Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, lep pozdrav! Začenjam z nadaljevanjem 21. seje Državnega zbora. Obveščena sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanke in poslanci: Franc Kramar, Tadeja Šuštar, Mihael Prevc, Samo Bevk, mag. Marko Koprivc do 13. ure, Robert Polnar, mag. Karmen Furman, Jani Möderndorfer in dr. Franc Trček do 10. ure. Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZA RAZPIS POSVETOVALNEGA REFERENDUMA O SPREJETJU PREDLOGA ZAKONA O ZAGOTAVLJANJU SREDSTEV ZA INVESTICIJE V SLOVENSKI VOJSKI V LETIH 2021 DO 2026. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je v obravnavo zboru predložila skupina osmih poslank in poslancev s prvopodpisanim Luko Mescem. Besedo zato dajem predstavniku predlagatelja Luki Mescu za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite.
Hvala za besedo. En lep pozdrav! Danes bomo odločali o tem, ali naj se ljudstvu da možnost, da odloča o nabavi 780 milijonov evrov orožja na posvetovalnem referendumu. Obstaja kopica dobrih razlogov, zakaj bi morali o tem odločati na referendumu. Prvič, to je največja investicija te vlade, v tem in v naslednjih dveh letih ni na nobenem področju nobenih primerljivih investicij. Ne bo se gradil novi klinični center, ni v načrtu resnejših investicij v dolgotrajno oskrbo, v stanovanjsko politiko ali modernizacijo železnic, zato je jasno, kaj je prioriteta te vlade ne glede na okoliščine – nabaviti za 780 milijonov evrov orožja. Drugič, čas za tako investicijo bi bil težko izbran slabše. O njej se pogovarjamo v okoliščinah, ko je država zaprta, ko kljub temu, da ni razglašeno, vlada v bistvu izredno stanje, življenje ljudi je zreducirano praktično kot med vojno, živimo v karanteni in v prvi policijski uri po skoraj 80. letih, vsak 40. državljan je okužen, v zdravstvu zvonijo vsi alarmi, a vi, vlada, pa medtem forsirate nabavo za 780 milijonov evrov orožja. Razumem, da boste danes glasovali proti posvetovalnemu referendumu, kajti kako bi politično izbiro razložili ljudem. Kako bi razložili, recimo, tisti Kranjčanki, ki je zadnjič, zaradi kolapsa zdravstva 9 dni čakala na diagnozo in poseg ob vnetju slepiča, kar bi moralo biti rutinsko, ona pa je skoraj umrla – Slovenka v letu 2020? Kako boste razložili, da je prioritetno nabaviti za 780 milijonov evrov orožja mlademu zdravstvenemu tehniku, ki je ta vikend v zapisu na socialnih omrežjih opisal, kako oblečen v skafander, z oblepljeni vsemi odprtinami ne more niti jesti niti piti, niti na vece, v nemogočih razmerah na covid oddelku dela ves prepoten po 12 ur na dan, za nameček pa si mora sam plačati parking pred UKC? Kako boste razložil, da ni denarja za njegov parking, imamo pa 780 milijonov evrov za orožje? In nenazadnje, razumem, da nočete referenduma, kajti kako boste vaše prioritete razložili vsem, ki bodo v prihodnjih mesecih utrpeli številne osebne tragedije, ker bodo zaradi odpovedi preventivnih storitev v zdravstvu prišli pozno, morda prepozno do ustreznih diagnoz. Kako jim boste razložili, da ni bilo denarja, da bi okrepili zdravstvo, ga pripravili na drugi val, za katerega ste celo pomlad sami govorili, da prihaja v jeseni, imamo pa denar za orožje? Vem, kaj jim boste rekli, ker ste že nam – da ne zbirate med njihovim zdravjem, ki je ogroženo, in investicijami v orožje, čeprav naša država varnostno ni ogrožena. Rekli boste, imamo denar za oboje. Rekli boste, iz EU smo dobili 10 milijard, čeprav veste, da je to prazen argument in da ni tako, kot pravi vaš kamerad Jelinčič, narod ni glup, in hitro se bodo pokazale hitre številke. Ta slogan o 10 evropskih milijardah, ki naj bi jih izboril Janez Janša s svojim zunanjepolitičnim genijem, ki smo ga lahko vsi ta vikend občudovali na Twitterju, bo izzvenel kot slaba šala na radiu Erevan. Poslušalec bi v tem primeru poklical na radio in vprašal: »Smo pod vlado Janeza Janše res dobili dodatnih 10 milijard?« Napovedovalec na radiu bi odgovoril: »Načeloma je to res, le da jih nismo 10 dobili, pač pa 10 izgubili.« To ni šala. Od 10 evropskih milijard je treba odšteti 3 milijarde vplačil v evropski proračun, pa potem okoli 3 milijarde in pol posojil, 3 pa ostanejo, ampak te 3 pa so bile letos že porabljene, zato da ste prvi covid val prestavili z marca na oktober, vmes pa pozabili pripraviti zdravstvo. Na drugi strani pa, če pogledamo proračunske dokumente za letošnje in naslednje dve leti, pa bomo videli, letos je primanjkljaj 4,2 milijardi ali za tri TEŠ 6, v naslednjih dveh letih pa se bo država zadolžila za 10 oziroma 11 milijard po optimističnih scenarijih, kar je dvakrat toliko, kot je stala sanacija bančne luknje. Imate torej res denar za vse, za vojsko in za zdravje, za ljudi in za orožje? V resnici ta država ni bila še nikoli toliko zadolžena, kot bo po letošnjem letu, kaj šele po naslednjih dveh. Pogovarjamo se o državnem dolgu v znesku 100 % BDP. In ob vseh težavah, ki jih ta država ima, ste na prvo mesto postavili nabavo za 780 milijonov evrov orožja. Da se razumemo, zakaj nasprotujemo tej investiciji. Ta denar ni le nesmiseln, pač pa je za to državo popolnoma izgubljen. Z njim bomo kupili orožje pri tujih dobaviteljih, niti evro od teh 780 milijonov ne bo investiran v Sloveniji, zato doma ne bo izgrajen niti meter ceste, železnice ali stanovanja. Popolnoma razumem, zakaj vodilne članice Nata na čelu z ZDA tako pritiskajo, naj drugi povečajo izdatke za orožje. One imajo ogromno vojaško industrijo, ki živi od takih naročil. Za države proizvajalke orožja je teh 780 milijonov v kriznih časih v bistvu pomoč iz tujine, kot bi zdaj nekdo v naša podjetja investiral 780 milijonov za ohranjanje delovnih mest, investicij, dobičkov. Z vidika našega gospodarstva pa je to najbolj nesmiselna potrošnja, kar si jo lahko zamislite. Kot rečeno, niti evro ne bo ostal v Sloveniji, razen tistega, kar si bo kdo odrezal s korupcijo, ne pozabimo na Patrio. Vem, kaj bo vaš naslednji argument, da na teh 780 milijonih stoji in pade Slovenska vojska. Ampak poglejmo številke, Slovenska vojska prejme pol milijarde letno in tega denarja nihče ne jemlje, tega denarja se ne dotikamo. In če s pol milijarde na leto ne more preživeti, kljub temu da živimo v mirnih časih, obdani s samimi prijateljskimi državami, tri so članice Nata, ena je pa nevtralna, potem je nekaj narobe z upravljanjem Slovenske vojske, ne pa z njenimi financami. Za vojsko damo v deležu BDP več kot, recimo, da sosednja Avstrija. In dalje, povejte mi, kdo nas ogroža, pred kom naj bi nas branilo to orožje, ki ga kupujete? Vlada se nekako trudi s tem spinom. Zadnjič ste na Svetu za nacionalno varnost nekako prikladno združili obravnavo epidemioloških razmer in nezakonitih migracij, s čimer ste precej nesramežljivo izpričali perspektivo, po kateri narodu, ki je telo, grozi okužba od zunaj. Pravim nesramežljivo, ker veste, take ideologije smo skupaj s 60 milijoni žrtev, ki so jih povzročile, pokopali leta 1945. Drugi sovrag, ki se zadnje čase pojavlja v nagovoru in ideologiji Nata, pa je, da se kupuje to orožje, ker je pred vrati Kitajska. Junija je Jens Stoltenberg, generalni sekretar Nata, v nagovoru o desetletni viziji organizacije dejal takole: »Kitajska je pred vrati Evrope.« In dodal, citiram, » [[…]]da vzpon Kitajske bistveno spreminja svetovno ravnovesje moči, veča grožnjo odprti družbi, osebnim svoboščinam ter povečuje konkurenco za naše vrednote in način življenja.« Na to moram takoj dati dva odgovora. Prvič, kot je že ob tem Stoltenbergovem govoru povedal strokovnjak za varnostna vprašanja, starosta dr. Anton Bebler, nas Kitajska ne ogroža, pač pa je ogrožena, ogroža pa jo trenutna politika ZDA, ki jo premier Janez Janša tako navdušeno podpira. In drugič, Kitajska v svojih strategijah nima nikakršnih ekspanzij niti ne povečuje svojega deleža izdatkov za vojsko, ti skozi leta ostanejo konstantni na okrog 2 % BDP, kar je relativno pol manj od ZDA, v absolutnih zneskih pa trikrat manj. Izdatki naraščajo le toliko, kolikor raste njen BDP. In drugič, zanimiv je argument, da Kitajska, citiram: » [[…]]veča grožnjo odprti družbi in osebnim svoboščinam«. Nikjer nisem videl Kitajcev, da bi grozili našim medijem, ali pa Kitajcev, ki bi na cesto metali naše nevladne organizacije, žugali s prstom našemu pravosodju ali krčili osebne svoboščine v Sloveniji, recimo prepovedali referendum. Nasprotno pa vsak dan, ko odprem Twitter, vidim, da to počnete to vi in vaš predsednik Vlade. Nenazadnje danes razpravljamo o temi, kjer se boste zopet postavili proti odprti družbi, eno od njenih temeljnih načel namreč je, da se o stvareh odloča javno in da o tako pomembnih stvareh, kot je na primer investicija, največja investicija v mandatu neke vlade, težka 780 milijonov, mora imeti besedo javnost. Mi se pa tukaj pogovarjamo, medtem ko je praktično država popolnoma zaprta, referendum pa boste prepovedali. Danes boste govorili, da je to draga anketa, kar je posmeh demokraciji. Ko bomo prišli do obravnave zakona in do zakonodajnega referenduma, pa ste na Vladi že na zalogo sprejeli sklep, da boste uporabili spremenjeni zakon o referendumu in ljudski iniciativi, s katerim ste si že zagotovili, da lahko enaka večina poslancev kot nek zakon izglasuje hkrati še razglasi, da referendum o tem ni dopusten, da ga ljudstvo kljub ustavni pravici ne more zavrniti. To ste uvedli pred nekaj meseci z izgovorom, da bo to varovalka, da ne bi kdo na referendumih izpodbijal nujne pomoči gospodarstvu in ljudem med epidemijo, zdaj pa pol leta kasneje to uporabljate za nabavo orožja, ki si jih ne upate braniti med ljudstvom. Zato še enkrat sprašujem. Kdo v resnici je grožnja odprti družbi in svoboščinam v Sloveniji? Prepoved referenduma je znak za alarm, da Slovenijo peljete na čudna pota. Če zaključim z avtorjem, ki bi vam moral biti blizu, vsaj tistim, ki nočete, kot pravijo Italijani, biti samo pianisti v parlamentu, ampak svoje delovanje reflektirati. Citat Redko se zgodi, da bi vse svoje svoboščine izgubili naenkrat, je citat Davida Huma, s katerim je Hayek otvoril svoje slavno delo Pot v suženjstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog za razpis posvetovalnega referenduma je kot matično delovno telo obravnaval Odbor za obrambo. Besedo zato dajem podpredsedniku odbora gospodu Andreju Černigoju, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani gospod državni sekretar, spoštovani načelnik Generalštaba Slovenske vojske, kolegice in kolegi! Odbor za obrambo je na 12. seji 6. oktobra 2020 obravnaval Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila skupina poslank in poslancev s prvopodpisanim Luko Mescem. Odbor se je seznanil s Predlogom za razpis posvetovalnega referenduma z dne 24. avgusta 2020, z mnenjem Vlade z dne 24. septembra 2020 in z mnenjem Zakonodajno-pravne službe z dne 22. septembra 2020. V imenu predlagatelja je dr. Matej T. Vatovec v uvodni dopolnilni obrazložitvi opozoril, da bi bilo prav dopustiti ljudem, da se izrečejo o verjetno enem ključnih vprašanj v tem trenutku, in sicer ali si res želijo investirati tri četrt milijarde evrov v orožje ali pa bi lahko država ta sredstva namenila drugam. Odločiti se je potrebno o tem, ali naj država vlaga v maslo ali topove. Navedena sredstva bi bilo po mnenju predlagatelja primerneje nameniti za blaginjo in razvoj države, zlasti za investicijo v zdravstvo, socialno skrbstvo, za reševanje stanovanjskega vprašanja mladih, za soočanje s podnebno krizo, za izgradnjo prometne infrastrukture ter za reševanje drugih problemov. Predlagatelj tudi meni, da je Vlada Republike Slovenije predlog zakona posredovala v Državni zbor brez opravljene širše javne razprave. Prav tako ustrezna seznanitev s predlogom zakona, rešitvami in posledicami njegovega sprejetja ni bila omogočena niti poslancem Državnega zbora. Mag. Matej Tonin, minister za obrambo, je uvodoma povedal, da je obrambni sektor v času prejšnje gospodarske in finančne krize, ki je nastopila leta 2008, plačal največjo ceno. Od leta 2010 dalje se je obrambni proračun Republike Slovenije praktično razpolovil in še danes leta 2020 ni dosežen nivo financiranja iz leta 2010. Minister je poudaril, da Vlada predloga za razpis posvetovalnega referenduma ne podpira, saj meni, da je namen referenduma v nasprotju z nacionalnimi, obrambnimi interesi ter z mednarodno sprejetimi obveznostmi Republike Slovenije. Prav tako je po mnenju ministrov v nasprotju s temeljnimi strateškimi dokumenti Republike Slovenije na področju obrambe in varnosti. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Helena Rus je povedala, da predlog zakona ne določa konkretnih investicij, pač pa bo te na letni ravni določila Vlada. Glede na navedeno Zakonodajno-pravna služba ugotavlja, da referendumsko vprašanje v delu, ki govori o nakupu orožja, vojne tehnike in druge investicije, ne sledi predlogu zakona in lahko usmeri pozornost volivcev na točno določene vrste investicije, zato bi ga veljalo popraviti. Prav tako bi bilo treba besedi petih let nadomestiti z besedama šestih let, saj predlog zakona v 2. členu določa, da se sredstva zagotavljajo v Proračunu Republike Slovenije že v letu 2021 do vključno leta 2026. V razpravi so člani odbora izpostavili, da Republika Slovenija trenutno ni varnostno ogrožena, zato trenutno ne potrebujemo oklepnikov in helikopterjev, pač pa vlaganje v zdravstvo in druge družbene podsisteme. Zavrnili so predlog za razpis posredovalnega referenduma in izrazili željo, da bi bil Zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021−2026 čimprej sprejet, ker to pomeni investicijo v varnost, brez varnosti pa ni blaginje in ne razvoja. Menili, da je dilema ali potrebujemo maslo ali topove lažna dilema, saj potrebujemo oboje, pri navideznih nakupih pa gre za implementacijo zavez, ki so jo v zavezništvu dale že prejšnje vlade. Odbor je po končani razpravi na podlagi drugega odstavka 184. člena Poslovnika Državnega zbora glasoval o naslednjem predlogu: »Odbor za obrambo meni, da je Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026 primeren.« Odbor mnenja ni sprejel. Proti je glasovalo 11 članov odbora za pa le trije. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Za predstavitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod Uroš Lampret, državni sekretar na Ministrstvu za obrambo, izvolite, imate besedo.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani poslanke in poslanci! Dosedanja rast investicijskih sredstev za potrebe Slovenske vojske ni zagotavljala potrebnega razvojnega preskoka in modernizacije te organizacije, ki bi omogočala nujno vzpostavitev zmogljivosti, opredeljenih v dolgoročnih razvojnih programih Slovenske vojske, ki jih je sprejel ta državni zbor, in sprejetih obveznosti Republike Slovenije v okviru zavezništva. Odsotnost potrebnih razvojnih sredstev se kaže v stanju Slovenske vojske, ki je od leta 2013 ocenjena z nezadostno oceno za delovanje v krizi ali vojni. Investicije v razvoj Slovenske vojske so torej nujne za vzpostavitev ključnih vojaških zmogljivosti, opredeljenih v dolgoročnih razvojnih programih Slovenske vojske in sprejetih v obveznostih Republike Slovenije v okviru zavezništva, za kar so potrebna ustrezna proračunska sredstva v naslednjih šestih letih. Zakon bo poleg zagotavljanja potrebnih proračunskih sredstev omogočal večletno prevzemanje obveznosti za nabavo vojaške opreme in oborožitve. Z zakonom se bo zagotovil tudi učinkovit nadzor nad nabavami vojaške opreme in oborožitve, saj je v zakonu določeno, da vlada enkrat letno poroča državnemu zboru o izvajanju zakona, najkasneje do konca meseca maja za preteklo leto. Vlada predloga za razpis posvetovalnega referenduma zato ne podpira, saj meni, da je namen referenduma v nasprotju z nacionalnimi obrambnimi interesi ter z mednarodno sprejetimi obveznostmi Republike Slovenije. Prav tako je v nasprotju s temeljnimi strateškimi dokumenti Republike Slovenije na področju obrambe in varnosti. Referendum bi lahko negativno vplival na izgradnjo potrebnih zmogljivosti Slovenske vojske. Poleg tega bi korenito posegel v verodostojnost Republike Slovenije kot članice zavezništva, ki poskuša kredibilno izpolnjevati skupaj dogovorjene ambicije in cilje Nata ter tudi Evropske unije na področju kolektivne obrabe ter skupne obrambne in varnostne politike. Z vlaganjem v obrambo in varnost države zagotavljamo pogoje za rast in razvoj vseh ključnih sistemov države. Odgovor na lažno dilemo, ki se pojavlja v javnosti, ali sociala in zdravje ali pa vojaška oborožitev, je razvoj za vsa področja, kar je posebej izraženo pri pripravi sprememb proračuna za leto 2021 in pripravi proračuna za leto 2022. Stališče, da trenutno ni pravi čas za tak zakon, pa nas vrača nazaj desetletje v obdobju po letu 2008, ko je Slovenska vojska nosila največje breme stabilizacije javnih financ in jo je takšno stališče pripeljalo na rob preživetja. Spremenjeno varnostno okolje zahteva večjo pripravljenost in odzivnost celotnega obrambnega sistema, predvsem preko hitrejšega sprejemanja odločitev in odzivanja na krize. Zahteva visoko prilagodljivost vojaških zmogljivosti, ki morajo biti sposobni odzivanja tako na klasične vojaške oblike ogrožanja, konvencionalne, kot tudi na nekonvencionalne oblike ogrožanja. Če zaključim. Nabave najpomembnejših oborožitvenih sistemov in oblikovanje zmogljivosti Slovenske vojske so opredeljene s strateškimi dolgoročnimi in srednjeročnimi razvojnimi nacionalnimi dokumenti na področju nacionalne varnosti. Nakup novih sredstev in opreme je torej primarno naložba v razvoj in zagotavljanje pripravljenosti Slovenske vojske in s tem varnosti Republike Slovenije, saj nacionalno obrambo Republike Slovenije lahko zagotavlja le dobro usposobljena in ustrezno opremljena Slovenska vojska. Z razvojem verodostojnih nacionalnih obrambnih zmogljivosti bo Republika Slovenija prav tako prispevala k uresničevanju sprejetih mednarodnih obveznosti v okviru zavezništva, h kateremu smo se zavezali tudi s pristopom k Severnoatlantski pogodbi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Kot prva dobi besedo mag. Meira Hot, da predstavi stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana gospa podpredsednica. Spoštovani zbor Poslanska skupina Levica je kot predlagateljica posvetovalnega referenduma o Predlogu zakona za zagotavljanje investicijskih sredstev v Slovensko vojsko v zakonodajnem postopku problematizirala predvsem način obravnave tako pomembne materije, katera za naslednjih šest let predvideva kar 780 milijonov evrov. Med drugim so opozorili na demokratični deficit sprejemanja zakona in na obhod Resolucije o normativni dejavnosti, na podlagi katere so v postopek sprejemanja zakonodaje že v vladnem zakonodajnem kolesju širši javnosti omogoči vključitev v razpravo. Časovna dimenzija podajanja pripomb pa se giblje med 30 do 60 dni. In prav to hitenje pri obravnavi tega predloga zakona, poudarjam, z vrednostjo 780 milijonov evrov, na izrednih sajah Državnega zbora je eden izmed ključnih razlogov predloga za izvedbo posvetovalnega referenduma, ki ga je sicer Odbor za obrambo obravnaval in žal tudi zavrnil. Ključno je prav tako, da se o tako pomembnem vprašanju, ki bo imelo dolgoročne posledice, izrečejo državljanke in državljani. Socialni demokrati se zavedamo velikih težav Slovenske vojske. Te so se skopičile skozi leta. Velikega, morda največjega udarca pa je bila Slovenska vojska deležna v času ekonomske in gospodarske krize. In četudi se je v pokriznem obdobju okrepilo prizadevanje za postopno povečevanje proračunskih sredstev za Slovensko vojsko, se verjetno vsi, tudi Socialni demokrati, zavedamo, da bo potrebno še zelo veliko napora, da dosežemo želeno stanje. V obdobju postopnega plavanja proti izhodu iz ekonomske in gospodarske krize smo tako v Državnem zboru sprejeli niz strateških dokumentov za razvoj slovenskega obrambnega sistema in vojske nasploh. Naj ob tem izpostavim dva dokumenta. Resolucijo o splošnem dolgoročnem programu razvoja in opremljanja Slovenske vojske do leta 2025 in Srednjeročni obrambni program Republike Slovenije za obdobje 2018−2023. Oba dokumenta sta bila sprejeta na podlagi predpostavke, da je pred nami ponovno uspešen gospodarski cikel, ki bo pripomogel k stabilnejšemu državnemu proračunu in bo lahko država poleg servisiranja pomembnih javnih zadev več sredstev namenila tudi za razvoj in modernizacijo Slovenske vojske. Po rekordnem proračunu leta 2019 in ugodnih kazalnikih gospodarske aktivnosti za leto 2020 in 2021 smo se vsi nadejali, da bomo končno lahko več proračunskih sredstev namenili za javni zdravstveni sistem, za investicije v nujno potrebno infrastrukturo, pa najsibodo to ceste, bolnišnice, domovi za starejši, šolski in kulturni objekti in nenazadnje tudi za vojsko. Žal nas je koronavirus spomladi ohromil, pustil posledice v gospodarstvu in kar je še huje, v že tako načetem zdravstvu. Nihče tudi ni pričakoval tako hitrega poslabšanja epidemiološke slike že pred jesenjo. Prioritete naše države so se s koronakrizo močno močno predrugačile, tudi na način, da se je fokus povsem preusmeril v reševanje zdravstvene, za njo pa še žal prihajajoče socialne krize, za katero se upravičeno bojimo, da njenega vrha sploh še nismo dosegli, kljub sprejetim petim protikoronskim paketom. Spoštovani, kot že rečeno, Socialni demokrati se zavedamo težav, s katerimi se srečujejo v Slovenski vojski, a smo hkrati zelo zadržani do hitenja s 780-milijonskim finančnim zalogajem za šestletni investicijski cikel, še posebej v okoliščinah, ko se epidemiološka slika v Sloveniji in v svetu slabša iz dneva v dan. Sedaj preprosto ni trenutek za tovrstno nesmotrno porabo sredstev. Sedaj je trenutek, da se vzpostavi podporni sistem za ljudi, da se vloži v zdravstvo in vse druge prioritete. Vlado in koalicijske poslanke in poslance zato pozivamo, naj razmislijo o zavrnitvi predloga zakona v naslednji zakonodajni fazi. Ocenjujemo namreč, da bomo v naslednjih, če želite, šestih letih velik del teh sredstev potrebovali za sanacijo nastale škode, ki jo je epidemija koronavirusa prizadejala posameznim podsistemom države. Kar pa ne pomeni, da se v okviru oživljanja gospodarske rasti tudi v Slovenski vojski ne bodo izvedle nujno potrebne investicije. Ob tako delikatnem vprašanju, vključujoč širši pogled na nastalo situacijo glede koronakrize, pa je prav tako nedopustno vladno izsiljevanje na način sprejetja sklepa o nedopustnosti razpisa zakonodajnega referenduma. Tak sklep bi pomenil suspenz instituta referenduma kot najvišjega temelja neposredne demokracije. Morda bi še bilo za razumeti, da Vlada v Državni zbor prinese sklep o nedopustnosti zakonodajnega referenduma za zakon, s katerim bi reševala gospodarsko, socialno, zdravstveno krizo zaradi epidemije. Ne gre pa razumeti vladne namere, da to počne za zakon, v katerem je naslednjih šest let rezerviranih kar 780 milijonov evrov, navsezadnje za orožje in za opremo, v okoliščinah, ko se finančno stanje države zaradi primeža koronavirusa samo poslabša in poslabšuje. Socialni demokrati smo zato naklonjeni predlogu, da se pred dokončnim sprejetjem Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021−2026 izvede posvetovalni referendum in se o tako pomembnem vprašanju izrečejo državljanke in državljani. A še enkrat velja poudariti, ali ne bi bilo glede na trenutno situacijo moč ravnati tudi drugače, in sicer tako, da se zavrne predlagani zakon, sredstva pa se preusmeri v zdravstvo in v druge javne sisteme. Ne smemo pozabiti, da se proračunska luknja vseskozi povečuje, in da je tudi težko napovedati, kdaj se bo sploh širjenje koronavirusa ustavilo. Niti ne vemo, kako se bo na vse prihajajoče izzive odzvalo gospodarstvo. Bojazen, da bomo deležni ponovnega rezanja v vsa tkiva naše družbe, pa je prisotna bolj kot kadarkoli prej, po času težke finančne gospodarske krize. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Monika Gregorčič bo predstavila stališče Poslanske skupine SMC. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, poslanke in poslanci, spoštovani predstavniki Vlade in Slovenske vojske! Poslanska skupina Levica je v obravnavo vložila Predlog za razpis posvetovalnega referenduma z naslednjim referendumskim vprašanjem: Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme Predlog zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026, na podlagi katerega bo Slovenija v naslednjih petih letih za nakupe orožja, vojne tehnike in druge investicije v vojsko porabila 780 milijonov evrov? Naj že na začetku jasno povemo, da se v Poslanski skupini Stranke modernega centra ne strinjamo s predlaganim razpisom posvetovalnega referenduma, in sicer z več razlogov. Prvič, to dejanje bi bilo v nasprotju z nacionalnimi obrambnimi interesi Republike Slovenije. Drugič, bilo bi v nasprotju z mednarodno sprejetimi obveznostmi in zavezami naše države. Tretjič, bilo bi v nasprotju s temeljnimi strateškimi dokumenti Republike Slovenije na področju obrambe in varnosti. Četrtič, poleg tega bi negativno vplivalo na izgradnjo potrebnih zmogljivosti Slovenske vojske. Petič, korenito bi poseglo v verodostojnost in ugled naše države kot članice zavezništva, ki poskuša kredibilno izpolnjevati skupaj dogovorjene ambicije in cilje Nata in Evropske unije na področju kolektivne obrambe in skupne obrambne in varnostne politike. Šestič, nenazadnje bi ta odločitev ogrozila nujen razvojni preskok in modernizacijo Slovenske vojske. Naj opozorim, da so bile pred dobrim desetletjem, v času gospodarske krize, zaradi varčevalnih ukrepov ustavljene vse investicije v novo opremo in posodobitev Slovenske vojske. Prednostno je bilo namreč potrebno zagotavljati sredstva za njeno redno delovanje. Obrambni resor je nesorazmerno prispeval k stabilizaciji javnih financ, obrambni izdatki po letu 2010 pa so padli z 1,61 % BDP, na zgolj 0,93 % BDP v letu 2015. Trend zmanjševanja obrambnih izdatkov se je ustavil šele v času, ko je vlado vodila Stranka modernega centra. Takrat je bil sprejet sklep o neprekinjenem povečevanju obrambnih sredstev v naslednjem srednjeročnem obdobju. Poleg tega, so se v tistem mandatu tudi plače vojakov povišale za več kot 30 %. V Poslanski skupini SMC se zavedamo, da trenutna investicijska sredstva še vedno ne zagotavljajo potrebne razvojne nadgradnje in modernizacije Slovenske vojske, ki bi omogočala vzpostavitev takšnih zmogljivosti, kot so opredeljene v razvojnih programih Slovenske vojske in v sprejetih obveznostih v okviru zavezništva Nato. Zato se strinjamo s predlaganim Zakonom o zagotavljanju investicij v Slovensko vojsko, ki bo omogočil zagotovitev sredstev za obrambne namene v naslednjih šestih letih v skupni višini 780 milijonov evrov. Naj spomnim, v tem zakonu je tudi določba, da bo vlada za zagotavljanje učinkovitega nadzora enkrat letno poročala državnemu zboru. Potrebno je spomniti, da je Slovenska vojska že vse od leta 2013 ocenjena z nezadostno oceno za delovanje v krizi ali vojni, in to predvsem zaradi pomanjkanja potrebnih razvojnih sredstev. A dejstvo je, da potrebujemo vojsko, ki bo sposobna učinkovitega zagotavljanja varnosti državljanov in države ter tudi sodelovanja pri vzpostavljanju miru v svetu. Že dokument Strateški pregled obrambe iz leta 2016 je opozoril na zastoj v razvoju obrambnega sistema. Da ta ne dosega potrebne sposobnosti za spoprijemanje s prihodnjimi grožnjami in tveganji nacionalne varnosti, da ne zmore uresničiti vseh dodeljenih ciljev in nalog ter da ne zmore vzpostaviti vseh nujnih obrambnih zmogljivosti države. Republika Slovenija je trenutno v zavezništvu Nato ena izmed članic z najnižjim deležem BDP, ki ga namenja obrambnim izdatkom. Letos ta delež znaša nekaj več kot 1 % BDP, kar pomeni, da zasedamo 25. mesto izmed 30 držav članic ter 27. mesto glede deleža izdatkov, namenjenega za investicije. Naj spomnim, države članice zveze Nato so se leta 2014 zavezale, da bodo v desetih letih, torej do leta 2024, svoje obrambne izdatke približale 2 % BDP. Posebej poudarjam, govorimo o izdatkih za delovanje in razvoj Slovenske vojske, torej naših lastnih obrambnih sposobnosti in ne za zvezo Nato. Tudi zato je v beli knjigi o obrambi, ki je bila pripravljena letos še v času Šarčeva vlade, zapisano, da naj bi se delež BDP za obrambne izdatke do leta 2024 postopno dvigoval na 1,5 %BDP in v drugi fazi naj bi se dosegel cilj 2 % BDP najkasneje do leta 2035. Ta postopna rast bo usmerjena predvsem v investicije in modernizacijo, posodobitev vojaške infrastrukture in opreme ter tudi v materialno ureditev statusa vojakov. Zakonsko osnovo za vse našteto pa predstavlja že omenjeni Zakon o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovensko vojsko. V Poslanski skupini Stranke modernega centra se s takšno dinamiko strinjamo. Menimo, da naša profesionalna vojska za svoje delovanje potrebuje sodobno opremo, uniforme, oborožitev ter ustrezne infrastrukturne in logistične zmogljivosti, kar bi pripomoglo tako pri njenem delovanju doma in na vojaških misijah v tujini kot tudi opravljanju nalog zaščite in reševanja in pomoči ob naravnih in drugih nesrečah. Pri porabi omenjenih obrambnih sredstev pa posebej poudarjamo pomen transparentnosti nabav in optimizacije stroškov ter tudi iskanje možnih skupnih nakupov z drugimi državami oziroma v okviru agencij Evropske unije in Nata ter medvladnih sporazumov. Za zaključek želim izpostaviti, varnost je eden temeljnih pogojev za delovanje in razvoj naše države in družbe. Republika Slovenija je država z visoko stopnjo varnosti, a kompleksno in dinamično varnostno okolje zahteva, da delujemo aktivno v smeri, da takšen visok nivo varnosti tudi ohranjamo. Zato v Poslanski skupini Stranke modernega centra predloga za razpis tega posvetovalnega referenduma ne podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Levica. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Korupcija, represija, nesposobnost, ogrožanje življenj, uničevanje demokracije in napačne prioritete, ki zapravljajo prihodnost države, to je najkrajši možen povzetek zadnjih sedmih mesecev vladavine Janeza Janše. Je tudi najkrajši možen povzetek zgrešenosti zakona, ki 780 milijonov namenja za nesmiselne orožarske posle, zakona, v katerem je zgoščeno vse, kar je z vlado Janeza Janše narobe. 780 milijonov, ki jih tretja vlada Janeza Janše s posebnim zakonom meče za Natovo orožje, ne služi obrambi domovine, ampak servisiranju ameriških okupacij tujine. Financiranje dobičkov tuje, predvsem ameriške vojaške industrije, z nakupi oklepnikov, vojnih helikopterjev in municijo, hkrati servilnim slednjem največjim članicam Nato pakta pa hkrati napovedujejo hudo stisko za ljudi doma. Vsak cent, ki gre v orožje in z njim povezane provizije, ogroža življenja državljank in državljanov. Slovenija ni vojaško ogrožena, blaginjo in razvoj tare vse kaj drugega. Zdravstvena oskrba je doživljala krizo še preden, sta jo udarila epidemija in Janševa vlada. Ker gre denar za orožje ga ni za infekcijski kliniki v Ljubljani in Mariboru. Za ta znesek bi jih v Ljubljani zgradili 6, v Mariboru pa 15. Tako pa bodo najpomembnejše kapacitete za boj proti epidemiji še naprej razpadale v 120 let stari stavbi. Več kot 10 tisoč starostnikov čaka na posteljo v domovih starejših. Za vsoto iz orožarskega posla bi jih lahko zgradili 130. A ker gre denar za orožje, bodo starejši v vrsti prej kot posteljo dočakali matildo. Za mlade manjka 10 tisoč javnih najemnih stanovanj, neprofitnih seveda, ker Vlada prednostno kupuje orožje, jih ne bo zgradila, raje namesto tega meče študente iz študentskih domov. Ogromna večina ljudi v tej državi to razume in kar tri četrt državljank in državljanov s to nabavo orožja in poudarjanju slovenske prihodnosti mednarodnimi orožarjem ostro nasprotuje. A vlada Janeza Janše je neodgovorna manjšina, zaradi katere po državi neobuzdano kosi drugi val covid-19. Namesto, da bi se s posledicami svoje nesposobnosti soočila, išče zunanje in notranje sovražnike, izvaja kadrovske čistke in ukinja državljanske svoboščine. V najnovejšem udaru na demokracijo se je odločila za prepoved referenduma o nabavah orožja, ki ga v Levici zahtevamo. Kakšna je to oblast, ki se boji svojih lastnih ljudi? Vprašanje je retorično. To je nasilna protiljudska oblast, ki mora nujno oditi. Enako kot je nujno orožarski posel za 780 milijonov zaustaviti z referendumom in ljudsko voljo, sredstva pa prioritetno usmeriti v potrebe ljudi, ki so dejansko ogrožene: zdravje, oskrba starejših in nastanitev mlajših. Skupaj lahko na referendumu zavarujemo blaginjo in prihodnost, se končno postavimo po robu kriminalcem na oblasti ter jih zatresemo z javnim sporočilom: »Janša, demokracija ni tvoja orožarska provizija.«
Hvala lepa. Nadaljujemo. Gospod Andrej Černigoj bo predstavil stališče Poslanske skupine NSi. Izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar, spoštovani zbor! V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih smo z delom obrambnega ministra mag. Mateja Tonina na področju Slovenske vojske presekali gordijski vozel, ki je hromil in zmanjševal pripravljenost Slovenske vojske. Nova Slovenija po dolgih letih vrača dostojanstvo pripadnicam in pripadnikom Slovenske vojske. Ponosni smo, da smo v Državnem zboru z dvotretjinsko večino izglasovali spremembe Zakona o obrambi, ki rešujejo status vojakinj in vojakov po 45. letu starosti. Ohranja višino doseženega plačilnega razreda pri prehodu na drugo delovno mesto po 45. letu in osvežuje pristop pri rezervni sestavi, ki s tem postaja privlačnejša možnost za tiste, ki želijo še naprej opravljati svoj osnovni poklic. Nova Slovenija izboljšuje status vojaka v Slovenski vojski. Z Zakonom o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovensko vojsko v letih 2021 do 2026 pa bomo Slovenski vojski omogočili boljšo opremljenost in s tem boljšo pripravljenost pri obrambi naše edine domovine. Odziv v kriznih časih bo zato lahko hitrejši, pa naj gre za boj z nevidnim sovražnikom ali druga krizna posredovanja. Nova Slovenija Slovenski vojski vrača mesto, ki ji pripada in si ga v Slovenski družbi zasluži. Danes ponovno razpravljamo o Zakonu o zagotavljanju sredstev v Slovenski vojski v okviru predloga za razpis referenduma. Opozicija pa še vedno pravi, da ni bila opravljena širša razprava. Ravno nasprotno. V hiši demokracije smo poslanke in poslanci ter širša zainteresirana javnost o tej temi razpravljali že večkrat temeljito in izčrpno vse od 24. 6. 2020. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih smo mnenja, da je treba pred odločanjem o Predlogu za razpis posvetovalnega referenduma še enkrat predložiti dejstva iz Zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026. Slovensko vojsko sestavljajo slovenska dekleta in fantje, ki so oblekli vojaško uniformo za brezpogojno služenje naši edini domovini. V Novi Sloveniji se zavedamo, da slovenski vojak ob nenehnem zmanjševanju obrambnega proračuna ne more biti dobro usposobljen ne opremljen, s tem pa ogrožamo njegovo življenje in zmanjšujemo resnost obrambe Republike Slovenije. V Sloveniji s takimi investicijami že 15 let zamujamo, zato nikakor ni upravičen očitek, da s temi nakupi hitimo. Besede nekdanjega načelnika Generalštaba Slovenske vojske generalmajorja Alana Gederja nas opozarjajo, da če ne bomo pravočasno sistemsko ukrepali, zelo kmalu Slovenske vojske ne bomo več imeli. Investicije v vojsko so prepotrebne in prispevajo k trdnosti demokracije in domovine, čemur bi gotovo prikimale tudi države, ki niso del Nata, na primer Švica in Avstrija, ki pa morata ravno zato v svojo vojsko investirati več, kot če bi bili del zavezništva. S prepotrebnim zakonom se bo zagotavljalo sredstva za izvajanje najpomembnejših investicij v Slovenski vojski. V prvih dveh letih po 100 milijonov evrov, naslednja štiri leta po 145 milijonov evrov. S tem zakonom Vlada in Ministrstvo za obrambo zgolj sledita temeljnim obrambnim in strateškim dokumentom, ki so jih sprejele prejšnje vlade, tudi z nevladno stranko Levico na čelu. Zakon je transparenten in jasno nakazuje vizijo sredstev za investicije v Slovensko vojsko. Enkrat letno bo namreč vlada državnemu zboru poročala o izvajanju zakona. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih trdimo, da so predlagane investicije v Slovensko vojsko v trenutni sestavi tisti minimum, ki ga moramo zagotoviti, če želimo ohraniti Slovensko vojsko. Nato je najcenejša varnostna polica, strošek drugih držav, ki niso v Natu, na primer Avstrija in Švice, je bistveno višji. Vojaška nevtralnost ne pomeni manj, pač pa več izdatkov za obrambo. Nevtralni Švicarji so nedavno na referendumu odločili, da želijo do leta 2030 le za nova letala in sistemske zračne obrambe dolgega dosega nameniti 7,4 milijarde evrov. Torej smo se Slovenci na referendumu o pristopu k zvezi Nato odločili modro, a tudi racionalno. Slovenija želi biti zanesljiv član mednarodne skupnosti. V slovenskem strateškem interesu je, da zagotavljamo mednarodni mir in stabilnost. Naša najštevilčnejša misija, tri četrtina vseh vojakov na misijah, ni v drugih koncih sveta, ampak na Balkanu, ker se zavedamo resnosti tamkajšnje situacije. Slovenija želi biti kredibilen partner v Natu in zato smo se v prejšnjih vladah zavzemali za povečevanje obrambnega proračuna in opremljenost Slovenske vojske. Dobro opremljeno in kadrovsko popolnjeno Slovensko vojsko nenazadnje potrebujemo zaradi nas samih. Čeprav se v notranjosti države ne počutimo varnostno ogrožene, pa je situacija nekoliko drugačna že ob naši šengenski meji, še nekaj ur vožnje stran pa vstopimo še v mnogo bolj drugačne, varnostno zelo negotove razmere. V Novi Sloveniji smo zaskrbljeni nad opozicijsko stranko, ki želi razpustiti Slovensko vojsko, nasprotuje iskanju rešitev za vojaka po 45. letu in vsem poskusom razvoja Slovenske vojske. V Državnem zboru pa smo bili priča prizoru, kako začne poslanka opozicije, ko ji zmanjka argumentov, s silo uničevati mizo v lasti te ugledne institucije. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim. Prav v tej dvorani smo skupaj z državljankami in državljani Republike Slovenije, ki seje spremljamo preko televizijskega prenosa, lahko na lastne oči spremljali, kako hitro nekateri preidejo od besednega dvoboja k uporabi sile in se zatečejo k vandalizmu. To nam naj bo v poduk, da se sicer v Sloveniji visoka stopnja varnosti lahko hitro spremeni. V Novi Sloveniji – krščanskih demokratih državljank in državljanov ne zavajamo z lažmi in populizmi. Nikoli ne bomo pristali na demagogijo, ki jo širijo nekateri, da se je treba odločiti med zdravjem in topovi. Za Novo Slovenijo ni dileme, zdajšnja vlada bo poskrbela za oboje. Po večletni neaktivnosti prejšnjih ministrov zdaj v Zakonu o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski vračamo dostojanstvo in prihodnost edini varnostni sili v naši domovini. To se je odrazilo tudi na glasovanju Odbora za obrambo, kjer je bil predlog za razpis posvetovalnega referenduma zakona z veliko večino, skoraj 80 % vseh glasov, zavrnjen. Predlog za razpis referenduma, ki ga je podal poslanska skupina, omenjena v razpravi, po našem mnenju ni v skladu z nacionalnimi obrambnimi interesi, ki so zapisani v temeljnih strateških dokumentih Republike Slovenije na področju obrambe in varnosti. Poleg tega nas predlog za razpis posvetovalnega referenduma oddaljuje od mednarodnih zavez prejšnjih vlad, tudi levih. Zato bomo v Poslanski skupini Nova Slovenija – krščanski demokrati Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovensko vojsko v letu 2021 do 2026 soglasno zavrnili. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Preden nadaljujemo najprej prosim, če vse v dvorani nekoliko umirite, pa ne govorite eden čez drugega [[…]] [[oglašanje iz dvorane]] Spoštovani kolegi poslanci, ali se lahko umirite! Derete se eden čez drugega in vas ne slišim. Najprej ima postopkovni predlog kolega Mesec. Pa prej prosim, če se umirite. Kolega Černigoj, boste dobili besedo, ko se umirite. Kolega Mesec, izvolite.
Hvala. Vem, da ni polemike s stališčem, ampak mislim, da je ozračje v dvorani upravičeno razburkano zaradi vseh stvari, ki jih je kolega navedel v svojem stališču, ravno zaradi zavedanja, da s stališčem in med stališči ni polemike. Pravi, da NSi ne zavaja z lažmi in populizmi, ampak v svojem stališču je navedel toliko laži, od tega, da nekdo želi ukinjati Slovensko vojsko, do tega, kako uničujemo mize in podobno, da bi si zaslužil en opomin za naslednjič, da bo vedel, da mora vsaj neki osnovni verodostojnosti, kljub temu da ni polemike v stališčih, kolega slediti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za vse tiste, ki ste se že med tem izvajanjem kolega Mesca razburjali, kolega Mesec je dal dva postopkovna predloga, popolnoma korektna. Eden od teh je bil, da naj izrečem opomin poslancu Černigoju. Do tega se bom opredelila takoj. Tega opomina ne bom izrekla, čeprav bi se verjetno po praksi, ki jo podpredsednik kolega Tanko vodi, morda lahko tudi o tem pogovarjali, ampak se bom jaz striktno držala poslovniških določil, ki mi ne omogočajo kakršnegakoli vsebinskega vmešavanja v stališča posameznih poslanskih skupin. Zato, kolega Černigoj, vam ne bom izrekla opomina. Drug postopkovni predlog, ki ga je kolega Mesec izrazil, je pa ta, da se dosledno spoštuje pravilo, da se v stališčih poslanskih skupin ne polemizira z drugimi stališči poslanskih skupin. Tudi to opozorilo je bilo s strani gospoda Mesca korektno. Tako pravilo, verjamem, da vsi poznamo in zato prosim v prihodnje, imamo še nekaj poslanskih skupin, da se pač tega vsi držimo in ne polemiziramo v stališčih z drugimi poslanskimi skupinami. Sedaj pa je želel najprej postopkovni predlog kolega Černigoj, potem pa naprej.
Hvala, podpredsednica, za besedo. Moj postopkovni predlog je, če mi dovolite, ker se bojim, da poslušalci in poslušalke po televizijskih ekranih zaradi šuma v dvorani niso pravilno razumeli mojega govora, da lahko govor ponovim. Hvala.
Kolega Černigoj, hvala lepa za ta vaš predlog, ki vsekakor ni postopkovni predlog. Nikjer v poslovniku vam te vaše ideje poslovnik ne omogoča, da jo izpeljemo. Verjamem pa, da ko si boste pogledali sejo za nazaj po televizijskih ekranih, boste ugotovil, da ste bili zelo dobro slišani, in ta šunder, ki je nastal med vašim nastopom, se po televiziji ne sliši. Predlagam, da si pogledate posnetek pa boste brez kakšnih dvomov. Kolega Pojbič ima še postopkovni predlog. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Najprej bi rad, da vi uporabite enake vatle za vse v tem državnem zboru, ker ste podpredsednica vseh, ki sedimo tukaj. Druga stvar je, Luka Mesec je zlorabil poslovnik in zato tudi predlagam, da njemu izrečete opomin, ker ga je zlorabil, če ste poslušali njegovo razpravo. Razpravljal je, ni takoj na začetku povedal postopkovnega predloga. In predlagam, da tudi njemu izrečete opomin. Če je on predlagal, da se to gospodu Černigoju, ki ni naredil čisto nič narobe, po moji osebni oceni, predlagam, da tudi njemu izrečete opomin, ker je šel mimo poslovnika s tem, ko je dal postopkovno, zaradi tega, ker je uporabil razpravo za obrazložitev njegovega postopkovnega. To pa ste sami povedali, da ni dopustno.
Hvala lepa, kolega Pojbič, za vaše mnenje in vaš postopkovni predlog. Tudi vašega sem dojela popolnoma enako kot postopkovni predlog kolega Mesca, vi ste tudi predlagal, da izrečem opomin. In naj vam obrazložim, da opomin je en izmed institutov, ki jih poslovnik opredeljuje, postopkovni predlog je pa prav tako urejen v 69. členu Poslovnika, kjer pa poslancu omogoča poslovnik, da svoj postopkovni predlog utemelji v treh minutah. Nikjer poslovnik niti jaz tega ne bom zahtevala od poslancev, da svoj postopkovni predlog striktno navedejo v desetih sekundah. Tudi vi ste več časa porabil za to, da ste mi predlagali, da naj izrečem opomin gospodu Mescu. Tako da vaš postopkovni predlog, tudi z vsem spoštovanjem, zavračam in ne bom izrekla nobenega opomina, ker je bil postopkovni predlog kolega Mesca čisto korekten. Zdaj pa, če lahko nadaljujemo s stališči. Kolega Marko Bandelli ima besedo, da predstavi stališče Poslanske skupine SAB. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi, visoki gostje! Predlog Levice je posvetovalni referendum o vprašanju vojaških investicij za 780 milijonov evrov, kar v prihodnjih letih šestih letih predvideva vladni Predlog zakona o investicijah v Slovensko vojsko. V Poslanski skupini SAB menimo, da trenutno Slovenija ni vojaško ogrožena in nima razloga za večanje sredstev za vojsko, temveč je ogrožena zdravstveno, gospodarsko in razvojno. Vprašanje, ali bomo 780 milijonov evrov namenili za oklepnike ali domove za starejše, za tanke ali stanovanja, za raketomete ali zdravstvo, bo močno vplivalo na to, kakšno zdravstvo, stanovanja in domove za starejše bomo imeli. Ko odločamo o 780 milijonih, ne odločamo le o denarju, pač pa o smeri prihodnjega razvoja te družbe. Zakon se sprejema v času, ko Slovenija ni niti najmanj vojaško ogrožena, je pa sredi drugega vala epidemije novega koronavirusa. Letos se bo BDP zmanjšal za kar 7,6 %, zdravstvo, domovi za starejše in drugi sistemi v državi pa so kronično podhranjeni. Vlada v takih okoliščinah načrtuje 780 milijonov nabavo nepotrebnega orožja, kar pomeni, da s tem denarjem v Sloveniji ne bo rešeno ali ustvarjeno niti eno delovno mesto, zagotovljena pomoč niti enemu bolniku z novim koronavirusom in zgrajen niti meter infrastrukture, pa naj gre za cesto, železnico ali stanovanja. V Poslanski skupini SAB menimo, da je potrebno upoštevati zaveze do združenja Nato, kateremu smo se pridružili leta 2004, po opravljenem referendumu, kjer je ljudstvo odločilo o našem članstvu. Vlada Alenke Bratušek se je leta 2013 zavezala, da bo Slovenija za obrambne izdatke namenila 2 % BDP, vendar so bile zaveze dane pred letom 2020, ko še ni bilo svetovne pandemije, zato je potrebno določene apetite prilagoditi. Bo še prišel čas, ko bomo namenili izdatke za obrambo, a opozarjamo, da trenutno ni primeren čas za omenjene izdatke. Menimo, da bi morali sprejeti moratorij in da s sprejetjem zakona počakamo leto ali dve, da vidimo, v kakšnem gospodarskem stanju se bo znašla naša država po končani korona krizi. Od Vlade in koalicije pričakujemo, da zdravstvene in družbene krize ne izkoriščata za preoblikovanje in spreminjanje naše države ter da vsa svoja znanja usmeri v boj z zdravstveno krizo, krizo proti koronavirusu, in da v tem trenutku počaka z neprimernimi vlaganji v Slovensko vojsko. Tega od Vlade ne pričakuje zgolj opozicija, ampak to pričakujejo vsi državljani in državljanke. V Poslanski skupini SAB bomo predlog sklepa za posvetovalni referendum o vprašanju vojaških investicij za 780 milijonov v prihodnjih šestih letih podprli. Ljudstvo mora imeti svoj glas pri sprejemanju tako pomembnega zakona. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Franc Jurša. Predstavil bo stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Podpredsednica, hvala za besedo. Lep pozdrav predstavnikom Ministrstva za obrambo, kakor vam kolegice in kolegi ter drugim v dvorani! Jaz bom govoril o posvetovalnem referendumu ne o neki vsebini zakona, ki je seveda v obravnavi in ki je dejansko na odprtem še zaradi tega, ker enostavno je predlog o zakona o zagotavljanju sredstev za investicij v Slovenski vojski dejansko tisti, ki je šel v to obravnavo, da se gre na posvetovalni referendum. Pred slabim mesecem smo v teh klopeh obravnavali Predlog zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v prihodnjih letih, od leta 2021 do 2026. Končno glasovanje pa je bilo tedaj odloženo zaradi vložitve predloga za razpis posvetovalnega referenduma na ta predlog zakona. Primarna skrb poslancev Poslanske skupine Desus so zagotovo investicije na socialnem in danes izjemno pomembnem zdravstvenem področju. Vendar moramo v naši državi enkrat pa le pristopiti k celovitejši investiciji tudi na obrambnem področju. Dejanski zneski govorijo, da je to področje vse prevečkrat izostalo iz dodatnih sredstev. Celo več, sredstva na tem področju so se iz leta v leto zmanjševala. Vprašanju, ali Slovenska vojska še lahko zagotovi varnost, h kateremu je zavezana, je težko pritrditi. Tako je po naši oceni časovnica investiranja obrambnega sektorja smiselno razdeljena na obdobje šestih let, z investicijami pa se bodo vzpostavile in zagotovile najpomembnejše vojaške zmogljivosti. Izjemno pomembna varovalka, ki jo predlog zakona vključuje, je nadzor s strani Državnega zbora. Predvideno namreč je, da se z investiranjem investicij Državni zbor seznani enkrat letno. Podrobnejša vsebinska razprava in pomisleki so bili izraženi in predebatirani tako v prvem kot drugem branju. Marsikatera dilema je bila s tem odpravljena, tako v Poslanski skupini Desus ne vidimo prav nobenega razloga, da se o tem predlogu zakona opravi še posvetovalni referendum. Morebiti bi še lahko razumeli, da se državljanke in državljani o tem izrazijo na zakonodajnem referendumu, na odločitev, na katero je nato vezan Državni zbor, medtem ko po potezo pobudnikov za posvetovalni referendumov ocenjujemo kot nepremišljeno in mogoče celo neresno. Je pač tema, ki je populistična in se na to temo da lepo manipulirati tudi z državljankami in državljani. Drži, da Republika Slovenija v tem trenutku ni varnostno ogrožena država, vendar investicije v našo vojsko predstavljajo investicije v našo državo, v našo varnost in suverenost. Kaj bomo takrat nabavljali, ko bomo ogroženi? Takrat moramo samo še delovati. Kot že povedano, poslanci Poslanske skupine Desus podpiramo predlog zakona, ki se nanaša na investicije v Slovenski vojski, zato bomo glasovali proti predlogu za razpis posvetovalnega referenduma o tem zakonu.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti gospod Jani Ivanuša, predstavil bo stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Lep pozdrav vsem prisotnim v dvorani, še posebej predstavnikom Ministrstva za obrambo! Slovensko državo so v osamosvojitveni vojni izbojevali številni pripadniki teritorialne obrambe iz celotne Slovenije. V tujini se veterani cenijo, pri nas pa nič. V tujini je za veterane ustrezno poskrbljeno, kar pri nas ni zadovoljivo urejeno na zakonski ravni. Pri teh pravicah so ponovno problem finančna sredstva. Pri razpravi o tem zakonu se je enostavno grobo prezrlo določilo 124. člena Ustave Republike Slovenije. Ustavna določba o obrambi države je ključna za obstoj in obrambo države. Določba ima pozitivni status, saj od države in njenih državljanov zahteva dejavno postopanje, da se zavarujejo neodvisnost, nedotakljivost in celovitost države. Določeni segmenti naše države pa mislijo, da so takšna določila sama sebi namen. Če smo proti Slovenski vojski, delujemo tudi proti slovenski ustavi. Slovenske vojske pa ni, če ni dovolj sredstev. Torej predlagatelj deluje eklatantno proti določilom slovenske ustave. Obramba države omogoča varovanje nedotakljivosti in celovitosti državnega ozemlja, kar pa je vsebina 4. člena naše ustave. Ker je bila leta 2003 na referendumu volja ljudi za pristop Republike Slovenije k Nato paktu, trenutno ne vidimo težav. Od podpisa Washingtonske pogodbe leta 2004 obrambe države ne zagotavlja le Slovenska vojska temveč tudi organizacija Severnoatlantske pogodbe. Vsebina 5. člena Severnoatlantske pogodbe določa pojem kolektivne obrambe. Pa še nekaj o kolektivni obrambi − napad na eno od članic pomeni napad na vse članice omenjene organizacije. In ko smo že pri kolektivni obrambi, se čudimo, da ima s kolektivizmom problem prav predlagatelj. Tako kot pri vsakem razmerju, so tudi tukaj pravice in obveznosti. Če smo se z referendumom določili za vstop v takšno povezavo, smo morali računati tudi na to, da nas bodo zavezale določene obveznosti. Kot sem že povedal, je treba poskrbeti za takšno obrambo, s katero se varujejo vse članice te povezave. Trenutne razmere v svetu niso idilične, temveč kaotične. Kaj hitro lahko pride do eskalacije nezaželenih dogodkov, ki jim sledijo tudi konfrontacije. Da bomo lahko pripravljeni na takšno stanje, je edino pravilno, da smo primerno oboroženi. Nacionalna varnost je stanje, v katerem je zagotovljeno uresničevanje človekovih pravic in temeljnih svoboščin, uravnotežen gospodarski, socialni in kulturni razvoj ter uresničevanje drugih življenjskih interesov, delovanje demokratične, pravne in suverene ter ozemeljsko enotne in nedeljive države. Če strnem, nacionalna varnost je prapogoj za življenje, ki ga danes poznamo in na katerega smo navajeni. Vse te točke, ki jih predlagatelj poudarja, da bodo prizadete, sploh ne morejo obstajati, če ni omogočena nacionalna varnost. Varnost pa ni zastonj in ni sama po sebi umevna, temveč jo je treba vzdrževati. Obrambnemu resorju je bilo v preteklosti preveč odvzeto, da bi lahko danes trdili, da ne potrebuje osnovnih potrebnih sredstev. Čas je, da se sredstva namenijo za varnost, kajti le-to omogoča kakovost življenja, ki smo je deležni kot državljani. V tujini so takšne zadeve same po sebi umevne, pri nas pa se problematizirajo osnove. Hvala lepa za vašo pozornost.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Jožef Lenart bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Pozdrav vsem prisotnim gostom z Ministrstva, spoštovani načelnik Generalštaba Slovenske vojske, spoštovani kolegi in kolegi! Predlog za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski, ki ga predlaga Poslanska skupina Levica s ciljem, da se državljani odločijo, ali je opremljanje Slovenske vojske potrebno ali ne, naslavlja Slovence in Slovenke z referendumskim vprašanjem, ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme Predlog zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021−2026, na podlagi katerega bo Slovenija v naslednjih petih letih za nakup orožja, vojne tehnike in druge investicije v vojsko porabila 780 milijonov evrov. Vprašanje za vse prisotne skeptike glede zakona o investicijah v Slovensko vojsko pa tudi za tiste antivojaške aktiviste in državljane, ki so sicer maloštevilni, a vseeno menijo, da Slovenija lastne dobro usposobljene vojske sploh ne potrebuje, pa je: »Čeprav so torej okoli nas same prijateljske države, zakaj imajo prav vse lastno vojsko, zakaj imajo prav vse sodobno orožje, zakaj je njihov vojak vrhunsko usposobljen in zakaj torej nekatere naše sosede namenjajo za svoje vojake in za svojo varnost bistveno več sredstev kot Slovenija in zakaj imajo tudi občutno več vojakov glede na število prebivalcev kot Slovenija? Odgovor je sila preprost. Ker se zavedajo, da vsaka samostojna in suverena država za ohranitev svoje suverenosti potrebuje lastno obrambo, torej vojsko. Zakon o investicijah v Slovensko vojsko je v prvem branju dobil podpro 49 poslank in poslancev, med temi ga je podprla celotna Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, ker se v njej zavedamo, da gre za preživetje Slovenske vojske. Dodatna sredstva bodo vložena postopno in ne naenkrat, in to za nujne nabave in neodložljive investicije v infrastrukturo in objekte ter za nadomeščanje opreme in tehnike, ki je nekako pred iztekom roka uporabe, nekaj pa tudi za opremljanje dveh bataljonskih bojnih skupin. Gre za nujna vlaganja, da ohranimo Slovensko vojsko sodobno in sposobno za uspešno obrambo države. Predlagatelji referenduma so se torej že pri obravnavi zakona o zagotavljanju sredstev na vso moč trudili zaustaviti načrte te vlade, da naredi Slovensko vojsko spet verodostojno in primerno usposobljeno. Tako usposobljeno vojsko želimo, da bo pri ocenjevanju za obrambo delovanja v vojni končno dobila oceno prav dobro ali vsaj dobro. Pogojevanje veljavnosti zakona, ki ga je z amandmaji poskušala prilagajati Poslanska skupina Levica, bi v celoti zaustavil razvoj Slovenske vojske in njenega opremljanja. Predlagatelji v referendumski pobudi navajajo, da se naši državljani, torej prebivalci Slovenije, ne strinjajo z nakupi vojaške opreme, da se jih že od vstopa Slovenije v Nato več nikoli ni povprašalo o njihovem mnenju ter da pred sprejetjem tako finančno zajetnega zakona ni bilo opravljene nobene javne obravnave, kar pa ne drži. Imeli smo odprte razprave, na katere smo povabili zainteresirano javnost, in sicer o resoluciji nacionalne varnosti, o beli knjigi obrambe, danes so bile zaveze Natu pa tudi obljube našim državljanom in njihovim otrokom, ki jim hočemo s sodobno opremljeno vojsko zagotoviti varnost. Predlog za referendum je torej trik Levice za zavlačevanje, da bi se slabo stanje v Slovenski vojski ohranjalo, da bi naša vojska končno obubožana in onemogla obupala ter se, po domače, razbežala, ker kako pa naj se še drugače reče tisočglavemu manku števila vojakov kot bežanje iz vojske. Ampak, predlagatelji, poglejte, čeprav je referendum najvišja oblika demokracije, je lahko tudi beg politikov od odgovornosti. In ta vlada ter ta minister za obrambo s to podporo koalicije ne bežita od odgovornosti, kot to počnete predlagatelji. Kje je tu vaša odgovornost do varnosti naših državljanov, do razvoja in napredka obrambnih zmogljivosti Slovenske vojske in do njenih pripadnikov. Poskuša se vse do sedaj narejene korake za izboljšanje stanja v Slovenski vojski ter odločitve v tem Državnem zboru potolči spet z nekim novim ukrepom, čeprav bo to referendum, torej preklicati vse že prej sprejete strateške dokumente več zadnjih vlad in zavez več obrambnih ministrov, toda tega vam žal ne bomo dovolili, saj gre vendarle za nadaljevanje tega kar smo sprejemali tukaj v Državnem zboru ta in prejšnji sklici Državnega zbora. Pojdimo še malo nazaj k izjavam, ki so bile zabeležene v zadnjih letih s strani nekaterih vidnih politikov in voditeljev slovenske države o varnosti in o stanju Slovenske vojske. Investicija v varnost je dolgoročna in se povrne šele, ko je varnost ogrožena, je dejala že ministrica za obrambo v Cerarjevi vladi Andreja Katič leta 2017. Naslednja, citiram: »Storjen je bil korak naprej. Seveda imam pa velika pričakovanja, ko gre za proračun 2020 in 2021. Ta bo pa že definiral, kako resno mislimo z modernizacijo Slovenske vojske.« To je poudaril minister za obrambo v prejšnji Šarčevi vladi 14. 2. 2019 na zasedanju obrambnih ministrov Nata v Bruslju. Naslednje je opažanje in ocena stanja obrambnih zmogljivosti s strani zavezništva iz začetka leta 2020, in sicer pravijo: »Stanje obrambnega resorja v Sloveniji se lahko interpretira, kot da obramba Republiki Sloveniji ni pomembna.« Ter še: »Republika Slovenija je premožna država in nezmožnost zagotavljanja ustreznih finančnih sredstev za obrambo je posledica kritičnega pomanjkanja politične volje«. V teh zadnjih letih so se vezano na zagotavljanje lastnih verodostojnih obrambnih sil ter vezano na neverodostojnost Republike Slovenije v odnosu do zavezništva in do Evropske unije zgodile še štiri zanimivosti. Zgodila se je že tretja zaporedna negativna ocena Slovenski vojski s strani trenutnega predsednika države Slovenije. Kot glavna krivca za negativno oceno za leto 2019 je ta v letu 2020 navedel pomanjkanje kadrovskih virov ter zastarelost opreme kot posledico pomanjkanja sredstev. In še pisna zaveza prejšnjega predsednika Vlade Republike Slovenije zavezništvu o načrtovanem dvigu obrambnih izdatkov na 1,5 % BDP do leta 2024 se je zgodila. In nato končno pride izjava ministra za obrambo Tonina sedanje Janševe vlade: »Na račun varnosti državljanov in Slovenske vojske več ni mogoče varčevati in ne bomo varčevali.« Tako torej, da je naša varnost v največji meri odvisna samo od nas samih, trdimo v Slovenski demokratski stranki in menimo, da za referendum, ki pogojuje že začeto obravnavo Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski, ni niti časa in ne prostora oziroma je čas pač neprimeren, zato razpisa za posvetovalni referendum ne podpiramo. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Še kot zadnji je na vrsti gospod Rudi Medved, da predstavi stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovani predstavniki Slovenske vojske, obrambnega ministrstva, spoštovani kolegice in kolegi! Slovenija je demokratična republika, tako veleva 1. člen Ustave Republike Slovenije. In Slovenija je pravna in socialna država, tako piše v 2. členu Ustave. In če nadaljujem, v Sloveniji ima oblast ljudstvo, drugi odstavek 3. člena Ustave, referendum in ljudska iniciativa sta obliki neposredne demokracije. To so dejstva. Toda ali je to res oziroma ali je še res? Ali je še res v razmerah, ko ta vlada tepta temeljna načela demokratične ureditve, v strahu pred lastnim ljudstvom? Namera, preprečiti zakonodajni referendum o več sto milijonov vrednih investicijah v Slovensko vojsko, je očitna. To je očitna zloraba oblasti. Kako naj govorimo o spoštovanju načela, da ima v Sloveniji oblast ljudstvo, če se prav ljudstvu hoče vzeti možnost demokratičnega soodločanja. Sicer je sprenevedanje obrambnega ministra res brezmejno. Ob napovedi referendumske pobude je dejal, ga citiram: »Razprava o sredstvih za vojsko je korak v pravo smer. Tako bo več možnosti za razpravo o tem, za kaj ta denar gre oziroma za kaj je potreben.« Konec citata. Ampak, kako si to razpravo predstavlja, pa je ponazoril z drugo izjavo, pa spet citiram: »Gre za referendum o tem, ali Slovensko vojsko želimo ali ne.« Konec citata. In tako si obrambni minister predstavlja razpravo, tako izključujoče. Razpravo o tem, koliko denarja za vojsko in za katere namene, namreč jemlje izključno kot stališča za ali proti vojski, pravzaprav tudi za ali proti sebi. Pri tem je gluh za vsakršne dobronamerne predloge v podporo posodobitvi opreme in kadrovske krepitve Slovenske vojske. V Listi Marjana Šarca namreč ves čas zagovarjamo vlaganje v opremo in infrastrukturo. Nenazadnje je prav Šarčeva vlada obrnila, in to občutno obrnila, trend obrambnega proračuna v pozitivno smer, povečala sredstva za obrambni sistem. Pa nobenega novega zakona ni bilo treba za to sprejemati, le začrtati dinamiko v skladu z javnofinančnimi zmožnostmi. Ampak ne, obrambni minister ne oziraje se na vse, za potrebe najbrž tudi lastne promocije s tem zakonom še kar tišči naprej in naprej. Ampak po začetnem navdušenju nad referendumsko razpravo je kmalu obrnil ploščo in referendumsko pobudo zdramatiziral do skrajnosti z besedami: »Ne želim si tega referenduma, ker bi odločal o življenju ali smrti Slovenske vojske.« Visoke besede o življenju ali smrti Slovenske vojske. Ampak s tem je jasno nakazal manever, da bo z zlorabo referendumske zakonodaje Vlada skušala preprečiti izraz ljudske volje, kar je pri sprejemanju protikoronskih paketov, roko na srce, tudi že sedaj ves čas počela. Vladni sklep o nedopustnosti zakonodajnega referenduma o zakonu o investicijah v Slovensko vojsko samo potrjuje, kako prav smo imeli v Listi Marjana Šarca, ko smo pri spreminjanju referendumske zakonodaje terjali, da je mogoče tak sklep sprejeti samo z dvotretjinsko večino. Zakaj? Prav zato, da ne bi prihajalo do izrab, do eklatantnega kršenja demokratičnih norm in temeljne pravice do izražanja ljudske volje na referendumu. Situacijo, kakršna je današnja, smo vnaprej predvideli. In to ni bilo težko. Dosedanja ravnanja te vlade in koalicije so nas utrdila v prepričanju, kako nujna bi bila ta varovalka. Ampak Lista Marjana Šarca je takrat, žal, ostala osamljena v tem apelu v Državnem zboru in tako danes nimamo praktično vzvoda, ki bi preprečil stampedno divjanje te vlade, kar stranke vladajoče koalicije nemo spremljate, kar seveda pomeni odobravate. Slovenija je v izjemno težkem položaju, še veliko težjem, kot smo si ga mogli predstavljati po prvem valu epidemije. In že takrat smo pozivali obrambnega ministra, naj zmanjša apetite in načrte investicij v Slovensko vojsko prilagodi sedanjih razmeram. Potem je rebalans proračuna za letos razgalil javnofinančno sliko, zaradi silovitega razsajanja virusa to jesen pa si posledic nihče ne upa napovedati. Ob prenapolnjenih bolnišnicah, naraščajočem številu umrlih, ob ustavitvi javnega življenja je ne samo nedopustno, ampak nepredstavljivo sploh govoriti o kupovanju orožja. Vojsko je treba opremiti, to v Listi Marjana Šarca zagovarjamo ves čas. Tudi v praksi smo to potrdili v prejšnji vladi. Opremiti, obleči, obuti, treba je urediti vojašnice in drugo infrastrukturo, kupiti helikopterje, če jih potrebujemo za reševanje, kupiti transportno letalo. Tako opremljena bo lahko učinkovita tudi v našem skupnem spopadu z epidemijo. Ampak našo varnost lahko v tem trenutku, v razmerah, v kakršnih smo se znašli, zagotavlja predvsem zdravstvo. Ne oklepniki ne raketni sistemi, ampak zdravstvo. V Listi Marjana Šarca smo bili sprva nekoliko rezervirani ob pobudi za posvetovalni referendum, pa ne zato, ker bi odrekali pravico državljankam in državljanom, da se izrečejo o večstomilijonskih investicijah v vojsko. Glede na izkušnje s sedanjo vlado smo prepričani, da se na izid, če ne bo v njen prid, sploh ne bo ozirala. Bo pač ljudi ozmerjala kot nasprotnike vojske in države. V vsakem primeru pa bosta Vlada in obrambni minister razpravo zreducirala na vprašanje za ali proti vojski. Ampak zdaj smo na točki, ko gre za ustavne temelje te države, in smo na točki, ko gre za demokracijo. In glas za posvetovalni referendum je glas za spoštovanje temeljnih ustavnih načel, je glas za demokracijo.
Hvala lepa. Zaključili smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev o predlogu za razpis posvetovalnega referenduma. Kot prvi dobi besedo predlagatelj, nato pa se pripravi kot razpravljavec gospod Miha Kordiš. Izvolite, gospod Mesec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Bom na kratko pokomentiral, kar je bilo povedano v stališčih. Začel bom v bistvu kar s tem, kar smo slišali v stališču SDS, in sicer da je referendum beg politikov od odgovornosti. Zanimivo branje, sam sem ravno obratnega mnenja. Referendum je pomik k odgovornosti, ker vsi, ki tukaj sedimo, smo bili izvoljeni s strani slovenskih državljank in državljanov in v prvi vrsti smo odgovorni njim. Beg od odgovornosti je ravno beg od referenduma, ker to pa odgovornost pomika nekam drugam. Komu smo odgovorni, če si ne upamo na referendum? Ste odgovorni Natu ali lastnim državljanom? Ste odgovorni tuji orožarski industriji ali prebivalkam in prebivalcem te države? Zakaj si ne upate na referendum? To so prava vprašanja. Drugič, v stališču sekretarja na ministrstvu je bilo rečeno, da vojska potrebuje, citiram, »razvojna sredstva« in potem navedeno, da ni dileme med socialo in zdravjem, kot je rekel sekretar, ali pa vojaško oborožitvijo, ker predlog proračunov za naslednji dve leti izkazuje, da imamo denar za oboje. Osnutek nacionalnega načrta za okrevanje in odpornost, ki sem ga bral včeraj, predpostavlja, da bo do leta 2026 investicij v orožje, tako kot predlagate s tem zakonom, za 780 milijonov, recimo, za zdravstvo, ki pa dejansko je na kolenih in ki ogroža vse prebivalke in prebivalce te države, namreč vsi prebivalci in prebivalke te države lahko zbolimo in bomo zdravstvo potrebovali, naše zdravje bo odvisno od tega sistema, pa bo dobilo trikrat manj od vojske, več kot trikrat manj od vojske, in sicer 219 milijonov evrov za projekte v zdravstvu. Dolgotrajna oskrba, zanimivo, dobi 103 milijone do leta 2026, čeprav po besedah te vlade bi dolgotrajna oskrba na leto potrebovala 300 milijonov evrov, da bi približno postavili nek delujoč sistem. To zelo jasno kaže prioritete, 780 milijonov za orožje, 219 za zdravstvo, 103 za dolgotrajno oskrbo. Se pravi, zdravstvo in dolgotrajna oskrba skupaj dobita polovico zneska, ki bo šel v nabavo orožja. Potem pravite, da moramo gledati na obrambo države in da je to investicija v varnost. Najprej vas moram popraviti, v več stališčih je bilo rečeno, da Avstrija in Švica primerjalno z nami data več, ker nista članici Nata, in če bi bili članici Nata, bi dali manj. Številke, ki jih najdete v javnih mednarodnih primerjavah na internetu, pa govorijo takole, to so uradne številke: Slovenija je leta 2018 za obrambni proračun namenila 1,05 % BDP; Avstrija 0,73 % BDP; Švica 0,68 % BDP. Se pravi, Avstrija in Švica data približno − merjeno v BDP, kar je edino pravo merilo − tretjino manj, kot da Slovenija. Še več, Slovenija naj bi po zavezah Natu gravitirala k dvema odstotkoma BDP vojaških izdatkov na leto, dvema odstotkoma, medtem ko bodo oni ostali na približno 0,7, kjer so zdaj. Se pravi, Slovenija bi morala po tem, kar vi govorite, dati trikrat več, kot data primerjalno Avstrija ali pa Švica. In tukaj mislim, da je stvar, o kateri se je treba javno pogovarjati. Ali smo res pripravljeni za vojsko nameniti dva odstotka BDP na leto, kar pomeni pri BDP 45 milijard 900 milijonov na leto. 900 milijonov za vojsko. Ali smo pripravljeni to dati? Že sedaj, ko damo pol manj, nam škriplje na vseh možnih ravneh, ni za zdravstvo, ni za dolgotrajno oskrbo, ni za stanovanjsko politiko, železnice imamo predpotopne. Kako si predstavljate, da boste praktično podvojili budžet za vojsko, hkrati pa zagotovili še denar za vse druge stvari? Pač, vse ne gre. Država in politika v njej je ravno zato, da izbira prioritete, da povemo, katera področja so tista, na katerih moramo prioritetno graditi, da bo blaginja državljank in državljanov največja. In kot rečeno, danes je vsakdo v Sloveniji zdravstveno ogrožen, pa ne samo zaradi covida, ampak zaradi tega, ker je zdravstvo v stanju, da so vse nenujne in preventivne dejavnosti zamrznjene. Vprašanje, ki ga postavljajo številni komentatorji, je, koliko rakov se bo v naslednjih mesecev ali pa letu diagnosticiralo prepozno zaradi tega, ker ljudje ne pridejo pravi čas do diagnoze, kakšen strošek bo to povzročilo, pa to še ni bistveno, kaj bo to pomenilo za te ljudi in njihove družine. Ko se pogovarjamo o prioritetah, pa lahko ugotovimo, da bo zdravstvo v naslednjih petih letih dobilo 219 milijonov evrov, obramba pa 780. In tukaj se nikakor ne morem strinjati, da je Slovenija kakorkoli vojaško ogrožena, posebej ne tisto, kar smo slišali v poslanskem stališču skupine NSi, da sev centru države lahko počutimo varno, ampak če gremo na šengensko mejo, tam bomo pa videli hudiča. Mislim, pa lepo vas prosim. Pač čez mejo prihajajo begunci, ki so zbežali iz nekih vojnih razmer, prihajajo neoboroženi, prihajajo sem, da bi si nekje v Evropi zagotovili lepše življenje, kot so ga imeli v svojih domovinah, iz katerih so bili pregnani ravno na pobudo tistih sil, ki so glavne v Natu. Saj kdo je razbil mir na Bližnjem Vzhodu? V prvi vrsti lahko v zadnjih 20 letih krivca najdemo v agresivni zunanji politiki Združenih držav Amerike, ki je glavna država med tistimi, ki zahtevajo od evropskih držav, kot je Slovenija, da naj bi podvojili investicije v vojske, seveda zato, da bi hranila lastno vojaško industrijo, kar sem povedal že v stališču. Dalje. Če si predstavljamo nevarnosti v smislu vojaških nevarnosti, ki pretijo Sloveniji, si jaz težko zamišljam, v kakšnem smislu bi nas lahko neka konvencionalna vojska z orožjem, ki ga boste kupili, branila bolj učinkovito, kot je to zmožno zdaj. Ti oklepniki, ki jih kupujete, za slovenski teren niso primerni, ker so mišljeni za bojevanje v puščavi, kar je konec koncev povedal tudi vaš obrambni minister. Dalje. Če si zamišljamo, kakšna vojaška nevarnost nam lahko grozi, ali si kdo v resnici predstavlja scenarij, po katerem bi nas, ne vem, ena od sosednjih držav napadla in bi prišlo do spopada med ne vem slovensko in hrvaško vojsko? Če bo svet kje počil, bo počil na čisto nekih drugih dimenzijah. Kreše se pa upam, da se to konča čez dober teden, ko Trump leti iz kabineta, na ravni Kitajske in ZDA, ampak o taki sporih je, oprostite, veliko bolj pametno biti nevtralen, kot bo, recimo, sosednja Avstrija, kot pa da bi zavzemali stran, kot jo vaša administracija zavzema. Saj ste vi podpisovali sporazume proti Huaweiju skupaj s Trumpovo administracijo. Če nas ne mislite zvleči v kakšno tako nesmiselno vojno, potem jaz ne vidim nobenega smisla, da tako orožje, kot ga zdaj kupujete, sploh imamo. Nazadnje pa se moram odzvati na te floskule, ki resno kažejo na to, na kar je Rudi Medved iz LMŠopozarjal, na nefer raven razprave s strani obrambnega ministra in njegove NSi, se pravi Mateja Tonina in stranke NSi, ki je sicer najprej govoril, da referendum in razpravo pozdravlja, potem je pa zelo hitro začel neke neumnosti podtikati, od tega, da odločamo o življenju in smrti Slovenske vojske. Še enkrat poudarjam, pol milijarde za Slovensko vojsko na leto damo in tega nihče ne osporava. Vojaki po 45. letu, smo v Levici predlagali, da naj ostanejo v Slovenski vojski. To je bil naš amandma, ne da smo nasprotovali vaši rešitvi. Ko se pogovarjamo o opremi, smo prvi, ki bomo za to, da so dobro obuti, dobro oblečeni, dobro preskrbljeni, se nam pa zdi zelo neumno, da se meče denar v neke oklepnike, in to ogromna količina investicijskega denarja, ki je za državo najbolj dragocen. Potem pa vseeno, če prav to pojasnjujemo že dva meseca, dobimo v stališču Poslanske skupine NSi, ki pravi, da ne zavaja z lažmi in populizmi, eklatantne laži in populizme kot so, da uničujemo Slovensko vojsko, ukinjamo Slovensko vojsko, in potem nadaljuje, da približno tako, kot so zadnjič opozicijski poslanci uničevali mizo, ko jih je nekaj nekajkrat udarilo v protest po mizi. Mizo si lahko danes ogledate, nobena od klopi na tej strani dvorane ni poškodovana, tako kot ne bo poškodovana Slovenska vojska, če gremo na referendum, in tako kot ne bo poškodovana Slovenska vojska, tudi če na referendumu vaš predlog pade.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. K besedi se je prijavil državni sekretar. Gospod Lampret, izvolite.
Predsedujoča, hvala. Dovolite mi samo nekaj kratkih pojasnil na to, kar smo zdaj slišali. Bom zelo kratek. Jaz sicer nisem govoril o obeh nevtralnih državah Avstriji in Švici, je pa res, da smo, ko smo imeli kar že nekaj razprav na to temo, smo v preteklosti govorili, da na prebivalca so njihovi obrambni izdatki precej višji, ampak takrat nismo govorili o BDP, se pravi avstrijski in švicarski BDP je precej večji kot slovenski. Govorili smo o opremi, ki jo ti dve državi imata. Tudi ti dve državi imata osemoklepnike in druga oklepna vozila kot osnovne platforme njihove nevtralne vojske. To smo govorili takrat. Druga zadeva, investicije. Ločiti moramo dve stvari. Te investicije so za dolgoročnejše prevzemanje finančnih obligacij, brez katerih ne moremo kupovati osnovne opreme, vojaške ne. Ali proračun, obrambni izdatki za naslednji dve leti odstopajo od načrtov, o katerih smo razmišljali na ministrstvu 2019? Ne, oziroma za zelo malo. O konkretnih številkah je težko govoriti, ampak bi rekel, da so bile načrtovane investicije za Slovensko vojsko pred nastopom te Vlade za naslednje leto približno 80 milijonov, med 70 in 80 milijonov, zdaj bodo 100. Kar pa ta zakon prinaša, je, da bomo lahko sprejeli finančne obligacije za kupovanje opreme do 2026. Brez te možnosti te opreme ne moremo kupovati. Ali je ta oprema namenjena za Slovensko vojsko oziroma jo lahko Slovenska vojska uporablja v domovini? Slovenska vojska bo to opremo uporabljala povsod, kjer ima zakonsko določene naloge za opravljanje svojih dolžnosti. Govoriti, da se vozila 8x8 oziroma 4x4 ne more iti po Sloveniji, mislim, da ne zdržijo presoje. Slovenija je geografsko različna država. Se pravi, potem bi bilo podobno govoriti kakor da, zakaj Avstrija kupuje potem vozila 8x8 oziroma Švica in tudi druge precej bolj gorate države. Glede 2 % BDP. Danes je bilo že v razpravah omenjeno, da bomo zaradi padca GDP imeli tudi mi 1,3 % obrambnih izdatkov. Na katero mesto nas to umešča, ni tako važno glede investicij. Res je, na 26. med 30. Ampak zakon o investicijah ni namenjen, do kdaj bomo mi prišli do 2 %. Mi sledimo trenutno veljavni politični usmeritvi iz 2018 leta, da bomo do leta 2024 dosegali 1,5 GDP. Ampak zakon govori izključno o investicijah, ne kdaj bodo celotni obrambni izdatki dosegli 2 %. Glede vojaške ogroženosti smo se tudi že pogovarjali. Jaz mislim, da je to napisano v nacionalnih dokumentih, predvsem v Resoluciji o nacionalni varnosti. Se pa na periferiji Evrope, se pravi, kontinenta, kjer smo, dogaja precej veliko dinamike, tudi negativne, ne samo na jugu, tudi na vzhodu in nenazadnje v zadnjih tednih tudi na južnem Kavkazu. Toliko, predsedujoča. Hvala.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Miha Kordiš ima besedo, pripravi se gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoča. Današnja razprava ni ne prva razprava o tem, ali naj Slovenija kupi oklepnike ali ne, niti ni prva razprava o tem konkretnem Toninovem zakonu, ki hoče zagotoviti, da se bo v naslednjih šestih letih 780 milijonov evrov iz slovenskega proračuna, torej denarja vseh državljank in državljanov, namenilo za tuje vojaško industrijske komplekse. Naj spomnimo, že v začetku tega mandata smo v Levici z velikim veseljem zaustavili takratni poskus nakupa osemkolesnikov in tako državljanom prihranili 350 milijonov evrov. Pod vlado Janeza Janše pa očitno tako razumni razmisleki, kot so bili še pred dvema letoma predstavljivi, postajajo popolnoma nemogoči. Za začetek. Zakaj pravzaprav vlada Janeza Janše sprejema poseben zakon za nakup orožja? Vam bom povedal zakaj. Ker po tem zakonu, potem, ko je enkrat pogodba podpisana, je take pogodbe zelo težko preklicati oziroma če se tako pogodbo prekliče, Republika Slovenija plača zelo visoke penale. Res rabimo še kakšen močnejši dokaz, da so ti nakupi orožja in prioritete vlade Janeza Janše usmerjeni ne v obrambo domovine ne v razvoj in blaginjo državljank in državljanov, ampak v provizije in v financiranje dobičkov tujih vojaško industrijskih kompleksov. Ta oprema, ki se jo kupuje, je neprimerna ali pa ne preveč primerna za delovanje znotraj meja Republike Slovenije. Tamle je gospod sekretar dejal, da to, da se, ne vem, ti osemkolesniki oziroma oklepniki ne morejo vozit po državi, da to preprosto ne zdrži. Veste, gospod državni sekretar, kar ne zdrži, so bankine slovenskih cest, čez katere se patrie prevračajo. Kajne, saj smo že videl posnetke in fotografije, ki so obkrožili slovensko javnost, ne enkrat, ampak večkrat, torej več primerov je bilo, ne samo eden, pri tem, da niti nismo prišli do gozdnih cest in kolovozov, za katere so pa tovrstna vozila nasploh prevelika, preokorna in preveč štorasta. To orožje, ki se ga kupuje, se ga kupuje za to, da se bo Američanom pomagalo izvajati okupacijo v državah tretjega sveta, od začetka do konca. Z varnostjo Republike Slovenije pa to nima absolutno nikakršne veze. Ima pa vezo z nečim drugim. Vsak cent od teh 780 milijonov evrov, ki ga namenimo za orožje, je cent izgubljen za zdravstvo, za skrbstvo starejših, za karkoli, kar bi moralo biti prva družbena prioriteta, ampak pod vlado Janeza Janše tega ni. Ko smo prvič govorili o tem Toninovem zakonu nekaj mesecev nazaj v Državnem zboru, sejo smo sklicali v Levici, je eden izmed poslancev koalicije dejal, da ta denar potrebujemo ne samo zato, da bomo kupovali vojne helikopterje in oklepnike, ampak ga potrebujemo tudi zato, da bomo obnavljali dotrajane vojašnice. Pa, ali vi veste, gospe in gospodje, da je bila ta zadnja vojašnica v Sloveniji dokončana sredi 90. let, je ogorčeno vzkliknil ta gospod iz Nove Slovenije. Postavimo to v malo drugačen kontekst. Infekcijska klinika, 120 let stara stavba, ne v sredini 90. narejena. Splošna bolnišnica Celje deluje tudi v prostorih, ki so iz leta 1887, istočasno, ko je bil zgrajen Eifflov stolp oziroma ko so ga začeli delati. Kam bomo dajali državljanski denar? Nekateri oddelki v bolnišnici na Jesenicah so bili pred kratkim prenovljeni, recimo za rehabilitacijsko medicino. Prenova se je izvajala z donacijami. Vlada Janeza Janše kupuje orožje. V vrstah za domove za starejše imamo več kot 10 tisoč ljudi, ki nujno potrebujejo oskrbo. Za teh 780 milijonov evrov, bi primerjalno lahko vzpostavili 130 domov za starejše in zadovoljili dejanskim potrebam državljank in državljanov. Ker zakaj ljudje v tej državi plačujejo davke? Gospe in gospodje zato, da vi s temi davki nato kupujete orožje, financirate lastne žepe in tuje vojaške industrijske komplekse, zagotovo ne. Plačujejo jih zato, ker pričakujejo, da bo država poskrbela zanje in za njihove potrebe oziroma za naše skupne potrebe. Tudi za postelje v domovi za starejše. Če se kupuje orožje, seveda postelj v domovih starejših ne bo. Enako, kot tudi ne bo stanovanj za mlade. Vsak cent za infekcijsko kliniko bo težko zagotoviti, je dejal nekaj mesecev nazaj minister za zdravje v Janševi vladi, gospod Gantar. Ko smo dobili en mesec nazaj na mizo proračun, smo videli, kako zelo to zdrži. V proračunu za naslednji dve leti denarja za infekcijski kliniki v Ljubljani in v Mariboru ni. Zakaj? Spet zato, ker je denar šel v orožje. In s tem zneskom 780 milijonov bi lahko v Ljubljani zgradili ne ene, ampak šest infekcijskih klinik, v Mariboru 15. V prvem valu epidemije covid-19, da vemo, o kakšnih družbenih potrebah se pravzaprav pogovarjamo, je bil infekcijski oddelek v Mariborskem UKC v tako slabem stanju, da ga v resnici sploh niso mogli zares uporabljati za oskrbo pacientov s covid-19, ker tudi postelj niso mogli obrniti tam notri. A vi kupujete orožje. To vlado je potrebno vreči in zakon o nesmiselnem tratenju 780 milijonov za orožje po ameriškem in Natovem diktatu zaustaviti. Tudi zato v Levici predlagamo referendum. Državljanke in državljani naše stališče delijo. Tri četrt ljudi v tej državi pravi, denarja za orožje ne damo, dajmo ta denar raje nameniti za zdravstvo, za skrbstvo starejših, za stanovanja za mlade, za karkoli, kar je dejansko koristnega. In vi, gospe in gospodje, pa to velja za celotno vlado Janeza Janše, ste se te ljudske volje ustrašili, ustrašili. Imate slabo vest. Kar počnete, je zapravljanje razvojne prihodnosti Slovenije za naslednjih najmanj pet let in ljudje to vedo. Ljudje niso butasti in so se vam pripravljeni postaviti po robu. Ljudje bi radi bolnišnice, domove za starejše, neko temeljno infrastrukturo, fizično in solidarnostno, in vse to, kar naj bi socialna država zares izpostavljala, ne pa nekih do zob oboroženih ekspedicijskih korpusov. In zgolj iz odtujenih foteljev na temnih hodnikih ministerstev in Natovih konferenc v tujini ste sposobni speljati svoje orožarske robote. Tule, pod soji žarometov slovenske javnosti, z možnostjo, da ljudje odločijo o svoji razvojni prihodnosti za glasovalno skrinjico na referendumu, tega se pa ne pustite iti, ker so vam provizije pomembnejše od demokracije.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Marko Bandelli ima besedo, pripravi pa se dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Jasno je, da posvetovalnega referenduma ne bo. To je jasno vsem. Ampak glejte, jaz bi predlagal nekaj, ves čas slišim to besedo dostojanstvo. Venomer omenjate to besedo, predvsem kolegi iz Nove Slovenije. Dostojanstvo, spoštovani kolegi iz Nove Slovenije, ki uporabljate to besedo v vsakem stavku, v vsakem momentu, ker jaz vas vidim in slišim, pravo dostojanstvo smo mi vrnili vojakom, ko smo sprejeli zakon, da smo jih zaščitili, če bi tako rekel, po 45. letu. In to, še enkrat ponavljam, v SAB smo to potrdili in bi potrdili še enkrat in še enkrat. Da smo lahko dali možnost vojakom, absolutno, da pridejo tudi do njihove penzije s tem, da so lahko v vojski ali pa se prerazporedijo v neko drugo službo. Da ne izgubijo upanja v sistem, da ne izgubijo tiste osnovne vere v same inštitucije. Veste, kaj vam bom povedal, da jaz tega nisem vedel, dokler nisem postal poslanec. Nisem vedel, da je ta omejitev. Pač, verjemite meni, da milijon ljudi v Sloveniji ne ve, da je bilo to možno, da po 45. letu je praktično človek lahko bil na cesti. In mislim, da to je bilo tisto pravo dostojanstvo, če govorimo o dostojanstvu, kar smo mi sprejeli skupaj tukaj vsi praktično in da smo se strinjali s tem. Ne pa, da govorimo o dostojanstvu, ko je treba kupiti oklepnike, me razumete, to je tisto, kar mene moti tukaj. Tudi to me ne bi motilo, če bi bila zdaj drugačna situacija, če bi bila danes drugačna situacija. Ampak danes je situacija nepredvidljiva. Je nismo mogli mi predvideti, kaj se bo dogajalo. Ker veste, da v 14 dneh se je ustavil svet, v 14 dneh. Februarja meseca sem bil jaz na smučanju, povem pošteno, pa sem prišel domov s smučanja, teden kasneje ne bi mogel več iti. V trenutku, v 14 dneh se je svet ustavil. Kdo je lahko predvidel to zadevo? Nihče. In zato sem jaz zdaj skeptik glede tega danes, da bomo garantirali 100 milijonov, naslednje leto pa še 100 milijonov in potem še štirikrat po 145, ja, ampak jaz se bojim tega trenutka, danes se bojim, danes so prioritete druge. Jaz sem v mojem stališču zelo jasno povedal, katere so. Napovedujejo 900 ležišč prvi teden novembra, strokovnjaki, ne vladni strokovnjaki, o strokovnjakih govorim jaz, ker obstajata dve vrsti strokovnjakov, tisti, ki nam pumpajo glavo vsak dan in nam govorijo tisto, kar oni hočejo, da nam ustvarijo nek strah in preplah in vse, kar je, obstajajo pa tudi drugi slovenski strokovnjaki, ki resno razmišljajo. Ampak resnica je bila povedana zdaj in se bojijo, da bo verjetno s takim porastom potrebnih 900 ležišč v roku enega tedna. Kje je bila ta vlada šest mesecev? Šest mesecev, ko smo napovedovali drugi val epidemije s strahom, bojaznijo, itak se je vse ustavilo, v glavi se je tudi že ustavilo vse, mentaliteta naša se je ustavila, ker nismo začeli razmišljali naprej, kaj bomo jutri. Ampak mi smo bili prepričani tukaj v parlamentu, da je Vlada razumela, kaj je potrebno. Sem pregledal vse dokumentu, kar je, Italija, Francija, Avstrija, Nemčija, vsi so naredili začasne bolnice. Veste, kaj pomeni to? Kontejnerske enote. 200 ljudi bi lahko [[…]]Mi imamo domače proizvajalce tukaj, ki so se ponujali za to in bi lahko naredili en tak objekt. V šestih mesecih bi bil zgrajen, dva bi bila zgrajena z 200 posteljami. Ne, moramo delati ovinke in strašiti ljudi s tem covidom, da se potem dela neke manevre in mahinacije, da se spreminja vse glave v Sloveniji, inštitucij govorim. Ker tu je razlog tudi tega. Zavijemo z informacijo drugje, da bomo delali tisto, kar mi hočemo od zadaj. Ampak ljudje niso neumni, mi tudi razumemo te zadeve. In zato pravim jaz tukaj, nisem, spoštovani visoki gostje od vojske tukaj, ki ste, nismo mi proti temu, kar je tudi obveza naša, 2-odstotna, in naše reči, ker so bile vse, kar je. Jaz vedno tukaj ponavljam, danes, zdaj, v tem trenutku, zato govorim o tem moratoriju že toliko časa, tudi v mojem stališču sem povedal, moratorij dveh let, da vidimo, kaj se bo sploh zgodilo. In ker govorimo o posvetovalnem referendumu − ni večje sramote, kot da vlada ustavi sistem, demokratični sistem naše države. To je največja sramota. Govorimo o demokraciji. SDS imate v besedi demokratska stranka. Nova Slovenija ste krščanski demokrati, imate demokracijo kot besedo notri. Pojma nimate, kaj je demokracija, s tem, kar delate zdaj. To jezi narod, ne mene, to jezi narod. Jaz predstavljam toliko tisoč ljudi, kolikor jih vsak tukaj predstavlja, se pravi, mi predstavljamo v parlamentu ljudi. In zakaj se ne bi ljudje odločili o tem na posvetovalnem referendumu? Samo to je bilo bistvo vsega. Ne, Vlada je nameroma ustavila vso to zadevo, da bi se ljudje lahko sami izrazili, sami, da bi povedali, če je to zdaj v tem trenutku pomembno. Saj bi lahko tudi spremenili zadeve in referendumsko vprašanje, ampak ljudje se morajo odločiti, ljudje se morajo odločiti. To pa je demokracija. In danes s tako vlado, ki jo imamo, v tej situaciji, ki je danes tukaj, demokracija nima nič veze s tem. Nič. Pa si želim jaz ogromno stvari od teh 780 milijonih, ki ste nakazali notri, kakšne investicije bodo in zakaj se bo šlo. Saj sem vam večkrat povedal, da je notri dosti rešitev dobrih, ampak je polovico denarja, ko na primer tisti oklepniki, ki jih ne morem požreti. Ne morem, se opravičujem, ne morem. Ni helikopterjev. Najbolj sramotno, kar sem bral enkrat na Twitterju, eden je napisal, opozicija je proti tej investiciji, ne mara helikopterjev, da rešujejo življenja. Ma, kdo je to rekel, ma, kdo je to rekel? Dajte nabaviti helikopterje, da so namenjeni za te zadeve, dajte nabaviti helikopterje, da so za požarno varnost, dajte nabaviti helikopterje, ki bodo za druge reči! Bojne. 50 milijonov nabojev je treba kupiti ali ne vem, koliko je bilo predvideno v proračunu, sem gledal notri. To je kot raketa za novo leto, veste, gre v zrak in je končana, potem pa vpraša tata otroka, ki mu je dal 200, 300 evrov, kam so šli, ja v zrak, in to je isto, samo tu je 40 milijonov, 50. Bi bilo za domove za ostarele, ali bi bilo za šole, bi bilo za začasno bolnico, ki bi lahko kasneje postale drugačne. Samo to je problem. Ali razumete? Nič drugega, nas drugo ne zanima. Tisti, ki reče, da smo mi proti temu, ni res. Mi samo z glavo razmišljamo, z našo pametjo, kaj je potrebno in pomembno danes. Samo to. In zame, ki predstavljam SAB, in mislim, da se marsikdo strinja z menoj, danes verjetno to ni pravi korak za iti v to fazo, verjetno bo čez dve leti. In nehajte s tem dostojanstvom, ker kot sem omenil prej, dostojanstvo vojakov hočemo, da je to urejeno. In smo to uredili, osnovno smo uredili in potrdili vse. Ne bom več govoril o tem, ker smo že 15-krat govorili eno in isto, smo šli na vse odbore že in vsi smo povedali naša mišljenja. In najslabša sramota, ki jo je Vlada morala narediti, da je praktično dobesedno blokirala, da je ustavila možnost enega demokratičnega posvetovalnega referenduma, ki bi moral biti, po mojem mnenju bi moral biti, samo zato. Hvala podpredsednica.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti dr. Franc Trček, pripravi pa se gospa Monika Gregorčič. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo je, da imamo take poslance, in potem zelo rad govorim ali pred ali za kolegom Markom. Za razliko od njega sem vedel za to zgodbo okoli 45. let in nepremišljenem prehodu v profesionalno vojsko brez ustrezne kadrovske politike. Ja, res je, imamo neko vlado in koalicijo, kjer so tri stranke kao demokratične, ena je pa moderna, sočasno, kot je kolega Bandelli zelo lepo povedal, pa neko osnovo demokratičnosti državljankam in državljanom onemogočate. Ker sem bil nekaj malo v samoizolaciji doma, sem malo gledal, kaj se dogaja na spletišču, pogosto smetišču, in zelo pogosto napisano s strani državljank in državljanov je, to je citat: »Janez Janša je izdal Slovenijo«. Konec citata. Preden se potaknemo nekih varnostnih groženj, dajmo pogledati kako je s političnim vrhom Slovenske vojske. Imamo vrhovnega poveljnika, ki nam sporoča preko – česa že? – Instagrama – kaj? −, da ima težave, ker si ne more vrtati po nosu, kot si je lahko vrtal po nosu pred pandemijo covid. Imamo resornega ministra, ki se mu najprej zgodijo tisti izginjajoči tovornjaki. Pa v taki situaciji še kupim zgodbo tovrstnega natega, ampak ne kupim pa zgodbe, da se nekdo že postavlja v fototermin pa še ne ve, ali to je ali ni. To je približno tako, kot bom jaz rekel, jaz pa Violeta bova spekla najboljšo omleto na svetu, pa niti še kure nimava, da bi jajca znesla oziroma še penez nimava, da bi kuro kupila. Potem se nam zgodi v zadnjih tednih neki Tonin, nekega Johna Wayna izvaja, neke filmčke snemajo, kako ga ugrabljajo. Prosim lepo! Potem imamo po 114. členu Ustave predsednika vlade, obramboslovca, človeka 40 let v politiki, ki mu ljudje rečejo Tvito. Pa gospod Janša verjetno še v sanjah preganja notranjega sovražnika, zdaj ima idealnega zunanjega, SARS-CoV-2 se kliče, in potem takoj rukne in blati, po moje še preden gre na fiziološko potrebo zjutraj, po Twitterju državljanke in državljane, ki razmišljajo z lastno glavo. Bravo! S tem res zelo skrbimo za dobro mentalno, fizično in drugačno kondicijo ljudstva. Če se dotaknemo razvoja Slovenske vojske, jaz v bistvu razumem profesionalne vojake. Mislim, če te nekdo 20 let, po domače povedano, malo nateguje pa ti nekaj obljublja, to v osnovi razumem, a veste. Ampak mi se moramo vprašati, kje smo. Smo leta 2020. In dajmo biti odkriti, večina teh dokumentov in razmislekov je v bistvu nastajala v bistvu prvi polovici preteklega desetletja, potem so se malo spreminjali pa prolongirali. Kaj se je zgodilo pred samim začetkom pandemije? Neke velike manevre je Nato hotel imeti v Skandinaviji. Zakaj so tiste manevre ustavili? Dajmo reči po domače, v generalštabu, v štabu manevrov sta bila dva covid pozitivna. Pa se je v bistvu zato, da se je tisto zlifralo v Skandinavijo, zapravilo nekaj 10 milijonov evrov. Verjetno več, kot ima kakšno naše ministrstvo za pravosodje proračunsko postavko. Pa če bi te peneze dali za znanost, za kulturo, bi bilo nekaj drugega in drugače. Potem, če se dotaknem teh kolesnikov. Če imate na izbiro samo enega proizvajalca, a veste, to so podobno kot tisti razpisi, ki so jih neke službe pa ministrstva delali pa se je nekdo afnal, kakšen avto bi rad imel, pa so skorajda v razpis dali, ne vem, kakšne barve mora ponoči svetiti CD-player ali radio na tistem avtu. Jaz si seveda želim neko inteligentno Slovensko vojsko, kar tudi v veliki meri je. Mi imamo Ministrstvo za obrambo, nimamo Ministrstva za napadanje, nimamo Ministrstva za pomoč interesom Združenih držav Amerike. Pa dajmo investirati v 30 mikrosatelitov, bomo imeli zaznavo na terenu Slovenije, kje se kdo giblje, kje se kdo ne giblje. Jaz sem na pol v šali rekel, pa smrtno resno mislim, dajmo vse srednješolce naučiti dobro streljati z loki pa samostreli, pa naj pride potem nekdo sem. Kar zadeva te kolesnike; že leta nazaj so mi, malo verjetno tudi po kazenski nalogi, na FDV dali, da sem bil v ocenjevalni komisiji za Prešernovo nagrado magisterijem in sem bral tam en zelo zelo dober obramboslovni magisterij o delovanju motoriziranega bataljona v Srednjem Posotelju. Sem že malo pozabil, kdo je to napisal. Najprej sem malo gledal tisto, začudeno, sem vse bral, tisti človek je res tam vse preštudiral in pogledal in sklep je bil – kaj? V Posotelju lahko motoriziran bataljon zelo omejeno deluje, po domače povedano zgolj ob tisti cesti, ki gre ob Sotli, kjer malo zagrizeš v hrib, rabiš pa neko drugo in drugačno sestavo. Se mi zdi, da potrebujemo tudi nek tak premislek, kakšno vojsko in kaj nas ogroža in kakšno varnostno sestavo potrebujemo. Seveda zaradi tega, ker ni bil premišljen nek prehod, je ta ekspedicijskost postala način reševanja eksistence. Poznam pač kar nekaj profesionalnih vojakov, vojakinj, tudi v ožji družini imam koga, ki je po neki drugi linije šel z rolo v Afganistan in tako naprej, ki ga zelo cenijo, moram reči, drugače v Slovenski vojski, ker Trčki smo delovni. Če se pogovarjamo o nekem zavezništvu – ha, glejte, Turčija, Grčija sta v Natu, pa se tam nekaj prcka mrckata že od takrat, ko so Ciper zasedli desetletja nazaj. Resni nemški analitiki v najbolj resne nemške časopise dajejo informacije, da je treba premisliti o nekem lastnem evropskem zavezništvu. A veste, v Nemčiji, saj to ni – naj mi bo oproščeno − Požareport, Nova TV, Demokracija, Siol pod Jančiče, to so kontrolirane informacije, tudi tajne službe imajo tu kaj zraven, veste, in to so neke zgodbe. Kar hočem reči, po dvajsetih letih je treba premislit varnostno situacijo, je potrebno premisliti obrambno strategijo Slovenije. Če bo svet šel v neko maloro, če bodo neke strateške, regionalne, nuklearne glave uporabljali, to je bolj tam na onem ozkem prehodu, če hočete, med baltskimi državami pa Ukrajino, kot pri nas, že zaradi sestave terena, čisti cost-benefit, kajne, je treba nekako začeti razmišljati z lastno glavo. Jaz seveda ves čas sem človek, ki nisem za Nato zvezo, to tudi jasno povem, ampak, če smo že, pa se mi zdi, da bi bilo potrebno tudi dvojen referendum izvesti oziroma celo trojen. Tisti najbolj radikalni v Levici, pa to Luka ni, meni se zdi, da bi rabil tri referendumska vprašanja. Prvo so ti penezi, ja, ne, drugo je Nato, ja, ne, tretje, dajmo se pa enkrat že zmenit Slovenska vojska, ja, ne. Pač, moramo jo imeti, dajmo jo spoštovati na ta način. Se mi zdi, da so tu v bistvu profesionalci − pa tu se zdaj minister skriva, mora biti državni sekretar pa gospod Glavaš in ekipa −, kot bi rekli Beli krajini, ni krivi, ni dužni. Zdaj ste vi tukaj na tnalu in seveda jaz lahko zdaj vlečem, lahko rečem, glejte, boljše bi bilo otroška igrišča delati, kot to kupovat, boljše bi bilo to kot tisto in tisto. Ampak se mi zdi, da je celo zgodba zastavljena narobe. Celo zgodbo bi bilo treba ustaviti in se vprašat, smo leta 2020, tako kot je rekel Marko, pa takrat, ko je on smučal, sem jaz že vedel, kaj nas čaka. Če se spomnite, tisti petek, 13. marca, sem jaz Janši povedal, ne zaradi tega, ker bi se napihoval pa se hotel vnaprej z Luko skregati, ampak odkrito povedano, bal sem se, da bo tako, pol tako noro, kot je, pa je, kot je. Človek, ki se pač maščuje pri 62. za vse, kar se mu je zgodilo ali se mu ni zgodilo, verjetno ne more prebolet že tisto, ko je na ZSMS njegova linija proti Školčevi kratko potegnila in tako naprej. Ker sem vedel, kaj nas čaka, pač, ker imam znance v Južni Koreji, imam znance na Kitajskem. Takrat, ko je ta vlada nastajala, sem jaz že dobival neke fotografije svežih grobišč kakšnih parkov v Pekingu, odkrito povedano. In če od koga, bi od nekoga, ki je 40 let v politiki, ki je 30 let koritnik, če se izrazim na njihov način, če to obrestno računam, je to že proračun neke lepe slovenske občine, dosti bolj odgovorno deloval. Danes se zjutraj peljem po dežju z avtom pa poslušam ljudi, pa ne moremo gledat Kacina, pa preklopim televizijo, pa, pa, pa, pa, pa [[…]]Leta 2015, ko smo imel tisti zakon o tujcih pa ko se je takrat Brglez skril na Odboru za notranje zadeve in javno upravo, je Janša govoril, glejte, kaj bi pa bilo, ker je tarčo rabil, če bi pa bile izredne razmere, pa bi Trček bil v vladi. Pa takega kažina jaz, jebemti, ali veste, veste, tudi če bi s kostnim mozgom razmišljal, ne bi mogel ustvarjati, kot ga ustvarja ta vlada, ki sovraži kulturo, sovraži razmišljanje, sovraži vse, ki ne malikujejo olik in dela. Navsezadnje so notranji sovražniki sedanjemu predsedniku Vlade tudi koalicijski partnerji. Počivalška je namočil z respiratorji, Tonina je namočil s podjetjem od mame, Karla Erjavca bo namočil, pa Karl je brihten, ga ne bo mogel, bo ga poskušal namočiti z čim tretjim. In vsak dan, ne vem [[…]]Tvito pravijo ljudje, nisem si jaz tega zmislil. Velika večina državljank in državljanov ne uporablja Twitterja, pa sem mogoče med prvimi vedel, kaj to je v Sloveniji, ker sem se s tem profesionalno ukvarjal, pa ne bom na oni [[…]]ne vem, to je isto, kot da bi se postavil pred cisterno, ki gnojščico šprica, pa, ajde, daj, špricaj po meni. Verjetno bi moral vrhovni poveljnik Slovenske vojske dati roko iz noska ven in tudi ne udariti po mizi, ampak reči, čakajte, kam smo mi skrenili, kje mi dejansko smo. Veste, ta vlada je v pol leta, takrat ste kupili tiste predihovalnike, zdaj boste kupovali, ko je spet gust, da ne bo kondenza. V pol leta ni toti Janša, ki je Trčku tako očital, mogel vzpostaviti tega, kar so vzpostavili francozi pa še kdo, da imaš neko firmo, ki ti te maske šiva in tako naprej. S tem tudi Slovensko vojsko ogroža, ker dejansko tega ni uspel vzpostaviti. Če bi bila to misleča vlada, bi seveda to bedastočo ustavila, če je že ni ustavila, bi omogočila referendum z vsemi tistimi tremi vprašanji. Mi pa seveda potrebujemo resni razmislek, izhajajoč iz stanja 2020. Ena najbolj resnih analitičnih svetovnih posvetovalnih družb je naredila analizo, kaj bo z gospodarstvi petih največjih evropskih držav, in pravijo, da bo verjetno naslednje leto pol firm propadlo, če jih bo zgolj četrtina. In mi bomo kaj? Mi bomo šli kupovati neke kolesnike, verjetno so bodo Američani čez dve leti spomnili, da jih je treba malo prenoviti, obnoviti, da bo neki drugi Nato standard in tako naprej. Jaz bi si želel neko zunanjo politiko, ki je v bistvu na nek način že notranja politika EU, resni razmislek naših obrambnih strategij znotraj EU in seveda tudi tukaj našo specializacijo. Verjetno nas je premalo in je vsako življenje tudi Slovenskega vojaka preveč vredno, da bi mi bili neke pehotne enote ali neke, a veste, korejska vojna, z gospodom Glavašem sva to skupaj brala, če se spomneva, so takrat Američani rekli, dokler bo smrtnost 72 in še nekaj procentov, udri na veselje. Kar pomeni, od 10 jih bo 8 marincev umrlo, en bo stopil na mino, en bo preživel, super. Jaz si take zgodbe seveda ne želim. Socialni demokrati bomo seveda podrli to pobudo po referendumu. A veste, ampak a se vprašamo, v Sloveniji se radi vprašamo, kdo je pa kriv, kdo je pa odgovoren, da imamo kar imamo. Državljanke in državljani z aktivno in pasivno volilno pravico. Tudi tisti, ki jih že sedmo leto poslušam, da smo vsi politiki isti. Nismo. Če imaš par otrok, je vsak različen, pa tudi politiki smo zelo različni. Eni smo odgovorni, drugi so pa brizga z gnojšnico. Hvala.
Hvala lepa. Predstavnik Vlade Uroš Lampret, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Dovolite mi samo nekaj kratkih pojasnil glede na izvajanje, ki smo ga slišali. Glede smeri razvoja opremljanja in modernizacije Slovenske vojske, glede na to, da smo v letu 2020 in da so bile te zastavljene pred 15 leti, trenutna modernizacija in opremljanja temeljita na dokumentih, ki so bili danes že omenjeni, pa jih bom ponovil, bi pa želel nekaj drugega poudariti. 2010 je bil ta padec obrambnih izdatkov v bistvu popolna ustavitev investicij v obrambni sistem. Vse, kar je ostalo obrambnemu sistemu v Slovenski vojski, so bila sredstva za plače. To je vse. In ta sredstva se niso povečevala do približno leta 2015, 2016. Zgodil se je tudi v mednarodnem okolju, ki se ga je tudi omenjalo, ta veliki preskok z okupacijo Krima in strateškim premislekom, ki je bil opravljen tudi v Sloveniji, nacionalnim strateškim premislekom, strateškim pregledom obrambe leta 2016, kjer so bile začrtane potem smeri razvoja Slovenske vojske v tej novi danosti, v tem novem okolju naprej. Leta 2019 je bila oblikovana, pripravljena, sprejeta tudi resolucija o nacionalni varnosti. Leta 2018 je bil pripravljen srednjeročni program, 5-letni program razvoja in opremljanja Slovenske vojske, in od leta 2016 so se tudi sredstva za investicije postopoma povečevala,za vse te investicije, o katerih govorimo danes, za vse te investicije, ki jih načrtujemo implementirati tudi prihodnje leto in v letu 2022. Je pa res, da nekaterih ključnih investicij, ki so jih vzpostavljali vsi ti nacionalni dokumenti, ni bilo. In te investicije zahtevajo sprejemanje dolgoročnejših obligacij. Tukaj ne govorimo o tipih, o proizvajalcih, govorimo izključno o platformah. Slovenija si nekaterih zmogljivosti enostavno samostojno ne more privoščiti. Če smo še pred polnopravnim članstvom v zavezništvu, bom rekel v navednicah, sanjali o lastnih prestreznih letalih, zato kupovali tudi trenažna letala pilatus in vzdrževali bazen pilotov, si enostavno te zmogljivosti ne moremo privoščiti. Prav tako smo odstopili verjetno od nekaterih bolj dragih zmogljivosti, kot so na primer tanki, havbice in tako naprej. Zadnji premislek, ki je bil narejen pred oblikovanjem te vlade, je bila bela knjiga obrambi 2019 leta. Nakazuje razloge zaostanka obrambnega sistema, ugotavlja kako daleč smo padli in enostavno načrtuje smeri razvoja za naprej. To je ta moderni sistem razvoja za naprej. Paket, ki je v tem zakonu, sledi vsem tem naštetim dokumentom, sledi, je pa res, da ta zakon prinaša novost, ki je dokumenti od 2016 leta niso ponovno identificirali, in to je srednje transportno letalo. In to je neposredna posledica krize, v kateri smo. To pa je novost. Vse ostale stvari so bile identificirane od 2016 leta in za nekatere izmed teh zmogljivosti, predvsem za oklepnike oshkosh 4x4, že podpisane v preteklosti. Zdaj smo samo v času dobave teh zmogljivosti. In ponovno smo poslušali, kako nekatere države teh zmogljivosti nimamo. Veliko razprav je bilo na to temo, ali se ta zmogljivost potrebuje, koliko te zmogljivosti potrebujem in tako naprej. Zdaj trenutna ocena je, da se kupuje minimum teh zmogljivosti za eno srednjo bataljonsko bojno skupino. Eno. Slovenska nacionalna ambicija v preteklosti zadnjih 20 let je bila precej več. Nacionalna ambicija. Ne govorimo samo o teh dveh bataljonih, to je precej širše. Pa da ne bom predolg, mi dovolite še eno zadevo. Jaz mislim, da tukaj ni na mestu, da govorimo o prihodnosti zavezništva, katere član smo oziroma o ambicijah Evropske unije. Vendar se tako ambicije Evropske unije in strateška suverenost, ko nekateri razmišljajo, glede obrambnih izdatkov in teh zmogljivosti, ne razlikujejo od zavezništva. Zaveznik strateškega poveljnika za Evropo je vedno evropski general, vedno. V preteklosti je bil to britanski general, ki je bil na nek način tudi vrhovni poveljnik evropskih sil v Evropi. Se pravi, če bi bilo možno oziroma če bi bile primorane evropske sile delovati sami brez Združenih držav Amerike, bi to poveljniško strukturo prevzeli tudi evropski častnik. Tako da si naše zaveze do obeh organizacij nista kontradiktorni, tako eni in drugi pozivajo k večjim in bolj kredibilnim izdatkom za obrambo. Toliko, predsedujoči. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja, Luka Mesec. Izvolite.
Hvala za besedo. Zdaj moram malo polemizirati s tem stališčem. Najprej, zanimivo mi je v bistvu, kakšen poudarek se daje na to, da moramo biti v neki pripravljenosti, češ, investicija v orožje pomeni varnost v prihodnosti. Ampak glejte, vam bom dal nek banalen primer. Prej smo ugotavljali, pa mislim, da se vsi v tej sobi strinjamo, da nas obdajajo samo prijateljske države in da je nevarnost vojne za Slovenijo izjemno malo verjetna. Izjemno malo verjetna. Imamo pa neke druge tipe ogroženosti. Zdravstveno sem danes že večkrat omenil. Danes imamo ogroženost mladih. Vprašajte študente, ki jih poznate, kako preživljajo koronakrizo. Koliko jih je ostalo brez dela, koliko se jih je moralo preseliti, kljub temu da so bili že na svojih nogah, iz lastnih stanovanj nazaj k staršem, koliko jih je s tem imelo prekinjeno, v bistvu, pač neko odraščanje. Pa njim nobene pozornosti ne namenjate. V proračunu letos oziroma izdatkih do zdaj jim je bilo namenjeno 8 milijonov pomoči, to je vse. Enkratna pomoč 150 evrov, to je vse, kar je šlo za študente. Ampak če dam neko bolj mogoče primerljivo stvar glede ogroženosti in varnosti v prihodnosti. Jaz mislim, da je bistveno bolj nevarno za Slovenijo, recimo, da se nam zgodi potres, kot da se nam zgodi vojna. Pa se kdaj na ta način, da bi bilo treba investirati v varnost objektov v Sloveniji pogovarjamo, recimo o potresu? Narejene so številne raziskave, ki pravijo, v Ljubljani je ogroženih več kot 2 tisoč objektov, 15 stolpnic bi bilo najboljše porušiti, v Mariboru je ogroženih 550 objektov, od tega je v Sloveniji 39 šol, ki so potresno popolnoma nevarne, 14 od teh jih je v Ljubljani. A se kdaj pogovarjamo, da bi bilo treba v stavbe, v sanacijo, v potresno sanacijo stavb v Sloveniji nekaj investirati? Jaz še nisem slišal razprave v tem parlamentu, pa si upam reči, da je v naslednjih 10, 20 ali pa celot 30 letih večina civilnega prebivalstva v Sloveniji bistveno bolj ogroženega od potresa kot od nevarnosti potencialne vojne. In tudi, če bi prišla potencialna vojna, nas to orožje, ki ga zdaj kupujemo, kot sem že večkrat danes povedal, niti malo ne bi rešilo, niti malo. Lahko vam potem pokažem še na Googlu tisto sliko, kako je patria v mirnem času v Prekmurju zletela iz ovinka pod bankino. In moramo se, zato imamo to debato danes, pa mi je žal, da obrambnega ministra ni, čeprav je rekel, da se razprave o tem veseli, ker za nas to ni razprava vojska ja ali ne, tega ne osporavamo, pač pravimo, vojska ja, za nas je to razprava o tem, kam usmerjati investicije v naslednjih petih letih. In jaz stojim ne glede na vse, kar smo v zadnjih dveh mesecih slišali, na vse argumente, ki so bili dani, sem trdno prepričan, da 780 milijonov evrov v naslednjih petih letih v vojsko ni smotrna investicija in da imamo v družbi bistveno več prioritetnih stvari, ki bi jih bilo treba s tem denarjem urediti, pa bo denarja zanje zmanjkalo, z zdravstvom načelu, potresna varnost je ena stvar, ki sem jo zdaj še dal na mizo.
Hvala lepa. Besedo ima Monika Gregorčič, pripravi naj se Marijan Pojbič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. V današnjih razpravah in seveda v prvotni obrazložitvi predlagatelja za ta posvetovalni referendum je rdeča nit vseh izrečenih besed predvsem v tem, da očitki, da se ljudem zavrača pravico, da bi odločali na referendumu o tem, ali se za vojsko namenijo tovrstni izdatki v višini 780 milijonov v naslednjih šestih letih. Tudi zelo gromovniške besede s strani nekaterih mojih kolegov smo danes lahko slišali v tem parlamentu, da gre za zlorabo oblasti, za zanikanje demokracije, za zaton demokracije. Ampak očitno vsi tisti, ki pač danes tovrstno retoriko uporabljate, potrebujete določene učne ure iz osnov demokracije. In gremo lepo po vrsti: v Ustavi je zapisano: »Oblast v Republiki Sloveniji ima ljudstvo.« 82. člen Ustave pravi: »Poslanci so predstavniki vsega ljudstva.« In dejstvo je, da mi tukaj v parlamentu imamo to nalogo, pravico in odgovornost, da v času med volitvami izvajamo to pravico, da odločamo namesto vseh državljank in državljanov. Za to smo bili izvoljeni. Res je, predlagatelj, kdorkoli iz opozicije ali koalicije, ima legitimno in legalno pravico predlagati kadarkoli pač referendum na določeno temo, vendar ustava za določena področja, za določene teme vseeno to pravico do referenduma omejuje. Prav tako pa je legalno in legitimno, da o tej pravici do referenduma odločamo v parlamentu in jo tudi zavrnemo, če je takšna večina. O tem odločamo poslanci, ne vlada. Danes so bili ti pojmi kar nekajkrat zamešani in pa tako, bi rekla, kar namerno manipulativno predstavljeni. Tisti, ki bomo danes zavrnili predlog za ta posvetovalni referendum, pač ocenjujemo, da bi bil takšen referendum izguba časa in denarja, in pa predvsem se bojimo, da bi bila neka predreferendumska kampanja polna nekih politično demagoških puhlic, ki smo jih tudi danes v tej razpravi že slišali. Zakaj gre? Na začetku, ko je predlagatelj v svoji uvodni predstavitvi podal svojo utemeljitev, sem morala naprej kar nekaj časa pozorno poslušati, potem pa preveriti, ali sem na pravi seji, ali je to točka dnevnega reda ali je morda točka dnevnega reda spopad z epidemijo. Boj z epidemijo je danes prioriteta. Dejstvo je, da imamo zdravstveno, posledično socialno in ekonomsko krizo, ampak to so naše zelo kratkoročne in težke skrbi. Ta zakon, ki mu v Levici osporavate in želite, da se ljudstvo o tem odloča na referendumu, pa je zastavljen srednjeročno, to pomeni za naslednjih šest let, in predstavlja neko solidno osnovo za nadaljnji razvoj slovenskih obrambnih sposobnosti. Ampak predlagatelji tega posvetovalnega referenduma danes si očitno ustrezno opremljenih in usposobljenih obrambnih sil ne želite. Jaz ne vem, zakaj je temu tako, ampak imate neko, očitno, politično, osebno ali ne vem kakšno averzijo do obrambnih sil, tudi do našega članstva v Natu. Je pa dobro, to pa vam štejem v plus, da kljub temu spremljate, kaj se dogaja v zvezi Nato, da pač spremljate ministeriale, srečanja na najvišji ravni, da poznate vsebino govorov oziroma nedavnih izjav generalnega sekretarja Stoltenberga tudi glede geostrateške vloge Kitajske v svetu. Dvomim pa, tukaj pa ste spet interpretirali nek odziv spoštovanega prof. Beblerja, spoštovanega akademika, za katerega dvomim, da se je tako enostransko postavil na eno stran, kajti veste, Kitajska, to je zelo specifična tema, o tem smo en del razprave opravili na Odboru za zunanjo politiko glede podpisa izjave Republike Slovenije o varnosti glede uporabe tehnologije 5G. Ampak vendar, predvsem vi na levem političnem polu bi morali biti še posebej in zelo previdni, ko zagovarjate neko državo, kjer spoštovanje vladavine prava, človekovih svoboščin in pravic ni ravno na prvem mestu. Samo še na eno stvar bi se referirala, ki jo je gospod Mesec v svoji uvodni predstavitvi izpostavil. Namreč omenili ste, da bo zaradi tega zakona zadolženost države prešla 100 % BDP. Nikakor to ne drži. To je zavajajoča trditev, sprenevedanje, manipulacija ali pa laž. V predlogu proračunov za leti 2021 in 2022, ki sta ravno tako v obravnavi, dobro veste, da se skupni javni dolg nekje giblje okrog 80 %, leta 2020 gremo čez 80 %, potem pa v naslednjih dveh letih pod 80 %. In ta predlog zakona, če bo sprejet, tega dolga ne bo zviševal oziroma se bo proračun temu ustrezno prilagajal tudi v naslednjih letih po letu 2022 naprej. Zato samo dobronameren nasvet − 20-odstotnih točk je velika razlika. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik predlagatelja Luka Mesec. Izvolite.
Hvala lepa. Bom začel na koncu. Nikoli nisem rekel, da bi se zaradi tega zakona slovenski dolg približal 100 odstotkom. Rekel pa sem, da se bo v naslednjih dveh do treh letih zelo verjetno približal 100 odstotkom zaradi izdatkov te države. Letos je primanjkljaj 4,2 milijardi, proračunski dokumenti za naslednji dve leti kažejo, da bo vse skupaj 10,2 milijardi, pri čemer opozarjam, da so proračunski dokumenti narejeni na optimističnih predpostavkah glede rasti v letu 2021 in 2022. Ti dokumenti so bili pripravljeni tam avgusta, septembra, zdaj pa smo konec oktobra v situaciji, ko je jasno, da Vlada take situacije, kot jo imamo zdajle, ni pričakovala. A si je kdo od vas predstavljal, da bo tisoč 500, 2 tisoč celo okužb na dan še pred štirinajstimi dnevi v Sloveniji? A si je kdo lahko danes predstavljal, koliko časa bo trajal ta val oziroma glede na to, da smo pač v nekem veriženju karanten, kakšne posledice bo to imelo na gospodarstvo v naslednjem letu? To, kar je rekel Franc Trček, je opozorilo številnih ekonomskih analitikov, da imamo v Evropi resno težavo s tem, da tokrat niso kot v prejšnji krizi ogrožene banke pa finančni sistemi, ampak so ogrožena mala in srednja podjetja. In lahko se bomo naslednje leto soočili z verižnimi stečaji. Kar pomeni, da so ti proračunski dokumenti, ki že sami po sebi kažejo, da se bo naš dolg 32 milijard povečal za približno 10 milijard zaradi primanjkljajev, lahko celo optimistični. Upam si staviti z vami, če hočete, da bo naš dolg čez dve leti bližje 100 % kot 80 %, bojim se pa, da jih bo celo presegel. Druga stvar; pravite, da si predlagatelj iz neznanega razloga ne želi ustrezno opremljenih slovenskih obrambnih sil. Tega nisem rekel. Oziroma obratno, rekel sem, da sem absolutno za to, da slovenski vojaki v redu zaslužijo, so dobro oblečeni in obuti in da delajo v primernih pogojih. Ne vidim pa smisla v tem, da se kupuje opremo, ki ne služi obrambi te države niti je ne moremo znotraj pač naše države v neke civilne namene zares uporabljati. Oklepnikov ne moremo v civilne namene tukaj uporabljati, ampak se jih lahko uporablja samo na ekspedicijah v tujini. V tem pa ne vidim nobenih razlogov pa zakaj, ne bom ponavljal, ker sem danes že prevečkrat. In na koncu, ko pravite, delate razliko med kratkoročnimi prioritetami, ki sta zdravstvo in gospodarstvo, pa srednjeročnimi, ki je obramba slovenske države. Jaz mislim, da je ravno zato potrebno imeti javno razpravo o tem, kje so prioritete ali pa nevarnosti, ki nas čakajo v naslednjih letih. Zdaj prvo, kar je, zdravstvo, zdravstvena kriza ni kratkoročnega značaja, ampak se nam že nekaj časa vleče in v covidu so se šibke točke ali pa ranljivost slovenskega zdravstva samo še bolj izkazale in prišle do izraza. In da bomo to rešili, bomo potrebovali bistveno več sredstev, kot jih je odmerjenih v osnutku nacionalnega načrta za okrevanje, kjer se v naslednjih šestih letih predvideva 219 milijonov evrov investicij v zdravstvu. Jaz mislim, da bi praktično morali ta sredstva dati krat 10, če bi hoteli v neko resno adaptacijo slovenskega zdravstva priti. Prej je Miha Kordiš govoril: Infekcijska klina v 120 let stari stavbi, Ljubljana nima svoje mestne bolnišnice, ampak kot mestno bolnišnico uporablja klinični center, posebnih covid oddelkov niti nimamo in tako naprej. Skratka, bistveno več investicij bo potrebnih v slovenskem zdravstvu in to ne na kratek, ampak na srednji rok, da ga približno usposobimo za to, da se bo lahko s trendi, ki jih imamo v tej državi, spopadel. Moramo vedeti, da se prebivalstvo stara, da so ljudje vedno bolj ozaveščeni glede lastnega zdravja in da bo povpraševanja po zdravstvenih storitvah vedno več. To je dejstvo. Naše zdravstvo ni temu prilagojeno oziroma je že nekaj 10 let v zaostanku. Drugo, ko pravite gospodarstvo, sem vam povedal, ni toliko enostavno, da bi lahko rekli, do novega leta stisnemo zobe, potem bo pa zopet rast in se bomo vrnili v neko staro normalnost. Tega praktično nihče niti ne upa trditi, ker ne vemo enostavno, kaj nas čaka, koliko bo stalo in s kakšnimi težavami se bomo morali soočiti. Tretjič, danes ene krize, ki definitivno pa je pred nami, sploh še nismo omenili, in to je podnebna kriza. Mi smo zavezani po Pariškem sporazumu, ki ga je Slovenija podpisala v vladi pod SMC leta 2016, da bomo do leta 2030 za 40 % zmanjšali izpuste CO2 in drugih toplogrednih plinov v ozračje. To je naša zaveza in dolg svetu in če ne bomo te zaveze izpolnili, se bodo pa lahko na drugi strani zaradi tega povečala varnostna tveganja, ker bo konfliktov za naravne vire vedno več, ker bo migracij vedno več in ker bo razkol med svetovnim severom in jugom vedno večji. In tudi zato se moremo pogovarjati, kam bomo naša sredstva usmerjali. Jaz osebno sem, kot, kako bi rekel, globalno razmišljujoč in pacifistično naravnan človek, ki bi rad živel v nekem stabilnem svetu, star sem 30 let, upam, da bom še nekih 50 let pač lahko v tem svetu kolikor toliko normalno živel, ne bi rad živel v svetu, kakršnega okus smo dobili leta 2020, ampak bi rad živel v svetu, kjer se da tako, kot se je prej dalo normalno potovati in kjer lahko živimo brez nekih globalnih konfliktov, trenj in kjer ne bomo tekmovali v tem, kdo bo imel močnejšo vojsko, zato da bo kao varen pred nekom drugim. Ampak zato se je bistveno bolj pametno pogovarjati o tem, kako bomo prispevali naš delež k zavezam glede podnebne krize, kot o tem, kako bomo prispevali naš delež k tem zavezam, ki so bile podpisane glede Nata. Treba je vedeti, da nismo zavezani samo eni vrsti zavez, ampak imamo na drugi strani tudi nekaj drugega, kar je za usodo človeštva in tega planeta bistveno bolj pomembno. Poudarjam pa, zaradi tega, ker cilj, da bi dosegli 40 % zmanjšanje emisij do leta 2030, ni, kolikor je meni znano, v nobenem srednjeročnem vladne dokumentu sploh omenjen. Pa smo dali celemu svetu in prihodnjim generacijam to zavezo.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik Vlade Uroš Lampret. Izvolite.
Predsedujoči hvala. Dovolite mi samo dve zelo kratki pojasnili na dve navedbi. Prva je dvonamenskost opreme, ki se kupuje, in druga je, da se ta vojaška oprema in investicije usmerjajo v opremo oborožitev, ki ne more biti oziroma ne bo uporabljena na ozemlju Republike Slovenije oziroma za vojaško obrambo Republike Slovenije. Glede na slednje, osnovna naloga Slovenske vojske je vojaška obramba države in zato se Slovenska vojska usposablja in opremlja. Ali se bo vojaška obramba Slovenije opravljala na mejah Republike Slovenije oziroma na mejah Evrope, je odvisno od situacije in scenarija, ki se bo zgodil. V vsakem primeru mora biti Slovenska vojska za to opremljena. In vsa ta oprema, ki jo zakon predvideva, se lahko uporablja povsod. Mi tukaj ne govorimo o neki specialistični puščavski opremi, mi tukaj govorimo o klasični vojaški opremi in oborožitvi. Druga zadeva je dvonamenskost te opreme. Poleg prej omenjene naloge z zakonom, ki jo Slovenska vojska ima, so tudi naloge, povezane s pomočjo sistema zaščite in reševanja. Slovenska vojska ima kar nekaj sredstev, ki so lahko oziroma imajo tako imenovano dvonamenskost, naravo dvonamenskosti. Ampak ne vsa vojaška oprema in oborožitev, osnovna jurišna puška Slovenske vojske FN2000 ni dvonamenska in tudi nekatera druga oprema ne more biti dvonamenska. So pa vsi pripadniki Slovenske vojske pripravljeni sodelovati tudi na teh nalogah, ko jih ta država za to potrebuje, in to dnevno tudi opravljajo. Najlepša hvala, predsedujoči.
Hvala lepa. Besedo ima Marijan Pojbič, pripravi naj se Tina Heferle. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Najprej, uvodoma sem prepričan, da ni nikogar v tem Državnem zboru, da se ne bi zavedal tega, ker je pač bil izvoljen od ljudi, da je treba v tej situaciji, v tej krizi, v tej epidemiji držati skupaj, delati v dobro ljudi in seveda iskati tudi ustrezne poti in vse tisto, kar je potrebno, da pomagamo državljankam in državljanom Republike Slovenije. Jaz sem prepričan, da je zdravje ljudi, zdravje državljank in državljanov zadeva številka ena. Zame je zdravje ljudi najpomembnejše, vendar pa hkrati mora tudi ostali del države funkcionirati. Mora tudi ostali del države funkcionirati. In danes sem veliko slišal o tem, kako je zapostavljen zdravstveni sistem. Tu lahko zelo jasno povem, Vlada je učinkovito pripravila rešitve, to pa še ne pomeni, da se tu in tam lahko zgodi tudi kakšna zadeva, ki je ne moreš predvideti. Lahko bi bila zlata vlada, lahko bi bila ne vem kdo in vseh stvari ne moreš vnaprej predvidet. Prvič imamo v zgodovini Slovenije epidemijo. Imeli smo jo razglašeno prvič v letošnjem letu. Ta vlada je do tega trenutka, jaz sem prepričan, in ta koalicija in tukaj bi seveda predvidel, da bo celotna opozicija in vsi tisti, ki smo odgovorni za ljudi, stopila skupaj in v tem trenutku pomagala reševati to zdravstveno situacijo. Stanje, kakršno je v zdravstvenem sistemu, je posledica – kliko? 25 let levih vlad od tridesetih, 25 let levih vlad. Kaj ste delali, da je situacija takšna, kot je? In zdaj vi pričakujete, da bo sedanja vlada brez vaše podpore rešila probleme v šestih mesecih, vse, kar se je nabralo v 25 letih vašega vladanja. To je neverjetno. To je neverjetno. Z vami mora bit nekaj zelo narobe. Ko ste imeli oblast v rokah, bi lahko marsikaj v zdravstvenem sistemu postorili, pa niste, tako Levica, tako kot vse ostale stranke. Ampak ni zdaj v tem trenutku ključno, da se mi pogovarjamo, kaj je bilo. Ključno je, da skrbimo, delamo vsi skupaj za to, da pomagamo na zdravstvenem področju, in na drugi strani, da tudi vsi ostali podsistemi v tej družbi in v tej državi, če želimo imeti svojo državo, funkcionirajo. In eden temeljev je tudi Slovenska vojska. In poskušate nas učit o demokraciji. Jaz sem prepričan, da noben, ki sedi v tem državnem zboru, ni mogel bit izvoljen, če ne bi zagovarjal demokracije, demokratizacije. In ne more noben nikogar naslavljat, ne Levica ne kdorkoli kogarkoli, ko govorimo o demokraciji. Vsi smo dolžni skrbeti za to, da se demokratizacija te države razvija, nadgrajuje in da bomo prišli do tega, kar imajo že nekatere visoko razvite države, kjer so pravila jasna. Pri nas na žalost še je do tega dolga pot. Še posebej, ko takrat, ko vsi tisti, ki danes govorite na pamet, sem prepričan na pamet, napadate z interesom, bi se morali predvsem zavedati, da v teme trenutku ni čas za napadanje, ampak je čas za sodelovanje. To od nas državljanke in državljani pričakujejo. Njim je čisto vseeno, kdo je na oblasti, kdo je v opoziciji. Res pa je tudi, hvala bogu, da imamo vlado, ki je kos, in koalicijo, ki je kos tem problemom. Vsi ste imeli svojo priložnost, Marjan Šarec, Levica, ste imeli svojo priložnost. Lepo vas prosim in ne zdaj napadati, namesto da bi sodelovali. V tem trenutku je ključno sodelovanje vseh strani, vseh poslank in poslancev, ki sedimo v Državnem zboru. Zdaj pa spoštovani gospod Mesec, Kordiš in ostali člani Levice, v stališču poslanske skupine je gospod Mesec skoraj tretjino časa porabil za to, kako oni podpirajo Kitajsko, kako je Kitajska v redu, kako je vse oh in sploh. Pa bi vas gospod Mesec vprašal nekaj stvari. Približno vemo, od kod je ta virus prišel, približno, nihče ne more trditi, ampak približno vemo. Lahko si tudi mislimo, da je ta epidemija pač prišla od koder, je pač prišla, in zgodila se je, kot se je zgodila, ampak možnost je tudi, da je to biološka vojna. Možnost velika, da je nekdo namensko sproduciral to zgodbo, zaradi takih ali drugačnih interesov. In približno vemo, od kod naj bi ta virus prišel, ampak jaz pravim, ne trdim nič, ampak predvidevam, da je lahko tu v ozadju problem. In zakaj Levica zagovarja najprej Venezuelo? Kakšno oblast imajo v Venezueli? Ljudje nimajo niti za liter vode, ne zaslužijo na mesec. Kaj je na Kitajskem, kakšna oblast je na Kitajskem? Še vedno vodi Kitajsko Komunistična partija Kitajske. In spoštovani gospod Mesec, vi, ko govorite toliko o študentih, mladih in tako dalje, po mojem se spomnite 4. junija leta 1989, Trg nebeškega miru. Kaj se je zgodilo? Skoraj tisoč študentov je bilo takrat pobitih na trgu, več kot 120 tisoč študentov je bilo zaprtih in tako dalje in vi zagovarjate, da je taka država demokratična in nam pravite, kaj je demokratično in kaj je demokratizacija. Če vi zagovarjate takšno demokracijo, takšno demokratizacijo naše družbe, potem je zelo žalostno, da sedite v tem slovenskem parlamentu. In naslednja stvar, spoštovani gospod Mesec, prej ste govorili in ste se zlagali, zlagali ste se, povedali ste, da bi o investicijah v Slovensko vojsko odločal slovenski narod, če bi mi dovoli ta referendum. Dovolili? Saj ga mi nismo zaustavili, o tem bo glasoval Državni zbor. To ste trdil in vam povem, da ni res. In v stališču Zakonodajno-pravne službe − bom vse podkrepil, zakaj ste se zlagali − tukaj piše naslednje: »Lahko je le predhoden, preden Državni zbor končno odloči o posameznem vprašanju, mnenje volivcev na referendumu pa Državnega zbora pravno ne zavezuje.« Se pravi, odločitev, o kateri ste vi rekli, da bi oni odločali o investicijah v Slovensko vojsko – kaj bi pa odločali, če Državni zbor ne zavezuje ta referendum? In Državni zbor je tisti organ, ki mora odločati v imenu ljudi. Zato so ljudje za nas glasovali. In nadaljevanju piše še naslednje: »Predlog zakona določa, da se s tem zakonom zagotavljajo sredstva za izvajanje najpomembnejših investicij v Slovenski vojski. Investicije se v posameznem letu določijo z letnim načrtom, ki ga sprejme Vlada na podlagi splošnega dolgoročnega programa razvoja in opremljanja Slovenske vojske ter srednjeročnih obrambnih programov. Iz obrazložitve predloga zakona izhaja, da je predvidena nabava zlasti glavne opreme na naslednjih področjih: vojaško letalstvo, bojna vozila, transportna vozila, logistična oprema, medicinska oprema, komunikacijski in informacijski sistem ter kibernetska obramba, infrastruktura, raketni sistem, pehotno orožje in oprema. Predlog zakona torej ne določa konkretnih investicij, pač pa bo te na letni ravni določila Vlada, upoštevajoč dolgoročni in srednjeročni program. Glede na navedeno Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora ugotavlja, da referendumsko vprašanje v delu, ki govori o nakupu orožja, vojne tehnike in druge investicije, ne sledi predlogu zakona.« Zdaj pa mi vi povejte, drage kolegice in kolegi iz Levice, kaj ste vi to prebrali? Ste vi to prebrali? In če ste to prebrali, jaz mislim, da bi zdaj morali zapustiti dvorano. In vi predlagate na nekaj, kar sploh ne sledi predlogu zakona. Referendum, posvetovalni referendum. In izključno pri tem pa gre za kaj? Gre, dragi moji kolegi iz Levice, za vašo kampanjo na račun davkoplačevalcev. Nič drugega tu v ozadju ni. Nič drugega. Zloraba ljudi. Zakaj pa ne govorite o teh milijonih, ki bi jih zapravili za ta referendum, da bi ga vložili rajši v zdravstvo, kjer rabimo, to kar ste govorili prej, koliko rabimo sociale, zdravstvo? Zakaj ga ne bi vložili tja? Ne morem razumeti, enostavno ne morem tega razumeti. En denar ja, drugi, ki gre pa iz istega računa, pa ne. Tisti se pa lahko zapravi zato, da o ničemer ne odločiš. Na koncu mora odločiti Državni zbor, ker je posvetovalne narave referendum. Vi ste trdili, da bi oni odločali o financiranju v Slovensko vojsko. In za Državni zbor ta odločitev ni zavezujoča in Državni zbor z večino odloči o tem, ali bo ta zakon podprl ali ne, nikakor pa ljudje na posvetovalnem referendumu. To je laž, ki ste jo izrekli, in okoli tega zavajate in zlorabljate vse, kar je mogoče, da bi poskusili ljudi zavesti. Da bi ljudje resnično mislili, državljanke in državljani, da s tem referendumom odločajo o tem, ali bomo mi Slovensko vojsko financirali ali ne. To je noro. To je skrajno neprimerno in zavajanje. In da bi vi na račun davkoplačevalcev gradili svoj politični image in kampanjo svoje stranke, to je pa noro. Na drugi strani pa govorite, da je treba denar vložiti v zdravstvo. A tu vam pa ni problem? A ta denar, ki bi bil vložen v ta referendum, ki ni zavezujoč, pa ni problematičen? Dajmo, vsi skupaj stopimo, pa dajmo ta denar v zdravstvo, v zdravstveni sistem, socialo in tisto, kar je nujno potrebno, za medicinske sestre, za zdravnike in tako dalje. Kljub temu da sta Vlada in koalicija sprejeli vse tiste potrebne odločitve, tudi peti zakon za covid pa še šesti se pripravlja. Pomagamo maksimalno, kolikor je mogoče. Noben pa ne trdi, da kakšna stvar slučajno ti ne uide. Vsi delamo na tem, da bi pomagali vsem in vsakomur, kolikor je le v danih okoliščinah mogoče. In da hkrati ne bi podcenili nobenega podsistema, še najmanj pa varnosti naših državljank in državljanov, njihovega premoženja in njih. Poglejte, kaj se dogaja na meji z ilegalnimi migranti. Nasprotujete temu, da bi Slovenska vojska, slovenski vojak iz Slovenske vojske branil slovenske državljanke in državljane, njihovo premoženje na slovenski meji. Pa to moraš biti nor. Oprostite, to moraš biti nor, to se mora s tabo nekaj zgoditi. In ti si predstavnik v Državnem zboru, ki si proti temu. Pa naj mi nekdo razloži potem to, no. Eden naj mi to razloži. Pa to je noro. Se pravi, slovenski vojak iz Slovenske vojske ne bi smel zavarovati slovenske meje, slovenskega ljudstva, njihovega premoženja in njihovega zdravja. Če mi zna to kdo razložiti, potem pa me naj [[…]]potem pa oprostite. Spet bo priložnost v kratkem, da boste imeli možnost glasovati o 37.a členu in napotitvi Slovenske vojske na mejo skupaj s policisti. Bomo videli, kako se boste takrat odločili. In iz vsega tega, kar slišim, kar govorite, izhaja samo eno, ne more biti drugega − na vsak način preprečiti, da bi Slovenska vojska normalno delovala. Jaz sem prepričan, da je to vaša ideja, ker ste vseskozi nagajali. Vi zavajate, kot govorite, nimamo nič proti Slovenski vojski, Slovenska vojska ima dovolj denarja. Danes vam je gospod državni sekretar zelo jasno povedal, koliko denarja ima Slovenska vojska. Praktično lahko izplačuje samo plače, pa še za tiste je vprašanje, kakšna višina. Kje so pa ostale investicije, da lahko Slovenska vojska zagotavlja po ustavi in zakonu določene stvari, ki jih mora, ki so zastavljene in v zakonu določene. Na kakšen način, mi povejte, če vam je danes gospod državni sekretar vse povedal, načelnik vam je povedal vse in vi še vedno trmasto poskušate na vsak način uničiti Slovensko vojsko. Uničiti Slovensko vojsko, zato da ne bi mogla v kakršnikoli kritični situaciji opravljati svojega dela v skladu z ustavo in zakonom. In potem bi vi lepo rekli, aha, vidite, tega ne morejo delati, zdaj pa nam drugega ne preostane, kot da ukinemo Slovensko vojsko. To so vaši dolgoročni cilji. Žalostno. Zato vi zagovarjate Kitajsko, zato zagovarjate Venezuelo in tako dalje, da dalje sploh ne bom govoril. To je noro, nesprejemljivo, skrajno v neki demokratični državi, kot je Slovenija. Mi nismo totalitarna država več. Ampak demokracije, kot jo vi razumete na Levici, si mi v Sloveniji ne želimo in tega ne bomo nikoli dopustili, uničenja Slovenske vojske nikoli ne bomo dopustili tisti, ki smo demokrati. Danes je bilo tudi rečeno, da je Janez Janša izdal Slovenijo. Dragi moji, veste, kje ste vi bili še? V plenicah, ko je on bil prvi obrambni minister Slovenije. To je spoštovanja vreden človek. Kje si bil Luka Mesec ti pa tvoja ekipa, ko se je bilo treba boriti za Slovenijo? Ne bi danes nosili tega, kar nosijo tu gor na maski, če bi se zavedali, kdo je streljal na slovenski narod, kdo je ubijal slovenski narod in tako dalje. Kdo je ubijal? Vsi veste, kaj so nosili na glavah in na kapah. Sramota. Sramota za tiste, ki sedite v tem parlamentu pa to počenjate. Prepovedano bi to moralo biti v Sloveniji. Strogo prepovedano. Ker tistega, ki tebe mori, nosiš na, da ne bom rekel, kjerkoli že njegov znak, je skrajno neprimerno. In to nima čisto nič z narodnoosvobodilno vojno, s tistimi zgodbami čisto nič, z nobenimi partizani, da ne boste to zlorabili pa boste trdili, da jaz govorim o ideologiji. Govorim o vojni za Slovenijo. Jaz sem iz Šentilja doma in jaz vem, kaj se je tam zgodilo, ko so streljali z avionom na policijsko postajo, ko je enemu odtrgalo del noge, drugemu [[…]]jaz to vem, ko so streljali na Pesniškem mostu, ko je cel kup ljudi ležalo mrtvih, kdo je nosil, kdo je streljal in tako dalje. In zato nujno potrebujemo Slovensko vojsko, za katero smo se odločili, ko smo se osamosvojili, in vse je treba narediti, da bo ostala. To je tudi eden izmed razlogov, zakaj jaz tega predloga Levice ne bom podprl niti približno. Slovensko vojsko bomo vsi tisti, ki nam gre za Slovenijo, obdržali zato, ker je to v ustavi zapisano. Zaenkrat je še sposobna izvajati svoje naloge, vendar brez novih investicij tega ne bo več zmožna. Mi pa moramo to preprečiti. Ona je branik slovenstva in tako mora tudi ostati. Zato bom glasoval proti temu predlogu o posvetovalnem referendumu. In še enkrat povem, noben nima pravice zlorabiti davkoplačevalskega denarja za to, da bi si nabiral politične točke, to, kar sedaj dela Levica, in to na račun tega, da bi preprečila nadaljnjo modernizacijo Slovenske vojske, ki nujno, nujno, nujno potrebna. Hvala lepa.
Replika, predstavnik predlagatelja.
Ja, hvala. Veliko zanimivih stvari sem izvedel, gospod Pojbič. Med drugim to, da sem bil očitno 25 od svojih 33 let življenja v vladi, da sem bil dezerter v vojni za Slovenijo − res je, star sem bil tri leta −, da sem rekel, da je Kitajska demokratična. Nisem tega rekel. Sem pa rekel, da Kitajska ne ogroža našega načina življenja, ker, citiram iz svojega stališča: »Nisem nikjer videl, da bi Kitajci metali na cesto naše nevladne organizacije, da bi Kitajci grozili našim medijem, da bi Kitajci žugali našemu pravosodju ali pa krčili naše osebne svoboščine, recimo prepovedovali referendum. Kitajci tega ne počnejo, počne pa to vaša vlada.« In pa zadnjič, pravite, to je kampanja na račun davkoplačevalcev. Poglejte, gospod Pojbič, vi ste zadnji tukaj, ki bo govoril o tem, kam in kako naj gre davkoplačevalski denar. Davkoplačevalski denar financira tole vaše blejanje zadnjih 15 minut, ki smo ga morali vsi poslušati, ki ni vredno poslanske razprave. Saj razumem, da so pač kafane zaprte pa da se morate nekje zlajati, ampak jaz tudi, če bi vas ob treh zjutraj srečal za šankom, tega ne bi mogel več kot pol minute prenašati. Nima pa odgovora na to, ker sem dal repliko, postopkovno predlagatelj.
Hvala lepa. Izvolite, postopkovno, ampak res naj bo postopkovno, prosim. Izvolite.
Spoštovani gospod podpredsednik, pričakujem od vas, da gospodu Mescu date opomin, ker mi je rekel »lajati«. Jaz ne lajam v Državnem zboru. Jaz sem pet mandatov v Državnem zboru, mene so ljudje izvolili, ampak v znatno večjem številu glasov kot Luko Mesca. Zato zahtevam, torej zahtevati ne morem, vas prosim, da ga opomnite. Prosim, zakaj smo mi sprejemali tisti kodeks, etični kodeks? In on govori »lajati« in vi ga ne prekinete. Kdo je v tem Državnem zboru, ki bo meni govoril, da lajam? Kdo si to dovoli? En Luka Mesec, ki je bil v plenicah, ko smo se osamosvajali. Smrkolin! Oprostite, sedaj pa mu vračam, pa lahko date meni opomin pa njemu.
Hvala lepa. Jaz upam, da je gospod Luka Mesec slišal vaš predlog. In res bi prosil, da se vzdržimo takih in drugačnih besed, ki tukaj v Državni zbor ne sodijo. Gremo naprej. Besedo ima Tina Heferle, pripravi naj se Andrej Černigoj. Izvolite.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Jaz se bom res vrnila k temi. Tema današnje točke je referendum. Moj predhodnik kolega Pojbič je govoril o vsem drugem. Bi pa na tem mestu iskreno čestitala gospodu Bandelliju za vrhunsko razpravo in se v celoti podpišem pod njo. Mene danes čudi predvsem dejstvo, da se ta oblast boji svojega lastnega naroda. Goreče nasprotujete tako posvetovalnemu referendumu kot tudi zakonodajnemu referendumu in goreče nasprotujete temu oziroma se bojite tega, kaj si slovenski državljani mislijo o zakonu, ki Slovenski vojski v teh časih, v katerih smo, vsi poudarjamo, da so izjemno težki, namenja kar 780 milijonov evrov. Zdaj med tem je veliko slovenskih državljanov ostalo brez službe, podjetja se težko soočajo s to covid krizo, v katero smo pahnjeni. Veliko državljanom je bilo prepovedano izvajati njihovo dejavnost na zahtevo Vlade, seveda v luči epidemije. Ampak hkrati vas pa ne zanima, kaj pa ti isti državljani menijo o tem, da se, kot sem že rekla, v teh težkih časih namenja kar 780 milijonov evrov za vojsko ne pa morda za kaj drugega. Danes smo slišali, ta denar bi bil še kako prepotreben v kakšnih drugih naših družbenih sistemih, kot je zdravstvo, sociala in tako naprej. Ob tem se pa, verjamem, da vi ne zavedate, pa bom jaz izrecno poudarila, referendum je ena izmed temeljnih oblik izražanja demokracije v državi. In pravica do referendumske pobude je ustavna pravica. To našim državljanom zagotavlja ustava. In če grem še naprej, v 1. členu Ustave imamo jasno zapisano, da je Slovenija demokratična republika. V 3. členu Ustave imamo zapisano, in to še bolj krasi to, kar sem povedala: »v Sloveniji ima oblast ljudstvo«. In ta oblast se ne izraža zgolj in samo preko volitev, ko volimo predstavnike v ta naš državni zbor, ampak pozabljate, da se oblast ljudstva izraža predvsem preko referendumov, kjer ljudje dejansko lahko vsebinsko odločajo o družbeni ureditvi, v kateri živijo. To je tisto, kar je pomembno. Res Ustava v 90. členu opredeljuje tiste posebne izrecne situacije, ko je referendum glede določenih zakonov prepovedan. Da ne berem celotnega člena, referendum ni dopusten o zakonih, recimo, ki zagotavljajo obrambo države. Ampak mi se danes ne pogovarjamo o zakonu z vsebino obrambe države v tem smislu, kot to opredeljuje ustava, mi se danes pogovarjamo o referendumu glede zakona, ki ureja financiranje Slovenske vojske. To je popolnoma drugačna materija in ni v skladu s tem 90. členom Ustave. Pa pri tem ni nepomembno, da več kot 70 % teh sredstev, teh 780 milijonov evrov, boste vi zagotavljali za nakup osemkolesnikov. Če se ljudstvo o tem ne sme izjasniti, potem ne vem, o čem se v tej državi ljudstvo še lahko izjasni. S tem želim plastično pokazati, da v tem zakonu resnično ne gre za to, da mi dajemo ljudem na izbiro, ali Slovenska vojska pade ali obstoji, če pade ali obstoji ta zakon. Še manj pa to, da bi šlo pri tem zakonu, kot sem že rekla, za tako materijo, kjer bi slovenskim državljanom lahko prepovedovali referendumsko pobudo. Ministrstvu za obrambo, recimo, v letu 2021 namenjamo več kot 630 milijonov evrov, samo drugo leto. In Slovenija namenja 1,2, prej smo slišali 1,3 BDP za obrambo, torej Slovenska vojska sredstva ima. Mi ne jemljemo vseh sredstev Slovenski vojski oziroma ne predlagamo, da ljudje odločajo o tem. Tako da neka sprevržena retorika gospoda ministra, gospoda Tonina, ki vodi takšno propagando o tem zakonu, češ da Slovenska vojska stoji ali pade na tem zakonu, je popolnoma nesprejemljiva in zavajajoča in nespoštljiva do slovenskih državljanov. Modus operandi te vlade je jasen, popolnoma jasen, ampak strašen. Ruši demokratične temelje, demokratične vzvode, ki jih ta družba ima na popolnoma vseh ravneh družbe, en čas v imenu covid krize, drug čas oziroma danes, kot vidimo, v imenu obrambe države. In mene zelo žalostijo oziroma me je sram besed poslanke SMC, ki pravi, da je referendum izguba časa in denarja. Spoštovani, referendum je, kot sem že rekla, temeljni vzvod demokracije in oblasti ljudstva. Da ne bom predolga, za razliko od premnogih razprav se v eni točki strinjam z gospodom Pojbičem – zdravje je res ta trenutek najpomembnejše. Zato pa dovolimo referendum, kjer se bodo ljudje odločali, ali teh 780 milijonov evrov namenjamo vojski ali jih bomo namenili zdravju in zdravstvu. In še nekaj v pojasnilo; že res, da je predlog danes, da se izvede posvetovalni referendum, ki ni zavezujoč, res je. Ampak v vseh demokratičnih ureditvah bi morali spoštovati voljo ljudi in demokratična vlada, ki je očitno mi nimamo, vsaka demokratična vlada bi morala voljo ljudstva spoštovati, četudi je izražena na posvetovalnem referendumu.
Besedo ima predstavnik Vlade Uroš Lampret. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Dovolite mi samo eno, v bistvu dve zelo kratki pojasnili glede številk, ki smo jih slišali. Sam zakon, 780 milijonov v naslednjih šestih letih, je razdeljen na sedem poglavjih, jih ne bom ponovno prebral, ampak slišali smo, da je 70 % teh predvidenih sredstev v naslednjih šestih letih namenjenih za osemkolesnike, kar ni res. V zakonu in v obrazložitvi zakona jasno piše, da je od teh 780 milijonov v naslednjih šestih letih 408 milijona približno namenjenih tako za kolesnike 8x8 kot tudi za kolesnike 4x4, za katere so bile pogodbe že podpisane. Procentualno to pomeni, da bo 52 %, približno, vseh investicijskih sredstev šlo za obe vrsti oklepnikov in, ponavljam, za del teh oklepnikov so pogodbe že bile podpisane in bo dobava drugo leto. Glede obrambnega proračuna za prihodnje leto, 630 milijonov, je res. Poznate obrambni proračun, ne gredo vsa sredstva za Slovensko vojsko, precejšnji del teh sredstev gre tudi za upravo, zaščito in reševanje. Mi ne govorimo, da bomo na teh 630 milijonov dobili še dodatnih 100 milijonov investicij. 100 milijonov investicij je predvidenih že v proračunu za naslednje leto. Mi samo govorimo, da so celotne investicije transparentno navedene. Se pravi, ne govorimo o dodatnih, prav tako je v proračunih za leta 2020−2022, ki se nekoliko dviguje, vendar bo teh 100 milijonov investicij znotraj predvidenega proračuna. Se pravi, bistvo zakona je, da se ne bo dodajalo 150 milijonov in 150 milijonov in 150 milijonov. Bistvo zakona je, da bo v obrambnem proračunu 100 milijonov namenjenih za investicije, ki bo načrtovan in bo skladen in bo vzdržen. Toliko predsedujoči. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Andrej Černigoj, pripravi naj se Željko Cigler.
Hvala, podpredsednik, za besedo. Spoštovani kolegi in kolegice! Najprej bi se rad zahvalil kolegom in kolegicam, ki sedijo nasproti mene, da so v razpravi bolj spoštljivi in predvsem bolj mirni. Še enkrat, hvala. Ker pri predstavitvi poslanskega stališča te prijaznosti na žalost nisem bil ne deležen ne nevreden. Hvala tudi koordinatorju in kolegu, da ste postrojili svojo poslansko skupino. Sedaj pa k razpravi. Verjamem, da nekoga boli, če rečem, da smo Nova Slovenija – krščanski demokrati z delom, z našim delom in z delom obrambnega ministra mag. Mateja Tonina, na področju Slovenske vojske presekali gordijski vozel. Verjamem, da nekatere boli, da Nova Slovenija in ta vlada po dolgih letih vrača dostojanstvo pripadnicam in pripadnikom Slovenske vojske. Verjamem, da nekatere boli, da Nova Slovenija izboljšuje status vojaka v Slovenski vojski. Verjamem, da nekoga boli, ko s svojimi predlogi, ki so proti Slovenski vojski in ki bi radi imeli slovenskega vojaka bosega in nagega, niso uspeli. Verjamem, da jih to boli. V intermezzu moram povedati, da sem zelo hvaležen svojim pripadnikom v Ilirski Bistrici, ki spoštujejo Slovensko vojsko, takega velikega suporta in ogromnega poziva mladih, ki mi danes pišejo: »Bori se za našo vojsko.« Če grem naprej. Veselim se plodne in široke in predvsem izčrpne razprave, ki poteka v Državnem zboru danes ne prvič, in verjamem, da tudi ne zadnjič, zaradi tega se ne morem strinjati z izjavo nekaterih, da razprav ni v Državnem zboru. Kar se tiče varnosti, moram jaz reči, da sem zelo vesel, da je v Sloveniji varnost na zelo visokem nivoju. Ampak varnost je taka izmuzljiva stvar, ki se lahko hitro spremeni. Kdo je še februarja mislil, da se lahko v Sloveniji in v Evropi in v svetu zadeve tako spremenijo? Kdo je mislil, da bo neka vlada odstopila? Kdo je mislil, da bomo nosili maske? Jaz vam moram priznati, nisem imel takih norih sanj. Potem, če gremo na območje Balkana. Kdo je mislil, da se bo tako bratomorstvo zgodilo na Balkanu? Zato sem vesel, da Slovenska vojska je prisotna v največjem številu tam in pomaga upoštevati red. Kdo je mislil leta 2007, da se je sprožil več tednov trajajoč kibernetski napad na nekatere države, v Talinu in tako naprej? In nenazadnje, na žalost, ko v tej dvorani nekaterim zmanjka argumentov, se uporabi tudi silo. Jaz si tega nisem predstavljal. Če se vrnemo pa na mejo, na mejo, na slovensko mejo. Jaz tam živim in te težave ljudi poslušam in podoživljam vsak dan. Vam moram povedati, ljudje so v strahu, si želijo prisotnosti Slovenske vojske, opremljene Slovenske vojske. Sem zelo vesel, ker je kolega predlagatelj odprl temo glede staranja prebivalstva. Žalosti me, da tega problema niso rešili, ko so bili nadvladna stranka. Po drugi strani vam pa moram v odgovor povedat, da sem vesel, da se vlada loteva Zakona o dolgotrajni oskrbi, ki ga čakamo že zadnjih deset let. Po drugi strani bi se pa tukaj zahvalil državnemu sekretarju, ki daje jasne, precizne odgovore, ki so jasni vsakemu, slehernemu državljanki in državljanu. Veseli me, da je proračun Slovenske vojske zelo ozek in zadostuje samo za plače pripadnicam in pripadnikom, s tem proračunom težko, težko se razvijaš. Veseli me, da je gospod Lampret v svoji razpravi povedal, da v bistvu ti nakupi so bili v načrtu že leta 2006, v večji meri, da jih pa te vlade od 2006 naprej niso bile sposobne izpolniti. Me pa veseli, da bo zdajšnja vlada v racionalnem obsegu to tudi dosegla. Zaradi tega bom za konec povedal, da ne bom podprl predloga za razpis posvetovalnega referenduma, da spoštujem Slovensko vojsko in jo bom vedno pripravljen braniti z besedami v tej dvorani, z besedami, in nikoli, nikoli si ne bom drznil, da bom posegel v tej dvorani s silo, ki se bo spremenila tudi v vandalizem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj Luka Mesec. Izvolite.
Hvala lepa. Dve stvari bi rad povedal. Prvo je, da ne danes ne razprava ob referendumu ni razprava o delu Mateja Tonina na Ministrstvu za obrambo, ampak je razprava o tem, ali dati 780 milijonov evrov za orožje. In kot rečeno, glede na to, da je to največja investicija te vlade, bi morali imet besedo pri tem ljudje. Drugo pa, kar se tiče meje in strahu, bi pa rad povedal tole. Strah ste na meji zasejali sami. Strah ste na meji sami vcepili ljudem. Zdaj se bo verjetno oglasil Branko Grims, ki je prišel v dvorano. Taki, kot je on, z Novo24 na čelu, so 5 let načrtno delal na tem, da ljudem vcepijo strah pred begunci. Ta strah je šel tako daleč, da če vas spomnim na incident, ki se je zgodil junija letos, ko je sprehajalca na slovensko-italijanski meji ustavil slovenski vojak, je krožila slika po Twitterju, kjer se je izkazal, da je bil ta sprehajalec v bistvu tržaški Slovenec, malo temnejše polti, in so ljudje, ki verjamejo tem vašim stvarem, spraševali: »A vi ga pa ne bi zamenjali za migranta?« Pač, tukaj smo. Človek ima malo temnejšo polt pa temnejše lasje in si ga ljudje že predstavljajo z nožem v žepu. Ampak ta strah je bil vcepljen. Tega strahu ljudje niso imel. 5 let nazaj tega strahu niso imel. Vi ste jim ga vcepil in namesto, da pošiljate vojsko na mejo, se raje začnimo pogovarjati o tem, kako se soočiti s tem strahom, ki je popolnoma destruktiven in ki je dobesedno velik del človeštva dehumaniziral, mu vzel že vnaprej praktično vse človekove pravice, načelu s pravico do tega, da ta človek sploh obstaja. Če vas spomnim na to, kar je danes rekel Sasha Cohen, ki je citiral Voltaireja, je rekel: »Nikoli ne pozabite Voltairjeve lekcije. Tisti ljudje, ki vas lahko prepričajo v take bizarnosti [[…]]«, ciljev je direktno na to vcepljanje strahu, » [[…]]vas lahko prepričajo tudi v to, da začnete ubijati.« In to, kolega Černigoj, je bistveno sporočilo balkanskih vojn. Začele so se takimi diskurzi o drugih, Srbov o Bošnjakih, Hrvatov o Srbih, kot jih danes vi producirate o ljudeh, ki prihajajo čez Kolpo. Tako se začnejo zločini proti človeštvu in vojne.
Hvala lepa. Repliko ima Andrej Černigoj. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči, za repliko. Jaz se moram tukaj oglasiti, ker sem bil poimensko imenovan. In moram reči, glejte, gospod Luka Mesec, žalost me, vi imate veliko mnenj o vsem, ampak žalosti me, ne morete vi meni razlagati, kakšno mnenje imam, ko živim ob meji, ob meji. In žalosti me to, da še nikoli kot Stranka Levica niste bili na terenu, ko je bil na terenu Odbor za obrambo. Hvala.
Replika kot predlagatelj, Luka Mesec. Izvolite.
Hvala. Samo toliko, kolega Černigoj, jaz sicer živim 200 metrov od azilnega doma.
Še enkrat replika. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Še enkrat bi opozoril gospoda koordinatorja, veste, živeti v mestu, kjer je vse lepo in prav, kjer imate trgovino 100 metrov za vogalom, ni isto kot živeti ob slovensko-hrvaški meji, kjer smo vsak dan pred izzivi. Tako da ne tega primerjati, ker ni primerljivo. Hvala.
Predlagatelj Luka Mesec. Izvolite.
Glejte, kolega, bom takole čisto jasen, razlika med mano in med vami je ta, da jaz strahu nimam, vi ga pa imate. To je ključna razlika. Meira živi ob meji. A producira ta strah, ki ga imate vi? Ga ne. Violeta je iz Bele Krajine. A ima ta strah? Ga nima. Vi ga imate, ker nasedate vaši lastni propagandi. Vam pa povem še en primer. Moj znanec, ki je zadnjič prišel, pred časom, nekaj mesec nazaj v Ljubljano in smo šli skupaj ven, mi je, in tam sem bil pa res šokiran nad tem, koliko daleč je to prišlo, šli smo v nek lokal, kjer sta bila dva fanta pač temnejše polti, najverjetneje arabskega porekla, in me je ta znanec vprašal, a pa je varno biti tukaj, ker sta bila dva človeka temnejše polti v lokalu. Pa lepo vas prosim, kakšen svet ste vi ustvarili! A vi sploh veste, kaj delate? Tako, kolega Černigoj, se začenjajo zločini proti človeštvu. In to je nevarnost za mir na svetu, ne pa tole orožje, ki ga hočete kupovati, ta strah, ki ga širite in ki mu dajete potuho, to je problem.
Replika. Gospod Černigoj, izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči, za repliko. Jaz se bom tukaj odzval zelo zelo mirno. Jaz bi kolega Mesca prosil, v našem okolju je bilo veliko ljudi, katerim so vdrli v njihove domove, v počitniške nastanitve. Bodite tako prijazni in na tem mestu izrazite sočutje do teh ljudi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler, pripravi naj se mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala lepa. Kolegice, kolegi, spoštovani predstavniki Vlade, predstavniki Slovenske vojske, lep pozdrav! Danes govorimo o točki Predlog razpisa posvetovalnega referenduma, to je eni največjih investicij v zadnjem času v Sloveniji. O tem govorimo. Ali bomo dali državljankam in državljanom pravico, možnost oziroma to je njihova suverenost, odločitev, da povedo, kaj mislijo o tej investiciji v trenutnem času, v katerem se zdajle Slovenija nahaja, s praktično neobvladljivo zdravstveno krizo, tako kot vse kaže, s hudimi gospodarskimi, socialnimi posledicami, zaobito kulturo in umetnostjo, z ljudmi, ki živijo doma in so zaprti v strahu, ker ne vedo, kaj se bo iz ure v uro dogajalo, z ljudmi, s katerimi obstoječa oblast, izvršilna, postopa na tak način, da jim jemlje kakršnokoli dostojanstvo in digniteto. O tem zdajle govorimo. In tem ljudem je treba dati možnost, da povedo, kaj mislijo o tej investiciji za v prihodnje v Slovensko vojsko, ki se jo želi z zakonom verificirati. Zakaj se ta osnovni demokratični mehanizem vseskozi osporava? Ne vem. Ali se bojte demokracije? Koalicija, vlada, ali se bojite mnenja ljudi? Mnenje ljudi, govorim o prebivalkah, prebivalcih Slovenije, ki nikoli niso mogli in ne odločajo o naših zavezah Natu. Govorim o ljudeh, ki se jih je tri četrtine opredelilo proti nakupu orožja v tem trenutku, z vsem spoštovanjem do Slovenske vojske in z upoštevanjem tega, kar je rekel načelnik Generalštaba Slovenske vojske, spoštovanje do njega, seveda: »Najprej je treba zgraditi konsenz okoli tega, kaj hočemo od te vojske.« In državni sekretar gospod Lampret, za katerega je gospod Černigoj rekel, da daje jasne odgovore, on je meni povedal nekaj časa nazaj v tem Državnem zboru, da so ta sredstva dopolnitev tistih sredstev za oboroževanje in nakup orožja, ki jih obrambno ministrstvo že sedaj dobiva. Okoli 100 je do sedaj v tem kontingentu, okoli 500 milijonov, na pamet govorim, ampak ta vsota se bo še povečevala. In teh 780 milijonov še dodatno dajemo. In ko sem prej govoril o neobvladljivi zdravstveni krizi v svetu in v Sloveniji, v kateri se zdaj nahaja, prej so nam na Odboru za zdravje predstavniki Vlade, Ministrstva za zdravje povedali, so nas soočili z dejstvom oziroma nas prosvetlili, da izhod med 9. uro zvečer in 6. zjutraj ni policijska ura, ampak epidemiološka ura. No, hvala, da so nam to povedali. Dejstvo pa je, da je včeraj gospa Bojana Beović, zdravnica, spoštujem jo, povedala, da si nekateri delamo iluzije o gradnji novih bolnišničnih objektov. Je rekla, oprostite, koga bomo zaposlili v te objekte, če smo praktično na repu v Evropi po številu zdravnikov na 100 tisoč prebivalcev oziroma malce manj problem je število sester. Zdravstveni sistem pri nas skorajda ne more funkcionirati. To je povedala predstavnica ali pa strokovni glas te Vlade. In jaz ji verjamem, da je to res. In minister za zdravje gospod Matjaž Gantar je meni na poslansko vprašanje, ali ima pripravljen investicijski program za okrepitev zdravstva v Sloveniji, odgovoril, ne, tega nimamo, ker ga ne rabimo. Halo, ali se ljudje zavedamo zdajle, ko govorimo, v kakšnem stanju smo? In dejstvo je, da je treba denar prvenstveno nameniti za življenja in za zdravje ljudi v tej državi, za infekcijske klinike, ker vprašanje, ali je to zadnja infekcija. In kolegice in kolegi, povedal vam bom to, kar sem kolegici Dimic zadnjič povedal, kakšno je stanje v zdravstvu. Rakavi bolniki, ki jih je zdajle vedno manj diagnosticiranih in bodo zaradi tega umirali v hudih bolečinah, si morajo v tej demokraciji danes svoja zdravila plačevati, zdravila, brez katerih ne morejo živeti. Zdravila za pritisk, za holesterol in tako naprej, to so stvari, ki si jih morajo mnogi ljudje v tej državi nabaviti v lekarnah. So prišle na pozitivno listo in je treba vedno večji del plačevati. Halo? Mi dajemo 780 milijonov za vojsko zdajle, ki jo spoštujem, ki ni slabo oborožena in ni res, da ne dobiva denarja za nakup oboroževanja. In če je predsednik države Borut Pahor dajal negativno oceno svoji vojski kot vrhovni komandant, naj se povpraša, kakšno oceno bo dal slovenskemu zdravju. Kako se bo odločil? Ali bomo dali za orožje ali bomo dali za zdravje, za življenje ljudi? In zdaj vam povem, ogromno ljudi je doma brezposelnih oziroma bo izgubilo delo, zato ker ta zdravstvena kriza po svetu bo imela na gospodarskem področju hude posledice. Koliko denarja bomo dali za likvidnost gospodarstva v Sloveniji, za vzdrževanje, za zagotovitev, za jamčenje delovnih mest? Ali vidite, koliko ljudi v tem trenutku, izobraženih, pa imajo službe, preprosto nimajo doma kaj za jest. 41 tisoč otrok v Sloveniji živi pod pragom revščine. In ministrica za šolstvo nima te sposobnosti, da bi zdaj, ko so otroci doma, ko so šole zaprte, zagotovila tem otrokom, tistim, ki so iz socialno prizadetih družin in imajo zagotovljeno v šoli po Zakonu o šolski prehrani, ki smo ga v Državnem zboru, hvala bogu, sprejeli, in malico in šolska kosila. Zakaj se tega ne zagotovi? Kolegice in kolegi, zakaj o tem ne govorimo? To je problem Slovenije zdaj in tukaj. In ko meni gospod Pojbič razlaga, to je demokracija, saj ne rabimo referenduma, mi smo dobili poslanci pooblastilo, da odločamo med volitvami. Glejte, to ne drži. Na volitvah so bile izvoljene stranke, ki strogo nasprotujejo janšistični politiki. To je politika, ki si podreja vojsko, policijo, sodstvo, medije. Zakaj? Zato da ohranja svojo oblast in si jo utrjuje. Zato se rabi orožje. Vse spoštovanje do Slovenske vojske in do njenih potreb, da je pravilno oborožena, a je sigurno v tem trenutku ta investicija absolutno neprimerna. In če tega ne verjamemo, če se ne moremo o tem odločiti v Državnem zboru, vprašajmo tiste, ki so nam dali mandat. To pa so državljanke in državljani Republike Slovenije in oni imajo pravico na referendumu povedati, kaj si o tem mislijo. Izključno o tem gre zdaj beseda. Kdo tega ne šteka, mislim, da ima malce problemov. Dejstvo pa je, da o teh stvareh, in to je kruta resnica današnjega časa, ne odloča vlada, ne odloča koalicija, vse kar se tam zgodi, so osebne odločitve Ivana Janeza Janše. Jaz sem z Janezom kar nekaj let delal, ga dobro poznam. Upam, da bo slovenska demokracija v tem primeru zmagala. Verjamem pa, da si mnogi bojite povedati svoje mnenje tudi iz vrst obstoječe vlade, ker se zavedate, da če boste pokazali samo dvom, se vas bo najprej razžalilo, potem diskreditiralo, potem pa eliminiralo. Na takšno obliko oblasti pa v Sloveniji absolutno ne moremo pristajati in Državni zbor temu v takšni obliki oblasti in v takšni diktaturi ne sme dajati oblast. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik Vlade gospod Uroš Lampret. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Dovolite mi samo kratko pojasnilo glede številk, ki so bile omenjene, in glede tega, ali so ta investicijska sredstva, ki jih zakon predvideva, na nek način nova sredstva na že obstoječi predvideni proračun za naslednje leto oziroma za prihodnji dve leti. Odgovor je ne. Govoril sem o približnih sredstvih. Približno 550 milijonov je proračun Slovenske vojske za naslednje leto, se pravi za leto 2021. Od tega je predvidenih za investicije približno 100 milijonov. Ne bo novih 100 milijonov na teh 550 oziroma 300 milijonov. Se pravi, kot sem poskušal že prej plastično povedati, zdaj za naslednji dve leti, če bi me vprašal neposredno, ali za naslednji dve leti ta zakon potrebujete ali ne, ta investicijska sredstva so bila načrtovana že prej in tudi projekti so bili v večji meri, ne vsi dokončani, pripravljeni že vnaprej. Je pa res, da je zakon pomemben za sprejemanje nekih finančnih obligacij za leta 2023, 2024, 2025 in 2026. In ta proračun ne bo eksponentno rastel. To ne bodo neke nove investicije, na že predvidene investicije. In velik del teh investicij, prej smo sicer govorili o številkah, izpostavljeni so bili oklepniki 8x8, oklepniki 4x4, to je približno za 52 % celotnega zneska v naslednjih šestih letih. Precejšen del teh sredstev gre tudi v druge zadeve. Če se vrnem nazaj, ob letu 2010, tudi o tem sem nekaj govoril danes, so bila ob tisti finančni krizi naenkrat čez noč vzeta vsa sredstva Slovenski vojski, ne samo za investicije, tudi za delovanje, urjenje in tako naprej, vsa sredstva. Se pravi, ta zakon omogoča, da bodo določene nujno potrebne investicije, ki so na nek način investicije za nazaj, ne bodo vzete čez noč, ne bodo vzete čez noč. In obrambni izdatki ne bodo eksponentno rastli, ampak se obrambni proračun ne bo dvigoval samo zaradi dvigovanja investicijskih sredstev, ki ostajajo celovito približno 20 % letno v obrambnih izdatkih. Obrambni izdatki se bodo povečevali tudi, če nam bo uspelo obrniti trend pri zaposlovanju v Slovensko vojsko. Prav tako je Slovensko vojsko potrebno uriti in vzdrževati tudi njihovo infrastrukturo. Hvala predsedujoči.
Hvala lepa. Replika, gospod Kordiš.
Hvala. Več kakor en primer zavajanja, da ne rečem laganja, imamo z vladne strani, ki spremlja sprejemanje zakona, ki bo 780 milijonov evrov namenil za orožje. Med drugimi to, zakaj bo ta denar šel. Samo oklepniki, ki predstavljajo levji delež tega zneska, znašajo čez 400 milijonov evrov, več kot polovico tega zneska. Oklepniki, ki po Slovenskih cestah niti ne morejo, vsaj po kakšnih gozdnih vlakah čez Pokljuko ne. Videli smo tudi fotografije patrie v jarku na običajnih cestah. Tukaj so še helikopterji, ki niso helikopterji za zaščito in reševanje, ampak so do zob oboroženi helikopterji za potrebe specialnih sil in še kaj drugega. Skratka, ta 780 milijonov evrov težak znesek ni znesek za neko vojsko, ni znesek za zaščito in reševanje, ni znesek za blaginjo državljank in državljanov, ampak gre pretežno za orožje.
Hvala lepa. Predstavnik Vlade, gospod Uroš Lampret. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Jaz ne razumem zdaj čisto dobro, če mi lahko pomagate. Zdaj sem bil obtožen laganja. Nekaj minut nazaj sem sam govoril o številki 52 %. Izpostavljena je bila številka, da je 70 % načrtovanega zneska v naslednjih šestih letih za dvoje vrste oklepnikov. Takrat sem sam izpostavil zelo jasno 408 milijonov evrov od predvidenih 780 in da je to 52 % vseh sredstev. To sem sam rekel zelo jasno. Tako da ne razumem čisto točno, če mi lahko pomagate, kdaj je prišlo do laži z moje strani.
Hvala lepa. Replika gospod Kordiš.
Gospod sekretar, nisem rekel, da vi zdaj v tem hipu lažete. Rekel sem, da sprejetje tega zakona, ki bo dal 780 milijonov za orožje in ta denar pritrgal od ust bolnišnic, domov starejših in tako naprej, spremljajo laži. In teh laži je bilo malo morje. Med drugimi recimo stališče ministra Tonina ali pa celotne vlade, da bo denarja dovolj tako za zdravstvo kot tudi za orožje. Potem se pa izkaže, da se za orožje sprejema poseben zakon, zdravstvo naj financirajo evropska sredstva in teh evropskih sredstev ni 10 ali 12 milijard, kot pravi Vlada, ampak jih je dejansko samo dobre 3 milijarde evrov za naslednjih 7 let. Skratka, imamo denar, ki gre za orožje, in nimamo denarja, ki bi ga lahko uporabili, da okrepimo javni zdravstveni sistem. Tudi to so laži, pod katere se podpisuje aktualna vlada, tudi minister Tonin.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Branko Grims. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem prav lep pozdrav! Če bi demagogija gorela, bi ob tem, kar danes delajo predlagatelji te seje v zadnjih nekaj urah, lahko greli kar celo Evropo. O tem sem trdno prepričan. Ampak največ povedo številke in poglejte primerjavo. Zdaj govorimo o tem, da bi Slovenska vojska dobila dobrih 100 milijonov dodatno na leto, in sicer za investicije za opremo. Slovensko vojsko potrebujemo, kajti varnost je ena in nedeljiva. O tem so zadnja leta zelo zgovorno pričala in pa tudi prepričala vse tiste, ki so verjeli, da Slovenije ne ogroža nič in da nikoli več ne bo nobenih varnostnih izzivov. Toliko varnostnih izzivov, kot jih je zdaj, ni bilo že vse od osamosvojitve, od zmage v osamosvojitveni vojni naprej. In še nekaj se je pokazalo; opremo se lahko samo sami nase, na nikogar ne smemo računati. Drugi nam bodo pomagali, če si bomo sami najprej pomagali. Če tega ne bo, potem se bo za Slovenijo stvar slabo končala. Vojska je steber državnosti, je steber varnosti. In vojska potrebuje troje. Potrebuje ljudi, dobro plačane, spoštovane ljudi. Potrebuje prave vojake. Vojak se bori s srcem, ampak bori se pa tudi z orožjem in zato potrebuje tudi ustrezno opremo. Potrebuje investicije in te investicij so predmet tega, kar danes obravnavamo. Tretja stvar, na katero se velikokrat pozablja in je predpogoj vsega, o čemur sem zdajle govoril, so pa vrednote. Vrednota domoljubja je bila vedno v besedah vsakomur na prvem mestu. Tudi vsem dosedanjim predsednikom Republike Slovenije. Ko pa je treba to vrednoto domoljubja udejanjiti, se pa postavi problem. Je pa iznenada veliko vprašanj, ali vojsko sploh potrebujemo, to smo dolgo časa poslušali, zdaj poslušamo demamogijo, kako vzpostavljamo nekakšno agresorsko vojsko. Ena agresorska vojska je res bila na tem prostoru, imenovala se je JLA. Nosila je rdečo zvezdo pa srp in kladivo. Ampak slovenska vojska je to vojsko premagala. In zelo težko me bo kdo prepričal, da ni en del te demagogije, ki smo ji priča danes, pogojevane prav s tem, da je bila Slovenska vojska zmagovalka v najbolj veličastnem spopadu v slovenski zgodovini zato, ker je dal tisto, kar smo si želeli tisoč let. To je svoja država. In lahko bi to bolj cenili. Svojo državo imamo, ampak svoja država ni dana kar tako. Državo je treba braniti. Državo je treba graditi. Državo je treba vzpostaviti kot državo varnosti in blaginje za ljudi. In za to v resnici gre. Se pravi, treba je graditi na vrednotah tako, kot je to vedno potrebno. Če pa se hoče graditi na vrednotah, je pa prvo, da stvari postavimo na pravo mesto. In zato dve primerjavi. Prej je bilo omenjeno, da ni problem, če nekdo udere čez mejo, to je bilo s strani predlagateljev rečeno, da so ubogi reveži, ki prihajajo. Jaz bi pa spomnil, da leta 2016 je bil v proračunu, ki je bil samo takrat v tem delu transparenten, predvidenih 116 milijonov za tiste, ki protizakonito vderejo na ozemlje Republike Slovenije. Se pravi, za tujca, ki protizakonito vdre na ozemlje Republike Slovenije, ki je torej agresor, ki je kriminalec, da uporabimo prave izraze, 116 milijonov ni problem, enaka vsota za Slovensko vojsko je pa grozen problem. Za tujca vse, za doma, domačega človeka, za Slovenko, Slovenca, državljanko, državljana pa nič. Kakšna logika pa je to? Kje so pa zdaj tukaj vrednote? To je lažen humanizem, ki seveda skriva nekaj drugega. Skriva drugačne želje, želje po denarju. In zato druga primerjava. Živimo v eni zelo nenavadni državi, vsaj meni ni znano, da bi bilo še kje kaj podobnega, kjer iz proračunov, pazite, na različnih nivojih, govorim o evropskem, slovenskem in občinskem, če to sešteješ, dobijo tako imenovane nevladne organizacije približno 1 milijardo evrov na leto. To izhaja iz njihovih lastnih poročil, recimo, lanskega, ki so bila predana, in seštevkov, se pravi, za nevladnike gre milijarda evrov na leto. Za Slovensko vojsko pa manj kot polovica tega denarja kakšno leto. In zdaj govorimo o tem, da je problem tukaj dodatna investicija, kljub temu da je vojska pokazala, da sredstva, ki jih dobi, še kako uporablja v korist ljudi. Ko je šlo spomladi za to, da ni bilo dovolj prostora, je postavila mobilno bolnišnico. Nekateri ste omenjali oklepnike. Vsaj toliko bi lahko vedeli, da ko je prišlo do hude ujme tam na Gorenjskem, se je ljudi od Kranja do Jezerskega in nazaj več dni transportiralo v oklepnikih Slovenske vojske. Se pravi, ne govoriti o tem, da je to zadeve, ki ni uporabna tudi v civilne namene. Podobno je bilo ob drugih velikih ujmah, ob žledu in vsem ostalem, kjer je posredovala tudi Slovenska vojska. Seveda prvi pogoj za to je, da jo imamo, in drugi, da je tudi primerno opremljena. In o tem v resnici danes teče beseda. No, ampak, ko sem omenil milijardo za nevladnike, zdaj približno, nekateri trdijo, da celo velika večina, okoli 27 tisoč jih je, 28 tisoč približno že letos, nekateri trdijo, da velika večina, najbolj skromna ocena je, da približno ena tretjina, je utemeljena na kulturnem marksizmu, LGBT ideologiji. Saj veste, to so tisti, ki gredo potem dol v Bosno pa vzpodbujajo ilegalce, naj pridejo v Slovenijo, jim tukaj obljubljajo pomoč, jim dajejo tudi navodila. Vse to je dokumentiran, tudi v izjavah, če želite, jih lahko ponovno predstavim, enkrat sem jih že. Se pravi, v bistvu spravljajo Slovenijo v položaj, ko je več kršenja zakona in ko je več nevarnosti za vse, za tiste, ki prihajajo, in za tiste, ki tu živijo. Ali ima Slovenija od tega korist? Zagotovo ne. To je spet tisti lažni humanizem, od katerega nekateri zelo dobro živijo. Zakaj pa mislite, da je tista milijarda evrov potrebna za nevladnike. No, pa če smo rekli, da je teh približno samo ena tretjina, pa jih je zagotovo več, od ene milijarde je to 300 milijonov evrov. In če bi že kaj morali dati na referendum, gospe in gospodje, potem bi moralo bit referendumsko vprašanje: Ali ste za to, da se denar iz financiranja tistih nevladnih organizacij, ki temeljijo na kulturnem marksizmu, LGBT in usmerjajo in spodbujajo ilegalne prehode v Slovenijo in druge aktivnosti, ki so z vidika vrednot nesprejemljive, da se ta denar preusmeri, prvič, za Slovensko vojsko, in ker ga bo, verjemite, potem dovolj, bo ostalo še za bolnice pa bo ostalo še za domove upokojencev, kajti 300 milijonov evrov je orjaški denar, zadošča en manjši del tega za Slovensko vojsko, pa bo še ostalo za bolnice, pa bo še ostalo za domove upokojencev, ki jih bomo lahko gradil v vsakem večjem mestu brez problema, če se bo ta denar potem pravilno preusmeril? No, tak referendum bi bil pa res zanimiv, posvetovalen. Predlagatelji, domnevam, da se s tem ne bodo strinjal, da bi ga tako postavil, da se onim vzame denar in se ga preusmeri za varnost na meji, za varnost Slovenije, za Slovensko vojsko in za izgradnjo domov za upokojence in za izgradnjo bolnišnic in za vse drugo, kar Slovenija potrebuje. Tak referendum bi pa bil. Ampak, če se predlagatelji ne strinjajo, je lahko to ideja slovenski vladi ali pa koaliciji v parlamentu z moje strani, da se pripravi en tak posvetovalni referendum in da se ga tudi uresniči, kajti denarja v tej državi je dovolj, samo troši se za take neumnosti, da se to povedati ne da. In še nekaj, prej je bilo rečeno, da je problem v tem, da ni osebja, da ni zdravnikov. To je res. Ampak zakaj jih ni? Zaradi tega ker so plače vseh, tudi zdravnikov, za katere se velikokrat reče, da imajo previsoke plače, predvsem pa medicinskega osebja pa tudi plače vseh drugih, zaposlenih delavcev, če želite vseh, ki tukaj sedimo, vseh v Sloveniji, so v resnici plače prenizke glede na danosti, ki so v Sloveniji že bile? Ali veste, v čem je problem? Največ pove primerjava med Gorenjsko in sosednjo Avstrijo. Gorenjska je bila do druge svetovne vojne trikrat, po nekaterih merilih celo štirikrat bolj razvita od sosednje Avstrije. Ne tretjino, trikrat bolj razvita je bila po ekonomskih merilih. Kje je Avstrija danes in kje je Gorenjska in kje je Slovenija danes? In zaradi tega, ker ste imeli toliko za povedati o tem, čemu smo danes izpostavljeni. Kdo v resnici uničuje blaginjo v tej državi, zakaj slabše živimo, kot bi lahko? Ker Sloveniji že 100 let pijejo kri virusi, bakterije in paraziti. V tem je problem, gospe in gospodje, v socializmu, ki nas je vrgel dol in zaradi katerega imamo še danes nižje plače in vse ostalo slabše, kot bi lahko imeli. Najbolj absurdno je, ko se tolikokrat ponuja kot rešitev za izhod iz socializma še več socializma. To je pa že teater absurda. In zaradi tega končam tam, ko sem rekel danes, kdor je poslušal predlagatelja, zlasti nekatere najbolj ognjevite razprave, če bi demagogija gorela, bi lahko ogrevali celo Evropo. Sam osebno seveda tega referenduma nikakor ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić, pripravi naj se Jerca Korče. Izvolite. Počasi.
Hvala lepa. Vidim, da sem prej na vrsti, kot sem pričakovala, in me veseli. V prejšnjem mandatu smo velikokrat slišali po ZKP. ZKP je bil velikokrat uporabljen. To je bila kratica za zdravo kmečko pamet. V tem mandatu, odkar je na oblasti Janez Janša, nimamo ne zdrave ne kmečke, še najmanj pa pameti. Kajti kdo pri zdravi pameti bi sredi najhujše medicinske zdravstvene krize kupoval orožje. Seveda govorite o varnosti, vsi smo za to, da skrbimo za varnost državljank in državljanov. Ampak vas jaz sprašujem, ali je varnost ohranjanje zdravja in življenja ljudi ali je varnost orožje, ki seje smrt? In ali je danes res čas, da vlada lahko razmetava naš davkoplačevalski denar na veliko, 780 milijonov, puf v zrak? Da kupuje drage igračke, ki bodo kmalu neuporabno staro železo? in ne govorite, da gre za investicije v Slovensko vojsko, da gre v naložbo. Naložbe se obrestujejo. Staro železo in orožje se ne obrestuje. Pač, puf, skuri se, ubije nekoga in juhu. In zelo kmalu bo vse to orožje staro tudi neuporabno ravno tako, kot so bili neuporabni respiratorji, ki smo jih dobili ob tej vladi in ob tej zdravstveni krizi, jih je treba nadgraditi. Nas zanima, za koga dela ta Vlada. Očitno za žepe in provizije nekih prijateljčkov. To smo videli pri nabavi zaščitne opreme, skratka, ko so ministri te vlade pač pobirali provizije. Zakaj je tam na desni toliko agresije, če pričakujemo referendum, če pričakujemo demokratičen proces, če pričakujemo, da bi državljani in državljanke Slovenije vendarle lahko na referendumu odločali o tem zgodovinsko največjem nakupu orožja v Sloveniji? Zato, ker gre za denar, ker gre za težki denar, 780 milijonov. Računajte, kakšne provizije bodo tukaj. In kadarkoli je na oblasti Janez Janša, provizije letijo v nebo. In mi, ki beremo tudi kaj drugega, ne samo medije, ki jih financirajo tuji diktatorji, pač vemo, da so tudi knjige, ki govorijo o tem, kdo je razprodal orožje Teritorialne obrambe, kakšni denarji so šli tam, pa knjigo Prevarana Slovenija pa Domoljubje, zapisano z ničlami in tako naprej. Skratka gre za vojno dobičkarstvo, tako pri covid opremi, kakor tukaj zdaj. Veste, zdaj vse več imamo obolelih za covidom, nimamo pa infekcijske klinike. Kaj je ta vlada delala sedem mesecev? Res ne vem. Ja vem, kaj je delal. Odstavljala je ljudi, kadrovske čistke, marsikaj je počela v tem času, ja, prevzemala medije, metala ven civilno družbo, uničevala kulturni sektor in tako naprej, nič pa, da bi reševala epidemijo. In naše zdravstveno osebje je izčrpano, to vam govorijo povsod. Bolnice so zablokirane zaradi covida, premalo imamo zdravstvenega osebja. Vse več je starostnikov, ki čakajo na posteljo v domovih za starejše občane. 11 tisoč čaka. Ne gradimo novih domov za starostnike, ampak ne, kupovali bomo pa nove patrie. Pa dobro vemo, kako se je končalo s patriami, a ne, v prejšnjem mandatu Janeza Janše. Seveda tokrat pride Pompeo, agent CIE, kot da ima tako rad Bled, in se zmenijo. Vemo tudi to, da ameriško orožje ne bo pod drobnogledom, tako kot je Finsko. Imamo ogromno mladih, ki so brez služb, brez nadomestil, ki so prekarci, ki so morali odpreti espeje in ne bodo dobili ničesar. Mladi so brez stanovanj, brez perspektive. Naša država ne gradi stanovanj. In potem si še kakšen politik drzne reči, da so mehkužni, ker živijo do 30. leta pri starših. Kam pa naj grejo? Skratka, imamo ogromno problemov. Če gremo samo šolstvo, koliko otrok se danes ne more šolati na daljavo, ker nimajo interneta doma. Nimajo niti računalnika. Ampak naša Vlada bo kupovala oklepnike, madona! Saj ni problem, poskrbite za našo vojsko, poskrbite za obrambo, poskrbite za Civilno zaščito, ne odstavite poveljnika Civilne zaščite, pomagajte gasilcem. Ne. Mislim, meni se zdi zelo nespoštljivo, da ministra Tonina danes ni tukaj. Očitno se ne mara soočiti s to debato. Ampak nas je tukaj zelo agresivno napadel predstavnik Nove Slovenije. Veste, papež vas je pozival, krščanski demokrati, naj se ne investira v orožje in v smrt. Na radiu Ognjišče, kolegica, križajte se, tudi jaz sem se prej križala, je rekel: »Sad vojne je smrt.« A tudi papež ni več tapravi? Baje je nezmotljiv. Pa upam, da ni levičar. In potem ste govorili tukaj o Rusih, o Kitajcih, seveda, če pride Pompeo, reče, ne poslujte s Kitajci, oni so uuuu, bav bav, zdaj bomo pa mi 5G tehnologijo rajši od Američanov vzeli, pa orožje bomo rajši od Američanov kupovali in zdaj govorite, da smo mi neodvisni. In naš Tvito, predsednik Vlade, ki nam dela sramoto kadarkoli se zjutraj zbudi in se usede za svoj, ne vem, telefon ali računalnik, podpira nestrpnega Trumpa in še to napada napačne ljudi in kar strelja vsepovprek in podpira ambicije in cilje Nata. Skratka, to je več kot sramota za Slovenijo. Res je, ne Rusi, ne Kitajci nas ne ogrožajo. In ko govorite, koliko so pa Kitajci pobili na Tiananmenu. Koliko je bilo pa v ZDA genocida nad domorodnimi Indijanci? Do kam bomo šli? Ie dopustno je, da lažete, da hoče Levica razpustiti vojsko. Mislim, tanke rabite za boj − proti komu? In potem pravite, da vandalistično uničujemo družbeno lastnino, če nam kratite demokracijo, in želimo, da smo slišani in zganjamo hrup v tej dvorani, ko nam jemljejo demokratično pravico kot poslancem opozicije, da tu razpravljamo. In potem seveda posnetek lansira vaš poslanec iz SDS, ki je pijan napihal v službenem avtomobilu in ogrožal življenja ljudi, da sem jaz uničevala družbeno lastnino. Svinčnik je moj, pa ni vreden niti enega evra. 780 milijonov postavljate na vago. Res sramota. Sramota. In res, tukaj pravite, da gre za življenje ali smrt Slovenske vojske. Mislim, res sramota. Verodostojnost naše države. Veste, kolikokrat sem slišala to sintagmo verodostojnost? Vsakič, ko smo morali prodati firmo, smo skrbeli za verodostojnost države. Ko smo prodajali banke, smo skrbeli za verodostojnost naše države. Pred kom? Sprašujem vas, pred kom, razen pred našimi državljani, moramo ohraniti verodostojnost? Ko slišim, da moramo interese svojih otrok, starostnikov, državljank in državljanov žrtvovati nekakšni verodostojnosti do nekakšnih tujcev, ki so vprašljivo verodostojni, se, veste, vedno primem za denarnico. In resnično me skrbi to širjenje sovraštva lažnih novic, strahu tam z desne strani. Veste, to ni nikoli prineslo nič dobrega. Širjenje sovraštva, militarizacija, nikoli v zgodovini človeštva ni prineslo nič dobrega. In sedaj razumem, lažje razumem neka žalostna zgodovinska dejstva, ko so določene skupine ljudi s sovražno propagando tako razčlovečili, da so potem nahujskali trume ljudi in nestrpnežev proti njim. Skratka, referendum. Včasih ste nam govorili, da bi bili druga Švica, referendum je v Švici običajen za vsako stvar. In referendum je oblika demokracije, ustavno zagotovljene demokracije. Ne samo enkrat na štiri leta, kjer rečeš volivcem, mi pa nikoli ne bomo šli v nestrpno vlado Janeza Janše, in potem greš in štiri leta ljudje nimajo sploh nobene moči, da bi karkoli naredili. Referendum je takrat, ko ga ljudje potrebujejo. In vi ste videli, da kar veliko ljudi, bi rekla, kar tri četrtine ne podpirajo vaših nakupov orožja zdaj. Nikakor ne sedaj, ko imamo toliko drugih zdravstvenih prioritet. Skratka, jemljete nam pravico do demokracije tri stranke koalicije, ki imate demokracijo v svojem imenu, Demokratična stranka upokojencev, Slovenska demokratska stranka, krščanski demokrati. Ni demokracije v Sloveniji, odkar je ta vlada na oblasti. In veste, branik slovenstva, je prej rekel kolega Pojbič. Ali veste, kaj je branik slovenstva vedno bil in vedno bo? Ne boste slovenstva ubranili z orožjem, z nobenih orožjem, tudi atomsko bombo si lahko omislite. Drago nas bo stala, lačni bomo zanjo, ampak ta vam slovenstva ne bo ubranila. Edini branik slovenstva, dragi moji, je kultura, ki je pa ta vlada ne spoštuje, ne mara in jo jemlje za svojega sovražnika. In vaš predsednik Vlade reče, ne rabimo vojske samo na mejah države, mi jo rabimo tudi v notranjosti. Proti komu? Proti lastnim državljanom in državljankam? Ali bodo begunce preganjali po ljubljanskih ulicah? Ali kolesarje? Ali koga? Veste, mene takšna oblast zelo skrbi in je ne priznavam, zato ker ne pelje nikamor. Edina stvar, ki je bistvena danes, je, da morajo državljanke in državljani imeti možnost demokratičnega odločanja. Za največjo investicijo v zgodovini samostojne Slovenije je treba vprašati ljudi, posebno danes, ko se soočamo s krizo, ko so ljudje brezposelni, ko bo ogromno lakote in mizerije, res ni čas za investicije, kot jim pravite vi. V resnici pa je to interes orožarskih lobijev, nobena investicija. Ni čas za nakupe orožja za Natove misije v tujini. Ni čas. Je pa čas, da poskrbimo za to znotraj naših meja. Ja, kupite helikopter, ki bo reševal življenja, ki bo vozil v klinični center, kupite, ne vem, karkoli je potrebno naši vojski in ne govorite, da nasprotujemo Slovenski vojski, ker to je laž. Debela laž. Mi smo za vse, kar je razumno znotraj meja naše države, ne potrebujemo pa 780 milijonov za tuje interese, za tuje misije. Ne, ta trenutek ne. Če želimo biti Švica v čemerkoli, kot smo nekoč govorili in so nam obljubljali, potem vsaj referendum dovolite ljudem, kajti do volitev je še dolga.
Hvala lepa. Replika Andrej Černigoj. Izvolite.
Hvala, gospod predsedujoči, za besedo. Glejte, moram se odzvati, ker sem se nekako prepoznal v teh besedah svoje kolegice. Glejte, moram vam zelo jasno povedati, da z vašimi argumenti, jaz razumem vaše argumente zelo jasno, ste proti Slovenski vojski, ste proti sleherni pripadnici in pripadniku Slovenske vojske. In moram drugo reči, da se mi zdi zelo nedopustno, da ko ostanete brez argumentov, začnete tudi v Levici omenjati vero. To me zelo veseli, no, po drugi strani. In nenazadnje, ko zmanjka argumentov, v tej dvorani uporabljate tudi silo. Zato moram reči, jaz nikoli nisem poimensko povedal in nikoli nisem poimensko polemiziral kdo je kaj uporabil imena in priimka, ampak me veseli, da ste se v mojih besedah prepoznali. In namesto kesanja ste nekulturno glasno izrazili svoje nestrinjanje med mojim podajanjem poslanskega stališča. To je bilo zame in za javnost zelo sramotno. Moram reči, da po mojem mnenju s takimi dejanji še bolj kažete, da ste proti Slovenski vojski in ta poslanka s svojim obnašanjem − kaj kaže? Da je najšibkejši člen tega cenjenega zbora. Hvala.
Hvala lepa. Postopkovno Violeta Tomić. Izvolite.
Glejte, prosim vas, da opozorite poslanca, če smo vsakič rekli, nismo proti Slovenski vojski, naj ne laže, kajti laž je velik greh. In seveda Jezus je bil socialist in vsekakor smo mi bolj Jezusovi kot ste vi krščanski demokrati [[…]]
Glede opozorila, prepustite meni vodenje seje, ne rabim nobenih nasvetov, sem dovolj usposobljen za to. Bi pa rad, ker sem že pri besedi, opozoril, da slovenstva ne bodo ohranili vulgarizatorji slovenske kulture, ampak kulturniki. Zdaj pa dajem besedo najprej predstavniku Vlade, državnemu sekretarju Urošu Lampretu. Izvolite.
Hvala, predsedujoči. Dovolite mi samo dve kratki pojasnili na dve navedbi. Prvo je glede starega železa in pa drugo je glede zamenjave poveljnika Civilne zaščite. Glede starega železa; zdaj v branjenju investicije, ko govorimo o investicijah, to so investicije v opremo z življenjsko dobo 25 plus let, 25 do 35, 40 let. Slovenska vojska trenutno temelji na investicijah, ki so bile izvedene v Slovensko vojsko konec 90. let. Lahko bi šli bolj specifično; to so bojna vozila valuk 6x6, to so helikopterji, ki so bili kupljeni takrat in tako naprej in tako naprej. Ne bi šel preveč v podrobnosti. Ko govorimo o investicijah, to so tudi investicije v našo varnost. Naša ocena je, da je varnost podlaga za vse ostalo. Kar pa se tiče navedbe, da je bil odstavljen poveljnik Civilne zaščite, moram na tej točki kategorično zanikati, da to ni res. Poveljnik Civilne zaščite ni bil odstavljen. Nobena pooblastila poveljniku Civilne zaščite niso bila odvzeta. Mi imamo gospoda Srečka Šestana, ki je poveljnik Civilne zaščite s polnimi pooblastili in polnim zaupanjem vodstva ministrstva. Ko pa govorimo o tem, je pa res, da je gospod Šestan istočasno vodil tudi notranjo organizacijsko enoto v Upravi za zaščito in reševanje, ki se ji reče Urad za operativo. To zadevo je delal začasno, ker je ta isti predstojnik tega urada bil na daljši bolniški. In zdaj se je pač na to notranjo organizacijsko enot, ki je Urad za operativo, postavilo drugega človeka. In gospod Šestan bo prestavljen v kabinet ministra s polnimi pooblastili kot poveljnik Civilne zaščite. Toliko predsedujoči. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Jerca Korče. Za njo bo razpravljala poslanka Iva Dimic. Izvolite, imate besedo.
Najlepša hvala, predsedujoči. V številnih razpravah do sedaj smo se v bistvu odmaknili od ključne točke, ki jo danes sploh imamo na dnevnem redu, in sicer to je posvetovalni referendum. Ne govorimo o vsebini zakona. O tem bi lahko bil govor najbrž v kampanji, če bi bila kar se tiče referenduma, o tem je tudi govora, ko sprejemamo ta zakon. In v naši državi imamo možnost posvetovalnega in pa zakonodajnega referenduma. Strinjam se s kakšno oceno, da je posvetovalni referendum neka anketa, ki ne zavezuje vlade, to absolutno drži. Čeprav se ne strinjam s tem, da je to draga anketa, kajti nenazadnje teh 3 milijone, gre večinoma, večinoma za ljudi, ki delajo na voliščih, in vsak od nas, ki je odšel na volišče ali celo delal tam, ve, da to niso zdaj neki ljudje visokega statusa, ampak je to nek dodatni zaslužek, ki ga dobijo občanke in občani, tako da ti 3 milijoni gre praktično ljudem in se zadeva zarola, tako da okoli tega je to neka taka demagogija. Imam pa jaz en problem zdaj, ko sem povedala, kaj mislim o posvetovalnem referendumu. Avgusta je minister pozval Levico, da naj se zberejo podpisi za zakonodajni referendum, ker je posvetovalni referendum po njegovem draga anketa. Vse lepo in prav. Oktobra pa Vlada sprejme sklep o nedopustnosti razpisa zakonodajnega referenduma. E, tukaj pa imamo problem. In to ni stvar vsebine, to ni stvar tega, kakšno je moje mnenje o tem, o investicijah v Slovensko vojsko, niti o tem, da je prostor in čas v tem trenutku absolutno neprimeren, kljub temu da vojska potrebuje investicije, ampak smo pri političnem vprašanju, ali bomo odrekli državljankam in državljanom, da s podpisom najprej izrazijo možnost razpisa zakonodajnega referenduma in potem izrazijo svojo voljo. O tem se danes pogovarjamo. In to je politično vprašanje, ali bomo dopustili, da ta vlada meni nič, tebi nič pove, zakonodajni referendum je za nas nedopusten, mi ne potrebujemo volje ljudstva. Na drugi strani pa se danes pogovarjamo, da tudi posvetovalni referendum tej koaliciji ne ustreza. Veste, tukaj pa posegamo v polje nekih ustavnih pravic, da državljanke in državljane povprašamo o neki zadevi, seveda, če se pri zakonodajnem referendumu najprej zbere dovoljšnje število podpisov, na primer, tudi to je težak postopek, da se sploh zbere dovolj podpisov za razpis zakonodajnega referenduma. In tukaj je moje vprašanje, glede na sprenevedanje gospoda Tonina, to pa je sprenevedanje, ki je zabeleženo. Ali je on glasoval na Vladi proti sklepu o nedopustnosti razpisa zakonodajnega referenduma? In če ne, zakaj javno govori nekaj, stori pa nekaj drugega? Na žalost je danes tukaj kot predstavnik politike državni sekretar in me zanima, mi boste vi odgovorili, zakaj se tako na okopih bojimo tega, da se narod povpraša, kaj si o tem misli. Pa saj nihče ne pravi, da s svojimi dobrimi argumenti, ki jih lahko imate in jih danes tukaj pojasnjujete, ne boste prepričali naroda v svoj prav. Saj to je namen demokracije, da se argumenti soočijo in da se ljudstvu prepusti možnost izbire. Tako da se danes ne pogovarjamo o sami vsebini, pogovarjamo se pa o tem, ali bomo na podlagi tega, da je Vlada sprejela sklep o nedopustnosti zakonodajnega referenduma, mogoče pa omogočili posvetovalni referendum. In vsa ta soočenja okoli masla, topov in tako naprej, danes sploh nimajo veze. Vprašanje je samo, ali se ta Vlada boji ljudske volje, ali bo sploh omogočila korake proti temu, da še imamo to ustavno določilo, da ima oblast ljudstvo? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, državni sekretar Uroš Lampret.
Predsedujoči, hvala. Dovolite mi, da na kratko odgovorim, ker je bilo vprašanje neposredno namenjeno meni. Vlada sklepa o nedopustnosti zakonodajnega referenduma ni sprejela, saj za to ni pristojna. Vlada je predlagala tak sklep v sprejetje v Državni zbor, saj meni, da gre za nujne ukrepe obrambe države, o katerem v skladu z Ustavo referendum ni dopusten. Hvala predsedujoči.
Hvala lepa. Besedo ima poslanka Iva Dimic, za njo pa bo razpravljal poslanec Franc Jurša. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Danes mislim, da marsikaj slišimo v tej dvorani ideološkega, tudi citiranje papeža Frančiška, pa vendarle so dejstva mogoče nekoliko drugačna. Bilo je rečeno, Levica ves čas želi ustvariti neko kaotično stanje in kaos v državi, kjer bi želeli, da bi se državljani opredeljevali o Slovenski vojski ali o slovenskem zdravstvenem sistemu. To je skrajno sprevrženo. Država potrebuje oboje. In lahko rečem, da je Vlada v proračunu za leto 2021 namenila 150 milijonov več sredstev za slovensko zdravstvo in tudi za slovensko šolstvo, v letu 2022 ravno tako. Mi govorimo približno o 100 milijonih evrih za Slovensko vojsko. Trenutno noben podsistem ni podhranjen, podhranjena pa je že vrsto let tudi Slovenska vojska. Šla sem si pogledati in imam tudi sprintane vse naslove od leta 2007 naprej, kako podhranjena je Slovenska vojska. Kako opozarjajo na to, da enostavno dobivamo slabe, negativne ocene. 21. februarja 2018 je bilo v enem izmed slovenskih medijev zapisano: »V Slovenski vojski so zaskrbljeni zaradi slabe ocene bataljona bojne skupine iz minulega tedna.« Se pravi, spomnili so na minule negativne ocene Slovenske vojske, ki so kazale na šibkost vojske na področju kadrov, opreme in zagotavljanja sredstev za razvoj Slovenske vojske. 2007, 12. februar: »Odhodi vojakov iz Slovenske vojske se bodo nadaljevali.« Se pravi, poglejte, to je samo en dela naslovov, ki kaže, da se praktično nihče ni ukvarjal s Slovensko vojsko. Kadar pa so nastopile naravne nesreče, takrat smo pa vsi pričakovali, da se bo v reševanje poleg Civilne zaščite vključila tudi Slovenska vojska. In bilo je danes rečeno, da nas ne ogroža vojna, ogrožajo nas potresi. Mislim, ja, kdo pa je v Posočju reševal ob potresu? Pa mi je žal, da je slovensko Posočje izpostavljeno temu. Kdo je bil prvi, ki je bil tam? Slovenska vojska in seveda tudi Civilna zaščita, ki spada pod Ministrstvo za obrambo. Ne vem, zakaj res želi Levica vzpostaviti to ideološko noto, ali vojska ali zdravstvo. Še enkrat poudarjam, oboje skupaj in še kaj zraven. Bilo je rečeno, da sovražimo kulturo in ne vem kaj. Lepo vas prosim, kakšne besede danes tukaj v tem parlamentu, ko bi morali reči, da bomo drug za drugega poskrbeli maksimalno, drug za drugega skrbeli tudi v prihodnje. Bilo je rečeno, kaj vse bi lahko sezidali s tem denarjem. Res je, ampak mi moramo poskrbeti tudi za dovoljšno število zdravnikov. In še enkrat povem, Slovenska vojska pomaga tudi pri epidemiji. Ko sem sama bila poslana na testiranje, pa hvala bogu zaenkrat ni bilo potrebe, kdo me je sprejel na Infekcijski kliniki? Predstavnica Slovenske vojske. Se pravi, da so v prvih bojnih vrstah tudi v zdravstvenem sistemu. Ali mi govorimo isti jezik? Ali mi razumemo ali vemo, kaj se dogaja v Sloveniji? Kdo je tisti, ki prvi sprejme ljudi na Infekcijski kliniki? Pripadnik Slovenske vojske. O teh ljudeh mi govorimo. Bilo je rečeno, da ne rabimo Nata, ne vem kaj še vse. Poglejte, Nato je najcenejša varnostna zavarovalna polica. Države zaveznice si skupaj delimo obrambne izdatke, zato je obramba bistveno cenejša, kot če bi vse kapacitete razvijali sami. In tukaj se moram spomniti in povedati, da sva midva s kolegom mag. Dejanom Židanom, ko je bil še predsednik Državnega zbora, podprla Severno Makedonijo v povezovanju v zvezo Nato, ker so tudi v Severni Makedoniji želeli stopiti na pot zveze Nato in Evropske unije. In mi smo bili tam ob tem svečanem dogodku, edinstven dogodek v zgodovini. Skupaj sva bila s predstavnikom, takratnim predsednikom SD, v Makedoniji, ko se je ta priključevala v zvezo Nato. Mislim, da ima Slovenija v vsem tem balkanskem delu izjemno pomembno nalogo. Razumimo tako, da Slovenija zagotavlja v tem balkanskem delu mednarodni mir in stabilnost. To jaz razumem, najprej v regiji Balkana, zato imamo tukaj najmočnejšo vojaško misijo v Bosni in na Kosovu. Na Balkanu smo glede na našo velikost nadpovprečno močno zastopani in to dokazuje našo strateško zavezanost k zagotavljanju stabilnosti regije. Mi ne govorimo samo o mikro, o Sloveniji, mi moramo gledati o regiji, mi živimo v določeni regiji, ki pa je, vedno smo rekli, nek sod smodnika ali pa vrelišče. In jaz res ne razumem, mogoče nekateri danes, ki so tukaj razpravljali, ampak jaz se dobro spomnim velikega migrantskega vala med leti 1991 in 1994 ravno iz teh regij. In čemu nasprotujemo? Nasprotujemo temu, da bi bili dobri in da bi bili še naprej zagotovilo stabilnosti in miru v regiji. Kdor ne vidi tako, lahko rečem, da ne razume pomena vojske. Zato imam danes občutek, da tukaj govorimo in da Levica enostavno želi Slovensko vojsko ukiniti. Zato, lahko rečem, ker želi imeti nek kaos, kaos na meji, kaos v državi, kaos v regiji. Pa vendarle so zadeve postavljene drugače in ne pristajam na razpravo vojska da ali ne. Potrebujemo jo, še enkrat, tako kot vse ostale: zdravstvo, šolstvo, socialo. V proračunu so ta sredstva zagotovljena za vse podsisteme, za vse sisteme. Edino, kar si želim, je to, da bi vojska bila tako stabilna, da bi se mladi lahko odločali za poklic vojaka. Ko bo Slovenska vojska tako stabilna in imela urejene zadeve, se bodo tudi mladi odločali za ta poklic vojaka. In upam, da se bo v prihodnjih letih to zgodilo.
Hvala lepa. Besedo ima Franc Jurša, za njim bo razpravljal Franci Kepa. Izvolite.
Gospod predsednik, hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav vsem v dvorani! Spremljam temeljito razpravo v Državnem zboru, v tej dvorani, in me na nek način skrbi, da je ta razprava ideološka. Ne dopade se mi, da nekdo tako govori, naj bo to levi ali desni ekstremist. Mi smo se odločili, da Slovensko vojsko rabimo, prerasla je iz Teritorialne obrambe davnega leta 1991 in vsi, ki smo bili vključeni v te strukture, razumemo in poznamo zadeve mogoče malo bolj kot tisti, ki v teh strukturah nikoli niso bili. Danes, ko nekdo v dvorani izreče, da bi lahko v sedmih mesecih zgradili Infekcijo kliniko v Sloveniji, dragi moji, pa to verjetno ne gre oziroma tisti, ki razumemo, da to ne gre, lahko tudi negiramo. Zdaj pa bi rad videl tistega junaka ali junakinjo, ki to govori, naj to tudi stori. Da je potrebno pomagati gasilcem in Civilni zaščiti ter seveda tudi drugim strukturam zaščite in reševanje, se strinjam in nekako smo v teh letih, kriznih letih tudi na nek način skrbeli, da je to področje bilo ustrezno pokrito. Za Slovensko vojsko pa nasploh za celotno obrambno strukturo pa smo vedno jemali. Tudi sam sem bil zraven, ko smo rekli, ja, komu bomo pa zdaj? Ja, Slovenski vojski. In enkrat temu, jaz razumem, mora biti konec. Govoriti o tem, kdo je na oblasti in kaj počne, moram odgovoriti, da so nekateri bili celo nadstranka v bivši koaliciji in so bivšo koalicijo, manjšinsko vlado, tudi zapustili. Zapustili so nas in seveda nekdo, ki je bil na čelu tiste vlade, je pač to naredil, kar je naredil. Seveda ni dobro presodil in oblast je dobil kdo drug. Pa bi bilo fajn, če bi pa temu drugemu pa zdaj na nek način vseeno omogočili, da v teh težkih časih uspešno deluje, ne pa, da si non stop mečemo polena pod noge. Govoriti, da čas in prostor nista prava. Kdaj pa sploh sta čas in prostor prava, da bi se odločali, da dejansko opremimo Slovensko vojsko do te mere, da bodo slovenski fantje sploh želeli iti službovati v to Slovensko vojsko. Okrog posvetovalnega referenduma in zakonodajnega mi zdaj nekdo naj razloži. Jaz mislim, da je posvetovalni referendum neko povpraševanje, ni zavezujoče, zakonodajni pa je. Zakaj potem predlagatelji niso predlagali, da bi bil zakonodajni referendum? Jaz bi danes moral verjetno govoriti bolj o socialnih temah, o domovih za starejše, negovalnih bolnišnicah, dolgotrajni oskrbo, bolnišnicah nasploh, zmanjševanju čakalnih vrst, zdravstvu in tako dalje. Ja, to je tema, o kateri bomo govorili in o kateri bom tudi sam glasno in jasno govoril. Seveda pa se zavedam, da je potrebno zagotoviti tudi varnost. Moja prispodoba je sledeča. Ko izgubiš varnost, se šele zaveš, kako je dragocena. In Slovenska vojska pa tudi Slovenska policija in še nekatere strukture so tiste, ki nam to varnost zagotavljajo. Zato moramo za te strukture na ustrezen način tudi poskrbeti. Ja, 780 milijonov, dragi moji, se nam vidi strahovita velika vsota. Ampak to je vsota razdeljena na šest let pa še nekaj, kar je ključnega pomena. Če pride neka nova vlada, se bo mogoče odločila drugače. Proračun za določeno leto določa znesek za investicije k Slovenski vojski. Seveda ne samo vlada, tisti, ki bodo sedeli v tej ovalni dvorani, bodo soodločali in imeli možnost, da rečejo, ali v določenem letu bo ali ne bo toliko sredstev, kot se je predvidelo v tem zakonu. Veste, spomin mi seže že relativno zelo daleč, ker je moj EMŠO tudi že relativno visok, pa vam moram povedati, da sem bil kot profesionalec svoj čas v predhodnici Slovenske vojske. In še kako bi bilo pomembno, če bi takrat, 1991 leta, imeli na razpolago dobro opremo, tako osebno kakor tudi kolektivno opremo, kakor tudi seveda oborožitev. Ampak takrat vsega tega nismo imeli. In veste, da danes tisti, ki govori, da nas nobeden ne ogroža, da tistim nekaj zamuja. Ko nas nekdo ogroža, takrat moramo mi delovati. In če nimamo s čim delovati, tudi ne moremo zagotavljati državljanom varnosti, ki pa je kot po moji presoji ključnega pomena. Ja, sem proti temu, da se ta poizvedovalni referendum izpelje, moram vam pa povedati jasno in glasno, da bom veliki zagovornik za tiste teme, ki sem jih malo prej omenjal, to so socialne in zdravstvene teme.
Hvala lepa. Besedo ima predlagatelj Luka Mesec.
Hvala lepa za besedo. Nekaj replik bi želel na izvajanje kolega Jurše. Najprej, zakaj posvetovalni, zakaj ne zakonodajni referendum. Mi smo predlagali, da se o tem Vlada posvetuje z ljudstvom, o investiciji 780 milijonov, ker je to zakonska iniciativa Vlade in ker je to največja investicija v tem mandatu, zato bi se nam zdelo prav, da se vpraša ljudstvo za mnenje. Smo pa tudi napovedali, da če bo naša pobuda spregledana in bo sprejet zakon brez posvetovanja z ljudstvom, pa ne izključujemo možnosti zakonodajnega referenduma, kar pomeni, da je treba zbrati 40 tisoč podpisov. Ampak ne izključujemo te možnosti. Tisti je zavezujoč. Želimo pa dati vnaprej pač možnost, da se pred tem posvetujemo, da ne bi bilo treba imeti potem zakonodajnega. Drugo, pravite, da se moramo pogovarjati o varnosti. Se strinjam. Ampak strinjam se predvsem s tem delom vašega izvajanja, ki je opozoril, pravilno opozoril, da obstajajo različne varnosti, za katere je treba skrbeti. Obstaja zdravstvena varnost, obstaja socialna varnost, obstaja varno staranje, obstaja potresna varnost, obstaja varnost, ki bo v prihodnosti vse bolj pomembna, to je varnost pred podnebnimi spremembami. Zato se je treba pogovarjati o tem, v katere od teh varnosti je prioritetno vlagati in kaj prebivalci v bistvu željo. Vlada privatizira orožje, prej sem neke številke predstavil, v naslednjih petih letih bo za vojsko, za investicije v orožje šlo 780 milijonov, za investicije v zdravstvo pa 219. Mi ocenjujemo kot predlagatelji in pobudniki tega referenduma, da je to napačna prioriteta, da bi kvečjemu moralo biti obratno, zato pravimo, da je treba iti na referendum. In pa nenazadnje, ko pravite, zakaj se enostavno ne pusti tej vladi, da vlada. Glejte, takole bom rekel, dve stvari. Prvo, jaz bi si v bistvu želel, da bi mi postali neka malo bolj dialoška družba, mogoče po zgledu Švice, kjer o pomembnih stvareh odločajo na referendumu in kjer ima ljudstvo prek referenduma v bistvu možnost, da usmerja državo, pa so oni tudi zaradi tega, dolge tradicije, verjetno najuspešnejša ali pa ena od najuspešnejših družb v Evropi. Mi smo, čeprav so nam nekateri govorili, da bomo druga Švica, pred 30 leti, prišli v neko popolnoma drugo stanje, ki se je zelo jasno izkristaliziralo pod to vlado, in to je, da pri nas, ko nekdo v vladi prevzame vajeti v svoje roke, ima ljudstvo v bistvu zelo malo besede pri tem, kako se vlada in kako se državo vodi. Ljudstvo praktično nima besede pri tem. Še opozicija v parlamentu, pa čeprav nas je skoraj polovica poslank in poslancev, imamo zelo zelo malo vpliva na to, kako se državo vodi. Tisti na oblasti pa lahko kljub temu, da uživa baje samo še četrtinsko podporo, lomasti po medijih, institucijah, žuga pravosodju in tako naprej, pa mu nihče ne more nič. To pa je vir konfliktov in sporov v tej državi.
Gospod predlagatelj, vrnite se k temi − referendumu, ne medijih in ostalih zgodbah.
Saj zato, to je karikatura, zakaj je potreben referendum in zakaj se moramo pogovarjati [[…]]
Vrnite se k temi, k točki dnevnega, ki ste jo zahtevali.
[[…]]o drugačnem tipu demokracije.
Bomo o medijih drugič.
In prosim, predsedujoči, da mi ne skačete v besedo. Lahko me opozorite, po mojem izvajanju, ne pa mi skakati v besedo.
Trenutek, bodite vljudni. Predsedujoči je edini, ki ima pravico poseči razpravljavcu v besedo. In če ste vljudni, boste počakali, da vam pove tisto, kar misli.
Glejte, gospod [[…]]
Ne morete vi meni skakati v besedo.
Vi ne morete meni skakati v besedo. In glejte, ne bom si dovolil, da [[…]]
Jaz vam pa samo lahko povem, da se vrnite k točki dnevnega reda.
[[…]]ob kritični besedi o tej vladi vi meni skočite v besedo in mi onemogočite kritiko.
Vrnite se k točki dnevnega reda. Imamo predlog za razpis posvetovalnega referenduma, nimamo refinanciranja medijev, nimamo uredniške politike, ampak posvetovalni referendum glede denarja za te vojaške investicije v Slovenski vojski. In to je tema. Če želite drugo temo, boste dali drugo točko na dnevni red. Izvolite, pa držite se teme.
Kot opozicijski poslanec imam ustavno pravico, da povem kritiko te vlade. Vi ste mi v besedo skočili v trenutku, ko sem rekel nekaj o tej vladi, kar vam ni všeč. In tega si ne bom dopustil, ker nimate nobene poslovniške pravice, da to počnete. Sicer sem pa zaključil svojo razpravo, ker sem povedal, kar se mislil povedati.
Hvala lepa. Res predlagam, da se držite točke dnevnega reda, ne da govorite o vsem mogočem od A do Ž, ker to ni taka točka. Če boste pa dali točko politika vlade Republike Slovenije v zadnjih šestih mesecih, boste pa o vsem govorili. Tukaj pa je strogo namenska tema, ki ste jo sami predlagali. In se je držite, prosim. Gospod Jurša, izvolite, imate repliko. Žal ne gre, nimate več časa. Naslednji je na vrsti za razpravo Franci Kepa, za njim pa bo dobil besedo mag. Dejan Židan. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav gostom! Kolegice, kolegi! Da nismo trenutno ogroženi vojaško, je res, vendar se to lahko v trenutku spremeni. Še dobro se spominjamo leta 1991, kako so nas napadli nekdanji kolegi, prijatelji iz JLA. Samo dobri organizaciji in domoljubju ljudi pod vodstvom obrambnega ministra in sedanjega predsednika Vlade se gre zahvaliti, da smo se uprli okupatorju. Tisti, ki ste proti posodobitvi vojske, ste proti varnosti vojakov, naših vojakov, naših sosedov, naših sinov, naših očetov. Brez sodobne opreme se počutijo zapostavljeni. Vsaka stranka ali skupina strank ima pravico sklicati referendum, ali posvetovalni ali zakonodajni, normalno rednega, z zbiranjem podpisov na terenu in overjenih na upravnih enotah, 40 tisoč jih je potrebno. Nabava orožja, 780 milijonov izgleda visoka investicija, vendar to ni enoletna investicija, ampak poteka v šestih letih. Prvi dve leti po 100 milijonov, naslednje štiri leta po 145 milijonov. Več let, zadnje desetletje je bila nabava in ohranjanje vojske na stranskem tiru in se ji je venomer jemalo sredstva. Vsaka vlada je samo jemala denar pri vojski, malo zaradi krize pa tudi zaradi izgovorov, da vojska ne potrebuje nujno nove opreme. Skrajni čas je, da se vojski da dodatna sredstva, normalno delovanje, da bodo vojaki lahko varno delovali in opravljali tekoče naloge. Res je epidemija, zato se razporeja na šest let in tako je prav in se ne bo poznalo. Enkratni znesek bi bil zelo visok. V nabavah bodo tudi helikopterji za dostavo, namenjeni tudi za civilne namene, tudi transportna letala, tudi ostala oprema. Da bi se denar rajši namenilo za zdravstvo, za graditev domov za ostarele, ni prava razlaga. Oboje je nujno potrebno. Nujno potrebno rabimo varnost, nujno potrebno rabimo zdravstvo in šolstvo. Zdravstvo je prav sedaj na preizkušnji, ta čas, ta trenutek, in ogromno sredstev je tudi ta vlada dala tudi to leto v zdravstvo in bo sigurno še dala, ker je nujno potrebno. Vojska velikokrat pomaga ob naravnih nesrečah, žledolomih [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Kepa, čas je potekel. Besedo ima mag. Dejan Židan, pripravi pa se Boštjan Koražija. Kolega, izvolite.
Hvala, predsedujoči. Spoštovane kolegice, kolegi, predstavniki Vlade, lepo pozdravljeni! Sam Slovensko vojsko podpiram, zato sem podobno kot naša poslanska skupina podprl zakon o obrambi, zato da so vojakinje in vojaki dobili boljši status. Za razliko od nekaterih razpravljavcev na desni strani, pa ne verjamem, da živimo v nebesih. Ni res, da je dovolj denarja za vse prioritete, ki jih trenutno potrebujemo. Je samo velika proračunska luknja in slabše stanje zaradi nepripravljenosti, kot je bilo spomladi letos. Zato je prav, da imamo kot državljanke in državljani pravico povedati, kaj je v tem trenutku prioriteta, tudi kar se varnosti tiče. Mi nujno potrebujemo negovalno bolnišnico v Murski Soboti, nujno potrebujemo investicije v splošno bolnišnico, da nekatere oddelke usposobimo. Nujno potrebujem cel kup zgradb v Kliničnem centru v Mariboru, pa ne samo nove infekcijske klinike, ampak center je star in potrebuje močno obnovo. Potrebujemo novo bolnišnico v Celju, da ne govorim o Kliničnem centru v Ljubljani in o tem, da Ljubljana nima sekundarne bolnišnice. V resnici potrebujemo investicij več kot milijardo evrov. In za razliko od investicij v Slovensko vojsko, se država ni potrudila, da pride pred nas z investicijskim načrtom. Pa to ima prednost! To je največja oblika varnosti, ki jo lahko državljankam in državljanom ponudimo, in je to naša dolžnost, da naredimo. Zato ne govorite, da državljanke in državljani nimajo pravice povedati, kaj je za njih prednost. Če pogledate, recimo, Švico, ki je na nek način zgled referendumu. O vsaki nabavi tanka, aviona ljudje odločajo. Včasih odločijo pozitivno, včasih pa negativno. Tukaj pa sedaj, ko v resnici denarja ni več, ker je samo velika proračunska luknja in slabše stanje, kot je bilo spomladi letos zaradi nepripravljenosti države, da je država nepripravljena na drugi val, pa ni kriva opozicija, ker nima vzvodov, naloga vladajočih je, da bi državo morali pripraviti, pa ugotavljamo samo, da nujno potrebujemo res vlaganje v slovenske bolnišnice. Zato ljudje imamo pravico odločiti na referendumu. Zato vas pozivam, da nam kot državljankam in državljanom to omogočite in s tem poskrbite za tisto obliko varnosti, ki jo najbolj potrebujemo. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija, za njim pa bo dobil besedo Jožef Horvat. Izvolite, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala. Imam malo časa, pa bom zelo kratek in jedrnat. Bom kar prebral gospodom in gospem preko na desni strani z NSi in SDS, in sicer odlomek iz knjige, ki vam bi morala biti sveta, pa vam žal trenutno ni, seveda govorim o Svetem pismu. Prebral bom pa odlomek, v katerem Jezus direktno govori o farizejskem kvasu. Mislim, da veste, kaj je farizejski kvas – hinavščina. Pa bom kar prebral: »Medtem se je zbralo na tisoče ljudi, tako da so hodili drug po drugem. Jezus je najprej začel govoriti svojim učencem, Varujte se farizejskega kvasa, ki je hinavščina. Nič ni prikritega, kar se ne bo razodelo, in skritega, kar se ne bo spoznalo. Zato se bo vse, kar ste rekli o temi, slišalo v luči. In kar ste v sobah povedali na uho, se bo oznanjalo na strehah.« In minister Tonin in ta vlada sta dejansko zelo dvolična. Glejte, najprej govori nam v Levici, naj uredimo zadeve, da bomo lahko razpisali zakonodajni referendum, pa se norčuje tudi iz tega posvetovalnega. Potem pa vrat na nos hitro sprejmejo na Vladi tale sklep, ki pač ureja, da ne bo možnosti referenduma oziroma razpisa referenduma. In čisto iskreno povedano, saj imamo že konstanten problem s to vlado že od začetka, ta dvoličnost, govorite nekaj, naredite nekaj drugega. Ves čas nam podajate roko, potem mi poskušamo sodelovati oziroma poskušamo tudi vam pomagati z dobrimi predlogi, jih zavrnete. Pač tipična dvoličnost. Moram priznati, da ste kar prišli v nek opus operandi, ko ste bili še v opoziciji, ko ste bili zelo agresivni. Tudi gospod Černigoj je danes presegel svojega sebe, moram priznati. Ne vem, ali je to bil samo primorski temperament ali kaj drugega. Upam, da nič kaj drugega, da je bil samo primorski temperament. In dejansko, glejte, ta vlada dejansko vso krivdo, to je spet naslednja dvoličnost te vlade, vso krivdo zdaj za to stanje, ki ga imamo glede virusa, epidemijo oziroma covida-19, poskušali zvrniti na naše ljudstvo, ki se je striktno držalo fizične razdalje, nošenja mask in vseh ostalih stvari, tudi te, bom rekel, epidemijske ure po novem, ne policijske. Ampak glejte, imate v Vladi in pri vaših predstavnikih ljudi, ki se tega ne držijo in potem od drugih, od našega ljudstva oziroma državljank in državljanov zahtevajo, da se držijo tega. Bom pa na koncu hitro zaključil in rekel, vem, da se imate v SDS in v NSi za najbolj verujoče kristjane tu notri v Državnem zboru, ampak bi samo opozoril, da se imate, ker s svojimi dejanji mi dokazujete, da to niste. Saj, da dajete v največji zdravstveni, gospodarski, socialni krizi 780 milijonov evrov za orožje namesto za ljudi, tega vam niti sam bog ne more več odpustiti. Hvala.
Hvala lepa. No to bomo še videli na koncu, kaj bo bog naredil. Zdaj ima pa besedo Jožef Horvat, za njim pa bo razpravljal Blaž Pavlin.
Najlepša hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, še drugi predstavniki sodelavcev ministrstva, gospod načelnik Generalštaba, kolegice in kolegi! Ravnokar sem slišal odlične argumente za posvetovalni referendum, tako da ne vem, če ga ne bi kar podprl, ob seveda dodatnih pogojih. Predvsem bom govoril o referendumskem vprašanju, ki nikakor ne sme biti dvolično. Ja, jaz sem katoličan, moja družina je katoliška. Vi, kolega, ki ste pred mano govorili, vam bom pokazal sporočilo moje sestrične redovnice, ki pravkar rešuje življenja na najhujšem covid oddelku. Veste, kolegice in kolegi, danes bi vsaj eno minuto morali posvetiti vsem tistim, ki rešujejo življenja. Vi ste pa tukaj začeli z žalitvami, s kriminalci na oblasti. Ali kako že? Mazači so za vas, saj veste kdo in tako dalje. Izgubili ste vso verodostojnost. Karkoli boste predlagali, bo dolgo trajalo, da bom podprl. Oprostite, tudi sam moram tako začeti, pa to ni ravno moj stil. Hvala Slovenski vojski, hvala, ki rešuje človeška življenja, ja, z golimi rokami, tudi s helikopterji. Tukaj sem že povedal, še enkrat hvala 151. helikopterski eskadrilji, 15. pol vojaškega letalstva, ki je prejšnji petek rešil, iz Prekmurja nujno prepeljal tudi meni ljubo deklico. Hvala vsem. Ampak vi pravite: »Ne, tega ne potrebujemo!« Vi pravite: »Ne, ne potrebujemo novih vojašnic.« Vojska naj spi ne vem kje. Pod milim nebom? Pod šotori? Vi pravite: »Ne!« Vi pravite. »Ne, vojska naj ne rešuje ob naravnih nesrečah, ki so posledica klimatskih sprememb.« Vi pravite: »Ne«. Ker referendumsko vprašanje, gospe in gospodje, dovolite, da ga preberem, ne vem, če ga slovenska javnost sploh pozna. Tako bi se naj glasilo: Ali ste za to, da Državni zbor Republike Slovenije sprejme Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026, na podlagi katerega bo Slovenija v naslednjih petih letih, to je šest let, za nakupe orožja, vojne tehnike in druge investicije vojski uporabila 780 milijonov evrov? Glejte, dajmo biti pošteno. Dajmo biti pošteni, ni dodatnih 780 milijonov. Mi smo že velikokrat govorili, res je, da gre za dodatnih približno 300 milijonov na šest let. Ker 2021 do 2026 je šest let, gospe in gospodje. To je iz tretjega razreda, saj to poznamo. In zdaj tu bi človek rekel, ja, okej, bom glasoval za to, da naj Državni zbor ne sprejme. Okej, potem pomeni, da bodo investicije v Slovensko vojsko enake 0 evrov v šestih letih. 0 evrov v šestih letih. Glejte, tu je tudi oprema za slovenskega vojaka, osebna oprema. Ja, jasno je, vsakemu je jasno, ki zna do pet šteti ali pa do šest, kot bi tukaj morali znati do šest šteti, da s tem dejansko hočete zakleniti, ukiniti, jaz ne bom rekel uničiti, ukiniti Slovensko vojsko. To je dejstvo. Na nek način iz političnega profila Levice, okej, legitimna politična agenda, okej, saj to poznamo najbrž iz več levih strank. Ampak če že postavljamo poslansko vprašanje državljanom, ki niso vsak dan v politiki, tako kot midva s kolegom Luko Mesecem, dajmo potem korektno referendumsko poslansko vprašanje postaviti. Sedem mesecev, pa še niste naredili infekcijske klinike. Hvala za kompliment, res smo učinkoviti, ampak tako učinkoviti pa nismo. Nismo. Morda enkrat bomo, ko bodo infekcijsko kliniko delali s 3D printerjem. V sedmih mesecih vso dokumentacijo, finančno konstrukcijo pa še izgradnjo − mi nismo sposobni. Oprostite, državljanke in državljani, mi nismo sposobni v sedmih mesecih iz nič do uporabnega dovoljenja narediti infekcijske klinike. Bomo pa, bomo pa. Nekaj tega imamo zapisanega tudi v koalicijski pogodbi, ki je za nas, saj veste, pacta sunt servanda, kajne. Tudi domovi za starejše; toliko ste o njih govorili. Kdaj smo zadnjega naredili? Ponavljam, leta 2008. Kajne? Kdo pa je vodil takrat ta resor? Nova Slovenija. Od takrat do danes nič, niti enega doma za starejše ni zgradila ta država. Ja, res je, se strinjam s kolegico Violeto, imamo ogromno problemov. Imamo jih, ja, in politika je tu zato, da jih rešuje. Pravi, da se otroci ne morejo šolati od doma, ker da ni interneta. Res je, ampak spet, oprostite, mi nismo bili sposobni v sedmih mesecih prepeljati optike do vsakega slovenskega doma. Bomo pa to naredili, ker nam je digitalizacija zelo blizu in vemo, da, saj me poznate, kdor ni, ne bo digitalen, tistega ne bo. Nikoli ne bom pozabil prijetnega pogovora, ni bil samo eden, s prof. dr. Ljubico Jelušič leta 2012, po svečani slavnostni seji decembra me je v preddverju prosila, ker smo takrat prevzemali vlado in Nova Slovenija je dobila resor za obrambo, lepo vas prosim, ne jemljite Slovenski vojski. Ta gospa je prva ministrica v Sloveniji, postdoktorsko se je izobraževala na Kraljevi vojaški akademiji v Bruslju in tako naprej in tako naprej. Ima nekaj pod palcem, kar zadeva Slovensko vojsko. Švicarji. Jaz ne želim, da je Slovenija druga Švica. Želim, da je Slovenija prva Slovenija. Prva in edina. Ja, švicarski državljani so pred dnevi, pa res pred dnevi, na referendumu podprli vladni načrt za 6-milijardni nakup novih lovcev, ki bodo v švicarskih letalskih silah nadomestili neka stara letala, ne bom zdaj o tipih. 6 milijard, Švica. Švedska. Kdo vodi Vlado na Švedskem? Kdo? Socialni demokrati, kajne? Preberite si The Economist in boste videli, koliko vlagajo v obrambo. Toliko je govora, ne govora, zlorab o Natu, zlorab. V katerem členu tega zakona, o katerem bi vi imeli posvetovalni referendum, piše besedica Nato? V katerem? Skratka, počasi zaključujem. Kolegice in kolegi, če razpravljamo, dajmo razpravljat z argumenti. Nekateri, ki ste jih predstavili, so pravi in jih tudi sprejemam. Ko pa zmanjka argumentov, potem pač greste pod pas. Oprostite, pod pas. In greste na nivo žalitev. To nas sicer niti več ne preseneča, to je pač vaš besednjak, ne vseh, da sem tukaj pošten. Ne more bit v politiki dilema, ali vojska ali bolnice ali domovi za starejše. Mora biti in – in oprema za vojsko, za slovenskega vojaka. Varnost niso samo topovi, bog ne daj. Kaj pa kibernetska varnost, ali vi ste proti kibernetski varnosti? Očitno ste proti. Jaz sem proti temu referendumu [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Žal časa ni več, zato tudi Blaž Pavlin ne bo dobil besede. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobita besedo še predstavnik Vlade in predstavnik predlagatelja. [[oglašanje iz dvorane]] Postopkovno. Izvolite, gospod Koražija, postopkovno.
Spoštovani predsedujoči, najlepša hvala. Jaz bi samo rad, prosim, da opozorite gospoda poslanca Horvata, ker je prej omenjal neke besede, pa ne bom zdaj povedal kaj, ker nočem ponavljati, ki jih jaz nisem izrekel. Prosim, da naj tega več ne počne in zavaja. Če ima komu drugemu to za povedati, naj njemu pove, ne pa meni in potem mene gleda [[…]]
Kolega Koražija [[…]]
Jaz vam teh besed nisem izrekel. Hvala.
Kolega Koražija, dovolite, da sejo vodim tako, kot je zapisano v poslovniku, ne tako, kot si kdorkoli misli, da bi bilo po njegovo prav. Ni nič narobe izrekel v tej razpravi. Zdaj pa prehajamo v ta zaključni del. Najprej želite vi besedo, gospod Mesec, ali dam najprej besedo predstavniku Vlade? Najprej boste vi vzeli besedo. Luka Mesec, izvolite.
Ja, hvala lepa. Kolega Horvat, bom najprej malo vam odgovoril. Moram reči, da poskušam biti vedno maksimalno korekten. Priznam, kakšne stvari me razjezijo, kot so latentni rasizmi, ki smo jih danes tukaj notri večkrat slišali, in sem tudi temu primerno odreagiral, ker me zelo moti, da smo se znašli v neki situaciji, kjer tisti, ki težave ustvarjajo, recimo sejejo strah, potem nastopajo kot rešitelji, recimo tako, da pošiljajo vojsko na mejo. To je lep primer tega, kako pač z eno roko nekaj delate, z drugo roko pa nekaj drugega. Z eno roko ustvarite problem, zato da bi z drugo kazali, kako ga rešujete. Poleg tega me v vaših razpravah moti, da, čeprav nastopate kot zelo, kako bi rekel, pokončen krščanski človek, imate prevečkrat v izjavah razna potvarjanja, recimo tisto, kar ste prej spet prilepili, z mazači. Kordiš ni rekel, da so zdravniki mazači, pač pa je rekel, da mora imeti zakon varovalke proti mazaštvu. Pa to veste, ampak ste vseeno porabili, ker je prilično. Potem ste rekli, da govorimo, naj vojska ne rešuje ob naravnih nesrečah. Tega nikjer nisem rekel. Lahko gremo vse magnetograme za nazaj gledati. Ves čas govorimo ravno obratno, da mora vojska kupovati stvari, ki so uporabne tudi za civilno rabo v Sloveniji, ki so uporabne za to, da se pomaga ob naravnih nesrečah, in pa konec koncev, da bi morala ob trenutni krizi ne biti na meji, kamor jo vaša vlada pošilja, ampak pomagati predvsem pri reševanju kadrovskega manka v našem zdravstvu in oskrbi ranljivih skupin. In pa nenazadnje tole vaše potvarjanje vprašanja. Ste ga spet v skladu s piarovsko noto NSi prevedli iz vprašanja o 780 milijonih evrov v vprašanje ukinitve vojske. To je neka stvar, ki jo danes že celo dopoldne pojasnjujem. Vsakič sem pokazal, da vojska letno dobi pol milijarde evrov in da ji tega denarja nihče ne jemlje. Pogovarjamo se samo o dodatnih 780 milijonih. In če se pač na tak nivo razprave spravljamo, da nas v bistvu ves čas malo vlečete za jezik, naše izjave potvarjate, prevajate pač v neke neresnice, hkrati pa nastopate v imenu velikega poštenjaka, na ta način bomo težko gojili neko demokratično kulturo. Mi smo pa predlagali referendum ravno zato, da se začne v državi gojiti neka demokratična kultura, pa konec koncev neka demokratična zrelost. Ta država je po svoji ustavi demokratična, oblast ima v njej ljudstvo, v tem smislu nismo nič drugačni kot Švica, smo pa zelo drugačni od Švice po naši demokratični kulturi. Jaz moram reči, da v politiki zadnjih šest let, kolikor sem, sem opazil, da so odnosi v resnici zelo primitivni. Po navadi veliko več velja argument moči kot moč argumenta. Premalo se poslušamo, preveč gre na to, kdo bo komu položil roko. In pa, kar me najbolj moti, je, da, ko nekdo pride na oblast, misli, da lahko vlada sam, ne da bi vprašal ali pa poslušal državljane. In jaz mislim, da je to bistvena poteza, ki jo moramo spremeniti. Začeti se resno ravnati po tem ustavnem načelu, da ima oblast ljudstvo, in o pomembnih stvareh se za začetek vsaj posvetovati z ljudstvom. In 780 milijonov za to državo v nobenem pogledu ni malenkostna stvar, zato vztrajam pri naši pobudi, da o tem odločamo na posvetovalnem referendumu in da naj država voljo ljudstva konec koncev tudi upošteva. Ob tem pa poudarjam na pomembnost poštene razprave, argumentirane razprave in ne potvarjanja izjav enih in drugih.
Hvala lepa. Besedo ima predstavnik Vlade, državni sekretar Uroš Lampret. Izvolite, imate besedo.
Hvala, predsedujoči. Tudi jaz bom poskušal biti kratek, kakor sem bil danes že večkrat. Vlada predloga za razpis posvetovalnega referenduma ne podpira. Ocenjujemo, da je namen referenduma v nasprotju z nacionalnimi obrambnimi interesi ter tudi s sprejetimi mednarodnimi obveznostmi Republike Slovenije. Prav tako je v nasprotju z veljavnimi strateškimi dokumenti Republike Slovenije na področju obrambe in varnosti. Referendum bi lahko negativno vplival na izgradnjo nujno potrebnih zmogljivosti Slovenske vojske, ki jih ta organizacija čaka že desetletje in pol. In brez teh zmogljivosti ne more opravljati ustrezno zakonsko določenih nalog. Lahko bi posegel tudi v verodostojnost, in tudi to besedo sem že večkrat uporabil danes, Republike Slovenije kot članice zavezništva. Ravno skozi zavezništvo si Republika Slovenija zagotavlja tudi nacionalno varnost. V primeru napada na Evropo, se pravi na to celino, katere del smo, bi potrebovali pomoč zaveznikov in naši zavezniki našo pomoč. In ambicije ter skupne cilje za opravljanje te obrambe Republika Slovenija skupno z ostalimi v obeh organizacijah zastopa s polno suverenostjo. Hvala, predsedujoči.
Hvala lepa. Zdaj bi moral dobiti besedo še predstavnik predlagatelja Luka Mesec, pa vidim, da je odšel. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika še kdo razpravljati? Vidim, da je še interes. Če želita razpravljati tudi predstavnik predlagatelja Luka Mesec ter predstavnik Vlade, prosim, da se prav tako prijavita s pritiskom tipke za vklop mikrofona. V tem primeru dobita besedo kot zadnja, in sicer najprej predstavnik Vlade in nato še predstavnik predlagatelja. Prosim za prijavo. Vidim, da je pet prijavljenih. Vsak razpravljavec ima na voljo 5 minut. Najprej dobi besedo poslanec Jožef Horvat. Izvolite.
Še enkrat hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, še enkrat prav lep pozdrav! Ta vlada oziroma ožje gledano Ministrstvo za obrambo v sestavi te vlade pravzaprav ne počenja nič drugega kot samo to, da realizira že prej, poudarjam, že prej pri prejšnjih vladah sprejete dokumente in strategije. Izvrševanje obveznosti, ki je nam lastno, je torej zgolj realizacija sprejetih zavez in posledica predhodnih odločitev Državnega zbora in odločitev državljanov Republike Slovenije. Tukaj seveda mislim na referendum iz leta 2003, ko smo se 90 % odločili za članstvo v Evropski uniji in dvotretjinsko za članstvo v zvezi Nato. Zakaj omenjam tudi članstvo v Evropski uniji, kot je prej spomnil tudi gospod državni sekretar Lampret? Glejte, mi imamo znotraj Evropske unije za časa visoke predstavnice Federice Mogherini sprejeto globalno strategijo o skupni zunanji in varnostni politiki. O skupni zunanji in varnostni politiki. Tako da na nek način lahko tudi razumem, da ta agenda Levice, ostro zavračanje kakršnegakoli evra za Slovensko vojsko, ne pomeni praktično samo poziv k izstopu iz Nata, ampak pravzaprav tudi iz Evropske unije. Ampak to zdaj morda niti ni toliko pomembno. Gremo h konkretnim argumentom in rad bi spomnil, gospe in gospodje, na Valižansko zavezo iz leta 2014, mi smo bili takrat opozicija in smo to zavezo pozdravili, kar je pomenilo, ta Valižanska zaveza namreč, obrabni izdatki 2 % do leta 2024. Potem pismo predsednika Vlade Republike Slovenije leta 2018, mi smo pozdravili to pismo, čeprav smo bili v opoziciji. Kar pomeni, to pismo namreč, dvig obrambnih izdatkov na 1,5 % BDP do tega istega leta, 2024. Da ne naštevam naprej nacionalnih dokumentov, strategija vstopa v Nato, sklep Vlade Republike Slovenije iz davnega leta 2002, potem razne resolucije 2010, 2018 in tako dalje. Ampak poglejte, brez Slovenske vojske si preprosto ne moremo predstavljati lastne države. Ne moremo si predstavljati lastne države. In ja, Slovenska vojska, če nima opreme, če nima orožja, potem ni vojska. Ampak orožje Slovenske vojske nikoli ne bo agresorsko orožje, nikoli ne bo ubijalo, ampak bo služilo zgolj varnosti in izključno varnosti. Lahko imamo mi tisoč poliklinik, lahko imamo pet tisoč domov za starejše, lahko imamo super šole, športne objekte in tako naprej. Gospodje in gospe, če nismo varni, če nimamo zagotovljene varnosti, potem nam to nič ne koristi. In tukaj je vojska prva, ki je poklicana za to, da vsi mi lahko, po domače povem, mirno spimo. Tukaj gre seveda tudi za zagotavljanje varnosti, ki so danes nekoliko drugačne kot pred 30 leti, pred 50 leti. Takrat nismo govorili o kibernetski vojni, o kibernetskih nevarnostih. In danes mora država poskrbeti tudi za tako imenovano kibernetsko varnost. Zelo širok pojem. Kdo pride prvi na mesto nesreče, ko se zgodi poplava? Kdo pride na mesto nesreče, ko se zgodi potres? Kdo pride na mesto nesreče, ko se zgodijo nek masovni požari in tako naprej? Kdo rešuje življenja slovenskih državljank in državljanov? Odgovor je tudi Slovenska vojska. In zato jaz podpiram. Ta zakon, katerega bomo, sem prepričan, tudi potrdili, ne pomeni 780 novih milijonov, pomeni zgolj dodatnih, res dodatnih 50 milijonov na leto od leta 2021 do leta 2026. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Spoštovani državni sekretar, načelnik Generalštaba Slovenske vojske, poslanke, poslanci! Danes spet izgubljamo čas ob tem, da imamo epidemijo, da imajo v zdravstvu ogromno dela, da bi se morala Vlada, tako kot mi, ukvarjati z bolj pomembnimi, življenjsko pomembnimi temami, pa seveda tukaj razpravljamo o neki populistični ideji, kako dati Slovenski vojski čim manj oziroma jo osiromašiti do konca, to, kar so pač počele dozdajšnje vlade. In seveda, dobro se sliši, mogoče si predstavnik predlagatelja, ki ga trenutno niti ni v dvorani, se mu ne zdi vredno, da bi poslušal razpravo do konca, dobro se sliši, ja, dajmo za zdravstvo, dajmo za domove za ostarele, dajmo za šole, dajmo za vrtce ne pa v Slovensko vojsko. Seveda se dobro sliši. Potem se še to dobro napihne: v pločevino, v železje, v ne vem kaj vse. Ampak poglejte, Slovenija, Slovenke, Slovenci smo se odločili, da bomo šli v zvezo Nato, odločili smo se pač za to kolektivno varnost in odločili smo se tudi, da bomo pač to svojo vojsko imeli in tudi imeli karseda najbolj sodobno. Jaz si ne predstavljam, da so nas sploh pustili do zdaj, da smo s tako majhnimi sredstvi oziroma s takim vlaganjem sploh še lahko bili pod okriljem zveze Nato v primeru kakršnegakoli ogrožanja, za katerega v Levici menite, da ga ni in da ga nikoli ne bo in tako naprej. Tudi slovenske vojake, sem dostikrat slišal, je bilo sram, ko so šli po svetu s tako opremo. Glejte, če ne bomo poskrbeli sami Slovenci za svoje vojake, potem se nam res slabo piše. Dajte si pogledati vsak čebelnjak pa vsako mravljišče, kako imajo organizirano svoje življenje in kaj pomenijo vojaki v mravljišču ali pa v čebelnjaku. Dajte malo logično razmisliti, malo se v naravo ozrite pa malo poglejte, da ne boste trosili neumnosti, da Slovenski vojski ne pripada denar, da Slovenske vojske ne potrebujemo in tako naprej. Res je ta predlog, ki ga je Levica spravila ven na plano ob vsem tem, kar se dogaja trenutno v svetu, nezaslišan. In jaz verjamem, da je verjetno še kakšno ostalo politično stranko na levi opciji, ki mora pač po sili razmer tole zdajle podpirati, dejansko verjetno tudi sram, ampak drugega jim ne preostane, kot da pač podprejo takšen predlog. Ne vem, zakaj bi morali ljudje ponovno hoditi na referendum. Mi smo predstavniki ljudstva, vsi smo bili izvoljeni s strani ljudstva v parlamentu. Ne vem, zakaj bi morali hoditi še ponovno na referendum spraševati ljudi. Poleg tega pa predlagate samo posvetovalni referendum, ki bi samo stal veliko denarja, ne bi pa bil zavezujoč. Ne vem, a se vam ne ljubi iti zbirati podpisov 40 tisoč ali karkoli že. Glejte, mi vsi poslanci smo bili izvoljeni od strani ljudi, še enkrat povem. In jaz se z ljudmi pogovarjam, s tistimi ljudmi, ki so mene izvolili, pravijo, da Slovenska vojska mora biti in imajo radi Slovensko vojsko in veseli so, da nas Slovenska vojska tudi varuje in da tudi pomaga v elementarnih nesrečah in tako naprej. Seveda marsikateri tamle z leve strani greste kandidirati na neka področja, kjer ste lahko izvoljivi, ne v svojih okoljih. In potem verjetno tudi nimate pravega stika z volilno bazo, s svojimi ljudmi in ne veste niti, kako razmišljajo. Jaz niti ne vem, si ne predstavljam, kako bi hodil med ljudmi po Sloveniji, po terenu, če bi tukajle v parlamentu kvasil take neumnosti, da bi bil proti Slovenski vojski, proti lastni obrambi lastne naše domovine Slovenije. In dajte imeti malo več spoštovanja do naše Slovenske vojske. Jaz upam, da do takšnih neumnosti, kot jih predlagate, ne bo prišlo, in želim Slovenski vojski vse dobro in pa da ta sredstva v tem dolgem obdobju tudi dobi in da bo naša vojska [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima [[…]]Kolega Kordiš, v tej fazi razprave, ki je delitev časa, ni replik. Niti prijavil se niste k razpravi, ker vas ni bilo v dvorani. [[oglašanje iz klopi]] Ja, to zdaj kar vrtite. Upam, da ne bo polemika na koncu. Izvolite, imate besedo za postopkovni predlog.
Hvala, ker ste mi to objasnili predsedujoči, da v trenutku, ko seja poteka skozi delitev časa, ne moremo poslanke in poslanci replicirati na izvajanja, ker to zelo dobro razloži, zakaj koalicijska vladna desna stran laže, da se kar kadi, nekaznovana.
Kolega, postopkovni predlog. Ker ste s tem kršili poslovnik, vam izrekam opomin. Pa še nekaj, če sem prav videl, imate Heineken koalicijo gor, reklamirate pivovarno Heineken, dobro bi bilo, da v Državnem zboru tega ne počnete. Naslednja ima besedo Mojca Škrinjar.
Hvala lepa. Si vis pacem, para bellum, so rekli stari Latinci, kar pomeni, Če želiš mir, se moraš pripraviti za vojno. Ogroženost, predstavnik predlagatelja Luka Mesec je rekel, da ta trenutek Slovenija ni ogrožena. Seveda ni ogrožena, hvala bogu, da ni. Ampak če bomo čakali na to, da bo ogrožena, in potem naredili javno naročilo za nakup orožja, bo pa seveda prepozno. Vse skupaj me spominja na čase, ko se je Slovenija osamosvajala in ko so jo dotakratni, prejšnji oblastniki razoroževali. Našo Teritorialno obrambo so poskusili razorožiti, tako da je Slovenska vojska imela potem velike težave, da je ubranila Slovenijo pred agresorsko vojsko. Naša Slovenska vojska nikoli ne bo napadla lastnega naroda, kot je napadla JLA lastne ljudi. Pa še takrat se je izkazalo, da vojaki, navadni vojaki seveda pri tem niso želeli sodelovati in so množično dezertirali, tudi tisti, ki so bili Slovenci, absolutno in tudi tisti, ki niso bili, so uvideli nesmiselnost početja in pa zločinskost početja. Vsako leto poslušamo o neustrezanju standardov naše vojske, da ne dosegamo želenih kazalnikov, Nato nas opozarja na to, ampak ne, ko se odločimo, da bomo vendarle popolnili vrzeli v Slovenski vojski s petletnim planom, je vse narobe. Teh okroglih 700 milijonov ni za eno leto, ampak je za večletno obdobje. Ampak glejte, 700 milijonov je samo desetkrat več, kot je bilo porabljenih za študije o domovih, od katerih nobeden ne stoji. V času od leta 2013 pa do leta 2019 je bilo porabljenih 70 milijonov samo za študije, kako bi postavili domove za starejše. Niti eden ne stoji. Tega denarja za Slovensko vojsko je desetkrat več. Pravzaprav ta primerjava pokaže, da niti ni toliko veliko to. Zgodovina se ponavlja. Danes se dogaja isto − odpor proti Slovenski vojski. Oprostite, ampak jaz to doživljam kot to, da ste tisti, ki to predlagate, proti Slovenski vojski, ne marate je. Govorite o tem, da ni potrebno, pa vendarle imamo, če drugega ne, ta trenutek tudi težave na meji. Pravite, da so tam samo ubogi begunci, ki so prišli v Slovenijo oziroma ki želijo v Evropsko unijo zaradi boljšega življenja. In to isti, ki trdite, da nimamo dovolj denarja za lastne otroke, za malice, in predlagate, da bi jim nosili osebno na dom, ker sicer doma ne dobijo hrane. Vi bi pa še migrante. Ker to so migranti, ne pa begunci. Jaz sicer razumem, če mi dovolite biti malce sarkastična, da lokostrelske stranke ne razumejo pojma moderne oborožitve. Sicer bi morala reči, da gre tukaj v tej pobudi za anarhizem, spodbujanje kaosa, dekadenco in pa revolucijo, ponovno revolucijo, da se zopet zaneti kaos, tudi za ceno človeških življenj. Kakor ste želeli zanetiti kaos z metanjem mask po tleh, s črnosrajčniškimi shodi, da bi se očrnilo vlado. Danes ste očrnili lasten narod. Ljudje čakajo, čakajo na to, kdaj bodo zboleli. Ampak, hvala bogu, naš zdravstveni sistem, naša vlada učinkovito odgovarja na to. In naša vlada bo tudi učinkovito odgovorila na to, da je potrebno lastno domovino braniti. Braniti, in to na način, ki je učinkovit in hkrati zakonit. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Lidija Ivanuša. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Lep pozdrav vsem! Kot že mnogokrat slišano, kako bi bilo potrebno graditi vse drugo in kam vse bi bilo potrebno denar vlagati, prav ta denar, ki je namenjen za Slovensko vojsko. Če pomislimo na pretekla obtoževanja in na vse, kar je in namerava ta vlada storiti narobe, je pa zanimivo dejstvo, da pa je odziv ljudi na delo te vlade povsem drugačen. V dobrem smislu. Zdaj ne bom naštevala, kaj vse je po vašem krš te vlade, ker smo to že premnogokrat slišali in obdelali. Je pa primerjava, tanki ali domovi, vojska ali zdravstvo, nič za ljudi, nič za infrastrukturo, ni primeren čas, da ta denar potrebujejo drugi resorji in tako dalje, prava drama. To pa je pravo politiziranje in nesramno diskreditiranje te vlade. Pa poglejmo resnico. Slovenska vojska bo v šestih letih dobila 780 milijonov, razdeljenih vsako leto posebej. Zdravstvo bo samo v treh letih dobilo milijardo 200 za primerjavo. Se pravi, če pogledamo s finančnega vidika, glede na navedbe se nič ne gradi in dela. Pa če pogledamo zdaj rebalans proračuna 2021−2022, ko pravite, da se nič za druge resorje ne namenja in ne daje. Okrepljena investicijska sredstva so vidna na področjih prometne infrastrukture, železniške povezave in železniški predor Karavanke, investicija v kulturi, odvajanje in čiščenje voda in protipoplavne ureditve, gradnja domov za ostarele, investicija v zdravstvu, UKC Ljubljana in SB Celje, razvoj širokopasovnih storitev in IKT državnih organov, spodbujanje podjetništva, raziskovalna dejavnost, biotehniško stičišče, športna infrastruktura in vlaganja v osnovne šole, prostorska problematika zaporov, povečujejo se tudi investicijski transferji občinam, ki jih je v letu 2021 blizu 47 milijonov evrov. V programski strukturi državnega proračuna se v primerjavi s sprejetim proračunom za 2021 najbolj povečuje sredstva na politiki zdravstvenega varstva, za kar 257,4 milijonov evrov, na politiki prometa in prometni infrastrukturi za 254,7 milijona evrov ter varovanje okolja in okoljske infrastrukture za 251,3 milijone evrov, za več kot tretjino se v letu 2021 povečuje tudi sredstva na politiki znanosti in informacijska družba ter na politiki podjetništva in konkurenčnosti. Se pravi, da trosite laži, da se za ostale resorje nič ne da. Torej ni čisto tako, kot govorite in dramatizirate ter zavajate slovenski narod s tem, kako nepotrebna je finančna injekcija za vojsko, za njihove uslužbence, torej naše ljudi, ki so v tej službi, da nas varujejo, mi pa jim že desetletja po pogodbo iz zveze Nato po Zakonu o obrambi in ustavi namenjamo manj, kot je bilo in je potrebno. Javna varnost, zaščita meja, zaščita ljudi, redno zagotavljanje vseh potrebnih virov za Slovensko vojsko − na to prav tako opozarja tudi Varuh človekovih pravic v svojem poročilu za leto 2019, pa pri tem poročilu nisem nikogar slišala, da se z njegovimi priporočili in poročilom ne bi strinjal. Slovenska vojska potrebuje finančna sredstva za izpolnitev svojih nalog v skladu, ponavljam, z Zakonom o obrambi in Ustavi zapisanimi v 124. členu. Predloga za razpis posvetovalnega referenduma ne bom podprla, kajti Slovenci si želimo varnost, potrebujemo Slovensko vojsko ne samo za varnost, potrebujemo jih tudi ob pomoči ljudem, osebno pri škodi, povzročeni pri naravnih nesrečah [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, čas je potekel. Še zadnji, ki bo dobil besedo, je Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala za besedo, podpredsednik. Kaj vse smo slišali danes v teh razpravah, zanimiva, vendar različna mnenja tudi o odgovornosti do državljanov volivcev. Ampak brez vztrajnosti ni nič in za zagotovitev naše varnosti je potrebno vztrajati. Tako tudi bo tokrat. In da, Slovenija se je obvezala tudi kot članica Evropske unije prispevati k boljši obrambni zmogljivosti v Evropi, to pa pomeni, da je treba preiti od besed k uspešnemu izvajanju zagotavljanja kadrovskih in finančnih virov. Sicer, ljudje, bomo ostali daleč daleč zadaj za evropskimi vojskami, mi se že sedaj udeležujemo skupnih vojaških vaj z nekaterimi vojskami Evropske unije, tako pa ne bo šlo naprej in se ne da, dejansko, varčevati, kot je že bilo rečeno. Uspeh in prihodnost Evropske unije na področju obrambe pa sta odvisna od politične volje držav članic, tako tudi naše, in to nam je bilo večkrat očitano tudi s strani članic Evropske unije kot tudi Nata. Ti nakupi gredo za oborožitev in tudi za opremo in tudi za infrastrukturo naše Slovenske vojske, kajti Nato in Evropska unija nas ne bosta nikoli zaščitili, mi moramo poskrbeti sami zase, če bi se zgodilo. Iz stališča SD je bilo tudi nekako slišati, da seveda so za posvetovalni referendum in da bodo proti investicijam v Slovensko vojsko. Zakaj? Ker se ta moment najdejo še kakšne bolj pomembne zadeve. To sito, kdo ga ima, da bo to pametno sito naredilo, kaj najbolj rabimo pa kaj malo manj, potem pa v redu, ampak vsaka vlada ima nek program in v tem programu te vlade in te koalicije je, da zagotavljamo sorazmerno delež sredstev za vse resorje tam, kjer so najbolj potrebni. Med te pa seveda spada tudi naš obrambni resor, ki zagotavlja našo varnost. Potem, če reče Levica, da za nakupe orožja mečemo denar stran, da delamo dobičke vojni industriji in tako naprej. To je seveda razumeti, ker pač Levica pelje nekako svojo politiko in svoj program brez vojske. Nič takšnega ne bi bilo, ampak v tem času, ko je tudi razglašena epidemija, ko je širitev bolezni, ko se vsak dan zaostrujejo stvari. In zdaj, če že, potem bi se odločili za zakonodajni referendum, da ne zgubljamo časa in še s temi nekimi referendumi in glasovanji spravljamo ljudi spet v še večjo nevarnost za okužbo. Na mnenje predlagateljev bom rekel, da ne gre za beg politike stran od odgovornosti. Moram reči, da so tukaj zelo različni pogledi in neke primerjave z Avstrijo in Švico niso najbolj smotrne, najbolj relevantne. Tiste države, ki so se odločile, da bodo imele svojo vojsko, svoje nabornike, porabijo drugače denar za obrambo, mi tudi drugače. Ampak za primerjavo morda samo toliko, naša soseda Avstrija ima 2,2 milijardi zagotovljeni, 1,3 milijarde porabijo za svoje vojake, vojakov imajo 35 tisoč, okrog 30 tisoč rezervne sestave, se pravi skoraj 70 tisoč ob njihovem prebivalstvu, ki ga je 9 milijonov, če imam prav. Če se zdaj mogoče še malo dotaknem še teh drugih naših sosed, kaj kdo namenja. Ker če bi mi kontinuirano namenjali za Slovensko vojsko od leta 2010, potem zdaj ne bi sploh bilo potrebno nobenih zakonov za investicije sprejemati, ampak bi lahko bila vojska primerno opremljena. Zdaj, ko zaostaneš toliko, kot smo mi, pač ne gre drugače. Soseda Hrvaška porabi 1,68 % BDP za vlaganje v obrambo, Madžarska 1,21 %, Poljska za leto 2019 2,0 %, Slovenija, smo rekli, 1,04 % in je na 25. mestu med vsemi članicami Nata. Mislim, da so ti podatki dovolj natančni, dovolj dobri, da nam pokažejo, da tako naprej pač ne more it in naš Slovenski vojak se ne more vozit v 15 let starem oklepniku. Hvala.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da se razpiše posvetovalni referendum ob sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026, bomo v skladu s časovnim potekom zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po končani 15. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA AKTA O ODREDITVI PARLAMENTARNE PREISKAVE ZA UGOTOVITEV DEJANSKEGA STANJA IN MOREBITNE POLITIČNE ODGOVORNOSTI NOSILCEV JAVNIH FUNKCIJ PRI IZVAJANJU UKREPOV, POVEZANIH Z EPIDEMIJO COVID-19, IN Z BLAŽENJEM NJENIH POSLEDIC ZARADI SUMA NESMOTRNE PORABE JAVNIH SREDSTEV TER KRŠENJA ČLOVEKOVIH PRAVIC IN TEMELJNIH SVOBOŠČIN ZA OBDOBJE OD 13. MARCA 2020 DO ODREDITVE PREDMETNE PARLAMENTARNE PREISKAVE IN ZA MOREBITNO SPREMEMBO VELJAVNE ZAKONODAJE, KI UREJA UKREPANJE DRŽAVE PRI SPOPADANJU Z EPIDEMIJO NALEZLJIVE BOLEZNI OZIROMA Z NJENIMI POSLEDICAMI. Zahtevo za uvedbo parlamentarne preiskave je na podlagi 93. člena Ustave Republike Slovenije Državnemu zboru predložila skupina 39 poslank in poslancev s prvopodpisanim Branetom Golubovićem. Za dopolnilno obrazložitev dajem besedo predstavniku predlagatelja Robertu Pavšiču. Izvolite.
Naj začnem s citatom z današnjega jutranjega Odbora za zdravstvo Tine Bregant, državne sekretarke na Ministrstvu za zdravje. Navajam: »Ta situacija nas je pričakala sorazmerno nepripravljene.« Podatki Nacionalnega inštituta za javno zdravje, 27. oktober: 25 tisoč 603 potrjeni primeri, tisoč 499 potrjenih primerov včeraj, 16 tisoč 348 aktivnih primerov. To je realnost. In ta realnost zahteva določene zaključke. Tudi to komisijo. Ustanovitev te komisije je posledica dveh najbolj nespodobnih, če se milo izrazim, političnih dejanj v zgodovini demokratične Slovenije. Prvič, zaradi škodljivega, koruptivnega, nepotističnega in izkrivljenega ravnanja te vlade z izgovorom boja proti epidemiji. In drugič, zaradi zahteve za ustanovitev preiskovalne komisije, ki jo je predlagala Vlada sama, no, če smo resnicoljubni, jo je predlagala koalicija, ampak bistvene razlike ni, in ki bo preiskovala Vlado, torej samo sebe. In pričakovana našla nič narobe. Kdor pa kritično spremlja delo in delovanje te vlade, pa spet mislim na celotno koalicijo, mu je jasnih več dejstev. Prvič, Vlada in koalicija sta popolnoma pogrnili na področju obvladovanja epidemije. Drugič, Vlada in koalicija briljirata na stranpoteh, torej na obstranskih področjih manipulacije resnice in razgradnje demokratičnosti te države, konfuznosti ukrepov, nesorazmernosti, pomanjkanja njihove argumentacije, obrazložitve, komunikacije. Tretjič, briljira na področju zaščite in reševanja gospodarskih dejavnosti, med temi tudi dotičnih ministrov, za ostale pa ji je popolnoma vseeno, če bodo preživeli. Četrtič, briljira na področju klientelizma z omogočanjem bajnih zaslužkov v imenu borbe proti virusu, seveda iz javnih sredstev. Petič, briljira na kadrovskem področju, kjer v divjem stampedu nastavlja svoje in utiša tiste, ki mislijo drugače kot oni. In šestič, briljira v iskanju odgovornosti nekje drugje kot pri samemu sebi, pri medijih, ki da poročajo škodljivo, v ljudeh, vse v obupu, da kritičen um ne bi dojel resnice. Ta pa je na dlani. Ta vlada in ta koalicija sta neposredno in ta trenutek bolj nevarni kot virus. Zato vam predlagam, da se takoj umaknete strokovnjakom in prepustite zdravstvenemu sistemu, da reši, kar se še rešiti da. Zaupamo ljudem, zaupamo strokovnjakom, zaupamo javnemu zdravstvenemu sistemu, nikakor pa ne zaupamo vam. Ta vlada namreč ne zmore priznati ali pa celo prevzeti nobene že dokazane politične odgovornosti. Z zavajanjem in zavestnim navajanjem neresničnih podatkov je opravičevala celo vrsto ukrepov in tako oškodovala ne le javne finance, ampak z ustvarjanjem negotovosti in nesorazmernimi posegi v ustavne pravice povzročila tudi znatno gospodarsko škodo. Ta vlada ni nezmotljiva, prej obratno. S podporo koalicijskih strank je ta vlada sprejela celo vrsto finančnih ukrepov, ki so na prvi pogled sicer všečni, vendar v praksi neuresničljivi. Zato je potrebno podrobno pregledati vse javnofinančne učinke in ugotoviti, ali so bili ti ukrepi smotrni in upravičeni, ter pripraviti morebitne spremembe zakonodaje, ki bo omogočala večjo učinkovitost. Zato bo preiskovalna komisija ugotavljala objektivno in subjektivno politično odgovornost nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo in z blaženjem njenih posledic zaradi suma nesmotrne porabe javnih sredstev ter kršenja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Naj navedem samo najbolj odmevne: smrtnost v domovih starejših občanov, menjave na vrhu Sursa, Fursa, serijsko na NPU, Policiji, imenovanje različnih strokovnih skupin, ki jim lahko očitamo konflikt interesov, skupin, ki bi lahko pomagale, pa se niso nikoli sestale in tako naprej. Preiskovalna komisija bo poiskala dejstva in še enkrat dokazala politično odgovornost, ki je ta vlada, kljub že dokazanemu, nikakor ne najde, še manj pa prevzame. Politična odgovornost je jasna, ampak jo ta vlada zamegljuje z interventnimi razmerami in očitnim izogibanjem. Sumov in že dokazanih nepravilnosti je torej več kot dovolj za uvedbo temeljite preiskave, ki bo ugotavljala razsežnosti teh različnih odgovornosti.
Hvala lepa. Sume je treba potrditi, preden se komu naprti kakšen klientelizem. Zdaj pa sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Izvolite, seveda, postopkovno, Nik Prebil.
Mislim, spoštovani gospod podpredsednik, jaz resnično želim, da vi, ki imate vedno toliko za povedati vsem ostalim, da spoštujete poslovnik in sejo vodite korektno in se med stališčem predlagatelja vsebinsko ne oglašate in ne komentirate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Samo, da vas popravim, nisem nič komentiral med stališčem predlagatelja, sem pa samo opozoril, da govorimo sedaj o aktu, kjer boste ugotavljali potrditev sumov, ne pa že o vnaprejšnji obsodbi glede klientelizma, tako kot je bilo v uvodu povedano. Pa še nekaj, tudi Surs in Furs nista predmet tega akta. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, za njo Gregor Perič. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gostje! Vsi vemo, da je letošnje leto zaznamovano z epidemijo covida-19 in tudi način dela in zadeve, ki jih obravnavamo v Državnem zboru, so na nek način podrejene predvsem temu. Rezultat tega je tudi predmetna parlamentarna preiskava, ustanovitvi katere v Poslanski skupini Stranke modernega centra ne nasprotujemo. Številni vladni ukrepi, odloki in zakoni, ki so bili sprejeti v zadnjih šestih mesecih, so zaznamovali naša življenja, družbene dogodke in gospodarsko aktivnost. Vrstile so se pobude za oceno ustavnosti nekaterih določb, predpisov, in še vedno se vrstijo. Smo sredi drugega vala epidemije in čaka nas, logično sosledje, stopnjevanje ukrepov. V določene pravice in svoboščine se je do sedaj poseglo z nekaterimi zakoni in podzakonskimi akti, vendar z namenom varovanja neke druge pravice ali svoboščine. Da, govorimo o splošnem ustavnem načelu sorazmernosti, kot enem najpomembnejših načel, ki v teh časih še posebej izstopa. Pravica do zdravstvenega varstva je bila v številnih razpravah v tem parlamentu in v medijih nemalokrat omenjena. Država je namreč tista, ki mora sprejeti takšne ukrepe, katerih cilj je preprečevanje in zdravljenje epidemičnih bolezni in nadzor nad njimi. Država mora tudi zagotoviti dostopen in zmogljiv zdravstveni sistem. Zdravstvena služba mora biti vzdržna in državljanom sposobna nuditi zdravstvene storitve. Vse to nam, državljankam in državljanom, mora biti zagotovljeno v času spopadanja z nalezljivo boleznijo covid-19. Največ polemike med prebivalci pa tudi parlamentarci je sprožil Odlok o začasni splošni prepovedi gibanja in zbiranja ljudi na javnih krajih, površinah in mestih v Republiki Sloveniji ter prepovedi gibanja izven občin. Pri tem je bilo osrednje vprašanje, ali je bila prepoved gibanja oseb izven območja občine stalnega ali začasnega prebivališča skladna z ustavo in v njej zagotovljeno pravico do svobode gibanja. Ustavno sodišče je prisodilo, da je z uvedbo omejitve gibanja na občino prebivališča bil zasledovan ustavno dopusten cilj, to je zajezitev in obvladovanje širjenja nalezljive bolezni ter s tem varstvo zdravja in življenja ljudi, ki jo ta bolezen ogroža. Če nadaljujem, Ustavno sodišče je poudarilo, da je prizadevanje za ta cilj tudi ustavna dolžnost državne oblasti. Prepočasen ali nezadosten odziv bi lahko resno ogrozil zdravje in življenje ljudi in bi bil kot tak v neskladju s pozitivnimi obveznostmi države, da varuje pravico do življenja, pravico do telesne in duševne celovitosti ter pravico do zdravstvenega varstva. Pri nalezljivih boleznih pa je ta obveznost države še posebej poudarjena. Prav tako ni nezanemarljivo dejstvo, da je sodišče opozorilo tudi na dolžnost vsakega posameznika, da varuje zdravje drugih ljudi, še posebej ranljivih skupin. Kljub omenjenemu primeru oziroma odloku, naš namen ni povzemati odločbe Ustavnega sodišča. Treba je vedeti, da tehtanja vrednot in poseganja v temeljne človekove pravice in svoboščine še ni konec. Sprejetih bo najverjetneje še nekaj vladnih odlokov in interventnih zakonov za omilitev posledic covida-19. V naslednjih mesecih lahko pričakujemo še kakšno odločitev Ustavnega sodišča, ki bo s svojo vsebino sooblikovala našo realnost. Zato se seveda strinjamo, da se s predmetno parlamentarno preiskavo ugotovi tudi ustreznost veljavne zakonodaje, ki je bila sprejeta z namenom učinkovitega ukrepanja pri spopadanju z epidemijo. A to ne na način, da bo Državni zbor kot zakonodajalec oziroma preiskovalna komisija v nastajanju odločala o tem, ali so posamezni ukrepi protiustavni, nesorazmerni in tako naprej. O tem odloča sodna veja oblasti, v okviru katere je Ustavno sodišče njen najvišji organ za varstvo ustavnosti in zakonitosti ter človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Pri ugotavljanju ustreznosti veljavne zakonodaje pa je treba opozoriti tudi na časovno dimenzijo. Po poteku obdobja, v katerem se ugotavlja učinkovitost določenih ukrepov, obstaja tudi možnost, da bodo ukrepi dosegli nasproten učinek od pričakovanega. Pa vendar, za implementacijo vsakega ukrepa je potreben čas. Številni smo upali, da podobnega ali hujšega scenarija, kot je bil marca, ne bo več. Na žalost se je ponovil v še ostrejši obliki. Tudi od tega je odvisna realizacija številnih ukrepov, ki so bili sprejeti pred meseci. Za uspeh ali neuspeh nekega ukrepa pa so razlogi tako na strani izvrševalca predpisov kot tudi na strani upravičencev, ki jim je bil ukrep namenjen. Predlagatelji v obrazložitvi zahteve za odreditev parlamentarne preiskave za primer omenjajo Zakon o zagotovitvi dodatne likvidnosti gospodarstvu za omilitev posledic epidemije covid-19. Predmetni zakon navajajo kot primer neuspele implementacije enega od ukrepov in kot pokazatelja visokih obljub predstavnikov Vlade. Takšna ocena je bila podana sredi junija, ko posojila iz poroštvene sheme ni prejela še nobena gospodarska družba. Sredi julija je bila slika že nekoliko drugačna. Tudi iz medijev smo lahko izvedeli, da je po nekaj zapletih z izvedbeno uredbo jamstvena shema v praksi zaživela sredi julija, izkoriščeno pa je bilo za okoli 30 milijonov evrov. Pri takšnih ukrepih, katerim priča smo še vedno, je treba izpostaviti, da je poleg transparentnega in zakonitega delovanja države pomembna tudi pravočasnost izvedbe določenih ukrepov. Pri tem seveda pričakujemo, da bodo vse državne institucije delovale v skladu s tem ciljem, tudi pri pravočasnem zagotavljanju potrebnih informacij, ki so bile odločilnega pomena za implementacijo nekaterih ukrepov. Nikakor pa seveda ne smemo dopustiti, da bi se pod pretvezo pravočasnosti in nujnosti dovolil nezakonit dostop do varovanih podatkov nepooblaščenim osebam. Zato nedvomno podpiramo namen parlamentarne preiskave, da se ugotovi, kakšno vlogo so imele različne vladne svetovalne skupine, ki so oblikovale ukrepe za preprečevanje oziroma blaženje negativnih vplivov in posledic epidemije. Pri tem pa ne oporekamo sodelovanju čim širšega nabora strokovnjakov, različnih znanj in izkušenj, nenazadnje tudi drugačnih svetovnonazorskih prepričanj. Pomembno je, da se ugotovi pravni status posamezne svetovalne skupine, obseg njenih pristojnosti ter vrsto odgovornosti njenih članov. Glede na povedano, pri čemer sem izpostavil le nekaj temeljnih poudarkov, se nam zastavlja vprašanje, ali je res v tem trenutku, ko se ukrepi še vedno vrstijo en za drugim in ko Ustavno sodišče še ni odločalo o številnih pobudah za oceno ustavnosti in zakonitosti, sploh možno pričakovati optimalne izsledke predmetne parlamentarne preiskave, ki bodo zajeli prav vse vidike navedene v namenu, za dosego katerega bo pravzaprav odrejena. Enako velja za doseganje namena ugotavljanja morebitnega nevestnega in nestrokovnega dela in opustitve dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij, povezanih z oblikovanjem ukrepov, ki bi lahko pripeljali do neustrezne porabe javnofinančnih sredstev. Pri ugotavljanju slednjega bo v nekaterih primerih najverjetneje treba počakati tudi na morebitne revizije Računskega sodišča. Kot uvodoma povedano, v Poslanski skupini Stranke modernega centra odreditvi parlamentarne preiskave ne nasprotujemo. Pričakujemo pa, da bo preiskovalna komisija svoje delo opravljala profesionalno in neoporečno. Ali bo temu res tako, bomo lahko zagotovo presojali že kmalu. Vsak od nas je dolžan po svojih močeh dati svoj prispevek k boju proti epidemiji. Druge poti ni. Naj bo pot te preiskovalne komisije v interesu vseh državljank in državljanov, ne pa koalicijsko-opozicijskih odnosov in razmerij, kot se trenutno zrcalijo v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Levica bo predstavil Željko Cigler. Izvolite.
Spoštovane kolegice, kolegi, predsedujoči! V Levici podpiramo Akt o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov povezanih z epidemijo covid-19 zaradi suma nesmotrne porabe javnih sredstev in kršenja človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Pred seboj imamo akt o odreditvi parlamentarne preiskave, ki bo preverila, kaj vse se je dogajalo od nastopa vlade Ivana Janeza Janše do danes na področju obvladovanja epidemije covid-19. Pred tem smo dobili kvazi parlamentarno preiskavo pod vodstvom vladnih strank. Kako je potekala nabava nujne zaščitne opreme v pomladanskih mesecih, na kateri osnovi je bila postavljena posebna preiskovalna skupina, katere člani so bili kasneje nagrajeni z mesti v nadzornih svetih? Izguba desetin milijonov z nabavami zaščitne opreme preko posrednikov ni bila nesrečna slaba odločitev ali posledica težkih razmer. Po našem mnenju je bila zavestna odločitev vlade aktualnega predsednica Janeza Janše, da se dokoplje do provizij za svoje prijatelje in je zavrnila nabavo z meddržavnim dogovorom s Kitajsko, kot eno od možnosti za neposredno dobavo medicinske in zaščitne opreme, podobno kot so jo prakticirale države v soseščini. Tako je iz proračuna izginilo nekaj 10 milijonov evrov. Natančne številke v resnici niti nimamo. Očitno res vsakič, ko je na oblasti Ivan Janez Janša, provizije za izbrane odletijo v nebo. Trgovina z orožjem v 90., patrie, sedaj še maske, ventilatorji in ustavno in zakonsko sporno omejevanje človekovih pravic in svoboščin. [[nerazumljivo]]država je celo manjši problem, v primerjavi s tem, da je zavestna zavrnitev neposrednih nabav v korist provizij izpostavila prebivalstvo nepotrebnim dodatnim tveganjem covidu-19. Maske so zamujale, nekatere maske so bile celo čisto neuporabne, certifikati so bili ponarejeni. Oskrbovanci v domovih za starejše so se zaradi vladne malomarnosti in ignoriranja stroke, na čelu z skupnostjo socialnovarstvenih zavodov, ta stroka je bila ignorirana, znašli v žarišču epidemije. Medicinske sestre in drugi delavci v zdravstvu tudi. Pa delavci v trgovinah, vzgojiteljice v vrtcih, učitelji in učiteljice v šolah, starši teh otrok, delavci v tovarnah, osebje v UKC in drugih zdravstvenih ustanovah, da ne naštevam naprej. In sedaj se soočamo z drugim valom epidemije in posledica nedela in omenjenih spodnjih ravnanj je nepripravljenost države na visoke številke okuženih in hospitaliziranih, žal, tudi umrlih. In prav zaradi teh krutih dejstev moramo preiskati odgovornost, kdo je odgovoren za takšno, dokazano že z argumenti, nepravilno ukrepanje, vsaj v tistem delu, kot so potekale razprave pri nas in kar so nam prikazali tudi mediji. Da mu enkrat v tej državi končno povemo, kar mu gre, na podlagi konkretnih dejstev, na znanem kraju in ob znanem času. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati bo predstavila Iva Dimic. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani! Nova Slovenija je skupaj s koalicijskimi partnericami že v začetku maja vložila za parlamentarno preiskavo o stanju, ravnanju, zalogah, naročilih in nabavah zaščitne in kritične medicinske opreme za učinkovito zoperstavljanje epidemiji covid-19 za obdobje od 1. februarja do odreditve parlamentarne preiskave. V njej je izpostavljen namen in obseg parlamentarne preiskave na isto temo, kot so jo tokrat predlagale opozicijske stranke. V Novi Sloveniji želimo, da se vsakršne sume o negospodarnih nabavah preveri in ugotovi dejstva. Da se po medijih in za šanki ne bi operiralo z nepreverjenimi domnevami in obtožbami, smo čakali tudi opozicijo, da pripravi zahtevo za odreditev preiskovalne komisije že v spomladanskem času. Ker te ni bilo, smo predlog za preiskovalno komisijo vložili skupaj z ostalimi strankami koalicije. Zato danes, še enkrat povem, imamo pred seboj predlog opozicije. Naše stališče, stališče Nove Slovenije, pa še vedno velja, da želimo, da se to razišče in ugotovi dejstva. Da se v sami preiskavi ugotovi morebitno politično in siceršnjo odgovornost nosilcev javnih funkcij za stanje, gospodarnost in pravočasnost nabav in naročil osebne zaščite in kritične medicinske opreme pa tudi za ukrepe, ki so bili sprejeti ali so bili neupravičeno opuščeni v času pred razglasitvijo epidemije. Prav je, da se zadeve glede nabave zaščitne opreme razčistijo. Prav je, da se te debate preselijo iz medijskih soočenj in ulice v Državni zbor, da pridemo zadevam do dna, da poiščemo politično odgovornost. Hkrati pa v Novi Sloveniji pozivamo tudi druge institucije, policijo, NPU, Računsko sodišče, da tudi oni zadevam pridejo čimprej do dna, zato, da se slovenski javnosti čimprej predstavi, kaj se je dogajalo v času, ko na trgu zaščitnih sredstev niso vladale običajne tržne razmere, ampak mafijske razmere. Rada bi poudarila sama, pa tudi kot Poslanska skupina Nova Slovenija, podpiramo preiskovalno komisijo. Zagovarjamo popolno transparentnost, preglednost. Vse je treba preiskati, da se ovrže sume. Želimo vzpostaviti zaupanje in prekiniti s prakso nekega drugega sistema, ko so obstajali prvorazredni, ki se jih ni smelo preiskovati. Prakso, ki smo ji bili žal priča marsikaj tudi v demokratični Sloveniji, zaradi katere so nekateri državljani izgubili zaupanje v organe pregona in sodstvo. Želimo, da se to zaupanje povrne. Želimo, da državljani zaupajo organom pregon, sodstvu in vladi. Zato je prav, da se s pristranskimi mediji, poročanji z ulic in izza šankov celotna zadeva prenese na preiskovalno komisijo in na vse pristojne državne organe, ki naj preiščejo zakonitost in gospodarnost poslov. In da se preišče vse, ki so bili kakorkoli povezani z nabavami in ukrepi pred in med epidemijo, tako levi kot desni, sploh ni važno. Državi in državljanom odgovarjamo vsi. Cilj Nove Slovenije torej je, da znotraj preiskovalne komisije o nabavah zaščitne opreme pridemo do enega samega cilja, in to je resnica.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Stranke Alenka Bratušek bo predstavil Marko Bandelli. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi! Namen opozicijske parlamentarne preiskave je pojasniti in razjasniti vsa dejstva in okoliščine ter ugotoviti dejansko stanje in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov povezanih z epidemijo covid-19 in z blaženjem njenih posledic zaradi suma neustrezne porabe javnih sredstev ter neupravičenega omejevanja pravic in svoboščin za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave. Potrebno je ugotoviti, kako so bili vodeni in izvedeni postopki v zvezi z implementacijo ukrepov za preprečevanje oziroma blaženje negativnih posledic in posledic epidemije. Kot je dejal Bernard Crick, vlade morajo vladati. Toda močne vlade potrebujejo močno opozicijo. In naloga nas opozicije je, da koaliciji vedno znova postavljamo ogledalo, opozarjamo na nepravilnosti in predstavljamo nasprotje vladajoče oblasti. V Poslanski skupini SAB menimo, da je treba raziskati, če je kdo izmed članov katerekoli vlade zlorabil epidemijo za tako imenovano vojno dobičkarstvo in ga v tem primeru poklicati na odgovornosti. Tudi sam sem že večkrat poudaril, da je koalicija zlorabila epidemijo, na račun katere so določeni posamezniki nenadzorovano zapravljali javna sredstva. In kot sem že dejal v preteklosti, je v kriznih časih potrebno varčevati ne pa zapravljati davkoplačevalskega denarja. Zato je potrebna preiskovalna komisija, kjer se bodo raziskali vsi vidiki pri nakupih zaščitne opreme aktualne Vlade. V Poslanski skupini SAB stojimo za tem, da je v primeru ugotovljenih kršitev treba kršilce poklicati na odgovornost. V SAB smo že v času sprejetja prvega protikorona megazakona kot prvi predlagali poseben parlamentarni nadzor, ki bi sproti bdel nad porabo in dodeljevanjem javnega denarja. V drugem protikoronskem zakonskem svežnju smo šli še korak dlje in predlagali vzpostavitev posebnega proračunskega sklada, s katerim bi v vsakem trenutku do centa natančno znali povedati, koliko denarja smo namenili za reševanje krize. Tako bi se sproti preverila poraba javnega denarja, saj po toči zvoniti je namreč prepozno. Zapravljenega denarja ne bomo dobili nazaj, sedaj lahko le ugotavljamo, ali so bila sredstva porabljena transparentno in gospodarno. Stvarem je treba priti do dna in naj posamezniki za svoja dejanja, če bodo kršitve ugotovljene, tudi odgovarjajo. Kajti z denarjem davkoplačevalcev je treba v vsakem trenutku ravnati pregledno, učinkovito, skrbno in v duhu dobrega gospodarja. V parlamentarni preiskavi opozicije bo Stranka Alenke Bratušek sodelovala. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! Opozicijske stranke so potem, ko je bila že ustanovljena preiskovalna komisija na predlog koalicijskih strank, predlagale ustanovitev parlamentarne preiskovalne komisije s podobno vsebino. Torej želite ugotoviti dejansko stanje in morebitne politično odgovornost nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo covid-19, in z blaženjem njihovih posledic zaradi suma nesmotrne porabe javnih sredstev ter kršenje človekovih pravic in temeljnih svoboščin za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave. Zapisali ste v vašo zahtevo, da želite ugotoviti dejansko stanje v zvezi s pripravo in izvedbo ukrepov za preprečevanje oziroma blaženje negativnih vplivov in posledic nalezljive bolezni covid v času od 13. marca 2020. Kolega Bandelli je dejal, da želite preiskovati vse vlade, če bi bilo to res, potem ne bi vzeli mejnega datuma 13. marec − iz tega se točno vidi, katero vlado želite preiskovati −, čeprav je prejšnja koalicija razglasila epidemijo 12. marca. Pomeni, da je do takrat že imela neke sestanke, se je odločala, kaj bo naredila in kako bo naredila, kako bo ukrepala. Verjetno niste epidemije razglasili kar iz nič. Predvidevamo, da je bilo neko stanje, ki je to narekovalo. Torej vemo, da je bilo, in zato naša preiskovalna komisija zajema tudi obdobje pred tem časom. Na to se navezuje tudi 7. točka vaše zahteve, kjer pravite, da se naj ugotovi, ali ste morebitno nepravilno, nestrokovno in nevestno delo ter morebitno opustitev dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij, povezanih z oblikovanjem ukrepov, pripeljala do neučinkovite in neuspešne porabe javnih sredstev. Še enkrat, o tem lahko govorimo pred 13. 3. Zagotovo boste ugotovili opustitev dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij, ker so bila skladišča prazna. Torej, nekdo ni opravil svoje naloge, ki bi jo moral opraviti. V 8. točki se sprašujete oziroma želite ugotoviti, ali so bili sprejeti prekomerni posegi, ki posegajo v človekove pravice in temeljne svoboščine. V nekem delu je Ustavno sodišče že ugotovilo, da ne, pa tudi sicer to ne more biti delo preiskovalne komisije. Kajti, ali je šlo za poseg v človekove pravice in temeljne svoboščine, lahko ugotavlja samo Ustavno sodišče. Poleg tega vemo, da so bili v primerjavi z drugimi državami ukrepi pri nas celo milejši kot drugje, pa takih ocen, da bi šlo za protiustavnost, ni. Namen parlamentarne preiskave, pravite tudi, da je ugotoviti, kakšno vlogo so imele različne vladne svetovalne skupine. Ob tem se sprašujete, ali so imeli člani strokovnih skupin ustrezna dovoljenja, podpisane izjave za dostop do strogo varovanih podatkov, ali so opravili usposabljanje s področja obravnavanja in varovanja tajnih podatkov in tako naprej. Če bi se k problemu pristopilo pravočasno, takrat, ko je bil za to čas, pred 13. 3., se zagotovo o tem sploh ne bi spraševali in bi vsi ti ljudje to že imeli, tako pa 13. 3., ko je bilo treba začeti nabavljati opremo, je bilo pa res težko ljudi še usposabljati in ne vem kaj z njimi početi, ko ja bilo treba pač v precej kaotičnih razmerah nabaviti cel kup stvari. Takrat je bilo marsikaj delano na hitro in v kaotičnih razmerah ravno zato, ker prejšnja struktura ni izvedla pravočasne nabave in sprejela pravočasnih ukrepov. Zato bi preiskovalna komisija seveda ugotovila opustitev dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij, vendar ker boste preiskovali samo od 13. 3., seveda tega za nazaj ne boste mogli ugotoviti. Govoriti, da želite preiskati vse, kar je bilo v poslih narobe, se zato postavlja pod velik vprašaj. Ali sta smiselni dve komisiji, bomo videli. Jaz se bom v komisiji, ki jo vodim, potrudila, da bomo zadevam prišli do dna. Ugotovili, ali je šlo kje kaj narobe, in v primeru, da se kakšni sumi potrdijo, tudi ovadili ljudi, ki bodo za to odgovorni.
Hvala lepa. Gospod Bandelli, želite besedo za postopkovni predlog? Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Jaz vam moram povedati, da opozorite kolegico Alenko Jeraj, da Marko Bandelli v svojem stališču ni rekel, da bomo preiskovali vse vlade prej, ampak citiram, »raziskati, če je kdo izmed članov katerekoli vlade zlorabil«. To je pa velika razlika, tako da prosim, če jo samo opozorite. Hvala.
Ja, hvala. To ni bil postopkovni predlog v zvezi s postopkom, ampak vsebinska pripomba na stališče Poslanske skupine SDS. Dajmo se v prihodnje držati tega, da to izrazimo med razpravo. Hvala. Nadaljujemo s stališči, še dve imamo. Gospod Robert Pavšič bo predstavil stališče Poslanske skupine LMŠ. Izvolite.
Spomladi ga ni bilo državljana, ki bi verjel, da drugega vala epidemije ne bo. Pa se je vlada kljub temu odločila zaspati na lovorikah avionskih preletov. Medtem ko so v večini tuja letala preletavala našo državo, pa virusa to ni zanimalo. Bili smo najboljši na svetu, edini smo uspeli popraviti bonitetne ocene. Kdor je proti nam, je pravzaprav zanikovalec epidemije. To so bila vaša glavna sporočila ob tej edinstveni zmagi. Seveda danes ljudje vidijo, da nič od tega ni res. Vsi vidimo, da je ukrepanje vlade porazno. Da so bili ukrepi prepozni, sporadični, nekateri celo zgrešeni. A ljudje so jih kljub temu upoštevali in v prvem valu bolezen premagali. Ne vlada, ljudje, skupaj z zelo požrtvovalnim javnim zdravstvenim sistemom. Vsi vidimo, da je vlada popolnoma pozabila, da prihaja jesen in z njo drugi val okužb. Vsi vidimo, da vlada še naprej ukrepa stihijsko, iz obupa, in skuša rešiti, kar se še rešiti da. Kaj ste torej počeli čez poletje, ko se je širjenje virusa ustavilo? Takrat bi morali odgovorni, torej vlada, pripraviti različne načrte, se usklajevati z bolnišnicami, domovi za starejše in drugimi zavodi ter službami in imeti pripravljene ukrepe, odvisne od scenarija. Ko se je jeseni število okužb povečalo, bi morali te pripravljene načrte le še izvršiti. Pa tega ni bilo. Nekdo je čez poletje hiberniral. Šele v začetku oktobra, ko jo je z rekordno eksponentno rastjo potrjenih okužb presenetila realnost, je vlada začela s kriznimi sestanki in šele začela razmišljati o ukrepih, o tem, katere bolnišnice morda lahko postanejo covid bolnišnice, kje še je možno sprejeti covid bolnike in zagotoviti dovolj postelj za njihovo oskrbo. Kako zdraviti oziroma kako ne zdraviti ne covid bolnike. Ravno ukinitev nenujnih planiranih posegov bo imela katastrofalne posledice, tudi tragične. Ukrepi, ki jih zdaj vlada sprejema kar čez noč, pa so preslabo pojasnjeni, brez analiz, brez pravih argumentov, s pomočjo katerih bi ljudje razumeli, zakaj se jih je sploh vredno držati. A jih vseeno upoštevajo. Je pa popolnoma jasno, da bodo ob tem poskusu reševanja najvišjo ceno v prvi vrsti plačali prav državljani in v drugi vrsti zdravstveni sistem. Račune bo potrebno enkrat položiti na mizo. Ne glede na to, pa ta preiskovalna komisija ni namenjena le ugotavljanju politične odgovornosti za razmere današnjega dne, čeprav je to njen glavni cilj. Politična odgovornost je na dlani, treba jo je le materializirati. A to bomo storili, ko bo komisija končala svoje delo, ko bo virus, tako upamo, že premagan. Do takrat pa mora ta preiskovalna komisija poiskati tudi vse možnosti ter orodja, da, prvič, do takšnih razmer ne pride nikoli več, in drugič, da skozi delo komisije najdemo rešitve za okrevanje, ki jih vlada očitno ni sposobna pripraviti sama. Za to da se država ne bo zaustavila, kar prinaša neslutene gospodarske in socialne posledice, mora poskrbeti vlada. To je njena odgovornost. Nobeno sprenevedanje ne pomaga. Iskanje dežurnih krivcev v nepokornih državljanih in medijih, pa je samo metanje peska v oči. Če je bilo dovolj časa za vse obstranske korake, popolnoma nepovezane z epidemijo, bi časa zagotovo moralo biti dovolj tudi za argumentiranje, utemeljevanje, razlaganje, poslušanje stroke, spoštovanje državljanov, sprejemanje učinkovitih ukrepov proti epidemiji in konec koncev tudi lastno upoštevanje teh ukrepov. Te odgovornosti ne morete zanikati, vsaj ne kredibilno, lahko pa, kot smo že slišali, v vaši maniri. Praviloma je takšno očitno nedelo ali nesposobnost vlade darilo za opozicijo, ampak tokrat lahko kategorično rečem ne, to je mlinski kamen za vse, za državo in njene državljanke ter državljane. Ni pa še vse zamujeno, še zdaleč ne. Razmere so, če ne ukrepamo, skrajno resne in nevarne. Smo torej pripravljeni plačati tolikšno ceno vladne oziroma koalicijske neaktivnosti na ključnem, najbolj perečem področju, torej obvladovanju epidemije. Tudi tukaj bo odgovor Liste Marjana Šarca jasen: Ne. In ko boste, dragi kolegi iz koalicije, govorili, kako je ta preiskava nepotrebna, naj vam navedem 1. člen Zakona o parlamentarni preiskavi. »Parlamentarna preiskava v zadevah javnega pomena se opravi, da se ugotovi in oceni dejansko stanje, ki je lahko podlaga za odločanje Državnega zbora o politični odgovornosti nosilcev javnih funkcij, za spremembo zakonodaje na določenem področju in za druge odločitve Državnega zbora iz njegove ustavne pristojnosti.« Konec navedka. Z delom te preiskovalne komisije bomo torej pomagali vladi, ne glede na to, katera bo, da napak ne bo ponavljala in bo naslednjič reagirala drugače. Skušali bomo najti načine, kako okrepiti javno zdravstvo, ki je danes spet rešitelj, kolikor pač sploh lahko je. Ker je bilo za javno zdravstvo storjenega bistveno premalo, razen v smeri želje po njegovi privatizaciji, kar pa je napačna smer. Pomagali vam bomo poiskati načine, kako zagotoviti zadostno število postelj za covid bolnike ob hkratnem, poudarjam, ob hkratnem delovanju preostalih zdravstvenih programov. Spraševali se bomo, ali so bili glavna skrb te vlade res ljudje in zdravje, kot je v zadnjem nagovoru ljudstvu zagotavljal premier, ali pa je bil namen skozi ukrepe nadzorovati ljudi in predrugačiti družbo. Spraševali in ocenjevali bomo, kateri ukrepi so ob naraščanju števila okužb nujni in sorazmerni ter tudi, kar je nadvse pomembno, kako jih ustrezno utemeljiti in razložiti ljudem. Kar pa se današnjih in aktualnih ukrepov tiče, mi jih upoštevamo, ker smo odgovorni in nam je resnično mar za ljudi. Vi ste žal dokazali ravno nasprotno. Hvala.
Hvala lepa. In še kot zadnja bo mag. Bojana Muršič predstavila stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednica za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Tretja vlada Janeza Janše je nastala v nevsakdanjih okoliščinah, saj je ministrska ekipa zaprisegla le dan potem, ko je prejšnja vlada razglasila epidemijo. O političnih in drugih okoliščinah, ki so nas pripeljale do tega, danes ne bomo razpredali. Ima pa vsaka odločitev več kot jasno svoje posledice. In posledice dela in tudi nedela aktualne vlade so danes, več kot 7 mesecev in več kot milijon evrov primanjkljaja v proračunski blagajni, jasne. Epidemija ni pod kontrolo in vsak dan smo soočeni z novimi in novimi omejitvami, ki jih predsednik Vlade praviloma sporoča kar preko Twitterja. Začetek boja proti virusu je vsekakor zaznamoval madež spornih nakupov zaščitne in medicinske opreme, pred katerimi so ministri kar tekmovali, kdo se bo prej slikal pred posamezno sporno pošiljko. In ko smo v opoziciji napovedali, da bomo zahtevali preiskovalno komisijo o spornih nabavnih poslih, nas je koalicija kao prelisičila in pohitela s svojo lastno pobudo, da sedaj preiskujejo sami sebe. Kot smo že takrat dejali, manevra koalicije, ki češ, da je prelisičila opozicijo s tem, da je sama vložila zahtevo za odreditev preiskovalne komisije, ne vidim, kot si najverjetneje predstavlja koalicija, kot neko veleumno zvijačo, kako prelisičiti opoziciji, temveč kot dejanje ignorance, zavajanja, kupovanja časa, ki pa verjamem, se bo prej ali slej izkazal, kaj se je v resnici dogajalo pri več 10 milijonskih nabavah zaščitne opreme. Ampak te ignorance ter nestrokovnega in nespametnega dela nismo bili deležni samo pri nabavah zaščitne in medicinske opreme, ta ignoranca je način dela te vlade že od samega začetka. Socialni demokrati in preostanek demokratične opozicije smo vse od začetka spremljanja tako imenovanih protikoronskih zakonov podali konstruktivne, in sedaj, ko gledamo nazaj, tudi koristne predloge in amandmaje, a žal neuspešno in brez posluha. Vseh možnih stranpoti te vlade v tako kratkem času sploh ne bomo naštevali. Čeprav smo jih samo v stotih dnevih Socialni demokrati našteli kar 10 plus 100. Vseh napadov na kulturnike, nevladnike, neodvisne inštitucije in pravosodje ter druge, ki vladi niso povšeči, nihče več ne sledi šteti, ker jih je preprosto preveč. A ne gre samo zato, da ta vlada nikakor ne želi prisluhniti konstruktivnim predlogom. Gre za to, da gredo kot buldožer naprej tudi pri zadevah, ki nimajo absolutno nikakršne zveze z obvladovanjem epidemije. In tukaj žal Slovenija izgublja. Zato danes beležimo rekordne številke glede porasta virusa in smo ponovno priča novim ukrepom in tudi zapiranju družbe. Zato je preiskava, ki je pred nami, še kako pomembna, da se bo ugotovilo in javnosti razkrilo, kdo in kaj vse se je počelo v tem mesecu v času boja proti epidemiji. Da ugotovimo: zakaj politika pri boju s koronavirusom ne upošteva epidemiološke stroke; zakaj se ni ustrezno pripravilo zdravstvenega sistema na drugi val; zakaj vse je bil do sedaj uporabljen denar za boj proti epidemiji in blažitvi posledic ter ali res ne bi mogel biti uporabljen bolj ciljano in bolj smotrno ta denar; zakaj poroštvena in likvidnostna shema za pomoč gospodarstva ne deluje; kako in zakaj niso bili ustrezno upoštevani predlogi socialnih partnerjev, ki smo priča razpadu socialnega dialoga; komu se je pomagalo in zakaj ter komu se ni in zakaj ne; zakaj scenarij posameznih faz boja proti virusu niso usklajeni in se sprejemajo stihijsko in čez noč; in nenazadnje, danes je to očitno, zakaj je vladi Janeza Janša spodletel boj proti koronavirusu in posledicam epidemije. Vse to so več milijard, tisoče milijonov težka in neprijetna vprašanja, na katera javnost mora dobiti odgovor. Trenutno, kot vsi vemo, se kot družba nahajamo v izjemno težkih, hudih časih, saj je zmaga nad virusom, ki so jo označila vojaška letala, bila zelo Pirova. In zato je pomembno, da se tudi ob parlamentarnem nadzoru zavedamo, katerih napak v prihodnje ne smemo ponoviti, da bo vladajoča politika bolj dovzetna za lastna vodila, da se bodo ministri in visoki funkcionarji držali lastnih odlokov in se bodo z javnimi sredstvi ravnalo dovolj smotrno. Ja in v tem duhu velja ponoviti pobude, ki smo jih skupaj v demokratični opoziciji podajali v zadnjih dneh. Vlada naj se samoomeji in posveti boju proti epidemiji, ne da brezsramno politično kadruje ter skrbi za lastne interese ter napada družbene strukture, ki ji ideološko ali kako drugače niso blizu. Hkrati naj vlada za uspešno omejevanje okužb spremeni svoj pristop. Na prvem mestu je predlog, da vrne upravljanje epidemije v roke epidemiološke stroke in da vlada sprejema odločitve na podlagi njenih strokovnih priporočil ter da nemudoma odslovi gospoda Kreka. Na čelu NIJZ je potrebna oseba, ki bo povrnila strokovno avtoriteto te ključne institucije ter glede na zaskrbljujoče informacije o razmerah v Nacionalnem inštitutu za javne zdravje omogočila glas stroke pri upravljanju krize. Hkrati naj vlada razmisli tudi o zamenjavi uradnega vladnega govorca za covid-19 gospoda Kacina z osebo iz epidemiološke stroke, ki bo na miren, preudaren in pojasnjevalen način prevzela ključno vlogo pri komunikaciji z javnostjo. In nenazadnje je čas, da se sprejme izredne ukrepe za zaščito najbolj ogroženih skupin prebivalstva, urgentno okrepi kapacitete za bolnike s covid-19 in takoj poveča sredstva za sanacijo razmer v javnem zdravstvu, nastalih zaradi epidemije. Pri tem pa so ključni trije stebri: prvič, povečanje kapacitet za oskrbo bolnikov s covid-19, drugi steber, ustrezna komunikacija ukrepov epidemije, in tretji steber, zagotovitev dostopnosti storitev javnega zdravstva. Hkrati se moramo vprašati tudi, kaj je gospod Janša mislil, ko je pred dnevi dejal, da bodo morale nekatere svoboščine nekaj časa počakati. Tudi na to vprašanje javnost potrebuje odgovore, ki morajo biti znotraj ustavnih okvirjev naše države. V glavnem, vprašanj je vsekakor več, kot je javno dostopnih odgovorov, zato je parlamentarna preiskava še kako nujna. Upamo pa le, da se bomo iz nje vsi skupaj nekaj naučili, katerih napak ne smemo ponavljati v prihodnje, da bo vlado malo streznila pri njenem delu ter da bo javnost seznanjena z napakami in stranpotmi, ki so se zgodile vse od začetka te vlade. Iskrena hvala vam za vašo pozornost, srečno in zdravo vsem.
Hvala lepa tudi vam. Zaključili smo s stališči poslanskih skupin in prehajamo na razpravo poslank in poslancev. Kot prvi razpravljavec dobi besedo gospod Nik Prebil, pripravi pa se gospod Marko Bandelli. Izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovane poslanke in kolegi poslanci! Ustanovitev take preiskovalne komisije je tisto ključno orodje opozicije za demokratičen nadzor nad vsakokratno vlado. Tak nadzor in ugotavljanje morebitne politične odgovornosti lahko vrši zgolj nasprotnik, če lahko temu tako rečemo, torej opozicija in nikakor koalicija sama, kot se je to zgodilo pred časom. Jaz se bom danes posvetil predvsem tem represivnim, pravzaprav policijskim ukrepom vlade, določenih ukrepov, ki nimajo pravzaprav nikakršne veze z epidemijo, torej z zdravstveno krizo, v kateri se nahajajo danes, imajo pa veliko veze z objestno željo po nadzoru in po obvladovanju vseh podsistemov naše družbe. Takšni so tudi ukrepi v tako imenovanih protikorona paketih, ki so začeli prihajati sorazmerno hitro z začetkom prve epidemije in tudi s prevzemom oblasti vlade Janeza Janše. Ukrepi in pa določila, ki v osnovi pravzaprav pomenijo zlorabo interventne zakonodaje, za sprejemanje nekih represivnih ukrepov, ki nikakor niso ključni za soočenje z epidemijo. Pa mi dovolite, da jih omenim samo nekaj. Dodatna pooblastila po policiji so pričela v našo družbo prihajati že v prvem protikoronskem paketu. Med drugim se je namreč predvidevalo, da bi policija lahko za namen zajezitve širjenja covida uporabljala celo izdelovalne fotorobote in vstopala v tuja stanovanja in druge prostore. Člen določa tudi dodatna pooblastila policiji in ta dodatna pooblastila so bila seveda zelo slabo utemeljena in celo pomanjkljivo obrazložena. Poleg tega ni šlo za začasni ukrep, kar bi interventna zakonodaja, kot že omenjeno, morala v osnovi biti. Ta ukrep ni bil vezan na čas trajanja epidemije, ampak se je pač neomejeno skliceval na ZNB. Potem je tukaj še 104. člen, ki ga vsi poznamo. Povzročil je veliko glasnosti v javnosti, bil je nato sicer umaknjen, a vendar je želel uvesti to, da bi policisti brez odredbe sodišča dostopali do najobčutljivejših podatkov. No in podobne zadeve se je vlada seveda lotila tudi pred kratkim. S PKP5 so želeli omogočiti pridobivanje podatkov izven trenutno zakonsko opredeljenega obsega in namena. Vlada je očitno tako želela z zakonom, spet interventnim, pod krinko te interventnosti in nujnosti dostopati oziroma ustvariti neko mega zbirko podatkov na področju zdravstva. Potem so tukaj še širitev pooblastil redarstvu in policiji tudi v tem zakonu, pa omejitve zbiranja na zasebnih mestih in tako dalje. In ti ukrepi in pa številni drugi pomenijo poseg v obstoječo zakonodajo, seveda brez možnosti, da bi o tem odločali volivci na referendumu, čeprav ali pa zato, ker so tudi mnoge spremembe predvidevale poseg v ustavne pravice. In fokus, tisti ključni fokus, se je začel obračati od varovanja zdravja k nadzoru, in to je tisto ključno. O vseh, v bistvu prikritih, škodljivcih v zakonih smo vlado opozarjali tako v Listi Marjana Šarca kot v drugih opozicijskih strankah, celo iz nekaterih koalicijskih so prišla ta opozorila. In na to je opozarjala tudi javnost, strokovnjaki in pa državni uradniki, kot sta recimo varuh človekovih pravic in pa informacijska pooblaščenka. In zaradi pritiskov javnosti so bile tudi nekatere stvari iz zakonodaje potem sicer umaknjene, a to ne spremeni dejstva, za kaj vse je ta vlada imela čas, da ne govorim spet o kadrovanju med epidemijo, in čas, namesto, da bi se ukvarjala z realnimi problemi zagotovitve stabilne zdravstvene mreže, v teh kriznih razmerah in kolikor toliko dobro stabilizacijo gospodarstva. Prva epidemija je bila tako med prvimi državami v Evropi preklicana z zmagoslavnim preletom vojaških letal, večinoma iz Natove eskadrilje. Samo kot intermezzo, v številne evropske države so ravno Natova letala v okviru programa SALIS, v največjih letalih, to so letala Antonov, pripeljala na tone zaščitne opreme. Pri nas so šla pač simbolično mimo, kot zmaga nad epidemijo, je resnično škoda, da letala ne letijo tudi vzvratno. In res žalostno je, da se ta vlada v največji zdravstveni krizi v zadnjih desetletij odloča pravzaprav največji investicijski kos nameniti nakupom vojaške opreme, namesto da bi okrepila javno zdravstvo. Ne pozabimo pa tudi dejstva, kaj vse se je počelo ob menjavi oblasti. Kaj vse so govorili tisti, ki danes pravzaprav sključeno gledate v tla in preusmerjate pozornost. Ko smo imeli, če lahko temu rečem, sorazmerno majhen delež okuženih glede na danes in je bila sorazmerno mila epidemija v prvem delu, bi lahko rekli, glede na številke danes, v tem času je, pa bom zdaj rekel grdo, Vlada pravzaprav zagonila 5,5 milijarde evrov davkoplačevalskega denarja. Po koncu tega pa je sam predsednik Vlade celo razlagal, da denarja ni več veliko, da je denarna blazina za drugi val izpraznjena. No, očitno pa je vrag vzel šalo tudi tukaj in se bomo zadolževali še naprej, ob sprejemanju vse ostrejših ukrepov, ki pa močno omejujejo gospodarstvo. Po poletnem zatišju, so se začele okužbe seveda dvigovati, ponovno naraščati. In jasno je, da je Vlada popolnoma izgubila kompas. Ukrepe se sprejema iz dneva v dan, pravzaprav, pogosto so si kontradiktorni, vnašajo veliko mero zmede med ljudi in pogosto vidimo celo odločevalce, ki pravzaprav nekaterih ukrepov ne upoštevajo niti sami. Zdaj pa, da je zadeva res ušla izpod nadzora, ob torej rekordnih številkah okužb in kot očitno vidimo, slabih ukrepih, še enkrat, je pomembno bliskovito preusmerjanje pozornosti v krivce, ki jih Janez Janša pač vidi v tej grdi opoziciji, ki nagaja na vseh stvareh, pa v tistih medijih, seveda, razen Novi24, ki ga pač ne marajo in poročajo grdo, pa o vseh državnih kadrih in kadrih v gospodarskih družbah, ki se jih danes menja po tekočem traku. In to še enkrat v času epidemije, v času, ko bi se Vlada morala ukvarjati z najpomembnejšimi zadevami, kot so varovanje zdravja. In spoštovani, sem nikakor ne spada menjava celotnega nadzornega sveta Holdinga slovenskih elektrarn na večer razglasitve druge epidemije. Seveda preko Twitterja. Da bo mera polna, so novi ukrepi Vlade v hujšem drugem valu seveda tudi ostrejši. Drugega vam v bistvu res ne preostane zdaj v tem času in sem sodi tudi današnja ponovna omejitev gibanja na občine in pa uvedba policijske ure, pa ji vi recite, kakor ji hočete. Vladno prepoved prehajanja med občinami je Ustavno sodišče, pa vsi vemo, s tesno večino enega glasu, resda pokrilo, a vendar tega izgovora, da je bilo to pač prvič, da se ni vedelo, kot neko olajševalno okoliščino navedlo tudi Ustavno sodišče in tega ne bo več. Zgolj mimogrede, predvsem se je sklicevalo na preprečitev zloma zdravstvenega sistema, pa vsi vidimo, kje smo danes. Izmed današnjih omejitev pravzaprav res res izstopa ta policijska ura, ki jo je Vlada pravzaprav utemeljila zgolj z argumentom: Ker lahko. In tudi sicer za večino teh omejitev in prepovedi velja način komunikacije, ki vzbuja nejevoljo in nejevero ljudi, in ta komunikacija Vlade je resnično na dnu. Je pa pravzaprav odličen pokazatelj, kako se to, sploh pa v teh kriznih razmerah, ne počne. Ljudem bi po mojem mnenju morali vliti to upanje in zaupanje predvsem, da bi ukrepe spoštovali povsod in da bi ljudje potem lažje pretrpeli tudi morebitne resnično potrebne restriktivne in nujne ukrepe. A kaj, ko se pač radi kregate z vsemi in počnete vse drugo kot to. In številni zopet spet opozarjajo na morebitno neustavnost tega, saj bi morale za takšen ukrep policijske ure po ustavi biti razglašene izredne razmere. Država pravzaprav nima na voljo neke neomejene izvršilne klavzule, da sprejme pač kakršenkoli in tudi kakršenkoli najbolj oster ali prepovedovalni ukrep, ne da bi jo zakon pri tem kakorkoli omejeval. Ustava je tista, ki je ključ do te parlamentarne ustavne demokracije, ki jo poznamo danes, in nosilec oblasti v Republiki Sloveniji je pač zgolj ljudstvo. In resnično čas je, da postavite prioritete, tiste prioritete, ki so potrebne glede na situacijo, ne zato, da se zaobide zakonodaja, takih prioritet ne rabimo, ne stvari, da bi širša javnost ne vedela, kaj se dogaja, prioritete tudi niso postavljanje ustreznih ljudi in niso prioritete v nadzoru nad mediji in ljudstvom. Prioriteta so pač ljudje. Ta preiskovalna komisija bo iskala morebitno politično odgovornost za nastalo stanje in nezadovoljivo ukrepanje. Bo pa predvsem poiskala oziroma poskusila poiskati tudi rešitve, da se kaj takega ne zgodi več, da se pregleda dejansko stanje in pa postopke in morebiti sprejme ustrezne podlage, ki bodo omogočale bolj hiter in bolj učinkovit odziv, seveda tako, da se s tem čim manj omejujejo temeljne pravice naroda. To vsekakor je javni interes. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Marko Bandelli. Pripravi pa se dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala, predsedujoča. Tukaj dosti besed, mislim, da tudi nima dosti smisla, ker cilj same preiskovalke je jasen. Stvarem v tem primeru je treba priti skratka do dna. Mi moramo ugotoviti resnično, kaj se je dogajalo v tistem terminu, v tistem obdobju. Mi smo to dolžni državljanom in državljankam. Mi smo dolžni njim. Oni sprašujejo, kaj se je res dogajalo. Veliko besed je bilo na ta račun, oddaj, celo ljudje so izgubili službe. Se pravi, državljani sprašujejo, kaj je bila resnica in kaj se je res dogajalo. Veste, da je človek pristal, Počivalšek takrat, ko smo ga interpelirali, če bi tako rekel, pa to ne pomeni, da je on čist, če bi tako rekli, to se je enostavno preglasilo več glasov na eni strani kot na drugi in človek je očiščen vseh svojih grehov. Tako ni, veste, ni tako enostavna zadeva. Jaz mislim, da tukaj narod dobesedno želi jasne odgovore od nas. Želi s to preiskavo razumeti, kaj se je dogajalo, predvsem, ker je to njihov oziroma lahko rečemo naš denar, od vseh. Vedeti mora, da kar je davkoplačevalskega denarja, ga mi moramo porabiti transparentno, prvo kot prvo, in predvsem gospodarno. To so osnove tega. Davkoplačevalski denar, to je zlat denar, ki prihaja notri v državo in mora biti porabljen transparentno in gospodarno. Zato ta parlamentarna preiskava. Ker so bili, po mojem mnenju, in tudi po mnenju marsikoga, dvomi v naročanju, v razpisih, bili so privilegiji, to je jasno, in so bili tudi dvomi v dobavah. To se pravi, je vse upravičeno. Parlamentarna preiskav tudi zato, da ugotovimo tudi odgovornosti nabave, če bi tako rekli. Če se spomnite velike afere, če bi tako rekli, ali pa veliko vprašanj glede samih sekret mask, ki smo jih takrat omenili na tak način, potem smo praktično zaključili malo na hitro to zadevo. Ampak kdo je odobril tisti neustrezen izdelek? Naj mi eden pove. Ali ga je kdo odobril? Vemo, da so delali preiskave, kontrole materialov, reči in kar je, ampak vso to zadevo, ki je bila neustrezna, smo plačali. Kdo je dal naprej naročila za te neustrezne zadeve, neustrezne, pravim? Mislim, da moramo tukaj tudi to razčistiti in zato je tudi parlamentarna preiskava, kako je bil voden postopek. Parlamentarno preiskavo tudi zaradi tega, da vidimo tudi ustreznosti, upravičenosti in namembnosti same opreme, to je pomembno tukaj. Osnova vsega pa je sigurno ugotoviti, po mojem mnenju, koruptivna dejanja, pilotiranje nabave, če bi tako rekli, kljub temu da smo ugotovili že med dobavami samimi, da so bile neustrezne. To je bistvo vsega. Ne moremo mi vse pomesti pod preprogo tukaj in reči, da je vse v redu. Ni res. Neke odgovornosti so in bomo to ugotavljali. Veste tista izjava, da rešujemo življenja, to ni opravičila za šlamparijo in amaterstvo. Jaz se opravičujem, ampak tako mislim in sem prepričan v to, kar sem rekel. Jaz mislim, da prav v tem je ta poanta, če bi tako rekel, ugotavljanja odgovornosti in morebitnega denarnega okoriščanja − na račun koga? Davkoplačevalskega denarja. In s tem bom zaključil, ker mislim, da to je bistvo te preiskave. Želimo si, da bo preiskava tekla nemoteno, s sodelovanjem z vsemi in z ugotovitvami, ki jih bomo dobili, da bomo dali odgovor našim državljanom, ker smo jim to dolžni. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo dr. Franc Trček, pripravi se gospa Mojca Škrinjar. Izvolite.
Hvala za besedo. Najprej dajmo razrešiti dilemo praznih skladišč. Bere se, Šarec je pustil prazna skladišča, potem seveda v stopnjevanju se bere, Kučan je pustil prazna skladišča, verjetno bo nadalje stopnjevanje, Kidrič je pustil prazna skladišča, ne govorim o zaščitni opremi. To vlado sem vprašal, naj mi poda stanje tozadevne zaščitne opreme od leta 2000 naprej. Dobil sem odgovor, da mi lahko poda samo od leta 2006 naprej, do takrat je ni bilo, pa do tako imenovane begunske krize 2015, ne glede katera vlada je bila, je bilo v skladišču vse skupaj nič, mask in tozadevne zaščitne opreme za en ne prevelik zdravstveni dom, do dela, dan ali dva, covid krize. To so pač dejstva, to je tabela, saj sem jo že enkrat tukaj kazal, ki mi jo je podala ta vlada. Pa bi se lahko natolcevali zdaj za nazaj gor in dol. Drugič. Neka zadnja službena pot, ki sem jo pred zaklenitvijo naredil, je bil odhod na Finsko konec novembra, začetek decembra. Bil sem edini predstavnik našega Državnega zbora na velikem COSAC, srečanju Odbora za zadeve EU. Takrat je odhajajoča Šarčeva koalicija s Plemenitim sprejemala proračun, za hrbtom je bil pa že dogovor nekih strank o prestopu, kar mi je Janša v bistvu že oktobra povedal, da bom kmalu lahko v pravi opoziciji. Takrat je na Finskem sredi EU predsedovanja odstopila vlada zaradi neke afere na pošti. Tako neka sorodna afera, kot jo imamo mi tukaj s temi maskami. In seveda, kot sem že večkrat rekel, ne glede na barvo koalicije ali vlade, neka koalicija in vlada, ki kupi nekaj nujno potrebnega, pa je tega 148 enot pa se izkaže, da je samo 12 enot pogojno uporabnih, ki ima celo vrsto bogatih marž na vojnem dobičkarstvu, mora pač odstopiti. Enostavno. In če bi se to zgodilo in če se ne bi zgodilo lomastenje po NPU, zdaj bojo verjetno tožilci na vrsti, verjetno te preiskovalke niti ne bi bilo potrebno. A veste, nas je v Državnem zboru zgolj 90. Dva kolega imata nek specifičen status, potem so podpredsednice, podpredsedniki Državnega zbora, predsednik, predsednici, mislim, mi imamo toliko že teh preiskoval, da niti ne dohajam več. Koliko jih imamo zdaj že, šest, sedem? Pa vsaj v dveh bo koalicija preiskovala samo sebe. Imamo Moderni center, tri stranke, ki so kao demokratične in bodo demokratično preiskovali sami sebe, kjer bodo rekli, da so najboljši na svetu, če že ne v vesolju. To reševanje življenja gor in dol. Neštevilen del v moji družini nas ne rešuje vsak dan življenj, vsak dan življenja rešuje kar lep del mojih znancev, mojih prijateljev, tudi Soni ima zgodbo v njegovi družini, pa se ne duvajo, da je to zdaj izgovor, da se vedejo tako, kot se vede konkretna vlada, ki jo dejansko imamo. Pet let pa pol sem poslušal, zlasti žolto-modri del sedanje koalicije, kako bi oni, če bi oni, kako bi oni, kako smo bili, dobro zdaj, od 2018 z dodatkom Plemenitega smo itak vsi kreteni, in potem pridete, in glejte, kaj ste naredili med prvo in drugo fazo pandemije. Na poslansko vprašanje, koliko je dejansko teh ventilatorjev, predihovalnikov, koliko je ekip, ki so usposobljene za delo z njimi, dobim odgovor, ja, da je v bistvu to pristojnost vodstev slovenskih bolnišnic. Skratka, dobim odgovor nekako po ovinkih, saj mi niti pojma nimamo, koliko je ura. Tik pred začetkom v bistvu drugega vala, še vedno naročila niso šla čez. Zdaj boste začeli kupovati tiste dodatke, da se ne bo dogajala kondenzacija na predihovalnikih. Katerikoli ukrep je, je večna infantilnost neke te vlade, ne mineta dva, trije dnevi, da jih cel niz ne krši. Odkrito se vprašam, ali jih na ministrstvih sploh upoštevajo, ker v bistvu več kot pol državnih sekretarjev, sekretark, ki pridejo sem, nepravilno nosi masko. Sam gospod Hojs, ki je strgal uradno listino odstopno izjavo, je hotel biti tukaj na interpelaciji brez maske, takisto na odboru resorni minister za zdravje. In potem se človek vpraša, kdo je tukaj nor. Verjetno jaz, ker vi ste nezmotljivi, vi ne morete biti. V vsakem tem PKP zakonu je neka zadeva, ki absolutno notri ne spada, da potem kokodakamo o tej zadevi. Vmes se kadruje, prej po politični podobnosti kot sposobnosti. Prej sem že govoril, kakšne klati državni sekretar za nacionalno varnost, kakšne klati, bi lahko bral, visoki uradnik na Ministrstvu za kulturo. Minister za kulturo ima očitno kar nekaj šubler, po katerih bo izmeril, koliko je kdo blizu kulturi, koliko ne, pa očitno nagrajenci Prešernovega sklada niso tako blizu kulturi, kot si domišljajo, da so, in tako naprej in tako naprej. Omejiti neke svoboščine − mogoče bi za štart predsednik Vlade omejil svoje visenje na Twitterju. Ne bi bilo to napačno. Sam sem dve resni preiskovalki zelo temeljito delal. Tisto tako imenovano Janijevo, ko se nismo pogovarjali samo o iranskih penezih, pogovarjali smo se tudi o tem, kako mafija Apeninskega in Balkanskega polotoka desetletja pere denar v Mariborski banki, ki vemo, kateri politični spekter jo je obvladoval. Pogovarjali smo se o Prijedoru in še čem. Srčno preiskovalko sem resno delal s kolegico Jelko Godec in tako resno bi se lahko tudi ukvarjali s to epidemijo, ki nam je ušla v pandemijo, če se nekomu ne bi od slasti oblasti dobesedno zavrtelo, da ne uporabim kakšen hujši, bolj žmohten izraz. Na teh preiskovalkah, malo se bojim, da jih ne bo niti časa resno delati. Verjetno se bo na tej konkretni preiskovalki dogajalo tudi zavlačevanje z dostavljanjem gradiva. Že Računsko sodišče je moralo dobesedno groziti Počivalšku po treh mesecih, da je dobilo neke nujne dokumente, potrebne za revizijo. In to je neka gospoda, ki je tam omice zbirala na sodišču, da so tulile, kako imamo krivosodje. Kaj se pa vi grete? Jaz osebno menim, da mi teh preiskovalk niti ne bi potrebovali, če bi pustili avtonomijo tretji veji oblasti, da oddela svoje naloge, ampak ne, kot sem že rekel, vi boste dokazali, da ni bilo nobenih problemov z vašo preiskovalko, kolega Perič, če se bo zbudil, bo tam verjetno dokazal, da sem v Prijedor tisti denar jaz prenašal, ne pa neka gospa, ki so jo v bistvu vsi uradi za preprečevanje pranja denarja v srednji Evropi imeli na radarju, potem bodo prišle volitve in mogoče jaz ne bom izvoljen in neka gospoda, ki se gredo te šarade že 30 let, bodo spet izvoljene. In to je v bistvu osnovna tragedija, ki je nobena preiskovalka ne bo razrešila, če ne bomo državljanke in državljani z volilno pravico preklopili na pamet tako na strani pasivne volilne pravice kot na strani aktivne volilne pravice. Lepo popoldne vsem skupaj.
Hvala lepa. Naslednja je na vrsti gospa Mojca Škrinjar, pripravi se gospa Jerca Korče.
Hvala lepa. Pred nami je legitimna pobuda za oblikovanje nove preiskovalne komisije, čeprav obstaja že ena tovrstna komisija, seveda z razlogom, da je potrebno pogledati, kako učinkovito se porablja davkoplačevalski denar. Tako, da se podvaja komisije, najbrž ne, ampak to je demokracija, demokracija tudi stane. Ta komisija se bo ukvarjala z dogodki po 13. marcu, ko je bila že razglašena epidemija, nič pa z dogodki pred 13. marcem, ki so odkrili vso nepripravljenost vlade Marjana Šarca od praznih skladišč dalje. Že od januarja dalje smo vedeli, da prihaja huda epidemija. Novinar Mitja Iršič je dnevno pošiljal posnetke in fotografije s Kitajske, kjer ga jeepidemija zalotila, ko je obiskal nekaj mest, tudi Vuhan. Gledali smo popolnoma izpraznjene ulice, gledali smo, kako so Kitajci gradili bolnišnice, vlada Marjana Šarca pa nič. Umivajte si roke. Sama sem spodbudila sejo Odbora na mestni ravni v Ljubljani in zahtevali smo, da oddelek sprejme določene ukrepe. Take ukrepe danes vidimo kjerkoli, kamorkoli pridemo. Razkuževanje rok in tako dalje. Tudi tam smo dobili odgovor, umivajte si roke. In tako si je vlada Marjana Šarca umila roke in lepo odstopila. Vse dogajanje v času covid krize po 13. marcu je pokazalo na izjemno zapleten sistem ureditve države, pretirano birokratizacijo. To je bila seveda tudi ovira pri ukrepanju, bi rekla. V pobudi najdem očitek, da vladna svetovalna skupina ni mogla dobiti podatkov od Sursa, državne firme, ki so strogo varovani podatki. Lepo vas prosim, kakšni strogo varovani podatki o prebivalstvu pa so lahko. Če gre za osebne podatke, jih seveda Surs tako ali tako ne more obdelovati. Za statistične podatke pa res ne vem, zakaj jih ne bi mogla vladna skupina dobiti, če že ne vladna skupina, pa sama Vlada. Vlada Republike Slovenije ima pač lahko vpogled v vse, kar Surs sproducira, ker je konec koncev ustanovitelj Sursa. Člani neformalnih skupin lahko zahtevajo, dobijo pa tisto, kar smejo dobiti. Vlada pa ima dostop do vseh neosebnih podatkov, člani Vlade pa so zavezani k varovanju teh podatkov, če so že zaupni. Čeprav ne vem, kaj je lahko statističnega in zaupnega, ampak dobro. Pogosto slišim v razpravah, da gre za kontradiktorne ukrepe, za slabe ukrepe. Nihče pa ne pove, kaj konkretno je slabo, razen to, da je bila omejitev gibanja. Omejitev gibanja na občine, ki se je izkazala za najbolj učinkovit ukrep in o kateri je na koncu tudi razpravljalo in odločilo Ustavno sodišče ter dejalo, da je bila to povsem ustavna odločitev. Enako je s to uro, tako imenovano policijsko uro med 9. uro zvečer in 6. uro zjutraj, ko seveda moramo ostati doma. Zakaj? Ker je vrednota zdravja in življenja večja od vrednote nočne hoje okrog. Vsi podzakonski akti v zvezi s covidom so bili sprejeti na podlagi zakonov. Nekateri, kot sem že dejala, tudi preskušeni na Ustavnem sodišču, kar zadeva gibanje. Zdravje in življenje sta vrednoti nad vrednotami. Omenjeno je tudi ravnanje z oskrbovanci v domovih. Kot da ne bi imeli skoraj 12-urne seje Odbora za zdravje, kjer se je v dolgotrajnih debatah žalilo zdravnike in drugo osebje v domovih, češ da niso naredili vsega. Naredili so vse in najbolje. In res je, bili smo najboljši na svetu, kot je rekel eden predgovornikov. Bili smo najboljši na svetu, toda nekateri so naredili vse, da bi ne bili. Za voljo tega, da bi spotikali vlado, so bili pripravljeni tudi tvegati človeška življenja. To ste vi vsi, ki ste metali maske po tleh, šuntali šolnike in starše, da naj otroci ne nosijo mask. Ko pa so bile te ukinjene, ste začeli kričati, zakaj, zakaj jih nimajo, točno naslednji dan. Pa saj nismo neumni niti ne gluhi in slepi. Družili ste se s črnosrajčniki na kolesih brez mask, zdaj pa pod težo krivde, ker veste, da ste krivi, veste, vsi tisti, ki ste to počeli, da je napad najboljša obramba. In preusmerjate pozornost z neko preiskovalno skupino. Kričite o menjavah, Fursu, Sursu, NPU, pa vendar je Šarčeva vlada v slabem letu in pol naredila 250 menjav. 250. Govorite, da niso poleti naredili nič. Ni res. Podvojili so število postelj, reorganizirali so bolnišnice, usposobili so dodatno osebje, pripravili protokole. In če ne bi tega naredili, potem bi spričo tega, raznih Potrčev, ki so se z ekranov kot influencerji smejali ljudem, ki so opozarjali na nevarnost epidemije, če ne bi bilo tega, kar je vlada naredila, bi bilo danes še veliko, veliko huje. Z nespametnimi dejanji in izjavami nosite odgovornost, vsi vi, ki ste metali maske po tleh, ki ste govorili, da jih ne boste nosili, da NIJZ lahko že zafrkava koga, vas pa ne bo. Ne navajate, kdo je vse to naredil, pa vam povem: ne navajate namernih pozivov gospe Tanje Fajon, da naj otroci ne nosijo mask v šoli; ne navajate, da je gospod Jani Möderndorfer strgal masko z nosa sredi seje odbora; ne navajate, da je Violeta Tomić metala masko po tleh sredi tega prostora, sredi seje. Jaz podpiram to preiskovalko, ja, ampak na žalost bo odkrila tisto, česar vi ne pričakujete. Vpliv in krivdo vseh, ki ste naredili vse, da bi kontrirali vladi, zgolj zato, ker je to ta vlada, ker vam ni všeč. Pa tudi če zaradi tega še kdo zboli in umre. Hvala.
Hvala lepa. K besedi se je javil predlagatelj, izvolite.
Ja, saj je bilo za pričakovati, takšna preproščina, takšno banaliziranje do absurdov je popolnoma v maniri obvladovanja tudi te krize. Bom skušal iti po vrsti. Najprej tole, da me poslanka SDS označi kot prijatelja črnosrajčnikov. A se vi sploh zavedate, kaj ste rekli? A vi veste, kdo so črnosrajčniki danes in kdo so bili v preteklosti črnosrajčniki? In to rečete enemu zavednemu Kraševcu, Primorcu! Sram vas bodi! Prijatelj črnosrajčnikov. Ampak to samo kot medklic. Vi ste že ugotovili, da od 13. marca naprej je bilo vse v redu, do 13. marca je bilo pa vse porazno, da je legitimna pobuda za ustanovitev preiskovalne komisije, čeprav nepotrebna, dejansko po vašem mnenju je nepotrebna, ker ste že ugotovili vse, kar se ugotoviti da. In ko govorimo mi o Surusu, ne govorimo o podatkih, ki jih javno objavljajo, o rezultatih statistike, ampak o izvornih podatkih. In vaša komisija je želela dostopati do izvornih podatkov, ki so pa izredno občutljivi in vsebujejo tudi podatke, ki jih verjetno tudi Vlada ne sme videti in so zakonsko zaščiteni, ampak to je že drugo vprašanje. To je spet preproščina, kako lahko z neko banalizacijo pridemo do krasnih zaključkov, ki ustrezajo vaši zgodbi. Ampak številke govorijo drugače. Nepripravljenost ste nam očitali pred 13. marcem. Do 13. marca je bila izvršena in narejena cela vrsta ukrepov, sorazmernih, učinkovitih. Vi ste že januarja vedeli, kakšno bo stanje. Seveda ste vedeli, vaš predsednik je pa smučal sredi epidemiološkega žarišča in to veselo objavil na družbenih omrežjih in to je veselo širila tudi vaša televizija. Vam bom jaz povedal, kaj ste dobili 13. marca. V roke ste dobili 13. marca 197 skupno okuženih, dnevno število okuženih je bilo 48, skupno število hospitaliziranih oseb je bilo 21, skupno število oseb na intenzivni terapiji 4. Iz vladnih virov 24. oktobra, samo nekaj dni pred tem, zdaj nazaj, skupno število okuženih oseb 22 tisoč 936, 24. oktobra, danes je že malo višje, dnevno število okuženih oseb tisoč 675, skupno število hospitaliziranih oseb 508, skupno število oseb na intenzivni terapiji 71. To so številke, te ne morejo lagati. Podvojili število postelj. Vam povem, kaj govorijo vladni viri o tem podvajanju števila postelj. Tako ali tako zadnji mesec se sploh ni vedelo, koliko postelj je namenjenih covid bolnikom. Ni se vedelo. Celo serijo člankov imam tukaj, vam jih lahko pokažem, kaj so mediji poročali iz vladnih virov. Pa nimamo toliko časa. Od 13. marca, ko je ta aktualna, 14. vlada prvič zasedala in takrat, dajmo se spomniti, uničila 50 najboljših zaščitnih mask za zdravstvene delavce, ker to, kar nosimo mi, niso zaščitna sredstva, to so higienska sredstva, uničila je 50 najboljših zaščitnih mask FFP3. Od takrat je dejansko stanje okužb eksplodiralo. In da se je to zgodilo, je odgovorna samo vaša vlada, izključno vaša vlada in nezmožnost učinkovitega ukrepanja. Pri posteljah smo ostali. Kdaj se je torej vlada odzvala na očitno pomanjkanje, sploh glede eksponentnega števila okuženih? Ta vikend, ta konec tedna. Vam pomen še bolj plastično, predvčerajšnjim. In to je sporočila Vlada sama, predvčerajšnjim. Navajam: »Na Ministrstvu za zdravje smo tekom vikenda izvedli več aktivnosti za zagotovitev potrebnih prostih postelj za bolnike s covid-19. Minister za zdravje Tomaž Gantar je pojasnil: "V naslednjih dneh bo za obravnavo COVID-19 bolnikov najverjetneje potrebno več kot 700 postelj, te smo že zagotovili. Potekajo pa intenzivni pogovori, da jih bomo v naslednjih dneh pripravili še dodatnih 300, skupaj torej 1000.« In tako naprej. Potem ugotovi, kje dejansko je problem − pomanjkanje kadrov. Tega pa se zavedamo že od začetka. In zato je ta vlada imela sedem mesecev časa, da bi pripravila različne načrte, kako obvladovati to krizo. Je kaj naredila? Ne. Ko je moj poslanski kolega Jani dal masko dol z obraza, kdaj je bilo to? Ko je ta vlada rekla, da epidemije ni več. Le nekaj dni pred tem, preden so letala preletela tole stavbo. In zdaj imate vi obraz to očitati nam. Vaši ministri hodijo direkt iz zdravstvenih domov oziroma iz kontejnerjev, kjer se jemljejo vzorci, hodijo direkt – kam? H kozmetičarkam. Ker to baje lahko, ker oni najbolj razumejo ukrepe. Cel svet jih ne razume, niti naši državljani ne, vaši ministri jih pa odlično razumejo. Drugi ministri gredo pa v galerijo snemat promocijske filme. Lepo vas prosim, ne mi s takšno preproščino metati peska v oči, ker ni prav in ni res. In nehajte že enkrat zavajati. Ta vlada je, bodimo iskreni, danes že ves čas opozicija trdi, pogrnila je na izpitu. In kdo je za to odgovoren? Ljudje, opozicija, mediji. Ja vsi mi smo zdaj odgovorni, samo tisti ne, ki je oblikoval te ukrepe in ki je 24. oktobra dobil novih tisoč 675 okuženih. Mi smo krivi in odgovorni. Ne gre to tako preprosto. Če lahko število okuženih pripišemo različnim dejavnikom, ukrepom ali pa celo vašim interpretacijam, pa tega ne moremo trdit za zdravstveni sistem, tega bi morali prilagoditi, pa tudi tukaj ste pogrnili. Zdaj pa, kako? Na račun zamude, mi podvajamo število postelj. Pa dajmo še povedat kako. Ja, da se odvzame, odvzame se nenujnim pa planiram posegom. In kaj bo jutri? Jutri bodo umirali ljudje zaradi vnetja slepiča, take čisto banalne zadeve v 21. stoletju, ali pa zaradi zapletov sladkorne bolezni. Pa to so vas opozarjali že, da bo drugi val. Vi ste kričali vsi na ves glas, drugi val prihaja, drugi val prihaja. Včeraj smo na televiziji videli, Inštitut Jožef Štefan vam je že začetek poletja povedal, da se podvaja število okuženih vsakih 6 dni in da je to znak, da bodo zadeve slej ko prej eskalirale. Kakšna je bila reakcija? Ne, ne, gremo na morje, gremo čistit bazene. V četrtek lahko še greste na morje, če greste v petek, ko pridete nazaj, boste morali v karanteno. Lahko greste v tujino, če imate zunaj vikend, ker virus je zelo selektiven, kar se tiče premoženjskega stanja posameznega človeka, posameznega državljana, če ima plovilo ali pa vikend na Hrvaškem, potem nikakor ne more zboleti. Če gre 5 minut pred 12. čez mejo in se potem vrne, ne rabi v karanteno, če pa gre 2 minuti kasneje, pa mora iti v karanteno. To je tisto, kar želi ta preiskovalna komisija preiskati in vam predočiti enkrat, jasno, ker nobenemu ni jasno, najmanj pa še vam, kaj sploh zahtevajo od nas ti ukrepi. Mi jih spoštujemo, ljudje tudi, so dokazali, zato je prvi val bil tako uspešen. Ker so vsi rekli, kaj, kaj so mislili? Okej, saj ni važno, gremo se držat vsega tega skupaj, da lahko premagamo ta virus. Ni pa vse tako enostavno, kot si vi to razlagate. In ta kaos, današnji, spreminjanje odločitev čez noč. Kaj to kaže? Vsem nam samo dokazuje, da ta vlada dejansko pojma nima in da se oklepa zadnjih ukrepov. Zdaj, ko je šlo pa res čez vso mero, se bo nekako poskušala izkazati kot tisti, ki obvladuje situacijo. Na žalost je ne obvladuje. Obvladuje pa jo zdravstveni sistem, ta pa že nekaj mesecev diha na škrge. I kaj ste vi naredili? Nič. V PKP5 smo sprejeli, je rekel minister, v PKP5, torej prejšnji mesec ste sprejeli ukrepe, s katerimi se bo zdaj pa dalo to rešiti. Ja, bravo.
Hvala lepa. Repliko ima gospa Škrinjar. Izvolite.
Hvala lepa. Pregovor pravi, ko mačku stopiš na rep, zacvili, ampak tole ni bilo cviljenje, prej renčanje, se mi zdi. Kar se tiče črnosrajčnikov, dejstvo je, da so bili kolesarji napravljeni v črne srajce, in dejstvo je, da so se nekateri člani nekaterih strank družili z njimi, in tega ne morete zanikat. Zlagali ste se, da je predsednik smučal sredi žarišča. Ni res. To smo že zdavnaj razčistili, slika je bila simbolična od prej in ni bilo takrat. Predsednik je bil v domovi. Govorite o tem, kako je bilo skupno število obolelih, ko je odšla Šarčeva vlada, nizko število. Vam povem še nižje, junija jih je bilo nič, zanimivo, pa ni bila Šarčeva vlada, ampak je bila Janševa vlada. Govorite brez številk, tiste, ki pa so, so pa napačne. Dodatne postelje, 700 plus 300, niso jih potegnili iz žepa včeraj, ampak so jih splanirali in pa organizirali poleti. Dodatne postelje so predvidene tudi v hotelih in zdraviliščih, ne zgolj v bolnišnicah, in to je javnosti jasno. Pravite, da ni problem samo prostor, ampak da je problem kader. Povedala sem vam, da so se reorganizirali, kar se tiče kadrov, da se kadre premešča, da se kadre usposablja. V sedmih mesecih pa vi veste, da niti mesarja ne moreš izobrazit, kako boš bolniško sestro ali pa zdravnika, razen če mislite, da mora zadeva delovati kot akademija Dzeržinski, kjer se je naučilo zelo hitro mesarskih poslov. Pač Univerza Edvarda Kardelja ne obstaja več, pa šnelkurzi tudi ne več. Pravite o tujini, da so prinašali iz tujine. Poglejte, tujina okoli nas ima zdaj manj procentov primerov kot mi. Vzrok so bile domače zabave, pa tudi protesti sredi mesta. In kdo je vzpodbujal to? Vzpodbujali ste vsi tisti, ki sem vas že prej imenovala. Tisti, ki ste iz ekranov, pa naj bodo to voditelji raznoraznih televizijskih hiš, pa naj bodo to člani strank, ki ste metali maske po tleh, ki ste rekli, da jih ne boste nosili, ki ste rekli, da je brez zveze, da imajo otroci maske, da je grozno poučevati otroke, da ne vidiš njihovega izraza, če imajo maske gor. Ja, in potem naslednji dan, sedaj bi pa maske pa moral imeti. Kaos ustvarjate vi. To je dejstvo. Če pa je kakšna napaka te vlade, je pa mogoče ravno ta, da je preveč demokratična in vam je preveč zaupala. Hvala.
Hvala lepa. Gospa poslanka, jaz vam moram opozoriti, da je replika namenjena temu, da pojasnite, v čem vi niste bili razumljeni v svoji razpravi. V vaši repliki pa vse, kar se je dotikalo vaše razprave, je tema črnosrajčnikov, ostalo pa je letel vaš komentar na vsebinsko razpravo predlagatelja. Tako da jaz predlagam, da drugič [[…]]Korektno sem vas pustila, da ste dokončali svojo triminutno repliko, ampak vseeno, dajte se drugi držati svoje teme, o kateri ste razpravljali in to dodatno pojasniti v svoji repliki. Kaj pa želite sedaj? Postopkovno? Izvolite, gospa Škrinjar.
Tri minute ste rekli, da imam časa, da lahko postopek objasnim. Tako da prosim, če me ne prekinjate pred tremi minutami [[…]]
Ali sem vas že slučajno prekinila? Prosim, če ne prejudicirate mojih dejanj. Izvolite.
Ja, vi pa mojih ne. Poglejte, odgovarjala [[…]]prosim, da se spomnite, to je moj postopkovni predlog, da se spomnite, da sem replicirala korektno, in sicer na črnosrajčnike in na dodatne postelje [[…]]
Gospa Škrinjar, to ni postopkovni predlog [[…]]
Ja, to je to.
In na tej točki vas bom prekinila in vam vzela besedo, ker se držimo vsi pravil, ki so zapisana v Poslovniku. In nikjer v Poslovniku ni člena, kjer bi katerikoli poslanec lahko predsedujočemu predlagal, naj se česa spomni. To ni postopkovni predlog, ampak vi zdaj z mano vsebinsko diskutirate. Tako da predlagam, da se izklopite, če ne vas bom jaz. Hvala lepa. Zdaj pa nadaljujemo. Predlagatelj ima besedo. Izvolite.
Ravno zaradi tega, ker se danes pa v preteklosti, predvsem z vaših strani, interpretira poslovnik zelo selektivno, se moram odzvati. Samo na fotografijo najprej. Najboljši izhod danes, dokler vam je fotografija ustrezala, vam in vašemu predsedniku, je bila objavljena na vašem mediju. Ko ste videli, da ste ga pihnili mimo, ste jo pač umaknili in našli zgodbico, s katero ste to opravičevali. Število okuženih po Evropi, v sosednjih državah, ja edino v Sloveniji, mi smo res znani po tem, da ful radi žuramo, potem gremo pa kolesariti in se med seboj okužimo tako, da je kar veselje. Ah, dajte no, to je tista sveta preproščina, o kateri sem vam prej govoril, in banaliziranje do obisti. Kar se pa postelj tiče pa pripravljenosti sistem, dajte prisluhniti današnjemu Odboru za zdravstvo zjutraj. Državna sekretarka na Ministrstvu za zdravje je priznala, zagotovo ne naključno, da nas je situacija ujela nepripravljene. In eni to zmorejo priznati in prevzeti odgovornost, očitno, kapo dol sekretarki in kapo dol ministru za zdravje, ker zadnje mesece oziroma po dveh mesecih, ko ga ni bilo v medijih, se je zdaj pojavil in začel gasiti tisto, kar se še gasiti da. Vi pa te odgovornosti očitno nikoli ne boste zmogli in priznati napake. Spali ste čez poletje, niste naredili nič. In danes imamo rezultat. Rešuje pa ga javni zdravstveni sistem. Javni zdravstveni sistem s požrtvovalnostjo in z etičnim pogonom. In enega ukrepa ni bilo, ki bi olajšal delo temu sistemu.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Jerca Korče ima besedo. Gospod Prebil replike na repliko pa ni, ker je imela gospa Škrinjar [[…]]Vi imate repliko na njeno razpravo? Pa boste pojasnili, v čem niste bili v svoji razpravi razumljeni? Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Jaz bi kolegici repliciral, ker očitno ni razumela moje razprave v tistem delu, ko sem razlagal o zgrešenosti ukrepov trenutne vlade in torej kaj bo preiskovalna komisija počela. In točno to, kar kolegica govori, da ni bilo storjeno, seveda ni storila vaša vlada. Vaša vlada je tista, ki danes nosi vladajočo oblast kot izvršilna veja oblasti, torej vlada Janeza Janše in koalicijski partnerji, med katerimi ste tudi vi. Tako da jaz lepo prosim, da v Državnem zboru ne zavajate. Bom pa to repliko, spoštovana podpredsednica, izkoristil tudi za postopkovni predlog. Namreč, želim, da se kolegica poslanka opraviči meni osebno. Ker to, da se mene primerja tako s črnosrajčniki kot s protestniki, tam nisem bil nikdar in nikoli, da se govori, da kar vsi mečemo maske po tleh, da vsi ne spoštujemo ukrepov, da govorimo, da virus ne obstaja, to ne drži. In tega jaz v tem državnem zboru nisem rekel nikdar. To se je govorilo že včeraj, tako da prosim, če govorite, kdo česa ni naredil in kdo je kaj naredil, da jih pač imensko nazovete, ne pa da v to mečete kar vse poslance, ker pač nismo isti, kolegica. Hvala lepa.
Hvala lepa. Postopkovni predlog ni na mestu, ker mi poslovnik ne omogoča, da od kateregakoli poslanca zahtevam, da se komurkoli opraviči, tako da predlagam, da se to zmenita za zunanjimi vrati. Zdaj pa nadaljujemo z razpravo. Gospa Jerca Korče ima besedo, pripravi se gospa Andreja Zabret. Izvolite.
Najlepša hvala, predsedujoča. Lep pozdrav vsem! Zdaj iz tiste strani, iz glavne vladne stranke, veje pač neka želja, tako kot v zadnjem času močno skozi vse pore, ki jih premorejo, in to je, kako prevaliti krivdo na vse ostale. Krivi so mediji, kriva je opozicija, krivi so protestniki, kulturniki, neka peščica nekih wannabe influencerjev, ki se pojavljajo, in tako naprej. Skratka, krivi so vsi drugi. Ni tako. Tudi če želite zadevo predstaviti kot tako, vam nihče tega ne more verjeti, ker številke izkazujejo drugačno sliko, ker kronologija dogajanja od preleta letal izkazuje drugačno sliko. In tega ne boste mogli spremeniti. Zgodovina je taka, kot je. In danes smo tukaj, kjer smo. Gospa iz SDS si je močno želela pokazati, kako je kriv Marjan Šarec. Veste, to je smešno. 15. marca s 35 potrjenimi primeri, danes pa smo v situaciji s tisoč 500 potrjenimi primeri dnevno. In v vmesnem času ste vi vodili vlado. Izkazujete, da ste zelo sposobni nabijanja iz opozicije. Ampak, dragi moji, vi ste danes vladna stranka in vodenje države, ja, nikoli ni nihče rekel, da je to lahko delo. Nikoli ni nihče rekel, da to ne terja odgovornosti od človeka, ampak vi ste v teh mesecih dokazali, da tega niste sposobni. In nič ni narobe, če to priznate. Popolnoma nič ni narobe. Še več, zelo cenjeno dejanje bi to bilo. Kaj ste počeli. Vam bom citirala odgovor Vlade. 18. 5. je poslanka Korče, to sem jaz, na Vlado naslovila vprašanje v zvezi z ukrepi obravnave, priprave ukrepov in tako naprej, ko pride drugi val, 18. 5. Vlada mi je to odgovorila tri mesece kasneje. Nič narobe, razumem, da je potrebovala tri mesece za odgovor, ker je v teh treh mesecih de facto te ukrepe pripravila. Razumem. In zdaj se navezujem na en odgovor, ki je meni zelo pomemben in me je takrat pomiril, ker se mi je že takrat zdel točno ta vidik najpomembnejši, in sicer kako bo Vlada uredila zagotavljanje zdravstvenih storitev, da se v primeru drugega vala ne bo ponovno prenehalo z opravljanjem nekaterih nenujnih zdravstvenih storitev. In Vlada odgovori: »V primeru povečanega števila okužb oziroma ob drugem valu ne načrtujemo prenehanja izvajanja zdravstvenih storitev, saj je zdravstvena služba na primarni ravni zdravstvene dejavnosti na zgodnje odkrivanje okužb bolje pripravljena in opremljena z zaščitno opremo, prav tako pa so tudi bolnišnice pripravljene na sprejem bolnikov s covid-19.« Ne bom brala naprej, lahko si preberete, imate na intranetu ta odgovor. Torej 13. 8. meni Vlada zagotovi zame zelo pomembno dejstvo, da v primeru drugega vala, ko več vemo o virusu, ne bomo odpovedovali drugih zdravstvenih storitev. Zakaj je to pomembno, dragi moji? Ker ne obstaja samo covid v tej državi. To je pač virus, s katerim se soočamo, ampak ljudje imajo druge zdravstvene težave in potrebujejo tudi druge storitve. Drugače bo ta val, ta snežna kepa, ljudi, ki danes ne obiskujejo zdravnikov, ljudi ki danes ne dobijo specialističnega pregleda, butnila nazaj v to državo in se žrtve ne bodo štele samo te, ki so na covid sledilniku. A mi razumemo kaj počnemo? In danes, današnji Dnevnik imate članke Okrnjena zdravljenja, »»Glede na izkušnje prvega vala bi se lahko program zdravljenj zmanjšal za vsaj 40 odstotkov, bojimo pa se, glede na slabšo epidemiološko situacijo, da bo izpad še večji.« 40 %. Pa berem drugi članek danes v Dnevniku, Nemčija teh težav nima. Pa si poglejte zakaj. Ne zato, ker bi imela število okuženih toliko manjše. Res je, vse države se soočajo s povečanjem števila okuženih, ampak v Nemčiji, Avstriji in še kje so pripravili zdravstveni sistem v vmesnem obdobju od prvega do drugega vala. Ta vlada tega ni storila. Zakaj vam dokazujem, saj danes je jasno, da tega niste storili. Pa vam na enem banalnem primeru pokažem, česa niste naredili v vseh teh mesecih. Če se takoj, ko se uvede šolanje na daljavo, sesuje sistem, je meni to znak, da vrh Ministrstva za šolstvo ni naredilo testa, ni povprašalo na dol. Zgrne to zadevo seveda na Arnes, ampak politična odgovornost je vedno na ministru. In če ima edino nalogo, da se ukvarja s tem, kako bo v drugem valu pripravil svoj sistem, v tem primeru izobraževanje, na šolanje na daljavo, potem naredi nek test. Zavrti telefon, pokliče, reče, halo fantje, 5. september, pokličemo šole, naredimo test. Ampak tega niste naredili, tako kot še kaj drugega niste naredili na vseh sistemih in podsistemih. Je pa dejstvo, da ste naredili kadrovske menjave, napadali NPU, združujete agencije, napadate kulturnike. Mislim, pa kaj ima to veze s pripravami na drugi val? In zaradi ukvarjanja z vsemi temi zadevami, tudi to, da se naš Tvito vmešava v to, kdo bo v Ameriki izvoljen za predsednika, in potem govori državljanom, zresnite pa streznite se. Pa kdo je on, tvit trol ali predsednik Vlade? In sedem mesecev časa, razumem, seveda, tudi mesarja se ne izobrazi v sedmih mesecih. Ampak, a veste, kaj se pa lahko naredi v sedmih mesecih? Pripravi tudi scenarij, kako bomo vpoklicali, na primerno komunikacijo, upokojene, kako bomo vojsko mogoče uporabili za to, da obvešča stike. To nekatere države počnejo. Mi pa prožimo 37.A člen. Naslednja stvar; skregali ste se s Kitajci. Ne pravim, da je to najbolj optimalna opcija, ampak skregali ste se z njimi, postavljate se na ameriško stran in seveda nihče ni hitel na kitajsko ambasado poprositi, ali nam lahko posredujete nekaj vaših ekip. Zato ker je bila 5G zgodba tako zelo pomembna, da predsednik Vlade Janez Janša pokaže neko svojo moč in zleze v rit Američanom. A veste, teh primerov, ki jih zdajle naštevam, vam jih lahko tisoč naštejem. In de facto je zame politična odgovornost, ki se ugotavlja s preiskovalno komisijo, že dokazana. Zame ni več sumov pa ni več morebitni. To smo pisali takrat, ko smo, ker smo še mislili, da mogoče ne bo. Na koncu se je pokazalo to, kar se je. Ampak ljudem brez samokritike, brez samorefleksije politična odgovornost nič ne pomeni. Ker če bi kaj pomenila politična odgovornost, bi velik del te vlade že tako ali drugače odšel in bil zamenjan. Pa povem še to, politična odgovornost tem istim ljudem, ki danes sedijo v vladi, nič ne pomeni, ker je gospod Hanžek v svoji preiskovalni komisiji dokazal politično odgovornost. A vam povem priimke? Pahor, Janša, Vizjak, Lahovnik. Zveni znano, a ne? Toliko o prevzemanju politične odgovornosti teh istih garnitur. Druga stvar, ki pa zame je pomembna in upam, da bo to tudi in predvsem rezultat te preiskovalne komisije, je pa to, da pokažemo, kje so potrebne spremembe v naših sistemih, da se tak fiasko ne dogodi. Ker tega, da trenutno na vodilnih položajih sedijo napačni ljudje, ta preiskovalna komisija ne more razrešiti. In ja, vse se začne in konča pri ljudeh, pri človeku, pri komunikaciji, pri tem, da državljani nismo ali pa niso mladoletni, nedonošeni ljudje, ki ne razumejo stvari, če jim jih nekdo pojasni. Ne, mi se gremo tako malo čez noč, en tviterček bom spustil, en tvitek, pa naj bodo zaprte občine, pa en tvitek bom spustil [[…]]Pa saj ljudje rabijo, prvič, razumevanje, da se jim pojasni, zakaj je en ukrep dober, zakaj je v prvem valu deloval, da ga spoštujejo, da ga ponotranjijo. In drugič, ljudje potrebujejo, da se to normalno skomunicira, da tudi neke stvari pripravijo v svojem življenju. Saj ni to kar tako, aha, od jutri naprej sem pa zaprt v občine. Sploh če dva ali tri dni prej sliši, da bomo v regijah, potem bomo pa evalvirali zadevo, potem je pa čez dva dni drugačen tvit. Grešite na komunikaciji. In to lahko priznate. Ne bom predolga, ampak jaz res upam, da bo ta preiskovalna komisija za rezultat imela vsaj to, da bomo na koncu kot pozitivno potegnili ven, kaj lahko ta parlament na zakonski ravni spremeni. Na tem segmentu političnega vodstva pa ta preiskovalna komisija ne more nič narediti, ker politično ste odgovorni za vse, kar se je dogajalo, od preleta letal pa do danes, če hočete. Ker ni bilo storjenega praktično nič, razen že tako večkrat omenjenih čiščenj bazenov, dogovorov s Plenkovićem, medtem ko vas je gospa Beović opozarjala − jaz imam tu, vam lahko sprintam, gospa Škrinjar, pa si preberete kronologijo − 17. junija, da se naj zaprejo meje. Toliko o spoštovanju stroke. Niste je spoštovali in tudi danes je ne spoštujete in greste svojo pot. In ni dobro. Res ni dobro. In iskanje krivcev v drugih, vas ne bo pripeljalo ven iz te spirale, v katero ste se zaciklali. Vam pa tukaj povem, tako kot do danes, bom tudi od tega trenutka naprej spoštovala ukrepe in tistemu, na katerega imam vpliv, vedno tudi povedala, da je ukrepe treba spoštovati, ker smo mi zgled za državljane. Vas pa prosim, da enkrat, za boga, vi to poveste vašim ljudem, ker vaši ljudje niso popolnoma nič več vredni od vseh ostalih. Res ne. [[oglašanje iz dvorane]] Hvala.
Hvala lepa. Gospa Škrinjar, prosim, če se umirite, da lahko nadaljujemo v miru z razpravo. Gospa Andreja Zabret ima besedo. Pripravi se gospod Jože Lenart. Izvolite.
Hvala, predsedujoča, za besedo. Ja, vsi se zavedamo resnosti situacije. Če je bilo v prvem valu, ko smo o virusu in njegovih posledicah vedeli premalo, še nekako razumljivo, da se je zgodil lockdown, pa je to v drugem valu neodgovorno. Neodgovorno pa predvsem zato, ker je vlada od konca maja, ko je s famoznim preletom letal preklicala epidemijo, pa vse do septembra spala. Seveda le, kar se tiče priprav na drugi val. Da bo prišel, smo vedeli. Nanj je opozarjala stroka, a se je vlada kljub temu ukvarjala z vsem drugim, denimo s kadrovanjem po vseh možnih institucijah in reševanjem hrvaškega turizma. Toliko o besedah predsednika Vlade, da zdaj pa o virusu res vemo več in da bo zato lažje. A lažje je predvsem prijateljem predsednika Vlade. Poznamo ekspertno skupino strokovnjakov pod vodstvom Mateja Lahovnika, ki bo menda rešila slovensko gospodarstvo. Ne samo, da skupina ni imela niti pravne podlage za delovanje, pod krinko si je želela pridobiti tudi dostop do vseh administrativnih registrov na SURS, tudi do najobčutljivejših informacij o osebah in podjetjih. In še, učinke vladnih ukrepov na koronakrizo bi proučevali kar tisti, ki so jih predlagali. Tukaj bi res morala replicirati na kolegico Škrinjar iz SDS, kako lahkotno govori, zakaj skupina ne bi mogla priti do podatkov, kako Vlada ne bi mogla priti do podatkov, državna statistika pač ima svoja pravila. In eden izmed načel je tudi statistična zaupnost. In statistika upravlja s podatki, ki so osebnega značaja. Vemo, da to zapade določeni zakonodaji in kar tako pač ne more priti vsak do podatkov, zato ker je neka ekspertna skupina. In ta ekspertna skupina si je pač želela oziroma potrebovala drugačno sodelovanje Državnega statističnega urada in zato se je moral prvič v zgodovini naše države predčasno posloviti tudi direktor SURS. Zakaj? Ker pač ni pristal na zahteve članov skupine in ni želel delovati protizakonito. Skupina je menda delala pro bono, a zdaj vidimo, da so vendarle dobili plačilo. Ti pro bono strokovnjaki namreč zdaj sedijo v nadzornih svetih državnih podjetij. Na SID banki gospod Polanec in Masten, na Krki gospod Lahovnik, na SDH gospod Simič, na Slovenskih železnicah pa gospod Matoz kot hišni odvetnik SDS. S tem se je ukvarjala Vlada. Potem pa jo je presenetil drugi val. Številke okuženih rastejo, za oskrbo bolnikov imamo premalo postelj in osebja, dobili smo policijsko uro, gibanje je omejeno na občine, tukaj je drugi lockdown. In dejstvo je, če bi se vlada na drugi val pripravila pravočasno, tako strogi ukrepi verjetno sploh ne bi bili potrebni. Njihove posledice smo spoznali že spomladi in še trajajo, nekatere bodo opazne šele kasneje, poznalo se bo na gospodarstvu in bodoči ekonomski sliki Slovenije pa tudi na psihološkem stanju ljudi. Prav boli me srce, kakšne bodo posledice za gospodarstvo. Strašenje ljudi, spreminjanje ukrepov praktično iz ure v uro, medtem ko se jih vidni člani Vlade, torej ministri, ali pa celo direktor NIJZ ne držijo, nato pa iščejo neprimerne izgovore, vse to je skrajno nesramno in ponižujoče do državljanov. Vlada pač misli, da ji je dovoljeno vse, zato pa izrablja trenutne razmere. Pa ni tako. Prav zaradi razmer bi morali biti toliko bolj previdni in dosledni, da bi vam ljudje zaupali, da bi zaupali, da delate za dobro vseh, ne le za vaše interese. Drži, da lockdowni učinkovito omejujejo širjenje virusa, a hkrati po mnenju ekonomistov lockdowni peljejo tudi v novo recesijo. Pojavljajo se zombipodjetja, ki brez državnih koronapomoči ne morejo več preživeti. Torej takoj, ko bodo ukrepi nehali delovati, nas poleg zdravstvene krize lahko čaka še ekonomska – nezaposlenost, stečaji. Ali ima vlada tukaj kakšno strategijo? Hkrati pa niti ne vemo, kaj počnete z javnim denarjem. Niti fiskalni svet iz rebalansa letošnjega proračuna ni znal jasno razbrati, koliko in kaj so covid izdatki. Gre torej za popolno netransparentnost, ki pa je glede na to, da država izjemno povečuje odhodke in javni dolg, popolnoma nesprejemljiva. In jasno je, ta vlada je v le nekaj mesecih državo spravila v ogromne dolgove. Ob rebalansu letošnjega državnega proračuna, ki naj bi namesto načrtovanih 400 milijonov presežka leto zaključil z rekordnimi 4,2 milijardami primanjkljaja, nas čaka še sprejetje proračunov za prihodnji dve leti, oba z milijardnimi primanjkljaji. V treh letih naj bi tako državni proračun pridelal 8,5 milijard primanjkljaja. Državna zakladnica se je letos zadolžila že za 7 milijard evrov. Dolg sektorja država, ki je ob koncu leta 2019 znašal 31,7 milijarde evrov, pa naj bi konec letošnjega leta znašal že skoraj 38 milijard. Vau, govorimo o velikih številkah. Ob tem pa se sprašujem, zakaj vsi ti primanjkljaji in višji dolg, kje so potem vse te silne milijarde, ki jih je Janez Janša izpogajal v Bruslju. Da ne bo pomote. Zadolževanju ne nasprotujemo, trenutno prav na tak način nastalo krizo rešuje vsa Evropska unija. Za razliko od prejšnje krize se je namreč tokrat spremenila makroekonomska doktrina − države pomagajo ljudem in gospodarstvu, spodbujajo potrošnjo, zato se je treba zadolževati. A pomembno oziroma celo najpomembnejše pa je, da se zadolžujemo pametno. Za projekte, ki bodo v prihodnje poganjali našo gospodarsko rast, s tem pa se bo relativno glede na BDP tudi zmanjševal javni dolg. Gre za zeleno digitalno preobrazbo, energetsko sanacijo, učinkovito rabo energije, shranjevanje energije, zeleno tehnologijo v proizvodnji, transportno in socialno infrastrukturo, e-mobilnost, digitalno poslovanje. Za te projekte se je treba zadolževati in porabiti EU sredstva, ki so nam na voljo v naslednjih nekaj letih. Če namreč zadolževanja, ki nam tako povečuje javni dolg, ne bomo uporabili za multiplikativne investicije ali izboljšanje ustroja gospodarstva, naš čaka še ena dolžniška kriza. In posledice bodo občutile še naslednje generacije. Odločitev, ali bomo izbrali dobre ali slabe dolgove, je torej v rokah vlade. Gre za ogromno odgovornost, da Slovenijo popeljete po pravi poti. Me pa skrbi modus operandi te vlade. Tako kot se ignorantsko obnaša do ljudi, tako je pripravila tudi osnutek nacionalnega načrta za odpornost in okrevanje, ki je osnova za črpanje EU sredstev. Evropska komisija ima resne pripombe na načrt, kjer ocenjujejo, da je načrt presplošen, površno sestavljen in pa da vrednosti projektov bistveno presegajo znesek, ki ga ima Slovenija na voljo. Spet torej premalo preglednosti in premalo konkretnosti. Obnašate se, kot da bi to bil denar vladajoče stranke SDS. Ampak ne, to je denar vseh državljank in državljanov, zato bi bilo prav, da o tem, zakaj ga bomo porabili, opravimo široko javno razpravo. Še je čas zato. Žalostno je, da za zdaj več vemo o francoskem in slovaškem načrtu. In še nekaj me skrbi. Do zdaj se s svojimi gasilskimi ukrepi za blažitev posledic epidemije v gospodarstvo niste ravno izkazali. Učinkovitost ukrepov ni taka, kot se hvalite. Slovenija je ukrepe sprejela z zamikom dva do pet tednov za drugimi državami, kar kaže tudi na neučinkovitost ukrepov. Zamujali smo z implementacijo ukrepov na področju spodbud za zaposlene, zaradi tega je izkoriščenost ukrepov s fiskalnimi učinki do konca avgusta le 36 %. Izkoriščenih je bilo le 1,2 milijarde. Da ne govorimo o poroštveni shemi za likvidnost gospodarstvu, ki ga je vlada napovedala kot ključni element za reševanje likvidnosti podjetij in gospodarstva in v Nemčiji je bil to eden prvih in ključnih ukrepov, pri nas pa na žalost še vedno ne deluje. Zakon je bil sprejet aprila, vlada pa je šele konec junija sprejela uredbo, ki je omogočala, da so banke lahko začele operativni proces odobravanja posojil. Tako je vlada zapravila preveč časa in podjetjem, ki so imela likvidnostne težave, pomoči ni ponudila pravočasno. Podjetja, ki bi posojila najbolj potrebovala, jih torej niso dobila. V LMŠ smo pripravili amandma, s katerim bi zagato rešili, pa ga je koalicija gladko povozila, kot vse ostale amandmaje, ki smo jih predlagali do zdaj v vseh petih PKP. Od skupne kvote dveh milijard poroštev, je bilo po podatkih SID banke do 16. oktobra porabljenih le 30,57 milijonov, kar pomeni za 23 kreditov. Praktično nič. Pri odlogu odplačevanja posojila, ki ga je mogoče odložiti za eno leto, pa so številke povsem drugačne. Oddanih je bilo skoraj 25 tisoč vlog, od tega gre kar v 18 tisoč primerih za vloge fizičnih oseb, kar kaže na veliko stisko ljudi pri odplačevanju kreditov. Ne predstavljam si, kaj bo čez eno leto, ko bodo morali ljudje začeti odplačevati te kredite. Da zaključim. Prav je, da država ljudem in gospodarstvu pomaga. Intervencionizem države je bil zaradi covida-19 nujen. Tako je v trenutnih razmerah odreagiralo oziramo reagira vsa Evropa. A poudarjam, najpomembneje je, kako ta denar porabimo, ali torej investiramo le v kratkoročne ukrepe in gašenje požara ali gledamo naprej in z ukrepi spodbujamo gospodarsko rast. Pomembno je tudi, da vlagamo v znanost in raziskave. Bojim pa se, da bomo zaradi nepremišljenih ukrepov in netransparentnosti ter samozadostnosti te vlade ta račun odplačevali veliko dlje, kot bi ga, če bi vlada izbrala nekoliko drugačne, učinkovitejše ukrepe in jih tudi bolj dodelala.
Hvala lepa. Seznam razpravljavcev se hitro spreminja, zato bom prebrala še preostale razpravljavce, ki so na vrsti. Prvi dobi besedo gospod Jože Lenart, potem mag. Bojana Muršič, Jožef Lenart, Igor Peček in potem še kot zadnja gospa Alenka Jeraj. Gospod Jože Lenart, imate besedo, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani kolegice in kolegi! Nikoli ne bom pozabil objave na spletni strani sedanje vlade, te primerjave povprečnih cen dobaviteljev zaščitne opreme. Glejte, zakaj to danes ponovno ponavljam. Ta preglednica je bila dana gor v začetku maja in ta vlada niti DDV ni vključila v svojih cenah v tej primerjavi. In pa naslednje, nekajkrat smo dokazali skozi razprave, da je ta tabela zavajajoča, in vlada še do danes te tabele ni popravila oziroma odstranila, zato jo danes še enkrat kažem v javnosti. Še toliko nismo vredni ljudje, državljanke in državljani, da bi ta vlada transparentno prikazovala podatke. To je zelo poniževalno, nestrokovno zavajanje javnosti. S kakšnim namenom, bi seveda želel končno odgovor. Druga zadeva. Vlada Janeza Janše je na portalu nekaj dni zatem objavila časovnico dogajanj ob epidemiji. V tej časovnici pa ni ključnih ukrepov vlade Marjana Šarca. Tudi ta časovnica je še vedno na portalu in ne vključuje bistvenih ukrepov vlade Marjana Šarca, ki so bile pred tem že sprejete. In sicer 25. 2. 2020 Ministrstvo za zdravje izvede sestanek z vsemi direktorji zdravstvenih zavodov Slovenije. To je na dan, ko v Državnem zboru tudi poteka seja odbora za zdravstvo na temo prihajajočega virusa covid-19 ob prisotnosti njegove ekscelence in pomočnika veleposlanika Italije v Sloveniji. Na sestanku z vsemi direktorji zavodov se dogovorijo za ukrepe in podajo podatke o zaščitni opremi, tudi za ventilatorje, skupaj, in za število, ki so uporabni za potrebe covid-19. Na tem istem sestanku se dogovorijo, da morajo vsi direktorji v treh dneh, do 28. 2. 2020, podati še pisne podatke na Ministrstvo za zdravje. Na podlagi tega seznama se naredi seveda seznam nabave potrebne opreme po bolnišnicah, takrat je seveda veljalo, da nabave potekajo še preko bolnišnic, da se zdravstvo pripravi na prihajajoči virus. Pri tem naj omenim, da poznam konkreten primer iz moje bolnišnice na Koroškem, da je takratni direktor nabavil 10 ventilatorjev, in to tistih pravih, ki delujejo, s katerimi znajo delati, čeprav je moral potem to naročilo predati vladi, so bili na srečo ti ventilatorji nabavljeni in moja bolnišnica danes te ventilatorje lahko uporablja in tudi zna z njimi delati, ni treba potem dokupovati. Od tega datuma, 28. 2. 2020, ima Ministrstvo za zdravje oziroma vlada tekoče podatke o opreme, ki pa je vlada Janeza Janše nikoli ne prepozna. Vlada Janeza Janše tudi v aprilu in maju ne zagotovi evidence zaščitne opreme, predvsem podaja zmedeno podatke za ventilatorje, predihovalnike. Takoj ji pri tem pomagamo v LMŠ. Sicer moramo podati zahtevo za informacije javnega značaja na javne zdravstvene zavode, da pridobimo uradne podatke, ki so sicer že bili na Ministrstvu za zdravje. Žalostno, v časi digitalizacije in tako znane, mogočne vlade Janeza Janše v dveh, treh mesecih Ministrstvo za zdravje ni zmožno pridobiti teh podatkov. Seveda, so podatki tam, ampak ne smejo jih javno predstaviti. Če bi se usedel v avto in obiskal vseh 15 zavodov, bolnišnic in seveda kliničnih centrov, bi v dveh dneh popisal sam ventilatorje. 26. 2. 2020 Ministrstvo za delo pozove domove za starejše o resnosti novega virusa in na podlagi usmeritve NIJZ pozove k preventivnim higienskim in drugim ukrepov. Dom v Izoli naslednji dan celo sam zapre domove za obiske. 28. 2. 2020 vlada Marjana Šarca sprosti zaloge zaščitne opreme in poda zahtevo za nadomestitev zalog. 6. 3., pazite, najpomembnejši podatek zame, ko gledam na to epidemijo, ministrica za delo gospa Klampfer izda ukrep popolne prepovedi obiskov domov za starejše med prvimi v Evropi. 7. 3. se za obiske zaprejo bolnišnice, tudi med prvimi v Evropi. Glejte, to so danes, za to vlado eni od najpomembnejših ukrepov, da se zapira, da se omejuje in sprašujem se, zakaj ob objavi te časovnice Vladi ni bilo vredno navesti tako pomembni izvedenih ukrepov, ki jih je vlada Marjana Šarca seveda speljala. Lahko je samo dvoje za tem, ali vlada Janeza Janša v času objave v maju 2020 še pač ni prepoznala teže teh ukrepov ali pa da je želela te ukrepe vlade Marjana Šarca enostavno prikriti. Na to bi enkrat res želel konkreten odgovor. Drugo področje, na katero želim opozoriti − PKP ukrepi. Sprašujemo se, ali je vlada Janeza Janša še vedno prepričana, da so ukrepi PKP1, 2, 3, 4, 5 ciljno usmerjeni za skupine, v skladu s temeljnimi nameni razglašene epidemije. Predstavniki posameznih skupin so se sami javno spraševali. Sicer smo veseli, da smo prejeli pomoč, subvencijo, ne bomo se branili, ampak zakaj mi med prvimi, če v epidemiji nismo ničesar izgubili, določene skupine državljank in državljanov pa pri tem ostajajo brez pomoči. Danes bi krvavo potrebovali finančne podpore za tiste, ki so ali bodo ostali brez dohodkov, za tiste, ki potrebujejo pomoč pri oskrbi, pomoč pri zdravljenju, pomoč do zdravnika. In glej, predsednik Vlade danes pravi, da novih finančnih sredstev za te namene ni več na voljo. Vlada se v javnosti kar naprej pohvali o velikih finančnih podporah. PKP2 kar z 2 milijardama. Nisem pa zasledil, da bi Vlada obvestila gospodarstvo, da je ukrep PKP2 neučinkovit. Zakaj ni izvedljiv v praksi? Kaj bo Vlada naredila, da bo gospodarstvo lahko prišlo do finančne pomoči s pomočjo države oziroma evropskimi mehanizmi. Na drugi strani pa spremljamo uspešnost tega ukrepa v Nemčiji, ki je dobro deloval že v mesecu marcu. Torej, kako naprej oziroma kako iz tega, če že toliko opozarjate, da so ukrepi podobni in primerljivi kot v večini drugih evropskih držav. Javnost seveda temu verjame, v praksi pa je drugače, ampak počasi le prihajajo resnice in ti problemi na dan. Naslednje, pripravljenost na drugi val. Pripravljenost na drugi val epidemije covid-19 v Nemčiji, Avstriji je dobra. Kaj pa pri nas? Kar bom zdaj povedal, govorim praktično iz prve roke. Zakaj v bolnišnicah nismo pripravili ločenih oddelkov za covid? Zakaj nismo postavili covid bolnišnice? Zakaj to delamo šele sedaj, ko je razsežnost epidemije že tu? Zakaj nismo preko poletja usposabljali zdravstvenega osebja, ki niso intenzivisti, ki niso anesteziologi, ki niso mikrobiologi? Zakaj nismo usposabljali specializantov, prostovoljcev? Zakaj si nismo zagotovili ekip inštruktorjev iz Kitajske, ki so virus premagali. Raje smo se z njimi skregali. Ali se zavedamo, da so intenzivisti še vedno pri svojih pacientih na intenzivnih oddelkih, kajti zaradi covida teh pacientov ni nič manj, celo več jih bo, ker preventiva slabše deluje. Ali se zavedamo, da novi covid oddelki ne smejo biti v bližini sedanjih intenzivnih oddelkov? Kajti to bi bila katastrofa, da virus vdre na oddelke intenzivne obravnave. Ali se zavedamo, da se za nove covid oddelke stežka odločajo zdravniki in medicinsko osebje iz drugih oddelkov, saj odhajajo na področje, kjer se morajo soočati z doktrino zdravljenja, ki je še ne obvladajo v celoti in se je morajo priučiti. In drugo, v tem času morajo zapustiti svoje paciente. Ali se zavedamo, da tako ogrožamo zdravje teh skupin, da se čakalne vrste s tem seveda povečujejo ne pa skrajšujejo. Tu moram opozoriti na Švedsko, na to je jasno opozorila pred kratkim v oddaji na televiziji slovenska zdravnica, ki dela na eni od njihovih bolnišnic in je jasno povedala, da se pri njih od samega začetka posebej trudijo, da pacienti kljub virusu v kar največji meri prihajajo k zdravniku. Seveda se zavedajo, da brez redne obravnave, brez delovanja preventivnih programov, ki so jih leta gradili, lahko pride do resnega problema poslabšanja zdravja prebivalcev, ki bo iz tega razloga še huje obremenilo zdravstvo in zdravje ljudi. Zdravstvene ekipe, ki danes zagotavljajo covid oddelke po bolnišnicah, se v veliki meri opirajo na ZKP, zdravo kmečko pamet seveda, tako v zdravstvu kot v domovih za starejše. Kajti zmeda navodil s strani ministrstev in Vlade so še vedno neusklajena, nasprotujoča, presenetljiva in tudi neizvedljiva. In še naslednje na kratko, kar je tudi kolegica povedala, pa boljše, da dvakrat opozorimo, kot da se ponovno spregleda. Država Republika Slovenija se bo po predstavljenih proračunskih dokumentih za leto 2020, 2021 in 2022, torej v teh treh letih dodatno zadolžila za 11 milijard, iz 31 milijard na 42 milijard, seveda če bo šlo vse po optimističnem planu, drugače kdo ve, kje bomo pristali. Ali se zavedamo, da je to enoletni proračun Republike Slovenije? Katera država se bo v tem času zadolžila za celoletni proračun, se sprašujem. Že v času gospodarske rasti 2014 in pa 2019 smo uspeli vrniti le pol milijarde. Sam bog ve, kdo in kako bo lahko vračal obstoječe in novonastale dolgove. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo mag. Bojana Muršič, pripravi se gospod Jožef Lenart. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Kolegice in kolegi! Slovenijo in tudi ves svet je res ta virus epidemije doletel nepričakovano, ampak ta nepričakovanost je bila opravičilo zgolj za prvi val. Takrat je bilo širjenje tega virusa zelo bliskovito, potrebe po zaščitni opremi so naraščale, temu je tudi sledila vlada, temu ne gre oporekati, sploh ne. Ampak ta boj, ki se je pač vršil s strani vlade proti virusu, so pač zaznamovali sporni nakupi zaščitne in tudi medicinske opreme. Seveda je vlada izkoristila priložnost, da so se nabave izvajale preko posrednikov in tako po moji presoji ni ravnala gospodarno, učinkovito in tudi vprašanje, o tem sicer ne bom jaz sodila, to bodo sodili drugi, ali je ravnala zakonito, transparentno pa definitivno ni bilo. Absolutno je potrebno poudariti, da epidemije ne more biti in ne sme biti izgovor za zavajanje in sprotno trošenje javnega denarja. To absolutno ni dovoljeno. Danes smo v razpravah slišali, da je bilo čez poletje narejenega veliko, ampak jaz bom izpostavila moje poslansko vprašanje, ki sem ga naslovila na ministra v mesecu avgustu, kje smo, kaj nas čaka v jeseni, kajti epidemiologi so napovedovali, da nas čaka drugi val. In takrat se mi je porajalo vprašanje, kaj to pomeni za naš zdravstveni sistem tako na primarni, sekundarni in tudi terciarni ravni, kako bodo obravnavani zdravniki pri osebnem zdravniku, kako bo specialistična raven potekala pa tudi kako bo potekalo zobozdravstvena dejavnost, kaj se bo dogajalo z nenujnimi prevozi, kajti tudi pri nenujnih prevozih morate vedeti, da ti ljudje trpijo, ko dobijo poziv, da morajo iti na teren, se morajo obleči v skafandre in tako sprejemati paciente, tudi teh zmanjkuje, ti so pregoreli, izžeti in enostavno več tega na dolgi rok ne bodo zmogli. Ampak, glej ga zlomka, od avgusta pa danes do oktobra nisem dobila odgovora. Se mi res postavlja vprašanje, če smo bili tako pripravljeni, zakaj potem odgovora ni bilo v mesecu septembru, v zakonitem roku, v katerem smo ga dolžni dobiti. In res se mi postavlja vprašanje. In ja, ob prvem valu je bila številka bistveno manjša, bili so ukrepi, danes, to, kar imamo pa danes, koliko imamo okuženih, koliko je hospitaliziranih, danes imamo 22 tisoč 936, to je stanje okuženih 24. 10, tisoč 675 dnevne okužbe, 508 hospitaliziranih, 71 na intenzivni negi. V prvem valu je tega bilo bistveno manj, ukrepi so bili, bili smo pripravljeni, danes nismo pripravljeni. In ja, covid, ni samo covid v Sloveniji, ljudje zbolevajo tudi zaradi drugih bolezni. Problem je tudi duševno zdravje ljudi, kajti ti ukrepi, ki so iz danes na jutri drugačni, enostavno povzročajo psihosomatske travme. In ravno včeraj je bilo govora tudi o tem, da je potrebno vladne govorce spodbuditi k strpnemu, jasnemu sporočanju. In če se še dotaknem tega gibanja, športno-rekreacijske dejavnosti in sprehodov. Prejšnji teden prepoved, gibanje v naravi z masko. Ja, fino, vsi smo hodili z maskami, šli smo v gozd, namesto da bi šel na svež zrak, si dihal svoj zrak nazaj, pa si hodil tam po goši in te živ bog ni videl. Ampak spoštovala sem ukrepe, imela sem masko gor, butasto se mi je pa res zdelo. In glej ga zlomka, včeraj ministrstvo oziroma Vlada objavi, da pri sprehodih na zelenih površinah in športno-rekreacijski dejavnosti, pri kateri je mogoče do drugih posameznikov neprekinjeno vzdrževati najmanj tri metre medsebojne razdalje, ne glede na določila drugih odlokov, posameznikom in skupinam iz skupnega gospodinjstva ni treba nositi zaščitne maske. Jaz ne vem, a so to mogoče ugotovili sami, ko so šli na sprehod, pa so videli, kako je to v bistvu malce nenavadno. Hodiš z masko, nihče pa te ne vidi. Ne vem, mislim, res se postavlja vprašanje. In ljudje so zmedeni. In ljudje še danes sprašujejo, kaj zdaj, ko grem na sprehod, a moram imeti masko ali ne. Absolutno podpiram, da se v strnjenih naseljih, tam, kjer ni možno zagotavljati meter pa pol varnostne razdalje, to upošteva. Ampak pustimo. Zdaj, hvala bogu, smo prišli do tega, da se lahko nadihamo svežega zraka, kajti zato gremo na zrak, da naši možgani dobijo kisik, ne da dihamo svoj zrak še enkrat nazaj in potem prideš še nazaj z glavobolom. Tako se je pač pri meni zgodilo. To, kar se dogaja s tem covidom, ker zdaj je vse covid, bo dolgoročne posledice pustilo na zdravstvu. To se res moramo vprašati, kaj bomo naredili, da bodo ljudje pravočasno oskrbljeni in da bodo dobili ustrezno zdravstveno oskrbo. Porabiti vse resurse. To jaz mislim, da nam je že vsem danes tukaj jasno. Ampak kaj smo naredili. Povabili smo koncesionarje, pridite, prosim lepo, delat tja. Hvala bogu, nekaj se jih je našlo, ki so pripravljeni delati. Zanima me, kaj počnejo zasebniki, zasebni zdravniki. Kaj je z njimi? A oni opravljajo svojo dejavnost ali so dali obrt oziroma deoo ali espe v mirovanje oziroma na čakanje in čakajo na temeljni dohodek? Ne vem, sprašujem, saj to je moje poslansko vprašanje. Mislim, ker to resnično ne pelje več nikamor. Komunikacija, samo in zgolj komunikacija, kot sem govorila v stališču poslanske skupine, zakaj gospod Krek ni primeren za direktorja Nacionalnega inštituta. Že 6. 4. 2020 je njegova izjava bila sledeča, da bi brez ukrepov, ki jih so pač sprejemali, v Sloveniji imeli 480 tisoč okuženih oseb in 90 tisoč mrtvih. A se mi zavedamo, kaj je 90 tisoč mrtvih? To je en cel Maribor. Mi pa imamo danes bistveno, bistveno manj mrtvih, hvala bogu, in upam, da bo tako tudi ostalo. Ampak dovolite mi na tem mestu, da se zahvalim vsemu zdravstvenemu osebju in vsem prostovoljcem, ki pomagajo rešiti to covid [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Besedo ima Jožef Lenart, pripravi naj se Igor Peček. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Akt o odreditvi parlamentarne preiskave za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti −LMŠ in del opozicije vlaga parlamentarno preiskavo in tako nalaga Državnemu zboru parlamentarno preiskavo, preverjalo pa se bo ministre in druge nosilce javnih funkcij po kriterijih, ali so bila javna sredstva porabljena racionalno, neučinkovito in nesmotrno ali neracionalno, in tudi ali niso bila morda v katerih primerih tudi javna sredstva odtujena. Kaj naj rečem, pravilno, moraš podpreti, da se razišče. In potem še druge stvari, ki so navedene v tem gradivu. Govorili bomo spet tudi o tem, ali je preveč ljudi umrlo ali premalo. Težka tematika, moram reči. In o teh zadevah, ki sem jih sedaj malo orisal, smo govorili tudi na eni od interpelacij ministrov, tako da je bilo tega že kar dosti slišanega. Seveda se pa sprašujem tudi o smotrnosti dveh preiskovalnih komisij ali preiskav z isto vsebino, a z različnimi datumi začetka oziroma časa, ko se preiskuje nepravilnosti pri tej krizi in nabavah, in seveda pravilnosti ali nepravilnosti ukrepov. Upajmo, da se ugotovi krivdo, da se poišče resnico, ampak da se potem dejansko enakovredno tudi pokaže na obe strani, ne samo na eno. Kajti iz predstavitve LMŠ, da želi pomagati, moram reči, lepa hvala, da želi pomagati tej vladi, da ne bi se ponavljale napake, ampak upajmo, da se ne izkaže pozneje nasprotno, torej da želi nagajati. Kajti če bi se dalo sedaj nekako skenslati še kakega ministra te vlade ali pa morda celo vlado, potem mislim, da bi pač gospodu Šarcu in pa LMŠ izginil ta kisli izraz z obraza. Moram reči, da je težko, ko izgubiš neko funkcijo, ampak še težje je, če se kar sam degradiraš, potem pa dejansko moraš naprej delati s temi istimi ljudmi in tisti, ki so ti bili prej podrejeni in so ti sedaj šefi. In iz tega bom tudi izhajal, nekaj od tega nagajanja, upam pa, da se da tudi drugače, da se da več sodelovati in da smo vsi skupaj bili pravi vzgled našim državljanom glede tega, da so sedaj vsi ukrepi, ki so bili dani, naenkrat neučinkoviti. Ne vem, podjetniki niso rekli tako, da so vsi ukrepi neučinkoviti. Vemo tudi, da se je veliko delovnih mest s temi ukrepi dejansko ohranilo, drugje se jih ni, V Evropi se je brezposelnost celo bolj povečevala kot pri nas, pri nas nekako stoji. Upamo, da tako ostane in tako naprej. Če se sedaj morda dotaknem še tega, da seveda je ta krizna situacija priletela kot strela z jasnega in imamo nekako tako, ko gasilci gasijo hišo, požar, polivajo tudi dele hiše, ki niso goreli, ampak s tistim zalivanjem dejansko naredijo tudi kakšno stransko škodo. In v tej vladi nihče nikoli ni rekel, da ni bila narejena kakšna napaka ali pa da tudi ni bilo narejeno kaj tako, da bi danes naredili drugače. In dejansko je bilo nekako iskanje rešitev, ki se še danes dogajajo. Pravilno je, da se o tem pogovarjamo. Upam pa, da se ta parlamentarna preiskava dejansko ne bo spremenila v neko samopromocijo poslanskih skupin opozicije. Nekako namreč ugotavljam, da so se nekateri odlično naučili ene igre, verjetno so imeli dobrega profesionalnega igralca za mentorja. Hvala.
Predlagatelj Robert Pavšič. Izvolite.
Hvala lepa. Treba je še enkrat jasno povedati. Ko smo v opoziciji pripravljali dokumentacijo za ustanovitev te preiskovalne komisije, so bile seveda razmere drugačne, tudi predvidevanja naša so bila drugačna. Nekaj izmed očitanih dejanj se je v tem procesu že dokazalo, nekaj jih bomo pa še dokazali. In preiskovalna komisija ni bila predlagana le zaradi ugotavljanja politične odgovornosti oziroma morebitnih sumljivih finančnih posledic, ne glede na to, na katero stran sežejo, ampak tudi zaradi drugih vprašanj, ki so se pojavila v celotnem tako imenovanem boju proti epidemiji. Državni zbor in preiskovalna komisija nista sodišče, ne bosta ugotavljala kaznivih dejanj, bosta pa poiskala tiste elemente tega boja proti epidemiji, tega vladnega boja proti epidemiji, ki se ne smejo nikoli več ponoviti. In že nekajkrat sem slišal, da želimo le nagajati. Jaz samo spremljam vse tisto, kar se dogaja okoli nas. Najprej vprašanje zaupanja, kredibilnosti, to je tudi vprašanje, ki smo ga izpostavili v dokumentaciji za preiskovalno komisijo. Pa če gremo na zaupanje doma, pred nekaj tedni je tale graf prišel ven, vsi ste ga videli, koliko ljudje zaupajo ljudem, ki govorijo o trenutnem stanju v Sloveniji glede epidemije. In vam povem, Janez Janša, predsednik Vlade Republike Slovenije, je na predzadnjem mestu po zaupanju. Na predzadnjem mestu, samo pred Alešem Hojsom, verjetno zaradi pisma o odstopu, ki ni bil nikoli sprejet, tak človek, ko enkrat odstopi, pa tega ne naredi, ne more biti vreden največjega zaupanja. To so ljudje povedali. Ta raziskava je bila narejena strokovno. Kar se pa tiče tujine, pa smo tudi pred nekaj tedni brali članek, ko je Evropska komisija jasno povedala, slovenski načrti za okrevanje in odpornost so presplošni, površno sestavljeni, vrednost projektov pa bistveno presega znesek, ki ga ima Slovenija na voljo, torej 5,2 milijardi. Mi stalno poslušamo neke zadeve, kako je vse krasno, oh in sploh, iz vaših ust, in bi jim morali kar verjeti. Ne gre to tako. In je potrebno vso to komunikacijo tudi argumentirati. Še vprašanje vseh teh tvitov predsednika Vlade. Okej, to, da on podpira Trumpa, osebno, bi še lahko sprejel, ampak kot predsednik Vlade je inštitucija, ne more on kar tvitati na pamet. In ko je bil ta članek objavljen, kako se je spet lotil svojih političnih nasprotnikov? Tako da jih je najprej diskreditiral, in to z višino plače, 15 tisoč evrov, in da bi evroposlanka že morala vedeti, do kdaj je potrebno vložiti pravilne načrte, in to je naslednje leto aprila. Pa kdo sploh pošilja neke osnutke, ki so nekredibilni v tujino, in potem kao, saj bomo mi popravili. Saj mi stalno nekaj flikamo. Ne vem, mogoče zavida tej evroposlanki tole plačo. Potem pa mu nekaj predlagam, naj kandidira za evroparlament. Jaz sem prepričan, da bo izvoljen, samo da se ga znebimo iz te države, da gre. To je bilo vprašanje zaupanja, ki se ga načenja že kar nekaj mesecev. Drugo vprašanje, ki ga bo tudi obravnavala ta preiskovalna komisija, pa je vprašanje manipulacij. Da se krivdo prelaga zdaj na državljanke in državljane, da so oni krivi za stanje v državi, da so mediji krivi za stanje v državi, da se v protikoronske pakete vtikajo razna kukavičja jajca. Pa dajmo se samo spomniti PKP1, čeprav smo ga potrdili, notri ste na vso silo vtikali zelo splošna pooblastila policiji. V PKP2 ste iz procesov pridobivanja gradbenih dovoljenj kar tako čez noč umaknili nevladne organizacije, torej okoljevarstvene organizacije. Potem smo popravljali PKP1 še dvakrat zato, ker ste se prvič pač zafrknili, pa tistega, kar ste obljubili, ljudem niste mogli izvršiti. In tudi danes ste govorili o številu postelj. Ta vlada je podvojila število postelj za covid bolnike. No, pa naj vam enkrat tako povem, da bo vsak v tej državi razumel, kako jih je podvojila. Tako da je postelje za bolnike vzela bolnikom. To je isto, kot da bi enemu lačnemu vzeli sendvič in ga dali drugemu lačnemu. Na koncu imamo ravno tako še enega bolnika in še enega lačnega, nismo naredili nič. In to je rešitev, po vašem. Ne, to ni rešitev. V tujini so se tega malce drugače lotevali. Tudi v Nemčiji so povabili zdravnike in jim naredili tako imenovani šnelkurz čez poletje, ker zdravnik pa ima neko medicinsko podlago, da se lahko v morebitnem drugem valu zdajle soočajo s covid bolniki. Ker če je nekdo internist ali pa ortoped, ne pomeni, da ne more zdraviti covid bolnika, samo nekaj podlage strokovne rabi, da lahko, recimo, te blažje ali pa srednje bolnike obravnava. Ampak ne, pri nas to ni bilo mogoče. Kaj je še vprašanje kredibilnosti in zaupanja? Tu v roki imam, 5. maja smo dobili, bo pa na eni drugi komisiji obravnavano, vladno poročilo o nabavah. In predvsem so zanimive zadnje strani, kjer Vlada ugotavlja nekaj in v 8. točki, pazite, že površen pogled osnovnih dejstev in zaporedje dogajanj v svetu, EU in v Sloveniji v februarju in marcu 2020 kaže, da gospod Marjan Šarec kot predsednik 13. vlade očitno ni vestno ravnal v službi. To je trditev Vlade. Ne ugotovitev, trditev. In piše: »najbolj sporna je odločitev, da se za potencialno okužene povratnike iz žarišča v Italiji ne odredi karantena in da se pravočasno ne zapre oziroma zdravstveno ne nadzoruje mejo z Italijo. Zaradi tega so nastale dodatne resne posledice za zdravje in življenje ljudi ter večja gospodarska škoda. Njegovo ravnanje oziroma opustitev dolžnega ravnanja vsebuje poleg znakov kaznivega dejanja po 258. členu Kazenskega zakonika tudi elemente kaznivega dejanja po 177. členu Kazenskega zakonika«. Zdaj vas pa jaz sprašujem, ali je pri vseh zamujenih ukrepih, po vseh pozivih, apelih stroke, da je treba nekaj narediti pred 1. septembrom, enako odgovorna tudi ta vlada. Saj sama ugotavlja in najmanj kar pričakujem, če so vaši nameni tako čisti, kot vedno trdite, da vam gre za pravičnost, transparentnost in ne vem kaj še vse, torej, če so vaši nameni čisti, je najmanj, kar pričakujem, samoprijava v skladu s tema obema členoma Kazenskega zakonika. To je namreč ugotovila Vlada 5. maja. Ampak 5. maja so bile seveda čisto neke druge razmere. Takrat se je dalo marsikaj napisati, pa bomo ljudje vse pozabili, še posebej poslanci. Ne, ne bomo pozabili. Nenehno vam bomo nastavljali ogledalo. 5. maja ste vi pozabili na to, da prihaja drugi val in naredili popolnoma nič. In to lahko vehementno trdim. Nič ni ta vlada naredila. Gremo še skozi nekatere točke ugotovitev te vlade. »Vlada bo predlagala Računskemu sodišču revizijo pravilnosti in smotrnosti poslovanja za prve štiri mesece Zavoda za blagovne rezerve«. Okej, to je naredila. Ampak Vlada je predlagala še Računskemu sodišču revizijo vseh postopkov nakupa, najema in vzdrževanja ventilatorjev v vseh slovenskih bolnišnicah v zadnjih 50 letih. In prva zadeva je že skočila na površje. A veste katera? Splošna bolnica Celje. Nakup enega ventilatorja, ki ga UKC ni želel imeti, v Celju so ga pa preplačali. Pa ne mi reči, da gre tukaj za slučajnost. Vsi vemo, od kod prihaja direktorica oziroma nekdanja direktorica, je v vaši vladi, lahko s prstom kažete, v vaši vladi je ta gospod in ta gospa je bila pa v prejšnji vladi v tej stranki, na katero zdaj s prstom kažete. Ampak to ne pomeni, da si poncijpilatovsko umijete roke in je zadeva rešena. Nekaj vas pa resno sprašujem in tudi vlado javno sprašujem, danes, ta trenutek. Vlada bo v proračunu za leto 2020 zagotovila 1 milijon evrov za razvoj in začetek proizvodnje ventilatorjev v Sloveniji. Me zanima, kje je to bilo v rebalansu, ker ni šans, da to najdeš notri. In še naslednja točka, Vlada bo v proračunu za leto 2020 zagotovila 1 milijon evrov za proizvodnjo zaščitnih mask tipa FFP2 in FFP3. Tudi tega v rebalansu ni videti. In glede na vse postopke, ki smo jih obravnavali na interpelaciji, in zavrnitev Tosame, da bi vzpostavila lastno proizvodnjo mask, jaz krepko dvomim, da se je to resnično zgodilo. Zato sprašujem javno: Kje v rebalansu se to vidi, ali so bili objavljeni razpisi, ali se je to komu kar tako dalo, na lepe oči, kot smo že itak vajeni? Ker to je v rebalansu, ki je sicer tako netransparenten, da bi bilo ti dve postavki nemogoče notri opaziti. Ali pa je bila ta vsa pisarija narejena samo zato, da bi bili všečni pa nekredibilni? Ampak to je vladni dokument. To je vladni dokument in nekdo mora stati za tem, kar se napiše, pa saj nismo neka banana republika. Ali pa očitno smo. Tudi nabave zaščitne opreme − koliko razpisov je že zdaj propadlo za nabavo zaščitne in medicinske opreme? Dva razpisa, ja, in zdaj bo še tretji verjetno, ker ne boste našli svojega posrednika ali pa se zdaj ne da več, ker ste toliko pod drobnogledom. Dva razpisa za nabavo zaščitne opreme, ampak tiste, ki jo rabijo zdravstveni delavci, ne papirnatih mask, ne higienskih mask, gre za zdravstvene delavce. Ne bo šlo tako enostavno. In tudi vse tiste predihovalnike, ki ste jih s takim pompom kot Golfe kupovali spomladi in so bili potem celo poletje neuporabni in neuporabljeni, se zdajle rešuje. Ampak to se jih rešuje spet z nekim dodatnim denarjem in spet preko nekega posrednika. Skratka, zadeve postajajo vedno bolj komplicirane in vedno bolj zanimive. In kažejo dejansko, da v tej vladi vladata kaos in stihija in nobenemu ni več jasno, kako naj se naslovi konkretna vprašanja. Postelje se jemlje bolnikom, zato da se jih dal bolnikom. Maske se da na obraz pa se jih spet sname pa se jih spet natakne pa se jih sname. Pa če Kreka dobijo tankati bencin brez maske, je vse v redu, ker je utrujen, ker dela 25 ur na dan, pač vstane eno uro prej. Ministra dobijo, ko si rihta nohte na manikiri, ali ne vem kaj, vsaj tako izgleda tam, pa bi moral biti doma v samoizolaciji. Drugega ministra postavljajo pod luči in ga snemajo v promociji Narodne galerije. Ja pa, mislim, sami izpadete neresni. Pa res ni namen te preiskovalne komisije diskreditacija kogarkoli, ampak samo nastavljanje ogledala, da bi enkrat priznali, ja, smo naredili napako, ali pa da bi prišel premier na televizijo, pa rekel, poslušajte, dragi državljanke in državljani, prav, poskusili smo že vse, kar se je poskusiti dalo, učinkov ni, ali lahko probamo še tole; lepo vas prosim, izkušnje iz tujine nam kažejo, da je to nekje učinkovalo, drugje ni; lepo vas prosim, da skupaj stisnemo še zadnje moči in se upremo temu virusu. Jaz sem prepričan, da bi se vsi s tem strinjal. Ne, premier mora tvitniti, to je vse krivda protestnikov, tistih, ki mečejo maske po tleh, kolesarjev, gobarjev, verjetno zdaj, ker ne vem, če hodite po gobe, boste videli, koliko mask je po tleh v gozdovih. To so problemi, za to vlado, da so ljudje skeptični. Pa zakaj so skeptični? Zato ker ste vi nekonsistentni v komuniciranju. Ker ne znate enkrat jasno povedati, to si želimo od ljudi, zato pa zato pa zato. Spoštljivo, argumentirano, ne pa pokroviteljsko in ponižujoče, kot smo bili vajeni. Uživajte, dokler lahko, ker jutri bo vse drugače, vaš vladni govorec pa Milan Kučan, ampak pred davnimi, davnimi leti. Spoštovani kolegice in kolegi, koliko vas zanima ta preiskovalna komisija, dejansko kaže tudi vaša zasedba tukaj. Ko ste ustanavljali vašo, smo mi prekleto sedeli tukaj in vam poskušali marsikaj predlagati, sugerirati, predebatirati. Hja, vi ste itak ste že ugotovili, kajne. Če že površni pogled vlade pokaže, da je nekdo kazensko odgovoren, že površni pogled kaže, da je nekdo kazensko odgovoren, kaj bo šele pokazal malce bolj podroben vpogled. Kajneda, kolegica, ki boste vodili eno izmed teh dveh komisij? Bom počakal, kaj boste še povedali, pa bom še marsikaj povedal kasneje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Igor Peček, pripravi naj se Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Preden začnem razpravo, bi imel postopkovni predlog, gospod podpredsednik. Prosim, da opozorite kolegici na moji strani, da nista suflerki v gledališču in da ne motita kolegov med razpravo in ne postavljata vprašanj. Obe sta imeli možnost za razpravo, gospa Jeraj jo bo še imela, in prosim, da se držimo poslovnika. Hvala.
Hvala lepa. Res, soglašam z vašim postopkovnim predlogom. Govornika naj nihče ne moti pri njegovi razlagi. Upam, da bomo to upoštevali. Izvolite zdaj, hvala lepa.
Hvala lepa še enkrat, gospod podpredsednik. Za začetek bi v uvodu rad izpostavil dve dejstvi. Prvo je to, da se nedvomno soočamo z eno najhujših kriz, zdravstvenih kriz modernega časa, ki bo za posledico imela, že ima, tudi veliko ekonomsko in gospodarsko škodo. Drugo pa je dejstvo, da živimo v dobi informacijske družbe, v kateri so informacije ključne. So zelo hitro dostopne, praktično na vsakem koraku. Tukaj bi rad še enkrat poudaril, da moramo ločiti med podatkom in pa informacijo, ker se informacijo obravnava drugače kot podatek. Po mojem mnenju, bi morali prav to drugo dejstvo, se pravi posredovanje informacij, v času, ko se spopadamo s tako hudo epidemijo, izkoristiti drugače. Drugače predvsem v smislu, nam v prid in pa reševanju situacije v prid, vendar pa na žalost tega ne delamo oziroma ta vlada tega žal ne dela tako. Namesto, da bi spoštovanje in zahvalo našim ljudem, ki po moji oceni po najboljših močeh sledijo vladnim in samozaščitnim ukrepom, izkazali tako, da jim bodisi predsednik Vlade ali kdorkoli drug kot predstavnik Vlade, jasno in glasno pove, da bo v državi razglašena epidemija, in hkrati tudi pove, kako naj se v prihodnje ravnajo, kaj smejo, kaj je dobro in kaj ne. Vendar posredovanje te zadnje informacije bolj, vsaj mene bolj spominja na dejstvo poigravanja, da epidemijo pol ure po tiskovni konferenci razglasimo preko Twitterja. Pri tem se mi postavlja kar nekaj vprašanj. Ali je to slog, ki ga ne razumem, ali gre za teater, da tisti, ki je to informacijo posredoval eno uro prej, tega še ni vedel ali pa se je zgolj odločil po trenutnem občutku. Odgovora žal ne najdem. Vsekakor pa to ni komunikacija, s katero bi ljudje vedeli, kako ravnati, ki bi si jo ljudje zaslužili, ko v teh težkih časih, v katerih smo, ko se Slovenci soočajo, soočamo z res nezavidljivo ekonomsko situacijo, mnogi izgubljajo službe, Vlada pa je z ukrepom ponovno zaustavila javno in pa ekonomsko življenje. Od ljudi zahtevamo, da spoštujejo vse, kar se jim naroči, pa naj bodo to politične odločitve ali odločitve stroke, ampak ljudje so zavedni. In medtem ko se naše državljanke in državljani po vsej moči trudijo in spoštujejo te ukrepe, med drugim se tudi trudimo vsi skupaj, smo kooperativni, spoštujemo samo zaščitniške ukrepe in vladne odloke, ki včasih, roko na srce, tudi niso popolnoma zdravorazumski, vladajoča stran z njimi na drugi strani komunicira razglašeno, kontradiktorno in včasih tudi podcenjevalno. Verjamem, da se vsi dobro spomnimo neposrečenega stavka, bom ponovil, kar je že kolega Pavšič povedal, šlo je za govorca gospoda Kacina, ko je vsem nam žugal, da naj uživamo, dokler še lahko, ko nas je praktično svaril in rotil pred odhodi na Hrvaško, sam pa je bil kasneje zaloten na svojem vikendu na Krku. Očitno je on to, kar je povedal, izkoristil in je takrat še lahko užival. Vsi tudi dobro poznamo novico iz konca preteklega tedna, ko so mediji poročali o novih dveh kršitvah vladnega odloka, tako iz strani ministra in pa direktorja NIJZ. Sprašujem se, od kje vam zavest ali pa vest, da od vseh slovenskih državljanov zahtevate dosledno spoštovanje vseh obvez, sami pa jih mirne vesti kršite. In ali je res dovolj, da za člane slovenske vlade velja dovolj opravičilo in pa priznanje napake. Tukaj mislim predvsem na teatralno kesanje ministrice Kustec, za vse ostale pa so posledice globe in pa sankcije. In če povzamem. Ne morem drugače, kot da ugotovim, da je vlada pogorela na izpitu komunikacije z javnostjo. Da ugotoviš to dejstvo, vsekakor ne rabiš biti strokovnjak iz tega področja, čeprav so me in sem se tudi sam vse življenje učil, da je ravno način komunikacije tisti, ki ima odločilno vlogo pri tem, ko želiš doseči nek cilj. Kar pa še najbolj bode v oči, pa je to, da je vlada tako kot pri komunikaciji pogorela tudi v pripravi države na ta drugi val epidemije, tako spodrsljaji v sami komunikaciji kot podcenjevalen odnos do državljanov, novinarjev in razni šumi vladnih predstavnikov so tudi odraz situacije, v kateri se trenutno nahajamo. Bojim se, da se bo v tej preiskovalni komisiji razkrilo veliko napak, ki jih je vlada storila v času spopada v covid virusom, ampak upam, da bomo tudi s pomočjo te preiskovalne komisije lahko pokazali, kako pa bi morali v resnici ravnati v določenem položaju. Spomnil bi samo na en primer. Namreč, kdaj je Šarčeva vlada zaprla mejo z Italijo in kasneje vse ostale meje, tudi s Hrvaško, in kakšne občutke je to prebivalcem obmejnih krajev to takrat povzročilo. Kako je Janševa vlada zaradi meni nerazumljivih razlogov letos poleti neodgovorno in celo oportunistično pustila mejo s Hrvaško odprto praktično celotno sezono. Če je bilo zaprtje meje z Italijo s strani Slovenije v prvem valu pandemije velika travma, moramo danes misliti drugače. Lahko se vprašamo, kaj pravzaprav bi zaprtje meje pomenilo danes. Če se dotaknem še ukrepov, pet PKP, pri tem smo se naslanjali na dobro prakso iz tujine, kar je v redu. Tudi sami smo jih podprli in tudi sam sem večkrat povedal, da je marsikaj v teh ukrepih dobrega. Praktično so vse evropske države ravnale bolj ali manj po istem kopitu, sprejemale podobne ukrepe. Ampak enega dejstva pa ne gre spregledati, in to je dejstvo, ki ga sicer vlada ne bo nikoli priznala, ampak pri ukrepih smo bili bistveno počasnejši kot tujina. Zaostajali smo, implementacija pa je bila v smislu hitrosti še slabša. Ne bom ponavljal PKP2, tudi mogoče zaradi inovativnih odklonov vlade ta še vedno ne deluje, pa bi pričakoval, res pričakoval vsaj kakšno sporočilo, predvsem gospodarstvu, zakaj PKP2 ne deluje. Zakaj smo banke do danes sprejele 25 tisoč odlogov kreditov, s poroštvene sheme pa je bilo odobrenih nekaj več kot 30 milijonov. Kar se tiče nezaposlovanja, to, kar je bilo tudi v eni izmed razprav omenjeno. Na žalost analitiki ocenjujejo, da bo do konca tega leta, to je v naslednjih dveh mesecih, ogroženih še vsaj 5 tisoč delovnih mest. Verjetno bi jih bilo še več, če ne bi bilo PKP-jev, verjetno. Vendar pred seboj moramo imeti dejstvo, da bo v naslednjih dveh mesecih zelo verjetno na cesti oziroma na zavodu 5 tisoč ljudi, ki imajo danes službo. Če sem malce ironičen, pa ne želim biti ironičen v celoti, morda bom rekel, mogoče z malce ironije, si morda lahko danes želimo spomladanske slike. Zakaj? Kljub avgustovskemu zagotavljanju vlade, da nas je pomlad o epidemiji veliko naučila, se žal izkazuje, da temu ni tako. Poletje, ne glede na vse to, kar se je v poletju dogodilo, storilo, zdravstva nam na rekordno število okužb ni uspelo ustrezno pripraviti. Zadevam se, da je v življenju nujno in potrebno biti kooperativen, še posebej danes, zato se v največji možni meri vedem odgovorno, vedemo odgovorno in spoštujemo vladne odloke ter priporočila stroke. Kar pa ne pomeni, da ne bomo na določene stvari opozarjali kot opozicija, na stvari, ki so šle in bodo morda šle tudi v prihodnje narobe. Cilj parlamentarne preiskave, kot ga sam razumem, je dognati, kaj je tisto, kar je šlo narobe, kaj je treba spremeniti, tudi zakonske podlage, ki morajo biti temelj za spremembe, zato da se nam ta zgodba, da ne rečem fiasko, v prihodnje nikoli več ne ponovi. Hvala lepa.
Hvala lepa. In kot zadnja med prijavljenimi ima besedo Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Najprej nekaj komentarjev na to, kar je bilo povedano v tem času. Torej, da nujno potrebujejo novo infekcijsko kliniko, vemo že kar nekaj časa, tudi v Šarčevi vladi, pa se v tem času ni zgodilo nič, zdaj se pripravlja dokumentacija in bo nova infekcijska klinika tudi zgrajena v Ljubljani in v Mariboru. Bilo je narejenih še veliko več napak, ki so povzročile slabo stanje v našem javnem zdravstvu. Naj vas spomnim, da je 17. maja lani minister za zdravje Aleš Šabeder podpisal soglasje k dokumentu o poklicnih kompetencah in s 1. septembrom je to začelo veljati in smo kar precej srednjim sestram vzeli možnost, da delajo tisto, kar so delale prej 10, 20, 30 let. To je povzročilo, da je veliko teh sester odšlo, že prej so odhajale v Avstrijo in drugam delati, po tem ukrepu, ko se jih je tako degradiralo, pa še kar nekaj več. In takih napak je bilo v preteklosti cel kup. To je bil rezultat spremembe Zakona o zdravstveni dejavnosti, 38. člena, v času ministrice Milojke Kolar Celarc. Mi smo temu nasprotovali, vi ste to sprejeli. Dvakrat smo jo interpelirali zaradi takih zadev. Če se spomnite, je tudi zaostrila ukrepe za zdravnike koncesionarje, ki jih zdaj vabimo, da naj pridejo pomagati in da naj delajo. Naj vas spomnim, da je naš kolega te zdravnike označil za mazače in tiste, ki delajo privat, čeprav imajo vsi licence in so vsi naredili vse, kar je potrebno, da imajo naziv, da so zdravniki. Spomnite se, pomladi, po pomladanskem valu smo tukajle razpravljali o spiskih smrti oziroma spiskih tistih, ki so za odpis. To ste opozicijske stranke podpirale in potem pričakujete, da se bodo zdravniki odzivali in prišli pomagat. Zakaj le, če jih boste potem spet zmerjali z vojnimi dobičkarji in tako naprej. Nekateri ste rekli, da bomo v preiskovalki preiskovali sami sebe. Mi ne, ker mi smo v našo preiskovalko dali, da preiskujemo obdobje od 1. februarja, ko, recimo, da se je nekje zadeva začela in so se začeli ukrepi, da preprečimo epidemijo oziroma kako se bomo tega lotili. Vi pa to delate selektivno in ste si zadali za mejni datum 13. marec, takrat, ko je nastopila Janševa vlada. Torej, vi boste preiskovali našo vlado, mi bomo pa preiskovali obe, zato ker smo prepričani, da vse idealno ni bilo ne v prvi, torej v vaši vladi, ne v naši. In bomo tudi ugotovili, kaj je šlo narobe. Ker če je šlo karkoli narobe in če se je kdo okoristil, mora za to tudi odgovarjati. Kolega Nik Prebil je rekel, da imamo policijske ukrepe, policijsko uro. Mi imamo prepovedano gibanje ponoči sladno z Zakonom o nalezljivih boleznih, ne policijsko uro, ampak omejeno gibanje. Ker policijska ura je nekaj drugega, veste. Policijska ura je nekaj drugega, tudi so določena pooblastila takrat pri policistih in tako naprej, dodatna. Tako da dajmo biti eksaktni, ko se pogovarjamo. Govorite tako, kot da ne živite na zemlji v Evropi, kjer se vse države spopadajo z istimi težavami kakor mi. Ne vem, ali mislite, da imajo vse države tako nesposobne vlade, kot je tale naša. Ali so se tudi druge vlade zaciklale, bi rekla kolegica Jerca, ali sprejemajo policijske ukrepe, ali rušijo demokracijo, ker sprejemajo pač omejeno gibanje, nekateri ne samo ponoči, ampak že popoldan. Kolegica Jerca je gledala včeraj poročila in nas je spomnila, da v Španiji vojska pomaga iskati stike. Če bi kaj takega predlagali tukaj, bi nam spet očitali, da delamo policijsko državo in vojaško državo. Saj ne glasujete za 37.A člen, kjer bi vojska delala tisto, za kar pa je postavljena, varovala mejo. Zdaj naj bi pa delala še ne vem kaj vse. Me zanima, če bi [[…]]
Spoštovana gospa poslanka, se opravičujem, da posegam v besedo. Kolege in kolegice na levi strani res pozivam, da spoštujejo tretji odstavek 75. člena Poslovnika, ki določa, da govornika nihče ne mote med govorom. Upam, da boste to upoštevali. Izvolite.
Hvala. Potem nam govorite, da grešimo na komunikaciji. Dokler bo vaš predsednik, kolegi iz LMŠ, nekdanji predsednik Marjan Šarec več na televiziji kot aktualni premier, je najbrž res težko s sporočili priti do ljudi in zato se je seveda treba posluževati tudi kakšnih drugih poti. Bom tudi povedala, zakaj lahko tako ocenjujem. Mediji bi morali obveščati, osveščati in tako naprej, pa velikokrat tega ne delajo. Ne moramo vplivati na privatne medije, lahko pa vplivamo na javno RTV, ki ima v zakonu, po katerem je ustanovljena, napisano, kaj mora početi. In to dnevno krši, zato to očitamo. Ne pravim, da vsi novinarji in na vseh segmentih in na radiu in na televiziji, ampak kar nekaj takih zadev pa smo videli. Tisti, ki vas moti posredovanje novic preko Twitterja − naš predsednik ima na Twitterju 46 tisoč sledilcev. Torej ko nekaj objavi, novica zelo hitro zaokroži. Ne vem, zakaj bi bil to problem, saj nismo pred tridesetimi leti, ko nismo imeli telefonov, ko nismo imeli računalnikov in tako naprej. Malo smo napredovali v tem času, če ste mogoče opazili, nekateri očitno ne. Kolega Pavšič je očital, da smo pripravili neko slabo besedilo, kako bomo okrevali, za Evropsko komisijo. Naj samo povem, da je svetovalka za regionalno politiko na stalnem predstavništvu RS pri EU v Bruslju gospa Hermina Golob, nekdanja partnerka vašega nesojenega mandatarja Jožeta P. Damjana, in to je verjetno samo naključje, ampak naj si vsak ustvari mnenje, kakršno si želi. Kolega Pavšič je tudi rekel, da tisti, ki so delali, da nihče niti ne prizna napake. Naštel je ministra Logarja, ministra Koritnika. Vsi ti so se opravičili in tudi povedali, zakaj je do tega prišlo. Medtem ko se vaš kolega Möderndorfer, ki je tedne hodil tukajle brez maske in se nam vsem posmehoval, tudi vam, ga niste nikoli opozorili, nikoli niste na to reagirali. Tudi vaš predsednik Marjan Šarec bi moral biti, on bi pa res moral biti v samoizolaciji, ker je imel stik, od teh dveh nobeden ni stika, ampak sta bila na rutinski kontroli, je celo brez maske hodil okrog, ko bi moral biti v samoizolaciji. Zdaj ne vem, lahko se gremo, kaj je večji greh, ampak dejstvo je, da se je brez maske udeleževal protestov in tako naprej. Kolegica Fajonova in SD so podpirali, da so otroci v šoli brez mask. Glejte, vse te stvari, tudi napake, ki ste jih vi našteli, vse te stvari ne pripomorejo k temu, da bi ljudje spoštovali. Ampak še enkrat, kolegica Violeta in v Levici, ki so metali maske dol, kolega Jani, predsednica Socialnih demokratov Tanja, Marjan Šarec, ti se pa res nikoli niso opravičili. Ti se pa res nikoli niso opravičili. Ker niso tega naredili slučajno, enkrat in pomotoma, ker so bili utrujeni, ampak zato, ker je bila to agenda, zato ker je treba rušiti vlado in ker vas ne zanima tudi, če so ljudje bolni in tudi če je vse narobe, samo da bo ta vlada pač imela črno piko. Če bi bili vaši nameni tako čisti in iskreni, kot vi pravite – naši so, zato bomo pregledovali obe Vladi. Jaz ne verjamem, da se ni kaj narobe zgodilo tudi v času nabav za časa ministra Počivalška, in bomo to ugotovili, ker je nemogoče, da bi vse bilo tako, kot mora biti. Ampak zakaj je pa prišlo do tega pa, glejte, ne morete kriviti samo te vlade, ki je 13. marca nastopila, ampak morate kriviti tudi prazna skladišča, zaradi katerih smo v kaosu kupovali opremo, ki je ne bi bilo treba, če bi jo kupili dva meseca prej. Težko dajemo ob bok prvi val in drugi val. Takrat, še enkrat bi vas rada spomnila, smo gledali krste, ki so jih vozili po Bergamu, precej bolj prestrašeni smo bili vsi, dnevno smo poslušali, da zdravniki nimajo opreme, nimajo mask, mi nismo mogli kupiti mask, ni bilo razkužila, ni bilo nobene stvari. Najbrž ste že pozabili, ampak tako je bilo. In smo pričakovali drugi val oziroma smo vedeli, da bo jeseni drugi val, razen mogoče kolegice Lidije, ki je enkrat tvitnila, če smo jasnovidci. Kakorkoli, pričakovali smo drugi val. In kaj je vlada v vsem tem času naredila, ko vi govorite, da ni naredila nič? Vlada je 23. julija sprejela državni načrt zaščite in reševanja ob pojavu epidemije oziroma pandemije nalezljive bolezni, verzija dve. To je bila dopolnitev tistega prvega državnega načrta, ki je bil sprejet v času Cerarjeve vlade leta 2018 in ki se je marca izkazal kot solidna podlaga, vendar pa nezadostna, neke stvari je bilo treba dopolniti. Pri dopolnitvi so sodelovali Uprava za zaščito in reševanje, Ministrstvo za obrambo, Ministrstvo za zdravje, Nacionalni inštitut za javno zdravje, druga ministrstva in vladne službe in državni načrt je bil spremenjen in dopolnjen na podlagi izkušenj, ki jih je Republika Slovenija pridobila v času epidemije covid-19 marec/maj 2020. Če je torej toliko organov raznoraznih inštitucij sodelovalo, najbrž ne morete reči, da niso nič delali. Takoj, ko so se stvari normalizirale, so začeli pripravljati državni načrt. In ta državni načrt je bil sprejet. Tukaj ga imam, če bi vas tako zelo skrbelo, bi ga imeli tudi vi, v katerem je napisano vse, kako se uporablja, kaj ima kdo za narediti, kdaj se kaj aktivira, kako se financira, operativno sodelovanje, upravljanje in vodenje, skratka vse, kar je potrebno v epidemiji potem narediti. Ampak ne boste verjeli, to je bilo objavljeno na vladni spletni strani. Vlada je to sprejela v četrtek na seji. A mislite, da je bilo v časopisih kaj o tem in na poročilih? Veste, kaj je bilo? Naslednji dan je bil petek, 24., in Delo, 24 ur in RTV so spremljali proteste do minute natančno, kaj je kaj bilo, ker je bil ravno petek, 14. protest, in to je bilo zelo važno, da smo po minutah spremljali, nismo pa spremljali tega, kaj nas čaka in kaj bomo naredili. Zato tudi vi ne veste, da je sploh bil sprejet državni načrt, ker ste vsi do zdaj govorili, da ni vlada v tem času naredila nič. Ukrepi za drugi val so bili pa predstavljeni oktobra. V začetku oktobra je bil naš predsednik, premier, na tiskovni konferenci, kjer je predstavil, kako se bomo spopadali z drugim valom epidemije. Povedal, da je Vlada sprejela iz tega, kar je sledilo, načrt ukrepov za drugi val, kjer smo lahko slišali, in to ste, predvidevam, slišali tudi vi, da smo bili čez poletje v zelenem območju, potem smo imeli pa oranžni in rdeči, v oranžnem paketu tri sklope ukrepov, potem v rdečem spet tri. In smo lepo šli po tem načrtu, ki ga je vlada naredila. Ne morete reči, da ni delala nič. Ukvarjali so se s temi ukrepi in to pripravljali, naredili protokole za vse te ravni; najprej oranžno stanje, rdeč protokol in tako naprej, usposabljali osebje, delali prerazporeditve in se pripravljali in tako naprej. Takrat je premier povedal − ne vem, ali ste to gledali ali ne, to tiskovno konferenco, ampak mislim, da je bilo to takrat zelo pomembno in je tudi veliko ljudi gledalo, ker najbrž ne pride premier ravno vsak dan na tiskovno konferenco − v kateri fazi smo, kaj se dogaja, in povedal je, kako bodo sledile faze, kdaj pridemo na prvi ukrep iz oranžne, na druge ukrepe iz oranžne faze in tako naprej, približno, ali bo to v enem tednu ali bo to v 14 dneh, meri se to s tem, ko bo število okuženih na 100 tisoč prebivalcev preseglo 140 in tako naprej, bomo morali sprejeti ukrepe, ki smo jih sprejemali pomladi in tudi ti so razdeljeni na ukrepe od najmilejših do najostrejših. Vse to je bilo takrat povedano. V eni normalni državi bi bilo to vsak dan na televiziji. Jaz ne bom rekla, da ni, saj vsakič je prva novica covid in kaj se dogaja pa koliko imamo okuženih, ampak cel kup stvari je bilo takrat povedanih. In od takrat se pač držimo tega načrta, ki je bil narejen. Torej nismo brez načrta. Smo pa bili brez načrta 13. marca, to smo pa bili. Takrat pa ni bilo nobenih faz, nobenih, saj niste mogli tega pripraviti, saj vam nihče tega ne očita. Lahko bi pa nabavili opremo in tiste stvari, ki so jih počele druge države takrat. Zdaj smo imeli pač nekaj več časa in smo se lahko na te stvari pripravili. Zato se mi zdi malo res pretirano, da govorite, da se ni nič naredilo, da so vsi sončili čez poletje in tako naprej, ne pa delali. Cel kup skupin je delovalo, cel kup pomoči v domovih starejših. Zakaj imamo zdaj manj, recimo, okuženih v domovih oziroma jih boljše oskrbimo in je tudi umrljivost manjša? Najbrž zato, ker ni vlada nič delala, ali mogoče zato, ker smo dobre izkušnje iz prvega vala vključili zdaj v drugi val in takoj poslali te skupine, ki so pomagale v domovih starejših, zdravniki in ekipe? To so se vse naredili protokoli, to ni kar padlo z neba, da se je zdaj nekdo spomnil, zdaj bomo pa mi to takole reševali. Vse to je bilo treba narediti in zato je potekalo en kup komunikacij med ministrstvi, med zdravstvenim ministrstvom, med Ministrstvom za delo in tako naprej in tudi vse ostalo se dogaja. A danes poslušate, da ni opreme? A vas danes kličejo zdravniki, da nimajo zaščitnih halj, kot so nas marca? Marca so nas pa klicali, se spomnite, smo se o tem pogovarjali na sejah. A danes poslušamo, da se ne da kupiti razkužila? A poslušamo, da ni mask? Ljudje so si v tem času zašili maske, polno je mask iz blaga, ljudje jih operejo in ne delajo nobene drame. 85 % ali pa 90 % ljudi po mojem nima nobenih težav z ukrepi in s tem, kar določi Vlada, in se tega držijo. Vmes smo se državi malo manj, zato je bilo treba pač sprejeti malo strožje ukrepe, ampak jaz, kar srečujem ljudi in kar se pogovarjam, se večinoma držijo in razumejo, da je pač malo vrag vzel šalo. Na enem od teh tiskovnih konferenc je predsednik Vlade povedal tudi to, da bomo zdaj vsi skupaj na preizkušnji. On je rekel 6. marca: »O tem, ali ukrepi iz oranžne faze primejo ali imajo učinke, bistveno bolj kot Vlada zdaj odloča vsak posameznik«. Jaz ne vem, ali je to strašenje ali je to neprimerna komunikacija, je to žuganje ali je to ne vem kaj, o čemer ste govorili. Povedal je še: »Imeli smo neko neodgovorno manjšino, ki se je šalila z boleznijo covid-19. Zdaj je vrag odnesel šalo. Pred nami je čas, ko se bomo kot družba stehtali, ali smo sposobni z odgovornim obnašanjem na mehek način ustaviti virus ali pa bomo prisiljeni v ukrepe, ki imajo na koncu tudi ekonomsko in socialno ceno, česar si nihče ne želi.« Od tega je danes 27 dni. Zdaj se pa odločimo, ali smo naredili tisto ali nismo naredili. Zdaj pa samo še zaključek. Saj mislim, da sem v glavnem vse povedala. Kolega Lenart je govoril, kaj je ministrica Klampferjeva rekla 6. marca, pa ne vem, kaj se je dogajalo. Tega ta preiskava ne bo preiskovala, ker ste dali datum 13. marec, čeprav ste notri zapisali, da želite ugotoviti nestrokovno ali nevestno delo ali morebitno opustitev dolžnega ravnanja nosilcev javnih funkcij. Mi ocenjujemo, da je bilo opuščeno dolžno ravnanje, ker se niso napolnila skladišča takrat, ko bi se morala, ampak tega ne bo preiskovala ta komisija. To bo preiskovala komisija, ki jo jaz vodim, ker je 1. februar tisti datum, od katerega naprej bomo preiskovali. Je pa na koncu brez veze ugotavljati ali pa se pretirano ukvarjati z vsako črko pa z vsako masko, ki je nekdo ni imel tri minute na obrazu, če bomo imeli žrtve in ne vem kaj. Nekateri ste rekli, smo imeli ventilatorje, ki jih celo poletje nismo uporabili. Hvala bogu, da jih nismo. Hvala bogu, da so bili ljudje zdravi. Zdaj jih pa bomo in zdaj jih bomo pa rabili. Ampak se moramo vsi skupaj malo bolj resno tega lotiti in pač pozabiti za nekaj trenutkov, da je na oblasti vlada, ki vam ni všeč. Tukaj smo pač vsi v istem čolnu. Okužbe se širijo in ne zbirajo, ali je nekdo iz LMŠ ali je nekdo iz SDS.
Hvala lepa. Replika, Nik Prebil. Izvolite.
Hvala lepa. Ja, kolegica, vi, ne vem sicer, komu prodajate bučke, ampak v te vaše bučke ne verjame prav nihče več. Zdaj, ja, jaz sem govoril o policijskih ukrepih in o policijski uri. Vi vztrajno ponavljate tako, kot vaš policijski minister gospod Hojs, da to pač ni policijska ura. Tukaj ste me pač zelo narobe razumeli. Policijska ura v njeni lastni teorijski osnovi, pa si pojdite pogledati na internet, je ravno to, kar imamo danes., da se prebivalstvu omeji gibanje od določene do določene ure in se jim s tem omeji ustavno pravico svobode gibanja, kar pa tudi vas opozarjajo ustavni pravniki, da je to neustavno. Ker je samo zgolj ena in edina podlaga v ustavi, ki omogoča omejitev pravice svobode gibanja državljanom, in to je razglasitev razrednih razmer ali vojno stanje. Tega ta vaša vlada ni storila in s tem ukrepom drvimo v morebitno neustavnost. To je prva stvar. Tako da prosim ne govoriti, da to ni policijska ura, vi ji lahko rečete Kekčev ukrep, če želite, ampak to je policijska ura. Druga stvar, ko govorite, da je predsednik naše stranke Marjan Šarec več na televiziji kot pa gospod Janez Janša. Ja, glejte, saj gospod Janez Janša pa noče biti na televiziji. On prelaga to odgovornost na druge, saj govori Kacin dovolj bedarij v njegovem imenu tam pa se krega z zdravstvenim ministrom, ti si kriv, ti si kriv, ti si kriv. Saj veste, kako to gre. Kje pa je zdravstveni minister v zdravstveni krizi? Umaknili ste ga, tam nekam v poden. Tako da, prosim, res, ne se delat norca iz tega, ker vam ne verjame več nihče. Kar pa se tiče še dodatno, to sem pozabil, pojavljanja vašega predsednika, veste, jaz mislim, da je predsednik Janez Janša, torej predsednik vaše stranke, edini predsednik, ki ima tedenski prime time na lastni televiziji, ker je tudi edini predsednik Vlade in predsednik strank v tem Državnem zboru, ki pač ima lastno televizijo, kajne, da trobi njegove resnice in polresnice in neresnice in ne vem, iz 30 let nazaj njegove frustracije. Se bom ustavil tukaj, da ne bom preoster spet.
Hvala lepa. Prehajamo v sklepni del razprave, v katerem dobi besedo še predstavnik predlagatelja Robert Pavšič. Prosim.
Hvala še enkrat, predsedujoči. Gremo kar lepo po vrsti. Saj smo že vajeni, da se to kar iz rokava stresa neka kvazi dejstva in pričakuje, da smo vsi ravnokar z lune padli v ta prostor in ne vemo nič. O eni zadevi se pa moram strinjati. Infekcijska klinika je res problem že kar nekaj let, ampak če ste vi bili že marca tako prekleto prepričani, kaj se bo zgodilo danes, bi takrat prišli pred ta zbor pa rekli, sprejmimo en poseben zakon, s katerim bomo jutri začeli graditi infekcijsko kliniko, to finančno podprli, jaz sem prepričan, da ga ni poslanca tukaj noter, ki ne bi tukaj dvignil roke in glasoval za. Vi ste se že marca razglašali kot tisti, ki vse veste, vse zmorete, edine zveličane, vsi ostali smo pa pogrnili na izpitu. Ne, draga moja, na izpitu obvladovanja te epidemije je pogrnila izključno vaša vlada. 17. maja, poklicne kompetence za medicinske sestre, ki so delale tisto, česar v bistvu ne bi smele in za to kazensko odgovarjale, zdajle jemljete ven in obtožujete tako panožno zvezo kot ministra. To je najmanj nespodobno. Pa še nekaj vam povem. Na odboru so te kompetence popravili in podaljšali, tako da lahko počnejo tiste, ki imajo te izkušnje, vse, kar so do zdaj počele. In temu se reče preprosto samo ali laganje ali zavajanje, zdaj se pa odločite pa izberite sami svoj termin. In nadaljujete, da je bilo takšnih napak cel kup. Cel kup napak. Seveda, to je posploševanje. Našteli ste eno napako in potem jih je bilo pa kar na enkrat cel kup. Vmes vtaknete še koncesionarje, ker se nočejo vključiti v javno mrežo. Kaj vam povem, da koncesionarji so del javne mreže, niso zasebniki, so del javne mreže, del javne zdravstvene mreže. Tako da je tu spet neko posploševanje in ne vem, kaj naj vam rečem. Nadaljujemo z domovi starejših občanov. To se je razglabljajo na odboru s temi tako imenovanimi triažnimi listi in se marsikaj izvedelo in marsikaj spregovorilo. In ravnokar ste rekli, zdaj se pa dobro poslušajte, to ste vi izjavili, da je zdaj v domovih starejših občanov manjša umrljivost. To pomeni, da ste pa v prejšnji krizi pa res zglajzali, pa niste naredili tistega, kar bi morali, in je bila umrljivost prevelika. Preiskovalna komisija, vaša, vi boste obravnavali obe vladi. Pa dajte no, lepo vas prosim! Gremo kar po vrsti. Vi boste govorili o neki politični pa preiskovalni higieni. Sami sebe boste, sami sebe osebno boste preiskovali, ker ste tudi vi vpleteni, osebno, v postopke te nabave. Dajmo se samo spomniti, vi ste osebno urgirali za več podjetij, za enega pa celo povedali, kako se imenuje, za eno podjetje ste konkretno navedli ime. Zdaj boste pa kot predsednica tega odbora sami ugotovili, da je tisto, kar ste počeli, bilo vse v najlepšem redu. Pa me zanima, ali ste ta lobistični stik prijavili KPK takrat, ko je bil storjen? Ker klic Zakrajšku, ki ste ga priznali, da mu je nekdo poslal ponudbo, je zame lobistični stik, ne glede na to, ali je bil posel realiziran ali ne. In to bo potrebno pojasnit. Kaj vse je bilo narobe ob procesu nabav, smo pravzaprav pokazali in dokazali že na interpelaciji. Ste nas preglasovali in tako, kot je rekel moj kolega, s tem preglasovanjem ni nekdo postal kar naenkrat nedolžen, ampak se zgodba nadaljuje drugje, tam kjer mora − v preiskovalnih organih. Policijska ura. A ji rečete milo ali žajfa, je popolnoma vseeno, ljudje pač ne smejo iti ven. In spoštujejo to, čeprav je pravzaprav pravno gledano, pravno-formalno zelo verjetno, da je ukrep nezakonit. Ampak ljudje ga spoštujejo, ni težava v tem. Vi bi samo prišli, pa rekli, glejte, pozivamo vas, da po deveti uri ne hodite ven zato pa zato pa zato. Ne pa, a, a, če boste šli po deveti uri ven, boste kazen dobili. Ampak to je pač način komunikacije. Seveda se vse vlade v Evropi spopadajo z višjimi številkami okužb. Pa so zaradi tega vse druge vlade nesposobne? Daleč od tega. Druge vlade so poskrbele za zdravstvene sisteme. Nemška nima težav z zdravstvenim sistemom. Kdo poroča o tem, da pri nas poka sistem po šivih, da vpije v nebo zdravstvena stroka in zdravstvena nega, dajte nam pomagati, dajte nam priskočiti na pomoč. Tukaj pa je vlada odgovorna in, mi je prav žal to reči, nesposobna. Je pogrnila, popolnoma je pogrnila. In še enkrat poudarjam, še dobro, da imamo tak zdravstveni sistem, javen zdravstveni sistem, ki bo zmogel tudi te eksponentne in enormne okužbe obdelati in poskrbeti za ljudi. V to verjamem. Ne verjamem pa v to, da mu je ta politika, aktualna, vodilna politika pri tem karkoli pomagala. In potem jokati, kako je predsednik Vlade manj na televiziji kot naš predsednik Marjan Šarec. Ja, spret so mediji krivi, ali ne? Zakon določa, sklicevali ste se na zakon, ja, v zakonu piše, da RTV mora samo hvalospeve peti vašemu vodji, ker drugače, če je kakršnakoli kritika prikazana, je spet ogenj v strehi. Ampak da se pa vaših dogodkov pa vaših dokumentov oziroma vladnih dokumentov in sklepov ne prikaže na televiziji, ja za to pa imate svoje strokovne službe, Urad Vlade za komuniciranje pa celo serijo piar svetovalcev. Potem pa, izgleda, preplačujete ljudi, ki so popolnoma nesposobni. Vprašanje stroke je, kako se neko informacijo spravi od vira do ponora oziroma do tistega, ki mu je informacija namenjena. To je pa stroka. Ampak pri nas je lahko piarovec vsak, ki zna dve besedi napisati, tudi če vejico pozabi dati vmes, kadar je potrebno. O načrtu Evropski komisiji ste rekli, Pavšič je rekel. Ne, ni Pavšič rekel, Evropska komisija je rekla, Evropska komisija je rekla, da je ta razglašen načrt presplošen, površno sestavljen in da bistveno presega finančne zmožnosti. In opravičilo je dovolj za vse te kršitve. Spomnimo se Simone Kustec, Anžeta Logarja, Boštjana Koritnika, Milana Kreka, da ne pozabimo cele vlade, ki je paradirala ob Kolpi dol, in vsi rečejo, sori, je vse v redu. Ne, problem je Marjan Šarec, ker je brez maske nastopil pred televizijo, ko je bil testiran. Pa vam povem, da imate napačne podatke, gospa poslanka, ni imel stika z okuženo osebo, ni imel stika z okuženo osebo, preventivno je šel na testiranje zaradi tega, da je pomiril vse ljudi, s katerimi je bil v stiku. Ker mi naše stike, tudi stike poslancev, na vseh sestankih skrbno beležimo in smo vse te podatke posredovali Nacionalnemu inštitutu za javno zdravje, ki je odredilo nekaj ukrepov, smo jih spoštovali, ostali smo šli pa samoiniciativno v samoizolacijo zato, da smo bili odgovorni do ljudi, s katerimi živimo in s katerimi delamo. To, kar pa vi počnete, pa je samo iskanje opravičila za eklatantne kršitve, eklatantne kršitve, človek gre, zato, ker sumi, da ima okužbo z virusom, na test, potem pa si da masko gor in reče, saj je skladno s pravili, da grem pa še v kozmetični salon. Ko sem šel jaz na test, so mi rekli, ostanite doma. Verjetno so njemu isto rekli, ker protokoli so povsod enaki. Ampak ne, on se je odločil, da bo kršil zdravstveni protokol in ukrepe vlade, za katere je sam dvignil roko ali pa bil tiho. Ker več ali manj, po moje, se sprejemajo pri vas na dopisnih sejah vsi ti sklepi tako, da se ne glasuje. Ker mogoče ljudje ne vedo, da na Vladi, če ne glasuješ, pomeni da si za, ne tako, kot v parlamentu. Tako da, spoštovana poslanka, napačne podatke imate. In večkrat, ko boste to ponavljali, bolj se boste v sramoto spravljali. Mi smo samoiniciativno brez tega, da bi bilo to potrebno, izvedli vse te zaščitne in preventivne ukrepe. In to je tista odgovornost. In spet znova in znova ta prazna skladišča. Vi ste povzročili ta kaos. Vi ste uradno sicer sprejeli, da bo zdaj pa vse te nabave izvajal Zavod za blagovne rezerve, do takrat so to počeli zdravstveni zavodi sami. Presekali ste te nabavne poti in onemogočili nabavo zaščitne opreme, potem se pa čudili, ja, zdaj pa sistem ne deluje. Seveda sistem ni deloval, ker ste ga vi prevzeli. Zato ni deloval. In je povzročil kaos, ki pa ste ga izkoristili za svoje rabote, kot zadnje čase radi uporabljamo. Med drugim tudi vi osebno, ko ste posredovali pri takratnemu direktorju Zakrajšku, da naj pa pogleda, da ta firma je pa v redu. Pa ni vprašanje o firmi, to je lobistični stik, spoštovana gospa, to je lobistični stik, posredovali ste za posel pri konkretnem podjetju. In če tega niste prijavili na KPK, upam, da me zdaj slišijo, ste v prekršku. Toliko o odgovornosti. Vlada ni delala nič. Dobro, to je res, tu sem pa tudi sam, priznam, malo posplošil cele zadeve. Ja, delala je ogromno. Ampak vse tisto, kar v bistvu tudi ne bi rabila, razen tistega, kar bi morala. Pa gremo še enkrat. Namesto da bi pripravljala zdravstveni sistem na drugi val covida, je kadrovala, je poskusila podtikati razne člene v protikorona pakete, posegala v demokratično ureditev te države, tudi s temi protikorona paketi, ukinjala statuse okoljevarstvenikov − zato da se bo, ne vem kaj, med korono zidala infekcijska klinika ali kaj; zagotovo − in se ukvarjala z raznimi nabavami zaščitne in medicinske opreme. In ko rečete, da 13. marca ni bilo načrta, ste si tudi ta podatek zmislili. Obstajal je načrt iz leta 2016, ki je predvideval tudi reagiranje vseh varnostnih sistemov v tej državi ob pojavu epidemije. Ni bil konkretiziran na konkretni primer, ampak jaz verjamem, da ta država pa ni tako neumna, pa naši strokovnjaki niso dejansko tako zabiti, da ne bi imeli pripravljenega načrta ob takih primerih, sploh ker so nam že prej grozili. Spomnimo se samo aviarne influence, svinjske gripe. Ravno zaradi teh dveh zadev je ZBR imel nekaj zaščitne opreme na zalogi, ne zaradi tega, ker bi se pripravljali na covid. Ta je presenetil cel svet. Ves je presenetil celo v drugem valu, čeprav ste ga napovedovali. V drugem valu vas je presenetil, tako kot vsako leto preseneti sneg naše cestne službe. Pa vem, da jih ne. Tako da, spoštovana kolegica, dajte prosim drugič malo bolj konkretno navajati vse te zadeve. In komisija, ki jo boste vodili, bo preiskovala tudi vas osebno. In vi boste na koncu sami ugotovili, da z vašimi ravnanji je bilo pa vse popolnoma v redu. Mar ne?
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Ugotavljam, da je interes. Če želi razpravljati tudi predstavnik predlagatelja Robert Pavšič, prosim, da se prav tako prijavi s pritiskom tipke za vklop mikrofona. Besedo dobi kot zadnji. Prosim za prijavo. Prijavljenih imamo osem. Vsak dobi pet minut. Prva dobi besedo mag. Bojana Muršič. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Danes smo kar precej slišali, kaj vse se je naredilo v času poletnih počitnic, ampak moram izpostaviti, kaj je danes povedala državna sekretarka na Odboru za zdravstvo, gospa Tina Bregant, ki je izjavila: »Ta virus nas je doletel nepripravljene.« Tukaj se sprašujem, ja, v času prvega vala je to seveda bilo še, bom rekla, sprejemljivo, vendar mi smo se danes pogovarjali že o drugem valu in kako ste vse naredili, pripravili ste, a danes imamo okužb stokrat več kot v prvem valu. To je zaskrbljujoče. Torej, kako super smo pripravljeni? Tukaj se postavlja res veliko vprašanje. Pričakovala sicer sem, mogoče bi kar rekla, ne pričakovala, kar zahtevala bi, da bo natančno izdelana komunikacija s strani Vlade, ne pa nasprotujoča si s strani vladnega govorca gospoda Kacina in na drugi strani ministrov. To je v bistvu zelo zelo slabo, ki pač deluje navzven, in tudi ljudje se potem ne morejo poistovetiti s tem. Tudi izdelani ukrepi bi morali vzdržati vsaj nekaj dni, ne pa da se spreminja iz noči v noč. Tukaj so tudi ljudje nekako zmedeni, sprašujejo, kličejo, kaj naj naredimo, ali lahko to, ali lahko ono. V bistvu so res težave. Govora je tudi bilo o zagotavljanju bolnišničnih postelj. Ja, zagotavljate bolnišnične postelje z odvzemanjem tistih postelj rednim pacientom, in to tudi ni v redu. UKC Ljubljana je objavila celo javni razpis za zagotovitev novih 20 postelj, ampak glej ga zlomka, spet septembra, danes je oktober. Kdaj bodo te postelje zagotovljene? Konec leta. Epidemiološka stroka je jasno napovedovala in predlaga ukrepe vladi, a glej ga zlomka spet, vlada je sprejemala te ukrepe z zamikom, posledice pa imamo danes − kakšne? Polne bolnišnice, utrujen in izžet kader, ki kliče na pomoč, kaos pri komuniciranju, pri izvajanju ukrepov oziroma napovedovanju ukrepov. Na drugi strani imamo neupoštevanje lastnih ukrepov, ki jih sprejmejo sami ministri, ne nosijo mask, ne nosijo mask pravilno, ne upoštevajo socialne distance. In krivi smo vsi drugi, a le tisti, ki bi morali biti krivi, ne želijo priznati odgovornosti. In to res ni v redu in to nam ne more biti v ponos. In res apeliram na vlado, da se zazre v ogledalo, ni problem priznati napake, seveda, absolutno, tudi vsi grešimo, vsi delamo napake, ampak priznati je treba napake in ljudje jih bodo odpustili. Tako, kot je kolega Pavšič danes nekajkrat povedal, ja, če bi predsednik Vlade stopil pred ljudi, jih pozval, naredite to in to, danes je situacija resnično takšna, kot je, zaskrbljujoča, verjemite mi, vsi ljudje razumejo zadeve, razumejo ukrepe in res bi sledili vsemu temu. Zdaj pa, ko gledamo, nasprotujoče si ukrepe, smo pa tam, kjer smo. Zmedeni so, nezadovoljni in vse to, kar se dogaja, je nezaslišano. Vlada, zresnite se, delajte tako, da bomo čim prej prišli iz te krize, v kateri pač smo se znašli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Dejan Židan. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, še enkrat lep pozdrav! V idealnem svetu bi se v bistvu z iskanjem odgovornosti pri epidemiji ukvarjali šele, ko bi epidemijo obvladali. V resnici resna politika nima pravice, da v času, ko še ne obvladamo epidemije, ko so ljudje zbegani, ker več ne vedo, komu naj verjamejo, ker so uradni govorniki izgubili velik del verodostojnosti, ne bi vsake minute izkoriščali za to, da se medsebojno prepiramo. To je škodljivo za državo. Seveda tudi v neki idealni državi ne bi vladajoči izkoriščali eno redkih možnosti, ki jih imamo kot opozicija, da nadziramo vladajoče, to so preiskovalne komisije, ne bi tega inštrumenta izkoriščali za to, da na nek način blokirajo opozicijo. Meni je povsem jasno, da to, da bosta sedaj dve preiskovalni komisiji preiskovali podobno zadevo, da bi to v idealnem svetu moralo biti nesprejemljivo. Vendar ni takšno stanje zato, ker je to želela opozicija, to pa le morate vedeti. Jaz tudi sedaj apeliram, da prosim lepo, če je možno, pa ne verjamem, da je možno, bilo bi pa idealno, ali lahko danes potegnemo črto pa rečemo, od danes do trenutka, ko epidemije ne bomo obvladali, do trenutka, ko ljudje ne bodo zdravstveno ogroženi, se ne bomo ukvarjali z nobeno drugo stvarjo kakor z nekimi skupnimi napori, da na nek način pomagamo predvsem ljudem pa tudi državi in vsem tistim, kjer lahko pomagamo. Tisto, kar se pa sedaj dogaja, in tu se moram strinjati z mnenji tako na sredini kakor na levi strani te dvorane, je pa nekaj drugega. V resnici ni zaznati resnih naporov, da bi se pripravilo na bojevanje proti epidemiji val številka dva. Tisto, kar lahko mi v opoziciji opazimo, so samo resni napori, kako državo pospešeno z izgovorom, da se borimo proti epidemiji, narediti v avtokratsko vodeno državo. In še nekaj, kar me enako ali celo bolj skrbi, na to pa sem že opozoril, ko smo se pogovarjali o poročilu Varuha človekovih pravic, kaj narediti, da preprečimo vedno večjo stigmatizacijo ljudi, ki niso oblasti povšeči. Zadnje, če se spomnite, gospod predsedujoči, prejšnjega tedna, jaz sem bil šokiran, s kakšnim sovraštvom se je govorilo o ljudeh, ki živijo za nami, torej o Romih. Kakšno sovraštvo je bilo prisotno, kakšen občutek želje po stigmatizaciji. Pa tega v slovenski državi ne sme biti. S kakšnimi grobimi besedami se je govorilo o ljudeh, ki so begunci. Pa smo Slovenci bili v svoji zgodovini tudi že begunci. In tisto, kar je pa sedaj kritično, s kakšnim sovraštvom se govori o ljudeh, ki mislijo drugače od vladajočih. Česa so ti ljudje deležni preko medijskih inštrumentov, ki jih imajo na razpolago. To je tisto, kar se v času obvladovanja epidemije ne bi smelo dogajati. In to je tisto, kar v bistvu bega ljudi, bega opozicijo. Zato morate, spoštovani poslanki, dve sta tukaj prisotni, in poslanec iz koalicije, ki nas poslušate, zato tako zelo neverodostojno vaši pozivi, dajmo se boriti skupaj, tako zelo neverodostojno zvenijo. [[oglašanje iz dvorane]] Ja, se strinjam, če od tega trenutka rečemo, danes, od zdaj naprej se bomo borili skupaj samo proti epidemiji, združili vse znanje, pa bomo ugotovili, da še vedno nas je premalo – tri poslanke ste v bistvu prisotne iz koalicije, se opravičujem. Se bomo skupaj borili in po drugi strani ne bomo spreminjali države tako, kot jo samo ena stranka želi. Jaz vam povem, da imate popolno podporo na levi strani in na delu sredinske strani tega parlamenta. Ampak ali ste sposobni to narediti pa reči, ja, res, epidemija je tako veliko zlo, da ga moramo v dobrobit naših ljudi premagati; in samo s tem se bomo ukvarjali in ne bomo rušili demokratičnih temeljev te države? Ali ste sploh sposobni? Jaz seveda govorim o tem brez tega, da bi imel neko pooblastilo katerekoli od opozicijskih strank ali kogarkoli drugega, ampak verjamem, ker poznam te ljudi dovolj, da bi bili pripravljeni resno na ta pogovor. Dajmo skupaj. Ampak res skupaj, kakor smo že nekajkrat v zgodovini, skupaj ukrepati proti tej hudi nevarnosti za naše ljudi. Ampak tega, spoštovane in spoštovani, danes iz razprav nisem zaznal, zato sem zaskrbljen. Jaz vam moram povedati, počutim se neprijetno, da ustanavljamo še eno preiskovalno komisijo o nečem, o čemer bi se morali pogovarjati v času, ko bomo epidemijo premagali. Zato vas pozivam, zresnite se! Hvala.
Hvala lepa. Besedo dobi Boris Doblekar. Izvolite.
Hvala za besedo. Ja, zresnite se! To vam je že tudi predsednik Vlade povedal, pa očitno ne prime. Gospod Židan je govoril, kako govorijo, kako govorimo čez Rome in ne vem kaj vse. Tamle imate v Kranju župana Rakovca pa malo poglejte, kaj govori čez Albance. Poglejte, ja. Na nas kažete, pa svojega imate. Skratka, cel popoldan že poslušam te debate, nisem se niti mislil javljati. Izgubljamo čas zato, da ustanavljate še neko preiskovalno komisijo za mlatenje prazne slame, da boste zasedli neke položaje, bili malo plačani dodatno, pa premlevali nekaj, kar sploh ni. Lov na čarovnice, iskanje dlake v jajcu in podobne zadeve. Zdravstveno osebje se pa trudi na vse pretege in se ukvarja z množico bolnikov po bolnišnicah. Pa govorite o prvem valu pa kaj je bilo pa kaj ni bilo, o drugem valu pa naprej mečete, kaj je kdo rekel, kaj kdo ni naredil [[…]]Jaz ne vem, od kje vam energija pa čas. Imeli ste vlado, vlado ste imeli LMŠ, SD, Levica, SAB, vladali ste pa ste nehali vladati, zato ker ste ustrašili, ker ste skregali med seboj, zdaj iščete neke simpatije in izkoriščate to krizno obdobje zato, da v bistvu nagajate vladi, ki dela noč in dan in se trudi in skupaj s strokovnjaki sprejema ukrepe v korist slovenskega življa. Ni epidemija samo pri nas, je po celi Evropi. Ukrepi so pač takšni, kakršni so, kakršne predlaga stroka, potem se skupaj dogovorijo in ukrep se sprejme. In če je seja zvečer ob sedmih, osmih, devetih, desetih zvečer, se mi zdi na mestu, da predsednik Vlade preko tvita sporoči javnosti, med drugim to tudi vsem novinarjem, kakšne ukrepe je sprejela Vlada. Če jih ne bi, bi imeli pa težave vi, zakaj niste pravočasno izvedeli. Evropska poslanka Tanja Fajon, če že mečete naprej celo popoldne vse živo, bom še jaz, ste me izzvali, Tanja Fajon, evropska poslanka, spoštovana evropska poslanka, predsednica Socialnih demokratov, pa slike s pozivi ne nositi mask in tako naprej. Ali ni to žalostno? Ali ni to žalostno? To je katastrofa. Bivši predsednik Vlade na testiranju za covid, potem pa čaka na teste in vmes brez maske okoli. Poglejte, pa vi kažete na te, pa mi lahko govorimo o onih. Zavedati se je treba tudi to, da vsi ministri, predsednik Vlade, zdravniška stroka, zaposleni v zdravstvu, policija, gasilci, Civilna zaščita vsi garajo, vsi delajo, se trudijo na vse pretege in vsakdo lahko naredi tudi kdaj kakšno napako. Tako kot jo lahko naredi vsak tudi med nami, med poslanci, ravno tako jo lahko naredi. Ampak kaj bomo, bomo sedaj eden drugega kar naprej lovili pa slikali pa za njim hodili pa špecali pa ne vem kaj vse. Saj navodila so čisto jasna. Če bi ste vsi držali, če ne bi bilo teh doktorjev Potrčev, doktorjev, ne vem kakšnih, ni da ni, znanstvenikov, ki vedo več kot vsa zdravstvena stroka, bi se tudi ljudje, predvsem mladi pa vsi, držali ukrepov. In sploh ne bi bilo potrebno sprejemati tako restriktivnih ukrepov o omejitvah na regije, občine, ne vem kaj vse. Predpisati je treba na dva metra, na meter pa pol, na tri metre [[…]]Pa kaj še? Ampak vse to je treba zato, ker se virus ne ustavi, okužba se ne ustavi, zato ker se ni dovolj spoštovalo druženja in tako naprej. Sej vemo, da je težko, ljudje smo družabni in tako naprej, ampak tako pač je. Dajmo spoštovati, še enkrat pozivam, vse te ukrepe, držati razdaljo, razkuževati roke, uporabljati masko. Če se pa kdo kdaj zmoti ali pa kaj pozabi, pa ne takoj po njem. Bodimo ljudje. Hvala lepa.
Besedo ima Lidija Divjak Mirnik. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Dober večer vsem skupaj! Nisem se nameravala danes oglašati, vendar ko človek posluša to debato kolegov iz SDS, se res vpraša, ali živijo v nekem drugem univerzumu ali pa, ne vem, na čem drugem, pa nima veze. Debata kolegice Jeraj, kjer je omenila tudi mene, je seveda za ploskati, bravo, pohvaljeni boste zanesljivo, piškotek pride. Govorila je o tem, da se jaz tvitnila neke zadeve. Seveda sem jih, tvitnila sem jih poleti, ko se je ljudi tako strašilo z drugim valom, ko smo poslušali komunikacijo gospoda Kreka in gospoda Kacina, ki je bila za, kot bi rekla moja mama, za bog pomagaj. Poleti, ko so vaši hodili čistiti bazene pa na Hrvaško na morje, tako samo mimogrede, namesto da bi delali to, kar bi morali delati, in to je pripraviti covid bolnišnice in se pripraviti na vse to, na kar so vas strokovnjaki opozarjali, pa jih niste slišali. Ampak okej, to je brez veze, da zdaj pogrevamo. Point je v tem, da so krivi vsi drugi, vsi drugi, opozicija pa Marjan Šarec pa moja mama in ne vem kdo še vse, samo tisti ne, ki se pač niso pripravili na drugi val. Vsi drugi so pa krivi. In seveda vlada Janeza Janše ni nič kriva. On pa seveda absolutno niti pod razno ne, zato ker on pač tvita, ker ljudi obvešča. 46 tisoč sledilcev ima, je gospa Jeraj povedala. Vsaka mu čast za to sicer. Se pa sprašujem, kako se potem ostalih milijon in pol ljudi naj v Sloveniji seznani z nekimi ukrepi, ki niso na Twitterju, moja mama niti ne ve, da Twitter obstaja oziroma to je verjetno že slišala, zanesljivo pa ne ve, kako se to uporablja. To je nespodobna komunikacija, ki jo izvaja predsednik Vlade, da vseh njegovih briljantnih idej, ki se jih spomni ne vem kdaj, niti ne omenjam. On pač samo tvita, jaz sploh ne vem, kaj še drugega počne v službi kot tvita. No, vem, kaj še drugega počne, ljudi menjuje in nastavlja kimače. Ker to je cilj. Samo in izključno zamenjati vse in vsakogar, ki ni po volji, ki ni njihov in ki ne kima. Torej nastaviti kimače. Govorili ste tudi o tem, da to ni policijska ura, ki ste jo uvedli, in pa prepoved prehajanja občin, to pač mora biti. Tudi za tiste občine, ne boste verjeli, ki nimajo nobenega okuženega, so pa zaprti v svojo občino. Pa razumi, kdor more. In potem še upate tukaj trditi, da to ni policijska ura. Kaj je pa torej to drugega? Pa po 21. uri še tisti, ki imajo domače živali, ne morejo svojih živalic peljati na sprehod oziroma, da ne rečem, na kakšno potrebo. Ker je nekdo v tej državi in ve se kdo, to je Vlada Republike Slovenije, ki jo vodi Janez Janša, uvedel, ne boste verjeli, policijsko uro. Tako preprosto je to pravzaprav. Mimogrede, v tem trenutku pet minut nazaj mi je pisala kolegica, ki je iz Beograda priletela iz službenih stvari na Brnik, ne more domov. Zato ker so ji povedali na ljubljanskem letališču, da taksijev nimajo, čeprav to sploh ne razumem, kako je to možno, ampak okej, na policiji pa so ji povedali, navajam to, kar mi je napisala: »Na policiji so moji prijateljici rekli, ki je tudi moja sodelavka, da ni zakonske podlage za to, da pride po mene na letališča, moj otrok pa še nima vozniške, starši so pa v tujini. Kako naj pridem domov?« V Maribor mora priti namreč. Kaj naj kot Superman poleti, zato ker se je nekdo spomnil policijske ure, pa ker se je nekdo spomnil, da nas je potrebno zapreti v občine, tudi tiste, v katerih sploh ni nobenega okuženega. Pa razumi kdor more. In ta, ki se je to spomnil, seveda nič ni kriv. Kriv je Marjan Šarec pa opozicija pa Lidija Divjak Mirnik zato, ker je tvitnila poleti ne vem kaj vse. Pa krivi so seveda najbolj pa mediji, še posebej STA in RTV Slovenija. Ta dva medija sta najbolj kriva. In danes slišimo celo to, da vlada dela 24 ur. Jaz to celo verjamem, saj vidimo, da tvitajo 24 ur. Samo problem je v tem, ker napačne stvari delajo. To je problem. Ne tisto, kar bi morali, ampak tisto, kar sploh ne sodi v te razmere. Zato res, ja, streznite se. Hvala lepa.
Besedo ima mag. Andrej Rajh. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Ja, kar pestra razprava je danes za nami. In res je, v bistvu je epidemija covid presenetila vse nas, praktično nobena država ni vedela, kako se je lotevati. Prav zaradi tega so nastale določene anomalije, stvari na trgu ni bilo, zavladala je panika, ki pa jo je ta vlada še dalje poglabljala. Torej trudila se je, da ustvarja izredne razmere, da so ljudje kaotični, da je predpisala uporabo stvari, ki jih na trgu ni, in to v bistvu je vse ustvarjalo bistven občutek kaosa, ki je privedel tudi verjetno do kakšnih nepravilnosti. Spomnimo se, na pozive Vlade se je zaradi razmer, ki so, za dobavo prijavilo več kot tisoč ponudnikov, več kot tisoč ponudnikov, od katerih velika večina ni bila kvalificirana, se je v bistvu čutila sposobna dobavljati medicinsko in zaščitno opremo. In to je dejansko odgovornost Vlade, da je take razmere ustvarila. V SAB bi si zagotovo želeli, da bi imeli v bistvu enotno preiskovalno komisijo. Zadeva ni logična, da je razdeljena na dva dela, ampak taka je pač situacija. Če je kaj takega, mi v bistvu podpremo zmeraj potrebo po preiskovanju odgovornosti. Si pa bi seveda želeli, da bi imeli skladno s priporočili Evropske komisije ustanovljeno parlamentarno komisijo, ki bi sproti, v realnem času nadzirala dogajanja, povezana s porabo, in tako v bistvu vse te anomalije, ki smo jim zdaj priča, preprečila. Kaj še posebej v bistvu obžalujem, da nikoli ni bilo v dosedanjih protikriznih ukrepih storjeno, je evaluacija ukrepov, to pomeni, ali so bili predhodni ukrepi smiselni in potrebni. Ker če so bile napake v preteklosti storjene in niso bile ugotovljene, potem se bodo te napake ponavljale tudi v prihodnje. In to je v bistvu največja napaka aktualne Vlade, da ne izvaja evalvacije ukrepov. Jaz bi želel ponazoriti, tu je en graf, kot se spomnimo, ko je vlada Janeza Janše nastopila mandat, je to bilo v bistvu v tem času, če se spomnimo vseh poročil, ki smo jim bili priča, smo se v Sloveniji skoraj znašli pred koncem sveta, je v bistvu nam grozil konec sveta. Poglejte, danes je situacija taka, pa je bistveno bolj umirjeno. In to, kar v bistvu jaz osebno in tudi v bistvu moji poslanski kolegi očitamo, je takratno namerno ustvarjanje panike in izrednih razmer, ki so seveda določene anomalije samo potencirali. Bi pa želel prečitati en esemes ene slovenske zdravnice, ki dela v Avstriji, poslan mi je bil sredi poletja, pa bom v bistvu zelo jasno prečital, kaj je napisala, da je v bistvu nesprejemljivo, da v Sloveniji zaradi epidemije covid-19 ljudje nimajo dostopa do zdravstvene oskrbe, da se tudi v Avstriji virus širi po bolnišnicah, ampak da se ne prenaša na nove paciente in da tudi v Avstriji zdravniki nimajo zaščitne opreme tako kot pri nas, ker je pač preprosto ni bilo na trgu. Če pa nekdo predpiše uporabo opreme, ki je na trgu ni, in pogojuje obratovanje sistema z uporabo opreme, ki je ni, potem je pa jasno, da ustvarja čakalne vrste. In za mene je to ključnega pomena, da dobimo odgovor, ali so bili ukrepi, ki so bili sprejeti, potrebni, učinkoviti, ali so pa bili narejeni v eni ipiki z namenom, da se ta zdravstveni sistem, ki je, preobremeni. Spomnimo se, več kot polovica nekaterih diagnoz ni bilo diagnosticiranih, predvsem raka, težkih bolnikov. Jaz sumim, da so bili ti ukrepi sprejeti zato, da se ta zdravstveni sistem preobremeni in razgradi. To je v bistvu po mojem en sistematični sistem, da se sistem javnega zdravstva, vi mu rečete državnega, tudi prav, da se razgradi in uniči, da se ustvarijo take čakalne vrste in taki stroški, da ga ta sistem ne more prenesti. Spomnimo se, nekateri zdravstveni pregledi so ovrednoteni samo z nekaj evri, zaščitna maska, zaščitni skafander pa stane 20 evrov. In ko pogledamo te stroške, vidimo [[izklop mikrofona]]
Prav, čas je potekel. Besedo ima Mojca Škrinjar, izvolite.
Hvala lepa. Nekaj so dejstva, nekaj je njihova predstavitev, torej videz. Dr. Tina Bregant je danes zjutraj dejala: »Ta virus nas je našel nepripravljene.« Dr. Tina Bregant je zdravnica in poklic ostane, razmišljala je o celem svetu, nihče ni pričakoval take situacije, v kateri smo se znašli, razen mogoče Kitajcev samih, ne vem. Dr. Tina Bregant se je v tem stavku poistovetila z ljudmi, izrazila sočutje, empatijo, izrazila pripravljenost za sodelovanje. Povedala je, da nas je vse presenetil ta virus, vse nas, vse državljane, takrat, ko je izbruhnil. In dr. Tina Bregant se čuti tista, ki mora pri tem pomagati. Dr. Bojana Muršič je njene besede grdo obrnila, češ da je to vlado presenetil virus. To vlado je presenetil samo Marjan Šarec, ki je odstopil, in vse Slovence. Ampak nič hudega, če je. Dr. Bojana Muršič ni sposobna te empatije, tisto, kar zdravnikom pritiče sicer, da se poistoveti z ljudmi in reče, vse nas je presenetil, vsi smo v istem kotlu. Ne, dr. Bojana Muršič lepo obrne zadevo in zapiči kolegici nož v hrbet. Veste, da dr. Tina Bregant ni mislila tega, da je vlado Janeza Janše presenetil ta viru. Jo je pa presenetilo stanje, kakršno je bilo, totalno prazna skladišča. Nekaj so dejstva, nekaj je videz. Politika je skrb za javno dobro. Danes sem v tem Državnem zboru videla, da je politika tudi politikantstvo. Laganje, zavajanje, laži po maniri akademije Dzeržinski, to je bilo. Ko enkrat ugotovite, da je bila vlada zelo zelo demokratična, da je prepričevala ljudi, potem ko smo spravili na 0 primerov junija, da naj tako stanje tudi ostane in naj se držimo ukrepov, je seveda prišlo do tega, kar sem že prej povedala, metali ste maske po tleh, niste jih hoteli nositi, šuntali ste otroke in starše, naj ne nosijo mask. In kaj se je iz tega zgodilo? Virus se je začel širiti med samimi državljani. Mi smo danes priča temu, kar si je sproducirala pravzaprav leva opcija. Ne bom rekla, da čisto vsi poslanci, sigurno, da ne, ste pa, točno veste, kdo ste tisti, ki ste to počeli. Gospod Marjan Šarec, je rekla kolegica, je več na televiziji kot naš predsednik. Jaz mislim, da je več na televiziji POP TV kot v Državnem zboru. In nam s svojimi podintelektualnimi šarcizmi pač popestri ali pa ne popestri našega dne. In treba je reči to, da je bilo stanje dobro, da so ljudje delali, da vlada dela 24 ur na dan. Tisti, ki imajo čas brati tvite 24 ur, kot pravi gospa Divjak, jih naj kar berejo, jim bodo koristili. In delo, ki ga je opravila ta vlada, je nemogoče izmeriti. Pri vsem tem podtikanju in pa spotikanju, namesto da bi sodelovali, se pa seveda obračate tako, da bi človek rekel, da sploh ne gre za zdravje, ampak gre samo za bitko za oblast. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala lepa. Ne vem, nekateri nam očitajo, da želimo razgraditi javno zdravstvo in tako naprej. Glejte, mi nimamo nobenih takih idej in tudi nič takega ne počnemo. Vedno smo podprli vse tisto, kar je bilo v korist javnega zdravstva, tudi financiranje, tudi novogradnje in tako naprej. Naj vas samo spomnim, kaj se je vse odprlo v času naše prve vlade: pediatrična klinika, onkološki inštitut. Prej smo pa gledali leta in leta anekse in tako naprej in so se stvari vlekle, zato da so nekateri fino služili. Jaz sem navajala, kaj je govoril kolega Kordiš, ki je rekel, da bodo koncesionarji, zasebniki, espeji, da so mazači. To je bila moja izjava, ki je očitno kolega Pavšič ni tako razumel. Jaz vem, da so koncesionarji del javnega zdravstva, mi je to kristalno jasno, ker sem bila nekaj časa celo predsednica Odbora za zdravstvo in sem se s temi temami veliko ukvarjala. Obstaja aplikacija Ostani zdrav, ki je niste podprli, ko smo o njej razpravljali, mislim, da se takrat niti ni dalo dobro povedati, kaj bo sploh prinesla in kaj pomeni, ste bili proti oziroma cela drama je bila s tem, kaj zdaj bomo vse ljudi kontrolirali. Zdaj tisti, ki imamo aplikacijo naloženo, je zelo enostavna, srečajo se telefonske številke, ne izvemo nobenega imena, ampak odpreš aplikacijo in ti pove, ali si bil v stiku s kom ali ne. Na primer, si zelen oziroma je zeleno, če si bil v krajšem stiku in ni nevarno. Jaz ne vem, s kom sem bila v stiku, so tudi kolegi ali pa drugi, ki imajo rdeče, da so bili dvakrat, trikrat, tudi naš predsednik Zorčič je pokazal, da je bil, imel tri ali štiri stike in je rdeč. Pomeni, da takrat človek pač pazi bolj nase, ne hodi ven, je še bolj previden in ima več masko gor in tako naprej. Aplikacija je dobronamerna in tisti, ki so si jo dali gor in če bi si jo dali in če bi tudi opozicija to promovirala in mediji, bi najbrž imeli danes veliko več ljudi in bi se prej vsi skupaj zavedali, da je lahko stik z nekom, bom rekla, usoden oziroma nevaren, če si bil z nekom v stiku. Ampak spet, jaz ne vem, koga sem srečala, srečale so se pač telefonske številke. In če si bil kratkotrajno z nekom v stiku, te opozori z zeleno, če si bil dalj, je rdeče, takrat je pač človek bolj previden in ne hodi okrog in se že preventivno sam izolira oziroma je več doma. Kolega Židan je rekel, a res rabimo dve komisiji. Vprašanje, če jih, ampak očitno jih bomo imeli. Bi pa rada povedala, a ne, ko mi tukaj govorite, da bomo sami sebe preiskovali. V komisiji, ki jo vodim, je gospod Pavšič, je gospod Bandelli, je gospod Trček, se pravi, da je uravnoteženo sestavljena iz opozicije in koalicije, tako da bomo najbrž vsi zelo vztrajni, vi boste preiskovali, kaj smo mi delali, mi pa, kaj ste vi delali, pa bo ravno prav. Državni načrt, ki ga je omenil kolega Pavšič, je določal, da se vse nabave vršijo preko Zavoda za blagovne rezerve. In zato se je to tudi zgodilo. Takrat, ko smo mi prevzeli in so pogledali, kaj obstaja, in obstajal je dejansko ta državni načrt, ki je predvidel, da se vrši nabava skupaj preko Zavoda za blagovne rezerve, ko so ga pa preizkusili, so ugotovili, da blagovne rezerve tega ne bodo zmogle, ampak načrt se ni popravil in zato je bil ta osnova za tisto, kar smo potem tako počeli. Kolegica iz SD Bojana Muršič je rekla, da se naredijo napake, se je treba opravičiti in tako naprej. Glejte, vi se niste opravičili za to, kar ste rekli, da naj se ne nosi mask v šolah. Tudi vaša predsednica Tanja Fajon je večkrat na televiziji in vsepovsod nastopala brez maske, tudi na pohodih in ne vem, kje vse smo gledali, in se do tega niste distancirali, niste rekli, da je bila to napaka. Pa se najbrž danes vsi strinjamo, da je bila. Enako se v LMŠ niste distancirali od tega, da je kolega Jani hodil ne vem koliko časa brez maske. Glejte, tukaj na križ pribijate gospoda Kreka, ki je bil pol minute ali pa minuto na bencinski črpalki brez maske, vaš kolega Jani je hodil tedne brez maske in ogrožal vse nas, ignoriral in se norčeval, pa se niste distancirali od tega. Niste rekli, da je bila napaka, da ni bilo prav, da niste ukrepali in tako naprej. Jaz se strinjam, da je treba priznati napake, ampak jih moramo priznati mi in vi, tisti, ki jih naredi. In še enkrat, res težko primerjamo prvi in drugi val. V prvem valu 50 obolelih na dan je bilo dejansko veliko, se nam je zdelo takrat. In smo zato tudi reagirali tako, kot smo. Danes, ko virus bolj poznamo, ko imamo zdravila, ko dobivajo ti ljudje zdravila, ko imamo dovolj ventilatorjev, ko imamo opremo, ko imamo pač neke druge zmogljivosti, je pač to drugače. Vsi smo se čez poletje malo preveč sprostili, čisto enostavno, in zato imamo takšno situacijo, kot jo imamo, in zato bi bilo treba zdaj pač neke strožje ukrepe. Saj ni noben vesel tega, ampak so pač razmere [[izklop mikrofona]]
Žal, čas je potekel. Besedo ima Robert Pavšič.
Hvala. Najprej smo poslušali eno pesniško izlivanje o tem, kaj je nekdo razmišljal in o celem svetu, in to je skozi svoje razmišljanje, torej z nekim miselnim deduktivnim postopkom, ugotovila poslanka. Mi smo danes na odboru govorili o ustavni presoji nekaterih ukrepov. Govorili smo o kolapsu sistema, neodzivnosti vlade in porazu vlade, točno to, kar govorimo na tej točki dnevnega reda. Dejstva in videz. Ja, še tega ne veste, da je Bojana Muršič magistrica in ne doktorica, spoštovana kolegica, ki je zdaj več ni. Ampak to so pač nepomembne podrobnosti. In kolegico Bojano sem danes na odboru videl, vaše kolegice pa ne. In zelo težko sprejmem to, da nekdo ve, kaj kdo razmišlja. In veste kaj, en slovenski pregovor imamo, zelo dober: Beseda ni konj. Veste kaj to pomeni? Izrečene besede ne morete nazaj vzeti, konja pa, če ga nekomu date, mu ga lahko vzamete. In ko govorite o pediatrični kliniki in onkološkem inštitutu v času vašega mandata, boste poleg rezanja traku potem kot svojo odgovornost in svoje zasluge prevzeli tudi vse tiste nečednosti, ki so se dogajale ob gradnji teh dveh inštitucij, ker gremo v kompletu in ne selektivno. Treba bo vse vzeti v obzir. Je pa zanimivo, da pri repliki na mojo razpravo pri preiskovalni komisiji, ki jo vodite, se niste opredelili do svojega posredovanja in mi niste odgovorili na konkretna vprašanja. In točno veste, zakaj niste odgovorili. Vam bom pa jaz zdaj povedal in pričakujem ukrepe do konca tega tedna. Namreč, kaj govori prva alineja 3. člena Zakona o parlamentarni preiskavi? »V preiskovalni komisiji ne sme sodelovati poslanec, če je preiskovanec ali priča v zadevi, ki se preiskuje.« In vi boste priča v prvi fazi. Ne vem, če boste preiskovanec, to se bo ugotovilo šele po pričanju. Kaj govori druga alineja 3. člena? »Če so okoliščine iz prejšnjega odstavka znane ob imenovanju preiskovalne komisije, tak poslanec ne sme biti imenovan v preiskovalno komisijo. Kolikor take okoliščine nastanejo pozneje ali se zanje izve šele pozneje, mora tak poslanec takoj prenehati z delom v preiskovalni komisiji, predsednik preiskovalne komisije pa mora o tem takoj obvestiti Državni zbor s predlogom, da takega poslanca razreši in imenuje v preiskovalno komisijo drugega poslanca. Če se okoliščine iz prejšnjega odstavka nanašajo na predsednika preiskovalne komisije, obvesti o tem Državni zbor namestnik predsednika preiskovalne komisije.« Ali boste to storili vi sami ali pa kolega Bandelli, ki je podpredsednik oziroma vaš namestnik, se lahko sami še odločite. Pričakujem pa, da boste ob razkritju oziroma potrditvi vaše aktivne vloge v procesu nabave zaščitne opreme to storili sami, ker to bi bilo najbolj higienično in pošteno od vas, enako, kot ste naredili tudi pri eni izmed mojih drugih kolegic. Hvala lepa, predsedujoči.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Na podlagi drugega odstavka 4. člena Poslovnika o parlamentarni preiskavi Državni zbor o odreditvi parlamentarne preiskave ne glasuje, zato ugotavljam, da je Državni zbor odredil parlamentarno preiskavo za ugotovitev dejanskega stanja in morebitne politične odgovornosti nosilcev javnih funkcij pri izvajanju ukrepov, povezanih z epidemijo covid-19 in z blaženjem njenih posledic zaradi suma nesmotrne porabe javnih sredstev ter kršenja človekovih pravic in temeljnih svoboščin za obdobje od 13. marca 2020 do odreditve predmetne parlamentarne preiskave in za morebitno spremembo veljavne zakonodaje, ki ureja ukrepanje države pri spopadanju z epidemijo nalezljive bolezni oziroma z njenimi posledicami. Vsebina zahtevka parlamentarne preiskave je opredeljena v čistopisu zahteve z dne 9. oktobra 2020 ter v aktu o odreditvi parlamentarne preiskave z dne 9. oktobra 2020, ki ste ju prejeli. Parlamentarna preiskava je s tem odrejena. Mandatno-volilno komisijo Državnega zbora s tem v zvezi prosim, da pripravi predlog sklepa o sestavi in imenovanju preiskovalne komisije v skladu z vsebino odrejene parlamentarne preiskave in ga čimprej posreduje v odločitev Državnemu zboru. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 21. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 19. uri in 10 minut. Hvala lepa. (Seja je bila prekinjena ob 18.52 in se je nadaljevala ob 19.10.)
Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 14., 12., 13., 11., 9. in 10. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga za razpis posvetovalnega referenduma o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026. Odločamo o naslednjem predlogu sklepa: Razpiše se posvetovalni referendum o sprejetju Predloga zakona o zagotavljanju sredstev za investicije v Slovenski vojski v letih 2021 do 2026. Obrazložitev glasu, kolega Luka Mesec v imenu poslanske.
Hvala lepa in lep pozdrav. V Levici bomo seveda glasovali za posvetovalni referendum za investicije v Slovenski vojski v naslednjih petih letih, ki znašajo 780 milijonov evrov, in ta denar bo šel za orožje. To nikakor ni obrobna tema. O tej temi je treba dati glas in možnost posveta ljudstvu. Nenazadnje je treba povedati naslednje. Prvič, čas za tako nabavo je nadvse neprimeren. Živimo v časih koronavirusa, krize, gospodarstvo je v hudih težavah, ljudje ostajajo doma, imamo karanteno, prvo policijsko uro po osemdesetih letih, mi pa se pogovarjamo o tem, kako bomo nabavili za 780 milijonov evrov orožja, medtem ko se marsikdo v naši državi sprašuje, kaj bo z njegovo službo, kako bodo preživeli njegovi otroci, kaj bo prinesel jutri. Skratka, čas je popolnoma neprimeren. Drugič, glasovali bomo za, ker ne moremo kupiti argumenta, da bo denar za vse. Vlada pravi 10 milijard bomo dobili iz Evrope, ampak od teh 10 milijard je treba odšteti najprej 3,5 milijarde posojil, potem dobre 3 milijarde vplačil v proračun in potem se zavedati tega, da je preostanek v bistvu že porabljen, ker imamo ogromne proračunske deficite. Kar bo ostalo, je pa jasno iz osnutka nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost, ki pokaže naslednje: medtem ko vlada namerava v naslednjih petih letih vložiti 780 milijonov evrov v orožje, namerava v zdravstvo vložiti samo dobrih 200 milijonov evrov, v oskrbo starejših pa 100 milijonov evrov. Skratka, za oskrbo starejših in za zdravstvo, za investicije gre pol manj, kot bo šlo za investicije v vojsko. In pa nenazadnje, ko se pogovarjamo o varnosti, je treba vedeti, da je pač nekaj navidezna varnost, nekaj je pa varnost. Navidezna varnost je ta, ki se ustvarja z nabavami oklepnikov in podobne krame, ki ni uporabna za varovanje države, na drugi strani pa imamo resno ogrožene marsikatere vidike varnosti. Zdravstvena varnost državljanov je ogrožena, marsikdo ta trenutek ne more priti do diagnoz ali pa do oskrbe kot kronični bolnik. Ogrožena je naša socialna varnost. Marsikdo se v teh časih sooča s hudimi socialnimi stiskami zaradi izgube služb dela in tako dalje. In nenazadnje, treba se je zavedati, da bomo morali v naslednjem desetletju investirati v izogib podnebne krize, ki nas v resnici ogroža bistveno bolj kot potencialna vojna. Skratka, to so razlogi, zakaj bomo glasovali za posvetovalni referendum.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v imenu poslanske Tina Heferle.
Hvala, predsednik, za besedo. V Poslanski skupini LMŠ nas najbolj čudi dejstvo, da se ta vlada, ta oblast, boji svojega lastnega naroda. Namreč, tako goreče, kot so se sprva otepali ideje o posvetovalnem referendumu, kjer smo lahko slišali gospoda ministra Tonina, da je spodbujal k vložitvi podpisov za zakonodajni referendum, potem pa smo kar naenkrat pred kratkim zasledili, da je pa Vlada sprejela sklep, s katerim bo prepovedala zakonodajni referendum, je za poslansko skupino LMŠ nedopustno omejevanje referendumske pobude naših državljanov. Čudi nas, kako ta vlada vehementno gleda mimo ljudi in ne dovoli, da se ljudstvo izrazi o tem, odloči o tem, kako, na kakšen način bo njihov denar, teh 780 milijonov evrov, porabljenih. Ne smemo pozabiti, referendumska oblika je ena izmed temeljnih oblik demokracije, preko katere ljudstvo izraža svojo oblast. In tudi v Sloveniji ima oblast ljudstvo. Vemo, da ustava sicer dovoljuje omejevanje referendumske pobude, vendar pod točno določenimi pogoji. Ti pogoji so zelo strogi pogoji. In Zakon o investicijah v Slovensko vojsko teh pogojev vsekakor ne izpolnjuje. Ne gre za zakon o nujnih ukrepih za zagotovitev obrambe države, pač pa gre za zakon, kjer se odloča o financiranju za daljše obdobje, za šest let. In dejstvo, da ta vlada ne dovoljuje, da se o tem vprašanju ljudstvo izjasni, je za nas nedopustno, celo sprevržno. To kaže na nek modus operandi te vlade, ki je zelo jasen, ampak tudi zelo, da ne uporabim pretežke besede, nesprejemljiv. Ta vlada se trudi rušiti neke demokratične standarde, ki veljajo v tej državi na vseh družbenih ravneh, in danes bomo verjetno lahko videli, da tudi v luči ustavne pravice do referendumske pobude. Iz tega razloga, ker temu ostro nasprotujemo, da se ljudi omejuje tudi na tak način, da se tudi na tak način zganja nad državljani represija, bomo v LMŠ ta predlog za posvetovalni referendum podprli.
Hvala lepa. Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Kolegica Lidija Divjak Mirnik v lastnem imenu.
Hvala lepa za besedo, spoštovani predsednik. Lep pozdrav! Jaz mislim, da naj ljudje odločijo o tem, ali potrebujemo orožje, da ali ne. Spoštovani koalicijski poslanci, čas je popolnoma neprimeren, dajte se ozreti malce okoli sebe. Jaz prihajam iz Maribora. V Mariboru bolj kot orožje potrebujemo zdravstveno postajo Tezno, obnovo športne dvorane Tabor, zahodno obvoznico, nenazadnje tudi knjižnico. Absolutno to potrebujemo bolj kot orožje. In ne boste verjeli, od teh 780 milijonov bi to lahko komot tudi v Mariboru dobili. Ampak ne. Vi ste se odločili, da bomo rajši imeli orožje. Jaz za to nisem. In prepričana sem, da ko bo referendum in bodo v Mariboru ljudi vprašali, ali želijo orožje ali želijo novo knjižnico, zahodno obvoznico, da se ne bomo čez center mesta vozili v Mariboru, če hočemo priti v Prekmurje, recimo, ali potrebujejo zdravstveno postajo Tezno, športno dvorano Tabor ali katerokoli drugo investicijo v športne objekte, verjemite mi, da odgovor bo zelo preprost in rezultat bo tudi to, da orožja ne potrebujemo. Zato bom seveda glasovala za, da ljudje odločijo o tem, da Mariborčani odločijo o tem, ali potrebujejo orožje ali bi rajši mariborsko knjižnico. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Nataša Sukič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Seveda bom glasovala za, in to v imenu nekega higieničnega demokratičnega minimuma. Pa ne gre samo za 780 milijonov evro dodatnega denarja za investicijo v Slovensko vojsko, kar je samo po sebi seveda velik problem, tako bi glasovala vsakič, ko bi se pred nami pojavilo vprašanje, o katerem naj se izreče ljudstvo. Ljudstvo ima po ustavi vso pravico, da se izreka. In mi danes tukaj si sploh drznemo razpravljati o tem, da ljudstvu to pravico kanimo odreči. Tisti, ki boste to naredili, spoštovani kolegi in kolegi, pač podpišite se pod to, ampak to je samo še en korak v smeri smrti demokracije. Zato bom seveda absolutno podprla pravico ljudstva, da na posvetovalnem referendumu pove, kaj si misli o tako nesmiselni, bizarni investiciji v nakup orožja, nabavo orožja, ki je v interesu Nato pakta in tuje orožarske industrije, ki sploh nima nobene zveze s preživetjem naše vojske in seveda ne gre za dilemo, kot ste rekli, da je dilema lažna, maslo ali topovi. Popolnoma zgrešeno je bilo to, na kar ste naslanjali v svojih razpravah, tako da jasno, to bom podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Aljaž Kovačič.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Dejstvo je, da je Slovenska vojska podhranjena, ampak ni podhranjena samo Slovenska vojska, podhranjen je marsikateri sistem, ki ga imamo v Sloveniji. Iz tega razloga se sprašujem, ali je danes ta čas, da bi dejansko skorajda milijardo evrov vložili v Slovensko vojsko. Bilo je že povedano, kaj sploh je referendum, imamo posvetovalnega, katerega nisem največji ljubitelj, kajti vemo, kaj se je zgodilo s pokrajinami; več kot 17 let je trajalo, da smo uzakonili tudi zaprtje trgovin. Zato sem bil nekako pristaš zakonodajnega referenduma, za katerega pa je, preden je sploh prišlo do njega, ta vlada napovedala, da bo ga preprečila. Moramo se zavedati, da smo v preteklosti imeli zakonodajni referendum o tako banalnih zadevah, kot je bil drugi tir, kjer je junak Vili sam spisal vsa pravna mnenja brez finančnih pomoči in dejansko zrušil sistem, imeli smo o družinskem zakoniku, kjer je večina odločala o manjšini, in imeli smo celo referendum o Zakonu o arhivih, čeprav večina ljudi, ki niso iz področja zgodovine arhivistike, niso imeli pojma, o čem sploh glasujejo. Se pravi, o teh zadevah je lahko ljudstvo sprejemalo neko odločitev, ko pa govorimo o 780 milijonih evrov, pa naenkrat ljudstvo ni kompetentno, da bi lahko odločalo. In če ni o tem, se sprašujem, kaj to pomeni za vse bodoče zadeve. Seveda bom podprl in glasoval za.
Hvala lepa. Besedo ima Boštjan Koražija.
Spoštovani predsednik, najlepša hvala. Glejte, v času, ko se naše ljudstvo v bistvu drži vseh pravil, nosi maske, drži fizično razdaljo, dejansko ubogajo v resnici vse, kar je potrebno, da se rešimo te koronakrize, medtem pa se na drugi strani vlada tega zelo malo ali pa bora malo drži oziroma to celo dostikrat tudi izkorišča in tudi namesto, da bi odstopali, se v bistvu samo opravičujejo. In v takem primeru je prav, da tudi ljudstvo pove oziroma da dobi možnost za ta posvetovalni referendum. Ker poglejte, kaj si bodo lahko dali doma v pisker, ko bomo kupili to orožje. Dejansko vsi vemo, čaka nas zdravstvena, gospodarska in huda socialna kriza, in potrebno se bo boriti za vsak evro in tudi vsak evro bo treba pametno in dobro obrniti. Čas ne samo, da ni pravi v tem primeru, se pravi za 780 milijonov za orožje, ampak dejansko tudi takšne odločitve bodo ljudi zrevoltirale in jim tudi dostikrat, žal, ne bo drugega preostalo, kot da gredo na ulice in da pokažejo svojo ljudsko voljo. To bo tisti pravi ljudski referendum, ki ga boste doživeli, če boste takšne stvari počeli z našimi ljudmi. Imam občutek, kot da vi jemljete naše in vaše državljane, namesto da bi rekli, mi smo vsi skupaj država. To tudi dejansko vseskozi kažete, kdo je prvorazreden, in to ste vi, in kdo smo drugorazredni politiki in državljani, in potem ti drugorazredni državljani dejansko rešujejo vas prvorazredne. Sram vas naj bo.
Hvala lepa. Besedo ima Violeta Tomić.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Seveda bom podprla predlog za razpis posvetovalnega referenduma, kajti po ustavi ima v Sloveniji oblast ljudstvo. In če govorimo o največji investiciji v samostojni Sloveniji v času zdravstvene epidemije, je to popolnoma nedopustno, da si vlada omisli takšne prioritete, kot so orožarski posli. Naj smo si na jasnem, to niso investicije v Slovensko vojsko, to so orožarski posli, ki prinašajo s sabo provizije in podobno. Skratka, v času, ko imamo zdravstveni sistem, ki je v kolapsu, ko pregoreva medicinsko osebje, ko 11 tisoč starostnikov čaka na posteljo v domovih za starejše, ko imamo naše otroke, ki se ne morejo osamosvojiti, ne dobijo služb, ne morejo dobiti stanovanj, ko bi nas skratka morala bolj skrbeti prehranska varnost, zdravstvena varnost, socialna varnost ta vlada, kjer imajo kar tri stranke demokracijo v svojem imenu, ljudem jemlje pravico, da odločajo o svoji usodi. To je popolnoma nedemokratično. To je popolnoma nedopustno. Ravno zato je potrebno glasovati za in jaz bom to storila. Ta vlada ima popolnoma napačne prioritete in, kar je najhuje od vsega, je popolnoma nedemokratična, saj ji ni mar za voljo ljudstva in se njihovega mnenja in njihove volje celo bojijo. Seveda bom ta predlog podprla in glasovala za. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Meira Hot.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Tudi sama bom vsekakor glasovala za posvetovalni referendum, ker se mi zdi, da o tako pomembnem vprašanju, družbenem vprašanju, morajo odločati neposredno državljanke in državljani. Na odboru smo slišali, da nekateri menijo, da je tovrstni referendum, v navednicah, poceni anketa. Takšno razmišljanje je žalostno. Žalostno, da zavračate vnaprej izvedbo posvetovalnega referenduma kot poceni anketo, to pomeni, da je vaše stališče, da je izražanje ljudi za vas neka poceni anketa, namesto da to vzamete za neposredno navodilo, kako v tem primeru ravnati. Jaz v tem trenutku vidim več groženj v tej državi. Zdravstveno grožnjo, grožnjo z revščino, grožnjo 41 tisoč otrok, ki v tem trenutku živi pod pragom revščine in ne vedo, kako bodo preživeli zimo, nikjer pa ne vidim nikakršne varnostne grožnje. In mene bi bilo sram, sram glasovati za zakon, ki določa, da bomo v naslednjih 60 letih, šestih letih dali 780 milijonov za orožje in za opremo, na drugi strani pa ne bomo vlagali v otroke, v ljudi, v domove za starejše, ne bomo vlagali tja, kjer so neposredne prioritete. In takšna odločitev je zame nevzdržna. Odločitev, ki ste jo tudi sprejeli, da boste podali sklep, da se ne dopusti niti zakonodajni referendum, pa že zdaj kaže vaše stališče, da je očitno pomembno, kaj se vlada odloči, da je pomembno, da vlada vlaga v določena orožja, ne pa, kaj govorijo ljudje. Tako da še enkrat, absolutno bom glasovala za posvetovalni referendum. In če to ne bo uspelo, upam, da vseeno koalicijske stranke uvidijo, da ta zakon ni potreben in ga same zavrnejo v nadaljnji zakonodajni obravnavi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Željko Cigler.
Hvala. Kolegice, kolegi! Ob tem, ko državni proračun obrambnemu ministrstvu daje sredstva za investicije v orožje, v nove puške skozi redne dotacije vsako leto, ki rastejo, v zadnjem času močno rastejo, želi Vlada dati za obrambo, za nakup orožja dodatnih 780 milijonov. Ob tem nimamo 120 milijonov za infekcijsko kliniko v Ljubljani, ki bo pomagala preživeti ljudem. Nimamo denarja za soinvestiranje nujno potrebnih vrtčevskih in šolskih prostorov, kar je obveznost države. Nimamo denarja za kulturo in umetnost. Ta dva sektorja sta v Republiki Sloveniji ubita. Nimamo denarja za dolgotrajno oskrbo. Nimamo denarja za dvig marginalnih plač zaposlenega osebja, ki skrbi za ljudi v domovih za ostarele. In ko imamo to dilemo pred sabo in se o tem pogovarjamo in se ne moremo odločiti, so edini suveren, ki odloča, kam je treba nameniti denar, državljanke in državljani Republike Slovenije. In moramo jim dati to pravico, moramo jim prepustiti to suverenost, da o tem vprašanju odločijo oni. Za mene je najprej potrebno investirati v zdravstvo, v šolstvo, kulturo, umetnost, starejše ljudi in pa v plače, ki sem jih prej omenjal, zaradi tega bom absolutno podprl predlog za podporo referendumu. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. 780 milijonov evrov za orožje pomeni, da teh 780 milijonov evrov ne bo za ostale družbene podsisteme, ki pa ta denar dejansko krvavo potrebujejo. Pomeni, da bodo zmanjkovala sredstva za zdravstvo. Pomeni, da bodo zmanjkovala sredstva za izgradnjo domov starejših. In pomeni, da bodo zmanjkovala sredstva za neprofitna stanovanja za mlade. Natančno to se odraža tudi v proračunih za leti 2021 in 2022, ki jih je pripravila Janševa vlada. Ker se kupuje orožje po diktatu Nato pakta, ki ga ne potrebujemo, v teh proračunih ni sredstev niti za infekcijski kliniki v Ljubljani in v Mariboru, ki sta ključni inštituciji v obrambi proti koronavirusu. Državljanke in državljani v tej državi seveda zelo dobro vedo, da 780 milijonov za orožje pomeni, da tega denarja za njihove potrebe ne bo, zato temu nakupu odločno nasprotujejo. In ker se je vlada ustrašila lastnih državljank in državljanov, se je odločila, da bo referendum prepovedala. Ne govorimo le o posvetovalnem referendumu, govorimo tudi o naknadnem zakonodajnem referendumu, ki pa je obvezujoč in smo ga v Levici prav tako napovedali. V Levici bomo glasovali za to, da se izvede posvetovalni referendum, enako kot bomo vztrajali tudi z zakonodajnim referendumom, da se 780 milijonov ne zapravi za orožje, ampak nameni za razvoj in blaginjo državljank in državljanov, še posebej v razmerah epidemije koronavirusa.
Luka Mesec ima besedo.
Hvala lepa. Jaz bi še eno stvar dodal, večkrat je bilo slišati, da je referendum nekakšna draga anketa, stane 3 milijone evrov. Ampak obstaja ena bistvena razlika med denarjem, ki gre za referendum, in denarjem, ki gre za orožje. Denar, ki gre za referendum − dobi kdo? Dobijo ga ljudje, ki delajo na voliščih, ki delajo na teh mestih, se pravi, več ali manj študentje, upokojenci, delavci, ki na ta način eno nedeljo malo več zaslužijo, in ta denar se zelo hitro obrne in porabi v Sloveniji. Skratka, to je denar, ki ga razdelimo našim ljudem. 780 milijonov je pa popolnoma druga zgodba. Od teh 780 milijonov pa ne bo niti evro ostal v Sloveniji, ampak gre celoten znesek tuji orožarski industriji in bo pač podpiral delovna mesta, profite, investicije, recimo, ameriškemu vojaškoindustrijskemu kompleksu. V teh kriznih časih, ko smo vsi pod gladino, subvencioniramo tujo orožarsko industrijo. Za to gre. Ampak, kar je še pomembneje, skozi vse debate, ki smo jih do sedaj imeli, mislim, da nam je vsem jasno, da med vlado in opozicijo ali pa med vlado in mnenjem ljudstva, ki v 75 % nasprotuje tej nabavi orožja, obstaja en ogromen razkorak. In tisti, ki so pred 30 leti ali pa ste pred 30 leti govoril, da bomo postali druga Švica, evo, tukaj imate priložnost. V Švici ga ni premierja, ki bi se usedel na svoje mesto in rekel, L'état, c'est moi, ampak se tam odloča s konsenzom, išče se široka ljudska podpora za ukrepe in referendum je tam nekaj vsakdanjega. Če se pogovarjamo o tem, kako se iti neko demokracijo 21. stoletja, je referendum način, kako to začeti. Seveda bom stvar podprl.
Tina Heferle v lastnem imenu.
Ja, jaz bom povedala še, zakaj bom predvsem z mojega vidika danes podprla ta predlog za posvetovalni referendum. Posvetovalni referendum resda ni zavezujoč, ampak v normalnih demokracijah, bi morala vlada, se pravi izvršilna veja oblasti, dati veliko na mnenje ljudi. Glede na to, da ta zakon, o katerem želimo, da se izvede referendum, ureja financiranje Slovenske vojske v višini 780 milijonov evrov od tega, kar ni zanemarljivo, več kot 70 % za nakup osemkolesnikov, kar je vsem jasno, da v teh časih, v katerih zdaj živimo, je za naše državljane, za našo državo, za varnost naše države in državljanov povsem nepotreben strošek oziroma nepotrebna investicija. In glede na to, da se vlada tako zelo otepa tega referenduma, tako posvetovalnega kot tudi naknadnega zakonodajnega referenduma, je zelo očitno, da se boji, da bi ljudstvo reklo ne tem investicijam, da je ljudstvo toliko pametno, da bi reklo ne v teh časih, v katerih nam grozi finančna kriza, zdravstvena kriza, dajmo ta denar porabit bolj racionalno. Ampak, ne, greste pač z glavo skozi zid. In to je res nedopustno ignoriranje volje ljudi in ignoriranje demokratičnih standardov, ki se izražajo preko referenduma. Zato bom jaz danes podprla ta predlog.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 12. točko dnevnega reda, to je na obravnavo 25. rednega letnega poročilo Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2019. Amandmaji k predlogu priporočila niso bili vloženi. Prehajamo na odločanje o predlogu priporočila k 25. rednemu letnemu poročilu Varuha človekovih pravic Republike Slovenije za leto 2019. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 78, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je poročilo sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Poročila Varuha človekovih pravic Republike Slovenije o izvajanju nalog državnega preventivnega mehanizma po Opcijskem protokolu h Konvenciji OZN proti mučenju in drugim krutim, nečloveškim ali poniževalnim kaznim ali ravnanju za leto 2019. Amandmaji k predlogu priporočila niso bili vloženi. Prehajamo na odločanje o predlogu priporočila k navedenemu priporočilu Varuha človekovih pravic. Glasujemo. Navzočih je 82 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je priporočilo sprejeto. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o davku na digitalne storitve. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o davku na digitalne storitve je primeren za nadaljnjo obravnavo. Kolega Luka Mesec v imenu poslanske.
Hvala. Ta zakon, ki smo ga predlagal v Levici, govori o obdavčenju digitalnih gigantov, se pravi internetnih podjetij, ki imajo več kot 750 milijonov prihodkov letno na globalni ravni, bomo podrli zaradi naslednjih stvari. Najprej, vrednost teh podjetij ustvarjamo vsi mi, vsi uporabniki Facebooka, vsi uporabniki Googla, vsakič ko odprete Facebook ali pa ko samo naredite korak tjale, ustvarjate, soustvarjate vrednost teh podjetij, ker njihova vrednost temelji na tem. Oni beležijo vsak naš klik, z GPS-napravami vsak naš korak, prek kontaktov, znancev, facebook-prijateljev vsak naš stik in poznanstvo, vsak naš iskalni vnos in ustvarjajo avatar našega profila. Recimo, avatar Luka Mesec zelo jasno definirane podrobnosti, kaj me zanima, kam hodim, s kom se družim in tako naprej. In oni v resnici te podatke, ki jih zbirajo o nas, pogosto mimo naše vednosti, potem prodajajo naprej spletnim oglaševalcem. In na ta način sta Google in Facebook približno tretjino svetovnega marketinškega trga že zdominirala. Ampak hec je pa v tem, da nobena država na svetu ne more teh njihovih prihodkov obdavčiti zaradi tega, ker oni kljub temu, da tukaj ustvarjajo vrednost, dobičke prikazujejo v davčnih oazah. To lahko počnejo popolnoma zlahka zaradi tega, ker so njihovi prihodki popolnoma izmuzljivi, davčni sistemi svetovnih držav, vključno s Slovenijo, pa neprilagojeni njihovim poslovnim modelom. Zato smo v Levici pripravili zakon, narejen po šabloni Evropske komisije, ki je predlagala, da se njihove prihodke s pavšalnim davkom obdavči. Mi smo zbrali podatke, ki jih je priskrbel Furs, ki pravi, da ta digitalna podjetja, digitalni giganti, ki jih naš zakon zadeva, o 17 svetovnih podjetjih govorimo, na leto ustvarijo v Sloveniji približno 100 milijonov evrov prometa s targetiranim oglaševanjem, ampak od tega ne plačajo niti centa davka na dobiček. Tako da naš predlog je enostaven, po sistemu, ki ga je predlagala Evropska komisija in je bil na evropski ravni skoraj sprejet, ampak so ga zavrnili Skandinavci, ker nasprotujejo fiskalni uniji, in pa Irci, ker v bistvu služijo s tem, da tem podjetjem ponujajo davčno izmikanje, smo mi zdaj po zgledu drugih držav, na čelu s Francijo, Italijo, Španijo, Madžarsko, Poljsko in drugimi, predlagali, da jih obdavčimo sami, in sicer po 7 % stopnji. Na ta način ne bo obdavčeno nobeno slovensko podjetje, bomo pa v proračun dobili približno 10 milijonov na leto. Glasovali bomo seveda za.
Glasujemo. Navzočih je 81 poslancev, za je glasovalo 38, proti 43. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o finančni razbremenitvi občin. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o finančni razbremenitvi občin je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Kolega Rudi Medved.
Hvala za besedo. Zakon o finančni razbremenitvi občin je nastal iz nuje, potem ko so občine dolga leta bile plat zvona, da jih država nenehno obremenjuje, da jim nalaga nova in nova finančna bremena, hkrati pa z državnim proračunom ne pospremi financiranja teh bremen. Vlada Marjana Šarca je šla z občinami v odkrit, odprt, iskren dialog, da vidimo, katera so ta bremena, da jih preprosto poiščemo in poiščemo tudi možnosti, da občine razbremenimo tam, kjer so ali pa še seveda izvajajo zgolj računovodski servis za državo. Občine so ocenile, da je ta zakon dober. Ni zdaj v tem trenutku tako pomembno, kdo ga je predlagal, mislim, da je za občine seveda predvsem pomembno, da bodo na podlagi tega zakona finančno razbremenjene. V razpravi je bilo seveda slišati, da bo to besedilo v nadaljevanju še bistveno izboljšano in nadgrajeno. Res je, da bo izboljšano, vendar je tudi res, da so ministra za javno upravo praktično vse te rešitve, ki so planirane kot amandmaji v prihodnjem postopku, pričakale na mizi, kot je višje subvencioniranje investicij ali pa subvencioniranje neprofitnih najemnin, zavarovanje gasilcev. To so bremena, ki jih bo v prihodnje prevzela nase država. Minister je torej prišel pri tem zakonu dejansko na postlano. Slišati je bilo tudi, da ta vlada zagotavlja najvišji, najboljši standard občinam, po nekaj mesecih, odkar je prevzela oblasti. Seveda, dvignila je povprečnino ob 4-miijardnem primanjkljaju proračunu se to res ni kaj prida poznalo. Ampak mi smo opozarjali in opozarjamo še zdaj, kaj se bo zgodilo, ko bo tega denarja zmanjkalo, kot te blazine ne bo več. Ta zakon je sicer šele začetek reševanja problema financiranja lokalne samouprave. V Listi Marjana Šarca bomo zakon podprli, seveda saj je naš, in kot pravim, je šele začetek reševanja položaja občin.
Hvala lepa. Še kakšna obrazložitev v lastnem? Najprej še v imenu poslanske kakšna? Ne. Potem Lidija Divjak Mirnik v lastnem imenu.
Hvala lepa za besedo, predsednik. Kot veste, prihajam iz Maribora. Mariborska občina je podfinancirana, letno ji namreč država naloži za 30 milijonov evrov obveznih nalog več, kot ji da denarja, torej naslednji korak zanesljivo mora biti sprememba formule povprečnin. Ker pa mora za 30 milijonov obveznih nalog Mestna občina Maribor oddelati, je seveda 30 milijonov evrov na leto zmanjka za, trikrat lahko ugibamo − za investicije. Investicije so pa seveda nujne. Prej smo že govorili o zdravstveni postaji na Teznem, govorili smo o obnovah športne dvorane, da o cestah in o obvoznicah, ki je v Mariboru še nimamo, niti ne začnem razlagati. Pa ne razlagam o občini tam nekje v Sloveniji, ampak govorim o drugem največjem mestu v Sloveniji. Zato predlagam, da seveda podprete ta predlog, ki smo ga pripravili že v vladi Marjana Šarca. Predlagam pa tudi, da tisti denar, ki bi ga dali za orožje, rajši damo za zdravstveno postajo na Teznem v Mariboru in za vse ostale investicije, ki jih v Mariboru nujno potrebujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Franc Trček obrazložitev glasu v lastnem imenu.
Hvala za besedo. Kot mogoče ne veste, prihajam iz belokranjske vasi Zilje, odkar ste me Janševi naredili za predpolitika in me vlekli po tleh, so me pa v Delu označili za Mariborčana in bivši piarovec policije v Mariboru je rekel, da je Mariborčan stanje duha, in seveda sem kleni Mariborčan. Kot je Lidija lepo povedala, kljub temu da bomo to podprl, bo Mariboru zmanjkalo za manikuro in pedikuro, če parafraziram trenutnega resornega ministra, ker bo še vedno striglo cirka 20 milijonov. Kot tulim tukaj že sedmo leto, mi potrebujemo resno reformo lokalne samouprave. Osebno mislim, da moramo na nacionalno raven dati izobraževanje in tudi primarno raven zdravstvo, da tudi s tem razbremenimo občinske proračune. Moramo končati tudi s to neko uravnilovko, da so vse občine enake, kar seveda niso. Potrebujemo tudi zakon o mestnih občinah, ker mestne občine so regionalni centri, nimam jaz samo rad Maribora, imam tudi rad Dublek pa še marsikaj vmes, Šikole, Makole in tako naprej, ne bom našteval. In se mi zdi, da bo treba to enkrat zarezati in prerezati. Nekaterim županom ne bo to odgovarjalo. Pa če smo odkriti, tako stanje imamo, ker taka centralizacija države je 30 let odgovarjala določenim starim političnim silnicam. In mislim, da si bomo tukaj v doglednem času premaknili naprej tudi zaradi tega, ker prihajajo neke mlade generacije županj in županov, ki si tega ne bodo več dovolili. Maribor − šampion! Glasoval bom za.
Hvala lepa. Andrej Rajh v lastnem imenu.
Tako. Hvala lepa za besedo. Res je, problem mesta ob Dravi obstajajo. Župan Mestne občine Maribor nas je opozoril javno, da je po primernosti financiranja Mestna občina Maribor šele na 208. mestu med 212 občinami. In tu ne govorimo samo o centralizaciji, torej med zadnjimi petnajstimi neprimerno financiranimi občinami je kar pet mestnih. In ko govorimo o zadevah, potem lahko sklepamo, da očitno mestne občine nimajo ustreznega izračuna za financiranje svojih dejavnosti. In če imamo mi na razpolago eno vrečo denarja, potem moramo biti vsi enako siti ali pa vsi enako lačni. In druga zadeva, ki je, so tudi investicije. Zavedati se moramo, da se iz porečja reke Drave financirajo delovna mesta v Šoštanju, da se izvajajo investicije na spodnji Savi in tam ustvarjajo delovna mesta, ki tam ustvarjajo dohodnino. In ko potem govorimo o primernem financiranju občin in v bistvu izpadu dohodnine, moramo, če želimo vse kraje enakovredno razvijati, vse te dejavnike primerno upoštevati in zagotoviti izravnavo. Jaz ne bom v tem primeru govoril pa kazal s prstom v Ljubljano, ampak če pogledamo denarni tok, vidimo, da se denarni tok iz Dravske doline pretaka v Savsko dolino in Šaleško dolino. In to je dejstvo in to bomo morali nasloviti ustrezno.
Hvala lepa. Glasujemo. Navzočih je 82 poslancev, za je glasovalo 79, proti 2. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za notranje zadeve, javno upravo in lokalno samoupravo k matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 10. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o slovenskih demografskih rezervah, skladu za sofinanciranje pokojninskega in invalidskega zavarovanja. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o slovenski demografskih rezervah, skladu za sofinanciranje pokojninskega in invalidskega zavarovanje je primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 82 poslancev, za je glasovalo 35, proti 47. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek v predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 21. sejo Državnega zbora.