Доброго ранку шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу народних депутатів підготуватися до реєстрації. Ввімкніть систему "Рада". [[10:01:07]] Зареєструвалося -332 Зареєструвалося у залі 332 народних депутата. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, після тривалої тяжкої хвороби вчора помер наш колега народний депутат України, заступник голови Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, член фракції "Регіони України" Четверяков Іван Антонович. Прошу вшанувати пам’ять Івана Антоновича Четверякова хвилиною мовчання. [[Хвилина мовчання]] Прошу сідати. Шановні народні депутати, відповідно до календарного плану проведення п’ятої сесії Верховної Ради України сьогодні на ранковому засіданні проводимо день уряду. На виконання Постанови Верховної Ради України від 4 березня урядом підготовлено інформацію про сучасний стан пенсійного забезпечення та впровадження пенсійного страхування в Україні. Доповідачами від уряду визначені міністр праці та соціальної політики України, голова правління Пенсійного фонду України. Довідкові матеріали з даного питання вам вручено. Профільний комітет відповідно до положення про день уряду України у Верховній Раді України пропонує встановити такий регламент розгляду питання: інформація від уряду, виступи міністра і голови Пенсійного фонду України по 15 хвилин кожному дати. Відповіді на письмові і усні запитання - до 30 хвилин кожному. Виступ від комітету - до 10 хвилин. І потім перейти до обговорення - 5 хвилин на виступи і обговорення, в обговоренні. З таким розрахунком, щоб о 14 годині завершити розгляд цього питання. Немає заперечень? Тоді приступаємо до розгляду питання. Я запрошую до виступу міністра з питань. З процедури, будь ласка, Петро Миколайович Симоненко, мікрофон.
Симоненко, фракція комуністів. Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Я хотів би запропонувати, щоб ми прийняли рішення відносно трансляції нашого засідання на вулицю у зв’язку з тим, що певна частина людей, яка зацікавлена відносно, так скажемо, e вирішенні цієї проблеми, прийшла під стіни парламенту. Тому я просив би, Володимире Михайловичу, дати доручення, щоб на вулицю включили трансляцію нашого засідання. Дякую.
Немає заперечень, шановні колеги? Тоді включаємо трансляцію на вулицю. Слово має міністр праці та соціальної політики України Михайло Папієв. Будь ласка.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати України! Від імені уряду України я висловлюю вдячність Верховній Раді України за надану можливість проінформувати про сучасний стан пенсійного забезпечення в Україні та результати перших кроків пенсійного реформування. Особливо хочу подякувати тим 357 народним обранцям, які 9 липня 2003 року, розуміючи нагальну необхідність пенсійного реформування проголосували за прийняття основних законів нової пенсійної системи. Відповідальне ставлення законодавців до реформи підтверджується і тим фактом, що жоден із 444 присутніх тоді депутатів, наголошую, жоден не висловився проти прийняття цих законів. Адже усі ми розуміли, що подальше зволікання може призвести до катастрофічних наслідків у розвитку суспільства. Нагадаю, що того часу в стінах Верховної Ради близько п’яти років йшли розмови про необхідність змін у системі пенсійного забезпечення, але політичні розбрати, нерозуміння нагальної економічної та соціальної потреби реформування зводили нанівець усі ці спроби. Проте компроміс було знайдено. І нашому уряду за підтримки конструктивної частини парламенту вдалося розпочати цю надзвичайно важливу справу. На той час назріла нагальна необхідність у створенні життєздатної та ефективної в умовах ринкової економіки системи пенсійного страхування. Її основа - пряма залежність розміру майбутньої пенсії працівника від його трудового внеску і відміна сумнозвісної зрівнялівки. Така система гарантує постійне зростання добробуту пенсіонерів, вона сприяє детінізації економіки та дозволяє збалансувати демографічні та економічні ризики. Днями минуло тільки 100 днів з того часу, як реформа почала запроваджувались у життя. У даній ситуації жодні економічні чи політичні аргументи не можуть бути приводом для заперечення загальної ефективності змін, що в цілому починають відбуватися у пенсійній системі країни. Хотів би зазначити про пріоритетність пенсійної проблематики для уряду і Верховної Ради і це проявляється у посиленій увазі до розвитку та вдосконалення усього спектру пенсійного законодавства. Зокрема в 2,4 рази з початку 2002 року збільшилась мінімальна пенсія за віком. Минулого року цей показник зріс в півтора рази. З часу прийняття Закону про пенсії за особливі заслуги перед Україною було призначено пенсії 920 тис. осіб на суму майже півмільярда гривень. В першу чергу це багатодітні матері, учасники бойових дій, особи, які мають нагороди за трудові заслуги. У минулому році на 10 відсотків додатково до встановлених пенсій за особливі заслуги збільшено трудові пенсії інвалідам Великої Вітчизняної війни. А з першого травня цього року адресну цільову грошову допомогу отримують і ті інваліди війни, розмір пенсій яких не досягає прожиткового мінімуму. Урядом забезпечено стовідсоткове фінансування програми додаткових пенсійних гарантій працівникам, вивільнених у зв’язку з достроковим закриттям Чорнобильської атомної електростанції. 150 тисячам осіб, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, було знижено пенсійний вік. На фінансування цієї програми Урядом у повному обсязі виділено близько 300 мільйонів гривень. Прийняття Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність" дозволило встановити науковим працівникам пенсії на рівні, що підвищує престижність наукової праці та стимулює систематичне оновлення наукових кадрів. При цьому здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій науковим працівникам та приведення їх у відповідність до пенсій, що призначаються сьогодні. Починаючи з поточного року 50 відсотків розміру призначених наукових пенсій фінансується за рахунок коштів державного бюджету. Такий підхід дозволяє суттєво зменшити фінансове навантаження на державні небюджетні наукові установи та організації. Уже зараз отримані дані дозволяють продемонструвати загальну картину щодо результатів здійснених перерахунків раніше призначених пенсій. Зокрема, на впровадження реформи лише в поточному році видатки Пенсійного фонду збільшаться на сім мільярдів гривень і складуть по відношенню до внутрішнього валового продукту 11,1 відсотка проти минулорічних 9,8 відсотків. Ті зміни, які ми спостерігаємо у розрізі регіонів щодо співвідношення середньої пенсії до прожиткового мінімуму для непрацездатних громадян, дозволяють говорити про позитивні процеси, які розпочалися у сфері пенсійного забезпечення після перерахунків пенсій за новим пенсійним законом. Хочу звернути вашу увагу на представлену карту. За станом на перше січня 2003 року в 16 регіонах України співвідношення середньої пенсії до прожиткового мінімуму було менше 50 відсотків, а у решті, крім міста Києва, становило від 50 до 60 відсотків. Після проведення перерахунку пенсій регіонів, у яких співвідношення середньої пенсії до прожиткового мінімуму становило менше 50 відсотків, не залишилося. У 13 регіонах воно склало від 50 до 60 відсотків, у дев’яти - до 70 відсотків, у чотирьох регіонах - більше 70 відсотків. У регіональному розрізі зростання кількості отримувачів пенсії вище прожиткового мінімуму становить відповідно: в Київській області - у три рази, у Львівській - в два з половиною рази, у Луганській - 1,6 рази, в місті Києві - в 2,7 рази. Як абсолютний позитив хочу відзначити той факт, що після перерахунку середній розмір пенсії досяг або перевищив прожитковий мінімум у галузях, працівники яких зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, в той час як до перерахунку пенсійні виплати складали дві третини величини прожиткового мінімуму. Слід зазначити, що не все відбувається так, як хотілося б. Вже на початку практичної реалізації закону виникло ряд гострих питань, які спричинили суспільний резонанс, зокрема, у зв’язку з перерахунком раніше призначених пенсій. І хоча Україна є єдиною з небагатьох країн, яка із запровадженням реформи пішла на підвищення розміру пенсій нинішнім пенсіонерам. Проблема 306 виставляється певними політичними силами не як суто технічна, на чому, я думаю, більш детально зупиниться наступний доповідач, а як апокаліптична. Можна багато полемізувати з цього приводу, проте, як не дивно, позиція уряду співпадає з метою опозиційно налаштованої частини парламенту, якщо тільки ця мета - підвищення матеріальних. найменш забезпечених категорій пенсіонерів. Саме на її досягнення спрямовано рішення уряду, згідно якого розмір мінімальної пенсії з 1 січня 2004 року підвищено на 12 відсотків. Саме зараз відбувається виплата цих набавок і сподіваюся, вони зможуть остаточно переконати населення у ефективності реформування. Навіть закордонні експерти високо оцінюють методологічну базу та практичне запровадження нашої реформи, адже нам, на відміну від більшості європейських країн, вдалося уникнути непопулярних кроків. У нас залишився незмінним рік виходу на пенсію. У нас не збільшився показник стажу роботи для призначення пенсій. Працюючі пенсіонери не позбавлені пенсій. Нарешті, у нас не було відмінено пільгові пенсії. Звісно, найкращим варіантом було збільшення мінімальної пенсії до прожиткового мінімуму, проте ми мусимо зважати на економічні реалії. Та й сама ідея пенсійної реформи полягає у відновленні соціальної справедливості та диференціації пенсійних виплат в залежності від трудового внеску. Гострим ще залишається питання пенсійного забезпечення селян. Розміри пенсій на селі в переважній більшості є низькими, хоча за рахунок солідарних внесків селянам сплачуються пенсії майже на 4 мільярда гривень щорічно, хоча надходження коштів до Пенсійного фонду від сільськогосподарських виробників близько 300 мільйонів гривень. В цьому сенсі нова пенсійна система цілком і повністю спрацьовує на користь селян, здійснюючи суттєвий перерозподіл доходів страхового пенсійного фонду від промислових до сільськогосподарських регіонів. Проте питання підвищення доходів пенсіонерів на селі необхідно розглядати у комплексі, беручи до уваги також і інші заходи, що спрямовані на його вирішення. Так внаслідок реалізації Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян, власників земельних ділянок та земельних часток паїв" загальна сума за оренду земельних паїв, нарахована у 2003 році 2,8 мільйонам селянам-пенсіонерам, склала понад мільярда 100 мільйонів гривень. Це є суттєвою добавкою до пенсії. Відповідно середньорічна сума нарахована на одного селянина-пенсіонера складає 396 гривень, з врахуванням якої сукупний доход пенсіонера збільшується на 35 відсотків. В окремих областях річна сума нарахована селянину-пенсіонеру за оренду земельного паю складає більше половини або майже річну суму пенсійної виплати, це Дніпропетровська, Миколаївська, Херсонска області та місто Севастополь. Це збільшує річну суму мінімальної пенсійної виплати більше, ніж на 50 відсотків. Відповідно до Програми діяльності уряду "Послідовність, ефективність, відповідальність" збільшенню доходів Пенсійного фонду, а від так і подальшому наближенню мінімальної пенсії до рівня прожиткового мінімуму, сприяють заходи щодо запровадження мінімальної заробітної плати у розмірі 237 гривень з вересня 2004 року та поступового досягнення у 2007 році 100 відсотків прожиткового мінімуму. Подальше реформування системи оплати праці, підвищення її питомої ваги у структурі грошових доходів населення, збільшення частки фонду оплати праці в собівартості продукції, у внутрішньому валовому продукті, подальше поетапне підвищення посадових окладів тарифних ставок працівникам бюджетної сфери. З метою покращання пенсійного забезпечення ветеранів праці урядом здійснюються заходи щодо посилення ролі трудового стажу при підвищення розмірів пенсії. Хочу ще раз наголосити. що проведення пенсійної реформи - це комплексний, тривалий, поетапний процес, який вимагає прийняття виважених рішень, гнучкості та чіткого дотримання плану дій. Якщо вдатися до медичних порівнянь, пенсійна реформа - це аж ніяк не знеболююча ін’єкція, а скоріше ефективна терапія покликана позбавити суспільство від хронічних хвороб. Одним із важливих завдань уряду наступних кількох років є запровадження накопичувальної системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, яка доповнить солідарну пенсійну систему. Для цього законом передбачено створення необхідних соціально-економічних, організаційних і технічних передумов для забезпечення ефективної роботи накопичувального фонду і мінімізації дефіциту коштів солідарної системи пенсійного страхування в перехідних період. За два-три роки необхідно забезпечити створення інституційної та регуляторної бази накопичувальної системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, запровадження обов’язкового накопичувального рівня дозволить збалансувати фінансову основу пенсійної системи та надасть цілий ряд переваг для майбутніх пенсіонерів, зокрема це підвищення рівня пенсій за рахунок отримання інвестиційного доходу, забезпечення права успадкування коштів, це накопичується на індивідуальному пенсійному рахунку. Взяти участь у формуванні рахунків у накопичувальних фондах матимуть змогу чоловіки та жінки, якім на момент створення цієї системи не виповниться 50 та 45 років. Отже, наше зволікання віддалятиме або і зовсім унеможливлюватиме гарантії їх пристойної пенсії. Постійну увагу уряд приділяє вирішенню питань щодо запровадження добровільної недержавної системи пенсійних заощаджень. Зокрема відповідно до Закону України про недержавне пенсійне забезпечення на даний час вже розроблено нормативно-правові акти, що регламентують порядок створення та діяльності суб’єктів недержавного пенсійного забезпечення. Внесені відповідні зміни до ліцензійних умов впровадження пенсійної діяльності на ринку цінних паперів. Встановлені додаткові обов’язки та відповідні обмеження діяльності компаній з управління активами інститутів спільного інвестування та осіб, що здійснюватимуть управління пенсійними коштами. Шановні народні депутати, за той час, що минув від прийняття законів та за сто днів з дня практичного запровадження пенсійної реформи доводилося чути різні думки стосовно неї. Багато було і критичних зауважень. Вважаю, це нормально, адже конструктивна критика допоможе нам відшукати шляхи до вирішення багатьох проблем, які ще чекають нас попереду. Тим же, хто займається огульним критиканством за ради забезпечення політичної кон’юнктури, хочу запропонувати поставити питання іншим чином. Хто за те, щоб відмінити пенсійну реформу? Хто за те, щоб зменшити сьогоднішні пенсії, повернути зрівнялівку? Врешті-решт позбавити молодше покоління можливості забезпечити собі гідну старість? Переконаний, реформу можна критикувати, можна лаяти їх авторів. Проте її слід впроваджувати, аби не являти цивілізованому світу якийсь свій доморощений варіант суспільного розвитку. Дякую за увагу.
Дякую, Михайло Миколайович. А питання, будь ласка? Запитання. А, дві доповіді, а потім запитання. Будь ласка. Голова Пенсійного фонду України. Будь ласка. Голова правління Пенсійного фонду, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! З дня набрання чинності Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" минуло три місяці. Термін дуже незначний з точки зору масштабності та глибини пенсійної реформи. Водночас неможливо не визнати очевидно факту, що урядом було в найкоротші терміни забезпечено підготовку та безпосереднє впровадження зазначеного закону в дію. Працюючи в кінці минулого року і на початку цього у надзвичайно складних умовах, викликаних небувалим напливом громадян, Пенсійний фонд зумів забезпечити проведення цієї роботи, максимально зменшивши незручності громадян. Органами Пенсійного фонду протягом кількох місяців було проінвентаризовано 13,6 мільйона пенсійних справ. По 12,5 мільйонах пенсійних справ проведено перерахунки. Але і сьогодні триває безупинний процес подання пенсіонерами додаткових документів про заробітну плату та стаж, набутий до першого січня 2004 року. Це постійно змінює картину щодо розміру пенсій та рівня видатків Пенсійного фонду. Ми можемо говорити про перші результати проведеної роботи. Впровадження згаданого закону створило основу для фінансового оздоровлення і збалансованості пенсійної системи. Її очищення від невластивих виплат, мобілізація коштів для підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян. Законодавчо закріплено функціонування системи персоніфікованого обліку Пенсійного фонду та призначення пенсії за її даними. На сьогодні в ній відкрито понад 26 млн. облікових справ, видано понад 13,8 млн. свідоцтв загальнообов’язкового державного пенсійного страхування, розіслано застрахованим особам понад 10 млн. повідомлень із системи персоніфікованого обліку про стан сплати на їх користь страхових внесків. Це значною мірою сприяє легалізації заробітків та встановленню громадського контролю за повнотою сплати роботодавцями внесків на пенсійне страхування за найманих працівників. Запроваджено важливі норми, спрямовані на посилення платіжної дисципліни щодо страхових внесків та наповнення доходної частини бюджету Пенсійного фонду. Протягом першого кварталу 2004 року надходження фонду склали понад 7 млрд. гривень. В порівнянні з аналогічним періодом минулого року квартальні надходження фонду зросли на 1,8 млрд. гривень. Таке зростання доходів фонду пов’язане не тільки із загальним ростом економіки, але й процесом поступового виходу заробітної плати з тіньового сектору. За два місяці поточного року обсяг виплат заробітної плати через установи банків зріс на 2,2 млрд. гривень і складає 10,2 млрд. Цьому сприяло також впровадження нового механізму визначення розмірів трудових пенсій, які забезпечать пряму їх залежність від офіційного заробітку особи та її страховий стаж. Ви знаєте, що урядом було зроблено все, щоб закони України, які регулюють пенсійне забезпечення, а їх понад 20, виконувались у повному обсязі та щоб після впровадження нового закону пенсійні виплати не зменшились. Вжиті заходи забезпечили підвищення розміру пенсій з першого ж дня запровадження нового закону. Запроваджуючи закон, уряд приділяв велику увагу вивченню світового досвіду реформування пенсійних систем. В цьому процесі брали участь і багато народних депутатів. Тому ви знаєте, що в інших країнах пенсійні реформи були спрямовані лише на осіб, які набувають право на пенсію за умов нових пенсійних законів. Більше того, в багатьох країнах реформи передбачали встановлення більш жорстких умов пенсійного забезпечення: підвищення пенсійного віку, збільшення величини стажу для призначення пенсії. Я наведу приклад тільки по країнам СНД. Збільшили пенсійний вік в Молдові, в Грузії, в Киргизії, в Казахстані. Вам відомо, що перерахунок пенсій проводився за даними про стаж та заробіток наявних пенсійних справ. Це дозволило не вимагати від пенсіонерів надання додаткових документів. Поряд з цим пенсіонери, за їх бажанням, можуть подавати протягом цього року додаткові документи про заробіток та стаж, набутий до 1 січня 2004 року. При цьому нові розміри пенсії виплачуються за період з 1 січня, незалежно від дати подання документів. Нагадаю, що було перераховано 12,5 мільйонам пенсій. Загалом, за перерахунком відповідно до закону підвищення отримали майже 3,3 мільйона пенсіонерів, що підлягали перерахунку. Решті пенсіонерів було здійснено підвищення пенсій згідно з рішенням уряду в межах наявних фінансових можливостей. Середній розмір пенсій після перерахунків склав 185 гривень проти 139 і 45 копійок, який складав на перше січня 2003 року. Значне підвищення розмірів пенсій за умови нового закону отримали саме ті люди, у яких були чималі заробітки та тривалий стаж. В першу чергу це стосується шахтарів, металургів, хіміків, машинобудівників тощо. Перерахунки пенсій за Законом про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування здійснювались органами Пенсійного фонду поряд з поточними призначеннями нових пенсій та перерахунками пенсій науковцям, державним службовцям, іншим категоріям пенсіонерів. Проведені перерахунки пенсій за умов нового пенсійного законодавства обумовили збільшення кількості звернень громадян, в першу чергу пенсіонерів, до органів Пенсійного фонду. У зв’язку з цим було вжито низку заходів для створення належних умов їх прийому, збільшено кількість місць прийому, збільшено кількість прийомних днів, продовжено години прийому громадян. Органами фонду за окремими графіками і з завчасним повідомленням проводяться виїзні прийоми громадян за місцем їх проживання: в ЖЕКах, сільських радах, трудових колективах. У цьому ми мали підтримку місцевих органів влади та органів місцевого самоврядування. Уряд постійно спрямовує свою роботу на забезпечення доступу широкої громадськості до інформації, пов’язаної з реформуванням пенсійної системи. Така робота ведеться регулярно через центральні, регіональні теле-, радіо- та друковані засоби масової інформації. Централізовано та на місцях виготовлено та розповсюджено буклети, брошури з питань пенсійної реформи. На центральному рівні та в регіонах створено безкоштовні гарячі телефонні лінії, через які вже сотні тисяч громадян отримали відповідні консультації. Проводяться спеціалізовані семінари та зустрічі в трудових колективах. Вжиті заходи дозволять певним чином зняти напругу та забезпечити більш сприятливі умови обслуговування громадян. Шановні народні депутати, ми розуміємо, що, незважаючи на зроблене, існує невідкладна необхідність подальшого підвищення розміру тих пенсій, які ще залишаються низькими. Розпочата реформа зробила лише перші кроки в цьому напрямку. Проте, не можна забувати, що пенсії солідарної системи - це похідна від заробітної плати та від рівня зайнятості населення. Для забезпечення мінімального розміру на рівні прожиткового мінімуму середня заробітна плата в Україні повинна складати понад 800 гривень. В той же час як на 2004 рік її розмір прогнозується лише на рівні 535 гривень. 34 відсотки - загальний тариф відрахувань до Пенсійного фонду від заробітної плати 535 складає 181 гривня і 90 копійок. Практично до рівня середнього розміру пенсій, що склався 185 гривень. Серед причин малих розмірів пенсій слід звернути увагу на такі чинники. Перше. Мала частка заробітної плати собівартості продукції. Якщо на початку 90-х років вона складала 15-24 відсотки, то зараз лише 9-11. Друге. Надзвичайно низький рівень заробітної плати в аграрному секторі призвів до того, що значна частина сільських пенсіонерів залишилася з малими розмірами пенсій. Для довідки. 1995 рік. Середній розмір заробітної плати на селі склав 37 гривень. У 2000 році цей показник склав 111 гривень. У минулому році - 210 гривень. При цьому середній розмір пенсій на селі у 2003 році склав 135 гривень. Зараз середній розмір пенсій складає 150 гривень. На превеликий жаль, ми змушені констатувати, що в окремих регіонах України середні розміри пенсій вже перевищують середній розмір заробітної плати. От станом на 1 січня. регіона Житомирської області середня пенсія перевищить в 13 районах. Схожа ситуація спостерігається в Ровенській, Волинській, Тернопільській, Кіровоградській областях. Фактичні видатки на виплату пенсій в сільській місцевості у 2003 році склали майже 9,8 мільярда гривень, а надходження частини фіксованого сільськогосподарського податку за цей період склали 253 гривні. При цьому набрання чинності норм закону про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування щодо сплати страхових внесків сільгосппідприємствам на загальних підставах та компенсації відповідних витрат із Держбюджету відкладено на 1 січня 2005 року. Третє. заборгованість з виплати заробітної плати на 1 березня да даними Держкомстату склала майже 1,9 мільярда, в результаті чого фондом не отримано понад 600 мільйонів гривень страхових внесків. Четверте. Наявність заборгованості підприємств і страхових внесків до Пенсійного фонду. Станом на 1 квітня поточного року заборгованість платників перед фондом склала понад 1 мільярд, в тому числі 867 мільйонів недоїмки. У структурі заборгованості 440 мільйонів або 42 відсотка складає борг підприємств, щодо яких порушені справи про банкрутство. І дуже негативно на стан справ платіжної дисципліни позначили прийняті протягом 1994-2001 років рішення про списання недоїмки зі сплати пенсійних внесків на загальну суму майже 7 мільярдів гривень. На жаль, пропозиції про списання боргів перед Пенсійним фондом продовжують надходити на розгляд Верховної Ради, незважаючи на те, що таке списання прямо заборонене Законом "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування". П’яте. Суттєво впливає на пенсійну систему демографічна ситуація, що склалася останніми роками. Досить швидкими темпами зростає питома вага пенсіонерів до працюючих. Якщо, наприклад, у 1979 році на одного пенсіонера припадало більше. ніж 3 працюючих, то у 2004 році співвідношення складає майже один до одного. У нас є регіоні, у більшості це сільські райони, де пенсіонерів значно більше, ніж працюючих, які сплачують страхові внески до Пенсійного фонду. Ситуація ускладнюється ще й тим, що значна частина працездатного населення є безробітними або перебуває поза межами легального ринку праці і відповідно не сплачує внески до Пенсійного фонду. Велика кількість працюючих має пільги зі сплати внесків. Зокрема, це стосується і спрощеної системи оподаткування. Шановні народні депутати! Шановні громадяни України! Для вирішення вищезгаданих проблем прямо залежить подальше підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян. Перші результати реформи дають підстави стверджувати про вірність обраного шляху, розвитку національної пенсійної системи, про наявність потенціалу її фінансового зміцнення у ході подальшого впровадження нового пенсійного законодавства. підтримка і тісна співпраця Верховної Ради та уряду у здійсненню подальших кроків реформи забезпечить прискорення досягнення цієї мети. Дякую за увагу.
Так, дякую. Також переходимо до запитань, так, шановні колеги? Прошу вже ви, а потім міністр, щоб не ходили туди сюди. Прошу записатися на запитання. Одне - письмове, одне - усне, одне - письмове, одне - усне. Запишіться. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Горлов, фракція "Регіони України".
Вопрос следующего порядка. У отдельных научных работников размеры пенсий обозначены до трех тысяч гривен, в то же время отчисления до Пенсионного фонда составляет в двух тысячах двести шестьдесят гривен. Каким образом это будет урегулировано?
Шановні народні депутати. Дякую за запитання. Це питання вже врегульовано. Ви прийняли закон, де передбачено понад 2660 не беруться внески. Із цієї суми призначається розмір пенсійних виплат, в тому числі і по науковим пенсіям. Але хочу сказати ще таку деталь. Що наукова пенсія, пенсії державних службовців, пенсії прокурорів, народних депутатів ділиться на дві складові. У першу чергу вона сплачується від страхвнесків, які сплачені внески, а потім різниця доплачується з Державного бюджету. Так що це питання врегульовано. Комітет з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин. Які дії здійснюються урядом щодо своєчасного і повного отримання пенсій в повному розмірі та виконання у повному обсязі фінансування програм стосовно оплати пенсій? Що хочу сказати. Зараз всі пенсії виплачуються вчасно і в повному обсязі. Заборгованості з виплати пенсій у нас відсутні. У зв’язку з підвищення розмірів пенсій на 12 відсотків місячна потреба на квітень місяць склала майже 2,9 мільярда гривень. Я вам сьогодні доповідаю, що ця сума на сьогоднішній день стовідсотково профінансована. Зараз йдуть тільки виплати. Подальші дії уряду щодо забезпечення повного і своєчасного фінансування виплати пенсій будуть спрямовані, перше, це погашення заборгованості із заробітної плати, збільшення числа зайнятих в економіці та залучення їх до сплати страхових внесків до Пенсійного фонду і зменшення заборгованості підприємств установ і організацій і страхових внесків до Пенсійного фонду. Дякую.
Козловський, фракція Аграрної партії України.
Шановний Борис Олександрович, багато учасників бойових дій Другої світової війни.Афганістані, других гарячих точках мали нагороди. І ці нагороди тільки зараз знайшли багатьох героїв. Чи врегульовано це питання за особливі заслуги цим героям нашим? Дякую за увагу.
Дякую вам за запитання. Ну, ви ж прийняли закон про пенсії за особливі заслуги. І цим законом передбачено, тільки наведу вам для довідки кілька цифр. На 01.01.2003 року така кількість складала цих громадян 92 тисячі. на 01.01.2004 року - 970 тисяч. Дякую.
Борис Олександрович, а ви скажіть співвідношення учасників Великої Вітчизняної війни, учасників бойових дій по країнам СНД, в тому числі в Україні, і стане всім все зрозуміло.
Будемо казати, майже 14 мільйонів пенсіонерів у нас учасники війни і прирівняних понад 3,5 мільйони, учасників бойових дій - 357. В Росії на 39 мільйонів пенсіонерів учасників Великої Вітчизняної війни 1,1 мільйона. У Білорусії, у наших сусідів, теж, яка потерпіла у період Великої Вітчизняної війни, всього 78 тисяч учасників Великої Вітчизняної війни. В середньому.складає десь 3 відсотки до загальної кількості пенсіонерів. У нас складає понад 26,5 відсотка до загальної кількості пенсіонерів. Вийшло так, що практично ті, хто безпосередньо брав участь, їх чомусь, ми їх обділили, розділивши це все на всіх, маючи таку кількість учасників війни. Дякую за запитання.
Письмове, будь ласка, Борис Олександрович.
Майже 40 відсотків сільських пенсіонерів, які розпочали свою трудову діяльність у повоєнні роки завдяки зусиллям, яких було відбудовано, знищено війною економіку, мають сьогодні найнижчі пенсії. По суті, вони давно зрівнялися з соціальною допомогою тих, хто взагалі ніколи не працював. Навряд чи є прийнятними в цьому випадку пояснення про низький рівень оплати праці селян в ті часи. Адже він визначався державою. То чи не повинна саме держава вирішити питання пенсійного забезпечення цих громадян і чи взагалі коли-небудь буде розв’язана ця проблема? Який розмір буде селянки-пенсіонерки, якій виплачують сьогодні 110 гривень після чергового підвищення відповідно до Постанови уряду від 11 березня 2004 року? Ну, я вам розказував про пенсійні виплати в сільській місцевості. Але якщо ви дозволите, я вам нагадаю, що ми взагалі вперше почали платити пенсії в сільській місцевості в 65-му році. До цього ми взагалі нічого не платили. Було так зване сільське утримання. І ви пам’ятаєте той розмір пенсії, який був. І на той час, коли був створений Всесоюзний фонд соціального забезпечення колгоспників, на 50 відсотків цей фонд дотувався із Державного бюджету. Причому сплата до цього фонду була в залежності від рентабельності господарства - від 14 до 19 відсотків. На сьогоднішній день уряд прийняв рішення відповідно щодо підвищення саме цих категорії, які не порпали під закон, і десь в середньому я називав пенсійну виплату, яка склалася в сільській місцевості, вона складає майже 150 гривень. Закон передбачає поставити всіх в рівні права, тобто ми ввійшли в нову фазу пенсійного забезпечення - страхову систему. Від сплачених внесків буде нараховуватися пенсія. Щодо відшкодування пільг. Ви знаєте, що законом теж передбачено, але, на превеликий жаль, це введення перенесено до 2005 року. Безумовно, в інших країнах досвід показує, що ця різниця має дотуватися із Державного бюджету. Я сподіваюся, що при прийнятті і розробці нового Закону про Державний бюджет на 2005 рік ці кошти будуть передбачатися. За даними Міністерства промислової політики вони складатимуть десь порядку 1,3 мільярда гривен. Дякую.
Кульчинський, фракція "Наша Україна".
Микола Кульчинський, "Наша Україна", Народний Рух України. Борисе Олександровичу, у мене питання швидше до Кабінету Міністрів, але цікава, все-таки, і ваша думка. Сільське господарство в часи СРСР - це галузь економіки чи не галузь економіки? Бо Кабінет Міністрів чомусь вважає, що це не галузь економіки і тому збільшує середню зарплату за 1958 - 1991 роки, і тим самим знижує пенсії громадян, які б хотіли використати ці роки для перерахування пенсій. Зрозуміле питання?
Я зрозумів. Безумовно, і в радянські часи, і зараз в загальнодержавному секторі економіки є така галузь, як аграрно-промисловий комплекс. І, безумовно,.враховували і ту заробітну плату. Але, на превеликий жаль, на той час вона була надто низькою, і тому, враховуючи ту методику, яка розраховувалась, було взяте те, що визначено Постановою Кабінету Міністрів. Дякую.
Іван Сидорович Бокий, фракція СПУ. А, письмове! Вибачте, письмове, а тоді ваше.
Депутатська фракція "Демократичні ініціативи". "На якому етапі реалізації знаходиться питання створення системи персоніфікованого обліку даних? Який рівень забезпечення пенсійної реформи інформаційними технологіями?" Система персоніфікованого обліку відомостей про.осіб впроваджений і працює з 1999 року у промисловому режимі в усіх місцевих органах Пенсійного фонду. З липня 2002 року дані цієї системи використовуються при призначенні пенсій. Зараз в системі СПО накопичено понад 26 мільйонів облікових справ. Пенсійним фондом виготовлено та видано понад 13,8 свідоцтв про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. За даними СПО, понад 10 мільйонам осіб надіслано повідомлення про стан сплати страхових внесків. Крім системи СПО, у Пенсійному фонді запроваджено автоматизоване оброблення звітності платників страхових внесків та програмне забезпечення призначення і виплати пенсій. Усі інформаційні технології, що використовуються органами фонду, адаптовані до вимог нового пенсійного законодавства. Дякую.
Іван Бокий, фракція Соціалістичної партії України.
Прошу передати слово депутату Шибку.
Віталій Шибко, фракція СПУ.
Виталий Шибко, социалистическая фракция. Борис Александрович, я нисколько не сомневаюсь в вашей искренности с тем, чтобы были у нас высокие пенсии, потому что я так думаю, что вы как руководитель фонда вообще будете себя чувствовать комфортно, если эти пенсии будут высокими и вам меньше будет мороки. Но я все-таки хотел, учитывая вашу искренность, услышать ваше мнение. Скажите, вот есть статья 43-я закона, который мы приняли. Это закон прямого действия. Вы считаете, что вот это постановление Совета Министров 1378, оно фактически скасувала эту статью прямого действия или нет, потому что тогда начался из статьи прямого действия какой-то перерасчет и перерасчет в конечном итоге привел к уровняловке. Эта уровняловка потом сказала так: ну сначала давайте всем на 4 процента, потом на 10. И вышли, собственнно говоря, на ту же методику, которая существовала по старому закону. Спасибо.
Дякую за запитання. Справа в тому, що. мова буде йти про встановлену межу, яка йде розрахунково для виплати пенсій. І та постанова Кабінету Міністрів, яка передбачала, в першу чергу, визначивши розмір 306 гривень, це розрахунково для пенсійних обчислень. Для прикладу наведу, що в більшості країн, які вводили пенсійну реформу приводили і використовували базу даних для обрахунку пенсій береться від сплачених внесків. Далеко не буду ходити. Буквально днями був тут перший заступник Міністерства праці і соціальної політики Росії Люблін Юрій Зінов’євич, і він підтвердив, що саме в Росії така сама методика, з якої обрахунку для визначення пенсій береться від сплачених внесків. Для підтвердження своєї думки я вам наведу кілька цифр. От дивіться, тільки що задавалось питання щодо обмеження з якої суми беруться внески до Пенсійного фонду. Визначено, 2660 гривень. Для розрахунку середньої заробітної плати береться вся і понад 2660. Для довідки. За 2002 рік фонд оплати праці громадян, в яких була зарплата понад 2660 складає 3 мільярди гривень, а фактично Пенсійний фонд звідти не отримав. Наступне питання. Тут задавали питання по селу. Так от, за 2002 рік фонд оплати праці в аграрному секторі склав 4,1 мільярда гривень, а до пенсійного фонду надійшло 580. Це з урахуванням.податку і сплати на загальних підставах. А вони-то ввійшли в общий за рахунок. розрахунок пенсій, то єсть середньої заробітної плати. І я. ну методику я колись вже розказував, що структура заробітної плати складається із 3 складових: основний фонд оплати праці, додатковий фонд оплати праці та інші заохочені і соціальні виплати. Частини з них внески до Пенсійного фонду не беруться, а у розрахунок середньої заробітної плати вони беруться. Так от Пенсійний фонд може виплачувати тільки з тієї суми, з якої сплачені внески. Віртуального розрахунку не може бути, у практиці такого не існує. Тому було внесена ця пропозиція, уряд її підтримав. Я вважаю, що тут порушень не відбулося. І у подальшому воно повинно бути так і враховуватися. Несплачені внески не дають підстави для збільшення пенсійних витрат. Дякую за увагу.
Письмове, будь ласка.
Комітет з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. Чому Кабінет Міністрів України, формуючи державний бюджет України на наступний рік, щорічно намагається зменшити соціальні гарантії пенсіонерів? Так, наприклад, при формуванні державного бюджету уряд запропонував статтю 22 законопроекту: повністю позбавляти пенсій працюючих пенсіонерів, якщо їх сума заробітку становить тисячу гривень і більше, а у разі, якщо загальна сума пенсії заробітку перевищує одну тисячу гривень, розмір пенсії зменшити на відповідну суму? А при формуванні Державного бюджету на 2004 рік, Кабмін запропонував статтю 74 проекту: взагалі відібрати пенсії у працюючих пенсіонерів або змусити цих громадян покинути роботу. Ви знаєте, що закон не прийнятий, ця стаття не прийнята, і воно не діє. НА сьогоднішній день повністю ті, хто працюючі пенсіонери, а у нас їх понад 2,5 мільйона, отримують і пенсію, і заробітну плату. Комусь, очевидно, дуже багато переживає тих, хто має великі пенсії, великі заробітки, але в закон не внесені зміни, люди продовжують отримувати і пенсію, і заробітну плату. Хоча тут логіка є у цьому.питанні. Ви згадайте радянські часи, було 320 карбованців, понад суму 320 і зарплата, і пенсія не повинна була цю суму перевищувати. Дякую.
Олег Білорус, фракція Блоку Юлії Тимошенко.
Олег Білорус. Шановний Голово! У мене два питання. Перше. Чи є зараз заборгованість по пенсіям? І чи є у вас проблеми з виплати пенсій з 1 січня? Це одне питання. І друге питання. Яка доля пенсій сьогодні на рівні прожиткового мінімуму у загальній кількості пенсій.
Ви знаєте, що заборгованості, починаючи з вересня 2000 року, з пенсійних виплат у нас немає. І багато було думок щодо, де з’явилися гроші, як вони відпрацювали, але сам факт в тому, що ця заборгованість зникла. Не просто так, а просто були поетапні, послідовні напрацювання щодо збільшення виплати заробітної плати, в першу чергу через установи і банки, і збільшення відрахувань до Пенсійного фонду. Ну от, приклад я наведу. 98-й рік: через установи і банки було виплачено 20 млрд. 345 млн. В минулому році було виплачено понад 62 млрд. гривень через установи і банки. Якщо гроші пішли через установи і банки, ви знаєте, зразу іде відрахування від фонду оплати праці до Пенсійного фонду. Це нам дало можливість профінансувати всі виплати в повному обсязі протягом останніх років. Як виплачують з першого січня в зв’язку з підвищенням, ми робили прогнозні розрахунки і, враховуючи те, що зростає і фонд оплати праці, і змінилась трохи система відрахування до Пенсійного фонду, дає нам можливість, підстави сказати, що нам вдасться профінансувати. Багато дискусій йде щодо перехідного залишку Пенсійного форду. Саме цей перехідний залишок, а він, по суті, йде нам під касовий розрив, дає можливість профінансувати пенсійні виплати протягом першого півріччя, тому що надходження в першому півріччі завжди менші, ніж до потреби. Це нам дає можливість в повному обсязі профінансувати. І те, що уряд поставив собі завдання збільшити розміри заробітної плати і збільшити відрахування від фонду оплати праці, дає нам можливість говорити про те, що ці виплати будуть профінансовані в повному обсязі. Дякую.
Так, письмове? Будь ласка.
"Дем.ініціативи": який рівень готовності кадрів Пенсійного фонду щодо проведення пенсійної реформи? Ви розумієте, багато було зроблено щодо підготовки кадрів, у першу чергу тих, які будуть займатися впровадженням пенсійної реформи, які будуть працювати безпосередньо з людьми. Протягом вересня-жовтня 2003 року понад 1600 керівників регіональних та місцевих органів фонду навчалися на курсах, пропрацювали повністю законодавство. Проведено понад 3,5 семінарів для спеціалістів місцевих органів Пенсійного фонду. було зроблено підготовку фахівців з призначення виплати до пенсій відкритими, відкрили два факультети в Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого та Одеській національній юридичній академії, де щороку направляються за нашими направленнями сто чоловік на стаціонар і по 50 чоловік на заочне. Це дає нам можливість, що основна маса кадрів буде підготовлена. Прийняли ми по суті екзамен для наших працівників, які будуть займатися безпосередньо перерахунками пенсій. І це їм дає можливість, ну для прикладу, якщо попередні роки досить тривалий час робились перерахунки, коли вводився бувший Закон про пенсійне забезпечення 1992 року, ми практично зробили ці перерахунки протягом кількох місяців. На превеликий жаль, що зараз люди продовжують нести нам довідки, а раз він заніс довідку, знову він попадає в число кандидатів, знову робимо перерахунки, вводимо у систему бази даних для обрахунків цих пенсій. Повністю ми забезпечені програмним продуктом, який розробив обчислювальний центр Міністерства праці, і люди працюють у нормальному технологічному режимі. Дякую.
Василь Надрага, група депутатська "Народний вибір".
Уважаемый Борис Александрович, у меня два вопроса, если позволите. Первое. С 1 января, когда начал работать новый закон и соответсвенно начались выплачиваться пенсии в новых размерах, основные претензии у пенсионеров были именно по перерассчету пенсий органами Пенсионного фонда на местах. Там есть проблемки, они возникли. Скажите, ваше мнение и ваша оценка ситуации, там все процедурно решено, и когда это закончится по времени, и перерассчет будет сделан? И второй вопрос. Закон дает возможность на добровольное участие в общегосударственном пенсионном обеспечении. Все для этого отрегулировано и можно ли уже сегодня говорить, что человек может подписать договор и добровольно вносить деньги для того, чтобы потом получить нормальну трудовую пенсию? Спасибо.
Я зрозумів. Перш за все було розроблений. матеріал, який затверджений Мін’юстом. І він доведений до всіх підрозділів Пенсійного фонду. Дійсно, небувалий наплив попав до Пенсійного фонду громадян у зв’язку з перерахунком пенсій. І співпало, що в цей же період перерахунки робили для державних службовців, науковців і в тому числі трудові. Але ми намагалися розрядити цю ситуацію, і сподіваємося, що вона буде розв’язана. А щодо перерахунків пенсій. Ви знаєте, що закон передбачає протягом 2004 року у будь-який час звернутися до Пенсійного фонду щодо донести додаткові інформації про свій стаж і заробіток, і ці перерахунки пенсій знову будуть робитися, перерахунок для виплати. Щодо добровільної сплати інструкцією передбачається, і люди доведені, ця інструкція до місць, згідно закону брати участь у добровільному страхуванні, щоб у майбутньому мати страховий стаж для пенсійних виплат. Комітет з питань культури і духовності. Більшість пенсіонерів, членів національних творчих спілок нині перебувають у жалюгідному матеріальному становищі. Розмір їхніх пенсій явно не адекватні їхньому багатолітньому творчому і трудовому внеску у духовну і матеріальну скарбницю держави. Оскільки законодавством України декларується високий статус митців та пріоритетне значення культури у розбудові держави, чи передбачається внесення змін до законодавства про професійних творчих працівників і творчі спілки з метою покращання пенсійного забезпечення творчих спілок? Що я можу сказати? Законом "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачені рівні умови визначеного розміру пенсій для всіх категорій працівників в залежності від тривалості страхового стажу та заробітку, з якого сплачено внески до Пенсійного фонду. Що стосується творчих працівників і членів національних творчих спілок для того, щоб їм було забезпечено високий рівень пенсійного забезпечення, їх творчий внесок має бути високооцінений через відповідну винагороду, з якої сплачуються внески до Пенсійного фонду. Крім того, творчим працівникам, які мають почесні звання "народний", "заслужений", є лауреатами державних премій, передбачено виплату пенсій за особливі заслуги перед Україною. Дякую.
Так. Олег Петров, фракція НДП.
Олег Петров, 211 виборчий округ, фракція НДП. Шановний Борисе Олександровичу, відповідно до діючої нормативно-правової бази України медичні працівники та педагоги, у яких стаж роботи не менше 25 років, мають право виходу на пенсію за вислугою років. Водночас є ціла низка випадків, і у мене особисто на окрузі, коли медичні працівники працюють у закладах освіти і навпаки. Відтак люди не отримують права виходу на пенсію за вислугою років. Чи існує перспектива внесення змін до діючої нормативно-правової бази з метою передбачення такої ж пільги і для вчителів, які мають вищу освіту, але пропрацювали у медичних закладах та медичних посадах. Дякую.
Ну, я уявляю: вчитель працює педіатром. Це питання цікаве. А те, що вчителі працюють в дитячих санаторіях, де викладають загальноосвітні дисципліни, вони мають право на пільговий вихід. Мають право. А ті, що конкретно, я думаю, ви дасте список - ми по вашому округу подивимося і розберемося. Дякую. НДП. "В січні цього року набрав чинності Закон України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, яким передбачено здійснити перерахунок пенсій усім категоріям громадян, які досягли пенсійного віку з урахуванням їх трудового стажу та заробітку. Зараз часто виникає питання про те, що процес перерахунку пенсій забирає досить багато часу, і тому перерахунок відбувається тривалий період і здійснюється до сьогодні. Чи було передбачено Кабінетом Міністрів та Пенсійним фондом створення електронної програми перерахунків, щоб значно полегшити перерахунок пенсій та забезпечити ефективне здійснення вищезгаданого процесу? Якщо так, то чи забезпечує цією програмою всі підвідомчі управління Пенсійного фонду?" В усіх органах Пенсійного фонду наявне програмне забезпечення, яке необхідне для призначення та виплати пенсій, в тому числі і для перерахунку за новим пенсійним законом. Призначення та перерахунок пенсій відповідно здійснюється програмним комплексом., розшифровується: автоматизована система обробки пенсійної документації на базі комп’ютерних технологій, - який використовується в усіх управліннях Пенсійного фонду. Програмний комплекс враховує особливості призначення пенсій за майже 20 окремими законами, в тому числі державним службовцям, науковцям, народним депутатам, прокурорським., суддям, журналістам, пенсії за особливі заслуги перед Україною. Якби в нас не було цього програмного продукту і відповідної матеріальної бази, ми б не змогли за такий короткий термін зробити таку велику кількість перерахунку пенсій. Дякую.
Будь ласка, Цибенко.
Прошу передати слово Юрію Соломатіну.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Я хочу вам запропонувати одне запитання, яке сформулювали ті люди, які зібралися сьогодні перед стінами Верховної Ради України. Суть запитання така. До цього часу ми драну ковдру пенсійного бюджету перетягуємо з бідного на ще біднішого, а люди запитують, чи зможе уряд віднайти резерви додаткові та до кінця року реально підвищити пенсії ветеранам, пенсіонерам, інвалідам, що одержують їх нижче прожиткового мінімуму для непрацездатних. В чому ви вбачаєте і такі додаткові резерви? Де їх відшукувати? А я хочу вам подякувати за відповідь.
Дякую. Ви знаєте, хорошу справу колись ми придумали.колеги. Кузнєцовим за додаткові ставки на збір на обов’язкове державне пенсійне страхування. Так і останні 2 роки зробили навпаки: одібрали в нас додаткові кошти з обміну готівки [[а це понад 140 мільйонів в рік]]. В минулому році тут мене переконували, що як введуть відрахування від тютюну в. , від цього виграє Державний бюджет. Забрали 240 мільйонів в рік. При цьому обіцяли, що ці кошти будуть в загальному фонді Державного бюджету будуть відшкодовані по тих пенсійних програмах, які мали б фінансувати за рахунок коштів Державного бюджету. Так от, одне із таких дрібникових питань виникає питання щодо надходження додаткових джерел фінансування пенсійних виплат. Але ж ми за це проголосували. І ми відібрали можливість передбачати додаткові видатки на пенсійне забезпечення. А основним джерелом, поскільки ми ввійшли в нову систему пенсійного забезпечення - страхову залишалися і буде на багато років, ми нічого нового тут не видумуємо, це відрахування від фонду оплати праці. Ми сьогодні чітко повинні визначити, якщо це соціальна допомога, то вона має відійти від Пенсійного фонду, вона має фінансуватися за інші джерела. Я вам навів цифри, тільки за один рік скільки у нас збільшилася кількість людей, які отримують доплати за особливі заслуги перед Україною. Вона заслужена ця доплата, але вона має фінансуватися відповідним джерелом. Сьогодні ми чітко повинні визначити фінансування джерел для інших категорій, в тому числі доплат учасників війни. Оці джерела мають бути розмежовані, тоді матимемо можливість чітко і у повному обсязі профінансувати ті доплати, в тому числі до збільшення пенсій до прожиткового мінімуму. І тим більше ви знаєте, що уряд поставив завдання, щоб збільшити мінімальні виплати, у тому числі, що передбачено цим законодавством, що зроблено протягом цього року. Дякую.
Письмових немає? Будь ласка.
Які джерела для збільшення трудових пенсій передбачається урядом 2004 року? Спеціальна контрольна комісія з питань приватизації. Можливо, я повторюся, але основним джерелом буде фонд оплати праці. Ви знаєте, що на цей рік за прогнозними розрахунками він визначений понад 90 мільярдів. З розрахунку, з якого сплачують внески, ми будемо мати десь з 73 мільярдів, які будуть надходити кошти. От основне джерело збільшення трудових пенсій. І до тих пільг поки будуть пільги, а пільги бувають тільки за чийсь рахунок, всі повинні сьогодні сплачувати на рівних умовах. Не може бути, що сьогодні сплачуючи менше, а у майбутньому отримувати більше. Ви ж подивіться, останні роки, я вам вже наводив цифри, 7 мільярдів списано з Пенсійного фонду. Це просто люди не доплатили. І у майбутньому закон так передбачає, якщо не сплачені внески, людина має право звернутися до суду і стягнути з роботодавця цю сплату внесків, щоб потім у майбутньому отримувати пенсію. Дякую за увагу.
Будь ласка, Нощенко.
Спасибі. "Трудова Україна", 160 виборчий округ. Борисе Олександровичу, я хочу задати питання, можливо, ви його переадресуєте міністру, але стосується питання принципу соціальної справедливості. Працюючи на окрузі, мені задають питання не стільки про розмір пенсії, як про те, що сьогодні рівні пенсії одержують і ті, які сьогодні заробили, і ті, які не мають відповідного [[соціальщики]], які не мають відповідного стажу і таке інше. І друге питання: скажіть, щоб почули виборці, яким чином буде врегульований принцип соціальної справедливості тих осіб, які вийшли з високої заробітної плати, мають величезний стаж роботи, але через коефіцієнти їм понижено було обрахунок пенсії, яку вони сьогодні одержують. Дякую.
Ну, почну з останнього. Коефіцієнт не понижений, а коефіцієнт визначений по сплачених внесках. І ті, хто мав великі заробітки і досить тривалий стаж, сьогодні отримують непогано - 700, 800, до 1000 гривень. Це раз. Друге. Щодо соціальних пенсій. Ви знаєте, що в першому читанні є Закон про соціальну допомогу, він, я сподіваюсь, буде з часом розглянутий, прийнятий, і це джерело має фінансуватись тільки за рахунок інших джерел фінансування на цю виплату. Дякую.
Дякую, сідайте, будь ласка, Борис Олександрович. Михайло Миколайович, прошу до бар’єра. Так, будь ласка, запишіться. Прошу висвітлити.
Спасибі.
Будь ласка, починайте з письмового.
Письмове запитання, Комітет з питань соціальної політики та праці. Запитання: відповідно до послання Президента України Леоніда Даниловича Кучми до Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України про основі напрями реформування системи пенсійного забезпечення України від восьмого жовтня 2001 року було доручено уряду протягом 2001-2002 років забезпечити погашення заборгованості з виплати заробітної плати та надходження адекватних сум до пенсійних внесків. Що зроблено в цьому напрямку? Скільки сум пенсійних внесків надійшло з погашеної заборгованості з виплати заробітної плати? Шановні народні депутати України! Ви знаєте, що органами виконавчої влади достатньо серйозно звертається увага на погашення заборгованості із заробітної плати. Якщо взяти і порівняти заборгованість із заробітної плати, яка існує або існувала і зафіксована на 1 січня 2004 року, порівняти із заборгованістю на 2001 рік, то вона зменшилась на 3 мільярда 100 мільйонів гривень. Якщо ж ще вдатися до цифр і згадати з якої заборгованості по заробітній платі починав діяти уряд у 1999 році, а це було 7 мільярдів 200 мільйонів, це шалені цифри були, то, наголошую, що вжитими заходами вдалося зменшити заборгованість і довести її на 1 січня до рівня 1 мільярд 800 мільйонів гривень. Більше того, якщо взяти минулий рік, 2003 рік, і що зроблено було урядом. При підвищення заробітної плати стабільному нами було забезпечено два напрямки роботи. Перше, це забезпечення своєчасності виплати поточної заробітної плати при одночасному суттєвому її збільшенні і крім цього погашення заборгованості по заробітній платі і доведення її до однієї третини фонду оплати праці. Доповідаю. Фонд оплати праці місячний у 203 році склав 5 мільярдів 600 мільйонів гривень. Загальна заборгованість по заробітній платі була зменшена і доведена до 1 мільярда 850 мільйонів гривень, тобто вона склала 32,3 від фонду оплати праці. Тобто ця позиція урядом була виконана. Додаткових коштів надійшло до Пенсійного фонду близько 270 мільйонів гривень за рахунок погашення заборгованості по заробітній платі. Відповідно до нової Програми діяльності уряду, яка затверджена Верховною Радою України, нами взято взагалі-то безпрецедентні і амбіційні завдання, тобто повне погашення заборгованості по заробітній платі у 2004 році і взагалі ліквідація такого ганебного явища як невиплата заробітної плати. При цьому знову ж таки при стовідсотковому забезпеченні виплати поточної заробітної плати з одночасним її зростанням не менш, ніж на 25 відсотків. Дякую.
Будь ласка, Вернигора.
Леонід Вернигора, фракція Соціалістичної партії України. Шановний Михайло Миколайовичу, ми з вами працюємо в одній колегії Міністерства праці, саме праці і соціальної політики. І тому я хотів би почути те, що ви і в своїй доповіді вже затронули. Все-таки ніякого пенсійного реформування не відбудеться до тих пір, поки наповнення Пенсійного фонду піде не такими темпами, не тами коштами, яке є сьогодні. То ваше бачення все-таки, чому у нас такий низький процент у собівартості продукції нашої зарплати? Це перше. І друге. Як же так, ви однією рукою повинні підтримати, подавати тут на парламентські і дні уряду все-таки про зарплату, про її величину, а вже похідна від неї вже буде пенсія. Ми якось про наслідки більш ведемо мову, а причини, що у нас немає наповнення Пенсійного фонду не ведемо. Може ми так би.
Дякую. Шановний Леоніде Михайловичу, ви знаєте, ви задали абсолютно вірне запитання, над яким зараз працює уряд. Тобто не можуть взятися кошти у Пенсійному фонді невідомо звідки. Ми, враховуючи досвід інших країн залишили солідарну систему пенсійного забезпечення, тобто кошти до Пенсійного фонду знаходять у вигляді відрахувань від заробітної плати. Якщо ми збережемо оцю низьку заробітну плату, яка сьогодні існує на Україні, то ніколи достатніх коштів у Пенсійному фонді не буде. Саме тому урядом зараз поставлено завдання суттєвого збільшення заробітної плати працюючим громадянам України. Бо не може бути, це абсолютний нонсенс, коли бідність серед працюючих. Необхідно збільшити сьогодні заробітну плату працюючим громадянам, необхідно сьогодні, щоб економісти зробили аналіз структури собівартості продукції, зробили перерозподіл в структурі на користь Фонду оплати праці. Ну, не може сьогодні Фонд оплати праці складати вісім, максимум десять відсотків собівартості продукції, якщо виробництво взяти. Так само, як і не може він складати таку низьку частку у валовому внутрішньому продукті. Нам необхідно сьогодні в першу чергу звернути увагу на працюючих громадян. Нам необхідно суттєво підвищити заробітну плату - тільки тоді буде наповнення Пенсійного фонду. Тільки тоді ми зможемо в першу чергу виконати вимоги статті 46-ої Конституції України і довести мінімальний рівень пенсії до величини прожиткового мінімуму для непрацюючих громадян України. Це є моральне питання, це питання, яке Уряд поставив перед собою, бо у нас є зобов’язання перед громадянами України, які своєю працею забезпечили наше сьогодення, а ми маємо забезпечити їм достойну старість. Дякую.
Будь ласка, письмове.
"Яким чином здійснюється гарантування безпеки пенсійної системи? Які методи застосовуються для запобігання розтрачанню та крадіжкам пенсійних коштів?" Шановні народні депутати України, законодавчо врегульвано сьогодні захист майнових та інших правозаконних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат, і передбачено наступні види державного регулювання і нагляду у цій сфері. Зокрема, за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду у нас сьогодні закріплено Міністерство фінансів та Рахункова палата, за дотриманням норм закону суб’єктами накопичувальної системи пенсійного страхування - це здійснює державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України, за діяльністю компанії з управління активами в частині управління пенсійними активами - Державна комісія з цінних паперів та Фондового ринку. Якщо перейти, за наглядом за дотриманням норм Закону щодо призначення перерахунку та виплати пенсій, то це здійснює Міністерство праці та соціальної політики України. Крім цього, зараз на розгляді у Верховній Раді України знаходиться закон України, який підсилює адміністративну та кримінальну відповідальність тих роботодавців, які не забезпечують своєчасності та повноти внесків до Пенсійного фонду України. Я переконаний в тому, що Верховна Рада України підтримає позицію уряду - і ми зробимо все необхідне, для того щоб Пенсійний фонд України був наповнений, а також щоб було ліквідована ще недоїмка до Пенсійного фонду, яка на сьогодні існує. Дякую.
Будь ласка, Кириленко.
В’ячеслав Кириленко, "Наша Україна", Українська народна партія. Шановний Михайле Миколайовичу, декілька запитань. Перше: щодо стягнення внесків від малого бізнесу. Є декілька рецептів розв’язання цієї проблеми, в тому числі і фіксовані внески. Чи прораховувало міністерство, наскільки це вплине на систему малого підприємництва, адже це мільйони робочих місць? І чи не зруйнує такий підхід цю систему, яка напрацьована вже роками і зараз створює робочі місця і дає прибутки в бюджет? Друге: щодо сільгоспплатників. Державний бюджет має компенсувати Пенсійному фонду внески за них, але цього року ж не компенсує. Чи є якісь гарантії, чи можете дати ви як міністр, що і наступного року така історія не повториться? І це призведе до того, що Пенсійний фонд знову буде за них платити. Ну, і останнє. Ви сказали, що зменшення середньої зарплати, з якої нараховується пенсія, це не політичне, а технічне питання. Поясніть, будь ласка, в чому саме його технічність. Дякую.
Спасибі. Шановний народний депутат пане Кириленко, даю відповіді на ваше запитання. Перше. Ви знаєте, що виконуючи доручення Президента України, уряд був, є і буде на підтримці малого та середнього бізнесу, в тому числі громадян України, які займаються підприємницькою діяльністю, а також громадяни України, які працюють за наймом у суб’єктів підприємницької діяльності. Саме тому збережено пільги щодо сплати внесків до Пенсійного фонду України для цих громадян. Але є принципова позиція нашого міністерства, яка полягає в тому, що якщо держава і Верховна Рада України, приймаючи закони України, дає пільги по сплаті внесків до Пенсійного фонду, то необхідно одночасно, щоб і Верховна Рада України передбачала компенсатори до Пенсійного фонду України з Державного бюджету. Не можна сьогодні, щоб в майбутньому пенсії отримували громадяни, які не сплачують внески до Пенсійного фонду за рахунок інших застрахованих осіб, які платили до Пенсійного фонду. Те ж саме і стосується сільськогосподарських підприємств, які працюють на фіксованому сільськогосподарському податку. Так, на 2004 рік Верховною Радою України перенесено законом про Державний бюджет перенесено діють введення в дію цього закону на 1 січня 2005 року, і ви знаєте, що нашим міністерством подано відповідні зміни до законів України, які передбачають з 1 січня 2005 року, що необхідно буде передбачати в законі про Державний бюджет компенсацію з Державного бюджету різниці між тими коштами, які будуть сплачувати громадяни, і тими коштами, які зараз сплачують в частині 68 відсотків від фіксованого сільськогосподарського податку. Якщо Верховна Рада України при прийнятті Державного бюджету передбачить ці кошти, я переконаний в тому, що громадяни, які працюють в сільській місцевості, не втратять від цього, а ми в майбутньому забезпечимо достойну пенсію селянам, бо сьогодні ви вже чули цифри: в сільській місцевості до пенсійного фонду збирається 234 мільйона гривень на рік, а виплачується 9 мільярдів гривень. Шановні, це ж ми зараз виплачуємо за рахунок коштів інших застрахованих осіб, які сплачують внески до Пенсійного фонду України. І третє питання. Це постанова. Так, ви знаєте, що відповідно, і якраз про це говорив Борис Олександрович Зайчук, що Кабінетом Міністрів прийнято постанову за поданням Пенсійного фонду України та Державного комітету статистики щодо перерахунку пенсії відносно того, що береться середня заробітна плата в розмірі 306 гривень. На це запитання Борис Олександрович дав відповідь. Ви знаєте, що 100 відсоткам пенсіонерів своєчасно зроблено перерахунки пенсій. Крім цього, урядом прийнято рішення про підвищення мінімальних пенсій на 12 відсотків. І звітую, що за станом на квітень місяць пенсіонери отримали дві відомості: одна відомость - це доплата за січень, лютий і березень місяць, різниці між 12 відсотками і 4,2 відсотка, і за квітень місяць вже отримали пенсію повністю підвищену мінімальної пенсії на 12 відсотків. Дякую.
Будь ласка, письмове.
Законом України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" передбачено обчислення пенсії диференційовано сумі заробітної плати та коефіцієнту стажу. Яким чином буде врегульоване питання поліпшення пенсійного забезпечення творчих працівників: письменників, акторів, режисерів, сценаристів, артистів балету і цирку, оскільки деякі з них отримували гонорари, авторські винагороди, які у багатьох випадках були єдиною оплатою їх праці, а деякі, зокрема, колишні артисти балету і цирку, мають вікові обмеження та заняття професійною діяльністю, максимальний стаж роботи такого артиста 20 років? Шановні народні депутати України! Я вже давав відповідь про те, що введення нового закону України жодної пільги або жодного права виходу на пенсію за стажем роботи не відмінено, вони всі діють. Що стосується майбутнього забезпечення цієї категорії пенсіонерів, то це буде здійснено поетапно шляхом введення в дію корпоративних та професійних недержавних пенсійних фордів, які зможуть накопичувати відрахування від цих громадян для того, щоб вони забезпечували достойну пенсію. Дякую.
Будь ласка, Бондарчук. Шановні народні депутати, прошу не носити письмових записок - перше. А друге, Михайло Миколайович, прошу на них не відповідати.
Михаил Николаевич, Бондарчук, фракция коммунитов. Вы, когда рассказывали о своей работе с пенсионерами, в результате которой у 90 процентов пенсионеров пенсия сегодня ниже вполовину минимального прожиточного уровня, вы называли эту работу реформой. Ну, это больше, конечно, вопрос такой относится к терминологии. Не кажется ли вам, что правильнее было бы это называть геноцидом? Это первый вопрос. И второй вопрос. Я знаю, в вашем министерстве люди грамотные и, конечно, увидели уже давно, что за счет отчислений заработной платы Пенсионный фонд не сможет обеспечить жизнь элементарную пенсионерам. Не кажетлся ли вам, что надо увеличить налог на доходу физических лиц с миллионеров? Ми не за зрівнялівку, как вы говорите, но по крайней мере за то, чтобы.
Спасибі за запитання. Запитання - це дуже таке, скажемо, емоційне і болюче. І багато хто сьогодні використовує його для ведення якихось політичних, скажемо так, компаній. Я вам хочу наголосити наступне, урядом за неповних півтора роки вдалося збільшити середню пенсію і в тому числи мінімальні пенсії більше, ніж у 2,5 рази. І ми чесно і відверто кажемо, що ми ще не зробили достатньо для того, щоб у нас пенсіонери жили достойно. Але ми сьогодні відверто і щиро говоримо, що у нас є стратегія поетапного наближення мінімальної пенсії до прожиткового мінімуму, вона у нас буде здійснена. І найближчі один-два роки у нас не буде вже існувати бідних серед пенсіонерів. Саме на це націлена діяльність уряду. І наші кроки і відсотки, відсотки покращання добробуту населення підтверджують майбутнє і те, що ми стоїмо на правильному шляху і зробимо все необхідне для наших громадян. Дякую.
Будь ласка, письмове.
Як вирішується доповнення переліку посад наукових, науково-педагогічних працівників державних підприємств, установ, організацій, перебування на яких дає право на призначення пенсій та виплати грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України? Шановні народні депутати України! У березні 2004 року затверджено перелік посад наукових, науково-педагогічних працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів третього, четвертого рівня акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії. І відповідаю вам. Наукові співробітники мають право на наукову пенсію не залежно від того, в яких організаціях, установах вони працюють, в тому числі бібліотеках і музеях. Що стосується інших фахівців бібліотек і музеїв, які займаються науковою та науково-технічною діяльністю, то час їх роботи зараховується до наукового стажу в разі, якщо вони мають науковий ступінь і працюють за спеціальністю відповідно до групи спеціальностей галузі науки, за якою присуджено науковий ступінь з дня зайняття посади за цією спеціальністю. Дякую.
Будь ласка, Крук.
Уважаемый Михаил Николаевич, мы знаем, и правительство, и министерство делает для того, чтобы своевременно выплачивалась пенсия, сокращения по задержке по выплате заработной платы. И все-таки сегодня задержка по выплате заработной платы, как вы доложили, с 7 миллионов сократилась до 1,8 миллиарда. И она имеется. Скажите, пожалуйста, как сказывается и влияет это на состояние Фонда пенсионного? Не сказывается ли это на своевременной выплате пенсии и особенно на повышении пенсии? Спасибо.
Дякую. Як я вже сказав, то у нас доходна частина Пенсійного фонду безпосередньо залежить від виплати заробітної плати, бо у нас є солідарна відповідальність працюючих громадян перед існуючими пенсіонерами. І підвищення заробітної плати, воно безпосередньо впливає на наповнення Пенсійного фонду і збільшення доходної частини. І це дає нам можливість підвищувати пенсії. Крім цього, ліквідація заборгованості по заробітній платі, а уряд принципово стоїть на питанні тому, що виплачувана заборгованість по заробітній платі має здійснюватись одночасно з погашенням заборгованості по внескам до Пенсійного фонду України. Тобто оці додаткові наповнення Пенсійного фонду дали нам можливість зараз підвищити мінімальні пенсії не на 4,2 відсотка, як це планувалося, а на 12 відсотків. І саме тому, коли я сьогодні кажу, що, шановні народні депутати України, уряд дуже серйозно налаштований на те, щоб пенсіонери жили достойно. І відсотки, які вам сьогодні кажу, збільшення заробітної плати, збільшення надходжень до Пенсійного фонду України дають нам змогу казати, що найближчими роками ми зможемо вивести мінімальну пенсію, мінімальну заробітну плату вище, ніж прожитковий мінімум для непрацюючих громадян України і для працюючих. Для непрацюючих на сьогодні він складає 268 гривень, для працюючих - 385 гривень. Це орієнтири, які поставив перед собою уряд, і він здійснить їх. Якщо звернути увагу на те, що ми казали в минулому році, що ми двічі підвищимо заробітну плату працівникам бюджетної сфери, воно так і відбулося: в травні-місяці ми підвищили на 17 відсотків і в липні-місяці на 12 відсотків. Ми казали, що з введенням мінімальної заробітної плати 205 гривень, ми підвищимо і відновимо співвідношення з першого березня 2004 року. З першого березня працівникам бюджетної сфери на 10,8 відсотка підвищено посадові оклади. Тобто за неповний рік роботи уряду у нас посадові оклади працівникам бюджетної сфери підвищено на 46 відсотків. Скажіть мені, який ще уряд робив таке за неповний рік роботи? І якщо ми кажемо об’єктивно, що ми не можемо щось зробити, то це виходячи з об’єктивних реалій економіки. Але якщо ми кажемо, що ми це зробимо, то ми робимо так, як і намічаємо, як намічаємо в Програмі діяльності уряду. Дякую.
Будь ласка, письмове.
Письмове запитання: "Які заходи вживаються Кабінетом Міністрів України: підготовка законопроектів, постанови уряду та інші - для ліквідації диспропорції в рівнях пенсійного забезпечення колишніх військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які вийшли на пенсію в різні роки?". Дуже складне запитання. І, знаєте, якщо проаналізувати його, то з 1992 року воно все більше і більше накопичувалося і заганялося в тупик. Ви знаєте, що до 1992 року, а багато військових у нас сьогодні є народних депутатів України, то грошове забезпечення військовослужбовців складалось в основному з посадового окладу, окладу за вислугу років і окладу за військове звання. Відповідно з цих трьох складових і обраховувалася пенсія. Це було до 1992 року. Після цього періоду у нас збільшення грошового забезпечення військовослужбовців в основному відбувалося за цільові гроші надбавки, компенсації і інші, які не входили до цих трьох складових. І тому дійшли до такої ситуації, що прапорщик, який сьогодні виходить на пенсію, він отримує пенсію більшу, ніж генерал, який вийшов на пенсію до 1992 року. Це питання складне. І ви знаєте, що ми разом з профільним комітетом Верховної Ради України, разом з Міністерством оборони України працюємо над цим питанням. В минулому році ми двічі відновлювали оці співвідношення в пенсіях: підвищили на 10 відсотків, потім на 20 відсотків. Але ж треба зробити сьогодні головне: необхідно сьогодні Кабінету Міністрів разом з Верховною Радою України винайти кошти, бо це кошти, які фінансуються з Державного бюджету України, для того щоб перевести всі види грошового забезпечення військовослужбовців, працівників Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ, щоб у грошовому забезпеченні було тільки три основних складових: це посадовий оклад, оклад за вислугу років і оклад за військове звання. І таким чином з’являться законні підстави для перерахунку пенсій всім пенсіонерам, які вийшли до 1992 року, а ця проблема існує і після 1992 року. Тільки серйозний і спільний підхід Кабінету Міністрів і Верховної Ради України дасть змогу нам ліквідувати диспропорцію в пенсіях військовослужбовців. А якщо ви подивитесь Програму діяльності Уряду, яка нещодавно була затверджена Верховною Радою України, то там є окремий пункт - "Ліквідація диспропорцій в пенсіях військовослужбовців". Це є наше спільне питання, я переконаний, що ми спільно його подолаємо. Я так думаю, що якщо реально дивитись, то на це потрібно буде 2-3 роки. Дякую.
Будь ласка, Стоян.
Олександр Стоян, Голова федерації профспілок України. Шановний Михайле Миколайовичу, ті 12 відсотків, на які підвищена мінімальна пенсія, не вирішили проблеми мільйонів пенсіонерів. І сьогодні у більшості пенсіонерів пенсія складає 90-150 гривен. Ви кажете про те, що в недалекому майбутньому пенсії мінімальні будуть на рівні прожиткового мінімуму. Ну, за моїм розрахунком це буде не менш як 10 років, дай Бог, щоб це було. Я хочу вас привернути до іншого показника і хочу почути від вас відповідь. Сьогодні межа бідності - 211 гривень. Пенсія середня мільйонів пенсіонерів мінімальна - 90-150 гривень. От дайте відповідь чітку коли ви виведете бідних пенсіонерів, мільйони пенсіонерів за межу бідності. У них іншого джерела чим пенсія немає. От над цим треба попрацювати. Скажіть, коли і яким чином. Дякую за відповідь.
Спасибі, Олександре Миколайовичу. Шановний Олександре Миколайовичу, я радий тому, що в законі про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, ви знаєте, в Перехідних положеннях, Прикінцевих положеннях передбачено, що Пенсійний фонд буде у нас керуватися на принципах трипартизму. Тобто, Пенсійним фондом України будуть управляти в рівній частині і профспілки, і роботодавці, і держава. І це є нашим спільним завданням. Більше того, виконуючи закон України вже в цьому році прийнято з 1 березня постанову Кабінету Міністрів України і до Управління пенсійного фонду України включено по три представника від профспілок і від роботодавців, тобто правління пенсійного фонду України буде працювати спільно з роботодавцями та профспілками України. Що стосується межі бідності, Олександре Миколайовичу, ну вам як нікому чітко і ясно відомо, що такого статистичного показника не існує, що не існує і він відмінений законом. У нас є прийнятий в усьому світі і в Європі величина прожиткового мінімуму. Це та величина, яка у нас сьогодні обчислюється. Це та величина, яка у нас сьогодні чітко і ясно записана в статті 46 Конституції України, і я думаю, що це є спільна наша робота: і уряду, і професійних спілок України. Вони мають активізуватися в питанні наповнення бюджету Пенсійного фонду України, і роботодавців України, бо вони сплачують сьогодні внески до Пенсійного фонду України і тільки спільними зусиллями ми зможемо ліквідувати бідність сьогодні серед пенсіонерів і серед працюючих громадян. Дякую, Олександре Миколайовичу.
Будь ласка. Ви можете незадоволені бути, але це нічого не значить. Будь ласка, письмове.
А, письмове запитання. Вибачте, бо якось більш цікаво, коли усні запитання. Які заходи вживаються Кабінетом Міністрів України для впорядкування чинної пенсійної системи, за якою різниця в мінімальному та максимальному рівнях пенсійного забезпечення становить 10, 20, 30 і більше разів задля приведення її до цивілізованих європейських стандартів, за яких різниця між мінімальною та максимальною трудовими пенсіями не може перевищувати всього декілька разів. Шановні народні депутати України! Так, у 2003 році така проблема існувала, якщо говорити щиро, вона ще існує і зараз. Коли мінімальна пенсія на початку 2003 року була 45 гривень, а якщо взяти Пенсійного фонду України, то у нас були громадяни України, які отримували пенсії по 14, по 13, по 9 тисяч гривень на місяць. Це була проблема. І урядом внесено було закон на розгляд Верховної Ради, яким було внесено обмеження тої величини заробітної плати, з якої справляються внески до Пенсійного фонду України в розмірі 2 тисячі 660 гривень і відповідно внесено було обмеження, що, якщо з цієї суми справляються внески до Пенсійного фонду, то не може бути пенсія більше, ніж внески, які сплачуються до Пенсійного фонду України. Тобто сьогодні не признаються вже більше, ніж 2 тисячі 660 гривень з тих сум, які у нас сплачуються до Пенсійного фонду. Проблема існує в іншому. Так, ми мінімальну пенсію підвищили з 45 гривень у 2003 році до 92 гривень 85 копійок на 1 січня 2004 року. Але це є ще недостатня величина. Мінімальна виплата у нас складає всього 103 гривні. Треба сьогодні зробити все необхідне для того, щоби, як я вже казав, мінімальна пенсія у нас була не нижча, ніж прожитковий мінімум. І треба сьогодні здійснювати те, щоби громадяни України отримували грошові доходи, які дозволили б їм у майбутньому достойно жити. Дякую за увагу.
Дуже проситься Надрага. Будь ласка, тільки 30 секунд.
Михаил Николаевич, вопрос достаточно короткий. Согласно нового закона, к большому сожалению, даже имея большой стаж, очень небольшую пенсию получают учителя, врачи, то есть те бюджетники, которые в своей жизни отработав достаточно много, я имею в виду по времени, и имея небольшую зарплату, все-таки не имеют большой пенсии или адекватной хотя бы пенсии. Я знаю, что министерство отрабатывает эту тему. Я б хотел знать, что и когда вы планируете на эту тему сделать? Спасибо.
Шановний Василю Івановичу, ви знаєте, що це питання, воно є принципово, воно є болюче. І навіть якщо особисто взяти, у мене, слава Богу, живі батько і мама, вони є пенсіонерами, і вони були працівниками освітянської галузі. Мають величезний трудовий стаж, але враховуючи те, що заробітні плати свого часу і при радянській владі, і після того, як Україна стала незалежною державою, у освітян були низькі, то оцей величезний трудовий стаж, він недостатньо впливає на розмір пенсії. І саме тому, якщо ви побачите, знову ж таки прочитаєте Програму діяльності уряду, ми зараз працюємо над тим, щоб підвищити вплив, і це буде зроблено вже у 2003 році, розміру трудового стажу на розмір пенсій для працівників бюджетної сфери, це проблема і освітян, і лікарів, і працівників культури, і працівників соціальної сфери, і багатьох інших. Тобто громадяни, які мають трудовий стаж більше 35 років, їм потрібно вводити поправочні коефіцієнти, щоб в них пенсія була не достойному рівні. Це завдання, яке перед собою поставив уряд, ці проблеми нам відомі. І я переконаний у тому, що ми поетапно цю проблему вирішимо. Дякую вам за увагу.
Дякуємо і вам. Будь ласка, від комітету голова Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів Петро Степанович Цибенко.
Шановні колеги, шановні члени уряду, шановні виборці. На порядок денний сьогоднішнього Дня уряду винесемо одне з найгостріших і найболючіших питань, стан пенсійного забезпечення та запровадження пенсійного страхування. При всій гостроті всіх інших життєвих проблем наших громадян, насамперед пенсіонерів, ветеранів та інвалідів, які становлять найбільш знедолену частину українського суспільства, проблема рівня пенсійного забезпечення насправді залишається найгострішою. На підтвердження цього ще раз наведу такі цифри. Навіть після всіх широкороздекларованих підвищень кожен третій пенсіонер України отримує пенсію на рівні половини і менше прожиткового мінімуму, і лише дев’ять процентів пенсіонерів, а це лише кожен одинадцятий, має пенсію у 268 гривень і більше, тобто на рівні прожиткового мінімуму для непрацюючих, який затверджено, до речі, два роки тому, і який становить менше 40 євро. Це для тих, хто сповідує європейські цінності і стверджують, що Україна попереду усієї Європи. До речі, наші найближчі сусіди Росія та Білорусія мають відповідні показники рівня пенсійного забезпечення приблизно в два рази більші. Іншими словами, стан пенсійного забезпечення в Україні, м’яко кажучи, не європейський. Якщо до сказаного додати, що кожен третій громадянин держави пенсіонер, ветеран або інвалід, то маємо розуміти, що мова йде про рівень життя значної частини населення України. Актуальною сьогоднішня розмова видається ще й тому, що вже кілька місяців живемо в умовах реалізації довгоочікуваної широкорозрекламованої пенсійної реформи. Пенсійної реформи, яка на етапі її проштовхування через Верховну Раду, видавалася такою собі манною небесною, яка вирішить всі пенсійні проблеми для всіх категорій населення, причому раз і назавжди. І абсолютна більшість ветеранів у це повірила, бо говорять державні мужі, говорять по радіо, показують по телевізору, пишуть у газетах. А ще й такі собі дебелі молодиці в рекламі розповідають, що райське життя пенсіонера на другий же день після запровадження пенсійної реформи. Повірили знедолені сьогоднішні пенсіонери, бо дуже хотіли вірити у красиву пенсійну казку, а насправді реальність виявилася на багато суворішою і жорстокішою. Багато хто, зважаючи на її практичні результати, розцінює пенсійну реформу, як черговий обман найбільш знедоленої частини пенсіонерів, ставлячи її в один ряд з аферою з Ощадбанком, трастами, земельною реформою. В урядовій доповіді сказано про ту величезну роботу, яка останнім часом проведена. Справді, зроблено немало. Я як голова комітету, як депутат, що дуже тісно співпрацює з Міністерством праці, соціальної політики та Пенсійним фондом України, підтверджую, що зроблено дійсно дуже багато. Я скажу навіть більше: центральний апарат Міністерства праці та соціальної політики, Пенсійний фонд, його управління в областях, районах працюють останній рік з величезною напруженістю 12-14 годин на добу без вихідних і свят. І не їх вина в тому, що рівень пенсійного забезпечення на сьогоднішній день є таким. Працівники цієї сфери, як і абсолютна більшість пенсіонерів, стали заручниками ситуації, яка склалася в Україні. А хто ж її зробив тими заручниками? Не знімаючи долі відповідальності ні з Комітету в справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів, ні з себе особисто як його голови, хотів би сказати про те, що головна відповідальність за той жалюгідний стан пенсійного забезпечення, який є в Україні, лежить на Верховній Раді України, а якщо бути точнішими, то на пропрезидентській проурядовій більшості парламенту, яка разом з фракцією "Наша Україна" прийняла базовий закон пенсійної реформи саме у такому вигляді, прийняла таким, відхиливши багато моїх, депутата Цибенка, поправок, прийняття яких робило б цей закон значно прийнятнішим саме для нинішніх пенсіонерів. На жаль, шановні колеги не почули цих застережень, точніше, не захотіли їх почути. Але головний внесок у обкрадання нинішніх пенсіонерів, у всякому разі більшості з них, вніс уряд - Кабінет Міністрів України - шляхом прийняття Постанови 1783 від 20 листопада 2003 року, яка мала багатообіцяючу назву "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян". А насправді виявилась таким собі Троянським конем. Цим документом фактично середня заробітна плата за 2002 рік. яка складала 376 гривень, була зменшена до 306. А потім з цих грошей, які фактично були забрані з кишені всіх пенсіонерів, тієї їх частині, яка не потрапила під прорахунок за нормами Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" було збільшено розмір пенсії на 4,2 проценти. Саме через прийняття зазначеної Постанови уряду лише 3,9 млн. пенсіонерів з 12,5 або 31 процент одержали підвищення пенсій від 20 гривень і більше. А 70 процентів пенсіонерів були ощасливлені так званим збільшенням від кількох копійок до шести гривень. В окремих регіонах ця цифра сягала до 90 відсотків. То як ця людина, а це дев’ять-10 найбільш знедолених пенсіонерів, має ставитися до пенсійної реформи та її практичних результатів? Панове міністре, члени уряду, ви зробили недостойний вчинок, ви зробили те, що у всі часи у всіх народів вважалося верхом цинізму і падіння: залізли в кишеню до немічного старця, каліки, інваліда, у торбу своїх батьків. Заради справедливості слід сказати, що вже прийнята і інша Постанова Кабінету Міністрів України про збільшення розміру доплати з 4,2 процента до 12. Але ми в комітеті вже отримали масу листів, де ветерани стверджують, і, як на мене, не безпідставно, що серпневі 2003 року 150 гривень, зважаючи на зростання цін та інфляцію, це більше, ніж січневі 156 і навіть квітневі 167. То я не спішив би бити у переможні литаври з приводу цього підвищення. Учасники розмови, мабуть, звернули увагу на те, що, зважаючи на гостроту проблеми, а також на її вихід безпосередньо на виборців, комітет вперше в практиці проведення днів уряду підготував і роздав народним депутатам огляд листів ветеранів, що надходять з цієї проблеми. Хочу сподіватися, що тим, у кого не кам’яне серце, вони допоможуть у визначенні своєї позиції з цієї болючої проблеми. Бо лише сліпий не побачить, що писані вони не пастою, а образою, біллю людською. Пошлюсь лише на два приклади. "Пенсійна реформа наробила лише галасу і колотнечі. Тієї пенсії добавили курям на сміх, а нам на сльози", Ярослав Медвідь, Івано-Франківська область. "Півпенсії платимо за газ, за електроенергію, решта фактично йде на ліки. А ще ж треба хлібця купити і трішечки цукру, щоб чайку попити. Повірте: інколи у відчаї приходить думка добровільно піти у небуття, щоб так не мучатись", Ярослав Ворона, Дніпропетровська область. Повірте, вибрав далеко не найгостріші листи. Отже, найперше, що нам слід зробити, і це не вимагає додаткових фінансових витрат, це передусім змінити мажорну, переможну тональність щодо перших результатів реформування пенсійної системи на більш виважену. Погодьтеся, що називати ці результати унікальними у світовій практиці реформування пенсійної системи, а це нерідко звучить з вуст окремих урядовців, є некоректним і неетичним по відношенню до тих 11 мільйонів пенсіонерів, у яких розмір пенсії менший від прожиткового мінімуму. Скажімо, одна з таблиць, розданих депутатам, з гордістю повідомляє, що в Україні з січня місяця 2004 року зникли регіони, де середня пенсія менше половини прожиткового мінімуму. Невже цей показник може бути предметом гордості? Так, регіони зникли, а 4,2 мільйони пенсіонерів, що отримують пенсію в половину прожиткового мінімуму і менше, залишилися - а це кожен 3 пенсіонер України. Я вже не говорю про 2,8 мільйона пенсіонерів, хто отримує мінімальну пенсію у 102 гривни. Це означає, що в середньому виходить 3-3,5 гривні на день. Для порівняння скажу, що на утримання одного ув’язненого виділяється значно більше, причому вони не сплачують комунальних послуг за житло. Відтак дехто з ветеранів питає за що їх приговорили. Дуже багато пенсіонерів ображається на те, що незважаючи на заяви урядовців про те, що тепер саме трудовий стаж визначатиме рівень пенсійного забезпечення, все залишилося пустопорожніми обіцянками. Вони запитують, як то може бути, що після 40 - 50 років важкої повсякденної роботи людина отримує, у кращому випадку, 40 процентів заробітної плати, а державний службовець та деякі інші категорії за 10 років отримують 80 процентів. Де ж справедливість? То що вагоміше - створювати матеріальні блага чи їх облікувувати або розподіляти. Однією з. нинішньої реформи була спроба відійти від зрівняловки в пенсійному забезпеченні. На жаль, вирішити її не вдалося. Більше того, вона ще більше поглибилася, бо 70 відсотків пенсіонерів отримали 4,2, а тепер 12 процентів, так званого, збільшення пенсії. Мало того, паралельно із зрівнялівкою поряд з нею в останні роки сформувалася пенсійна еліта, яка отримує пенсію в десятки разів більшій, ніж абсолютна більшість громадян України. І ось ці дві ніби-то взаємно виключаючі крайності сформували. породили у суспільстві синдром страшної несправедливості. У зв’язку із запровадженням нового пенсійного закону виникла низка проблем у суб’єктів малого і середнього бізнесу, які обрали спрощені режими оподаткування своїх доходів. Потребує негайного вирішення проблема ліквідації існуючої диспропорції, а якщо бути точним, то.
Будь ласка, завершуйте.
Потребує негайного вирішення проблема ліквідації існуючої диспропорції, а якщо бути точним, то прірви у пенсійному забезпеченні колишній військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів Внутрішніх справ, які вийшли на пенсію в різні роки. При всій повазі, скажімо, до того ж прапорщика, не можна вважати нормальну ситуацію, коли полковник 80-90-х років отримує пенсію на рівні з ним. Численні урядові постанови поки що проблеми не вирішили. А питання має бути вирішеним хоча б до кінця 2005 року. Гостро стоїть проблема постійного забезпечення громадян, що стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи і одержують пенсію, згідно із статтею 54 закону України про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи. Її теж треба вирішувати. Підсумовуючи сказане, хотілось би, звертаючись і до депутатів, і до членів уряду, зазначити. Зважаючи на гостроту проблеми, на те, що сьогоднішній пенсіонер - людина, яка багато і тяжко працювала, яка кувала велику перемогу над фашизмом на фронтах і в тилу, ми не можемо і не маємо права не здійснити реальних зрушень у пенсійному забезпеченні. Держава має належним чином виконати свій обов’язок перед цим "золотим" поколінням України, які змолоду віддали їй сили і здоров’я, а тепер терпеливо чекають від неї турботи про себе. Що треба для цього зробити? Якщо економічне зростання України не блеф, а реальність, то найперше, що маємо зробити, це повернути всі борги державного бюджету до бюджету Пенсійного фонду, а це понад 4 мільярдів гривень. По-друге. Всі зусилля не лише Пенсійного фонду, а всього державного апарату мають бути використані для підвищення збирання пенсійних внесків та повернення боргів попередніх років перед Пенсійним фондом. А головне, треба негайно за підсумками Дня уряду створити робочу групу з фахівців різних міністерств та відомств для підготовки змін до чинного законодавства в частині поліпшення рівня пенсійного забезпечення. Немало пропозицій надійшло у процесі підготовки до цього закону. Вже відомі категорії громадян, стан пенсійного забезпечення яких найгірший. Це працівники бюджетної сфери, вчителі, лікарі, працівники культури. Серйозні перекоси мають місце у пенсійному забезпеченні трудівників села. Люди не винні, що.
Петре Степановичу , завершуйте.
а у 90-ті роки її не було інколи взагалі. Дякую за увагу.
Шановні колеги! Давайте порадимося. Як ви дивитися на те, щоб працювати без перерви, оскільки є дуже багато бажаючих участь в обговоренні? Немає заперечень? Це перше. І друге. Я просив би фракцію аграрників і фракцію "Нашої України" визначитися, хто від фракції виступає, бо і в Аграрної записано Козловський, Рішняк, і Ющенко, Пинзеник. Тобто визначиться, хто від фракції. Визначайтеся, щоб на табло було. Будь ласка, від фракції соціалістів Вернигора. Підготуватися Шурмі. Тоді, будь ласка, сідайте. Шурма, від фракції соціал-демократичної. Немає? Тоді Козловський від аграрної, будь ласка. Шановні колеги! І прошу до секретаріату, без віз керівників фракцій нікого від фракцій не записуйте, бо ви бачите, яка самодіяльність. І звертаюся до керівників фракцій, керуйте цим процесом. Прошу.
Анатолій Козловський, фракція Аграрної партії України, Миколаївщина. Шановний Адаме Івановичу! Шановні члени уряду, народні депутати та запрошені. Питання пенсійного забезпечення дуже актуальне в нашій державі, так як воно стосується 14 мільйонів наших пенсіонерів. А впровадження пенсійного страхування турбує кожного пенсіонера, а також працюючого сьогодні. Безперечно останнім часом урядом здійснюються заходи по підвищенню розмірів пенсій. Більш справедливо їх визначення в залежності від розмірів заробітної плати та стажу роботи. А що робити працівникам освіти, медичним працівниками, селянам, де заробітна плата сама найнижча в державі, така буде і пенсія низька. У процесі виконання Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" виявилися як плюси, так і мінуси по нарахуванню пенсій. Адже дві третини пенсіонерів практично не одержали надбавки до пенсії. А хто одержав надбавки, то по п’ять, по шість, по десять гривень. Та і формула обрахування складна і незрозуміла тим, кого це стосується у першу чергу, адже пенсійне забезпечення не стало справедливішим. До мене, як до депутата, звернулися медичні працівники, медичні сестри, які пропрацювали 40 років і вища категорія, які оформилися до першого січня 2004 року, то пенсію нарахували більше за 200 гривень. А хто оформляється в цьому році, то пенсію нараховують 160-170 гривень. Що це за реформи? Цей же стан і в сільському господарстві, і в освіті. По суті більшість пенсіонерів вже зрівнялися із соціальною допомогою тим, хто взагалі ніколи не працював. А люди як сиділи на голодному пайку, так і сидять. У моєму окрузі, де я працюю, більше восьми тисяч людей отримують пенсію до 100 гривень. І більше 10 тисяч - від 100 до 120 гривень. Оце такі у нас пенсії, які ми робимо з вами реформи. Сьогодні ця методика загальна для всіх категорій, в основу якої покладено рівень заробітної плати у минулому. І це правильно по відношенню до працівників інших галузей народного господарства, але тільки не для сільського виробництва. Адже в більш заплутаній і водночас несправедливість системи оплати праці, ніж та, яка була на селі, починаючи з 30-х років, коли був запроваджений трудодень, не було і немає у жодній галузі. І через цю систему пройшли мільйони наших людей. І сьогодні завдяки тій лукавій, цинічній і в більшості символічній оплаті праці, вони розплачуються своїми мізерними пенсіями. Тому фракція Аграрної партії України вважає, що треба кардинально змінити систему пенсійного страхування для працівників сільського господарства та тих верств населення, заробітна плата яких не по їх провині низька, виробити таку методику нарахування пенсій, яка б відповідала реальним ситуаціям, що існувала і досить існує на селі. Треба створити державний пенсійний селянський фонд. Фракцію Аграрної партії України турбує ситуація, що може трапитись із поширенням дії згаданого закону з наступного року на селян. На 2004 рік нам вдалося відстояти діючий механізм сплати пенсійних внесків через фіксований податок. Але ж з першого січня 2005 року на плечі села ляжуть майже три мільярди гривень платежів до Пенсійного фонду. Що буде після цього з економікою сільського господарства? Треба негайно шукати вихід, причому без серйозної допомоги в цьому Державного бюджету аж ніяк не обійтися. Вносимо пропозицію про передбачення в Державному бюджеті України на 2005 рік виділення коштів Пенсійному фонду в розмірі одного мільярда гривень для компенсації недоотриманих доходів на забезпечення соціального захисту селян і на підтримку сільського господарства передбачити п’ять мільярдів гривень. Ми просимо уряд врахувати наші пропозиції. Фракція Аграрної партії України звертається до народних депутатів, до уряду: підтримайте нашу ініціативу. Іншого шляху просто не існує. Ми повинні людям говорити правду, і вони нас зрозуміють. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, від фракції Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] Шурма, підготуватися Морозу.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановні народні депутати! Пенсійна реформа, яка здійснюється зараз в Україні, поза всяким сумнівом, справа необхідна і нагальна. Депутатська фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] з розумінням ставиться до існуючих проблем пенсійної системи. Адже, по-перше, вони неминучі під час реформування, а, по-друге, ми не вважаємо позицію використання прорахунків задля нарощування рейтингів. Хоча прекрасно розуміємо тих, хто так завзято сьогодні критикує та клеймить і розуміємо чого насправді вони цим прагнуть досягти. Шкода тільки, що пенсіонерам від цього мало користі. На жаль, окремі політичні сили за 12 років незалежності так і навчилися поважати власний народ і сприймають його виключно як електорат. Пенсійна реформа попри всі негаразди була єдиним можливим кроком у подальшому розвитку пенсійного забезпечення. І обраний Україною шлях не є найгіршим, можливо, навіть і навпаки. Чи багато країн з перехідною економікою можна назвати, де реформуючи пенсійну систему подумали не лише про майбутніх пенсіонерів, а й про існуючих. В Україні ж надано можливість перерахунку пенсії за новою формулою, при тому з гарантією не зменшення пенсії і збереження всіх пільг при обчисленні стажу роботи передбачених лише раніше діючим законодавством. Не було й непопулярних заходів як підвищення віку виходу на пенсію, збільшення величини стажу і роботи, ми знаємо, які проблеми виникли у цілого ряду країн західної Європи при прийняття цих норм. Не помічати такі речі не лише не припустимо, але й безвідповідально і, насамперед, перед власним народом. Інша справа, що розробляючи та приймаючи законодавчу базу пенсійного страхування ні уряд, ні Верховна Рада не спромоглися як належить подбати про фінансову стабільність пенсійної системи і запровадити чітке і однозначне визначення середньої заробітної плати працівників. Якщо все позитивне в пенсійній реформі, а його є надзвичайно багато, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] щиро вітає, то з її окремими положеннями ми погодитись не можемо. Наприклад, ми однозначно не сприймаємо невмотивованого рішення про заниження показника середньої заробітної плати за 2002 рік до розміру 3006 гривень. Вважаємо неприпустимим намагання уряду керуватися у пенсійному забезпеченні якимись своїми мотивами, а не положеннями прийнятого Закону про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Задля недопущення подібних кроків, а якщо хочете, то їх блокування, фракція вважає за необхідне впорядкувати стан справ у підходах до визначення середньої заробітної плати, а також передбачити на законодавчому рівні правові умови для забезпечення ефективного та дієвого державного регулювання та нагляду у сфері загальнообов’язкового страхування з часу введення в дію зазначеного закону. А саме: ми переконані, що визначення показників середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, повинно базуватись на загальному фонді оплати праці, доходу, із якого сплачені страхові внески до солідарної системи за календарний рік. Поставлення в пряму залежність розміру страхового фонду солідарної частини пенсійної системи та розмірів нарахованих і виплачуваних відповідно до закону пенсій унеможливить в подальшому прийняття будь-яких політичних рішень, в тому числі і щодо запровадження пільг по сплаті внесків до Пенсійного фонду, а також щодо звуження кола застрахованих осіб та зменшення бази нарахування пенсійних внесків. Відповідний законопроект розроблений депутатами фракції Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]] і внесений на розгляд Верховної Ради. Є у нас і цілий інший ряд претензій до підходів уряду в проведенні пенсійної реформи. Проте ми чітко усвідомлюємо, що вдосконалення пенсійного забезпечення - справа не лише виконавчої влади. Дуже багато у цій справі залежить і від законодавця. А сьогоднішню інформацію уряду щодо стану пенсійного забезпечення та впровадження пенсійного страхування в Україні пропонуємо прийняти до відома. Шановні колеги народні депутати, ніколи не забуваймо, що добру справу легко почати, але дуже важко її втілювати у той час, коли не вдосконалена ні система, ні менталітет українського народу. Дякую.
Будь ласка, Олександр Мороз, фракція Соціалістичної партії України. Підготуватися Надразі.
Шановні учасники слухання, шановні радіослухачі. Буваючи в різних куточках України, одержуючи нині небувалу кількість листів, майже в кожному з них, а я вже не кажу про зустрічі, на кожній зустрічі ключове питання - пенсійні проблеми, стан пенсійного забезпечення населення. У людей було велике очікування, особливо після того, як на телебаченні багато теревенів з цього приводу було, я іншого слова просто не знайду. А тепер таке ж розчарування, тому що переважна більшість пенсіонерів нічого не одержала, що у порівнянні із ростом цін, вартістю життя, вони відчувають, що вони нікому не потрібні в державі і навіть підозру мають, що накопичення сьогодні індивідуальних і поряд із суспільним фондом пенсійним тільки є намаганням влади позбутися просто пенсіонерів, як тих, хто потребує на підтримку з боку держави. Уряд каже: багато зробив. Віддамо належне, намагалися багато зробити, упорядкувати вже те, що є. Але стаття 46-та Конституції передбачає, що мінімальна пенсія повинна бути не менше мінімального споживчого рівня. А це означає, що сьогодні середня пенсія в двічі менше цієї величини, я не кажу про мінімальну, вона в 4 рази менше. Тому до тих пір, поки ми не приведемо у відповідність мінімальну пенсію з мінімальною заробітною платою із мінімальним прожитковим рівнем, до тих пір жоден уряд, а їх буде, очевидно, ще багато, не повинен говорити про якісь успіхи. Люди намагаються виживати, одержуючи 92 гривні пенсії. Це уявити тільки і тим, хто присутній в залі, а особливо та тим більше в урядовій ложі, і так дальше, поставити в такі умови людину - це означає, що фантастика - неможливо вижити, а намагаються все-таки якось зводити кінці з кінцями. Якщо знайти загальні, найперше - економічні причини, то вони зводяться до низької бази нарахування пенсій. Точніше кажучи, до низької зарплати. В цьому відношенні найбільше страждає сільське населення. Сільське населення, серед якого знаходиться багато тих, хто зарплати не одержує роками. А підприємства, організації і установи взагалі нічого не перераховують до Пенсійного фонду в силу різних причин, зокрема і через відсутність будь-яких доходів. Тому порівняння, яке говорить сьогодні Міністр, говорячи, що збирають з сільського населення 250 мільйонів, а виплачують 9 мільярдів, можна сприйняти мало як не благодійництво. Але це благодійництво "на виворіт", воно ж насправді не так є. Давайте подивимося, а за рахунок чого сьогодні виживають люди в цілому в державі. І можна не сумніватися - за рахунок села. За останні два роки тільки на зерні десь приблизно по 10 мільярдів гривень пограбовано селянство було. Ми це до уваги не беремо. А хто скористався цими доходами? Які відрахування пішли до Пенсійного фонду і чи пішли вони? Якщо пішли, то говорити про те, що ми, мов, благодійництвом займаємося стосовно селян, просто несерйозно. Кілограм зерна відбирається за 30 копійок, кілограм хліба - 2 гривні. Які норми прибутку? Про це хтось говорив? Хто з цього доходу відраховує пенсію і дбає про тих, хто ці матеріальні основи для виживання людей дав. Те ж саме про вчителів, сільських вчителів. 250-300 гривень - база. Хіба буде нормальна пенсія із такої бази? Хіба ми не розуміємо, що повинні бути галузеві коефіцієнти для нарахування пенсій, що пропущено взагалі під час розробки проекту пенсійної реформи. І потім, я ще раз повертаюся, тільки єдиний фонд пенсійний в державі, ніяких селянських фондів, бо ми знаємо що це буде. Це потім зведеться до того, що давайте одержуйте свої пенсії з земельних наділів, здаючи пай в оренду. Ні в якому разі. Далі. Потрібно ввести верхнє обмеження для нарахування пенсій, сьогодні це недопустимо, особливо по солідарному фонду. А потім 7 мільйонів населення найактивнішого, трудового населення працює за кордоном. На чий бюджет вони працюють? На чиї пенсії вони працюють? А ми шукаємо яким чином зарадити в біді наших пенсіонерів. Нам потрібно в постанову, про котру сьогодні згадується, записати про те, щоб підвищити розмір пенсій учасникам війни, починаючи з 1 травня до мінімального розміру всім передбаченого Конституцією до розміру. Відсторонити від влади злодіїв, казнокрадів. Поставити владу під контроль народу, тоді буде робота, зарплата, будуть пенсії, яких достойні наші люди. Тільки цей шлях складний, але чесний шлях.
Будь ласка, Надрага, фракція "Народний вибір". Підготуватися Кирильчуку.
Уважаемые коллеги! Уважаемые слушатели! Луганск, Надрага. "Народный Выбор". Я думаю, когда мы говорим сегодня о пенсионном обеспечении, это не может удовлетворить никого: ни сидящих в этом зале, ни слушающих, ни смотрящих трансляцию. Но я хочу задать один вопрос всем, кто сегодня говорит о том, что у нас настолько плохо, что нужно говорить о каких-то, так сказать, катастрофических моментах. А что было бы, если бы вообще в прошлом году мы не приняли этот закон? Неужели от этого стало бы лучше? Неужели лучше было бы, если бы мы остались с потолком 150 гривен трудовой пенсии. И неужели мы сегодня, когда начинаем говорить о том, что сделано, что не сделано, у нас кроме черной краски на больше ничего не хватает? И вот с этой черной краской мы хотим идти в завтрашний день, мы хотим сегодня наводить порядок. Поэтому глубоко убежден, что если мы хотим чего-то добиться, то надо попытаться все-таки быть объективным, и объективным в том, что сделано, и в том, кто, что сделал. Я в этом зале хочу напомнить, что, к большому сожалению, очень многие, которые говорят о том, что в пенсионной проблеме у нас очень много вопросов, к большому сожалению, я назову так, чтобы не было это уже, так сказать, претензией в части голословности. А куда же, уважаемые коллеги, делись голоса, когда я предлагал, Я, Надрага Василий Иванович, предлагал Закон о некоторых вопросах уплаты сбора на обязательное государственное пенсионное страхование за номером 2343, о внесений изменений в Закон Украины "О сборе на обязательное государственное социальное страхование" 3400, о внесении изменений в некоторые законы Украины направленные на увеличение поступлений в Пенсионный фонд Украины 4250 и целый ряд других за последних два года? Отвечаю. Они не нашли поддержки, соответственно не пришли ресурсы, не пришли деньги, с помощью которых можно говорить о повышении размеров пенсий. И когда мы сегодня говорим о том, что сделали, то я считаю, что мы должны говорить, что сделала Верховная Рада, чего сделал или не сделал тот же Кабинет Министров. К большому сожалению, здесь есть бешеные проблемы. Я говорил еще в конце прошлого года, когда шло формирование бюджета. Нам надо посчитать финансовую составляющую 1 января текущего года. К большому сожалению, это было не услышано. Мы получили надбавку на 4,2 процента, а по факту пересчитали на 12 процентов. У меня вопрос: "А что нельзя было сразу посчитать сколько мы можем туда добавить?" У меня на сегодняшний момент принят только базовый Закон по пенсионной реформе. И с учетом этого, с учетом практических моментом я согласен со всеми, кто говорит, что нужно дорабатывать и нормативную базу, как варианты. Я считаю, что мы должны обязательно сделать, конкретизировать понятие средней заработной платы. Хватит спекулировать, давайте говорить конкретно. Заработная плата во всем мире - это есть то, с чего платятся отчисления в Пенсионный фонд. И как бы мы любили или не любили это, давайте посмотрим там, где есть нормальная пенсия, и идти по их пути, а не изобретать собственный велосипед. Мы должны сегодня, и абсолютно согласен, выйти на определение отраслевых коэффициентов из заработной платы и стажа, то, о чем здесь говорилось. Потому что у нас сегодня учителя, медицина, работники культуры и все то, что называется бюджетом, к большому сожалению, имея до сорока лет и больше стажа, имеет не ту пенсию, которая им положена, и которую они заслужили. Глубоко убежден, что мы должны все-таки разобраться и по специальным надбавкам. У нас миллионы людей имеют звания "Ветеранов труда". К большому сожалению, на пенсию это не сказывается. Сегодня есть проблема. И проблема заключается в том, что сегодня центр смещается все-таки в сторону исполнительной власти по реформированию пенсионной системы. Успех ее, повторю еще раз, пенсионной реформы будет зависеть от того, насколько реально будут в обществе, в экономике собраны ресурсы на финансирование пенсий. Все остальное это есть политика. И в этом смысле, я думаю, что правительству есть на чем поработать. Ну, пример. В Луганской области долги по уплате в Пенсионный фонд составляют на 1.01 текущего года 57 миллионов. А из этих денег можно было начислить пенсию, среднюю пенсию, 43 тысячам человек. В масштабах области долги перед Пенсионным фондом, если я не ошибаюсь, порядка миллиарда гривен. И это те финансы, которые нужны и которые дают возможность говорить о повышении пенсии. Сегодня нужно говорить о погашении заработной платы. И здесь нужно говорить не только в плане каких-то карательных мер или убедительных, а нужно говорить об ответственности. По сему сегодня, как итоги, я могу сказать только одно. Говоря о всех задолженностях, а их по заработной плате на 1 миллиард 900 гривен, мы должны четко понимать, что 32 процента - это тоже ресурсы на пенсию. Последнее. К большому сожалению, и по Закону о негосударственном пенсионном обеспечении у нас тоже есть проблемы. Мы поручили Державной комиссии по регулированию рынку ценных услуг создать нормативную базу. Нормативной базы нет. Я бы просил Кабинет Министров этим заняться. А в итоге последняя фраза. Глубоко убежден, пенсионное обеспечение - это дело всех. Каждый должен.
Будь ласка, народний депутат Кирильчук, фракція блоку Юлії Тимошенко. Підготуватися Матвієнкову.
Шановні колеги, шановні виборці, шановні пенсіонери! Я б сказав так, що ми сьогодні не можемо пред’явити жодних проблем до самого Пенсійного фонду. Побувавши у багатьох обласних, міських, районних відділеннях фонду, стверджую, що ця служба працює найбільш добросовісно порівняно з іншими державними службами. Але працює в найгірших умовах порівняно з усіма іншими державними службами. І що характерно: в ці найгірші умови попадають пенсіонери. Соромно дивитися у вічі цим людям, бо не мають ні те, що присісти, навіть стояти ніде. А за цей рік всі до єдиного пенсіонери повинні пройти через ці кабінети як мінімум двічі. Місцеві адміністрації про це не дбають або, якщо дбають, то дуже недобросовісно. Вся сьогоднішня пенсійна проблема криється практично у сьогоднішньому режимі, у всій державній машині, яку ми називаємо влада. Ну скажіть: яка найбільша проблема сьогодні піднімалася? Це - надходження грошей у Пенсійний фонд. Бо якщо вони туди надійшли, ці люди добросовісно і вчасно її нададуть пенсіонерам. Де сьогодні криються ці гроші? Ми знаємо, 60 відсотків як мінімум всієї економіки, всього виробництва, а це значить і грошей, знаходиться в тіньовій сфері. Давайте ми її виведемо на свій Божий, значить, зразу подвояться фінанси або надходження у Пенсійний фонд. Хто це буде робити? Безумовно, що це повинна робити і виконувати влада. Друге. Напевно, таке слово, як конвертована зарплата, тобто та, що видається в конвертах, вона значно більша, ніж та, за яку розписуються у відомостях люди працюючі. І якщо в цю конвертовану заробітну плату вивести на світ Божий - це ще збільшилися б значно надходження у Пенсійний фонд. Давайте ще візьмемо один приклад. Наші безробітні, що працюють на базарах України - це мільйони людей не оформлених на роботу, які живуть лише сьогоднішнім днем, які прийдуть через деякий час до Пенсійного фонду із слізьми, нарахуйте пенсію. В основному ці люди працюють у підприємців, які сплачують фіксований податок. І чомусь контролюють цю всю службу лише податківці. Я вважаю, що якщо є фіксований податком там податківцям, майже, немає, що робити. Треба всю цю справу передати соціальній службі Міністерства соціального забезпечення. а ще точніше, Пенсійному фонду. Том кожний в середньому одержує 500 - 1000 гривень в місяць і ніякого оформлення на роботу немає. Як би з цим поборотися як слід, то це зменшує зразу суму виплат по безробіттю, значно зростуть надходження в Пенсійний фонд, і менше буде мороки Пенсійному фонду. коли їх, цих же "безробітних" , прийдеться оформляти на пенсію. Отже, проблеми з надходженням або з ресурсом для Пенсійного фонду в Україні немає. Приклад. будь ласка, Польща. В Польщі також 5 років назад була приблизно така пенсія як сьогодні в нас. Сьогодні в них 300 доларів у місяць. але у них також 5 років назад було 65 відсотків економіки в тіні, а зараз їх менше десяти. От де надходження для заробітної плати, де надходження для Пенсійного фонду. Наша влада часто буває у Польщі, але чомусь той досвід в Україну ніяк не можуть привезти, бо сьогодні не повинен доповідати був ні міністр соціального забезпечення, ні Пенсійний фонд і не комітет. Сьогодні особисто по цих проблемах повинен був доповідати Прем’єр-міністр, Генпрокуратура, Служба безпеки і Державна податкова адміністрація. Тоді було б зрозуміло, що є серйозні наміри для того, щоб поліп.
Будь ласка, від фракції "Регіони України" слово має народний депутат Матвієнков, підготуватися Пинзенику.
Спасибо. Матвиенков, 55 округ, Мариуполь. Уважаемые коллеги, ну, наверное это одна из самых больных тем, которую мы рассматриваем на сегодняшний день. Наверное, она не может не волновать никого, потому что эта тема, действительно, проходит через, ну будем говорить так, душу и сердце каждого нормального депутата, который работает у себя на округе. Если до принятия этого закона нам приходилось отвечать на вопросы и воевать с одной проблемой о том, что пенсиями уровняли всех: и тех, кто пахал, извините за такое выражение, и тех, кто справки собирал, а все получали одинаково 150 и 200 гривен, то после принятия этого закона возникли новые вопросы, на которые приходится искать ответы. К сожалению, не всегда их можно найти. Ну, первое, роздали методику. По этой методике каждый пересчитал себе пенсию, просчитали, оценили, посмотрели. Появляется цифра вместо 197 гривен, 397 гривен 307 гривен. Я задаю себе вопрос: кому это нужно было? Я уже с этой трибуны задавал этот вопрос. Давайте разберемся, что это ошибка, провокация, умышленный ход или кто-то умышленно это сделал. Почему подняли всю страну с ног на голову и до сих пор не получили ответа. Почему нужно было публиковать еще один список средних заработных плат, что нельзя было сразу разобраться с этим вопросом. Следующий момент. Вторая проблема, пенсионеры, которые ушли на пенсию до 1992 года, это та категория людей, которым досталось все: и послевоенное хозяйство разрушенное, и вклады, к сожалению, они потеряли. Это те люди, которые оказались уравненные той системой законов, когда им уровняли верхние пределы пенсий, и они получали одинаково. И сегодня эта категория людей оказалась в самом тяжелом положении, потому что, действительно, отвечать на вопросы: "Как можно на 156 гривен прожить при условии, что прожиточный минимум 300 с лишним гривен?", - ну, невозможно, наверное, ответить на все вопросы. Отсюда и письма, отсюда обращения, отсюда и возмущения. И тут можно на эту тему часами говорить: как выживает наш народ в этих условиях. Но, тем не менее, к сожалению, это есть. Поэтому я считаю, что самый первый шаг компенсаторов или тех дополнительных платежей, которые будет получать Пенсионный фонд, нужно направить именно на эту категорию населению. И не просто тем, кто 156 гривен получает, а тем, кто получает меньше прожиточного минимума, потому что тоже пошли не по верному пути. Тем, 150 у кого, тем добавляем. А у кого 180 - тем, извините, уже нет. Есть прожиточный минимум, и, исходя из этого, нужно выходить. Второй момент: нам нужно разбираться со льготами. На сегодняшний день 2,2 миллиона населения получают пенсию и получают заработную плату. Я не хочу говорить о тех уборщицах, нянях, учителях, которые получают эту заработную плату, но, извините, есть чиновники высшей категории, есть пенсии по полторы тысячи и заработная плата по две с половиной тысячи. В Советском Союзе всегда было ограничение - 300 рублей. Давайте же и мы мягко как-то вернемся к этой схеме. И те деньги, которые мы тут ограничим, направим на ту категорию населению, которая сегодня еле влачит свое существование. Второй вопрос, к комитету. Та категория действительно у нас попала в очень тяжелое положение, бабушек и дедушек, которые действительно родились до 1932 года первого января. И я обращаюсь к господину-товарищу Цибенко, к его комитету. Мы с Владимиром Семеновичем Бойко неоднократно выносили этот законопроект. Давайте еще раз вернемся к нему и пересчитаем. Те лица, которые родились до первого января 1932 года, давайте же их уравняем, приравняем к участникам войны. Кто был за Уралом, перед Уралом, все, кто родился до этого времени, всем досталось, извините. Так давайте, чего мы сегодня, так сказать, начинаем их делить? Давайте хоть этим шагом каким-то компенсируем вот ту потерю пенсий, которую сегодня мы не могли дать им пенсионной системой. Следующий вопрос: село. Тут уже говорили на эту тему. Дорогие мои, давайте так говорить: село гине, нужно село льготировать. Я не могу разобраться: что мы льготируем по селу, кого мы льготируем по селу? 32 копейки, те, которые получает предприниматель, не должен платить, или две копейки, которые селянин не должен платить? Две копейки - давайте селянина лишим, так сказать, этих взносов. Но человек приходит заниматься бизнесом на село, берет землю в аренду, занимается трейдерной продажей зерна. Извините, почему эту категорию мы должны освобождать от уплаты этого налога в Пенсионный фонд? Почему мы должны здесь терять колоссальные деньги? 6 миллионов пенсионеров с села - собираем всего лишь 10 процентов. И нам нужно возвращаться к этой теме. Следующий момент. Давайте посмотрим, все-таки, на реализацию спиртных напитков. Я обращаюсь к Правительству, я неоднократно эту тему поднимал. Даже в первом приближении, уважаемые коллеги, в первом приближении эта тема говорит о том, что неисчерпаемые запасы, и мы могли бы иметь источник пополнения Пенсионного фонда. Так давайте же к ним вплотную подойдём и в конце-концов откроем эту дверцу. Могли бы мы спокойно компенсировать именно эту категорию населения. Фиксированный налог. Люди берут колоссальные площади, универмаги, делят на 15 - 20 частей, платят фиксированный налог ни копейки не внося в Пенсионный фонд. Да, бизнес нужно поднимать, и здесь есть система, но нужно же искать пути. Я не буду дальше перечислять все эти моменты. Я могу сказать только одно - дорогие мои, вот та категория людей, которая сегодня оказалась ниже прожиточного минимума, она требует сегодня защиты - государственной защиты и нашей с вами совместной. Ни Правительство, ни парламент, отдельно мы эту проблему не решим. Вот давайте садиться,., решать эту проблему.
Дякую. Будь ласка, від фракції "Наша Україна" слово має народний депутат Пинзеник, підготуватися Нощенку.
Шановні народні депутати і члени уряду! Шановні громадяни! Головне питання, яке цікавить пенсіонерів в пенсійному забезпеченні - чи відчули вони покращання пенсійного забезпечення, чи стали вони жити краще. І це головний критерій для оцінки урядової політики. На жаль, відповідь на це питання є негативною. Покращання стану, соціального стану пенсіонерів не відбулося. Для переважної більшості українців пенсійна книжка стала квитком в бідність. І ставлення уряду до пенсійної політики прекрасно продемонстрував сьогоднішній День уряду, тому що Пенсійний фонд не визначає пенсійну політику, її визначає уряду. І доповідати б з цих питань мав виключно уряд. Чому так сталося, що зростаюча економіка не додає до кишені українських пенсіонерів, а віднімає з цієї кишені. Чому українські пенсіонери не відчувають змін на краще? Причина одна і відповідь треба шукати тільки в одній площині - маніпуляції влади. Перша маніпуляція - відома маніпуляція, про неї всі знають - це заниження заробітної плати, які використана в базі розрахунку пенсій. Цим рішенням уряд заліз в кишеню кожному пенсіонеру. Уряд прийняв постанову, якою завищив середні показники зарплати за 58 2001 роки і занизив на 60-70 гривень зарплату за 2002 рік. Одним розчерком пера база перерахунку пенсій була занижена на 20 відсотків. В результаті, майже з 14 мільйонів пенсіонерів 10 мільйонів отримали суто символічний прорахунок. До пенсії, добавки до пенсії на суму 20 і більше гривень отримав лише 1 із 4 пенсіонерів. Інфляція, зростання цін на продукти, подорожчання комунальних послуг з’їли крихітне підвищення пенсій. Разом з колегами з фракції "Нашої України" ми робили спробу врегулювати проблему визначення середнього розміру пенсій, бо ми переконані, Верховна Рада має позбавити Кабмін можливості маніпулювати розмірами пенсій. На жаль, при розгляді цього законопроекту у Верховній Раді більшість підтримала не пенсіонерів, а уряд, спійманий на гарячому при спробі залізти в кишеню. Маніпуляція друга. В результаті, так званої пенсійної реформи посилилась дискримінація в пенсійному забезпеченні громадян. Більшість громадян мають стандартну систему пенсійного забезпечення. Однак, є велика група обраних категорій чиновників, народних депутатів і інших категорій, які мають особливий режим пенсійного забезпечення. В результаті посилився розрив у рівнях пенсійного забезпечення тих, хто має особливі пенсійні системи і рядові пенсіонери України. І ми не маємо права закривати очі на те, що ця проблема різко посилилася. Третя маніпуляція. Вона пов’язана з ключовою конфліктною проблемою. Економічне зростання веде до зниження пенсійного забезпечення. Пригадайте минулорічні цифри: зростання пенсії на 12 відсотків і інфляція 8,2. Але врахуйте структуру споживання пенсіонерів. У них в основному продукти харчування. Реальних розмір пенсії в Україні впав. Ми стикнулися цього року з кричущим фактом фальсифікації бюджету. І ось де прихований ресурс для поліпшення пенсійного забезпечення. Я знову нагадаю цифру. Заниження доходів бюджет складає не менше 10 мільярдів гривень. Заниження доходів Пенсійного фонду суто через заниження фонду заробітної плати - це ще 5 мільярдів гривень. Якщо ці 10 мільярдів гривень в обсязі 7-8 мільярдів направити на підвищення зарплати лікарям, вчителям, працівникам культури з врахуванням заниженого фонду зарплати, ми маємо ресурс для підняття пенсії на 25-30 відсотків. Ситуація, яка склалася з пенсійним забезпеченням "Наша Україна" вважає необхідним терміновий розгляд прийняття наступних рішень. По-перше. Скасувати незаконну постанову уряду 1783. Повернутися до законодавчого врегулювання проблеми визначення середньої заробітної плати. Третє. Перейти до єдиних правил визначення пенсій для всіх категорій громадян незалежно від їх статусу. Ми також вимагаємо невідкладно розглянути внесений законопроект про термінові заходи з розподілу прихованих доходів бюджету, які дозволяють підвищити розмір пенсії українським пенсіонерам на 30 відсотків.
Будь ласка, від фракції "Трудової України" народний депутат Нощенко. Підготуватися Симоненко.
Шановний Адаме Івановичу, шановні присутні народні депутати, шановні виборці! Нощенко Микола Петрович, "Трудова", 160 виборчий округ. Перш за все я хочу сказати, продовжити тему виступаючих, згадати добрим словом тих, які віч-на-віч сьогодні працюють із пенсіонерами у регіональних управліннях Пенсійного фонду. Їм сьогодні вдається за нас вести роз’яснювальну роботу, щоб стримати соціального вибуху. Працюючи дійсно в умовах, які не відповідають сучасним вимогам, окремих працівників приходиться чекати в черзі по 5-6 годин на комп’ютер, щоб сісти і робити перерахунок пенсій для своїх закріплених пенсіонерів. Це перше. Друге. Очевидно, що перший крок зроблений. І завжди можна робити оцінку, а щоб було б якби? Якби ми, наприклад, не в цьому сесійному залі і не прийняли два закони, які сьогодні обговорюються, критикуються. Перший крок зроблений. Треба згадати, пам’ять, вона присутня при всіх діях. З 1996 року уряд розробляв законодавство про пенсійну реформу. І лише цей склад Верховної Ради, цей складу уряд, уряд Януковича, зробив перший крок, який до цього не змогли зробити цей крок три уряди і два скликання Верховної Ради. Зараз можна говорити про те, що досягнута мета. Якщо говорити популістськи, що не зросла бажаних. І ми також, фракція говорить, що нас не влаштовує розмір пенсії, яку одержує сьогодні громадянин України. Але ж треба виходити реально від того пенсійного мішка, з якого можна взяти лише те, що там є, інакше ми можемо повернутися знову до ситуації заборгованості по виплатах пенсій і повернутися до того, щоб пенсію виплачувати двома частинами. Друге. Я хотів би повернутися до питання соціальних пенсій. 900 тисяч, майже, мільйон громадян України на сьогодні одержить соціальну пенсію, не зважаючи на те, що це мінімальний розмір, мізерні виплати, але вони виплачуються щомісячно, з першого січня соціальна пенсія не призначається і тому стоїть питання про прискорення розгляду в цьому сесійному залі Закону "Про соціальну допомогу особам, які не набули права на трудову пенсію". І тут би нам підійти вдумливо. найбільше в мене звернень на окрузі не стільки про розмір пенсії, а про те, що люди, які мають 30-40 років стажу і люди, які не виробили жодного року з причин, які законодавством не визначається мають. майже, рівний розмір пенсії. Друге. Ми знаємо, що основа підвищення розміру пенсії - це розмір заробітної плати. І наша фракція буде наполягати, прискорення розгляду парламентських слухань чи звіту уряду з питання, з цього питання, з комплексу цього питання. Скажіть, будь ласка, де обіцяний наш погодинний розмір заробітної плати. коли він буде запроваджений? В цьому році закінчується програма по подоланню безробіття. Вже треба дати нам хоч болванку, щоб ми розглядали наступні кроки уряду. Ще одне питання - це пенсії за особливі заслуги. Саме з подання нашої фракції були внесені зміни до Закону "Про пенсії за особливі заслуги" І ми вирулили цю ситуацію, коли в черзі на призначення стояло 60 тисяч наших громадян. У цьому році ми зробили помилку і припинили діяльність комісій по призначенню пенсій за особливі заслуги, які сьогодні працюють при обласних державних адміністраціях. Залишили комісії тільки при Кабінеті Міністрів. Опять черги, опять невдоволення. На закінчення я хочу сказати, що перший крок зроблений і крок цей дає реальні результати, особливо для тих, які виходять на пенсію сьогодні. Дякую.
Будь ласка, від фракції комуністів Петро Симоненко, підготуватись Порошенко.
Шановні колеги, шановні багатостраждальні наші виборці. Проблема, що внесена сьогодні до порядку денного Дня уряду - це питання виживання 9-10 мільйонів найбільш знедолених громадян України. І в цьому немає, на наш погляд, жодного перебільшення. Україна після проведення економічної, аграрної, банкової, військової, освітянської та охорони здоров’я реформ за роки незалежності втратила понад 5 мільйонів громадян. Свій вклад у цю політику геноциду вносить влада і перш за все виконавча гілка влади, проводячи у тому числі і пенсійну реформу. Влада гучно звітує про величезні здобутки у підвищенні життєвого рівня громадян України, в тому числі і пенсіонерів, 80 відсотків з яких вимагають викинути таку пенсійну реформу на смітник. Абсолютна більшість пенсіонерів вважає і правильно вважає себе брутально ошуканою цією пенсійною реформою. Вона зроблена не для народу, а за рахунок народу. Вона не тільки не зняла більшості проблем пенсійного забезпечення, а ще більше загострила їх у суспільстві. Розуміючи всю гостроту проблеми, щоденно спілкуючись із знедоленими громадянами України безпосередньо, ми, комуністи України, звернулися з відкритим листом до Прем’єр-міністра України Януковича та до Президента України з вимогою негайно втрутитися у цю ситуацію. Фракція комуністів зазначає, що ситуація сьогодні надзвичайно вибухонебезпечна, а тому вимагає негайного реагування. Хоче ще раз привернути увагу до того, що Закон України про загальнообов’язкове пенсійне страхування, який викликав обурення у багатьох пенсіонерів прийнятий саме тими фракціями більшості, що і сформували уряд та "нашистами", які сьогодні голосніше за всіх кричать про перші наслідки пенсійної реформи, хоча самі є співучасниками цього законодавчого злочину. До того ж Постанова Кабміну 1783, антиконституційна, протизаконна, знизила середню заробітну платню за 2002 рік, що є одним із елементів перерахунку пенсії всім сьогоднішнім пенсіонерам з фактичним 376 до 306 гривень. Я звертаюся до членів уряду, рицарів всіх можливих і неможливих орденів, ви зробили те, що в усі часи у всіх народів вважалося вкрай цинічним і непристойним, межею людського падіння - ви залізли в кишеню до немічного, убого, каліки, вкравши у нього совєцькі гроші. Понад 4 млн. громадян, а це кожен третій пенсіонер, має пенсію менше половини прожиткового мінімуму. Ось вам і вся стабільність, і вся дієвість, і економічне зростання. Висловлюючи волю мільйонів наших батьків і матерів, ми, фракція комуністів, пропонуємо: 1) негайно скасувати Постанову Кабміну України номер 1783, принаймні її другий пункт; 2) внести на розгляд Верховної Ради України пропозиції щодо внесення змін до базового пенсійного закону, яким забезпечили б виведення з пенсійного небуття працівників бюджетної сфери, вчителів, медиків, працівників культури, а також аграрного сектора. який найбільше потерпає від пенсійного геноциду; 3) негайно підготувати, протягом 2004-2005 років реалізувати урядову програму виведення мінімальної пенсії до прожиткового мінімуму; 4) встановити жорсткий державний контроль за цінами на товари першої необхідності, насамперед, продовольчі, не допускати зростання цін на них, до вересня 2004 року знизити ціни на борошно, хліб, м’ясо, олію, цукор до рівня квітня-травня 2003 року. На виконання Закону України "Про індексацію грошових доходів населення негайно проіндексувати заробітну плату працюючих, стипендії, соціальні виплати та пенсії на реальну величину інфляції за 2003 рік на рівні 20-25 відсотків. У травні 2004 року запровадити ведення мінімальної заробітної плати в розмірі 237 гривень. Відшукати кошти і компенсувати втрати найбільш незахищених верств населення, які потерпіли від зростання цін у 2003 році. Ми також пропонуємо відновити робочі місця і вносимо таку пропозицію: тим власникам підприємств, а багато з них незаконно їх отримали, які знизили чисельність працюючих, забрати і повернути у державну власність всі ці підприємства, вони працюють проти народу України, жорстко експлуатуючи людей. По-друге, політику формування заробітної плати змінити і вивести заробітну плату з тіні через зниження податку на фонд заробітної плати. Прийняти закон про заснування державного компенсаційного фонду для повернення вкрадених заощаджень. Цей проект закону ми, фракція комуністів, внесли. Але головний висновок: переглянути потрібно концепцію економічної реформи та навести елементарний порядок у державі. Фракція комуністів пропонує наші пропозиції врахувати у Постанові Верховної Ради України з питань сьогоднішнього дня уряду. Дякую.
Дякую. Виступи від фракцій закінчилися. Переходимо відповідно до списку. Будь ласка, Порошенко. Підготуватися Пузакову.
Петро Порошенко, голова партії "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні телеглядачі, радіослухачі, перш за все, я хотів би привітати вас зі святом Світлого Воскресіння Христового. Але, на жаль, святкового настрою під час розгляду цього надзвичайно болючого питання для абсолютної більшості населення України немає. В чому це полягає? Перш за все, сьогодні вже три чи чотири виступаючих згадували 46 статтю Конституції, де чітко записано, що рівень пенсійного забезпечення не може бути меншим, ніж рівень прожиткового мінімуму. Якщо уряд на сьогоднішній день не здатен чітко назвати термін, коли буде виконана ця стаття Конституції, це означає одне: що уряд не здатен виконувати завдання, які поставлені Конституцією України. Це означає, що цей уряд повинен піти у відставку. Чим пояснюється на сьогоднішній день, що за час діяльності саме цього уряду рівень життя пенсіонерів погіршився? Багато виступаючих сьогодні посилалися на те, що при рівні інфляції вісім відсотків, при зростанні пенсії 12 відсотків ціни на харчові продукти, на продукти харчування, які складають сьогодні майже 90 відсотків кошику, куди витрачають свої кошти пенсіонери, ціни зросли на 30 відсотків. Тобто, врешті-решт живих грошей у кожного пенсіонера стало на 10-15 відсотків менше. І коли на сьогоднішній день славний представник фракції Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]] Ігор Шурма, який жодного представника зараз, до речі, немає в залі і це означає ту увагу які політичні сили, у тому числі які входять до складу парламентської більшості приділяють цьому надзвичайно болючому питанню, він в своєму виступі запропонував: давайте визнаємо роботу уряду по пенсійній реформі задовільною. Яким чином можна дивитися в очі пенсіонерам, багато з яких сьогодні слухають і дивляться телевізор, знаючи, що 80 відсотків з них вважають себе ошуканими і намагатися навіть ну якимось чином запропонувати кроки по покращанню їх стану, а просто робити рішучі заходи для збереження іміджу цього уряду. Звичайно, що я багато років знаю і Дмитра Табачника, і Михайла Папієва, і Валентина Зайчука, у мене немає питань до того як розподіляються скудні гроші, які є в бюджеті.
Бориса Зайчука.
Бориса Зайчука, я вибачаюсь. .скудні гроші, які є сьогодні в кошторисі Пенсійного фонду. Безумовно тут має бути Прем’єр-міністр, безумовно тут має бути перший віце-прем’єр, який відповідає за економічний блок, щоб на професійному рівні з повагою до парламенту України ми провели врешті-решт дискусію чи є сьогодні в країні гроші, на які ми мали би спрямувати пенсіонерам, де би ми реально забезпечили би зростання на 20-40 відсотків вже зараз пенсій в країні. Що ж пропонував уряд? Я хотів би як голова бюджетного комітету звернутися і нагадати вам деякі кроки, які були в бюджеті, які уряд запропонував нам на перше читання і яке рішення прийняв парламент. Перше. Безумовно була норма, якою передбачалося обмежити пенсії працюючим пенсіонерам. Саме звідти, щоб ми на сьогоднішній день витягнули кошти з кишень пенсіонерів. Друга позиція. Зменшити мінімальну заробітну плату, це були пропозиції уряду, на вони пішли у грудні місяці 2003 року, мотивуючи невиконанням бюджету. Бюджет був виконаний, а ті кошти пішли в інші напрямки. Це означає, що до Пенсійного фонду не надійшло у минулому році мільярд за рахунок маніпуляції з мінімальною заробітною платою, у цьому році 4 мільярда гривень не надійшли до Пенсійного фонду. Третє. На сьогоднішній день, шановні колеги, я звертаю вашу увагу, шановні радіослухачі і телеглядачі, вище 2 тисяч 660 гривень люди, які отримують таку величезну заробітну плату не платять копійки до Пенсійного фонду, те, що перевищу, а сільський вчитель і пенсіонер платять 32 плюс 2 відсотка. Оце ті кого цей уряд захищає, і тих, з кишень яких він намагається витягувати гроші. Безумовно, час виступу не дає можливості детально обгрунтувати. Я передам при підготовці проекту рішень, які будуть готуватися. Але я вимагаю визнати роботу уряду в пенсійній галузі незадовільною. Дякую.
Слово має народний депутат Пузаков, підготуватися Вернигорі.
Владимир Пузаков, фракция Коммунистической партии Украины, Кировоградщина. С чувством возмущения, горечи и обиды получили ветераны Украины обещанную Президентом и правительством "повышенную" пенсию. Повысили на 3-6 гривен 9 миллионам пенсионерам и восхваляют себя за большущие успехи. А как жить пенсионеру, если лекарства подорожали, цены на необходимые продукты питания ежесуточно скачут вверх, тарифы растут, а минимальная пенсия 102 гривны? Что же делать пенсионеру? Действия правительства относительно пенсионной реформы расцениваются народом, как преднамеренное уничтожение старшего поколения, как геноцид, как невиданное преступление против человека, совершаемое по указке, так называемого мирового правительства, определившего Украине сокращение населения до 18 миллионов. Сколько можно грабить свой народ? Сначала украли откладываемые на "чёрный" день вклады, а когда "чёрный" день пришел, украли и пенсию, присвоив то, что положено за многолетний стаж каждому труженику. Порадьте, шановні урядовці. Хоча, шановні радіослухачі, головних урядовців і "профсоюзного бога України" Стояна в залі немає. То хто ж може порадити вам, пенсіонерам, як можна прожити на пенсію в 102 гривні на фоні різкого тотального наступу влади на пільги інвалідів та людей похилого віку? Адже пенсія в 102 гривні в чотири рази нижча від прожиткового мінімуму. Як можна так брутально і знахабливо видерти у бідного ту "ніщенську" копійку? Ситуація ще більше загострилась з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян, де безпідставно, протизаконно середня заробітна плата за 2002 рік, що є однією з баз перерахувань, перерахунку пенсій нинішнім пенсіонерам, занижена з фактичних 376 до 306 гривень. Внаслідок чого так званий "перерахунок" перетворився у фікцію, пусту формальність, яка окрім розчарування і образи нічого не принесла. Ось вже отримані і березневі виплати, і знову ж 80 відсотків, а це більше 9 мільйонів найбільш знедолених ветеранів ніякого збільшення пенсії за нормами зазначеного закону не отримали. Та ж надбавка в 6 гривень 32 копійки так і залишилася, а в декого, навіть зняли з пенсії до 40 гривень і невідомо з яких причин. Наприклад, Купріна Наталя Кузмінічна 1913 року народження, що проживає в місті Кіровограді, отримувала пенсію 135 гривень, то на сьогодні з неї утримали 40 гривень, мотивуючи тим, що по закону не повинна вона їх отримувати, не вже ця жінка, пропрацювавши все своє життя, з юних років, і перенісши війни та відбудовчий період заробила пенсію 95 гривень. І таких випадків на Україні, на жаль, 47 відсотків. Тільки злочинний режим може вдатися до "вовчого закону", сильний відбирає у слабшого. В цих, не людських, діях глибока неповага, цинічне знущання над старшим поколінням - це злочинні дії нинішньої влади проти власного народу. І в цій ситуація я не можу не передати слова виборців, тобто не хай і не відкривають рота про солодкі обіцянки в час виборчої кампанії, народ зневірився, підтримки простого люду владі на виборах не буде ніколи. Дякую.
Дякую. Слово має народний депутат Вернигора, підготуватися Герасимову.
Леонід Вернигора, фракція Соціалістичної партії України. Шановні колеги, члени уряду, пенсіонери. Найперше, я хотів би зазначити, що сьогодні ми не можемо втішатися з того, що уряд затвердив концепцію поетапного наближення пенсій до прожиткового мінімуму. Шановний Дмитро Володимирович як соціальний віце-прем’єр, ви як вчений повинні зрозуміти, що поетапне наближення людського життя до вічної межі значно швидше від поетапного наближення до мінімального прожиткового мінімуму, то єсть до межі малозабезпеченості. Вже не вміщуються ордени і медалі на грудях ветеранів, так вшановує влада їхній ратний подвиг. Та чи задувалися ті, хто їх вшановує, що ветерани ще хочуть і їсти. Коли вони отримували свою пенсію за першу ювілейну медаль, вони могли на свою пенсію купити щомісяця велосипед, куфайку і вдоволь хліба і до хліба. Сьогодні ветерани не можуть купити велосипеда і за рік, а хліба вони на свою пенсію можуть копити всього аж в десять разів менше, ніж колись. Ветерани все життя свято вірили вождям, пресі, начальству. Навіщо ж їх було два роки зманювати отими реформами по пенсії, щоб вони тепер запалися за серце біля столів пенсійних чиновників? Де ж верховенство права і закону нарешті? Чому гарант Конституції не наклав вето як на ряд соціальних законів на антинародну постанову уряду, яка звела нанівець закон про пенсійне страхування. Усім нам зрозуміло, що які б постанови не приймав уряд, якими б реформуваннями не прикривався, а до тих пір, поки мінімальна заробітна плата буде у двічі менше прожиткового мінімуму, то не дочекатися нашим пенсіонерам отого прожиткового мінімуму. Дивно, що реформи ведуться за сценарієм їхнього батька Адама Сміта, але ж він попереджав, застережував, що недоплата одного цента поведе найбагатшу державу з сумою по світу. Так трапилося і з Україною. Так Мойсей із пустелі людей виводив, а наші люди йдуть за своїми поводирями в пустелю. Тому незрозуміло, як визначив Президент, що погано, ще й бідно живуть люди, які не зуміли адаптуватися до ринкових умов. Так хто ж адаптувався? Той, хто обікрав людей, ошукав їх? Той, хто декларує сьогодні мільйонні прибутки у своїх деклараціях? Конституція не вимагає від влади одарювати своїх громадян розкошами, а лише прожитковим мінімум. Невже і на це мінімальної совісті не стачить у влади для того, щоб підвищити сьогодні, нарешті, пенсії? І я підтримую виступ Олександра Мороза про те, що наша фракція подала і буде наполягати на розгляді, щоб до Першого травня, до Дня Перемоги ми прийняли, нарешті, закон про те, що ветерани війни повинні отримувати не нижче прожиткового мінімуму. І я хочу трішки арифметику поправити, яку тут сьогодні дали нам. Справа в тому, що три мільйони пенсіонерів у нас учасників війни, слава Богу, що вони є. Але ми знаємо, що із цих трьох мільйонів уже ж якась частина отримує пенсії більше, ніж на 50 чи 200 гривень, тобто не три мільйонів ми повинні будемо забезпечувати, а менше. І хай їм щастить, і здоров’я, хай вони живуть і далі, щоб устигли діждатися отої обіцяної межі забезпеченості, довічної межі. Зрівнялівка за радянських часів, на яку ми сьогодні посилаємося, була обгрунтована тим, що стабільні пенсії і стабільна зарплата, хоч і невелика. І тому це урівнювалося. Сьогодні ж у п’ять і в сім разів вищи максимальні пенсії від найменших - це уже злочин. І то віл лукавого, коли уряд плаче, що немає коштів. Давайте ми повернемося до пільг, і знайдемо ці кошти. Прийнятий Закон "Про загальнообов’язкове пенсійне страхування", я думаю, повинен не так, як позавчора показували по програмі "1+1" індуса, який 60 років не їсть і не п’є, і живе, тільки займається йогою. Я думаю, що ми повинні наших людей годувать нашим українським хлібом і тільки тоді ветеранам ми складемо довічну шану за їх ратний і трудовий подвиг. І я думаю, що наша влада повинна нарешті про це подбати. Дякую.
Дякую. Слово має народний депутат Герасимов, підготуватися Масенку.
Уважаемый Адам Иванович, уважаемые народные депутаты, уважаемые члены правительства, уважаемые избиратели! Обсуждаемый сегодня вопрос о состоянии пенсионного обеспечения затрагивает жизненные интересы 14 млн. ветеранов, то есть, тех людей, которые построили города, заводы, фабрики, в период Великой Отечественной войны они защитили свою страну от немецко-фашистских захватчиков, а после войны в кратчайшие сроки подняли из руин Украину, высоко развили ее экономику, науку и культуру. Экономический потенциал, созданный ими, несмотря на разворовывание, в течение последних 12 лет успешно используется Украиной. В благодарность за все это страна наделила их мизерными пенсиями, которые не позволяют им покупать необходимые продукты питания, лекарства, оплачивать жилье и коммунальные услуги. Причем цены постоянно повышаются, и дуло дошло до того, что повышены цены на хлебные изделия! В результате 85 процентов этих заслуженных людей сегодня живут за пределами черты бедности, получая пенсию в 2-3 раза меньше прожиточного минимума, чем грубо попираются требования статьи 46 Конституции Украины. Не оправдала надежды ветеранов и пенсионная реформа, в результате которой 80 процентов пенсионеров получили надбавку к пенсии от трех до 10 гривен. В принятом Кабинетом Министров Постановлении 1783 от 20 ноября прошлого года "Об улучшении пенсионного обеспечения" за основу расчетов по начислению пенсий необоснованно взята уменьшенная на 70 гривен средняя заработная плата за 2002 год в количестве 300 гривен место 376. Этим актом незаконно отобраны заработанные средства у тысяч бывших учителей, медицинских работников, колхозников и других людей, других категорий. Не смотря на неоднократное обращение, до сих пор не ликвидирована дискриминация по обеспечению военнослужащих, уволенных со службы до 1992 года и позднее. Созданные условия жизни для пенсионеров и ветеранов привели к тому, что в результате постоянного недоедания, высоких цен на продукты питания, на лекарства тысячи людей преждевременно уходят из жизни. Только за последние пять лет ушли из жизни более двух миллионов ветеранов войны, а количество участников боевых действий сократилось вдвое. Ныне много говорят о голодоморе и геноциде 1933 года. А как рассматривать сегодняшнюю жизнь большинства пенсионеров и ветеранов? Вместо того, чтобы до земли поклониться этим людям за все то, что они сделали для страны, что они сделали для своего народа, создать им нормальные условия жизни и, в первую очередь, поднять пенсии до уровня прожиточного минимума, в стране делается все наоборот. Поэтому жизнь ветеранов-пенсионеров ухудшается с каждым днем. В своих многочисленных обращениях, письмах ветераны и пенсионеры не преемлют такую политику, называя это ни чем иным, как открытым геноцидом и государственным голодомором. В письмах ветеранов выражается боль и обида людей старшего поколения неудовлетворенностью созданных для них условиями жизни, что нередко приводит к суициду. Совет организаций ветеранов Украины неоднократно ставил эти вопросы перед органами власти, однако, к сожалению, подвижек пока нет. Ветераны требуют: первое - в ближайшее время решить вопрос о повышении пенсий до уровня прожиточного уровня; второе - отменить Постановление Кабинета Министров 1783 от 20 ноября прошлого года и при начислении пенсий исходит из средней заработной платы за 2002 год в размерах 370 гривен; третье - ликвидировать дискриминацию в пенсионном обеспечении военнослужащих, уволенных до 1992 года и позднее; четвертое - вернуть ветеранам-пенсионерам уворованные у них вклады в сберегательных банках. Пятое. Снизить цены на продовольственные товары. Выполнение этих требований хоть в какой-то мере создаст более-менее сносные условия для некоторого улучшения жизни людей старшего поколения. Позвольте передать обращение, которое передали пикетирующие сегодня люди для того, чтобы передать премьер-министру для выполнения. И последнее. Мы просим, ветераны просят, чтобы наши сегодняшние слушания в парламенте не остались.
Спасибо. Слово має народний депутат Масенко. Підготуватися Морозу Анатолію.
Шановні депутати, присутні! Я хотів би, перш за все, звернути увагу і підтримати депутата Порошенка в тому плані, що міністр тут виступаючи подякував всім, хто підтримав цей законопроект про пенсійну реформу. Якраз тих сьогодні в залі й немає. І коли було наголошено, що соціал-демократів мало, то представників "Нашої України" зовсім не густо тоже які в повній мірі підтримали цей законопроект. Оце видно вже хто є хто на ділі і як підтримує оту злиденну нашу частину населення України. В урядових документах іде мова про стабілізацію, про ВВП, зростання їх постійне, а от простій людині пощупать, подивиться що ж воно таке і що воно дало це ВВП простій людині от ніхто не може. Це парадокс. Як казав тут один чоловік колись був у Верховній Раді, анонс. ВВП росте. Стабілізація вже декілька років , а життєвий рівень щорічно падає, падає і падає. До якої ж межі може падати? Так давайте тоді хай краще не росте той ВВП злополучий та хай зростає життєвий рівень наших людей. Доки ж ми будемо мучити людей? Зконцентрують усі увагу на тому, що у нас рівень пенсій не досягає межі малозабезпеченості. Але ж це срам людський. Про які 50 процентів? Про які 150, 100 процентів говорити межі малозабезпеченості. Давайте тим, хто голосував за цей законопроект, хто робив цю реформу, дамо повністю 100 процентів забезпечення 268 гривень. Проживете ви? Ніхто із вас не погодиться, ніхто ж не проживе. А ми кичимося тим, що 50 процентів від прожиткового мінімуму.отримує пенсію, і це вже добре, це вже досягнення уряду. Про що ми ведемо мову? В обох інформаціях і голови фонду, і міністра, ну, аж сльози лилися про те, що дуже низький рівень пенсійного забезпечення на селі. А хто ж готував цей законопроект? Що не можна було придумати коефіцієнт, який би забезпечував відповідний розмір середньої заробітної плати для обчислення пенсій, чи не допустити того, що ми маємо зараз у сільському господарстві? Хто ж довів сільське господарство, як це зараз, що там ніхто не може заробити ні на пенсію, ні на прожиття? І ми тепер ллємо сльози про те, що у селі доведено до такого стану. А це ж ви якраз довели, аграрників тих, кого зараз немає, вони у повній мірі голосували, і вони робили ті всі злочинні закони, які. Ну, один же чоловік не міняє ситуації. Я вибачаюсь перед вами. Один чоловік, щоб радіослухачі чули. А про те чогось ми не ведемо мову, що як.тільки тим, що мало отримують зараз пенсіонери, а що нині працюють, як вони собі зароблять на пенсію? Вони не мають роботи, не мають заробітної плати. І це кощунство. Міністр говорить, що доход там збільшується за рахунок плати за паї. Та це страм людський. Заберіть ті паї і попробуйте прожити на них. Видають збіжжя по 500-600 гривень за тонну, а його продати можна тільки 300-400 тонн, а вщитується, що це ж селянин отримав 500-600 гривень доходу на рік. То кого ж ми тут обдурюємо, люди добрі? Давайте повернемося обличчям і до тих, хто пішов військовим пенсіонерам, які пішли до 1992, що ми вже не в силі заплатити їм таку пенсію як потрібно. І все тільки про що говорять не вистачає коштів, а кошти ж є. Давайте з тих, хто по мільйону і більше має доходу, хоть по 1 відсотку. хай відраховує до Пенсійного фонду. І в нас Пенсійний фонд буде на стільки забезпечений. що ми не будемо вести мову про це. Я вже з практики знаю, скільки говори не говори все одно ж воно залишиться все й так. Як би, це депутати згуртувалися та прийняли такий закон, підтримали мою пропозицію. Ось і Президент йде вже на пенсію, то й йьому дати 5 гектарів, дати пенсію в розмірі прожиткового мінімуму і всім тим, хто підтримував цей законопроект і хай спробують прожити, і тоді скажуть людям, ми ж живемо, живіть і ви так, а так, ми таких розумниць як ці всі, хто затівав цю реформу, ми трошки знаємо, самі теж ви живите непогано, а людям !!!!, що вони 50 відсотків утримують.
Слово має народний депутат Мороз. Підготуватися Катушевій.
Анатолій Мороз, 83 виборчій округ, фракція Комуністичної партії ". Шановний Адаме Івановичу, члени уряду, колеги! Сьогодні, яке питання ми не обговорювали в стінах Верховної Ради воно завжди звучить актуально. Але актуальнішого питання, яке ми сьогодні обговорюємо, мабуть, важко сьогодні знайти. Кожен з нас розуміє, що в країні склалася надзвичайно гостра вибухонебезпечна ситуація в зв’язку з початком практичної реалізації пенсійної реформи, реалізацію Закону України "Про обов’язкове державне пенсійне страхування". На жаль, цей закон не вирішує проблеми достойного пенсійного забезпечення людини-праці, а навпаки перекладає весь тягар реформи на плечі самого пенсіонера, ветерана і інваліда. Ситуація ще більш загострилася із прийняттям Постанови Кабінету Міністрів номер 1783, якою позбавив саму обездолену частину пенсіонерів найменших шансів на поліпшення життя. Фракція комуністів настояла на поверненні до цього питання, і уже у березні цього року поставили питання про скасування цієї постанови номер 1783 Кабміну. Але лише 192 депутати, в тому числі і фракція комуністів, підтримали рішення, що відповідає інтересам більшості населення країни. Тому чисельні звернення і листи, з якими звертаються до нас депутати під час роботи в округах, хто працює в округах, під час прийомів і зустрічей, не менше їх надходить ідо інших гілок влади, звучать приблизно так. В чому винен механізатор і тваринник, щоб за 40-50 років нелегкої праці від зорі до зорі отримувати пенсію до реформи від 90 до 150 гривень, а після реформи 93 і 156 гривень. У чому винен лікар і вчитель, який своєю наполегливою працею боровся за здоров’я наших громадян і виховував підростаюче покоління, по 30-40 років віддав праці, а тепер отримав добавку до пенсії 6 гривень 30 копійок і отримує десь 156 гривень. Хто придумав такий коефіцієнт, що той, хто пропрацював 25 років, скажімо, двірники, санітарки, я нічого проти них не маю, отримали добавку по 6-30 гривень, і ті, хто відпрацював 40 років, теж по 6 гривень 30 копійок. Чому так трапилося, що у країнах Прибалтики, які набагато бідніші за нашу країну, але народ живе там краще, і пенсії у цих країнах складають у середньому сто доларів. А ми ніяк не можемо подолати 20-30-доларовий пенсійний рубіж. Пенсіонери запитують, де є таке, щоб працівники адміністрації отримували по 1200-2600 гривень пенсій, а на вищих шаблях влади, мабуть, і значно більше, а учитель, лікар, селянин мізерну пенсію? Наші пенсіонери мудрі люди, вони не тільки задають запитання, але й підказують уряду, як поліпшити їх життя. Вони радять уряду проконсультуватися, порадитися, це неважко зробити і по телефону з урядом в Прибалтиці, Білорусії, Росії за рахунок чого слід підняти пенсії. І багато з них радять, якщо вам важко, державі тяжко, не знаєте де взяти гроші, то давайте зробіть диференційований підхід від Президента до техпрацівника, щоб розрив у пенсіях і зарплатах не перебільшував 100-150 гривень, як це було в СРСР, а не придумуйте якісь коефіцієнти і не обдурюйте людей. Я зробив лише короткий огляд питань, з якими звертаються до нас пенсіонери. А конкретні пропозиції щодо пенсійної реформи вони звучали і прозвучали сьогодні із уст керівника фракції комуністів Петра Миколайовича Симоненка, вони подані до уряду, до них, я думаю, варто прислухатися. І, на кінець, давайте кінець кінцем виконувати Конституцію України, стаття 46, де говориться, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основних джерелом фінансування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Дякую за увагу.
Дякую. Слово має народний депутат Катушева. Підготуватися Пхиденку.
Фракция коммунистов, Катушева, Крым. Уважаемые присутствующие, теле- и радиослушатели. Для нас, фракции коммунистов, всегда были приоритетными вопросы обеспечения пенсией наших граждан. Мы, депутаты коммунисты, неоднократно предпринимали попытки поправить то положение пенсионеров принятием поправок к закону об обязательном государственном пенсионном страховании в части ограничения роли правительства при определении основополагающих параметров начисления пенсионного обеспечения. Речь идет размере средней заработной платы. Одна из таких попыток моих друзей, товарищей фракции коммунистов, была заблокирована в феврале месяце в этом зале 243 народными депутатами, которые в очередной раз предали интересы своего народа. Мы, коммунисты, не голосовали за закон об общеобязательно государственном пенсионном страховании, который богатых сделал еще богаче, а бедных еще беднее. И имеем по этому полное право заявить об антинародной сущности пенсионного законодательства. Сколько же лицемерия, когда вот с этой же самой трибуны, и сегодня в тому числе, те, кто протащил этот закон, теперь хватаются за голову и говорят об антиконституционной сущности этого закона. А куда же вы, господа хорошие, смотрели, когда коммунисты призывали вас в таком виде этот закон не голосовать? Что же вы не прислушивались к здравому мнению нас, коммунистов? Мы всегда утверждали, что деньги в бюджете для этих целей есть. Само правительство постоянно твердит о росте экономики? Где же тогда эти миллиарды гривен роста? И почему их не направляют на решение социальных проблем? Всем нам понятно: семь лет народу Украины внушали о необходимости проведения пенсионной реформы, и в ее необходимости никто не сомневался. Но жаль, что благие намерения и разумные предложения, а их было более 20 только внесено коммунистами, Петром Николаевичем Симоненко и Петром Степановичем Цибенко, так и не нашли поддержку в этом зале. Обещали народу одно, а, как всегда, дали совершенно другое. Наибольший шквал эмоций и вопросов с введением этого закона приняли на себя местные пенсионные органы и понятно, что у них возникла масса проблемных вопросов. Один из них - не урегулированным законодательно является вопрос уплаты страховых взносов на общеобязательное государственное пенсионное страхование субъектами предпринимательской деятельности, избравшими особый способ налогообложения. В соответствии с заключительными положениями Закона об общеобязательном государственном пенсионном страховании, пункт 14, раздел 15, все законодательные акты, в том числе и те, которые регулируют упрощенную систему налогообложения, должны были быть приведены в соответствии с нормами этого закона, в частности с целью недопущения двойного налогообложения при уплате страховых взносов выше названными субъектами предпринимательской деятельности из законодательства об упрощенной системе налогообложения должны были быть изъяты, положение, касающиеся направления средств в Пенсионный фонд Украины: 42 процента от суммы единого налога и 10 процентов от суммы фиксированного налога с граждан-предпринимателей. Поскольку названные изменения в законодательство не внесены, то до настоящего времени от субъектов предпринимательской деятельности, избравших особый способ налогообложения, продолжают поступать в Пенсионный фонд отчисления от уплаты взносов. До настоящего времени размер фиксированной ставки страховых взносов в Пенсионный фонд граждан, предпринимателей, работающих по упрощенной системе налогообложения, так и не установлен. Данная категория лиц вообще выпала с 1 января 2004 года из системы пенсионного страхования. Вот такую дискриминационную пенсионную систему мы с вами имеем, которую необходимо срочно дорабатывать. Пенсия работников просвещения, медиков, научных работников, работников культуры, военнослужащих, селян - всех граждан Украины - не может быть ниже прожиточного уровня. Очень жаль, что вот эти мизерные, позорные пенсии, нельзя на эти пенсии посадить тех, кто их установил.
Дякую. Народний депутат Пхиденко, підготуватися Черновецькому.
Станіслав Пхиденко, фракція Компартії України, Волинь. Шановний Голово, шановні члени Уряду, шановні колеги-депутати і шановні наші виборці. Питання, винесене в повістку денну, без перебільшення є одним із найважливіших і найболючіших питань, які розглядаються в стінах Верховної Ради. Про рівень державної влади можна судити найбільше з того, як вона ставиться до дітей і до старшого покоління. Від цього сповна залежить моральне обличчя уряду, Президента та й парламенту. Якщо послухати Президента і уряд, то у них в цьому плані воно є високоморальним. А ось маса пенсіонерів на зустрічах з депутатами заявляють цілком протилежне. Я схильний більше вірити своїм виборцям, які вважають, що пенсійна реформа, яка почала діяти, є не що інше, як насмішка над їхніми сивими головами, незаслужена оцінка їхнього величезного внеску в захист від фашизму та відбудови нашої Батьківщини. Уряд, як бачимо, заздалегідь готувався до свого виступу у Верховній Раді. Однак я не думаю, що він з великою радістю сьогодні присутній у парламенті, адже пенсійні справи для нього більше програшне, ніж виграшне питання. Дуже вже багато завинив уряд перед майже всіма категоріями пенсіонерів. Чого варті лише 70 гривень, на які уряд пограбував пенсіонера! Нам роздали всілякі схеми та діаграми, які ілюструють так зване зростання пенсій, адже потужно зростає наша економіка. Буклети видані на суперпапері, в кольорах. Біда лише в тому, що коли їх уважно дочитаєш до кінця, то в кінці написано: "Підготовлено проектом технічної допомоги агентства США з міжнародного розвитку компанії.", яка й займається впровадженням пенсійної реформи в Україні. Отут, як кажуть, все стає ясно. Хто ж тоді у нас сьогодні звітує: уряд незалежної України чи компанія Сполучених Штатів., яка й керує нашим урядом у справах пенсійного реформування? Це вже й не дивина. Всі реформи в Україні робляться не нашими урядовцями, а лише закордонними. А ви, шановні урядовці, лише тільки на службі в них. В цьому й біда, й трагедія українського народу. Це під керівництвом закордонних радників уряд України дотла знищив радянську пенсійну систему, яка майже, може, й не була досконала на всі сто відсотків, але була бажана майже для кожного пенсіонера. Вихід на пенсію тоді означав дійсно заслужений відпочинок. Два пенсіонери у сім’ї утримували себе і ще двоє-троє внуків. А сьогодні пенсіонер стає або єдиним спонсором для усієї сім’ї, або її обузою. В обох випадках він однозначно програє. Радянська пенсійна система мала інші переваги, їх би слід було б брати і нам на озброєння. По-перше, вона здійснювала забезпечення пенсійне. А сьогоднішня здійснює лише пенсійне страхування. Якщо вникнути в суть цих проблем і питань, понять, то ми побачимо велику різницю. Радянська пенсійна система давала право на пенсію 50 відсотків від зарплати, а нинішня дає лише 20-25. Хто спритніший буде, получить 30. Матеріальною основою пенсії за радянських часів була частина чистого доходу суспільства, тобто держава весь тягар брала на себе, а сьогодні тільки страхові внески або твої власні, шановні, хто збирається на пенсію, або кожного другого-третього роботодавця, який несе за тебе страхові внески. Бо всі роботодавці підряд не бажають вносити. Отже, пенсійна справа перекладена на плечі робітника, найманого робітника. Немає страхових внесків, немає й пенсії. Щоб зробити внесок, треба гроші, а їх у тебе немає. А що робити сотням тисяч робітників, які зарплату отримують в конвертах або з кишені. Для них не існує лікарняних, страхових внесків на пенсію. Я зіткнувся з цим ганебним явищем на ринках у місті Луцьку. Те ж саме не тільки в Луцьку. Це існує практично в кожному місті: в Києві і так далі. Що будуть робити ці люди, які через 20-30-40 років підуть на пенсію? За них ніхто не робить ніяких пенсійних внесків. Є чимало інших проблем. По-перше, пенсійна система є дискримінаційною. Чому середня пенсія лікаря, інженера, вчителя в Луганській області складає 59 відсотків від прожиткового мінімуму, а на Волині лише 46? Склалася, як було сказано, і для сільських пенсіонерів надзвичайно катастрофічна ситуація. Для військових пенсіонерів.
Дякую. Леонід Черновецький. Фракція "Наша Україна". Підготуватися Оржаховському. 3:20:42
Уважаемый председательствующий! Уважаемые народные депутаты! Уважаемые радиослушатели! Фракция "Наша Украина", Христианско-либеральная партия, Дарницкий избирательный округ города Киева. Я начну немножко с другого, потому что говорить о проблемах пенсионеров, хотя о них тоже следует поговорить, не давая решения этих проблем, это, конечно, ни к чему не приведет. Я хочу сказать такие. Во-первых, Христос воскрес. Это очень важно, мы пережили хороший праздник. И Он говорил: "Люби ближнего своего, как самого себя". И я хочу сказать, что надо любить не вообще весь народ, а надо научиться любить каждому конечно, кто хочет поговорить о пенсионной реформе, конкретного совершенно человека. Я полагаю, что на Украине такого геноцида, который сегодня осуществляется в отношении пенсионеров, за всю историю нашей страны никогда не было. Мы подымаем вопросы какие угодно от голодомора до других вопросов, которые вообще никакого отношения не имеют к этой обездоленной части населения. Я хочу, чтобы пенсионеры знали, что в станах парламента могут быть решены вопросы главные: наполнение бюджета и контроля за правительством. Сколько бы не выступали члены правительства с кислыми физиономиями о том, что им очень жалко пенсионеров вот, или народные депутаты, ничего от этого не решится. Сегодня есть совершенно конкретные вещи, которые можно решить, и наши пенсионеры могут получить деньги, которые в бюджете. Я уверяю вас, уважаемые пенсионеры, что Украина богатая страна, и в стране достаточно средств для того, чтобы решить многие ваши проблемы. Но они лежат в плоскости не страданий, которые периодически мы здесь публично демонстрируем, они лежат в плоскости наполнения бюджета. Я подал законопроект о ликвидации налога на добавленную стоимость. Как же пенсионер платит сегодня этот жуткий налог, который поступает потом, он в аптеке покупает лекарства или в булочной хлеб и все это поступает в карманы олигархов отдельных, которые через воровство налога на добавленую стоимость эти деньги забирают. Почему же не поддержать этот законопроект? Я подал законопроект о том, чтобы ликвидировать все льготы, которые сегодня есть у Верховного Совета, у Кабинета Министров - это десятки миллиардов долларов, да? И когда министр разъезжает на мерседесе за 200 тысяч долларов и страдает здесь, и говорит о том, что какой-нибудь. [[я не говорю о конкретном. Кстати, председетель Пенсионного фонда ездит на дешевой машине и я его за это уважаю]] Но, у нас мерседесов только одних в стране на такое колличество денег, что у чиновников, а ездят уже на них даже начальники ЖЕКов, жулики, что можно было бы все проблемы, это очень смешно, да? Вам? Но, я хочу вам сказать, что некоторые коммунисты тоже ездят на мерседесах, нет? За счет государтсва. Вот. И это проблема. Поддержите законопроект, потому что мы сразу же высвободим десяток миллиардов долларов. И еще одна важная деталь. Без контроля над расходами - это я говорю уже как капиталист, нет такого бизнеса, который мог бы заранее приносить прибыль если только капиталист не контролирует расходы. Сегодня у нас контроля над расходами вообще в стране никакого нет. Никто не контролирует, куда мы тратим деньги. Отдельные мэры, даже жулики отдельных городов самолеты себе покупают за счет пенсионеров и рассказывают о том, что надо увеличить плату за проезд. Я полагаю, что мы вообще должны прекратить всякое законотворчество, и при поддержке и коммунистов, и социалистов, которые природно должны заниматься этими проблемами, я с уважением отношусь к этим фракциям. Мы можем начать и закончить только одним. Мы должны каждый день говорить о конкретных пенсионерах, о конкретных пенсиях. И пока мы этот вопрос не решим, вообще не принимать никаких законов. У правительства есть деньги, и мы можем ему помочь. Но только они ничего не могут без нашей помощи, их нужно вооружить законами и контролем над расходами. Вот это и все, что мы можем хорошего сделать в этом парламенте. Я полагаю, что все-таки мы остались социалистическими, как и были. И ничего в стране не изменилось. Мы любим народ и не любим.
Анатолій Оржаховський, фракція комуністів. Підготуватися Георгію Крючкову.
Анатолій Оржаховський, фракція Компартії України, Херсонщина. Шановний Голово, колеги, виборці! Розгляд парламентом пенсійного питання на Дні уряду є наслідком невдалої пенсійної реформи, що вступила в дію з січня нинішнього року. Відлунали переможні та гучні слова з приводу ідеального, давно очікуваного Закону "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" з боку пропрезидентських та урядових фракцій. Прийшло гірке розчарування для багатьох громадян України. Адже світло добавок до пенсій побачили лише колишні високі посадовці та ті пенсіонери, які мали великий стаж роботи та високі заробітки. Те, що у пенсійній реформі сталося не так, як гадалося, свідчать термінові президентські укази, урядові рішення про підняття пенсій на 12 відсотків. А що це відразу не можна було через прийняття закону зробити? Навіщо знадобилися інтриги? Чому , коли вирішувалася доля згаданого закону, автори і виконавці не хотіли слухати застереження фракції Компартії України у парламенті, а діяли за принципом аби пошвидше. Тепер, коли настала пора осмислення зробленого, необхідно всім згадати речі, про які мої товариші по партії говорили, спочатку хотів би, звичайно, підтримати тих, хто дякував за роботу, за системність в роботі, за сталість кадрів, котрі працюють у вертикалі влади, починаючи знизу і доверху в цих пенсійних органах. Друге. Звичайно намір знайти шляхи розв’язання болючої проблеми рівня пенсійного забезпечення приваблював усіх. Проте через прийняття закону вийшли на інший шлях: добробут за рахунок самих працюючих. Що робити мільйонам громадян, які не мають нині роботи, землі, власності, трудової книжки? Доля таких людей одна: відсутність перспективи зайнятості, гарантованого пенсійного захисту. Раз через недолугі реформи, особливо на селі, держава призвела до руйнування АПК, слід їй же шукати вихід не лише у приватній власності, а, мабуть, у посиленні державної форми власності. Можливе утворення нових державних сільгосппідприємств, котрі могли б задіяти робочу силу, що не використовується. Слід подумати про рішення долі багатьох громадян, котрі безпорадна державна система змусила працювати на нечесних підприємців. Тут уже згадувалося на ринках в якості реалізаторів без відповідного правового оформлення. Це зло використовувати має держава, суспільство, якщо не хочемо, щоб у перспективі утворився прошарок людей, які житимуть поза захистом держави. Днями мені вдалося поспілкуватися із багатьма з таких людей. Вони у розпачі, у розпачі і інші пенсіонери, які критично оцінюють всі ті заходи, які вживаються урядом і практично критично самі про себе створюють від’ємний результат. Недаремно люди згадують добрим словом радянську владу, рівень тодішнього соціального захисту населення. Шановні учасники зібрання, слухаючи інформацію соціального блоку уряду з проблем пенсійного забезпечення, повинен сказати: далеко наші державні чиновники відійшли від людей, бо знаючи реалії на місцях не говорили б про те, що мало надходить податків до Пенсійного фонду села, 250 мільйонів, а виплачується 9 млрд. Де ж візьмуться там кошти, коли влада знищила все, що було живе, у сільськогосподарському виробництві? Думаю, вам варто за підтримкою звернутися до тих, хто нажився на вивезеному металоломі, приватизованій енергетиці, лікеро-горілчаних доходах. Настав час, щоб вони поділилися награбованим. Я думаю, вислів міністра - "Через два роки не буде бідних" - варто запам’ятати, особливо в часовому вимірі. Бо пройдуть президентські вибори нинішнього року і обіцяне забудеться. Мені жаль, коли міністр, доповідаючи, жалкує, що вік виходу не пенсію в Україні не збільшився. При такий політиці уряду неповаги до Регламенту ви в бажаний час справитесь із нинішнім завданням, на жаль. Адже, де б не перебували в регіонах, наголошуєте: настав час змін психології мислення. За вашою логікою: спасіння утопаючих в руках самих утопаючих. На жаль, поки що немає відповіді на пенсійні проблеми службовців, котрі вийшли на пенсію до прийняття Закону "Про державну службу та службу в органах місцевого самоврядування". На них не поширюються дані закони, тому що закон зворотної сили не має [[стаття 58 Конституції України]]. Я погоджуюся з тими, хто каже, що.
Георгій Корнійович Крючков - голова Комітету національної безпеки і оборони. Підготуватися Козаченку. Олексій Козаченко.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні члени уряду, шановні колеги! Ми сьогодні обговорюємо одну з найгостріших проблем нашого тяжкого буття. На жаль, кого вона хвилює, наочно видно по тому, хто тут представлений. Я хотів висловити пару міркувань. Перше, ви, шановний Михайле Миколайовичу, з металом у голосі закінчили свою доповідь висловленням невдоволення тим, що хтось хоче зірвати реформу пенсійну, тягне назад до зрівнялівки. Михайло Миколайович, таких уже дурнів немає. Є інше. Дві проблеми. Перше, давайте ми чесно людям скажемо, що ця реформа спрацює на ту частину населення, яка працює, і вона повинна бути справедливою. Мене що турбує, хвилює? Те, що більше турботи про те, як наповнити приватні фонди оцими коштами Пенсійного фонду. Коли я чую щодня ранком о п’ятій годині заступника міністра, як вона там, от давайте в цей фонд посилати, я думаю чого ж ми не турбуємося, щоб держава використовувала ці гроші. Чому ми не нагадуємо що таке МММ, що таке трасти? Чому ми не дбаємо про гарантії, про ці кошти? І друга частина - це ті пенсіонери, які вже не будуть працювати. Як з ними обійтися? Чи будемо і далі робити те, як зробив Уряд - дав по 3-5 гривен добавку, і по-суті познущався, потоптався над цими пенсіонерами? Оце, що мене хвилює у цьому відношенні. Я думаю, що нам потрібно взагалі зняти на багато років проблему про підвищення пенсійного віку. Про яке підвищення може йти мова, коли люди не доживають до цього пенсійного віку? Давайте ми будемо відвертими, чесними і порядними хоча б у цьому разі. І друге. Я не можу не сказати про цю кричущу диспропорцію і несправедливість у пенсійному забезпеченні військових, працівників правоохоронних органів, що породжена різним часом виходу пенсію. Я хотів цю проблему перевести у площину ставлення в нашій державі до неї. адже Україна сьогодні, мабуть, єдина серед усіх держав СНД, яка не виконала своїх обіцянок про зняття цієї проблеми. Наш уряд ігнорував постанови Верховної Ради, які були прийняті за підсумками парламентських слухань у 1999 році, яка була прийнята у минулому році за підсумками Дня уряду "Про реформування Збройних сил". Як це зрозуміти? Просто, ну, дивуєшся такому ставленню. Як голова комітету я неодноразово звертався до найвищих посадових осіб у державі. На звернення до Президента - відповідь від першого заступника глави адміністрації: "Протягом двох років ця проблема буде вирішена". Це було в минулому чи навіть в позаминулому році. В цьому році знову звертаюся до Президента - інший перший заступник відповідає, що Кабінету Міністрів доручено і зараз готують, але він не пише уже, як і коли буде вирішуватись ця проблема. Я звертаюсь до Прем’єр-міністра. Одержую від заступника міністра фінансів відповідь, що "ми збільшили на 272 мільйони у 2003 році асигнування на пенсійне забезпечення". Це неправда: збільшили всього на 143 мільйони. А на покриття оцієї несправедливості взагалі нічого тоді не виділялося. Вперше у бюджеті на цей рік близько 219 мільйонів виділено грошей. І знову не говориться: як, в які строки і коли буде, і в який порядок буде вирішуватись ця проблема. Як можна до цього так ставитися?! Ми розуміємо, наскільки це непроста проблема. Адже йдеться про мільярд 280 мільйонів, щоб усунути цю різницю. Але її треба шукати. І я хотів би, завершуючи свій виступ, запропонувати, щоб ми виділили там, щоб воно не через кому йшло, а виділили питання: визначити порядок і строки - не більше двох років усунення цієї диспропорції, назвати, як вона буде вирішуватися, і широко інформувати про це громадськість. Давайте не грати з вогнем, майте на увазі: ситуація вибухонебезпечна у ветеранському середовищі. І уряд має про це знати і відповідно реагувати. Дякую за увагу.
Олексій Козаченко має слово для виступу. Є Олексій Козаченко. Наступний буде виступати Гавриш.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, шановні члени уряду! Як і про всі пенсійні реформи, про українську можна почути як схвальні, так і негативні відгуки. На мій погляд, необхідно взяти до уваги той факт, що пенсійна реформа в Україні тільки розпочалася і з часом її проведення вимагатиме нових, більш рішучий дій. Заходи, які вже здійснені урядом і Верховною Радою, є достатніми лише для початку процесу реформування. Вже зараз практика свідчить про необхідність надання динаміки цьому процесу. Система пенсійного забезпечення є одним з найсерйозніших чинників напруженості в суспільстві. Тут сконцентровані головні суперечності між законодавчою та виконавчою владою в соціальній сфері. Нею незадоволені пенсіонери, працівники і роботодавці. Варто лише розглянути дані щодо відношення українців до Пенсійної реформи. Значна частка населення особливо недостатньо чітко, часто помилково розуміють глибинні процеси, об’єктивні чинники фінансової неспроможності нинішньої системи пенсійного забезпечення. Досить поширеною є фактична думка про те, що для покращання ситуації достатньо переглянути розподіл державних фінансових ресурсів в бік збільшення бюджетних відрахувань на підвищення пенсій. суть пенсійної реформи багато з громадян бажали б бачити в автоматичному підвищенні пенсій до такого рівня, як висловлюються, дасть змогу пенсіонеру жити гідно. Це зрозуміла формула. Поширено песимістичне ставлення громадян щодо пенсійної реформи. 52 відсотки вважають, що реформу держава починає заради її видимості, і лише 20 відсотків очікують від її впровадження поліпшення макроекономічної ситуації. На відміну.досить позитивного загального ставлення до пенсійної реформи населення позитивно сприймає запровадження системи недержавного пенсійного страхування. Причому, частка тих, хто позитивно оцінює такий крок, залишається незмінною протягом 2 років. Це свідчить про те, що напевне запровадження.державного пенсійного страхування відповідає інтересам і сподіванням населення. Які головні проблеми хотілося б визначити? Надзвичайно великі відрахунки до пенсійного фонду роботодавця. Ми недостатній розмір виплачуємо їх пенсій, обмеженість кошту пенсійного фонду. Роботодавці сьогодні вважають відрахування до Пенсійного фонду надто високими, справедливо стверджуючи, що саме це є основною перешкодою для підвищення зарплати і виходу економіки з тіні. Порівняльних розмір відрахувань до Пенсійного фонду в інших державах ми побачимо, що вони значно меншими, ніж в Україні. Для прикладу: 16 відсотків у Польщу, 19,5 - у Чеській Республіці, 8,7 - у Хорватії. Пенсіонери також не у захваті від ситуації, в якій опинилися. Останнім часом частка пенсії в їх сукупних доходах скоротилася до 54 відсотків, а в сільській місцевості - до 38. Таким чином навіть у родинах, які складаються лише з осіб похилого віку, пенсія перестала бути основним джерелом надходження. Гостро стоїть проблема збільшення питомої ваги пенсіонерів поряд з низьким рівнем народжуваності. Попри те, що пенсійний вік в Україні значно нижчий, ніж у більшості країн, не лише з розвиненою, а й перехідною економікою, чинне законодавство передбачає право на дострокову пенсію для окремих категорій працюючих. І кількість таких представників з року в рік росте. Важливою проблемою недержавного пенсійного забезпечення є проблема збереження пенсійних грошей у недержавних пенсійних фондах. Від невирішення цієї проблеми і не стартує, на мій погляд, недержавне пенсійне забезпечення. Світова практика доводить, що недержавні пенсійні фонди в основному зберігають кошти за рахунок вкладення в ринок нерухомості, в ринок ліквідних цінних паперів. Проте цих ринків в Україні по суті не існує, або вони є недорозвиненими. Зважаючи на це виникає серйозна небезпека втрати коштів. Також кадрова проблема є одною з ключових в системі недержавного пенсійного забезпечення. Узагальнюючи сказане, слід зробити висновок. Головне. Збільшення надходжень до Пенсійного фонду шляхом вдосконалення управління його фінансами, запровадження соціальних платежів на зразок податку на придбані предмети розкоші, операції з валютою та інше подібні тим, які свого часу були джерелами надходження до Пенсійного фонду, і які ми з вами з подання уряду, на мій погляд, дуже нерозумно відмінили і зробили їх джерелами надходження до бюджету. До цього питання , на мій погляд, треба повернутися і Верховній Раді розглянути. Співвідношення обсягів внесків до Пенсійного фонду працівника та роботодавця теж неодмінно має бути переглянуте. Необхідно вивчити світовий досвід і дати відповідь на питання, хто повинен сплачувати внески за якими ставками? Чому сплата має розподілятися між роботодавцями і працівниками? Суспільство потребує проведення пенсійної реформи і як наслідок владні інститути повинні проявити політичну волю для проведення цієї реформи. Я сподіваюся, що спільна робота уряду і Верховної Ради по реформуванню пенсійного забезпечення буде прискорена і приведе до очікуваних нашими громадянами позитивних результатів. Дякую за увагу.
Будь ласка, Артеменко. Сокирко наступний буде виступати.
Добрий день шановні депутати, добрий день шановний Володимире Михайловичу, члени уряду, шановні виборці. Ви знаєте, якщо підсумовувати якісь підсумки пенсійної реформи, то я б сказав, що для мене є два кроки. Перший крок - це було тоді, коли уряд Ющенка фактично виплатив заборгованості по пенсіям та припинив ганебну практику затримки їх виплат. Це був, дійсно, перший крок на зустріч нашим пенсіонерам. Другим кроком мало стати проведення пенсійної реформи. З 1998 року йшла робота над концепцією. Перед законодавцями стояло непросте завдання, тому над новим пенсійним законом працювало десятки професіоналів із числа народних депутатів України, спеціалістів Пенсійного фонду, уряду, науковців, вивірялась кожна буква закону, вирішувалось складне питання, як в умовах, коли немає грошей, реалізувати на практиці закон, який міг би максимально, можливо, відновити справедливість по відношенню до пенсіонерів, тобто закон, який, дійсно, встановив би залежність трудової пенсії від стажу та розміру заробітної плати. Шляхом багатьох компромісів ця задача була частково вирішена. Формула, закладена у Законі України про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування давала людям реальну можливість збільшити розмір трудових пенсій. І пенсіонери чекали того часу, коли закон набуде чинності, і вони зможуть отримати додатково кілька десятків гривень. Однак, уряд розтоптав сподівання пенсіонерів, коли прийняв сумнозвісну постанову 1783 з цинічною назвою про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян. На жаль, у даній постанові чомусь відсутня інформація, яким все-таки громадянам уряд поліпшив пенсійне забезпечення, адже переважна більшість пенсіонерів у наслідок її прийняття втратили в середньому від 30 до 50 гривень пенсії. Будь-яка системна реформа, реформа взагалі системна, має бути успішною лише тоді, коли поряд з технічними аспектами проводиться широка, інформаційна робота по роз’ясненню і суті. І така робота велася, людям розповідали, що вони отримують, поступово готували до системних змін у системі пенсійного забезпечення і всі наші виборці чекали проведення, дійсно, справедливої реформи. Але, уряд, знову підкреслюю, одним розчерком пера, коли прийняв цю постанову, перекреслив працю десятків спеціалістів і фактично знищив ідеологію пенсійної реформи, знищив останню надію людей знайти справедливість в цій державі. Мені дуже сумно дивитися на своїх колег, які на місцях кажуть про те, що вони за пенсіонерів, а не тут, у залі, голосують за цю постанову. Ви знаєте, наш комітет вийшов, коли ми побачили таке Комітет з питань свободи слова та інформації, ми вийшли з пропозиції друкувати прізвища тих депутатів, які голосували за цю постанову. Я вам можу сказати, що на місцях, коли газети друкували прізвища депутатів. які голосували за постанову, то було дуже багато, і дуже соромно було тим депутатам. Знищується авторитет Верховної Ради, оскільки про пенсійну реформу, чи, в майже, кожний пенсіонер, а в результаті люди отримали 3-5 гривень прибавки до пенсії. І люди звинувачують в цьому закон прийнятий саме нами, саме Верховною Радою України, хоча ці пенсії, знову підкреслюю, були фактично вкрадені урядом. я хотів би нагадати, на закінчення, лише один з листів, які приходять до вас, і які були розмножені, і роздані народним депутатам за підписом голови комітету Цибенко. Ось лист з міста Біла Церква. Ви наші діти та онуки, яких ми пестили, дали змогу безкоштовно здобути освіту, професію так жорстоко обійшлися з нами, з своїми батьками, дідусями і бабусями. Схаменіться поки не пізно, не рийте нам ще живим могили, не зліть людей, бо терпець увірветься, так безглуздо керувати державою не можна, рідна Україна стала для нас мачухою. Депутатська група "Солідарність", фракція "Наша Україна" вимагає від уряду негайно скасувати постанову 1783 та провести справедливий перерахунок пенсій громадянам України, повернути їм кошти, чесно зароблені тяжкою працею. Дякую за увагу.
Сокирко, фракція "Наша Україна" і Шевченку підготуватися. Останній виступаючий.
Микола Сокирко, фракція "Наша Україна", група "Солідарність". Шановні народні депутати, шановні виборці! До питання, яке сьогодні розглядається, прикута увага мільйонів наших громадян. Депутати мажоритарники знають, що пенсійне питання є одним із таких, що найбільш часто піднімається виборцями. Адже для переважної більшості наших пенсіонерів пенсія залишається єдиним джерелом існування. Однак у багатьох пенсіонерів розмір пенсії нині такий, що дозволяє купити лише обмежену кількість найнеобхідніших продуктів харчування, а на оплату житлово-комунальних послуг, на ліки, які конче необхідні літнім людям, грошей вже не вистачає. Так склалося, що пенсійна система в Україні виявилася розбалансованою та соціально не справедливою. І не треба говорити, що така ситуація виникла за роки незалежності України, адже і в Радянському Союзі пенсійна система була не такою вже й справедливою. Досить згадати, якою була пенсія у селян. Саме тому Україна конче потребувала пенсійної реформи. І минулого року Верховна Рада України прийняла закон, який дав старт цій реформи. Звичайно, мова не йде про те, що пенсії підвищаться до європейського рівня. Адже всі ми чудово розуміємо, що фінансові ресурси Пенсійного фонду обмежені. Однак те, що відповідно до закону мав відбутися перерахунок пенсій, причому пенсія кожного пенсіонера підвищилася принаймні на кілька десятків гривень - це факт. А от чому цього не сталося, це треба запитати у Кабінету Міністрів, який прийняв сумнозвісну постанову від 20 листопада 2003 року, про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян. Прийняття урядом цієї постанови призвело до суттєвого скорочення пенсій при їх перерахунку згідно з новим пенсійним законом. Крім того, уряд зруйнував концепцію проведення пенсійної реформи та сподівання пенсіонерів на реальне підвищення пенсій. Адже підвищення пенсій на шість гривень, яке запропонував уряд, на фоні подорожчання продуктів харчування та ліків є просто знущанням над людьми. І ще одне питання, на яке хотілося б звернути вашу увагу. В Україні дуже складна демографічна ситуація та й відповідно з високою часткою пенсіонерів. Через 10-20 років, зрозуміло, кількість пенсіонерів збільшиться. І вже сьогодні необхідно працювати над тим, як виплачувати їм пенсії. розв’язання цієї проблеми можливо лише в разі зростання економіки, зростання рівня заробітної плати та відповідно збільшення надходження до Пенсійного фонду. Однак, саме тут є серйозна проблема, яка хоч і лежить за межами пенсійного страхування, все ж має прямий вплив на пенсійну систему. Це питання соціального страхування взагалі. Сьогодні в Україні, крім Пенсійного, діє ще три інших фонди соціального страхування. А кожний фонд - це тисячі чиновників та суттєві витрати на їх утримання. Загальна сума відрахувань з роботодавця складає майже 30 відсотків, з найманого працівника три відсотки. Як ви розумієте, сьогодні більшість роботодавців не готові виплатити такий розмір страхових внесків, тому процвітає виплата заробітної плати в конвертах. І давайте говорити чесно: працівники самі не проти такої практики, адже в більшості випадків вони не бачать віддачі від діяльності соціальних фондів особисто для себе. Тому конче необхідно провести реформу соціального страхування взагалі. Без зниження відрахувань на соціальне страхування ми не доб’ємося суттєвого підвищення заробітної плати та відповідно відрахувань до Пенсійного фонду. Дякую.
Так, Шевченко. Шановні колеги, давайте порадимось. У нас уже час вичерпується, тут залишилось ще багато не виступаючих. То, може, по хвилині з місця тоді? Ні, там дуже багато. До 14 години ми повинні завершити. Ще у нас записано 13 народних депутатів. Так, будь ласка.
Олександр Шевченко, 39 виборчий округ, Дніпропетровщина, фракція Аграрної партії України. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати, шановні члени уряду! Констатуючи, що зміна тенденцій на ринку праці щорічне збільшення на 20-25 відсотків заробітної плати та відрахувань до фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування підвищили пенсійні витрати, важливу роль при цьому відіграли спільна реалізація і спільна робота виконавчої, законодавчої влади по основних напрямках реформування системи пенсійного забезпечення населення України. Запровадження додаткових зборів на пенсійне забезпечення дозволили в минулому році збільшити середній розмір пенсій на 11 відсотків, підвищити пенсії шахтарям, військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей. Звичайно, не стільки хотілося, але все ж таки сума збільшилася. Але коли глянути питання з точки зору аграрників-пенсіонерів та інших верств населення, в минулому малооплачених, то тут картина не така радісна. Звичайно, нинішні умови життя диктують новий підхід до формування пенсійного законодавства. Новим кроком у реформуванні пенсійної системи є безпосередня участь застрахованої особи. Але на місцях і на рівні уряду зараз задається питання: які.видані програми на законодавчому рівні. Тому необхідно вирішити ряд проблем, пов’язаних з сучасним станом пенсійного забезпечення та впровадження пенсійного страхування, а саме: це питання щодо платників, які працюють на спрощеній системі оподаткування, фіксований єдиний сільськогосподарський податок шляхом прийняття законопроектів: про встановлення ставок єдиного податку і порядок перерозподілу сум єдиного та фіксованого податку [[номер 5158]] та про встановлення фіксованого розподілу страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування для окремих категорій платників [[номер 4502]]. Шляхом внесення відповідних змін та доповнень до законодавчих актів необхідно вирішити на законодавчому рівні питання щодо визначення порядку обчислення страхового стажу особам, які працюють вахтовим методом, виконують сезонні роботи в сільській місцевості відповідно до законодавства України, працюють на підприємствах, де введено підсумковий облік робочого часу і де оплата працівникам здійснюється за фактично відпрацьований час в обліковому періоді, отримують допомогу по вагітності та пологах, знаходяться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею шестирічного віку і протягом цього періоду не припиняють трудові відносини з роботодавцем, а також підприємцям, які є інвалідами Великої Вітчизняної війни, особам, які мають заслуги перед Батьківщиною або є прирівняними до них особами та звільнені від сплати страхових внесків згідно законодавства України. Фракція Аграрної партії України просить врахувати дані пропозиції для покращання пенсійного забезпечення народу, адже якщо ми прагнемо розбудувати правову, демократичну державу, нам не можна забувати істину, що та держава, яка не піклується про дітей та літніх людей, позбавлена майбутнього. Я хотів задати питання під час обговорення. На жаль, не вийшло, в мене такої можливості не було. Тому питання я адресую чи відповідаю в деякій мірі сам і до міністра, і до голови Пенсійного фонду, що є ж додаткові джерела надходження до Пенсійного фонду. Це в першу чергу можливість підвищити заробітну плату людям, які працюють в аграрному секторі економіки держави. І тоді ми не будемо говорити про те, що тільки шляхом перерозподілу вдається платити пенсію селянам. І не будемо говорити про те, що в 1995 році пенсія була 37 гривен, а зараз аж 135. Я хотів би підкреслити, що коли ми з вами будемо приймати відповідні закони і відповідно до цих законів вживати заходів разом з Урядом. Так, наприклад, зараз йде система прийняття заходів відносно закупівельної торгівлі, а це буде регулятор ринку зерна. Я думаю, що якщо держава буде закупляти 2-3 мільйона тонн зерна у наших товаровиробників, це буде сприяти підвищенню заробітної плати тих людей, які працюють безпосередньо на землі. Я хотів би також назвати закони, які своєю відміною зможуть дати також 2-3 мільярда гривен до казни безпосередньо товаровиробника. Це відміна Закону "Про додаткове мито на вивезення кожної тонни соняшника". Ряд депутатів підготували новий законопроект, який буде мати сезонний характер при цьому митному додатковому обкладенні кожної тонни. І хотів би, щоб не тільки Уряд, а й депутати підтримали нас, для того, щоб селяни не декларативно, а реально підвищували свій власний добробут. Дякую за увагу.
Шановні колеги, у нас залишилося працювати 5 хвилин. Ще записані у нас є 12 депутатів. Ну половина з них принаймні присутні у залі. Я думаю, що немає, на превеликий жаль, можливості виступити. Ми о 14 годині повинні закінчити, оскільки припиняється і трансляція о 14 годині. Я просив би шановних народних депутатів, які записалися на виступ і не встигли виступити, долучити. надати свої матеріали, ми їх долучимо до стенограми, а зараз давайте таким чином. Тут у мене є вимога 1 хвилину для репліки [[згадувались персоналії і фракція]], а потім попросити віце-прем’єр-міністра зробити заключне слово і голову комітету, підведемо підсумки і завершимо наше засідання. Будь ласка, Володимир Заєць мікрофон. А, Шурма. Вибачте. Писав Заєць. Я просто. Ігор Шурма, будь ласка.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановні радіослухачі і ті, хто нас дивиться, я взяв слово в зв’язку з тим, що у своєму виступі представник блоку "Нашої України" Петро Порошенко згадав і партію, і мене особисто. Ну хотів би нагадати Петру Порошенку, що сьогодні ми обговорюємо проблему, за яку він і 97 його членів блоку голосували "за" на чолі з Віктором Ющенком. І те, що сьогодні відбувається в Україні ми повинні взяти голосуючи і відповідальність на себе. Що стосується оцінки уряду, так я сказав взяти до відома, і про це говорю. А ви, якщо не хочете брати до відому, Петро Олексійовичу, ви його й не беріть. Мене дивує інше, як один з олігархів блоку "Нашої України" проявляє нетерпимість до іншої точки зору і має. не може побороти в себе оце бажання висловити незадовільну оцінку діям роботи уряду. Це його проблема. Але хотів би нагадати, що в 2000 році в уряді мінімальна заробітна плата.
Так, дякую. Будь ласка, Порошенко.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги, представники уряду, радіослухачі, телеглядачі! Дійсно, фракція "Наша Україна" голосувала за пенсійну реформу. І ми вкладали той сенс у цьому голосуванні, щоб дійсно ліквідувати уравніловку, вирівняти у правах тих, хто виходив на пенсію до 92-го року і зараз. Але, на жаль, жодна з поставлених цілей цим урядом, за який несе відповідальність парламентська більшість, жодна з цих цілей не досягнута. Якщо у своєму виступі, дійсно, представники певної партії стверджують про те. що єдине, що заважає реалізації пенсійної реформи, я цитую, це "недосконалий менталітет українського народу", і це те, що заважає вирішити проблеми наших пенсіонерів, то, шановні, давайте рахуватися. Якщо для того, щоб жити гарно, нам мішає народ, можливо, пошукати іншу країну, де інший народ. Ми, партія "Наша Україна" чітко гарантуємо, що прийняття постанови.
Дякую. Дмитро Володимирович Табачник, віце-прем’єр-міністр України, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Урядом розпочато активну політику щодо формування системи соціального страхування та її найважливішого складового елементу - пенсійного страхування. Я переконаний, що і будь-який довготривалий процес, пенсійна реформа знаходиться лише на самому початку свого впровадження, тому потребує ще злагоджених дій дуже активних і від Верховної Ради, і виконання нових рішень, законодавчих актів від виконавчої влади і від Кабінету Міністрів. Ці рішення потребують апробації і подальшого вдосконалення та вирішення тих проблем, що виявилися на практиці нерозв’язаними. Говорити про те, що немає зовсім ніяких досягнень у пенсійному законодавстві, у пенсійному забезпеченні, на мою думку, це безпідставно. Якщо взяти динаміку тільки за останні два роки, то середня пенсійна виплата в Україні збільшилася за роки з 120 до 185 гривень. І якщо два роки тому Пенсійний фонд щомісяця виплачував півтора мільярди гривень, то на сьогоднішній день Пенсійний фонд виплачує 2,5, майже 2,5 мільярди гривень. Це головне досягнення, в тому числі і внесок уряду, і Пенсійного фонду завдяки новому закону, який ухвалений Верховною Радою, до детінізації заробітної плати. Хотів би ще одне питання сказати, що розмір пенсій був, є і буде і в Україні, і в світі похідним завжди тільки від сплачених внесків до Пенсійного фонду, а не від статистичних даних, тому що статистичні дані - це завжди абстракція, а внески, які внесені, це реальність. І більше коштів немає де взяти. Я хотів би сказати, що на мою думку, дуже суттєво допоможе пенсійному забезпеченню, реформуванню, якщо спільними зусиллями у Законі про державний бюджет будуть враховані три позиції по коштам - це компенсація сільськогосподарським підприємствам, які є платники фіксованого сільськогосподарського податку, витрат, пов’язаних з платою ними на загальних підставах страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Це компенсація Пенсійному фонду тих сум, які повинні ліквідувати диспропорції в виплаті пенсій військовослужбовцям, про це також чимало виступаючі говорили, які набули права на пенсію відповідно до 1992 року. І хотів би сказати, шановні народні депутати, що я погоджуюся з тим, що необхідно переглянути всі пільги у пенсійному віці або принаймні не збільшувати нові категорії пенсіонерів, які мають пільги на це. Я думаю, що допомогло б розв’язання пенсійного забезпечення і також повернення до тих проблем, які були вирішені Верховною Радою, не погодилась коли вона з пропозицією Пенсійного фонду. Тобто повернути до Пенсійного фонду кошти, які можна з валютних операцій і з тютюнових. Я думаю, що це дуже важливо. Але загалом хотів би подякувати всім тим, хто взяв участь у обговоренні, яке, на мою думку, мало дуже діловий конструктивний характер, і подякувати всім тим, кому не байдуже питання соціального захисту і соціального розвитку держави. Я запевняю, що уряд і надалі налаштований на конструктивну співпрацю з парламентом. За результатами цього дня уряду ми зміни і наступні кроки пенсійного законодавства найближчим часом напрацюємо от по тих позиціях, що я говорив, і компенсація в бюджеті передбачена, і ліквідація диспропорції військовослужбовцям, і все-таки повернутися, будемо просити вас, до тих додаткових податків, можна так сказати, на предмети розкоші або на предмети шкідливі як тютюнові вироби для того, щоб вони як і в минулі роки надходили ло Пенсійного фонду. Сердечно дякую всім за увагу.
Петро Степанович, будь ласка. Мікрофон. Цибенко Петро Степанович - голова комітету. Мікрофон ввімкніть, будь ласка.
Спасибі Володимире Михайловичу. Шановні колеги! Шановні виборці наші! Ну, найперше, я хотів би сьогодні подякувати уряду, представникам Пенсійного фонду України, Міністерство праці і соціальної політики за величезну допомогу у підготовці і проведенні сьогоднішнього Дня уряду. Дійсно, сьогодні відбулася надзвичайно принципова, зацікавлена розмова з найбільш гострої проблеми, яка має місце в нашому суспільстві. І все-таки Дмитро Володимировичу, я вважаю, що ми з вами марно відмовилися, в останній момент, від участі у сьогоднішньому Дні уряду начальників головних управлінь Пенсійного фонду і, начальників управлянь праці і соціальної політики з областей України, які могли б, ну, скажімо, прийняти участь і в обговоренні тих проблем, які сьогодні є. Я вважаю, що День уряду тільки !!!! від того, щоб були присутні ці люди. Я хотів би подякувати всім депутатам, які прийняли участь у обговоренні і пообіцяти, що, від імені комітету про те, що, те, що ми обов’язково врахуємо всі пропозиції, які були висловлені сьогодні, і зацікавлені за вашою участю доповнимо той проект постанови, який подано сьогодні. І ще одне, що мене надзвичайно, я думаю, стурбує всіх присутніх сьогодні, ось одна інформація, яку мені сьогодні, буквально сьогодні, занесли, яку добули з Інтернету. Послухайте її уважно, вона має відношення до сьогоднішньої проблеми. "В городе Харцизске 58-летняя пенсионерка спрятала тело умершего мужа, чтобы не тратиться на похороны. Труп 62-летнего мужчины обнаружили в конце марта случайно прохожие на улице под кучей прошлогодней листвы." - пишет харцизская газета "Родина". "По словам супруги умершего мужчина скончался еще 21 декабря 2003 года. Однако, не имея средств на погребение, жена решила просто спрятать тело. Причем более трех месяцев рассказывала знакомым, что ее муж уехал и дважды получала за него пенсию." Хтось побачить в цьому якісь психічні проблеми. І, мабуть, буде правий. Але я бачу і іншу проблему - проблему надзвичайного збідніння нашого населення. То я хотів би, щоб всі сьогодні присутні на цьому Дня уряду, і члени уряд, і народні депутати, і всі ті, хто має відношення до цієї проблеми, зробили все можливе і навіть неможливе для того, щоб оцю надзвичайно гостру, болючу проблему рівня пенсійного забезпечення зрушити, скажемо так, з точки замерзання. Бо люди, я хотів би сьогодні ще раз підкреслити, оте золоте покоління, яке винесло на своїх плечах війну, післявоєнну відбудову і багато чого іншого, вони заслуговують на значну кращу долю. Дякую.
Шановні колеги, будемо завершувати розгляд питання. Я думаю, що сьогодні відбулася у нас принципова розмова. І головне, що рацію мали усі. І ті, хто говорив про позитивні зрушення, які сьогодні ми маємо в ході реалізації пенсійної реформи, і ті, які говорили, що цей рівень пенсійного забезпечення не відповідає мінімальним потребами. І також мали рацію, оскільки у нас середній розмір пенсії - це тільки 51 відсоток від прожиткового мінімуму, який встановлено для осіб, які втратили працездатність. А як відомо, це 268 гривень. Очевидно, ми повинні, виходячи із цього, співставляти те, що зроблено, з мінімальними потребами для забезпечення більш-менш пристойного не життя, а навіть існування людей, які все віддали країні і державі, а сьогодні, як то кажуть, перебувають на заслуженому відпочинку. Мені здається, що ми повинні сьогодні спільно говорити про те, як вибудувати систему, яка не ображає людей і не принижує їхню гідність і не перетворює їх у жебраків. Нам, очевидно, потрібно чітко визначитись, що потрібно зробити на рівні Верховної Ради, що потрібно зробити на рівні Кабінету Міністрів, а головне, що нам потрібно зробити спільно. А спільно нам треба зробити дуже багато. Нам потрібно приймати такі рішення, забезпечити таку організацію роботи виконавчої гілки влади, яка б дозволяла отримувати 10 відсотків приросту валового внутрішнього продукту, тоді ми досягнемо рівня, як розрахували фахівці, 1990 року у 2010 році. Вдумайтесь у ці цифри! І, очевидно, ми повинні більш принципово підходити до різного роду пільг, а головне, виходити з того, що потрібно поповнювати Бюджет. Я ще дозволю назвати собі таку цифру: загальний обсяг пільг з оподаткування у 2003 році сягнув 71,3 млрд. гривень, що є співставним з 95 майже відсотками доходів Бюджету України. Ми сьогодні мали б, шановні колеги, прийняти постанову за результатами проведення Дня уряду, але враховуючи, що у нас є декілька постанов: є постанова, яку вніс комітет, який працював над підготовкою цього питання, а є також альтернативний проект постанови, тому, очевидно, нам потрібно домовитись доопрацювати разом з урядом проект постанови, який би сприяв мобілізації наших спільних дій, я маю на увазі і Верховної Ради, і Кабінету Міністрів для дальшого поліпшення ситуації на цій царині, причому докорінного поліпшення ситуації. Тому якщо немає заперечень, на цьому давайте поставимо крапку, завершимо День уряду. Я вам дякую за роботу. Ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. Наступне засідання пленарне, засідання Верховної Ради відбудеться у вівторок наступного тижня.