Gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 19. seje državnega zbora Republike Slovenije. Rad bi vas obvestil, da se nekateri naši kolegi seje ne bodo mogli udeležiti zaradi drugih obveznosti, in sicer: kolegi Barovič, Čebulj, Čeligoj, Fabjan, Kacin, Kremžar, Lenko, Maršič, Petan, Peterle, po 12.00 uri z nami ne bo kolega Pucka, Pukšič, Rupar, Sok, po 12.00 uri kolegice Širce in Švagana ter Zalokarjeve in kolega Jaše Zlobca. Manjkali bodo kolega Špindler, Tanko, Trofenik, Veber, Vnučec, Zamernik. Rad bi vam povedal, da sem včeraj po telefonu govoril z enim od naših kolegov, ki je, kot veste, pred dvema mesecema doživel prometno nesrečo, s kolegom Čeligojem. Kolega Čeligoj bi vas rad vse pozdravil in pravi, da vas pogreša. V našem skupnem imenu sem mu zaželel vse najboljše in mu zaželel, da se čim prej vrne med nas v poslanske klopi. Danes imamo precej obsežen dnevni red odločitev, ki so nam preostale bodisi v skladu z dnevnim redom bodisi v skladu z odločitvami v minulih dneh, zato bo potrebno nekaj discipline in poslušnosti, pa tudi potrpežljivosti. Šli bomo po vrsti, najprej s paketom predlogov zakonov o ratifikacijah, potem na mandatno-volilne zadeve - tu naj vas obvestim, da imamo dve tajni glasovanji - in potem s predlogi zakonov, ki jih obravnava državni zbor, torej ki so v tretji obravnavi. Je torej državni zbor pripravljen, da lahko začne z odločanjem? Prosim, če vložite kartice v glasovalne naprave, da preverite njihovo delovanje. Prehajamo na 26. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVI SPORAZUMA O PROSTI TRGOVINI MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO MAKEDONIJO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Sprašujem vlado, ali želi besedo. Vlada besede ne želi. Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Želi predsednik ali poročevalec besedo? Ugotavljam, da ne želi. V skladu z drugim odstavkom 125. člena poslovnika dajem besedo kolegu Jelku Kacinu iz poslanske skupine LDS za obrazložitev stališča. Kolega Kacina ne vidim v dvorani. Tako lahko državni zbor preide na odločanje. Obveščam, da matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja. Razprave o členih in amandmajih zato ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Prosim za pozornost v dvorani. Glasujemo o predlogu zakona o ratifikaciji sporazuma o spremembi in dopolnitvi sporazuma o prosti trgovini med Republiko Slovenijo in Republiko Makedonijo. Prosim za pozornost, smo sredi glasovanja. V dvorani ni dovolj navzočih kolegic in kolegov. Počakalbom za nekaj trenutkov. Prosim vse, ki so v preddverju, da se nam pridružijo. Po novem poslovniku je namreč tako, da se sklepčnosti za začetek ne ugotavlja, pač pa državni zbor začne točno ob uri in se navzočnost ugotavlja s prvim glasovanjem. Kolegice in kolegi, prosim, če pridete na svoja mesta. Drugič, mir v dvorani, sicer ne bom nadaljeval seje. V dvorani je preveč nereda, da bi lahko nadaljevali z odločanjem. Mir v dvorani, prosim! Drugič bomo glasovali o predlogu zakona o ratifikaciji sporazuma o spremembi in dopolnitvi sporazuma o prosti trgovini med Republiko Slovenijo in Republiko Makedonijo. Glasujemo. 51 navzočih, 49 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti nihče.]] Predlog zakona je državni zbor sprejel. S tem smo zaključili 26. točko. Prešli bomo na 27. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O PREPOVEDIH ALI OMEJITVAH UPRABE MIN, MIN PRESENEČENJA IN DRUGIH NAPRAV, KOT JE BIL SPREMENJEN 3. MAJA 1996, PRILOŽENEGA KONVENCIJI O PREPOVEDI ALI OMEJITVI UPORABE NEKATERIH VRST KLASIČNEGA OROŽJA, ZA KATERE SE LAHKO ŠTEJE, DA IMAJO ČEZMERNE TRAVMATIČNE UČINKE ALI DA GLEDE CILJEV DELUJEJO ENAKO. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada in jo sprašujem, ali želi besedo. [[Ne želi.]] Za besedo je prosil v skladu z drugim odstavkom 125. člena kolega Jelko Kacin. Želi besedo? Mir v dvorani.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V zvezi s tem bi želel posebej opozoriti, da v svetu vlada konsenz, da med klasičnim orožjem, ki povzroča največ nepotrebnih žrtev, posebej izstopajo mine, še posebej protipehotne mine. Zato se mi zdi v tem primeru posebej potrebno in pomembno dejstvo, da Slovenija tako aktivno deluje v fondu za razminiranje, ki deluje na ozemlju Hrvaške, Bosne in Hercegovine in Albanije, pred tem pa je deloval že na ozemlju nekaterih drugih držav jugovzhodne Evrope in opozoriti na dejstvo, da si Evropska unija posebej prizadeva, da bi vse države kandidatke pravočasno pristopile k temu protokolu. Zato je današnje glasovanje tudi korak na poti proti polnopravnemu članstvu v Evropski uniji in je ta korak usklajen, ne samo z državami kandidatkami, ampak je usklajen tudi znotraj organizacije Združenih narodov in bo v doglednem času mogoča tudi uspešna implementacija tega protokola. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Kacin. Matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato razprave o členih in amandmajih ni. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je odločanje o predlogu zakona. Pri vseh ratifikacijah, vključno s to, bom za trenutek počakal, ali želi kdo obrazložiti glas, sicer bomo prešli takoj na odločanje. Glasujemo o predlogu zakona. Mir v dvorani, smo sredi glasovanja. Glasujemo o predlogu zakona. 58 navzočih, 55 za, in 1 proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem smo zaključili 27. točko. Prehajamo na 28. TOČKO, to je na PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI DODATNEGA PROTOKOLA H KONVENCIJI O PREPOVEDI ALI OMEJITVI UPORABE NEKATERIH VRST KLASIČNEGA OROŽJA, ZA KATERE SE ŠTEJE, DA IMAJO ČEZMERNE TRAVMATIČNE UČINKE ALI DA GLEDE CILJEV DELUJEJO ENAKO. Tudi ta predlog zakona je državnemu zboru posredovala vlada. Želi kdo besedo? Želi predsednik odbora za zunanjo politiko besedo? Prosim.
Spoštovani! Ta protokol je, oziroma protokol, na katerega se nanaša ta naš dodatek, v svojem delovanju pravzaprav pokazal precejšnjo neučinkovitost. Šlo je predvsem za, se bom opravičil, ker bom porabil ta termin, papirologijo, ki ni imela velikega efekta pri zmanjševanju nevarnosti uporabe tega orožja, ampak samo sklep, ki je veljal doslej, preprosto ni zadoščal. Zato se je mednarodna javnost dogovorila, da vendarle poskuša z nekaterimi akti izboljšati pogoje za njegovo uresničevanje v praksi Zato je ta protokol dveh konvencij velik korak naprej in predlagam, da ga tudi s čimvečjo večino podpremo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Kacin, želite besedo tudi kot poslanec? [[Ne.]] Tudi za ta predlog velja, da zanj matično delovno telo v okviru druge obravnave ni sprejelo nobenega amandmaja, zato ni razprave o njem in členih. Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo o predlogu zakona. Prosim za mir v dvorani! 64 navzočih. 60 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMB KONVENCIJE O VARSTVU SREDOZEMSKEGA MORJA PRED ONESNAŽEVANJEM. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada in jo sprašujem, ali želi besedo. [[Ne.]] Želi besedo odbor za zunanjo politiko? Poročevalec? [[Ne.]] Tudi za ta zakon velja, da o njem ne moremo razpravljati o členih in o amandmajih, zato prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo o predlogu zakona. 64 navzočih, 62 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 62.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem to točko. Smo pri 30. TOČKI DNEVNEGA REDA – OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMB PROTOKOLA O VARSTVU SREDOZEMSKEGA MORJA PRED ONESNAŽEVANJEM S KOPNEGA. Predlog je vložila vlada. Želi besedo? Želi besedo predsednik odbora za zunanjo politiko oziroma poročevalec [[Ne želi.]] Prešli bomo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Glasovali bomo o predlogu zakona. Glasujemo o predlogu zakona! 60 navzočih, 58 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je zaključena 30. točka. Pri 31. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI PROTOKOLA O POSEBEJ ZAVAROVANIH OBMOČJIH IN BIOLOŠKI RAZNOVRSTNOSTI V SREDOZEMLJU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada. Želi njen predstavnik besedo? Želi besedo predsednik ali poročevalec odbora za zunanjo politiko? Tudi v tem primeru bomo prešli na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Državni zbor bo glasoval o predlogu zakona. Prosim, glasujemo o predlogu zakona. 59 navzočih, 58 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem je zaključena 31. točka dnevnega reda. Smo pri 32. TOČKI DNEVNEGA REDA - PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI SPREMEMB PROTOKOLA O PREPREČEVANJU ONESNAŽEVANJA SREDOZEMSKEGA MORJA ZARADI POTAPLJANJA ODPADKOV IN DRUGIH MATERIALOV Z LADIJ IN LETAL. Želi besedo vlada, ki je zakon predložila? [[Ne.]] Želi besedo predsednik ali poročevalec odbora za zunanjo politiko? [[Ne.]] Prešli bomo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo pred glasovanjem besedo? [[Ne želi.]] Glasujemo o predlogu zakona. Mir v dvorani. Glasujemo o predlogu zakona. 59 navzočih, prav toliko nas je glasovalo za predlog, ki je torej soglasno sprejet. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Zakon je sprejet in končana 32. točka dnevnega reda. Pri 33. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ROMUNIJO O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVAJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA. Želi vlada, ki je predlagateljica zakona, besedo? [[Ne.]] Želi besedo predsednik ali poročevalec delovnega telesa? [[Ne.]] Tudi tu bomo sedaj prešli na tretjo obravnavo, na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo pred glasovanjem besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu zakona. Prosim za mir. Državni zbor glasuje o predlogu zakona. 62 navzočih, 59 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je državni zbor zakon sprejel in s tem zaključil 33. točko dnevnega reda. Pri 34. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO IRSKE O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN DOBIČKA IZ KAPITALA. Želi vlada kot predlagateljica besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predsednik ali poročevalec pristojnega odbora? [[Ne želi.]] Prehajamo na tretjo obravnavo, to je na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo pred glasovanjem besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu zakona. 62 navzočih, 60 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Pri naslednji, 35. TOČKI DNEVNEGA REDA imamo PREDLOG ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED VLADO REPUBLIKE SLOVENIJE IN VLADO REPUBLIKE LATVIJE O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČEVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA, S PROTOKOLOM. Tudi predlagateljica tega zakona je vlada. Želi besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo poročevalec ali predsednik pristojnega odbora? [[Ne želi.]] Prešli bomo na tretjo obravnavo. Želi kdo pred glasovanjem obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu zakona. 65 navzočih, 63 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo zakon sprejeli. S tem zaključili to točko in tudi paket predlogov zakonov v zvezi z ratifikacijami mednarodnih pogodb. Smo pri 36. TOČKI DNEVNEGA REDA, TO JE PRI OBRAVNAVI PREDLOGA SKLEPA V ZVEZI Z ODPRODAJO DRŽAVNEGA PREMOŽENJA. Gradivo je v obravnavo zboru predložila vlada. Gre za tri sklepe, za katere predlagam, da o njih razpravljamo skupaj. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne.]] Gradivo je obravnaval odbor za finance in monetarno politiko. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne.]] Ali želite besedo? Prosim.
Hvala, predsednik. Pisno smo se prijavili.
Ste se?
Ja.
Hipec, te informacije zabeležene nimam. Da vidimo. Imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ne vem, kolegice in kolegi, če ste prebrali poročilo matičnega delovnega telesa k dopolnitvi spremenjenega in dopolnjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in 2003, spremembam in dopolnitvam programa prodaje in ali zamenjave državnega stvarnega premoženja [[gradbenih objektov - poslovnih prostorov in prevoznih sredstev]] za leto 2002, katerega uporabniki so pravosodni organi, ter drugi dopolnitvi spremenjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in 2003. Torej to poročilo je ena velika mineštra. Ampak to ni kritika odbora. Če pogledate to poročilo, boste ugotovili, da imamo zakon o javnih financah, potem imamo neko gradivo, ki ga je vlada pripravila, preden je stopil v veljavo ta zakon, nato kasneje, ko je stopil v veljavo ta zakon. Potem je bilo na odboru vprašanje, kaj je samo poročilo, o čem odločamo, kaj je dopolnitev predloga, kaj je sprememba predloga. In resnično, iz tega se človek ne more znajti. Zaslužilo bi vendarle, da bi vsaj zaradi odgovornosti državnega zbora morda predsednik delovnega telesa to poročilo tukaj podal. Kar se pa tiče vsebine, pa naslednje. Na podlagi zadnjih sprememb zakona o javnih financah je dobil državni zbor zelo pomembno pristojnost. Namreč o predlogu vlade za dopolnitev letnega programa prodaje državnega, finančnega in stvarnega premoženja z vključitvijo novega premoženja odloča državni zbor. Vlada pa mora državnemu zboru poročati o zaključku posameznega programa prodaje in je bila pač v zadnjo novelo tudi vključena. In to naj bise sedaj, s tem gradivom tukaj zgodilo. Ampak, kot rečeno, odbor je moral enkrat sejo prekiniti, ker je preprosto ugotovil, tudi na podlagi zakonodajno-pravne službe, da je cel kup nejasnosti. Gre pa za zelo zelo pomembne odločitve. Mi smo v poslanski skupini s strokovnjaki, ki se ukvarjajo s tem področjem, proučili vse to gradivo, ki smo ga prejeli k tej točki dnevnega reda, in predlagamo, da se razmisli: ko vlada dobi soglasje k dopolnitvi tega, da se pač določen segment proda , gre za državno premoženje, bi bilo morda dobro, zaradi transparentnosti prodaje le-tega, da se nato ustanovi morda poseben sklad, v katerega bi se prenesla vsa ta sredstva, kapitalski deleži, stvarno premoženje, terjatve. Seveda to ne pomeni, da bi ta sklad potem, upravljanje letega, pomenilo nove zaposlitve. Ne. Potem bi bilo dobro, da bi morda na javnem razpisu dobili najboljšega ponudnika tega sklada, da bi torej upravljal s tem skladom in bi nato seveda šli v prodajo takrat, ko bi bile tudi cene tega premoženja najbolj ugodne in s tem bi država iztržila največ. Smo pa pogledali tudi nekatere konkretne rešitve v tem gradivu. Bi prosil predstavnika vlade, to je gospod Bandelj v tem primeru. Imamo predstavnika vlade k tej točki?
Prosim. Gospod generalni sekretar je prisoten.
Gre za zelo pomembno vprašanje. Upam, da sem pravilno povzel iz gradiva, mi tudi podajamo soglasje za prodajo kompleksa protokolarnega objekta Vila Bled. Ali drži? Je tudi to tema? Poglejte, ne vem, če ste pregledali to gradivo. Mi bomo dali soglasje za prodajo protokolarnega objekta Vila Bled, preden seveda se bo spremenila namembnost zemljišč. Eno bi bilo, če bi odprodali samo stavbne objekte, ampak veste, mi bomo danes dali žegen za vse. In kdorkoli bo to kupil bo kupil po strašno nizki ceni, ker to je kmetijsko zemljišče oziroma gozdovi, najverjetneje. Zato bi radi odgovor na to. Znano pa je, da so zelo veliki načrti, kaj se bo dogajalo. Gre za več hektarov. To se pravi, ko se bo pa zgodila sprememba o namembnosti, pa kdorkoli bo kupil to, bo pa resnično to, kar je rekel kolega Kebrič in tu je potem ta tema za špekulante lahko, bo pa milijonar. Torej naš predlog bi bil, da se ne odproda celoten kompleks protokolarnega objekta Vila Bled, ampak da se proda samo stavbni objekt Vila Bled. Če je možno, bi želeli na to konkretno vprašanje dobiti odgovor. Še enkrat bi, gospod predsednik, povedal mnenje, da je delovno telo celo predlagalo, da zaradi nejasnosti gradiva, ker če ste v miru prebrali poročilo odbora za finance in monetarno politiko, ki ni krivec, je to poročilo tako nejasno, da danes poslanke in poslanci ne vemo, kaj sprejemamo. Če kdo ve, naj mi, prosim, pove. Vam lahko citiram: mi smo prekinili sejo in smo prosili vlado, naj vendarle nekoliko bolj pojasni. Na koncu obravnave so pa predlagali, da se določen del sploh ne obravnava na oktobrski seji državnega zbora.
Kolega Podobnik, rekli ste, da je poročilo nejasno. Ali ste mislili na poročilo ali na sklep?
Gospod predsednik, tudi sklep je potem nejasen, žal. To je moje mnenje, ampak očitno se nihče ni s tem ukvarjal. Želel bi torej samo odgovor na vprašanje, ali lahko dobimo odgovor, zakaj bomo za celotni kompleks protokolarnega objekta Vila Bled, enega najbolj eminentneih prostorov v slovenski državi, na podlagi tudi današnjega sklepa omogočili, da se zelo zelo poceni proda. Namreč, ne gre samo za to stavbo, gre tudi za pripadajoče zemljišče. Veste, kaj se lahko zgodi kasneje, v postopku, se pač namembnost zemljišča spremeni, cene pa strahotno narastejo. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Podobnik. V dvorani nas je več kot 70 vseh skupaj. Tako, da majhen, droben živžav kmalu postane ovira za govornika. Prosim, da je v dvorani mir, posebej ko razpravljamo pred glasovanji. Želi še kdo besedo? Gospod generalni sekretar vlade. Prosim za prijaznost v dvorani.
Hvala lepa. Tudi jaz bom skušal biti prijazen, če lahko temu tako rečem, čeprav moram reči, da me ta razprava malo čudi. Predvsem bi malo opisal zgodovino, kako je do tega prišlo, in žal tudi malo pokazal na to, kako je sistem delitve oblasti v tej državi opredeljen. Že na začetku bi rekel, da je najbrž treba tudi malo vladi zaupati. Konec koncev, soglasje državnega zbora k spremembi programa prodaje premoženja je prišlo, to določilo z novelo zakona pred letošnjim poletjem na amandmaje poslancev oziroma odbora. Jaz verjamem, da ste imeli tisti, ki ste to predlagali, v mislih najbrž velike prodaje državnega premoženja, kot so banke in podobno. Ampak, paradoks je bil ta, da rešitev, ki je bila sprejeta, seveda izključuje soglasje k spremembi načrta prodaje Ljubljanske banke, in kot veste, je ta načrt vlada sprejela, avtonomno v skladu s pristojnostmi, kot jih ima, medtem ko je ostalo v zakonu določilo, po katerem mora vlada pridobiti soglasje za prodajo starih avtomobilov in podobne zadeve, kar je pravzaprav danes tema. In, če pogledate, je ključni del tega dokumenta dejansko prodaja nekih starih avtov letnika 1991, 1993, 1994 in podobno. Ne vem, kdaj bo ugodnejši čas za prodajo teh avtov in da bomo iztržili višjo ceno - če ne letos, najbrž nikoli. Osebno sem prepričan, da to določilo nekako ne sodi v ta zakon in da je treba vendarle vladi zaupati, da ko pač prodaja premoženje, ravna v skladu s svojimi pooblastili in svojo odgovornostjo. Predvsem bi tudi zavrnil tezo, ki je izhajala iz razprave gospoda Podobnika, češ da s sprejetjem spremembe tega načrta preprosto pride do neke razprodaje, do špekulacij, celo sem slišal, do prodaje po smešno nizkih cenah in podobno. Nič od tega ne drži. Dejstvo je, da pač zakon o javnih financah in seveda celotno proračunsko planiranje terja programe, programe prodaje premoženja, prodaje nabav, programe zaposlovanja, en kup programov je kot spremljajočih aktov, kot proračunov vsako leto obveznih. In jih seveda tudi pripravimo, državni zbor jih sprejme. Ampak ta program, kot tudi njegova sprememba, ne pomeni nič drugega, kot samo to, da se lahko začnejo postopki v zvezi z odprodajo. In to velja tudi za stare avte, tudi za Vilo Bled. To, da pride neko premoženje v načrt prodaje, pomeni šele, bi rekel, tisto zeleno luč, da se lahko začnejo postopki, postopki so pa izredno zapleteni. In seveda nobenega postopka ni brez javnega razpisa, ni brez kriterijev, ki jih ponudniki morajo izpolnjevati. In verjemite mi, da vlada tudi zna na nek način oceniti, kdaj je najbolj primeren čas za to, da se začnejo postopek neke prodaje, da se doseže najugodnejša cena in podobno. Prav gotovo ni v interesu vlade, da bi karkoli razprodala. In če se vrnem k vprašanju, ki se pokazalo kot najbolj sporno - Vila Bled. Najprej moram povedati, da je status Vile Bled izredno zapleten. Je državni objekt, vendar država od njega ničesar nima, ker obstaja dolgoročna najemna pogodba, ki jo je zdaj pač kot pravni naslednik nasledila kranjska Sava, in po tej najemni pogodbi, mislim, da je neka smešna najemnina, tolar na leto ali nekaj podobnega, skratka, naslednjih 20 do 25 let vlada iz tega objekta nima niti tolarja. Objekt pa razpada. In v objekt seveda tudi Sava v tem trenutku ni pripravljena vlagati. Po strokovnih kriterijih tudi ni veliko verjetno, pravzaprav je skorajda nemogoče, da bi se tam odvijali kakršnikoli protokolarni dogodki. Če bi hoteli ta objekt - tudi če bi ga dobili nazaj v vladno upravljanje - uporabljati v protokolarne namene, bi morali vanj vložiti nekje od 10 do 15 milijonov mark - se opravičujem - 7 do 10 milijonov evrov, če tako rečem, ki pa jih seveda ni. In tudi nesmiselno bi bilo vlagati v ta objekt, nesmiselno. In jaz bom vesel, če bomo uspeli z razpisom sploh dobiti kupca za tako premoženje, ki bo ponudil tisto, kar bo izklicna cena. Izklicna cena pa, moram reči, mislim, opravljena po sodnih cenitvah, je bistveno višja, mislim, da celo več kot 100%, kot je dejanska današnja tržna vrednost tega objekta in seveda zemljišča, na katerem stoji, kajti moram reči, da Vila Bled brez tistega zemljišča, ki je zraven, to pač ni Vila Bled, to ni več tisti objekt, ki ima neko funkcionalno zaokroženo celoto. In če bomo sploh našli kupca za ta objekt, potem si ne znam predstavljati, da mu prodamo nek objekt, ki naj bi ga tržil za vrhunski hotelski turizem, da mu prodamo brez tistih zemljišč, ki tej vili in tej hiši dajejo nek smisel. Hvala lepa.
Kolega mag. Drobnič, za vami kolega Podobnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Hvala lepa za besedo gospoda generalnega sekretarja vlade. Gospod generalni sekretar, vi nas pozivate, da naj zaupamo vladi. Vladi po zadnjih dogodkih in zadnjih dejanjih sploh ne moremo več zaupati, bodisi glede nakupa aviona ali čolna. Vse mogoče reči. Tam, kjer je s prodajo lastnine ali nakupom vedno nekaj narobe. Pri prodaji je en kupec, in vam povem, pri Vili Bled se bo našel samo en kupec. Samo en kupec se bo pojavil, bo že tako narejeno, da bo en vazal dobil to Vilo Bled. Ja, tako se dogaja. Zato mi seveda ne moremo na tak način se iti. Glede prodaje starih avtomobilov in tega, tu ni nobene spornosti glede tega, in načrt, program prodaje mora biti. Slabo pripravljen program in pa sploh nezaupanje v vlado, glede na to, kako se je lotevala zadnjih projektov. To je ključni razlog, zakaj mi teh reči tudi ne bomo podprli. In nima smisla pozivati nas, da naj zaupamo, kar tako na prazno. Ni razlogov za to, ker ni primerno urejen, ni primerno pripravljen. Hvala lepa.
Kolega Podobnik.
Hvala za besedo. Jaz bi se še enkrat oglasil. Jaz se strinjam z državnim sekretarjem vlade, da je bila pač odločitev državnega zbora pred kratkim, da ima pristojnost pri vprašanjih prodaje državnega premoženja. In ne nazadnje tudi glede odprodaje starih avtomobilov. Tu je lahko zadeva paradoksalna. Ampak formalno bomo danes, ko bomo sprejeli nek sklep, lahko bomo sprejeli odgovornost, bomo sprejeli odgovornost. In zato se jaz oglašam. Glejte, gospod Bandelj, moje mnenje je, da je prodaja kompleksa protokolarnega objekta Vile Bled preuranjena. To je bilo moje stališče. Oziroma moje mnenje je še naslednje, da je potrebno pred odprodajo spremeniti namembnost zemljišč. Jaz sem to tudi utemeljil in dovolite, da to naredim še enkrat. Še enkrat naredim. Ključni problem je v zemljiščih. Zemljišča obsegajo preko 100 tisoč kvadratnih metrov. In bi rad opozoril tudi na to, upam, da smo bili točni, da v programu prodaje pa govorite o 79 tisoč kvadratnih metrih. Morda je to, kar ste prej govorili, nekaj nejasno glede lastništva. Ampak potem se podatki tukaj ne ujemajo. Jaz bi prosil, da se to razčisti. Ampak celotni kompleks zemljišča pa sodi v kategorijo Triglavskega narodnega parka. In jasno, je ocenjeno kot običajno kmetijsko zemljišče. Ampak to bo v bistvu postalo stavbno zemljišče potem. Boste videli, da bo postalo. Interes bo mnogih, da se bo vsaj del spremenil v kompleks stavbnega zemljišča. Seveda tak postopek bi pa zelo povečal vrednost za kvadratni meter.
Mir.
Poglejte, upam, da je ta podatek točen, ki je bil pa pridobljen samo z namenom priprave te točke dnevnega reda in odgovornosti. Servis skupnih služb vlade je dal oceniti kompleks nepremičnine Vile Bled. In ta ocena je relativno nizka. In tudi razumljivo je, zakaj je nizka. Ker gre samo za 25 dobro ohranjenih apartmajev, veliko prostorov pa je neustreznih za turizem. Cela vrsta objektovpa je že uničenih. Omenjena je bila tukaj Sava Kranj d.d. Nekako se, če sem vas pravilno razumel, gospod Bandelj, se išče dogovor, da bi bila kupec, da bo kupec tega kompleksa protokolarnega objekta Vile Bled Sava d.d., ki je že lastnica Hotela Toplice na Bledu. Ali se vam zdi z vidika dobrega gospodarja, in država mora biti dober gospodar, da pri enem najbolj eminentnih turističnih in protokolarnih objektov gre samo z enim ponudnikom? To je skregano z logiko. Samo en ponudnik bo, je v igri. Jaz bi želel s svojo razpravo predvsem vplivati na to, da če danes odpremo začetek postopka za prodajo, da smo tukaj zelo previdni in da delovno telo ponovno obravnava to področje. Ker očitno je stopil državni zbor v politično odgovornost za tako odločitev vlade, ker bo dal, ker bo sprejel sklep. V Sloveniji mislim, da imamo, če se ne motim, 12 cenilcev, ki imajo za svoje delo licenco inštituta za revizijo. In eden od teh je: opravil cenitev tega kompleksa. In mnenje teh ljudi je, da ni ključna odločitev sedaj, ampak ključna je odločitev, ali bomo poleg kompleksa, torej stavbnih objektov, istočasno prodali tudi vse, kar je vezano z zemljišči. In pravijo, da če bi bila država dober gospodar, tega ne bi storila. Torej jaz bom glasoval proti temu sklepu, ker je neodgovorno, da ga podpremo. Predsednik, če pa je možno še v skladu s poslovnikom, bi pa predlagal, da zaradi podatkov, ki sem jih dal, kot predsedujoči ugotovite, da bi odločanje o tej točki prestavili na naslednjo sejo državnega zbora in da se ugotovi, ali gre za 100.000 m2 ali za 79.000 m2. To je pomemben podatek.
Kolega Jerovšek, po vrsti gremo. Zelo veliko rok je zdaj dvignjenih, po vrsti [[...]]
Hvala lepa. Tudi jaz bi se odzval na plediranje gospoda generalnega sekretarja vlade, da naj zaupamo vladi, in pridružujem se mnenju gospoda Drobniča, da žal nas vlada in vladna dejanja v preteklih desetih letih, osmih letih ne napeljujejo k temu, da bi lahko izboljševali svoje zaupanje. In zaradi tega bom jaz tudi proti tem sklepom, ker ne omogočajo transparentnega pregleda nad tem, kako in kaj se prodaja državno premoženje. Namreč, kako naj zaupamo, če se vladni funkcionarji sedaj, celo, bi rekel, svojih lobistov, ograjujejo od kriterija celo objektivne odgovornosti, kar je v politiki najbolj običajna zadeva. Glejte, minister Keber govori, da ni objektivno odgovoren za dogodke v celjski bolnišnici. Tako katastrofalne zadeve in v vsaki drugi državi bi se politika zavedala svojih odgovornosti. To je en primer. Glede prodaje državnega premoženja je cel kup primerov. Glejte tu po Ljubljani. Županja sedaj kandidira in prodajali so Rdečemu križu, zamenjevali, same afere, samo goljufanje države in državljanov, mi pa naj zaupamo. Ni mogoče zaupati do takrat, dokler ne boste prišli na višji nivo, ko se vam bo dalo dejansko zaupati. Hvala lepa.
Glejte, ne gre samo za vprašanje prijaznosti, gre tudi za vprašanje spoštovanja poslovnika. V dvorani mora biti mir, medtem ko kolegice in kolegi sporočajo svoja stališča, in prosim, da je tako. Zdaj dajem besedo gospodu generalnemu sekretarju vlade, za njim bodo dobili besedo kolegi dr. Bajuk, Kacin in Pucko.
Hvala lepa, gospod predsednik.
Pardon, najprej je dobil besedo gospod generalni sekretar, za njim pa vi.
Oprostite. Z veseljem bom poslušal gospoda generalnega sekretarja. Upam, da bo kaj povedal.
Gospod generalni sekretar.
Ne bom veliko povedal in tudi zadnjič se bom zdaj oglasil, kajti moram reči, da ste s podatki opremljeni, vsaj nekateri bolje kot jaz. Jaz se s to prodajo nisem ukvarjal in ne poznam nobenega konkretnega kupca, tudi ne nastopam v imenu nobenega kupca. Če kdo drug, potem nisem jaz ta v tej dvorani, ki bi kakorkoli lobiral za koga, in moram reči, da je program, kar se mene tiče in tudi glede poslovnika in glede odločitev vlade in glede zahtev, ki jih zakon veleva, popolnoma jasen. Zame ni diskusija, ali 79 ali 100.000 m2 površin. Tisto je, kar v programu piše, nič drugega. In še enkrat bom rekel, ne vem, od kod ideja, da se dogovarjamo in da prodajamo to nekemu vnaprej določenemu kupcu. Ni res. Prej sem lepo povedal, sprejetje tega programa pomeni šele zeleno luč za začetek sprejemanja odločitev o prodaji. To ne pomeni, da bo Vila Bled prodana. Tudi v lanskem programu prodaje in vseh dosedanjih je cel kup premoženja bilo opredeljenega, ki nikdar ni bilo predmet prodaje, nikdar ni bila sprejeta odločitev, da se v prodajo gre, ravno tudi zaradi tehtanja tržnih razmer, kdaj je smiselno s čim začeti in kaj prodati. Tako da seveda kakršnekoli insinuacije, ki bi letele na vlado, funkcionarje ali kogarkoli, ostro zavračam. Moram reči, da se tudi s tem primerom ne ukvarjam, konec koncev imamo za to ustrezne strokovne službe. Me pa nekako čudi ta diskusija. Ne znam si predstavljati, kako bi nekdo lahko grajske oziroma parke, vile opredelil naenkrat za zazidljivo stavbno zemljišče; ne vem, kaj bi potem iz tega kompleksabilo, ne vem, kdo bi ga kupil. Skratka, vem pa, kaj se bo s tem kompleksom zgodilo, če se ne bo nič odločilo - propadel bo, kot propada že vrsta drugega državnega premoženja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zdaj pa imate besedo, dr. Bajuk, za vami kolega Kacin.
Hvala lepa, gospod predsednik. Še enkrat se oproščam, da sem prej stopil v besedo, napaka pač. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam bom podprl predlog kolega Podobnika, ker razpolaganje z državnim premoženjem res zahteva od nas večjo pozornost. Verjamem gospodu generalnemu sekretarju, ko je rekel, da ni prišel oborožen z nekimi podatki, to se mi zdi normalno in tudi tega mu ni vzeti za zamero, ker pač tako delamo. A vendar bi rad opozoril vse naše kolege, da če nam je težko zaupati kar tako, je pač na neki resni podlagi, ker v naši državi se dogajajo čudne stvari. Na primer, v komisiji za nadzor proračuna in drugih javnih financ smo pregledali poročilo državnega pravobranilstva glede nekih pogodb med Rdečim križem in ministrstvom za zdravje, in tam smo prodali, izgleda, dokončno še ne, tudi neke terene, zemljišča, ki pa bodo onemogočala dostop v klinični center; na to so nas opozorili, da je to nekaj čudnega. Zdaj čakamo še odgovor ministra za zdravje, in prav gotovo, da do tega ne bo prišlo, jaz upam, da ne. Ampak se dogajajo čudne stvari. Tudi v tem poročilu smo brali, kako delujejo naši cenilci. To še ni nek jasen, pregleden sistem, ki bi nam dal zagotovila, da stvari res funkcionirajo tako, kot bi morale. Ker imate tri ocene popolnoma drugačne, potem pa se seveda tisti, ki se odločajo, so se odločili za tisto cenitev, ki je bila za državo najmanj koristna. Torej, se splača pregledati to stvar ponovno in pomagati vladi, da ja ne bomo skupaj, tako oni kot mi, prevzeli neke odgovornosti za stvari, ki, če so prepuščene same sebi, če so prepuščene delovanju tega še nepopolnega sistema, nas pripeljejo do zelo žalostnih zaključkov. Torej, podprl bom kolega Podobnika, da to točko preložimo na prihodnjo sejo. Hvala.
Hvala lepa, dr. Bajuk. Preden dam besedo kolegu Kacinu in naprej kolegu Pucku, naj torej vprašam kolega Podobnika, ali je dal ta svoj predlog v imenu poslanske skupine? Da, kajti tako ste izpolnili potem pogoj iz 74. člena, da lahko državni zbor o predlogu poslanske skupine, da se ta točka preloži na eno izmed naslednjih sej, razpravlja. Prav. Potem torej od zdaj naprej vemo, da je poslanska skupina SLS predlagala, da se ta točka preloži na eno izmed naslednjih sej. Kljub temu bom dal besedo naprej, tako kot je bilo prijavljeno. Kolega Kacin ima besedo, potem kolega Pucko. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Napore vlade želim podpreti. Ne bom podprl zavlačevanja, ki je logična posledica predloga, ki ga predlaga poslanska skupina Slovenske ljudske stranke. V vlogi predsednika odbora za zunanjo politiko se tu in tam in kar pogosto udeležujem protokolarnih dogodkov v Vili Bled. In upam si javno povedati, da ta protokolarni objekt ni v ponos Republiki Sloveniji. Dokler ne bomo rešili vprašanja lastništva, ne bo nujno potrebnega investicijskega vzdrževanja. Kdorkoli je kadarkoli pogledal katero od teh sob, se preprosto mora zgroziti nad dejstvom, kaj mi prodajamo oziroma razglašamo za protokolarni objekt. Ta objekt preprosto ne more več služiti protokolu. Zato se mi zdi, da je ob dejstvu, da vlada danes pravzaprav začenja šele postopek odprodaje, dodatno zavlačevanje nepotrebno. Na vse, kar je bilo danes tukaj zastavljeno kot vprašanje, kot dilema, je mogoče v naslednjih fazah odprodaje jasno odgovoriti in razpršiti vse dvome. Ampak, leta in leta capljamo na mestu in nimamo gospodarja tega objekta. Trenutni najemnik pa, kolikor vem in stvari poznam, ni pripravljen vlagati v ta objekt, če nima jamstva, da bodo te njegove investicijske naložbe v končni fazi upoštevane, tudi v končni bilanci vsega tega, kar je bilo in je potrebno v objekt vložiti. Še enkrat povem, nam primanjkuje protokolarnih objektov. Z našim vstopom v Evropsko unijo in zvezo Nato bomo take objekte še bolj potrebovali. In zdi se mi edino prav, da jih odprodamo tistim, ki bodo z njimi gospodarili, državi pa jih bodo oddajali za minimalne stroške takrat, ko jih bomo potrebovali, in v obsegu, kot jih bomo potrebovali. Zato povem, da ne morem podpreti predloga Slovenske ljudske stranke z odlogom odločitve in bom podprl prvotni predlog Vlade Republike Slovenije. Hvala lepa.
Naj povem, da bomo o predlogu glasovali tako, da bodo pred tem imele poslanske skupine možnost, da se do predloga poslanske skupine SLS za preložitev izjasnijo. Za besedo so k tej točki želeli besedo kolegi Pucko, Džuban, dr. Bernik in Drobnič. Kolega Pucko, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani kolega Podobnik! Nekajkrat ste omenili poročilo matičnega delovnega telesa. Najbrž je vsem v tej dvorani jasno, da v poročilu ne more biti zapisano nekaj, kar v razpravi ali kako drugače na sami seji odbora ni bilo izrečeno. In zato pač je poročilo odraz tistega, kar se je na seji oziroma na dveh sejah dogajalo. Zdaj, ali je to povšeči vsem ali ne, je drugo vprašanje. Zato je tukaj ta razprava in možnost oziroma predlog, ki ste ga dali. Na načelni ravni, ker za razliko od kolega Kacina o konkretnih zadevah ali pa o Vili Bled ne morem govoriti, ker nikoli nisem bil tam, menim, da so bili dani določeni pomisleki oziroma vprašanja postavljena, na katera so nam predstavniki vlade na tej drugi seji, kjer smo tudi sprejeli predlagane sklepe, poskušali odgovoriti in potem tudi ni bilo, tudi iz načelnih razlogov postavljenega ali pa danega zahtevka, da se o teh sklepih ne odloča na oktobrski seji. Zato ne vidim nobenega pametnega razloga za zavlačevanje.
Hvala lepa. Kolega Džuban. Prosim.
Hvala lepa. Jaz sem bil večkrat tam, ampak privatno. In sicer, moja ugotovitev je naslednja. Kolega Podobnik dela dileme na dveh, treh področjih. In sicer, prvi je ta predlog, da se razmisli o tem, ali bi se vila prodala posebej, brez zemljišč, oziroma nekateri objekti, če sem dobro razumel. Dilema je, kaj z zemljišči, ki so znotraj Triglavskega narodnega parka. Potem je vprašanje površine zemljišč, potem pa mislim da je konec bistvenih dilem. Glede samega objekta ne bom ponavljal tega, kar je rekel kolega Kacin. Drugo mislim reči, tisti ki ste imeli opravka kdajkoli s kupoprodajnimi pogodbami, ste verjetno lahko ugotovili, da na površinah, gre za 8 ali 10 ha, 100.000 kvadratnih metrov je 10 ha, so v vseh dokumentih, izpisih iz katastra hektarji, ari in kvadratni meri. In če je v kvadratnem metru kakršnakoli razlika med osnovnim dokumentom in podatkom v pogodbi, ta pogodba ne more biti verificirana. Ni variante. Če zaupamo v to, da ta sistem, ki se ukvarja s tovrstnimi posli, še deluje v državi. Pomeni, da tukaj ne more bitinič spornega takrat, ko gre za promet z zemljišči. Drugo, ta objekt zdaleč več ni najlepši v državi. Tretje, tisti ki malo poznate razmerja na Bledu, boste ugotovili, da ni pretiranega interesa za nakup tovrstnih objektov. Tudi druge raznorazne vile, ki propadajo na način, da se lahko zgrozimo. Naslednje, kako si lahko predstavljamo toliko razkošen objekt v propadanju, da ga nekdo kupi brez zemljišč? Kaj mu lahko pomeni? To, kar je kolega Kacin rekel, da bo veliko vložil, vse okoli Vile Bled predstavlja nek zanimiv ambient, cel kompleks. Saj ni vila. Potem je tisti letni objekt, kjer se je kava pila, potem so gospodarski, neki funkcionalni objekti in cel sistem bi se dal usposobiti v bodočnosti za nekaj. Sama Vila Bled ali pa ločeno. Objekti brez zemljišč meni niso vredni nič. Naslednje, zemljišča. Če je res, če sem dobro razumel, kolega Podobnik, da so znotraj TNP-ja, tam je vendar poseben varstveni režim in ni možno kar tako, po moje vsaj ni možno kar tako. To pomeni, da to ravno niso razlogi za to, da zadevo preložimo. Se pa strinjam z vami, da pri tovrstnih poslih kaže biti previden in znotraj sistema, ki ga imamo v državi, da se pač iztrži najvišja cena. In mislim, da ne bo nobene bistvene razlike, če bomo to preložili na en mesec pozneje ali pa bomo zdaj o tem glasovali. Hvala lepa.
Dr. Bernik, vi ste edini, ki imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod generalni sekretar, gospe in gospodje! Ja, Vila Bled - res, na odboru za finance ni bilo dovolj diskusije, pa tudi gradiva nismo imeli, da bi se lahko seznanili s to problematiko. Država pravi, da ta vila propada, vendar se mi čudno zdi, da to ugotovimo po enajstih letih samostojnosti, kajti propad se je začel že davno prej in ni država ničesaruredila, in tudi ne verjamem, da bi država ne imela možnosti, da se dogovori ali karkoli s tem, ki je trenutno v pogodbi z državo glede tega prostora. Zdi se mi pa, da je morda tu neka sorodnost s primeri gospodarskih družb, ki so pri nas kar nenadoma začele propadati, tako da so določeni ljudje lahko kupili tisto družbo skoraj za nič. Vemo pa tudi to, da ima Bled velike probleme sam s seboj, z ureditvijo tega lepega prostora. Moram tudi reči, da kolikor poznam zadeve, je tudi sedanja občinska uprava povsem nezainteresirana za ureditev tega mesta in turističnega kraja, postavljajo se razni vodnjaki in take banalnosti, medtem ko pa resnična lepota ostaja nedotaknjena oziroma ni poskrbljeno zanjo. Naj rečem to, da ne vem, če je Vila Bled v razmišljanju države tudi vključena v razvojni program Bleda, kakršenkoli pač je, kajti brez tega gotovo ne bo mogoče te vile prodati tako, da bo služila Bledu, prebivalcem in obiskovalcem. Poglejte, Vila Bled se mi je vedno zdela neke vrste mavzolej, ki je bil zgrajen za določene ljudi, ki so imeli pač tak okus, ampak danes je pa ena stvar, je pa spomenik staremu režimu. Gotovo vemo, da ta spomenik bo treba pošteno predelati, da bo imel tisto kvaliteto, ki jo Bled potrebuje. Zaradi tega bi rekel, da se strinjam z dr. Podobnikom, da se naj ta točka preloži. Da dobimo zadostno gradivo in da tudi vemo, kaj je, kam spada ta vila v razvojnem programu Bleda, če ta sploh obstaja. Hvala lepa.
Kolega mag. Drobnič.
Hvala lepa ponovno za besedo. Jaz sem tudi zgrožen, gospod Kacin, ampak jaz nisem zgrožen nad Vilo Bled, ampak zgrožen sem nad njegovim gospodarjem oziroma lastnikom. To kaže, kako se vlada vede do tega objekta. Kljub temu, da je dala v najem.
Mir.
Ne poznam, kakšna je ta pogodba. Ampak to kaže na zgroženost državljanov lahko, kaj ta vlada počne. Drugo, zaradi česar sem jaz zgrožen nad izjavo, je to, da moj kolega jasno poudarja, da država rabi protokolarne objekte, resnično jih rabi in zakaj jih vendar prodaja. A v programu protokolarnih objektov, formiranje države z ustrezno ponudbo, tudi rezidenc, res ni ta Vila Bled v programu? Jo je treba prodati? Ali zato, ker je taka zagamana pogodba, ki jo je nekdo sklenil? A je to posredi? Takšno prodajanje, kot se bo vršilo pri tem, ob propadanju, že poznamo. To je način, da se njena vrednost čim bolj zmanjša. Zato da tisti, ki bo to polovil, dobi za čim manjšo ceno. Gospod generalni sekretar, če ta Vila Bled ne bo pristala v rokah bližnje žlahte, ki je zdaj v najemu, ki jo ima zdaj v najemu, oziroma tistega, ki vodi, če se to ne bo zgodilo, potem vam jaz plačam kosilo v tej Vili Bled. Če bojo seveda tudi stregli kaj takega ali pa. Skratka, jaz ne razumem tega, jaz ne razumem teh dejanj, teh razlag, ki so nelogične. Resnično so nelogične. Skregane z zdravim razumom. In zato, ker so nelogične, seveda ne bojo dobile moje podpore. In mislim, da še mnogih drugih poslancev, ki razmišljajo s trezno glavo. Hvala.
Poglejte, prijaznost še ni obdavčena. Dajmo jo malo bolj trošiti, kot jo. Kolegi govorijo, preveč šuma in to jih moti. Mislim, da to ni pošteno. Ja, prosim. Mislim, da je naša dolžnost, da tisti, ki govorijo, uživajo mir v dvorani. Prosim, koleg Brenčič
Hvala lepa. Jaz ne poznam zadeve, pa tudi ne želim o njej diskutirati. Vseeno pa mi nekako ni všeč, da mi nekdo tu v tej dvorani prodaja logiko, ki ne zdrži. Država bo ta objekt, ki ga sicer bi rabila, če bi bil v takšnem stanju, kot naj bi bil, prodala. Ta fizična ali kakršnakoli oseba bo pa potem državi opravljala storitve po minimalnih stroških. Dajte no mir. Ta logika je povsem drugačna. Kdorkoli pozna situacijo bivanja v tej državi, dobro ve, takrat ko je nekje od zadaj kupec ali plačnik storitve države, se te cene zvrtijo astronomsko visoko. Samo vprašajmo se pri zemljišču, ko se pojavi nek državni projekt in fizična oseba prodaja kvadratni meter tako visoko, da smo šli celo v zakon o razlastitvi. Te logike res ni treba ob taki točki prodajati. Hvala.
Kolega Anderlič.
Očitno je neka določba v zakonu, ki smo jo sprejeli v državnem zboru, pripeljala tudi do nekaterih absurdnih zadev, kot so odločanje v državnem zboru o odprodaji deset in več let starih avtomobilov in tudi še kaj drugega, ampak očitno je to problem zaupanja, ki ni bilo zgrajeno med vlado in državnim zborom, da je vlada dober gospodar in da bo znala ravnati tudi s takimi vprašanji, kot so odprodaje nepotrebnega, celo obremenjujočega premoženja države in zato je ta določba bila vnesena v te akte, ki to urejajo. V tem trenutku ne bi želel, da se to nezaupanje poglablja in da bi silili z nekaterimi odločitvami, ki mogoče resda jih nobeden ni opazil prej, ampak te stvari so, jaz sem pač spremljal, ker so me zanimale nekatere stvari predvsem z enega drugega vidika, zato, ker se nekateri nikakor nočejo otresti državnega objema in biti v državni lasti in se kar vsake toliko časa umikajo, čeprav so na seznamu bili za 2000, za 2001, za 2002, ampak nekako jim rata, da se na koncu izmaknejo in so še naprej v tem državnem objemu in pridejo tudi v državni proračun in se financirajo nekatere stvari. Vem pa in prepričan sem, da tiste zadeve, ki bi morale biti na trgu, predvsem kar se tiče nekaterih investicijskih in drugih zadev, pa recimo del letališča pa razne druge zgodbe, da ne govorim o DDC in podobnih firmah, ki bi morale biti na trgu, pa se jih nikakor ne da, bom rekel, po tem postopku odpraviti. Zato predlagam, da spremenimo sklep v tem smislu, na način, da dovolimo odprodajo avtomobilov in drobnega inventarja in ve vem, kaj vse tam je, če je vladi to nujno potrebno, da naredi sedaj še verjetno v tem proračunskem letu, da pa drugi del, ki govori o stavbah, o zemljiščih in o raznih drugih zadevah, pa da o tem odločamo na prihodnji seji. Če pa je še čas, da se to prerazporedi na posamezne segmente, tudi vključujoč to, avtomobile in drobni inventar in ne vem, kaj se vse tam prepiše, to vse skupaj naredimo na novembrski seji, da odbor to še enkrat naredi in da dobi tiste odgovore, ki jih ni dobil ali pa jih posamezni poslanci niso dobili. To predlagam predvsem z enega preprostega stališča - nočem spet biti v neki situaciji, da se bo kazalo s prstom, oni razprodajajo, oni silijo, oni ne vem kaj, ker pravim, jaz za tričetrt stvari sploh ne vem, katere, kje so in na kaj se nanašajo, vem pa, ko prebiram te stvari, da ni isto ali prodajaš neko podjetje ali prodajaš neko premoženje oziroma neko stavbo, neko zemljišče ali pa prodajaš na koncueno staro mizo ali pa več kot deset let star avtomobil, ki je tako ali tako že amortiziran po predpisih, ki so. Tako da, bi tisto celo moralo iti tam za odpis, da ne bremeni stvari v bilancah. Jaz v tem trenutku ne znam preformulirati predloga. Ne, da ne znam, znam ga, seveda. Ampak, ker je gospod Podobnik začel z neko proceduro predlaganja sklepa, ali ta sklep lahko naredimo na način, da dovolimo prodajo tistega, kar nas ne zanima, in ni treba, da zanima državni zbor, ostalo pa naredimo v prihodnjem mesecu, če pa ne, če se tega ne da narediti na ta način, pa predlagam, da to točko v celoti obravnavamo na prihodnji seji.
Preden dam besedo naprej, in dal jo bom, ne glede na dva predloga, ki sta bila dana, kolega Podobnika in kolega Anderliča, naslednje. Državni zbor bo odločal o predlogu SLS. Če ta predlog ne bi bil izglasovan, da torej v celoti preložimo to točko na eno izmed prihodnjih sej, potem bi lahko glasovali o predlogu kolega Anderliča, pri čemer bi seveda moral biti kolegaAnderlič bolj natančen v predlogu, kateri je tisti del sklepa, torej amandma bi bilo treba vložiti, kateri del tistega sklepa se nanaša po njegovem mnenju na področje, o katerem se lahko državni zbor izreče drugič. Zato predlagam, da zdaj končamo razpravo da glasujemo o predlogu kolega Podobnika. Če predlog kolega Podobnika ne bi bil sprejet, bi odredil, da se točka prekine toliko časa, da se lahko kolega Anderlič posvetuje in vloži predlog, o katerem bomo glasovali med današnjo sejo. Kolega Vučko, imate besedo, za vami kolega Podobnik. Prosim za mir v dvorani. Samo hipec. Kolega Kelemina [[...]]
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glede na to, da pač sodi Vila Bled v volilni okraj, v katerem sem izvoljen, sem nekaj časa počakal, da slišim, o čem se dvomi in kaj je narobe. Poglejte, najprej zaradi korektnosti kolegov in kolegic, ki ne poznajo tega območja. Ne drži trditev, da Vila Bled ali katerokoli zemljišče, ki sodi v ta kompleks bivšega protokolarnega objekta, sodi v območje TNP. To ne drži. Se pravi, tukaj nimamo opravka z območjem TNP. Tudi če bi bilo TNP, potem bi seveda predhodno moral biti postopek po zakonu o ohranjanju narave in tako dalje. Gre za stavbno zemljišče in jaz ne dvomim v podatke, ki so navedeni. Potem lahko dvomim tudi v podatke glede počitniškega doma s kuhinjo, jedilnico in zemljiščem, kjer je navedena neka kvadratura. Kolikor je meni znano, so ti podatki realni. Za lažje odločanje naj pa povem, da je večina teh zemljišč pod teh 6.638 po občinskih prostorskih aktih, po planskih dokumentih občine opredeljeno kot stavbno zemljišče že od "pamtiveka", ker ta sklop ni novogradnja, tu gre za objekt, ki je tam že vrsto let, gre za protokolarni objekt. Ostale površine, ki so navedene, so pa opredeljene kot zelene površine, in sicer kot park, kjer je treba za kakršenkoli poseg v prostor pridobiti soglasje, ker je to varovano tako po zakonu o varstvu naravne kot tudi po zakonu o varstvu kulturne dediščine. Se pravi, tu ni ad hoc posegov, kot je bilo nekako čutiti, da zdaj bo pa nekdo tam kar pozidaval. Sam dobro poznam, ne samo protokolarni objekt, vilo znotraj, poznam tudi celoten park. Tudi dosedanji najemnik, ki opravlja v tem objektu funkcijo hotela, nikakor ne želi bistvene kvalitete tega prostora uničiti na ta način, da bo zgradil še neke dodatne kapacitete, gre za povsem nekaj drugega. Naj še povem, da celotno območje sodi v varovalni pas jezera, Blejskega jezera, kjer je poseben varstveni režim. Sam osebno ne vidim nobenih razlogov, da bi odlašali s tem sklepom, ker menim, da na ta dejstva pač ne moremo vplivati. Sam razumem ta sklep v tej smeri, da bo vlada začela postopek, in osebno bom podprl ta sklep. In upam, da bo vlada začela v skladu z zakonom takoj postopek odprodaje, ob upoštevanju vseh zakonskih določb, na katere je bilo tudi tu opozorjeno. Ne nazadnje bo ta objekt z novim lastnikom, kdorkoli že bo, z jasno usmerjenostjo v razvoj turizma bistveno pripomogel h kakovostnejši turistični ponudbi na Bledu in temu delu Gorenjske. Zato bom za predlog sklepa.
Ne želim vsiljevati odločitve državnemu zboru, ampak mislim, da bi bilo zdaj koristno, kolega Podobnik, ker ste vi na vrsti, da bi se o vašem predlogu glasovalo, kajti če bi državni zbor mogoče izglasoval odložitev tega odločanja, potem se bo tako ali tako diskusija še nadaljevala; potem imamo tu še predlog kolega Anderliča. Tako menim, da bi bilo le mogoče dobro, da najprej ugotovimo, ali se bo ta debata nadaljevala, ali ima smisel izmenjevati argumente naprej. Kolega Podobnik, prosim.
Hvala, predsednik. Strinjam se z vami. Najprej bi rad izrazil pozitivno namernost do razprave spoštovanega poslanskega kolega Toneta Anderliča. Če je poslovniška možnost, smo mi pripravljeni prekvalificirati svoj predlog in v celoti povzeti njegov predlog. Mi nikakor ne želimo zavlačevati. Vse, kar je možno, sprejmimo danes, ampak mislim pa, da bi bilo higienično, da politično odločitev, da bomo danes potrdili odločitev, da se proda kompleks Vile Bled, da si vendarle vzamemo še mesec dni časa.Za to gre, gre za politično odločitev, da prodamo tako pomemben kompleks. Druga zadeva, zaupanje do vlade. Kot vodja poslanske skupine, ki je vladna stranka, želim s svojim ravnanjem delovati na način, da pokažem spoštovanje in zaupanje do vlade. To ni kritika do vseh tistih, ki ste pripravljali ta program, ampak smo pokazali, da smo se na to točko pripravili pri enem segmentu, ki se mu reče kompleks vile Bled. Naše mnenje je, da dajmo skupaj razmišljati, ali je potrebno, da gremo v to prodajo, ali ni to morda preuranjeno. Zato sem nastopil.
Mir.
Zato sem nastopil. Hvala, kolegu Pucku, za to opozorilo, glede kompleksa in statusa. Veste, njegov nastop mi daje dodatne argumente za moje prejšnje besede. Če ni niti kvadratnega metra v Triglavskem narodnem parku, potem je postopek še lažji za prekvalifikacijo. Ja, lahko. Ampak to pustimo odprto. Če je možno, predsednik, 5 minut pavze.
Mir.
Poslanska skupina bi povzela predlog kolega Anderliča, da sprejmemo sklepe, da pa v sklepu izvzamemo odločitev oziroma predlog vlade, da se tudi gre v začetek prodaje kompleksa protokolarnega objekta vile Bled, ostalo pa danes sprejmemo. Naš predlog smo pripravljeni spremeniti, vgraditi njegovo stališče in nato bi o tem glasovali.
Kolega Podobnik, glede kompleksnosti sklepa in priprave amandmaja, se mi zdi, da bo 5 minut premalo. Moj predlog bi bil, če bi se z njim strinjal ves državni zbor, da bi to točko prekinili, šli na ostale in v času odmorov, recimo pri tajnih glasovanjih, imeli dovolj časa, da se pedantno pripravi ta predlog amandmaja. Ali, se državni zbor strinja s tako odločitvijo, da prekinemo to točko dnevnega reda, in da gremo na naslednjo, v tem časupa bo kolega Podobnik, zdaj kot prvi predlagatelj proceduralnega sklepa, v komunikaciji s kolegom Anderličem, kot predlagateljem drugega, našel rešitev. Gremo na 37. točko dnevnega reda.36. je torej prekinjena, vsekakor bomo o njej odločali še v toku te seje. 37. TOČKA DNEVNEGA REDA, TO JE OBRAVNAVA SPREMEMBE POROČILA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH, PODJETJIH ALI ZAVODIH, ZA KATERE V SKLADU S PRVIM ODSTAVKOM 20. ČLENA ZAKONA O NEZDRUŽLJIVOSTI OPRAVLJANJA JAVNE FUNKCIJE S PRIDOBITNO DEJAVNOSTJO VELJA PREPOVED POSLOVANJA Z DRŽAVO, JAVNIMI PODJETJI IN JAVNIMI ZAVODI. To spremembo poročila je državnemu zboru predložila komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Besedo dajem poslankam in poslancem. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Komisija po zakonu o nezdružljivosti opravljanje javne funkcije s pridobitno dejavnostjo predlaga zboru, da sprejme naslednji sklep: Državni zbor Republike Slovenije sprejme spremembo poročila o gospodarskih družbah, podjetjih ali zavodih, za katere v skladu s prvim odstavkom 20. člena zakona o nezdružljivosti opravljanja javne funkcije s pridobitno dejavnostjo, velja prepoved poslovanja z državo, javnimi podjetji in javnimi zavodi. Sprememba poročila se objavi v Uradnem listu Republike Slovenije. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo o predlaganem sklepu. Mir v dvorani. Glasujemo o predlaganem sklepu. Smo sredi glasovanja. Navzočih 56. 54 poslank in poslancev za, nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Smo pri 38. TOČKI DNEVNEGA REDA, PRI MANDATNO-VOLILNIH ZADEVAH. Zbor bo pod to točko dnevnega reda obravnaval, predlog sklepa o ustanovitvi sveta za sistem plač v javnem sektorju, predlog sklepa o spremembi odloka o imenovanju članov upravnega odbora Prešernovega sklada in o predlogu sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo. Prehajamo na obravnavo in odločanje o posameznih predlogih. Najprej bomo odločali o predlogu sklepa o ustanovitvi sveta za sistem plač v javnem sektorju. Ta predlog je državnemu zboru predložila vlada. Želi minister besedo? [[Želi.]] Prosim za pozornost v dvorani. Gospod minister, dr. Rado Bohinc, minister za notranje zadeve. Prosim za pozornost!
Spoštovani! 34. člen zakona o sistemu plač v javnem sektorju predvideva ustanovitev posebnega organa, to je sveta za sistem plač v javnem sektorju, organa, ki prevzema nase pristojnosti spremljanja, uresničevanja zakona, določanja politike. Ta organ je sestavljen dvopartitno, s strani delodajalcev v njem po zakonu sodelujejo državni organi in lokalne skupnosti, s strani delojemalcev, reprezentativni sindikati. V pripravi tega predpisa je prišlo do preimenovanja predlaganega sklepa v odlok in še nekaterih redakcijskih amandmajev, ki jih je podprl tudi odbor za notranjo politiko. Vlada predlaga, da se te amandmaje sprejme oziroma jih podpira. Hvala lepa.
To je obravnaval odbor za notranjo politiko. Želi poročevalec besedo? [[Ne.]] Potem vabim, da predstavijo stališča, če tako želijo, poslanske skupine. Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje o predlaganih amandmajih. Za trenutek bom prekinil. Pred seboj imate pregled amandmajev. Ti so bili podani 10. tega meseca in so na petih straneh. K uvodu imamo amandma poslanskih skupin DeSUS, LDS, SLS in ZLSD. Odpiram razpravo. Ne želi nihče besede? [[Ne.]] Potem bomo glasovali o amandmaju pod zaporedno številko 1 k uvodu. Glasujemo! 57 navzočih. 49 za in 2 proti [[..]] [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. K naslovu ter k 1., 4., 6. in 9. razdelku imamo predlog amandmaja istih poslanskih skupin. Odpiram razpravo. [[Ni razprave.]] Zaključujem jo in prehajamo na odločanje. Glasujemo! 59 navzočih. 48 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Imamo amandma k besedilu vseh razdelkov istih poslanskih skupin. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Prehajamo na odločanje. 61 navzočih, 52 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo amandma sprejeli. K prvemu razdelku imamo amandma štirih poslanskih skupin. Odpiram razpravo. Zaključujem jo in dajem na glasovanje. Amandma k prvemu razdelku je sprejet. Od 52 navzočih jih je 44 glasovalo za in nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] K drugemu razdelku imamo amandma štirih poslanskih skupin. Odpiram razpravo in jo zapiram ter dajem amandma na glasovanje. Glasujemo. 58 navzočih, 46 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Te štiri poslanske skupine so dale amandma tudi k tretjemu razdelku. Odpiram razpravo, jo zapiram in dajem amandma na glasovanje. 53 navzočih, 45 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Štiri poslanske skupine so dale amandma tudi h četrtemu razdelku. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Zapiram razpravo in dajem amandma na glasovanje. Glasujemo. 59 navzočih, 46 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 1.]] Amandma je sprejet. Odbor za notranjo politiko daje amandma k petemu razdelku. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo. Glasujemo o amandmaju odbora k petemu razdelku. Mir v dvorani. Drugič bomo glasovali o amandmaju odbora za notranjo politiko. Pozornost, prosim za mir v dvorani. Glasujemo o amandmaju. Prosim za mir v dvorani. 60 navzočih, 45 za, 1 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo amandma odbora sprejeli. Končno imamo amandma štirih poslanskih skupin k sedmemu razdelku. Odpiram razpravo. Jo zapiram. Dajem amandma na glasovanje. 60 navzočih, 49 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo ta amandma sprejeli in končali glasovanje o amandmajih. Tako bomo glasovali o predlogu sklepa v celoti. Želi pred glasovanjem kdo besedo za obrazložitev glasu? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu sklepa v celoti. Glasujemo o predlogu sklepa v celoti. 63 navzočih, 53 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo predlog sklepa v celoti sprejeli. Tako lahko preidemo na odločanje o predlogu vlade o spremembi odloka o imenovanju članov upravnega odbora Prešernovega sklada. Predlog je dala v obravnavo zboru vlada. Želi minister besedo? [[Ne.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Razprave ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o spremembi odloka o imenovanju članov upravnega odbora Prešernovega sklada. Glasujemo. Smo sredi glasovanja o predlogu sklepa. 56 navzočih, 46 za in 3 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da smo predlog vlade o spremembi odloka sprejeli. In končno, imamo predlog sodnega sveta o izvolitvi v sodniško funkcijo. Sodni svet predlaga, da se gospo Branko Drozg izvoli v sodniško funkcijo na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Brežicah. Želi besedo predstavnik sodnega sveta? [[Ne želi.]] Predlog je obravnavala mandatno-volilna komisija. Želi predsednik besedo? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Razprave ni. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o izvolitvi v sodniško funkcijo - prosim za pozornost - gospe Branke Drozg na sodniško mesto okrajne sodnice na okrajnem sodišču v Brežicah. Glasujemo. 60 navzočih, 51 za in eden proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da smo gospo Branko Drozg izvolili na sodniško mesto. Zdaj prehajamo na 38.A TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA PREDSEDNIKA REPUBLIKE SLOVENIJE ZA IZVOLITEV KANDIDATA ZA SODNIKA NA MEDNARODNEM KAZENSKEM SODIŠČU. Predsednik Republike Slovenije gospod Milan Kučan je na podlagi 6. člena zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč zboru predlagal, da za kandidata za sodnika na mednarodnem kazenskem sodišču izvoli dr. Boštjana M. Zupančiča. Želi dr. Miha Ribarič, predstavnik urada predsednika republike, dodatno obrazložiti ta predlog? [[Ne želi.]] Želi predsednik mandatno-volilne komisije besedo? [[Prav tako ne.]] Želijo kvalificirani razpravljavci besedo? [[Ne želijo.]] Želijo besedo poslanke in poslanci? Da, kolega Miha Brejc. Prosim.
Gospod predsednik, imam proceduralno vprašanje, ali je mogoče, da bi glasovanje o točki 38.a in b bilo izvedeno hkrati, recimo, da se razprava opravi, da potem dobimo dva lističa skupaj in to opravimo, da ne bi izgubljali časa. Hvala.
Da. Tako bo tudi izvedeno glasovanje. Razpravo bomo vodili o vsakem posebej, glasovali bomo pa o obeh skupaj, tako da bosta obe kandidaturi na ločenih volilnih listih. Želi še kdo besedo? Prav. Ne želi nihče več razpravljati. Glasovanje o predlogu predsednika republike bomo opravili potem, ko bomo opravili razpravo še o predlogu v zvezi z naslednjo 38.B TOČKO DNEVNEGA REDA, PREDLOGOM PREDSEDNIKA REPUBLIKE ZA IZVOLITEV KANDIDATA ZA SODNIKA MEDNARODNEGA SODIŠČA ZA RUANDO. Predsednik Republike Slovenije gospod Milan Kučan je namreč na podlagi istega zakona predlagal gospoda Pavla Dolenca zboru za kandidata sodnika mednarodnega kazenskega sodišča za Ruando. Želi dr. Ribarič, predstavnik za kabineta besedo? [[Ne.]] Želi predsednik mandatno volilne komisije? [[Ne.]] Želijo predstavniki poslanskih skupin besedo? Poslanke in poslanci? [[Da.]] Prosim, imate besedo. Dr. Bernik, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Ponovil bom isto, kot sem povedal v imenu poslanske skupine Nova Slovenija gospodu predsedniku države na kratkem posvetovanju, da nismo zadosti vedeli o tem gospodu Pavlu Dolencu. Ker je imel za seboj dolgo zgodovino članstva v tožilstvu na raznih krajih, se nam je zdelo neprimerno, da ga podpremo. Namreč, neke dostojnosti moramo le spoštovati v državnih odnosih in pa tudi v človeških odnosih. Zdi se mi, da je človek, ki je bil v državnem tožilstvu toliko časa, in sicer prav v dobi režima, ki je zelo pritiskal tiste čase, se mi zdi, da je potrebno, da tudi predsednik države in tudi vsi člani našega parlamenta moramo začeti nekoliko razmišljati o tem, kdo je primeren za kakšno funkcijo. Čisto gotovo je, da če bi bil tukaj gospod Dolenc, bi ga nekatere stvari vprašal. Poleg tega je pa tudi neka revija pred kratkim objavila nekatere podatke o njem, da je zaplenil, mislim, celo Mladino ali nekaj podobnega, kar se mi ne zdi čudno za tiste čase. Človek bi mislil, da je imenovana oseba na sodišče za kršenje človekovih pravic neprimerna, zaradi tega bomo glasovali proti in tudi pozivam vse, ki vam je do tega, da se enkrat končno soočimo s situacijo, ki je bila, in z ljudmi, ki so v tej situaciji sodelovali in jim ne dajemo zaupanja v tako pomembnih pozicijah, kot je sodišče za človekove pravice v Ruandi ali kjerkoli. Pri nas bi tudi rabili eno tako sodišče, da razmislimo nekatere stvari, vendar na žalost do tega ne bo prišlo. Mislim pa, da se bomo vsakič oglasili, ko bo potrebno povedati, kaj je z nekim človekom bilo, ki ga predsednik imenuje za to funkcijo. Sicer je pa tako, da bi moral predsednik države sam te stvari prej pregledati in šele potem poslati v imenovanje. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? Prosim, kolega Anderlič.
Jaz bom seveda podprl ta predlog, ker menim, da argumenti, ki so bili ravnokar povedani, ne držijo ali pa drugače, da je verifikacija strokovne usposobljenosti kandidata in pa nepristranskosti ali pa celo še kaj več potrjena v mednarodnih razmerah in da bi bilo dokaj čudno, ali pa se bi lahko razumelo, da je bilo kaj narobe s kandidatom tudi v prvem mandatu, ki ga je opravljal v mednarodnem kazenskem sodišču kot sodnik, kot je bilo iz dokumentov, ki smo jih dobili za to sejo oziroma preden je predsednik države predlagal kandidata ponovno za kandidata za to sodišče, je bilo eksplicitno navedeno in povedano, da gre tudi za željo mednarodnih institucij, da bi kandidat nadaljeval delo na tem sodišču. Mislim, da tako ali drugače omenjati nekatere stvari iz preteklosti, je prav, da se ve, kaj je kandidat počel, da pa če to diši po lustraciji brez utemeljenih navedb, je pa to lahko slabo. Slučajno poznam tudi zadeve v zvezi z Mladino, v kateri se omenja, kajti bil sem na drugi strani, moral sem na tisto sodišče hoditi zato, da smo branili pred zaplembami Mladino, ampak to je druga zgodba in seveda sodi v osebne spomine in ne obremenjujem s tem nikoli, če ste opazili, druge v dvorani. Me pa moti, če nekdo te argumente uporablja za nekaj, kar bi rad dosegel, torej povedal, da je nekdo v prejšnjem režimu pač bil že nosilec nekih funkcij, nekega dela, pa da zaradi tega ne more biti nosilec določenih stvari v prihodnje. Ne bi me to tudi ne zbodlo, če ne bi ravno sedaj konec koncev potekala predsedniška kampanja, v kateri se mi tudi zdi, da so nekateri kandidati in kandidatka v prejšnjem režimu opravljali določene funkcije in določena dela in bi jih torej prav tako morali uvrstiti na ta seznam, da nimajo več zaupanja in verifikacije v tem režimu, ki je sedaj. Ampak zaključujem s tistim, kar sem rekel na začetku. Gospod Dolenc je dobil potrditev, ne samo znotraj slovenske države, in ni predlagan zaradi zaslug ali takega ali drugačnega načina delovanja v sistemu do leta 1991 oziroma 1990, ampak zaradi tega, ker se je v tem mandatu, ki se izteka na mednarodnem kazenskem sodišču v Ruandi, dokazal kot sodnik in je zato ponovno predlagan. In seveda bom ta predlog tudi podprl.
Kolega mag. Drobnič.
Hvala lepa. Ne bi rad prilival kakršnegakoli olja na ogenj in ne bi rad delal gospodu Dolencu kakršnekoli krivice. Vendar da bi se odvrnil kakršenkoli sum, bi seveda lepo prosil predsednika države oziroma predstavnika njegovega kabineta, da pojasni te zadeve. Namreč, gospod Dolenc ni kdorkoli in ne opravlja karkoli in tudi ni opravljal kakršnihkoli funkcij v prejšnjem sistemu, pač pa najbolj izpostavljene. Zato se mi zdi, da je treba presoditi, kaj je to. Drugo, ali so v mednarodni javnosti vedeli za njegove funkcije in za njegove dolžnosti ter njegove aktivnosti, tiste, ki jih je sam tudi aktiviral v prejšnjem režimu - da se nam ne bi zgodil fenomen Kurta Waldheima. Kurt Waldheim je imel dobro kariero v Organizaciji združenih narodov, potem se je pa naknadno ugotovili, da je neka senca, in hočeš nočeš je potem bil ob položaj tudi v svoji matični državi. S tem bi lahko izpostavljali državo post festum, čeprav je morda že on to opravljal. Jaz samo želim, da predstavnik kabineta predsednika države pojasni, kaj je s temi funkcijami, koliko lahko to vpliva na to, da se mi kot država izpostavimo v mednarodnem prostoru. Do tega smo upravičeni, da izvemo, ne gre za nobeno lustracijo, ampak gre za to, da smo poslanci in državljani seznanjeni, koga delegiramo v mednarodno javnost, kajti le-ta je tudi ambasador Slovenije v tujini. Hvala lepa.
Želite, gospod Ribarič, odgovoriti? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Povedal bi naslednje. Po zakonu o predlaganju kandidatov za sodnike mednarodnih sodišč iz Republike Slovenije je ministrstvo za pravosodje pristojno za ugotavljanje, ali prijavljeni kandidati na razpis, ki ga da ministrstvo za pravosodje, izpolnjujejo pogoje, ki jih zakon zahteva. Če ministrstvo za pravosodje ugotovi, da ne izpolnjujejo teh pogojev, potem zavrne z aktom njihovo kandidaturo, prizadeti ima pravico do sodnega varstva, in v zakonu so določeni tudi roki. Skratka, stvar je zelo jasno določena in ni predsednik republike tisti, ki bi ugotavljal pri teh kandidatih za sodnike mednarodnih sodišč, ali nekdo izpolnjuje pogoje. To je prva zadeva. Druga zadeva. Ministrstvo za pravosodje je v svojem predlogu izrecno ugotovilo, da kandidat izpolnjuje pogoje, da je primeren. Potem je po zakonu predsednik republike pridobil mnenje vlade, ki je pozitivno, pridobil je mnenje sodnega sveta, ki je prav tako pozitivno. Morda bi bilo najbolj zanimivo ne spregledati, da je ta kandidat bil [[...]] [[Prosil bi za malo pozornosti, ker sem bil izrecno povabljen, da kaj povem.]] Da je bil ta kandidat v tem državnem zboru leta 1997 izvoljen za sodnika vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Takrat, kot je vam in nam zelo znano, pri vseh teh volitvah se je upoštevaje posebno določbo zakona o sodniški službi, ali tisti, ki so že opravljali funkcije v pravosodju, ali izpolnjujejo pogoje, ali ne, takrat ni bilo najmanjše pripombe in je ta kandidat dobil zaupanje državnega zbora. To se pravi, da je državni zbor že dal zaupanje, je že ocenil. Če mi dovoli reči, to, kar je bilo objavljeno v reviji, da je prijavljenikandidat sprožil nek postopek, sodišče je pa po celotnem postopku odločilo drugače. O kakšni kršitvi človekovih pravic, če lahko direktno rečem, iz vsega tega ni govora. In tudi ni predsednik republike tisti, ki bi to lahko ugotovil. Tukaj je zdaj po zakonu, za razliko od postopka za sodnika ustavnega sodišča, zdaj popolnoma jasno določeno, kako ta postopek teče. Predsednik republike ni imel tukaj najmanjšega razloga, da bi po objavi v tej reviji umaknil svoj predlog. In seveda, ni za prezreti tudi tega, da je kandidat že tri leta in da bo še drugo leto sodnik še naprej, da poteče njegov sedanji mandat tega mednarodnega sodišča, celo po ureditvi, kakršna tam velja, bi moral, tudi če ne bi bil ponovno pri nas kandidiran in potem v varnostnem svetu izvoljen, bi moral potem še končati vse svoje zadeve. Ko bi tam končal, ali ta mandat, ali če ne bi bil izvoljen, da bi prišel nazaj v Slovenijo, mu po zakonu izrecno pripada pravica, da se vrne na mesto sodnika vrhovnega sodišča. To je zdaj dejanska situacija. Mislim, da je prav, da sem vam to čisto direktno razložil. Res je tudi to, kar je bilo povedano v razpravi, da so v krogih Organizacije združenih narodov izrazili poseben interes, da bi sodnik iz Slovenije Dolenc še dobil nov mandat in so prav zaradi tega v varnostnem svetu podaljšali rok za razpis, kot ste lahko videli, verjamem, iz dosti obširne dokumentacije. Tako so omogočili Sloveniji, da še ponovno kandidira to osebnost. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, dr. Ribarič. Imate besedo, kolega Potrč. Nihče drug.
Hvala lepa. Po pojasnilih gospoda dr. Ribariča najbrž ni treba veliko govoriti. Rad bi pa poudaril, da smo v poslanski skupini Združene liste socialnih demokratov na razgovoru pri predsedniku države podprli kandidaturo in da jo mislimo podpreti tudi danes. Zdi se nam, da bi bilo prav, če bi se ob tem, ko govorimo o konkretnih ljudeh, zavedali, da samo splošne ocene o nekem preteklem delu, tudi pred letom 1990, ne morejo biti podlaga za negativno ocenjevanje, tudi kadar gre za pravosodne funkcije in funkcije v okviru tožilstva. Temeljni kriterij mora biti tudi v tistem času spoštovanje zakonitosti in eventualne konkretne pripombe in dokazi o sodelovanju v procesih, kjer je šlo za očitno kršenje človekovih pravic. Dokler takšnih zahtev ni, je vse drugo pavšalna izjava. Gospod predsednik, pričakoval sem pa, da boste vi, ker pa niste, bom to storil jaz, in bom povedal, da je vsakršno primerjanje nacizma s časi pred letom 1990 žaljivo za državo. In kdor to dela, dela tej državo škodo, pa čeprav v državnem zboru. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na izvedbo glasovanja o obeh predlogih predsednika republike v zvezi z 38.a in 38.b točko dnevnega reda. V skladu s 7. členom zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč državni zbor o izvolitvi kandidata za sodnika na mednarodnem kazenskem sodišču in kandidata za sodnika mednarodnega kazenskega sodišča za Ruando glasuje tajno. V skladu s prvim odstavkom 92. člena poslovnika vodi tajno glasovanja komisija, ki jo sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli državni zbor na predlog predsedujočega. Komisiji bo pomagala pri izvedbi glasovanja tudi generalna sekretarka državnega zbora. Predstavniki poslanskih skupin so mi že posredovali predloge za člane komisije. To so kolega Rudi Moge, Branko Kelemina, Aurelio Juri in Sonja Areh Lavrič. Član te komisije se tudi jaz kot predsednik. Ali kdo temu predlogu nasprotuje? [[Nihče.]] Potem bomo o taki sestavi komisije glasovali. Glasujemo o sestavi komisije. 51 navzočih. 50 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 50. (Proti nihče.]] Komisija je tako v predlagani sestavi izvoljena. V skladu s tretjim odstavkom 92. člena poslovnika državnega zbora bosta poslancem vročeni glasovnici tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda ZA ali PROTI. V skladu s petim odstavkom 91. člena poslovnika državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanca ni jasno razvidna. V skladu s 7. členom zakona o predlaganju kandidatov iz Republike Slovenije za sodnike mednarodnih sodišč bo posamezni kandidat izvoljen, če bo zanj glasovala večina vseh poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani, v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci bodo izpolnjeni glasovnici oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim kolege, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasijo v sobi 217, kjer bomo prevzeli volilni material. Glasovanje se bo pričelo ob 11. uri in 55 minut in bo trajalo do 12.15. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi bodo pomagali pri glasovanju, da se zberemo v sobi 217. Nadaljevali bomo ob 12.25 uri. Naj še enkrat ponovim ure: ob 11.55 se začne glasovanje, 12.15 konec glasovanja, 12.25 je razglasitev rezultatov in nadaljevanje dela državnega zbora. Do takrat prekinjam sejo.
Vabim vse kolegice in kolege, da pridejo nazaj v veliko razpravno dvorano državnega zbora. Nadaljevali bomo s sejo. Prosim, da pridete v dvorano. Nadaljeval bom točno čez tri minute. Ob 12.33 prosim vse, da pridejo v dvorano, da bi lahko sporočil izid glasovanja o volitvah obeh kandidatov. Potem predlagam, da nadaljujemo in da ne delamo odmora za kosila, tako da bi poskušali približnov dobri uri končati sejo. Kolega Podobnik je vložil ta predlog, ki se je vezal na sklepe vlade o prodaji državnega premoženja, tako da je tudi glede tega možno odločati. Kolegice in kolegi, nadaljujemo s sejo državnega zbora. Smo pri točki predlog predsednika Republike Slovenije za izvolitev kandidatov za sodnike v mednarodnih sodiščih. Prosim za pozornost v dvorani. Državni zbor bom obvestil o izidu glasovanja. Najprej bom prebral zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o volitvah za kandidata so sodnika na mednarodnem kazenskem sodišču. Glasovanje je bilo v prostorih državnega zbora danes, 25. oktobra 2002. Razdeljenih je bilo 68 glasovnic, prav toliko jih je bilo oddanih. Ena je bila neveljavna. Veljavnih je bilo 67. Za kandidata je glasovalo 55 poslank in poslancev, proti pa 12. Na podlagi izida glasovanja je bil izvoljen z večino glasov vseh poslank in poslancev za kandidata za sodnika na mednarodnem kazenskem sodišču gospod dr. Boštjan M. Zupančič. V imenu vseh mu čestitam k izvolitvi. Zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o volitvah za kandidata za sodnika mednarodnega sodišča za Ruando. Glasovanje je bilo opravljeno danes, 25. oktobra 2002 leta. Razdeljenih je bilo 68 glasovnic, prav toliko jih je bilo oddanih. Neveljavna ni bila nobena, veljavne so bile vse. Za je glasovalo 51 poslank in poslancev, proti pa 17. Na podlagi izida glasovanja je bil izvoljen za kandidat za sodnika mednarodnega kazenskega sodišča za Ruando gospod Pavel Dolenc in tudi njemu v imenu državnega zbora čestitke in obema iskrene, dobre želje za delo na obeh sodiščih. S tem smo končali to točko dnevnega reda. Nadaljujemo z odločitvami. Kot rečeno, naj obvestim državni zbor, mi je kolega Janez Podobnik v imenu poslanske skupine SLS že dal predlog amandmaja na sklep odprodaje državnega premoženja. Ko bo razdeljen, bomo o njem tudi odločali. Tako predlagam, da gremo zdaj na nadaljevanje 2. TOČKE DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOG ZAKONA O EKSPLOZIVIH. Mi smo v torek opravili drugo obravnavo. K dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi. V skladu s 139. členom poslovnika zdaj prehajamo na tretjo, in sicer na samo odločanje o predlogu zakona. Sprašujem, ali želi pred odločanjem kdo besedo za obrazložitev svojega glasu. Ugotavljam, da nihče. Dajem zakon na glasovanje. Glasujmo o dopolnjenem predlogu zakona. 46 navzočih. 41 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Prehajamo na nadaljevanje 3. TOČKE DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DETEKTIVSKI DEJAVNOSTI. Tudi za ta predlog zakona veljajo ugotovitve iz prejšnje točke. Končali smo drugo obravnavo. Ni bil sprejet noben amandma. V skladu s 139. členom poslovnika prehajamo na tretjo obravnavo, in sicer, na odločanje o zakonu v celoti. Želi pred tem kdo besedo? [[Nihče.]] Dajem na glasovanje predlog zakona. Glasujemo! 49 navzočih. 46 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Smo pri nadaljevanju 4. TOČKE DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O VOLITVAH POSLANCEV V EVROPSKI PARLAMENT IZ NAŠE DRŽAVE. Niso bili vloženi amandmaji. Smo pri tretji obravnavi in odločanju o zakonu v celoti. Želi kdo pred tem obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu zakona. Smo sredi glasovanja o predlogu zakona. 50 navzočih, 48 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Smo pri odločanju o 5. TOČKI DNEVNEGA REDA, PREDLOGU ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DRŽAVLJANSTVU REPUBLIKE SLOVENIJE. K predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma. Prehajamo na tretjo obravnavo, odločanje o zakonu v celoti. Ugotavljam, da nihče ne želi besede in da lahko državni zbor odloči o sprejemu zakona. Prosim. 49 navzočih, 43 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Smo pri 6. TOČKI DNEVNEGA REDA - TRETJI OBRAVNAVI PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAVDNEM POSTOPKU. Smo pred odločanjem o zakonu v celoti. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasovali bomo o predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o pravdnem postopku. Prosim, glasujemo. 49 navzočih, 46 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo predlog zakona sprejeli. Nadaljevali bomo s 7. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SODELOVANJU MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN MEDNARODNIM KAZENSKIM SODIŠČEM. Smo pred odločanjem o zakonu v celoti. Želi kdo obrazložiti svoj glas? [[Nihče.]] Glasovali bomo o predlogu zakona. 49 navzočih, 46 za in 2 proti. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da smo zakon sprejeli. Smo pri 8. TOČKI DNEVNEGA REDA - TRETJI OBRAVNAVI PREDLOGA ZAKONA O URESNIČEVANJU JAVNEGA INTERESA ZA KULTURO. Državni zbor je to obravnavo opravil v torek, 22. tega meseca. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je takrat zbor sprejel predlog predlagatelja in odločil, da bomo na podlagi prvega odstavka 138. člena poslovnika še na tej seji, torej danes, opravili tretjo obravnavo. Tako smo zdaj sredi tretje obravnave. Imate pregled sprejetih amandmajev in členov dopolnjenega predloga zakona, h katerim so bili ti amandmaji sprejeti [[to je dokument, ki ga imate na klopeh, od 25.10. naprej]] . Imamo amandmaje k štirim členom, najprej k členu 10, in sicer gre za amandma vlade Republike Slovenije. Želi kdo besedo v zvezi s tem? Lahko preidemo na odločanje? Prosim, gospa ministrica? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Kolega Školč, prosim.
Razpravljamo o vseh amandmajih hkrati?
Ne, bomo šli o vsakem posebej - k temu členu, da ne bomo mešali diskusije. Če bo več amandmajev k enemu členu, bomo razpravljali o vseh, sicer bomo pa o vsakem členu posebej. Smo torej pri 10. členu in edinem amandmaju, ki ga je vložila vlada. Ker ni želje za pojasnilo glasu oziroma za razpravo, bom dal ta predlog na glasovanje. Glasujemo. Amandma je sprejet. Od 51, je za glasovalo 46 poslank in poslancev, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti nihče.]] K 28. členu je prav tako dala amandma vlada. Želi kdo besedo? Prosim, kolegica Majnikova, imate besedo.
Hvala lepa. Ta člen smo v prvi [[...]]
Mir.
[[...]]in pravzaprav še v drugi obravnavi dokaj mrcvarili. In to dopolnilo sedaj, ki je prišlo iz vladne službe, v prvem delu, »javne kulturne dobrine iz prejšnjega odstavka se zagotavljajo kot javne službe ali pod enakimi pogoji in na način, ki velja za javno službo«, je dokaj nerazumljivo. Bolj ko ga beremo, manj ga pravzaprav razumemo. Menimo, da je v 28. členu dikcija, ki smo jo v drugi obravnavi sprejeli, dokaj jasna in natančna. Pa bi prosila za pojasnilo. Hvala lepa.
Želi še kdo besedo, preden dam besedo ministrici? Gospa ministrica, lahko daste pojasnilo? Prosim, gospod državni sekretar.
Spoštovani državni zbor. Vlada, predlagatelj, obratno meni, da so predložene dikcije tiste, ki jasneje povedo, da se javne kulturne dobrine, kadar gre za režim javne službe, zagotavljajo na tri načine: kot javna služba, na način javne službe ali pa pod pogoji kot javna služba. S tem se zajamejo vsi možni izvajalci, ki imajo po tem členu možnost zagotavljati z državno pomočjo javne kulturne dobrine v režimu javneslužbe. Te dikcije, ki smo jih napisali, vsebinsko ničesar ne spreminjajo, pač pa sledeč napotilom zakonodajno-pravne službe državnega zbora, podanim že tudi po sprejemu dopolnjenega besedila, isto stvar še bolj jasno povedo. Zato vlada meni, da je priporočljivo sprejeti to besedilo natanko iz razlogov, na katere sicer opozarja spoštovana gospa poslanka.
Želi še kdo besedo? Prosim. Imate besedo. Prosim, da ostali ne klepetate.
Če sledimo mnenju zakonodajno-pravne službe, ta služba opozarja na prvi odstavek sprejetega amandmaja v drugi obravnavi, kjer govori, da je potrebno izraz neposredno v prvem odstavku, kjer govorimo, neposredno nam ali na način javne službe, besedo spremeniti tako, da bi bolj jasno napisali "z organiziranjem javne službe" namesto besede "neposredno". Novi amandma, ki je tukaj, pa razširja možnost vseh tistih izvajalcev, ki bi funkcionirali na način javne službe in pomeni, da se bodo v tem členu našla tudi najrazličnejša društva, ne samo nekatera, ki bodo funkcionirala na način javne službe. To pomeni kompletno financiranje.
Gospod državni sekretar.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Zadnji odstavek, ki se ga predlaga, ravno dodeli pravico in pristojnost povedati, kdo sme razen javnih zavodov še vstopati v ta režim, področnim zakonom, ki jih sprejema ta spoštovani zbor. Tako ni prav nobene nevarnosti proti volji državnega zbora, da bi se to lahko zgodilo, na kar opozarjate. Hvala.
Želi še kdo besedo? Nihče. Zdaj bomo glasovali o amandmaju vlade k 28. členu. Prosim, glasujemo o amandmaju vlade k 28. členu. Amandma je sprejet, izmed 57, ga je podprlo 48 kolegic in kolegov, 1 mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 1.]] Tako smo ta amandma sprejeli in prehajamo na razpravo in odločanje o amandmaju, da se črta 87. a/ člen. Vložil ga je poslanski klub Liberalne demokracije. Želi kdo besedo? Kolega Školč.
Spoštovani kolegi! Zakon o javnem interesu za kulturo govori, da se javni interes zagotavlja tudi preko različnih nosilcev, da temu na kratko rečem, se pravi preko zavodov, ustanov in pa tudi samostojnih kulturnih delavcev v svojih teh uvodnih pojasnilih. Ergo so samostojni kulturni delavci ena od konstituenc tega zagotavljanja javnega interesa. Cenzus kot oblika omejevanja prispevkov za socialne pravice je po moje kljub vsemu nekaj, kar govori o socialnem korektivu, ne pa kar govori o sistemu na tem področju. Ne trdim, da cenzus ni mogoč, menim pa, da je v tem trenutku nepotreben, če ne rečem, omejujoč za neke izjeme. Samostojni kulturni delavci se pod določenimi pogoji vpišejo v razvid, pravico do prispevkov pa lahko dobijo samo takrat, ko izpolnijo pogoje iz uredbe, ki jo mora sprejeti ministrstvo. V tej uredbi pa mora biti določeno, kateri poklici so deficitarni in kateri dosežki so izjemni. To je vse v zakonu in ti členi so sprejeti in niso dotaknjeni. Se pravi, da je podeljevanje teh pravic, bom rekel, lahko eden od ključnih elementov kulturne, ne pa socialne politike. Če primerjamo to s številkami in vam bom povedal na točki, kjer se cenzus stika potencialnega svobodnjaka s tistim, ki je zaposlen v javnem zavodu, se pravi s primerljivim, potem je treba povedati, da javne finance stane, bom rekel, redno zaposlen, tako kot bi bil v šolstvu, v znanosti, kjerkoli na področju kulture na tej točki, da ne bom govoril kakšne številke preveč, približno 4 milijone 624 tisoč. Plačilo prispevkov na tej točki, kar se tiče svobodnjakov, je pa 650 tisoč. To pomeni, da je sedemkratnik med temi, ki so v javnem zavodu, in onimi, ki pač, spet zanalašč govorim, v javnem interesu opravljajo ta poklic kot svobodnjaki. Drugo, kar velja povedati, je, da nekdo, ki doseže ta cenzus, ki je za tekoče leto 3 milijone 583 tisoč, plača teh dohodninskih prispevkov v blagajno 1 milijon 339. Se pravi, že dvakrat več, kot dobi iz tega naslova. Tretje, kar velja povedati, je, da tisti, ki je zaposlen v javnem sektorju, nima ali pa ima redko omejitve, da dela še honorarno. Se pravi, da direktor nekega gledališča lahko nastopa na televiziji kot režiser, lahko nastopa v humorističnih oddajah, lahko poje, lahko piše in tako naprej. S tega vidika ga to v tistem javnem delu ne udari. Ko govorimo o tej »fovšiji«, češ da nekdo veliko služi kot svobodnjak, je treba vedeti, da svobodnjak na neki točki pač pade v to zanko, da rečem, da se mu mogoče ne splača več. Tisto, kar je problem s tem cenzusom, je, da ko nekdo ta cenzus izgubi, naslednje leto mora plačevati prispevke sam. Potem ga seveda spet lahko dobi. Ne bom govoril o imenih, ampak veliko primerov je bilo, ko je nekdo pripravljal projekt dalj časa ali pa tudi več let, v enem letu pobral več avtorskih honorarjev in v naslednjem letu, recimo, ni imel spet prihodkov in je spet sam plačeval. Zgodbe so na osebni ravni lahko zelo dramatično. Ampak tisto, kar velja kljub vsemu povedati, je, da to, če se odpravi cenzus, to ne pomeni, da bo nekdo ne vem koliko dobil »šenkanga« od države, ker sem vam že s številkami pokazal, da že na tej točki plačujeiz teh prispevkov, če primerjamo samo dajatve iz plače, več, kot dobi, s tem da večina teh ljudi dela s pogodbami, kar pomeni, da se iz naslova avtorskih pogodb tudi dodatno odvaja v proračun. Pomeni pa to zares stabilen socialni status in socialno varnost in s tega vidika se mi zdi to smiselno podpreti. Sicer bo izgledalo tako, da vsakdo, ki dela v kulturi, lahko, ne vem, hipotetično, zasluži, na tej točki pa ne. Ampak ni poanta v tem. Poanta je v tem, da mora ministrstvo, če se boji finančnih posledic, izdelati zelo natančne kriterije, komu da in komu ne da. In za to je podlaga v zakonu in za to ne more biti podlaga v cenzusu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Najprej bom dal besedo kolegu Kanglerju, za njim kolegu Pečetu, kolegu Bevku, kolegu Džubanu in potem tudi ministru, po vrsti.
Hvala za besedo. Spoštovani! Tega amandmaja ne bom podprl. Presenečen pa sem, čeprav spoštujem vsako odločitev posameznika, da je ta amandma vložila Liberalna demokracija Slovenije, celotna poslanska skupina. To me pa zelo preseneča. Da me kdo ne bo napak razumel: spoštujem vse samostojne kulturne delavce, vendar je tu treba ločevati - tiste, ki so mladi, ki so na začetku poti, ki so začeli ustvarjati, in tiste, ki so že [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Ali lahko gospoda Anderliča umirite, da bom lahko v skladu s poslovnikom, ki ga je on sprejel, dokončal svojo misel?
Prosim, imate besedo, toda samo za predmet razprave. Vse ostale sem že velikokrat, in bom zdaj še enkrat, prosil, da [[...]]
Točno to se dogaja, predsedujoči, da gospod "delničar" govori, da ima 60 glasov, in [[...]]
Prosim, ne dovolim te diskusije v parlamentu, tudi vam ne. Imate pravico, da govorite o predmetu diskusije, in nihče vam ne sme vpadati v besedo. Prosim.
A njemu pa dovolite, da mi govori, da ima 60 glasov?
Prosim, kolega Anderlič, mislim, da ta nervoza ni potrebna ta hip. Smo sredi [[...]]
Točno to imamo, kar sem enkrat že povedal, da smo [[...]]
Prosim, kolega Kangler, za obzirnost do vseh. Vse ostale pa prosim, da dajo mir. Edini, ki ima besedo, je kolega Kangler. Prosim.
Prosil bi, če imam jaz spoštovanje do vseh ostalih, da tudi gospod, ki govori na drugi strani, ima spoštovanje do mene kot poslanca, ne kot člana Slovenske ljudske stranke.
Kolega Kangler ima besedo. [[Oglašanje iz klopi.]] Kolega Kangler ima besedo. Prosim.
Kdo je zdaj predsednik državnega zbora?
Prosim, kolega Kangler ima besedo. Imate besedo, in vas prosim, da nadaljujete.
V glavnem, tega amandmaja ne bom podprl. In sem bil zelo presenečen nad tem, da je liberalna demokracija kot poslanska skupina vložila ta amandma. Sam imam vse spoštovanje do gospoda Školča, vendar bi vas danes tu vprašal: kako bodo reagirali nekateri drugi -profesorji in še kdo drug? Kako bodo tisti mladi ustvarjalci v kulturi gledali na to, da nekateri prodajajo umetniške slike za 400 tisoč, pa jim odpišemo cenzus za socialne pravice, nekateri pa shajajo s 50 tisoči. Imamo pravno državo in imamo pravne pravice po tem, kar kolega Školč govori. Nimamo pa socialnih pravic. Vsi enako. In če jaz in vsi ostali delavci, ki zaslužijo po 70 ali pa po 100 tisoč na mesec, morajo plačati potem tudi tisti, naj plačajo, ki sliko prodajo za 400 tisoč ali za en koncert računajo 700 tisoč, pa imajo po 5 ali pa 10 koncertov na mesec. Še enkrat pa poudarjam, sem za to, da predvsem mladim ustvarjalcem, tistim, ki so na začetni poti, pa da odpišemo tisti cenzus za socialne pravice. Za tiste pa sem, ne pa za vsepovprek enako. Hvala.
Kolega Bevk. Kolega Peče je namreč umaknil prijavo. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor. Tudi sam ne bom podprl amandmaja kolega Školča. Namreč, v drugi obravnavi smo v državnem zboru podprli in ponovno uvedli v zakon o uresničevanju javnega interesa v kulturi tako imenovani dohodkovni cenzus v zvezi s plačilom oziroma pravice do plačila prispevkov za socialno zavarovanje iz državnega proračuna za samostojne ustvarjalce na področju kulture. Iz te pravice izhaja tudi obveznost državnega proračuna. In ta obveznost je leta 2002
Mir.
[[...]]znašala 815 milijonov. V razvidu oziroma v tem opisu imamo 2144 ustvarjalcev iz 8 različnih dejavnosti. Pravico do plačila prispevka pa ima trenutno 1437 upravičencev. Če bi upoštevali predlog kolega Školča, potem bi moralo ministrstvo plačati še dodatnim 607 upravičencem, kar bi znašalo skoraj 400 milijonov tolarjev. V tem primeru ne gre samo za koncept na področju kulturne politike do samostojnih ustvarjalcev, ampak gre tudi za zelo pomembno socialno vprašanje. Mislim, da ni prav, da izenačimo vse samostojne ustvarjalce na ta način, da so vsi upravičeni do te pravice, do te socialne pravice, do plačila teh prispevkov. Posebej zanimivo je pa to, da imamo od 8 dejavnosti, se pravi na področju literature, prevodne dejavnosti, likovne umetnosti, gledališča, filma, glasbe, plesa in oblikovanja, da posebej dve dejavnosti izstopata. To je oblikovanje, kjer so vključeni dizajnerji in arhitekti, in pa tudi glasbeno področje, kjer so vključeni tudi nekateri zelo znani izvajalci sodobne ali pa zabavne glasbe pri nas na Slovenskem. Na področju oblikovanja - se pravi, vključili bi točno 382 arhitektov in dizajnerjev oziroma oblikovalcev dodatno - od 2.144; se pravi 382 na tem področju. To pa vidite sami zdaj, tudi na področju kampanje, koliko zaračunavajo »razni ti«, ki nudijo usluge političnim strankam; pa tudi sicer storitve oblikovalcev in arhitektov niso tako poceni in ne vem, da je to kakšna posebej ogrožena socialna kategorija. Pa tudi na področju glasbe bi bilo 87 novih vpisov, tako da mislim, da je prav, da sledimo usmeritvi vlade Republike Slovenije in ne podpremo amandmaja kolega Školča. Hvala lepa.
To je amandma poslanskega kluba LDS.
Oprostite. Se opravičujem. To je amandma poslanske skupine oziroma poslanskega kluba LDS, čeprav moram povedati tudi to, čeprav ni za splošno rabo, da smo se na koalicijskem usklajevanju dogovorili za drugačno rešitev, kot jo zdaj ponujajo.
Hvala lepa. Kolega Džuban, imate besedo. Za vami bom dal besedo gospe ministrici.
Hvala lepa. Tudi jaz ne bom podprl tega amandmaja, čeprav je ta amandma vložen - glede na očitke - po čisto demokratični poti, ker se je pač pri nas večina odločala, da ga vložimo. Ta amandma je vložen korektno in tukaj nimamo nobenih pripomb. Sam ga pa ne bom podprl iz več razlogov. Eden od teh je, zakaj samo v kulturi? Mi imamo v kulturi že določene izjeme v preteklosti, ko posamezniki, ki tolarja v pokojninsko blagajno niso prispevali, dobivajo izjemne pokojnine. Imeli smo priliko tudi spremljati reakcijo javnosti do tega, ampak se je zadeva potem utišala in je tako, kot je. Danes imamo ponovno podobno zgodbo na mizi. Ne mi zameriti če bo morda malo socialne demagogije, ampak po drugi strani, glejte, v Jutranjki bodo po sodni poti izterjali od zaposlenih, ne vem kdaj izplačan regres, ki je bil morda nezakonito plačan. Mi bomo pa tukaj kar tako ljudem, ki imajo izjemne dohodke, tu ne gre za ljudi z 20.000, 30.000, 50.000, 100.000 prihodkov namesec. Gre za ljudi, ki so izjemni v svoji ustvarjalnosti in ta izjemnost je plačana. Gre za nekaj sto tisoč ali pa milijonov na mesec. In že sedaj bodo dobili tiste - do 280.000 - odpise, tukaj pa gre naprej v nedogled. In seveda, če je zdaj izračun ne vem koliko sto milijonov, se potem ta zadeva lahko potencira, množi. Tudi ne kupim, ne sprejemam finančne primerjave, da ti odpisi znesejo 600.000, če bi se pa on zaposlil v državni službi, bi pa 105 milijonov. Kje pa piše, da se bodo vsi ti lahko zaposlili Če imamo državni orkester z dvajsetimi violinisti - a pomeni, da lahko ta orkester potem sprejme štirideset dodatno na državno plačilno listo? Torej ti argumenti me niso prepričali - jih je še več. Ampak ne bi, da ne bi izgledalo, da zganjam socialno demagogijo. Te zadeve toliko odstopajo, da v tem trenutku v tej državi si tega ne bi smeli privoščiti in tega ne bom podprl. Hvala lepa.
Gospa ministrica, zdaj imate vi besedo. Drugih prijavljenih, razen kolega Partljiča za vami, ni.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani državni zbor, gospod predsednik! Že v razpravi ob prvem in drugem branju bi danes še enkrat argumentirala zavrnitev oziroma nepodpore tema dvema členoma. In sicer, vlada, ministrstvo za kulturo, je pripravila zakon. V poglavju socialne pravice in z odstranitvijo teh dveh členov pomeni tudi zrušitev celotnega poglavja. Menimo, da s tem smo argumentirali prav tako tudi že na odboru za finance, kajti s tem se ruši sprejeti proračun na vladi ministrstva za kulturo za obdobje leta 2003 in 2004. Zelo se strinjam s poslancem Školčem, da je treba razvid samostojnih ustvarjalcev dopolniti z novimi kriteriji in tudi terminologijo, predvsem pa dopolniti z novimi poklici, ki so se v zadnjih desetih letih na področju kulture pojavili. Vseeno menimo, da je področje kulture toliko pomembno v zgodovinskem procesu nastajanja slovenskega naroda, da je posebno - in da ga tukaj ne bi izvzemali iz področja, kakor ga vlada že podeljuje nekaterim drugim področjem športa, kjer prepoznavamo posamezne ustvarjalce, prav tako z določitvijo cenzusa, kmetom in še nekaterim drugim področjem. Področje kulture [[...]]
Prosim za mir v dvorani.
Področje kulture danes, v letu 2001 oziroma v letu 2001 prepoznava 1.437 oseb, katerim država podeljuje oziroma plačuje osnovo za pokojninsko, invalidsko in zdravstveno zavarovanje, in prepoznava tudi cenzus v višini 3.580.000,00, kar pomeni neto v izračunu 290.000,00 tolarjev neto mesečno. To je pa tudi ta znesek, od katerega menimo, da trenutno stanje v Sloveniji dopušča nad tem plačevanje vseh prispevkov, ki smo jih dolžni ne nazadnje tudi vsi državljani te države. Seveda je pa vseeno možno, kakor tudi zakon predvideva, da se cenzus vsakoletno tudi povečuje, to se pravi, da se prav tako ta cenzus zvišuje in tudi neto prejemek v mesečnem obračunu. Zato predlagamo, kakor slišim tudi iz razprave, da resnično potrebujemo še nekaj let, da bi lahko izravnali čisto vse ustvarjalce na področju kulture in prepoznali tiste, ki so najkvalitetnejši. Pri tem pa mislim, da predvsem potrebujemo razvoj kulturnega trga in industrije, ki bo omogočila samozaposlitev in predvsem, bom rekla, samopridobivanje prihodka za dostojno življenje v Sloveniji. Hvala lepa.
Kolega Partljič in za njim Školč.
Morda bi moral obrazložiti svoj glas, ko bomo sprejemali zakon v celoti. V principu sem bil zelo zadovoljen s sprejemanjem tega zakona, tako s strani ljudi z ministrstva kot odbora, ki si je vzel veliko časa. Žal na zadnji seji odbora niti na tem sestanku liberalne demokracije, kjer se je sprejel ta sklep, iz objektivnih razlogov nisem mogel biti proti in zdaj tudi ne bi rad kot član odbora rušil, kar se je tam dogovorilo. Ne da bi zapletal, bi na nek način omenil, da vendar ti argumenti, ki ste jih tu naštevali, seveda vzdržijo na nek način pa pravzaprav po neki logiki iz drugega sveta. V logiki ustvarjalcev pride do zelo značilnih zgodb, tudi iz preteklosti. Veste, da je Prešernova hči- pa je on takrat izdal poezije - umrla v sirotišnici. Da se tudi nekomu, ki lahko eno leto zasluži - zdaj imam tudi sam doma tak primer, ki ga vidim, je hči po 20 letih dela, eno leto je ta cenzus prebila, zdaj ji pa jaz plačujem socialno, kar z velikim veseljem, saj tudi dovolj zaslužim; samo povem, da je sama lahko padla v neko luknjo. Vendar to niso take vsote. Mi morda včasih zamenjujemo tudi s kakšnimi estradnimi umetniki ali kaj podobnega. Tako mislim, da Školčev predlog ni kapriciozen, četudi včasih pri kakšnih drugih predlogih tako izgleda. Ni kapriciozen, je stvar premisleka, in se mi zdi, da je pošten.
Kolega Školč.
Tonetu se za ta zadnji stavek res zahvaljujem in lahko rečem, da je to, kar zagovarjam, ena od stvari, za katero mi je žal, da je nisem mogel takrat narediti, ko sem bil na ministrstvu - zagovarjal sem jo pa seveda ves čas, pogorel sem pa v različnih situacijah. Ampak poglejte, govoril bom tistim ljudem, ki so tu govorili. Gospod Kangler pravi, da je treba dati priložnost mladim. Zakon to priložnost daje. Pravica do plačila prispevkov za mlade so dosegljive pod enostavnejšimi pogoji, kot če zaprosi to nekdo kasneje, se pravi, dve leti zatem, ko je končal študij. Ampak tudi za te pravice jetreba imeti neka priporočila in je treba imeti nek, bom rekel, izjemen vsaj uspeh na področju izobrazbe. Ali je temu tako ali temu ni tako, vis-ŕ-vis teh številk, o katerih je govoril kolega Bevk, ne vem. Ampak to je možno urediti na osnovi tistega zakona, ki že velja, in na osnovi tega, kar zdaj prinašamo s to uredbo. In tudi ministrica pravi, mogoče je treba dodelati uredbo. Trdno sem prepričan, da jo je treba dodelati iz preprostega razloga, ker je to lahko ključni instrument kulturne politike. Če se pa mi vrtimo okoli teh primerjav, ki so vse legitimne, koliko kdo kje zasluži in kako in v drugih panogah, potem ponavljam, tretjič in šestič, to ni razprava o kulturni politiki, ampak o socialni politiki. S tega vidika se lahko strinjam s kolego Džubanom in z drugimi. Ampak poglejte, to, kar pa govori kolega Bevk, je pa zavajanje. Moj predlog - in zdaj bom rekel - predlog poslanske skupine ne govori o tem, da bi vsi, ki so vpisani v register, dobili pravico do plačila prispevka. Ta številka, o kateri se govori, da bi bila posledica za proračun, je, če prav razumem zdaj te številke, to, da bi še preostali to dobili. Tega nisem nikoli zagovarjal. In tudi zdaj ne zagovarjam tega. In tudi v prihodnje tega ne bom zagovarjal. Ker to se mi pa zdi pogubno in to se mi zdi razmetavanje denarja kot na marsikaterem drugem področju. Ni možno razlike med temi, ki so vpisani, in temi, ki imajo to pravico, pomnožiti s 650 tisoč in reči: toliko bo stalo proračun. Pravice je možno podeliti samo na osnovi tega, kar piše v zakonu, da so ljudje izjemni in da so poklici deficitarni. Če tega ni, potem seveda je to nesmiselno, potem preselimo ta status ven in drugam. Čeprav na zavod za zaposlovanje, ker v tem primeru bi pa ti ljudje tam več dobili, kot dobijo preko tega instrumenta. Dobili bi, pač, tisto osnovno zavarovanje in dobili bi, pač, še neke tiste minimalne prispevke, ampak nočem špekulirati s tem. Poglejte, on govori o tem, kako so po strukturi vpisa arhitekti, pisatelji in tako naprej. Dajmo pogledati tudi, kaj se je zgodilo v zadnjih desetih letih. Deset let in nazaj so bile založbe v družbeni lasti. In te založbe so zaposlovale pisatelje. Zaposlovale so Toneta Pavčka, Nikota Grafenauerja, da ne naštevam drugih, če hočete, iz različnih polov. Danes založbe ne rabijo več pisateljev v tem smislu, da so tam kot pisatelji, ampak od pisateljev rabijo tekst. Za to, da pišejo tekst, ni treba, da so v službi v založbi. Ravno tako je bilo niz teh ljudi, da tako rečem, »parkiranih« na televiziji in po drugih javnih službah. Mi odvseh teh služb pričakujemo neko učinkovito delo in organiziranost. Se pravi, ne morejo biti odlagališče za kulturnike. Zato je ta status še kako pomemben in zato je tudi pomembno, da se ga s temi instrumenti izjemnosti tudi vzdržuje. Ko govorimo o arhitektih. Kaj se je zgodilo? Po eni strani se je povečal vpis na univerzo in je število diplomantov veliko. Prvi, ki so diplomirali iz oblikovanja, nimajo 15 let diplome, da se ne bi varali, in tudi ni javnih zavodov, ki bi jih direktno zaposlovali. Ob tem, daso pri velikih gradbenih podjetjih, kjer so bili arhitekti svoj čas zaposleni, arhitekturni biroji razpadli. Ni se kje zaposliti. S tega vidika, pač, to opravljajo kot samostojni poklic, zato je to nesorazmerje med različnimi, ki se vpišejo. Veliko je likovnikov. Zakaj? Ampak, vsi tisti, ki so uspeli priti bodisi v šole ali na akademijo, so pač, kot oni sami pravijo, rešeni. Poučujejo, hkrati pa lahko v času, ki jim ostane, ustvarjajo. S tega vidika je zavajanje to, da se bo potem plačalo vsem. Menim, da je za neko spodobno politiko, ki temelji na spodobni uredbi, možno celo zmanjšati število tistih, ki se jim plačuje. Mi smo v tem zakonu tudi naredili nekaj, česar prej ni bilo, kar je omogočalo manipulacijo - da so ti razvidi javni. Ta moment ni mogoče govoriti na glas o tem, kdo ima in kdo nima, ker so to podatki, ki zapadejo pod varstvo osebnih podatkov. Ta zakon prinaša transparentnost tudi na tem področju. Podatki bodo javni. Pritisk na ministrstvo, zakaj je nekomu dal, drugemu ne, bo seveda zaradi tega večji, ker se bo videlo, kdo je vpisan in kdo ima to pravico. S tega vidika je ta cenzus nek anahronizem. Ne trdim, da ti ljudje ne morejo tega plačati, če zaslužijo več kot 3,5 milijone. Povedal sem, da oni že v tem primeru plačajo več, kot dobijo. Dejansko pa dobijo - tisti, ki pač vzdihujete, mahate z rokami in tako naprej - dobijo ta cenzus, ta status, ne pozabiti, zato ker to delajo v javnem interesu. To je tisto, kjer je pač to. In če še primerjam, recimo, s športniki, tam imate različne rešitve. Verjetno bo o tem kolega Gaber govoril. Eno je cenzus, da se vpiše - kjer je, mislim, da nek trikratnik neke povprečne plače. Medtem pa je treba povedati, da na področju športa je še neka izjema, o kateri ne govorimo: da tisti, ki so zares vrhunski - in o takih bi jaz rad tukaj govori -, tisti pa imajo možnost, da se zaposlijo v državnih organih. In za to dobijo socialno zavarovanje in neko plačo: podisi na carini, bodisi v vojski, bodisi v policiji. In jih nihče ne vpraša, če so njihove sponzorske pogodbe težje od trikratnika plače. Res pa je, da morajo doseči nek rezultat in sam plediram z istim, da ministrstvo zahteva od ljudi, da dosegajo rezultat in da daje tistim, za katere pač meni, da jih je premalo na trgu. V tem smislu lahko odgovori - ne jaz, ampak ministrica - kolegu Bevku: ne bomo dajali arhitektom, ker jih je preveč. To je možen odgovor. Ali pa, ker jih je dovolj. Ampak to ne govori kontra temu, kar sam predlagam. Verjemite mi pa, da ni možno transformirati kulture mimo tega, da se naredi bolj fleksibilen sistem.
Za besedo so prosili po vrsti dr. Gaber, kolega Bevk, prosim kolega dr. Gaber.
Hvala, predsednik. Sam tega [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] [[...]]
Prosim za mir. Lahko se še enkrat vključite, prosim?
Hvala, gospod predsednik. Sam tega dopolnila ne bom podprl, razlog pa je pravzaprav preprost in sestavljen iz dvojega. Prvič, verjamem, da obstajajo področja, tako znotraj kulture kot tudi druga področja, ki so bistveno bolj potrebna resnega razmisleka in eventualnega namenjanja sredstev, ki jih bo za to vendar treba nameniti, kot je to področje, o katerem tukaj danes govorimo, in drugi razlog je razlog pravičnosti. Mislim, da je pač preprosto tako, da je sicer res, da bi bilo, če bi bilo sredstev neomejeno, pametno podpreti tudi rešitev, ki jo predlaga kolega Školč. Vendar, ker sredstev ni neomejeno, bi morali tisti, ki to predlagajo, o tem razmisliti. In ta razmislek me vodi v to, da tega dopolnila, pač, seveda ne bom podprl. Hvala.
V mojem seznamu je kolega Bevk zadnji. Še kolega Džuban želi, potem bo na vrsti kolega Partljič. Prosim. Predlagam, da so tukaj zdaj nekoliko krajše razprave in osredotočene na argumente, ker bi bilo dobro se premakniti h glasovanju. Prosim, kolega Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik, spoštovani. Da ponovim: ne gre smo za kulturni koncept, gre tudi za eminentno socialno vprašanje. Ponavljam. Namreč, vrhunski športnik oziroma športniki, ki so bili prej omenjeni, podoben status [[...]]
Trenutek, telefon je, lahko vsakdo poskrbi za svoje [[...]]?
[[...]]velja tudi za vrhunske športnike, vendar je teh, zanje sem namreč iz državnega proračuna plačuje in se obračunava oziroma dohodkovni cenzus v višini trikratnega povprečnega dohodka, kar je manj, kot je bilo tisto prej, vendar je zanimivo to: država plačuje ta prispevek tridesetim vrhunskim športnikom. Če to primerjamo z 2.144, ki so vpisani v razvid, in pa s 1.437, ki se jim dejansko plačuje te prispevke iz državnega proračuna, je to neko nesorazmerje. Ne vem, zakaj imamo potem na področju športa tako majhno število športnikov, ki se jim te prispevke plačuje. Konec koncev imamo v državi tudi druge ustvarjalce in pomembne ljudi, ki ustvarjajo na različnih področjih. Imamo zasebne raziskovalce, ki niso iz državnega proračuna upravičeni prav do nobenega povračila. 86. člen pravi, da imajo pravico do plačila prispevka za socialno zavarovanje v primerih, ko delo ustvarjalcev pomeni izjemen kulturni prispevek ali ko gre za poklice, ki jih je treba zaradi kadrovskih potreb v kulturi posebej podpirati. Ampak tu imamo med 2.144 v razvid vpisnih samostojnih ustvarjalcev kar 872 oblikovalcev, arhitektov. Ali je res to tako velika kadrovska potreba v kulturi, da jih je treba tako množično vpisovati in, seveda, zanje po novem, kot predlaga poslanski klub, tudi plačevati socialne prispevke? Hvala lepa.
Kolega Džuban, kolega Partljič in Školč, po vrsti.
Trenutno ne razumem razhajanj pri tem problemu okoli tega, kdo pride na ta seznam in kdo ne pride. Metodologija, kako prideš v izjemne dosežke, je takšna, kot je, verjetno je tudi dostikrat prisotna neka subjektivnost, ampak to zdaj ni vprašanje. Vprašanje je, ali 290 - mislim, da je takšen podatek ministrice - 290 tisoč neto prihodka na mesec za posameznika plača vse prispevke za pokojninsko in zdravstveno blagajno država. Naprej, po tem predlogu pa v neskončnost pri teh, ki so na seznamu. Ta zadeva se mi ne zdi poštena in tega jaz nikoli ne bom podprl. In bi bilo dobro, da te rešitve ne bi podprli, ker bo to izzvalo upravičen revolt pri mnogih, o katerih tu govorite ali govorimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predvsem se zahvaljujem za to, da razprave niso več tako dolge. Kolega Partljič, potem kolega Školč.
Sem že rekel, da bom pač ta amandma podprl. Drugače pa opažam še eno nevarno diskusijo, ki jo je na nek način že izgovoril tudi kolega Školč, pa ste poprijeli za njo. Ko se začne pogovarjati, koliko je teh, ki so v razvidu, in koliko čez tisoč in plačamo tem, in koliko oblikovalcem, vam zatrdim: v vsaki oblasti, ki jo jaz poznam, in v vsaki državni ureditvi je absolutno preveč pisateljev. Zakaj imamo toliko pisateljev, pa vsi bi radi neke [[...]] [[nerazumljivo]] . Je preveč igralcev, je preveč glasbenikov, je preveč slikarjev. Nisem še slišal - za nas pravijo, dva milijona nas je, pa vas je toliko v društvu pisateljev, pa toliko igralcev [[...]]Če bomo to diskusijo načeli pa začeli tu krčiti in delati veliko selekcijo in nemlade povprek podpirati - ne bi rad bil literaren ali pa neresen pred vami, ampak nekoč so umirali - Murn pa Kette, tu zraven, v Cukrarni, tako mladi, tako mladi, danes pa ima država ta korektiv - vsaka čast, da ga ima - in, recimo, ta reč je na ta način rešena. Če bomo to začeli zajedati in če bo ta kapitalistična družba presodila, da bomo plačevali samo to, kar rabimo, ne bo nihče sanjal, nihče ni rabil Prešerna, samo napoti je bil vsem. Zato se mi zdi, da gremo v to glasovanje, diskusije pa ne začnimo širiti na nekaj, kar bi lahko postalo celo zelo boleče.
Kolega Školč.
Seveda bi najprej tistim, ki jih boli, da mogoče še kje drugje ni to urejeno na podoben način, rekel, da bom z veseljem to podprl, če bomo odprli zakone tudi tam. Predvidevam, da bi bilo mogoče marsikaj učinkoviteje organizirati, če bi sprostili, hipotetično, v teh znanstveno - raziskovalnih institucijah, ali pa visokošolskih, možnostza bolj fleksibilno organiziranje. Ne verjamem, da je ta instrument, o katerem se zdaj tu pogovarjamo, lahko mamljiv za vrhunske raziskovalce ali pa profesorje. Mogoče je. Če je, dajmo to preveriti in dajmo tudi to narediti, ker sem vam povedal, da to omogoča fleksibilnost in v osnovi proračun stane manj, kjer odgovarjam tako gospodu Bevku kot gospodu Gabru. Gospod Bevk noče poslušati, da jaz ne zagovarjam, da vsi, ki so vpisani, morajo dobiti te prispevke. Tega nisem nikoli zagovarjal, da ne ponavljam te diskusije od prej. Ne upam si pa reči tega, da me ne bo vlekel za jezik, za koga, ampak menim, da bi bilo mogoče s preglednimi kriteriji, s strogimi komisijami, ki smo jih zdaj namesto enih dveh vpeljali, zmanjšati število teh, ki imajo lahko to pravico. Zmanjšati, ne povečati. Podatek, ki smo ga dobili, ampak ki je bil tako neuraden, iz ministrstva, je, da je mogoče 70 ljudi, ki je pravico izgubilo zaradi cenzusa, samo 70. Če pomnožite 70 s 60, s 600.000, je to 35 milijonov, ne pa 280 - če govorimo o posledicah, če se nikjer drugje nič ne spremeni. Ampak teh podatkov, mislim, da zares v tem trenutku ni mogoče dobiti, koliko ljudi bi lahko padlo, ob nespremenjenih kriterijih, iz uredbe, da so pač vrhunski in deficitarni, v ta razred. Zato ne gre za to, da bi vsi dobili denar, s čimer hočete pač opraviti s tem predlogom, ampak gre za to, da bi dejansko vodili politiko. Gospod Gaber je vprašal, ali je mogoče tudi na drugačen način rešiti del tega. Je, ampak bo dražji. Povedal bom za dve področjih, ki jih mi nimamo nacionalno primerljivo urejene, kot jih imajo Avstrijci, Belgijci in tako naprej. Eno je sodobni ples, ki je pri nas v razmahu, nima pa nobenega profesionalnega teatra. Ustanovitev profesionalnega teatra za sodobni ples bi odrešil neko število ljudi, ampak taka ustanovitev bi sama po sebi samo za to skupino 20 do 30 ljudi pomenila večje stroške, kot jih je za praktično skupino 500 prosilcev v drugem statusu. Drugo je področje teh medmrežnih umetnosti, video umetnosti, ki je v bistvu že zelo stara. Mi nimamo nacionalnih muzejev in nacionalnih ustanov za ti dve področji. Lahko ravnamo tako kot pri knjižnicah, kot pri galerijah, da ustanovimo tudi za to. To bi bil obrazec, ki velja. Ampak ko bi naredili izračun, kaj pomeni ustanovitev dveh takih novih ustanov, se pravi na vitalnih področjih kulture, bi se pokazalo, da ti dve ustanovi spet staneta - brez prostorov, brez te infrastrukture - bistveno več kot to, da se ljudi vzdržuje v tem statusu s temi minimalnimi pravicami. In to, kar sprašuje kolega Džuban: ne gre za to, da bi država plačala prispevke do 290 tisoč. Plačuje jih v vsakem primeru v višini 51 tisoč, kolikor so ti minimalni prispevki. Medtem ko tisti, ki pa ima 290 tisoč, plača in je v istem sektorju, pa pridemo do tega razkoraka, kot semrekel, na letni ravni, da gre za čez milijon 300 plačanih prispevkov, medtem ko gre tukaj za 650 tisoč. V vsakem primeru: nikoli se ne plačuje za prihodke, ampak za ta minimum. In o tem se pogovarjamo. Seveda se zavedam, da je to anahronizem in da je to nek privilegij vis-ŕ-vis drugim državam. Ampak mi pa zavestno držimo izven teh institucij leta in leta veliko število ljudi, da potem lahko po pogodbah delajo z njimi ali pa za svoj račun. In o tem se pogovarjamo. Zato menim, da to ne bo imelo velikih finančnih posledic, ob predpostavki, da se zakon izvaja v celoti, da bo pa absolutno sprostilo to, kar sem že večkrat rekel, potrebo po reorganiziranju na tem področju. Če bomo pa mi dajali od tu te signale, kot je govoril Partljič, in to, potem pa seveda bomo prihajali v nek konflikt z ustvarjalnostjo. In mislim, da je to nevarno. In s tega vidika se mi zdi, da gre seveda za absolutno politično odločitev, ki lahko sproti nek instrument vis-a-vis ljudi, ki si pa na koncu sami dobijo ta posel od minimalno plačanih prispevkov do tega, da zaslužijo za kruh, ali pa, če hočete, za jahto. O tem se pogovarjamo. Ne more biti za vsakega priložnost, da dobi službo v javnem sektorju. To je katastrofa, verjemite mi. Če pa mi tega ne odpremo, potem bo to edina priložnost ker ko bo prišel v službo, bo lahko ob službi pač, če mu bo služba dopuščala, delal karkoli, kar bo pač znal in kdo plačal.
Hvala lepa. To je bila precej izčrpna razprava. Smo pri 87. a členu in predlogu poslanskega kluba LDS, da se ta črta. Če ta ni sprejet, je brezpredmeten tudi amandma k 89. členu. Predlagam, da državni zbor z glasovanjem odloči. Najprej o predlogu, da se člen 87. a črta. Kdo je za in kdo je proti, prosim, da glasujemo. 47 navzočih, 11 za in 31 proti. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da ni bil sprejet in da je torej tudi predlog za amandma k 89. členu v tem smislu brezpredmeten. S tem smo odločili o amandmajih. Na podlagi petega odstavka 140. člena zdaj sprašujem zakonodajno-pravno službo in vlado, če je zakon zaradi sprejetih amandmajev neusklajen. Nimam takega sporočila, zato lahko državni zbor preide na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo o zakonu v celoti. Glasujemo o zakonu v celoti. 55 navzočih, 41 za in 9 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da je državni zbor zakon sprejel. Smo pri nadaljevanju 10. TOČKE DNEVNEGA REDA, PRI TRETJI OBRAVNAVI PREDLOGA ZAKONA O RAZISKOVALNI IN RAZVOJNI DEJAVNOSTI. Mi smo ta predlog obravnavali v sredo, 24. tega meseca. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov, smo sprejeli odločitev, da bomo obravnavo končali s tretjo obravnavo danes. Tako smo pri pregledu sprejetih amandmajev in členov dopolnjenega predloga zakona, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Ta pregled imate pred seboj. Najprej bomo - želi kdo besedo k predlogu zakona v celoti? [[Ne.]] Potem bomo šli na odločanje o vloženih amandmajih k členom. Imamo tri predloge amandmajev. Najprej amandma k 11. členu. Vlagatelj je vlada. Potem k 29. členu štiri poslanske skupine - in spet vlada k 29. Če bo predlog poslanskih skupin LDS, ZLSD, SLS in DeSUS sprejet, bo amandma k 29. členu, ki ga vlaga vlada, brezpredmeten. Državnemu zboru je jasno, kako bomo odločali? Prav. Potem gremo najprej k 11. členu in razpravi o amandmaju, ki ga predlaga vlada. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o predlogu vlade za amandma k 11. členu. 55 navzočih. 43 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj imamo predlog štirih poslanskih skupin za amandma k 29. členu. Želi kdo besedo? Prosim, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, z amandmajem, ki ima dva dela, dopolnjujemo in natančneje opredeljujemo vsebino, ki je bila predstavljena s predlogom vlade že v drugem branju, in mislimo, da v celoti izboljšujemo besedilo in tudi vključujemo amandma, ki ga je predložila vlada. Torej, gre pa za to, da tako, kot je v zakonu o visokem šolstvu zapisano, možnost izpopolnjevanja vrhunskih visokošolskih delavcev omogočamo tudi na področju znanosti za področje raziskovalcev. Zato predlagam, da se podpre amandma štirih poslanskih skupin in seveda potem, kot ste že sami ugotovili, je amandma vlade nepotreben. Hvala lepa.
Želi še kdo? [[Nihče.]] Ali lahko glasujemo? Glasujemo o predlogu štirih poslanskih skupin k 29. členu, predlog amandmaja. Prosim. Od 53 je 45 poslank in poslancev glasovalo za. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 0.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo hkrati odločili, da je amandma k 29. členu, ki ga vlaga vlada brezpredmeten. Sprašujem pristojne, ali je po odločanju o amandmajih predlog zakona neusklajen? [[Je.]] Prosim, predstavnik vlade. Vi opozarjate, da je neusklajen? Dobro. Torej, ugovora zoper usklajenost ni, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. 55 navzočih, 50 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je državni zbor zakon sprejel. Ta točka je končana. Nadaljujemo z 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - TRETJO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O TEMELJNIH RAZVOJNIH PROGRAMIH NA PODROČJU IZOBRAŽEVANJA IN ZNANOSTI. Ta predlog smo obravnavali v sredo, 23. tega meseca. V drugi obravnavi ni bil sprejet noben amandma, tako da zdaj lahko preidemo na glasovanje o zakonu v celoti. Želi kdo pred tem besedo? Da, kolega Moge.
Hvala lepa, predsedujoči. Bom zelo kratek. Ta zakon, kot vidite skozi proceduro, smo sprejeli brez velikih zapletov in je v bistvu vnuk prvega zakona, ki ga je sprejel državni zbor pred našim mandatom; takrat smo ta zakon sprejeli z aklamacijo, to pomeni, da smo vsi glasovali za zakon, ki vlaga v mlade in v znanje. In bi poprosil kolege, če bi lahko tudi tokrat tako naredili.
Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o zakonu v celoti. 57 navzočih, 54 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet brez glasu proti. Smo pri 15. TOČKI DNEVNEGA REDA - TRETJI OBRAVNAVI PREDLOGA ZAKONA O UPORABI SLOVENSKEGA ZNAKOVNEGA JEZIKA O tem smo govorili v sredo v sklopu druge obravnave [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim, kolega Jerovšek [[...]] [[Oh, pardon, pardon! Se opravičujem!]]
Opravičilo sprejmemo. V drugi obravnavi so bili sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, zato smo odločili, da danes dokončno v tretji obravnavi odločamo o predlogu zakona. Prehajamo torej na tretjo obravnavo. Predlog sprejetih amandmajev in členov ste dobili na klopi. Novih amandmajev ni. Prehajamo na odločanje o zakonu v celoti. Želi kdo besedo? [[Nihče.]] Potem bomo glasovali o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. 55 navzočih, prav toliko za, nihče proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Smo pri 18. TOČKI DNEVNEGA REDA - TRETJI OBRAVNAVI V OKVIRU SKRAJŠANEGA POSTOPKA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU TOPOGRAFIJE POLPREVODNIŠKIH VEZIJ. To smo obravnavali v četrtek, 24. tega meseca, včeraj, opravili drugo obravnavo, ni bil sprejet noben amandma. Državni zbor lahko preide na odločanje o zakonu v celoti. Sprašujem, ali želi kdo pred tem besedo? [[Nihče.]] Glasujemo o zakonu v celoti! 53 navzočih. 50 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. Smo pri 23. TOČKI DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O PRVEM POKOJNINSKEM SKLADU REPUBLIKE SLOVENIJE IN PREOBLIKOVANJU POOBLAŠČENIH INVESTICIJSKIH DRUŽB. Smo v okviru skrajšanega postopka. To smo obravnavali včeraj. Prehajamo na tretjo obravnavo. Pred seboj imate predlog sprejetih amandmajev in členov, novih nimamo. Tako lahko preidemo na odločanje o zakonu v celoti. Želi kdo besedo pred glasovanjem? Prosim, kolega Kavčič.
Ugotoviti moramo, da je s sprejetim amandmajem postal zakon neusklajen. Zato smo se odločili, da vložimo uskladitveni amandma k 2. členu. Pri tem smo predlagatelji upoštevali, da je vsebinsko odločanje bilo opravljeno že včeraj in da je bila izražena volja večine, da se povečanje števila pokojninskih bonov z 10.000 na 30.000 ne podpre. Mi spoštujemo tako voljo večine. Jo obžalujemo, ker mislimo, da je šlo za zelo koristen predlog. Vendar bi kakršnokoli odlašanje odločanja o tem zakonu, kar je poslovniška možnost, še bolj približalo eventualno sprejetje tega zakona koncu tega leta. Zato smo se odločili in vlagamo uskladitveni amandma, ki ne nasprotuje včeraj izraženi volji ob sprejetju amandmaja, ki ga je predlagala poslanska skupina DeSUS. Je pa ta uskladitveni amandma potreben.
Kolega Kavčič, jaz ga nimam pred seboj.
Uskladitveni amandma imam tukaj, ker je treba najprej ugotoviti, da je zakon notranje neskladen, potem pa seveda lahko šele vložimo uskladitveni amandma.
Tukaj slišim, da ga imajo tudi drugi kolegi.
Ne, amandma tu, ker je poslovniško treba najprej ugotoviti neskladnost zakona.
Prav. V redu. Ne, razumel sem, da ga imajo tudi drugi kolegi.
Ne še.
Zato sem bil začuden, ker ga jaz nimam. Prosim.
Ker še ni osnove za vložitev. Se pravi, predlagamo torej, da se ugotovi, da je zakon notranje neskladen. Želel pa sem samo komentirati uskladitveni amandma, ki ne prinaša vsebinske spremembe, ampak samo notranje usklajuje zakon z včeraj sprejetim amandmajem.
Če nihče v dvorani ne bo protestiral, ker ga nimamo napisanega, da bi lahko o njem tudi razpravljali, če se bo ugotovilo, da je zakon notranje neusklajen. Sicer bomo morali počakati, da se razmnoži in bomo prekinili to točko in šli na 36. Ali lahko kolega Kavčič preberete ta amandma? Prosim kolega, mir mora biti v dvorani, sicer bom prekinil to točko. Prosim.
Uskladitveni amandma se glasi: "Na podlagi petega odstavka 140. člena poslovnika državnemu zboru predlagamo uskladitveni amandma k 2. členu, ki se glasi: "Člen se črta." Amandma je potreben zaradi nastalega neskladja med 1. in 2. členom, kar je posledica sprejetega amandmaja v drugi obravnavi. S sprejetjem le tega je postal 2. člen brezpredmeten.
Lahko zdaj pristojna vlada oziroma služba potrdita, da je neusklajenost zakona, takega, kot je bil sprejet z amandmaji? Prosim, lahko pristojni z vlade to potrdijo ali službe? Drugače bom prekinil to točko. Prekinil jo bom in bomo nadaljevali s 36. Do takrat pa prosim, da se ta amandma kolega Kavčiča razmnoži na klop in da pristojni lahko državnemu zboru takoj odgovorijo, ali gre za neusklajenost ali ne. 36. TOČKA JE PRED NAMI. Mislim, da je to predzadnja o kateri bomo odločali, zato prosim za pozornost. Rad bi spomnil, da smo danes v dopoldanskem delu odprli razpravo o predlogu sklepa v zvezi z odpravo državnega premoženja. Prosim za mir. V okviru te točke je poslanska skupina SLS in njen predstavnik, vodja, kolega Podobnik predlagal amandma k sklepu k dopolnitvi spremenjenega in dopolnjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in 2003. Ta predlog imate pred seboj na klopi. Ali želi kolega Podobnik dodati kaj k temu predlogu? Prosim, kolega Podobnik.
Hvala, predsednik za besedo. Povsem na kratko. Dve varianti sta bili. Na dva možna načina bi se eventualno lahko državni zbor odločil, da danes ne bi še potrdil odločitve, da da soglasje za prodajo protokolarnega objekta Vila Bled. En način bi bil, da bi pač amandmajsko posegel v gradivo, kot ga je pripravila vlada. Druga možnost pa je, da se amandmajsko spremeni sklep. Posvetoval sem se tudi z nekaterimi strokovnimi službami državnega zbora, tudi s službo matičnega delovnega telesa, in sem se na koncu odločil, da predlagam sklep, ki - torej dodatek, amandma k sklepu, da se na koncu besedila sklepa črta pika in se doda naslednje besedilo: "tako da se iz dela, ki se nanaša na gradbene objekte in zemljišča izloči vila Bled". To pa pomeni, da bo državni zbor pač imel morda še mesec dni časa, da se potem to detajlneje razpravlja in odloči, ali bo šel in podprl to odločitev glede prodaje kompleksa vile Bled. Hvala lepa.
Dobro, to je bil amandma, ki je vložen k prvemu sklepu; namreč, prosim za pozornost, ta sklep se glasi: "Sprejme se dopolnitev spremenjenega in dopolnjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in 2003." Najprej bomo glasovali o amandmaju, ki ga je vložil kolega Podobnik v imenu poslanske skupine. Lahko odločamo? Prosim. Mir v dvorani. Ta predlog je bil sprejet. 54 navzočih, 41 za in 6 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Tako zdaj lahko odločimo o sklepu v celoti, z dopolnjenim amandmajem, torej z dopolnilom - sprejme se dopolnitev spremenjenega in dopolnjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in tri. Glasujemo. Kolega Jerovšek! 54 navzočih, 41 za in 6 proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 6.]] Sklep je sprejet. Prehajamo na drugi sklep. Prosim za pozornost. Sprejmejo se spremembe in dopolnitve programa prodaje in oziroma zamenjave državnega stvarnega premoženja za leto 2002, katerega uporabniki so pravosodni organi. Glasujemo. Glasujemo o drugem sklepu. 54 navzočih, 38 za in 9 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 9.]] Sklep je sprejet. Prehajamo na tretje, zadnje glasovanje v okviru te točke o sklepu, ki se glasi: "Sprejme se druga dopolnitev spremenjenega in dopolnjenega programa odprodaje državnega premoženja za leti 2002 in 2003." Glasujemo. Končali smo odločanje o tej točki, 55 navzočih, 39 za in 9 proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti 9.]] Sklep je sprejet. Zdaj se vračamo k zadnji nedokončani točki, to je 23. točka ki jo zadeva tudi predlog kolega Kavčiča, če sem prav seznanjen, torej tudi pristojna služba ugotavlja, da gre za neusklajenost in da moramo to neusklajenost odpraviti. Ta amandma je že v fotokopiranju. Služba je sporočila, da, služba je sporočila vodstvu državnega zbora, da je neusklajenost pri zakonu treba odpraviti. Prosim, dr. Bajuk.
Hvala lepa. Rad bi, da bi služba prišla in nam tudi to razložila, v čem vidijo neusklajenost, ker končno tukaj imamo tri člene. Prvi člen je bil amandmiran tako, kot je bil včeraj. Ne vem, kaj sploh počenjamo. Ta zakon nima nobenega smisla in mislim, da bi lahko glasovali o celotnem zakonu s tem amandmajem, kakršen je pač bil sprejet, in je konec te zgodbe. Rad bi, če mi nekdo razloži iz te službe, ne pa, da se iz ozadja nekaj razlaga - v čem vidijo neusklajenost, s čim, kako bi pa sploh bil lahko usklajen. Ne razumem.
Kolega Anderlič.
Kar se tiče vsebine, je gospod Kavčič že prej govoril. Ampak na žalost je to tako, da služba je res ugotovila neskladje, in glede na to, da bi zakon ostal samo z redakcijskim popravkom osnovnega zakona, ki je bil tako ali tako spremenjen, je tako ali tako predlog na koncu, da se zakon zavrne, ker nima smisla, da se samo redakcijski popravek objavi v Uradnem listu in je to zakon. Po vsebini je popolnoma spremenjen, ali pa - vsebina, ki naj bi se urejala s tem zakonom, ni bila sprejeta. In je mogoče, brez da dobite na mizo ta predlog, o katerem je govoril gospod Kavčič, da ga sprejmemo. Naslednje glasovanje o zakonu v celoti predlagam, da glasujemo "proti" in stvar zavrnemo in smo končali zakonodajno pot.
Kolega dr. Bajuk je zahteval, da je tukaj pristojna služba in to zahtevo zdaj tudi sporočam. Prosim, da delo, ki se mu sicer zdaj posvečajo v ozadju, pustijo in da pridejo v dvorano. Prosim, gospa namestnica, imate besedo. Čimbolj na glas.
Hvala lepa, gospod predsednik. Torej, s sprejetim amandmajem na dopolnjeni predlog predlaganega zakona je prišlo po naši oceni do neskladja med 1. in 2. členom zakonskega predloga. Namreč, tako v 1. kot v 2. členu je predlagana sprememba prvotne rešitve 10.000 pokojninskih bonov, kolikor naj bi se lahko zamenjalo za polico dodatnega pokojninskega zavarovanja. Torej, ta vsota pokojninskih bonov v 1. členu, s katerim se spreminja 28. člen veljavnega zakona, seveda je ta znesek bil enak tudi v 30. členu, ker sta medsebojno povezana že v osnovnem, veljavnem zakonu, s tem ko je bila predlagana sprememba in je bil amandma tudi podprt na dopolnjeni predlog zakona in je ta amandma posegel v 1. člen, se pravi, je samo v 1. členu prišlo do spremembe in opustitve predlagane spremembe od 10.000 pokojninskih bonov na 30.000. V 2. členu, s katerim se spreminja 30. člen, pa je ostalo prvotno predlagano število 30.000, s tem je prišlo do vsebinskega neskladja med obema členoma predlaganega zakona. Dodatno k temu še: če se predlaga sprememba 2. člena oziroma tako, da bi se 2. člen predlaganega zakona črtal, pa pomeni, da nam ostane samo 1. člen zakona, ob upoštevanju sprejetega amandmaja v drugi obravnavi, ko se vsebinska dopolnitev oziroma sprememba opušča, nam ostane v 1. členu samo zgolj redakcijski popravek, in to minimalen redakcijski popravek, kjer se samo ena besedica spremeni oziroma celo samo ena črka spremeni in dejansko se na ta način vsebinski pomen in tudi razlogi za predlagano spremembo zakona pravzaprav razvrednotijo. Tako je vprašanje - torej takšna sprememba je možna vselej z navadnim popravkom zakona. Hvala lepa.
Hvala, gospa namestnica. Prosim, kolega Anderlič.
Zgleda sicer čudno, ampak ker je postopek tak, da o zakonu na koncu ne moremo glasovati, dokler ni odpravljeno neskladje, pa četudi je zakon nastal brez vsebine. Obžalujem, da je seveda Kebrič vložil slabe amandmaje, ker bi moral vložiti na vse člene in bi bilo to odpravljeno in takrat tega uskladitvenega amandmaja ne bi bilo treba sprejemati. Ampak zdaj, če hočemo priti do glasovanja, moramo imeti usklajen zakon. Samo to je, nič drugega. In da nečakamo tistih razmnoženih uskladitvenih amandmajev, lahko dvakrat glasujemo in je stvar končana.
Sam temu ne nasprotujem, če ne nasprotuje nihče v dvorani; če en sam, bomo čakali, da se razmnoži. Ali kdo nasprotuje temu, da nimamo razdeljenega amandmaja pred seboj? [[Nihče.]] Potem bomo glasovali najprej o predlogu uskladitvenega amandmaja kolega Blaža Kavčiča, kolega Podobnika in Anderliča. Uskladitveni amandma k 2. členu se glasi: "Člen se črta." Glasujemo. 56 navzočih, 51 za in nihče proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je ta amandma sprejet. Zdaj lahko torej glasujemo o predlogu zakona v celoti, v skladu z opozorili, ki smo jih tudi dobili. Kolega Podobnik, obrazložitev glasu.
Hvala lepa. Znašel sem se v situaciji, o kateri je prej govoril kolega Anderlič, in bom pač glasoval tako, kot je logično - Pirova zmaga na koncu. Sinoči veliko socialne demagogije, mnoge vas je zaneslo resnično v smer čustev. Posledica bo pa naslednja: nič sene bo hudega zgodilo, Kapitalska družba bo dobila prvi pokojninski sklad, v katerem bo zelo veliko udeležencev s po nekaj tisoč tolarji, zelo veliko dela bo imela. In včeraj smo se slabo odločili, slabo smo se odločili, ampak večina ima v državnem zboru vedno prav, pa tudi če se odloči napačno. Hvala lepa.
Kolega Kebrič.
Obrazložitev glasu. Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Čas je zlato, tudi za nas, poslance. Včerajšnje glasovanje je pravi argument, zakaj smo predlagali ta amandma in predlog spremembe zavrnili. Hvala lepa in se zahvaljujem predlagateljem, da smo zadevo tako hitro rešili danes.
Kolega Peče. Edini ima besedo kolega Peče.
Če je bilo maloprej rečeno, da je bilo včeraj veliko socialne demagogije, moram popraviti in vsaj povedati, da v naših očeh, s stališča Slovenske nacionalne stranke, je bilo včeraj veliko socialne pravičnosti. Kako pa to jemljete, gospod Podobnik, je pa razvidno iz interesa, ki ste ga vložili skozi zakon. Hvala.
Še kdo? Kolega dr. Bajuk.
Hvala lepa. Zelo na kratko. Gospod predsednik! Mi smo amandma kolega Kebriča podprli. Sicer se ne strinjamo z njegovimi argumentacijami, kar se tiče prvega pokojninskega sklada in tega. Mi smo glasovali za to, da se to izniči. Ker je to nesprejemljiva procedura, kar je počenjal KAD in kar je počenjala vlada, s tem da je prepozno prišla s tem predlogom v javnost. Zaradi tega in zaradi razvoja našega kapitalskega trga ocenjujemo, da je nujno potrebno, da se ta zakon zavrne in pa zavračam ocene, ki jih je ravnokar izjavil gospod kolega Podobnik.
Še kdo? [[Nihče.]] Glasujemo! Pozor pri glasovanju! 51 navzočih. 5 za in 42 proti. [[Za je glasovalo 5.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. To je bilo tudi zadnje glasovanje v okviru oktobrske seje državnega zbora. Vsem se zahvaljujem za sodelovanje in želim tako vam, kot tistim, ki so spremljali sejo, prijeten vikend. Hvala lepa.