Poštovani predsedniče, uvaženi poslanici, da, želim reč ispred predlagača u vezi sa našom tačkom dnevnog reda. Zahvaljujem se. Pre svega, želela bih jednu kratku informaciju uvaženim poslanicima da pružim u vezi sa javnim konkursom za izbor članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge. Narodna skupština je, inače, donela Odluku o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge 3. marta 2016. godine. Mandat članova Upravnog odbora je trajao pet godina. Imajući u vidu da je članovima Upravnog odbora Agencije prestao mandat istekom vremena na koji su izabrani, odnosno 3. marta 2021. godine, resorno Ministarstvo za trgovinu, turizam i telekomunikacije je, u skladu sa Zakonom o elektronskim komunikacijama, raspisalo i sprovelo javni konkurs za izbor predsednika, zamenika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge. Vlada je, shodno tome, 19. februara 2021. godine podnela Narodnoj skupštini Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora. Ovom odlukom su predloženi sledeći predsednik, zamenik i članovi. Za predsednika je predložen gospodin Dragan Kovačević, koji je inače bio i dosadašnji predsednik Upravnog odbora. Za zamenika predsednika je predložen Petar Stijović, takođe i dosadašnji zamenik predsednika Upravnog odbora. Za članove su predloženi dr Vladimir Krstić, koji je takođe bio dosadašnji član, dr Slobodan Ristić, novopredloženi član Upravnog odbora i prof. dr Dejan Marković, koji je takođe bio dosadašnji član Upravnog odbora, inače stručnjak iz oblasti poštanskih usluga. Članovi Upravnog odbora se, inače, biraju iz reda uglednih stručnjaka sa visokim akademskim obrazovanjem iz oblasti značajnih za rad Agencije, a naročito iz oblasti elektronskih komunikacija, ekonomije i prava. Takođe, stručnjaci koji su ostvarili značajne i priznate naučne radove ili u praksi u oblasti elektronskih komunikacija, odnosno poštanskih usluga i uživaju veliki ugled u stručnoj javnosti. Tri člana Upravnog odbora moraju biti stručnjaci iz oblasti elektronskih komunikacija, shodno članovima Zakona o elektronskim komunikacijama, a jedan član Upravnog odbora mora biti stručnjak iz oblasti poštanskih usluga. Svi navedeni predlozi i za predsednika i za zamenika predsednika i za članove su zaista najviši akademski obrazovani stručnjaci iz ove oblasti koji u Srbiji postoje. U vezi sa tim, moramo reći da je ovaj sastav najreprezentativniji iz oblasti elektronskih komunikacija i poštanskih usluga.
Hvala. Pošto ministarka Popović još nije stigla, ona će kasnije dobiti reč. Da li se neko od izvestilaca javlja za reč? (Ne.) Ako ne, onda prelazimo na predsednike, odnosno predstavnike poslaničkih grupa. Potpredsednik Skupštine i narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, danas pred nama imamo dve važne teme kojima ćemo se tokom dana baviti i sa pozicije narodnih poslanika nastojati da damo doprinos kvalitetnijim odlukama i zaključcima, u ovom slučaju izboru predsednika, zamenika i članova Upravnog odbora RATEL-a. Kao što smo čuli, u pitanju su kadrovi koji su već obnašali takve funkcije i dokazali se kroz vršenje tih funkcija. Međutim, ovo je svakako prilika da ponovo otvorimo temu korišćenja nacionalnog državnog blaga koje se zove elektronski mediji i koje predstavlja vlasništvo svih građana kada su u pitanju nacionalne frekvencije, a posebno kada je reč o javnom servisu. Nije prvi put da otvaramo ovu temu, ali, istina, pitanje rada RTS-a i njegove profesionalizacije u etičkom i stručnom smislu očito da nije pitanje koje se može rešiti na nivou jednog državnog organa ili možda na nivou apela koji se upućuju ovde, sa pozicije Narodne skupštine, ili sa nekog drugog nivoa. Istina, ova tema jeste delikatna i ona se ne tiče samo medija, ali je, kada je medij u pitanju, veoma izražena, iz razloga što gde god se pojavljuje pojam autonomnost, mi možemo imati problem, zato što se pitanje autonomnosti najčešće shvata partikularno od strane onih kojima zakon garantuje tu autonomnost. Dakle, da, mediji treba da budu autonomni, samostalni. Isto tako i RTS treba da bude autonoman u svojoj uređivačkoj politici i svom konceptu rada. Međutim, gde je ta granica autonomnosti i da li autonomnost predstavlja ili znači samovolju? Nažalost, u praksi, u ovom slučaju i nekim sličnim slučajevima se zapravo tako pokazuje, da se autonomnost jedne organizacije, odnosno institucije ili ustanove zapravo percipira kao samovolja, odnosno mogućnost da imate nešto u svojim rukama i zapravo jedina relacija između RTS-a i države kao njenog osnivača jeste da se dobiju pare za finansiranje te ustanove. Ne postoji nigde u svetu takav odnos. Ne postoji nigde u svetu odnos prava bez obaveza. Znači, od porodičnog odnosa, dokle god finansirate svoje dete, vi imate i pravo, a ono obavezu da ima određeni odnos odgovornosti prema onome od koga se dobija taj novac. U ovom slučaju, nažalost, godinama, mi imamo takvo ponašanje, gde je jedina veza između RTS-a i države dobiti ogromne milione novca i posle toga za bilo kakve pitanje odgovornosti o profesionalnom radu, o načinu izveštavanja, o kadrovanju, o uređivačkoj politici, o tome da li vi taj novac građana trošite onako kako treba, odnosno u skladu sa interesom tih građana ili zapravo se ponašate samovoljno i kada je u pitanju javni servis Republike Srbije, nažalost, uprkos svim dosadašnjim apelima, mi imamo insistiranje na samovolji. Znači, sasvim selektivan pristup. Kada su u pitanju političke strukture, nekada je čak značilo, ukoliko ste parlamentarna stranka, to bi značilo obavezu RTS-a ili nekih drugih medija, a posebno javnog servisa, da vas tretiraju kao nezaobilazan faktor u političkim informativnim emisijama, ne, u RTS-u se to radi selektivno. Vi ćete naći tamo neke minorne stranke koje nemaju apsolutno nikakav uticaj, koje postoje sasvim simbolički, oni su nečiji miljenici u RTS-u, po privatnoj ili nekoj drugoj interesnoj liniji i oni su pozivani, oni su sagovornici. Nažalost, ono što me posebno zabrinjava jeste negativan odnos ili animozitet prema političkim predstavnicima nacionalnih zajednica manjinskih naroda, odnosno nacionalnih manjina. Tu imamo dodatno negativan odnos i to je nešto što je nedopustivo. U slučaju Bošnjačke nacionalne zajednice mi smo imali čak i konkretan problem kada je u pitanju zahtev, koji je garantovan i Ustavom i zakonom. Podsećam, po Ustavu Republike Srbije i po nadležnim zakonima, svi građani u ovo zemlji su ravnopravni, sve nacionalne zajednice, svi narodi u ovoj zemlji su ravnopravni i svima se garantuje mogućnost, implementacije svojih prava, pojedinačnih i kolektivnih, na polju jezika, kulture, svih onih posebnosti koje ima jedna nacionalna zajednica i koje ta zajednica želi da baštini. Po pitanju programa, na bosanskom jeziku, odnosno predstavljanja bošnjačke kulture kroz određene programske sadržaje, nažalost i pored zvaničnih zahteva koji su upućeni ovoj medijskoj kući, mi smo dobili odgovore koji su prosto ne zamislivi. Znači, dobili smo takve odgovore da eto oni su pitali nekog stručnjaka, ne znam gde i oni su im rekli da to ne treba. Zamislite, molim vas. Znači, javni servis Republike Srbije za njega zakon nije bitan, za njega Ustav nije bitan, za njih nisu bitne uopšte norme kulturno-civilizacijske, ustavne i zakonske, nego oni imaju neke svoje stručnjake koje poštuju i onda su oni njima rekli da to ne treba, da je to sve isto i tako dalje. Dakle, to je nešto preko čega se ne može proći. To se ne može proći jednim saopštenjem ili nekom reakcijom i hajmo dalje. Ne, na tome ćemo insistirati. Koristim ovu priliku da pozovem ne samo RTS, ne znam ima li smisla više njih pozivati, već da pozovem nadležne organe koji se bave zaštitom ljudskih prava, prava nacionalnih zajednica, nacionalnih manjina, da se uključe i preduzmu potrebne mehanizme prema ovoja medijskoj kući koja zloupotrebljava svoju poziciju koja krši zakon, krši ustavne propise i koja ne vrši svoju ulogu servisa svih građana. Po definiciji RTS je servis svih građana. To je medijska kuća koja mora biti na raspolaganju svim građanima, bez obzira da li oni bili Srbi, Bošnjaci, Hrvati, Albanci, Romi, Mađari, Slovaci ili pripadnici bilo koje zajednice u ovoj zemlji, a znate i sami da ih je jako puno, hvala bogu. Znate i sami da po poslednjem popisu u ovoj zemlji ima oko 30%, skoro jedna trećina građana ne pripadaju srpskom narodu po svojoj etno-nacionalnoj pripadnosti. Ukoliko mi imamo takvu drskost sa pozicije RTS-a da se ignoriše pravo ovih ljudi, onda bismo hteli dobiti odgovore da li je to nešto što će državni organi prihvatiti ćutanjem ili aktivno, kako god želimo takve odgovore. Naravno, svesni smo da u lepezi političkih ideologa i programa u ovoj zemlji mi imamo i one koji su nacionalistički i one koji su to više ili manje, svakako da svaka politička organizacija ima pravo imati svoj ideološko politički program, ali nakon ovoliko decenija raznih eksperimenata i raznih pokušaja, programa, homogenizacija i odnosa prema drugima u negativnom smislu dovoljno je prošlo i dovoljno smo doživeli i preživeli. Hvala Bogu da možemo shvatiti i zaključiti da je raznolikost etno-nacionalna i kulturna raznolikost Srbije, zapravo njeno bogatstvo. Naravno, može biti bogatstvo, jeste bogatstvo ukoliko smo toga svesni i ukoliko želimo da to tako doživimo i da to tako iskoristimo. Dakle, raznolikost, etno-nacionalna u Srbiji je kulturna prednost, jer kulturna razmena se nikada ne vrši među istima, kulturna razmena se uvek vrši među različitima. To je ono što mi pripadnici nacionalnih zajednica koje ne pripadaju većinskom srpskom narodu, naravno, različiti smo ovde i u prilici ste da čujete i različite glasove, verujte i ja bih mogao, kao neke moje kolege ovde da sve ove istine kažem oštro, drsko, da vas nekim argumentima gađam u lice, ali to je pitanje elementarne kulture i vaspitanja, ali isto je tako pitanje da li stvarno želite da vaša poruka dopre do drugih ljudi ili želite da izazovete neki incident, skandal, skrenete pažnju na sebe, dođete 20 minuta na početku, izvalite neku tešku izjavu i pobegnete i onda ostavite ovde mene i Samira da vadimo kestenje iz vatre. To su različiti pristupi. Ja bih voleo kada bi ovde svi pripadnici nacionalnih manjina, pogotovo predstavnici bošnjačke nacionalne zajednice imaju pristup kakav mi potenciramo, bar u metodičkom smislu. Možemo imati različite programe i različite stavove po određenim pitanjima, ali ono što je naša ambicija jeste da mi ovde naš narod predstavimo. Ja mislim da smo mi mnoge probleme koje smo imali u proteklom stoleću ili najznačajniji deo tih problema proizilazi iz našeg međusobnog nepoznavanja. Nepoznavanje proizvodi nesigurnost. Kada nekog ne znate onda vam se lako razviju misli, sumnje, strahovi, šta li hoće, šta li planira. Zašto potenciram pitanje RTS-a? Zato što bi RTS trebalo da bude glavna poluga, glavno sredstvo našeg međusobnog upoznavanja, gde bismo zapravo preko tog medija, a kao što je i naša uloga u Narodnoj skupštini, zapravo se približili jedni drugima, jer ljudi koji su sigurni u svom identitetu nemaju strah da se otvore prema drugima, nemaju strah da ponude svoje kulturne, svoje etičke i sve druge resurse drugima, a onda, sa obe strane. Zapravo, to međusobno upoznavanje to je smisao, to je kulturno-civilizacijski smisao odnosa, da te naše posebnosti u koje baštinimo na određenim kulturnim matricama, duhovnim, verskim matricama, pogotovo kada smo mi ovde u pitanju, dakle, hrišćani i muslimani, odnosno pravoslavci i muslimani. Tu takođe postoji veoma bogat osnov za saradnju, veoma bogat temelj i snažan temelj za uspostavu saradnje. S jedne strane postoje mnoge srodnosti, one osnovne, etičke, one su zajedničke zato što su u pitanju monoteističke religije, monoteistički svetonadzori. Prema tome, imamo jako mnogo onog što je zajedničko. Hajdemo sada to što je zajedničko, hajmo na tome praviti zajedničke programe i saradnju. Istina, postoji ono što je različito, što se vremenom kroz verske i druge koncepte razvijalo u različitim oblicima i to apsolutno ne škodi. Ono u čemu smo različiti, hajmo jedne druge poštovati, hajmo uvažavati, bez toga da pokušamo da se vrednosno nadgornjavati. Možemo se mi vrednosno takmičiti, nije loše da postoji ni unutar ili interkulturno ili međukulturno takmičenje, ili međuetničko takmičenje, ali ne na način da jedni drugima omalovažavamo identitet posebnosti, da kažemo - to vaše ne valja, ovo naše je dobro, to je nedoraslo, to je infantilno. Ljudi koji se verbalno pokušavaju nadgornjati jedni drugima negirajići onog drugog to je detinjasto, tako deca rade. Deca kada se raspravljaju oni kažu - to tvoje ne valja ništa, ovo moje je bolje. Pametni ljudi, odrasli ljudi, zreli ljudi, normalni ljudi to ne rade. Zato jeste potrebna interkulturna, da kažem, utakmica. Ona daje na dinamici, ali ne na način međusobnog vređanja, negiranja i nepriznavanja. Naprotiv, nego na način međusobnog uvažavanja. Ali, hajmo se takmičiti u dobru. Hajmo se takmičiti ko će više učiniti dobra onima oko sebe, onima dalje, svojima, onim drugačijima, onim kojima pripadate, onima kojima ne pripadate. Verujete, to je pitanje kulturnog kvaliteta. Svi znaju hvaliti sebe, to je nizak nivo komunikacije. To je u instinktu čoveka da sebe smatra boljim od drugog, ali pohvala sebi, znate i sami daje nizak nivo komunikacije i vrednovanja. Kada pohvalite sebe niko vam ne veruje. Hvalisavce niko ne voli. Negirati drugoga isto je instinkt, to nije vrednosni sud. Zato nam je potrebno da mi zapravo pravimo našu međukulturnu, pa i međuversku, međunacionalnu, da ne budem pogrešno shvaćen, utakmicu, ali evo tačnije, dinamiku na kvalitetu. Hajmo se takmičiti ko će kome više dobra učiniti, ko će biti dobročinitelj prema onome drugome, jer samo ukoliko vas pohvali onaj vaš komšija, onda to vredi. Znate, ranije, uvek kada su hteli saznati informacije o nekome niko nije išao da pita onoga, čak ranije kada su se oni starinski brakovi uspostavljali, dogovarani, dakle išlo se uvek u komšiluk da pitaš kakav je ovaj, kakav je momak, kakav je otac, kakva je majka. Zašto? Pa, ako iz komšiluka posvedoče da ste dobri, onda to stvarno jeste, to je ono pravo, to nama treba, da se mi jedni drugima dokazujemo po dobru, po dobronamernosti, po kvalitetu odnosa, po dobročinstvu. Istina, imamo dve linije ili dve trake nasleđa. Jednu koja je dobra u pogledu međukomšijskih odnosa ovde na Balkanu i drugu koja je eskalirala u raznim ratovima i koja predstavlja balast i teret za naše odnose i to, naravno, moramo lečiti. Moramo lečiti tako što ćemo imati snage da valorizujemo sve to što se nekada dešavalo barem etički na isti način. Emotivno ne može na isti način. Nikada se žrtva emotivno ne može vrednovati jednako svoja i tuđa žrtva i to je iluzorno pokušavati, ali etički se može vrednovati žrtva i zločin na identičan način ako vam je stvarno stalo da budete pravedni i da pravedno kažete. Ukoliko nađemo tu etičku osnovu da žrtve i zločince tretiramo etički na isti način, da ne govorimo kako su jedni skuplji, drugi jeftiniji, to je neki temelj, to je baza na kojoj možemo da gradimo naše odnose. Zato su nam potrebni mediji. Posebno zato nam je potreban javni servis koji će korektno, jer je finansiran od građana, biti servis građana, ali servis svih građana i koji će omogućiti da preko te medijske kuće, zapravo, jedni drugima budemo bliži, da se upoznamo, prepoznamo, da jedni u drugima tražimo ono što je najbolje i da pokušamo čak i ona loša iskustva iz prošlosti ugraditi u temelje iskustva i znanja o tome kako ne treba i kuda vode pogrešni diskursi i pogrešni pravci. U tom pogledu, neophodno je izvršiti reformu RTS-a, postaviti na svoje mesto i naći načina da oni moraju vršiti svoju ulogu i svoj posao. Hvala.
Hvala. Sledeći? Čekam da se javite. Da li se javlja još neki predsednik, odnosno ovlašćeni predstavnik pošto se izvestioci nisu javili? Znate, ja razumem i vas, zato što čekamo ministarku da stigne koja je vezana za drugu temu, ali pre nego što ona stigne i kada nastavimo dalje, da samo pojasnim, pošto mi Veljko i Srđan kažu da ste možda razumeli da će danas biti glasanje, ja mislim da to nisam rekao. Ja sam rekao da će danas biti rasprava o ove dve teme, a da će glasanje biti, naravno, kao i uvek, sutra, posle razmatranja sledeće tačke dnevnog reda, odnosno Izveštaja o radu Agencije za energetiku. Čisto da to imate u vidu. Mi ćemo danas imati samo raspravu o ova dva kadrovska pitanja, ali to nisu samo kadrovska pitanja, nego su i teme koje su vezane za nadležnost ovih organa koje biramo. Sutra ćemo raspravljati o Izveštaju Agencije za energetiku i nakon toga će biti glasanje. Da li predlažete da damo neku pauzu ili da nastavimo po diskusiji sa spiska? (Poslanici prisutni u sali: Pauza.) Dobro. Pošto nigde ne žurimo, a sastanak ministarke je kod predsednika, tako da… Ja nisam hteo da insistiram na tome da se otkazuju ti sastanci, da onda, na primer, nastavimo u 11 sati i 30 minuta. Nastavljamo za 45 minuta. Hvala. [[Posle pauze]] Dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Pozdravljam ministarku pravde Maju Popović. Da li želite reč? Izvolite.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovane dame i gospodo poslanici, danas na dnevnom redu sednice Narodne skupštine je Predlog kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Kao ovlašćeni predlagač, upoznaću vas u najkraćim crtama sa postupkom za izbor članova Veća Agencije, kao i sa predloženim kandidatima. Zakonom o sprečavanju korupcije, koji je usvojen u maju 2019. godine, propisano je da je Veće Agencije za sprečavanje korupcije jedan od dva organa za sprečavanje korupcije. Ovaj organ, koji čini pet članova, odlučuje o žalbama protiv odluka koje donosi direktor Agencije za sprečavanje korupcije, izuzev odluka o pravima i obavezama zaposlenih u Agenciji, zauzima načelne stavove za primenu Zakona o sprečavanju korupcije, nadzire rad direktora Agencije za sprečavanje korupcije i prati njegovo imovno stanje. Članovi veća Agencije moraju da ispunjavaju opšte uslove za rad u državnim organima, imaju završen pravni fakultet i najmanje devet godina radnog iskustva u struci. Oni ne mogu biti članovi političke stranke, odnosno političkog subjekta, a kao javni funkcioneri podležu obavezama i zabranama koje su propisane Zakonom o sprečavanju korupcije, a mogu biti zaposleni izvan Agencije, ili da obavljaju drugi plaćeni posao, ako to nije u suprotnosti sa Zakonom o sprečavanju korupcije. Članove Veća Agencije bira Narodna skupština većinom glasova svih narodnih poslanika posle sprovedenog javnog konkursa, koje raspisuje Ministarstvo pravde. Javni konkurs za izbor članova Veća Agencija za sprečavanje korupcije sprovodi Pravosudna akademija. Upravni odbor Pravosudne akademije obrazuje Komisiju za sprovođenje javnog konkursa za izbor članova Veća Agencije, koje je sastavljeno od tri člana, koji moraju da ispunjavaju sve uslove koji se po Zakonu o sprečavanju korupcije traže za članove Veća Agencije. Potom, Komisija za sprovođenje javnog konkursa sprovodi test u kojem se ocenjuju stručna osposobljenost, znanje i veštine i profesionalni integritet učesnika na javnom konkursu, koji su određeni u programu testa. Test se sastoji iz dva dela. U prvom delu testa proverava se osposobljenost, znanje i veštine kandidata za članove Veća Agencije. U drugom delu se ocenjuje njihov profesionalni integritet za obavljanje funkcija članova Veća Agencije. Učesnik na javnom konkursu za izbor članova Veća Agencije na prvom delu testa može dobiti najviše 100 bodova, dok se na drugom delu testa, koji se odnosi na profesionalni integritet učesnika na javnom konkursu za obavljanje funkcije člana Veća Agencije, učesnik na javnom konkursu ocenjuje se ocenama „položio“ ili „nije položio“. Učesnik na javnom konkursu koji je ocenjen ocenom „nije položio“ na delu testa na kojem se ocenjuje profesionalni integritet učesnika na javnom konkursu ne može biti predložen za izbor za člana Veća Agencije za sprečavanje korupcije. O prigovorima protiv odluka Komisije za sprovođenje javnog konkursa odlučuje Žalbena komisije sastavljena od tri člana, koju takođe obrazuje Upravni odbor Pravosudne akademije. Posle sprovedenog testa i okončanja postupka po prigovorima, Komisija za sprovođenje javnog konkursa za izbor članova Veća Agencije dostavlja ministru pravde rang listu kandidata prema uspehu postignutom na testu. Zakonom o sprečavanju korupcije propisana je dužnost ministra pravde da Narodnoj skupštini predloži kandidate za izbor za članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije koji su na testu ostvarili najmanje 80 bodova. Ovakvim izbornim postupkom garantuje se objektivizacija izbora članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije i njihova nezavisnost u odnosu na organe izvršne vlasti. U skladu sa postupkom za izbor članova Veća Agencije, koji je propisan Zakonom o sprečavanju korupcije, Ministarstvo pravde, 22. oktobra 2020. godine, raspisalo je i objavilo javni konkurs za izbor članova Veća Agencije u dnevnom listu „Politika“, a u „Službenom glasniku Republike Srbije“ javni konkurs je objavljen 23. oktobra 2020. godine. Pored toga, javni konkurs je objavljen na internet stranicama Ministarstva pravde, Agencije za sprečavanje korupcije i Pravosudne akademije. Upravni odbor Pravosudne akademije na sednici održanoj 22. oktobra 2020. godine obrazovao je radi sprovođenja javnog konkursa Komisiju za izbor članova Veća Agencije i Žalbenu komisiju. Za članove Komisije za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije imenovani su: Branislava Apostolović, sudija Vrhovnog kasacionog suda u penziji, Duško Milenković, sudija Vrhovnog kasacionog suda i predsednik Apelacionog suda u Beogradu i prof. dr Dobrosav Milovanović, redovni profesor Pravnog fakulteta u Beogradu. Za članove Žalbene komisije imenovani su: Snežana Andrejević, sudija Vrhovnog kasacionog suda u penziji, Olivera Stanimirović, državni pravobranilac i dr Ivana Stevanović, direktor Instituta za kriminološka i sociološka istraživanja. Na objavljenom javnom konkursu prijavu je podnelo 26 učesnika. Po isteku roka za podnošenje prijave na javni konkurs, Komisija za izbor članova Veća Agencije utvrdila je da su sve podnete prijave na javni konkurs bile blagovremene, dozvoljene, razumljive i potpune i da svi učesnici na javnom konkursu ispunjavaju uslove za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Jedan učesnik na javnom konkursu preminuo je u periodu od podnošenja prijave na javni konkurs do sprovođenja testa. Pravosudna akademija je 1. februara 2021. godine sprovela test na kojem su ocenjene stručna osposobljenost, znanje, veštine i integritet učesnika na javnom konkursu. Dva učesnika na javnom konkursu nisu pristupila polaganju testa, dok je 23 pristupilo. Na testu je 19 učesnika na javnom konkursu ostvarilo najmanje 80 bodova, dok su četiri učesnika na javnom konkursu ostvarila manje od 80 bodova. Svi učesnici na javnom konkursu koji su pristupili polaganju testa, položili su deo testa na kojem se ocenjuje profesionalni integritet učesnika na konkursu. Jedan kandidat je povukao kandidaturu za člana Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Komisija za izbor članova Veća Agencije objavila je 8. februara 2021. godine u 12.00 časova rezultate testa na internet stranici Pravosudne akademije. Protiv odluke Komisije za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije nijedan učesnik na javnom konkursu nije podneo prigovor Žalbenoj komisiji. Po isteku roka za podnošenje prigovora Komisija za izbor članova Veća Agencije dostavila je rang listu učesnika na javnom konkursu prema postignutom uspehu na delu testa na kojem se ocenjuje stručna osposobljenost, znanje i veština i dostavila je ministru pravde 12. februara 2021. godine. Istog dana rang lista je objavljena na internet stranici Pravosudne akademije. Imajući u vidu dužnost ministra pravde da predloži za izbor za članove Veća Agencije sve učesnike na javnom konkursu koji su na testu ostvarili najmanje 80 bodova predloženi su: Krsman Ilić - 100 bodova, Stevo Bajić - 100 bodova, Danica Marinković - 100 bodova, docent dr Miloš Stanković - 100 bodova, Biljana Pavlović - 100 bodova, Ivan Đoković - 100 bodova, Verka Atanasković - 98 bodova, Tamara Mišić - 98 bodova, Goran Gajić - 96 bodova, Maja Petrović - 96 bodova, Velimir Matković - 94 boda, Dragan Petković Anojčić - 94 boda, Zagorka Kolović - 94 boda, Ramila Lemajić Kišgeci - 92 boda, Saša Došan - 88 bodova, Bratislav Stanković - 86 bodova, Danja Matković - 80 bodova, Dragana Radovanović - 80 bodova. Biografije predloženih kandidata već su vam dostavljene u materijalima. Na kraju, želim da vam se zahvalim na ukazanoj pažnji i izrazim nadu da će Narodna skupština u danu za glasanje izabrati članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije, čime će se stvoriti uslovi za njen nesmetani rad. Hvala.
Hvala, ministarka. Pošto smo već započeli diskusiju predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa, idemo dalje. Reč ima Nataša Mihailović Vacić.
Hvala, predsedniče. Uvažena ministarko, poštovane koleginice i kolege, dozvolite mi da na samom početku ponovim i još jednom naglasim da je za Socijaldemokratsku partiju Srbije borba protiv korupcije suštinski važna i preduslov je stvaranja boljeg društva, društva jednakih šansi u kom će građani moći da ostvare u institucijama svoja ljudska i građanska prava, bez obzira na socijalni položaj. Dakle, dosledna borba protiv korupcije i njenih uzroka naravno suštinski je važna za celo društvo i napredak zemlje. Glavni zadatak i posao Agencije za sprečavanje korupcije, između ostalog, jeste i sprečavanje i prevencija, naravno uz kontrolu imovine i prihoda političara, sprečavanje gomilanja funkcija, sukoba interesa, prijavljivanje onih koji zloupotrebljavaju svoju funkciju u političke i lične svrhe itd, itd. Zadatak članova Veća koje danas biramo jeste da obezbede da Agencija valjano obavlja svoj posao, naravno, da kontroliše i proverava imovinu i direktora Agencije i odlučuje i nadzire odluke koje on donosi i u žalbenom i u svakom drugom postupku. Osnaživanje regulatornih tela i istrajavanje na njihovoj nezavisnosti kako bi opravdali i svrhu zbog koje su i formirana takođe je ključno važno. Uz nezavisno pravosuđe i jačanje institucija to je, sasvim sam uverena u to, jedan od sigurnih načina da se iskoreni korupcija, da normalni ljudi žive normalno, da Srbija konačno bude još snažnija, demokratska građanska država sa punopravnim članstvom u EU. Korupcija, kao što svi znamo, o tome smo nedavno razgovarali kada smo u ovom Domu razmatrali i Izveštaj Agencije za borbu protiv korupcije, predstavlja ozbiljnu pretnju po temeljne demokratske vrednosti, ljudska prava, vladavinu prava, a robna neravnopravnost dodatno pogoršava stanje u toj oblasti. Mnogobrojna istraživanja su rađena među građanima o percepciji korupcije i ono što građani očekuju i kako oni vide borbu protiv korupcije jeste da bi te slučajeve trebalo istraživati odlučnije, da bi trebalo obezbediti zakonsku zaštitu uzbunjivača, pojednostaviti procedure i pomoći sudovima da efikasnije procesuiraju ta krivična dela. Nije lako ni jednostavno sagledati sve činioce koji doprinose rastu korupcije u bilo kojoj zemlji na svetu, bez obzira na njenu demokratičnost i razvijenost, naročito ne u zemljama u razvoju. Uglavnom, istraživanja su do sada globalno pokazala da su to slaba državna administracija i političke institucije i zato smatram da je upravo jačanje institucija jedan od sigurnih načina ka sprečavanju i smanjivanju korupcije koliko god je to moguće. Kao društvena pojava korupcija je stara koliko i društvo i o njoj se alarmantno govori kada su ispunjena dva uslova. Prvi je da u zemlji postoji dovoljno slobode da se o korupciji može govoriti, pisati, da se ona može istraživati i da mediji o njoj mogu slobodno izveštavati. Drugi uslov je kada postane jako masovna, kada prožme sve institucije društva i države i kada ometa normalno funkcionisanje pravnog i moralnog poretka. Korupcija ne bi bila ni toliko stara, ni tako iskorenjiva da nije tesno povezana i sa ljudskom prirodom. Ljudska priroda je u izvesnom smislu podložna korupciji i slaba u prevladavanju egoizma. Biti sebičan i agresivan ne zahteva mnogo truda, osim da pratimo te instinkte ljudske. Međutim, izazov je suprotstaviti im se, izazov je savladati ih. Živeći u društvu, u modernom društvu, u kakvom mi danas živimo, čovek je izložen mnogim iskušenjima i malo je onih koji će priznati kao Oskar Vajld da svemu mogu da se oduprem osim iskušenjima. Želim, zapravo, ovim da upozorim na žilavost i širinu i korupcije i kriminala koji su usko povezani i da još jednom podsetim sve nas da je reč o borbi protiv jednog društvenog zla koje razara zajednicu, poništava ulogu pravnih i moralnih normi, ugrožava i javna dobra i egzistenciju većine ljudi. Korupcija cveta kada je opšte ili javno dobro bez jake zaštite. Državne finansije, državna imovna, prava su meta u koju ciljaju i organizovana korupcija i organizovani kriminal. Dozvolite mi da sada ovde napravim jednu malu digresiju, kada korupcija dobije enormne dimenzije, kada prodre u sve službe, institucije, ustanove, kada uđe jednostavno u sve pore društva nastaje ubrzano truljenje svega. Odmetnuti delovi policije počnu da najpre sarađuju sa kriminalcima, a zatim i da ih sami organizuju. Odmetnuti delovi carinskih službi najpre sarađuju sa švercerima, a onda i sami organizuju šverc. Sudstvo, zdravstvo, prosveta, posebno privreda potpadaju pod uticaj organizovane korupcije, a linija između organizovane korupcije i organizovanog kriminala je izuzetno tanka. Tada nastaje simbioza normalnih, pod znacima navoda, i patoloških pojava i jako je teško u takvim uslovima boriti se udruženo i protiv korupcije i protiv kriminala. Zato je važno da u započetoj borbi učestvuju svi, ne samo državne strukture, ne samo država, nego da građani najšire moguće podrže tu borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Važno je da se ta započeta borba ovog puta dovede do kraja, da se vidi ko je i do kog nivoa tačno u državnim strukturama zloupotrebljavao sistem i iskorišćavao ga. Država mora da pokaže da je jača od bilo koje mafijaške ili kriminalne grupe i da se tako pošalje jasna poruka da se niko ne isplate načini organizovanja i načini delovanja koji nanose nemerljivu štetu i stabilnosti i budućnosti i razvoju društva u celini i cele zemlje. Još jednom ponavljam i apelujem na sve, na celo društvo da podržimo tu borbu i, naravno, bilo bi dobro da se ta borba ne vodi kroz medije, kroz medijska suđenja, curenja informacija, već da se ona vodi isključivo u institucijama sistema. Naime, i borba protiv korupcije potvrđuje na izvestan način tezu da svi moramo još posvećenije i odgovornije da obavljamo posao koji su nam građani poverili i da kontrolišemo, koristeći svoju nadzornu funkciju, sve institucije kako u budućnosti ne bismo imali situaciju i kako bismo prestali da budemo društvo u kojem kriminalne grupe, uz pomoć pojedinaca iz državnih struktura, misle da su svemoćne i nedodirljive. Videli smo da je kriminalna hobotnica duboko pustila svoje mnogobrojne pipke i u institucije države, nažalost, i u sport, i u javna preduzeća, i u politiku, ali nažalost i u političke stranke. Borba protiv kriminala za bezbedno i pravedno društvo u kome građani veruju svojoj državi i njenim institucijama mora biti veća od svih nas zajedno i mora biti iznad politike. Nije normalno da živimo u društvu u kojem, kao što smo to imali prilike da vidimo ovih dana u medijima, jedan od bivših načelnika SBPOK-a prebija ljude na ulici. Nije normalno, složićete se. Zašto bi većina policajaca u zemlji, koji časno i odgovorno i posvećeno obavlja svoj posao, osećala stide zbog svojih beskrupuloznih kolega koji bi, ne samo da postanu kriminalci, već da organizuju kriminalne grupe i koji, kao što smo videli, van svog radnog vremena obezbeđuju kriminalne grupe i mesta na kojima se te grupe skupljaju i rade i čine monstruozna zlodela. Pitam se šta je u glavi onih pripadnika bezbednosnih službi koji za 50 ili 100 evra izdaju i državu i građane i sebe i uniformu? Pitam se čemu uče svoju decu? Nedostojni su i posla i uniforme. Tome se apsolutno mora stati na put i u toj borbi moramo ovog puta ići do kraja. Istina, s druge strane, država mora da obezbedi sve adekvatne uslove za rad policije i adekvatnu naknadu za posao koji obavljaju, a složićete se da je to u ovom trenutku najteži i najodgovorniji posao u državi. Dakle, obezbediti dovoljne prihode da ne moraju pored policijskog posla da rade još jedan ili dva, kako bi izdržavali i prehranili svoje porodice. Ministarstvo pravde dostavilo nam je predlog kandidata za izbor članova Veća na kome se nalazi 19 kandidata koji su, kao što ste već i rekli, ostvarili dovoljan broj bodova na testu. Neki od kandidata već su dobro poznati javnosti i ja neću apostrofirati ni jednog njih. Pomislila sam u trenutku spremajući se za ovu sednicu da bi bilo dobro kada već biramo članove regulatornih tela da, kao i sudija i tužilaca, da možemo te ljude da vidimo, da sa njima porazgovaramo i neposredno ih upoznamo pre nego što im poverimo određeni posao i izaberemo na funkciju. S jedne strane, mi smo kao parlament odgovorni za njihov rad i ukoliko se ispostavi da neko od njih nije u neposrednom poslu dao svoj maksimum, mi u većini slučajeva ne poznajemo kandidate o kojima odlučujemo, osim ukoliko oni nisu već bili ranije eksponirani u javnosti. Vrlo je teško i nezahvalno preuzeti na sebe odgovornost za njihovo postupanje kada ih izaberemo, a sa druge strane nemamo pravo ni da prejudiciramo i pretpostavljamo njihov učinak i kvalitete. Zato ste vi tu. Ministarstvo je preuzelo tu odgovornost, merodavno utvrdilo i na listu od 19 kandidata, od kojih ćemo mi izabrati pet, uvrstilo sve one koji su odgovorili adekvatno i stekli neophodni minimum na testu. Veće po zakonu je trebalo da počne da radi još 1. septembra prošle godine. Do tada su članovi Veća morali biti izabrani. U obrazloženju predloga koji ste nam uputili navodi se da je konkurs za pet članova Veća raspisan 22. oktobra. Dakle, istog dana kada smo ovde ukazali poverenje i celoj Vladi da obavljate taj odgovoran posao ministarke pravde. I za to sve pohvale. U danu kada ste izabrani na funkciju, ministarstvo je raspisalo konkurs. Prijave je podnelo 26 učesnika. U međuvremenu jedan od učesnika je preminuo, dvoje nisu pristupili polaganju testa, tako da je test koji je sprovela Pravosudna akademija 1. februara, polagalo njih 23. Vidimo da je 19 ispunilo minimalni broj poena, odnosno više od 80, a na objavljeni spisak kandidata nije podneta ni jedna žalba, što je takođe, važno. Na čelu Agencije je direktor koga prema zakonu bira to petočlano Veće, koje kasnije odlučuje i o žalbama i odlukama direktora, zauzima načelne stavove o radu Agencije, kontroliše njen rad itd. Ono što hoću da kažem budući da je Veće trebalo da počne sa radom 1. septembra. Ne samo da nije počelo da radi, već biramo članove Veća tek sada, na ovoj sednici. Ono što hoću da kažem jeste da su javnosti i mediji bili zainteresovani za to pitanje. Obraćali su se ministarstvu. To sada, verujem nema veze niti sa vama, vi ste funkciju preuzeli 22. oktobra. Kao jedno konstruktivno zapažanje koje može da koristi u vašem budućem radu, jako je važno da javnost bude obaveštena i dobije odgovor na pitanja koja postavlja posredstvom medija. U ovom slučaju nije bilo adekvatnog odgovora Ministarstva pravde. Čini mi se da je ovo dobra prilika da napravimo jedan mali zajednički napor i trud i da ubuduće adekvatno i blagovremeno obavestimo građane o svemu što se tiče njih, naročito o onim pitanjima u kojima pokazuju i izražavaju svoj interes. Nije strašno ni reći i priznati da nema adekvatnog i racionalnog odgovora na neko od pitanja koje građani postavljaju, nije strano ni pogrešiti, ne greši samo onaj koji nikada ništa i ne radi, tako da mi se čini da je ovo zgodna prilika da vam i na taj način pružim još jednu, ako hoćete, i ličnu podršku u vašim naporima da odgovorno obavljate funkciju ministarke pravde. Dakle, jačanje Agencije za sprečavanje korupcije jedna je i od preporuka grupe zemalja za borbu protiv korupcije GRECO. Ostaje mi na kraju samo da kažem da će poslanička grupa SPS u Danu za glasanje svakako po svojoj odgovornosti i savesti izabrati i glasati za one kandidate koje smatramo pravim izborom i najboljim od 19 predloženih za funkciju člana Veća Agencije za borbu protiv korupcije. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Đorđe Milićević. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedniče. Poštovano predsedništvo, poštovana ministarko, saradniče, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što, dakle danas vodimo raspravu o dva važna regulatorna tela. Reč je o izbornim funkcijama koje se tiču i RATEL i Agencije za borbu protiv korupcije i to jeste naravno i obaveza i odgovornost Narodne skupštine Republike Srbije, kao što jednu odgovornost o svemu ovome kada je reč o Agenciji za borbu protiv korupcije imate i vi kao ministarka pravde. Ja ću najpre iskoristiti priliku i reći nekoliko reči o RATEL, o onome što je vezano za deo koji se tiče RATEL. Dakle, treba da izaberemo članove upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge, odnosno RATEL i članove Veća Agencije za suzbijanje, kao što sam rekao, korupcije. Diskusija o regulatornim telima u parlamentu je i deo naše kontrolne funkcije kakva postoji u svim demokratskim društvima u kojima je rad svih institucija sistema, javne vlasti transparentan i dostupan javnosti, što je u našem parlamentu postala veoma dobra praksa. Mislim da je veoma dobra praksa i to da osim toga što razgovaramo o onome što jesu tačke dnevnog reda, uvek možemo da razmenimo mišljenje, da diskutujemo o temama koje su aktuelne, a tiču se i vašeg ministarstva i ministarstva ministarke koja je maločas bila ovde. Smatram prosto da to samo može biti korisno i biti doprinos ne samo današnjoj raspravi, nego i budućnosti Srbije, budućnosti svakog građana Srbije, a naravno i efikasnijem radu i Vlade i vaših ministarstava pojedinačno. Takođe, i izbor rukovodećih organa regulatornih tela predstavlja transparentnu proceduru i potvrđuje da se i zakonodavnim okvirom i parlamentarnom praksom približavamo evropskim standardima, što i jeste naš cilj. Govoriti o značaju rada ovih nezavisnih organa sada kada treba birati odgovorne ljude koji će rukovoditi njima samo potvrđuje značaj njihove društvene uloge, ali o tome da Narodna skupština ima veoma odgovoran pristup u ovom izboru u skladu sa svojim ustavnim i zakonskim ovlašćenjima. U krajnjoj liniji, i parlament, kao što sam rekao, deli odgovornost za ovaj izbor i važno je da se na ne samo procesno već i suštinski bavimo odabirom kandidata koji će u narednom periodu obavljati ove odgovorne i ozbiljne funkcije, nadamo se na posvećen način. Upravljački tim RATEL-a, dakle, čine: predsednik, zamenik predsednika RATEL-a, tri člana Upravnog odbora. Mandatni period na koji se biraju je pet godina i njihov mandat je upravo istekao 3. marta ove godine, dakle pre šest do sedam dana. Neophodno je da izborom novog rukovodstva RATEL-a omogućimo njegov nesmetan rad, što ćemo i učiniti, nadam se, narednih dana, po završetku ove rasprave. U skladu sa Zakonom o elektronskim komunikacijama organe RATEL-a bira Narodna skupština na predlog Vlade na osnovu sprovedenog javnog konkursa. Prema zakonskoj proceduri nadležno ministarstvo je Ministarstvo trgovine, telekomunikacija i turizma. Sprovelo je konkurs, a Vlada je utvrdila predlog kandidata za ove značajne dužnosti. Ovaj predlog je danas pred nama. Uz Predlog vladine odluke dostavljene su nam i biografije predloženih kandidata iz kojih, po mišljenu poslaničke grupe SPS, se vidi njihovo radno iskustvo i karijerna dostignuća. Biografije jesu zavidne, vidi se iskustvo u struci svih kandidata, govorim o kandidatima RATEL-a, i zato verujem da će, ako budu izabrani, opravdati poverenje koje će im parlament, nadam se, ukazati u Danu za glasanje, a time i naši građani ukazuju poverenje. Svojevrsno ogledalo funkcionisanja je i RATEL u veoma osetljivom sektoru elektronskih medija. Drugi dokument o kojem danas razgovaramo, dakle druga tema o kojoj danas govorimo, a vezana je za vaše ministarstvo, gospođo Popović, treba da odlučujemo o izboru članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Naime, prema novom Zakonu o sprečavanju korupcije, koji smo usvojili 2019. godine, a primenjuje se od septembra 2020. godine, organi Agencije za suzbijanje korupcije su: direktor i Veće Agencije. Veće Agencije je drugostepeni organ Agencije. Njegova ovlašćenja su da odlučuje o žalbama na odluke koje donosi direktor, da nadzire rad direktora i prati njegovo imovinsko stanje. Dakle, svojevrsna je i interna kontrola rada direktora. Veće zauzima i načelne stavove za primenu zakona, što je takođe od velike važnosti i značaja. Mi danas, dakle, govorimo, a narednih dana kada završimo raspravu treba da izaberemo pet članova Veća Agencije. Prema zakonskoj proceduri članovi Veća Agencije biraju se na osnovu konkursa koji raspisuje Ministarstvo pravde. Sprovodi ga Pravosudna akademija, kao što je maločas koleginica govorila, koja vrši selekciju kandidata na osnovu ispunjenih uslova i testiranja. Predlog kandidata koji su ispunili uslove ministarstva u formi predloga dostavlja Narodnoj skupštini, što je takođe ispoštovano u smislu procedure. Dakle, u Predlogu koji je pred nama vidimo više kandidata od broja koji se bira. U međuvremenu, na žalost, neko je preminuo. Jedan od kandidata, kao što ste rekli, je odustao. Važno je da kandidati koji se biraju budu stručni, to je mišljenje SPS, da poseduju posebna znanja, profesionalni integritet, da budu visokomoralni, da budu pošteni. Dakle, moraju biti dostojni funkcije i vršiti je na moralan, odgovora i, pre svega, zakonit način. Prema biografijama koje su predložene, mi smo sagledali biografije svih kandidata, vidi se da su u pitanju ozbiljni kandidati. Među njima su i oni sa dosta iskustva. Neki su poznati, neki manje poznati javnosti. Ne treba zanemariti nikoga, ni one kandidate koji su manje poznati javnosti, jer i oni imaju svakako svoje kandidate, raspolažu određenim kvalitetima i verujemo da mogu, takođe, uspešno da obavljaju ove funkcije. Među njima su, kažem, mlađi kandidati kojima takođe treba dati šansu, jer sistem se gradi i čuva prenošenjem znanja i iskustva. Tako se omogućava kontinuitet u radu, što je za Agenciju koja je nezavistan državni antikoruptivni organ od izuzetnog značaja i važnosti. Zato je spoj onih koji već imaju iskustvo u radu Agencije i nekih novih kadrova koje ćemo izabrati kroz nekoliko dana, ja se nadam već u četvrtak, najbolji. Naravno, prioritet svih prioriteta je moralni integritet kandidata o kojima danas govorimo. Koleginica Mihajlović je maločas govorila, i mislim da je u potpunosti u pravu, slažem se sa njom, deo odgovornosti, veći deo odgovornosti imate vi kao ministar pravde, ali jedan deo odgovornosti ima i Narodna skupština koja treba da bira kandidate. Pravosudna akademija je odradila svoj deo posla i prosledila spisak kandidata sa rezultatima testova koje su polagali. Ne bi bilo loše, možda, da u narednom vremenskom periodu razmislite o predlogu koleginice Nataše da i Narodna skupština preko resornih odbora ima priliku da porazgovara sa kandidatima, obzirom ipak da ima jedan deo odgovornosti u čitavom procesu, iako, ponavljam, proces koji je definisan, zapravo proces koji je učinjen u prethodnom periodu za nas tu nema apsolutno ništa sporno. Ali, prosto u periodu koji je pred nama ne bi bilo loše da razmislite o ovom predlogu. Iskoristio bih ovu priliku, ovu raspravu o kadrovima Agencije za to da ponovo skrenem pažnju na značaj borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala, a time i na značaj funkcije koju ima Agencija za suzbijanje korupcije, jer je u njenoj nadležnosti jedan važan segment, a to je evidencija i kontrola imovine javnih funkcionera, sprečavanje akumulacije javnih funkcija i sprečavanje sukoba interesa vršenje više javnih funkcija. Dakle, sve informacije o javnim funkcionerima su potpuno transparentne, pa i podaci o imovini i načinu na koji je ta imovina stečena. Ovih dana počinje da se primenjuje Zakon o poreklu imovine koji smo usvojili pre nekoliko dana. Na jednoj od prethodnih sednica smo razgovarali o ovom zakonu. Takođe, na snazi je i Zakon za borbu protiv organizovanog kriminala. I ne samo da imamo pravne osnove da se sučimo sa najtežim oblicima organizovanog kriminala i korupcije, već postoji čvrsto opredeljenje i politička volja rukovodstva Srbije da se obračuna sa svim oblicima organizovanog kriminala. Najnovija dešavanja i krimogeno ponašanje organizovanih kriminalnih grupa koje su našle uporište u mnogim sferama društva, a ponajviše su se da tako kažem, ugnezdile u nekim sportskim organizacijama uzrokovali su odlučnu, beskompromisnu i efikasnu akciju nadležnih organa, pri čemu niko nije bio niti će biti pošteđen odgovornosti, na kojoj god funkciji se nalazio i na kojoj god funkciji bio. Savet za nacionalnu bezbednost, ostali organi bezbednosti, a time i Agencija za sprečavanje korupcije imaće još veće obaveze i odgovornost u otkrivanju i privođenju zakonu svih koruptivnih oblika ponašanja i krivičnih dela. Koliko daleko organizovani kriminal ide zavisi naravno od odlučnosti države da mu se organizovano suprotstavi. Naša država je pokazala, a ovih dana konkretno dokazala da nema povlašćenih, da neće biti ustupaka, nema selektivnih akcija i pokazala je odlučnost da zaštiti i državu i građane. Mi smo više puta do sada govorili, ja ću iskoristiti vaše prisustvo i ponoviti jasan stav poslaničke grupe SPS, dakle, predsednik republike, Vlada Republike Srbije, nadležni organi, nadležne institucije delima, a ne rečima pokazuju da je jedan od šest ključnih principa i načela na bazi kojih je formirana Vlada Republike Srbije upravo borba protiv organizovanog kriminala i korupcije. To devalvira pokušajem svih onih predstavnika tzv. elitne opozicije koji su kada je predsednik republike govorio o ključnim zadacima, ciljevima kojima će se baviti Vlada Republike Srbije rekli da je to sezonska predstava, da je za to potrebno nezavisno sudstvo, evo dela govore da nije sezonska predstava, a o nezavisnom sudsku znate, govore oni koji su birali sudije i tužioce preko svojih lokalnih partijskih odbora. Oni daju sebi za pravo da govore o nezavisnom sudsku u Srbiji. Mi još jednom želimo da ponovimo i posebno da istaknemo da je ovo jedan ozbiljan udarac organizovanom kriminalu u Srbiji, i da je MUP, da je BIA, da je Tužilaštvo za organizovani kriminal odradilo odlično svoj deo posla. Nadamo se da će, i ubeđeni smo, da i u periodu koji je pred nama nastaviti da rade svoj posao kao i do sada. Na ovaj način Srbija pokazuje i spremnost i sposobnost da, pre svega, se građani Srbije osećaju sigurno. Niko nije jači od države. Ovo je dakle, definitivno, obračun po svaku cenu i taj obračun samo potvrđuje hrabrost i predsednika Srbije, celokupne Vlade Republike Srbije i naravno, nadležnih organa i nadležnih institucija. Dakle, ovde su stvari potpuno jasne. Kada sublimiramo i sagledamo sve, ja naravno ne insistiram, i nemoguće je da nam vi saopštite detalje, i naravno, ne insistiramo na tome, to je na nadležnim organima i nadležnim institucijama, Srbija je uređena pravna država u kojoj funkcionišu nadležni organi i nadležne institucije. Verujemo u rad nadležnih organa i nadležnih institucija. Mi o tome možemo govoriti tek kada nadležni organi, nadležne institucije daju konačnu reč, konačan stav. Ali, želim da iznesem određene kvalifikacije za koje mislim da su potpuno vidljive. Dakle, ovde je jedna stvar potpuno jasna, narušen je ustavni poredak. Vi me ispravite ako sam u nečemu pogrešio. Narušen je ustavni poredak, nezamislivo je da se u jednoj državi 1.572 puta prisluškuje predsednik Republike, koji je legitimno izabran na neposrednim izborima i da se prati njegova porodica, i to samo sa jednim jasnim ciljem, zato ovo ističem, zbog cilja koji se želeo postići. Šta je cilj? Cilj je pre svega, destabilizacija Srbije i cilj je da se naruši stabilnost Srbije, jer predsednik je faktor političke stabilnosti Srbije. Dakle, jaka, ekonomski stabilna Srbija koja misli svojom glavom, ima svoj stav, Srbija koja vodi odlučnu i odgovornu borbu u odbrani nacionalnih i državnih interesa, Srbija koja je danas simbol novih vrednosti u regionu i faktor stabilnosti u regionu, Srbija koja vodi samostalnu spoljnu politiku i koja naravno, neće ulaziti u sukob i neće kvariti odnose sa tradicionalno prijateljski orijentisanim državama, jer, izvinite, u periodu kovida, mogu predstavnici EU da se ljute, ali to su činjenice, u periodu kovida, onda kada je bilo najteže, u martu mesecu, Srbija je mogla da se osloni na dve stvari. Prva stvar su sopstveni resursi, a druga stvar je upravo odnos sa tradicionalno prijateljski orijentisanim državama. Nemamo ni jedan razlog da kvarimo odnose ni sa Kinom, ni sa Rusijom, ali želimo dobre odnose i sa SAD. Čini mi se da su pred nama u tom pogledu, kada govorim o SAD i EU, čini mi se, da su pred nama veliki izazovi i velika iskušenja. Lepo je kada dobijete čestitku, ali nije lepo kada uporedite novogodišnju čestitku predsednika SAD sa čestitkom koju je predsednik Srbije dobio prethodne godine. Prethodne godine se govori o normalizaciji odnosa, za šta se Srbija zalaže, za dijalog, da kroz dijalog dođe do kompromisnog i pravičnog rešenja, a ove godine dobijamo čestitku o međusobnom priznanju. Što nijednog trenutka nije bila tema. Dakle, ovo pričam iz jednog prostog razloga da bi još jednom ukazao na izazove i na iskušenja pred kojima će Srbija nalaziti u narednom vremenskom periodu. U ovoj kontinuiranoj, odlučnoj, neselektivnoj borbi protiv kriminala i korupcije naravno da ćete uvek imati podršku poslaničke grupe SPS, naravno da je i celokupan parlament pokazao podršku u ovoj borbi. Mi smo pre nekoliko dana razgovarali o jednom veoma važnom zakonu, a to je Zakon o poreklu imovine i time, ponoviću, je napravljena jedna jasna potvrda političke volje. Uvek naglašavam političke volje, jer nas Evropejci stalno opominju da nema političke volje u Srbiji da se Srbija obračuna sa organizovanim kriminalom. Evo, jasna politička volja da Srbija želi i da se Srbija obračunava kontinuirano i odlučno i neselektivno, beskompromisno sa organizovanim kriminalom. Dakle, ono što je suštinski važno za Srbiju na jednoj strani cilj nulti stepen tolerancije kada govorimo o korupciji, a na drugo strani imamo jednu jaku sinergiju normativnu i praktičnu u borbi protiv korupcije. Ne znam odakle nervoza pojedinaca kada smo usvojili Zakon o poreklu imovine. Pretpostavljam da postoji opravdan razlog za to. Ja ne želim da prejudiciram, tu su nadležni organi, tu ste vi, tu su nadležne institucije, ali neće ovde biti, ne treba da se plaše oni, neće ovde biti selektivnih meta i nije tema zakona o kojem smo govorili da na pravimo prostor kako bi politički proganjali političke neistomišljenike. Ne, ovde je stvar da se oni plaše uređene i pravne države u kojoj će funkcionisati institucije sistema. Ako predsednik Srbije kaže – želim da budem prvi predmet provere, i ako mi svi u ovoj sali kažemo da želimo da budemo predmet provere, danas dnevna štampa kaže da je tamo neki vlasnik "Krika", jel se tako zove koleginice, vi ste u medijima, "Krik" jel tako? Taj "Krik" je nas prošle godine, ja sam obavljao funkciju potpredsednika zajedno sa gospodinom Arsićem, Marinkovićem, gospođa Maja Gojković je bila predsednik parlamenta, pa ispitali su nas uzduž i popreko. Šta su dobili sa time? Jesmo se mi plašili? Ne, rekli smo im – izvolite, nemamo ništa protiv. Odakle strah kod njih? Osim ukoliko postoji nešto što mi u ovom trenutku ne znamo. Takođe, Narodna skupština daje doprinos time što smo pre nekoliko dana izabrali sudije koji se prvi put biraju na sudijsku funkciju i pred njima je veoma važan posao. Znate, prilikom izbora sudija koje smo prvi put birali na sudijsku funkciju, ja sam rekao da ja nisam pravnik i tada sam rekao da bi prof. dr Aleksandar Martinović kao vrstan pravnik, sigurno to bolje govorio od mene i moj uvaženi kolega Toma Fila. Ali, znate, kada neko kaže da je pravda spora, ali dostižna, ja to sagledavam pre svega kao krajnju ideju. Suštinski je najvažnije da pravda bude efikasna i da bude brza. To je ono što mi očekujemo od Ministarstva pravde, od nadležnih organa i nadležnih institucija. Već sam rekao na koji način su birane funkcije, na koji način su oni koji danas govore o nezavisnom sudstvu birali sudije, birali tužioce uz pečate na jednoj strani predsednika partije, pa pečat partije, na drugoj strani potpis predsednika opštine, pa pečat predsednika opštine i to je bilo nezavisno sudstvo. Dakle, nezvanično izneću samo jedan podatak, neću da govorim danas o prošlosti, jer smatram da iz te prošlosti, od prošlosti iz prošlosti mnogo puta do sada sam rekao da se ne živi, ali treba da izvučemo pouke, da afirmišemo ono što je dobro, da gledamo sadašnjost i gradimo temelje nove budućnosti. Ali, iz prošlosti samo jedan podatak. Nezvanično, pre 2000. godine, a i 2000. godine, bile su poznate informacije i ocene instituta SAD i Velike Britanije da je do 2000. godine država bila jača i u situaciji da kontroliše podzemlje, a 2000. godine podzemlje kontroliše država. E, onda, nakon svega toga što se dešavalo posle 2000. godine sledi ta uspešna nazovite reforma pravosuđa, gde od 3.000 sudija 900 sudija ostaje bez posla. Završavam, gospodine Orliću, zahvaljujem. Što se tiče konkretno predloga koji se odnosi na vaše ministarstvo, mi ćemo kao poslanički klub, naravno, još jednom sagledati sve kandidate koje ste prosledili i glasati za one koji zavređuju pažnju i za koje smatramo da će na najbolji način obavljati ovaj posao. Zahvaljujem još jednom.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Reč ima ministarka Maja Popović.
Hvala vam na prethodnom izlaganju. Želim samo da vas ispravim. Rekli ste – ustavni poredak u Republici Srbiji je narušen. Srećom, on nije narušen. Bio je pokušaj rušenja ustavnog poretka i on je sprečen fenomenalnom akcijom naših bezbednosnih službi. U toku su postupci koji se vode, predistražni i istražni, vezano za organizovani kriminal, koji nije imao za cilj samo vršenje određenih krivičnih dela koja su koruptivna i koja su lukrativna, nego, očigledno, sve ukazuje upravo na njihovu zajedničku želju rušenja ustavnog uređenja. Još jednom, da se zahvalim svim bezbednosnim službama koje su učestvovale u oštrom i odlučnom presecanju ovih kriminalnih aktivnosti. O detaljima ja ne mogu da vam govorim, imajući u vidu da o detaljima istražnih postupaka mogu samo uz dozvolu specijalnog tužioca, koju nemam u ovom trenutku, tako da vas molim da me ne pitate o daljim detaljima. Hvala.
Hvala vama. Reč ima ovlašćeni predstavnik Poslaničke grupe „Aleksandar Vučić – Za našu decu“, Nevena Đurić.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas na dnevnom redu kao prvu tačku imamo Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge i izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Ja bih vas sve najpre podsetila da je RATEL nastao još 2005. godine i da su glavni zadaci očuvanje konkurentnosti tržišta, poboljšanje kvaliteta rada i veći stepen zaštite krajnjih korisnika. Kada govorimo o Agenciji za sprečavanje korupcije, tema o kojoj se danas toliko govori jeste sprečavanje korupcije. To je tema koja je visoko pozicionirana na listi prioriteta naše države, a to je istakao i sam predsednik Aleksandar Vučić, kada je najavio oštru i beskrupuloznu borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala. Ukoliko bismo sada napravili paralelu između Srbije do 2012. godine i Srbije danas, ta Srbija nekada je grcala opterećena kriminalom i korupcijom. To je bila država koja ne da se nije borila, već je negovala, gajila i podržavala kriminal i korupciju. Vi ste tada imali korupciju na najvišem državnom nivou od strane ljudi koji su protiv tih pojava trebali da se bore. Najbolji primer za to je čovek koji je jedno vreme bio ministar u Vladi, a nakon toga gradonačelnik i preko svojih privatnih firmi profitirao do te mere da je praktično iskoristio taj položaj na kome se nalazi, tačnije, profitirao je u vreme kada se nalazio na najodgovornijim državnim funkcijama. Reč je, i to je već svima potpuno jasno, o Draganu Đilasu. Kriminal i korupcija su pojave protiv kojih država treba da se bori, a ne pojave koje država treba da gaji, neguje i razvija. Takva Srbija je bila nekada. Danas je Srbija ozbiljna država koja se obračunava sa takvim pojavama. Najbolji primer i pokazatelj za sve to je hapšenje kriminalne grupe koje se nedavno dogodilo. To je jedna ozbiljna kriminalna grupa za koju slobodno mogu reći da je surovija od ozloglašenog Zemunskog klana za koji smo mi verovali da je nešto najmonstruoznije i najsurovije što je delovalo i što je postojalo na našim prostorima. Oni su svirepo ubijali, mučili i upravo tu vidite dimenzije zla sa kojim se Srbija suočila. Ono što je dobro je što istraga napreduje dobrim tempom, da konstantno dobijamo nova saznanja i dokaze, čime samo proširujemo i osiguravamo istragu. Ti ljudi jesu pritisnuti silinom dokaza, ali je sve to praćeno konstantnom medijskom hajkom i baražnom paljbom, pre svega protiv Aleksandra Vučića koji je najavio da će se oštro boriti sa kriminalom i korupcijom, ali i protiv članova njegove porodice, i to upravo od strane onih koji su dok su bili na vlasti blisko sarađivali sa ljudima iz kriminalnog miljea. Oni danas nisu na vlasti, ali očigledno žele da se po svaku cenu na vlast vrate. Silina pritiska se ogleda pre svega u činjenici da su pronađene snajperske puške, koje su bile namenjene nikom drugom do Aleksandru Vučiću, s obzirom da je to čovek koji je lično objavio rat mafiji. To je jasno svima, svima osim onih koji ne žele da praktično sagledaju pravo stanje stvari. Recimo, poput Dragana Đilasa, koji je do grla ogrezao u korupciji, koji je 619 miliona prihodovao u svojim privatnim firmama, upravo u onom periodu kada je trebao protiv takvih pojava da se bori. Danas taj čovek u svojim medijima, zajedno sa svojim ortacima, poput Šolaka, konstantno ismeva čitavu ovu kampanju i pokušava da je obesmisli, pa u svojim medijima sprovodi i kampanju u kojoj se praktično javnosti zabranjuje iznošenje dokaza protiv članova uhapšene kriminalne grupe. To su mediji koji služe kao jedna vrsta medijske artiljerije u progonu članova porodice Aleksandra Vučića. Da bismo shvatili zaista ozbiljnost situacije, mi imamo taj podatak da je predsednik Republike Srbije prisluškivan, ono što je dokazano, 1.572 puta. I Ministarstvo unutrašnjih poslova o tome poseduje dokaze. Još strašnije je što su u celu priču umešani i neki ljudi, kriminalni ljudi unutar same policije. Bitno je da postoje dokazi, da su prosleđeni tužilaštvu i da mi očekujemo u narednom periodu epilog čitavog događaja. Svi ti koji su nezakonito prisluškivali predsednika, koji su predsednika nezakonito pratili i, nažalost, nisu našli nikakav sporan niti inkriminišući dokaz u vezi sa celom tom situacijom, najbliži su saradnici tajkuna i tajkunskih medija u kojima se konstantno vrši hajka protiv predsednika Republike Srbije i protiv njegove porodice. To mislim da je dobro pitanje i za RATEL, ali i za Agenciju za sprečavanje korupcije, koja treba da pruži maksimalnu podršku državi u jednoj ovakvoj situaciji, za predstavnike i jedne i druge agencije, pošto su to agencije koje se praktično bave izdavanjem dozvola u ovoj zemlji, da li se vi ikada zapitate ili se uopšte ne zapitate kako pojedini prekogranični kanali, medijski servisi i njihovi distributeri, i po nekom nepisanom pravilu to obično budu uvek jedni te isti ljudi, obavezno budu uključeni u ovakve procese? Ono što je zanimljivo je da hajku protiv svoje države vode i na međunarodnom planu, jer tobože non-stop nam govore o takozvanom medijskom mraku koji vlada u Srbiji. Praktično im je to samo paravan za zgrtanje para. Svoje carstvo samo proširuju, s obzirom da su nedavno i zvanično objavili da je u njihovom vlasništvu ono za šta smo mi već znali da je u njihovom vlasništvu, a reč je o jednim dnevnim novinama, o tabloidu „Danas“. Ali, oni će opet nastaviti da pričaju kako u Srbiji vlada medijski mrak, kako oni nemaju ni sekunde prostora u medijima. To se prosto kosi sa zdravim razumom, ako vi imate na umu činjenicu da imate toliku koncentraciju medija u rukama upravo jednog tajkuna. Opet pitanje za sve iz pomenutih agencija koje se bave dozvolama šta je legalno, šta nije, šta bi trebalo da bude dozvoljeno, a šta ne, jeste da treba da uzimaju u obzir da to što svi ti mediji rade, oni rade kršeći novinske kodekse, sve ono što nalaže struka, elementarnu pristojnost krše i krše odnos prema istini. Pravi primer nepoštenog poštovanja i kršenja zakona jeste korišćenje tuđe infrastrukture, a upravo smo to mogli da vidimo na primeru SBB-a, a SBB koristi električnu energiju svojih korisnika za funkcionisanje i isporuku signala kablovske televizije, koju im naplaćuje. Praktično potrošači na čije brojilo se priključuje uređaj SBB sami tim plaća uvećan račun za električnu energiju, a plaća i uslugu za to što ima kablovsku televiziju. Određeni stručnjaci su napravili proračune da je za 20 godina SBB na taj način prebacio troškove direktno na građane Republike Srbije koji prebacuju iznos od 36 miliona evra, a pri tom da napomenemo i činjenicu da je tim SBB izbegao i sve one troškove koji se plaćaju prilikom priključka na električnu energiju ili prilikom kupovine strujomera. To je samo deo lažnih vesti i afera koje oni plasiraju kroz svoje medije. Mi smo svi nedavno bili svedoci kako su pokušali da naruše naš sistem vakcinacije, gde je premijerka bila u prilici da je primorana da se obraća vanrednom konferencijom za medija i da demantuje koje kave nebuloze i spinove. Vi dođete u situaciju da morate da trošite i rad, da uložite praktično i rad, i trud, i energiju da biste demantovali nešto što samo za cilj ima miniranje i rušenje svakog uspeha Republike Srbije. Onda su ti isti mediji kontradiktorni, pa u jednom tajkunskom portalu nakon sednice Saveta za nacionalnu bezbednost i nakon održane konferencije za novinare u jednom od pomenutih tajkunskih medija navodi se da nema ništa od šoka za Evropu, u smislu da ništa nešto bitno, veliko, značajno nije izrečeno. Na drugom portalu takođe u vlasništvu tajkuna navodi se da su objavljene uznemirujuće i sramne fotografije. Totalno je nebitno da li to što oni pričaju ima smisla ili ne. Oni imaju samo jedan cilj, a to je napad direktno, na predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića. Takvi će zapravo opet da nam sole pamet kako u Srbiji vlada medijski mrak, a zapravo imaju 50% tržišta kablovskih operatera, imaju onoliko televizija, imaju onoliko dnevnih i nedeljnih novina. I baš ti isti će biti platforma za objavljivanje lažnih vesti proti predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića i protiv članova njegove porodice. U tim medijima su se pojavljivale fotografije dece predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića koje su dovođene i pri tom su ta ista deca dovođena u vezu sa najozbiljnijim kriminalcima, a da pri tom nikakve veze sa njima nemaju. Vi na taj način direktno deci crtate metu na čelu. To su pitanja kojima vi iz agencija treba da se bavite. Kao što vidite mi u državi koja je ovako ozbiljna danas, koja nije privatna firma kao što je nečija privatna firma, kao što je to nekada bilo, mi koji se bavimo politikom možete videti da se mi time danas zaista ozbiljno bavimo. Ali, time treba da se bavite ozbiljno i vi i agencije i sud i tužilaštvo i zaista smo odlučni u nameri da ovu priču isteramo do kraja i da ne ostane ništa što je nerazjašnjeno i nedorečeno. Razliku ćemo pokazati time što Srbija danas ne sme da bude ni blizu Srbije kakva je bila nekada. Tu platformu za hajku i besciljne laži koje ne plasiraju samo tzv. mediji već i pojedinci koji se u svom životu ničim drugim ne bave osim ovakvim aferama. Tu pre svega mislim na Mariniku Tepić, na Miroslava Aleksića, na Lutovca, a mislim da dalje niz možete nastaviti i sami. To su svi oni koji se nalaze na platnom spisku pomenutih tajkuna bivšeg režima. Marinika Tepić radi u firmi Dragana Đilasa, zaposlena u kompaniji „Multikom“, a pri tom je on direktno plaća, a usput i glumi nekakvu potpredsednicu stranke. Za Lutovca kažu, njegovi iz redova, onih što se nekada zvalo Demokratska stranka, da je na platnom spisku, takođe pomenutog tajkuna. Miroslav Aleksić je već posebna priča s obzirom da je dobio pečat od države da je najobičnija lažovčina zbog svega što je izneo o predsedniku Vučiću. Izvori za sve ove laži su upravo oni koji su učestvovali i u progonu predsednika Aleksandra Vučića, koji su pripremali državni udar, i tu pre svega mislim na aferu „prisluškivanja“ koji su mu spremali snajpersku pušku. Jako je bitno, pogotovo za predstavnike RATEL-a da njima ne bude glavna i najkrupnija stvar, to što je Dragan Đilas potrošio čak 10 miliona evra na softver koji je trebao da poveže sve institucije u Beogradu i koji praktično nikada nije počeo sa radom, zato što je to samo kap u moru, dubokom na stotine miliona evra svega onoga što je on zgrnuo za sebe, ali ne samo on nego i ljudi koji su radili sa njim. Isto tako, predstavnicima Agencije za sprečavanje korupcije ne sme da bude vrhunac interesovanja, to koliko je stotina hiljada evra, tačnije budžetskog novca proneverio Vuk Jeremić na svoja skupa putovanja, na luksuziranje na razne načine jer je i to kap u moru miliona koji su stigli od belosvetskih lopova i osuđenih kriminalaca. Danas je borba protiv organizovanog kriminala principijelna i beskompromisna. Sprovodi se do kraja i mi insistiramo da bude takva jer danas od te borbe praktično zavisi da li ćemo imati državu i kakvu ćemo mi imati državu. Ono što je najvažnije pre svega zbog građana Republike Srbije da razjasnimo još jednom šta je to što mi praktično branimo i zašta se borimo u celoj ovoj situaciji. Mi sada branimo našu državu, našu Srbiju, hoćemo li je imati, da li će ona postojati ili ne. Oni koji pokušavaju da uklone Aleksandra Vučića i to da ga fizički uklone s obzirom da su mu spremali snajper jer ni na jedan drugi način ne mogu da mu stanu na put, oni njega ne mogu politički da uklone s obzirom da je to čovek koji ima nikad veću podršku naroda, ti isti ljudi pokušavajući da uklone Aleksandra Vučića nama građanima Republike Srbije pokušavaju da oduzmu i vakcinaciju, po kojoj smo prvi u Evropi, što je neposredna zasluga i lični uspeh Aleksandra Vučića. Pokušavaju da nam oduzmu ekonomiju i da nam naruše ekonomiju koja je na tako visokom nivou zahvaljujući upravo Aleksandru Vučiću, reč je o stotinama hiljada novih radnih mesta. Pokušavaju da nam unište infrastrukturu na koju smo čekali po više desetina godina i tu mislim i na auto-puteve i na železnicu i na avio saobraćaj i sve one kliničke centre, domove zdravlja i sve one nove bolnice i nacionalno-tehnološke parkove. Bolje rečeno, pokušavaju da nam oduzmu život. Jednom rečju, pokušavaju da oduzmu sve ono što je napravljeno i urađeno u Republici Srbiji, ali pokušavaju da oduzmu i njenu budućnost. Ukoliko mi moramo da biramo između Srbije koja postoji sa jedne strane i koja je u prilici da obezbedi bolju i sigurnu budućnost za našu decu i otimačine za novac, za vlast, za moć, večito gramzivih, nezasitih pojedinaca kojima je Aleksandra Vučić nepremostiva prepreka u nameri ostvare ono što su naumili, tu dileme nema. Poštena Srbija je uvek uz svog predsednika Aleksandra Vučića, a poslanička grupa SNS je uvek tu u prvim redovima. Ono što je bitno da će poslanička grupa SNS u danu za glasanje podržati sve one predloge koji će na najbolji mogući način doprineti uspešnosti ove borbe. Hvala vam.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici u skladu sa članom 27. i 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam da će Narodna skupština danas raditi i posle 18,00 časova zbog potrebe da donese akta sa dnevnog reda današnje sednice. Nastavljamo sa prijavama za reč. Prvi je, narodni poslanik, magistar Đorđe Kosanić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima iz Ministarstva, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas najpre Predlog Odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge i drugo, Predlog kandidata za izbor članova veća Agencije za sprečavanje korupcije. Odmah ću reći da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati pomenute kandidate. Na samom početku kada govorimo o Regulatornoj agenciji za elektronske komunikacije i poštanske usluge, čini mi se da nije na odmet ponovo reći da je delokrug delovanja te Agencije veliki, ona se bavi javne fiksne telekomunikacione mreže i usluge, javne mobilne telekomunikacije, regularne roming usluge, široko pojasni pristup internetu, distribuciju medijskih sadržaja, različite pakete usluga kao i tržište poštanskih usluga i drugo. Ministarka, ono što je, čini mi se, poseban zadatak, ne samo ove Agencije, nego čini mi se i svih nas, juče smo govorili o tome, dosta se priča u medijima o tome je zaštita građana. Pre svega, kada je u pitanju svaki vid digitalnih usluga, pre svega mislim na internet. Kako vreme prolazi, pojavljuje se veći broj, da budem blag, pa da u ovom trenutku kažem, nebezbednosti. Dakle, to je jedan zadatak o kome zaista trebamo da mislimo u narednom periodu. Inače, kada je reč o poslovanju Agencije, ona je u prethodnom periodu bila uspešna, o tome govori činjenica da je u 2019. godini imala dobit od milijardu 90 miliona. Naravno, to je uplaćeno u budžet Republike Srbije. Isto tako pomenuo bih, da ne pričam o svim segmentima delovanja, ali pomenuo bih samo jedan segment delovanja te Agencije, to su poštanske usluge. Imali smo u 2019. godini, 59 poštanskih operatera i oni su ostvarili 309 miliona poštanskih usluga što je, otprilike 124 usluga po jednom domaćinstvu. Ovo sve govorim, jer su posebno oni imali teške uslove povodom Kovida – 19, bili su izložene i kurirske službe, i oni ljudi koji rade na šalterima i na drugim mestima. Kada govorim o ovoj temi, da kažem poseban akcenat bacio bih na saradnju RATEL-a i Ministarstva za trgovinu, turizam i telekomunikacije. Zašto to kažem? Pomenuo bih ovde dva značajna projekta, prvi izgradnja širokopojasne komunikacione mreže u seoskim područjima i drugi projekat „Povezane škole“. Kada govorim o prvom projektu, ništa novo neću reći, kada kažem da se mi iz JS zalažemo za ravnomeran razvoj sela i grada. Dobar primer je Jagodina, ali ovo pričam u svim segmentima i pričam o ovom segmentu o kojim danas govorimo. Zato u potpunosti podržavam izgradnju širokopojasne komunikacione mreže u seoskim područjima što je od ključnog značaja za uključivanje svih građana u digitalno društvo. Dakle, sa jedne strane, mladima donosi mogućnost savremenog obrazovanja, a sa druge strane, tamošnjim privrednicima daje, da kažem, mogućnost, boljeg i uspešnijeg poslovanja. Ovaj projekat je planiran i da se završi 2022. godine i u prvoj fazi uključeno je čak 600 naselja sa oko 90.000 domaćinstva. Drugi projekat „Povezane škole“ koje u saradnji sa Ministarstvom trgovine, turizma i telekomunikacija, sa Ministarstvom prosvete, nauke i tehnološkog razvoja, predviđa sveobuhvatno unapređenje informaciono-komunikacione infrastrukture u svim osnovnim i srednjim školama u Republici Srbiji. Dakle, šta su ciljevi ovog projekta? Prvo, u suzbijanje digitalnog jaza, podizanje digitalne pismenosti i podizanje konkurentnosti mladih generacija i omogućavanje baze rasta IT industrije. Kada je reč o Predlogu kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije, rekao sam već ministarka, da će JS u danu za glasanje podržati ove kandidate. Srbija ide krupnim koracima napred, dakle, u svim segmentima iako je, vi znate prisutna svetska kriza zbog pandemije Kovid-19, Srbija ima rezultate u svim oblastima, dakle, privredni rast, sa jedne strane je najveći, sa druge strane nezaposlenost ispod 10%, sa druge strane, čak 60% svih investicija koje dolaze u region ide na Srbiju. Dakle, to govori o velikom poverenju koje Srbija ima u svetu. Ali, da bi se sve to nastavilo u tom smislu, da bi Srbija nastavila ekonomski da napreduje, da plate i penzije rastu, država mora imati nultu toleranciju na korupciju. Korupcija je bolest koja ugrožava čitavo društvo, da kažem, svako društvo u svetu. Zadaje snažan udarac ekonomije i uništava privredu i pravi nestabilno tržište. Sa druge strane, praktično zemlje u kojima cvetaju mito i korupcija, daje signal investitorima da preskoče na svojoj investicionoj mapi te zemlje. Mi moramo da maksimalno radimo na povećanju svesti svih građana što se tiče korupcije. Sa druge strane, institucije moraju biti jedinstvene i snažne u rešavanju problema sa kojima se suočava, ne samo naša zemlja, nego svako društvo u svetu. Na samom kraju, još samo da kažem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije u danu za glasanje podržati sve predloge koje smo danas imali na ovoj raspravi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Misala Pramenković. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, uvažena ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pitanje rada i delovanja nezavisnih regulatornih tela je jako važno za sve građane, samim tim i za Skupštinu, za nas poslanike kao predstavnike naroda, budući da imamo i nadzornu ulogu u pogledu delovanja ovih jako važnih delova sistema. Kada je u pitanju rad Agencije za sprečavanje korupcije, moramo reći da je delokrug rada i nadležnosti ove Agencije jako važan i značajan. Znamo da je zakonom i predviđeno da organe ove Agencije i čine direktor i Veća Agencije, čije članove danas i biramo, značajno je to što članovi Veća Agencije imaju unutar same Agencije neku vrstu interne kontrole u pogledu poslovanja i delovanja direktora načina njegovog delovanja u različitim pravnim postupcima i tako dalje, i to je jako značajno. Sa druge strane, složiću se sa kolegama koji su ranije isticali da mi kao poslanici nemamo priliku da se upoznamo lično sa predloženim kandidatima, ali to prepuštamo svakako Ministarstvu pravde da ponese taj deo odgovornosti i ono što ćemo i mi, svakako kao poslanički klub, podržati članove predložene za sastav Veća Agencije i na taj način očekivati da adekvatno, profesionalno, principijelno odrade svoj deo posla. Međutim, pitanje korupcije je pitanje koje je bukvalno pitanje koje se tiče svakog društva države. Danas u svetu nemamo državu u kojoj nema korupcije i to je nešto što je činjenica, ali se države razlikuju procentualno u pogledu zastupljenosti korupcije i sfera, generalno, društva u koje je korupcija zašla. To je problem koji je slojevit i gde nije dovoljan rad samo jedne agencije, kao što je Agencija za sprečavanje korupcije, već je potrebno da celo društvo bude ujedinjeno u borbi protiv korupcije. To će se postići na nekoliko načina. Prvo je potrebno imati jako dobru koordinaciju između nadležnih organa institucija u pogledu borbe protiv korupcije, i u tome se mora biti principijelno i dosledno, što znači da bilo ko u ovom lancu sistema ima drugačiji pogled na korupciju ili da je imalo tolerantan na korupciju to će stvoriti dodatne probleme u društvu. Ono što smatram jako važnim u ovom momentu jeste podizati svest u društvu o štetnosti korupcije. To je jako važno, jer kad imate činjenicu da je u nekom društvu korupcija prisutna u svim sferama društva, to na neki način, nažalost, postaje deo svakodnevnice i deo normalnih pojava. To ne smemo nikako dozvoliti i tu upravo nadležne institucije, generalno, putem medijskih sadržaja svi zajedno moramo delovati na način da građanima prvo ukažemo na štetnost korupcije, da korupcija direktno šteti ekonomskom blagostanju zemlje i da će korupcija samo dovesti do toga da generalno životni standard svih građana bude niži, sa jedne strane. Sa druge strane, građani se moraju upoznati i sa tim da je bilo kakav vid učestvovanja u samom lancu korupcije, zapravo krivično delo i da ne sme biti u tom smislu ni prema sebi tolerantan, da sebi dozvoli da nekada u određenim momentima pospeši možda čak i ne znajući ili indirektno određeni lanac korupcije, a da to postane nešto što je normalna pojava. Dakle, podizanje svesti kod građana o štetnosti korupcije je nešto što je jako važno. S druge strane, lokalne samouprave su jako važna karika u tom lancu. Zbog čega? Pa, upravo se u lokalnim samoupravama, nažalost, građani ponajčešće i suočavaju i sa problemom korupcije i organizovanog kriminala i svim drugim društvenim devijacijama koje postoje u društvu i upravo su građani u tim, da kažem, manjim zajednicama nekada više izloženi tim negativnim uticajima, nego možda u nekom većem sistemu, gde je odlučnost u borbi protiv ovih društvenih i socijalnih devijacija znatno odlučniji. U tom smislu, lokalne samouprave takođe moraju mnogo više raditi na prevenciji i suzbijanju same korupcije. To će ponajpre kroz jedan otvoren, transparentan rad, otvorenost prema građanima u pogledu ponajpre budžeta, trošenja budžetskih sredstava kroz jedan, da kažemo, racionalan i odgovoran odnos prema budžetu, ali i transparentan odnos u pogledu dostupnosti informacija. Da bih bliže predstavila probleme koji u manjim zajednicama postoje, ja ću prosto ukazati, recimo, na činjenicu da se prava uzbunjivača u jednom momentu moraju jako ispoštovati i zaštiti u smislu kada neki građanin se odvaži da ukaže na korupciju, na određene malverzacije da se, prosto, adekvatno mora zaštiti i tu zakonski reagovati. Mi smo imali činjenicu da je u Novom Pazaru građanin, određeni aktivista, izašao sa nizom informacija o različitim malverzacijama u lokalnoj samoupravi. Nakon toga je on u sred bela dana bio pretučen u jednom lokalnom kafeu. Dakle, to su stvari koje se ne smeju tolerisati. S druge strane, jedan svežiji primer jeste upravo iz Sjenice, gde je određena grupa političkih neistomišljenika, očito, otela, kidnapovala direktora jedne škole i na taj način maltretirala, uzurpirala njegovo prava, a čini mi se da je izostala adekvatna reakcija nadležnih organa. Tu je saopšteno, bukvalno, dalje MUP preuzima nadležnost. Međutim, mora se pokazati u ovakvim slučajevima neselektivnost i jedna odlučna borba ne samo u Beogradu kao centru, već i u manjim sredinama kao što su gradovi i opštine Sandžaka. Hvala vam.
Hvala vama. Nisu svi narodni poslanici koji su se prijavili za reč trenutno u sali. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je ovo nekako tema koja bi trebalo da se spoji sa REM-om. Znači, imamo korupciju, RATEL, REM, elektronske komunikacije, Šolaka u nekoj vrsti bekstva, neregistrovane medije koji koriste elektronske komunikacije na putu od Srbije prema Luksemburgu, iz Luksemburga prema Sloveniji, pa onda opet nazad prema mikrofonu Jugoslava Ćosića i takva je naša medijska scena. RATEL je veoma bitan za slobodu medija, ali tu slobodu, svaka sloboda se ograničava zakonom. Mi danas imamo kompaniju koja je tužila državu Srbiju, a ta kompanija se zove „Junajted grupa“ a „Junajted grupa“ ima ćerku firmu „Junajted medija“, „Junajted medija“ ima „Adrija Njuz Sarl“. Pa, ima u sastavu „Junajted Medija“ i čuvena Đilasova „Dajrekt Medija“, pa vam je tu „Cast Medija“, koja se bavi reklamama dosta neovlašćeno. U reemitovanom programu emituje domaće reklame, u navodno reemitovanom programu, pa u pravim prekograničnim kanalima ubacuje i prekraja programe, ubacujući reklame i sve se to čini uz objašnjenje REM-a da se radi o navodnom tehničkom smislu reemitovanja tako što se signal kroz kabl šalje iz Beograda za Luksemburg, iz Luksemburga za Ljubljanu, iz Ljubljane u Beograd i to kruženje signala, kako kažu iz REM-a, a RATEL izgleda nema ništa protiv, Agencija za sprečavanje korupcije samo posmatra sirote narodne poslanike, mada od našeg posla ima još lošijih… Dakle, sve se to posmatra, a Agencija za sprečavanje korupcije ne vidi očiglednu pojavu korupcije, posebno u REM-u, a možda i RATEL-u i ja verujem da su to ogromne svote, budući da taj biznis Šolakov vredi, po procenama „Bi-Si Partnersa“, negde 2,6 milijardi evra. Znači, mi nemamo problem, po meni, sa opozicijom, mi imamo problem sa ljudima koji se predstavljaju kao opozicija, a zastupaju Šolakov biznis koji košta negde 2,6 milijardi, a godišnje donosi prihod uglavnom u Srbiji od 500 miliona evra. Mi smo tu temu zapostavili. Znači, Agencija za sprečavanje korupcije misli da to nije neka tema. Ja pitam – ko kontroliše kontrolora? Recimo, Regulatorno telo za elektronske medije i ovo Regulatorno telo za elektronske komunikacije bi trebalo da budu kontrolor. Da li naši mediji zloupotrebljavaju tu vrstu slobode, odnosno da li su po našim zakonima registrovani ili ovde nastupaju kao piratski mediji, koriste elektronske komunikacije dosta nedozvoljeno? S tim u vezi, da podsetim da je SBB, čiji je vlasnik „Junajted grupa“, da li su oni vlasnici oko 30 prekograničnih kanala, koji su, uglavnom, piratski, virtuelni kanali, koji ovde navodno reemituju program i ne podležu registraciji, ne podležu plaćanju taksi ni REM-u, ni RATEL-u, ni SOKOJ-u. Dakle, njih uglavnom izdržavaju domaći mediji i onda imate ljudi koji primaju plate zahvaljujući obavezama koje imaju domaći elektronski mediji i te plate i prihodi ovog Saveta REM-a, odnosno generalnog sekretara, izvršnog direktora i svih njih koji donose Šolaku novac, platu primaju isključivo zahvaljujući domaćim medijima koji finansiraju REM, a pri tome izgleda da neku vrstu nadoknade dobijaju, jer očigledno rade za Šolaka. Kada sam vas iz SNS podsećao da je Judita Popović greška prilikom izbora, da ona nije stručnjak za elektronske medije, da je ona političar, da je bila u LDP-u, da je bila potpredsednik Skupštine, da je bila narodni poslanik, ja sam onda kvalifikovaniji i nezavisniji bio da budem član REM-a nego ona. Njen protivkandidat je bio Dragiša Kovačević i mislio sam da je greška da izaberemo, recimo, Juditu Popović za člana Saveta REM-a, jer sam pretpostavljao da će se vrlo brzo uklopiti u biznis koji je začet i koji je proširen za vreme vladavine stranke kojoj je ona pripadala. Uglavnom, recimo Goran Petrović. To je čovek koji je meni više puta odgovarao. Jednom čak napisali, tamo neki Todorović, izvršni direktor… napišu mi da neće više da odgovaraju na moja pitanja – kako mi dozvoljavamo to divlje piratsko emitovanje, koje navodno oni smatraju reemitovanjem. Ja se malo raspitam, pročitam malo štampu, Goran Petrović, koji je meni odgovarao više puta, gle čuda, u Kragujevcu, tamo 1997. godine, zajedno sa Šolakom i Nenadom Jankovićem, zvanim Neša kauboj, osnovao KDS, a to je preteča SBB-a. Zamislite onda Šolaka i njegove navodno reemitovane programe kontrolišu Neša kauboj i Goran Petrović, koji su sa njim zajedno osnovali tu firmu u Kragujevcu dok je na vlasti 1997. godine bio Verko, evroljub, Veroljub Stevanović? Sada, zamislite, koza čuva kupus i još njeno jare ili sestra koza je kontroliše? To je gotovo nemoguća stvar. Proizvod toga je da mediji nisu slobodni. Uglavnom svi ti piratski mediji sebe smatraju slobodnim, a ja ih smatram preslobodnim. Dakle, nisu registrovani. Ja sam dobio odgovor regulatora iz Luksemburga, dobio sam odgovor da ti mediji jesu registrovani u Luksemburgu, ali ne emituju program. Kako neko reemituje program koji se ne emituje? Onda, gospođo ministarka, pošto ste bili u BIA, možete i da proverite, N1 nema PIB. Pitam ja njih – ljudi, hajde dajte mi PIB N1 televizije. Oni kažu - N1 televizija nema PIB, nema ga u registru APR, nema PIB, nema u registru elektronskih medija. Ukoliko neko tuži zbog neke lažne informacije, fake news, kako se to zove na engleskom, ukoliko neko tuži, onda mu odgovore da N1 televizija ne može da bude tužena strana, jer oni nisu pružalac medijske usluge jer nisu registrovani u Srbiji, već su registrovani u Luksemburgu. Ako ih tužite u Luksemburgu, oni kažu – jesu oni registrovani u Luksemburgu, ali Luksemburgu ne emituju program. Ja pitam – kako može da se reemituje nešto što se ne emituje, jer reemitovanje je istovremeno preuzimanje programa bez prekrajanja, izmena, ubacivanja reklama, rubrika itd, reportaža? N1 jedan nema PIB. Odgovor je bio – oni koriste PIB „Adrije Njuz Sarl“ d.o.o. U Luksemburgu postoji „Adrija Njuz Sarl“ koju je navodno osnovala članica „Junajted medija“ N1, itd, neke televizije. Ali, te televizije tamo ne daju program. Ovde strana televizija koristi program, odnosno PIB „Adrije Njuz“ d.o.o. Beograd, kao reemituju program, strana televizija. Čekajte, ako ste strana televizija, kako možete da koristite uopšte PIB domaće firme, a i da je slučajno „Adrija Njuz“ osnivač N1 televizije, u toj situaciji kada jedna firma osnuje drugu i ta druga mora da ima poseban PIB, ne može da koristi PIB svog osnivača. Međutim, to izgleda kod Šolaka može sve, u REM-u može sve. REM je posebna vrsta, RATEL je kao odvojen, i nemate nikakvu kontrolu tih komunikacija elektronskih, odnosno po nekom zakonu, ali to je tako nevešto napisano, po nekom zakonu REM bi trebao da naloži operatoru, a to je u ovom slučaju SBB, koji je na određen način vlasnik N1 televizije, tridesetak tih piratskih kanala, Nova S, trinaest Sport klubova, Sinemanija, itd. Oni bi trebalo da nalože operatoru da isključi te navodne svoje kanale koje je registrovao u Luksemburgu. RATEL bi tu mogao da pripomogne i da stručna lica komunikacijom utvrde da li je tačno da se u Luksemburgu ne emituje takav program, da ne dolazi izvorni signal iz Luksemburga, ono što je meni operator iz Luksemburga već odgovorio, a i Slovenci su na moje pitanje to potvrdili, da se takav program kakav se emituje u Srbiji, da se ne emituje u Sloveniji. Prema tome, ne može biti reemitovan ovde. Sada ovi iz N1 televizije mogu da zakukaju da sam ja protiv nezavisnih slobodnih medija, kako oni to tvrde. Opozicioni mediji nisu nezavisni mediji. Dakle, oni jesu opozicioni mediji i mogu da imaju bilo kakvu vrstu uređivačke politike. Mogu o nama da pišu i pričaju i emituju šta god hoće, vizuelno, tekstom, kako god hoće, mogu da napadaju vladajuću većinu, ali treba da se registruju. Treba da reemituju program, odnosno da ga emituju u Luksemburgu, a oni ga tamo ne emituju, jer bi onda tamo imali neke obaveze koje su izbegli u Srbiji, onda bi te obaveze imali u Luksemburgu. U Luksemburgu svi sigurno moraju da imaju PIB. Zamislite sada ovako, gospođo, da ja u Inđiji registrujem 30 navodnih elektronskih medija koji neće emitovati program za širu javnost. Emitovanje nije da ja u sobi pustim na kompjuteru program, pa kao, sada ga reemitujem negde. Ne, emitovanje je usluga medijska koja ide za širu javnost, znači, za sve oni koji žele to da vide. Zamislite da ja registrujem 30 kanala. I sada odem u Pariz, odem u London, u Berlin, u Rim, itd, zakupim neki prostor i počnem, navodno, da reemitujem program koji ne emitujem ovde i da napadnem, recimo, u ime slobode medija da napadnem Makrona, Merkelovu, njihove vladajuće partije itd. Zamislite, koliko bi oni dozvolili da ja, navodno, reemitujem tamo program. Vrlo brzo bi oni utvrdili, njihovi regulatori, vrlo bi brzo oni utvrdili da ja lažem, a koliku bi kaznu platio ja ili država, koja je pomagala takvu neku situaciju, mogu samo da zamislim. Umesto da mi tužimo kao država njih, svi su na moje ove dvogodišnje primedbe na takvu vrstu reemitovanja, mi smo dopustili da Šolak pokrene međunarodnu arbitražu, jer navodno je on oštećen. Poznavajući te međunarodne arbitraže, da on ima tehniku koju država ne može da upotrebi, jer sve mora da ide kroz javne nabavke i mora da ide na belo, dok kod njega postoje razne mogućnosti, poput ovih njegovih mogućnosti u našem REM-u, koje je nezavisno regulatorno telo. Izgleda su nezavisni samo od države i vladajuće većine, ali od Šolaka i Đilasa sigurno nisu nezavisni, ni Neša kauboj. Da, Nešu kauboja su premestili u RTS, nije više u REM-u. Bio je tamo sekretar, pa su ga onda premestili, Šolak je zamenio, stavio svog Todorovića, a svog Nešu kauboja poslao u RTS da pripazi na njegove biznise u RTS-u da može komotno da preuzima serije itd. Uglavnom, Šolakova imperija je nastala na RTS-u, na domaćim medijima, na eksploataciji Telekoma, strujnih mreža itd. Dve, tri godine ja upozoravam na to. Niko nije našao snagu da se, recimo, pokrene istraga oko pranja para, zato što svu pretplatu ili, recimo, istraga zbog sportskih prenosa na koje nemaju pravo, jer po zakonu najvažnije sportske događaje mogu da prenose televizije koje pokrivaju celu teritoriju Republike Srbije, imaju onaj pristup i na antenu itd, što sa njima nije slučaj. Ali, ti sportski prenosi na sport klubovima donose nove pretplatnike, donose višak reklame itd, i to reklamno tržište koje nezakonito uzimaju, ubacujući reklame u navodno reemitovane programe, što je zakonom zabranjeno, oni stiču prihode i tako uzimaju hleb regularnim televizijama na teritoriji Republike Srbije, što smanjuje njihovu slobodu, jer su onda zavisni od konkursa lokalnih samouprava zato što nemaju dovoljno prihoda od reklama, zato što im je reklamne prihode uzeo Šolak i Đilas i njihova ekipa. Zamislite obućara, recimo, ja sam obućar, Martinović vrši uslugu obućarske radnje i ja otvorim pored njega. On svoju registrovao u Srbiji, ja dođem tamo, donesem neko rešenje iz Luksemburga i kažem – e, ja uslugu pružam po ovom rešenju, on plaća poreze itd, ja ne plaćam ništa. Znači, automatski, ja uzimam njemu hleb. Tako je i sa ovim medijima. Ovi što su neregistrovani emituju reklame, uzimaju deo hleba domaćim kanalima i tako domaći kanali umanjuju svoju slobodu jer su zavisni isključivo od novca koji daje, u ovom slučaju nije država, čini mi se, postoje konkursi lokalnih samouprava, jel tako, gospodine Marinkoviću, i onda te lokalne televizije, svako zastupa svog šefa tamo. Tako dobijamo ove neke lidere koji nemaju nikakvu kontrolu, ove opštinske, lokalne, koji nemaju nikakvu kontrolu, jer mediji koji bi lokalni kritikovali njihov rad, jel tako, gospodine Martinoviću, bi završili na konkursu bez tih prihoda. Tako možemo da steknemo neke šefove, samovoljce itd. Mnogo toga ovi koji govore o slobodi medija, mnogo toga rade protiv slobode medija, rade za Šolakova tri aviona, za 500 miliona prihoda koji se ispumpavaju iz pretplate i prihoda od reklama. Znate li kako? Zato što domaćim kanalima, uključujući RTS, Pink, koji su najgledaniji, recimo, njihova gledanost ili gledljivost, kako god hoćete, je na ovim SBB-ima itd. 80% gledalaca gleda isključivo te programe. Te televizije domaće ne dobijaju nikakvu nadoknadu od pretplate koju ubira SBB, znači, koriste njihov proizvod za džabe. To je kao kad bih ja na pijacu izneo svoje poljoprivredne proizvode i dao nakupcu za džabe to, a nakupac, recimo, na svoje proizvode, koje naplaćuje skuplje, naplaćuje skuplje jer moje dobija besplatno. Tako i ovo, dobili su besplatno proizvode nacionalnih kanala i lokalnih kanala koje puste na SBB-u, a onda plaćaju N1, Novu S, Sport klubove u Luksemburgu, izbacuju pare u Luksemburg. Sad vas ja pitam, pitam sve nas – kako može SBB, odnosno „Junajted medija“, „Junajted grup“ da plati usluge koje ne postoje? Ako ne postoji emitovanje u Luksemburgu, a to kaže luksemburški regulator, ja godinama pitam – kako onda može neko da plati takvu vrstu usluge? To se zove uzimanje kapitala iz firme ili se zove pranje para, utaja poreza itd. Kad pitam koji im je PIB N1 televizije, oni kažu – ne, oni koriste PIB „Adria njuz“. „Adria njuz d.o.o. Beograd“ u gubitku, strmoglavom gubitku, služe samo tako da mogu da puste plate ili ne znaš za šta služe, uglavnom duguju. Mi danima slušamo kako smo mi protiv slobode medija. Evo, ja sam 9. marta već važeće odredbe Zakona o elektronskim medijima dopunio pojašnjenjima šta treba da rade REM i RATEL u slučaju da se dešava ono što ja tvrdim, a u zakonu već piše šta je emitovanje, reemitovanje, što se ne dešava. Samo sam pojasnio šta su obaveze REM-a i RATEL-a, da urade da bi se operatoru naložilo da ukloni ne registrovane kanale, bilo čiji da su, i omogući slobodu medija, da to izbaci, a ako ne izbaci da RATEL i REM zajedno sa ovlašćenjima koja imaju operatora privremeno isključe dok ne postupi po njihovom nalogu. Popisao sam i kazne za članove Saveta REM-a koji imaju veće plate, odnosno mesečne naknade nego što su poslaničke, da su u obavezi da ispune zakonske obaveze, a ako to ne urade da moraju da plate odgovarajuću novčanu kaznu zato što nisu poštovali zakon. Nadam se da će vladajuća većina, čiji strah razumem, zato što ovi galame, N1 televizija, glasnogovornik, nema ona najveće prihode, najveći prihod je „Sport klubova“ i „Grand televizije“. Tu najviše prihoda imaju sport i zabava, od reklama. Oni su samo megafon da galame kao na vlast, pa ako vlast krene da realizuje ovaj zakon – ne, to oni rade zato što mi galamimo na vlast. Znači, to su čuvari, psi čuvari, pod znacima navoda. Pas čuvar Šolakovog biznisa su: „Nova S“, N1, jer služe da galame, galame, galame, da privlače pažnju kako je, eto, vlast protiv njih, jer oni kritikuju vlast, pa evo sad je vlast krenula da im se osveti. Ne, poreski zakon i Zakon o elektronskim medijima moraju da se poštuju. U poslednje vreme, a pravi prekogranični kanali su SNN, BBS itd, čak i HRT, „Rai uno“, „Rai duo“ itd. To su pravi prekogranični kanali. Bili su ovi o kojima sam govorio čisto piratski, ali ima i nekih koji su prekogranični, ali odjednom se pojavila neka družina koja ubacuje reklame. Recimo „Foks muvi“, Foksovi kanali, „Diskaveri“, „Histori“, odjednom reklame u prekograničnim kanalima, što je Zakonom o elektronskim medijima zabranjeno. U Zakonu o oglašavanju u članu 27. se kaže da ne mogu da ubacuju reklame strane televizije koje reemituju ovde program, što one čine. Odjednom vidite 900 sekundi u jednom filmu, samo u jednom filmu na „Foks muviju“, ja brojao, 900 sekundi da je samo po 10 evra, to je 9.000, puta 30 dana, to je 270 hiljada, puta 12 meseci, to je preko tri miliona, u jednom filmu. Zamislite, ima više Foksovih kanala, „Diskaveri“, „Histori“, pa oni emituju 10.000 neovlašćenih sekundi. Po 10 evra, 100.000, puta 365 dana, 36 miliona evra uzmu na prekrajanju programa prekograničnih televizija. Mi smo njih trebali da tužimo, a ne oni nas. Pošto mi njih nismo tužili, očigledno da su oni izlobirali, kao što su izlobirali u Briselu neku konferenciju, pa se dozvolilo, što nije bilo dozvoljeno RTS-u, da bude vlasnik emisione tehnike i veze, jel tako, gospodine Martinoviću, morali su da razdvoje proizvodnju i emitovanje programa od emisione tehnike. Odjednom je posle toga Šolaku dozvoljeno da bude vlasnik, operator i da ima svoje kanale, a on se dosetio čak da ih ne registruje ovde, već da ih fiktivno registruje u Luksemburgu. Tamo ne plaća ništa, ovde ne plaća ništa. Ne možemo da ga tužimo, pare ispumpava plaćajući usluge koje ne postoje. Pitam – dokle, bre, više? Hajde da mi njih tužimo jednom i da vratimo ovom narodu pare koje je on oteo. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću, kao i uvek, na inspirativnom izlaganju. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević. Izvolite.
Poštovani potpredsedniče, poštovana ministarko sa saradnicima, uvaženi narodni poslanici, današnji skupštinski pretres posvećen je izboru organa dva veoma važna nezavisna tela, odnosno organa. Narodna skupština treba da izabere predsednika, zamenika, predsednika i tri člana Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge, odnosno RATEL-a i članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Regulatorna agencija za elektronske komunikacije i poštanske usluge je regulatorno telo sa važnim delokrugom rada u oblasti elektronskih komunikacija, poštanskih usluga i informacione bezbednosti. Agencija za sprečavanje korupcije je nezavistan državni organ čiji je zadatak sprečavanje korupcije. Kako je naveo naš ovlašćeni predstavnik o njihovom radu i postignutim rezultatima govorili smo nešto ranije prilikom razmatranja i usvajanja izveštaja o njihovom radu za 2019. godinu. Međutim, kada se govori o kadrovskim rešenjima za ovako važne organe, smatram da je i ovo prilika da se osvrnemo na ovlašćenja i rezultate rada i društvene pojave i procese koji su povezani sa njihovim radom. Iskoristiću tu priliku, jer i time želimo da istaknemo značaj njihove uloge u našem pravnom i društvenom sistemu, ali i važnost izbora ljudi koji će tim organima rukovoditi i sprovoditi zakone. Ovoga puta bih skrenuo pažnju na značaj postojanja i rada Agencije za sprečavanje korupcije u oblasti sistemskog suprotstavljanja društva korupciji i organizovanom kriminalu. Zakonom o sprečavanju korupcije koji smo usvojili 2019. godine, a počeo je da se primenjuje u septembru 2020. godine, precizno je uređen okvir nadležnosti Agencije. Da podsetimo, nadležnosti Agencije po ovom zakonu jeste nadzor nad sprovođenjem strateških antikoruptivnih dokumenta, zatim vođenje registra javnih funkcionera, evidencije i kontrola imovine javnih funkcionera, sprečavanje sukoba interesa u vršenju javnih funkcija, naročito ako funkcioner vrši više javnih funkcija. Ovaj deo aktivnosti Agencije važan je jer kontrola imovine funkcionera i transparentnost podataka o imovini i načinu njenog sticanja potvrđuje da smo pravna država u kojoj ne može biti povlašćenih i zaštićenih i niko ne može biti iznad zakona. Iako se nama ponekad čini da su u pitanju marginalne stvari, Agencija svoj posao treba i mora da obavlja veoma odgovorno. Tako se izbegava bilo kakva mogućnost koruptivnog ponašanja, ali sa druge strane transparentnošću podataka onemogućavaju se zlonamerni i neargumentovani napadi na nosioce javne vlasti. U tom smislu je veoma važan izbor kadrova koji će upravljati ovim organom. Po novom zakonu Veće Agencije je petočlani organ koji bira Narodna skupština, koji je po suštini drugostepeni organ, jer nadzire rad direktora i odlučuje po žalbama na odluke direktora. Veće zato treba da čine stručni i ugledni ljudi sa visokim moralnim integritetom. Verujem da su među kandidatima upravo takve ličnosti. Pored navedenih ovlašćenja Agencije posebno bih podvukao to što Agencija ima ovlašćenja da istražuje stanje korupcije, analizira rizike od korupcije i sačinjava izveštaje sa preporukama o otklanjanju rizika. Ovo vidim kao značajnu preventivnu delatnost u sprečavanju korupcije koja u svakom društvu, pa i u našem, predstavlja veliku opasnost, možemo reći, po zdravo društvo. Korupcija koja doslovno znači podmitljivost, potkupljivost podrazumeva nezakonito korišćenje društvenog i državnog položaja i moći radi sticanja sopstvene koristi. Korupcija obuhvata različite aktivnosti, uključujući podmićivanje, proneveru i pranje novca. Korupcija je i kupovina skupocenih poklona, kako bi se zauzvrat dobile određene usluge ili rešio neki problem. Da bi se došlo do uglednih, moćnih ili iskoristilo poznanstvo za neregularni način rešavanja nekog problema, naročito velike posledice po društvo izaziva tzv. politička korupcija koja se javlja kada neki državni zvaničnik ili osoba, zaposlen u državnom, odnosno javnom sektoru, pribegava korupciji, odnosno javnu funkciju zloupotrebljava radi sticanja lične koristi. Nije lako efikasno se boriti protiv korupcije. Zašto? Zato što je o korupciji teško pribaviti dokaze, jer se većina koruptivnih radnji obavlja bez svedoka. Sva težina borbe protiv korupcije ne znači da se protiv nje ne treba boriti. Dobro organizovana pravna država i njeni nadležni organi nikada ne odustaju od borbe protiv korupcije i organizovanog kriminala. Takav odnos države prema ovom društvenom zlu ima i Srbija. To dokazuje i naše zakonodavstvo. Srbija je donela više zakona koji sveobuhvatno tretiraju i korupciju i organizovani kriminal i pranje novca, ali, ne samo zakonima, Srbija je to dokazala čvrstom odlučnošću rukovodstva Srbije na čelu sa predsednikom Republike Srbije Aleksandrom Vučićem, da se suoči sa svim korupcionaškim aferama, sa kriminalnim grupama, trgovinom, uticajem i ostalim pojavnim oblicima kriminala, koji u ovom trenutku okupira celokupnu javnost Srbije. U tom smislu, želim da podržim sve aktivnosti rukovodstva i nadležnih organa u ovoj ne tako lakoj borbi, upravo zbog činjenice koje sam naveo, da su putevi korupcije i korumpiranih ljudi ne otkrivaju lako, ali naša država koja je ozbiljna neće u tome posustati, a sve preduzete aktivnosti govore o tome da neće biti dvostrukih aršina i da će pred slovom zakona isti. Verujem u dobar ishod ove borbe, jer jasni su ciljevi organizovanog kriminala, jasno je da tim pojedincima i organizovanim grupama do države i društva im nije stalo, da im nisu sveta ničija deca koja dele drogu po ulicama i na sportskim manifestacijama, njima nije ni do sporta ni do zdravlja nacije, njima je do njih i do novca koji stiču na nezakonit način, a koji žele da unesu u legalne tokove i tako peru i novac i savest. Istina je, nažalost, u činjenici da korupcija postoji od kad je sveta i veka, ali to nije razlog da se od korupcije ne lečimo. To upravo na odlučan način radi naša država i rukovodstvo. Poslanička grupa Srpske partije Srbije će u Danu za glasanje glasati za izbor organa za dva važna nezavisna tela. Hvala.
Zahvaljujem. Ukoliko neko sretne narodnog poslanika Glišića, neka ga podseti da se prijavio za reč, očekujemo ga u sali. Reč ima mr. Slavenko Unković. Imate reč. Preostalo vreme za poslaničku grupu tri i po minuta.
Poštovani predsedavajući, poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, posle par meseci ponovo govorimo o problemima korupcije, kao globalnom fenomenu, ako i mehanizmima koji su nam potrebni da bi prevencija korupcije bila efikasna. Korupciju definišemo kao zloupotrebu službenog ili društvenog položaja ili uticaja u javnom ili privatnom sektoru radi sticanja lične koristi ili koristi za druga lica. Korupcija je pojava koja podriva vladavinu prava, ugrožava ljudska prava i negativno utiče na ekonomski razvoj svake zemlje. Zato borba protiv korupcije predstavlja najvažniji zadatak za razvoj demokratskog društva. Vlada Srbije u svom programu od šest tačaka je posebno naglasila odlučnu borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Sistemska borba protiv korupcije podrazumeva da ne mogu to biti samo neke i nekoliko institucija, nego jednostavno sve institucije ove države treba da budu uključene u borbu protiv korupcije. Novi Zakon o sprečavanju korupcije koji je stupio na snagu 1. septembra prošle godine predstavlja krovni, preventivni, antikorupcijski propis koji jača ulogu i kapacitete Agencije za sprečavanje korupcije. Osnovni ciljevi novog zakona su zaštita javnog interesa, smanjivanje rizika od nastanka korupcije, jačanje integriteta i odgovornosti organa javne vlasti i funkcionera. Usvajanjem Zakona o sprečavanju korupcije uspostavljen je normativni okvir, usklađen sa međunarodnim standardima u toj oblasti, pre svega sa preporukama grupa država pri Savetu Evrope za borbu protiv korupcije, poznatu kao GRECO. Cilj je da se ojačaju nacionalni mehanizmi za prevenciju i borbu protiv korupcije u skladu sa Nacionalnom strategijom za borbu protiv korupcije i Akcionim planom za Poglavlje 23. To će se postići jačanjem transparentnosti, efikasnosti kod nacionalnih institucija, jačanjem kapaciteta za prevenciju, jačanjem kapaciteta za suzbijanje korupcije, efikasnim istragama, krivičnim gonjenjima i sudskim procesima. Prema indeksu percepcije korupcija, Srbija nedovoljno napreduje u ovoj oblasti, iako imamo sva antikorupcijska pravila, najveći je problem, kao i u svim ostalim segmentima društva, implementacija zakona i propisa. Građani prepoznaju negativan uticaj korupcije na društvo i svrstavaju je u nekoliko velikih problema, ali nisu u potpunosti svesni konkretnih posledica korupcije na život građana. Po nekim istraživanjima, samo svaki peti građanin je svestan negativnih posledica koje nastaju korupcijom. Novim zakonskim rešenjima značajna je proširena nadležnost i ojačana nezavisnost Agencije za sprečavanje korupcije. Kontrola imovine i prihoda političara, sprečavanje gomilanja funkcija i sukoba interesa, prijavljivanjem onih koji svoje funkcije zloupotrebljavaju u političke svrhe samo su neki od zadataka Agencije. Danas govorimo o izboru članova Veća Agencije koja predstavlja drugostepeni organ ove nezavisne institucije. Svi kandidati koji su se prijavili na javni konkurs su polagali test na kom je ocenjena njihova stručna osposobljenost, znanje, veštine kao integritet kandidata. Ovo je jedna transparentna i otvorena procedura zasnovana na kompetenciji i znanju kandidata, tako da imamo jasne i merljive kriterijume o kadidatima. Budući članovi veća koji će dobiti našu podršku imaju priliku da daju svoj doprinos efikasnoj borbi protiv korupcije. Danas tako imamo sve potrebne zakonske okvire i mehanizme da se krene odlučnije u borbu protiv sprečavanja korupcije, a najpotrebnija nam je još politička volja i partnerski odnos svih institucija građana. Pred nama je i Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora RATEL. Vlada je po sprovedenom konkursu utvrdila predlog kandidata. Predloženi kandidati su već obavljali ove i slične funkcije i oni su provereni stručnjaci u oblasti elektronske komunikacije i poštanskih usluga i očekujemo da opravdaju našu podršku. Zbog toga, poslanička grupa JS će u Danu za glasanje podržati predložena kadrovska rešenja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Adam Šukalo.
Zahvaljujem, potpredsedniče. Evo, pročitao sam ovaj Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika, članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge, kao i s obzirom da vodim objedinjeni pretres i predlog kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. U svakom slučaju, mora se priznati kada pročitate biografije predloženih kandidata da su vrlo respektabilne biografije i da u svakom slučaju pojedinci koji su danas predloženi imaju i veliku odgovornost, a sa druge strane i biografiju koja može ukazati na to da u narednom vremenskom periodu mogu dati doprinos u svemu onome što su njihove nadležnosti. S obzirom da je danas centralna tema borba protiv korupcije, da se više kolega referisalo, ja bih nešto nadovezao se i na prethodnog kolegu koji je govorio o različitim indeksima o percepciji i korupciji i svega ostalog da je mnogo važnije od indeksa tih koji se vode i globalno i koji ne mogu napraviti, da kažem, analitiku, dubinsku, sve ovo što se dešava u državi Srbiji u kontekstu borbe protiv korupcije i najave koja je na početku izbora Vlade i Republike Srbije, ne samo bila najava koja je bila predstavljena u Ekspozeu premijerke Brnabić, već jedna realnost. Praktično, odmah posle i 100 dana mi smo videli konkretne rezultate i to rezultate koje do sada praktično nismo mogli da vidimo. Sve je stvar, naravno, i temeljne pripreme u smislu usvajanja određene zakonske regulative, pripreme kadrovskih rešenja, ali pre svega političke volje. Kao što znate, u proteklom vremenskom periodu predstavnici kvazi-opozicionih političkih partija, određenih, da kažem, medija ili kvazi-medija u Republici Srbiji koji vrše negativnu propagandu u kontinuitetu, govore da u Srbiji nema političke borbe za borbu protiv kriminala i korupcije. Kako te teze koje praktično, evo, već pet-šest godina slušamo, možda i više mogu danas da se predstave kao jedna laž i kao obmana. Upravo država Srbija sa njenim rukovodstvom, sa Aleksandrom Vučićem, sa MUP pokazuje da ima politička volja. To pokazuje i ovim regulatorima i određenim agencijama koji su pomoćni organi i MUP i Tužilaštvu da takva politička volja postoji. Prema tome, ako bih ja sedeo u Tužilaštvu i ako bih bio tužilac i ako bih gledao sve šta se dešava u državi Srbiji, ako bih gledao sve izjave koje njeni najviši funkcioneri daju praktično ovih dana, upravo sve ono što možemo da vidimo ovih dana je da je država Srbija pokazala istinsku političku volju i rezultate koje u aspektu priče odgovornosti izvršne vlasti koje može imati jedna izvršna vlast bilo gde u svetu, a ne možemo je mešati sa pravosudnom vlašću, ne možemo je mešati sa radom tužioca ili sutra sa presudama sudija, ali ono što je država Srbija trebala da uradi preko svoje izvršne vlasti, ne samo da je uradila, već je i svojom političkom voljom, svojim izjavama koje u kontinuitetu daje prema javnosti ukazuje da je ta borba ne samo počela, već i da će se nastaviti u kontinuitetu i da neće biti nedodirljivih. Sveobuhvatna borba protiv kriminala i korupcije upravo to i potvrđuje. Saradnja MUP, BIA, VOA i svih ostalih i kad nađete jednog časnog tužioca, poštenog, koji je spreman da se uhvati u koštac sa kriminalcima, možete da dobijete i konkretne rezultate koje ovih dana smo mogli da vidimo. Takođe, šta smo mogli da slušamo, pogotovo ovih dana, a unazad sigurno nekoliko godina, u kontinuitetu u određenim medijima, koje ne želim da spominjem danas, da ih reklamiram bez ikakvog razloga, a svi znamo koji su to mediji, gostovali su određeni političari, tako se nazivaju, koji mahom dolaze da kritikuju i da govore određene besmislice, a s druge strane da izriču i određene optužbe, klevete i sve ostalo, koji su jako teška, potencijalna krivična dela. I dođu mrtvi ladni u određene emisije i govore o tome. Ja pratim šta se dešava i vidim da su ovih dana jako iznenađeni što država Srbija reaguje, što reaguje tužilaštvo, što reaguje MUP, kada oni nešto izreknu, da ih neko pozove i da ih sasluša u MUP-u. Težina javno izgovorene reči u bilo kojoj emisiji, pa i ovde, u Narodnoj skupštini Republike Srbije, ima težinu za svakog tužioca da automatski prouči, da pozove, da izvede potencijalne dokaze u tom smislu i da sasluša one koji su to izrekli. Poslednjih sedam dana imamo toliko teških kvalifikacija i onda kad država reaguje, kad MUP pozove nekog na informativni razgovor – to je pritisak. Hajde, gospodo, odlučite se, šta je pritisak? Jel onda kad vi nešto govorite i kažete da tužilaštvo nije reagovalo, da je kriva SNS? Kako je kriva? Jel treba da privodi tužioca, da se meša u rad pravosudnih institucija? Ili je sad kriva, kako vi opet kažete, kada se reaguje na vaše izjave i saslušavate se, dajete izjave o tome o kakvim vi krivičnim delima govorite? Ili vas je strah zato što znate da izmišljate, da lažete, pa ćete se suočiti sa krivičnom odgovornosti zato što lažno prijavljujete krivično delo? Ne morate vi samo podneti krivičnu prijavu, jel ćete se suočiti sa klevetom, sa nematerijalnom odštetom u parničnom postupku. Odlučite se kada vam odgovara. Očigledno vama odgovara samo onda situacija kada država Srbija, kada njene institucije ne rade, a kada vi pričate šta hoćete i kada radite one stvari koje ste radili u proteklom vremenskom periodu kada ste vi bili vlast, kada ste bili režim ovde u Republici Srbiji, kada niko ni za šta nije odgovarao. Država Srbija je pokazala odlučnost, njene institucije su pokazale odlučnost i ta vrsta odlučnosti u borbi protiv kriminala i korupcije će se nastaviti i u narednom vremenskom periodu. Kad sam se već prijavio da govorim, hoću da kažem neke stvari oko elektronskih medija i svega ostalog, ono što je u proteklom vremenskom periodu bio kontekst ne samo ovde u Republici Srbiji, već i u regionu. Govoreći danas o svemu tome, moram i da pohvalim naše rukovodstvo, pre svega u ovoj opštoj imunizaciji, borbi protiv korona virusa i nabavci ogromnog broja vakcina, pogotovo da prenesem pohvale, čestitke i dobre želje koje sam dobio od prijatelja iz Federacije Bosne i Hercegovine, iz Sarajeva, kojih ima bezbroj i koji su se zahvalili nama svima u Srbiji, a pre svega gospodinu Aleksandru Vučiću, koga nisu mogli, nažalost, svi da vide u Sarajevu i da se zahvale. To je upravo suprotno od svega onoga što smo, nažalost, mogli da čujemo od nekih zvaničnika BiH, pre svega ministrice spoljnih poslova Bisere Turković, koja je rekla, zamislite, da donacija Srbije od 10 hiljada vakcina „Astra Zeneka“ da su to jeftine i nekvalitetne vakcine. To je nešto što, naravno, ovi mediji o kojima smo malo pre govorili, koji su pod kontrolom opozicionih političara, nije niko tu izjavu preneo. Međutim, ono što je mnogo važnije, što takođe nije prenešeno, zamislite, posle tako jedne fine poruke i svega onoga što je gospodin Vučić izgovorio u Sarajevu, da dobijete takvu diskvalifikaciju, ne od bilo koga već od ministra spoljnih poslova, šta je Bisera Turković i u Sarajevu ta kvazi-elita zaboravila da kaže – dva dana posle posete gospodina Aleksandra Vučića u Sarajevu, Borut Pahor, predsednik Slovenije, takođe je najavio donaciju od 4.800 vakcina, i to zamislite kojih vakcina – „Astra Zeneka“, a niko iz Sarajeva nije rekao da su to nekvalitetne i jeftine vakcine. E, toliko o tom licemerju. Toliko o tome koliko im je krivo zašto Srbija napreduje i zašto se ljudski ponela prema svojim susedima. Nažalost, takvih natpisa imamo i u medijima u Hrvatskoj. Evo, „Večernji list“ je toliko ružnih reči izgovorio rukovodstvu Srbije o predsedniku Aleksandru Vučiću, da to ne možete da ponovite. Oni su u svojoj frustraciji zato što su izabrali put, dinamiku koju su izabrali, uslove koje su dobili a koje nije niko dobio koje je dobila Republika Hrvatska da uđe u EU i sada se žale zato što su se opredelili za takav način. Žale se i kukaju zato što je Srbija svojom spoljnom politikom na četiri stuba uspela da obezbedi ovoliko veliki broj vakcina i što se čvrsto bori za svoj zdravstveni sistem i pomaže svojim susedima. Srbija je pobednik. Srbija je pobednik iz prostog razloga zato što je pružila ruku svojim susedima onda kada im je bilo najteže. Toliko i hvala.
Hvala vama, gospodine Šukalo. Sledeća prijavljena za reč je narodna poslanica Nina Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, danas ću govoriti o predlogu kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Mi smo nedavno govorili o Izveštaju Agencije za sprečavanje korupcije, ali ja bih se danas osvrnula na korupciju kao na društveni problem koji kao i kriminal nažalost ne poznaje granice. Stoga možemo reći da je to zlo savremenog društva. Korupcija bi se mogla definisati kao jedan skup svih kažnjivih radnji kojima nosilac određene državne ili društvene javne funkcije zloupotrebljava svoj položaj i položaj institucije u kojoj radi kako bi stekao ličnu korist. Ta zloupotreba položaja može biti takva da škodi javnom interesu u tolikoj meri da potkopava poverenje građana u samo društvo i državu. Dakle, korupcija podrazumeva zloupotreba poverenja javnog ovlašćenja radi sticanja lične koristi. Korupcija je pojava koja je stara koliko i jedna država i samim tim borba za njeno suzbijanje i traje tolio dugo. Možemo reći da je korupcija jedna kompleksna pojava i da je njenih potencijalnih nosilaca veoma mnogo. U ovoj velikoj borbi naše države i društva protiv korupcije i organizovanog kriminala ozbiljan i odgovorni zadatak ima upravo Agencija za sprečavanje korupcije, koja svojim nazivom i svojim ovlašćenjima izaziva velika očekivanja građana. Ovo regulatorno telo je nezavisno, antikoruptivno telo koje se pre svega bavi kontrolom imovine i prihoda političara, sprečavanjem i gomilanjem funkcija i sprečavanjem sukoba interesa. Rad Agencije kontroliše Narodna skupština Republike Srbije kroz razmatranje godišnjih izveštaja o radu koje takođe bira i članove veća kako se po novom zakonu naziva i jedan od organa Agencije. Agencija se bira većinom glasova narodnih poslanika i zakon predviđa da član Veća ne može biti član neke političke stranke ili nekog političkog subjekta i podleže svim obavezama i zabranama koje se odnose na javne funkcionere. Takođe, član veća ne može biti lice koje je kažnjavano za delo koje ga čini nedostojnim za vršenje ove javne funkcije i kao što je poznato, mandat člana traje pet godina. Samo postojanje ovog antikoruptivnog zakonodavnog organa u Srbiji govori da smo društvo koje sazreva i koje je spremno da se suočava sa korupcijom kroz koju mogu da se odlivaju velike količine novca građana Srbije. Obzirom na to da danas prvi put u skladu sa novim Zakonom o sprečavanju korupcije biramo agencije, veća za sprečavanje korupcije, ja bih se malo osvrnula i na njihove biografije. Ono što sam mogla da primetim, svi kandidati imaju profesionalnu karijeru u pravosuđu, a pojedini i iskustvo u obavljanju funkcija člana Odbora za borbu protiv korupcije što ih kvalifikuje za uspešno obavljanje javne funkcije člana Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Osvrnula bih se i na činjenicu da je od 18 predloženih kandidata 50% žena, što potvrđuje da su žene veoma posvećene i odgovorne u vršenju javnih ovlašćenja pored toga, primetila sam da je lista kandidata spoj mladosti i iskustva i napomenula bih da je jedan od kandidata moj sugrađanin, rođeni Nišlija. Stupanjem na dužnost novih članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije imaju važan društveni zadatak i odgovornost u kreiranju i očuvanju pravne države, a to je svakako sprečavanje svih vidova korupcije, korupcija kroz kontrolu imovine i sprečavanje sukoba interesa svih javnih funkcionera. Zbog toga je važno da budući članovi Veća osim formalno pravnih uslove koje su ispunile budu ličnosti od integriteta, visokih moralnih vrednosti, odgovorne i nepristrasne, dostojne vršenja ove izuzetno odgovorne dužnosti. Mi verujemo u njih i oni koji danas budu izabrani imaće punu podršku poslaničke grupe SPS. Hvala.
Zahvaljujem, gospođo Pavićević. Poslednje izlaganje u ovom delu sednice, narodni poslanik prof. dr Vladimir Marinković.
Hvala, potpredsedniče Orliću. Poštovana gospođo ministar, dame i gospodo narodni poslanici, ovo jeste tema koja je aktuelna i koja će u narednom periodu biti sigurno aktuelna kada je u pitanju razvoj Republike Srbije, naše dalje napredovanje, modernizacija države, dakle beskompromisna i bespoštedna borba protiv korupcije, politika koju je predsednik Aleksandar Vučić zacrtao kada je postao premijer 2014. godine i za šta i dan danas ima podršku ogromne većine građana Srbije, s obzirom na to da trenutno preko 60% ljudi podržava njegovu politiku i podržava sve ono što je uradio zajedno sa Vladom Republike Srbije i svojom partijom, dakle SNS, na polju ekonomskog razvoja, političkog razvoja i geopolitičkog pozicioniranja naše zemlje. Moje kolege su u prethodnim govorima, jako dobro elaborirale sve ono što tišti i muči naše društvo, a tiče se korupcije i borbe protiv korupcije i sve ono što nas čeka u narednom periodu, zajedno i sa vama, koji predstavljate Ministarstvo pravde, ali i sa ljudima iz svih onih državnih institucija koji su zaduženi za tu borbu, koji su zaduženi zajedno sa nama ovde u Narodnoj skupštini, da očiste društvo od takvih pojava, kao što je korupcija, kao što je siva ekonomija, sve ono što baca jednu senku na ono što je urađeno po pitanju ekonomskih reformi, po pitanju radnih mesta, po pitanju poruke koju Srbija svakodnevno šalje svetu, koliko je danas sposobna, koliko je snažna, koliko je jaka, koliko može da se izbori sa izazovima i kao što je kriza izazvana Kovidom 19, dakle korona virusom, da je sposobna da svoje resurse koje ima, i ljudske i materijalne i prirodne, usmeri na najbolji mogući način i za dobrobit građana Republike Srbije. Moj kolega, Marijan Rističević, govorio je o nekim eklatantnim primerima koji su vezani za korupciju, koji su vezani za stvari koje se tiču direktnog oštećenja ove države i budžeta Republike Srbije, a vezano za one koji ovde dugo godina kampanju protiv, prvenstveno naše zemlje, protiv predsednika Vučića. Jasno je, oni to više ne kriju, da imaju jasnu političku agendu. Tajkuni koji su vlasnici medija koji polako, imajući u vidu njihovu želju, volju i naravno veliko znanje, na tome im treba, definitivno to ne treba osporiti, da putem svojih medija, sopstvenih medija, putem svojih novinara, putem svoje političke agende, na taj način žele da sruše sve ono što je Vučić uradio u prethodnim godinama. Gotovo svakodnevno insistiraju na tome da dehumanizuju njega, da dehumanizuju njegovu porodicu, njegovog sina, njegove roditelje, njegovog brata i sve one koji su vezani, koji stoje rame uz rame sa njim u toj velikoj borbi. Danas imamo taj primer i ja moram to da pomenem, kada su u pitanju lažne vesti, kada je u pitanju zamena teza, jedna hajka na našeg kolegu ovde u parlamentu, na trenutno predsedavajućeg, Vladimira Orlića za kojeg danas govore da isti ti tajkunski mediji, da kopa nekima jame, da kopa medijima jame samo zbog toga što se drznuo da kaže istinu. Samo zbog toga što je rekao da su oni koji su kopali jamu predsedniku Vučiću, koji su kopali jamu SNS, naravno figurativno rečeno, sada se ispostavlja da su oni isto tako sarađivali sa mafijom, sa predstavnicima i sa delovima organizovanog kriminala. Čovek je postavio samo pitanje. Niti je rekao neku vrhovnu istinu, niti je implicirao bilo šta, postavio je pitanje – čekajte ljudi, kakve vi veze imate na osnovu argumenata i na osnovu materijalnih dokaza, izjava ljudi koji su pristale da govore za medije. Samo je pokrenuo to pitanje - čekajte, pogledajte u svoje dvorište, neka reaguje tužilaštvo, neka reaguju nadležni državni organi. Oni su ga od jutros razapeli zbog toga što je samo pitao, čoveka koji je narodni poslanik sedam godina. Šta je njegov posao nego da pita? Šta je njegov posao nego da se bavi time šta je istina i da dođemo do te konačne istine. Da dođemo do toga da prikažemo građanima Republike Srbije ko je ovde u pravu, da li oni koji razvijaju ovu zemlju i bore se za istinu, bore se da ovo bude poštena država, časnih poštenih ljudi, preduzetnika, privrednika koji pune budžet, koji plaćaju poreze ovoj državi i od kojih žive naše socijalne službe, zbog čega je jako ovo naše današnje zdravstvo koje izdržava sve ove izazove. Ili su to oni za koje niko živi u ovoj državi ne može da dokaže samo jednu jedinu stvar i samo jedno jedino pitanje koje uputimo tim ljudima i tim medijima, da li vi plaćate porez u ovoj zemlji? To je za mene pitanje svih pitanja. Da li plaćate poreze i doprinose za vaše zaposlene ovoj zemlji i da li one ulaze u budžet Republike Srbije? Da li je to nešto komplikovano? Da li je to neko teško retoričko pitanje? Nije, ali očigledno da oni to ne rade, ne plaćaju. Marijan Rističević je govorio o tome pre nekoliko desetina minuta i sigurno je, i ja san, kao njegov kolega i većina kolega ovde iz naše stranke, zabrinut za to što neki nadležni državni organi ne reaguju na to. Pa, ako moramo mi da plaćamo doprinose, ako vlasnik trafike u Kosovskoj ulici ili restorana ili kafića plaća doprinose i poreze, zašto to ne bi radila neka „Junajted grupa“? Zašto bi neko u ovoj državi bio povlašćen? Šta oni hoće da urade i do čega hoće da dođu? Dame i gospodo narodni poslanici, želim da vam pokažem jedan papir, to je papir koji pokazuje jednu društvenu, socijalnu mrežu, koja se zove Instagram, koja je zabranila stavljanje tih takozvanih postova Republikanskoj partiji u SAD kao nešto što je govor mržnje i nešto što krši procedure ove društvene mreže, samo zbog toga što je Republikanska partija objavila da je cena goriva, cena nafte i gasa poskupela u SAD. To vam govori o tome da se svi danas bore za istinu, da nema države na svetu, koliko god ona razvijala svoju demokratiju, svoje institucije i sistem, nema ljudi koji se danas ne bore za tu istinu. Tako je i ovo poruka građanima i svima onima koji se bave javnim poslom, da i mi moramo da se izborimo za tu istinu. Jer, oni koji se kriju iza firmi i kompanija koje ne možete da utvrdite ko im je vlasnik, koji polako zauzimaju tržište medija, znaju da ako zauzmu to tržište i ako zauzmu taj javni etar sve će biti što oni objave tačno. To oni hoće i to će biti vrhovna istina. I to da Orlić danas kopa jame nekome. I to da je Vučić ovakav ili onakav, kako ga već nazivaju raznoraznim pogrdnim imenima, da je kriminalac itd. I da je Aleksandar Martinović kriv samo zato što predaje na fakultetu ili na nekoj visokoj školi. Zamislite, molim vas, veliki greh svih nas koji podržavamo i podstičemo politiku rada. Znate, za njih je sramota da neko radi, da neko bude poslanik, da neko predaje, da se trudi, da se bori na političkom i na slobodnom tržištu sa svojim znanjem, svojim kvalifikacijama i svojim kvalitetima. Ne, valjda treba da se nastavi njihova politika kombinacija, javnih nabavki, provizija, 357 za radna mesta. Zato im Vučić smeta. Zato im smeta Srpska napredna stranka, koja je spremna da se obračuna i sa onim lošim momcima u njenim redovima i to je pokazala u više navrata. Srpska napredna stranka i predsednik Aleksandar Vučić na prvo mesto stavlja Srbiju i građane Republike Srbije i njihove interese, a onda dolazi na tapet sve drugo. Mi ćemo ovde u Srpskoj naprednoj stranci kao većina, kao poslanici uvek dizati glas protiv ovakvih anomalija, uvek ukazivati na one koji hoće da nas vrate na ona podešavanja iz 2000. godine kada je korupcija bila način života javnih delatnika i javnih funkcionera. Oni su napravili, oni su zauzeli, oni su, kako to Amerikanci kažu - capture the state, oni su zarobili državu svojim kombinacijama, svojim firmama, svojim pljačkaškim privatizacijama. Sada žele da zauzmu medijski etar da bi to što oni govore i da bi to u stvari što imaju kao političku agendu, a ona je jasna - da eliminišu Vučića kao reformatora, kao nekog ko se isključivo bavi interesima ove zemlje, koji služi građanima. Nećemo im to, naravno, dozvoliti, nastavićemo sa našom političkom agendom, ali nam niko neće moći da zabrani da ukazujemo kako se vrši ta dehumanizacija i kako i koji sve instrumenti i alati se koriste da bi se srušio Aleksandar Vučić. On ima punu podršku nas iz Srpske napredne stranke, a siguran sam i koalicionih partnera i, ono što je najbitnije, ogromne većine građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Ako mogu da vas umirim, autori tih reči koje su vas zabrinule su, koliko sam video, rešili da se jako brzo distanciraju i da od svojih reči pobegnu. Dakle, reč je o potpuno uobičajenom ponašanju za te ljude. Sada određujem pauzu. Nastavljamo sa radom u 15.00 časova. Hvala svima.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodna poslanica Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče. Uvažena ministarko sa saradnicima, poštovane kolege, dragi građani i građanke Srbije, danas razgovaramo o izboru člana Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge, odnosno RATEL-a i članova Veća Agencije za suzbijanje korupcije. O radu ovih regulatornih tela govorili smo i prilikom usvajanje njihovih izveštaja o radu za 2019. godinu i to ne tako davno, mislim da je bilo neposredno pred novogodišnje praznike ili možda čak i posle. Kada je u pitanju RATEL prema zakonskoj proceduri Ministarstvo trgovine, turizma i telekomunikacije je sprovela javni konkurs, a Vlada utvrdila predlog kandidata za ove, ja bih rekla značajne dužnosti. O ovom predlogu će Narodna skupština se izjasniti svakako u danu za glasanje i izvršiti izbor predsednika, odnosno zamenika predsednika i članova Upravnog odbora RATEL-a. Ono što je važno reći, jeste da se članovi Upravnog odbora ovog tela biraju iz reda, pre svega, uglednih stručnjaka, sa visokim akademskim obrazovanjem iz oblasti koje su značajne za rad ove Agencije, posebno iz oblasti elektronskih komunikacija, ekonomije i prava. Podrazumeva se i uvek je tako, da su to ljudi koji uživaju, pre svega, u ugledu u stručnoj javnosti i koji su ostvarili značajan doprinos u praksi ili u pogledu naučno-istraživačkog rada u oblasti elektronskih komunikacija ili poštanskih usluga. Ono što je važno naglasiti, pre svega zbog javnosti, jeste da oblasti koje spadaju u delokrug rada RATEL-a su veoma dinamične i brzo se menjaju, kao što je na primer, prelazak sa analognog na digitalno emitovanje. Investicije su takođe u ovom sektoru elektronskih komunikacija u porastu svake godine. Ono što je, čini mi se, možda najvažnije naglasiti jeste da je pandemija korona virus doprinela većem korišćenju interneta i komunikacije preko elektronskih medija i sve ono što nam je do pre godinu dana možda i bilo malo strano. Danas nam je nekako pod okolnostima uobičajeno, pre svega, nastava u brojnim, srednjim i osnovnim školama je u periodu iza nas i visoko školskim institucijama odvijala se i sada se odvija onlajn. Sve je više i zaposlenih koji obavljaju rad od kuće i neretko čak i za inostrane firme i kompanije, tako da se lagano menja i ta statistika iako negde po podacima koje ja imam u našoj zemlji, internet usluge se najviše koriste mladi, pre svega, populacija između 16 i 24 godine, a više od 95% njih koristi zapravo društvene mreže, pa je otuda sve izraženije i potreba da budemo svesni opasnosti koje vrebaju putem interneta i moramo svi zajedno nekako da damo svoj doprinos u vezi sa ovim problemom. Juče smo, čini mi se, na diskusiju mog kolege Ace Mirkovića imali i jednu reakciju ministra policije upravo na jednu negativnu pojavu koja se dogodila kada su u pitanju te društvene i socijalne mreže. Dakle, RATEL sarađuje sa brojnim međunarodnim organizacijama, član je Međunarodne unije za telekomunikacije, zaključuje Memorandum o saradnji u oblasti elektronskih komunikacija sa kolegama iz drugih država kojima je predviđena redovna razmena informacija i saradnje. Ima velika ovlašćenja, ali iz toga proizilazi velika odgovornost i jako je važno da organi obavljaju svoj posao maksimalno posvećeno, zato i jesam u uvodnom delu rekla da se članovi koji se biraju u Upravnom odboru zaista moraju birati, pre svega iz reda uglednih stručnjaka. Kada je u pitanju Agencija za suzbijanje korupcije, danas se bira Veća Agencija, a to je po novom zakonu drugostepeni organ, do sada smo imali odbor Agencije. U predlogu Ministarstva pravde kao ovlašćenog nalazi se ako se ne varam 19 kandidata, tako je, od kojih će Skupština da odabere pet članova Veća Agencije i opet nekako jako važan momenat da i ovome govorimo. Za oba ova nezavisna organa važno je da zaista članovi moraju biti po treći put, ponavljam, stručne i odgovorne ličnosti ali iznad svega moraju biti ličnosti visokog moralnog integriteta prosto zato što ovo jeste najosetljivije kada su u pitanju koruptivni uticaji. Nekada nam se verovatno učini, pa i nama u ovoj sali da su zahtevi Agencije prestroge, ali prosto mi kao javni funkcioneri moramo biti primer dobroj praski i ispunjavati svoje zakonske obaveze. Ne mogu a da ne istaknem značaja rada Agencije koji pre svega preventivno deluje u oblasti sprečavanja korupcije kao jedne ozbiljne pošasti. Znamo da su korupcija i organizovani kriminal dve najveće bezbednosne pretnje za svako društvo. Nekako ovih dana vidimo i koliko to može da bude bezgranično opasno. Iz svega toga proizilazi negde čini mi se definicija za sve nas i za građane Srbije kakav je značaj koliko zapravo važnu ulogu ima i Agencija za sprečavanje korupcije kao nezavisni organ. Ono što je važno u našoj državi i što je činjenica da korupcija i korupcionaške afere ne prolaze bez odlučnog odgovora države i da se to i dalje neće dešavati. Šta više, vidimo da je objavljen rat korupciji, organizovanom kriminalu, pranju novca, svemu onome što u jednom demokratskom društvu i ozbiljnoj državi nije ni dozvoljeno. Dakle, na sceni je u ovom trenutku, ja bih rekla, nulta tolerancija kada je u pitanju korupcija i u odnosu prema korupciji. Zaista pozdravljam ovu odlučnost državnog rukovodstva da se suprotstavi svima koji bi za rad svog interesa učinili ono što je običnom čoveku često nepojmljivo. Društvo mora da bude zaštićeno, svaki građanin mora da se oseća slobodno, niko od nas ne sme da bude ugrožen na bilo koji način, a kamoli da se oseća kao glineni golub, a imamo u poslednjim danima neke definicije koje kažu da ne mali procenat ljudi je zaista bio izložen tome, da se oseća baš kao glineni golub za rad nečijih ambicija, za rad nečijih ciljevi koji su pre svega motivisani nekakvim materijalnim profitom. To je dužnost države, dužnost svih nosioca vlasti, bez obzira o kojoj grani vlasti da je reč. Svaka grana vlasti ima i svoje mesto i svoj zadatak, međutim ono o čemu, čini mi se, prvi put imamo svest, to je da svi moramo biti brana upravo korupcije i organizovanom, kriminalu. Dakle, to ne sme da se dopusti. Zato je važno da završimo i ovaj izbor, da rešimo i ovo pitanje koje se nalazi danas u plenumu i o kome ćemo se sutra, pretpostavljam da će sutra biti dan za glasanje, izjasniti. Da izaberemo ljude koji će činiti, ja se nadam i verujem, najbolji tim i za upravljanjem RATELOM ali i za upravljanje Agencijom za sprečavanje korupcije, da na taj način zaokružimo ovu priču, ostavimo odrešene ruke svima onima kojima je zakonska obaveza da vode računa o stabilnosti ove države, jer ćemo svi zajedno i mirnije spavati i manje će nas boleti glava. Moje kolege su u svojim diskusijama pre mene već rekli da će poslanička grupa SPS izjasniti se u danu za glasanje i ukazati svoje poverenje nekome od kandidata koji su predloženi. Sigurno je da svi zaslužuju poverenje. Nažalost, kada je u pitanju Agencija za sprečavanje korupcije, mi imamo više kandidata nego što ćemo birati. Tu ćemo dozvoliti sebi luksuz da odaberemo najbolje i gotovo sam sigurna da ovaj skupštinski saziv neće pogrešiti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica, Rajka Matović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvaženi gosti, poštovani građani Republike Srbije, poštovane kolege i koleginice narodni poslanici, pred nama se nalazi Odluka o predlogu kandidata za izbor članova veća Agencije za sprečavanje korupcije, institucije koja je u nadležnosti rada ovog visokog doma. Institucija koja je nezavisna i samostalna. Lično smatram da je ona izuzetno značajna za jedno moderno, demokratsko, evropsko društvo kakva je Srbija danas. U svakoj državi postoji korupcija i samo je pitanje koliko je država spremna da se suprotstavi korupciji. Pred vama je važan i dugotrajan rad koji je konstantan. Borba protiv korupcije se ne može odjednom zaustaviti, nego, nažalost, morate biti stalno na oprezu, jer korupcija se može pojaviti bilo gde i bilo kada. Naša država je na čelu sa predsednikom Aleksandrom Vučićem smogla snage i otpočela borbu protiv korupcije i organizovanog kriminala. Svedoci smo da je pohapšena jedna od najozloglašenijih kriminalnih grupa koja je delovala na našoj teritoriji. Da su imali naoružanje poput paravojne formacije koje nije bilo namenjeno da stoji kao trofejno naoružanje, već je bilo spremno da se upotrebi. Možemo samo da pretpostavljamo za šta su spremali snajpersko oružje da upotrebljavaju. Takođe, ova kriminalna grupa ne bi mogla da se razvije do ovolikih mera da nije imala podršku u državnim organima. I, upravo ta sprega ljudi iz kriminalnih organizacija i ljudi iz državnih organa zasnovana je na koruptivnim radnjama, i upravo tu očekujemo vaš rad i vašu podršku. Vi sa jedne strane kao nadležni organi, a sudstvo, tužilaštvo i policija sa druge strane. Moraju se privesti zakonu svi oni koji su učestvovali i potpomagali ovu kriminalnu grupu. Nažalost, svi se sećamo korupcionaških afera poput privatizacije „C marketa“, „Del Reala“, Azotare iz Pančeva, Srbija Turista i mnogo drugih kada su ljudi koji su pripadali tadašnjem DOS-u pod plaštom demokratskih promena preko noći postali bogati, a sve na teret države, tada nismo imali Agenciju za borbu protiv korupcije. Svi znamo kakve su promene pod plaštom i pod okriljem demokratskih promena oni nama ostavili. Ostavili su nam opljačkanu državu, uništena javna preduzeća, prezadužene lokalne samouprave, prezaduženu državu. Oni su, sa druge strane, pokupovali hektare i hektare nekretnina, postali veoma uspešni privrednici, a sve sa državnim novcem. Ovako nešto nikada nije smelo da se dogodi u Srbiji i nikada ne smemo dozvoliti da se ovako nešto ponovi. Takođe, u vašem delokrugu rada jeste i finansiranje političkih stranaka, pa me zanima da li ste postavili pitanje i pokrenuli pitanje reklamnih spotova na televizijama „N1“ i „Nova S“ Đilasove stranke, koji su emitovani preko 400 puta, a platila ih je jedna privatna firma? Srpska napredna stranka je za emitovanje svojih 28 spotova u prethodnoj kampanji na ovim javnim glasilima uredno platila porez državi. Đilasova stranka, kojoj danas ne znamo više ni ime, nije platila porez za emitovanje reklamnih spotova. Pa, me zanima, da li je Đilasova stranka povlašćena u odnosu na sve ostale stranke u Republici Srbiji i ako je povlašćena, zašto je povlašćena? Kao što rekoh, mnogo je pitanja koja se nalaze pred vama i mnogo posla, jer mi želimo modernu, uređenu i evropsku državu u kakvoj danas živimo. Zaslužujemo da se vozimo novim autoputevima. Zaslužujemo da nas lekari leče u novim bolnicama. Zaslužujemo da se ulaže i u prosvetu, ali i u kulturu. Naši građani su danas u mogućnosti da se vakcinišu i da biraju kojom vakcinom žele da se vakcinišu, što neki građani EU mogu samo da pomisle. Da sa ponosom izgovaramo ime naše države u kojoj živimo. Da bismo mogli da se razvijamo i kao država i kao društvo i kao ekonomija, preduslov za sve to je da se korupcija saseca na prvom i osnovnom nivou. U Danu za glasanje ću podržati odluke koje danas donesemo, zajedno sa svojim kolegama iz poslaničke grupe Aleksandar Vučić – Za našu decu, a vama u daljem radu želim puno uspeha. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Branimir Jovanović. Izvolite.
Hvala. Poštovani predsedniče, poštovani ministre, koleginice i kolege, mi danas imamo na uvid biografije 18 kandidata koji su predloženi za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije kao drugostepenog organa ovog tela i na nama je da procenimo kojih pet kandidata su najbolji i koji će najbolje obavljati posao u svom petogodišnjem mandatu. Sami uslovi konkursa koji podrazumevaju da kandidati moraju da ispunjavaju opšte uslove koji se odnose na rad u državnim organima, da nisu osuđivani na kaznu dužu od šest meseci zatvora ali i da moraju biti pravnici i da imaju devet godina iskustva u struci, ti uslovi konkursa su dovoljni da možemo, na neki način da garantujemo da će budući članovi članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije profesionalno i kvalitetno raditi svoj posao. I današnja rasprava je dobra prilika, i kolege pre mene su govorile o tome, da se osvrnemo i procenimo kakav je bio rad Agencije za sprečavanje korupcije, ali i dobra prilika da iskažemo naša očekivanja o samom radu Agencije u budućnosti. Nadam se da će članovi Veća doprineti da Agencija nastavi da radi po dosadašnjoj praksi, da u skladu sa zakonom kontroliše imovinu i prihode političara i da će javnost imati uvek uvid u imovinsku kartu političara, odnosno svih onih koji obavljaju državnu ili neku drugu javnu funkciju. Godinama i decenijama unazad, neko je opšte mišljenje u narodu da političari skrivaju svoju imovinsku kartu. Upravo Agencije za sprečavanje korupcije jeste da pokaže da li je bilo zloupotreba onih koji su vršili državnu funkciju i da li su se na taj način obogatili. Mislim da Agencija u nekom budućem periodu treba da stvori jednu jasnu sliku i da da odgovor da li se u prošlosti neko obogatio i da li se neko bogati tako što je zloupotrebio funkciju koju obavlja. Na taj način će javnost moći da iskaže svoj stav o tome, odnosno, dobićemo jedan sud javnosti koji je i te kako važan kao kolektivan faktor u radu svih političkih stranaka i samih političara. Podsetiću da smo i nedavno u Skupštini usvojili izmene i dopune zakona koji se odnose na poreklo imovine. Njega mogu da posmatram u istom kontekstu kada govorim o radu Agencije za sprečavanje korupcije, jer i on se odnosi na istu temu. I tim zakonom smo takođe pokazali da smo u borbi protiv korupcije svi jednaki pred zakonom, da smo krenuli od najviših državnih funkcionera i da u ovoj oblasti nema tolerancije. Agencija za sprečavanje korupcije za svoj rad odgovara Narodnoj skupštinin Republike Srbije, ali smo sa druge strane i mi, kao predstavnici zakonodavnog organa dužni da obezbedimo, naravno, u saradnji sa članovima Agencije, najbolje moguće mehanizme da Agencija radi svoj posao, da može da ima odrešene ruke i da sankcioniše svaku radnju koja nije u skladu sa zakonom. Takođe, na dnevnom redu je i izbor predsednika, zamenika predsednika i tri člana Upravnog odbora regulatorne Agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge. Smatram da njihov zadatak treba da bude, pre svega, očuvanje konkurentnog tržišta, da stvore što bolje uslove za rad svih učesnika na tržištu, odnosno na polju telekomunikacija i poštanskih usluga, a krajnji rezultat toga treba da krajnji korisnici, odnosno potrošači budu zadovoljni tim uslovima. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ana Pešić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, poštovane kolege narodni poslanici, uvažena ministarka, poštovani građani Republike Srbije, danas razgovaramo o izboru članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije o predloženim kandidatima za nezavisnu državnu instituciju. Očekujemo i verujemo da su kandidati spremni da poštuju propise i zakone, ali da će i obezbediti nezavisnost i nepristrasnost pri donošenju konačnih odluka o potencijalnim zloupotrebama funkcionera. Najveći broj zloupotreba službenih položaja desio se u periodu do 2012. godine, kada je sva odgovornost vršenja vlasti bila na Demokratskoj stranci, ali i na onima koji su u međuvremenu napustili i formirali neke nove sazive i neke nove partije. U njihovo vreme od 2000. do 2012. godine, spajale su se funkcije gradonačelnika i poslanika i to je tada bilo sasvim normalno. Bila je enormna stopa korupcije svuda, a posebno u pravosuđu i lokalnim samoupravama. Brojne afere, korupcija, nenamensko i netransparentno trošenje novčanih sredstava građana Republike Srbije, sve su ovo sinonimi za vlast do 2012. godine. Ne smemo da dozvolimo da nam se ponovi da neko poput Dragana Đilasa nakon mandata na javnoj funkciji stekne imovinu koja se meri stotinama miliona evra, nekretnine na najboljim lokacijama u našoj zemlji, ali i preko 30 stanova. Svedoci smo, nažalost, da su se milioni slili i u džepove Miroslava Aleksića dok je bio predsednik opštine Trstenik. On je ojadio opštinsku kasu, ali i kase javnih i državnih institucija. Od nenamenskog korišćenja kredita za navodnu izgradnju industrijske zone, preko pljačke pri izgradnje sportske hale u selu Poljna, pa sve do mutnih radnji u Javnom komunalnom preduzeću „Počekovina“ stižemo i do toga da je Miroslav Aleksić sebi protivzakonito podigao platu i to u vreme dok je bio predsednik opštine Trstenik. Kada čujete samo deo ovoga i na to dodate da su bliži članovi njegove familije bili na bitnim funkcijama, onda vam je jasno zašto je Trstenik u tom periodu po tastovom prezimenu Knežević dobio naziv, nadimak kneževina. Sve ovo se dešavalo i u ostalim gradovima Srbije, pa i u opštini iz koje ja dolazim. Srpska napredna stranka je dolaskom na vlast u opštini Ćićevac zatekla praznu kasu, dug od 125 miliona, nedovršene projekte i mnogobrojne malverzacije. Da li je ovo cilj javnih funkcija? Da li je cilj da uništimo neku lokalnu samoupravu, grad ili javno preduzeće da bi pojedinci sebi obezbedili stanove, privatnu firmu ili možda čak 619 miliona evra? Mi smo ovde zbog građana Republike Srbije, zbog novih autoputeva, novih bolnica, novih škola, novih fabrika i stranih investicija. Izabrani smo da radimo u interesu građana i njihovog boljitka i to nam Srpska napredna stranka svakodnevno pokazuje. Od dolaska Srpske napredne stranke na vlast borba protiv korupcije je jedan od prioriteta, ali i strateški plan Vlade Republike Srbije. Uspeli smo da promenimo percepciju građana o korupciji, da vratimo poverenje u rad organa koji su nadležni za obračunavanje sa korupcijom, poverenje koje je do 2012. godine bilo ozbiljno poljuljano. Ne želimo da funkcioneri, kao nekada, koriste javne funkcije za sticanje ličnog bogaćenja i stvaranje monopola za svoj lični biznis, nego da rade u korist svojih građana i da odgovaraju pred njima. Predsednik Aleksandar Vučić, ali i država imaju čvrsto opredeljenje da se izbore sa kriminalom i korupcijom, da stanu na put svim oblicima kriminala i da građanima pruže potpunu pravnu sigurnost. Ono što je najbitnije, u ovoj borbi nema zaštićenih, ni povlašćenih i to smo mnogo puta do sada i pokazali. Iz svih ovih razloga u danu za glasanje dajem podršku predlozima, ali i naporima predsednika Aleksandra Vučića i Vlade Republike Srbije da od Srbije stvore jednu uređenu, pristojnu i uspešnu državu. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Sanja Jefić Branković. Imate pet minuta i 45 sekundi. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedniče, potpredsednice, ministarka sa saradnikom, koleginice i kolege narodni poslanici, danas, između ostalog, razgovaramo i o Predlogu kandidata za izbor članova Veća Agencije za borbu protiv korupcije. Predlog sadrži 18 kandidata čije se biografije nalaze u materijalu koji smo dobili. Pre nego što se upustim u neku dublju analizu same ove priče, želim da pričam jedno retoričko pitanje – šta je, u stvari, suština Veća Agencije za borbu protiv korupcije? Naime, članom 20. Zakona o sprečavanju korupcije predviđeno je da Veće Agencije odlučuje o žalbama na odluke koje donosi direktor, izuzev odluka koje se odnose na prava i obaveza zaposlenih, zatim zauzima načelne stavove za primenu ovog zakona, nadzire rad direktora i prati njegovo imovinsko stanje. Dakle, jasno je da se ovde radi o drugostepenom organu koji, pre svega, treba da ima korektivnu funkciju, odnosno odlučivanjem o žalbama na odluke direktora suštinski se pokazuje da se na taj način kontroliše njegov rad i ostvaruje ono za šta Agencija, odnosno Veće Agencije u suštini postoji. Ako pođemo od toga da je izbor rukovodilaca Agencije za borbu protiv korupcije bila jedna od bitnih promena starog Zakona o Agenciji za borbu protiv korupcije, onda je preciziranje postupka za izbor članova veća Agencije jasan pokazatelj ostvarivanja same svrhe izmene zakona koji je tada donet, jer članovi Veća, između ostalog, moraju da prođu konkurs, da polože test, da osvoje najmanje 80 bodova da bi uopšte mogli da budu u poziciji da uđu kao predlog, odnosno da mi o njima uopšte i raspravljamo. Na osnovu svih ovih, ali i drugih zakonskih rešenja koji spadaju u set antikoruptivnih zakona jasno se vidi volja i namera države da suštinski kontroliše korupciju na jedan pravi način i u tom smislu ona omogućava Agenciji da na jedan preventivan način reaguje svuda tamo gde se eventualno pojave rizici za postojanje same korupcije. Mislim da je to jedan dobar način na koji bi ona trebalo da funkcioniše. Srbija je u tom kontekstu u prethodnom periodu znatno pojačala i represivni i preventivni mehanizam delovanja kada je reč o borbi protiv korupcije i ja mislim da sam u jednom od svojih prethodnih izlaganja navela da se mi od 2019. godine više ne nalazimo na listi globalno nezadovoljavajućih zemalja kada je reč o borbi protiv korupcije prema Izveštaju o usklađenosti sa GREKO preporukama i ja mislim da je to jedan odličan pokazatelj. Takođe, pomenula bih i podatak koje je iznelo Ministarstvo pravde Republike Srbije, po kome su od marta 2018. godine do jula 2020. godine podnete krivične prijave zbog korupcije protiv čak 24.000 ljudi. To jasno pokazuje da među njima ima i funkcionera lokalnih samouprava i direktora javnih preduzeća, kao i funkcionera republičkih organa i u tom periodu izrečeno je preko 1.300 osuđujućih presuda. Uprkos tome što je borba protiv korupcije jedan složen proces i što u javnosti vrlo često prisustvo korupcije možda percipiramo na način na koji to ne bi trebalo da činimo, mislim da je svima nama i ideja, ali i cilj da se suprotstavimo korupciji, a ne percepciji korupcije, jer je razlika velika i u bitnoj meri može pogoršati stanje u odnosu na ono kakvo je trenutno, kada je reč o borbi protiv korupcije. Na kraju, Socijaldemokratska partija Srbije Rasima Ljajića pruža punu podršku svim državnim organima u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije. Mi smatramo da je neophodno da čitava politička, ali i sva druga javnost da svoj pun doprinos i podršku svim nadležnim organima koji se bave ovim pitanjem. Važno je da država pokaže da je jača od korupcije i da ima ne samo snage, već i dovoljno institucija i institucionalnih mehanizama da na nju deluje, jer će na taj način biti poslata jedna jasna poruka da nije dozvoljen bilo kakav vid ponašanja ili organizovanja, pa i delovanja a koji mogu naneti štetu i bezbednosti države i načinu na koji ona funkcioniše. Izborom članova Veća mi suštinski dajemo svoj doprinos borbi protiv korupcije i zato će poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije Rasima Ljajića podržati ove predloge. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Svetlana Milijić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvaženi predsedavajući. Poštovana ministarka, kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, ja ću se danas osvrnuti na izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije i naznačiti zašto je ovakav izbor mnogo bolji od onoga koji smo imali u starom zakonu. Promenom Zakona za sprečavanje korupcije, koji smo izglasali u ovom domu, promenio se i način izbora članova drugostepenog organa, odnosno sada članova Veća. Ovo je prvi put da se po novom zakonu, odnosno odredbama zakona koje su definisane članovima od 21. do 24. novog zakona vrši izbor članova ovog drugostepenog organa. Do sada drugostepeni organ Agencije za borbu protiv korupcije tada sadržao je devet članova koji su bili predlagani od strane Administrativnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Jednog kandidata predlagao je predsednik, jednog Vlada Republike Srbije, Vrhovni kasacioni sud, DRI, Socio-ekonomski savet, zajednički predlog je bio Udruženja novinara i Zaštitnika prava građana. Danas imamo potpuno drugačiji izbor članova Veća i to na taj način što se izbor članova Veća vrši testiranjem, odnosno kandidati koji pristupe testiranju, pre svega, moraju imati određene uslove, a ti uslovi su da sadrže… Znači, opšti uslovi za rad u državnim organima: završen pravni fakultet, najmanje devet godina radnog iskustva u struci i, ono što je jako važno, a to je da nisu osuđivani na zatvorsku kaznu u trajanju od najmanje šest meseci zbog izvršenja nekog krivičnog dela ili nisu osuđivani na neku kaznu koja ih čini nedostojnim vršenja ove funkcije. Ministar pravde, odnosno vi, predali ste imena nama, narodnim poslanicima u ovom domu, 18 kandidata koji su prošli testiranje. Testiranje su prošli najbolji kandidati. Mi ćemo u danu za glasanje izabrati pet članova Veća. Tih pet članova Veća jesu funkcioneri. Oni su najviši drugostepeni organ jedne velike institucije, jedne ozbiljne institucije koja se zove Agencija za sprečavanje korupcije, jednog nezavisnog tela ove države. Oni jesu funkcioneri, samim tim oni imaju velika ovlašćenja, a i velike obaveze prema građanima Srbije. Zašto je ovo važno da apostrofiramo? Važno je upravo iz tog razloga što u danima naše ne tako davne mračne prošlosti, kada je na vlasti bila jedna žuta koalicija, Agencija za borbu protiv korupcije, čini mi se i ostali drugi državni organi, nisu baš vodili računa o onome za šta postoje. Sećamo se sami Mosta na Adi, čuvenog, koji je trebalo da košta 160 miliona evra, plaćen preko 500 miliona evra. Te 2012. godine u novogodišnjoj noći otvoren je poluzavršen most, bez građevinske dozvole, paradom Tadića i Đilasa preko njega. Niko se od državnih organa, niti Agencija za borbu protiv korupcije nije pitala gde je taj novac i koliko bismo mogli da sagradimo mostova preko Save u Beogradu da je taj most plaćen onoliko koliko je zaista koštao. Sledeći primer korupcije, odnosno kriminala jesu i tzv. banatske šore, odnosno novac iz pokrajinskog budžeta koji je izdvojen za banatske šore, koje po Zakonu o sportu i nisu sport. To je jedna igra, jedna stara pastirska igra, za koju je iz pokrajinskog budžeta izdvojeno 28 miliona dinara. Igrali se ljudi, Marinika Tepić, sa 28 miliona dinara. Sećamo se isto te ne tako davne, mračne prošlosti, kada je Ministarstvo za zaštitu životne sredine, na čijem čelu je tada bio Oliver Dulić, čisteći Srbiju očistilo budžet. I toga smo svesni. Sećamo se, takođe, i gospodina Đilasa, koji je, kao gradonačelnik Beograda, javni interes podredio svom privatnom interesu, pa je nekako nekim čudom 619 miliona evra isparilo iz budžeta grada, isparalo u neke njegove firme ili da s njim povezano lice, a to je njegov brat Gojko Đilas ima 38 nekretnina na svoje ime. Pa, da je dobio na lotou neku milionsku cifru, pričam u milionima evra, ne bi mogao da ima tolike nekretnine. Zato je važno da mi naglasimo i članovima Veća, koje budemo izabrali u danu za glasanje, i građanima Srbije šta znači Agencija za borbu protiv korupcije i šta znači da je cilj koji je pred nas sve i pred vas, ministre, postavio predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić, imperativ borba protiv kriminala i korupcije. Imperativ je iz prostog razloga što je borba protiv korupcije bitna za ekonomski razvoj zemlje, za politički razvoj jedne zemlje, za socijalni razvoj zemlje, takođe i za zdravstveni. Danas na ovakav način, izborom članova Veća drugostepenog organa Agencije za sprečavanje korupcije, imamo, znači, ovo predstavlja i jedan vid borbe protiv korupcije, to nisu puka imena koja se dobiju, nego ti članovi koji prođu testiranje, na predlog ministra pravde, a po sprovedenom konkursu Pravosudne akademije, njihova imena će se naći ovde pred nama. Rangirani su po uspehu koji su ostvarili na testu. To je važno da naglasimo. Takođe je važno da naglasimo da je Srbija u 2020. godini, u godini korone, godini koja je pokosila sve zemlje, njihovu ekonomiju, imala tri milijarde u bruto iznosu, tri milijarde evra direktnih stranih investicija. To nije imala 2010. godine. Nije, zato što strani investitori nisu hteli da ulažu u zemlju koja je politički nestabilna, u kojoj korupcija cveta. Godine 2019. Srbija je bila prva u svetu po broju stranih investicija. I to je važno da naglasim u ovom domu i podsetimo građane Srbije šta radi Aleksandar Vučić i kako se Aleksandar Vučić bori za svoju zemlju. Takođe, sa ovog mesta želim da poručim članovima Veća, koje budemo izabrali u ovom domu, da se još bolje, profesionalnije, direktnije bore za ovu Srbiju, odnosno za sprečavanje korupcije, onako kao što se bori Aleksandar Vučić i da mu pomognu u toj bespoštednoj borbi. Živela naša Srbija. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Ivana Nikolić.
Hvala. Dame i gospodo narodni poslanici, jedan od osnovnih ciljeva Vlade Republike Srbije i predsednika Aleksandra Vučića jeste svakako što veća digitalizacija i što veći broj, odnosno što veći prelazak na digitalne usluge. Za nas je ekstremno važno da radimo na unapređenju telekomunikacione infrastrukture u Srbiji, a svakako, što većim prihodom od telekomunikacionih usluga, odnosno od elektronskih komunikacija možemo da ulažemo u dalju digitalizaciju i u elektronske medije, u informacionu bezbednost, a pre svega u bezbednost dece na internetu. Zato je važno dobro poslovanje, dobro upravljanje Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge. Ova agencija je osnovana Zakonom o elektronskim komunikacijama i jasno i precizno je aktima nadležnih institucija definisano koja su prava i obaveze ove agencije. Mi smo nedavno ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije razmatrali i usvojili Izveštaj o poslovanju RATEL-a za 2019. godinu i tokom rasprave taj izveštaj je pobrao dosta pozitivnih komentara. Tada smo konstatovali da je ukupan prihod što se tiče finansijskih pokazatelja na tržištu telekomunikacija, odnosno elektronskih komunikacija 206 milijardi dinara, što je za 4% više u odnosu na 2018. godinu. Ono što je takođe važno jeste da je udeo u BDP-u Srbije ovaj prihod učestvovao sa 3,8%. Što se tiče udela u ovim prihodima, važno je da istaknemo da su najveći prihod ostvarile usluge mobilne mreže, zatim fiksni i širokopojasni pristup internetu, fiksne mreže negde oko 13% i distribucija medijskih sadržaja oko 12%. U strukturi prihoda izdvajaju se ulaganja u distribuciju medijskih sadržaja i to 41 milijarda dinara. Zašto je sve ovo važno? Statistički podaci sami po sebi kao činjenica zaista su važni i podaci koji kada se stave u određeni format, dobijaju svojstvo informacije koje se dalje obrađuju, ali uvek kada govorimo o ovim stvarima treba da insistiramo da uvek, svaki put postavimo pitanje o funkcionisanju pojedinih medija koje su dostupne građanima Srbije. Kako je moguće da nacionalni kanali plaćaju naknadu i REM-u i RATEL-u i Sokoju, a da drugi mediji koji nisu registrovani u Srbiji ne plaćaju ništa, a svoje sadržaje plasiraju građanima Srbije. Možete li da zamislite onda povećanje prihoda u budžetu i ove institucije o kojoj danas govorimo i generalno u budžetu Republike Srbije da oni izmiruju obaveze kao i ostali koji su definisani u Srbiji, teško. Mi sa druge strane imamo Dragana Đilasa koji sa svojim saradnikom Šolakom, videli smo juče, hoće da ruše Srbiju preko Vašingtona. Zamislite, iz „Junajted Grupe“ tvrde da su od 2014. godine na udaru brojnih neosnovanih i diskriminatorskih mera sprovedenih od vlasti i državnih institucija. Dalje navode da se sve ovo radi kako bi se smanjilo učešće na tržištu SBB kompanija koje je telekomunikacioni operator „Junajted Grupe“ u Srbiji. Da se podsetimo, SBB je osnovan 2000. godine. Investicioni fond Mid Europa Partners je 2007. godine kupio SBB zajedno sa kompanijom iz Slovenije, koja je pre toga kupila jednog operatora iz BiH. Iz svega toga osniva se „Junajted Grupa“. Zvaničan vlasnik SBB-a ispred Mid Europa Partners bilo je preduzeće Adria Cable B.V. iz Amsterdama. Godine 2013. ova kompanija, znači Mid Europa Partners prodaje svoj udeo u „Junajted Grupi“ za 1,3 milijarde dolara jednom američkom investicionom fondu, skraćeni naziv KKR, koji preuzima kontrolu nad SBB-om. Šta hoću da kažem? Prodaja je vršena, vršene su transakcije, a za ovo u Srbiji, gde su oni delovali, nije plaćen ni jedan jedini dinar. Ni jedan jedini dinar, cent, nije otišao u budžet Republike Srbije, a ovde su delovali. Danas se ista ta „Junajted grupa“ žali Vašingtonu, oni žele da unize i da ruše Srbiju. Inače, ova grupa u svom okrilju ima čitav niz preduzeća. To su razni, da kažem, adria oblici i sam SBB poseduje vlasnički udeo u jednoj od tih adria. Jasno je građanima Srbije da tako komplikovana vlasnička struktura, komplikovana mreža tog vlasništva različitih firmi koje su vlasnici jedna drugoj omogućuje lakše izvlačenje novca, izbegavanje obaveza i prema REM-u, i prema RATEL-u, o kome danas govorimo, i, na kraju krajeva, prema Republici Srbiji, prema budžetu Republike Srbije, generalno, prema građanima Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, uvažena gospođo Popović, RATEL ima veliku ulogu kada su u pitanju upravljanja veoma značajnim nacionalnim resursima. Imajući u vidu da politiku u oblasti elektronskih komunikacija uređuje Vlada Republike Srbije, da nam je strateški cilj, pored ostalih, postizanje veće konkurentnosti Srbije u sektoru elektronskih komunikacija, uključujući i domaću proizvodnju telekomunikacione opreme, kao i uvođenje novih usluga, izgradnja dobre infrastrukture, RATEL ima velika ovlašćenja, ali i veliku odgovornost. Treba dati podršku predlogu akta koji je danas na dnevnom redu. Mi smo to kao članovi Odbora za prostorno planiranje, saobraćaj, infrastrukturu i telekomunikacije nedavno i potvrdili, jer smatramo da je jako važna ova institucija i upravni odbor, jer njima su povereni poslovi države i želimo da još odgovornije, stručnije i posvećenije obavljaju ovaj posao i, ukoliko su u mogućnosti, da stanu na put ovakvim malverzacijama, bahaćenju i zloupotrebi Drana Đilasa, koji putem svojih medija ruši Srbiju. Zahvaljujem.
Hvala. Reč im narodni poslanik Đorđe Dabić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, uvažena ministarka sa saradnikom, naša poslanička grupa u danu za glasanje podržaće izbor kandidata za članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije zato što nakon tog izbora mi konačno stičemo, odnosno stvaramo preduslove da se otpočne sa primenom Zakona o sprečavanju korupcije koji je donet prošle godine, ali se čekao upravo izbor članova Veća zato što jedino njima se može podneti žalba na odluke direktora Agencije. Što se tiče borbe protiv korupcije, ona ostaje svakako u vrhu prioriteta Vlade Republike Srbije, i to je tako od 2012. godine do danas. Danas možemo s ponosom da kažemo da nezavisna regulatorna tela, kao što je Fiskalni savet i kao što je Agencija za sprečavanje korupcije, mogu slobodno da rade svoj posao bez pritisaka bilo koga iz izvršne vlasti. Da to nije bio takav slučaj do pre osam godina, dovoljno govori činjenica da se Fiskalni savet nikada nije oglasio kada su nas zaduživali po onim zelenaškim kamatnim stopama, nikada nismo imali priliku da čujemo da neko iz Agencije za borbu protiv korupcije izađe i kaže da nije baš normalno da neki funkcioner sa 76 hiljada evra prihoda, koji je prijavio 2004. godine, dođe na nivo od nekoliko stotina miliona evra, kao što je slučaj sa bivšim gradonačelnikom Draganom Đilasom. Svakako da bi bilo poželjnije da su i tada institucije mogle da rade svoj posao, ali danas mi smo kažem stvorili takvu Srbiju u kojoj svako treba da radi svoj posao i, naravno, da ćemo se i dalje truditi da unapređujemo rad nezavisnih regulatornih tela. Naravno da je u prethodnom periodu bilo mnogo slučajeva korupcije, da se ništa nije ispitivalo. Kada smo nasledili državu, kada smo nasledili 2012. godine upravljanje našom državom, znate i sami koliko smo pokrenuli krivičnih postupaka i protiv onih funkcionera koji pripadaju našoj stranci. Dolazim iz okruga gde su tri bivša predsednika opštine uhapšena, gde su stavljeni pred lice pravde da odgovaraju za nešto što su počinili. Nadam se da će oni na sudu dokazati da nisu određene stvari uradili, ali definitivno to nam je pokazatelj koliko država suočava sa zakonom sve one za koje postoji sumnja da su se ogrešili na neki način o zakon. Treba imati na umu da je to, kada govorim o borbi protiv korupcije, naša obaveza koja proizilazi iz pristupnih pregovora sa EU. To više nije po ovoj novoj metodologiji koncentrisao u tom Poglavlju 23, već u svim klasterima. Dakle, borba protiv korupcije jeste borba za opstanak naše države, a ključan organ u celom ovom postupku, ministarka, čini mi se, svima je jasno da je to tužilaštvo. Tužilaštvo, naravno da je uradilo veliki posao u prethodnom periodu. Imali smo dosta istraga i protiv naših funkcionera i protiv nekih drugih, ali definitivno da postoje propusti. Kao što predsednik Aleksandar Vučić stalno traži od članova Vlade Srbije da rade više, bolje, predanije, tako i tužilaštvo danas mora da radi mnogo bolje, nego što je radilo do sada. Da su radili svoj posao, pa ne bismo došli u situaciju da imamo u srcu Beograda jednu kriminalnu bandu koja je do te mere ojačala da je praktično postala toliko moćna da može da pomisli da je u redu i da treba da se obračunava sa najvišim državnim funkcionerima i da na metu, na svoj snajperski nišan lično želi da stavi i predsednika Aleksandra Vučića. Da su tužioci radili svoj posao, da nisu vođene manjkave istrage, da nisu volšebno nestajali dokazi, DNK dokazi sa mesta nesreće, pa ne bi baš bili u situaciji da danas govorimo o ovoj grupi, jer bi oni već bili iza brave. Naravno, mi treba da upozoravamo na ove pojave, jer kada građani spočitavaju nama iz SNS određene propuste tužilaštva, kolega Šukalo je malopre rekao, pa nismo mi nadređeni tužiocima, da ih postavljamo, da ih smenjujemo, rekli bi da utičemo na tu nezavisnu granu vlasti. Kažem još jednom, niti su oni naši članovi, niti mi postavljamo tužioce. Oni treba da rade svoj posao, a na nama je, s obzirom da građani od nas imaju očekivanja, s obzirom da smo osvojili većinu na poslednjim izborima, plebicitarnu podršku smo dobili i treba da utičemo na tužioce da moraju biti svesni svoje uloge, da treba još više i predanije da se posvete borbi protiv mafije, borbi protiv kriminala, da udare, kao što je predsednik Vučić tražio, maljem po glavi tu mafijašku hidru koja je toliko ojačala da je pomislila da je toliko jaka da može da svrgne na takav način predsednika Aleksandra Vučića. Da ne bi imali nikakve sumnje da je to realnost, mi smo, znate i sami, živimo u državi u kojoj je pre 12 godina ubijen, odnosno koliko godina već ima od kada je ubijen premijer Vlade. Dakle, nije to tako davno bilo kada je mafija upravljala na taj način životima ljudi i kada je određivala ko će, a ko neće da upravlja ovom državom. Mi danas moramo još jače da udarimo po kriminalu. Tužilaštvo ima tu, čini mi se, najveću ulogu da sve one koji su se ogrešili o zakon suoči sa zakonom i da udari po tim državnim strukturama koje su im svakako omogućile da dođu u tu situaciju i da ugrožavaju naš ustavni poredak i ugrožavaju lično predsednika Vučića i njegovu porodicu. Kažem još jednom, ako tužilac u glavnom gradu ne sme da udari po mafiji, šta onda da radi onaj u manjem mestu kada tamo svako svakako zna i kada nije baš jednostavno zameriti se ozbiljnim kriminalcima? Dakle, tužilaštvo mora da pokaže taj iskorak i da pokaže da niko nije nedodirljiv, da sve one koji su se ogrešili o zakon suoči sa zakonom i da na taj način konačno rešimo ovu situaciju u kojoj smo se našli, da ne dođemo više nikada u situaciju da neki kriminalni klan toliko ojača, pa da imamo problem ovde i da lično budu ugroženi članovi Vlade i predsednik države u kojoj živimo. Još vučemo probleme iz prethodnog režima kada su ukinuli, znate i sami, zakon po kojem su istražne sudije postojale, pa vodile istrage. Danas tužilačka istraga jeste nešto što je diskreciono pravo svakog tužioca, da li će on da se upusti u borbu protiv kriminala ili neće. Kažem još jednom, ako vidi da u Beogradu ne smeju da udare po kriminalcima, šta će da radi onaj u manjem mestu? To je zapravo najvažnije istaći i, naravno, niste vi odgovorni za ovo. Godine 2009. je sprovedena ta kriminalna reforma našeg pravosuđa. Od tada mi vučemo probleme iz tog perioda kada su sudije postavljane direktno iz glavnom odbora DS i danas imate sudije koje se hvale da oni ne polažu račune svojoj državi, oni su kažu nezavisni, nezavisni od svoje Vlade, ali i te kako zavisni od nekih stranih centara moći, hvale se time što su redovni gosti u nekim ambasadama, a tamo primaju naloge i onda dođu nama ovde i sole pamet kako sudstvo treba još više da bude nezavisno od građana Srbije. O tim stvarima treba govoriti. To su neke pojave koje se nama spočitavaju, nama iz SNS. Predsedniku Vučiću građani će reći – zašto niste pokrenuli određene istrage, a kažem još jednom da je reforma bila 2009. godine kada je hiljade sudija na jedan kriminalan način otpušteno, a koji su bili pošteni i radili svoj posao, da bi neki partijski kadrovi DS tada došli na vlast. Kažem još jednom da mi živimo u državi u kojoj nije nemoguće da se dese bilo kakvi prevrati. Imali smo priliku da vidimo kako je to izgledalo ne tako davno, kada je mafija ubila premijera. Da se to više nikada ne bi desilo, kažem još jednom, vi imate veliku odgovornost da se zaista posvetimo i da to pravosuđe isteramo na čistac, da se zna u ovoj državi ko je zakon, a ko ne sme nikad više da ojača do te mere da ugrožava bilo kog državnog funkcionera. Mi ćemo svakako glasati u danu za glasanje za ovaj izbor. Još jednom želim da poručim svima da Srbija ima snage. Srbija će, siguran sam, izaći iz ove bitke kao pobednik, jer nemamo drugi izbor. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Milimir Vujadinović. Izvolite.
Hvala predsedavajuća. Uvažene kolege, uvaženi građani Srbije, poštovana ministarka, priznao to neko ili ne, niste vi bili lice koje je pre izbora na ovu funkciju bilo nešto poznato u širokim političkim krugovima, niti lice koje je bilo nešto široko poznato u javnosti Srbije. Kako vreme prolazi i kako vi vršite svoj posao, polako vas upoznajemo i mi narodni poslanici i šira javnost u Srbiji. Evo, već više puta sedite u ovoj klupi, braneći i obrazlažući zakonske predloge, a to govori da ste ozbiljno pristupili svom poslu i da ste rešeni da nastavite politiku, tj. da sledite politiku koja je na putu svođenja kriminala i korupcije, na najmanju moguću minimalnu meru. Jasno je da je to nemoguće uraditi u potpunosti, niti je u bilo kom društvu na svetu to urađeno u potpunosti. Sada, neko ko se ne bavi nekom dubljom analizom, rekao bi da je to prosto vaš posao i da vi možda radite samo svoj posao i ništa više od toga, ali ako uđete u dublju analizu svega toga, jasno je izvući jedan zaključak, da ste vi u tom svom poslu krenuli u obračun sa onima koji su glavni nosioci kriminala i korupcije u ovoj zemlji. Mogli ste vi, u tom svom delovanju i u svojim prvim potezima na ministarskoj poziciji krenuti i od kokošara, kako naš narod već vekovima zove one koji su sitni lopovi i kriminalci, ali niste. Krenuli ste od onih koji su, da kažem, krupne zverke i nosioci kriminala i korupcije u bilo kom društvu. Naime, evo samo nedavno, vratiću vas u nešto bližu prošlost, pred nama je u ovom domu bio Zakon o poreklu imovine. Danas je to Veće Agencije za borbu protiv korupcije. I jedna i druga tema se tiču krupnih zverki, bar ja tako mislim, moćnih i onih koji su najvažnija karika u kriminalu, moćnih političkih zaštitnika, jer bez moćnih političkih zaštitnika nema ni jake korupcije i kriminala, a sa obe teme ste krenuli upravo na njih. Šta to pokazuje? To pokazuje da ste rešeni i ozbiljno rešeni da sledite politiku predsednika države koja bobu kaže da je bob, a po popu kaže da je pop. Rešeni ste da udarite na „najjače“, pod navodnim znacima. Upravo to čini i predsednik države, bez obzira ko su oni, da li oni dolaze iz nekih prethodnih državnih političkih struktura ili iz sadašnjih, bez obzira da li oni dolaze iz nekih domaćih ili stranih struktura, cilj je obračunati se sa njima. Bitne su štetne pojave. Ko god bio uzrok njih, da li nekakav strani ili domaći faktor, to nije važno. Međutim, čini mi se da je u poslednjim danima, sve više očigledno da je strani faktor onaj koji je jedan od glavnih nosilaca i to onaj iz okruženja, ali i onaj šire. Šta bi mogli biti motivi? Motivi su svakako zaustaviti jaku i prosperitetnu Srbiju koja je u stanju da pomaže i onima koji žive u njenim granicama, ali i našem narodu koji živi van granica Republike Srbije. Evo jedan plastičan dokaz za to. Poslednjih dana su svakako već i javnosti vidljive informacije da su ovi krvnici koje ste nedavno pohapsili i te kako bili povezani sa određenim strukturama u Crnoj Gori. Šta bi tu bio cilj? Pa, zaustaviti pomoć jake Srbije, našim sunarodnicima u Crnoj Gori i SPC, ostaviti ih na milost i nemilost kriminalu i politikama koje rade na negiranju identiteta srpskog naroda u Crnoj Gori. Kako to uraditi na najlakši način? Pa, tako što ćete smaknuti predsednika države, koji je nosilac politike Srbije danas ili tako što ćete smaknuti članove njegove porodice i naravno time uticati i na njega. Za sve to je svakako potrebno obezbediti ozbiljnu političku podršku i to pre svega onih koji su vršeći vlast i baveći se korupcijom i kriminalom stekli ozbiljan kapital i koji su danas glavna opozicija predsedniku države i vlasti u Srbiji. Veoma jednostavan, ali veoma opasan recept, već viđeno. Koliko god on bio jednostavan nećemo dozvoliti da bude ostvaren. Naime, to neće dozvoliti narod u Srbiji koji daje jednu bezrezervnu podršku predsedniku države, sadašnjoj Vladi. Neće dozvoliti ozbiljni ljudi koji čine većinsku, daleko većinsku vlast u Srbiji, pa ni onaj narod naš koji živi u okruženju. Vi ste, poštovana ministarka, izgleda takođe rešeni da to pratite, da pratite ovaj put bez obzira na opasnosti koje se realno pred vas postavljaju. Šta su motivi vašeg izbora? Možemo nagađati, da li vaše lično uverenje ili iskustvo iz nekih prethodnih poslova u okviru službi bezbednosti gde je od vas zahtevana izuzetna hrabrost ili mešavina jednog i drugog. To možda čak i nije važno. Važno je da to ostane tako, da nastavite da idete tim putem. Parlament će i vama i predsedniku i Vladi ostati ozbiljna podrška u tom poslu, pa tako i kada je u pitanju izbor ovog Veća i mi ćemo svakako iz SNS glasati za određena personalna rešenja kada je u pitanju izbor ovog Veća. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku, Milimiru Vujadinoviću. Reč ima narodni poslanik Nebojša Bakarec. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani poslanici, poštovani građani, poštovana ministarka sa saradnikom, ja ću govoriti o Predlogu kandidata za izbor Veća Agencije. Podsetiću, pre svega, buduće članove Veća Agencije, nadam se da oni gledaju ovu Skupštinu, jer ona je jako važna za njih, mogu možda nešto da saznaju iz ove rasprave, podsetiću ih da je uvažena ministarka, gospođa Maja Popović, obećala u ime Vlade da će borba protiv korupcije i kriminala biti nepokolebljiva tokom rasprave o izmenama Zakona o utvrđivanju porekla imovine. Cenjena ministarka je tada rekla da je taj zakon antikorupcijski zakon "par ekselans", što je apsolutno tačno i da su naša država i Vlada pokazale odlučnost u borbi protiv korupcije i kriminala, naravno. Budući članovi Veća Agencije treba da znaju da je potrebna mnogo bolja saradnja Agencije sa Ministarstvom pravde, sa Poreskom upravom, odnosno njenim novim Sektorom za proveru imovine, sa Tužilaštvom i sa MUP. Agencija i njeno Veće moraju mnogo hrabrije i odlučnije da pristupaju svom poslu i sprovođenju zakona. Putokaz im je dala izvanredna Verica Barać još 2011. godine u vidu njenog čuvenog izveštaja. Agencija ne treba samo da se bavi i Veće i direktor, da se bavi samo evidencijama, izveštajima, mora da uđe u srž borbe protiv korupcije. Veće i Agencija, znači i direktor i zamenik, a naravno i zaposleni moraju da uđu u temelje zloupotrebe službenog položaja, pa čak i društvenog položaja, znači i trgovine uticajem radi sticanja koristi za sebe ili za druge, upravo onako kao što to kaže član 2. Zakona o sprečavanju korupcije. Prosto, ukazaću i na neke paralele. Režim Tadića, Đilasa i Jeremića od 2008. do 2012. godine je prosto podsticao korupciju. Od 2013. godine Agencija radi mnogo bolje, ali stidljivo i po mom mišljenju prilično restriktivno pristupajući sopstvenim ovlašćenjima. Agencija mora odlučnije da primenjuje svoje nadležnosti, da pokreće i vodi postupke o povredama zakona, da podnosi krivične prijave, da snažnije daje mišljenje o primeni zakona koje se tiče, da inicira donošenje izmene propisa, da glasnije istražuje stanje korupcije, sve to u opisu rada Agencije i Veća, naravno. Veće Agencije, njih petoro sa petogodišnjim mandatom, što je jako značajno, moraju aktivnije da zauzimaju i to je njihovo ovlašćenje takođe, koje se često prenebregava. Dakle, načelne stavove o primeni ovog zakona, to im dozvoljava član 20. upravo zakona koji se na njih odnosi. Celoj ovoj materiji ne može da se priđe samo suvoparno i birokratski, mada je i to potrebno, već mora da postoji živ i efikasan pristup celoj ovoj materiji, podaci moraju da se ukrštaju, sintetišu, a ne samo da se analiziraju, čuvaju. Znači mora da se radi i ona čuvena finansijska forenzika, ali nisam baš siguran da su Agencija u celini i Veće obučeni za to, a treba da budu. Podsetiću članove Veća Agencije na veoma značajan podatak i to je sada druga paralela. To je podatak da se Aleksandar Vučić za 28 godina bavljenja politikom nije obogatio. Za ovih devet godina na vlasti se nisu obogatili ni Ana Brnabić, ni Siniša Mali, ni Goran Vesić, niti bilo ko iz SNS-a, a iz Vlade Srbije. Za 28 godina bavljenja politikom Aleksandra Vučića nije se obogatio ni jedan član njegove porodice. E, sada idemo drugi deo paralele. Kada su u pitanju predstavnici bivšeg režima stvari su dijametralno suprotne. Tajkun Đilas je „volšebno“ zaradio 619 miliona evra, na 10 godina obavljajući tri državne funkcije. Njegov brat je vlasnik 35 nekretnina i suvlasnik je i direktor firmi svoga brata. Obogatila se i bivša, odnosno prva supruga gospodina Đilasa koja je takođe bila državni funkcioner, ali je bila i suvlasnica firmi bivšeg supruga. Obogatio se to znamo i bivši ministar odbrane, sve poslujući sa onih čuvenih Vračarskih pašnjaka, obogatila se i bivša, sirota pokrajinska sekretarka za sport i omladinu, verovatno vozeći bicikl, a danas ona poseduje niz nekretnina od kojih samo jedna u Novom Sadu vredi, ima jedan i po ar, i vredi najmanje 300 hiljada evra. Naravno, silno se obogatio i jedan od kumova lažne države Kosovo, poznati Jeremija, Vuk Branković koji je radeći u korist lažne države Kosovo stekao, ni manje, ni više nego 10 miliona evra, sitnica. Znači, obogatili su se uz njega i svi članovi njegove porodice, a tokom ovog perioda koji sam naveo, 12 godina, obogatile su se hiljade funkcionera žute hobotnice. Obavestiću buduće članove Veća Agencije o jednoj pojavi koja je značajna za njihov posao, a to je da je do 2012. godine bilo omogućena ozakonjena tzv. pljačka. Na primer, o tome sam govorio, ali kratko ću, pljačka Direkcije za građevinsko zemljište Beograda od 2004. do 2011. godine, kada je budžet grada bio opljačkan za čuvenih 291 milion evra. To su omogućili koruptivni propisi Direkcije grada. Znači, niko nije odgovarao za taj kriminal, a ovaj primer dajem zbog paralele, znači Đilas je svoje bogatstvo, već sam rekao, stekao na tri državne funkcije. Njegovo bogaćenje, opet je obrnuto proporcionalno osiromašenju grada Beograda koji je on vodio. Znate, ljudi su vrlo neoprezni i to je po meni veoma značajan podatak za tužilaštvo, za Ministarstvo pravde. Đilas je u listu „Danas“ napisao pismo. Potpisao se, objavljeno je. Inače, danas je vlasnik tog lista. Znači 22. novembra 2018. godine je priznao da je jedna njegova firma prihodovala 292 miliona evra, citiraću ga, evo da ne bude da nekome nešto stavljam u usta. Kaže Đilas – nije baš tačno da je firma prihodovala 300 miliona evra u godinama kada sam bio gradonačelnik, već tačno u evro 291. 957. 709 evra, kraj citata. Znači, Dragan Đilas je priznao da dok je obavljao gradonačelničku funkciju jedan njegova firma je prihodvala 291 skoro 292 miliona evra. Mislim, ja bih i postupao da sam na mestu tužioca, čovek je stigao do pola onoga što mu pripisujemo, samo u jednoj firmi. Ukazaću budućim članovima Agencije na jedan veliki problem koji se otvorio ovih dana. Dakle, Pravni fakultet to ćemo se složiti svi je elitna, ugledna ustanova, jedna od najuglednijih i ona je preko potrebna ovom društvu. Pitao bih rektorku Univerziteta i dekana Pravnog – šta će da preduzmu povodom za sada samo sumnji da je jedan profesor, kokainski zavisnik pedofil, da prodaje ispite i da je ni manje ni više nego portparol mafijaškog klana Belivuk? Nadležni organi su registrovali njegove kontakte, upravo sa šefom mafijaškog klana, a inače taj mafijaški klan je da podsetim planirao ubistvo predsednika države. Znači, organi su utvrdili da je broj telefona na koji je primljen inkriminišući razgovor upravo telefon profesora registrovan na njega, a veštačenjem glasova dvojice muškaraca je nepobitno utvrđeno da pripadaju baš tom profesoru i baš šefu mafijaškog klana Belivuk, znači veštačenje su uradili nadležni organi. U tom razgovoru njih dvojica su iskazala ogromnu ljubav jedan prema drugom. Takvu ljubav da čak ni Romeo ni Julija svojedobno nisu iskazali u Šekspirovom romanu. Znači, pokazana je i elektronska prepiska. Nadležni organi su pokazali, u kojoj se profesor hvali krivičnim delima nad maloletnicima, konzumiranjem narkotika i prodajom ispita. Taj profesor je upravo danas priveden u SBPOK da da izjavu na okolnosti poznanstva sa šefom mafijaškog klana Belivuk i to zbog tri krivična dela: pranje novca, otmica, iznuda. Poligraf je izbegao. Ako je to sve što on govori istina, zašto je izbegao poligraf. Naravno da nije istina. Ukazaću budućim članovima Veća Agencije na pogubne posledice žute korupcije koja je nagrizala Srbiju od 2008. do 2012. godine, tačnije od 2000. do 2012. godine. Prosto, statistički podaci kažu, sada govorim o posledicama korupcije. U aprilu 2012. godine stopa zaposlenosti u Srbiji je bila među najnižima u Evropi, iznosila je 44%. Stopa nezaposlenosti je iznosila čak 25%. Od 2008. do 2012. godine broj nezaposlenih je povećan za 302.000. Toliko je žuta hobotnica otpustila ljudi. U aprilu 2012. godine je bilo 735.000 nezaposlenih. Prosečna zarada tada, u junu 2012. godine dok su oni još vladali, iznosila je svega 40.000 dinara. To su posledice sistemske korupcije. Sa druge strane, od 2012. godine korupcija je svedena na najmanju moguću meru i mi vodimo odsutnu bitku na život i smrt sa mafijom. Sada je stopa nezaposlenosti manja od 10%. Predsednik Vučić i SNS, dakle mi smo smanjili nezaposlenost za 15%. U decembru 2019. godine ukupan broj nezaposlenih je iznosio svega 314.000. Smanjili smo broj nezaposlenih za preko 420.000. Prosečna zarada u Republici Srbiji u martu 2020. godine je iznosila 60.000 dinara. Dakle, predsednik Vučić i mi smo povećali prosečnu zaradu za skoro 50%. To su posledice borbe protiv korupcije. „Sloboda, to je sloboda reći da su dva i dva četiri, kada je to dato, sve je dato“, rekao je Džordž Orvel u svom čuvenom romanu „1984“. Srpska napredna stranka će uvek slobodno govoriti protiv korupcije i nemilosrdno će se boriti protiv mafije. Đilasovci ne mogu da zastraše ni profesora Atlagića, ni Biljanu Pantić Pilju, ni Miloša Terzića, ni Đorđa Todorovića, ni Uglješu Mrdića, ni Janka Languru, ni Đorđa Dabića, ni Marijana Rističevića, ni Milenka Jovanova, ni Sandru Božić, ni Vladimira Orlića, ni Aleksandra Martinovića, nikoga. Na prvom mestu ne mogu da zastraše predsednika republike, gospodina Aleksandra Vučića. Mogu dehumanizovati njegovu porodicu, mogu pretiti vešanjima, silovanjima, sudovima, revolucijama, krvlju na ulicama, ništa ne vredi, ne pristajemo na autocenzuru, na samoponištavanje. Mogu nas bezuspešno demonizovati, satanizovati, dehumanizovati, mogu pretiti, lagati, podmetati, zastrašivati, mrzeti. I za kraj, Đilasovci nikada neće razumeti stihove Radjarda Kiplinga iz čuvene pesme „Ako“ – Ako možeš da podneseš da čuješ istinu koju si izrekao, izopačenu od podlaca, u zamku za budale. Ako možeš da gledaš tvoje životno delo, srušeno u prah i da ponovo prilegneš na posao sa polomljenim alatom, tada je ceo svet tvoj i sve što je u njemu i što je mnogo više, tada ćeš biti veliki čovek sine moj. Mi to razumemo, živela Srbija. Hvala.
Zahvaljujem. Pre nego što se javi za povredu Poslovnika, da naglasimo da je Milenko Jovanov bar u Kikindi, sada ne znam kako je u starom gradu. Zahvaljujem se, narodnom poslaniku. Sledeći je na listi narodni poslanik Dejan Kesar. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, dame i gospodo narodni poslanici, cenjena ministarko, poštovani građani Srbije, danas govorimo o predlozima kandidata za predsednika, zamenika predsednika, članove Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske medije, kao i za kandidate članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Pred nama su predlozi Vlade i resornog ministra za pravosuđe, za one kandidate koji će u narednim godinama obavljati izuzetno odgovorne funkcije. Želeo bih pre svega da se osvrnem na predloge kandidata za RATEL, da ćemo mi potvrđivanjem ove Odluke, u stvari dati tim licima puni legitimitet da u okviru svojih ovlašćenja organizuju rad i ostvaruju ciljeve koji su u skladu sa Statutom Agencije, a naravno i u skladu sa zakonom. Pred nam su kandidati koji su predloženi od strane Vlade Republike Srbije i to nakon sprovedenog, zakonom utvrđenog javnog konkursa, čime su ispunjeni uslovi za nesmetano funkcionisanje i nesmetano upravljanje tom Agencijom. Čitanjem predložene Odluke možemo zaključiti da se radi o licima koje poseduju kako životnog i stručno iskustvo za obavljanje ovih funkcija. Takođe, možemo utvrditi da se radi o licima koji su veći deo svog radnog veka proveli u oblastima koji predmet regulisanje ove Agencije, kao i da se radi o licima koji iza sebe imaju veliki broj stručnih i naučnih radova, što je jasan pokazatelj da mi biramo pre svega stručne i kvalifikovane kandidate. Kada govorimo o predlozima za članove Veća Agencije za sprečavanje korupcije, moram pre svega da kažem da se pred nama nalazi lista sa 18 kandidata. Postupak, odnosno javni konkurs koji je sproveden pre utvrđivanja konačne liste kandidata je sproveden na veoma visokom nivou transparentnosti počevši od trenutka objavljivanja tog konkursa u sredstvima javnog informisanja, zatim preko postupka testiranja koja je obavili Pravosudna akademija, pa sve do trenutka objavljivanja konačne rang liste. Pre svega, u tom postupku je utvrđeno da se radi o licima koja poseduju stručnost, dostojnost i koji poseduju visok stepen integriteta da svojim znanjem i iskustvom doprinesu još boljem i transparentnijem radu Agencije, a pravi dokaz tome jeste zato što nakon sprovedenog konkursa nije bilo uloženih žalbi. Takođe i u ovom slučaju možemo da kažemo da se radi o licima koji su veći deo svog radnog veka proveli u oblastima koje predmet regulisanja Agencije, među njima ima kako sudija, tako i tužilaca, a tako i lica koji su dugi niz godina radili u Agenciji. Pre svega, želeo bih da kažem da ukoliko pogledamo listu među tim kandidatima se nalazi i Krsman Ilić, koji je nekadašnji Apelacioni javni tužilac u Beogradu, pa i sudija Danica Marinković, koja je javnosti poznata kao istražni sudija koji je dugi niz godina obavljala različite uviđaje i istražne radnje na prostoru KiM, a tu bi pre svega želeo da istaknem slučajeve Klečka i Rača, 1999. godine. Želeo bih da kažem na osnovu svega napred navedenog da mi pre svega danas raspravljamo o ljudima koji imaju visok stepen integriteta, da se u potpunosti suoče sa svim onim izazovima koje očekuje Agenciju. Kada govorimo o izazovima moramo da govorimo o izazovima sa kojima se bori država, a sa kojima se bori i Agencija za sprečavanje korupcije. Država se pre svega bori sa onim izazovima u borbi protiv organizovanog kriminala i korupcije, i sa ovog mesta bi želeo da dam punu podršku svim nadležnim institucijama i vama ministarka, da se izborimo sa ovom pošasti i da nastavimo onim trasiranim putem koji je utvrdio Aleksandar Vučić, kao prvi potpredsednik Vlade, a zadužen za borbu protiv organizovanog kriminala i korupcije. Takođe, izuzetno mi je drago što danas možemo da raspravljamo o izveštajima i predlozima za određena kadrovska rešenja onih organa koji su po zakonu nezavisni, a koji za svoj rad podnose izveštaj Narodnoj skupštini. Takođe, moram da kažem da to ranije nije bio slučaj, i u ranijim skupštinskim sazivima kada SNS nije imala većinu, određeni izveštaji su bili raspravljani po hitnom postupku, određena kadrovska rešenja su bila razmatrana na jedan vrlo netransparentan način, što danas možemo zaključiti da Skupština nije mesto gde se nešto krije, već je Skupština mesto gde građani mogu da dobiju sva neophodna obaveštenja i potrebne informacije u određenim zakonima, sporazumima ili ugovorima. Takođe, sa ovog mesta želeo bih da pohvalim Agenciju za sprečavanje korupcije, pre svega u oblasti međunarodne saradnje i to u oblasti međunarodne saradnje sa međunarodnom organizacijom GREKO, koja u odnosu na Srbiju uputila 13 preporuka, a koju smo mi u vrlo kratkom vremenskom roku sveli na sve preporuke koje se danas odnose na ustavne promene što pokazuje veoma jasnu zrelost države Republike Srbije i njenih nadležnih institucija. U ovom domu Narodne skupštine mi smo usvojili Zakon o lobiranju. Formirao se registar lobista koji građani mogu da pronađu na veb prezentaciji Agencije za sprečavanje korupcije. Takođe, Agencija za sprečavanje korupcije je napravila i veliki pomak u oblasti nevladinog sektora i to donošenjem niza pravilnika kojim se utvrđuje način raspisivanja konkursa u nevladinom sektoru. Ono što je veoma važno reći jeste da je registar imovine funkcionera veoma važan instrument u borbi protiv korupcije i veoma mi je drago što građani u bilo kom trenutku mogu da izvrše uvid u taj isti registar i da pronađu sve neophodne informacije o određenim funkcionerima i o određenoj imovini ukoliko postoji bilo kakva dilema. U prethodnim nedeljama smo u ovom domu usvojili i izmene i dopune Zakona o poreklu imovine koji treba da predstavlja jedan krucijalni instrument u borbi protiv korupcije i u borbi protiv kriminala, tako što ćemo u određenom postupku utvrđivati određenu nesrazmeru ili disproporciju između nečijih prijavljenih prihoda i između nečije pokretne i nepokretne imovine sa druge strane. Jer, ukoliko u tom slučaju postoji određena nesrazmera, možemo, a samo na osnovu činjenica i dokaza govoriti o određenim koruptivnim radnjama, u pogledu kojih nadležni organi moraju odmah da reaguju. Zato moram da kažem da je Agencija za sprečavanje korupcije jeste upravo onaj organ koji je veoma bitan da se otkriju sve koruptivne radnje, da Agencija treba da bude organ koji će signalizirati ostalim nadležnim organima da u određenom slučaju postoji koruptivna radnja i da se to spreči. Isto tako mi je vrlo nerazumljivo kako Agencija nije mogla da utvrdi određene nepravilnosti kod određenih pojedinaca i kod određenih firmi u poslovanju, u periodu od 2010. do 2012. godine. Tu pre svega govorim o svim onim medijskim naslovima, kako kod štampanih, tako kod elektronskih medija, da se mali krug ljudi koji je tada bio blizak DS, enormno obogatio, da su se okoristili o državni budžet i državne resurse, a sve zarad svog ličnog bogaćenja. Govorim upravo o onom krugu ljudi koji su u to vreme bili u vrhu DS, a danas se nalaze na čelu onih stranaka koje se nalaze ispod cenzusa i koje pokušavaju da se vrate na političku scenu, ali bezuspešno. Bezuspešno pokušavaju zato što ih narod u ovom trenutku ne želi da vidi na političkoj sceni. Ne želi da ih vidi zato što je ranijih godina uspeo da čuje i da vidi za sve one koruptivne radnje koje su oni sprovodili, a da su 2012. godine u budžetu Republike Srbije ostavili samo onoliko da se isplati jedna mesečna zarada ili jedna mesečna penzija. Zato sa ovog mesta želim da vas podsetim na akciju, odnosno mogu reći akciju koju je tada sprovodilo Ministarstvo za zaštitu životne sredine, pod nazivom – „Očistimo Srbiju“, pod patronatom nekadašnjeg predsednika Narodne skupštine, a kasnije i ministra, Olivera Dulića. Tada pod izgovorom medijskog oglašavanja, Ministarstvo životne sredine je na jednom sportskom događaju platilo za pano 500 hiljada evra u periodu od dve godine. Nakon toga, samo dva ili tri meseca nakon toga su zakupili još jedan pano u ulici Pop Lukinoj i za to isto platili 500 hiljada evra za period od mesec dana. Većini građana je verovatno poznat izveštaj o pritiscima i kontroli na medije iz 2011. godine, odnosno koji je sastavila Verica Barać, u kome je na jedan jasan i nedvosmislen način opisano i utvrđeno kako se novac građana Srbije koristio od strane tadašnje političke elite i njenih prvaka. Nerazumljivo mi je takođe kako Agencija u tim trenucima nije mogla da ispita određene navode iz ovog i drugih sličnih izveštaja. Dolazim jednostavno do zaključka da u tom trenutku nije postojao ni minimum političke volje da se istraže sve navedene radnje i da se podignu krivične prijave u tim postupcima. Možemo svi da se zapitamo zašto? Zato što u tom trenutku je bio isuviše veliki pritisak tadašnje DS i pojedinaca iz vrha DS da se sakriju svi oni marifetluci koji su njima doneli veliki broj stanova na ekskluzivnim lokacijama i najskuplje automobile koje danas voze i to sve od našeg i vašeg novca dragi građani Srbije. Nikako ne bih želeo da ovo shvatite kao bilo kakav oblik pritiska, ali narod Srbije želi da svi ovi drugi navodi se istraže i da ukoliko postoje elementi korupcije, da se određena lica procesuiraju. Naravno, u danu za glasanje ću podržati obe predložene odluke, a kada govorimo o odluci za članove Veća Agencije za korupciju, želim da kažem da stojim u veri da će kandidati za Agenciju svojim stručnim kvalifikacijama, integritetom pokušati da problem korupcije svedu na najmanju moguću šansu i mogućnost za određene interesne grupe i pojedince. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Uglješa Mrdić.
Uvažena predsedavajuća, uvažene kolege narodni poslanici, uvažena ministarko gospođo Popović sa svojim saradnikom gospodinom Vinšom, dragi građani Srbije, u pravu je moj kolega Nebojša Bakarec kada je rekao prilikom svog obraćanja da nema straha kod poslanika Srpske napredne stranke i kod našeg predsednika Aleksandra Vučića kada je u pitanju borba protiv mafije. Nema straha jer možemo samo i da se izborimo sa mafijom ako nemamo taj strah. Što se tiče današnjih tačaka dnevnog reda i rada Agencije, RATEL-a i Agencije za sprečavanje korupcije apsolutno podržavam i to ću da uradim javno u Danu za glasanje predloge. Što se tiče članova Upravnog odbora za RATEL i što se tiče izbor članova veća Agencije za sprečavanje korupcije, Agencije koja je jedna od najvažnijih karika u borbi protiv korupcije. Kao što to radi Agencija, kao što to radi Ministarstvo pravde koje vi gospođo Popović uspešno vodite nekoliko meseci, kao što su to radili i vaši prethodnici gospođa Kuburović i gospodin Selaković, kao što i Ministarstvo unutrašnjih poslova predvođeno Aleksandrom Vulinom i Bezbednosno-informativna agencija predvođena Bratislavom Gašićem ima odlične rezultate što se tiče borbe protiv korupcije, a inače ta borba može samo i da ima rezultate ako vi svi iz tih institucija zajedno sarađujete. Imate ozbiljnog protivnika, imate ozbiljnu mafijašku organizaciju protiv sebe. Ne vi, nego svi mi, svi mi koji želimo dobro Srbiji. Znate kako, mafija ne pita ni za veru, ni za naciju, ni za političko opredeljenje. Isto tako mafijaške organizacije kad hoće da ostvare svoj interes ne pitaju ni za veru, ni za naciju, ni ko pripada kojoj političkoj stranci. Zato danas imamo situaciju, ovakvu, da je uznemiren deo javnosti kod bivšeg režima. Deo bivšeg režima, deo državnih struktura i mafijaške organizacije u Srbiji zajedno sa svojim pipcima po raznim strukturama su uznemireni. Zato se danas uznemirila i Marinika Tepić, pa na sraman način govori o prisluškivanju predsednika Srbije Aleksandra Vučića. Zato se uznemirio Dragan Đilas i Dragan Šolak koji preko svojih medija daju punu podršku raznim profesorima i onima koji kritikuju ne SNS, ne predsednika Vučića, nego borbu protiv mafije. Pa, dragi građani Srbije dokazano je, i ovom prilikom čestitam i radnoj grupi MUP-a gde su policajci profesionalno odradili svoj posao, gde je dokazano da smo imali 1.572 slučaja nelegalnog i sramnog prisluškivanja predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice. Možete zamisliti kako bi se osećao neko od nas kome prisluškuju oca, brata i sina? Oni su imali samo jednu želju, da obore predsednika Aleksandra Vučića sa vlasti na ovaj ili onaj način, ili političkim putem ili likvidacijom. Na sreću to im nije uspelo i daće Bog da im nikad ne uspe. Zato mi moramo da ukažemo na sve mafijaške pipke u raznim organizacijama, jer oni su postali agresivni. Evo i advokat Gajić crta metu na čelu našeg predsednika. Oni ne miruju, a sami su bili učesnici raznih korupcionaških afera. Da ne oduzimam sad ovde vreme, da ne podsećam na afere Demokratske stranke, bivšeg režima do 2012. godine. Oteli su ne milione, ne stotine miliona, nego milijarde evra su pokrali od građana Srbije. Imali smo ne lošu, nego zločinačku privatizaciju dvehiljaditih godina i brojne druge afere. Urušavali su jednu po jednu instituciju. Gospođo Popović i sami znate, na kraju su urušili i pravosuđe. Da nije bilo političkih promena 2012. godine pitanje je da li bi danas imalo smisla i da postoji Ministarstvo pravde, jer su oni imali pipke svuda. 28/2 JJ/IĆ Oni su ne samo birali svoje ljude po političkoj liniji u Agenciji, tada se zvala – za borbu protiv korupcije, čini mi se da je osnovana 2009. ili 2010. godine, oni su birali sudije i tužioce njima poželjne ljude na sastancima opštinskih i gradskih odbora DS i njihovih satelita u strankama nekadašnjeg DOS-a. To je vreme prošlo, sada je došlo novo vreme, ne došlo, nego to novo vreme je došlo 2012. godine a sada je, i svedoci smo toga, najjača borba protiv mafije u istoriji ne moderne, nego uopšte u istoriji Srbije. Zato moramo da damo podršku ne samo na ove kadrovske predloge, jer je Agencija za sprečavanje korupcije samo jedna od karika u toj borbi, nego moramo dati i podršku i onim čestitim, a takvih je većina ljudi zaposlenih i u pravosuđu i u bezbednosnim strukturama i u MUP-u, koji čestito, hrabro, snažno, jako, kao što su rekli i moji prethodnici, bez straha bore se protiv korupcije. Borba protiv korupcije je preduslov borbe protiv mafije. Što se tiče opštine sa koje dolazim, Vračara, imamo strašnu situaciju, pipci pojedinih klanova su bili svuda. Na sreću, MUP, BIA i svi koji su učestvovali razbijaju jedan po jedan pipak tog klana. Nadam se da će sada da se jasno pokaže čija je to Velja Nevolja, čija je sve nevolja Velja Belivuk i što se tiče bivšeg režima i što se tiče saradničke grupe u MUP i drugim institucijama da vidimo ko je to sve Velji Nevolji pomagao. Kad kažem Velja Nevolja, mislim i na one pored, iznad i ispod njega, sve one sa kojima je sarađivao i sve one koji su mu pomagali. Mi smo ovih dana svedoci hapšenja. Nadležni organi rade svoj posao. Ovom prilikom im pružam punu podršku sa željom da se sve istraži do kraja, pa da vidimo ko je sarađivao sa Veljom Nevoljom. Pazite, imamo jednu ozbiljnu situaciju u Srbiji, pojedini mafijaški klanovi i klan Eleza i klan Velje Belivuka i njihovi saradnici i njihove mini grupe razne, ne u Srbiji nego po regionu, prvo su želeli da zavladaju Srbijom, što se tiče kontrole tokova raznih kriminalnih aktivnosti i šverca narkotika. Ni to im nije bilo dovoljno, onda su zajedno sa ljudima iz državnih struktura, a otkriće istraga do kraja i te kako ko je sve tu bio, zarađivali su milione, desetine i stotine miliona. Ni to im nije bilo dovoljno, nego su želeli da naprave politički prevrat i da likvidiraju predsednika Aleksandra Vučića. To ne može zato što Aleksandar Vučić ima najjače obezbeđenje u Srbiji. Znate ko je glavno obezbeđenje Aleksandra Vučića. To nema nijedan lider u Evropi. To je narod. Narod čuva našeg predsednika, a mi smo ovde narodni tribuni koji o tome govorimo. Narod je uz Aleksandra Vučića. Narod je apsolutnom većinom i uz Aleksandra Vučića i uz Vladu Republike Srbije i za borbu protiv mafije. Zato treba, ne danas, nego svaki dan sve jače i jače da pružamo podršku i Vladi Srbije i predsedniku Aleksandru Vučiću u borbi protiv mafije. U borbi protiv mafije moramo da pobedimo, tu nema stajanja, ide se do kraja. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeći na listi je narodni poslanik, Tomislav Janković. Izvolite.
Uvažena ministarko sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, danas ću govoriti o Predlogu zakona, odnosno odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge. Pre svega dozvolite da vas ponovo ovde u domu Narodne skupštine podsetim malo o istorijatu razvoja kako poštanskog tako i telekomunikacionog saobraćaja u Srbiji. Počeci datiraju više od dva veka unazad i vezuju se za potrebu za sigurnim i blagovremenim prenosom važnih poruka srpskih vojskovođa i vladara. Tako da je 1805. godine za vreme Prvog srpskog ustanka se organizuje mreža za prenos pisama, a 1811. godine se otvaraju takozvane mezulane, to su bile preteče današnjih pošta. Sedmog juna 1840. godine je jedan vrlo važan datum. Tada je počeo javni poštanski saobraćaj i tada je otvorena prva pošta u Beogradu na Kalemegdanu. Godine 1843. godine se stvara jedan zakon koji definiše osnovne principe pošte kao javne službe. On se zvao „Ustrojenije poštanskog zavedenija“ ili „Uređenje poštanske službe.“ To se desilo pre 178 godina. Znači, država Srbija je skoro pre dva veka imala jedan zakon koji je uređivao poštanski saobraćaj i tada je bila jedna ozbiljna država, kao i danas. Godine 1885. se uvodi telegrafski saobraćaj slanjem prvog telegrama na relaciji Beograd-Kragujevac, odnosno Kragujevac-Beograd. Ta godina i taj datum su vezani za razvoj srpskih telekomunikacija. Godine 1874. Srbija je jedna od 22 zemalja sveta koje osnivaju Svetski poštanski savez i tako iz godine u godinu, iz decenije u deceniju razvijaju se, kako poštanske, tako i telekomunikacione usluge na prostoru naše zemlje. Godine 1989. godine se osniva Javno preduzeće PTT saobraćaja Srbija, a osam godina kasnije on se transformiše u holding, tako da imamo dva preduzeća „Pošta Srbija“ i „Telekom Srbija“ koji posluje kao samostalni privredni subjekat. Kako su se razvijale poštanske i telekomunikacione usluge samim tim javlja se više operatera na tržištu i javlja se tržišna utakmica. Zato je bilo veoma važno da se ova oblast uredi kako bi se omogućilo, pre svega uspešno sprovođenje liberalizacije u sektoru telekomunikacija ili poštanskih usluga. Kada govorimo o uređenju jedne oblasti treba da imamo na umu, pre svega, tri stvari. To je zakonski okvir, zatim institucije i ljudski faktor. Ja ću prvo govoriti o tom ljudskom faktoru. Ljudski faktor je osnov uspešnog sprovođenja zakona i upravljanja svim institucijama i sve polazi od ljudi, od njihovog rada, njihove marljivosti, posvećenosti, stručnosti. Mene lično raduje što je Dragan Kovačević ponovo predložen za predsednika Upravnog odbora RATEL-a, jer se radi o jednom čoveku koji ima veliko i bogato iskustvo, kako životno tako i radno, profesionalno. To se vidi u biografiji koja je priložena u kandidaturi. Obzirom da i sam potičem iz PTT sistema, dobro poznajem ono što je gospodin Kovačević radio, upoznat sam sa svim rezultatima njegovog rada. On je obavljao značajni niz funkcija u svom radnom veku. Bio je direktor OUR-a u Rumi, zatim direktor Radne jedinice Sremska Mitrovica, direktor Direkcije za mreže u „Telekomu Srbija“, a 2004. godine postaje i generalni direktor „Pošte Srbije“. Poštom se ponovo vraća u Telekom, a 2010. godine odlazi na čelo „Iritela“, jedne privatne kompanije, gde se nalazi i danas. Danas, moje kolege koje rade u poštama Srbije i Radnoj jedinici Sremska Mitrovica se puno hvale, govore o gospodinu Kovačeviću, o njegovom radu, o njegovoj stručnosti, ali pre svega o njegovom odnosu prema zaposlenima. Ja sam imao lično zadovoljstvo i čast da 2004. godine budem izabran za najboljeg radnika „Pošte Srbije“ i lično sam dobio od gospodina Kovačevića jedno priznanje, jednu nagradu. Mislim da to dovoljno govori koliko je jedan čovek kao rukovodilac, jedan direktor Javnog preduzeća, kao što je Pošta Srbije, vodi računa o kadrovima i koliko je posvećen radu i koliko daje na značaju svakom čoveku koji radi u velikom sistemu. Mogu da sa puno odgovornosti tvrdim da je on najbolji kandidat za predsednika Upravnog odbora, jer je on radio i u okviru „Pošte Srbije“, „Telekoma Srbija“, u privatnom sektoru i kao što je danas rekla, uvažena ministarka, gospođa Matić, on je zaista najbolji stručnjak koji može da bude predsednik Upravnog odbora. Detaljno sam pročitao i biografije ostalih kandidata i zaista se radi o ljudima, vrhunskim profesionalcima koji će, verujem uspešno obavljati članstvo u Upravnom odboru RATEL-a. Kada govorimo o okviru, odnosno institucijama, tu, pre svega, mislim na operatore koji se javljaju na tržištu telekomunikacija i poštanskog saobraćaja. Mi smo na kraju 2019. godine, imala pored „Telekoma Srbije“, koji je najveći operator još 40 operatora koji se bave uslugama fiksne telefonije. Imamo tri mrežna operatora usluga mobilne telefonije. To su „Telekom Srbija“, „Telenor“, „VIP“ i dva virtuelna mobilna operatora. Kada govorimo o tržištu poštanskih usluga, tu postoji 59 operatora komercijalnih usluga uključujući „Poštu Srbije“ kao javni poštanski operator. Kada govorimo o zakonskom okviru, ja ću svoj akcenat staviti na Zakon o poštanskim uslugama. To je zakon iz 2019. godine. U potpunosti razumem da smo ovde u izveštaju koji je RATEL nama dostavio, i uopšte u razgovoru o razvoju poštanskih i telekomunikacionih usluga više vreme posvetili telekomunikacijama. One su danas dosta naprednije, dosta novac se više ulaže, ali i više se dobija vezano za telekomunikacije. Mislim da je ovaj sektor poštanskih usluga možda malo po strani i da treba više da obratimo pažnju, pre svega na zakonski okvir i šta je to što on donosi. Mogu da kažem da se ovaj zakon ne odnosi podjednako na „Poštu Srbije“ kao javnog operatora i na ostale operatore na tržištu koji se javljaju, jer, pre svega, oni u jednom manjem obimu ne poštuju zakon. Tu mislim da je vrlo važna uloga Agencije da reaguje i da svojim izveštajima predstavi realno stanje. Navešću samo neke članove zakona za koje smatram da je potrebno posebno obratiti pažnju. Član 2. Zakona o poštanskom saobraćaju kaže – da se obavljanje poštanskih usluga zasniva na načelima. U stavu 4. – obezbeđivanje uslova za ravnopravno poslovanje poštanskih operatora, a u stavu 10. – obezbeđivanje održivosti univerzalne poštanske usluge. U članu 3. stav 6. – javni poštanski operator je pravno lice sa obavezom obavljanja univerzalnih poštanskih usluga i pravo na obavljanje rezervnih poštanskih usluga. U članu 18. se definiše univerzalna poštanska usluga, a za obavljanje ove usluge se ovlašćuje Javno preduzeće „Pošta Srbija“. Član 24. definiše rezervisanu poštansku uslugu koja je poverena javnom operatoru i u stavu 1. kaže da – prijem ili prerada ili prevoz i uručenje pismonosnih pošiljaka manje do 50 grama. Zašto je ovo važno? U samom procesu razdvajanje „Telekoma“ od „Pošte“ i kada je pristupila proces liberalizacije, kada „Pošta“ više nije sam operator na tržištu imala je monopol na one pošiljke do 100 grama. Danas je do 50 grama. Smatram da smo vrlo brzo smanjili taj prag od 100 grama do 50 grama, jer „Pošta Srbije“ kao javni operator sa puno odgovornosti, tvrdim da nije u potpunosti bila spremna za ovu tržišnu utakmicu. Deo zakona koji određuje poštarinu je definisan članovima od 29. do 34. Član 29. kaže - Agencija utvrđuje jedinstvene tarifne stavove prema stopi mase poštanskih pošiljaka i vrstama poštanskih usluga iz oblasti univerzalne poštanske usluge. Član 31. kaže – poštarina za poštanske usluge biće određena tako da ne predstavlja nepravičnu cenu u smislu zakona kojim se uređuje zaštita konkurencije. U slučaju kada Agencija dođe do saznanja da poštarina nije određena u skladu sa stavom 1. ovog člana, bez odlaganja će obavestiti nadležni organ za zaštitu konkurencije i tražiti njegovo mišljenje ili predložiti pokretanje postupka u slučajevima sprečavanja ili narušavanja konkurencije kada je reč o poštanskom operatoru koji ima dominantniji položaj na tržištu. Član 48. zakona govori da u slučaju neuspele dostave registrovane poštanske pošiljke poštanski operator je dužan da ostavi izveštaj o prispeću pošiljke koji sadrži obaveštenje o roku i gde primalac može preuzetu poštansku pošiljku. Zašto navodim ove članove zakona? Kao zaposlen u poštama Srbije, imao sam prilike da obavljam niz raznih funkcija. Jedna od njih je bila i posao upravnika Pošte prvog reda, 22320 u Inđiji. Često u kontaktu sa korisnicima sam dobijao informacije da pojedini operatori se ne pridržavaju propisa, kako u domenu rezervisanih poštanskih usluga, tako u delu nepoštovanja sopstvenog cenovnika. To ima za posledicu narušavanje načela definisan članom 2. Zakona koji sam upravo naveo. Bez obzira što javni poštanski operator ima ekskluzivno pravo na rezervisanu uslugu, to je usluga mase do 50 grama, pojedina javna komunalna preduzeća se ne pridržavaju zakona i sama su dostavljala račune za svoje usluge, što je protivno zakonskim načelima. Opštinska uprava Inđija, 2008. i 2012. godine, pored upozorenja da krši zakon je sama dostavljala građanima pozive za glasanje na lokalnim parlamentarnim i predsedničkim izborima, a svi znamo u to vreme da je predsednik opštine Inđija bio i … Demokratske stranke, Goran Ješić, koji nije poštovao zakon i to je dokaz koliko se ta bivša koalicija odnosila prema državi Srbiji, ali i prema svim njenim institucijama, uključujući i „Poštu Srbije“. Javni poštanski operater, „Pošta Srbije“ mora striktno da primenjuje cenovnik za svoje usluge u koliko zaposleni, bukvalno, za jedan gram ne naplati dobro poštarinu, on dolazi u jednu vrstu problema, može da bude sankcionisan, kako od rukovodioca, tako od sektora interne revizije, dok pojedini poštanski operatori sami određuju cenovnik, odnosno sami određuju masu, samim tim i utiču na konkurenciju na tržištu. Naravno da to nije dobro i to treba da se iskoreni, pre svega, tu vidim uticaj i značaj ove Agencije, da reguliše ovu oblast. Jedino javni poštanski operator posle neuspelog pokušaja dostavi pošiljaka, ostavlja izveštaj o prispeću pošiljke, dok ostali operatori na tržištu putem telefonskog poziva obaveštavaju korisnike o narednoj dostavi, samim tim i krše član 48. zakona i vrlo često se korisnici poštanskih usluga bune i često su u nedoumici kada i gde mogu da određenu poštansku pošiljku dobiju ukoliko dobijaju putem nekih drugim operatora. Ovo su samo neki od primera gde ostali učesnici na tržištu ne primenjuju zakon i gde Agencija treba da reaguje kako poštanski operater javni, „Pošta Srbije“ ne bi bila u nepovoljnoj situaciji i poziciji od ostalih operatora na tržištu. Da se razumemo, ja nisam protivnik liberalizacije i postojanja konkurencije, ona je potrebna, ona treba da postoji i nužna je, ali mi kao predstavnici građana, kao narodni poslanici moramo da vodimo računa o javnom dobru, a javni poštanski operater to upravo jeste - jedno javno veliko dobro koje je od velikog značaja kako za ekonomski razvoj Srbije, ali i za bezbednost Srbije u celini. Naravno, u danu za glasanje ja ću podržati predložene kandidate sa željom za uspešan rad. Hvala.
Zahvaljujem se narodnom poslaniku Tomislavu Jankoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković. Izvolite.
Poštovana predsedavajuća, poštovani predstavnici Ministarstva pravde, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, današnja tema i sve ono o čemu diskutujemo danas iz mog nekog ugla posmatranja mislim da nam nije dovoljno ovo vreme koje danas imamo, jer su teme zaista i ozbiljne i od velikog značaja za građane Srbije, a i u prethodnim diskusijama mogli smo da čujemo kakvih primera smo imali u prošlosti i šta se dešavalo i zašto se ovolika pažnja posvećuje i RATEL-u, ali i kadrovskim rešenjima koja se tiču izbora članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Mislim da smo u prethodnih nekoliko sati, koliko traje ova diskusija, čuli bezbroj primera i nisam siguran o kojoj temi bismo morali više da razgovaramo, ali ja ću se opredeliti da u svojoj diskusiji samo prođem kroz neke stvari koje najviše tište i muče građane Srbije i da prođemo kroz one teme na koje ja svakodnevno nailazim u razgovoru sa ljudima koje sretnem na ulici ili u razgovoru sa ljudima koji me poznaju. Kada govorimo o RATEL-u i pričamo o njihovom smislu postojanja, uvek negde ljudi u diskusiji pominju medije, uslove u kojima rade mediji, slobodu medija, kako se koji mediji ophode prema izveštavanju i prema informisanju građana i uvek negde te informacije provejavaju, ali na konkretna pitanja, konkretne primere, kao što izvodi moj kolega gospodin Marijan Rističević, najčešće ne dobijemo odgovor. Egzaktni primeri koji pokazuju na apsurde, nelogičnosti, egzaktni primeri koji pokazuju kako ista pravila ne važe za sve, kako je neko povlašćen, kako je neko kažnjen, jasno nam pokazuju koliko na tom planu moramo da radimo mnogo više i ne samo kao društvo, već i ljudi koji sede u tim institucijama moraju svojim predlozima, moraju svojim mišljenjem da pomognu i nama kao Skupštini, kao poslanicima da izađu u susret i sve kritike koje mi ovde iznesemo, mišljenja, da uvaže i da ih nekako pretoče u dela i konkretan rezultat, jer je to u interesu građana Srbije. Kada pričamo o tome da pojedini mediji povređuju osnovna ljudska prava nama koji predstavljamo SNS ili sedimo u parlamentu Narodne skupštine, kada pričamo o tome da se ugrožava bezbednost predsednika Aleksandra Vučića i njegove porodice to sve provejava i negde se to ne shvata dovoljno ozbiljno. Međutim, kada imate situaciju da se neke stvari izjednače, dobijete najoštriju moguću reakciju svih medija pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa, a zatim i njegovih stranaka, saradnika, koalicionih partnera i bivših partnera iz režima DS koji danas pretenduju da se vrate na vlast. O čemu se radi? Juče je izašla u javnost vest da je otac jednog nestalog mladića dobio poziv, da mu se izvesno lice predstavilo kao Veljko, da ga je uputilo na jedan portal kome će se javiti i gde će moći da da svoju izjavu. Radi se o portalu KRIK, ili kako se oni sad već definišu, i mnogi mediji su to danas i juče preneli. Dakle, izjavu tog čoveka. Brže-bolje utrkivali su se sledbenici Dragana Đilasa, zajedno sa svojim drugim portalima, drugim novinama, drugim kanalima i svim ostalim aparatima koje imaju u svojim rukama, ko će brže-bolje to da osudi i ko će brže-bolje to da napadne. Jedan od retkih, a jedan od nas 250 poslanika u sali, koji je samo izveo primer kako sada važe dvostruki aršini, od sinoć je predmet najmonstruoznije kampanje i protiv njega se vodi sada hajka. Radi se o gospodinu Vladimiru Orliću, potpredsedniku Narodne skupštine, narodnom poslaniku SNS, čiji je jedini greh juče bio što je naveo egzaktan primer. Radi istine u javnosti ja ću samo pročitati šta je gospodin Orlić napisao i zbog čega ga danas i juče satanizuju svi oni koji na taj način žele da se dodvore Draganu Đilasu. Dakle: „Tajkunski mediji, njihovi saučesnici koji svi skupa služe jedino tome da besomučno vode hajku kroz bedne pokušaje da kriminalizuju i oklevetaju jednu porodicu“, dakle porodicu Aleksandra Vučića i ništa nije slagao, jer svedoci smo tome, ne mesecima, već godinama unazad, „sad zapomažu iz jame koju su drugima iskopali“. Dakle, znate za narodnu umotvorinu – ko drugome jamu kopa, sam u nju upada. „Opasno je kada kažu da imaš veze sa kriminalom. Ma, je li, od kad to?“ Dakle, gospodin Orlić je samo izvukao paralelu i postavio u istu ravan ono o čemu mi pričamo godinama unazad. Dakle, strašno je ako neki štampani mediji prenesu izjavu jednog čoveka. To je toliko strašno i ti mediji moraju da se ugase, njihovi rukovodioci i urednici da se procesuiraju, a o čemu pričam pročitaću vam kasnije, a nije problem kada se na njihovim televizijama u emisijama satima i tako danima kriminalizuje porodica Aleksandra Vučića sa sve Andrejem Vučićem, sa sve Danilom Vučićem, pa sa sve onim slikama sa kojekakvim osuđenim kriminalcima koji stoje u pozadini, koji su pravnosnažno i osuđeni i koji se ne mogu nikako dovesti u isti kontekst sa Danilom Vučićem. Dakle, to nije isto i veliki je problem, poštovani građani Srbije, što vi sada nemate ni pravo da ukažete da se godinama unazad baca ljaga i kriminalizuje porodica Vučić, a kada jedan medij samo prenese izjavu, to ispada atak na te medije i to ispada atak na te novinare. Oni se osećaju ugroženo i u opasnosti, a kako se oseća porodica Aleksandra Vučića i kako se oseća njegov sin kada danima, nedeljama, mesecima i godinama unazad mediji pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa učestvuju u njegovoj i kriminalizaciji, pa bogami u nekim segmentima i u satanizaciji? Da ovde nije kraj vrhunca tom licemerju i opasnosti koju sebi daje za pravo Dragan Đilas da sprovodi u budućnosti, govori i saopštenje njegove stranke, gde on sada hvali taj portal KRIK i u poslednjem pasusu zaključuju – Stranka slobode i pravde zahteva od tužilaštva momentalno procesuiranje glavnih urednika tabloida koji su svesno i sa namerom svojim lažnim objavama ugrozili novinare KRIK-a. Dakle, ljudi koji godinama unazad lažu naciju da postoji neka diskriminacija, neka cenzura medija, ovde jasno pokazuju i žele da se pojedini mediji zatvore i ugase, a da se njihovi urednici procesuiraju, pohapse ili kako god to oni definisali. Da on nije sam u ovome, dojučerašnji njegov neprijatelj u raspadu te DS jeste i njegov sada sledbenik, pa više nisam ni siguran ko će se još pojaviti, jer je Boris Tadić imao jedno saopštenje, pa je to saopštenje menjao, ali onda se pojavio Lutovac, plaćenik Dragana Đilasa, pa je informativna služba DS nastavila u tom duhu i oni sada pozivaju isto na odgovornost da, ne daj Bože, ukoliko se desi nešto tim novinarima, direktno svi budu odgovorni. Da napravimo samo razliku. Nikada nijedan novinar, niti građanin Srbije ne sme da bude ugrožen zbog onoga što piše, izveštava ili kako god to želite da definišete, ali svako mora da nosi odgovornost za izgovorenu reč. Ukoliko ste izneli neistinu, ukoliko ste nekog namerno ugrozili, tendenciozno, ja se slažem da morate odgovarati, ali, nažalost, iz primera koji je navodio gospodin Rističević, za pojedine medije pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa očigledno ni naš zakon, a ni onaj u Luksemburgu nije odgovarajući. Oni ne mogu da podležu tome. Ovde se radi o egzaktnoj nepravdi i zato želim da građani čuju ovakve primere i da znaju. Ovde nije kraj svega ovoga, jer je od sinoć Vladimir Orlić, naš kolega narodni poslanik, predmet jednog, pa može se reći čerupanja, organizovane hajke i pokušaja da se njegov tvit, njegova izjava istrgne iz konteksta. Zašto? Samo zato što je rekao istinu. To je mnogo veliki problem. Ispostavi se da vi kao narodni poslanik ili kao neko ko pripada SNS, apsolutno nemate pravo ništa da kažete, već samo morate da nemo ćutite i primate udarce, pa čak i da na njihove laži ne odgovarate. Pa, žao mi je, oko toga se nikada nećemo složiti. Što se tiče kadrova i kadrovskih rešenja u vezi sa korupcijom, mislim da su moje kolege prethodni govornici izneli mnogo primera, ja se na to se neću posebno osvrtati, jer u diskusiji o dopuni Zakona o poreklu imovine, mislim da sam rekao mnogo toga, ali ljudima koji će biti izabrani sutra u danu za glasanje, želim da, pre svega, poručim da budu mnogo uspešniji nego njihovi prethodnici i da svoju funkciju obavljaju u skladu sa tim da svako mora biti jednak pred zakonom. Nadam se da će ovaj Zakon o poreklu imovine, koji stupa na snagu, čini mi se, u petak, da sve ovo što se bude dešavalo u narednom periodu će jasno pokazati da niko nije zaštićen i da partijska knjižica nikoga ne štiti. Ali, ne možemo da o korupciji pričamo na taj način a da ne prenebregnemo osobu koja je sinonim za korupciju u našoj zemlji, a to je Dragan Đilas. O njegovim aferama, proneverenim parama, nameštenim tenderima i o svemu što je radio dok je bio gradonačelnik Beograda, mislim da sam stotinu puta diskutovao i ja i moje kolege. Nekako poslednju nadu imamo u ovom zakonu, jer do sada ama baš niko nije našao za shodno da proveri kako se od propalog preduzetnika, prodavca žvakaćih guma, pa sada čusmo perača prozora, dolazi do najbogatijeg čoveka u ovom delu Evrope. Kako to da vaša imperija počinje da raste srazmerno tome kada ulazite u politiku? Radi istine, čovek je prijavio, kada je ulazio u politiku, 74 hiljade evra ušteđevine, polovan automobil SAB i ženinu kuću. Godine 2018. kada su bili izbori za Skupštinu grada, u kojoj sam ja danas odbornik i šef odborničke grupe SNS, čovek je sam prijavio, dakle, to je ova hrpa papira, ne želim sada ovde da čitam i da ne oduzimam vreme i na to, samo u nekretninama prijavio 25 miliona evra. Voleo bih da mi neko objasni kojom logikom se dolazi do toga? Kako i na koji način se vi za osam godina toliko obogatite? Da, prodao je SAB-a, verovatno, što kaže kolega Jovanov, verovatno. Onda mi objasnite, ako učešćem u politici i na vlasti ste bili tih nekih osam godina, a zaradili samo u nekretninama, i to ono što ste prijavili, 25 miliona evra, prostom matematikom, vi ste zarađivali negde oko tri miliona evra godišnje. Objasnite mi kako? Niste ni nekakav fudbale, niste ni košarkaš, ne znam ni da ste bili IT stručnjak, ni da je ta industrija bila toliko razvijena tih godina, pa me zanima kako ste uspeli tolike pare da zaradite? Nažalost, na ova naša pitanja svi su ostali nemi, ali se nadam da će ovaj zakon, koji stupa na snagu u petak, pokrenuti mnoga pitanja, a i da će, Boga mi, ovi ljudi koje budemo birali sutra, se pozabaviti ne samo ovim primerom, već bilo kakvom sličnom pojavom u našem društvu, sa koje god strane dolazili. Mislim da je tu politika SNS egzaktna i da je predsednik Aleksandar Vučić jasan kada obračun sa mafijom, organizovanim kriminalom, korupcijom, ne sme biti selektivan, već se mora obračunati do kraja. Da sve ovo što se dešava poslednjih dana i nedelja u našoj zemlji je uznemirilo već pominjanog Dragana Đilasa, pokazuju primeri koji su se danas desili i pokazuju kolika je nervoza u redovima predstavnika bivšeg režima, tada okupljenog u DS, a sada razbijen u više stranaka, te smo danas, mislim da je to kolega Mrdić pomenuo, doživeli još jednu izjavu onog Vladimira Gajića. Za tog čoveka sam čuo prvi put kada je pominjan u onoj aferi Geneks, kada je hapšen zbog toga što je podstrekivao na proneveru 62 miliona dinara. To je čovek koji je u svojim javnim izlaganjima više puta i uvredio i pozivao na linč i ubistvo svojih političkih neistomišljenika, ali kada imate nekog takvog ko se već u više navrata diskreditovao kao ličnost, onda vam je jasno da njegova namera mora uvek biti krajnja i da je uvek zlonamerna. On je danas dao za sebi pravo da još jednom nacrta metu na predsedniku Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici izjavom, naravno, i da na taj način borbu države protiv mafije omalovaži, da je relativizuje, izjavom da ovo nije obračun protiv mafije, već da se Aleksandar Vučić bori protiv konkurencije. Imao sam ne mnogo godina kada je ubijen premijer Zoran Đinđić, ali se sećam i na internetu sam našao slične članke, slična pisanja kada je tada premijer Zoran Đinđić stavljan u isti koš sa mafijom. Danas se to radi mesecima i godinama unazad. Ovo je još jedan u nizu pokazatelja organizovanih i orkestriranih napada na predsednika Aleksandra Vučića. Da u svemu tome nije sam, morala je da se dokaže i već pominjana Marinika Tepić, koja je na platnom spisku i zaposlena u jednoj od prebogatih firmi Dragana Đilasa, koja je na konferenciji za štampu opet iznela niz neistina, a to je osoba koju su čak zbog njenih laži morali da demantuju iz Ministarstva spoljnih poslova Ruske Federacije. Da vas ne podsećam za onu čuvenu blamantnu izjavu da se u Moroviću nalazi plantaža marihuane, ono bile koke nosilje. Da vas ne podsećam kakve je neistine izgovarala i o Krušiku i o Jovanjici, zajedno sa onim Aleksićem, pa je Aleksić sad dokazani lažov, jer je sud utvrdio da nikakve veze ni Aleksandar, ni Andrej Vučić nemaju sa tim. Osoba koja je ovoj Skupštini potpisala i podnela predlog rezolucije o genocidu u Srebrenici, osoba koja je svoje veze sa kriminogenim facama koristila da bi pretila i zastrašivala novinare u Pančevu i na taj način ih iselila, evo, to su slike sa ovim gospodinom, ako se može tako nazvati, osoba koja zastupa interese Dragana Đilasa, koji sedi pored čoveka koji je uhapšen za 66 kilograma marihuane, osoba koja zastupa i brani interes i promoviše Dragana Đilasa, čiji je bivši šurak ili u tom trenutku šurak uhapšen sa većom količinom kokaina na Brankovom mostu, osoba kojoj je šef, gazda i čovek koji je isplaćuje se slika sa ovim Japancem, a znamo svi ko je i šta je, danas poslednjim trzajem nekakve političke histerije pokušava da još jednom kriminalizuje Aleksandra Vučića u temi koja je već razjašnjena, a to je tema prisluškivanja. Kao što smo mogli da čujemo, u tih 1572 razgovora, koji su snimljeni ili kako god, ništa diskreditujuće po Aleksandra Vučića ili njegovu porodicu ne postoji. Ali, džaba vi to i dokazali, kada Marinika Tepić nema problem da izgovori neistinu, kada joj razbijete tu neistinu istinom, ona se nasmeje, nastavi dalje i tu laž zatrpava nekom novom. Ovo sve sam morao da iznesem iz prostog razloga što je danas takav dan da u histeriji i u preteranoj nervozi u tom delu opozicije, a pre svega predstavnicima bivšeg režima DS ne postoji stvar koju neće izmisliti ne bi li nekako diskreditovali sve ono što radi Vlada Srbije, što rade pripadnici MUP, a pre svega što je obećao Aleksandar Vučić. Sa time ću završiti, svim kandidatima koji budu sutra izabrani na ove pozicije i ova kadrovska rešenja koja budu doneta, želim mnogo sreće i uspeha u radu i želim im da se uvek vode interesom građana Srbije, jer su za to i birani. Vama, poštovana ministarka, želim mnogo hrabrosti da u ovoj borbi istrajete i da sledeći politiku predsednika Aleksandra Vučića, od naše zemlje učinite još lepše i još bezbednije mesto za život, jer samo poštovanjem zakona, pravde i sankcionisanjem svih onih koji čine krivična dela, moći ćemo da stvaramo Srbiju za našu decu onakvu baš kakvu želimo. Hvala vam. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća, uvažena ministarko sa saradnikom, dame i gospodo poslanici, ja ću danas govoriti o predlogu kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije. Naime, osamnaest članova je predloženo na vrlo transparentan način, tako da tu nema šta da se doda. Vršene su provere, ovi ljudi su provereni, tu ima dosta sudija. Ja sam sigurna da će oni časno i odgovorno raditi svoj posao, što očekujem i od naše ministarke, njenih saradnika, od pravosuđa i tužilaštva. Naime, SNS ima nultu toleranciju na korupciju, što je jedan od ciljeva SNS. Meni se to jako dopada, jer niko nije pošteđen, niti tajkuni, niti bilo ko, obični građani, ni mi funkcioneri, niko. I tako treba da bude. Zašto? Zato što upravo sada imamo razmirice, odnosno dva klana koja su spremala ubistvo našeg predsednika, a između ostalog ovde ima upletenih i nekih ljudi. Znači, zajedno su, nećemo da prejudiciramo stvari, videćemo šta kaže tužilaštvo, šta kaže pravosuđe, ali ima ljudi koji su umešani, koji zajedno rade sa ovim klanovima, što je nedopustivo. Zahvaljujući gospodinu Aleksandru Vučiću, predsedniku Republike Srbije, mi smo svi danas ovde, mi funkcioneri, svi direktori javnih preduzeća, svi koji nešto rade za ovu državu, trebalo bi da časno i odgovorno radimo svoj posao, ne da krademo. Taman posla, treba kada se skinemo sa ove funkcije, ne budemo više na funkcijama, da kažu, ovo su časni i pošteni ljudi, svi koji su ikada bili, a ne lopovi. Znate kako se zove bivši DOS-ov režim? Pa, 50% normalnih ljudi, 50% lopova. Ne želim da tako bude u SNS. Svi koji su bilo šta uradili protiv zakona, treba da odgovaraju, ko je uzeo novac, treba da vrati novac građanima Republike Srbije. Da li je normalno da neki naš funkcioner, znači mi smo od 2012. godine, na vlasti, vozi auto od 400 hiljada evra? Gospodo, 400 hiljada evra. To je pet, šest stanova za ljude koji nemaju stanove. Da li je normalno da bude u sadejstvu sa klikom koji je htela da ubije predsednika? Pa, nije normalno i zato želim da pravosudni organi, tužilaštvo radi svoj posao i da svi ovi ljudi budu tamo gde im je mesto - iza rešetaka, ko god da jeste, ako sam ja kriva, ja, ako su moji prijatelji, oni. Bilo ko, niko nije jači od države. Setimo se samo 5. oktobra. Dosovci tadašnji i sadašnji kažu da su se oni borili za slobodu. Kakvu slobodu? Pokušali su da spale ovu Skupštinu, nestala su silna umetnička dela, nameštaj koji ni dan danas nije vraćen, još se uvek oseća memla i smrad dole u podrumu. Ovo je naše bogatstvo, ovo je kultura, ovo zdanje je najlepša zgrada u Srbiji pored Akademije nauka i ostalih. Treba je čuvati. Ako neko želi da promeni vlast, to se ne radi nasiljem, nikada nasiljem, nasilje rađa nasilje, nego programom. Izađite, evo imamo sledeće godine izbore, izađite sa programom, dajte program, ako bude bolji od programa SNS, ljudi će glasati za vas, a ne krađa, lopovluci. Đilas 619 miliona evra, odakle ljudi? Upravo je gospodin Mirković govorio da je prijavio jedan stan od 64 hiljade evra i ženinu kuću. Odakle? Za koliko, desetak godina, odakle 619 miliona evra? Odakle Jeremiću stan na Vračaru od milion evra? Hajde da vidimo da li ima neko stan ovde, ma kakvih milion evra, to je za nas mislena imenica. Odakle mu stan u Njujorku? Nemam ja ništa protiv, neka imaju i po 15 kuća, ali neka dokažu poreklo tih kuća. Odakle mu sedam miliona evra za kampanju? Neko ko mu je to dao verovatno traži nešto za uzvrat, da vidimo šta. Odakle Šutanovcu stan na Vračaru? Proglasio ga je pašnjakom sedme kategorije. Molim vas, ovde sede intelektualci, ne sede oni drugi, pa nismo mi za šišanje. Molim vas, sedme kategorije zemljište na Vračaru, ima duplekse i ko zna šta ima. Odakle Pajtiću stanovi po Beču? Odakle, ljudi? Nepristojno. Hajde sad da vidimo redom. U junu 2011. godine u Beograd je stiglo pismo iz Brisela, i to nažalost pokojnoj gospođi Verici Barać koja je bila predsednica Saveta za borbu protiv korupcije, da se ispitaju 24 sporne privatizacije. Idemo redom: "Večernje novosti", "Keramika Kanjiža", Veterinarski zavod, "Sartid", "Tehnohemija", izvoz šećera u EU, "Putnik", "Srbija turs", "Šinvoz" iz Zrenjanina, "Nacionalna štedionica", "Mobtel", "C market", sećate se te ogromne afere, Radulović i "C market", "Luka Beograd", "Zastava elektro", poslovi "Azotare Pančevo", "Srbolek", "Trudbenik gradnja", "Prosveta", konverzija "Delreala", "Nuba", koncesija za autoput Horgoš - Požega, "Galenika". To je samo zahtev iz Brisela. Zamislite, pa oni su urušili, devastirali, očerupali 640 preduzeća i tako devastirane vratili državi. Šta mislite koliko ljudi je izgubilo posao? Pa samo 2008. godine preko 400 hiljada ljudi. To su njihove porodice. Znači, milion ljudi je ostalo bez hleba i te 2008. godine je zaposlenost iznosila 26%, a danas, silnim investicijama, zahvaljujući kredibilitetu našeg predsednika, 7,5% nezaposlenih sa tendencijom da za koju godinu to bude 5%. Setimo se samo prosečne plate 2012. godine, bila je 320 evra, a danas 550 sa tendencijom da do 2025. godine bude preko 900 evra. Tako se radi. Nema krađe. Niko nije zaštićen i ja zaista po peti put kažem - svako ko je krao, mora da vrati novac, nije bitno da ide u zatvor, mora da ide u zatvor, da se bavi društveno korisnim radom i da vrati novac. Setimo se samo "Agrobanke". Opustošili su je. Kako? Zato što su uzimali kredite tajkuni bez pokrića. Ostali su dužni 84 miliona. Šta? Ko je vraćao dugove? Srpska napredna stranka, odnosno Vlada Republike Srbije. Mi smo pobedili 2012. godine, vraćali dugove ljudima, šta da radimo, vraćali štedišama. Setite se samo najplodnijih oranica po Vojvodini. Prodato je 300 hiljada hektara za 50 miliona evra. Znate li koliko to sada vredi? Tri i po milijarde vrede te oranice koje su prodate budzašto po Vojvodini. Ljudi, znate li šta možemo da uradimo sa 3,5 milijardi evra? Možemo da završimo Moravski koridor, da završimo Koridor 11, čitav, da završimo Karađorđa i Fruškogorski. To je enormna količina para, da vratimo dug. Ne, to se sve slilo u privatne džepove. Sramota jedna, bilo ne ponovilo se. Šta reći još? Možda još jednu aferu od stotina afera koje su potresale zemlju od 2000. do 2012. godine. To je meni bilo onako nezamislivo da neko… Trebalo je naime da se napravi kod Novog Bečeja dom za decu ometenu u razvoju i, naravno, od tog doma za decu ometenu u razvoju napravili su jednu tablu na kojoj piše "Dom za decu ometenu u razvoju", i to košta milion evra. Neko je ukrao milion evra. Dom nikada nije završen do te 2012. godine. Mi smo ga završili. Želim da se ljudi koji su krali definitivno procesuiraju i da budu za primer mladim generacijama, da se zna da niko nikada ne sme da krade od države, da je čast biti u parlamentu ili na bilo kojoj državnoj funkciji i da mi treba da radimo za državu, da plaćamo državi porez, a ne da od nje uzimamo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem se. Da vas obavestim da je preostalo vreme za poslaničku grupu Aleksandar Vučić - Za našu decu 52,5 minuta. Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, kada pogledamo ove dve tačke o kojima raspravljamo - Predlog odluke o izboru predsednika, zamenika predsednika i članova Upravnog odbora Regulatorne agencije za elektronske komunikacije i poštanske usluge i druga tačka – Predlog kandidata za izbor članova Veća Agencije za sprečavanje korupcije, čovek bi rekao da osim toga što Narodna skupština obavlja svoju, Ustavom naravno, poverenu izbornu funkciju, ove dve tačke dnevnog reda nemaju ništa zajedničko. Verovatno bi i bilo tako da je Srbija pre desetak i više godina bila normalna zemlja. Ništa drugo osim izborne nadležnosti Narodne skupštine ne bi bilo zajedničko za ove dve tačke dnevnog reda, ali na žalost pre desetak i više godina Srbija nije bila sasvim normalna zemlja, ne zato što je u njoj živeo nenormalan narod, građani Srbije su i te kako normalni, nego zato što smo imali nenormalno rukovodstvo, odnosno bivši režim. Valjda pod tom željom da pokažu kako su oni nešto pošteni i kako ne žele državu u kojoj postoji korupcija, donet je Zakon o Agenciji za borbu protiv korupcije. Tim zakonom, za koji ne mogu da kažem da je bio baš nešto preterano loš, napravljeni su neki okviri u kojima treba da funkcioniše borba protiv korupcije, zakonski okviri i postavljena je nekakva Agencija koja treba da sprovodi odredbe tog zakona i kontroliše javne funkcionere da li ostvaruju sukob interesa i korupciju. I sve bi to bilo normalno da je naša Agencija taj posao uradila u punom kapacitetu, ali naša Agencija za borbu protiv korupcije nije se bavila suštinom, oni su se bavili formom. Forma je bila sledeća, da se najčešće što se korupcije tiče to završavalo na narodnim poslanicima, onima koji nemaju nikakva izvršna ovlašćenja, već isključivo ona koja su im data zakonom, a to je Ustavom da iznose svoje mišljenje i glasaju u Narodnoj skupštini. E sada, ako je neki poslanik, recimo, zaboravio da prijavi dva ili tri ara nekog voćnjaka koji je nasledio, a zaboravio je zato što ga nikada nije koristio, nikada, rizikovao je da od Agencije za borbu protiv korupcije dobije krivičnu prijavu za prikrivanje imovine. I vi kada gledate, čisto pravno, Agencija bi bila u pravu i zadovoljava formu, ali to nije suština te Agencije. Ta imovina je stečena nasleđem i zašto bi je neko prikrivao? Zašto bi neko prikrivao bilo kakvu imovinu koje je stečena na zakonit način? Gde je tu biće tog krivičnog dela, kalo je to naša Agencija tumačila? Nema ga. I ovde su čitavi ratovi vođeni između predstavnika Agencije za borbu protiv korupcije i narodnih poslanika, naravno oko toga šta je suština rada Agencije za borbu protiv korupcije. Recimo, da li je to suština da vi kao osnivač Privrednog društva ne primate, recimo, funkcionersku platu? Vi imate pravo zastupanja tog Privrednog društva pred svim drugim organima, bankama, da zaključujete poslovne ugovore i tako dalje. Ako primate platu morate da ovlastite drugo lice, ali svakako morate da prenesete svoja upravljačka prava i vi ste po našoj Agenciji završili formu da ne ostvarujete sukob interesa i korupciju za poslovanje tog Privrednog društva. Sada imamo sledeću situaciju da vlasnik, ujedno gradonačelnik grada Beograda koji je tada bio Dragan Đilas, sa našim Javnim servisom zaključuje ugovor i na osnovu tog ugovora ostvaruje enorman profit koji se broji stotinama miliona evra, a naša Agencija za borbu protiv korupcije ne utvrđuje trgovinu uticajem koji je ostvario Dragan Đilas kada je zaključivao ugovor sa našim Javnim servisom ili RTS-om. E, ta suština je uvek nedostajala za vreme bivšeg režima. Bavili su se formom, bavili su se glupostima, brojali su drveće koliko koji poslanik ima u nekom voćnjaku. Ovaj zaključuje ugovor sa državnim preduzećem, državnim i otima stotine miliona evra i Agencija ćuti. Ja razumem da vi nekome ne možete, da nikoga ne možete da sprečite da obavlja neku delatnost i da nije postojala zakonska regulativa koja bi ga sprečila u tom trenutku, ali ako bilo koji javni funkcioner, bilo koji, predsednik opštine, predsednik skupštine jedinice lokalne samouprave, gradonačelnik, ministar, narodni poslanik ima bilo kakav obligacioni odnos sa bilo kojim preduzećem koje je u državnoj svojini, javnim preduzećem, ustanovom, jesam za to da se taj ugovor objavi na sajtu Agencije za borbu protiv korupcije, čak i kada to čine njegova povezana lica. Onda taj marifetluk koji je napravio Dragan Đilas ne bi bio moguć, svi bi smo znali o tome. Odnosno, verujem da bi u njegovoj bahatosti i to bilo moguće. Znate, velika je bahatost kada neko kaže: „Nije tačno da sam zaradio te i te godine 300 miliona evra, nego 291 milion i neku hiljadu“. To je bahatost. Mislim da bi to mnogo brže uticalo na njihov odlazak sa vlasti i mnogo manju štetu bi napravili nego što su im napravili za sve ove godine. Zašto kažem da je sve to sve povezano, čak i ova tema? Druga stvar se tiče Komisije, odnosno Regulatorne agencije za elektronske komunikacije. Znači, dva tajkuna, jedan Dragan Đilas, drugi Šolak. Kako je uopšte došlo do toga da Šolak postane bogatiji čak i od Miškovića i od kompanije „Delta“? Ovaj jeste velika štetočina, ništa nije manja štetočina od Šolaka tako što je i Šolak koristio državne resurse, isto kao i Dragan Đilas, zato i jesu ove dve tačke i te kako povezane. Kad je nastajao taj kablovski operater, on je nastajao ni iz čega. Imao je vrlo mali osnivački ulog, vrlo mali obrtni kapital, ali su imali trgovinu uticajem. Da bi ste ostvarili bilo kakav elektronski, međumesni, komunikaciju, potrebna vam je određena infrastruktura. Samo naša dva preduzeća u čitavoj Srbiji, bez obzira na vlasničku strukturu, a oba su bila državna, imala su takvu infrastrukturu. To su bile „Pošte Srbije“ i „Telekom Srbije“. Dolazili su do zakupa elektronskog saobraćaja koji je bio po bagatelnim cenama, kao što je Đilas kupovao jeftino sekunde od RTS i počeli su da prave svoju imperiju tako što su koristili državne resurse i nisu se bunili ni „Telekom“ ni „Pošte Srbije“. Da li su smeli ili nisu, ne znam. Da li su učestvovali u tom poslu? Verovatno jesu. Da li su bili, rukovodstvo tih organa nagrađivano? Verovatno jeste, ali nedostatak suštine u Agenciji za borbu protiv korupcije to je dozvolila. Kasnije u nekom kasnijem periodu, to je išlo sve dalje i dalje, pa im je bilo malo državne imovine, počeli su da koriste i imovinu lokalnih samouprava, znate gde ne mogu da postavljanje kablova ispod zemlje je jako skupo, nisu čak ni radili ni zakup, a određene infrastrukture, pri tome, mislim na „Elektroprivredu Srbije“ ili lokalne samouprave u čijem je vlasništvu bila javna rasveta, bez ikakve naknade koristili su javnu rasvetu kao bandere za kabl koji su prenosili kablovski signal. Nikome nisu plaćali. Ništa nisu plaćali. Otimali su od „Elektroprivrede Srbije“, jer su se na njihove stubove kačili i uzimali električnu energiju za funkcionisanje. Išli su dotle da su zloupotrebljavali čak i zajedničku potrošnju električne energije u zgradama gde bi razvodili električnu energiju. Dotle je to išlo. Kada je „Telekom“ pod pritiskom javnosti i pod izgovorom da treba da se modernizuje, započeo svoju distribuciju kablovskog signala, to je bilo jako jadno i jako bedno učinjeno „Telekomu“. Odgovorno vam to tvrdim. Čak i ako bi, a mnogi građani, velika većina građana u Srbiji su patriote, znači 90% građana bi da su u tom trenutku mogli da biraju između dva ravnopravna kablovska operatera, izabralo „Telekom“, ali to nije bilo moguće. Čak i oni koji su izabrali „Telekom“ doživljavali su da im taj isti „Telekom“ smanjuje protok kablovskog ili internet signala u korist SBB koji im je bio konkurencija. Znači, ni po kvalitetu usluge nisu mogli da se mere sa SBB, a da sramota „Telekoma“ bude veća, SBB koristio infrastrukturu tog istog „Telekoma“. E, tako zbog toga kakvo smo rukovodstvo imali 2007, 2008, 2009. i 2010. godine, omogućeno je i Draganu Đilasu, a i Šolaku da zgrću stotine miliona evra. Ovaj drugi i dan danas, jer ugovore koje je potpisao su tako teško raskidivi sa određenim benefitima da mu skoro ne možete ništa, a da ne završite pred nekom međunarodnom arbitražom uz poruku koju biste izgubili. Postavljam pitanje - šta je i tada radila naša Agencija za borbu protiv korupcije? Kakvo je to rukovodstvo koje je vodilo „Telekom“, u kakvom su bili sukobu interesa sa Šolakom i sa Đilasom, jer se pokazuje kasnije da i jedan i drugi rade sve zajedno, da su kao nokat i meso bili u tome kako da prevare državu, kako da prevare građane Srbije i kako da se basnoslovno obogate? Ja se nadam da je to vreme konačno iza nas. Vidim zaista ozbiljne pomake i u funkcionisanju i Agencije za borbu protiv korupcije i svih regulatornih tela da rade u onom punom kapacitetu da se ovakve zloupotrebe od strane bivšeg režima koga su predvodili tajkuni Đilas, Šolak, iz senke Mišković, Kostić i ostali više nikad ne dese. Nemojte nam zameriti što ćemo o ovome uvek kada god imamo priliku da pričamo. Pričaćemo građani Srbije kako su ih dok su zloupotrebljavali njihovo poverenje kako su ih siromašili, kako su oni postajali sve bogatiji i kako su im krali kvalitetne godine života koje niko ne može da vrati nikome. Kako su zbog njihovih zloupotreba naši građani ostajali bez posla, kako su naša deca odlazila u inostranstvo, ne zato što su volela, nego zato što Srbija koju su vodili Šolak, Đilas i ostala kompanija nije imala budućnost, niti su oni u njoj imali budućnost. Uvek ćemo to pričati. Mogu oni da nas plaše svojim portalima, mogu svojim medijima, mi radimo isključivo u interesu građana Srbije, zajedno sa predsednikom Srbije, Aleksandrom Vučićem i nećemo više nikad dozvoliti da takvi tajkuni vladaju Srbijom. Živela Srbija.
Zahvaljujem. Sledeći govornik je prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Poštovana potpredsednice Narodne skupštine Republike Srbije, poštovana ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, pre nego što kažem o dnevnom redu, pošto me je spomenuo u svojoj diskusiji, ne mene nego jedan deo poslanika, jedan naš uvaženi poslanik, dozvolite da kažem što se tiče straha, nikakvog straha mi poslanici SNS nemamo, pogotovo što se mene tiče. Građani vrlo dobro to znaju. Nije mene mogao da zastraši ni Nais u Hagu, pa neće ni Dragan Đilas i njegovi saradnici. Nije mogao ni Vladimir Šeks u Saboru devedesete godine, niti je mogao Franjo Tuđman. Istina uvek na videlo pre ili kasnije će izaći. Da kažem vezano za to, za uvaženog potpredsednika Narodne skupštine, gospodina dr Vladimira Orlića. Uvaženi narodni poslanici, poštovani građani, oni njega napadaju zato što je vredan, ambiciozan, odgovoran, student bio izvanredan, stipendista Ministarstva prosvete Republike Srbije i sretna je stranka u čijoj se stranci nalazi Vladimir Orlić. Dozvolite da kažem što se tiče ovih članova Veća za sprečavanje korupcije da su oni prošli sve procedure, da su ministarstvo i određeni organi sproveli procedure i vidljivo je da svi kandidati su stručni, obučeni i da su dostojni funkcije koju će obavljati oni koji budu izabrani. Što se tiče korupcije o kojoj je danas ovde dosta govoreno, mnogi su to vrlo dobro po meni obradili, dozvolite ipak da kažem da ona nije od juče. Ona je od antičkih vremena. Još je Aristotel na to upozoravao, ali da bi princip demokratije i jednakosti svih građana pred zakonom realizovali, mi moramo onda boriti se protiv korupcije. Dakle, to je suština. Međutim, u nauci je poznato da postoji više oblika, ali osnovna su tri oblika korupcije koja su bitna i u našoj zemlji. Prvo je bela korupcija, ostvarivanje privilegija na osnovu rođačkih i prijateljskih veza bez očekivanih protivusluga. Poštovana potpredsednice, vi znate da ja napamet neću ništa da govorim i odgovaram za svaku izrečenu reč u ovom visokom domu, bez obzira kako će mediji pod rukovodstvom Dragana Đilasa preneti, a znam da uzimaju iz konteksta, a onda to šire u svoje medije i akademske građane neke za koje ne mogu verovati da nose titulu doktora, a da u izvornik ne pogledaju, a to u zapisnik Narodne skupštine, o tome drugi put. Kada govorimo o beloj korupciji ostvarivanja privilegija na osnovu rođačkih i prijateljskih veza, bez očekivanih protivusluga, najgori primer za to je Bojan Pajtić. Upravo ovih dana on se pojavljuje. Ja da sam na njegovom mestu, verujte, nikada u grad u kojem on živi ne bih prošetao ulicama tog grada. Zašto? On je verovali ili ne dame i gospodo, evo neka odgovori građanima Srbije, ja ga prozivam, neka kaže da li je tačno da je on i u Izvršnom veću Vojvodine zaposlio negde 470 svojih rođaka? To ne kažem samo ja, to kaže njegov kolega iz DS Goran Ješić. On je rekao – Pajtić je zapošljavao u Izvršnom veću Vojvodine tetke, pazite, dvadeseto koleno, sestre, strine, svastike, šurnjaje i kumove, završen citat. Od 670 zaposlenih, doveo je on na 670 od 270 kad je postao predsednik Izvršnog veća, 17.09.2014, izgovorio Goran Ješić, njegov drugi iz Demokratske stranke. Pozivam sada nevladine organizacije, novine pod kontrolom Dragana Đilasa da provere ove moje navode, ne da ih iz konteksta uzimaju. Drugo, što se tiče sive korupcije, davanje privilegija po principu usluga za uslugu, ja ću vam reći jedan primer. To je akademik Dušan Teodorović, on je radio usluga za uslugu, proverite ovo. On je u maju mesecu 1999. godine proteran sa fakulteta zbog nerada i on svakodnevno Aleksandra Vučića proziva. Znate gde je otišao? U SAD i za vreme bombardovanja proveo, posle dve godine se vratio i onda mi govori o moralu. Naučnik i pored naučnih referenca mora biti pošten i moralan i mora biti patriota. To mu daje snagu. Ja ne kažem da on nije, neka on dokaže da jeste. Gde je bio za vreme bombardovanja? Neka proveri nas iz SNS ovde, da li smo mi ovde bili za vreme bombardovanja. Ja sam srećan čovek što imam svoje studente iz tog vremena, danas trojica, četvorica su ovde narodni poslanici, nisu napuštali školu ni fakultet za to vreme i vraćali se. Znate ko ga zaposlio korupcijom sivom? Pa, Srbijanka Turajlić kad je bila pomoćnik ministra. Neka se ona javi i neka kaže da li je ili ne. On ovih dana govori o Aleksandru Vučiću, kako ga, bre, nije sramota? I govori da mi stvaramo kult Aleksandra Vučića. Pa, stvaramo kult rada, samopregora, odgovornosti, ideja i odnosa prema državi i svim građanima Republike Srbije i odnosa prema korupciji, a za vreme njega, vidite, on je jedan od aktera te korupcije. Idemo dalje, treći vid korupcije, crna korupcija. To je ja tebi, ti meni sistem u kešu. Neću da kažem ništa, ali neka provere gospoda iz bivšeg režima da li je tačno da je pet bivših ministara bivšeg režima uhapšeno? Evo, nabrojaću ih: ministar Predrag Bubalo. Je li tačno uvaženi narodni poslanici? Je li tačno da je ministar Oliver Dulić bio uhapšen? Je li tačno ili ne? Ja samo građane da podsetim. Je li tačno da je dr Saša Dragin bio uhapšen, ministar poljoprivede, to gospodin Rističević najbolje zna, pošto on najbolje poznaje poljoprivredu. Dalje, ministar dr Sloba Milosavljević. Evo ga sad svako veče neku slobodnu skupštinu formiraju on i Dušan Teodorović. Ne kažem da Dušan Teodorović nema pravo na mišljenje, ali ne može se pokrivati ustanovom iz koje dolazi, ni ja ni on, ako politički deluje. Peto, da li je uhapšena ministarka Jasna Matić? Dabome da jeste. Da bismo smanjili korupciju uvaženi narodni poslanici, nije dovoljno samo, jeste dovoljno hapsiti, ali najpre moramo kroz vaspitno-obrazovni sistem raditi od predškolske ustanove do osnovnih škola. Da li to radimo, sami procenite. To je jedan od zadataka vaspitanja i obrazovanja od vremena antike do danas u mnogim evropskim zemljama. Nadalje, dakle, vaspitanjem i obrazovanjem svih nivoa obrazovanja, kako je na visokom obrazovanju, pa to najbolje znaju profesori. Mi imamo i danas u centru Beograda da pojedini, hajde da kažemo, bauk profesori drže temu, prijavu teme doktorskih disertacija, po godinu-dve ne odgovaraju uopšte na takve stvari. Jesu li to autoriteti? Jel se tako bori za omladinu? Umesto da se odgovori na vreme u zakonskom roku, a evo ih svako veče po sredstvima informisanja. Zašto to rade neka sami procene. To se ne radi samo na ovom, nego na svim univerzitetima i moraćemo ih prozivati kada dođe tema vaspitanje i obrazovanje. Nadalje, usvajanje vrednosti, vrlina, a ja o tome često govorim. Znate, mi smo već 90-ih godina, pogotovo 2000. godine vaspitanje izbacili iz vaspitno-obrazovnih ustanova i moramo to vraćati, vaspitnu funkciju škole i društva. Inače situacije u kojoj se država posle bombardovanja našla, i o pljačkaškim privatizacijama da ne govorim, morali smo neke stvari ubrzanim reformama koje sprovodi predsednik države i Vlada Republike Srbije ići na neke druge stvar. Ali sada ovo što radi Zavod za unapređivanje vaspitanja i obrazovanja, imam uvid, vratićemo vaspitanje i obrazovanje tamo gde mu je mesto. Zašto to kažem? Postavljamo globalni cilj i mi državni. Da li je naš cilj vaspitanje? Molim, o ovome zaista razmislite, svestrano razvijena ličnost kao što smo imali sa bogatim umnim, a to znači intelektualnim, moralnim, estetskim, zdravstvenim i radno-tehničkim vaspitanjem. To je cilj vaspitanja bio i danas je nažalost ostao, a i u socijalizmu. Kako to da isti cilj vaspitanja, opšti cilj važi u socijalizmu i kapitalizmu? Ma, hajte molim vas, pa to se sprdaju pedagozi sa tim. Mi moramo redefinisati cilj vaspitanja. Šta to znači? Znači da ga upodobimo sa informacionim tehnologijama sa jedne strane ali i sa karakternim osobinama ličnosti. Da li nam je cilj da naše dete ide samo za parama ili je cilj i druga strana ličnosti. Ako ide samo za informacionim tehnologijama bez kombinacije jednog i drugog svakodnevno ćemo imati na ulicama, u sredstvima prevoza autobusima i po autobuskim stanicama ono što se danas dešava. Gospodo, uvaženi narodni poslanici, ono što smo sejali unazad 20 godina danas žanjemo, a ovo što je danas, to ćemo videti za 20 godina. Mislim da smo na dobrom putu i da ćemo učiniti sve da dovedemo sve do tog cilja. Mi tu imamo žestoke otpore. Znate, koje, one koji ne vole da rade. U životu čovek sve može da stvori radom, a to je moj zemljak Nikola Tesla uvek govori, ako tako ne radimo propašćemo. Postavljam pitanje, Dragan Đilas kako je on postigao tih 619 miliona eura? Ako kaže radom, ja ga pitam pred građanima Srbije – čijim radom? Neka on odgovori, a ne da pljuje po nama svako veče. Povukao je poslanike iz ovog visokog doma, ja sam vam citirao prošli put, nemam vremena sada, da bi išao ulicom rušiti parlamentarni sistem ove zemlje i rekao – šta će nam parlament, kome to još treba. Začepićemo ih u parlament, uzeti medije, a to je radio 2000. godine, bio u prvim borbenim redovima. Kada je došao na vlast uzeo je sve pare i sad ponovo kad vidi mukotrpnim radom šta radi Aleksandra Vučić i SNS, a ne kažem da i u našoj stranci nema onih koji možda nečasno rade, ali doći će svi na dnevni red. Dakle, što se tiče korupcije toliko. On mora da zna, a ja ću na kraju ipak da citiram Platona. Citiram – svo zlato koje se nalazi iznad i ispod zemlje nije dovoljno da se da za vrednost vrlina. Te vrline, gospodine Đilas treba imati. Ovde dođi pa ćemo se ovde boriti radom, redom, odgovornošću i ljubavi jednih prema drugima bez obzira na političko mišljenje. Vi nama govorite da sejemo mržnju, 65 puta u ovom visokom domu u prošlom mandatu ja nisam izlazio ni na doručak, jedan predsednik stranke opozicione, evo, Zoran Živković je uvredio predsednicu Narodne skupštine i poslanike SNS, verujte da to ljudski um kojim rečnikom, nikad mi nismo rekli nekome da su majmuni. On je direktno ovde to rekao u lice, videli ste prenos, da ne kažem šta je još govorio i tako dalje. Dozvolite da ovo ipak privedem kraju. Kada sam već kod profesora Teodorovića, jer on svako veče na Đilasovim medijima sedi i pljuje po nama i on govori da je Aleksandar Vučić ratni huškaš. Sram da vas bude, gospodine Teodoroviću. Vi ste pobegli kada je bombardovanje zemlje bilo. Nije on huškaš nikakav, on je veliki srpski rodoljub i patriota. I, danas provodi širom regiona i Evrope pedagogiju mira, a drži do dostojanstva svog naroda i svoje države. Za vreme, Teodoroviću, vas, ni jednu fabriku nismo sagradili. Koliko se danas gradi? Nema fabrike u ovoj državi koju niste napali kada se kamen temeljac udarao. Jeste li napadali „Beograd na vodi“? Jeste li napadali „Železaru“ Smederevo kada se radila? Živković je ovako rekao, citiram na televiziji pod kontrolom Đilasa - „zatvorite Smederevo i pošaljite radnike kući“ završen citat. Evo neka kaže na TV da li je tačno da mu datum ne govorim kada je to izgovorio itd. Problem je njihov, i da završim. Nemaju program. Kada je prekjuče na jednoj televiziji pod kontrolom Dragana Đilasa, Borka Stefanovića, pitala novinarka, čak je njoj neugodno bilo, a program, pustite program. Ma, njih program ne interesuje, nego samo džepovi. Kakav program. Oni samo Vučića napadaju. Njima je cilj srušiti Vučića, ali nema teoretske šanse. Ovo što napadaju vas, doktore Orliću, pa to je cilj, da vas odvoje. Nema te sile koja će nas odvojiti od čoveka koji radi za dobrobit države, ni mene, ni Martinovića, ni Orlića, ni Jovanova, Rističevića, niti Mirkovića, da ih sve ne nabrajam. Nema te sile koja će nas odvojiti. To nije u Hagu mogao Nais. Nije mogao ni Najs to da radi, pa neće ni Dragan Đilas, koji je kada je ušao u politiku, bio da izvinete, bez patika, danas, sve za vreme politike. Neka kaže da li je tačno ili ne. Na koncu, poštovani predsedniče Narodne skupštine, za razliku od njih, ja znam da će ih ovo nervirati sada i drago mi je baš što ih nervira. Aleksandar Vučić je veliki srpski državnik, to njih boli što im kažem, a ne političar, nego državnik. Veliki srpski reformator. Da li jeste ili nije? Veliki reformator i modernizator. Na čelu imamo motor modernizacije, a to je on. Ovo što sada pokušavaju njemu i njegovoj porodici, ja o tome neću govoriti, jer to sam govorio četiri godine i upozoravao stalno, a i prošlog puta. Upozoravao sam, uvaženi građani, vi ste svedoci, da je to sprega mafijaško-politikantskih grupa i nekih predsednika političkih stranaka povezanih sa inostranim faktorima. Ja to napominjem dve, tri godine ovde i da to nije bilo za potceniti. Dok je on gradio i branio zemlju i jedan deo nas, dotle su je drugi pljačkali. Sram ih bilo. Hvala.
Hvala. Reč ima narodna poslanica Sandra Božić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedniče Narodne skupštine, uvažena ministarko sa saradnicima, poštovani narodni poslanici i građani Republike Srbije, ja ću se danas zaista potruditi da kratko govorim, kako bih ostavila vreme govornicima iza mene, sigurna sam da imaju još šta da kažu na današnju temu, da se zahvalim svim govornicima danas i da mi je drago, mogu reći, što ste i vi, kao ministar pravde, danas u plenumu i što ste danas sa nama raspravljali kvalitetno o temama, ove dve koje su, zapravo, ona koja je vama bliža, to jeste izbor Veća Saveta agencije za sprečavanje korupcije koji je i te kako važan u nizu svega onoga što bismo u državi Srbiji hteli da sprečimo, a kreće, naravno, u redovima korupcije svuda, u državnoj upravi, pre svega, pa i ovde u Narodnoj skupštini među poslanicima. Svakako da nam je namera da se sve te mere pooštre, da se pokušaj korupcije na bilo koji način, u bilo kom obliku na vreme prepozna i da država i sistem reaguje. To jeste suština i jeste ono čime se i SNS vodi generalno, pa ovih dana tako imamo priliku da vidimo žestok obračun protiv mafije i kriminala, Vlade Republike Srbije, MUP i svih ostalih bezbednosnih službi. Između ostalog videli smo da na sve ono što se dešavalo u prethodnom periodu dolazi odgovor. Dolazi odgovor od drvenih advokata, dolazi odgovor onih koji srčanije Veljka Belivuka i pripadnike njegove kriminalne grupe brane od, verovatno, advokata koji će ih sutra braniti ili im biti dodeljeni. A ko je to? Evo, danas je moja koleginica Biljana Pantić Pilja, još jednom, rekla bih verovatno, opet bezuspešno, s obzirom da imamo posla sa političkim i drugim oblicima kukavica i različitim moralnim vertikalama, pozvala još jednom na duel, pa i na tajkunskim medijima, ako je gospođi Mariniki Tepić, Živku, ili kako već, zbuniću se oko prezimena, plašim se, ako je njoj zgodnije da to bude na medijima koje drži njen vlasnik Dragan Đilas. Nisam slučajno rekla vlasnik, odnosno poslodavac, jer ona radi za „Multikom“. Tu dobija platu. Vidim da su dobili podmladak, ali taj podmladak je morao pre toga da se izuči preletanju, da bi sigurno sleteo u Stranku slobode i pravde. Rekoh, neću da dužim, mogla bih o tome, verovatno do sutra bez prekida. Danas je Biljana Pantić Pilja postavila vrlo značajna pitanja Mariniki Tepić, koja se tiču određenih veza Dragana Đilasa, Marinike Tepić sa narko klanovima i licima koja se sumnjiče za najteža krivična dela i između ostalog sa saradnjom i učestvovanjem u svim kriminalnim radnjama koje se vezuju i za zemunski klan. Dakle, to su sve one fotografije, foto albumi koje smo imali priliku da vidimo u prethodnom periodu, na kojima se nalazi Marinika Tepić sa narko dilerom Novakom Filipovićem, Dragan Đilas koji se nalazi u društvu Vlade Japanca itd. To su razne rodbinske veze onih koji su heroin preprodavali našoj deci na ulici. Ima ih još dosta. Opet kažem, malo mi je vremena danas kako bih ispričala koje su sve to korupcionaške, mafijaške, narko i sve ostale veze Dragana Đilasa i Marinike Tepić sa podzemljem Srbije. Videli smo danas, a uskoro će to biti vrlo jasno, a možda je tema i za sutrašnju raspravu, svakako regionom. Marinika Tepić je, zapravo dokazala da su ona i Đilas direktno oni koji rade za one koji su bili nalogodavci prisluškivanja predsednika Srbije, Aleksandra Vučića. Dakle, u silnoj želji da odbrani Veljka Belivuka i kriminalne krugove kojima očigledno, ako ne pripada sama, onda je njihova heroina, jer ne znam šta bi drugo i kako bi drugačije njeno ponašanje moglo biti rastumačeno, ona je postala danas prvi potprarol organizovane kriminalne grupe tako što nam je saopštila, pre svega, da je predsednik Srbije, Aleksandar Vučić, bio u prošlosti prisluškivan, danas su i moje kolege Milenko Jovanov, Vladimir Đukanović, reagovali u tom smislu, i prosto je izjednačili jedinicom za glupost i zahvalili joj se što je potvrdila da je bivša vlast zloupotrebljavala službe bezbednosti tako što je prisluškivala političke protivnike, a ujedno, svi joj se ovde zahvaljujemo zajedno što je potvrdila da je na kontaktu sa do jučerašnjim strukturama MUP-a, koje su očigledno i evidentno učestvovali u prisluškivanju predsednika Srbije. Da stvar bude još gora, Tepićeva je svakako bila na vezi sa nalogodavcem, a ja se iskreno nadam i ministarka, takođe, vi se nalazite u lancu odlučivanja onih koji će sutra sa svim dokazima izaći pred javnost Srbije i koji će pravdi privesti one koji su, zapravo nalogodavci prisluškivanja i oni koji su pripremali, ja bih rekla slobodno, i atentat na predsednika Srbije. Marinika je zapravo imala određeni zadatak. Koji je njen zadatak danas bio? Ako nekome nije jasno, to je da se ovo prisluškivanje i pokušaj napada na predsednika i njegovu porodicu, sina Danila, brata Andreja, relativizuje, time što je rekla da nije prisluškivan predsednik Aleksandar Vučić, već da je prisluškivan bio Vacić, ekstremista, kako kažu srpski desničar, Miša Vacić koji je bio pod merama, pa je nekako razgovor Aleksandra Vučića upao u tih 1572 puta, koliko je prisluškivan. Taj strašni Miša Vacić, desničar, i, kako ona kaže, čini mi se od svega što je uspela da spomene jeste da je imao nekakvo naoružanje koje nije imao pravo kod sebe da drži, što svakako jeste za osudu, ali ja ne ulazim dalje u to da li je Miša Vacić kriminalac ili nije, jer bih svakako rekla da su kriminalci oni koji su spaljivali Skupštinu, oni koji su nogom ulazili na vrata Skupštine, lomili, palili, koji su tražili da Srbija se označi kao genocidan narod, genocidna država. Kriminalci su svi oni koji su 619 miliona stavili u svoje džepove, kriminalci su svi oni koji su sarađivali i šurovali sa narko-klanovima. Mariniku Tepić bih zapitala isto tako da li je i na koji način primila 200.000 evra, o kojima smo danas imali priliku da čujemo i u javnosti, od narko-dilera i narko-klanova u Srbiji i to skoro, ne tako daleko? Uz to, ja bih je još pitala šta je tražila u Pančevu, ta narko lista dilera u Pančevu se poprilično proširila, i sa kim je to još Novak Filipović upoznao Mariniku Tepić u Pančevu i dao joj mogućnost da deluje pre izbora i da to, naravno, delovanje apsolutno i samo bude usmereno protiv SNS i protiv Aleksandra Vučića? Sve ono što se dešavalo oko afere prisluškivanja došli su do zaključaka, i što je Milenko Jovanov u prethodnim danima i ovde primetio, a to je da predsednik Srbije nije bio uhvaćen u prisluškivanju ni sa kakvim kriminalcima, ni sa kakvim kriminalnim radnjama i naravno, za očekivati je da se onda iskonstruišu ovakve gluposti, a ovo jesu samo gluposti, jer Marinika Tepić u suprotnom ne može da nam objasni zašto nije pomenula da su slušani razgovori i Danila, sina predsednika i zašto su slušani razgovori predsednikovog brata Andreja. Eto, to nekako, kao onaj Morović, ne može da posloži u svojoj glavi i verovatno da imamo priliku da slušamo o još jednoj iskonstruisanoj aferi, jer očigledna je ljubav između određenih ljudi Belivukog klana, očigledne su njihove veze i očigledna je i saradnja. Nadam se da će Marinika Tepić dati odgovor na ova pitanja. Ako ih ne da ovde, molim vas da, ukoliko postoje dokaz i opet molim nadležno tužilaštvo da se još jednom pozabavi vezama onih koji sebe zove opozicija, a nisu ništa od toga, jer ja tvrdim da u opoziciji ima i pristojnih ljudi, onih koji su iz režima bivše vlasti, konkretno reći ću ime i prezime – Dragan Đilas i Marinike Tepić u aferi „prisluškivanje“, u aferama koje su konstruisali protiv države Srbije tako što su pokušali da kriminalizuju i predsednika Srbije i njegovu porodicu tako što su pokušali da kriminalizuju bitne državne interese, kao što su državne kompanije kao što su „Telekom“, kao što je „Namenska industrija“, kao što je „Krušik“, itd. Sasvim sam sigurna da onaj snajper koji je Belivuk upucavao jeste bio kroz onaj NIN-ov nišan, koji smo imali prilike da vidimo na naslovnim stranama u prethodnom periodu, bio namenjen za predsednika Srbije Aleksandra Vučića i to smo sad imali prilike da vidimo da se pokazalo kao tačno, a nalogodavci, pored Marinike Tepić i pored Dragana Đilasa, koji su očigledno učestvovali u celokupnoj šaradi, molim vas da se ispita na dalje ko je, a svakako da nećemo bežati od toga. Juče sam ja sa ovog mesta rekla da partijska knjižica ne treba i ne sme i ne može nikoga da zaštiti. Još jednu stvar sam htela danas da napomenem, a tiče se svih onih koji su sinhronizovano u ovoj akciji danas sa maskotom Dragana Đilasa i megafonom Dragana Đilasa, Marinikom Tepić krenuli u odbranu mafijaških krugova i klana Belivuk, a to su svakako oni koji rade za još jednu plaćenu botovsku novinu kao što je KRIK, koju plaća Dragan Đilas. Oni su se danas iz petnih žila trudili da opravdaju Belivukove tvorevine i virtuoznost svog mafijaškog zlodela. Isto tako su pokušali, naravno, da napadnu, po ko zna koji put iskonstruišu različite afere kojima bi svakako naneli štetu i predsedniku Srbije. 37/2 GD/MT Sad se ja onda i pitam, sve one slike Danila Vučića koje su se nalazile na naslovnicama KRIK-a, da li je ta veza između Marinike Tepić, Dragana Đilasa i ljudi koji rade u MUP-u bila zaslužna za to da se brzopotezno nameste, iskompromituju ovakve fotografije i da se dostave dalje u javnost? Dakle, vrlo je jasno kada se saberu jedan i jedan dokle se dolazi. Takođe, ja bih volela da mi se objasni da li je KRIK i zašto se misli u javnosti, ovoj koja živi pod tajkunskom palicom Dragana Đilasa, da je zabranjeno bilo kome od nas ili bilo kom građaninu da pomisli da pita da li KRIK ima određenog udela, saradnju sa mafijaškim krugovima? Svakako ko ima treba da bude jednak pred zakonom. To se odnosi i na novinare. To je jedna stvar. Druga stvar, malo lagana, ja ću se potruditi da završim, odnosi se na one koji spadaju u ovu hordu i ovu kliku, a imaju jedan vrlo zanimljiv naziv, zovu se Otvoreni parlament i ja ih, ja mislim, prvi put danas ovde pominjem, ali prosto moram, jer vidim da su danas vrlo bili marljivi u toj priči da se uključe u hajku na mog kolegu Vladimira Orlića. O tome je i moj prethodni kolega govorio, gospodin Atlagić, tako da bih zamolila samo one koji zloupotrebljavaju logo parlamenta Narodne skupštine Republike Srbije, a ovim molim i vas, predsedniče Skupštine, da preduzmete nešto po tom pitanju, s obzirom da Otvoreni parlament, prvo, zloupotrebljava ime Otvoreni parlament, jer oni nisu nikakav parlament, oni su samo produžena ruka Dragana Đilasa i Marinike Tepić, još jedan megafon plaćen u nizu. Dakle, pre svega da se preispita upotreba logoa kojim svakodnevno dovode građane u zabludu da su bilo kakva vrsta parlamenta i da imaju bilo kakve veze sa Narodnom skupštinom Republike Srbije, a onda da se preispitaju ti njihovi navodi i odavde da im se poruči samo jedna stvar. S obzirom da ste danas napali mog kolegu Vladimira Orlića da je označio pojedine medije kao tajkunske i da ih je time targetirao, samo da vam kažemo jednu vrlo jasnu stvar. Nas 170 ovde, koliko nas ima iz poslaničke grupe SNS Aleksandar Vučić - Za našu decu, slobodno na te spiskove koje pravite i vi i Dragan Đilas i Marinika Tepić stavite 170 naših imena pored imena Vladimira Orlića. Hvala vam.
Zahvaljujem. Potpredsednik Narodne skupštine i narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala vam. Biće dovoljno, dame i gospodo narodni poslanici, vremena da par reči podelimo mi koliko nas ima u Domu Narodne skupštine. Svakako, mi koji pripadamo poslaničkoj grupi Aleksandar Vučić - Za našu decu, čitavog ovog dana obraćamo se onim ljudima koji će jako brzo biti izabrani na važne funkcije u Republičkoj agenciji za telekomunikacije, u Agenciji za sprečavanje korupcije i ukazujemo na nešto što treba da imaju u vidu. Mnogo toga u Srbiji danas je politika. Ako vam je u neku ruku logično, deluje da ima svoje obrazloženje zašto su to pitanja koja se tiču, primera radi, korupcije, treba da znaju ti ljudi koji će sutra početi da se staraju o važnim poslovima u ovoj državi da su to i one teme za koje možda ne biste pretpostavili, bar ne na prvi pogled, recimo, pitanja koja se tiču telekomunikacione infrastrukture. Znate jako dobro, i ta pitanja su danas u značajnoj meri politika, jer kada, primera radi, tajkunski mediji, tako se ispravno nazivaju, predstave kao kontraverzu da li neko sme ili ne sme da koristi zajedničku telekomunikacionu infrastrukturu i prave od toga političku priču i navodno ugrožavanje medija, kog nigde nema, apsolutno nigde nema u nečemu što je jedna normalna i klasična tržišna utakmica da bi za svoje gazde obezbedili neke dodatne razloge za ciku, vrisku i dreku kojom bi oni štitili sopstvene biznise i sopstveno bogaćenje, dakle, novac je uvek po sredi, novac i moć, onda vam je jasno da tu postoji snažna politička dimenzija da kojekakvi ljudi, poput Šolaka, Đilasa tu imaju svoj jasan interes i onda mora biti politika sve. Kada smo već kod politike, glavno pitanje oko koga se danas vodi neka politička borba, odnosno koje predstavlja političku dilemu jeste odnos prema realnosti i to je u stvari suštinski jednostavno, jer kakva je realnost, nije teško da zaključimo ni kod nas da li je realnost, pa sigurno da jeste, da je Srbija danas suštinski potpuno drugačija država od one kakva je bila u doba tih tajkuna, tih lopova i onih kojih su im sasluživali? Suštinski drugačija, nabolje promenjena država. To je realnost i za to vam ne treba puno. Dovoljno je da se osvrnete oko sebe, da pogledate u kakvoj državi živite, šta ta država danas ima, šta njen narod danas ima, a bilo je nekada potpuno nezamislivo. To vam je prava slika te realnosti. Da li su realnost danas autoputevi na koje smo čekali decenijama, a svakako ih nije bilo u vreme tih tajkuna, koji su samo o svom džepu brinuli, uvek, pa i danas, i kada pričamo o korupciji, telekomunikacijama, medijima, njihovim biznisima, bilo čemu, pa da, to je suštinska razlika koja se u realnosti vidi? Da li je realnost da smo dočekali, recimo, te autoputeve, tek pojavom Aleksandra Vučića, tek stupanjem na veliku scenu one politike koju je taj čovek definisao, utemeljio, koju nas danas predvodi? Da li je realnost da je to rezultat te politike? To svi danas u Srbiji znaju. Da li je realnost činjenica da mi imamo na stotine hiljada, ali bukvalno, na stotine hiljada više radnih mesta danas nego što je bilo u vreme tih tajkuna i tih lopova? Suštinska razlika i jasna realnost da je tako. Nekada su, da podsetim, stotine hiljada radnih mesta ljudi u ovoj zemlji gubili, gasilo se, nestajalo, preko noći nestajalo, jer niko nije imao o tome da vodi računa, o tome da brine, bili su zauzeti, kojekakvi Đilasi, Jeremići, ovi njihovi Šolaci i ostali, imali su značajnije prioritete, morali su da misle na te svoje pare, na tu svoju vlast, moć, 619 miliona evra, za koje smo svi čuli. Dakle, to je bio prioritet. Mnogo je, zaista mnogo je primera suštinske razlike koje pokazuju koliko se ova zemlja dramatično promenila na bolje. Postoji ta vrsta realnosti očigledna svima. Postoji i potreba onih koji žele da oni budu na mestu Aleksandra Vučića, ali prosto nisu tome dorasli, i nema šanse da se to dogodi, ako se pita narod, onako kako treba da se pita u demokratskom, civilizovanom društvu, da se na izborima izjasni. Postoji njihova potreba da tu realnost negiraju na svaku temu, na svaki mogući i nemogući način. Suštinska razlika vidi se i u tome što je država danas potpuno jasno suštinski opredeljena da ne dozvoli ni korupciju ni na najnižem, ni na najvišem nivou, da ne dozvoli da ovde cveta kriminal na bilo kom nivou. Suštinska razlika se danas vidi u jednoj realnosti koja pokazuje odnos države danas prema ljudima koji su se u kriminal upustili. Realnost pokazuje odnos države prema tim ljudima time što su ti ljudi poslati iza rešetaka. To je vrlo jednostavan, jasan i čist odgovor na pitanje kakav je odnos države danas prema kriminalcima, prema mafijašima, prema onima koji se usuđuju da kradu, ali i da ubijaju. Setite se samo kako je to izgledalo u vreme kada su takvi bili sastavni deo države, kad su bili ne samo partneri, oni koji su tada bili na vlasti, bivšeg režima, svakako, nego su im bili i najbolji prijatelji, bili su im najvažniji investitori. Danas ljudi koji su učestovali nekada u tom bivšem režimu javno govore da su bivši režim, njegovi Đilasi, Jeremići i ostali, dovodili ljude poput Šarića da ovde budu najveći investitori, da im budu najznačajniji doprinos razvoju ekonomije, zamislite kom i kakvom. Danas opet postoji potreba tih ljudi da negiraju realnost, jednu čistu, jasnu, svima razumljivu činjenicu, da se država sa takvima obračunava, da tu kompromisa nema, i da ono što mi stalno ponavljamo, danas se jasno vidi, potpuno je jasno da je to velika istina, nema onih koji su povlašćeni u toj borbi, zaštićeni od zakona, ako su se o taj zakon ogrešili, nema. To vidite svakoga dana na osnovu toga ko su ljudi koji su predmet interesovanja nadležnih organa. Tu je reč o jasnom odnosu prema zakonu, prema državi, prema narodu kom ta država pripada. I tu ništa nejasno nema. Što se tiče onih koji imaju potrebu da tu realnost negiraju, oni su, naravno, do guše umešani u one stvari koje su danas predmet interesovanja nadležnih organa. I vidite kako se pipci te hobotnice svakog dana pokazuju, ali bukvalno svakoga dana, da ti mafijaši koji su poslati iza rešetaka su imali svakako svoje saradnike u okviru državnog aparata na različitim nivoima, pa ni ti nisu pošteđeni. I oni su danas predmet interesovanja nadležnih organa. I kao što su se odmetnuti delovi policije sa takvima udruživali, tako su učestovali u nezakonitom prisluškivanju Aleksandra Vučića, članova njegove porodice. Tako su ti odmetnuti delovi policije sarađivali sa ovim kojekakvim nazovi medijima, koji nikakvu drugu svrhu u svojim životima nemaju, do u pokušaju da vode hajku, naravno, hajku laži i najobičnijih kleveta protiv Aleksandra Vučića, članova njegove porodice i svi su pipci, svi su sastavni delovi te iste hobotnice. I ti su učestovali u fizičkom progonu članova porodice Vučić. Ti su jedni drugima slali fotografije, laži prodavali kao informacije, predstavljali najvrednije i najvažnije takozvane izvore informacija i sarađivali sa ljudima kod kojih su pronađene snajperske puške, snajperske puške namenjene Aleksandru Vučiću, čoveku koji je lično rat mafiji objavio. Tu se jasan odnos države i Aleksandra Vučića, koji se na čelu te državi nalazi, vidi. Dakle, svakome tačno onako kako je zaslužio i prema slovu zakona. I svakoga dana vi vidite nove dokaze te vrste saradnje, te vrste ortačkih odnosa među različitim pipcima hobotnice. Pominjali smo danas i te raznorazne medije. Puno toga su ljudi danas rekli. Ono što je zanimljivo, to je da te medije nije optužio, mada bi oni svakako voleli da to prikažu kao da jeste, nije ih optužio Aleksandar Vučić, nije ih ni pomenuo jednom jedinom rečju. Naravno, vi ste pravili tamo svoje naslove u kojima optužujete njega za nekakav navodni progon, ali nije vas doveo u vezu sa pohapšenim mafijašima Aleksandar Vučić. To je uradio otac jedne od žrtava tog kriminalnog klana, jedan roditelj. Zanimljivo je, pored toga što ste se prepoznali u rečima – tajkunski mediji koji vode besomučnu hajku protiv jedne porodice zasnovane na čistim lažima i pokušajima da čestite ljude kriminalizujete, zanimljivo je da ste se prepoznali, pa znate ko su ti koji to rade, znato to sami, sami ste osetili da je reč baš o vama. Kako to da ste 28. februara vi isti navodno bili na strani roditelja žrtava tog klana? I tada ste objavljivali naslove poput – nemojte slučajno da se javno prikazuju dokazi o nedelima pohapšene grupe Belivuk – Miljković. Zašto? Zato što ste navodno vi zabrinuti za roditelje žrtava. A, danas kada roditelj jedne od žrtava kaže – nas je lično Belivuk uputio na Krik i u odgovoru na pitanje novinara – a jel to znači da je u njih imao poverenje, taj roditelj odgovara – da, u njih je imao poverenje, kako sada više niste na strani roditelja? Kako sada ne kažete – treba zaštiti tog čoveka, ispitati njegove navode? Ne, sad ste očigledno na strani onih za koje biste najviše voleli da nas ubedite da ništa nisu krivi. Postoji ta snažna potreba, to je danas potpuno tačno ovde i objašnjeno, da se sve ovo relativizuje. Vidite, isti oni koji su tvrdili – neće biti borbe protiv organizovanog kriminala, pa ih je realnost demantovala, isti ti tvrde – ma nisu ti ljudi koji su pohapšeni ništa praktično specijalno ni krivi. I nije tačno, preteruje se kad se kaže da su oni spremili snajpersku pušku za Aleksandra Vučića. I to su u stvari tamo pre neki navijači, neki momci koji su možda eto malo nezgodnog karaktera, ali nisu navodno oni to što im se stavlja na teret. Ali, samo nemojte nikako da prikažete da ljudi vide da su bili u stanju da druge ljude brutalno ubiju, da ih ubiju na način koji je toliko zverski da je ljudima nezamisliv, da nisu mogli svojim očima da veruju kada se to prikazalo na televiziji. Niste hteli da to ljudima prikažemo jer vam kvari relativizaciju i tezu da to nije ništa specijalno. Ti isti koji to pokušavaju da relativizuju na taj način, relativizuju i sve ostalo, ali lepo je što svojim postupcima svakog dana pokazuju koga štite, kakve štite. Među takvima danas je i Marinika Tepić, može li na direktniji, jasniji način, pokazala koga štiti i na čijoj se strani nalazi u celoj ovoj priči. Ne samo da ni njoj, ni njenom gazdi Đilasu, ni ostalima nije na pamet padalo da kažu – svaka čast državi koja hladnokrvne ubice, koja zveri najobičnije sklanja sa ulica, šalje ih iza rešetaka, ne, sad ste krenuli sa pričom – ma sve je ovo izmišljeno, sve je farsa i ništa nije stvarno. Kažu i ubeđuju nas da nije bilo ni nezakonitog prisluškivanja predsednika Republike, članova njegove najuže porodice koje je dokumentovano, dokazano i predato tužilaštvu. Da su u pravu valjda oni koji su u tome učestvovali, pa svi redom na poligrafu popadali. Niste mogli na bolji način da nam saopštite da te ljude branite, niste mogli jasnije da nam stavite do znanja da su vam to saveznici sve vreme. Nije da nismo znali, ali da iz vaših usta dođe dobro je i korisno, jer će tako narod stvari bolje da razume i biće sve mnogo jasnije. I ti koje kakvi „krikovi“, kako god se zvali, što su se sami prepoznali, znaju oni najbolje zbog čega i u čemu, ne treba im u tome pomagati ni na koji način. Oni su učestvovali u kampanji pokušaja da satanizuju porodicu Aleksandra Vučića, oni niko drugi. Jel tako bilo sve vreme? E, vidite danas mi dobijamo iz prve ruke informaciju, o tome govori doskorašnji advokat jednog od vođa pohapšenog klana, Darka Eleza, da je taj čovek pred njim i pred policijom usred policijske ustanove u kojoj se nalazio pretio naglas Aleksandru Vučiću i Vučićevoj deci. Vidite kako se svakoga dana dodatno potvrđuje ko sa kim deli iste tzv. vrednosti, ali i iste metode, ima iste ciljeve i, što se dobro vidi, ko kome gde i na koji način pripada. Čemu sve ovo treba da služi? Tome da vi zadovoljite svoju potrebu da realnost ignorišete, ali ste i te kako dobro svesni. I onu stvar koja vas u vezi sa tom realnošću najviše boli - da Aleksandar Vučić ima jasnu, nedvosmislenu podršku ubedljive većine ljudi u ovoj zemlji, jer koliko god se vi nadali da je drugačije u ovoj zemlji ubedljivu većinu čine dobri i čestiti, mudri ljudi koje ne možete da prevarite, koje ne možete da naterate da zaborave ko ste i šta ste vi i kakvi ste bili i šta ste tom narodu uradili i šta ste ovoj nesrećnoj zemlji pravili onda kada ste se vi pitali, koje ne možete da naterate da vas takve podrže i da ponovo požele da im radite sve ono što ste radili svojevremeno, ali ovoga puta još gore i da im sve ono što smo napravili, što smo obezbedili u potpunosti oduzmete, da im uništite, razorite, da budućnost njihovoj deci ponovo usisate i u svoje džepove večito nezasite natrpate. Ne možete ljude na taj način da prevarite, baš zbog toga što su mnogo pametniji nego što mislite, što mnogo bolje pamte i mnogo bolje razumeju i što ovu suštinsku razliku između Srbije danas i one kakva je nekada bila jasno vide. Baš zbog toga što snažno podržavaju Aleksandra Vučića, njegovu politiku znaju koliko je vredna i šta nam je obezbedila, znaju koliko je vredna i šta će još dobro da nam obezbedi u budućnosti. Znate, dakle, da je to realnost i zbog te realnosti vi da ga pobedite, Aleksandra Vučića da pobedite politički ne možete nikako. Jel zbog toga mislite da imate pravo da pokušate na neki drugi način tako što ćete fizički da ga uklonite, tako što ćete ponovo pokušati nasiljem da zauzmete vlast, da sebi prigrabite moć da dođete do još para? Vraćamo se na početak. Ta moć i te pare su izgleda jedino što vas pokreće. Tu ste žestoko pogrešili. Ubedljiva većina ljudi u ovoj zemlji to da dozvoli jednostavno neće. I najmanje su važni ovi tzv. otvoreni parlamenti koji imaju svoju potrebu verovatno da dobiju svoje mesto u televizijskom prenosu i da se o njima govori. Te kojekakve nevladine organizacije koje su rame uz rame i sa Draganom Đilasom, Vukom Jeremićem, fašistom Obradovićem i ostalima stajali u prvom redu ispred zgrade predsedništva kada su zajednički lomili ogradu i pokušavali da provale u tu zgradu i dočepaju se Aleksandra Vučića, potpuno su jasne svima, ništa tu novo za nas nema, ništa što nismo znali. I oni su se odavno opredelili, nisu oni nikakav servis parlamentarni, oni su najobičnija politička platforma tih tajkuna koje sve vreme bezuspešno brane. Realnost shvataju i oni. Između njihovih nezrelih, nerealnih i neljudskih ambicija i onoga što je uspeo da obezbedi ovoj zemlji Aleksandar Vučić nalazi se i kompletan narod u ovoj zemlji. Ti ljudi neće da dozvole da ono što smo napravili dobro vi uništite. Stajati među tim ljudima dobrim i poštenim danas velika je čast i privilegija. Biti u poslaničkoj grupi koja nosi ime Aleksandra Vučića, to znači da budete među prvima u tim redovima. Pošto smo završili sa pričama na temu šta ko misli o nama i da može slobodno sve zajedno da nas potpiše. Biti u poslaničkoj grupi, da znate, velika je čast, velika je privilegija i velika je odgovornost, jer to znači, ne samo zastupati najbolju politiku, politiku koja je obezbedila da danas budućnost za decu u ovoj zemlji postoji i dala sebi za zadatak da tu budućnost dalje gradi. To znači braniti sve ono što je napravio Aleksandar Vučić i što je ta politika danas utemeljila. To znači, dame i gospodo, iskreno voleti državu, raditi za nju i zbog toga smo se obratili onim ljudima koji će već nakon glasanja biti pozvani da se o toj istoj državi staraju. Biće vam, gospodo, potrebno za to dosta mudrosti, dosta znanja, dosta strpljenja, na osnovu svega što se dešava, što čujete i vidite, jasno vam je i puno hrabrosti. Da znate, da je te hrabrosti manjkalo na prvom mestu Aleksandru Vučiću, a onda i svima koji uz njega ponosno stoje, ništa od Srbije bilo ne bi. Je li neka dilema ili nije dilema da li smo spremni da tu hrabrost pokažemo i sutra? Za nas sa ove strane, budite potpuno uvereni, nikakve tu dileme nema. Hvala vam najlepše.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih, pre zaključivanja pretresa pitam da li žele reč predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa ili još neko ko nije iskoristio svoje pravo? Reč ima Aleksandar Martinović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pokušaću za ovih nekoliko minuta da ukažem na još jednu dimenziju ovog pokušaja da se izvrši državni udar u Srbiji i da se ubije predsednik Republike Aleksandar Vučić. Moje kolege koje su danas govorile, ne samo danas, mislim da su uspele da ubede ogromnu većinu građana Srbije da Aleksandru Vučiću preti opasnost od onih koji sebe smatraju tzv. proevropskom i prodemokratskom opozicijom. Tu su pojedine nevladine organizacije, kao što su CRTA i Otvoreni parlament i čitav niz drugih. Tu je deo univerzitetskih profesora koji danas ćute na činjenicu da je jedan profesor Pravnog fakulteta u Beogradu imao direktnu vezu sa Veljkom Belivukom, a bili su vrlo agilni, ako se sećate, ti isti profesori, neki od njih, ukažu da je Siniša Mali navodno plagirao svoj doktorat, a danas ćute o tome da jedan univerzitetski profesor kaže onome ko je ljudima odrubljivao glave - brate moj i vraćam se u nedelju sa Zlatibora, pa mi u nedelju donesi ono što si trebao da mi doneseš tri ili četiri dana ranije. Dakle, to je sve potpuno ogoljeno i mislim da nema građanina Srbije kome to nije jasno. Hteo bih za ovo kratko vreme da ukažem na još jednu dimenziju ovog problema, a to je spoljnopolitička dimenzija. Pogledajte, u nekoliko dana, ne može niko dame ubedi da je to slučajnost, imate napade na Aleksandra Vučića koji dolaze iz Hrvatske, iz Bosne i Hercegovine i Crne Gore. Danas jedan crnogorski portal objavljuje vest da je Aleksandar Vučić organizovao auto-litije u Crnoj Gori, odnosno tačnije u Nikšiću, da su se na tim auto-litijama nosile crne četničke zastave sa lobanjom i ukrštenim kostima na kojima je pisalo - sa verom u Boga za kralja i otadžbinu. Danas Daka Davidović uoči izbora u Nikšiću optužuje Aleksandra Vučića da priprema atentat na njega i na mitropolita Joanikija. Pre nekoliko dana, prilikom posete Sarajevu, kada je doneo vakcine Federaciji Bosni i Hercegovini, dakle, ne Republici Srpskoj, nego Federaciji, odnosno muslimansko-hrvatskoj Federaciji, novinar, zapravo glasnogovornik jedne politike u Bosni i Hercegovini, koja bi htela da ukine Dejtonsku Bosnu i Hercegovinu, a da napravi unitarnu i centralizovanu Bosnu i Hercegovinu, pita Aleksandra Vučića, da li mislite da je to slučajno: „Da li si Aleksandre Vučiću pucao na Sarajevo?“ Iz Hrvatske dolaze napadi najodvratniji na predsednika Republike, Aleksandra Vučića, u kome s jedne strane napada Aleksandar Vučić, napada se film, podsmeva se filmu „Dara iz Jasenovca“, a istovremeno hvale se ustaški zločinci i relativizuju se događaji koji su se desili tragični događaji tokom Drugog svetskog rata na teritoriji NDH. Ja želim da ukažem i narodnim poslanicima i građanima Srbije da se Aleksandar Vučić danas nalazi u onoj istoj situaciji u kojoj se nalazio svojevremeno kralj Aleksandar Karađorđević, ima protivnike u zemlji i ima protivnike u inostranstvu. Mi smo jasno definisali koji su protivnici u zemlji, koji su protivnici u inostranstvu, isti oni koji su bili protivnici kralja Aleksandra, isti oni koji su bili protivnici jake Jugoslavije, ti isti su danas protivnici jake Srbije. Kralj Aleksandar je smetao zato što je bio definitivno regionalni lider u ovom delu Balkana i jugoistočne Evrope. Iz istih razloga danas smeta mnogim centrima moći van Srbije to što je Aleksandar Vučić danas nesumnjivo ne samo lider Srbije, ne samo lider celokupnog srpskog naroda, nego lider na Balkanu. Danas je Srbija, iako nije član EU, u mogućnosti da poklanja vakcine i Severnoj Makedoniji i Federaciji Bosne i Hercegovine i Republici Srpskoj i Crnoj Gori i svima kojima to treba. Danas je dok je predsednik Republike Aleksandar Vučić, predsednik Republike Srbije, Srbija nesumnjivo održava koje politički, ekonomski, finansijski, kulturni, vojni činilac i to najjači činilac u ovom delu Evrope. Zato treba imati u vidu da su se u istu vreću protiv Aleksandra Vučića strpali i Dragan Đilas i Marinika Tepić i pojedini tzv. „intelektualci“ sa Beogradskog univerziteta i tzv. „slobodni i nezavisni novinari“, a i te kako zavisni od pojedinih stranih ambasada i pojedinih tajkuna i da su se u istu vreću stavili oni koji iz inostranstva rade protiv Aleksandra Vučića i koji rade protiv Republike Srbije. Ono što ja želim da kažem kao predsednik poslaničke grupe, kao kolega svih ovih ljudi koji su i danas i juče i svih ovih dana govorili o onome što preti Aleksandru Vučiću, želim da im kažem da će poslanička grupa, ja govorim u ime poslaničke grupe, a neka se članovi Vlade zapitaju, imam pravo da to kažem, oni kojima je, dakle u situaciji kada Aleksandru Vučiću se direktno preti ubistvom iz zemlje, iz inostranstva, jedan ministar priča o tome kako je u vreme dok je bio bolestan od korone jeo slaninu i kiseli kupus, ovaj drugi ministar priča o tome kako je najvažnija tema u Srbiji istopolne zajednice, a mi kao poslanička grupa Aleksandar Vučić – za našu decu šaljemo jasnu poruku i domaćoj i stranoj javnosti da ćemo sve te koji su sami sebe stavili u tu vreću da udaramo po toj vreći najsnažnije dok je ne pocepamo. Nećemo dozvoliti da bilo ko ugrozi bezbednost ni Republike Srbije ni bilo kog njenog građanina, a pogotovo ne Aleksandra Vučića. Neka se ne zavaravaju oni koji misle da ono što su uspeli 1934. godine, kada su ubistvom Kralja Aleksandra ubili u stvari Jugoslaviju, da će to pokušati, odnosno da će u tome uspeti 2021. godine, da će ubistvom Aleksandra Vučića ubiti Srbiju. Niti će ubiti Vučića, niti će ubiti Srbiju. Živeo Aleksandar Vučić i živela Republika Srbija.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja od predsednika ili predstavnika poslaničkih grupa? Ne. Reč ima ministarka Maja Popović. Izvolite.
Želim da vam se zahvalim na današnjoj inspirativnoj diskusiji, ali želim u ime Vlade Srbije da vam obećam u ovoj borbi protiv kriminala i korupcije zaštićenih neće biti. Kao što vidite, svi organi u ovoj zemlji rade svoj posao i to vrhunski rade svoj posao, počevši od bezbednosnih službi koje jako dobro znaju šta znači negativan uticaj stranog faktora, preko Tužilaštva do sudova. Mi nećemo dozvoliti da nam kriminalci i kriminogene strukture podstaknute stranim faktorom i svojim pomagačima iz okruženja sruše državu, ubiju predsednika, budite sigurni da će država biti pobednik u ovoj borbi. Hvala.
Hvala. Dozvolite mi samo da se složim sa ovim što je rekao gospodin Martinović i mislim da je jasno i to smo i juče govorili i danas i sinoć kada sam zaključivao ovu sednicu, a to je da smo svedoci sa jedne strane relativizacije svih ovih i zločina i mafije, ali i organizovane grupe koja je rušila ustavni poredak zemlje, prisluškujući predsednika Srbije i njegovu porodicu. Pa zato i danas smo bili svedoci upravo toga, relativizacije da nije bilo prisluškivanja nego da je praktično svih 1700 ili 1500 razgovora su u stvari bili upali u tzv. prisluškivanje nekih bezbednosno sumnjivih lica. Ministar Vulin je juče to jasno rekao, policija je dokumentovala to sve i to je teško krivično delo. Takva relativizacija u stvari znači podrška tome da postoji neki organ koji može da sebi dozvoli da bude iznad najviših državnih organa u Srbiji. To se ne zove nikako drugačije osim rušenje ustavnog poretka i tu ne sme i ne treba da bude nikakve trijaže da li će neko odgovarati ili neće odgovarati. Ja se apsolutno slažem sa ovim što je rekao gospodin Martinović i kada je reč o regionu. Gospodin Davidović je rekao - nije on rekao gospodinu Martinoviću da će da se priprema, nego je optužio predsednika Vučića da je on nalogodavac pokušaja ubistva koje se dogodilo ovde u Beogradu, kada je pucano na njega i na vladiku Joanikija. To je jedna besramna izjava koja potpuno ide u prilog svemu ovome što ste rekli, a to je da nikome ne odgovara očigledno jaka i stabilna Srbija. Na kraju samo da kažem ministarki Popović, koja uopšte nije ta kojoj bilo kakvu rečenicu možemo da kažemo na tu temu, ali vi ste i na kraju rekli da država to neće dozvoliti. Apsolutno sam saglasan, samo što je problem što je deo te države radio protiv predsednika Vučića, prisluškivao je i pomagao onima koji su vršili zaveru protiv njega. Mislim da je tu upravo bitno ono što je rekao i gospodin Martinović, moram da mu se pridružim, ne samo ovo što je on rekao u ime poslaničke grupe, ja mogu da kažem i nadam se da delite to moje mišljenje, u ime cele Narodne skupštine Republike Srbije da mi dajemo apsolutnu podršku i čvrsto stojimo iza beskompromisne borbe protiv kriminala, zaštite ustavnog poretka i integriteta i ličnosti predsednika Vučića i njegove porodice i svih legitimno izabranih državnih organa Srbije i tražimo od Vlade da uradi sve da se poštuju zakoni i zaštiti bezbednost predsednika Vučića. Izvinjavam se još jednom što sam ovo morao na kraju da kažem, ali mislim da je to, kao i potreba koju je imao gospodin Martinović. Mislim da je veoma bitno da Narodna skupština koja obavlja veoma značajan posao u ovoj državi, da upravo to svi imamo u vidu. Ministarku Popović bih zamolio, isto kao i ministarku Matić koja sada nije tu, sad nema veze sa ovom temom, ali da budemo praktični. Pošto znate, ministarka, mi smo sada u radu Narodne skupštine sve što je stiglo do sada stavili na dnevni red. Međutim, ima nekoliko predloga zakona koje su predložili poslanici i ja bih vas zamolio da razmotrite te predloge zakona kako ne bismo na svakoj sednici morali da glasamo i da ih skidamo sa dnevnog reda, da vidite da li je bilo šta od toga prihvatljivo ili nije. Tu mislim, kada je reč o vašoj oblasti, znači izmena Zakona o sudijama, reč je o sudijama za prekršaje, to su predložili poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica i takođe izmene Zakona o izvršenju i obezbeđenju, isti poslanici. Pretpostavljam da je i to deo vašeg resora, izvršenje i obezbeđenje. Takođe, mislio sam da zamolim ministarku Matić, ali ona nije tu, pošto je poslanik Marijan Rističević predložio zakon o izmeni i dopuni Zakona o elektronskim medijima da isto tako Vlada razmotri te predloge i da vidimo, da pronađemo odgovarajuće rešenje, a ne da mi sada ovde taj deo, te zakonodavne inicijative koju svaki poslanik ima da sada to ne ostane samo prazno slovo na papiru. Zahvaljujem se svima još jednom. Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine zaključujem zajednički jedinstveni pretres o predlozima akata iz tačaka 3. i 4. dnevnog reda. Sutra nastavljamo u 10.00 sati. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti, konstatujem da sednici prisustvuje 91 narodni poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim vas da ubacite svoje kartice u poslaničke jedinice. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je su sali prisutna u ovom momentu 152 narodna poslanika, odnosno da je prisutno najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite.