kuna raspoloživog jamstvenog potencijala. Uz program izdavanja jamstava provodili smo mjere iz Operativnog programa poticanja razvoja malog i srednjeg poduzetništva gdje smo zaprimili oko 8 i pol tisuća zahtjeva i pozitivno ocijenili 2025 kojima smo isplatili ukupno 78,4 milijuna kuna. Naravno, najveći iznos ovdje je išao na programe jačanja konkurentnosti, zatim programe poduzetništva žena, poduzetništva mladih, početnika invalida, razvoj obrtništva, zadružno poduzetništvo i sufinanciranje rada i razvoja poduzetničke potporne institucije. Također, nastavili smo u razvoju naše mreže konzultanata tako da je HAMAG na dan 31.12. imao u svojoj mreži ukupno 77 certificiranih konzultanata čije usluge smo mi sufinancirali sa milijun i 400000 kuna. Još jedna naša vrlo bitna djelatnost je što smo radili na pripremi za ulogu budućeg posredničkog tijela, odnosno agenta za provođenje strukturnih fondova. Dakle, kad Hrvatska uđe u Europsku uniju HAMAG će biti agent za provođenje strukturnih fondova i na nama je bio zadatak, dakle obučavanje ljudi i priprema odjela za te poslove. Sudjelovali smo u nizu ostalih projekata i aktivnosti kako domaćih tako i međunarodnog karaktera i ovdje bih posebno istaknuo da smo u prošloj godini uveli, unaprijedili sustav poslovanja i uveli ISO sustav 9001. Dakle, certificirali upravljanje našim procesima. Iz izvješća financijskog poslovanja možete vidjeti da smo poslovali vrlo racionalno. Tako smo u prošloj godini naši ukupni rashodi su smanjeni gotovo za 11%, dok su materijalni rashodi smanjeni za čak 19%. Evo dozvolite u ovih nekoliko rečenica kratko elaboriranje izvješća. Ukoliko imate pitanja rado ću odgovoriti. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Otvaram raspravu. Nema prijavljenih. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se za to steknu potrebni uvjeti.
Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo u 2009. godini. Podnositelj je Hrvatska agencija za malo gospodarstvo. Rasprava je zaključena. Sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela dajem na glasovanje zaključak koji glasi: Prihvaća se Izvješće o poslovanju Hrvatske agencije za malo gospodarstvo u 2009. godini. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo izvješće je prihvaćeno jednoglasno sa 123 glasa.
Prelazimo na točku 25. - Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obaveza utvrđenih zakonom u programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. – Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2008. godinu Podnositelj: Programsko vijeće HRT-a Predlagatelj izvješća je Programsko vijeće HRT-a na temelju članka 19. Zakona o HRT-u. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za ravnopravnost spolova, Odbor za financije i državni proračun, Odbor za informiranje, informatizaciju i medije. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Zvonko Milas, predsjednik Programskog vijeća HRT-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Dame i gospodo, poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče. Budući da je Vijeće Hrvatske radiotelevizije u svojem izvješću o radu za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. detaljno izvijestilo u svom izvješću koje je pred vama. Ja ne bih posebno elaborirao, nego bih samo ukratko pojasnio neke dijelove i u širem kontekstu rekao ono što je napisano u izvješću. Najprije bih htio reći da Vijeće ne donosi programsko usmjerenje kako za radio, tako ni za televiziju već o njemu daje samo mišljenje koje na žalost nije obvezujuće ili na sreću a koje vrlo često zbog nedostataka sredstava teško je prihvatiti, pa nam preostaje briga o zadovoljenju interesa javnosti na državnoj i lokalnoj razini, te vođenje računa o odgovarajućoj zastupljenosti informativnog, kulturnog, obrazovnog i zabavnog sadržaja. Članovima Vijeća Hrvatske radio televizije, odredbama zakona izričito je zabranjen bilo kakav utjecaj na program koji nije objavljen i bilo kakav pritisak na uređivačku politiku, te Vijeće može reagirati u pojedinim slučajevima kršenja programskih načela i obaveza tek nakon emitiranog programa. Dosadašnja praksa izvještavanja o radu Vijeća Hrvatskom saboru pokazala je da se rasprave najčešće bave pojedinim programima, emisijama radija i televizije na što Vijeće, a tako ni ja kao predsjednik nisam u mogućnosti dati sve odgovore, pa smo slijedom te činjenice, a u želji da cijenjeni zastupnici mogu dobiti doista odgovore na pitanja na rasprave kroz odbore doveli direktore programa, glavne urednike te se nadamo da je time interes zastupnika za pojedine emisije i programe zadovoljen. Kako sam i rekao, odnosno kako je napisano u uvodnom dijelu izvješća ovo je peto redovito izvješće koje Vijeće podnosi od početka svog mandata 17. listopada 2003. a sukladno odredbi članka 19. stavka 3. Zakona o Hrvatskoj radio televiziji. Ujedno bih želio podsjetiti da je Vijeće Hrvatske radio televizije u 2009. sukladno zaključku Hrvatskog sabora iz prosinca 2008. prilikom prihvaćanja izvješća dobilo obvezu dostavljanja dva posebna izvješća i to Izvješće o promicanju svijesti o ravnopravnosti žena i muškaraca u programima Hrvatskog radija i Hrvatske televizije, te izvješće o napretku u područjima kulture govora potpunog i objektivnog informiranja i razvitku javnih sadržaja u ostvarivanju programa javne televizije, te otklanjanja pogovora o mogućoj korupciji unutar Hrvatske radio televizije. Ovaj zaključak Vijeće je provelo i temeljem navedenih izvješća Hrvatski sabor je donio odgovarajuće zaključke kojima je i obvezao Vijeće da o ovom izvješću posebno analizira određene teme i o tome izvijesti Hrvatski sabor što je i učinjeno. Želio bih još jednom istaknuti da Vijeće Hrvatske radio televizije najmanje jedanput godišnje podnosi izvješće Hrvatskom saboru o svom radu i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima Hrvatskog radija i televizije kao i izvješće ravnateljstva o poslovanju Hrvatske radio televizije. Pri ovome treba ukazati na nejasnoću ovakve odredbe zakona, jer ovako definiran podrazumijevao bi da je Vijeće odgovorno i za izvješće ravnateljstva što iz zakona nikako ne proizilazi. Logično tumačenje ove odredbe bilo bi da se izvješće Vijeća i ravnateljstva podnose za isto razdoblje odnosno istodobno, budući da ova dva izvješća predstavljaju cjelinu i međusobno se nadopunjuju. U buduće kako bi otklonili tu vremensku diskrepanciju, a slijedom činjenice da ravnateljstvo konačno izvješće o poslovanju može dati tek nakon završenog računa bilo bi najbolje da Izvješće za 2009. godinu se podnese na jesen, a što ima logike obzirom da je u tijeku i donošenje novog Zakona o Hrvatskoj radio televiziji kako bi Izvješće za 2010. mogli podnijeti u 2011. istodobno, dakle u isto vrijeme. Kako je razvidno iz izvješća s programa Hrvatskog radija i njihovom realizacijom Vijeće uglavnom nije imalo problema. To je zahvaljujući činjenici da programi Hrvatskog radija prema mišljenju članova Vijeća ispunjavaju svoju javnu funkciju, da su na potrebnoj kulturnoj i civilizacijskoj razini ali možda i činjenici da se programima Hrvatskog radija ipak u javnosti ne poklanja pozornost kao programima Hrvatske televizije, pa samim tim možda i manja doza kritičnosti. S programima Hrvatske televizije i njihovom realizacijom vijeće je imalo stalne preokupacije u nastojanju da budu što kvalitetniji, osmišljeniji, da ispunjavaju svoju javnu zadaću i drže kulturnu i civilizacijsku razinu, poglavito neophodnu u vrijeme sve agresivnijeg nastupa konkurentskih tv kuća i sve manje sredstava za realizaciju programa. Sve to zajedno uvjetovala je i višekratne analize ponuđenih programskih usmjerenja, s preporukama vijeća koje za cilj imaju podizanje kvalitete programa Hrvatske radiotelevizije. U sklopu tih analiza, najviše pozornosti, odnosno najviše nesuglasica izazvao je informativni program gdje se nekakvim unutarnjim, tako ih nazovimo, nesuglasicama, međuljudskim odnosima koji su kulminirali u onom lošem smislu, dovelo je do promjene vodstva informativnog programa na način da je prihvaćen mandat za razrješenje gospođe Hloverke Novak Srzić i postavljen je gospodin Renato Kunić za vršitelja dužnosti glavnog urednika informativnog programa. U funkcioniranju Hrvatske radiotelevizije trenutno otegotna okolnost je to što nemamo izabranog glavnog ravnatelja s punim mandatom. Međutim mišljenja smo da privremeno vodstvo, dakle vršitelj dužnosti zajedno sa svojim timom u prijelaznom razdoblju dobro odrađuje svoj posao, i da Hrvatska radiotelevizija u smislu onoga što je nađeno do sada ide ka stabilizaciji u ovom trenutku makar financijskoj, a nadamo se uskoro i programskoj. Moram istaknuti da vijeće pri izradi ovakvih izvješća je ograničeno činjenicom da svoje zaključke temelji na izvješćima koje dobiva od programa Hrvatskog radija i televizije, bez dodatne mogućnosti šireg i detaljnijeg uvida u problematiku, a recimo tako da je u dijelu izvješća o rodnoj i spolnoj ravnopravnosti koja su podnesena ovom časnom Domu, dakle prenešena u njihovom originalnom obliku kako smo ih dobili iz programa, i možemo vidjeti da su iz zaključaka Odbora za ravnopravnost spolova, da nisu prihvaćena. Iako segment planiranja i financijskih mogućnosti Hrvatske radiotelevizije vrlo bitan za ostvarenje i realizaciju programskih zadaća, dakle program ne može funkcionirati i HRT ne može ostvariti svoju zakonsku i društvenu zadaću ukoliko financiranje nije u redu, ali taj dio bi prepustio gospodinu glavnom, odnosno vršitelju dužnosti glavnog ravnatelja. Sve druge aktivnosti sveukupni problemi s kojima smo se susretali i koji su rezultirali inicijativom Vijeća za izmjenu statuta, s čim se i započelo, međutim zbog donošenja novog zakona koji je u tijeku, s tim je stalo. Ovom prilikom želim reći da je pristup donošenju novog zakona, koji je u tijeku, pokazalo veliku demokratičnost i širinu rasprave, i mislimo da će to doprinijeti dobrom rješenju i da ćemo na jedno pristojno duže vrijeme konsolidirati pitanje javnog medija u Hrvatskoj. Sveukupno ocjenjujući rad vijeća u izvještajnom razdoblju, mogu konstatirati da je vijeće bilo vrlo angažirano, razlog tomu je, a to moram reći da je i moj osobni dojam, činjenica da bivše ravnateljstvo tijekom 2009. propustilo poduzeti niz planiranih aktivnosti, kako u realizaciji programa i razvoja Hrvatske radiotelevizije, u mandatnom razdoblju i to za mandat, i to za one mjere za koje je dobilo mandat ne ostvarujući svoje postavljene ciljeve temeljem planskih dokumenata, bili smo prisiljeni koncem 2009. razriješiti cijelo ravnateljstvo i to na temelju mandata kojeg su nam stavili na raspolaganje. Sukladno tome prosinca 2009. do danas provedena su tri natječaja za izbor glavnog ravnatelja, i na žalost ni jedan nije urodio plodom, dakle nismo izabrali glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije. To je odgovornost od koje ne bježimo. Od podnošenja ovog izvješća do današnjeg dana vijeće je još održalo 7 sjednica gdje je najveći dio tih sjednica odnosio se upravo na pokušavanje rješavanja kadrovskih pitanja, dakle konkretno izbora ravnatelja Hrvatske radiotelevizije, ali velim ponavljam još jednom na žalost obzirom da je dvotrećinska većina 8 glasova potrebna za izbor glavnog ravnatelja, nas je 10, jednostavno to uz najbolju volju i uz neugodu koja nakon toga dolazi mi to nismo uspjeli. Vijeće je raspisalo još jedan natječaj, koji u ovom trenutku zakonski ne možemo ostvarivati, obzirom da su tri člana vijeća na zadnjoj sjednici, odnosno poslije toga pismeno uputilo ostavku kako vijeću, tako i ovom časnom Domu. Moram konstatirati da se u zadnjih nekoliko mjeseci vijeće nije uspjelo previše bavit programom, upravo zbog svega prije rečenog, i na zadnjoj sjednici zbog, upravo zbog programa a iz osobnih razloga, bolesti, mandat na raspolaganje je stavio direktor programa gospodin Domagoj Burić, ostavka je usvojena, i na njegovo mjesto je postavljena kao vršitelja dužnosti direktora programa gospođa Hloverka Novak. Čisto iz profesionalnih razloga, dakle dugogodišnjeg rada na televiziji i kao rješenje koje mislimo da će isključivo kao prijelaz do izbora nove osobe koja će voditi televiziju, odnosno biti izabran novi direktor programa polučiti rezultate u smislu kvalitete programa Hrvatske radiotelevizije. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Sada je na redu Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT za 2008. godinu. Izvolite. Iako to nisu ovdje predvidjeli.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Izvješće o poslovanju za 2008. godinu koje je pred vama, ja ću samo sumarno iznijeti najbitnije detalje iz toga izvješća. Ciljevi poslovanja Hrvatske radiotelevizije u 2008. godini određeni su poslovnim planom, a postavljeni su kao intenziviranje procesa stabiliziranja poslovanja, što znači racionalizaciju proizvodnje, optimalizaciju troškova, izgradnju fleksibilnije organizacijske strukture, primjenu novog poslovno informacijskog sustava, sve s krajnjim ciljem da se s pomoću poslovne politike stabilizira poslovanje i nastavi ostvarivanje djelatnosti uvjetima redovitog izvršavanja obveza. Poslovanje u 2008. godini iskazuje pozitivan poslovni rezultat. Ostvareni su prihodi u iznosu od milijardu 549 milijuna 313 tisuća 242 kune, što je oko 1,3% ispod plana, što se može ublažiti sporijim rastom troškova, i zadovoljavajućim poslovnim rezultatom. U strukturi ukupnog prihoda prevladaju prihodi od pristojbe sa 68,8%, a prihodi od marketinga sudjeluju sa 22,3%. Marketing radija i televizije nije ostvario planirano. Ostvarenje je manje za 22,1% od planiranog. Troškovi poslovanja su ostvareni u svoti od milijardu 545 milijuna 183 tisuće 316 kuna, imali su nešto brži rast od prihoda 1,1% i 0,2% manje od plana što je rezultat općeg rasta cijena i značajnih obveza naknada prema zaposlenicima. Ovaj trend troškova poslovanja uvjetovao je postupak rebalansa financijskog plana. Programsko usmjerenje, proizvodnja i emitiranje programa ostvareni su u planiranim okvirima. Hrvatski radio ostvario je programske zadaće na osnovi odredaba Zakona o HRT-u i usvojenom programskom usmjerenju za 2008. godinu. Hrvatski radio kroz Radio postaju u Zagrebu, regionalne radio postaje i Glas Hrvatske ostvario 5 milijuna 536 tisuća 860 minuta programa te je u potpunosti izvršena planirana proizvodnja i emitiranje. Poslovni rezultat HR-a je zadovoljavajući. Ostvareni prihodi dostatni su za pokriće troškova poslovanja podružnice, za poslovno funkcioniranje podružnice glazbena proizvodnja, za pokriće pripadajućeg dijela troškova zajedničkih službi, a ostvarena je i razlika prihoda na rashodima što predstavlja u cijelosti dobit HRT-a u ovom obračunskom razdoblju. Programski ciljevi Hrvatske televizije u prvom polugodištu bili su usmjereni prema ispunjavanju funkcije javnog servisa kao i zadržavanju dominantne pozicije u medijskom okruženju. Na dan je emitirano 24 sati programa na prvoj mreži HTV1, 20,5 sati programa na drugoj mreži HTV2, osam sati na satelitu i 16 sati na HRT+. Dakle, ovo na satelitu odnosi se na sliku Hrvatske, odnosno emitirano je milijun 502 tisuće 907 minuta programa. Poslovni rezultat Hrvatske televizije pokazuje da ostvareni prihodi pokrivaju troškove poslovanja podružnice, doprinos za poslovno funkcioniranje podružnice glazbena proizvodnja kao i pripadajući dio troškova zajedničkih službi. Orkestri i ansambli glazbene proizvodnje ostvarili su za 2008. godinu brojne koncerte, 40% više od planiranih i 10 tisuća 809 snimljenih minuta programa. Glazbena proizvodnja za svoje poslovno funkcioniranje ostvaruje doprinos HR-a i HRT-a sukladno postavljenim odnosima u poslovnom planu. Određene korekcije predviđene su i u rebalansu financijskog plana. U perspektivi poslovanja 2008. godine pokreću se promjene u strukturi izvora sredstava smanjenjem razine zaduženosti značajnijim rastom koeficijenta tekuće likvidnosti i smanjenjem obveza prema bankama za dugoročne kredite. Na ovom području već ima značajnijih pomaka. Smanjene su dugoročne obveze, osobito dio dugoročnih kreditnih zaduženja. Povećan je oprez prema potraživanja i to prema naplati potraživanja što izravno utječe na tekuću likvidnost. U ovom dijelu to je sumarno, što se tiče Izvješća o poslovanju HRT-a za 2008. godinu. Evo dok smo tu pa ako bude pitanja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Predstavnik Vlade nije se javio za riječ. Izvjestitelji odbora nisu se javili za riječ. Prema tome otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba HSS-a, uvažena zastupnica Marijana Petir.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, predstavnici Programskog vijeća i ravnateljstva, predstavnik Vlade. Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obaveza uređenih Zakonom o programima HR-a i HRT-a u razdoblju od 14. listopada 2008. godine do 24. veljače 2010. godine i Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2008. godinu kasni, a nakon svih skandala koji su potresali našu javnu televiziju nismo našli dovoljno argumenata da ovom izvješću u klubu HSS-a damo prolaz. Od početka prosinca 2009. godine, znači u dosta dugom razdoblju, čelne funkcije obnašaju vršitelji dužnosti tako da je uz sve razumijevanje situacije Programsko vijeće HRT-a za 2010. godinu donijelo svoj program tek 24. veljače 2010. godine. Zasigurno naša najveća primjedba na rad HRT-a odnosi se na uređivačku politiku Informativnog programa, odnosno na pristranost i neobjektivnost. Kada govorimo o samom izvješću ono ustvari nije pogodilo bit jer se u svom velikom dijelu bavi opravdavanjem ideologije koja je prisutna u svemu što se radi na HTV-u umjesto da se bavi detektiranjem stvarnih problema koje bi trebalo otkloniti kako bi se realizirala uloga HTV-a kao javne televizije. Sudeći po ovom izvješću stječe se dojam da je rodna i spolna ravnopravnost temeljni problem HTV-a. Od 28 stranica 11 obuhvaćenih tema od ukupno 41 stranice izvješća ova je tema obrađena na 6 stranica, dakle više od 1/5 izvješća, što je više prostora od onog posvećenog bilo kojoj od drugih tema čak više od onog posvećenog antikorupcijskom programu ili pak stanju u informativnom programu. HTV bi kao javna televizija trebao zastupati interese svih građana. U tom smislu jedan od glavnih kriterija pri odabiru gostiju trebao bi biti koga taj gost predstavlja. Naime, često se događa da u emisijama gostuju predstavnici političkih stranaka koje jedva da imaju jednog zastupnika u Saboru ili pak udruga koje imaju 5 ili 10 članova dok se stranke koje imaju izborni rezultat, udruge, zajednice ili inicijative koje broje više desetaka tisuća članova sustavno mimoilaze, a to posebno dolazi do izražaja kad se raspravlja o opće ljudskim vrijednostima ili pak etičkim i moralnim temama, kad se raspravlja o odnosu Crkve i države, o pravima branitelja ili pak položaju seljaka i stanju u poljoprivredi. Često se u emisijama kao stručne goste zove ljude prema ideološkoj orijentaciji, a ne prema stručnosti. Zapanjujuće je da se u informativno-političke emisije zovu gosti koje se predstavlja kao one koji su primjerice spremniji najobjektivnije sagledati Domovinski rat i operaciju "Oluja", a s druge strane opće je poznato da su njihovi argumenti u Haagu na sudu doživjeli potpuni debakl. Ili se zovu gosti koji tumače da treba ukinuti poticaje u poljoprivredi, a cijeli život žive kao proleteri na račun poreznih obveznika i nikada ništa konkretno nisu radili. Redovita pojava su i tzv. neovisni politički komentatori za koje se zna da su bili ili su još uvijek članovi savjetodavnih tijela pojedinih političkih partija te upravo oni komentiraju određene društvene i političke fenomene unutar hrvatskog društva. Sasvim je legitimno i opravdano postaviti pitanje postoji li u RH ijedan analitičar političkih zbivanja demokršćanskog svjetonazora ili su samo kompetentni obratiti se hrvatskom puku oni koji baštine dugogodišnji politički pedigre iz vremena komunističkog jednoumlja? Pri odabiru tema i načinu obrade određene teme na HTV-u kao i u ovom izvješću postoji također ideološka selektivnost. Nekim vrijednostima kao što su ravnopravnost spolova i antidiskriminacija koje smatramo izuzetno važnima daje se velika pažnja pa kada se krene čitati izvješće stječe se dojam da nije riječ o Izvješću o radu HRT-a već o Izvješću o provedbi Zakona o ravnopravnosti spolova i suzbijanju diskriminacije. S druge pak strane o opće ljudskim vrijednostima poput braka, obitelji, majčinstva, domoljublja ili obrazovanju, odgoju, integracijskim procesima u EU, zaštiti okoliša, zaštiti potrošača skoro da nema niti riječi. Sudeći po programu HTV-a gledatelji bi mogli pomisliti da u hrvatskoj postoje samo dvije stranke. Model rada HTV-a je destimulirajući i za zastupnike i političare koji imaju konstruktivne rasprave i prijedloge, koji nude rješenja, koje odlikuje rad i zauzetost za građane a ne demagogija jer takvi ne mogu dobiti prostor niti u informativnim emisijama a kamoli nekim drugim emisijama. Zbog subjektivnog prikaza rada zastupnika u medijima, ali u javnoj televiziji stječe se dojam o privilegijama koje ne postoje i stvara se dodatan gnjev kod građana na političare kao dio društva koji žive na njihov račun a ničemu ne doprinose. Naravno da takvih slučajeva ima ali njih treba prozvati imenom i prezimenom a ne sve političare ili zastupnike stavljati u isti koš. Članovi nevladinih udruga koji se zalažu za tradicionalne vrijednosti, za dostojanstvo ljudske osobe, zaštitu obitelji, kao temeljne strukture našeg društva gotovo da uopće ne mogu dobiti prostor na HTV-u. Navodim samo jedan recentni primjer, Udruga Glas roditelja za djecu skupila je preko 200 tisuća potpisa građana za potporu općim ljudskim vrijednostima predala te potpise Europskom parlamentu, u pratnji nekoliko uglednih europarlamentaraca predala je to potpise Hrvatskoj vladi, organizirala Okrugli stol u Saboru sa brojnim uglednim gostima, mislite li da je to uopće spomenuto u središnjem Dnevniku HTV-a? Naravno da nije. S druge pak strane u obrazovnom programu emitiraju se emisije koje svojim sadržajem nisu primjerene djeci, podsjetit ću da su 1. prosinca 2008. godine prije podne prikazane emisije za djecu u kojima se propagira homoseksualno ponašanje u 10 i 15 sati u emisiji "Putovanje onkraj ulice" i 12 i 10 film "Istina o Jane". Na te sadržaje je reagiralo preko 7 tisuća roditelja putem internetske peticije koji su poslani u Klub HSS-a ali i koliko znam i ravnateljstvo HRT-a i mislim da ovaj primjer dovoljno govori na koju razinu se spustio obrazovni program nekada hvaljeni obrazovni program HTV-a. Pokazalo se da HTV nije učinio dovoljno napora da zaštiti većinu i vrijednosni sustav te većine u svom programu, a to onda dovodi u pitanje njegovu ulogu javne televizije. Moram istaknuti ovdje istine radi, da je stanje na Hrvatskom radiju daleko drugačije i to mislim u pozitivnom smislu. Podsjetit ću da Zakon o HRT-u u članku 7. napominje da su Hrvatski radio i Hrvatska televizija dužni citiram "trajno, istinito, cjelovito, nepristrano i pravodobno informirati javnost o činjenicama, događajima i pojavama u zemlji i inozemstvu od javnog interesa, te poštovati i poticati pluralizam političkih, religijskih, svjetonazorskih i drugih ideja, omogućiti javnosti da bude upoznata s tim idejama". U potpunoj suprotnosti, tim člankom Zakona o HRT-u ali i Zakona o suzbijanju diskriminacije je novinarski prilog na sam Uskrs 4. travnja u središnjem Dnevniku i kasnije vijestima Hrvatske televizije o Svetom ocu Benediktu XVI. koji je šokirao sve vjernike jer su novinarka i urednica komentirale što one misle da je Papa trebao reći u svom obraćanju vjernicima. Nikada u povijesti HRT-a izvještaj o Papinskom blagoslovu Urbi et orbi nije objavljen na taj način i u tom kontekstu a komentari novinarke i urednice spadaju u sferu grubog kršenja osnovnih ljudskih i vjerskih prava. Za Kršćane je najveći blagdan Uskrs to su poštivali barbari, zar nemaju građani katolici osnovno pravo na poštivanje svojih svetinja kao što to trebaju imati svi predstavnici svih drugih religija. Moram reći da su naše primjedbe iz prijašnjih rasprava uvažene kada je riječ o emisijama Eko-zona i Potrošački kod za koje smo tražili bolje termine emitiranja jer je riječ o emisijama koje bitno doprinose zaštiti okoliša i zaštiti potrošača. Na žalost konferencija o klimatskim promjenama koja se u prosincu održavala u Kopenhagenu, izazvala je interes svih svjetskih medija, kod nas je imala premale medijske odjeke kao i komentare posljedica. Izostale su znanstvene i stručne rasprave u gledanijim terminima na tu temu, a o tom jednom od najznačajnijih međunarodnih događaja u prošloj godini o kojem se raspravljalo i na kojem se raspravljalo o spasu našeg planeta, na HRT-u je tek bilo sramežljivo progovoreno u dva navrata. Predlažemo da se internet stranica HRT-a poboljša i izradi u edukativnom smislu, kako bi bila pristupačna za djecu i srednjoškolce, kao što to imaju javne televizije u drugim državama te na taj interaktivan način ostvaruju svoju zabavnu i edukativnu funkciju. Edukativni program treba kombinirati sa novim medijskim izričajima i mogućnostima te tako pružiti značajno kvalitetniji edukativni sadržaj HRT-a. Kod edukacije važno je interaktivnost i sudjelovanje onog koji prima informaciju, potaknuti djecu zanimljivošću sadržaja da gledaju, da se natječu, da dobiju povratne informacije o rezultatima, te svojim znanjem u odnosu na druge sudionike tih sadržaja naprosto se dokažu. To bi trebao biti prioritet. U ovom Izvješću otvara se vječno pitanje odnosa zastupljenosti športa u odnosu na kulturna događanja. Zna li netko da godišnje koncertnu dvoranu VAtroslav Lisinski posjeti više gostiju nego Dinamov stadion. Koliki je budžet sporske redakcije a koliki je budžet redakcije kulture, izuzevši izdavačku i koncertnu djelatnost simfoničara i zbora HRT-a te koliki je odnos u minutama sportskog naspram programa kulture. Liga prvaka utorkom dok nije prepušteno drugoj televizijskoj kući i srijedom, te UEFA četvrtkom od 20 i 30 do kasno u noć a niti jedan Hrvatski klub ne može preživjeti do proljeća u tim ligama. U zadnjih nekoliko godina su cijene prava prijenosa sporta mnogostruko porasle. MI u HSS-u smo na to upozorili kod posljednjeg Izvješća ali ne vidimo da se bilo što promijenilo. Možda bi se trebalo zainteresirati zarađuje li netko na tome posebno na prijenosu onih sportova koji nemaju veze s Hrvatskoj kao što je primjerice Formula 1. Tu treba dodati kulturu govora posebno u sportskim prilozima kada se puštaju izjave pojedinih čelnih ljudi naših nogometnih klubova, zbog kojih bi se oni koji im daju medijski prostor itekako trebali crvenjeti. NO, treba pohvaliti uvrštavanje hokeja u športski program, naime, treba istaknuti trud jedne skupine entuzijasta koja angažmanom u klubu Medvešćak oduševila ne samo građane Zagreba već i čitave Hrvatske. SVijetli je to primjer kako se kroz šport mogu afirmirati pozitivne vrijednosti. Na svim utakmicama dvorane su bile dupkom popunjene i na jednoj utakmici nije bilo ekscesa. Takve inicijative treba podržati i medijski popratiti jer sigurno donose kvalitetnu poruku osobito mladima. HRT je u ozbiljnim financijskim problemima, o tome se više može čitati u medijima, nego pročitati u ovom Izvješću. Što je prava istina vjerojatno će utvrditi za to nadležne državne službe, a detaljno smo na tu temu razgovarali jučer prilikom Izmjena i dopuna zakona o HRT-u i novog Prijedloga zakona o HRT-u gdje su se otvarale mnoge dvojbe i oko pristojbe i oko marketinškog prostora. Zapitajmo se tko plaća RTV pristojbu u iznosu od 1, 2 milijardi godišnje. Isti ljudi koji plaćaju porez ovoj državi pa bih zbog njih cijeli mehanizam planiranja i trošenja proračunskih sredstava namijenjenim HRT-u trebao biti pod boljim nadzorom i daleko racionalniji nego što je danas i vjerujemo da će upravo novi Zakon o HRT-u i to pitanje urediti. Ovom Izvješću mi u Klubu HSS-a ne možemo dati prolaznu ocjenu. Smatramo da je potrebno ozbiljno otkloniti propuste koji su se događali u uređivačkoj politici i redovitom poslovanju HRT-a kako bi se gledateljima osigurao kvalitetan program, pravodobna, točna i objektivna informacija, a HRT-u vratio narušeni ugled i onim zaposlenicima, novinarima i urednicima koji znaju raditi, koji žele raditi i koji korektno obavljaju svoj posao dao prostor da taj posao doista i obavljaju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. U ime kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin. Nema ga. Vidim da netko ulazi, ali nije on. Gubi pravo na raspravu. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Ljubica Lukačić. Izvolite.
Hvala vam lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine državni tajniče, poštovani gospodine predsjedniče Programskog vijeća, poštovani gospodine ravnatelju. Pa evo moram reći na samom početku svoje rasprave da već dugo ovo izvješće stoji na našim klupama i da mi je osobno žao što ga tek danas raspravljamo pa su se vjerojatno i u našim raspravama koje smo pripremili za možda neki termin prije par mjeseci neke stvari i promijenile. No dobro, svi znamo da ovo izvješće nismo raspravili na matičnom odboru dugo, obzirom da se Odbor za informiranje dugo nije sastao tako da evo sad imamo prigodu reći nekoliko riječi o ovom izvješću. Ja ću reći da je iz ovog izvješća vidljivo odnosno ono ukazuje na niz nepravilnosti, na probleme s likvidnošću i pogoršane financijske pokazatelje uz minimalnu dobit. Ovih dana, a ne samo ovih dana nego već jedan duži period mi imamo prigodu slušati o problemima na Hrvatskoj radioteleviziji. O tome se i u ovoj Sabornici jednim dijelom i jučer govorilo kada smo raspravljali o prijedlogu novog Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji i sasvim sigurno svi možemo reći da jednostavno nešto nije u redu. Kada govorimo o financijskom izvješću onda ja moram reći ono je za 2008. godinu i evo to sam pitala i na Odboru za informiranje gospodina ravnatelja, naravno da je on na većinu stavki dao određene rezerve jer po mom to je već zastarjelo i možda ne bi čak bilo loše kada bismo uskoro dobili nekakvo novo izvješće, vjerojatno bi podaci bili sasvim drugačiji. Naime, podaci o dugu Hrvatske radiotelevizije ovdje i oni podaci koje smo imali prigodu čuti u javnosti ne slažu se no dobro. Vjerojatno ćemo i o tome vrlo skoro opet detaljnije govoriti. Međutim, ono što ja imam za primjetiti, čini mi se da se na Hrvatskoj radioteleviziji i dalje ne poštuje u dovoljnoj mjeri ono što je nekako glavni sadržaj javne televizije, a to je širenje prostora istaknutim znanstvenicima, javnim, kulturnim i drugim djelatnicima koji mogu sasvim sigurno kompetentno govoriti o mnogim stvarima, nego mi se čini da se nekako vrtimo u krug koji zapravo na neki način sasvim sigurno nije dobar. Ne dobivamo ono što mislim da bismo trebali dobiti kao gledatelji pa evo npr. kada su u pitanju nacionalne manjine čini mi se da njihova problematika jednako tako nije dovoljno zastupljena u dovoljnom broju emisija. Dakle, Prizma je jedna od emisija u kojoj možemo gledati o problematici nacionalnih manjina i o pravima, a svakako to ne može biti zadovoljavajuće. Naravno, osobe starije životne dobi jednako tako, njihova problematika. Nemojmo zaboraviti da one čine veliki dio, veliki broj stanovništva i da su sasvim sigurno zaslužile da im se posveti više prostora. Ovdje ću reći, iako sam to već i spominjala i jučer i u nekoliko navrata, ali moram kad sam spomenula nacionalne manjine i osobe starije životne dobi, moram spomenuti osobe s invaliditetom. Nikako nismo zadovoljni jednom emisijom u neadekvatnom terminu i moram reći da smo, a vidim i ostali čak iz razgovora pa iz nekih pokazatelja da smo zadovoljniji radijskim programom nego program Hrvatske televizije. Naime, jedna emisija neću reći da nije dovoljna, možda bi ona i bila dovoljna, ne mislim da ih treba biti 10 i da se problem osoba s invaliditetom ili problem manjina ili problem osoba starije životne dobi mora prikazivati u 10 emisija pa će one govoriti o jednoj te istoj temi itd. i samo u njima i nigdje više. Nego dapače, kada su u pitanju osobe s invaliditetom mogu to sasvim sigurno reći da nezadovoljstvo proizlazi iz toga što ostale emisije, emisije informativnog programa ne posvećuju dovoljno pozornosti ne samo problemima osoba s invaliditetom nego niti ne pokazuju ono što bi bilo pozitivno u nekim drugim emisijama. Npr. središnji Dnevnik često puta smatra da nešto što je vezano za osobe s invaliditetom ne mora biti prikazano u središnjem Dnevniku. Emisija Otvoreno jednako tako, iako mislim da bi imala o čemu govoriti pa ako ništa drugo evo da je jedan dan kad je Međunarodni dan osoba s invaliditetom da je barem tu emisiju posvetila osobama s invaliditetom nego niti to. Dakle, to su stvari koje već evo na neki način godinama smo probali vidjeti zašto je to, upitati zašto, ali nažalost odgovora nije bilo. Problemi na Hrvatskoj radioteleviziji, evo ovdje ste, ono što želim prije spomenuti, ukazali u izvješću problem na to što Programsko vijeće HRT-a već dugo ne može dobiti i 11 člana. Meni se nekako čini da to i nije je li tako ključni problem, ne kažem da se to nije trebalo već davno dogoditi. Ali evo svi znamo koji su razlozi zašto 11 član nije izabran. Međutim, Vijeće HRT-a je radilo sa 10 članova. Dakle, nije broj članova problem kao što su neki to u javnosti pokušali i prikazati da glavni ravnatelj nije izabran upravo zbog tih razloga što Vijeće nema 11 člana, a naravno to se uopće ne može shvatiti ozbiljno jer svi znamo da to zapravo i nije razlog. Znamo koliko glasova je potrebno da se izabere glavni ravnatelj HRT-a. Ali evo mislim da je svakako potrebno da se to što prije dogodi i nekako mi je onako simpatično iz ovog izvješća vidjeti u ovim malim kućicama kako je Programsko vijeće upozoravalo vodeće ljude na HRT-u treba učiniti ovo, treba učiniti ono, treba to i to. Međutim, od upozorenja očito vrlo malo koristi. I meni je žao što evo ljudi koji danas sjede ovdje možda su i imali najbolju namjeru učiniti veliki korak naprijed. Ali evo premalo vremena i vjerujem da će sasvim sigurno za određeno vrijeme biti nekakvih boljih rezultata. Vjerujem da će novi Zakon o Hrvatskoj radio televiziji sasvim sigurno omogućiti i da se ne događaju više ovakve stvari kada je u pitanju izbor glavnog ravnatelja, pa kada su u pitanju, kada je u pitanju izbor članova Programskoga vijeća HRT-a. No, eto svi zajedno smo dužni doprinijeti tome da donesemo doista najkvalitetniji i što je moguće bolji zakon kako bi nam on bio jasan i kako ne bismo morali tražiti vrlo skoro tumačenja njegovih odredbi. Međutim, što se ovog izvješća tiče ja moram reći da klub Hrvatske demokratske zajednice ne može podržati ovo Izvješće, obzirom da smatramo da em što je već evo ono za 2008. godinu, da su podaci različiti od onih koji su u izvješću, financijski podaci o njima govorim. Da se danas govori dakle o sasvim nekim drugim brojkama. Nikako ne možemo to podržati. Međutim, mislim da će to biti i jedan dodatni vjetar u leđa svima da se na Hrvatskoj radio televiziji stanje što je moguće prije popravi i da ona doista bude javni servis i da svi gledatelji kad već plaćaju pretplatu budu zadovoljni sa onim što gledaju. Naravno kada je pretplata u pitanju onda ću evo kratko samo ponoviti i ono što sam jučer u raspravi rekla. Mislim da je dobro da se ona u ovo vrijeme krize i recesije smanji. Ali mislim da ona i ne može biti jedini izvor financiranja odnosno najveći, najvažniji izvor financiranja na Hrvatskoj radio televiziji nego se treba okrenuti i nekim drugim izvorima. Dakle, vjerujem da ćemo u najskorije vrijeme raspravljati o nekim svjetlijim podacima i o nekim boljim programima i o gledateljima koji su sasvim sigurno zadovoljniji nego što su to danas. Moram još evo spomenuti i jednu situaciju, dakle bilo bi toga jako puno kada bi htjela govoriti o tome što ne valja. Međutim, ja neću danas ovdje iznositi pojedinačne primjere evo osim ovog jednog. Prije par dana meni je evo dostavila jedan dopis Hrvatska obrtnička komora. Vi vjerojatno za to već i znate. Oni su se obraćali i vama. Mislim ogorčeni na žalost jer evo na šesnaestu obljetnicu Hrvatske obrtničke komore Dnevnik od 1. srpnja, dakle nije smatrao da bi se radilo eventualno o nekakvom nacionalnom interesu da se to prenese u središnjem Dnevniku. Urednik to, ne samo u središnjem Dnevniku, nego čak niti u trećim vijestima, u trećem Dnevniku nije o tome bilo govora, a danas u vrijeme kad govorimo o teškoj situaciji, o krizi mislim da je ovo bila dobra prilika da govorimo o novim zapošljavanjima i o nekim pozitivnim trendovima kada su u pitanju obrtnici, pa čak niti evo visoko pokroviteljstvo predsjednice Vlade Republike Hrvatske nije bilo dovoljno da se shvati značaj takvog jednog obilježavanja i da se gledateljima uputi jedna pozitivna slika da ipak nije sve tako crno, nego da se evo u Hrvatskoj i nešto dobro događa. Evo kao što sam već rekla slijedom svega navedenog klub HDZ-a neće podržati ovo izvješće, ali očekujem evo u što kraćem roku da će doista stanje na HRT-u biti puno, puno bolje nego što je ovo danas. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a, uvaženi zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Kolegice i kolege, uvaženi predstavnici ministarstva i televizije. Evo dozvolite najprije da izrazim čuđenje što klub HDZ-a neće podržati odnosno neće prihvatiti ovaj izvještaj, iako mi se činilo da su ovi izvještaji baš odličan rezultat djelovanja kluba HDZ-a, pa tu vidim jednu proturječnost koja je vjerojatno samo HDZ-u. Naime, HDZ se prilično trudio da dođe do krize u Vijeću, prilično se trudio da se ne izabere 11 član Vijeća, prilično se trudio da se sve ove proturječnosti koje ću sada reći ovako odvijaju kako. Pa prema tome, sad se ja moram čuditi kako to da neće rezultat toga prihvatiti. Tako to kažem zato da podvučem da mi također nećemo prihvatiti izvještaj ovoga Vijeća, ali da su ja mislim oprečni razlozi zašto nećemo prihvatiti ni u odnosu na ovo zašto neće prihvatiti klub HDZ-a. Ne možemo razgovarati o položaju i izvještajima ovih vijeća, a bez, o izvještaju vijeća i izvještaju ravnateljstva a bez zapravo shvaćanja okruženja u kojem se to odvija. Momentalna je situacija dakle takva da je zapravo paralizirano programsko vijeće, ono ne može donositi odluke koje su bitne da donese, momentalno je zapravo paraliziran i odbor saborski, upravo zbog toga što je izvršena takva vrsta majorizacije koja protuzakonito nije dopustila izbor 11 člana. Momentalno imamo situaciju u kojoj se predlaže zakon po kojem bi javna televizija trebala ostati bez 300 milijuna kuna, momentalno imamo situaciju u kojoj se donosi zakon, a u kojoj ima toliko još neriješenih stvari u smislu kretanja samoga zakona, pojedinih formulacija tako da je i on došao u obliku alternative, prema tome to još ne znamo kako će izgledati. Na kraju i u svemu tome zapravo jedina je svijetla točka kakvo takvo funkcioniranje televizije same. To je jedina svijetla točka i to zašto? Iz jednog jednostavnog razloga koji ovdje nije spomenut, ali su spominjane različite emisije koje mi ne kanimo iz kluba HDZ-a uređivati, što mi se čini da se tamo ipak bolje uređuje ta televizija od onoga što se ovdje čuje kad su u pitanju različiti propusti, tipa obrtničke, 16. obljetnica Obrtničke komore ili nekakvih posebnih emisija itd. Ta televizija im 60% javnih programa, a najviše što ima bilo koja druga televizija je 10% javnih programa. To je ono o čemu razgovaramo. Razgovaramo o javnom dobru kojega ovaj Sabor treba štititi, a Sabor ga ne štiti, jer se događa to šta se događa, jer sam Sabor ne daje sa svoje strane ono što bi trebao dati odgovarajućem odgovornošću. Moram se vratiti na sam izgled ovoga točke dnevnog reda. Ona je progutala različitost između ova dva izvještaja, to su još i dva različita izvještaja, pa je pod jednom točkom su objedinjena jedan i drugi, kao zapravo jedan izvještaj, a tu je i jedna ključna proturječnost. Naime ako bismo prihvatili izvještaj kojega daje ravnateljstvo, a koji je kritičan u odnosu na poslovanje, onda ne bismo mogli prihvatiti izvještaj koji, pardon ako bismo prihvatili izvještaj vijeća koje je kritično u odnosu na poslovanje televizije, onda ne bismo mogli prihvatiti izvještaj ravnateljstva koji kaže da je sve pozitivno. Evo dopustite ja sam nekoliko ključnih riječi ovdje izvukao, ravnateljstvo kaže da je ostvaren pozitivan rezultat, da je programska zadaća ostvarena i da radio i televizija da su pozitivno poslovali i jedni i drugi. A programsko vijeće je svoju kritiku i da tako kažem čistku koja je sad provedena na televiziji, sa skidanjem glavnog ravnatelja i svih onih koji su tamo još bili u međuvremenu, upravo motiviralo ne samo da ovim, nedostatkom ovih elemenata, … [[Ne razumije se.]] elemenata, nego čak i nezakonitošću rada, od toga svega nije na kraju izašlo ništa. Sad se postavlja pitanje zašto su ljudi davali ostavke ako ovdje u ovim izvještajima zapravo ne vidimo razloge da je to bilo uopće nužno. Nema ništa iz revizije šta bi govorilo da se tamo kriminal radio, nema, sam izvještaj ravnateljstva kaže da je dakle sve pozitivno. Mi smo na odboru čuli da je doduše to pozitivno postignuto određenom knjigovodstvenom gimnastikom, ako rabim ispravan termin, no međutim gimnastika ili ne, to je očito legalan izvještaj, legitiman izvještaj. Kako dakle sada prihvatiti i jedno i drugo. Kako prihvatiti sve što se događalo, sa svim napetostima koje su se događale, i istodobno mir koji nastupa nakon mislim što je jedan od dakle protagonista, ravnatelj dao ostavku, i šta su dakle onda i slijedom toga čitav niz drugih se morao također povući, da bi na kraju bili ti isti onda i rekonstituirani u … [[Ne razumije se.]] programskog vijeća. Ima jedna sretna okolnost, kako budući da nitko neće prihvatiti to … [[Ne razumije se.]] kako vidimo, odnosno ove izvještaje to i klub HSS-a se tako izjasnio, i klub HDZ-a i mi isto tako. Ima jedna sretna okolnost u zakonu da to nema nikakvih posljedica po javnu televiziju, jer smo hvala Bogu bili dovoljno pametni da smo znali da se takve stvari mogu događati, a da mislim televizija treba svejedno i dalje funkcionirati. Ali to okruženje koje je stvoreno oko televizije ne daje garancije da će biti pozitivno riješeno. Imamo dakle zakon koji je u alternativama oko nekih ključnih stvari, imamo zakonske formulacije koje su u korist privatnih poduzetnika u televiziji, a protiv interesa javne televizije, imamo formulacije koji će javnu televiziju odvesti pod upravu Vlade direktno, i time joj … [[Ne razumije se.]] sadržaj javni, i istodobno nemamo programsko vijeće koje može na kompetentan način donositi odluke, ono može možda ne znam koja odluka uopće može donositi, ove ključne ne može, jer mu treba dvotrećinska većina, i nemamo raspoloženje, da vidimo mislim gdje ćemo sada uopće dalje. Nevjerojatno je dakle da oko jedne takve stvari postoje toliko mnogo duhova i toliko uzbuđivanja da se na neki način ona dovede u krizu, ali ne postoji istodobno toliko entuzijazma da se prebrode rješenja. Ja ne mogu vidjeti što bilo koja stranka u ovome Saboru može imati posebno u gledanjima na razvitak televizije kao javne televizije. Ja uopće ne vidim gdje je tu razlika između ljevice, desnice, centra ili ne znam koga, a mi raspravljamo o tome na način da dakle fokusiramo neke sile, da zapravo stvari podvodimo pod politiku, pod političku moć u prijedlogu novog zakona, koja može, koja je varljiva, koja može biti ovakva i onakva, umjesto da zajednički ovdje radimo jednu tehnologiju, neutralnu tehnologiju zaštite informativne strukture cjelokupnoga društva koja služi svima nama da bi se politički nadmetali, ali ne da bi to ostvarivali kao nešto svoje. To ne mogu razumjeti. Ne mogu također razumjeti da u ovim izvještajima koje smo sad čuli, a to … [[Ne razumije se.]] od gospodina Milasa, niti od gospodina Popovca nismo čuli da su oni ovdje sada davali izvještaje u sjeni jednoga vrlo skorog događaja, a to je dakle smanjenje pretplate. Mislim programsko vijeće i ravnateljstvo o tome nema nekog mišljenja koje bi bilo zanimljivo da ovaj Sabor čuje, kada se donosi izvještaj, pa da mislim i ono oko toga donese, ili mislim na nemilost je izloženo i čeka što će biti, to će mislim odlučiti netko drugi, javna televizija o tome nema što reći. Ja mislim da ima. Čuli smo dakle da 11 član nije ključan problem. Trebalo je jedan glas da bude izabran glavni ravnatelj u jednom trenutku taj, ali nije bilo nego 10 ih je bilo. Bilo je jedanput glasanje 5 ako se ne varam. Ja ne kažem da možda gospodin Popovac da bi bio i bolji ravnatelj koji bi bio drugi izabran, ali dakle mi smo mogli riješiti tu krizu da je bio jedanaesti jer bi taj glas išao ili jednome ili drugome. Proizvodi se kriza, proizvodi se kriza na televiziji neodgovorno, politički neodgovorno. I ako to ne shvatimo da time režemo sami sebi i cjelokupnoj političkoj konstelaciji u Hrvatskoj, stranačkim odgovornostima, ne kažem odgovornosti ove ili one stranke nego stranačkim odgovornostima, elementarne grane ništa nismo shvatili. Na svu sreću HRT nije loša televizija. Kako to nije loša televizija ja ne znam jer po svemu ovome moralo bi biti što se oko nje događa i čemu svi mi ovdje krivi, pogotovo oni koji su aktivni u tome što se događa, morala bi biti loša. Neka zališnost izgleda tvrtke još tamo postoji pa se nešto po sjećanju radi pa nekako funkcionira. Ja želim tim ljudima tamo da usprkos Programskog vijeća, usprkos ravnateljstva, usprkos saborskog odbora, usprkos pojedinih gledanja koji su toliko agresivni sa strane komercijalnih interesa prema javnoj televiziji da se očuvaju. A pozivam mislim sve odgovorne ljude u Saboru, bez obzira na stranke, da otvore dobro oči. Ovdje se radi o budućnosti demokracije u Hrvatskoj, ovdje se radi o tome hoćemo li moći na javnoj televiziji iznašati političke stavove, različite političke stavove da bi bili u kompetenciji jedni sa drugima i da bi mogli ovoj javnosti nešto predočiti. Jer u svim drugim medijima ti su stavovi posredovani interesom vlasnika, interesom oglašivača, interesom stvorenih struktura moći, ekonomskih moći, jedino na ovoj javnoj televiziji to nisu. Barem nisu po definiciji. Ako dakle to dopustimo neće to biti propast javne televizije nego će to biti i propast političke šanse Hrvatske da učini nešto ozbiljnije, da zakorači stabilnije u stabilnije društvo, u stabilnije političke odnose u društvu u perspektivi u društvu. U tom smislu dakle da ponovno podvučem mi također nećemo dakako moći prihvatiti ove izvještaje zbog njihove samoproturiječnosti između ostaloga i zbog toga i zbog sveg ovoga stanja, ali upozoravamo na ovo gledanje koje je prilično različito od nekih drugih gledanja. Jučer smo imali ovdje nekoliko izvanrednih priloga iz diskusija. Nisu bile sve sa jedne ili sa druge strane ovih klupa, pa okrenimo se njima da se riješi pitanje zakona jer očito prije donošenja zakona ovdje niti neće biti nekog rješenja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče netočan je navod kolege Vujića gdje je ustvrdio, a to je navod, netočan navod, ali i optužba koju je ustvrdio da je klub HDZ-a poprilično se trudio kako ne bi bio izabran 11 član Programskog vijeća pa je tako klub HDZ-a optužen i da je protuzakonito postupao. To je apsolutno netočno. Želim naglasiti da je u biografiji gospođe Vere Robić Škarica jasno napisano da je ona producent 70 kratkometražnih filmova i s time je bila mogućnost sukoba interesa eklatantna, vidljiva i prisutna i zbog toga su zastupnici koji su članovi Odbora za informatizaciju i medije pravovaljano i zakonski postupili shodno čl. 18. jer je moglo doći do sukoba interesa. I stoga nije izabran 11 član. Ovo je točno vidljivo, evo iz njezine biografije jasno to piše.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje sa raspravom. Na redu je klub HNS-HSU, uvaženi zastupnik Goran Beus Richembergh. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, podnositelji izvješća, kolegice i kolege. Svjedočimo jednom paradoksu koji zaslužuje doista pozornost. A to je da je HRT definitivno najvažnija i najuglednija javna televizija na čitavom prostoru naše regije. U tome smislu vjerojatno i najutjecajnija. Pozornost s kojom se prati što HRT radi, osobito HTV u zemljama u kojima se razumije hrvatski jezik, ali vjerovali ili ne i sve do Poljske nije srazmjerna stvarnim stanjem na samome HTV-u. Hrvatska televizija u sustavu HRT-a svakako je jedan od najvažnijih brendova koje Hrvatska uopće ima u komunikaciji u regiji i nešto sjevernije. To sigurno nije nastalo preko noći. Ali valja biti iskren pa reći da se ne radi o svim segmentima HRT-a. Ne možemo reći to niti za informativni program, a u posljednje vrijeme i zbog poznatih problema ni za sportski, ali svakako možemo za znanstveni, kulturni, obrazovni pa čak i filmski pa čak dijelom i zabavni gdje su standardi postavljeni na način koji sebi druge javne televizije u regiji uglavnom zbog financijske skučenosti ne mogu dozvoliti. Paradoks je u tome što će takva jedna televizijska i radijska kuća kakav je HRT vjerojatno svoju agoniju nastaviti još dobar broj mjeseci, što očito nema unutrašnje snage da savlada probleme s kojima se susreće, a iz ovog je izvješća vidljivo ne od jučer nego radi se o usustavljenom stanju koje traje godinama upravo zbog toga što je čitava ova kriza proizvedena, sekundirana izvana. I budimo iskreni i izravno recimo iz politike. Ovo je prvo izvješće ovakvoga tipa kojega Hrvatski sabor neće prihvatiti. Svi odbori koji su raspravljali o ovim izvješćima su zaključili da se odbaci i jedno i drugo. I Izvješće Programskog vijeća i Izvješće o poslovanju. Prvo, Izvješće koje će biti listom odbačeno, što reče kolega Vujić i slijeva i s desna iz različitih razloga. Problemi koji se iščitavaju iz ovog Izvješća su višegodišnji, i nemojmo si uopće utvarati ovo izvješće ne razlikuje se mnogo od Izvješća za 2007. godinu. Kada su neki s ove desne strane izgovarali panegirike tom izvješću a sada odjednom ono više ne valja. To Izvješće je metodološki neznatno drugačije ali je transparentniji nego što je bilo 2007. pa je paradoksalno da sve što se u detalje vidi a onda iščitati a onda nazvati knjigovodstvenom gimnastikom, što nije nezakonito to nam je rečeno, sada ne valja, a kada je bilo općenitije i kada je pod tepihom bila velika hrpa, koju smo vidjeli ali nismo znali točno što je ispod tepiha, to je bilo sjajno. Očito su se promijenile političke okolnosti, očito smo bliži izborima i očito je stvar krenula u tom pravcu da je Hrvatska televizija prije svega počela postojati zainteresirana za ulogu nezavisnog medija, koliko je to god moguće u okviru javne televizije. Ono što nama svakako treba jest depolitizirana televizija u najvećoj mogućoj mjeri, ali tko će to dozvoliti. HDZ 7 godina sa svojim koalicijskim partnerima izravno odgovara za stanje na Hrvatskoj televiziji, kako? Pa tako što je većina članova Programskog vijeća uvjet iz te političke opcije. Što mi sebi utvaramo da su članovi Programskoga vijeća vrhunski stručnjaci koji su tamo došli po duhu svetom, to su politički definirani ljudi koji su došli zbog političkih referenci i nema tu nikakve tajne. HDZ sa svojim koalicijskim partnerima je postavljao većinu, opozicija je postavljala manjinu. Gledajući da ostane pristojna koliko god je to moguće da taj izbor ne bude banaliziran i bizaran nego da tamo ipak ljudi sjede koji o tome nešto znaju. I sada smo u situaciji nakon nekoliko godina silovanja projekta javne televizije da uopće nemamo funkcionalno programsko vijeće. Predsjednik Vijeća sam kaže više ne možemo donositi najvažnije odluke. Najvažnije odluka ključ svega je izbor ravnatelja. Zašto? Jer najveći problemi na Hrvatskoj radioteleviziji su problemi koje može i mora riješiti ravnateljstvo. Ako govorimo o neracionalnom trošenju, ako govorimo o uhljebljenju parazita ako govorimo o sužavanju prostora umjetničkoj, novinarskoj i svakoj drugoj kreaciji na HTV-u ako govorimo o angažmanu, prekomjernom angažmanu vanjskih produkcija, ali da tu razbijemo famu, HRT ne može sam proizvesti program koji se od njega očekuje i on mora imati vanjske produkcije. Ali ta činjenica je bila mnogima pokriće da kapaciteti Hrvatske radiotelevizije ne budu iskorišteni nego da se koriste kapaciteti sa strane i to po cjenicima koji su dubiozni. Određene producentske kuće za HTV rade po cijenama koje su više od onih koje inače nude na tržištu ako dođete vi ili ja sa zahtjevom da nam se proizvede određeni program. Prije svega filmski odnosno vizualni program. Prema tome, možemo govoriti što god hoćemo, ali situacija na Hrvatskoj radioteleviziji produkt je političke volje, političke većine. Neću reći jer su svi članovi političke većine u Hrvatskome saboru toga bili i ostali svjesni i da znaju što je produkt te politike. Ali sada kada se suočavamo s posljedicama moraju se suočiti i oni. Priča od 11. članu Programskoga vijeća priča o potencijalnom sukobu interesa, pa to je priča za malu djecu. To je priča o pokazivanju političkih mišića i o pokušaju pod 1. da se ponizi opozicija u pravu koje ima i pod 2. da se spriječi kompletiranje programskoga vijeća u trenutku kada treba pažljivo izbalansirati pristup izboru glavnog ravnatelja. Ozračje koje danas vlada na Hrvatskoj radioteleviziji je jako loše, iz više razloga. Zbog ukupnoga stanja, zbog frustriranosti velikog broja ljudi koji tamo radi, a ništa ne rade jer im se ne dozvoljava da rade. Jer to radi netko drugi, zbog toga što bi radili ali im se ne dopušta autorska kreativnost i novinarska sloboda, ali prije svega zbog toga što im se prijeti, prije svega smanjenjem pretplatom i obvezom da se za 300 milijuna kuna u roku odmah, a taj rok je do 1. 11. redefinira plan restrukturiranja i racionalizacije koji ostavlja sve moguće opcije otvorene i to za oko 1000 ljudi na Hrvatskoj radioteleviziji ostane bez posla. Kojih? Pa neće to odlučivati ni saborska većina niti saborska manjina neposredno, odlučivat će ljudi koji su tamo postavljeni u proteklih 5 godina i koji jako dobro znaju kako se to radi. Ta je škola izučena još od Antuna Vrdoljaka do danas i Hrvatska televizija vrlo dobro znade kada je to posrijedi pronaći unutrašnje rezerve kadrovskih magova koji znaju kako se čistke rade. Ako smo već došli do toga da i saborska većina i saborska manjina nisu spremne prihvatiti Izvješće Programskoga vijeća i Izvješće o poslovanju u 2008. godini, ako smo već svjesni da Programsko vijeće ne može dalje funkcionirati jer nema potrebnih 8 članova, moj prijedlog gospodine predsjedniče Programskoga vijeća je da izađete iz ovoga članstva, i da programsko vijeće podnese ostavku jer vi niste više u stanju obavljati tu dužnost, jer vi niste u stanju izabrati glavnog ravnatelja jer vas nema više 8. Krivica nije na vama, krivica je na onima koji su vas poslali u Programsko vijeće, a to smo mi. Podnesite ostavku, a pustite nas da se nosimo s tom krivicom. Ja sam siguran da će se naći rješenje i da će politička većina u ovom Saboru konačno biti dovedena u situaciju da ozbiljno razmišlja i da ozbiljno rješava te probleme, jer mi iz opozicije te alate nažalost nemamo. Klub Hrvatske narodne stranke i Hrvatske stranke umirovljenika neće prihvatiti ovo izvješće. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Javljate se neki već kad je i gotovo. Ajde idemo redom. Imamo tri ispravka netočnih navoda. Prvo je Josip Đakić, uvaženi zastupnik. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Pa evo u nizu netočnosti koje je izrekao kolega Beus zasigurno treba reći one koje su činjenice. Nisu priče za male djecu nego su činjenice koje su napisane u tekstu biografije koja je podnesena ovom hrvatskom domu. 70 producentskih djela koja je učinila gospođa Vera Robić Škarica. I drugo, netočno je da treba gospodin Milas časno izaći iz ovoga i podnesti ostavku, s obzirom da je Odbor za informatizaciju i medije raspisao natječaj za tri nova člana kojim će popunjeno biti vijeće i dalje funkcionirati, s obzirom na sve ove vaše koji su dali ostavku, vaše i njihove koji su dali ostavku i koji su narušili rad istoga Vijeća. Stoga mislim da netočnostima se ne treba smijati nego ih treba uvažiti i trebate uvažavati ovo što piše u biografiji gospođe koja je podnijela, koja je stvarno izuzetan producent, koja je izuzetan stručnjak, ali bi bila u sukobu interesa. To vama odgovorna vjerojatno, kao i u svim drugim poljima kojima ste sa vašom strankom i vašim stranačkim kolegama bili u sukobu interesa, ali to nije važno.
Zahvaljujem. Bez dobacivanja iz klupe molim vas lijepo. Drugi ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče. Ja sam si tu nabrojio 7 netočnih navoda, ja ću sa 6. po redu obrazložiti, na brzinu ću ih pročitati. Kriza proizvedena, sekundirana izvana. Drugo, izvješće se ne razlikuje od izvješća 2007. Treće, knjigovodstvena gimnastika. Četvrto, promijenile su se političke okolnosti. Peto, HDZ sedam godina izravno odgovara za televiziju. Šesto, produkcija na HTV-u je produkcija političke većine i sedmo, ne dopušta se autorska kreativnost. Ja ću se sad na ovu točku 6, produkcija na HTV-u je produkcija političke većine. Da je to produkcija političke većine… … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim vas, bez dobacivanja iz klupe! … [[Upadica se ne razumije.]] Pa nemojte dobacivati iz klupe molim vas. Smirite se.
Da je ovo produkcija političke većine onda 10. lipnja 2010. godine, kad je bio to povijesni datum, potpisivanje referenduma sigurno da estradna diva naša uvažena ne bi bila na televiziji onako prikazana koja se strahovito zalaže za radnička prava, a vrlo dobro živi na jaslama Republike Hrvatske i ne bi onako zdušno prikazivala…
Hvala!
Svoju veliku želju i borbu za radnička prava.
Vrijeme vam je isteklo. Hvala lijepa. I imamo treći ispravak netočnog navoda, uvažena zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo već su moji kolege jedan dio ispravili, međutim toga ima puno, ja ću samo jedan dio. HDZ se silno trudio da dođe kriza na HRT-u, jel tako to ste vi rekli. Vi onda imate amneziju, zaboravljate jako brzo. To nije točno da se HDZ silno trudio da dođe kriza. Gledajte, 2003. godine vaša stranka SDP i autor gospodin Vujić je bio autor ovog zakona kojega smo mi odbacili i upravo taj zakon je pridonio da je došla kriza na HRT-u. To je već trebalo i prije mijenjati Zakon o HRT-u jer je dozvolio svakome i svašta da iznese u hrvatsku javnost. Sve one negativnosti, apatiju, sve što…
Vrijeme!
Sve što ne valja to mi gledamo svaki dan, a to vama gospodine Beus očito paše. I nemojte se smijati…
Hvala lijepa!
Ja znam da je vama sada muka što više nećete gledati svoje pijune koje ste tamo nastavili. Hvala lijepa.
Hvala lijepa! Vrijeme isteklo. Ja bih vas molio, nemojte međusobno si dobacivati iz klupe. Imajte strpljenja jer sad prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je prvi uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Treći put zaredom kada raspravljamo o izvješću i Programskog vijeća i poslovanju Hrvatske radiotelevizije postavljam sljedeće pitanje, zašto nije problem Hrvatski radio. Zašto Hrvatski radio nije problem ni po programu, ni informativnom programu, ni odnosima koji tamo vladaju, zašto uvijek u tim izvještajima je konstatirano da radio radi jako dobro. Zašto u ovim raspravama u Parlamentu se nitko ne ljuti na informativni program Hrvatskog radija, a dio je iste kuće. Trebao bi imati istog ravnatelja, isto Programsko vijeće. Očito da u dijelu kuće ljudi znaju svoj posao. Onda to treba pohvaliti, kad nitko to već dosad nije rekao onda ja moram taj izdvojiti i reći da u sklopu Hrvatske radiotelevizije ima dio koji je zdrav, a to je Hrvatski radio. To sramežljivo pišete, o tome vi uopće i ne govorite i o tome se puno ne piše. Šteta. Šteta takvog ponašanja što u Hrvatskoj ne pohvaljujemo ono što je dobro. Dobro je da govorimo i o onome što nije dobro, ali prešutjeti nešto dobro je jednako loše kao i hvalit ono što nije dobro. A zašto je onda HTV, zašto je televizija problem iz godine u godinu? Financijsko izvješće po strukturi i po dubiozama osma, sedma, šesta, peta, manje-više isto. Sada je i za vladajuće to problem. Način financiranja manje više isti. Nejasnoće oko PDV-a godinama prisutne. Što se sad dakle u političkom smislu promijenilo da i vladajuća koalicija financijski dio izvješća smatra neprihvatljivim. Kada se konstituiralo ovakvo Programsko vijeće jedan od najjačih argumenata je bio da u njemu neće biti politike. Ali prateći izvješće medija sa sjednice Programskog vijeća i ovaj fonogram koji je dat nam u ovom izvješću ja imam osjećaj da u to Programsko vijeće više politike i politikanstva nego u ovoj sabornici bilo najčešće. I zbog toga smatram da je i na Saboru dio krivice što je javna televizija danas u ovakvoj situaciji. Naravno da taj dio krivice uvijek većinski ide na većinu, a većina je uvijek vladajuća. E sad se pitam da li na Hrvatskoj televiziji ima ičeg što nije v.d. ili ikog što nije v.d.? Sveli ste Hrvatsku televiziju na v.d. Krnje Programsko vijeće, ni jedno bitna odluka se ne može donijeti, ne možete čelnog čovjeka imenovati nakon ne znam koliko kruga glasanja, pa se ponavljaju natječaji, pa se imenuju v.d.-i. A kako to da nije bio problem u trenutku imenovanja prvog čovjeka informativnog programa bez većinske potpore novinara? Uostalom, što o Hrvatskoj televiziji, o informativnom programu i programu ukupno i o stanju na Hrvatskoj televiziji misle novinari. Koje je mišljenje novinara o tome? Ja se sjećam u jeku predsjedničke kampanje, u jednoj emisiji na dan te emisije 120 i nekoliko novinara informativnog programa Hrvatske televizije upozorili su na cenzuru u informativnom programu. I nisam našao, čuo, vidio ili pročitao da je Programsko vijeće na to reagiralo. I ovih dana novinari Hrvatske televizije upozoravaju da nisu zadovoljni načinom na koji se uređuje, priprema i vodi informativni program. Ja se sjećam jedne takve javne televizije kada je politika i vlast imenovala ili pokušavala imenovati čelne ljude mimo potpore novinara i oni su to spriječili uz pomoć građana dakako. Suprotstavili su se nametanju političkih odluka struki. Izgovori o neimenovanju, ne izboru pojedinih članova mogao bih razumjeti vladajuće da je to trajalo dva, tri tjedna, mjesec dana. Ali neimenovanje punog sastava Programskog vijeća traje nekoliko mjeseci. I sad mašemo biografijama ovdje kao da će to spasiti financijsko poslovanje Hrvatske radio-televizije i poboljšati program. I završit ću s onim koje sam završavao uvijek tri pitanja i nikad na njih nisam dobio odgovor od Galića pa na dalje. Da li je točno da Hrvatska televizija unajmljuje tehniku koju ima na lageru od privatnih iznajmljivača od kamera pa do ostale tehnike. Da li je točno da cjenik po kojem unajmljujete je tri puta veći po kojem u najam tu istu tehniku te iste firme daju drugim televizijama. Dajte mi jedanput konačno odgovorite da li je to točno. Demantirajte tvrdnje, a koje dolaze ne samo iz kuće, nego koje se u Zagrebu mogu čuti među onima koji se tim bave, da je najbolje Hrvatskoj televiziji unajmiti kameru. To je najprofitabilniji posao. Da li je točno da se cijene za vanjske produkcije vama naplaćuju tri puta više nego ostalim komercijalnim televizijama. Ja ta pitanja nisam mogao izmisliti, te konstatacije iz pitanja koje je bilo. Ja ih slušam godinama i o tome se nikad nitko ne želi očitovati. Nikad javno reći, dati cjenike, usporedbe, činjenice, bilo što. I da li je točno da dio vaših ljudi preprodaje propagandne programe, vrijeme EPP-a putem razno različitih agencija koje su interesno vezane sa nekim od dužnosnika koji rukovode HTV-om. Jer ako su te tri konstatacije točne koje sam dao u svojim pitanjima onda nikakav novi zakon, nikakvo novo Programsko vijeće, nego prinudna uprava, samo prinudna uprava i bolni rezovi mogu spasiti da se očisti ovo i odgovori na pitanje kako iz toga van izaći onda leže u tim činjenicama. Očekivao sam u ovim izvještajima i komentare na te činjenice koje su prisutne o kojima se govori, nagađa, špekulira. Ako je samo djelić toga točan da se na taj način isisava novac van preko tvrtki, poduzeća i agencija koje su neke od njih u vlasništvu visoki rangiranih ljudi samo u HTV-u onda je to kriminal. Ovo je sad jedinstvena prilika da u Saboru demantirate i odbacite sve takve špekulacije ili da potvrdite da ima naznaka toga. Ali ako to sad ne napravite, ja ću biti uvjeren da oni koji to govore da su u pravu i da je to istina, tako dugo dok službeno ne dobijemo odgovor da toga nema.
Zahvaljujem. Samo radi preciznosti 4 pitanja. Da. Obavještavam da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika isteklo vrijeme u 15,52 za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta. Prema tome, još imamo 4 pojedinačne rasprave i time ćemo i završiti. Na redu je uvažena zastupnica Karolina Leaković. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo predstavnici HRT-a i predstavnici Ministarstva kulture. Evo kad danas govorimo o Izvješću o radu Vijeća HRT-a u 2008. do 2010. godine i o financijskom, odnosno izvješću o poslovanju HRT-a o 2008. godini moram naravno izraziti nezadovoljstvo time što tek danas govorimo o ta dva izvješća, iako je recimo izvješće o poslovanju HRT-a bilo raspravljeno i na sjednici vijeća u studenome 2009. godine. Dakle ubuduće smatram da se naravno Hrvatskom saboru ova izvješća moraju dostavljati u primjerenom roku, kako bi naravno ona na neki način bila raspravljena tako da se naše primjedbe i naši prijedlozi i očitovanja na ova izvješća uvaže i naravno kada je izrada drugih izvješća u tijeku primjedbe koje smo predložili isto tako i uvrste u izradu tih izvješća. Na samom početku bih rekla da kada danas govorimo o javnoj televiziji, ne želim braniti HRT kakav je danas, nego kakav bi on zapravo trebao biti, a o tome smo govorili i jučer tijekom rasprave o novom prijedlogu Zakona o Hrvatskoj radioteleviziji, kada smo naglasili da HRT mora biti javna televizija, a ne televizija pod čizmom vladajuće stranke, ma koja to stranka bila i ja sam naravno isto tako naglasila da je HRT mnogo više od informativnog programa, da je HRT u Hrvatskoj jedna od najvažnijih, ako ne i najvažnija produkcijska kuća, i zato se naravno svi potresi na HRT-u, a oni se uglavnom odvijaju i prelamaju na kadrovskim rješenjima, u informativno političkom programu, ali ne samo u informativno političkom programu održavaju i mnogo šire od HRT-a. Dakle od izrade ovog izvješća i od ovih … [[Ne razumije se.]] perioda na koje se ono odnosi, na HRT-u su se dogodile brojne kadrovske promjene, došla je jedna cijela nova garnitura, a među njima dakle vi kao najodgovornije osobe. Inače moram reći da ste se vi uglavnom na sjednicama odbora kad smo raspravljali o izvješćima ograđivali od ovih izvješća, to danas evo niste napravili, a to je također isto dakle kuriozitet. O promjenama na kojoj je aktualna v.d. struktura na HRT-u spremna i za koje je, koje zagovara i u koje se kune, govori naravno i nedavno imenovanje gospođe Novak Srzić, za koju u izvješću programskog vijeća o kojemu danas raspravljamo stoji da je razriješena s mjesta glavne urednice informativnog programa HTV-a zbog uočenih nedostataka u rukovođenju i organiziranju rada. Zbog toga je vrlo čudno da ista osoba predložena i izabrana na mjesto koje upravo na neki način traži osobu koja zna rukovoditi i organizirati rad. Vi ste rekli da je taj izbor prijelazno rješenje, vidjet ćemo hoće li to doista tako i biti. Osvrnut ću se prvo na neke navode iz godišnjeg izvješća o poslovanju HRT-a, i pritom zapravo želim istaknuti kako u tom izvješću i u fonogramu sjednice Vijeća HRT-a na kojoj se raspravljalo o izvješću, iskazano je kako poslovanje HRT-a kontroliraju čak tri revizije, interna, neovisna, komercijalna revizija, te državna revizija, a uz to provođenje zakonskih i drugih propisa kontroliraju kontinuirano i razne državne inspekcije i zapravo nije mi onda jasno zašto se tvrdi da se poslovanje HRT-a ne kontrolira, i da se nije kontroliralo, dakle očito se kontrolira i to s više strana, a pravo je zapravo pitanje kako se to radi i koji su rezultati nalaza, odnosno kako se prema njima postupa. Upravo zbog toga želim naglasiti da tvrdnja kako je nadzorni odbor koji se predlaže u novom prijedlogu Zakona o HRT-u kao jedino rješenje za nadzor transparentnosti trošenja sredstava na HRT-u zapravo netočna, jer se ako se želi i ako se željelo i da se željelo nadzor nad trošenjem sredstava zapravo i sada mogao obavljati i očito se obavljao i putem drugih mehanizama. Pa prema tome tvrdnja prema kojoj je nadzorni odbor kao što smo to jučer i govorili u prijedlogu novog Zakona o HRT-u, tijelo koje ne samo nadzire poslovanje, nego sudjeluje u izboru uprave HRT-a što je nedopustivo, ta takva tvrdnja je točna, a osim toga ponavljam da i zahtjev Europske Komisije na kojoj se predlagatelj poziva u prijedlogu zakona, zapravo na neki način traže da nadzor poslovanja obavlja neovisno tijelo, a to nadzorni odbor kao dio strukture HRT-a ni u kojem slučaju nije. Međutim bez obzira na nalaze ovih revizija, bez obzira na izvješće o financijskom poslovanju, nekako je opće mišljenje da HRT ne posluje racionalno, da usluga koju pruža dakle nije na onoj razini na kojoj to građani očekuju. Dakle govori se da se na HRT-u pogoduje određenim interesnim skupinama, itd., itd., dakle postoji sumnja u zakonitost obavljanja djelatnosti HRT-a i zapravo se dovodi na neki način u pitanje i učinkovit nadzor javnosti nad trošenjem sredstava. A već i ta sama sumnja, dakle u način korištenja sredstava za bilo koju javnu uslugu bila to usluga koju dakle daje HRT, bila to usluga u zdravstvu ili obrazovna, ili bilo koja druga usluga koja je javna, nije dobra, zapravo takve sumnje treba otkloniti, tih sumnji naprosto ne smije biti, prema tome i sama ta sumnja u to da je na HRT-u bilo korupcije, pogodovanja, nezakonitih radnji, zvono je za uzbunu i o tome zapravo moramo razgovarati i to se zapravo mora promijeniti. Važno je također reći kako HRT kao što stoji u izvješću nema javno objavljenu računovodstvenu politiku i mislim da je to jedan kamen spoticanja u cijeloj ovoj financijskoj priči oko HRT-a, jer kako stoji u fonogramu sa sjednice vijeća, HRT primjenjuje međunarodne računovodstvene standarde i odluke ravnateljstva HRT-a prema kojima nije suprotno zakonu mijenjati računovodstvene politike tijekom jedne godine. Dakle toliko o toj kako je netko rekao knjigovodstvenoj gimnastici, dakle politike su se mijenjale tijekom fiskalne godine, ali to nije suprotno zakonu. Smatram da to treba promijeniti, znači smatram da treba objaviti računovodstvenu politiku HRT-a i onda postupati u skladu s njome, a to koliko sam pročitala i stoji kao namjera ravnateljstva HRT-a. Dakle iz svih rasprava koje su se do sada ovdje mogle čuti, jasno je da smo nezadovoljni načinom na koji HRT funkcionira, ali to naše nezadovoljstvo ni na koji način se ne smije povezati s nekim podlijeganjem interesima komercijalnih medija koji vrlo oštro i vrlo snažno agitiraju za ukidanje marketinga na HRT-u i zapravo na taj način traže i zagovaraju devastiranje HRT-a kao javne televizije. Mi naravno na to u ovom Hrvatskom saboru ne smijemo pristati. Između ostaloga i zbog toga što HRT ima itekakav značaj u razvoju domaćih kreativnih industrija, audiovizualnog sektora, jer HRT jedini od svih nakladnika s nacionalnom koncesijom ostvaruje zakonom propisanu odredbu, to znači da uplaćuje određeni iznos u hrvatski audiovizualni centar za poticanje audiovizualnog, razvoja audiovizualnog sektora u Hrvatskoj, a to nijedan dakle drugi nakladnik s nacionalnom koncesijom ne čini, i to je također naravno nešto o čemu bi se moglo nadugačko i naširoko raspravljati. Upozorila bih također dakle da je Vijeće HRT-a na sjednici 15. rujna izrazilo zabrinutost glede održavanja kvalitete 3. Programa HR-a o kojemu smo danas govorili. Dakle, stanje na HR-u je možda bolje od stanja na HTV-u, ali u svakom slučaju bi moglo biti još bolje. Naime, ondje su, na 3. Programu, zbog recesije i sveopće štednje pojedinim vanjskim suradnicima i autorima koji su svojevrstan brend tog programa otkazani ugovori i u tom smislu je Vijeće HRT-a savjetovalo mjerodavnima na HR-u na potrebu opreza i brige za taj program. Isto tako Vijeće HRT-a je preporučilo programskom vodstvu HR-a i HTV-a da se programska usmjerenja HR-a i HTV-a objave na web stranicama HRT-a čime bi se prezentirala sveukupnoj javnosti, a time i otklonili mnogobrojni upiti koje dobiva vijeće glede usmjerenja, a zbog neinformiranosti. Na kraju bih željela upozoriti i zapravo informirati o nezadovoljstvu producenata i autora, dakle pripadnika hrvatske audiovizualne industrije koji upozoravaju na potrebu obustave blokade programa HRT-a kako oni kažu paraliziranog kadrovskom mrežom osobnih interesa i nekompetencije. Također upozoravaju na potrebu obustave blokade razvoja kinematografije zaustavljene neprovođenjem zakona i nepoštivanjem uloge hrvatskog audiovizualnog centra, a upozorili su i da programi javne televizije od 2007. iskazuju sustavan nedostatak izvedbeno … igranih, dokumentarnih i dječje …
Privedite kraju.
I u tom smislu naravno apeliram na to da se pristojba ne smanjuje i da se i dalje izdvaja dostatan veći iznos upravo za ove projekte.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Suzana Bilić Vardić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine predsjedniče Programskoga vijeća, vršitelju dužnosti Glavnog ravnatelja HTV-a, predstavniče ministarstva, kolegice i kolege. Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programima HR-a i HTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. godine kao i Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju za 2008. godinu koje je Programsko vijeće HRT-a uputilo Saboru na raspravu i usvajanje uz primjedbe koje je u dostavljenom mišljenju dala Vlada RH nije prihvatio matični saborski Odbor za informiranje, informatizaciju i medije kao niti jedan ostali odbor saborski koji su ih razmatrali u svojstvu zainteresiranih tijela. Evo, danas smo u ovoj raspravi na plenarnoj sjednici da niti jedan klub zastupnika nije prihvatio pa ih ne mogu, a neću ih prihvatiti niti ja. Neću ih prihvatiti iz sljedećih razloga: prva i temeljna stvar je, ovdje se u raspravi čulo da vrlo kasno dolazi ovo izvješće na plenarnu sjednicu. U cilju pune istine mora se znati i reći da zahvaljujući ulozi predsjednika matičnoga radnoga tijela saborskoga, a to je Odbor za informiranje, koji nije sazvan više od 2 mjeseca nismo niti mogli ispuniti onaj preduvjet koji stoji prema Poslovniku o radu Hrvatskoga sabora, a to je da se uvrštava u dnevni red tek onda kad se ima mišljenje matičnoga radnoga tijela, dakle saborskog Odbora za informiranje, informatizaciju i medije. To je što se istine tiče. Druga stvar, zadnji puta prije 2 godine, ili 5. prosinca 2008. godine, ovaj je Visoki dom raspravljao i usvajao Izvješće o radu Programskoga vijeća za razdoblje 3. rujna 2007. do 14. listopada 2008. godine i poslovanje za 2007. godinu. Dakle, 5. prosinca 2008. godine. U raspravi prije 2 godine, odnosno godinu i pol, rekla sam, a tada je to bilo i mišljenje izraženo u mišljenju Vlade da je potrebno i da se mora, da se nalaže, uskladiti razdoblja za koja se izvješća podnose. Ovo sad što imamo obuhvaćeno u Izvješću o radu Programskoga vijeća 2008., cijelu 2009., gotovo cijelu veljaču 2010., dakle 2 mjeseca 2010. ne vodi ničemu. Uvažavam ono što je predsjednik Programskoga vijeća predložio, čak podržavam, da se ipak tijekom ove godine, odnosno do kraja ove godine, usvoji Izvješće za 2009. financijsko kako bismo onda od sljedeće godine mogli zajedno usvajati i razmatrati Izvješće Programskoga vijeća za 2010. i jasno financijsko ravnateljstva o poslovanju za 2010. godinu jer mislim da sve ovo ostalo nije prihvatljivo. A koliko vidim ovo je peto izvješće koje je Programsko vijeće i ravnateljstvo HRT-a podnose ovome Hrvatskome saboru i neka će se dotada promijeniti Zakon o HRT-u, ali molim da promijenimo ove navike jer u poslovnome svijetu ovakve navike se puno brže iskorijene ili promjene nego li što mi to tolerirajući ovo puštamo svake godine da raspravljamo o nečemu što jedno s drugim više veze nema pa onda više govorimo o sadašnjoj, tekućoj situaciji nego li onoj koja je bila prije godinu, dvije i više. E sad kad govorimo o tome ja ću vam pročitati što sam rekla 2008. godine. Kaže: "Dakle to promatrano razdoblje u izvješću govori o razdoblju bogatom događajima koje je obilježilo nedobivanje prava za prijenos Svjetskog rukometnog prvenstva 2009. kojemu je Hrvatska domaćin i ostavka ravnatelja HTV-a za koju su članovi Programskog vijeća saznali iz novina. Pa u promatranom razdoblju dogodio se izbor novog direktora programa HR-a, glavnog urednika informativnoga programa radija, direktora programa HTV-a, glavni urednici informativnoga programa, izjave i istupi u javnosti većeg broja urednika i novinara televizije protiv svoje matične kuće.", završen citat. Neću ništa reći. Isto ovo, samo malo modificirano mogla sam reći i u Izvješću za 2009. godinu i nitko ništa primijetio ne bi. Znači, nije situacija na HRT-u nastala preko noći, nije to ova godina, nije to zato što predsjednik saborskog Odbora za informiranje, informatizaciju i medije ne želi poštivati odredbe postojećeg Zakona o HRT-u koje kažu što se radi u situaciji kad se ne postigne konsenzus oko predlaganja člana Programskoga vijeća, pa onda blokiran izbor jedanaestoga. Ponovit ću ono zbog čega su me mediji prozivali, nije 10 članova Programskoga vijeća nešto što uvjetuje zastoj u radu pa ni kod ovoga izbora koji se tri puta niste ili nismo uspjeli dobiti niti izabrati glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije, nego je činjenica da i postojeći Zakon a očito i neke druge okolnosti utječu na ovakvo stanje ne samo u Programskom vijeću nego općenito na Hrvatskoj radioteleviziji. Govoreći o izvješću složiti ću se sa nekim prethodnicima koji su rekli da je metodološki bolje nego što je bilo prijašnjih godina, za one koji su imali primjedbe da ostvarenje određenih programskih načela u radu Hrvatskog radija i Hrvatske televizije zauzimaju više mjesto negoli što bi trebao, odnosno nisu izbalansirana moramo priznati da pojedini Saborski odbori inzistiraju da se posebna pozornost posveti ravnopravnosti spolova, zastupljenosti nacionalnih manjina i ja to poštujem, ali programskom vijeću savjetujem sugeriram da sami vode računa o tome da su sva ta područja izbalansirana, uravnotežena kako bismo dobili cjeloviti prikaz, a ne ovako da stvarno jedno ili dva odskaču od ostalih područja za koja smo mi ostali zainteresirani. Program za osobe s invaliditetom, Hrvatskim braniteljima posvećeno vrijeme i ostalo da ne nabrajam sve dalje što su obveze Programskog vijeća. Ako mi dopustite za težak položaj ili ono što Programsko vijeće u svojem Izvješću na nekoliko mjesta kazuje da nije zadovoljno i to sam već rekla, ali novi su ljudi ovdje, novi je predsjednik Programskog vijeća, novi je vršitelj dužnosti pa ću reći da javnost može ne biti zadovoljna, ali ni mi ovdje u Sabornici nismo zadovoljni s vašim nezadovoljstvom. Jer se postavlja opravdano pitanje što ste poduzeli oko zakonskih ovlasti koje su Vijeću date Zakonom o HRT-u. Ako Zakon postojeći nije dostatan a očito da nije, ako ne daje dovoljno širine i ovlasti Programskom vijeću ne samo u ostvarenju programskih načela nego u praćenju financijskog nadzora i financijske kontrole nad poslovanjem Hrvatske radiotelevizije onda ću se usuditi reći da ipak postoji određeno pitanje profesionalnosti i odgovornosti ne samo zaposlenih nego rukovodećih kadrova na javnoj televiziji. Jer iz Izvješća tko ga je podrobno čitao zna se koje su zakonske odredbe ovlasti dane programskome vijeću da upozoravam glavnog ravnatelja Hrvatske radiotelevizije na određene propuste. Vidjeli smo da Programsko vijeće to i čini, ako nema onoga drugoga odgovora, s one druge strane nema adekvatnog odgovora onda nam se događa ovo što nam se na Hrvatskoj televiziji dogodilo. I ovo Izvješće i sve ove naše rasprave čini mi se idu u prilog hitnoj u dva čitanja promjeni Zakona o Hrvatskoj radio televiziji koja mora omogućiti da Programsko vijeće bude Programsko vijeće i bavi se svojim dijelom posla, da uprava HRT-a preuzme odgovornost za vođenje Hrvatskom radiotelevizijom a nadzorni odbor da kontrolira financijsko poslovanje. Hvala.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvažena zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, pa evo kolegice Bilić VArdić, vi ste u svom izlaganju istaknuli prepreku i razlog zbog čega mi tek sada u srpnju raspravljamo o ovom Izvješću koje se odnosi na 2008. godinu. Ja sam to jučer spomenula u okviru svoje rasprave o okviru Zakona o HRT-u i moram ponoviti da doista se slažem s vama i smatram da je nedopustivo da su kolege koji su predsjednici Odbora, ovdje je konkretno riječ o predsjedniku Odbora za medije Hrvatskoga sabora iz nekih svojih osobnih ili politikantskih razloga ne sazivaju sjednice Odbora i događa se situacija koju danas imamo da od 3. mjeseca do 7. mjeseca nismo uspjeli raspraviti ovo Izvješće a onda potom kao spasitelji dolaze za ovu govornicu i pokušavaju upozoravati "dobronamjerno" da stanje na HRT-u nije dobro i baš bi oni bili dušobrižnici koji bi to riješili. Dakle, ja ponavljam i ono što sam jučer rekla smatram da pitanje HRT-a ne smije biti pitanje političkog prestiža, rivalstva, borbe između političkih suparnika, da doista tu trebamo staviti glave na hrpu i ponuditi ponajbolja rješenja i pomoći onim zdravim snagama na HRT-u a ja doista smatram osobno, da ih ima, da isplivaju gore i da naprave restrukturiranje HRT-a onako kako to i Hrvatski sabor i Hrvatska javnost očekuju na način da HRT doista bude javni servis. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Suzana Bilić VArdić.
Hvala lijepo kolegice Petir. U cijelosti se slažem sa vašim stavom i mislim da su vaša rasprava i vaše izlaganje, kao i nekolicine kolega ovdje, pa usudit ću se reći i moja išle u ovom pravcu i dokazuju da ono zašto nas oporba optužuje da vršimo pritisak na HRT da smo protiv HRT-a, upravo svjedoče suprotno. Ovi koji bi popravljali stanje na HRT-u organizirali su da članovi Programskoga vijeća iz redova koje su oni imenovali, dakle iz kvote koju je imenovala oporba ili manjina u ovome Saboru, da daju ostavke ne bi li na taj način otklonili, odnosno ispunili zakonske uvjete da bez kvoruma, bez šest članova Programskoga vijeća, daljnji rad programskog vijeća nije ni moguć. Sa ovim poručujem, vjerojatno su čitali Slumnigovu knjigu "Bolja polovica hrabrosti" koja završava citatom "Pametan uzmak, bolja polovica hrabrosti". Ali ovdje se ne radi o pametnim ovdje se radi o zločestome jer umjesto da iskoriste svoje znanje, stručnost i iskustvo o kojem je ovdje danas bilo govora i pomognu u prevladavanju ove situacije na HRT-u pokupili su, dali su ostavke, ove ljude još pozivaju branitelja Hrvatskog branitelja iz Vukovara da da ostavku i ostavi. Nema kolege BEusa ali trebao bi se gospodinu MIlasu odnosno predsjedniku Programskog vijeća HRT-a ispričati na tome što si je dopustio.
NO, no koga nema taj se nema ispričati. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom, na redu je uvažena zastupnica Nadica Jelaš.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici HRT-a. Kolegice i kolege. Ja ću svoju raspravu ograničiti samo na Godišnje izvješće Ravnateljstva o financijskom poslovanju HRT-a u 2008. godini. Ravnateljstvo je izradilo Izvješće o poslovanju HRT-a za 2008. godinu u svibnju 2009., a Vijeće HRT-a razmatralo ga je tek 23. studenoga 2009., dakle šest mjeseci nakon što je ono izrađeno, a još je gotovo 8 mjeseci eto trebalo da se to izvješće nađe pred Hrvatskim saborom. Što hoću reći? Hoću reći i složiti se sa svojom prethodnicom, gospođom Bilić Vardić, da je zaista deklasirano da o poslovanju koje se odnosi na 2008. godinu i to jedne tako važne javne institucije kao što je Hrvatska radiotelevizija raspravljamo sredinom 2010. godine. Ovo je još neprihvatljivije ako se ima u vidu da Programsko vijeće HRT-a u svom izvješću koje je neusporedivo aktualnije jer je sastavljeno za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010., govori o 2009. godini i kaže da je u 2009., citirat ću: "HRT bio u ozbiljnoj financijskoj situaciji koja nije samo posljedica recesije". Dakle, Programsko vijeće govori o situaciji u 2009., a mi se u današnjoj raspravi vraćamo godinu dana unatrag, dakle na 2008. Citirana konstatacija Programskog vijeća nije interesantna samo zbog tog vremenskog konteksta već i zbog sadržaja. Naime, za razliku od hrvatske Vlade nacionalna televizija priznaje da njezina ozbiljna financijska situacija nije samo posljedica recesije već i njezinih internih slabosti. I sada nekoliko riječi o tome kakva je zapravo bila financijska situacija na HRT-u u 2008. godini. Ostvareni prihodi od otprilike milijardu i pol za 4% su veći nego 2007. zahvaljujući činjenici da su prihodi od pristojbe koji čine gotovo 70% ukupnih prihoda povećani za 5,5%. Podsjećam pritom da smo u 2008. godini plaćali pristojbu 73 kune. Za razliku od ovih, prihodi od promidžbe koji čine daljnjih 22% ukupnih prihoda smanjeni su u odnosu na 2007. godinu za 5,3%, a u odnosu na planirane prihode za 2008. godinu smanjeni su za 98 milijuna kuna ili više od 22%. Kad je riječ o ovom drastičnom smanjenju očekivanih prihoda od promidžbe onda svakako treba naglasiti da je u 2008. HRT bio izuzetno velikodušan u odobravanju najrazličitijih popusta na promidžbene proizvode i usluge, na koji način je ne samo bio nelojalna konkurencija komercijalnim televizijama već je izgubio čak 92 milijuna kuna, dakle gotovo isto toliko, maločas sam spomenula, koliko su smanjeni promidžbeni prihodi u odnosu na planiranu svotu. Rekli bismo, tko pod drugim jamu kopa sam pada u nju. Dodatno treba reći i to da je postupak dodjele ovih popusta bio krajnje netransparentan i to je za jednu javnu televiziju doista nedopustivo. Nakon podmirenja rashoda poslovnu 2008. godinu Hrvatska televizija je zaključila s dobiti od 4,1 milijun kuna. Međutim, interesantno je da je na tu svotu dobiti plaćeno čak 4 milijuna kuna poreza tako da je dobit nakon oporezivanja doista simbolična, ona iznosi svega 134 tisuće kuna, odnosno tek 1/10 dobiti ostvarene u prethodnoj 2007. godini. Ovdje valja naglasiti da bi financijski rezultat bio još i kud i kamo lošiji da nije popravljen promjenama računovodstvenih politika. Računovodstvene politike su i inače jedan vrlo zahvalan instrument dotjerivanja financijskog rezultata. Bit ću malo preciznija. U nastojanju da se iskaže povoljniji financijski rezultat odnosno da se zamaskira to loše poslovanje u 2008. su u potpunosti ukinute rezervacije za buduće rizike. Dakle, za potencijalne štete od sudskih sporova što je zapravo vrlo neodgovorno jer je pozitivan učinak kratkotrajan, a dugoročni efekti su vrlo negativni jer poslovanje čine i nestabilnim i rizičnim. 2008. godina obilježena je i s 242 milijuna kuna nenaplaćenih dugova, s tim da se samo manji dio tog duga odnosi na pretplatu, a najveći dio otpada upravo na već spomenute nenaplaćene marketinške usluge. Dakle, kao što sam već bila naprijed rekla, jedan od razloga velikog odbačaja prihoda od marketinških aktivnosti su dodjeljivani popusti, a drugi razlog je taj što se prilikom ugovaranja poslova nije ugovarala, odnosno nisu se ugovarala i sredstva osiguranja naplate. To zapravo znači da HRT vrlo teško ili nikako naplaćuje svoja potraživanja, a jasno je da to ima vrlo neugodne i nepovoljne reperkusije na konačni financijski rezultat. Naime, ponovit ću, HRT je u 2008. platio čak 4 milijuna kuna poreza na dobit, odnosno porez je praktički pojeo cjelokupnu dobit. Postavlja se naravno pitanje zbog čega je plaćen tako velik porez. Uvidom u poreznu prijavu koja je podnesena poreznoj upravi, a imamo je prezentirano u ovom izvješću, vidljivo je da su tome doprinijeli i visoki troškovi reprezentacije i visoki troškovi prijevoza koji se dakako oporezuju. Međutim, osnovni razlog tome su upravo otpisana potraživanja u iznosu od preko 9 milijuna kuna. Dakle, ono što nije mogla naplatiti jer se nije ni pobrinula za osiguranje te naplate, HRT je još i platila porez. Dakle, kad nije znala osigurati svoju imovinu i prihode u maniri dobrog gospodara kažnjena je plaćanjem poreza državi. Doslovno ću reći, HRT je platila porez na gubitak što govori o doista neodgovornom raspolaganju novcem hrvatskih građana. Takvo ponašanje može si priuštiti samo netko tko se nije previše namučio da zaradi novac nego ga eto doslovno dobiva na pladnju. Da nešto debelo ne štima u sustavu upravljanja u HRT-u spoznali su i sami članovi Programskog vijeća nakon što su uspoređivali rezultate poslovanja HRT-a s rezultatima komercijalnih televizija, pri čemu su utvrdili da komercijalne televizije sa 600 ljudi mogu stvoriti prihod od 500 milijuna kuna, dok HRT s milijardu kuna više prihoda i sa 6 puta više radnika posluje na granici rentabilnosti odnosno čak i u zoni gubitka, ako zanemarimo računovodstvenu akrobatiku u sastavljanju financijskog izvještaja odnosno godišnjeg obračuna. U sustavu HRT-a u 2008. godini bilo je zaposleno prosječno 3650 radnika pri čemu se za velik broj ljudi doista ne zna što rade, ali dobivaju velike plaće, a dalje se zapošljavaju i novi ljudi. Tako je u 2008. zaposleno njih 45 s tim da je indikativno da je najveći broj radnika, dakle njih 36 zaposlen u zabavnom programu. Tako eto zahvaljujući javnoj televiziji u našoj zemlji kad već polako ponestaje kruha, barem igara neće nedostajati. Jednom riječju i zaključit ću. Ne zna se tko na Hrvatskoj radio televiziji pije, ali se vrlo dobro zna da sve to plaćaju hrvatski građani. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. I kao zadnji uvaženi zastupnik Krunoslav Markovinović u pojedinačnoj raspravi. Izvolite.
Evo gospodine potpredsjedniče, evo gospodine v.d. upravitelju, predsjedniče Programskog vijeća, evo predstavniku ministarstva, kolegice i kolege. Kad sam već zadnji onda mogu malo sporije, jel' tako? Malo evo da razgovarali smo o Programskom vijeću danas puno i čujem s ove strane da evo već 7 godina Programsko vijeće je u rukama HDZ-a i slično. Ne treba zaboraviti, a treba podsjetiti da je 2003. Programsko vijeće prvo instalirano i to vrlo pažljivo, vrlo, vrlo pažljivo tako da dugo i sretno bude evo u dobroj vezi sa tadašnjom koalicijskom Vladom. Međutim, sve pomalo prođe. Došla 2003. Vlast se promijenila. Programskom vijeću nekim ljudima ranije, nekima kasnije istekao mandat i dogodilo se ono ne za evo autore kolegu Vujića i još neke vjerojatno autore Zakona o Hrvatskoj radio televiziji dogodilo se ono što nisu pretpostavljali da će se dogoditi. Dakle, neće ići sve po špagi nego svatko od članova Programskog vijeća jasno izražavao je vrlo glasno svoje mišljenje. Ako Programsko vijeće je izabrano od različitih, iz različitih grupa ljudi tako da svatko može reći svoje mišljenje. Ali evo očekivalo se da će ipak od najvažnijih stvari biti evo na nekakvoj zajedničkoj liniji da tako kažem, odnosno da će shvatiti da zapravo treba djelovati zajedno u interesu svih nas. To očito nije bilo tako, jer evo prije nekoliko dana koliko vidim čisto iz protesta jedna, dvije, tri ostavke iz ne znam kojih razloga ako ne političkih razloga jasno u dogovoru sa onima koji su podržali te članove Programskog vijeća. Naime, činjenica je da je 11 član to smo već danas čuli mislim da ne bi previše spasio stvar, jer čini mi se da svi do sad kandidati da nitko nije dobio više od šest glasova mislim od potrebnih osam. Dakle, od 10 ljudi i ovaj 11 možda bi bio 7 ali ne bi bio 8 glas, ali pustimo što bi bilo kad bi bilo. Naime, evo imamo v.d. ravnatelja koji se na žalost izgleda mojih nestalih fanstomski kolegica i kolega vrlo ozbiljno prihvatio tog posla. I tu je nastao problem. I sad kako doskočiti novom ravnatelju? Jednostavno. Ako imate predsjednika Odbora za informiranje, informatizaciju i medije Nenada Stazića onda ćete to tako napraviti da pozovete bivšeg ravnatelja koji će novom ravnatelju objasniti da je on radio bolje od njega, odnosno da sve što kaže novi ravnatelj da nije točno nego je točno ono što je napravio on. Dakle, presedan u Hrvatskom saboru. Znači, da trebamo zvati bivšeg javnog pravobranitelja, jel' jer mu je istekao mandat, pa sad novi ne može prezentirati ono što je on radio. Moramo zvati sve redom bivše, pogotovo ako kasnimo godinu, dvije sa izvješćem kao što je bilo ovo. Dakle, neshvatljiv napad, jedan bezobrazan napad na Programsko vijeće sa vrlo ružnim riječima koji nisu primjeri ni Hrvatskom saboru samo zato jer evo ljudi iz opcije kolege Stazića jednostavno su dali ostavku, a sad ovi koji su ostali oni su krivi za sve. Pa šta bi bili krivi? Programsko vijeće je i tako zamišljeno jel' da se previše ne petlja u financije, jer financije je trebao kontrolirati netko drugi, da ono što kaže da eto pozdravit ćemo aplauzom ako je u skladu sa našim mišljenjem, ali ako nije onda se sve krivi. Sjetimo se malo napisa o Programskom vijeću, ucjena, različitih ucjena. To je sad jedna članica ne dolazi iz ovog zbog ovog, druga zbog onog. Svi su uvrijeđeni, povrijeđeni. Pa gospodo, ako smo uvrijeđeni i povrijeđeni dajemo ostavke. Ako ne možemo demokraciju većina ruku ipak znači izuzetno puno, bar od kad je demokracije. Inače, draga nam oporba ponaša se po prilici kao kad djetetu želite uzeti igračku. I otvoreno optužuju da im mi želimo uzeti igračku. Pa ne želim uzeti igračku, ali htjeli bi da se, da to bude igračka za gledatelje koji plaćaju Hrvatsku radioteleviziju. Ovdje moram napraviti odmah razliku. Naime, očito svi se slažemo da je radijski program izvanredno dobar, da ga rado slušamo, da ima puno dobrih emisija. Ali izuzetnih emisija ima i na televiziji. Pa pogledaj! Sjetimo se dokumentaraca odličnih, sjetimo se emisija "Škrinja". Ja mislim da na europskom nivou ne znam tko ju može napraviti ovako dobro. Sjetimo se izvanrednih glazbenih emisija, glazbenog programa. Dakle, toga ima. S čim smo nezadovoljni? Sa informativnim programom. Zašto? Jer je postao navijački do te mjere da jednostavno su gledatelji prestali prebacivati s jednog Dnevnika na Dnevnik Hrvatske radio televizije, jer su rekli da je onaj drugi objektivnije. Ja predlažem evo gospodinu novom ravnatelju da porazgovara sa profesorom doktorom Viktorijom Car. Bio sam na jednom njenom izlaganju, predavanju. Izvanredno izlaganje analiza tri televizije, dakle Hrvatske radiotelevizije, Nove i RTL-a. Usporedbe informativnog programa, tko, koliko, do koje mjere daje kojih vijesti i slično. Iznenadili bi se, ali na žalost Hrvatska radio televizija nije prva kad se sve ovo, sve pogleda i ovdje bi trebalo dobro, dobro poraditi na informativnom programu. Zašto? Pa zato jer ljudi ne vole da im se netko podsmjehuje, da im netko nabacuje svoje mišljenje onda kad im to najmanje treba, da netko komentira, a zapravo čita vijesti. Komentatore pustimo. Imali smo svojevremeno komentatore, ali je bilo komentar tog i tog. Ovdje su komentatori najčešće profesori sa fakulteta eto koji znamo da su stvarno ljeviji od lijevih tamo i njihovi komentari jasno uvijek su protiv svega. Ali dobro, što je tu je. Kod igračaka ima i toga, jel'? Dakle, HDZ stvarno se nije trudio da dođe do krize, taj 11 član mislim da ne bi nešto napravio. Ali je prilika bila po svim medijima, dakle po svim medijima da predsjednik u ime nas svih, nas većine u vijeću za, odnosno u Odboru za informatizaciju, informiranje i medije, da jednostavno se čuje samo njega. Mi uopće nismo bili bitni tamo koji smo imali drugačije mišljenje, dakle čulo se samo da netko hoće, netko ovo, netko ono, i slično. Bilo bi malo možda riječ dvije o marketingu. Puno pričamo o marketingu. Sjećam se na vijeću prije tri godine čini mi se, dvije, tri, na odboru prije dvije, tri godine, zamjeralo se vrlo glasno opet iz istih redova zašto Hrvatska radiotelevizija nije pobrala više novaca od marketinga, a sad najedanput, sad je najedanput previše. Nevjerojatno. Ovdje jasno treba balans napraviti. Zašto su cijene išle dole? Pa nikakvo čudo. Pa ako želite privući uopće neke oglašivače, onda morate spustiti cijenu jer je vrijeme takovo da se sve teže odvajaju od novaca. Ali treba voditi računa o tom da komercijalne televizije od tog žive i tu treba napraviti jedan sretan balans, ali mi bi bili jako sretni da znamo koliko jedna minuta uzeta Hrvatskoj radioteleviziji donosi drugim televizijama, i onda će možda biti lakše donijeti odluku o nečemu. Dakle zbog stanja prije svega informativnog programa, zbog financija koje su ponavljam 2008. godine bile u takvom stanju, zbog financijske gimnastike koja je prikazala evo potpuno krivo, par za nas laike, koji više gledamo plus, minus, prikazala je gotovo plus, a zapravo je minus bio popriličan, zbog svih onih neplaćanja, zbog sveg namještanja, kupovine programa od kojih su vlasnici firmi vanjskog programa bili unutra, zbog neriješenih stanja, zbog svih onih fantoma koji hodaju besposleni po televiziji mi normalno ovo vijeće nećemo prihvatiti, ne zbog vas koji ste ovdje, koji ste dali izvješće, koji ste dali ovo izvješće, nego upravo zbog tog stanja. I ja se nadam da će to stanje biti prevladano, ali treba stvarno ubrzano raditi i prihvatiti novi zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Predstavnici? Da. Najprije će govoriti uvaženi Zvonko Milas, predsjednik Programskog vijeća HRT-a. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovane zastupnice i zastupnici Hrvatskog sabora, gospodine potpredsjedniče. Evo vrlo kratko ću se osvrnuti na sve što je do sada rečeno. Ja bih se mogao usuglasiti sa dobrim dijelom izlaganja gospođe Petir i gospođe … [[Ne razumije se.]] , ali ne zato da bih otklonio kritičnost spram izvješća ili rada vijeća, mislim da u javnosti vrlo često precijenjena ili možda čak dovoljno nepoznata uloga članova programskog vijeća, pa je tako stvorena i pogrešna percepcija spram ovlasti koje mi imamo. Dakle mi smo tu zaista samo jedan korektiv a zakonom nam je izričito zabranjeno govoriti o programu dok on nije emitiran. Potpuno sam suglasan s ovim što ste naveli kao primjer za pastoralnu poruku svetog oca i tu je vijeće promptno reagirali na sjednici koja je slijedila nakon Uskrsa, međutim mi sve te dijelove ne možemo staviti u izvješće, ali potpuno sam suglasan da je to zaista neprimjereno u takvom trenutku razgovarati i govoriti o takvim stvarima koje sad u ovom Domu ne bih ni spominjao. Nadalje, osvrnio bih se na, na žalost nema ga tu, na izlaganje gospodina Vujića, koji je rekao da ne može glasovati za izvješće ravnateljstva, odnosno programskog vijeća jer su u koliziji. Pa naravno da su u koliziji kad ovo izvješće govori o mjesec dana, ili malo više o 2008., a govorimo o izvješću dakle programskog vijeća, a izvješće ravnateljstva je isključivo samo za 2008. godinu, tako da nije ni moguće da ta izvješća budu, o tome sam i govorio da bi se trebalo urediti tako da izvješća budu cjelina, da budu nadopuna jedan drugom, dakle da govore o istim vremenskim razdobljima. Što se tiče gospodina Beusa, mislim da i on više nije ovdje. Prvo nije točno da je ovo prvo izvješće, na žalost koje nije prihvaćeno u ovom Domu, tri izvješća do sada nisu prihvaćena, samo je jedno i to na jedvite jade prihvaćeno, dakle ovo izvješće koje opet iznova nije prihvaćeno, dakle to od pet četiri de facto nisu, toliko o poznavanju gospodina Beusa i svega onog što se događalo proteklih godina o ovome. A što se tiče moje ostavke, dakle mi nismo kolektivno došli u programsko vijeće, niti mi pada na pamet nekakve kolektivne ostavke. Najlakše bi mi bilo otići, maknuti se od ovoga svega, jer vjerujte mi zaista nikakve koristi, nikakvog interesa nemam osim onoga, doduše to je moj izbor, ali ne pada mi na pamet. Mi možemo i dalje po zakonu funkcionirati kao vijeće, mi imamo kvorum. Točno je neke odluke ne možemo donositi, one jesu bitne i krucijalne, ali zato ćete se vi pobrinuti tu da nam pomognete kako bi se to vijeće kompletiralo ili već što će biti ovisno o novom zakonu koji treba stupiti na snagu. Tako da mislim da smo kolektivno trebali reagirati prije 20 godina i tad je bilo vrijeme za nekakve kolektivne reakcije. Gospodin Lesar je postavio nekoliko pitanja, koje ja zaista nemam odgovor i ne znam, ali evo moram primijetiti da obzirom da sam, ako sam dobro razumio da je to čak i gospodinu Galiću bilo upućeno, da mi nije jasno to dakle prije 10 godina, zbog čega se do danas po tom pitanju nije ništa poduzelo, čak i u vrijeme kad je bila jedna većina, danas je druga, izgleda to, dopustite mi ako sam previše smion i bahat, izgleda da to nikoga ne zanima. Ali mislim da će gospodin Popovac možda moći više o tome reći. Na izlaganje gospođe Dragice Jelaš ako sam dobro zapamtio ime. … [[Upadica se ne razumije.]] Pardon Nadica. Pa njeno izlaganje je točno pokazalo koji su razlozi koji su ja mislim dosad, koji su uvjetovali odlazak cijelog ravnateljstva, dakle jedan potez kojim je ja mislim dosad napravljena najradikalnija promjena otkad je Hrvatske radiotelevizije, u smislu ali zaista vjerujte dobrih namjera, u smislu poboljšanja cjelokupnog rada Hrvatske radiotelevizije. I osobno mislim i stojim iza toga da ovo vijeće, premda je privremeno, odnosno ovo vodstvo premda je privremeno da ono zaista bolje radi i zaista pošteno svoj posao. Ja bih toliko zahvalio, zahvaljujem se svima još jednom.
Hvala. Imamo jedan ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Navod da sam rekao da sam prije 10 godina postavljao ista pitanja Galiću. Galić nije otišao prije 10 godina nego prije 4 godine, od 2006. ista pitanja, nikad odgovori, a 2006. i ove ista većina.
Hvala. I sada uvaženi zastupnik Josip Popovac. Pardon v.d. ravnatelj HRT-a. Bi se ugodnije osjećali kao zastupnik jel.
Uvažene kolegice zastupnice, oprostite, zastupnice i zastupnici. Slušajući ovu vašu raspravu ja sam ustvari shvatio da je najveća nesreća što upravo razgovaramo o 2008. godini. Vijeće govori o 2009. pa čak i dijelu 2010. i moram priznati da potpisujem svaku riječ u raspravi uvažene zastupnice, hoćete mi pomoći, gospođa Nada Jelušić. Pa bi ja samo nadopunio u tom dijelu. Naime, istina je da je promjenama računovodstvenih politika se u ovom Izvješću za 2008. godinu došlo do pozitivnog rezultata jer nakon 5 … završnog računa za 2008. godinu bio je iskazivan gubitak od cca 60 milijuna kuna. Tada se promjenama računovodstvenih politika, otpisivanja rezervacija i mijenjanjem vremena vrijednosnih usklađenja došlo do određene marginalne dobiti. Ništa to nije novo u poslovanju da se ne događa ono što se događa u 2009. godini kada se zna da se je određeni gubitak pokrio na taj način, ali se istovremeno, imate u ovom izvješću i zato je, mislim to je dio odgovora o čemu se je radilo, dakle u 2009. godini planira se marketing za 200 milijuna kuna više, a iskazuje se u izvješću da je marketing u odnosu na planske veličine za 2008. godinu pao za 20%. Što će u 2009. godini donijeti do velikih problema, do 2 rebalansa i na koncu oko 105 milijuna kuna gubitka. Što smo kao v.d. ravnateljstvo 8.12. ove godine i zatekli. Zatekli smo i negativni tijek novca od 175 milijuna kuna, a to je još opasniji problem. Dakle, dovedeni smo u područje teške nelikvidnosti da smo u prvi mjesec imali prvi puta i problema sa isplatom plaće i uspjeli smo s produženjem kratkoročnog kredita, odnosno kreditnog minusa isplatiti i tu plaću. Prema tome mogu samo reći što smo mi uspjeli napraviti u ovih 6 mjeseci u konsolidaciji poslovanja. Radi se o tome da je uspostavljena kontrola apsolutno naplate potraživanja. Vi ste apsolutno dobro podvukli to da nisu korišteni instrumenti osiguranja. Danas je to više nemoguće. Dakle, naš cjenik i opći uvjeti poslovanja su postali sveto pismo. Marketing HRT-a je 20% skuplji od najjeftinije konkurentske nam tvrtke, odnosno privatne televizije. 20% smo skuplji ovog časa i bez zadužnica ili mjenica se ne ide u realizaciju ugovora. Dakle, instrument naplate potraživanja postoji, pitanje je kakva je bila i politika same naplate potraživanja? Osim što nije bilo instrumenata zatekli smo jedno recimo 7, 8 milijuna zastarjelih, nenaplaćenih potraživanja, a neutuženih. Nadalje, zatekli smo jednu situaciju i sa rješavanjem obveza prema državi jednim proizvoljnim tumačenjem i zakona i ne samo PDV-a onoga spornoga što i sad držim da ne bi trebalo biti terećeno nas, HRT, ali recimo ovaj za INO fakture i neke stvari koje su se događale stvar je bila apsolutno ili ne volje ili nestručnosti. Prema tome sa koječim smo se uspjeli susresti. Mislim da je situacija sada poslovna na televiziji stabilna, ali ona će ostati stabilna jedino ako ostane stabilno pri financiranju. Dakle, ono što HRT kao sustav ne može podnijeti, a ne može podnijeti smanjenje pretplate, restrukturiranje svakako i ono će se dogoditi i ono se mora dogoditi, ali u sadašnjim veličinama financiranja gubitak od 300 milijuna kuna nema toga menadžmenta koji će uspjeti i sa ne znam kakvim otpuštanjem viška zaposlenika ili bilo čega, koji će uspjeti da HRT kao javni servis opstane i da zadovoljava svoju zakonsku funkciju. S druge strane, godinama nije bilo značajnijih investicija u tehniku. Prema tome ono što ćemo mi predstaviti i Hrvatskoj vladi, ja se nadam i Saboru, ali i hrvatskoj javnosti, a to je jedan model preustroja HRT-a koji će doduše biti bolan, on će biti i težak, ali će svakako biti ostvariv. A da bi bio ostvariv mi moramo imati prvo stabilne izvore financiranja što je jasno diferencijalno i pristojba kao jedan model i marketing kao drugi model pa i naši financijski prihodi kao treći model. Toliko o ovom dijelu poslovanja koje mi sada imamo, a sad bi odgovorio na ova 4 pitanja uvaženog zastupnika gospodina Lesara. Samo čas da idemo redom. Dakle, da li je istina da se tehnika unajmljuje od vanjskih tvrtki, a da je mi imamo na lageru? Više se to ne događa. Sigurno od 01.01., postoji objedinjena javna nabava. Da je takvih slučajeva u prošlosti bilo vjerojatno da, neke smo, nije vezano doduše uz tehniku i sankcionirali, a ja pozivam vam da bilo koji slučaj ako imate meni osobno i mojim kolegama i vjerujte bit će sankcioniran. Osim toga i policijskoj upravi nadležnoj zagrebačkoj ili Državnom odvjetništvu. Što se tiče cijene tih najmova, opet kažem sada smo u sustavu javne nabave. Ono što smo napravili, ja ne znam da li je to netko još drugi od javnih poduzeća pokrenuo, mi sada imamo sustav evaluacije javne nabave, a to je upravo da se ne događa. Jer znate neke usluge mogu dati samo 2, 3 ponuđača u Hrvatskoj. Prema tome da se ne bi slučajno dogodilo da imamo kartel u koji se jave svi sa ne znam kakvim nebuloznim cijenama pa onda kasnije se na tržištu to može i za 30, 40% jeftinije nabaviti. Mi sad provodimo i taj sustav evaluacije tako da se i tome doskočilo. Pa već imamo i jako dobre rezultate u ovoj godini kod tendera da su i 20, 30% ponude niže nego dosadašnjih godina. Što se tiče cijene vanjskih produkcija, cijene vanjskih produkcija ja ovdje moram reći su doista bile kod nas najveće. Zato što smo ih jedino mi naručivali, razumijete'? Na otvorenom tržištu u Hrvatskoj je to radila jedino HRT. Sada nam udruge producenata, udruge redatelja upravo spočitavaju da trebamo redifinirati te cjenike jer da smo prejeftini. Imate malo malo probleme i prosvjede silne kod tendera kod natječaja za dokumentarni program, tamo smo imali cijenu 1000 kuna po minuti nastao je problem. Ovoga časa kada smo rekli da hoćemo bitno jeftinije sadržaje, bitno jeftiniju telenovelu i sve ostalo nastao je problem jer cijena audiovizualnog sadržaja je i na tržištu ali postoji nešto ispod čega se ne može. Ovog časa tvrdim da i u Hrvatskoj a moram priznati i kod nabave programa iz inozemstva postižemo najniže cijene do sada. Što se tiče našeg EPP-a našega marketinga, kažem ja mogu govoriti samo za ovo vrijeme za koje sam ja na čelu kuće. Ako imate kakvih saznanja, ja znam da je bilo nekakvih ugovora gdje se na jedan način radio jedan dumping, nisu to bili, ne znam koliki novci, ovoga časa znam za dva ugovora, vrijednost im je bila sveukupno 20 milijuna kuna, s tim da uopće nisu bili realizirani. Kažem dopuštam mogućnosti, da je bilo, ovoga časa smo 20% skuplji od svih ostalih na tržištu. Još sam jedno pitanje ostao dužan. Dakle, gospodin Vujić je rekao jednu divnu stvar, uvaženi zastupnik, zašto HRT nije loša televizija? Hrt nije bolestan sustav, HRT je vrlo zdrav sustav sa vrlo kreativnim kvalitetnim ljudima i tamo sada ima 3460 zaposlenika. Dnevno to varira jer mi smo veliki sustav. Vidite možda je jedan dio viška, postoji određeni dio vanjske suradnje ali autorska vanjska suradnja mora ostati. Ali upravo zato što smo mi jako dobri programski sada govorim, poslovanje će se popraviti ali za program treba više puno vremena za urušiti ga ali i za popraviti ga. Na HRT-u radi jako puno kvalitetnih i kreativnih ljudi, ali upravo, kako je rekao, mislim da je to uvaženi zastupnik Beus rekao da smo mi u regiji najjača televizija, ja sam na to ponosan, ali to je sigurno zato što imamo najbolji ljudski potencijal i najbolji dio tog programskog kadra ali i onoga tehničkoga kadra bez koje televizije nema. Znate kreativnost je puno lakše pratiti ako imate ovaj suport, ove ljude koji rade sve te prijenose, ove ljude koji rade sve te sadržaje i ono u čemu smo mi najbolje, u ovom dijelu tehničkome, u tehničkim izvedbama i tu nam doista u regiji nema premca. Ja vam se zahvaljujem na svim sugestijama koje smo imali, što se tiče v.d. ravnateljstva mi ćemo nastaviti ono što smo jasno i vijeću, a na koncu konca obavezali smo se i Hrvatskoj vladi, dakle mi ćemo do 1. 10. podastrijeti plan restrukturiranja ukupan, on će biti radikalan, on će biti na razini onoga, ali da se stvori medij 21. stoljeća jer nama novi Zakon daje mogućnosti i nalaže otvaranje tri nova kanala. Usložnjava se puna slika u medijskom prostoru dakle, a posebno u televizijskom, pa kada se taj marketing, kolač od marketinga če biti svakako manji, kažem ono što jedino mi možemo, mi možemo predočiti i predočiti ćemo cijenu koliko taj javni servis košta. I to u skoro vrijeme. Hvala vam lijepo na pažnji, pozdravljam.
Zahvaljujem. Ja mogu samo reći sa ovakvom televizijom teško, ali bez dobre javne televizije puno teže, sigurno da treba učiniti sve da ovo što se uložilo i u digitalizaciju televizije da ljudi dobiju kvalitetnu sliku jednako tako i da dobiju kvalitetan i objektivan sadržaj. MI ćemo na tome inzistirati a vi ćete to morati napraviti. S time zaključujem raspravu, glasovati ćemo kada se steknu uvjeti iako su svi rekli da budu bili protiv. Time završavamo današnje zasjedanje i sutra 14. 7. u 9 i 30 započinjemo sa točkom 15. Konačni prijedlog zakona o državnoj potpori poljoprivredi i ruralnom razvoju, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 588. Hvala lijepo.
Prelazimo na Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom u programima HR-a, HTV-a u razdoblju od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. – Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2008. godinu. Podnositelj Programsko vijeće HRT-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlogu saborskih radnih tijela koji glasi: Ne prihvaća se Izvješće o radu Vijeća HRT-a i provedbi programskih načela i obveza utvrđenih zakonom o programima HRT-a i HTV-a u razdoblju od 3. rujna 2007. do 14. listopada 2008. godine – Izvješće ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2007. godinu. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen većinom glasova: 121 glas za, 1 suzdržan i ništa protiv. Odbor za ravnopravnost spolova i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina predložili su Saboru donošenje identičnog zaključka koji glasi: Zadužuje se Programsko vijeće HRT-a da sukladno članku 19. Zakona o HRT-u najkasnije do 30. lipnja, što je već prošla stvar 2010. godine dostavi Hrvatskom saboru novo izvješće o svom radu i … [[Ne razumije se.]] programskih načela i obveza utvrđenih Zakonom o programu HRT-a, HTV-a kao i izvješće ravnateljstva, poslovanje HRT-a 2009. godine. Gospodin Furio Radin. Izvolite.
Budući da kasni cijela ta ova procedura iz poznatih tehničkih razloga, onda 30. lipanj je već prošao i mi predlažemo, ja mislim zajednički 30.9., 30. rujan.
Rujna. Dakle zaključak koji se predlaže ostaje isti, osim što piše ovdje 30. lipnja 2010., treba pisati do 30. rujna 2010. godine. Molim uključimo se i glasujmo o ovakvom modificiranom prijedlogu. Glasujmo. Rezultat? Ovaj prijedlog Odbora za ljudska prava i ravnopravnost spolova je prihvaćen većinom glasova, 109 glasova za, 5 suzdržanih i 2 protiv. U tekstu kako se modificirano predložio objašnjenjem gospodina Furia Radina. Odbor za ravnopravnost spolova, predložio je Saboru donošenje još jednog zaključka koji glasi: zadužuje se Programsko vijeće HRT-a da u izvješću koje će podnijeti sukladno upravo prihvaćenom zaključku sada, posebno izvijesti o ostvarivanju obveza HRT-a koje proizlaze iz Zakona o ravnopravnosti spolova, te nacionalne politike za promicanje ravnopravnosti spolova 2006.-2010. Imajući pritom u vidu kako neizvršene obveze vijeća utvrđene zaključcima 14. sjednice Hrvatskog sabora, tako je i primjedbe i prijedloge iznijete na sjednici odbora i Hrvatskog sabora, te u mišljenju Vlade Republike Hrvatske o razmatranom izvješću vijeća HRT-a za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. i u izvješću ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o prijedlogu ovoga zaključka Odbora za ravnopravnost spolova. Izvolite se uključiti i glasovati. Rezultat? Ovaj zaključak je prihvaćen većinom glasova 114 glasova za, jedan suzdržan i ništa protiv. Imamo i prijedlog Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Predložio je Saboru donošenje još jednog zaključka koji glasi: zadužuje se Programsko vijeće HRT-a da u izvješću koje će podnijeti sukladno prihvaćenom zaključku dvaju odbora, posebno izvijesti o ostvarivanju obveze HRT-a koje proizlaze iz ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina, europske povelje o regionalnim manjinskim jezicima, i iz dokumenata koje su određene obaveze HRT-a u promicanju ravnopravnosti spolova i promicanju prava ranjivih skupina (djece, osobe s invaliditetom i drugo), imajući pritom u vidu kako neizvršene obveze vijeća utvrđene zaključcima 14. sjednice Hrvatskog sabora, tako i primjedbe i prijedloge iznesene na sjednici odbora Hrvatskog sabora, te mišljenja Vlade Republike Hrvatske o razmatranom izvješću Vijeća HRT-a za razdoblje od 14. listopada 2008. do 24. veljače 2010. i o izvješću ravnateljstva HRT-a o poslovanju HRT-a za 2008. godinu. Molim uključimo se i glasujmo o ovom prijedlogu Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina. Rezultat? Ovaj prijedlog zaključka je prihvaćen jednoglasno sa 109 glasova.