Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 78 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svojeidentifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je u elektronskom sistemu prisutno 89 narodnih poslanika i tako da postoje Poslovnikom utvrđeni uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 286. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Slobodan Samardžić:
Poštovani narodni poslanici, poštovana predsednice Skupštine, danas prema izveštajima medija počinje preregistracija vozila na KiM, preregistracija utoliko što će Srbi morati da se odreknu tablica koje su imali do sada sa srpskim gradovima na početku, a da uzmu tablice UMNIK, takav je bar dogovor iz ovog dijaloga. Tu se otvara veći broj pitanja, samo ću neka da postavim Vladi. Ali pre toga, hteo bih da skrenem pažnju na sledeću stvar - to jeste zapravo način kako da se i Srbi privikavaju na nezavisno Kosovo, oni koji tamo žive, a i mi koji živimo ovde kako da se privikavamo na nezavisno Kosovo i sama Srbija i njena Vlada kako da se privikavaju na nezavisno Kosovo. Ono što je nevolja jeste u tome što su u ovom dogovoru učestvovali predstavnici Vlade, zapravo, taj dijalog je pod Vladinim patronatom i vođstvom. U ovom trenutku postoji jedna velika neizvesnost. Naime, ne zna se na koji način će se izvršiti ova preregistracija. Mi smo početkom jula na Odboru za KiM, kada smo dobili izveštaj Borka Stefanovića o razgovoru, i kada je tema preregistracije i novih ličnih karata bila na dnevnom redu, izričito zahtevali da dobijemo papir sa tog dogovora, da nas on kao članove Odbora za KiM i članove Skupštine direktno preko dokumenta obavesti o tome kakav je to dogovor, šta tu stoji i na koji način će se primenjivati te odredbe o novim registarskim tablicama, novim ličnim kartama itd. Do danas nismo dobili taj odgovor i taj papir. Kasnije se videlo, povodom pečata Kosova, carine Kosova, na koji način je to diletantski ispregovarano, kada se zapravo videlo da naša strana ne zna na koji način će se koristiti pečat Kosova. Slična stvar je sa ovom registarskim tablicama i sa ličnim kartama, kasnije, o čemu ćemo verovatno razgovarati kada one budu trebale da se primenjuju. Naime, pitanje za Vladu, kada već to nismo mogli da dobijemo na Odboru za KiM od šefa naše delegacije na dijalogu, jeste – koja će dokumenta Srbi morati da prilože, oni Srbi koji budu želeli da dobiju registarske tablice UMNIK? To je ono što je potpuno neizvesno. Da li će oni moći sa svojim postojećim dokumentima, to su dokumenti Republike Srbije, ili će morati prvo da vade albanska dokumenta, pa da onda sa tim dokumentima podignu te tablice sa kojima će moći da se kreću širom Kosova, kako kaže taj dogovor? Da li je Vlada uopšte upoznata sa time? Ako jeste, mi molimo hitan odgovor na to pitanje, zato što je jako važno za Srbe na Kosovu da vide da li oni prvo moraju da se odreknu svog identiteta i svoje lične karte iz Srbije da bi dobili te tablice za tzv. slobodu kretanja širom Kosova. Skrećem pažnju da ovako neraščišćene stvari na tom famoznom dijalogu otvaraju velika konfliktna pitanja i da su barikade na Jarinju i Brnjaku i drugde na severu Kosova rezultat takve vrste razgovora, gde se stvari ne završavaju, gde ostaju namerno otvorene i da se prepuštaju institucijama Kosova, to jest albanskim institucijama da ih završe. Jutros smo na RTS imali prilike da čujemo ministra unutrašnjih poslova Bajrama Redžepija, koji na srpskom jeziku poziva Srbe da preuzmu tablice preregistrovane za Kosovo. Dakle, i naša publika i javno mnjenje se polako navikavaju na likove članova kosovske vlade, Tačijeve vlade, kako bi jednog dana ta nezavisnost, što se nas tiče, pala kao zrela kruška. Skrećem vam pažnju da se Vlada o građanima svojim na Kosovu ogrešila više puta. Nije im dala biometrijske pasoše. Nije ih popisa. Sada ih tera da uzimaju nečije tuđe tablice, a sutra će da ih tera da uzmu albanske lične karte i najzad da priznaju nezavisno Kosovo. To je put bez povratka i zbog toga postavljamo ova pitanja da bi se kroz jedno jasno skupštinsko razmatranje o tome moglo, zapravo raščistiti o čemu je stvar. Glavni adut Vlade ovde jeste nejasnost, netransparentnost, kako biste vi to voleli da kažete. Namerno je stvar nejasna tj. netransparentna da bi se dakle u spontanom postupku Kosovo priznalo kao nezavisna država. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Pre nego što nastavimo sa radom i dam reč narodnom poslaniku Borisu Aleksiću, dozvolite da pozdravimo studente romske nacionalnosti koji su 2011, 2012. godine školske upisali prvu godinu fakulteta. To su Marijana Brankov, Smiljana Bogdanović, Roland Daniš, Nataša Davidović, Amela Demiri, Mirjana Francuski, Alen Ivšić, Sofija Jovanović, Olga Jovanović, Dragana Pokora, Velimir Marinković, Gordana Mišković, Natalija Mitrovića, Slavko Munšan, Emilija Nedeljkov, Marija Nikolić, Predrag Nikolić, Jelena Rakić, Enis Saitovski, Mara Nedeljkov, Tamara Mika, Elvis Nikolić, Svetlana Stanković, Zorica Stevanović, Jelena Stojković, Stanoja Vladisavljevilj, Valentina Ristić, Aleksandra Milanović, Jelena Petrović, Jelena Kostić, Željka Pavlović, Anđela Lalković, Aleksandar Atanasković, Robert Đorđević, Saša Zirović, Aeti Džej, Tea Alijagić, Adi Alijagić, Petar Jovanović, Novica Jovanović, Tomislav Gavrić, Milica Dodić, Ivan Vasić, Emilija Miičić, Nenad Đorđević, Nenad Ćirić, Jelena Petrović, Tamara Stanojević, Biljana Jankovec, Dušan Rančić, Mirsad Džuljandić, Izabela Bošnjak, Olga Matić, Elvin Abdulahi, Ivana Marković, Kristijan Đorđević, Miona Mihajlović, Katarina Đorđević, Miloš Prljić, Jelena Stojiljković, Jovan Kostić, Mirjana Milić, Emilija Nedeljkov, Milan Todorović, Slobodan Stanković, Stefan Mihajlović, Mile Visljiković, Maksut Maksimović, Sandra Đorđević, Irina Radosavljević, Valja Gajić, Željko Todić, Nenad Mladenović, Petar Stanković, Sanela Bošnjaković, Dragana Radosavljević, Smiljana Bogdanović, Kristijan Asković, Katarina Alić, Mihajlo Karaderević, Mara Nedeljkov, Slavko Munćan, Dušan Osmanović, Tefik Isenović, Marija Karamarković, Milena Ivković, Nemanja Nedeljković, Stefan Miljojković, Nemanja Trojanović, Aleksandar Čermijović, Marija Stanković, Marija Jovanović, Sabina Ibraimov, Marina Aksić, Vanja Vlahović, Katarina Marinković, Miloš Stefanović, Jelena Stojković, Riza Bajram, Višnja Lazarevski, Ivan Rakić, Katarina Marković, Bojan Radanović, Vladan Dimitrijević, Mina Bektović, Kristina Delač, Tanja Jovanović, Mina Turković, Miloš Purić, Filip Marčić, Adam Maksuti, Marko Cvetković, Kristina Bosinci, Redžep Krstić, Milica Jašarević, Kristina Mustafići, Kristina Todorović, Stefan Živković, Raja Estaović, Tanja Simić, Momčilo Danić, Stevan Janković, Milica Ivetić, Jovan Jovanović, Aleksandar Stevanović, Ivan Jovanović, Iseinović Željka, Aleksandar Radojković, Branislav Stanković, Remzika Salijević, Đura Novakov, Velibor Mladenović, Dragoljub Jašarević, Bratislav Amitović, Ivan Ilijić, Saša Simić, Milan Kasumović, Mladen Azemović, Saša Azirović, Bojan Đorđević, Jovan Jovanović, Višnja Lazarevski, Jovana Halupa, Dijana Stojković, Aleksandar Radojković, Jovana Popović, Saša Denić, Marko Jovanović, Kristina Marković, Katarina Živković, Maja Romanov, Emanuela Jankovec, Nikola Ramić, Stefan Ramić, Jasmina Kostić, Danijela Ramić, Nikola Petrović, Sofija Nakić, Tijana Radojević, Nemanja Mošorinski, Hjrulah Isaku, Aleksandra Đurđević, Slobodan Đorđević, Aleksandra Milikić, Anđela Vasić, Dalibor Nikolić, Ivan Stanković, Sanja Aleksić, Danica Andrejević, Andrija Jovančević, Dragana Memišević, Ivan Pereda, Boris Nikolić, Aleksandra Aleksandrović, Ljiljana Rakić, Božana Igić, Almir Rašitović, Đulizara Ramadadanović, Sanja Nikolić, Aleksandar Tajkuna, Ljubiša Jovanović, Eldena Jovanović, Ivana Demirović, Sanja Avdić i Milutin Vasiljković. Molim da ih aplauzom pozdravimo. Oni će deo naše sednice pratiti. Sada molim narodnog poslanika Borisa Aleksića da uzme reč.
Hvala gospođo predsednice, najpre postavljam pitanje Mirku Cvetkoviću i Vladi kada će da odgovore na naša učestala pitanja vezano za Kosovo i Metohiju i kada će više Vlada Republike Srbije da odgovori na interpelaciju SRS, vezano za Kosovo i Metohiju i NATO pakt. Evo, prekršili su sve rokove predviđene Ustavom i drugim propisima i zaista nema više šta da se čeka. Danas, imamo dve grupe pitanja koje upućujemo, takođe premijeru Cvetkoviću, ministru pravde, ministru Milanu Markoviću i ministru inostranih poslova. Kada će Vlada Republike Srbije da reaguje zbog učestalih kršenja ljudskih prava dr. Vojislavu Šešelju i drugim pritvorenim Srbima u Haškom kazamatu? Kada će da reaguje, kako u samoj Srbiji, tako i u UN, jer evo, kao što znate od petka Vojislav Šešelj nema više privilegovanu komunikaciju, a to znači da on nema nikakvu pomoć svojih savetnika i svojih saradnika iz Beograda, čak ni najmanju tehničku pomoć. Dakle, mi njemu ne možemo više da pošaljemo ni faks, niti bilo kakav dokument, jer su mu iz sekretarijata Haškog tribunala neopravdano zabranili privilegovanu komunikaciju. Ovo predstavlja jasno kršenje i samog Statuta Haškog tribunala ali i brojnih konvencija kojima se štite ljudska prava i zaista je pravo vreme za Vladu Republike Srbije, posle devet godina pritvora Vojislava Šešelja da nešto kaže. Kao što vidite predstavnici Ruske federacije u Savetu bezbednosti su već nekoliko puta pokrenuli pitanje koje se tiče kršenja ljudskih prava Vojislava Šešelja. Pored toga, postavljamo pitanje, do kada će, istim funkcionerima naravno, do kada će Vlada Republike Srbije tolerisati zloupotrebu Haškog tribunala od strane velikih zapadnih sila? Kako je moguće da i dalje Vlada Republike Srbije ćuti, a toliki broj građana Republike Srbije je u Haškom kazamatu, rekli smo Vojislav Šešelj već devetu godinu u pritvoru, a da je završena tek polovina prvostepenog postupka. Čak je i predsedavajući sudija Antoneti, izjavio da je oboren svetski rekord u dužini trajanja postupka kada je u pitanju profesor dr. Vojislav Šešelj, a evo kako to zapadne sile zloupotrebljavaju Haški tribunal. Navešću vam izvore visokih funkcionera tužilaštva Haškog tribunala. Naime u svojoj knjizi Florens Artman, koja je bila savetnik Karle Del Ponte i njen potparol za ceo Tribunal, navodi, da polovinom 1994. godine kada je Tribunal napokon mogao da počne sa radom, 22 funkcionera Pentagona i CIA, sa čitavom opremom stigla su u tužilaštvo da mu pomognu. "Vojni analitičari, pravnici u stvari obaveštajci, obavljali su strateške poslove u Tribunalu, služeći svojim vladama." Ovo je sve citat. Anglosaksonci su ostvarili nadmoć u Tribunalu. Florens Artman citira i reči Džejmi Šeja, portparola NATO pakta – budite uvereni da smo mi, NATO pakt i Tribunal, jedno i siguran sam da će Luis Arbur, tada glavni tužilac, optuživati samo osobe jugoslovenske nacionalnosti i nikog drugog. Florens Artman,bivši visoki funkcioner Tužilaštva dalje objašnjava da je za potrebe Tužilaštva i njihovih pomoćnika formiran i specijalni vojni analitički tim "At" i kaže sledeće – Amerikanci i Britanci su pohrlili da obezbede ovo visoko kvalifikovane osoblje koje im omogućuje da iz daljine kontrolišu strategije krivičnog gonjenja, proizašli iz najboljih obaveštajnih službi i ostavši lojalni prema svojim vladama. Vojni analitičari su bez sumnje bili među najsposobnijim članovima Tribunala. Florens Artman navodi i da je tužilac u predmetu protiv Slobodana Miloševića, Džefri Najs, dugogodišnji agent britanske tajne službe M-6, prema njenim tvrdnjama, i Bil Stugmer, glavni savetnik glavnog tužioca Ričarda Golstona, u stvari agent vojne obaveštajne službe SAD. Artmanova otkriva i da je tajna operacija NATO pakta, koja je dovela do likvidacije više Srba optuženih od strane Haškog tribunala, nosila naziv "ćilibarska zvezda". Vrlo je jasno da su tužioci Haškog tribunala u stvari saradnici britanske-američke obaveštajne službe. To kaže sama Flornes Artman u svojoj knjizi, koja je bila visoki funkcioner Tužilaštva i to znači da oni krše povelje organizacije UN, da oni nisu nezavisni službenici UN i Vlada Republike Srbije mora da reaguje i pred UN i u samoj Srbiji, svuda na međunarodnoj sceni, u zaštiti građana Republike Srbije, jer njima sude. Optužnice protiv njih pišu agenti i saradnici britanske i američke obaveštajne službe. Ovo nije nešto što pričaju radikali samo, ovo je nešto što pišu visoki funkcioneri Tužilaštva Haškog tribunala. To znači da su optužnicu protiv Vojislava Šešelja napisali saradnici i obaveštajci američke i britanske obaveštajne službe, to znači da se time krše propisi UN, da se krše osnovni propisi koji su garantovani međunarodnim pravom i međunarodnim standardima. Vlada Republike Srbije nesme da ćutim ovim činjenicama. Molim vas da premijer, ministar inostranih poslova, ministar Marković, koji je sad zadužen za ljudska prava i ministarka Malović, ministarka pravde, odgovore kada će reagovati na osnovu ovih navoda i zaštiti građane Republike Srbije koji su pred Haškim tribunalom. Hvala.
Narodni poslanik Mihailo Purić ima reč. Izvolite.
Poštovana predsednice Skupštine, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici, moje pitanje biće upućeno Vladi Republike Srbije i nadležnom MUP, a pre svega se tiče statusa azilanata ili lica koja su u Banji Koviljači. Svedoci smo nemilih događaja koji u Banji Koviljači već duže vremena, možemo reći već par meseci, građani Banje Koviljače i građani Loznice imaju sa azilantima. Moje pitanje glasi kako i na koji način Vlada Republike Srbije i MUP je dozvolila da toliki broj ljudi uđe na teritoriju Republike Srbije i da toliki broj ljudi dođe u Banju Koviljaču ili u grad Loznicu, ako znamo da Centar za azilante ima negde između 80 i 100 mesta za azilante, danas ne možemo da tačno kažemo koliki broj azilanata ima u Banji Koviljači, ako pođemo od toga kakva je problematika u našem gradu, ako pođemo od toga da je granica 42 kilometara dugačka i svih onih događaja koji se događaju kada imamo veliki broj ljudi koji nemaju status državljana Srbije i onih ljudi za koje ne možemo jasno da utvrdimo koja su lica, nego možemo samo da utvrdimo ime i prezime koje oni kažu nadležnom ministarstvu. Moje pitanje u ime građana Banje Koviljače i u ime grada Loznice jeste kako i na koji način da se broj azilanata u Banji Koviljači smanji i dovede u meru koja je propisana zakonom? Građani Banje Koviljače i Loznice neće zbog velike opasnosti po bezbednost svojih meštana u narednom periodu, to su danas jasno rekli, danas će imati skup, neće dozvoliti da svoja deca idu u školu. Želim da upozorim da je to pitanje veoma značajno i da je i te kako potrebno što pre rešiti. Pozivam nadležne organe da što pre reše pitanje azilanata jer mislim da ćemo svi zajedno imati velike probleme kada je u pitanju naš grad. Želim da napomenem da grad Loznica i Banja Koviljača nemaju mogućnosti da to pitanje reše. Na kraju krajeva, nije u njihovoj nadležnosti. Hvala vam.
Pošto se više niko od predsednika odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa ne javlja za reč, nastavljamo sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici: Siniša Stamenković, Nada Kolundžija, Balint Pastor i Arpad Fremond. Nastavljamo rad i prelazimo na zajednički jedinstven pretres 23, 24. i 24. tačke dnevnog reda – Predlog odluke o prestanku funkcije članu Komsije za hartije od vrednosti, Predlog odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije i Predlog odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom od 12. oktobra 2011. godine. Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički jedinstveni pretres po tačkama 23. do 25. dnevnog reda, pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 193, a shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, a da se raspodeljuje tako da poslaničkoj grupi Za evropsku Srbiju pripada jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslaničkoj grupi SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Ujedinjeni regioni Srbije - 28 minuta i 48 sekundi; poslaničkoj grupi Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslaničkoj grupi DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslaničkoj grupi SPS - JS - 18 minuta; poslaničkoj grupi LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslaničkoj grupi Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničke grupe imaju pravo da govore jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih po ovim tačkama dnevnog reda predstavljaju: narodni poslanik Zoran Kasalović - poslaničku grupu SPS - JS; narodni poslanik Zoran Krasić - poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 192. stav 3. a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstveni pretres o: Predlogu odluke o prestanku funkcije članu Komsije za hartije od vrednosti, Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom od 12. oktobra 2011. godine. Da li predstavnici predlagača, narodni poslanici Branka Ljiljak, zamenik Odbora za finansije i Suzana Grubješić, zamenik predsednika poslaničke grupe URS, žele reč? (Ne.) Da li izvestilac Odbora za finansije želi reč? (Ne.) Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Tri su spojene, pa bih krenuo redom. Gospođo Đukić-Dejanović, sećate se da smo jula meseca ove godine imali sednicu Narodne skupštine na kojoj su izabrani članovi Komisije za hartije od vrednosti. Pretpostavljam da se sećate da je predlog poslaničke grupe ZES bio da se izabere gospodin dr Radosavljević za člana Komisije za hartije od vrednosti. Gospođo Đukić-Dejanović, on je inače direktor Uprave prihoda, Poreske uprave, kako se već sada zove. Gospođo Đukić-Dejanović, dok smo raspravljali tu tačku dnevnog reda jula meseca ove godine, gospodin Dragutin Radosavljević obavestio je Narodnu skupštinu da povlači svoju izjavu koju je dao, kojom je prihvatio da bude kandidat za člana Komisije za hartije od vrednosti. Tada smo mi iz SRS upozoravali Narodnu skupštinu da je, s obzirom na novu činjenicu, Dragutin Radosavljević povukao svoju saglasnost, da u suštini njega ne možemo da biramo za člana Komisije za hartije od vrednosti, jer nije ispunjen uslov koji je propisan zakonom. Da vas podsetim, u zakonu su propisani uslovi u pogledu školske spreme, radnog iskustva, stručnog znanja i da kandidat da izjavu da prihvata da bude kandidat. Da ne bi Narodna skupština došla u jednu šizofrenu situaciju da biramo čoveka, a on ne želi da bude. Znate? On ne želi da bude član Komisije, a mi ga na silu teramo da bude član Komisije. Neprijatna situacija, znate? I lepo u zakonu stoji izjava njegova, pisana izjava sa potpisom, da je on saglasan i on je bio saglasan dok nije počela rasprava. Kada je počela rasprava i kada je čuo šta su radikali pričali u Skupštini, on brže bolje, čovek, napiše drugu izjavu i kaže – puj pike ne važi se, šalio sam se, ne želim da budem član Komisije za hartije od vrednosti, bolje je meni da budem direktor Poreske uprave, jer ako bi bio član Komisije za hartije od vrednosti, morao bi da mu prestane radni odnos u Poreskoj upravi, jer prema Zakonu o tržištu kapitala, predsednik i članovi Komisije su u radnom odnosu u Komisiji za hartije od vrednosti. Zapeli smo ovde u Narodnoj skupštini da ubedimo silu Bogovsku - Evropa nema alternativu, da im kažemo aman ljudi šta radite, ne možemo da glasamo o čoveku koji ne želi da bude član Komisije. Međutim, znate, posle glasanja iz Bodruma, sve je moguće. To je onaj primitivizam. To se desilo 2003. godine sa guvernerom. Izabran je iz Bodruma. Doduše, tad je učestvovao onaj drugi Radosavljević, rođeni brat Gutin, ali da vas ne podsećam. Kada počne izborna kampanja, samo ću to da podsećam, da znate. Sad smo videli novi primitivizam. Nije to muzički pokret, to je demokratski pokret. Čovek ne želi da bude član Komisije, vi ga izabraste na silu, i sada pravite troškove Narodnoj skupštini, pošto se ponovo bavimo Dragutinom Radosavljevićem. Pazite, sada imamo novu, znači, nije više izjava, sad je formalno-pravno ostavka. Napisao čovek ostavku 27. jula 2011. godine. Znači, morao je da sačeka da se objavi u "Službenom glasniku", pa onda da napiše izjavu - podnosim ostavku na mesto člana, a on nikada nije ni stupio na funkciju člana Komisije za hartije od vrednosti, evo ga i dalje u Poreskoj upravi. Šta mi to krečimo ovde? Lepo čovek rekao ne želi da bude, a vi ga na silu izabrali. Upozoravao sam vas u hodniku, aman ljudi šta radite? Kaže – mora to tako po Ustavu i zakonu, a sutradan neka podnese ostavku. Pa čega se mi to igramo ovde, što bi rekla gospođa Čomić, čega se to igramo? Ne može država tako neozbiljno da se vodi. Vi mislite da je država igračkica - lego kocke, pa hajde. Okruglo na okruglo, četvrtasto na četvrtasto. Super, nama, pogodio sam. Ne može to tako, gospodo demokrate. Država je ozbiljna stvar. Sada da vidimo zašto čovek podnosi ostavku? Nije naveo razlog. Čim neko ne navede razlog zašto podnosi ostavku, onda imam legitimno pravo da pronalazim razlog. Šta se to dešava sa Komisijom za hartije od vrednosti?Sada imamo u komisiji dr Zorana Ćirovića, mr Zoricu Krnjević-Mišković, imamo Dušana Bajeca i imamo Milka Štimca, koji je pod ostavkom proveo ceo mandat kao predsednik ove komisije. Šta je to toliko sporno u toj Komisiji za hartije od vrednosti?Vidite, kaže se – visina zarade u Komisiji prema podacima za jul mesec 2011. godine. Zašto vam ovo saopštavam za jul? U julu je izabran i u julu je podneo ostavku. Kaže se ovako – funkcioneri, rukovodioci u Komisiji za hartije od vrednosti imaju mesečnu platu od 313.880 do 354.609 dinara. Koliko je to prosečnih zarada? Kaže – direktori sektora, rukovodioci odeljenja od 176.689 do 196.731 dinara. Ostali zaposleni, znate kako je od Balinovca na ovamo, kaže – državni službenici i nameštenici. Ovi su namešteni, da ne budu državni službenici, pa su nameštenici. Gospodo nameštenici u Srbiji, da znate, ostali zaposleni u Komisiji za hartije od vrednosti imaju platu od 73.632 do 175.768 dinara. Jadan Boris Tadić, on ne može ni da sanja ovu platu kao predsednik Republike. Vidite da ova Komisija za hartije od vrednosti liči na onu Agenciju za kontrolu leta. Znate? To je ona agencija gde se nalazi žena onog ministra i tamo je onaj Nikola Stankov. Tamo je mesečna plata po sedam - osam hiljada evra. Ovo vas ne interesuje, nema potrebe. Ima koga ovo interesuje. Hajde da vidimo šta radi naša Komisija za hartije od vrednosti? Komisija za hartije od vrednosti je planirala 2009. godine 307 miliona prihoda. Ostvarila je 178 miliona. U 2010. godini su planirali 327 miliona dinara. Ostvarili su samo 97 miliona dinara. Za ovu godinu su planirali 338 miliona dinara. Neću da vam čitam kakve su njihove javne nabavke, koliko se troši na kompjutere, koliko na kafice i ove stvari. Samo ove podatke koje sam vam saopštio o prihodima i ostvarenim prihodima, neću sada da ih upoređujem sa rashodima, stavite u kontekst sledećeg podatka. Komisija za hartije od vrednosti ima sistematizovano 50 vrsta poslova, 50 radnih mesta i očekuju da ukupan broj zaposlenih bude 109. Trenutno imaju 38 radnika na neodređeno vreme, jednog radnika na određeno vreme i jedno lice koje je neraspoređeno. Znači njih 40 treba da potroši 313 miliona dinara. Ako gospodin Dragutin Radosavljević ne želi da ide u ovu "zlatnu koku", onda možemo da zamislimo kakva je njegova pozicija u Poreskoj upravi. Mnogo bolje prolazi u Poreskoj upravi. Zašto zaključujem ovo? Zato, od kada nas je zapljusnula ova evropska demokratija, ovde važi samo jedan princip. Imaš pare, lep si, pametan si, poželjan si. Nemaš pare, nisi lep, niko te ne voli, niko neće sa tobom da se druži. Vaš sistem vrednosti je -koliko para toliko muzike. Kako taj sistem primenjuje Dragutin? Kaže – šta ću ja na socijalna primanja od 400 hiljada dinara mesečno, kada mi je u Poreskoj upravi očigledno bolje. Koliko to tamo ima? Vi ste potpuno nesvesno izazvali ovu vrstu spora. Na silu ste izabrali čoveka, koji nije želeo da bude to. Verovatno ste hteli da ga uklonite sa mesta Poreske uprave, da bi tamo završili neki posao. Pošto ta "operacija trijumf" nije uspela, imamo drugu sednicu na kojoj se raspravlja o čoveku koji se zove Dragutin Radosavljević, ni kriv ni dužan. Čovek nije ništa ni izazvao, niti je tražio. Sada, ako bi išli nekom logikom, verovatno bi sada poreski obveznici trebali vama da naplate sve ove troškove sve ovo što piše u novinama – sedam tona goriva za dnevno zasedanje, a ove troškove koje naplaćujete vi sa strane, to sve treba da se naplati DS. Mada, otvorio bih istragu, kao što je protiv HDZ, da vam iskreno kažem. Ima elemenata za tajne fondove. Pa, znate Gorana Kneževića. Mislim, rešen problem. Ovde se suštinski otvara pitanje izjave volje. Kakav tretman ima izjava volje jednog pojedinca? Nekako ste ga naterali da potpiše izjavu da prihvati. Kad je čuo našu raspravu, on brže bolje kaže – ja povlačim svoju izjavu, ne prihvatam. Vi ste ga opet na silu izabrali. Sada meni dajete prostora da ja prokomentarišem kako se to dešava, šta se to dešava saizjavama u Narodnoj skupštini? Gospođo Đukić-Dejanović, 14. oktobra 2008. godine, vi možda niste to znali, ali ste kasnije sve to pokrili, na neki način amnestirali, u onoj zgradi tamo, istu smo situaciju imali sa izjavom jednog čoveka, Ferzo. Da li znate ko je taj? Poslanik ZES-a iz Priboja. Otišao čovek u biblioteku, aktivirana njegova blanko ostavka, kada je izašao iz biblioteke, video izveštaj, potpisao ga Zumbul Nikolić, a u to isto vreme, gospođo Đukić-Dejanović, Nikolić drži 78 blanko ostavki i vi se niste bunili, nije se bunio ni onaj koji je predsedavao prethodnom sednicom Administrativnog odbora. Kako vi to funkcionišete sa izjavama građana? Ja ne zastupam ni jednu stranu ovde, nego pokušavam da vas ubedim, odnosno da vas obavestim, nema šta da vas ubeđujem, zna se, iza tog projekta je stala Amerika, Miki Rakić, depeše su, sada glume tu, svađaju se kobajagi. Kako može da se svađa Toma sa tata Borisom? Boris mu je napravio stranku.Neposlušno detence. Nego malo prevarite ove proevropske itd, ako možete još malo da drmnete neki glas. Nema toga, džabe ste krečili, kao i ova izjava, evo vidite. Prošli put ste se smeškali, sada se nešto ne smeškate. Šta je? Nije se još digla ova magla, eto vidite, mic po mic, sve dođe na svoje mesto. Znači, ona vrsta gordosti koja je karakteristična za rad u Narodnoj skupštini ne valja. Mora razum da pobedi. Moraju činjenice da se stave na sto. Mora da se pogleda istina, a ne da se leči stres, gospođo Đukić-Dejanović, i da brojite do deset. Mora istina da pobedi. Uvek je istina pobedila. Da li vam je smešo? Vidite kako mi je drago što sam vas nasmejao. Sada da pređemo na 3. tačku. Treća tačka jeste - G 17 plus menja svoje u odborima. Izvinjavam se, vi se zovete URS, ali za mene ste G 17 plus, jer kada kažem ljudima da ste G 17 plus, oni svi kažu - pu, pu, pu, da se pomerimo, nećemo da glasamo, još onih hiljadu evra ne mogu da vam oproste i mi principijelno nemamo ništa protiv toga. Odmah da se razumemo, to je legitimno pravo svake poslaničke grupe, odnosno političke stranke koja je na izborima zastupljena. Neki vaši ljudi su podneli ostavke zbog sukoba funkcija itd. i to je sve u redu. Međutim, gospođo Đukić-Dejanović, ovo je prilika da se otvori tema, jedno novo pitanje – da li treba da se vodi računa o tome ko će biti predsednik neke komisije ili nekog odbora? Gospođo Đukić-Dejanović, imali smo velikih problema, kao Srbija, zbog Dragoljuba Mićunovića, sećate se. To što vi niste hteli da uvrstite u dnevni red zbog Poslovnika, to je neka druga tema. (Predsednik: Srbija nije imala problema sa profesorom Mićunović i molim vas da vodimo računa o dostojanstvu Skupštine i pojedinaca.) Gde su žene u SE? Gde su žene poslanice u SE? Kako vi možete da kažete da sam ja nešto zaboravio? Ja sve pamtim, ja sam čak i zlopamtilo, ako vas interesuje. Sva vaša zla pamtim, zato sam zlopamtilo. Svako vaše zlo koje ste pričinili SRS je žigosano. Kako nije učinio štetu Srbiji? Koliko su nas prozivali iz Saveta Evrope što nije hteo da ubaci neke žene da budu u delegaciji, poslanike? Ode ta delegacija i predstavnik delegacije zastupa stavove suprotno stavovima Borisa Tadića. Slažem se da je to unutrašnja politička stvar DS, da imaju tamo frakcije, Mićun, Boris, ova frakcija pod uticajem Amerike, ova pod uticajem Nemačke, ova pod uticajem Turske, sve to razumem. (Predsednik: Gospodine Krasiću, istine radi, da ste gospođi Radeta i potpredsednici Nataši Jovanović dali poziciju ne zamenika nego člana, ne bi bilo nikakvog problema. Javnosti radi i informacije istinite radi tu je samo bila jedna tehnička nelagodnost više, nego suštinski problem, ali vi ste to mogli da predupredite. Nemojte stavljati na teret nikome nešto što je unutar vaše poslaničke grupe rezultiralo time da su dve, inače aktivne poslanice imale status zamenika, a ne člana.) E, kad bi to bilo istina što ste rekli, nego što niste ni čitali novine od pre godinu dana, kada je to objavljeno, ali dobro, morate i vi nešto da kažete, ja vas razumem. No, idemo dalje. Nemam nameru da mirim Borisa Tadića i Dragoljuba Mićunovića ali, gospođo Đukić-Dejanović, još nije formirana grupa prijateljstva između parlamenata Srbije i Irana. Imamo poslanike koji su se prijavili i ja treba da budem predsednik te grupe prijateljstva. Stičem utisak da vi mene mrzite, pa zbog toga nećete da pravite grupu prijateljstva i da negujete dobre odnose sa Iranom, a vi ste bili, gospođo Đukić-Dejanović, u Tekeranu i vi ste najavili – čim se vratite u Beograd, odmah će da se formira grupa prijateljstva. Jel tako? Pričao mi je ambasador i ministar i Petar Jojić je bio sa vama u delegaciji. Ja nikad ne lažem, samo da znate. Znači, ne može to od jednog čoveka da zavisi, da budemo iskreni. Može on da bude doajen, može da bude šta god hoće, ali ne može od njegove volje da zavisi. Nemamo nameru da ulazimo u kvote drugih poslaničkih grupa i drugih političkih stranaka kada su u pitanju odbori. To je legitimno pravo svake političke stranke zastupljene u Narodnoj skupštini. Molim vas, morate da vodite računa koga vi predlažete za neka mesta. Mogu da shvatim da postoji neka odbojnost, ali lični porivi ne mogu da prevagnu u odnosu na državne interese. Ako neko ne zna šta su državni interesi, neka ponese Ustav i neka ga stalno čita. Ne može gospodin Mićunovićda kaže – šta to Kosovo, baš nas briga. Od preambule do poslednjeg člana svuda vrvi KiM, u svim odredbama. To je bila naša inicijativa, gospođo Đukić-Dejanović, kod vas. Znamo mi ko treba taj posao da uradi, ali želimo da skrenemo pažnju – nemoguće je da se na jedan način vodi politika i kaže se da je to u skladu sa Ustavom i onda potpuno suprotna politika iz iste političke stranke i onda kaže da je i to u skladu sa Ustavom. Ne znam da li je taj naš Ustav lastik, hulahop, pa se razvlači ovako. Nije Ustav takav. Ustav ima neku svoju normativnu čvrstinu. Da budemo načisto, ne sporimo pravo G 17 plus da promeni, ali koristimo priliku da skrenemo pažnju da postoje neka rešenja koja su u čistoj nadležnosti nekih političkih stranaka i nekih poslaničkih grupa. Vodite računa koga postavljate, jer očigledno ti ljudi koje ste postavili ruše vašu politiku. Vaša politika je – četiri stuba i Evropa, ako da Bog Kosovo itd. i osnovna vaša deviza – uzmi sve što ti život pruža. Sada ne može Mićunović da poništava predsednika Republike. (Predsednik: Vreme.) Hvala.
Razumem vaš potrebu da štitite ugled predsednika Republike i to je u redu, ali način na koji ste to uradili … (Zoran Krasić, sa mesta: Znaš koliko me za njega zabole.) Dobićete, zaista, sankciju ako nastavite da komentarišete. Poštovani narodni poslanici, već smo otpočeli raspravu saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaranjem zajedničkog jedinstvenog pretresa o Predlogu odluke o prestanku funkcije članu Komisije za hartije od vrednosti, Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera NBS i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova Odbora Narodne skupštine Republike Srbije sa ispravkom od 12. oktobra 2011. godine. Pošto nema više predstavnika poslaničkih grupa koji žele da uzmu učešće, obaveštavam vas da je, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa prijavu za reč u pisanom obliku sa redosledom narodnih poslanika podnela poslanička grupa SRS. Dajem reč potpredsednici Nataši Jovanović. Izvolite.
Gospođo predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, imamo jednu situaciju na koju smo upozoravali, ako se sećate vi, gospođo Đukić-Dejanović, ili je tada predsedavala gospođa Čomić. Dakle, uoči letnje pauze ovaj slučaj gospodina Dragutina Radosavljevića je nešto na šta smo mi upozorili. Očigledno ne da nema sinhronizovanosti u redovima DS, već način na koji DS pokušava da određena mesta u određenim institucijama i ustanovama, kao što je Komisija hartija od vrednosti, na kraju krajeva potceni i izvrne ruglu ili se podsmeva Narodnoj skupštini, upravo pokazuje slučaj gospodina Dragutina Radosavljevića. On je, gospođo Đukić-Dejanović, kao što znate, naš sugrađanin, Kragujevčanin, dugogodišnji je član, već 20 godina, DS. Bio je odbornik i direktor Preduzeća za izgradnju Grada Kragujevca. Od pre nekoliko godina je direktor Poreske uprave Srbije. Za mene je bio zaista neverovatan, poznajući, kao što i vi poznajete, gospodina Radosavljevića, sam taj predlog koji je zaista došao iz redova DS, gde oni ne vode računa o tome, najpre da ljudi ne treba da imaju dve takve funkcije, ili su želeli neki drugi obračun sa njim na vrhu Poreske uprave. Za mene je bilo neshvatljivo da, bez obzira na političke razlike i sve ono što nas dijametralno suprotstavlja u poimanju i demokratije i politike i svega, on prihvati da bude i direktor Poreske uprave i član Komisije za hartije od vrednosti. Gospodin Krasić je, kao predsednik Odbora za finansije Narodne skupštine Republike Srbije, tada rekao da se ne bavi time Skupština. Dakle, isto smo pričali, koristili i mi vreme, kao i članovi drugih poslaničkih grupa, i rekli smo – vidite, jer nema izjave, čovek neće da bude član Komisije za hartije od vrednosti. Kako on može u ovoj situaciji, kada tajkuni, kojima to Tadić odobrava i Mirko Cvetković, da upravlja Poreskom upravom, to je druga stvar. Lično imam otvorenu sumnju, kao i svi vi, da on može danas da pozove Miroslava Miškovića telefonom i da mu kaže – slušaj, Miškoviću, ti duguješ na stotine milijardi dinara poreza državi Srbiji i ti to treba da platiš. Možda bi on to i hteo, ali jednostavno ne sme. Kako to da uradi? Onda mu ode glava. Možda je i pokušavao da sprovede neke takve akcije, u smislu da poveća budžet Republike Srbije, a on zna i inače nam je javno obećao pre 15 dana da će biti uskoro objavljena lista od 100 najvećih dužnika državi, poreskih dužnika. Svakako je na čelu te liste i onaj koji je apsolutno prekršio sve rekorde, nezabeležene u bilo kojoj državi, a takav bi morao da bude u zatvoru, a to je Mišković, za neplaćen porez državi. Dakle, mi sad čekamo tu listu. Možda je on i hteo da krene u taj obračun, a vi ste rekli – aha, hajde malo da ga ućutkamo, sad ćemo da ga predložimo za Komisiju hartija od vrednosti, pa ćemo onda, kao što reče gospodin Krasić, da ga pomerimo sa te funkcije. To se nije desilo zbog toga što smo mi alarmirali javnost tada na sednici u junu mesecu. Svedoci su sve kolege, i srpski radikali, kao i čitava javnost. Rekli smo – ne možete da gurate negde nekoga bez izjave. Kao što reče gospodin Krasić, tamo gde su, a pre toga se zakleli u crkvi, pred Bogom, dali izjave da će poštovati programska načela, statut i sve ono što je SRS kao institucija u pravom smislu reči, takvi su dali izjavu stranci, a onda je ovaj Nikolić, bedni miš, agent, ko zna za koga taj sve već radi, pokupio, ukrao i oteli ste mandate SRS. Vidite kako primenjujete dvostruke aršine. U situaciji kada stranka, koja na to ima pravo po članu 102. stav 2. Ustava Republike Srbije, hoće da štiti izbornu volju građana, iskazanu na izborima 2008. godine, kada su građani glasali za listu SRS-dr Vojislav Šešelj i dali nam toliko poverenje i 78 poslaničkih mandata, vi u trenutku kada se Vučić i Miki Rakić, šef kabineta Borisa Tadića, što u Ševeningenu, što u kabinetu preko puta na Andrićevom vencu, ko zna gde i u kojim budžacima dogovore, kradete mandate SRS, pravite tu fantomsku navodnu političku stranku, koja se bori za bolju budućnost Srbije tako što će brže od Tadića da proda KiM i da radi na dezintegraciji, na uništavanju svega u Srbiji. Sa druge strane, ljude koji to ne žele, koji bez obzira što su članovi DS, kao što je predmet ove naše rasprave Dragutin Radosavljević, vi na silu terate da budu nešto i na silu ih izaberete. Zato što poslanici većine apsolutno nisu ništa drugo nego glasačka mašina, većim delom. Naravno, vi tu imate visokoumnog Dragoljuba Mićunovića, pa da se vratim na ono malopre što ste rekli, gospođo predsedniče, gospodinu Krasiću, to uopšte nije tačno što ste rekli, da su naši izabrali nas pripadnice, uslovno rečeno, slabijeg pola za članove, mi ne bismo imali takvu situaciju. Što nisu oni u startu izabrali koleginicu Natašu Vučković, nego Mićunović hoće da ima sve pozicije? Što on kao veliki šef i politički savetnik, koji tako bruka državu i pominje nekakvu konferenciju, hvali Ahtisarijev plan koji nam otima KiM, nije bio toliko svestan situacije, pa da kaže – evo, koleginice, izvolite? Što ste nam tamo ukrali mesto u toj međunarodnoj delegaciji i dali ga ovom izdajniku Tomislavu Nikoliću? To mesto u Parlamentarnoj skupštini Saveta Evrope, gde se taj nesrećnik, izdajnik vodi, pripada SRS. On tamo ima status člana, ali nema ga već na, da znaju građani Srbije, ko zna koliko zasedanja, ja mislim od prošle godine da nije ni dolazio tamo. Tamo inače kolege parlamentarci iz svih zemalja EU, sa kojima mi razgovaramo, znaju da je on potpuno u službi Brisela i onih koji upravljaju njihovom zemljom. On se time hvali, nego mu malo teže ide, ne mogu da ga prime u ovu "IPP grupu", uz sve lobije koje ima, jer moraju da provere da li se dovoljno preobrazio i da li je, posle onoga u šta se zaklinjao, izdao svog predsednika, kuma, crkvu i sve, postao ono što oni hoće. Sad su se uverili da jeste i da je mnogo prijemčiviji za njih u izdaji i u svemu nego što je to čak u ovom trenutku i Boris Tadić i DS. Što se tiče ovih članova odbora i kolega, kao što reče gospodin Krasić, vi znate da mi u procesu poštovanja svega što su postulati parlamentarne demokratije, od obnavljanja višestranačja do dana današnjeg, želimo da se poštuje reciprocitet, zastupljenost poslaničkih grupa i da svaka stranka ima pravo da menja svoje članove u odborima. Ali, opet dolazimo, gospođo Đukić-Dejanović, do naših sugrađana. Ko su ovi ljudi kojima prestaje funkcija u odborima, u Odboru za kulturu i informisanje, u Odboru za zdravlje i porodicu, u Odboru za obrazovanje, nauku, tehnološki razvoj i informativno društvo, u Odboru za prosvetu? Opet kolege koje su do juče bile u redovima stranke G17 ili koalicije G17 – Zajedno za Šumadiju, a sad ste vi nekakvi URS, sa Dinkićevom famoznom pričom o decentralizaciji i novim radnim mestima, što je zaista jedan običan politički marketing, uz to opasan projekat za Srbiju u budućnosti i proces njene dezintegracije, ali gospodin Milenić, gospodin Veroljub Stevanović i gospodin Nebojša Zdravković su kao gumicom izbrisani iz redova G17. Vi ste se, gospodo iz G 17,posle tri i po godine, jer nema tu sad ni gospođe Grubješić ni gospodina Senića, setili da su oni u sukobu interesa i da ne mogu da obavljaju funkciju narodnog poslanika i funkciju gradonačelnika, predsednika Skupštine, zamenika predsednika gradonačelnika, itd. Mi smo vas na to upozoravali početkom ovog mandata, konstituisanjem Narodne skupštine još u junu mesecu 2008. godine, a vi ste rekli – ma, kakvi, to nema veze. I tada smo vam citirali odredbe Ustava Republike Srbije. Jel bilo tako? Kada je vama dobro i kad treba da pravite tu fantomsku stranku koja će isto kao i vi nastaviti da pljačka Srbiju, zvana SNS, na čelu sa Nikolićem i Vučićem, vi radite šta hoćete, gazite Ustav i onda mogu tako sa ulice, oni koji su izabrani na listi, čiji nosilac je dr Vojislav Šešelj, da izdaju Šešelja i radikale, zadrže mandate, rade ovde šta hoće, a sa druge strane kršite Ustav i onda se posle tri i po godine setite, tek posle ko zna koje opomene Agencije, da oni ne smeju da budu. To što vi sada imate trvenje političko, i sukob i takav odijum nezadovoljstva kod Stevanovića, Milanića i Zdravkovića, nas baš briga, kao i za to što vi iz DS na samo nekoliko meseci pred izbore zbog cele situacije glumite u gradu Kragujevcu nekakvu opoziciju sa šačicom vaših odbornika. Naravno da to ne može kod građana Kragujevca jer oni vrlo dobro znaju da ako je neko opozicija Stevanoviću, njegovoj vlasti i Dinkiću i svima vama, to je u gradu Kragujevcu SRS. Ali, ovo što radite je besmislica, zato što vas treba neko da opomene, što treba da prođe ne znam koliko vremena da biste vi nešto shvatili i došli do zaključka da moraju Ustav i zakoni ove zemlje da se poštuju. To što ste ukrali mandate SRS, to što mi ne možemo, za razliku od vas, da zamenimo one od kojih se, kao što reče predsednik Šešelj, gnušamo što su ikada bili, poput Nikolića i Vučića, bilo kakvi njegovi saradnici, to će vama da se obije o glavu. Jer narod uz to što ne može da podnese izdaju, a pogotovo izdaju takve vrste, pod patronatom onih koji uništavaju Srbiju, onih koji nas pljačkaju, svakako ne može da podnese korupciju, nepoštovanje i kršenje Ustava i zakona, a pre svega politiku koja vodi Srbiju u sunovrat i urušavanje onoga što mi gradimo i pokušavamo da izgradimo 20 godina u Narodnoj skupštini Republike Srbije, a to je poštovanje svih parlamentarnih, normalnih procesa, a pre svega poštovanje narodne volje. Mi smo uvereni da ćemo na izborima koji će uslediti za nekoliko meseci, pre svega zbog naše doslednosti, zbog toga što smo jedina politička stranka koja se zalaže protiv vaše pogubne politike ulaska Srbije u EU i u zlikovački NATO pakt, osvojiti veliki broj glasova birača. Naša doslednost i pre svega istrajnost i hrabrost našeg predsednika da se sa svetskom nemani, a čuli ste gospodina Aleksića, samo ne znam koliko ste slušali, jer dok je on govorio o tome da Vlada Srbije, da Skupština, da nadležni organi treba da reaguju što je predsednik Šešelj devet godina zbog lažne optužnice u haškom kazamatu, i juče ona bruka da mu sude drugi put za tzv. nepoštovanje suda, da dobije 18 meseci zatvora, da mu ukinu privilegovanu komunikaciju, da ne može da ostvari nikakav kontakt, e, to je to što vi nigde, ni u jednom odboru i nigde niste podigli glas protiv toga. To govori o vama, a njegova istrajnost i naša, zajedno sa njim, dovešće do boljitka i oporavka Srbije, u to budite sigurni. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Poštovani narodni poslanici, umesto da danas razgovaramo o problemima srpskog naroda na KiM, o KiM, umesto da razgovaramo o standardu građana, o neprihvatljivosti puta koji ste nam zacrtali prema EU, upravo zbog toga što nam oni oduzimaju 15% teritorije, da raspravljamo o tome da je u toj EU finansijski slom na pomolu, vidite šta se dešava sa Grčkom, na redu je Španija, na redu je Portugalija, Italija, da nijedna zemlja koja je tamo nije dužna manje od 200 milijardi evra, mi raspravljamo o nekim tačkama dnevnog reda koje će malo ili ni malo dotaći građane Srbije. O čemu se zapravo radi? Birali smo članove Komisije za hartije od vrednosti. Vi ste predložili gospodina Dragutina Radosavljevića, direktora Poreske uprave. Čovek sam povukao izjavu o kandidaturi, ali, i pored toga, nije moglo da se jednostavno objasni da je čovek izjavio da više ne želi da bude član Komisije za hartije od vrednosti, već smo morali, naterali ste Narodnu skupštinu, naterali ste parlament da glasa i da ga imenuje na funkciju člana Komisije za hartije od vrednosti. Dakle, on je izabran mimo njegove volje. Šta je sa izjavom? Šta je sa voljom? Čovek je sam napisao ostavku. On je sad nateran da napiše ostavku na radno mesto i na funkciju na kojoj ni jedan jedini sekund nije proveo. U julu je izabran – u julu podneo ostavku. Plata na koju je trebalo da bude izabran, i ovo bi trebalo da zainteresuje građane Srbije, je negde oko 400 hiljada dinara, od 370 do 400 hiljada dinara. Koliko je to plata predsednika države? Koliko je to plata predsednika Narodne skupštine? Koliko je to plata poslanika? Koliko je to prosečnih plata Srbije ili penzija? Zbog čega to čovek tako jednostavno odbije? Hajde da ne ulazimo u njegovu ličnu želju da ne prihvati to iz nekih drugih razloga, ali, čovek onda sam sebi postavlja pitanje – ako je ovaj odbio platu od 400 hiljada dinara, koliku li platu ima kao direktor Poreske uprave i koliko je tu onda prosečnih plata građana Srbije i penzija obuhvaćeno? Ovo je dokaz, dame i gospodo, koliko ova koalicija 126 brine o državi, brine o građanima, o standardu. Ovo je dokaz koliko njih ama baš ništa ne interesuje -i kocka je okrugla i lopta je četvrtasta, ako uspeju da skupe u danu za glasanje 126. Ovo je dokaz koliko država brine o građanima u Srbiji, a pogotovo koliko brine o građanima koji se nalaze, zahvaljujući dobrim delom ovoj vlasti, u Haškom tribunalu. Gospodin Aleksić je malo čas rekao da su optužnicu prof. dr Vojislavu Šešelju pisali agenti M-6, CIA-e, itd, koji se nalaze na mestima istraživača, tužioca, zamenika tužilaca u Haškom tribunalu, ali su njegovu optužnicu pisali ovi agenti koji su se u to vreme nalazili na vrlo visokim funkcijama u ovoj državi Srbiji. Kad to kažem, mislim na Svilanovića, a i na još neke, kao i na pokojnog premijera Zorana Đinđića i na njegovu izjavu – vodi ga i ne vraćaj ga više. Druga tačka koja mnogo očitije pokazuje nezainteresovanost ove vlasti da sutradan posle izbora u ovoj državi ostane bar nešto. Naime, član Saveta guvernera. Pročitaću njegove karakteristike. Rođen je 1947. godine, zove se Nikola Martinović, to znači da čovek sad već ima 65, 66 godina, bira se na mandat od šest godina, to znači, kada mu istekne mandat, ako daj bože da dočeka tih 72 godine, odavno bi trebao da šeta unučiće. Birate čoveka koji je odavno trebao da ode u penziju. Za dve godine će ispuniti i onaj drugi uslov koji je obavezujući, a to je 65 godina života. Radno iskustvo koje ga preporučuje za ovo mesto člana Saveta guvernera Narodne banke je posebno interesantno – radio je u Transportnom preduzeću "Dinamotrans" iz Subotice, kao rukovodilac, pa je onda radio ka finansijski direktor u tom istom preduzeću, pa je radio kao generalni direktor Fabrike obuće "Solid" Subotica, sve je u vezi sa fiskalnom politikom, sve je u vezi sa Narodnom bankom i sve je u vezi sa funkcijom guvernera i njegovih zamenika. Onda prelazi na mesto pomoćnika generalnog direktora za finansije u "Naftagas promet", to je "Jugopetrol", deo "Jugopetrola", odnosno sad NIS-a, posle toga, od 2004. do 2008. godine, čovek u godinama i sa iskustvom iz oblasti ove odlazi za člana Upravnog odbora Naftne industrije Srbije, pa ga onda biramo opet 2009. godine do danas na mesto člana Upravnog odbora Naftne industrije Srbije, da bi istovremeno bio i specijalni savetnik generalnog direktora Naftne industrije Srbije od 2005. godine do danas. Možda nisam dovoljno pametan, ali nigde ne videh ovde vezu njegovog rada dosadašnjeg, prema tome i njegovog iskustva sa Narodnom bankom, sa mestom savetnika guvernera Narodne banke. Ali, dobro, nije ni to toliko strašno. Uostalom njegova i tema na magistraturi je bila "Transformacija poreskog sistema u Srbiji sa uvođenjem PDV-a". Nešto drugo o čemu bismo morali danas malo da razmislimo, odnosno vi da razmislite pre nego što u danu za glasanje dignete ruku, jel se to podmlađuje Šoškićev tim? Guverner Šoškić je relativno mlad čovek i normalno da okupi mlade, kako ste vi ono 2000. godine govorili, mladi, lepi i pametni, došli iz belog sveta, pozauzimali funkcije, došli u patikama i doveli nas ovde gde se sada nalazimo i gde, neka mi ne bude zamereno, samo babica može da nas izvadi. Da li mi to obučavamo mlade koji će sutradan biti izuzetno veliki stručnjaci iz oblasti finansija? Koliko će godina imati ovaj kandidat kada bude završio svoj mandat? Preračunao sam, 72. Prosečni vek je u Srbiji za muškarce oko 70 godina, ako se ne varam. Nemojte dovoditi u situaciju neku novu skupštinu da zbog te činjenice na dve godine bude morala da bira novog člana Saveta guvernera. Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je krajnje vreme da se ova skupština pozabavi problemima koji su od vitalne važnosti za državu Srbiju. Pritom, ponavljam, da se pozabavi problemom Kosova, da se pozabavi problemom koji nam nameću ti vaši vajni prijatelji iz Evrope, da se pozabavi standardom građana, da dve trećine građana Srbije nema šta da jede, a mi na mesta postavljamo ljude čija je plata desetostruko, a možda i stostruko veća od elementarnih primanja građana Srbije i da se država Srbija konačno uzme u pamet i pozabavi sa njenim građanima, njenim državljanima koji se nalaze u Haškom tribunalu. Država je na to obavezna, ministri su na to obavezni, premijer je na to obavezan, ali je obavezna i Narodna skupština. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Dejan Mirović.
Dame i gospodo, moje izlaganje će se usredsrediti pre svega na izbor novog člana Saveta NBS i u tom smislu smatramo da je neprikladno da nema predstavnika Narodne banke, smatramo da bi trebalo u najmanju ruku ovde da bude guverner, ne samo zbog ovog važnog mesta i ove važne izmene, jer Savet guvernera je važna institucija i važno telo koje kontroliše rad NBS, već i zbog svih događanja koja se dešavaju u vezi sa NBS gde vidimo da je na delu jedna borba između Ministarstva ekonomije, između banaka i između guvernera gde očigledno sve te tri strane ne vode usaglašenu politiku. To je jedna činjenica koja nas zabrinjava. Smatramo da ipak treba da Narodna skupština kao najviše zakonodavno telo i koje kontroliše NBS ima uvid u to što se dešava u monetarnoj politici. Što se tiče kandidata, gospodina Nikole Martinovića, vidimo da je on magistrirao na poreskom sistemu i vidimo da će imati važne ingerencije u smislu Zakona o NBS i mi smatramo, i u tome se sastoje naše konstruktivne primedbe, on mora, i drugi članovi Saveta guvernera moraju imati u vidu da je situacija što se tiče bankarskog sektora više nego zabrinjavajuća, pre svega zbog monopola banaka iz zapadnog dela, odnosno iz EU na finansijskom tržištu Republike Srbije. U tom smislu mi se pozivamo na Izveštaj NBS iz 2010. godine gde se vidi, to su podaci NBS ili institucija u koje će gospodin raditi kao član Saveta guvernera, pokazuju da oko 20% bankarskog sektora u Republici Srbiji drže banke iz Austrije. Nešto manje od 20% su zauzele italijanske banke, zatim idu grčke, iz zemlje koju trese neverovatna kriza, gde su toliki nemiri izazvani pre svega zbog raspada bankarskog sektora, 17%, imamo naše prijatelje, pod navodnicima, iz Francuske koji drže 7% i koji se najviše zalažu za nezavisnost KiM, to je poznato i imamo jednu jedinu pravu i jaku domaću banku, to je Komercijalna banka, za koju se najavljuje prodaja Evropskoj banci za obnovu i razvoj. Situacija je više nego zabrinjavajuća. Da bi pokazao to izneću još jedan argument. Prema podacima sa američkih zvaničnih sajtova prosečna kamatna stopa u Republici Srbiji u 2010. godini iznosila je 12%. Sa druge strane, u vodećim zemljama EU kao što su Nemačka i Francuska, to su upravo i zemlje koje se zalažu ne samo za nezavisnost KiM nego za ovakav bankarski sistem kao što postoji kod nas, je prosečna kamatna stopa u Nemačkoj 8%, a u Francuskoj 3%. Dakle, u Srbiji je 12% prosečna kamatna stopa, a u Nemačkoj 8% i u Francuskoj 3%. To je neverovatno. To pokazuje sav problem u kome se nalazi bankarski sektor u Republici Srbiji. Da bi ovaj apsurd bio još veći, vi imate jedan jedini sektor faktički u ovoj zemlji koji donosi prihode, a to je bankarski sektor. Oni su imali prihode samo u prošloj godini od 240 miliona evra. Umesto da se taj sektor koji zarađuje na ovakvim lihvarskim kamatama oporezuje, kao što se uradilo u Mađarskoj, kao što je doneo slovački parlament pre nekoliko dana jednoglasnu odluku o tom ekstratranzicionom porezu za strane banke u Slovačkoj, kao što radi jedna Španija koja je četvrta ili peta ekonomija u EU, mi ovde vidimo bežanje od problema, bežanje od činjenice da strane banke, tj. banke iz EU na lihvarskim kamatama zarađuju i izrabljuju naše građane i ekstra prihode prenose u zapadnu Evropu. Šta to konkretno znači? Znači da naši građani finansiraju matične banke u zapadnoj Evropi i niko nas ne može ubediti da to nije tačno, jer mi čujemo od predstavnika vlasti jednu besmislenu formulaciju da su navodno pravna lica poput "Inteza banke", poput "Hipo Alpe Adria banke" i drugih banaka koje su registrovane u Republici Srbiji nezavisne od svojih matičnih banaka u zapadnoj Evropi. To jednostavno nije tačno. I činjenica koja to pokazuje je da ću ponovo navesti je Bečki dogovor između MMF Republike Srbije, Narodne banke Srbije i Matičnih banaka, čije podružnice rade i deluju Republici Srbiji. Dakle, da su to nezavisna pravna lica kao što nas ubeđuju predstavnici vlasti i guverner onda bih se valjda dogovarali sa "Hipo alpe-agrija banka" u Beogradu ili sa "Intezom" u Beogradu, a ne sa njihovim maticama u Zapadnoj Evropi. Dakle, radi se o jednoj lihvarskoj politici i jednoj politici koja dovodi do daljeg urušavanja standarda naših građana. Takođe, nas posebno zabrinjava što u svim ovim pratećim zakonima u vezi NBS Republike Srbije, mi vidimo jednu nameru, jednu intenciju da se imitira, i to doslovno, to je bivši guverner Jelašić rekao, da se imitira jedan nedemokratski način rada kao što je prisutan u Evropskoj centralnoj banci. Vi sigurno znate, žao nam je što ovde nije guverner da nam konkretno odgovori na to pitanje, da se guverner Evropske centralne banke bira pomoću političke odluke onih koji imaju najviše akcija u toj instituciji. Dakle, nema to veze sa Evropskim parlamentom, nema veze sa demokratijom i to pokazuje da u toj EU u kojoj vladajuća većina, vlast teži po svakoj ceni, čak i po cenu gubitka Kosova i Metohije, po cenu uvođenja ovih kamata od 12%, postoji jedan nesnošljiv demokratski deficit. Ili demokratski deficit koji je karakterističan za te institucije i koji se ne pokazuje samo u ekonomiji, nego vidimo i pravosuđu, na primer u Haškom tribunalu gde je moguće da Vojislav Šešelj, na primer dobije 18 meseci za verbalni delikt, Naser Orić 22 meseca za 100 i nešto nedužnih građana koje je pobio 90-tih godina u okolini Srebrenica. Eto, to su dvostruki standardi i to su ti standardi koji se primenjuju i kod nas i jednostavno smatramo da guverner i član Saveta koji se danas bira, za koga mi naravno nećemo glasati, jer smo protiv takvog načina rada, moraju da stanu na put, pre svega kada se radi o ovim lihvarskim kamatama. Spremajući se, za ovu raspravu mi smo iz SRS proučavali pojam lihvarske kamate i došli smo do jednog neverovatnog podatka da je na primer još u prastaro doba, u Vizantiji, kamata od 12% bila proglašena za zabranjenu, za lihvarsku, a vi imate ovde prosečnu kamatnu stopu od 12% i to je prosto neverovatno. Takođe, nije nam jasno kako je moguće da postoje tri različita mišljenja o obaveznim rezervama NBS, gde jedno zastupa guverner, drugo zastupa ministar ekonomije zajedno sa gospodinom Dugalićem koji je ovde izgleda portparol stranih banaka koje rade na teritoriji Republike Srbije. Čak su te strane banke toliko drske da zahtevaju od NBS da se na te obavezne rezerve uvede kamata. Mislim, to je stvarno neverovatno. Tolika drskost i tolika količina bezobzirnosti u trenutku kada samo taj sektor zarađuje, gde nam industrijska proizvodnja propada, gde imamo sve veću nezaposlenost. To je prosto neverovatno i mi ovim putem apelujemo i na ovog čoveka koji će biti danas izabranu u Savet guvernera, da se stane toj praksi jednom na put i da se ipak NBS posluži nekim pravnim sredstvima, nekim ekonomskim sredstvima kojeuostalom omogućuju čak i evropska uputstva, evropske direktive na koje se poziva NBS u svojim zakonima, pre svega mislimo na uputstvo iz 2004. godine broj 48. U tom uputstvu, u članu 169. Ugovora iz Lisabona, na koji se poziva Zakon o NBS se kaže, da države članice mogu primeniti i oštrije mere u finansijskom sektoru od onih koji su propisani na nivou EU. I dolazimo do konkretnog našeg predloga, koji je trebao biti ovde i direktno uručen guverneru ili gospodinu koji se bira za člana Saveta guvernera, a to je da se promeni Zakon o zaštiti korisnika finansijskih usluga. Prvo i najvažnije je da on mora da ima i retroaktivno dejstvo. Jer on je besmislen ako nema retroaktivno dejstvo i ako ne bude bio u stanju da kažnjava one koji su 10 godina primenjivali nad našim građanima, pre svega mislim na banke iz EU, promenljive kamatne stope, promenljive marže, nejasne uslove kredita i na takav način, ne samo uveli u naš pravni i ekonomski sistem promenljive i lihvarske kamate, već i potkradali i to direktno kažem potkradali naše građane. Upravo, ta cifra je ogromna i upravo ta cifra bi mogla da dođe za pomaganje, govorim o nekoliko stotina miliona evra, za pomaganje tzv. u stvari neparalelnih, nego institucija na Kosovu i Metohiji zdravstva, u zdravstvu, medicini i prosveti, gde treba pomagati srpskim građanima, pre svega na Severu i u enklavama. Dakle, evo još jednog našeg konkretnog predloga koji bi mogao da reši, ne samo ekonomsku nego i širu problematiku. U tom smislu, smatramo da gospodin koji se ovde bira za člana Saveta guvernera treba da utiče na još jednu neprikladnu činjenicu, a to su kazne u zaštiti korisnika finansijskih usluga koje su minimalne i čije maksimum, ako se ne varam pet hiljade evra, što je priznaćete u odnosu na onu cifru od 240 miliona evra prihoda koje imaju strane banke, više nego nedovoljno. Dakle, ako već zakonodavac, ako NBS neće da usvoji naš predlog da se uvede tranzicioni krizni porez, kao u Slovačkoj, Mađarskoj i Španiji, hajde povećajte kazne za one koji varaju i potkradaju naše građane sa neverovatnim lihvarskim kamatama. Dakle, to su naši konkretni predlozi, predlozi koji mogu u veoma kratkom roku da poboljšaju standard naših građana i da jednostavno pokažu da ova vlast i NBS imaju i političku i ekonomsku hrabrost, i volju da nešto urade za ove građane. U tom smislu, mi nismo optimisti,nismo optimisti jer vidimo, kada se radi čak i o pravosudnim anomalijama, ili o kršenju ljudskih prava, mi iz SRS moramo da se obraćamo Ruskoj Federaciji da bi zaštitili, pokušali da zaštitimo prava dr Vojislava Šešalja. Ista je situacija i sa Kosovom i Metohijom. Bolje Rusija brani interese građana sa Kosova i Metohije i zato nismo ni optimisti što se tiče ovog novog naimenovanja i dalje ekonomske politike NBS i Vlada Republike Srbije. Zahvaljujem.
Narodni poslanik Zoran Krasić ima reč. Imate 31 minut i 30 sekundi na raspolaganju.
Pošto smo prvi deo, prvu trećinu ove tačke dnevnog reda vrlo uspešno rešili, to je Dragutin Radosavljević, ostavljam ga malo po strani. Sada prelazimo na ovu drugu pod tačku, to je izbor člana Saveta guvernera NBS Srbije. da bi bilo sve jasno ovo što sledi, na početku moram da skrenem pažnju da se i guverner i članovi Saveta biraju u Narodnoj skupštini na predlog neke poslaničke grupe. Prođe kroz Odbor za finansije i dolazi na sednicu Narodne skupštine. Ukazala se potreba da se izabere još jedan član Saveta guvernera narodne banke Srbije zato što je 19. jula 2011. godine prestao mandat prof. dr. Nenadu Vunjaku. Sećate se tog njegovog pisama, upućenog svim poslanicima gde je objasnio jedna teško stanje koje postoji u Narodnoj banci Srbije, gde se čovek i ne slaže. Nije to, u krajnjem slučaju, ni toliko bitno zato što ste to uspešno izbegli da bude tema neke javne rasprave ili debate u Narodnoj skupštini, ali šta je važno? Važno je da je 19. jula 2011. godine poslanička grupa SPS-JS uputila Odboru za finansije zvanično predlog da se mr. Nikola Martinović izabere za člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije i imali smo u međuvremenu nekoliko sednica Narodne skupštine, tek je sad ušlo u dnevni red. Šta to znači? To znači da Narodna banka Srbije može da funkcioniše i u krnjem sastavu bez bilo kakvih problema, prava stvar. Drugi zaključak, ako se pogleda Zakon o Narodnoj banci Srbije, pa kad se pogleda šta su nadležnosti Saveta guvernera, morate da primetite da tamo nema ni jedne nadležnosti koja se tiče monetarne politike. Tu je više neka vrsta više nadzorno-statusne funkcije, odnosi se na statut, finansijski plan itd. nema nikakve veza sa operacijama na otvorenom tržištu, sa kursem itd. To je u isključivoj nadležnosti guvernera Narodne banke Srbije, gospodina Šoškića, a sećate se kada ste ga birali pre nekoliko meseci, nakon što je Jelašić otišao, tada smo vas upozorili da je Šoškić izbegao u svojoj biografiji da kaže da je bio u Nadzornom odboru "Energoprojekta". Znači, imamo i guvernera sa felerom u biografiji. Kada se neko kandiduje za Narodnu banku Srbije, guvernera ili člana Saveta guvernera, takođe mora da da izjavu. Evo, isto kao što su i drugi radili, tako je gospodin Nikola Martinović dao izjavu. Nije overena, vidi se da je faksom poslata 15. jula 2011. godine, gde on obaveštava poslaničku grupu koja ga predlaže da on prihvata da on bude kandidat i kune se da nema onih smetnji iz članova 19, 20. a to je sukob interesa – da nema privatni kapital u bankama, u privatnom preduzeću itd. To kod nas ide stereotipno, to se podrazumeva, a kasnije kada se nešto utvrdi onda nastupa vriska. Razmišljajući zašto su predložili čoveka koji u suštini ne ispunjava ulov koji je propisan zakonom, zakon traži da se radi o stručnjaku iz oblsti monetarne politike i bankarstva, međutim, u svojoj biografiji nema bankarstvo, nema ni monetarnu politiku. Ako pogledamo kako glasi ovaj njegov magistarski rad, to je transformacija poreskog sistema u Srbiji sa uvođenjem PDV. To ima smisla sa fiskalnom politikom i fiskalnom oblašću, ali sa monetarnom nema. Čitam biografiju i stičem utisak da glavna referenca za predlaganje je bila u činjenici da je od 1989. do 1992. godine taj gospodin bio pomoćnik ministra unutrašnjih poslova. Verovatno ima neko policijsko iskustvo, stekao je za te tri godine i verovatno je SPS procenio da ima potrebe da se ubaci insajder – krtica, da se vidi šta se to radi u NBS, jer ovo drugo ništa se ne uklapa u zakon. Ako je ideja da ubaci krtica, da vidi kako to radi NBS, onda možemo da pretpostavimo da su časne namere. Zašto? Evo, da me stalno ne prozivate da vas kritikujem, sada vas hvalim. Ne znam šta mi je danas, ali moram da vas hvalim. O čemu se radi? Posle Bečkog sporazuma januar 2009. godine, gde se garantuje stranim bankama da mogu da iznesu kapitala iz Srbije u istom obimu kao što je to bilo 2008. godine, onda stičem utisak da je došlo dovde i da je potreban jedan profesionalan policajac, da on to ispita i s obzirom da se bližimo izborima prepoznajemo izbornu poruku upućenu građanima Republike Srbije. Ta poruka glasi ovako – ako se Nikola Martinović izabere za člana Saveta guvernera NBS ima da padne kamen sa srca u Srbiji. Znate da 500 hiljada porodica u Srbiji ne može da otplaćuje kredit stranim bankama, u blokadi su. Životi su im u blokadi. To znači da će on maksimalno da zapne , ima da obori kamatne stope, neće više biti priča evro, švajcarski franak, te zlatni, te srebrni franak, te ovo, te ono, neće biti velikih priča te neka Radojka, te neki Ćulibrk, te Palibrk, te ekonomski analitičari, to će gospodin Martinović da saseče u korenu i "Rajfajzen banka" ima da naplaćuje kamatu koja važi u Austriji. Znači, kamatne stope ima da padnu preko noći. Preispitaće se i one hipoteke, krenuće policija na bazi krtice u odlučnu borbu protiv bankarske mafije. Ako je to ideja, imate podršku SRS, jer mi podržavamo svakog ko se bori protiv kriminala. Upozoravam vas, ima onih koji se nameću kao buduća vlast. Oni kažu da njima Šoškić odgovara, javno ga hvale. Vi koji ste ga izabrali, razmislite šta ta poruka znači. Znači, 500 hiljada familija mora za nekoliko dana da oseti blagodeti odluke o izboru Nikole Martinovića za člana Saveta guvernera NBS . To je prva stvar. Druga stvar, on mora posebno da se usmeri na bankarski sektor i na osiguravajuća društva, jer i osiguravajuća društva kontroliše NBS i da se vidi da li se tu ostvaruju ekstra profiti, da se vidi kako se karikaju troškovi, kako se prividno smanjuje profit, kako bi u drugoj fazi Ministarstvo finansija krenulo sa oporezivanjem ekstra profita sa stopom od 99%. Znači, država ima legitimno pravo da sve što je nezakonito ili što u startu ne odgovara ljudskim pravima, što ne odgovara socijalnoj pravdi, bankarske kamate su u suprotnosti sa socijalnom pravdom, bankarske kamate u Srbiji najviše pogađaju ljudska prava svih građana Republike Srbije i gospodin Martinović na specijalnom zadatku mora to da saseče tamo u NBS. Tako tumačim ovo. Ako je to osnovna ideja, onda sunce ima da nas ogreje, međutim, ako on ulazi u savet da bi se učipio sa postojećim savetom koji na svako pitanje o monetarnoj politici – nije to u našojnadležnosti, u našoj nadležnosti je statut, finansijski plan, izveštaj, neki nadzor, kako su knjižili aktivu, pasivu, izveštaj o rezultatima poslovanja itd. Za to nam ne treba gospodin Martinović. Kao što vidite, Savet guvernera je okrnjen, radi, drže kurs, svaka im čast. Koliko košta održavanje tog kursa, to ćemo valjda nekada saznati. Da vas podsetim, NBS devizne rezerve drži u Americi, Velikoj Britaniji i Nemačkoj. Da vas podsetim, imamo situaciju sa nekolikomilijardi evra gde se Narodna banka navodno zadužila kod nekih svetskih banaka, a taj sporazum nije ovde ratifikovala i kaže se da se neće ni ratifikovati jer te pare ne idu u potrošnju, to je zlatna rezerva da bi se sačuvao kurs. To gospodin Martinović mora da reši. Svi sporazumi koji stvaraju neku međunarodnu obavezu građanima Republike Srbije moraju da se ratifikuju u Narodnoj skupštini. Ukoliko Narodna skupština ne insistira da se i ovaj sporazum, a te pare su uzete još krajem 2008. godine, papirlolški, nisu uzete ovako i na to se plaćaju kamate, molim vas, i na ovo što smo zaključili neke sporazume, a niste iskoristili sredstva, i na to se plaća kamata, da znate. Znate, kod njih je evro kao sto evra. Oni čuvaju svoje, oni nemaju na rasprodaji ništa. Oni se samo po neki put uhvate za glavu- zar je moguće da je u Srbiji vlast da ih baš briga koliko šta košta. Bitno je da mediji objave kako je mnogo lepo. Vidite, ako su to specijalna zaduženja gospodina Martinovića, svaka čast, onda ste uboli u centar. Međutim, moram da vam skrenem pažnju, ja ne smem da budem naivan. Mi iz SRS moramo da sumnjamo u ovo. Zbog čega sumnjamo u ovo? Zato što je to proevropska politika. NBS vodi, isto kao i Vlada Republike Srbije, proevropsku politiku, kao i sve ove stranke ovde, osim SRS. Tu se uopšte ne razlikujete. Razlikujete se u stubovima. Neko hoće dva stuba, neko hoće četiri stuba, svi ste vi za to, da Srbija treba da uđe u EU, bez KiM. To što pričate, to nema veze. Svi ste vi za to da Srbija bude u NATO paktu. Vi ćete oči da povadite u toku izborne kampanje ima da se optužujete ko je kome ukrao program. Nama iz SRS je sada degutantno da pričamo pojedinačno o političkim strankama, jer je program isti, a vi se borite za autorstvo, ko je koga plagirao. Što se tiče ovih iz EU, Svetske banke, njima to odgovara. Ko god kaže da je za EU, ima podršku i Filea, i Solane, i Veslija Klarka, Vilijema Vokera, Tačija. I Tačije je za EU, da znate. Znači, to smo završili, kako ćete da pravite koalicije. Znači, to je ta politika. Ovaj gospodin tu politiku mora da prati i da svoj doprinos da se ta politika realizuje. Da li će biti neko novo zaduživanje Republike Srbije? Hoće. Da li ste vi sabrali po sednici Narodne skupštine koliko se Srbija zadužuje? Već dve godine nema sednice Narodne skupštine na kojoj nije bio jedan, dva, tri ili 16 zakona o ratifikaciji nekih sporazuma, gde se Srbija zadužuje. Za šta se zadužuje? Bog ti sveti zna za šta se zadužuje. Računam da će gospodin Nikola Martinović da da veliki doprinos, da se napokon pronađu pare koje su na Kipru. Zašto? Mlađa je doneo 78 kutija sa nalozima 10-54. Kompletna dokumentacija se nalazi u NBS. Nemoguće je, ljudi moji, od 2000. godine, 11 godina da ne znamo gde se dedoše tolike pare. Kako je to moguće, molim vas? Vi rešavate predmete sa kvočkom i pilićima, a ne možete da rešite za milijarde. Kako je to moguće? Nemojte, molim vas. Očekujem da da veliki doprinos i da se napokon uzme ona krivična prijava, a ima ih puno koji su stavljeni u toj krivičnoj prijavi, koji na neki način znaju šta se dešavalo sa tim parama. To je jedna stvar. Šta još očekujem od gospodina Martinovića. Nikola Martinović mora da svoj doprinos, da se napokon sazna prava istina o poslovanju Agencije za osiguranje depozita. Ko zna šta oni rade sa aktivom i pasivom banaka u stečaju. Očekujem i tu doprinos. Da li je to po statutu ili nije po statutu, neću da ulazim u to. Samo vas upozoravam da su to problemi koji opterećuju svakodnevni život građana Republike Srbije. Pazite, ako ovo završite, 500.000 familija koje su blokirane od strane lihvarskih banaka iz inostranstva, još nemamo podatke o tome, koliko svaka od njih iznosa para iz ovako siromašne neevropske Srbije. Znate, očekujemo odgovore. Očekujemo da se primeni. Vidimo da gospodin ima iskustva, jer je od 1989. do 1992. godine bio pomoćnik ministra u MUP. On zna kako to može da se uradi u NBS, zna koliko tamo ima viceguvernera. Ne znam da li ima još neki viceguverner da nije na krivičnoj prijavi. Čini mi se, počev od onog Lalića, sada se i tu nešto dešava sa tim Lalićem, ali nije to bitno. Ali, ima puno ljudi koji moraju malo da se protresu i da se vidi šta su to radili od 2000. godine. Nije valjda moguće da dok smo imali SDK, da je sve moglo da funkcioniše kako treba – platni promet, računi itd, i od kada smo usvojili evropski standard, da platni problem pređe u banke, kod nas potop. Nemoguće je, ljudi. To su nemoguće stvari. Imamo NBS koja ima i te kako velike nadležnosti. Ovde smo se bunili zbog tih velikih nadležnosti NBS. Prihvatili smo, naravno, u osnovi monetarnu politiku da bude u njihovim rukama i bankarski sistem. Nismo bili za osiguravajuća društva, investcione fondove itd. Vi ste ovde – to je međunarodni standard, gde su pare, tamo je NBS. Znao sam da je kod nas izreka – gde su pare, tamo je G17 plus. Sada vidim da je tamo gde su pare, tamo je DOS. Tamo gde su pare, tamo su proevropske stranke. Tamo gde su pare, tamo su pro NATO stranke. Ljudi, zapamtite, 500.000 porodica ne može redovno da otplaćuje bankarske kredite. Negde se kasni mesec dana, negde dva meseca itd. Upozoravam vas, tu očekujem veliki doprinos ovog pomoćnika, bivšeg pomoćnika ministra u MUP. Banke danas dostavljaju podatke agencijama za uterivanje dugova. Prošli put sam vam pričao o slučaju iz Kraljeva. Jednostavno, predstave se – mi smo ti i ti, predstavljamo tu i tu banku, banku Intezu, molim vas, vi ste toliko i toliko dužni, dajte to što pre da se reši, u protivnom, znate kako to ide. Postavlja se pitanje – kako je moguće da se lični podaci koji uživaju zaštitu, dostavljaju neovlašćenim osobama? U agencijama radi 65.000 ljudi, znate ovi bodi gard, što prate novac, što obezbeđuju institucije, oni čak obezbeđuju i državne organe. U ugovornom odnosu su sa državnim organom, sa paradržavnim organom. Oni su na prijemnici, onda oni snimaju uveče, obilaze itd. To su ti isti. Njih angažuju ove banke. I kažu – problem je hipoteka, problem je menica, problem je ovo, problem je ono. Problem je što je čovek izgubio posao, pa ne može da se realizuje administrativna zabrana. Onda se ubace agencije, a to vam je isto kao sa onim, znate ono – čarapa preko glave. Isto kao kada su Miloševića hapsili. Zato ono, čarapa preko glave. Isto kada su upadali u NBS, čarapa preko glave, sećate se, 5. oktobra. Morate da se sećate, jer je to ta nomenklatura, proevropska je stavljala čarape na glavu. Znači, to su neke stvari koje ovaj čovek mora da reši. On mora da izgori na poslu. On mora da zavrće ruke članovima odbora ovog Saveta guvernera, da ih natera da kaže – aman ljudi, moramo mi kao Savet guvernera, kao NBS da preuzmemo stvari u svoje ruke i da vidimo ko su ti naši kontrolori koji obilaze banke, da napokon traži, pošto vidim da je iz Novog Sada, da napokon traži kako je AP Vojvodina postala većinski vlasnik Metals banke. Tu imamo dva razloga zašto to treba da se ispita. Prvi je politički. Zapamtite, Komisija za hartije od vrednosti je nezakonito, po nalogu Diane Dragutinović, ministra finansija u to vreme, odobrila AP Vojvodini, Sekretarijatu za finansije, koji nema status državnog organa, da bude u onoj privilegovanoj grupi da može da otkupi akcije Metals banke bez javnog poziva. To je ona priča – povlačim sredstva, ulažem sredstva. Kad povučem sredstva izazivam neprijatnost Metals banke, da bi se uvele privremene mere, a onda dokapitalizujem i sad je to Razvojna banka Vojvodine. Samo da vas podsetim, sastavni deo te priče je i ovaj što ga bi proganjate, Darko Šarić. Kao što vidite, nema neke principijelne razlike između vas demokrata i HDZ. Ovde je samo razlika u tužiocu. Tamo tužilac je dobio nalog da radi, da ih ruši, a ovde ne može da dobije nalog da vas sruši. Zašto? Vi slušate EU. Sada je problem da li će ovaj gospodin da se uklopi, da i on sluša EU i da avanzuje, prima svakog meseca 300, 400, 500 hiljada dinara naknadu kao član Saveta, puj pike sve je u redu, imamo organe, zakon se poštuje, 500 hiljada ljudi ne može da otplaćuje kredite, banke čerupaju, iznose, znate i sami, ali to je obećano njima. Znači, gospodin Nikola Martinović, ja ne znam čoveka, ali danas smo mu dali značaj da je Eliot Nes. Eliot Nes se borio protiv kriminala bez ikakvog pardona i očekujemo od Nikole Martinovića, s obzirom da je bio pomoćnik ministra unutrašnjih poslova, razume se u fiskalnu politiku, u monetarnu, po biografiji, se ne razume, ali naučiće, ako je to naučio Dejan Šoškić, što ne bi mogao i Nikola Martinović da nauči, taman posla, nije to nešto Bog zna šta teško. Nije teško, nekada je bio član Saveta guvernera i onaj matematičar Kovačević, pa se predstavljao daje ekonomista, a on matematičar-statističar. To je u ono vreme 2003. godine, kada se iz Bodruma glasalo o Narodnoj banci. Možda ste zaboravili, 2003. godine, ono iz Bodruma, avionska karta, čovek, to je, gospođo Čomić, kada je Pajtić gurao one kartice a ja išao pa izbacivao, sećate se? Kako se ne sećate? Vi se ne sećate? Pa ja sam prosto razočaran. Podsetiću vas, važi. Znači, sve nam je jasno i očekujemo da se ovi naši problemi reše, a krupan problem je u NBS. Krupan je. Zašto? Ili ne rade kako treba ili saučestvuju u ovome. Drugo nešto, molim vas, jel vidite ove novokomponovane patriote, kad prodaju svoju imovinu, njima je mrsko da plate deo poreza Srbiji, a vi se slikate s njima. Samo se vi slikajte s njima. Neće porez da plate, što da plate porez Srbiji? Srbija njega proganja, on čovek tolike milijarde zaradio i on je imao neke korpice, nosio tamo negde u Bošnjane, Bačina, tamo. Ali on vas je formirao, on je napravio ovu vladu, on vas je vodio EU da se sastanete sa Fileom, on je organizovao boravak tamo i tamo ste se, u Briselu, zavetovali i sad ne može, ne ide, a ovi vam najavljuju da će Beko da bude predsedik Vlade, razmislite sada, pa će onda ići zakon o rehabilitaciji za Karića. Karić je rekao – svo bogatstvo mu daj, samo da ga vrati u Srbiju. To svi znaju. Ako ne znate, čitajte depeše, Vikiliks objavio sve što kažu Amerikanci. Doduše, ima u američkim depešama nešto i oko guvernera, ali to čuvam za kasnije, ne mogu sve da istrošim sada, mnogo vas je malo u sali, a nema onih koji treba da se negiraju kada budem pričao, a to zadovoljstvo ne mogu da propustim. Gospodin Nikola Martinović ni kriv ni dužan mora kao Eliot Nes u Savetu guvernera NBS da reši problem 500 hiljada familija koje duguju bankama, spreči odliv kapitala i profita iz ovih banaka sa stranim nazivima koje rade sa stranim sredstvima, pa su neke ćerke nekih firmi čija je matica u inostranstvu, mora da reši, bez ikakvih problema. Ako misli da neko od banaka može danas da uslovljava Srbiju, ne može. Toliko su plasirali svoja sredstva ovde, a oni vole svoje pare, niko od njih neće da beži. Sve vam je na dohvat ruke, samo treba da se odreknete proevropske politike. Ako se odreknete proevropske politike i stavite u pravi plan vitalne interese građana Republike Srbije, sve ste rešili. Mišković i kompanija neka plate poreze, doprinose, PDV i godinu dana ne morate da zaključite ni jedan ugovor o zaduživanju Republike Srbije u inostranstvu. Pitanje je da li vi imate hrabrosti to da uradite. Sada je pitanje šta su oni instalirali od svojih službi u državne organe, gde su njegovi ljudi funkcioneri, gde su njegovi ljudi pomoćnici, gde su njegovi ljudi direktori. Čovek se razgranao. Hoću da vas posvađam sa njim, ali slabo mi taj posao ide. Izgleda da je vezivno tkivo mnogo jače. Gospođo Đukić-Dejanović, pošto se vama žuri u Evropu, častim vas ovaj minut, da što pre odete u Evropu.
Ja ću vama opet ponoviti da smo na evropskom putu skupa, neću ja vas da ostavim. Narodni poslanik Zoran Krasić je bio poslednji prijavljeni poslanik za reč u zajedničkom jedinstvenom pretresu po tačkama 23, 24. i 25. dnevnog reda. Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li želi reč neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa u skladu sa članom 96. Poslovnika, a da nije iskoristio svoje pravo iz ovog člana? (Ne.) Zaključujem zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o prestanku funkcije članu Komisije za hartije od vrednosti, Predlogu odluke o izboru člana Saveta guvernera Narodne banke Srbije i Predlogu odluke o izmenama Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, sa ispravkom od 12. oktobra 2011. godine. Pošto smo obavili zajednički jedinstveni pretres, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o predlozima ovih odluka. Prelazimo na zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o potvrđivanju Finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2011. godinu i Predlogu za davanje saglasnosti na Statut Komisije za hartije od vrednosti, a pre otvaranja zajedničkog jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 192, shodno članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova i raspodeljuje se tako da poslaničkoj grupi Za evropsku Srbiju pripada jedan sat, 33 minuta i 36 sekundi; poslaničkoj grupi SRS - jedan sat, osam minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Ujedinjeni regioni Srbije - 28 minuta i 48 sekundi; poslaničkoj grupi Napred Srbijo - 25 minuta i 12 sekundi; poslaničkoj grupi DSS - Vojislav Koštunica - 24 minuta; poslaničkoj grupi SPS - JS - 18 minuta; poslaničkoj grupi LDP - 14 minuta i 24 sekunde; poslaničkoj grupi Nova Srbija - 10 minuta i 48 sekundi;poslaničkoj grupi Manjina - osam minuta i 24 sekunde i poslaničkoj grupi PUPS - šest minuta. Saglasno članu 96. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, narodni poslanici koji nisu članovi ni jedne poslaničke grupe imaju pravo da govore svako po jednom do pet minuta. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmahpodnesu prijave za reč, sa redosledom narodnih poslanika, što je u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika. Obaveštavam vas da su poslaničke grupe ovlastile da ih predstavljaju: narodni poslanik Zoran Kasalović - poslaničku grupu SPS – JS i narodna poslanica Lidija Dimitrijević - poslaničku grupu SRS. Saglasno članu 192. stav 3, a shodno članu 157. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram zajednički jedinstven pretres o: PREDLOGU ODLUKE O POTVRĐIVANjU FINANSIJSKOG PLANA KOMISIJE ZA HARTIJE OD VREDNOSTI ZA 2011. GODINU i PREDLOGU O DAVANjU SAGLASNOSTI NA STATUT KOMISIJE ZA HARTIJE OD VREDNOSTI Da li izvestilac Odbora za finansije želi reč? (Ne.) Da li predstavnici predlagača žele reč? Obaveštavam vas da je, saglasno članu 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa, prijavu za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnela poslanička grupa SRS. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Da.) Gospođa Lidija Dimitrijević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, Narodna skupština je u obavezi da potvrdi finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti i da da saglasnost na njen statut. Inače, ova komisija je zajedno sa Agencijom za privatizaciju, Akcijskim fondom i Ministarstvom finansija odigrala ključnu ulogu u procesu privatizacije u Srbiji ili, drugim rečima rečeno, u procesu čerupanja društvene imovine, stradanju države i velike većine građana, nekih direktno, a nekih, kao što su, recimo, članovi njihovih porodica, indirektno. Najpre, kada govorimo o finansijskom planu, važno je istaći da Narodna skupština, pored toga što je najviše zakonodavno telo, ima i nadzornu funkciju. Naime, za obavljanje poslova iz svoje nadležnosti Komisija je odgovorna Narodnoj skupštini Republike Srbije. Sada imamo sledeću situaciju. Najviše zakonodavno telo, koje usvaja zakone koji bi trebalo da budu obavezujući za sve, krši te zakone. Stavićemo na stranu to što kada pogledamo zvanične podatke vidimo među izveštajima da poslednji izveštaj koji je usvojen jeste finansijski izveštaj Komisije za 2008. godinu. Na prvoj strani finansijskog plana za 2011. godinu, koji je Komisija dostavila Narodnoj skupštini, napisano je da je tadašnji predsednik Komisije slobodan da podseti predsednika Skupštine da Narodna skupština Republike Srbije nije usvojila izveštaje o poslovanju i finansijske planove Komisije već nekoliko godina unazad. U novembru prošle godine tadašnji predsednik Komisije zamolio je da Narodna skupština razmatra i usvoji finansijski plan za 2011. godinu, jer je to jedini način da Komisija obezbedi obavljanje poslova iz svoje nadležnosti na zakonit i efikasan način. Evo, danas, prvog dana novembra, kada je ostalo još dva meseca do isteka godine, na dnevnom redu je rasprava o finansijskom izveštaju, koji je predat u novembru prošle godine. Ovde se nameće još jedno bitno pitanje, međutim, u sali nema izvestioca Odbora za finansije, koji je predlagač, da nam da odgovor zašto je Narodna skupština svih ovih godina kršila zakon? Razumljivo je, s obzirom na to da je ova komisija jedna od najomraženijih organizacija u Srbiji, jer je ravnopravno učestvovala u uništavanju privrede u privatizaciji, da je bilo potrebno izbegavati rasprave u Skupštini o njoj. Međutim, imali smo u ovoj godini određene izmene članova Komisije, bilo je tu nekih ostavki, pa se, izgleda, odlučilo da, kada se već govori o ovoj organizaciji, se plan usvoji i nekako ispoštuje zakon. Inače, u planu je napisano da od osnivanja Komisija posluje pozitivno, da višak prihoda nad rashodima predstavlja prihod budžeta Republike, da ukoliko bi bilo suprotno, da ima više rashoda no prihoda, onda bi se to pokrilo sredstvima rezervi. Ako to ne bude dovoljno, onda iz Republičkog budžeta. Zatim, da svoje prihode ostvaruje po osnovu raznih naknada za svoj rad itd. Smatram da je potrebno da citiram jedan deo koji je napisan u obrazloženju, a odnosi se na troškove bruto zarada. Piše sledeće – jedan od osnovnih preduslova za nepristrasan i samostalan rad Komisije, kao ključnog regulatora na tržištu hartija od vrednosti, je održanje nivoa zarada na visini zarada zaposlenih na berzi, u brokerskim kućama i ovlašćenim i kastodi bankama, kojima Komisija daje dozvolu za rad i vrši nadzor nad zakonitošću njihovog poslovanja. Ako je iko i sumnjao da u Srbiji na svakom koraku cveta korupcija, kud ćete bolji dokaz o njenom postojanju od ovog nedvosmislenog priznanja? Ova stavka – zarade u Komisiji je u ovom trenutku možda i bitna, jer je ostalo tako malo toga što se može privatizovati, ako ne uzmemo u obzir javna preduzeća. U vreme kada je uveliko sprovođen proces privatizacije, njima uopšte nije bila potrebna plata. Većina bi sigurno radila iz ljubavi prema svojoj zemlji i njenim prirodnim i društvenim bogatstvima. O tome svedoče i krivične prijave koje je podneo Savet za borbu protiv korupcije u 2010. godini. Što se tiče Statuta Komisije, na koji Narodna skupština treba da da saglasnost, on je posledica Zakona o tržištu kapitala. Posle te potrebne saglasnosti prestaće da važi prethodni statut, što se i podrazumeva. Nekoliko stvari iz Statuta ću prokomentarisati. Interesantan je član 23. u kome piše – predsednik i član Komisije, zaposleni ili lice angažovano od strane Komisije ne može biti lično odgovorno za bilo koju radnju ili propust koji se dogodi u toku vršenja službene dužnosti, u skladu sa nadležnostima koje Komisija ima po propisima iz svoje nadležnosti i aktima Komisije, izuzev ako se radi o zloj nameri i namernoj zloupotrebi položaja. Ovde je ostavljeno puno prostora za propuste i razne radnje u toku vršenja službene dužnosti, jer nema odgovornosti. Zlu nameru i namernu zloupotrebu položaja u Srbiji je jako teško dokazati, naročito ako uzmemo u obzir kakvo sudstvo imamo. Da bih to malo bliže ilustrovala, navešću jedan primer u kome je jedan od glavnih aktera Komisija za hartije od vrednosti. Dokaze koje je posedovao Savet za borbu protiv korupcije pretočio je u krivične prijave protiv 17 lica, od kojih su četvorica iz Komisije za hartije od vrednosti. Gospođa Barać, direktora Saveta, posedovala je detaljnu dokumentaciju koja nedvosmisleno pokazuje da su državne institucije sarađivale sa tajkunima, prevarile male akcionare i omogućili firmi Milana Beka da ispod cene postane većinski vlasnik Luke Beograd. Za Savet je to tipičan primer sprege krupnog kapitala, politike i državnih institucija u cilju pribavljanja protiv-pravne koristi, jer, kako kažu, radilo se o fantomskoj firmi, što su nadležne državne institucije znale, a ipak su odlučile da obmanu male akcionare. Firma "World fine" nije imala upravu, prethodne poslove, niti novac na računu, a u njenom statutu stajalo je da nema prava da se bavi trgovinom ili bilo kakvim komercijalnim poslovima. Takođe, nije imala ni svoju bankarsku garanciju, već se poslužila tuđom. O svemu tome Savet poseduje dokumentaciju i prema njihovoj oceni u pitanju je tipična fantomska firma, o čemu su državne institucije, a naročito Komisija za hartije od vrednosti, morale da vode računa. U trenutku preuzimanja većinskog paketa akcija, ova firma imala je na računu 31 hiljadu dolara, a kupila je firmu koja je vredela 45 miliona evra. Upravo je tu, slučajno ili namerno, zakazala Komisija za hartije od vrednosti, čiji je posao bio da proveri da li potencijalni kupac, koji želi da preuzme neku firmu, ima dovoljno novca da je preuzme, odnosno da li je otvorio namenski račun, na kome se nalazi iznos jednak ukupnoj vrednosti svih akcija. Osim Komisije za hartije od vrednosti, u obmani malih akcionara učestvovali su tadašnje rukovodstvo Luke Beograd, Agencija za privatizaciju i Akcijski fond. U trenutku privatizacije, knjigovodstvena cena akcije iznosila je svega 497 dinara, onako kako je procenjena još 1998. godine. Rukovodstvo Luke je za novu procenu angažovalo Institut za ekonomska istraživanja. Ubrzo je Institut obavestio rukovodstvo da je realna cena tri i po puta viša, a da će konačnu ocenu dati za nekoliko meseci. Međutim, rukovodstvo je o predstojećoj promeni vrednosti firme obavestilo Ministarstvo privrede, Agenciju za privatizaciju, Akcijski fond i Komisiju za hartije od vrednosti, što znači da su svi bili upoznati sa realnom cenom akcije Luka "Beograd". Međutim, na Skupštini akcionara Upravni odbor obavestio je akcionare da predstoji korekcija vrednosti kapitala. Međutim, finansijski izveštaji su usvojeni bez tih promena, tako da su akcionari stekli utisak da je vrednost jedne akcije i dalje 497 dinara. Prema podacima koje ima Savet za borbu protiv korupcije, Nadzorni odbor takođe je propustio da upozori članove Skupštine da usvajanjem finansijskih izveštaja zapravo nije korigovana vrednost kapitala. Tog istog dana, kada je održana Skupština preduzeća, Komisija za hartije od vrednosti dala je saglasnost na ponudu luksemburške firme "Vrld fajn" da plati 800 dinara za akciju, iako je, po mišljenju Instituta za ekonomska istraživanja, bila obaveštena o novoj, koja je bila veća. Ponuda koja je važila do 27. septembra dostavljena je preko brokersko-dilerskog društva "MMV investment", koje je, inače, posredovalo i u preuzimanju "C marketa". Upravni odbor je savetovao akcionarima da sačekaju do 23. septembra, to je bio rok u kome je mogla da se pojavi i kontra ponuda, a da potom odluče da li će deponovati svoje akcije. Kako nije bilo drugih zainteresovanih firmi, akcionari su deponovali svoje akcije, Agencija za privatizaciju je dala nalog Akcijskom fondu da proda akcije iz svog portfelja i ponuda za preuzimanje je uspela. Istog dana Institut za ekonomska istraživanja dostavio je računicu iz koje je proizilazilo da je vrednost jedne akcije 1774 dinara. Pri tom, u obzir nije uzeta atraktivnost zemljišta na kome se Luka "Beograd" nalazi, koja je bila uvećana zbog izmene urbanističkog plana. Šteta za koju Savet za borbu protiv korupcije smatra da je naneta državnom budžetu prilikom ove transakcije procenjena je na 21 milion evra. Godine 2008. oko hiljadu malih akcionara je podnelo krivične prijave protiv odgovornih u Luci zbog prevare. Do 2010. godine nije bilo ni jedne reakcije suda, ali kada je Savet podneo krivične prijave, Milan Beko je odreagovao i podneo tužbu za navodnu klevetu. Za tri meseca sud je zakazao četiri ročišta. Ovo govori u prilog onome što sam maločas rekla, kada sam komentarisala član 23. Statuta, da je zbog sudstva u Srbiji zaista teško dokazati zlu nameru i namernu zloupotrebu položaja lica koja su na funkciji ili zaposlena u nekoj državnoj organizaciji. Značajnu ulogu Komisija za hartije od vrednosti imala je i kada je u pitanju još jednom ista ličnost, Milan Beko, a to je u slučaju "Novosti". Pre nekih desetak dana smo imali prilike da čujemo epilog, pa su sećanja sveža. Samo ću ponoviti da je Komisija odbila zahtev nemačkog "Vaca" da preuzme "Novosti". Toliko o tajkunima i komisiji. Takođe, značajnu ulogu Komisija je odigrala i u postupku transformacije "Metals banke" u Razvojnu banku Vojvodine, o čemu smo imali prilike da maločas čujemo od gospodina Krasića, tako što je dala odobrenje za izdavanje akcija unapred poznatim kupcima. Još nekoliko reči o Statutu komisije. U članu 2. piše da je to nezavisna i samostalna organizacija. Interesantno je pogledati sastav Komisije: sadašnji predsednik, bivši pomoćnik ministra finansija, tu su i nekadašnji predsednik Komisije, koji je sada član, još jedan član i nekadašnji direktor poreske uprave, o kome je u prethodnoj raspravi već bilo reči. Toliko o nezavisnosti i samostalnosti Komisije. U Srbiji je sve kako ne treba, a pre nego što o tome kažem nekoliko reči, reći ću još jednu stvar koja se odnosi na član 33. Statuta. Da li je to zbog žurbe ili nekih drugih razloga, u delu koji se odnosi na čuvanje poslovne tajne, napisano je ovako: "prošli i sadašnji predsednik". Ovo je neozbiljno. Statut jedne organizacije ne bi smeo da se piše na ovako neozbiljan način. Kao što rekoh, mnogo toga je kod nas u Srbiji kako ne treba. Vratiću se na ono čime sam počela, da je Komisija za hartije od vrednosti organizacija koja je sa Agencijom za privatizaciju, Akcijskim fondom i Ministarstvom finansija učestvovala u uništavanju privrede kroz proces privatizacije. Nakon toga, veliki kapital slio se u ruke pojedinaca a, sa druge strane, ostalo je mnogo ljudi koji svaki novi dan dočekuju misleći kako će preživeti. Imali smo prilike da vidimo da su od danas skuplji prehrambeni proizvodi, gas, grejanje i kućna hemija. Ova prva grupacija ljudi, koja ima mnogo, ne opterećuje se time, ali ova druga, sve siromašnija, zaista ne vidi izlaz. To je rezultat vlasti u proteklih deset godina, koja nije vodila računa o tome da svi imaju prava na jednake šanse, kako je obećavala. U ovom trenutku vlast ne vodi računa o tome kako je ljudima na severu KiM. Zahvaljujem.
Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Ne.) Prelazimo na učešće u radu po redosledu narodnih poslanika, a prema prijavama za reč u zajedničkom jedinstvenom pretresu 26. i 27. tačke dnevnog reda. Dajem reč narodnom poslaniku Vladanu Jeremiću.
Hvala. Da je Srbija pravno uređena, ekonomski nezavisna država, onda bi ova rasprava o tačkama današnjeg dnevnog reda mogla da se svede i pod rutinsku. Međutim, realnost je sasvim drugačija. Dame i gospodo narodni poslanici, Komisija za hartije od vrednosti deklarativno jeste definisana kao nezavisna i samostalna organizacija Republike Srbije, koja je za obavljanje poslova odgovorna Narodnoj skupštini, ali ovlašćenja Komisije nisu izvorna nego poverena, što znači da poverene poslove, saglasno Zakonu o državnoj upravi, obavljaju razne agencije, organi uprave itd. Ako u institucionalnoj strukturi neke zemlje postoji komisija za hartije od vrednosti, onda njene nadležnosti svakako nisu nadležnosti bilo kog ministarstva, nego njene izvorne, jer ako se nadležnosti poveravaju, onda komisija, složićete se, nije ni potrebna. Prema stavovima Međunarodne organizacije za hartije od vrednosti, Komisija treba da obezbedi sledeće osnovne ciljeve: zaštitu investitora, pošteno, efikasno i transparentno finansijsko tržište, smanjivanje sistemskog rizika. Ovih ciljevi podrazumevaju da, prvo, zadaci Komisije treba da budu u zakonu jasno definisani kao zaštita investitora i integriteta tržišta; drugo, neophodno je obezbedi efektivnu moć regulatora u nadzornoj funkciji; treće, treba da postoje razvojni sistemi koji dozvoljavaju reviziju i obezbeđuju odgovornost regulatora, ali koji u isto vreme ne dovode u pitanje integritet nadzorne funkcije i ne štete klijentima. Inače, ta institucionalna nezavisnost počiva na tri elementa: imenovanje i razrešavanje dužnosti uprave regulatora, struktura upravljanja u samom regulatoru i otvorenost procesa odlučivanja. Kada je reč o regulatornoj nezavisnosti, naročito je važno imati u vidu da je do sada zakonske neodređenosti u neadekvatnim ovlašćenjima Komisija pokušavala da popuni koristeći svoj statut i druge podzakonske akte. I ovaj važeći je situaciju samo dodatno pogoršao, jer nije rešio probleme sa neadekvatnim nadležnostima, a činjenica da Komisija obavlja sve poslove, kao od Vlade poverena, ograničava njenu regulatornu moć i neutrališe nastojanja da se donošenjem podzakonskih akata reaguje na pravi način na razvoj tržišta o kojem je reč. Komisija je obavezna da sve pravilnike i ostalu podzakonsku regulativu koja je stavljena u nadležnost dostavlja Ministarstvu finansija na mišljenje, pošto poslove iz svoje nadležnosti obavlja kao poverene poslove. Postojeće efektivne moći Komisije su prilično ograničene, onemogućen je jedan normalan razvoj, s obzirom da je za sve eventualne nadležnosti, izmene nadležnosti i ovlašćenja, neophodna izmena samog zakona ili odobrenje Ministarstva finansija, ako je reč o podzakonskim aktima. Ponavljam, Komisija mora da ima izvorna ovlašćenja i njena regulatorna moć ne sme biti ograničena odobrenjem nekog drugog organa. Ono što je sledeći veliki problem koji ovo telo pretvara u jedno jalovo telo jeste potpuno odsustvo njene operativne samostalnosti. Čak i, primera radi, Narodna banka Srbije može delovati operativno potpuno samostalno, dok Komisija tu mogućnost nema. Dakle, ona bi morala da bude opremljena svim instrumentima za jedan zaista efektivni nadzor nad finansijskim tržištem. Uz to, naravno, relevantni zakonski propisi treba da budu veoma specifični kada je reč o ograničenjima nivoa odlučivanja, procesa, vremena koje je dozvoljeno za žalbe na odluke nadzornih organa. Između ostalog bi trebalo, svakako, dozvoliti Komisiji da izriče mandatne kazne, a o tome nešto malo kasnije. Po važećem zakonu Komisija nema ovlašćenja pretresa, zaplene dokumentacije, što je svakako od izuzetnog značaja za otkrivanje trgovanja ili korišćenje privilegovanih informacija ili raznog manipulativnog ponašanja. Dakle, ona nema istražna ovlašćenja za preduzimanje privremenih mera, a naročito onih kojima se zatečena situacija u nadzoru zamrzava do završetka nadzora, koja je i bila od izuzetnog značaja za uspešnu inspekciju. Naravno, ono o čemu je već i koleginica Dimitrijević govorila, to je da, pre svega, ta personalna, a i finansijska nezavisnost Komisije nikada nije bila na potrebnom nivou. Podsetiću samo da je Komisija imala velikih problema zbog ne usvajanja finansijskog plana u više navrata, čak i onog godišnjeg računa Komisije za 2003, 2004, 2005. i 2006. godinu koji nisu ni usvojeni. Stav SRS je jasan, a to je da je neophodno sprečiti uticaj politike na imenovanje članova Komisije i u tom smislu smatramo da je od izuzetnog značaja formiranje dve strukture unutar Komisije, a to je ta upravljačka i nadzorna. Kada je reč o izboru članova ovih organa, on bi svakako morao da bude praćen i nekom vrstom javnih razgovora sa kandidatima pred nadležnim skupštinskim odborom. Najvažniji instrument nadzornog organa bi svakako bila interna revizija i ona u svemu mora biti nezavisna od upravljačke strukture i mora da funkcioniše u skladu sa najboljim praksama interne revizije. Na taj način bi se svakako podelila ta moć nadzora, kao i politička odgovornost za rad Komisije i time bi se svakako omogućilo izmeštanje njenog delovanja iz dnevnih političkih dešavanja. Potrebno je posebno precizirati i definisati ulogu izvršne i zakonodavne vlasti u određivanju veličine i upotrebe budžeta i sprečiti te potencijalne opstrukcije. Ono što smatramo strateški važnim ciljem to je jačanje i regulatorne i supervizorske funkcije nad finansijskim tržištima. Nužno je redefinisati nadležnost regulatornog tela, povećati njegovu stvarnu sposobnost nadzora, definisanje statusa kao nedvosmislenog i faktički nezavisnog tela, kako od Vlade tako i od tržišnih učesnika koji takođe imaju i te kakav uticaj. Da li se to može ostvariti jačanjem postojeće institucije, dakle Komisije za hartije od vrednosti, ili kao što postoje neki drugi predlozi, formiranjem neke nove za nadzor nad svim finansijskim delatnostima, i bankarstvom i osiguranjem i fondovima i finansijskim tržištem, to je stvar neke druge procene. Ono što je evidentno to je da su Srbiji potrebne značajne promene regulative tržišta hartija od vrednosti, jer, na kraju krajeva, osnovni cilj jeste privlačenje više stranih investitora i ove promene bi svakako trebale da omoguće i jednu jasnu pravnu osnovu koja nažalost u Srbiji danas ne postoji. Ono što je neverovatno to je da Komisija za hartije od vrednosti recimo do sada nikada nije kaznila ni jednog učesnika na tržištu za neki krupniji prekršaj, iako se i špekuliše i zna da ih je svakako bilo, a ako je Komisija slaba i ne može da sprovede zakone, onda je to jasan signal učesnicima na tržištu kapitala da očigledno postoji neka mogućnost da se izvuku i onda kada bi trebalo da budu kažnjeni. Kada o ovome govorim, sećate se i sami konkretnog primera, tiče se većinskog paketa akcija "Večernjih novosti", u vlasništvu dve austrijske kompanije "Trimaks Investments" 24,99% i "Ardos Holding" 24,90%, kiparske kompanije "Karamat" 12,55%, čiji su pravi vlasnici zvanično dugo bili nepoznati. Međutim, onda je svoje vlasništvo nad "Novostima" potvrdio Milan Beko rekavši da nikada nije ni bilo sporno da je on vlasnik "Ardosa", "Trimaksa" i "Karamata", odnosno da je vlasnik 62,4% akcija "Večernjih novosti". Šta to praktično znači? To praktično znači da je potvrđeno da su te pomenute akcije kupljene nezakonito i da ih je još 2006. godine, zahvaljujući institucijama koje su mu to omogućile, nezakonito držao u posedu, jer se radi o preduzećima koja su povezana pravna lica. Što je najveći apsurd, čak i nakon javnog priznanja da su to njegova preduzeća, Komisiji za hartije od vrednosti je trebalo nekoliko meseci da tu činjenicu i zvanično utvrdi. Veliki deo problema proistekao je iz jednog istog uzroka, a to je marginalizovanje tržišta i nepostojanje volje političkih činilaca da omoguće njegov razvoj. Tako je i odsustvo formiranja investicionih fondova koji su izuzetno važna karika u razvoju tržišta kapitala, zatim sporni zakon o preuzimanju koji je sa tržišta sklonio nekolicinu najvećih domaćih kompanija, itd. Da zaključim, u cilju nekakve adekvatne primene regulative Komisija treba da bude, a očigledno da to sada nije niti će to biti kroz ovakvu promenu Statuta, jedna operativna, finansijski nezavisna institucija. Da li postoji dovoljno znanja za obavljanje jedne takve funkcije, dovoljno autoriteta, političke podrške? Čini mi se da ćemo se i tu složiti da ne postoji ništa od toga, a sve je za cilj trebalo da bude jedan efektivan nadzor, da ima uticaja, da ima otvorenih pritisaka izvršne vlasti na Komisiju i to je činjenica od koje se ne može pobeći praktično još od osnivanja Komisije. O samom izboru članova Komisije već je bilo reči. Očigledno da je uvažavan stranački princip, a kakvi su svi ti pritisci možda je najbolji primer bio, odnosno bio je vidljiv u slučaju preuzimanja proizvođača mineralne vode "Knjaz Miloš" u Aranđelovcu 2004. godine. Osnovni problem zaštite investitora na tržištu kapitala u Srbiji se najvećim delom ogleda u tom iznalaženju rešenja da se unapredi efikasnost primene zakonskih propisa. Međutim, ova vlast očigledno nema tu sposobnost iznalaženja načina da se stvari urede na valjan način i zato je krajnje vreme da se i ovaj problem, kao i mnogobrojni drugi koji su se nagomilali u protekloj deceniji prepuste nekim drugima koji će to činiti bolje. Hvala.
Narodni poslanik Dragan Stevanović ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, mislim da zaista i moja koleginica Lidija Dimitrijević i gospodin Vladan Jeremić ovo što su rekli zaista stoji, a to je da u ovoj državi ništa ne može da ide kako treba, bar kada se tiče funkcionisanja vlasti i njenih institucija i da zaista i ovaj dokument o kome sada govorimo ukazuje na činjenicu da je zaista sazrelo vreme da Srbija raskine sa ovakvom politikom, ovakvim političkim konceptom i sa principima neodgovornosti kojima se aktuelna vlast rukovodi kada donosi odluke, usvaja planove, verifikuje nečije dokumente, odnosno stvara administrativne preduslove da svi segmenti ovog društva i ove države funkcionišu onako kako treba. S obzirom da smo mi kao Skupština, odnosno odbori, predlagači ovih dokumenata, ja ću se obratiti onima koji danas predsedavaju Skupštinom i pitati zašto ovo mora ovako da ide, gospođo Đukanović? Znate, ne treba puno pameti da se ispoštuje procedura. Treba samo malo političke odgovornosti. Ovo nije dokument, ili dokument pre ovoga na koji dajemo saglasnost, nije neki dokument koji zahteva angažovanje neke vrhunske pameti, nauke, univerziteta, institucija itd. Ovo je nešto što predstavlja rutinu ili praksu. Ovo je nešto što je vrlo jasno definisano procedurama i rokovima u okviru tih procedura. Od vlasti se tražilo samo da poštuje rokove na koje se sama obavezala. Ovde je i to problem. Mi 1. oktobra usvajamo dokument koji je u proceduru ušao pre godinu dana. To nije nimalo naivno. Nije ovo zakon o pivu. (Predsednik: Danas je 1. novembar.) Još gore. (Predsednik: Nije još gore. Vi znate da mi nismo sedeli skrštenih ruku već da smo radili.) Sada ću vam ja reći. Radili smo sve kako ne treba i što ne treba. Hvala vam što ste me ispravili, jer je još gore što je 1. novembar. Gospođo Đukić-Dejanović, neću vas da opterećujem da ste vi krivi, ali imate i vi u svemu ovome odgovornosti. Rok u skladu sa dokumentima odnosno statutom za usvajanje finansijskog plana za narednu godinu je 30. novembar. Znači, vi imate još 30 dana da usvojite finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2012. godinu. Mi danas usvajamo finansijski plan za 2011. godinu. Odnosno, izvinjavam se, raspravljamo o tome a u danu za glasanje ćete ga usvojiti. Šta ćete verifikovati time, da li znate? Šta ako su se tamo sprovodile javne nabavke kao u javnom preduzeću "Resavica" o kojima sam govorio? Vi u danu za glasanje treba da im stvorite preduslov da pristupe javnim nabavkama u skladu sa zakonom. Ko zna kako su sprovedene do sada? Kako je moguće da u jednoj državi koja se hvali tržišnim principima i tom tzv. evropskom perspektivom jedna Komisija za hartije od vrednosti godinama radi na osnovu Odluke o privremenom finansiranju? Da se radi o nekome drugom, možda bi im se pridružili u inkriminaciji Skupštine, ali, kada je u pitanju Komisija za hartije od vrednosti, ne. Tamo nema čoveka bez krivične prijave. Znate zbog čega? Zbog pljačke države Srbije. Setite se "Luke", setite se kompanije "Novosti", Milana Beka itd. Ali, nije ovde najgore. Ovi ga ovde predlažu za premijera. Tomislav Nikolić smatra da bi Milan Beko bio dobar premijer. Nije ovo najgore, ima i gorih stvari. Ali, žalosno je što se žig neodgovornosti stavlja na Narodnu skupštinu i sve nas poslanike koji zaista ničim nismo učinili da to tako bude. Zamislite da vam Komisija za hartije od vrednosti piše: "Slobodni smo da vas podsetimo da Narodna skupština nije usvojila izveštaj o poslovanju i finansijske planove Komisije već nekoliko godina unazad, pa ni za prethodnu ni ovu godinu. Ukazujemo da je to neodrživa situacija, kako sa stanovišta poštovanja zakona, tako i sa pozicije obezbeđivanja svakodnevnog operativnog funkcionisanja Komisije". Sada ćemo da se pravimo da se ništa ne dešava. Neka to ide tako. Danas je rok da u skupštinsku proceduru uđe budžet za narednu godinu. Ovde je 15. oktobra trebalo da uđe revidiran izveštaj o fiskalnoj odgovornosti. Tako je bilo prošle godine, tako je bilo pretprošle godine i tako bi bilo i naredne godine ako biste, ne daj bože, ostali na vlasti. Ali, nije suština da vi odete, suština je da vas ne naslede gori od vas. To je suština. Zato je naša misija danas, misija SRS, da ukažemo javnosti da nije dužna da trpi sve ovo i da sa politikom kojom se Srbija rukovodi poslednjih 10 godina zaista treba da se raskrsti. Kakav je naš odnos politički i lični prema EU, to je potpuno nebitno. Preziremo evropske institucije i njihov odnos prema Srbiji, njihov odnos prema KiM, njihov odnos prema predsedniku SRS. Kakva je razlika između vašeg i njihovog odnosa prema sve tri kategorije koje sam naveo? Kao Vlada devet godina ćutite u vezi Vojislava Šešelja, nemate hrabrosti da podignete glas. Da ne govorim o cirkusu koji pravite oko deklaracija vezanih za KiM. Preziremo to i sve nam je to odvratno. To je najblaže što možemo da kažemo. Pitamo vas – da li u nekoj od uređenih država evropskog kontinenta stvari ovako funkcionišu? Da li je to tamo moguće ovako? Oni svoje budžete projektuju za sedam narednih godina. Vi niste u stanju da su skladu sa procedurom jedan dokument, mali, beznačajni dokument jedne komisije u ovoj državi, čiji značaj ne omalovažavamo zato što smo i mi opredeljeni za razvoj tržišta kapitala u Srbiji, ne možete u skladu sa rokovima da ga donesete. Fokusiraću se samo na ovu poslednju godinu. Samo u poslednjoj godini niste bili u stanju godinu dana da ovo usvojite. Znate zašto vas pitam sad ovo? Evo, da dokažem da stvari nisu baš deklarativne, u obrazloženju ovog dokumenta piše - Oni su se pozvali na ovaj dokument u skladu sa zakonom koji više nije na snazi. Kako može Skupština da usvoji dokument predložen Skupštini u skladu sa Zakonom o tržištu hartija od vrednosti koji je stavljen van snage pre nekoliko meseci? Ističu svi rokovi na osnovu kojih i u skladu sa kojima je Vlada bila dužna i obavezna da donese podzakonske akte sa novim zakonom o tržištu kapitala. Mi sad usvajamo dokument u skladu sa zakonom koji više nije na snazi. Postavlja se i objektivno pitanje, a to kolege pravnici verovatno bolje znaju – da li to ima pravni smisao i utemeljenje, logiku? Šta si dalje rekli? Rađen je na osnovu makroekonomskih pokazatelja i predviđanja za narednu godinu. Ovde ste pre nekoliko dana vi glasali za budžet koji je menjan na osnovu parametara koji se ovde navode, zato što su promašili makroekonomske i ostalei projekcije i pokazatelje, pa je ovo projektovano u skladu sa stopom inflacije koja se pokazala da nije dobro projektovana – najveća je na evropskom kontinentu ovde kod nas u Srbiji. Vi sad dajete saglasnost na dokument koji je očigledno potpuno promašen, kao i fiskalna politika za 2011. godinu. U čemu da tražimo smisao ovde? Zaista, i u političkom i u parlamentarnom i u proceduralnom smislu ovo je vrhunac degutantnosti. Ali, stvarno je tako. Dalje kažete ovde na šta su se pare trošile, ili, ako neko zna da li su potrošene ili nisu, ja bih zaista voleo da mi to kaže. Kaže se: "Projekti i troškovi za jačanje tržišta hartija od vrednosti – devet miliona i 206". Evo, neka se neko digne danas iz aktuelne vlasti i neka pohvali tržište kapitala u Srbiji. I ono je najgore na prostoru evropskog kontinenta. Najpliće tržište kapitala je u Srbiji. U odnosu na 2008. godinu je sedam do deset puta smanjeno. Indeksi na Beogradskoj berzi imaju kontinuitet pada poslednjih nekoliko godina permanentno, niti ima velikih, niti ima malih investitora. Pitamo vas – koliko ste za sve ove godine obezbedili da srpske kompanije i preduzeća svoje poslovanje u finansijskom smislu obezbeđuju na tržištu kapitala? Pitamo vas na šta ste trošili, na šta je Komisija za hartije od vrednosti trošila ovaj novac, pošto kažu da je bio namenjen za projekte jačanja tržišta hartija od vrednosti? Najveća stavka u njihovom budžetu – troškovi nastave za sticanje zvanja brokera, portfolio menadžera itd. Dok proizvodimo portfolio menadžere i brokere, preduzeća koja mogu da izađu na tržište kapitala nam se tope. To vam je ista priča sa serijskom proizvodnjom lekara u branši koja nam ne treba – pravnika, ekonomista ili ostalih zvanja, za kojima Srbija zaista objektivno nema potrebe, pa ćemo da proizvodimo menadžere, a to što nemaju šta da rade ili za koga da rade, to nije bitno. To je lepo – o trošku države. Činjenica jeste da se Komisija za hartije od vrednosti finansira iz sopstvenih prihoda, ali ti prihodi ako bi predstavljali višak i racionalno bili trošeni, bili bi prihod budžeta Republike Srbije, ali šta vas briga za to, ove pare su potrošene ko zna kako, u kom obimu i u po kakvoj strukturi i vi ćete sada da im dajete ovo. Pa oni ne mogu da funkcionišu ukoliko im ne date saglasnost na izmenjeni finansijski plan i tada moraju da funkcionišu po principima privremenog poslovanja, a kamoli da im na početku godine ili pre početka godine ne date saglasnost na finansijski plan za narednu godinu. Sve je ovo zaista smešno. Srpska radikalna stranka zaista u ovakvim stvarima na želi da učestvuje. To nije naš odnos, ponavljam, prema tržištu kapitala, to je naš odnos prema vašoj neodgovornosti, prema vašem nepoštovanju procedura, prema vašem nepoštovanju dokumenata na koji ste se i sami obavezali. Još jednom vas pitamo – šta se dešava sa krivičnim prijavama Saveta za borbu protiv korupcije prema svima onima koji su u Komisiji za hartije od vrednosti uključeni, učestvovali ili odgovorni za pljačku državne imovine? Šta je sa tim ljudima? Šta je sa tim prijavama? U svemu ovome Srpska radikalna stranka nema nameru da učestvuje. Naša obaveza je i danas da ukažemo javnosti da ste vi potpuno neodgovorni. Kako se bliže izbori u ovoj državi, ta ista država vas sve manje interesuje, jedino što vam je bitno da možda kvalitetniju i bolju poziciju za naredne izbore zauzmete. Zaista verujemo da će ovome na sledećim izborima doći kraj, da će Srpska radikalna stranka uspeti da ubedi građane da zaslužuju zaokret u ekonomskoj, fiskalnoj, socijalnoj i svakoj drugoj politici i da će posle tih narednih izbora propadanje Srbije početi da se zaustavlja i kroz vreme da se Srbija stavi na noge. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Marina Toman. Nije tu. Dajem reč onda narodnom poslaniku Milanu Avramoviću. Izvolite.
Gospođo Đukić-Dejanović, molim vas dok bude trajalo moje izlaganje da ne napuštate salu, pošto imam ekonomskih problema kada predsedava gospođa Čomić, pa da mi učinite to zadovoljstvo dok ne završim ovaj govor da mogu da govorim kako treba. Dakle, uloga Komisije za hartije od vrednosti koju danas imamo na dnevnom redu je definitivno ostala nepoznanica, kako u njenom delovanju, tako i u ponašanju kroz proces privatizacije, kroz merenje cene akcija, kroz kupovinu državnih preduzeća, kroz upropašćavanje državnog budžeta, tako i zbog načina na koji se država ophodi prema državnom kapitalu i budžetu koji treba da se uvećava, a ne umanjuje. Ono što je prepoznatljivo za ovu vlast, zapravo za vlast koju čine stranke DOS-a u različitim vremenskim periodima, jeste ista ona depeša koja kaže – potroši, zaduži i ošteti, jeste ta da se pojedine firme koje su se nalazile u državnom vlasništvu, danas nalaze u privatnim rukama zahvaljujući sistemima kao što su sistemi Komisije za hartije od vrednosti, koje omogućavaju upravo da bogatašima i tajkunima ili bilo kojim takozvanim poznatim biznismenima omogući da na legalan način otme ono što je državno i stavi u sopstveni interes ili u sopstvenu korist. Zato mi danas i nemamo izveštaj o radu Komisije za hartije od vrednosti, nego imamo na dnevnom redu usvajanje Finansijskog plana, zapravo budžeta za 2011. godinu, iako je novembar 2011. godine upravo počeo i nemamo izveštaj o radu članova Komisije, kao i što nemamo izveštaj o potrošnji tih sredstava, a kamoli bilo kakav drugi predlog plana budžeta za 2012. godinu za istu komisiju. To je još jedan dokaz da ova vlast, ne poštujući ni one sopstvene zakonske okvire koje je sama donela, ne može da omogući da se tržište kapitala, zapravo budžet državni, množi, nego da se omogućava otvoreno i transparentno da se ona što jeftinije na zakonski način troši. Podsetiću vas, to je moja dužnost i obaveza, samo na neke zloupotrebe u kojima je državna Komisija za hartije od vrednosti doprinela da se neka državna preduzeća oštete i da se stave u ruke pojedinaca, poput tih nazvanih savremenih biznismena, a po našem viđenju možemo slobodno reći i privrednih kriminalaca. Podsetiću vas na gašenje četiri najveće srpske banke koje je radio "Deloitte&touche", naravno, na navalu tadašnjeg funkcionera Vlade, ministra Dinkića, koji je dao prvo pozitivno, a zatim po potrebi negativno mišljenje o vrednosti tih banaka, čime sama Komisija za hartije od vrednosti nije imala nikakvu reakciju. Druga stvar je prodaja "Sartida" u kome opet "Deloitte&touche" igra aktivnu ulogu, prodaju železare Amerikancima za 23 miliona. Iako je tada postao suvlasnik "Deloitte&touche" predsednik Privredne komore SAD za Srbiju, ta privatizacija je završena na takav način, bez reakcije Komisije. Privatizacija "Imleka", privatizacija "Hemofarm" u čijem je Upravnom odboru firme "Deloitte&touche" radio prvobitno procene i onda na kraju obavio privatizaciju "C marketa". Posle ću vam pročitati i pismo direktora "C marketa" Vladinoj kancelariji za borbu protiv korupcije u kome je na sastanku firme sa "EKI investom" 19. avgusta 2005. godine, čiji je vlasnik Darko Đunić, potpisan memorandum o razumevanju u interesu nacionalne privrede, gde su prisutni bili Mišković, Beko i Slobodan Radulović i tada je pod pokroviteljstvom premijera Koštunice dogovoreno da "Delta" kupi "C market" jer je taj sastanak lično on inicirao. Podsetiću vas na obaranje cena akcija "Energoprojekta". Sećate se da se ispostavilo da su neke firme FK "Partizan", u kome je bila ona poznata afera Dragijana, obarala cenu i samog "Enhela" u Beogradu. "Skaj elektronik", preduzeće u vlasništvu FK "Partizan", prodalo je 36 503 akcije neposredno pred zatvaranje trgovanja na berzanskoj beogradskoj berzi po drastično nižoj ceni od tržišne. Takođe, tvrde akcionari "Energoprojekta" u saopštenju, da je preduzeće "Skaj elektronik" od 20. oktobra 2006. godine do 17. aprila 2007. godine kupilo, pa prodalo akcije čija tržišna vrednost prelazi 800.000 evra. Ističu akcionari u ovom pismu koje smo dobili, kako veruju da je nedavna kupovina 787 akcija "Energoprojekta" od strane "Skaj elektronika" uvid u novu špekulaciju. U saopštenju se ističe da je "Skaj elektronik" prošle godine zabeležio poslovni gubitak od 165.000 evra. Postavlja se pitanje - ako je neko kupio akcije za nešto više od 400.000 evra i mogao da ih proda po tržišnoj ceni od 800.000 evra, šta je radila Komisija za hartije od vrednosti? Onda ih je prodao po 600.000 evra i onda nama nije jasno u čemu je problem sa ovim preduzećem, zapravo šta je sporno, zbog čega je preduzeće uopšte prodavalo akcije. Ko se ovde nalazi kao gubitaš, da se tako ponaša da bi pritom u suprotnom u stopostotnom vlasništvu bio u FK "Partizan". U upravnom odboru tada je bio i suvlasnik "EKI" Dragan Lazarević, a odmah nakon afere Dragijana, koju sam spomenuo, ona je primljena u klub privrednika u Šekspirovoj ulici, koja ima zadatak da na neki način kreira zakone koji dolaze pred narodne poslanike. Podsetiću vas na TV "Foks" i "Avalu", koju je sam Đunić kupio i pomogao kao TV "Foks".
Narodni poslaniče, podsetiću vas na član 106. i obavezu da govorite o dnevnom redu. Za šest minuta i 40 sekundi niste se dotakli teme dnevnog reda – Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti i Predlog za davanje saglasnosti na Statut Komisije za hartije od vrednosti, tako da vas molim da govorite o dnevnom redu.
Gospođo Čomić, ako ste čitali Statut, videćete da su određeni članovi povezani za cenu akcija o kojima ovde pričam. Potpuno je nepotrebno…
Narodni poslaniče, ne bih vas prekidala i podsećala da nisam pročitala materijal i da ne znam do detalja kakav je materijal na dnevnom redu, kao što to ne bih činila da vas vrlo pažljivo ne slušam i za vreme koje ste za sada utrošili, nijednog jedinog trenutka se niste dotakli teme dnevnog reda, što vam je obaveza po članu 106. kao što sam u stavu 2. ja obavezna da vam izričem kaznene mere za volju da kršite odredbe Poslovnika koje nas sve obavezuju.
Gospođo Čomić, nema potrebe da mi pretite, zato što upravo pokušavam da svima stavim do znanja, da Komisija za hartije od vrednosti u proteklom periodu nema saglasnost SRS, zapravo njenog poslaničkog kluba, za finansijski plan koji je pred nama na dnevnom redu. Dakle, da bih opravdao to zašto nema saglasnost, uloga mora da se kompletno prezentuje javnosti kroz njihovo delovanje u prethodnom periodu. Ne vidim ništa tu sporno, jer je to definisano samim Statutom…
Narodni poslaniče, sada vas upozoravam prvi put. Pažljivo sam vas slušala. Vaša izlaganje nema nikakve veze sa ulogom Komisije za hartije od vrednosti. Ovo je prvo upozorenje pred izricanje mera opomene.
Dobro, osporavam moralni kredibilitet. Vi to ne razumete, ali nastaviću kako sam počeo. Dakle, javnom ponudom za preuzimanje koja je okončana…
Narodni poslaniče, drugo upozorenje, pred izricanje mere opomene. Vreme koje trošimo na sednici, trošimo na izlaganje u dnevnom redu. Ovo je drugo upozorenje, a posle toga ide izricanje mera opomene.
Vi meni ne dozvoljavate da završim svoj govor, a izričete mi upozorenje. To nije korektno sa vaše strane. Vi ne znate….
Narodni poslaniče, upozorila sam vas dva puta, da je vaša i moja obaveza da govorimo o dnevnom redu, vi, a ja da vas na to podsećam. Uvidom u stenogram, videćete da sam vas podsetila, da ni jednom rečju za šest minuta i 45 sekundi, niste se dotakli teme dnevnog reda. Ne sporeći vašu političku odluku da argumentujete temu, kako god vi to želite, i u skladu sa političkim stavom vaše stranke i vaše poslaničke grupe, to ipak morate raditi u vezi sa temom dnevnog reda. Ako ćete o temi dnevnog reda, prijavite se i možete nastaviti, pošto imate vreme na raspolaganju. Želite? (Da.) Izvolite.
Ispred sebe imam ovde Izveštaj Saveta za borbu protiv korupcije Vlade Republike Srbije koji je zvanični dokument i pismo direktora "C marketa" i Izveštaj privatizacije Kompanije "Novosti", koju je predsednik ovog saveta pominjala, Agenciju, zapravo, Komisiju za hartije od vrednosti. Ono što je u ovom izveštaju itekako važno, jeste direktno učešće Komisije za hartije od vrednosti, koja je doprinela da se cena akcije "C marketa" u istom periodu na beogradskoj berzi dva puta menja i tumači, tako da omogućava poslovanje,kupovinu i privatizaciju pod pritiskom tadašnje strukture vlasti i to je zvaničan dokument. Tu postoji otvorena kopča. Ne znam šta je tu sporno. Ono što je takođe sporno jeste finansijski plan koji je prezentovan narodnim poslanicima koji treba da omogući rad hartija od vrednosti, upravo osporava njihov način rada koji ovde pokušavam da objasnim. Pošto vi to meni ne dozvoljavate, jer očigledno nemate sluha za Agenciju za hartije od vrednosti, i pošto ne mogu da govorim o kriminalu, jer to ovde očigledno nije dozvoljeno, u kome učestvuje Komisija za hartije od vrednosti, završiću svoj govor.
Narodni poslaniče, dobili ste dva upozorenja, za volju da kršite odredbe Poslovnika Narodne skupštine. Za razliku od vas, samo poštujem odredbe Poslovnika Narodne skupštine i znam šta piše u temi akta koji je pred nama. Vaš stav da smatrate da smete da omalovažavate druge učesnike i da pričate o čemu god vi hoćete i da to zovete slobodom govora, u sukobu je sa odredbama člana Poslovnika, koji kaže da smo svi obavezni da govorimo o dnevnom redu. Da ima ikakve nade, da bi izricanjem mera opomena, navelo na samopoštovanje i poštovanje, to bih učinila. Pošto nema, sedam minuta i 45 sekundi je iskorišćeno od vremena poslaničke grupe. Reč ima narodni poslanik Zoran Krasić. Izvolite.
Izvinite, koliko imamo vremena, gospođo Čomić?
Imate 28 minuta i 30 sekundi.
Potrudiću se da ovo što je gospodin Avramović preskočio, obuhvatim ja u mojoj diskusiji. Gospođo Čomić…
Izvinjavam se, narodni poslaniče, sekretar je već oduzeo, imate 36 minuta.
Dobro, neću to vreme baš tako da potrošim. Častiću ja vas koji ste za EU, nekoliko minuta. Znači, imamo spojenu raspravu. Imamo Finansijski plan Komisije za hartije od vrednosti za 2011. godinu i imamo Predlog Statuta iste te Komisije za hartije od vrednosti. Statut se donosi zbog usaglašavanja sa novim Zakonom o tržištu hartija od vrednosti. Zakon o tržištu kapitala je novi naziv za zakon koji smo pre nekoliko meseci ovde usvojili. Naravno, nećemo glasati i nećemo dati saglasnost na ovaj statut, zato što smatramo da u Statutu postoji nekoliko detalja ili nekoliko članova koji nisu u skladu sa novim Zakonom o tržištu kapitala, a pre svega se odnose te odredbe na status Komisije za hartije od vrednosti. Tu bih, pre svega, potencirao član 10. ovog statuta, pogotovo one odredbe o izboru i razrešenju članova Komisije za hartije od vrednosti. Zbog čega?Gotovo da se ništa nije promenilo u odnosu na postojeću praksu, kada je u pitanju Komisija za hartije od vrednosti. Sećate se, posle one velike afere, oko preuzimanja akcija "Knjaza Miloša", da je nastala svojevrsna zbrka – Divac, Danilović, Labus, Štimac. Jel tako beše, gospodine Novakoviću? To je bilo odavno. Hteo je da umre Štimac, sećate se? Dobio je infarkt. Pretekao je, nije problem. Živ je, hvala bogu. U naletu eskivaže svih mogućih pritisaka, gospodin Štimac, podnese ostavku. Sve je vreme je on bio pod ostavkom, do pre nekoliko meseci, kada je ponovo izabran za člana Komisije za hartije od vrednosti. Mi smatramo da je to apsolutno ne prihvatljivo rešenje, kada je u pitanju status Komisije za hartije od vrednosti. Znači, statusna pitanja Komisije za hartije od vrednosti. Ovde se zadržalo nešto. Znači, oni uvek ostaju na dužnosti, dok ne budu razrešeni dužnosti od strane Narodne skupštine. Ostavka Štimcova je došla u Narodnu skupštinu, ali nikada nije stavljena na dnevni red. On, čovek, obavlja funkciju, bez ikakvih problema, do jula meseca ove godine. Ponovo smo u julu izabrali Komisiju za hartije od vrednosti. Štimac više nije predsednik Komisije, nego je član Komisije. Sada je Zoran Ćirović predsednik Komisije. Mislimo da ta odredba omogućava, ta odredba u Statutu, da se uvek obezbedi legitimitet tih ljudi i obezbedi legalitet njihovih odluka, iako može da bude nešto trulo u samoj srži te Komisije za hartije od vrednosti. Imali smo još članova Komisije koji su podneli ostavku prošli put zbog afere "Knjaz Miloš". Znate, ostavka je lični čin. Čovek kada da ostavku na neku funkciju, on više ne ulazi u tu instituciju. Može prelazno rešenje nekoliko dana, dok se ne popuni upražnjeno mesto. Suštinski, to mesto je prazno. Mi smo imali situaciju, čovek je i dalje u Komisiji, samo zato što njegova ostavka nije prošla kroz Narodnu skupštinu. Neka bude mesec dana, ali boga mi, kod Štimca četiri godine, znate? Jel vidite da to stanje može da bude dugotrajno trpno stanje. Znači, ovde se ne poštuje izjava volje pojedinca - podnosim ostavku, ne želim više da radim. Zašto je to opasno, ako se zna koje su sve nadležnosti i koja su sve ovlašćenja Komisije za hartije od vrednosti? E sad, da li takvo rešenje može da ostane ukoliko znamo, evo ja ću samo da pobrojim nešto malo tih poslova koje radi Komisija za hartije od vrednosti. Znači, ko će da budu "Kastodi banka", zavisi od Komisije zahartije od vrednosti. Mi imamo tu 12 banaka. Kako da taj posao radi komisija kad u njenom sastavu neko ne želi da bude, a zakon i statut ga drže i dalje da bude tamo, a te banke treba da drže hartije od vrednosti i da trguju sa hartijama od vrednosti. Dalje, vidite gde se mešaposao sa NBS. Oni se pitaju i oko ovlašćenih banaka i tu imamo 10 ovlašćenih banaka. Izvinite molim vas, ozbiljan čovek treba da odlučuje o tim ovlašćenima. Dalje, Društva za upravljanje investicionim fondovima, i tu se pita Komisija zahartije od vrednosti i tu imamo devet Društava za upravljanje investicionim fondovima, svi stranci po nazivu, pošto srpski je tamo zabranjen. Pa onda investicioni fondovidvadeset i jedan investicioni fond, i oko toga se pita Komisije zahartije od vrednosti. Pa onda, vođenje registra profesionalnih investitora, tu ih imamo četiri. To su tako ozbiljne stvari, nemoguće da te poslove do sada, do jula meseca ove godine, radilo je nekoliko ljudi koji su bili sa podnetim ostavkama. Sad bi neko mogao da zaključi - zašto Narodna skupština nije to uvrstila u dnevni red? Mene nemojte da pitate za to, SRS nikada nije odredila dnevni red sednice Narodne skupštine. Da li postoji pokriće u nekom zakonu? Postoji. Postoji pokriće u nekom zakonu, ali to pokriće u tom zakonu nije dato sa ovim ciljem, nego je dato sa ciljem da se ubrza postupak, da se konstatuje da je podneta ostavka. Taj postupak se ubrzava i traje četiri godine. Četiri godine, vrlo efikasan rok. Onda dolazimo do zaključka – ne sme tamo da se dira iako postoje unutrašnji problemi, jer postoji nešto iznad, nešto više, nešto značajnije. Morate da znate da ova komisija piše i pravila kako će dileri i brokeri da rade, vrlo je važno i za tržište kapitala, ali to je kod nas u začetku, vrlo skromno. Da li vi znate da ovi ljudi koji sede u toj komisiji odlučuju o naknadi i proviziji koju obijaju brokersko-dilerska društva i koju naplaćuju klijentima za posredovanje u trgovini dužničkim hartijama od vrednosti? Tu postoji 44 subjekta koja su dobila dozvolu da rade ovaj posao. Njihove tarife i njihov cenovnik usluga određuje Komisija zahartije od vrednosti. Slično je i sa naknadama i provizijama kod brokersko-dilerskih društava koje se naplaćuju akcionarima za posredovanje u trgovini akcijama. To su one besplatne akcije, sećate se, i njima možete da trgujete. Tu imamo 44 i tu je cenovnik – fizičko lice 500 dinara za prijavu, pa prijem naloga klijenta, pa izmena naloga, pa opozit datog naloga, pa raskid ugovora, pa posredovanje na berzi, pa posredovanje na osnovu privatnih ponuda itd. Ta komisija nije mačiji kašalj, to je vrlo značajan paradržavni organ. Da ne pričam o onom delu gde se oni pitaju i to što se oni pitaju je uslov za Centralni registar hartija od vrednosti. Sve to se naplaćuje. Vrlo ozbiljne teme. Te ozbiljne teme ne dozvoljavaju ovakav odnos, kada je u pitanju status Komisije zahartije od vrednosti. Ne može pevačko društvo da bude tamo. Sada hoću da budem član, sada neću da budem član, sada mi je povišen pritisak, sada su me pritisli itd. Izražavam veliko zaprepašćenje – kako je Komisija zahartije od vrednosti mogla mimo zakona i mimo svog statuta da omogući Pokrajinskom sekretarijatu za finansije Vojvodine da u tajnom postupku otkupi akcije Metals banke?Tragao sam ja, gospođo Čomić, za tim i Štimac mi je priznao. Autonomna pokrajina nije država, nego svi njeni organi su organi teritorijalne autonomije. Državni organi su samo na nivou Republike Srbije i oni nemaju to ekskluzivno pravo da bez javnog poziva mogu u tajnom postupku da dokapitalizuju neku banku. Zašto je to urađeno? Zbog mišljenja koje je došlo iz Ministarstva finansija. Kasnije se otvorila velika afera Darko Šarić, Metals banka itd. očekujem da ćete tu još da hapsite, ne vi nego nadležni državni organi, ali su nešto ućutali. Ta priča ne može da se zatvori. Zašto? Zato što je iz te priče došla Razvojna banka Vojvodine. Ta priča otvara pitanje Fonda za kapitalne investicije u AP Vojvodini. Sećate se ono, kada se preskoče svi organi i direktno sa mesnom zajednicom se ugovara asfaltiranje pred izbore itd. Među nama rečeno, veliki dugovi su ostali u opštinama gde su bili dopunski izbori, pošto su obećanja važila samo do onog vikenda kada je glasanje. Komisija zahartije od vrednosti mora da bude izuzetno jasan organ sa preciznim ovlašćenjima i da nema ono – hoću, neću. Drugo, oni pišu pravila, oni dele licence, oni su istovremeno i nastavno-naučna baza da bi neko postao broker, diler, da bi uopšte moga da radi sa hartijama od vrednosti. To su vrlo ozbiljne stvari. Kaže – član Komisije za hartije od vrednosti mora biti stalno zaposlen u komisiji. Znam, to je odredba iz zakona. Međutim, ako je to tako, onda morate da date odgovor na pitanje - kako je moguće da članovi komisije imaju neke dopunske aktivnosti na nekim drugim nivoima? Neko će da skoči i kaže da to nije tačno. Pogledajte imena i prezimena i pogledajte gde su sve bili angažovani, ne gde su bili angažovani pre nego što su izabrani, nego i posle izbora na ove funkcije. Ali neka se neko drugi bavi istraživanjem, jer kad se ja bavim istraživanjem, obično se kaže da nisam u pravu, pa prođe dva meseca, pa sam upravu. Da idemo na ovaj finansijski plan za 2011. godinu. Malo ko zna u ovoj zemlji da Komisija zahartije od vrednosti ima tu nekufinansijsku samostalnost. Međutim, sve što je višak prihoda na rashodima u toku jedne godine, Komisija zahartije od vrednosti mora da uplati u Budžet Republike Srbije. Da li oni uplaćuju? Koliko oni to uplaćuju? Da bi se dobio odgovor na ova dva pitanja, mora da se vidi šta su prihodi i šta su rashodi Komisije zahartije od vrednosti i to stoji u finansijskom planu Komisije zahartije od vrednosti Republike Srbije. Sada ću ja da uzmem ono što je dostupno javnosti, da saopštim neke podatke, da se vidi kako se to tamo raskalašno ponašaju ljudi koji su odgovorni za finansijsko poslovanje Komisije zahartije od vrednosti. Skrećem pažnju, oni u svom poslovanju, znači, prihodi i rashodi Komisije za hartije od vrednosti, moraju da budu po definiciji dobri domaćini, jer to treba da bude dobra referenca za njih, da bi oni kvalitetno radili ove poslove nadzora i sve drugo što se tiče njihove osnovne nadležnosti prema svim učesnicima na finansijskom tržištu. Ukoliko oni nisu dobri domaćini u svojoj kući, oni ne mogu da budu kvalitetni kada kontrolišu van svoje kuće ono što je izvorna nadležnost Komisije za hartije od vrednosti. Naravno, finansijski plan za 2011. godinu ima svoju predistoriju, a to je da vidimo kako je nastajala ta komisija, kako su nastajali prihodi i rashodi te komisije. Za početak, moram da kažem da oni imaju pravilnik o tarifi. Oni su ovlašćeni da donesu svoj pravilnik o tarifi. Taj pravilnik njima omogućava da naplaćuju svoje usluge koje pružaju učesnicima na finansijskom tržištu. Kreće se sa odobrenjem prospekta, tu je 0,25% nominalne vrednosti emisije, ali ne manje od 200.000 dinara, ni više od 5 miliona dinara. Sada je to po tarifnim brojevima razvrstano i prema nadležnostima. Znači, prvi deo se odnosi na izdavanje hartija od vrednosti, drugi deo se odnosi na ovlašćene učesnike, treći deo brokeri, investicioni savetnici i portfolio menadžeri, četvrti deo se odnosi na dozvole, peti deo na Zakon o investicionim fondovima, Zakon o preuzimanju akcionarskih društava i na kraju nadzor koji oni vrše – javna društva i ostale naknade. Tu ima ukupno 73 tarifna brojila. Ovaj pravilnik o tarifi odgovara Zakonu o administrativnim taksama. Vi znate, imamo Zakon o administrativnim taksama sa nekoliko članova, a onda ide tabelarni prikaz koliko košta zahtev za ovo, zahtev za ono, rešenje, dodela, žalba itd. Tamo ima neuporedivo više tarifnih brojeva. Odobrenje, recimo, statusa, profesionalni investitor iz člana 11. Zakona o tržištu kapitala je 100.000 dinara. Odobrenje primarne ponude hartija od vrednosti, kada su izdavaoci autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave, pa ide u procentima, ali ne više od 500.000 dinara. Imamo takse od 500.000, od 200.000, od 150.000, od 220.000 – portfolio menadžer, to je kod brokera, pa za polaganje ispita za brokera 8.000 dinara, za ove druge menadžere i savetnike 22.000 i tako redom. Imamo organizatora tržišta Centralnog registra hartija od vrednosti – 200.000 dinara košta ta taksa, naknada koja se plaća. Tako da su oni poprilično iskoristili svoje ovlašćenje na strani prihoda. Znači, ovo su iznosi koji se plaćaju. Kada učesnici na finansijskom tržištu to uplate, to je prihod Komisije za hartije od vrednosti. Skrećem vam posebno pažnju, oni su imali plan i 2009. i 2010. godinu i imaju ga za 2011. godinu. Godine 2009. su planirali 307 miliona, a ostvarili 178 miliona. Godine 2010. planirali 327 miliona, a ostvarili 97 miliona. Vidite koji je to drastičan pad. Zašto? Zato što se simulira tržište kapitala u Republici Srbiji. To bi oni rekli - na vrlo niskom nivou je ukupan promet i trgovina hartijama od vrednosti. Zašto? Zato što pretežno trguju banke. Povremeno se javljaju privatni investitori, građana još ređe, ali i kad se oni javljaju, javljaju se po sistemu insajdera, imaju podatak u šta vredi investirati, gde može da se ostvari veliki rast. U koje hartije od vrednosti? Naravno, državne hartije od vrednosti su najinteresantnije, jer ne postoji država koja tako veliku kamatnu stopu odobrava onima koji pozajme sredstva Republici Srbiji, zato što postoji trajna rupa u tekućem finansiranju budžeta Republike Srbije. Nešto slično je i ovo pre mesec dana, kada je, čini mi se, milijardu dolara evro obveznica. Šta su planirali za ovu godinu? Planirali su 338 miliona dinara. Sada da se samo malo skoncentrišemo kako je to išlo sa rashodima po godinama. Vidite, planirali su 2009. godine 307 miliona, a ostvarili 178. Koliko su potrošili? Potrošili su 176. U 2010. godini planirali su 327 miliona, a ostvarili su 96 miliona. Planirali su da potroše 327, a potrošili 140 miliona. Šta je od 97 do 140? Ko je to pokrio? Nešto se tu sumnjivo dešava. Verovatno će revizor da nađe odgovor na ovo pitanje. Malo pre sam vam pričao o tome da trenutno imaju 40 zaposlenih i imaju masna primanja. Rade težak administrativni posao. Plašim se da nisam pobrkao ove papire. Da vidimo kako ide sa njihovim javnim nabavkama, pošto su oni u obavezi da sprovode proceduru koja je propisana Zakonom o javnim nabavkama. Sada kada se pogleda taj plan nabavki, možete da zamislite, najviše para potroše na tonere. Toneri, tako piše. Kaže – 775.000. Gorivo za službena putovanja – 636.000. Bife komisije – 400.000. Što je kod njih tako skupa kafa? Lap topovi. Smešno vam? To su napisali, ja vam čitam šta su napisali, gospođo Čomić. I meni je smešno, ali i žalosno. Lap topovi – 3.066.000. Serveri – 1.500.000. Računarska mreža – 555.000. Još malo pa skuplja kafa nego računarska mreža. Komercijalni softver, pa kancelarijski materijal, pa usluge – 2.950.000. Održavanje prostorija – 800.000. Održavanje kopir aparata - 500.000. Legalizacija softvera, licencovano – 1.300.000. Ovo je samo u jednom delu troškova njihovi, samo jedan mali deo. To je ono što su smeli da prikažu. Neću dalje da saopštavam ove podatke. Oni imaju nešto i što nije nabavka po Zakonu o javnim nabavkama, toga su oslobođeni, ne postoji obaveza. Onda se postavlja pitanje, molim vas, 300 i nešto miliona dinara na 40 zaposlenih? Koliko je to po glavi zaposlenog para? Onda imate podatak da im je platica od 70.000 do 140.000, a to su ove minimalne. Gde su ove druge? Sada oni podneli predlog finansijskog plana da ga mi potvrdimo. Da li možemo da potvrdimo ova finansijski plan? Da li mi imamo moralno pravo da potvrdimo ovaj finansijski plan? Mi možemo da imamo dva pristupa. Prvi pristup – kontrolišu investicone fondove, banke, brokere, dilere, ne dilere droge, nego dilere na finansijskom tržištu. Oni svi imaju mnogo veće plate i lična primanja, pa nelogično da socijalni slučaj kontroliše gazdu, da ga ne bi kupili, mora da im se podigne plata, da budu nepotkupljivi. To je jedan pristup. Možemo da imamo drugi pristup, kako je to u okruženju i u EU. Taj pristup nemojte da koristite, molim vas, jer onda ćete morati da obezbedite i prihode građana prema nekom standardu EU. Vi taj deo ne smete ni da pomenete. Vama je u priči o Evropi i EU, kao jedinoj alternativi, sve osim ličnih primanja. To ne smete da podsetite građane. Možemo da imamo i treći pristup. Treći pristup bio bi, otprilike, po principu koliko para – toliko muzika. Međutim, taj pristup nije dobar. Zašto? Jer, ako bi taj pristup zavladao, onda bi neko iz G 17 plus, recimo odlikovani ministar mogao da kaže – taj pristup može da bude i kod penzionih fondova, koliko doprinosi, toliko da se isplaćuju penzije. Sve ono što nema, ne može da se isplati. I penzioneri bi spali na 45% od primanja koje sad imaju. Znači, ni taj pristup nije dobar. Koji pristup bi morao da bude najmerodavniji? Možda pristup da vidimo koliko iznose troškovi, ali svi troškovi po zaposlenom i po funkcioneru u Republici Srbiji, pa da ga uprosečimo. Znate, nama taj prosek kvare ekstremno "dobri" slučajevi: Agencija za kontrolu leta, pošto je ona osamostaljeni deo organizma Republike Srbije, jer oni navodno moraju da vode neke standarde. Dalje, Državna lutrija Srbije, NBS, brojne agencije. Pogledajte na sajtu Vlade Republike Srbije kompletnu evidenciju o primanjima u javnim preduzećima i javnim agencijama čiji je osnivač Republika Srbije i nemojte da se čudite, to su podaci iz februara 2009. godine. To nisu podaci iz 2011. godine, ono što ima na sajtu Vlade Republike Srbije. Više puta sam o tome pričao, pa mislim da je to sad opšte poznata stvar. Koji pristup da se uzme? Zar vam ne deluje malo čudno, 40 ljudi je u nekom navodno organu, naplaćuju svoje prihode, imaju zagarantovane prihode. Prvo se naplate njihovi prihodi, kako dođe zahtev, mora da se plati, nemoguće je da se dobije mišljenje, rešenje, licenca, itd. To ne može. Vi možete da se sudite, pa da ne platite taksu, pa ćete morati kasnije da platite. Ovde moraš da platiš, pa Komisija uzima predmet u ruke da radi. Znači, sa gledišta prihoda - zaštićeni, sa gledišta troškova - koliko god žele mogu da potroše. Da li može da im kaže – ej smanjite malo. Može. A znate ko je, gospođo Čomić? Narodna skupština. Narodna skupština može da im kaže – dosta, bre, stanite, ne možete tako. Iako smo svi voljni da kažemo - dosta, ne može više tako, e sad je prilika da ne damo saglasnost na finansijski plan i na statut Komisije za hartije od vrednosti, pa da zatvorimo sve otvorene priče: podnošenja ostavki, davanja mišljenja. Možete da zamislite, ta Komisija za hartije od vrednosti, sudeći prema njihovom sajtu, njihov podatak, samo je jednu javnu opomenu izrekla jednom dileru, samo jednu javnu opomenu na tri strane. Pazite, onda se postavlja pitanje – ljudi, da li vredi klati vola od 700 kilograma zbog tri kilograma džigerice? Ne isplati se, ljudi. To ni jedan domaćin ne bi uradio u svojoj kući. Zašto bi mi morali u Narodnoj skupštini blanko da damo saglasnost? Znam da je šok za sve – zar je moguće da ovo bude toliko važna tema da radikali troše sat vremena? Jeste sve važna tema u Republici Srbiji. Sve što se tiče državnih i paradržavnih organa jeste najvažnija tema Narodne skupštine. Narodna skupština ima posebnu odgovornost zato što iznad ove komisije ne postoji niko osim Narodne skupštine, kao što iznad NBS ne postoji niko osim Narodne skupštine. Mi moramo da podignemo glas, ako smo voljni da okrenemo taj točak ili da taj točak počne u drugom pravcu da se okreće. Ako idemo sistemom pristajanja, saglasnosti ili da ne čačkamo tamo gde mu mesto nije itd, onda Narodna skupština postaje saučesnik u ovome. U Narodnoj skupštini mora da se čuje istina. Mi možemo da se ne slažemo oko političkih pogleda kako ovo da se reši. Odmah da vam kažem, što se tiče SRS, mi se uopšte ne slažemo sa ovim konceptom, to smo rekli i kada je donet zakon, ukazivali smo i kada je bio Zakon o NBS, još 2003. godine, ukazivali smo kako je to loše rešenje ukoliko Odbor za finansije predlaže na inicijativu poslaničkih grupa itd, da ne širim tu temu. Sve smo rekli – neka bude ovako, proći će. Došao nam je i "Bodrum", sećate se, gospođo Čomić? Zahvaljujući "Bodrumu" je i neko izabran. Samo da vas podsetim, da znate, ovo je ozbiljna tema. Znate koliko vam je "Bodrum" pravio probleme, izgubili ste vlast zbog "Bodruma", između ostalog. Znači, Narodna skupština ne sme da saginje glavu, mora da progovori, moraju ti problemi da se rešavaju. Ukoliko se ovi problemi ne rešavaju, onda se problemi gomilaju i onda, u jednom trenutku, gde god se okrenete – problem, ne znate šta treba da rešavate. Moramo malo i preventivno da delujemo. Nadam se da ništa nisam prekoračio. Hvala što ste imali strpljenja da me slušate.
Pošto na listama poslaničkih grupa više nema prijavljenih za reč, a pre zaključivanja zajedničkog jedinstvenog pretresa, pitam da li žele reč predsednici ili predstavnici poslaničkih grupa ili neko ko još nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika Narodne skupštine? Narodna poslanica Lidija Dimitrijević. Vreme na raspolaganju je četiri minuta. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, sa razlogom sam ovu svoju diskusiju podelila u dva dela, jer sam u prvom delu rekla da od izvestioca Odbora za finansije, koji je predlagač ovih tačaka dnevnog reda, o kojima danas govorimo, da mi iz opozicije očekujemo konkretan odgovor zbog čega se Narodna skupština nije držala zakona kada je u pitanju potvrđivanje finansijskih planova Komisije za hartije od vrednosti. U ovom trenutku, dok vodimo raspravu, u sali opet nema izvestioca Odbora. Odgovor predsednika Skupštine da nismo uzalud sedeli, ne priznajemo. Očekivali smo jedan konkretan odgovor, a takav odgovor smo mogli dobiti samo od izvestioca Odbora za finansije, kao predlagača ovih tačaka. Nama iz opozicije ne preostaje ništa drugo no da razlog ne vidimo u nameri da se izbegne rasprava u Skupštini o Komisiji za hartije od vrednosti i o onome što je ona radila i ulozi koju je imala u privatizaciji kapitala Republike Srbije. U toku ove godine došlo je do izvesnih kadrovskih promena u sastavu Komisije. Promenjen je predsednik Komisije, govorili smo o ostavkama pojedinih članova. Kada već o tome mora da se govori, Narodna skupština odlučila je da usput potvrdi i finansijski plan i da potvrdi Statut Komisije za hartije od vrednosti. Pomenula sam promenu predsednika Komisije. Važno je ponoviti da je sadašnji predsednik Komisije, nekadašnji pomoćnik ministra finansija, izabran u julu ove godine. Da li je bio pomoćnik ministra finansija Mirka Cvetkovića ili ministra Diane Dragutinović, sasvim je svejedno, jer su i gospodin Cvetković i gospođa Dragutinović članovi družine iz "Ces mekona", konsultantske kuće koja je vršila procene imovine u procesu privatizacije. Samo da napomenem da je član te družine bio i član porodice vlasnika "Ces mekona", koji je bio značajna ličnost u Agenciji za privatizaciju. Pomenuta družina iz "Ces mekona" zauzela je većinu značajnih pozicija u oblasti finansija u Srbiji. Oni koji su zajedno učestvovali u uništavanju srpske privrede, iz konsultantske kuće raspodelili su se svuda redom i uništavaju sve ono što je preostalo. Naš je stav između ostalog da i zbog toga nije Narodna skupština želela raspravu, da se ne bi govorilo o rezultatima družine iz "CES Mekona" i još nekih konsultantskih kuća o Komisiji za hartije od vrednosti, o Agenciji za privatizaciju, o Akcijskom fondu, Ministarstvu finansija, a rezultate njihovog rada kao i čitave ove vlasti građani svakodnevno osećaju na svojoj koži. Pad životnog standarda je sve veći, teritorijalna celovitost Republike Srbije koja je garantovana Ustavom dovedena je u pitanje, nad jednim građaninom Srbije, dr Vojislavom Šešeljem, u Hagu se sprovodi ono što do sada čitav svet nije video. Ništa ne ide na ponos ovoj vladi, ali na odgovornost ide mnogo toga, a kad tad bićete pozvani na odgovornost. Zahvaljujem.
Da li se još neko ko nije iskoristio svoje pravo iz člana 96. Poslovnika javlja za reč, da iskoristi svoje pravo? (Ne.) U tom slučaju zaključujem zajednički jedinstveni pretres o Predlogu odluke o potvrđivanju finansijskog plana Komisije za hartije od vrednosti za 2011. godinu i Predlogu za davanje saglasnosti na Statut Komisije za hartije od vrednosti. Ovim prepodnevnim delom sednice za danas završavamo rad na sednici Narodne skupštine. Rad nastavljamo sutra, u sredu, 2. novembra u 10,00 časova pretresom u pojedinostima na Predlog Nacionalne strategije o zaštiti i spasavanju vanrednim situacijama i Predlog zakona o prebivalištu i boravištu građana. U zavisnosti od toga kojim ritmom budemo radili postoji mogućnost, to najavljujem u skladu sa članom 90. i 87. će Narodna skupština biti o tome sutra obaveštena, da radimo i pretres o pojedinostima i o Predlogu zakona o Upravnoj inspekciji koji je treća tačka dnevnog reda. Hvala vam. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2011. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 80 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih elektronskom sistemu za glasanje, molim narodne poslanike da ubace svojeidentifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Takođe molim narodne poslanike koji su još uvek na sastanku Odbora za finansije, kao članovi, da uđu u salu i da ubacivanjem svojih kartica u elektronski sistem za glasanja, utvrde da su prisutni pri utvrđivanju dnevnog kvoruma potrebnog za rad. Konstatujem da je u elektronskom sistemu prisutno 85 narodnih poslanika, ubacilo svoje identifikacione kartice, kao i da je jedan određen broj poslanika prisutan u sali i tako da postoje Poslovnikom utvrđeni uslovi za početak rada sedniceNarodne skupštine. Obaveštenje o odsutnosti narodnih poslanika. Obaveštavam vas da je sprečena da sednici prisustvuje narodna poslanica Nada Kuludžija. Obaveštenje o pozvanima na sednicu. Obaveštavam vas da je saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, predsednica Narodne skupštine gospođa Slavica Đukić-Dejanović, pored predstavnika predlagača Ivica Dačića,prvog potpredsednika Vlade, zamenika predsednika Vlade i ministra unutrašnjih poslova i Milana Markovića, Ministra za ljudska i manjinska prava državnu upravu i lokalnu samoupravu, pozvala da sednici prisustvuju i Predrag Marić, pomoćnik ministra unutrašnjih poslova, Milorad Todorović, sekretar Ministarstva unutrašnjih poslova i Zorica Lončar-Kasalica, načelnica Uprave za upravne poslove u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima druge tačke dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O PREBIVALIŠTU I BORAVIŠTU GRAĐANA. Primili ste amandmane koji su na predlog zakona podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević, Jovan Palalić, Miroslav Petković, Tomislav Nikolić, Jorgovanka Tabaković, Zoran Antić, Veroljub Arsić, Zoran Babić, Igor Bečić, Jelena Budimirović, Stefan Zankov, Oto Kišmarton, Milan Knežević, Saša Maksimović, Zoran Mašić, Predrag Mijatović, Ljiljana Miladinović, Borislav Pelević, Mileta Poskurica, Gojko Radić, Mićo Rogović, Vučeta Tošković, Dragan Čolić, Dragan Šormaz, Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Aleksandra Jerkov, Olena Papuga, Radovan Radovanović, Nemanja Šarović, Bojan Mladenović, Zlata Đerić, Miroslav Markićević, Srđan Spasojević, Gordana Pop-Lazić, Petar Jojić, Sreto Perić, Milorad Buha, Mirko Munjić, Zoran Krasić i Meho Omerović. Primili ste Izveštaj Odbora za odbrana i bezbednost i mišljenje Vlade o amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pre nego što počne pretres o prvom amandmanu koji je podnet na član 3. na, osnovu člana 90. i člana 87. dajem sledeća obaveštenja. Današnji radni rada sednice Narodne skupštine teći će raspravom o pojedinostima tačke dnevnog reda, dakle amandmanima na Predlog zakona o prebivalištu i boravištu građana, koja je upravo otvorena, a kada obavimo pretres u pojedinostima po toj tački dnevnog reda, preći ćemo, u popodnevnom delu sednice i na pretres u pojedinostima Predloga zakona o upravnoj inspekciji, tako da ukoliko bude potrebe radićemo i posle 18,00 časova, a do završetka pretresa u pojedinostima sledeće tačke dnevnog reda. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milica Vojić-Marković, Donka Banović, Milan Dimitrijević, Jovan Palalić i Miroslav Petković. Narodni poslanik Srđan Miković želi reč. Izvolite.