Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Jedanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 80 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, sada molim narodne poslanike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Hvala. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da je u sali prisutno 97 narodnih poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Prelazimo na zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka od 5. do 7. dnevnog reda. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju: Anđelka Atanasković, ministar privrede, Tatjana Matić, ministar trgovine, turizma i telekomunikacija, Siniša Mali, ministar finansija, Stevan Nikčević, državni sekretar, Saša Stevanović, državni sekretar, Dušan Vučković, pomoćnik ministra, Maja Sikimić, vršilac dužnosti pomoćnika ministra, Vladimir Marić, direktor Zavoda za intelektualnu svojinu, Ana Tripović, direktor Uprave za javni dug u Ministarstvu finansija, Aleksandra Mihajlović, pomoćnik direktora Zavoda za intelektualnu svojinu, Jelica Trninić Šišović, načelnik odeljenja, Sandra Tasić, šef Odseka u Ministarstvu privrede, i Maja Vranić, šef Odseka u Ministarstvu trgovine, turizma i telekomunikacija. Za predstavnika Vlade u Narodnoj skupštini, prilikom razmatranja navedenih predloga zakona, određena je i prof. dr Darija Kisić Tepavčević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja. Pozdravljam prisutne predstavnike Vlade. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Saglasno članu 157. stav 2, članu 170. stav 1, otvaram zajednički načelni i jedinstveni pretres o: Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji, Predlogu zakona o davanju garancija Republike Srbije u korist Banca Intesa AD Beograd i Raiffeisen banke a.d. Beograd po zaduženju Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, po osnovu ugovora o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Da li predstavnici predlagača žele reč? Reč ima Anđelka Atanasković, ministar privrede. Izvolite.
Hvala. Ja bih predložila zbog brzine da možda sva tri zakona predložim odjednom. Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Poštovani predsedniče Narodne skupštine, uvaženi potpredsednici, uvaženi narodni poslanici, pred vama je Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, kao zakon od naročitog značaja za pravnu zaštitu pronalazaka, odnosno patenata i malih patenata. Cilj predloženih izmena i dopuna Zakona o patentima je usklađivanje sa najnovijim propisima EU, kao i otklanjanje određenih nedostataka koji su uočeni u primeni važećeg Zakona o patentima. Najznačajnije izmene i dopune Zakona o patentima odnose se na oblast sertifikata o dodatnoj zaštiti i zaštite pronalazaka malim patentima. Ključne izmene su, pod jedan, propisano je izuzeće od zaštite sertifikatom o dodatnoj zaštiti. Odredbama uredbe broj 2019/933 propisano je izuzeće od zaštite sertifikatom o dodatnoj zaštiti ako se proizvodnja ili skladištenje lekova ili medicinskih proizvoda vrši na teritoriji EU za svrhe izvoza. U skladu sa navedenim izmenama i dopunama Zakona o patentima predloženo je da će lek ili medicinski proizvod koji je zaštićen sertifikatom o dodatnoj zaštiti moći da se proizvodi ili skladišti u Republici Srbiji samo za svrhu izvoza pod uslovom da je posebnim oznakama obeleženo pakovanje tog leka ili medicinskog proizvoda. Takođe, proizvodnja leka ili medicinskog proizvoda može početi najranije šest meseci pre isteka roka važenja sertifikata o dodatnoj zaštiti radi skladištenja na teritoriji Republike Srbije kako bi se, nakon isteka odgovarajućeg sertifikata, stavili na tržište Republike Srbije. Cilj odredaba koje propisuju izuzeće od zaštite sertifikatom je povećanje konkurentnosti i podsticanje rasta generičke industrije lekova u Republici Srbiji, kao i otvaranje novih radnih mesta što će doprineti snabdevanju tržišta po ujednačenim uslovima tako što će se proizvođačima generičkih lekova sa sedištem u Republici Srbiji dozvoliti proizvodnja lekova u svrhu izvoza na teritoriji zemalja u kojima zaštita sertifikatom ne postoji ili je istekla. Na ovaj način proizvođači generičkih lekova iz Republike Srbije biće stimulisani da efikasno učestvuju na tržištima drugih zemalja. Pod dva, izmenjen je režim zaštite malog patenta. Pod tri, propisan je pravni osnov za izdavanje patentnog spisa u elektronskoj formi. Radi usklađivanja sa praksom Evropskog zavoda za patente, kao i prilagođavanje najnovijim trendovima digitalizacije postupaka koji se vode pred državnim organima u Republici Srbiji. Predloženo je da Zavod za intelektualnu svojinu, na zahtev nosioca evropskog patenta koji je upisan u registar patenta, može izdati spis samo u elektronskoj formi. Dakle, nosioci patenata imaće mogućnost da se izjasne da li žele izdavanje patentnog spisa u papirnoj ili u elektronskoj formi. Pod četiri, izvršeno je usklađivanje sa Zakonom o opštem upravnom postupku. Zavod za intelektualnu svojinu u obavezi je da podatke o kojima se vodi službena evidencija pribavi po službenoj dužnosti od nadležnog organa. Imajući u vidu navedeno, predloženo je brisanje odredaba koje propisuju da podnosilac zahteva sam dostavlja podatke, te je propisano da Zavod za intelektualnu svojinu pribavlja te podatke po službenoj dužnosti. Hvala. To je sve što se odnosi na Predlog ovog zakona. Uz vaše odobrenje bih izložila i Predlog zakona Ministarstva trgovine, pošto koleginica je odsutna. Poštovani predsedniče, poštovani narodni poslanici, kolege, pred vama se danas nalazi Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji koji je potpisan 23. septembra u Njujorku i čiji je tekst Vlada Republike Srbije usvojila Zaključkom od 16. septembra 2021. godine kod nas. Bilateralni diplomatski odnosi sa parlamentarnom Republikom Mongolijom uspostavljeni su 1956. godine i od tada su tradicionalno dobri i prijateljski, a tokom proteklih godina došlo je do intenziviranja političkog dijaloga sa ovom istočnoazijskom zemljom. Međutim, ekonomska saradnja između Republike Srbije i Mongolije je na izuzetno niskom nivou i čini je robna razmena, dok drugi oblici saradnje, naročito oni proizvodnog i dugoročnog karaktera nisu razvijeni. Nivo robne razmene je simboličan i u poslednjih 10 godina najveću vrednost od 1,1 milion dolara je imao 2019. godine. Naš izvoz iznosio je 0,4 miliona dolara, dok je ostvareni uvoz minimalan i to u vrednosti od 0,002 miliona dolara. Postoji solidna osnova za saradnju u oblasti poljoprivrede, lake industrije i tekstilne industrije, a mogućnosti saradnje mogu se tražiti i u oblasti infrastrukture i građevinarstva, kao i u oblasti turizma, posebno eko-turizma i kulturno-istorijskog turizma, s obzirom na to da Mongolija za većinu Evropljana važi za egzotičnu i nedovoljno poznatu zemlju. Imajući u vidu višedecenijsko prijateljstvo i dobre odnose sa našom zemljom, kao i mogućnosti za razvoj odnosa primena ovog sporazuma dodatno bi na institucionalnom nivou regulisala bilateralno-ekonomsku saradnju sa Mongolijom i na taj način bi se stvorili uslovi za njeno unapređenje na dugoročnim osnovama. Takođe, stvorio bi se i pravni osnov za formiranje zajedničke komisije za praćenje trgovinske ekonomske saradnje i preduzimanje odgovarajućih aktivnosti vezanih za njeno dalje unapređenje, kao i za otklanjanje eventualnih barijera. Poštovani poslanici, smatram da će primena ovog zakona čije su načelne vrednosti zasnovane na principima jednakosti, nediskriminacije i međusobne koristi otvoriti mnoge značajne mogućnosti za razvoj i unapređenje ekonomske i trgovinske saradnje Srbije i Mongolije i verujem da prepoznajete njegov pun potencijal koji se u godinama pred nama može dodatno proširiti na druge oblasti turizma, kulture, obrazovanja, i umetnosti. Hvala. Sada moram sledeće. Treći zakon koji je danas pred vama je davanje garancije Republike Srbije u korist „Banka Inteza“ a.d. Beograd i „Rajfajzen Banke“ a.d. Beograd, po zaduženju javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, po osnovu Ugovora o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Razlozi za donošenje ovog Zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist „Banka Inteza“ a.d. Beograd i „Rajfajzen Banke“ a.d. Beograd, u daljem tekstu – zajmodavac, po zaduženju javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, u daljem tekstu – zajmoprimac, sadržani su u članu 16. stav 4. Zakona o javnom dugu, odnosno u potpisanim ugovorima između zajmodavca i zajmoprimca u iznosu od 40 miliona evra, za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Jačanju transportnih kapaciteta gasovoda doprinosi izgradnja novih gasovoda i dalja gasifikacija područja Republike Srbije, kako bi se stvorili uslovi za korišćenje prirodnog gasa a gasifikacija Zlatiborskog okruga je prvi u nizu projekata koji se planiraju u cilju jačanja transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji, tako da je ukupna suma opredeljena za ovaj projekat do 40 miliona evra. Sredstva kredita biće upotrebljena za izgradnju gasovoda na teritoriji Zlatiborskog okruga i privreda Zlatiborskog okruga jedna je od retkih koja beleži suficit u trgovinskoj razmeni ali je i pored toga posebno potrebno i dalje raditi na postizanju efikasnosti i konkurentnosti privrede, daljem razvoju i unapređenju turizma, kao i novih investicija zašto je neophodno nastaviti dalje aktivnosti na gasifikaciji Zlatiborskog okruga. Daljem gasifikacijom Zlatiborskog okruga stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima Zlatiborskog okrugra i povezivanje industrijskih komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kao jeftinog i ekološki prihvatljivog goriva kojim će se u značajnoj meri rastereti i elektroenergetski sistem. Radi se o okrugu velikog potencijala za povećanje privredne aktivnosti kojem nedostaje prirodni gas kao energent, zašto je neophodna izgradnja razvodnih gasovoda za Priboj, Novu Varoš, Prijepolje, Sjenicu i Rutošu. Predviđene su trase dva nezavisna gasovoda. Prvi gasovod počinje priključkom na GMRS Rudine na Zlatiboru, koja je deo razvojnog gasovoda Sevojno-Zlatibor i snabdeva GMRS Rutoši, GMRS Priboj, Nova Varoš, Prijepolje. Drugi gasovod počinje priključkom u glavnom razvodnom čvoru Glogovik, koji je deo razvodnog gasovoda Aleksandrovac-Kopaonik-Novi Pazar-Tutin, koji snabdeva GMRS Sjenica. Izdavanje garancija zajmodavcu od strane garanta u iznosu do 40 miliona evra predviđeno je članom 3. Zakona o budžetu Republike Srbije za 2021. godinu, „Službeni glasnik RS“ broj 149/20, 40/21 i 100/21. Zajmoprimac je sproveo postupak za nabavku finansijskih usluga. Ponude „Banke Inteza“ A.D. Beograd i „Rajfajzen Banke“ A.D. Beograd izabrane su u pomenutom postupku kao najpovoljnije. Ugovorima o kreditu predviđeno je da se krediti odobravaju pod sledećim uslovima – iznos kredita u dinarskoj protivvrednosti sa deviznom klauzulom. Period trajanja kredita je osam godina, uključujući i period počeka od dve godine. Povlačenje sredstava kredita u jednoj ili više tranši, otplata kredita tromesečna i kamatna stopa iznosi od 1,48 do 1,57% na godišnjem nivou, plus tri meseca euribor. Hvala, to su tri zakona koja danas imate na debati. Ja bih molila za vaše mišljenje.
Zahvaljujem, ministarki Atanasković. Prijavljeno je više izvestilaca nadležnih odbora. Prvo, predsednica Odbora za evropske integracije, gospođa Elvira Kovač.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, predsedništvo, gospođo ministarka sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, Predlogom zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima vrši se dodatno usklađivanje važećeg zakona sa relevantnim propisima EU i to sa Uredbom broj 469/2009 Evropskog parlamenta i Saveta EU, još od 6. maja 2009. godine o sertifikatu o dodatnoj zaštiti za medicinske proizvode, koja je kasnije izmenjena i dopunjena Uredbom 2019/933, takođe Evropskog parlamenta i Saveta EU od 20. maja 2019. godine, koja je stupila na snagu 1. jula 2019. godine na teritoriji EU. Odredbama ove Uredbe, kao što smo čuli na samom Odboru za evropske integracije, propisano je izuzeće od zaštite Sertifikatom o dodatnoj zaštiti ako se proizvodnja ili skladištenje lekova ili medicinskih proizvoda vrši na teritoriji EU za svrhe izvoza. U skladu sa navedenim Predlogom zakona koji se nalazi pred nama, predviđeno je da će lek ili medicinski proizvod koji je zaštićen Sertifikatom o dodatnoj zaštiti ipak moći da se proizvodi i skladišti u Republici Srbiji samo za svrhu izvoza, pod uslovom da je posebnim oznakama obeleženo pakovanje tog leka ili medicinskog proizvoda. Takođe, sa druge strane, proizvodnja leka ili medicinskog proizvoda može početi najranije šest meseci pre isteka važenja Sertifikata radi skladištenja na teritoriji Republike Srbije, kako bi se nakon isteka odgovarajućeg sertifikata stavili na tržište Republike Srbije. O tome smo vrlo kratko razgovarali na samoj sednici Odbora za evropske integracije krajem prošle nedelje, da je početak primene instituta Sertifikata o dodatnoj zaštiti na teritoriji EU, davna 1992. godina, a u Republici Srbiji je 2013. godina. Od tada tržište lekova i medicinskih proizvoda se evidentno, ubrzano razvija svuda. Poslednjih godina došlo je do velikog porasta proizvodnje generičkih lekova i njihovih aktivnih sastojaka i blagovremeni ulazak generičkih lekova na tržište naše zemlje, Republike Srbije, je posebno važna za povećanje tržišne konkurencije i ono što je značajno za građane, smanjenje cene lekova, što doprinosi održivosti sistema nacionalne zdravstvene zaštite. Pošto smo ovih dana razgovarali o Izveštaju Evropske komisije o Republici Srbiji od juna prošle godine do ove godine, dakle za ovu 2021. godinu, ja bih se malo osvrnula na preporuke ovog izveštaja koje se odnose tačno na ovu oblast. Znamo da se ova tematika tiče oblasti Poglavlja 7 – intelektualne svojine. Poznato je da EU ima harmonizovana pravila za pravnu zaštitu prava intelektualne svojine, kao i pravila za pravnu zaštitu autorskog prava i srodnih prava. Pravila za pravnu zaštitu prava intelektualne svojine EU odnose se npr. na patente, žigove, dizajn, biotehnološke pronalaske, farmaceutske proizvode. Kada pogledamo Izveštaj Evropske komisije i ocene koje se odnose na ovo poglavlje ili na ovu tematiku naglašeno je da Republika Srbija ima dobar nivo pripremljenosti u oblasti prava intelektualne svojine i da je ostvaren ograničen napredak u ovom proteklom periodu upravo usvajanjem Zakona o zaštiti poslovne tajne i pripremom, ja verujem, ovih izmena i dopuna Zakona o patentima, koji se danas nalaze pred nama. Srbija treba naročito, i to je naglašeno od strane Evropske komisije, da uskladi zakonodavstvo o autorskom pravo i srodnim pravima sa direktivama EU u ovoj oblasti, upravljanje o kolektivnim pravima i tzv. dela siročadi, da se izmeni i dopuni radi usklađivanja ovaj Zakon o patentima sa Uredbom o sertifikatima o dodatnoj zaštiti, što mi zdušno pozdravljamo, da se ojača sprovođenje kroz poboljšanje kapaciteta i koordinacija različitih zainteresovanih strana. Evropska komisija je konstatovala da Srbija u procesu izrade novog zakona o autorskom pravu i srodnim pravima ima za cilj da se osigura potpuno usklađivanje sa pravnim tekovinama EU, uključujući usklađivanje u oblastima upravljanja kolektivnim pravima i dela siročadi. Po pitanju prava industrijske svojine, Srbija je u maju ove godine 2021. usvojila spomenut Zakona o zaštiti poslovne tajne, što je svakako pozdravljeno, kojim se zakonodavstvo Republike Srbije i tu dodatno usklađuje sa pravnim tekovina EU. Ne znam da li je to tako i terenu, nadam se da jeste, ali Evropska komisija kaže da je Zavod za intelektualnu svojinu i dalje dobro kadrovski opremljen. Još jednom se zahvaljujem i ministarstvu i saradnicima i svima koji su bili na sednici Odbora, jer približili su nam ovu tematiku. Svakako, u danu za glasanje podržaćemo ovaj Predlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Sada predsednica Odbora za finansije Aleksandra Tomić ima reč. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovana ministarko, kolege poslanici, mi smo juče na sednici Odbora usvojili Predlog zakona koji govori da Srbija daje garancije za deo koji se odnosi za zaduživanje „Srbijagasa“, da bi se uvela gasifikacija vezana za Zlatiborski okrug. Primećeno je da Zlatiborski okrug sve više ekonomski napreduje, da je primećen suficit u njihovom funkcionisanju kada su u pitanju privredne aktivnosti i ono što je pokazatelj da bi se postigla veća konkurentnost privrede, da je potrebno da pored onih okruga koje smo ranije usvajali u smislu gasifikacije, jednostavno da i Zlatiborski okrug dobije gasnu mrežu. Zašto je ovo važno? Podsetiću vas da još krajem maja je Vlada usvojila zaduživanje, a početkom juna Narodna skupština potvrdila gasifikaciju, odnosno zaduživanje „Srbijagasa“ kada je u pitanju transportna mreža za Kolubarski okrug, Borski, Jablanički i Pčinjski. Sada dobijamo i deo Srbije koji se odnosi za gasifikaciju Zlatiborski okrug. Srbija postaje zemlja koja koristi isključivo visoke ekološke standarde u korišćenju svojih energenata. Gas je jedan od najčistijih energenata u Srbiji. Ono što danas moram da kažem, a mislim da je negde propušteno, da je sinoć Evropska komisija poslala informaciju da će u ponedeljak Srbija posle dve godine zastoja otvoriti Klaster 4, a to je upravo klaster koji obuhvata i energetsku politiku i transportnu politiku i politiku zaštite životne sredine, kao i klimatskih promena. Prema tome, to je priznanje za ono što je Srbija uradila u domenu ekologije kako bi ovi ljudi koji sebe stavljaju ispred ljudi koji su zabrinuti za životnu sredinu, pa politički žele da kapitalizuju svaku vrstu neslaganja, odnosno nemira kod građana Srbije, treba da kažemo građanima da ono što je Srbija uradila, a što će tek uraditi u ovoj oblasti, u stvari pokazuje koliko smo mi napredovali. Ovo je priznanje rezultata za ono što smo do sada radili. Srbija je u ovoj godini iz budžeta izdvojila za projekte zaštite životne sredine u tri ministarstva 24 milijarde dinara. Za sledeću godinu planirala 36 milijardi dinara. Prema tome, to su ogromna sredstava koja upravo govore da Srbija napreduje u polju zelene agende i da jednostavno ima i podršku najstrožijih institucija iz ove oblasti, a to je sigurno Evropska komisija. Mislim da je jedan od sporazuma za koji mi danas u stvari treba da saglasnost da bi se „Srbijagas“ zadužio u stvari u interesu građana jer će oni sutra imati mogućnost da pod najpovoljnijim uslovima priključe gas. Zbog toga pozivam poslanike da podrže ovaj zakon. Hvala.
Zahvaljujem. Predsednik Odbora za privredu, narodni poslanik Veroljub Arsić ima reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, Zakon o patentima svakako je razlog da se pozdravi. Dobro je imati zakonsku regulativu koja će da zaštiti domaće proizvođače u farmaceutskoj industriji. Na taj način štitimo i svoje tržište i svoje zaposlene i svoju industriju. Međutim, nemojte mi sada zameriti što neću mnogo pažnje da obratim na taj Predlog zakona. Pričaću o jednom drugom patentnu koji je nastao na teritoriji Republike Srbije. Nije u nadležnosti našeg zavoda, ali i te kako osećamo posledice jednog takvog patenta. Reč je o jednom patentu koji je nastao 5. oktobra 2000. godine u Srbiji koji je suštinski nasilna promena vlasti, jednom patentu koji je poslužio da se razne vlasti menjaju u raznim delovima sveta. Znate, kao što je nešto nedemokratsko i što je nešto nasilno i što uvek izaziva određen otpor kod svakog poštenog građanina, dobronamernog građanina, bez obzira gde se on nalazi na zemaljskoj kugli morali su da smisle naziv koji će da opravda to nasilje i da ga prikrije i nazvali su to obojenim revolucijama. Izgovori za obojene revolucije ili povod bili su često nedemokratski režim, nedostatak ljudskih prava. To su bili povodi, a uzroci su bili mnogo dublji. Recimo, koliko god da se danas svidi nekome ili ne ovo što ću da kažem činjenica jeste da jedna obojena revolucija u Srbiji u ovom trenutku traje. Povod je Zakon o eksproprijaciji. Povod je Zakon o referendumu. Povod je Rio Tinto. Razlozi su mnogo dublji. Oni razlozi zbog kojih se vrši obojena revolucija jeste na prvom mestu da se skloni vlast koja ima podršku građana, nedvosmislenu, dokazanu toliko puta jer kroz smenu vlasti koju podržava građanska većina u Srbiji neki drugi bi završili svoj posao koji su započeli ovde neki pre nekoliko godina, neki pre nekoliko decenija. Povod je da na prvom mestu nestane Republika Srpska i BiH, to je razlog, da BiH bude unitarna država u kojoj će Srbi da budu obespravljeni. Razlog za obojenu revoluciju koja traje u Srbiji jeste da se konačno reši pitanje naše južne pokrajine onako kako mi ne želimo, a to je da Kosovo postane samostalna država u punom kapacitetu i da ima stolicu u UN, jer imaju državu koja je nefunkcionalna i koja ničemu ne vredi bez toga. Zato je potrebno u Srbiji promeniti vlast. Treba promeniti Aleksandra Vučića i SNS kroz obojenu revoluciju, da bi se taj cilj ostvario. To je razlog. Treći razlog je da one lopuže koje su nam upropastile državu posle 5. oktobra 2000. godine to nastave da rade. Jer, ako pogledamo gde su sve bile obojene revolucije i razlozi zbog kojih su nastajale, recimo, bila je u Libiji, ili one povode koje je imala ta obojena revolucija, da li je bar jedan rešen? Nije. Imate zemlju koja je duboko podeljena, gde jednu vlast priznaje međunarodna zajednica, drugi ljudi vrše faktičku vlast na teritoriji te zemlje. Njihovi građani pokušavaju preko Sredozemnog mora da se dočepaju Evrope. To je obojena revolucija. Jedna zemlja koja je nama prijateljska i šta god oni sad misle o nama, mi Ukrajinu doživljavamo kao prijateljsku zemlju i narod njihov kao prijateljski narod, imali su obojenu revoluciju, ne jednu nego dve. Jesu li rešili neki od svojih problema? Nisu. Društvo je podeljeno, na ivici rata. U Srbiji povod je bio Slobodan Milošević i njegova smena. U redu. Ali, jesu li građani Srbije počeli da žive bolje posle smene Slobodana Miloševića? Ne. Jesmo ušli u EU? Jesmo sačuvali KiM? Ne. Jel nam privreda uništena? Da. Jesmo izgubili deo suvereniteta? Da. E, pa to je taj patent o kome vam pričam. Samo je potrebno da se lepo nazove. Nije više nasilna promena vlasti, nego obojena revolucija. Nemate vi spontanog okupljanja građana ako imate izvore finansiranja, jer onaj ko finansira to spontano okupljanje građana ima neke svoje političke i ekonomske ciljeve koje će sprovoditi ukoliko mu obojena revolucija uspe. Građani Srbije neka se dobro zamisle da li će da dozvole da se na nasilan način ponovo u Srbiji menja vlast, da li ćemo ponovo da dozvolimo ljudima koji su nas ostavili bez 600 hiljada radnih mesta, koji su nas ostavili bez naših fabrika. Da li će to da dozvole? Da li će da dozvole? Meni je jedan detalj bio juče jako smešan. Sakupio se dužnik umetnik glumac, kažem "dužnik" zato što mu je Đilas pozajmio pare, pokupio svoje kolege i odveo ih u dolinu Jadra. Znate šta je bilo smešno - jao, mi nismo znali kako izgleda njiva. I sad su oni otišli da brane njivu! Ceo život, pričamo o ljudima koji su u šestoj, sedmoj, deceniji života, otišli da brane njive! Nisu nikad cipelu isprljali blatom. Oni će da brane prirodu! Nikad. Još nešto, ismevaju i predsednika Srbije i SNS i naše auto-puteve i naše bolnice i naše kliničke centre. Kažu - Aleksandar Vučić pravi puteve da bismo mi lakše odlazili iz Srbije. Oni to kažu, koji žive u krugu "dvojke", kojima ništa ne fali, ništa ne nedostaje! Oni kažu, čiji su roditelji pobegli iz svojih naselja zato što nisu imali puta. Oni ismevaju Srbiju zato što hoće da se izgradi, zato što hoće da bude normalna zemlja, zato što hoće da ima svoju industriju, zato što hoće da ima svoju vlast koju ne dovodi Soroš ili Rokfeler ili neka druga fondacija. E, pa o tom patentu bih voleo malo da popričamo danas!
Zahvaljujem. Da li predsednici odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Za reč se javio narodni poslanik Samir Tandir. Izvolite.
Hvala. Poštovana predsedavajuća, koleginice i kolege narodni poslanici, poštovana ministrice, poštovani predstavnici ministarstva, pre nego što se osvrnem na današnje zakonske predloge, želim da pohvalim rad ministrice Anđelke Atanacković. Želim da vam se zahvalim jer ste više puta posetili deo naše zemlje odakle ja dolazim, sandžačke opštine, bili ste u delegaciji kada je predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić posetio Prijepolje i mislim da je to primer na koji treba da se ugledaju i drugi ministri. Znači, nije važno samo imati kabinet, formirati kabinet, imati svoj portfelj ili resor, važno je biti sa građanima, biti na terenu, jer sve ono što nama kroz izveštaje, kroz statistiku dolazi, to je jedno, a drugo je kada vi svojim očima razgovarate sa predstavnicima poslovne zajednice, kada razgovarate sa predstavnicima lokalne samouprave. Ono što hoću takođe da istaknem i da pohvalim jeste vašeg kolegu Dragana Stevanovića, državnog sekretara. Mislim da je to primer državnog funkcionera koji je zaista servis svim građanima, svim lokalnim samoupravama i hoću da kažem jedan primer kako se tretiraju lokalne samouprave i kako se njima pomaže, da bi oni mogli da povuku sve ono što im kroz projekte vaše ministarstvo omogućava. Apelujem da i u narednim godinama sve ono što, vaše ministarstvo je jako moćno i veliko, može da se učini za opštine Prijepolje, Priboj, Nova Varoš, Sjenica, Tutin i Novi Pazar da učinite, jer to su devastirane opštine, kao što smo čuli, osvrnuću se na to, pripadaju upravnim okruzima Zlatiborski i Raški. Vidimo da se Zlatiborski okrug razvija i hajde da damo dodatnu još veću inicijativu da taj napredak bude još veći. Ono što hoću da istaknem kao jedan državnički čin jeste poseta predsednika Republike Srbije Aleksandra Vučića ljudima u Jadru. Mislim da se tako ponaša jedan državnik koji hoće da čuje glas naroda. Znači, oni ljudi koji su direktno involvirani u taj ceo slučaj, on je čuo njihov stav, njihov problem i ne sumnjam da će predsednik shodno svemu onome što je čuo od građana, zauzeti sada stav. Sve ono što drugi govore jeste naprosto pokušaj jedne politizacije koja možemo da kažemo da je legitimna, ali u osnovi nema nikakvu težinu. Težinu ima stav tih ljudi koji tu živi. Ako raspravljate o mojoj kući, valjda ja imam najveće pravo da iznesem svoj stav. Kad se bude o nekim drugim ljudima radilo, oni mogu da zauzmu svoj stav, a ne da se na bilo koji način vrši politizacija, što je apsolutno neprihvatljivo. Ono što hoću posebno da pohvalim i da istaknem jeste da danas govorimo o zajmu za gasovod koji se odnosi na Zlatiborski upravni okrug, znači opštine Prijepolje, Priboj, Nova Varoš, Sjenica, odakle dolazim. Posebno sam srećan i zadovoljan što o toj temi danas govorimo. Nema privrednog razvoja, nema razvoja turizma, nema zelene agende bez gasa. Većina opština u Sandžaku zaista ima problem usled višedecenijske zapuštenosti sa energentima, većina gradskih toplana koristi mazut i ugalj i stvara se ogromno aerozagađenje. Novi Pazar, kada gledamo te lestvice gde se meri to zagađenje, on je šampion na globalnom nivou, posle Nju Delhija, Pekinga. Znači, Kina i Indija. Možete misliti, Nju Delhi, višemilionski grad, po nekima preko 15, 20 miliona stanovnika i Peking isto tako i onda jedan Novi Pazar koji ima 120.000 stanovnika. Znači, apsolutno nije normalna situacija, ali to nije posledica rada samo današnje vlasti. To je apsolutno posledica višedecenijske nebrige. Mi se danas po prvi put suočavamo i hvatamo u koštac sa tim ekološkim problemima. Gasovod je jedno od rešenja tih problema. Hoću da istaknem da u koalicionom sporazumu između Stranke pravde i pomirenja i SNS izgradnja gasovoda je stavljena na vrh prioriteta. Ovde govorimo o dve politike. Politika Stranke pravde i pomirenja, koju je prvenstveno kreirao rahmetli predsednik naše stranke, akademik Muamer Zukorlić, je prva politika koja dolazi iz Sandžaka, koja je građane, i Bošnjake i Srbe, stavila na prvo mesto, a ne funkcije i lične privilegije. Politika SNS je to prepoznali i jednoj manjinskoj zajednici dala šansu da kroz učešće u vlasti rešava svoje lokalne probleme. Ne znam šta je kad ko ovde govorio, ali znam ko je šta u koalicioni sporazum stavio. Mogu ja sada da apelujem da se izgradi kosmodrom u Prijepolju i Novom Pazaru, ali onaj ko ga izgradi on treba da dobije taj poen i da dobije tu počast. Znači, svi mi lepo govorimo i pričamo, ali je malo ljudi onih koji delaju, koji konkretnim rezultatima i potezima pokazuju da za ono što pričaju stoje iza svojih reči. Primer toga jeste naša stranka, primer toga jesu naši koalicioni partneri. Hoću još jednom da istaknem rahmetli predsednika naše stranke, akademika Muamera Zukorlića, čoveka koji se nikada nije borio za svoj interes, za svoju funkciju, borio se za narod. Borba za taj gasovod, između ostalog, jeste i njegov veliki uspeh. Ja sam ponosan. Poslanički klub Stanke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke u danu za glasanje će glasati za sve zakonske predloge koje ste danas vi predložili. Što se tiče gasovoda, prema informacijama koje ja imam, a ministarka je tu, koje sam dobio iz Vlade Republike Srbije, izgradnja gasovoda ka Novom Pazaru i Tutinu je trenutno u zastoju, i to je ono što zanima građanke i građene, zbog problema oko eksproprijacije terena, ali do 1. septembra 2022. godine gasovod će biti pušten u funkciju. To je jedan ogroman, generacijski uspeh. Većina ljudi kada vi kažete - gasovod, to je jedna prosta rečenica. Mislim – uradili smo gasovod. Ali, to je jedan generacijski projekat i mislim da više treba da govorimo o uspesima koje smo postigli ili koje smo na putu da postignemo. Što se tiče gasovoda ka Prijepolju, Priboju i Novoj Varoši, on će početi sa izgradnjom u februaru naredne godine. Otprilike 18 meseci ili godinu i po dana je neki predviđeni rok. Neka bude i dve godine, ali za dve godine građanke i građani i Prijepolja i Priboja i Nove Varoši, za šest meseci građani u Novom Pazaru imaće gasovod, imaćemo zelenu energiju, imaćemo jeftiniju energiju i rešićemo jedan ogroman ekološki problem. Sada ja postavljam jedno pitanje – da li treba odati priznanje ljudima koji su to uradili? Naravno da treba. Ne treba biti politički obojen, samo treba biti čovek i reći – svaka čast, skinuti kapu i reći – postigli ste taj uspeh, a ovaj uspeh je, između ostalog, plod koalicionog dogovora između Stranke pravde i pomirenja i SNS. To piše u koalicionom sporazumu. Drugi ako imaju to u sporazumu svom neka slobodno pokažu. Što se tiče Sporazuma sa Moldavijom, to je trgovinski sporazum. Svaki trgovinski sporazum koji širi polje delovanja za našu poslovnu zajednicu i za našu privredu je jako važan. Možda će neko reći da Moldavija, pardon, izvinjavam se, Mongolija ne spada u red nekih najatraktivnijih poslovnih destinacija, međutim možemo da govorimo i ovako i onako kada je u pitanju politika za vreme bivšeg predsednika Josipa Broza Tita, ali u spoljnoj politici, složićemo se, da je ona bila perfektna - otvaranje vrata i na istoku i na zapadu. Samit nesvrstanih koji se pre nekoliko meseci desio ovde u Beogradu je dokaz da današnja vlast, predsednik države, predsednica Vlade zaista otvaraju i našim građanima i našoj privredi vrata i na istoku i na zapadu. Mislim da je to politika koju mi permanentno treba da sprovodimo. Evropska unija je naš najvažniji spoljnopolitički prioritet. Želim da čestitam Vladi na otvaranju Klastera 4 koji se, između ostalog, tiče i ekologije, ali osim EU koja je i najveći investitor i najvažniji spoljnopolitički prioritet i sistem vrednosti kojima mi hoćemo da pripadamo. I zemlje EU sarađuju sa svima. Hoću da navedem primer severnog toka, kada je nemačka kancelarka pod pritiskom poslovne zajednice u Nemačkoj, nastavila izgradnju gasovoda - Severni tok, iako saveznici iz Severnoatlantskog saveza iz NATO pakta su vršili pritisak da se to zaustavi. Znači, kancelarka je postupila tako što je interes svoje privrede stavila na prvo mesto. Mislim da je to primer kako svaka zemlja i SAD i druge evropske zemlje i svetske zemlje postupaju i kako mi treba. Ovaj sporazum sa Mongolijom ja vidim u tom svetlu. Znači, Rusija, takođe imamo više sporazuma i sa Ruskom Federacijom, i to hoću da kažem, ne treba to da bude tabu tema, to je važna svetska zemlja, energetska sila. Da nismo imali dobar odnos sa Ruskom Federacijom cena gasa bi bila daleko veća. To je dokaz jedne odgovorne, mudre politike. Može neko na globalnoj sceni da vam se sviđa ili ne sviđa, ali ono što treba nas da vodi u toj politici jesu naši poslovni, politički, geostrateški interesi. Kada je u pitanju Kina, to je Narodna Republika Kina, zemlja koja je najveći investitor, ima taj mega projekat – Put svile, i svaka zemlja u EU, vidimo primer Italije, gleda da na neki način svoje interese ukalkuliše u taj veliki projekat i da kineski investitori dođu, kao što imamo velike ruske investitore u Velikoj Britaniji, imamo u Švajcarskoj, u Nemačkoj, zašto oni ne bi bili i ovde prisutni. Što se tiče saradnje sa SAD, govorim o potpisivanju sporazuma, jer mi svake skoro nedelje ovde imamo neke sporazume. Sve su to naši partneri, sve su to naši prijatelji, tako da ni jedan sporazum nije nebitan i to je dokaz širine političkog delovanja kada je u pitanju spoljna politika i kada je u pitanju privreda. Što se tiče Zakona o patentima, važan zakon koji usklađuje naše zakonodavstvo sa standardima EU. Mislim da na polju intelektualne svojine zaista imamo veliku šansu kada je u pitanju razvoj koji će još više puhnuti u krila našim genijalcima da kroz start-ap programe zaposlimo ljude, pokrenemo tu inovativnost i kroz nove ideje otvorimo neka nova polja u industriji. Primer toga jeste silikonska dolina u SAD i država Izrael koja zaista ima najbolje start-ap programe. Ja kroz ovaj zakon vidim da ova Vlada, da i vaša ministarstva ozbiljno rade na tome i da vide našu razvojnu šansu. U danu za glasanje, poslanički klub Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke će ove sporazume i zakone podržati. Hvala vam.
Hvala. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SDPS, narodna poslanica Jasmina Karanac.
Hvala, potpredsednice Jevđić. Poštovana ministarko Mihajlović, poštovani članovi Kabineta ministara privrede i turizma, trgovine i telekomunikacija, koleginice i kolege, kada govorimo o ovoj temi konkretno o Zakonu o patentima, treba da pravimo razliku između pronalaska i patenta. Pronalazak možemo definisati kao proizvod ili postupak koji nudi nov način da se nešto uradi ili novo rešenje nekog tehničkog problema, a patent je univerzalno prihvaćen pravni oblik zaštite pronalaska. U Srbiji pravna zaštita pronalaska je uređena Zakonom o patentima iz 2011. godine. Još uvek aktuelni zakon je definisao da se pronalazak štiti patentom ili malim patentom. To znači da lice koje je podnelo prijavu za zaštitu pronalaska ima isključivo pravo na njegovo ekonomsko iskorišćavanje dok ta zaštita traje. Predlog o izmenama i dopunama Zakona o patentima, koji je danas pred nama, usklađen je sa propisima EU u ovoj oblasti i donosi nam određeno unapređenje, odnosno poboljšanja važećeg zakona, kojim se pre svega štite proizvođači u farmaceutskoj industriji. Konkretno, najvažnije izmene u ovom Predlogu zakona sastoje se u sledećem. Prva izmena odnosi se na sertifikat o dodatoj zaštiti. Naime, šta to znači? Za određene proizvode, kao što su lekovi i sredstva za zaštitu bilja, potrebno je dobiti posebno odobrenje nadležnog tela ili organa pre stavljanja u promet. S obzirom da proizvođač za to vreme nije u mogućnosti da stavi lek ili sredstvo za zaštitu bilja u promet, on nije u mogućnosti ni da ekonomski profitira. Stoga je uveden institut na svetskom nivou, a to je sertifikat o dodatnoj zaštiti. Taj sertifikat je teritorijalno pravo i predstavlja produženje trajanja patenata za najviše pet godina, uz jasno ograničenje da se mogućnost produženja odnosi samo na slučaj kada je predmet zaštite patentom lek ili sredstvo za zaštitu bilja. Sa sve većim i sve bržim razvojem farmaceutske industrije i proizvodnje lekova, dolazi i do velikog porasta proizvodnje generičkih, odnosno lekova ekvivalentnih originalima kojima je istekla patentna zaštita ili je nikada nisu ni imali. Proizvođači iz zemalja koji su usvojili institut sertifikata o dodatnoj zaštiti i uneli ih u svoja zakonodavstva, kao što je Srbija, vrlo često mogu doći u neravnopravan položaj sa proizvođačima iz zemalja koje to nisu uradile. Naime, dok je proizvođač lekova u Srbiji zakonom ograničen da bilo kakvu aktivnost u smislu privremenih radnji za proizvodnju leka ili skladištenje dok ne dobije odobrenje, proizvođači u zemljama koje nisu unele ovaj institut u svoje zakonodavstvo su slobodni da za to vreme vrše svoje pripremne radnje za proizvodnju leka ili sredstava za zaštitu bilja i da ih skladište. Onog trenutka kada istekne sertifikat dodatne zaštite, proizvođač iz Srbije tek tada može da počne sa pripremama za proizvodnju, dok je onaj drugi proizvod već stavio u promet i tu je u apsolutnoj prednosti. Ovo je sve legalno, ali zakonodavac je ispravno smatrao da je potrebno našeg proizvođača zaštiti u ovakvim slučajevima, te je zato ovim Predlogom zakona predviđeno da, i pored toga što nosilac patenta ima sertifikat o dodatnoj zaštiti, to neće sprečiti proizvođača leka ili sredstava za zaštitu bilja iz zemlje koja ga priznaje da počne sa pripremama za proizvodnju leka i da ga skladišti. Naravno, u ovom periodu lek se ne može staviti u promet, jer je to suština sertifikata, ali mogu se vršiti sve pripremne dodatne radnje. Na ovaj način otklanja se dizbalans, otvara se mogućnost proširenja proizvodnje, a samim tim i novih radnih mesta u farmaceutskoj industriji, a naši proizvođači postaju konkurentniji na tržištu. Smatram da ovakvo rešenje doprinosi većoj mogućnosti stvaranja društva jednakih šansi, a upravo humanijem društvu jednakih šansi i solidarnosti stremi Socijaldemokratska partija Srbije Rasima Ljajića, kojoj ja pripadam. Jer, jedan od osnovnih principa socijaldemokratije jeste jednakost ljudi i pravo svakog pojedinca na jednake mogućnosti. Druga izmena ovog zakona se sastoji u promeni pravnog režima malog patenta. Naime, zakonodavac poznaje više razlika između patenta i malog patenta. Osnovno je da kod malog patenta nije potrebno da budu ispunjeni kriterijumi navedeni u prijavi za zaštitu patenta, a to su da je proizvod nov, da ima intelektualni nivo i da je industrijski primenjiv. Mali patent ne podleže obavezi suštinskog ispitivanja. Nivo inventivnosti jedna je od glavnih razlika između patenta i malog patenta. Mali patent namenjen je samo za pronalaske u vidu rešenja koja se odnose na konfiguraciju ili konstrukciju nekog proizvoda ili raspored njegovih sastavnih delova. U važećem zakonu predmet malog patenta je limitiran. Predloženom izmenom zakona se proširuje, te se predlaže da se sada može zaštiti i proizvod koji predstavlja tehničko rešenje određenog problema, a ne samo konstrukcija proizvoda. Iako je obim tih proizvoda donekle limitiran, ova izmena doprinosi efikasnosti i ekonomičnosti, jer je postupak zaštite malog patenta brži i jeftiniji nego postupak zaštite patenta. Sledeća izmena se odnosi na izdavanje patentnog spisa u elektronskoj formi. Kada se podnese prijava, Zavod za intelektualnu svojinu preduzima određene radnje u smislu ispitivanja svih navoda iz prijave, zatim, utvrđuje da li su ispunjeni svi uslovi, a potom izdaje ispravu o patentu koji se objavljuje u „Službenom glasniku“ i na kraju izdaje patentni spis. Predloženom izmenom se patentni spis, pored papirne forme, izdaje i u elektronskoj formi, u skladu sa potrebama prakse, savremenim tokovima i u skladu sa pravilima Evropske patentne organizacije. Konačno, poslednja izmena je u stvari usklađivanje sa Zakonom o opštem upravnom postupku. Naime, u Zavodu za intelektualnu svojinu vodi se registar patentnih zastupnika, te će kod upisa ovih zastupnika u registar Zavod za intelektualnu svojinu po službenoj dužnosti tražiti sve one podatke koje su drugi državni organi dužni da dostave. Ovo bi bile ukratko i najvažnije izmene ovog Predloga zakona kada je reč o inovativnim rešenjima i pronalascima, odnosno prijavi za zaštitu patenta. Ako govorimo o novim inovativnim rešenjima i patentima u protekloj godini, Evropskom zavodu za patente prijavljeno je više od 180.000 patenata. Ovaj broj možda deluje impozantno, ali je to ipak pad od skoro 1% u odnosu na godinu dana ranije. Naravno, i na ovu oblast pronalazaštva je uticala pandemija izazvana virusom Kovid 19. U skladu sa stanjem u kojem se našao čitav svet, najviše patenata bilo je prijavljeno iz oblasti medicine, farmakologije i biotehnologije. Sledeća najinovativnija oblast u 2020. godini su bile digitalne komunikacije, zahvaljujući pronalascima u sferi 5G mreži i veštačkoj inteligenciji. Upravo u skladu sa okolnostima izazvanim pandemijom, najmanje patenata je bilo prijavljeno u oblasti vazdušnog, svemirskog i automobilskog saobraćaja. Prema Konvenciji o evropskom patentu, potpisanoj 1973. godine u Minhenu, nosilac evropskog patenta u svakoj zemlji ugovornici uživa prava i pravnu zaštitu kakvu bi imao i u svojoj državi. Među 44 potpisnice Konvencije je svih 27 zemalja EU. Srbija se Konvenciji pridružila 2010. godine i pripada toj evropskoj porodici, odnosno Evropskom zavodu za patente, najvećem u svetu. Zanimljivo je napomenuti da ima čak 6400 zaposlenih i jedan je oda najvećih institucija u EU. Evropskom zavodu za patente protekle godine najviše zahteva je podneto iz SAD, oko 44.000, zatim iz Nemačke, blizu 26.000, iz Japana 22.000, iz Kine 13.000 i iz Francuske 10.000. Porast broja zahteva beleži i Južna Koreja. U regionu Hrvatska je imala 22 zahteva, Srbija osam, Bosna i Hercegovina četiri, Crna Gora dva i Severna Makedonija jedan. Inače, u Srbiji se prosečno godišnje zaštiti oko 200 novih patenata. Najviše pronalazaka je iz oblasti elektrotehnike, poljoprivrede i medicine. Republika Srbija ima dugu tradiciju pronalazaštva. Još u srednjem veku negovan je odnos prema tehničkim unapređenjima. Tokom nekoliko vekova, mnogi srpski pronalazači su dali ogroman doprinos razvoju i unapređenju društva u celini. Nekada su pronalazači bili genijalni pojedinci, često neshvaćeni i ponekad odbačeni od društva, ali uglavnom uporni i u potpunosti posvećeni svojim izumima. Vrlo često nisu doživeli zaslužena priznanja i ekonomsku korist, ali je zato čovečanstvo bilo bogatije za njihov pronalazak. Svima nam je poznat primer Nikole Tesle koji je ceo svoj život posvetio pronalazaštvu i celokupno svoje intelektualno bogatstvo ostavio čovečanstvu u nasleđe. Pored javnosti dobro poznatih pronalazača i njihovih dela, poput Tesle, Mihajla Pupina, Milutina Milankovića, tu su i oni manje poznati čiji je doprinos pronalazaštvu izuzetno veliki. Mnogi od njihovih pronalazaka, nažalost, nisu bili zaštićeni. Smatram da treba neprestano da radimo na edukaciji stanovništva, pre svega privrednika i preduzetnika, o potrebi zaštite pronalazaka, kako u cilju sprečavanja prisvajanja, tako i o načinu njihovog najefikasnijeg korišćenja i unapređenja poslovanja. Kada je reč o prisvajanju pronalazaka, jedan od najpoznatijih sporova o patentima u nauci se odnosi na pronalazak sijalice. Pojedini veruju da je sijalicu izmislio Nikola Tesla, a patentirao Tomas Edison i pokupio sve zasluge. U današnje vreme situacija na polju pronalazaštva je malo drugačija. Pored toga što postoji veliki broj kompanija koje stimulišu i izdvajaju velika finansijska sredstva da bi se naučnici motivisali da stvaraju inovacije i pronalaze nova tehnička rešenja i unapređenja, pojedinci, ali i pravna lica svoje pronalaske štite putem patenta. U savremenom dobu biti vlasnik patenta pored velike ekonomske opravdanosti, ponekad je i stvar prestižan. Zaštita patenata je u današnje vreme od izuzetne važnosti kako zbog ekonomske sigurnosti pojedinca ili kompanija, tako i zbog napretka celokupnog društva, ali ne smemo zaboraviti i u cilju sprečavanja krađe inovacije i pronalazaka. Zato je nužno potrebno u zakonodavnom smislu i u svakom drugom pogledu u oblast koja se ubrzano razvija, stalno unapređivati kako bi se pronalazaštvo podstaklo za dobrobit svih. Slavni američki naučnik i pronalazač, izumitelj Polaroid kamere, doktor Edin Land je rekao, jedina stvar koja nas održava u životu je naš sjaj, jedini način da zaštitimo naš sjaj su naši patenti. Ove izmene i dopune idu u smeru unapređenja i modernizovanja Zakona o patentima koji je u skladu sa zakonima EU, koji regulišu ovu oblast i zato će poslanička grupa SDPS podržati ovaj predlog. Takođe, podržaćemo i Sporazum sa Moldavijom i Sporazum o kreditu za finansiranje gasovoda u Zlatiborskom i Raškom okrugu, jer je on jedan od životne važnosti za građane više opština, Prijepolja, Priboja, Nove Varoši, Novog Pazara, ali takođe je i projekat koji će u mnogome doprineti poboljšanju stanja životne sredine u celoj Srbiji, zbog toga ćemo, kao što sam rekla podržati sva ova tri zakonska predloga. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Poštovani narodni poslanici, pre nego što dam reč sledećem govorniku, molim vas da pozdravimo predstavnike Narodne partije Austrije koju ovu sednicu posmatraju sa galerije. Hvala. Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe JS, magistar Đorđe Kosanić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovano ministarko Tanasković sa saradnicima iz Ministarstva, poštovana potpredsednice Skupštine, gospođo Jevđić, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je danas objedinjena rasprava tri predloga zakona i poslanička grupa JS, dakle, da pomenem Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, dakle, Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist banke „Intesa“ i „Raiffeisen banke“ po pitanju Javnog preduzeća „Srbijagas“, a po osnovu Ugovora o kreditu za jačanje transparentnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji, kao i Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji. Naravno, na samom početku reći da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve pomenute predloge zakona. Na samom početku moje izlaganje biće fokusirano na Predlog zakona o patentima i da kažem odmah, ministarka oblast zaštite pronalazaka u našoj zemlji uređena je Zakonom o patentima i cilj ovog zakona je usklađivanje važećeg zakona sa relevantnim propisima koji svakako važe u EU. Inače, da kažem, da pronalazak definiše, kao proizvodi ili postupak koji nudi neki novi način da se nešto uredi i nudi neko novo rešenje nekog tehničkog problema. Svakako da za ovim predlogom zakona uređuje se pravna zaštita pronalazaka, dakle, ministarka kroz patent ili kroz mali patent. Sa druge strane, gledajući ovaj predlog zakona veoma važna izmena je što postojeća rešenja zakona stavljaju u neravnopravan položaj proizvođače, dakle, domaće proizvođače, generičkih lekova u odnosu na pravne subjekte u drugim zemljama koje, da kažem, na jedan način ne priznaju sertifikat. Ovim predlogom zakona, između ostalog, predviđeno da lek ili neki nemedicinski proizvod koji je zaštićen sertifikatom, može da se proizvodi, sa druge strane, može da se skladišti u Srbiji, ali samo pod uslovom da pakovanje bude, da kažem, na propisan način obeleženo. Proizvodnja leka može da počne u Srbiji najkasnije šest meseci do isteka važnje, ovog sertifikata, kao što sam reko za skladištenje ili da kažem za dalji izvoz. Od početka primene institucije sertifikata, ministarka vi znate da je to u EU od 1992. godine, a što se tiče Srbije, to je od 2013. godine, dakle, ova oblast što se tiče lekova i medicinskog materijala ide krupnim koracima napred. Evo, i nekoliko podatak koji su možda značajni da vidimo gde je Srbija u ovom trenutku u odnosu na druge zemlje. Kada je broj prijavljenih patenata u Srbiji u odnosu na EU, recimo, u ovom trenutku na milion stanovnika, Srbija prijavljuje nekih 50 patenata, za razliku od EU gde je to nekih 230 patenata. Sa druge strane, ulaganje u istraživanja u Srbiji u odnosu na druge zemlje EU, su negde ispod 1% BDP, za razliku, sa druge strane EU gde je taj procenat negde preko 2% BDP. Ministarka, složićete se, Srbija ide krupnim koracima napred i što se tiče ove oblasti napravili smo ogroman iskorak. Budžet Srbije se svake godine povećava što se tiče ove oblasti. Dakle, danas je deset puta veći nego što je to bilo, recimo, pre četiri godine. I, kada govorimo o običnom životu, kada je reč o ulozi patenata u svakodnevnom životu, patenti predstavljaju, da kažem, svakodnevnicu današnjeg života. Kada hoćemo neki patent da prijavimo, podnosilac prijave je dužan da pronalazak opiše potpuno jasno tako da ga stručnjak iz odgovarajuće oblasti može izvesti. Sa druge strane, patent obezbeđuje nosiocu društvenu afirmaciju za kreativan rad, kao i materijalnu naknadu za pronalazak koji ima potvrdu na tržištu. Ono što je veoma važno, ministarka, da u isto vreme time se podstiče pronalazaštvo koje obezbeđuje razvoj nauke i tehnike i poboljšanje kvaliteta ljudskog života. Ministarka, sada ono što je meni veoma važno, što želim da podelim sa vama, vi dolazite iz privrede, a složićete se sa mnom da Srbija ide krupnim koracima napred i ne samo u ovoj oblasti o kojoj ja danas govorim, Srbija ide krupnim koracima i u drugim oblastima. Evo, samo mogu da pomenem neke, recimo, u ovom trenutku čak preko 60% svih investicija koje dolaze na zapadni Balkan ide ka Srbiji. Naš privredni pad ili rast je u ovom trenutku dominantan, sa druge strane imamo fiskalnu, monetarnu stabilnost, kilometre auto-puta i kada bih sada govorio o svim rezultatima trebalo bi mnogo vremena, ali ono što želim vama da kažem, što je ostavilo u poslednje vreme poseban pečat. Dolazim, ministarka iz Kragujevca i u Kragujevcu je otvoren Državni data centar. Kada o tome govorim, otvaranjem državnog data centra Srbija postaje zemlja sa najmodernijom bazom podataka za svoju ne samo državu nego za svoje građane i sa druge strane i za kompanije. Data centar sa druge strane ne stavlja samo Kragujevac već čitavu Srbiju na mapu ovog dela Evrope, ali ne možemo, ministarka, da kažemo samo ovog dela Evrope kada govorimo o ovoj oblasti, jer ovakva institucija ne postoji samo u ovom delu regiona, nego ona ne postoji ni u širem delu centralne jugoistočne Evrope. Sa druge strane Državni data centar je, da kažem, građen na površini 14 hiljada metara kvadratnih i ono što je važno u njemu će biti smeštena prava državna platforma za veštačku inteligenciju. Naravno, rekao sam na početku da će poslanička grupa JS podržati ovaj predlog zakona. Kada govorimo o Predlog zakona o davanju saglasnosti Republike Srbije u korist banke „Intesa“ i „Raiffeisen banke“, a što se tiče zaduženja preduzeća „Srbijagas“, ovde govorimo o daljoj gasifikaciji Srbije. U ovom trenutku isključivo govorimo o gasifikaciji Zlatiborskog okruga. Ministarka, vi kao nek ko dolazi iz privrede reći ćete da je Zlatibor turistička destinacija, ali ovom gasifikacijom dolazimo do toga da će to sigurno doći nove investicije, a sa druge strane poboljšaće se i turistička ponuda ovog kraja. Sa druge strane, procene su da u Srbiji ima negde oko milion domaćinstava koja koriste čvrsta goriva za grejanje i daljom gasifikacijom Srbije procene su da do 2022. godine broj tih domaćinstava smanjiće se za polovinu, a sa druge strane neću vam reći koliki je značaj kada govorimo o tome za zagađivanje životne sredine. Treba svakako ovde naglasiti veliki značaj koji je napravila država kada je u pitanju cena gasa i ogromna zasluga projekta Turski tok. Koliki je značaj projekta Turski tok, verovatno će i za našu energetsku nezavisnost, govoriće vreme koje je ispred nas. Inače, da kažem, ovaj projekat samo nekoliko parametra, dug je 930 kilometara, kapacitet ovog toka je negde 31,5 milijardi kubnih metara gasa. Prvi krak prolazi kroz Tursku, a ono što je za nas značajno drugi krak ide o Bugarske Srbijom ka Mađarskoj. Kapacitet svakog od ovog kraka je negde oko 15,75 milijardi kubnih metara gasa. Ono što je za nas značajno drugi krak ide od Bugarske Srbijom ka Mađarskoj. Kapacitet svakog od ovih krakova je negde oko 15,75 milijardi kubnih metara gasa. Ova količina energije, ministarka, je dovoljna, recimo da zagreje nekih 15 miliona srednjih domaćinstava. Srbija je izgradila magistralni gasovod dužine 403 kilometra, a on ide od Bugarske do Mađarske ili bolje da kažem, od Zaječara do Horgoša, i naravno najmanja trasa je kroz Mađarsku svega petnaestak kilometara. Na samom kraju ministarka, kada je reč o Sporazumu između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji treba reći da su srpsko-mongolski odnosi tradicionalno dobri i oni su razvijeni. Ali, parametar da u 2020. godini neki izvoz Srbije u Mongoliju je svega ispod 400.000 evra, a uvoz iz Mongolije je na statističkoj grešci. Govori o tome da postoji ogroman prostor za dalju saradnju. Ministarka, ja vam neću reći da kada potpišete saradnju sa nekom zemljom otvara se ogroman prostor da saradnju sa to zemljom i u drugim oblastima od izuzetnog značaja za obadve zemlje. Isto tako, kada govorimo o ovom prijateljskoj za nas zemlji veoma je značajno reći da je ova zemlja principijelna po pitanju naše južne pokrajine, i sa druge strane ona daje veliku podršku našoj teritorijalnom integritetu i suverenitetu. Na samom kraju, ministarka, samo još jednom da kažem da će poslanička grupa JS u danu za glasanje podržati sve predloge zakona iz ove objedinjene rasprave. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministarka Anđelka Atanasković. Izvolite.
Zahvaljujem. Prvo bih se obratila poslaniku Kosanoviću, da napomenem da u odnosu sve te pohvale što se tiče samog Zakona o patentima da kažem da je Srbija 2020. godine na listi globalnog indeksa inovacija napredovala pet mesta. To je pokazatelj koliko Srbija napreduje u pogledu zaštite svih pronalazaka, pored svih ostalih napredaka koje ste i vi sami pomenuli što se tiče izgradnje puteva, gasovoda, bolnica i svega onoga što predsednik zajedno sa nama kao naših pratećih članova Vlade radi, i mislim da je to pokazao i samim svojim obilaskom svih onih mesta, ja mislim da ne postoji mesto u Srbiji koje nije obišao i koje nije samoinicijativno pokazao koliko daje na tome da prvo u saradnji sa ljudima čuje šta misle, šta im je potrebno, a mi smo tu da to odradimo i ispunimo. Samim tim što su svi zakoni ovde, koliko je dosada još usvojeno u ovoj godini, pokazuje koliko Vlada ozbiljno shvata sve te zadatke i radi na tome da što se više približimo ulasku u EU, a samim tim i da poboljšamo život naših građana. Što se tiče poslanice Karanac, ja moram reći da Zavod za intelektualnu svojinu ima Centar za edukaciju i informisanje. Centar sprovodi obuku naših privrednika. Do sada smo obišli 455 malih i srednjih preduzeća, održali smo desetine seminara kojima je prisustvovalo više hiljada privrednika, akademskih građana, službenika i sudija. Tako da, pored našeg klasičnog posla koji radimo u Ministarstvu, mi radimo i na edukaciji naših privrednika, jer nisu svi na tom nivou da mogu sami ljudi da se snalaze, pa onda pokušavamo i našim odlascima direktno da to odradimo i da im pomognemo u napretku. Mislim da Ministarstvo privrede na čelu sa mnom je stvarno pokušalo da čuje ljude, kao što je malopre rekao i jedan drugi poslanik, obišla sam do sada po Srbiji preko trideset i nešto gradova i firmi, sigurno 60, 70. Nije stvar samo stranih investicija, moram to reći, i vrlo su bitne, kao što sam i odgovorila, bilo je pre neki dan u Skupštini. One su nam vrlo bitne zbog uništavanja prošlih 20 godina naše industrije i uopšte sveta. Svi ovi što danas propagiraju i pričaju da može bolje oni su radili na uništavanju naše celokupne industrije i zemlje. Tako da, hoću da kažem da pored tih stranih investicija ja sam u svojim obilascima videla fantastične domaće firme. To je veliki podstrek i znak da Srbija radi na sebi, da Srbija ima svoje privrednike koji odlično rade. To je nešto na čemu mi trebamo mnogo više da im pomognemo, treba da se oslonimo na svoje ljude i da u našim programima koje dajemo kao pomoć i za kupovinu opreme i za startapove i za sve ovo što ste rekli, pomognemo njima da što pre uhvate korak sa Evropom i da mi dalje možemo da radimo i da naša deca sutradan imaju budućnost ovde, a ne po svetu. Hvala.
Zahvaljujem, ministarka. Reč ima potpredsednik Narodne skupštine narodni poslanik Stefan Krkobabić. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena potpredsednice Jevđić. Uvažena ministarko Atanacković, danas razgovaramo o Zakonu o izmenama i dopunama Zakona o patentima kojim se uređuje pravna zaštita pronalaska iz bilo koje oblasti tehnike koji je nov, koji ima inventivni nivo i koji je industrijski primenljiv. Prema važećem Zakonu patenti traju 20 godina računajući od datuma podnošenja prijave. S obzirom da su se od donošenja Zakona o patentima promenili uslovi u kojima se oni realizuju prvenstveno ubrzanom tehnološkom razvoju bilo je potrebno i zakonsku regulativu prilagoditi tome. Tako, na primer u članu 121. ovog Predloga izmena i dopuna Zakona dodaje obaveza Zavodu za intelektualnu svojinu da na svojoj internet stranici objavljuje informacije o proizvodnji koja predstavlja izuzeće od zaštite sertifikatom. Takođe, u odnosu na period definisan pre donošenja Zakona o patentima pojavila se potreba za preciznijim definisanjem koji pronalasci se mogu štititi patentnom i malim patentnom, kao što su na primer pronalasci iz oblasti biotehnologije. Jedan od ciljeva predlaganja dopuna i izmena Zakona o patentnima je i njegovo usklađivanje sa najnovijim propisima Evropske unije, prvenstveno u oblasti medicinskih proizvoda čime se i u ovoj oblasti utvrđuje rešenost Republike Srbije da ostane na svom evropskom putu. Smatramo da je dobro rešenje predlagača da se uvede pojam sertifikata kojim se produžava pravo na patent, za lekove i medicinska sredstva, jer se ova vrsta proizvoda može pustiti u promet tek nakon dobijanja dozvole nadležnog organa. Taj period može biti kraći ili duži, čime se skraćuje moguće vreme komercijalne upotrebe takve vrste proizvoda po registrovanom patentu. Poslanička grupa PUPS „Tri P“ smatra da je predlagač ovih izmena i dopuna Zakona o patentima učinio jednu veoma bitnu dopunu u oblasti lekova i medicinskih sredstava kojim je domaćem proizvođače te vrste proizvoda učinio konkurentnijim inostranim proizvođačima iz ove grupe. Naime, propisivanjem izuzeća i zaštite sertifikatom uspostavljaju se ravnopravniji uslovi među domaćim i inostranim proizvođačima generičkih lekova, bez obzira gde se proizvodnja odvija. Novim zakonskim rešenjem definisano je da domaći proizvođači mogu da obavljaju pripremne radnje za proizvodnju i skladištenje određenog leka čime se oni dovode u ravnopravniji položaj sa inostranim proizvođačem na našem tržištu. Uzimajući u obzir sve navedeno, mi ćemo podržati Zakon o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Danas bi govorio i o zakonu koji definiše garancije koje bi država Srbija trebalo da da Banci „Intezi“ i „Rajfajzen“ Banci u vezi sa kreditom za proces jačanja transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Ovaj posao realizuje, kao što to dobro znate i Javno preduzeće „Srbija gas“ i u ovom slučaju biće podignut nivo gasifikacije na teritoriji Zlatiborskog okruga, s obzorom da je procenjeno da bi priključivanjem na gasnu mrežu građanstva individualnih potrošača i posebno privrede ovog dela Srbije u značajnoj meri bio unapređen razvojni potencijal gradova i opština ove regije. Prvenstveno, po pitanju efikasnosti i konkurentnosti privrede i daljeg unapređenja i razvoja turizma, kao i privlačenja novih investicija Zlatiborski okrug se inače ističe suficitom u trgovinskoj razmeni, a izgradnjom razvodne gradske mreže prema Priboju, Novoj Varoši, Prijepolju i Sjenici još više će u funkciji biti stavljeni svi kapaciteti ovog dela Republike Srbije. Jedan gasovod počinje priključkom na Zlatiboru kao deo gasovoda Sevojno-Zlatibor, koji će snabdevati Priboj, Novu Varoš i Prijepolje, a drugi gasovod je deo razvodnog gasovoda Aleksandrovac-Kopaonik-Novi Pazar-Tutin, kojim će se snabdevati domaćinstva i privreda Sjenice. Završetkom ova dva gasovoda Srbija će dodatno biti premrežena gasnom mrežom i energentom koji zadovoljava i ekonomske i ekološke zahteve novog doba. Sam kredit je uzet na osam godina sa periodom počeka od dve godine, a sredstva se mogu povlačiti u jednoj ili više tranši. Otplata rata kredita je tromesečna. Poslanička grupa PUPS – „Tri P“ smatra da će se realizacijom ovog aranžmana dodatno podstaći konkurentnost privrede Zlatiborskog okruga i ovog dela Srbije i da će građani opština naslonjenih na gasovod biti u prilici da koriste jedan od trenutno najisplativijih energenata. Gasifikacija Srbije dodatno doprinosi ravnomernom razvoju svih njenih regija. Uvaženi narodni poslanici, potpredsednice Jevđić, uzevši u obzir sve prednosti i pogodnosti koje će se realizovati ovim kreditom i neophodnom garancijom za njegovu realizaciju, poslanička grupa PUPS – „Tri P“ će glasati za usvajanje seta ovih zakona. Zahvaljujem na pažnji.
Zahvaljujem. Da li još neko od predstavnika želi reč? (Da.) Reč ima ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe Aleksandar Vučić – za našu decu, dr Aleksandra Tomić. Izvolite.
Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarka, kolege poslanici, danas imamo tri predloga zakonskih rešenja koji očito pokazuju da Srbija se menja i da te promene idu velikim i krupnim koracima koje, jednostavno, mnogi politički akteri na ovoj sceni, koji žele možda da budu deo budućnosti, ne shvataju i to je ono što, u stvari, smo mi dužni kao narodni poslanici građanima da u svakom trenutku damo potpunu informaciju o tome koliko zaista Srbija napreduje, pogotovo kad su u pitanju i evropske integracije i kada je u pitanju Zakon o patentima i kada su u pitanju međunarodni sporazumi sa mngoim državama, pa tako sada imamo i sa Mongolijom, ali i kada je u pitanju gasifikacija Srbije. Kad pričamo o zakonu o patentima, treba reći da je institut sertifikata o dodatnoj zaštiti proizvoda, u stvari, rešenje koje sada uvodimo po principu kako je to uradila Nemačka, Austrija, Češka i to je ono što u stvari pokazuje da mi zaista se usklađujemo sa razvijenim zemljama Evropske unije kada je u pitanju i naša privreda i sve naše aktivnosti. Kada govorimo o Sporazumu koji je potpisan 23. septembra između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije, onda treba reći da je to u stvari osnova kojom treba da se formiraju dve komisije koje će pratiti trgovinsku i ekonomsku saradnju ove dve države. Znači i ovo pokazuje koliko te privredne aktivnosti treba da se prate i koje su sigurno te koje će u sledećim godinama rasti. Mi danas imamo izjavu ministra finansija, a to je da će Srbija očito završiti sa najvećim stepenom rasta ovu godinu kada je u pitanju region, a čak negde ćemo se nositi sa najrazvijenijim državama Evropske unije u toj borbi za prvo mesto i ono što je bitno reći da danas, kada govorimo o izdavanju garancija za „Srbijagas“, za gasifikaciju Zlatiborskog okruga, treba reći da to moramo da posmatramo u svetlu otvaranja Klastera 4 u ponedeljak, znači, savet evropskih komisija, odnosno Evropske unije je obavestio srpsku Vladu i nadležna ministarstva da delovi koji se odnose i na „Zelenu agendu“ i na održivu povezanost, tj. oblasti kojima se Srbija do sada bavila u proteklih godinu dana kada je u pitanju rad Vlade i nadležnih ministarstava, to je i oblast zaštite životne sredine i oblast klimatskih promen,a ali i oblast energetske politike, transevropskih mreža i saobraćajna politika su, znači, oblasti koje su jednostavno priznanje od strane Evropske unije da smo mi zaista na putu razvoja rame uz rame sa onim državama koje imaju razvijene ekonomije. Sada, kada govorimo uopšte o današnjem zaduživanju, odnosno garancijama koje Skupština treba da potvrdi, koje je Vlada potpisala, govorimo o garancijama banaka kao što su banke „Rajfajzen“ i mislim da je u pitanju „Inteza“ i mislim da su to banke sa kojima u stvari „Srbijagas“ i radi, jer mislim da su i ranije garancije koje su davane krajem maja takođe bile od strane ovih banaka, jer su se pokazale kao najefikasnije u saradnji sa „Srbijagasom“ i očito daju najbolje uslove da bi se završili ovako važni projekti. Uslovi pod kojima se podižu ovi krediti, odnosno daju garancije, upravo pokazuju u kojim će rokovima Srbija izvršiti gasifikaciju. Kada je u pitanju ta devizna klauzula, govori se o roku od osam godina, s tim što imate dve godine grejs perioda i s tim što su kamatne stope jako povoljne. Iznose od 1,48% do 1,57% na godišnjem nivou, s tim što se tromesečno plaćaju rate. Sada, kada posmatramo koliko je „Srbijagas“ uradio u 2020. godini, treba reći da na osnovu podataka zvaničnih je to bilo 507 kilometara distributivne mreže samo u 2020. godini, što je 4,6% više nego u prethodnoj, odnosno do sada, sa završetkom 2020. godine, Srbija je imala 11.507 kilometara mreže i 4.259 priključaka je uradila u prošloj godini. To pokazuje da je ukupan broj priključaka u Srbiji 120.159, ali su 95,6% domaćinstva. Šta to nama govori? To nama govori da će u ovoj godini taj broj biti sigurno veći, pogotovo što je „Srbijagas“ već počeo krajem maja, početkom juna da radi gasifikaciju i Borskog i Zaječarskog okruga i Jablaničkog i Pčinjskog, a sada i Zlatiborskog i to nam govori o tome da je povoljnost za građane za uvođenje gasa sledeća. To znači da će imati prilike da građani gde prođe gasovod će moći za 36 meseci da plate priključak gasa od 780 evra i to bez kamate. Mislim da je to od velikog značaj, da je država dala veliku podršku građanima da jednostavno uvedu ovaj najčistiji vid energenta u svoja domaćinstva i time, u stvari, pokazujemo da sprovodimo tu „Zelenu agendu“ o kojoj se toliko priča, jer i sami evropski predstavnici u parlamentu govore o tome da „Zelena agenda“ jednostavno nema političku obojenost. Sada dolazimo do one priče ko želi da iskoristi određene teme za svoje političke obojenosti, ko želi da podigne i manipuliše građanima Srbije po određenim pitanjima da bi postali prepoznatljivi u javnosti, da bi sprovodili određene proteste sa kojima bi oni stali na čelo kada dođu izbori sledeće godine i da bi, jednostavno, ušli u parlament i pokušali da pričaju o temama koje zaista nemaju veze ni sa zaštitom životne sredine, ni sa eksproprijacijom, ni sa referendumom. Jednostavno, tema je u stvari kako srušiti Srbiju, kako srušiti Aleksandra Vučića, jer očito sav ovaj posao, kada je u pitanju napredak Srbije zaista je na leđima Aleksandra Vučića uprkos svim izazovima sa kojima se susrećemo i uprkos svim krizama koje jednostavno je preživeo i on i politički akteri koji čine ovu skupštinsku većinu i koji čine Vladu, ministri koji su u Vladi Republike Srbije u najteža vremena i to je ono što danas treba građanima jasno reći, da ne postoje protesti koji su zaista inspirisani ovim temama koji pokušavaju da se nametnu u javnosti, jer danas više nije tema uopšte kako je Srbija uspela da dobije najnižu cenu gasa, odnosno da zadrži cenu gasa u Srbiji, koja iznosi 270 dolara na 1000 kubika, a znate da je tržišna cena 1000 dolara na 1000 kubika. Danas nije tema kako se Srbija gasifikuje, kako menjamo kotlove koji su na mazut i na ugalj, u školama, bolnicama, u termoelektranama, u delovima koji se odnose na gasifikaciju i grejanje građana i u Priboju i u Novoj Varoši i u Valjevu, da je u stvari stepen zagađenosti, kada pogledate zvanične podatke, drastično manji u ovim gradovima gde su zamenjeni kotlovi i postavljeni kotlovi na bio masu. Da je Srbija usvojila sve zakone koji se odnose na Zelenu agendu kada je u pitanju energetika i pokrenula jedan potpuno nov ciklus kada je u pitanju primena i direktiva EU iz ove oblasti, ali je i zadržala mnoge stvari kada je u pitanju energetski sektor, upravo zbog svoje stabilnosti. Treba ići korak po korak, ne treba srljati i donositi odluke preko noći i lomiti nešto kada su u pitanju same termoelektrane, ugasiti sve, pa postati posle energetski zavisan, nego jednostavno ići korak po korak u uvođenju te Zzelene agende. To je, u stvari, model srpske zelene agende, obezbediti ekonomski rast i razvoj, shodno tome koristiti i obnovljive izvore energije i energetsku efikasnost, ali obezbediti radna mesta i zadržati radna mesta građana Srbije u ova teška vremena, kada prelazimo iz jedne zdravstvene krize u jednu energetsku krizu u svetu. Mislim da Srbija traži taj balans. Taj balans je očito našla. Kada pričamo o onim ljudima koji žele da iskoriste narod koji živi u 12 sela u okolini Loznice, onda govorimo o tome da moraju ti građani da znaju istinu, da mora da znaju istinu da su 2004. i 2005. godine data istraživačka prava firmi „Rio Tinto“, da je to urađeno za vreme onih koji su tada vodili i Ministarstvo za zaštitu životne sredine, sećate se gospodina Dulića i gospodina Đilasa, koji je vodio Ministarstvo za ekonomski razvoj, odnosno za nacionalni i investicioni plan i gospodina Tadića, koji je bio tada predsednik države. Tada su ti projekti bili prihvatljivi i čak reklamirani u Drugom dnevniku RTS i prikazivani kao budućnost Srbije. Ne zaboravite da je 2005. godine pronađen potpuno nov mineral, 2006. godine, koji se naziva jadarit, upravo zato što je pronađen u dolini Jadra, da je 2006. godine upisan u katalog novih minerala, da je pronađen način na koji se obrađuje takva ruda i pronađeno šta ona sve daje, koje benefite. Da 1,7% daje taj litijum, koji je budućnost razvoja sveta i ekonomije, da daje preko 25% borne kiseline, koja se koristi u industriji deterdženata i kozmetike i koja daje određene sulfate koji se koriste u tekstilnoj industriji. Prema tome, višestruka je korist uopšte ove rude koja je pronađena u ovoj oblasti. Pitanje problema građana koji nisu dali, nego prodali „Rio Tintu“ svoju imovinu i svoje njive, se sada otvara u trenutku kada se završavaju sva istraživačka prava, kada je u pitanju „Rio Tinto“. Zašto se to dešava? Kako je njiva gospodina Blagojevića od dva hektara i šume od 84 ara prodato za 717.000 evra, gotovo u junu mesecu isplaćeno i u avgustu, a kako su njive, čuli smo od građana Srbije, prodate „Rio Tintu“ za 16.000 evra po jednom hektaru? Velika je razlika. Velika je razlika između kupoprodajnih ugovora, ljudi koji žive tamo i koji imaju poljoprivredno zemljište i onih koji su došli očito zajedno sa informacijom da će „Rio Tinto“ raditi u 2004, 2005. godini, pa kupili određenu zemlju i sada na kraju istraživačkih prava prodali za 717.000 evra. Razmislite o tome. Kako je moguće da je to baš čovek koji je danas direktor kod Dragana Đilasa? Kako je moguće da danas upravo ti ljudi su vođe protesta protiv „Rio Tinta“ i izmišljenih tema i Zakona o izmeni Zakona o eksproprijaciji, jer eksproprijacija uopšte nije bila niti tema kada su u pitanju 12 sela u okolini Loznice, ni pitanje „Rio Tinta“? Kako je sad odjednom uvezivanje tih tema, su došli na čelo protesta „Rio Tinta“, a istovremeno određene nevladine organizacije dobijaju ogromna sredstva iz kojekakvih fondova da brane temu koja se zove čist vazduh, zemlja i klima? Dolazimo u situaciju da neke prepisane agende koje su neki nekada koristili u nekim državama, koje eto iz sektora bezbednosti određeni ljudi nazivaju hibridnim aktivnostima, danas postaju deo platformi koje se svakog vikenda brane pod geslom zaštite životne sredine i ekologije i brane građanima da žive normalan život, i ne samo to, zaustavljaju saobraćajnice sa međunarodnim saobraćajem, koje je potpuno protivustavno pravo, odnosno kršenje zakona svih ljudi koji su organizatori toga. Negde u drugim državama, razvijenim ekonomijama, to bi se rešavalo na potpuno drugačiji način. Očito mislim da je dobra odluka i predsednika Vučića i Vlade Republike Srbije da građani treba da vide istinu, treba da vide istinu onih koji vode ove proteste, koji manipulišu ljudima, jer znate, svi mi želimo našoj deci, naravno, i čistu životnu sredinu i ekonomski rast i razvoj, i uopšte deo koji se odnosi na, kako oni kažu, ekologiju, želimo da donesemo određene odluke u budućnosti kako želimo da živimo i na koji način. To učešće građana kroz svoj, mi smo imali ovde zakone o referendumu, pokazuje, u stvari, zaista i želju Vlade i Aleksandra Vučića da građani uzmu veće učešće u mnogim važnim odlukama u budućnosti, pa tako i u odlukama kada je u pitanju uopšte životna sredina i projekti od strateškog značaja. Ali, koliko je Srbija uradila u ovoj oblasti, niko ne želi da priča o tome. Niko ne želi da kaže da je Srbija ekološki zauzela veliko mesto kada je u pitanju i sam budžet Republike Srbije, da je 24 milijarde, to sam već rekla, sa ovim rebalansom u ovoj godini uloženo za mnoge strateške projekte, kada je u pitanju 50 lokalnih samouprava, osam stanica za skupljanje čvrstog otpada. To je ono što u sledećoj godini treba da iznosi 36 milijardi dinara. Gotovo 86% je povećan budžet u ovoj oblasti, kada govorimo uopšte o ekologiji i ekološkim standardima. Mislim da je od velikog značaja da mi odavde pošaljemo poruku svim građanima da ova Vlada zaista misli o toj temi svakodnevno i da zaista radi na tome u svim lokalnim samoupravama, ali rezultate koje postižemo upravo pokazuju oni koji mere te rezultate. Kada uđete i vidite zvaničnu statistiku, onda ćete zaista videti koliko smo napredovali u ovoj oblasti. Manipulacije i laži koje pokušavaju određeni centri moći da plasiraju kroz određene medije, jednostavno, treba da građanima pokažu da sve ovo nije urađeno, da sve ovo ne postoji i da sve ovo treba drugačije uraditi. Pa, ako bi, primera radi, gospoda i došla da upravljaju Srbijom, onda bi samo milijardu dinara imali, ako se sećate za projekat „Očistimo Srbiju“, gde smo imali štampanje letaka, salveta, raznoraznih lepeza i to bi bio, u stvari, sistem za ispiranje para, a ništa se suštinski ne bi uradilo. Srbija dana sima čime da se pohvali. Priznanje za to je otvaranje Klastera 4 u ponedeljak, posle dve godine zastoja kada su u pitanju otvaranja poglavlja, zbog promene metodologije i, na kraju krajeva, napretka Srbije. Mislim da smo ovim pokazali i svim građanima koji do juče su bili možda u određenoj vrsti negde pitanja i samokritičnosti, hteli da postave sebi pitanja - a šta će biti u budućnosti ako se ovakvi projekti budu ostvarivali, jednostavno smo podigli javnost i svest ljudi da će, na kraju krajeva, oni odlučivati o tome na određenim vrstama referenduma, da li žele da žive u budućnosti, da li žele da budu u skladu sa novim tehnologijama, u korak sa razvijenim državama ili žele na određene načine da sve to uspore, odnosno korak po korak da se na određeni način promene ti projekti i da žele možda i potpuno da se vrate u prošlost, da ih vode oni koji su vodili do 2012. godine državu na način da ekonomija je bila u samom kolapsu, a o zaštiti životne sredine nije moglo ni da se razgovara, a kamoli o čistom vazduhu, a kamoli o tome da imamo čistu vodu ili da imamo čistu zemlju, odnosno kako oni kažu - zemlju, a treba da pričamo o zemljištu, pogotovo kada je u pitanju obradivo zemljište. Jednostavno, sve te projekte koje su imali prilike da urade nisu uradili. Sada su naplatili sve to, ono što su tada radili, na jedan najmonstruozniji način, manipulacijom ljudi, poigravanjem sa njihovim najdubljim osećanjima, pitanja samo postojanja, pitanje opstanka i pitanje njihovog zdravlja, i to je ono što mislim da mi sa građanima treba da razgovaramo. Treba da im kažemo i odgovorimo na svako pitanje koje im nije jasno. To je Aleksandar Vučić pokazao u Gornjim Nedeljicama, da treba da imamo strpljenja, kao što je on imao strpljenja više od dva sata da razgovara i da odgovara na pitanja koja možda i nisu uopšte direktna tema, ali, jednostavno, sa njima raditi u tom delu da se osveste sve one teme koje se pokušavaju kroz medijske kampanje da potiru sav onaj rad i napredak Srbije koji je do sada postignut. U danu za glasanje pozivamo sve poslanike da podrže ove predloge zakona. Hvala.
Hvala. Pošto više nemamo prijavljenih predsednika odnosno predstavnika poslaničkih grupa, preći ćemo na listu prijavljenih narodnih poslanika. Pre toga, jedno obaveštenje. Saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da ćemo danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese zakone iz dnevnog reda ove sednice. Reč ima narodni poslanik prof. dr Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem, uvažena predsedavajuća. Poštovana ministrice sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, ja ću danas govoriti o ovim zakonima ali iz onog ugla koji je kolega Arsić spomenuo, patenata, i to onih patenata koji su se napravili posle 2000. godine, ali ne tada, 2000. godine, već nakon tog 5. oktobra koji se dogodio. Protesti jesu jedan važan instrument, ali on može biti upotrebljen i zloupotrebljen. Mi smo svim srcem podržavali proteste, one proteste građana koji su bili posle 5. oktobra 2000. godine, proteste radnika, proteste onih koji su ostali bez primanja zahvaljujući neodgovornoj politici, zahvaljujući politici koja je tada, nažalost, urnisala privredu ove države. Ti protesti su bili moć i odgovor običnog čoveka, čoveka koji je ugradio svoj život u ono što je verovao, a verovao je u tu privredu, verovao je u svoju državu. Oni koji su vodili tu neodgovornu politiku uništili su tu privredu i tu veru. To je dovelo do toga da su, recimo, radnici u mome kraju, u Novome Pazaru, imali takve proteste koji su rezultirali da su odsecali prste sa ruku koje su morali jesti, da bi ostvarili svoja prava. Tada su ti radnici zakucavali eksere u rukama, da bi ostvarili ta svoja prava. Tada su ti radnici štrajkovali glađu mesecima, da bi ostvarili ta svoja prava. Ta i takva politika je, nažalost, bila gluva za njihova prava. Sve ono što su oni decenijama stvarali, ta politika je uništavala. Ta politika je dovela do toga da je preko 50 hiljada radnika, a to znači preko 50 hiljada i više porodica, ostalo bez egzistencije, na rubu i tu politiku su ti radnici tada smatrali neprijateljskom i prema sebi i prema njihovoj državi i prema onome u šta su ulagali svoje živote i nasleđe za svoju decu. Ta politika je 2010. godine dovela do toga da se država okrenula i protiv svojih građana. Naime, 2010. godine ta politika je poslala žandarmeriju u moj grad, u Novi Pazar, da se obračuna sa građanima tog grada. Ta politika je 2016. godine pokušala izvršiti pritisak na ovu vlast da isto to uradi. Te 2016. godine ta politika je vodila jednu orkestriranu hajku protiv Stranke pravde i pomirenja, rahmetli akademika Zukorlića, za ono što je bilo pravo građana, to je zgrada za islamske studije i tu politiku je tada zaustavio neko ko je imao stvarni legitimitet i legalitet, a mi kao ljudi koji su odgovorni i prema našem svetonazoru se kaže - ko nije zahvalan ljudima, nije zahvalan ni Stvoritelju. Uvek ćemo to pamtiti. Šta to znači? Te 2016. godine predsednik Republike Srbije Aleksandar Vučić je rekao - hoćete li da šaljem žandarmeriju u Novi Pazar pa da tamo Zukorlić okupi svoje ljude, pa da imamo mrtvih glava? E, to je odgovorna politika. Takva politika je zaustavila sve one hohštaplere, sve one kalkulante u politici koji su hteli zloupotrebom i zajedničkim snagama sa onima koji su uništavali ovu državu da sprovede svo ono zlo koje je donelo građanima Republike Srbije, uništavajući njenu privredu. Mi danas imamo situaciju da ćemo okupljati građane, ali ne da protestuju, već da se raduju novim projektima. Građani Sandžaka se raduju ovom gasovodu, jako dugo su ga čekali i jako puno smo radili na tome, zajedno sa većinskim partnerima, zajedno sa Vladom Republike Srbije, zajedno sa predsednikom Republike Srbije i to je nešto što je legat ove politike. Građani će se okupljati da podrže i da se raduju projektu gasovoda, da se raduju svim ostalim projektima koji će uslediti, i projektu železnice i projektu naučno-tehnološkog parka i svakom drugom projektu koji im daje veru i nadu i sigurnost da će njihova deca, da će budućnost njihovih pokoljenja biti u ovoj državi, da njihova deca neće morati kao nakon 2000. godine da odlaze put zemalja EU da bi tamo bila smatrana ljudima trećega razreda, da bi tamo morali da rade najteže poslove i da izgubi svoje dostojanstvo, svoju ljudskost i svoju čast, već će u svojoj državi, u svome gradu moći da izgrađuju bolju budućnost i da uživaju u benefitima onoga što znači odgovorna i realna politika. Takva politika je ono što jeste put pravde, put pomirenja i put kojim trebamo ići svi zajedno kako bismo još mnogo više uradili za svoju decu. Napominjem da smo slične situacije imali i kada se izgrađivao aerodrom, odnosno autoput, pa su oni protestvovali, a danas svi mi uživamo u tim benefitima, svi mi uživamo, posebno mi koji dolazimo iz udaljenijih krajeva, vidimo koliko nam znači svaki put kada nam je skraćen dolazak ovde ili odlazak odavde, vidimo koliko nam znači to što je taj put bezbedniji, sigurniji i koliko nam znači sve to i za privredu kraja iz koga dolazimo. Zato Stranka pravde i pomirenja podržava sve ove predloge zakona i raduje se novim projektima, ali isto tako se raduje i tome da i taj gasovod i sve ono što je planirano bude što pre realizovano i da se tada okupi narod i oda dužno poštovanje onima koji su doveli do realizacije tih projekata i da bude od koristi privredi i običnom čoveku, kako bismo svi zajedno imali mogućnosti da razvijamo ono što se zove egzistencija, ono što se zove normalan život bez bilo kakvih manipulantskih, politikantskih ili kriminalno-oligarhijskih projekcija, interesa i svega ostalog. Zahvaljujem.
Hvala, prof. Fehratoviću. Reč ima uvaženi narodni poslanik Veroljub Arsić, replika zbog pominjanja. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Fehratoviću, moram da kažem da ste za sve u pravu. Tačno je. Obojena revolucija koja se desila 5. oktobra 2000. godine donela je sledeće promene. Naši radnici su zakucavali ekserima svoju ruku. To je doneo bivši režim – Dragan Đilas, Šolak i ekipa. Imali smo ministra rada koji je imao srednju školu samo. Tačno je, gospodine, da su radnici odsecali sebi prste i ekstremitete u znak protesta što će da izgube posao i što će njihova egzistencija i egzistencija njihove porodice da bude ugrožena. Imali smo na desetine i na stotine protesta, i ovde ispred Narodne skupštine Republike Srbije i na našim trgovima, ali za razliku od ove sad, obojene, revolucije ja sam mogao da idem svojom zemljom, da putujem. To pravo mi nije bilo uskraćeno, jer svaki most, svaki put pripada meni, kao i svakom drugom. Rim nedelima koje je bivši režim činio treba da podsetimo ove mlade ljude koji su zloupotrebljeni da se sukobljavaju sa policijom, da se sukobljavaju sa neistomišljenicima, da istrčavaju ispred kamiona i autobusa rizikujući svoj život u zabludi da čine ispravno jer su samo sredstvo da oni koji tvrde da Srbija nije na prodaju, tu pre svega mislim na Đilasa i Šolaka, ponovo dođu na vlast i ponovo otimaju od te iste dece. Oni svoju ne vode na proteste, oni predvode tuđu. To samo pokazuje kakav je njihov mentalni sklop i dokle su spremni da idu. Manipulisati mladim čovekom je najlakše. Neka je on i punoletan, da ima 18, 19 godina, nema životnog iskustva. Pun je nekog bunta, željan je promena i vrlo lako je sa njim manipulisati. Na to računaju ovi, Savo Manojlović i ostala ekipa, da će manipulacijom tih mladih ljudi da ostvare svoje političke, a na kraju i svoje ekonomske ciljeve, a to je da se nastavi pljačka i upropašćavanje Srbije, Srbije koju mi zaista volimo, a oni vole samo svoj džep.
Zahvaljujem uvaženom narodnom poslaniku Veroljubu Arsiću. Replika, zbog pominjanja, profesor Fehratović. Izvolite, profesore.
Hvala vam. Poštovani kolega Arsiću. Nadovezao bih se na ovo što ste rekli da se prisete mlade generacije. Zaista se trebaju prisetiti iz razloga što su moje generacije te koje su pamtile ovo o čemu ste vi govorili, a od tada je proteklo jako puno vremena i jako puno manipulanata se izrodilo, naravno uz one koji su ostali isti mentori. Zato je jako važno što češće i što više podsećati te mlade ljude da ne nasedaju na jeftine trikove, da ne budu taoci onih koji na svaki način pokušavaju da im ukradu njihovu budućnost u ovoj državi. Između ostalog, još jedna vrlo važna stvar koju ste rekli jeste ova blokada puteva. Vrlo bi bilo važno da ti mladi ljudi shvate da tim blokadama puteva ugrožavaju ne samo svoje, već i živote drugih. Zašto ovo govorim? Kako neko ko dolazi iz unutrašnjosti vrlo čestom imamo situacije raznih bolesnika, recimo, koji moraju što pre biti transportovani za neki od kliničkih centara ili bolnica ovde u Beogradu ili bilo gde drugde. Svako onaj ko zaustavi saobraćaj u velikoj je prilici da oduzme nečiji život, jer ako zakasni recimo taj prevoz onoga ko mora što pre stići do bolnice, onda se gubi taj život. U tom slučaju za savest je svakog onoga ko zaustavlja saobraćaj da li će na svojoj duši nositi živote građana Srbije koji su ugroženi, za koje je opet ova država obezbedila sve da budu spašeni, da im se ukaže bilo koja pomoć. Eto, svojom neodgovornošću, svojim pristankom da budu deo nečijih politički igara pristali su na to da budu i uzroci nečije smrti. Hvala.
Zahvaljujem uvaženom profesoru Fehratoviću. Nastavljamo dalje sa listom. Sledeći na redu je uvaženi narodni poslanik Vladan Glišić. Izvolite.
Verovali ili ne, i nešto u EU ima da valja, tako da ono što EU dobro radi jeste zaštita intelektualne svojine i tu se treba na nju ugledati, jer kao i svaka izuzetno izražena kapitalistička privreda, zasnovana na hipertrofiranom pravu privatne svojine, zaštiti i štiti intelektualnu svojinu kao deo privatne svojine i kao privreda koja je zasnovana na inovativnim osnovama, ima interes da dobro štiti intelektualnu svojinu. Mi kao narod jako talentovanih ljudi imamo taj interes, tako da ove mere su dobre. Dobre su pre svega zato što i našim farmaceutskim firmama daju bolji položaj na tržištu. Međutim, nije sve u EU dobro i naše društvo je duboko podeljeno sukobima zbog onih stvari koje moramo da radimo, usaglašavajući se sa EU zbog politike „EU nema alternativu“, koju i danas sprovodi SNS, iako je tako ne zove. Ali, da ne bi samo kritikovali, mi iz Narodne mreže imamo predlog da nešto što je advokat Goran Petronijević predložio, a nešto što smo slično uradili na jučerašnjoj sednici kada smo odlučili da uređenje oblasti obračuna zarada zaposlenima u javnom sektoru bude pomereno za par godina, da po pitanju onoga što nam EU zahteva u oblasti porodičnog prava i porodičnih odnosa i u pravosuđu, jednostavno uslovimo jednom klauzulom koju ćemo staviti na kraju svakog takvog ugovora, da će on biti primenjivan onog trenutka kada Srbija uđe u EU. Mislim da je to najbolji način da zalečimo rane i da ne budemo društvo podeljeno nepotrebnim sukobima koje nam nameće EU. Ovaj zakon takođe se bavi oblašću farmaceutske industrije i to u senci „kovid histerije“ i „kovid mahnitanja“ koje se dešava i u EU i u svetu, pa i kod nas, potrebno je reći da zaštita intelektualne svojine i u oblasti farmaceutske industrije mora da podrazumeva da svi budu jednako tretirani takvim merama. Međutim, imamo problem što „Fajzerovi“ ugovori, koje smo i mi najverovatnije potpisali, jer vakcine koje dobijamo od „Fajzera“ nisu donacije, već su plaćene budžetom, tj. novcem naših građana, a „Fajzer“ zahteva od svih država koje sa njima potpisuju ugovore da budu netransparentni i da čak vlade ne smeju ni da puste javnu raspravu o tim ugovorima u javnosti, mi bi morali da vidimo te ugovore na uvid da bi znali da li smo prihvatili ono što su, recimo, prihvatili Brazil, Kolumbija, Bolivija, da u slučaju da „Fajzer“ u procesu isporučivanja svojih vakcina, pa možda i dorade nekih od tih vakcina prekrši intelektualnu svojinu, tj. ukrade, izvrši krađu intelektualne svojine. U tom slučaju, ne odgovara „Fajzer“, već odgovara država koja je sa njim potpisala ugovor. Znači, ako je to tačno, to je razlog da ozbiljno razmislimo o tome da li sa takvom korporacijom treba da radimo. Takođe, u svetlu te „kovid histerije“, moramo videti da ideja o Kovid propusnicama jeste ideja koja diskriminiše naše građane. Ja za razliku od mnogih iz opozicije koju su SNS napali zbog skupa u Areni kada je nekoliko desetina hiljada ljudi bilo bez raznih sredstava koje se traže po kovid propisima za zaštitu od širenja epidemije, ja to ne osuđujem. Ja mislim da SNS kao najmasovnija stranka koja ima najbolje podatke o tome šta se stvarno dešava u društvu i po pitanju te epidemije, vrlo dobro zna da su sve te mere u stvari iznuđene i nerealne i da ih uopšte ne treba poštovati. Tako da, u tom smislu bih vas pozvao da sve ono što ste sebi dozvolili u Areni na vašem skupu, dozvolite i svima nama da i mi ne moramo da budemo žrtve tih „kovid ausvajsa“ i Kovid propusnica, već da pomognemo našem ugostiteljstvu i ljudima koji su oštećeni zbog toga da stanu na noge, a ne da ih uništavamo zato što moramo da trpimo pritiske iz nekih centara farmaceutske mafije. Druga stvar koja takođe u tom „kovid mahnitanju“ se pojavljuje u Evropi, to je ideja o obaveznim vakcinacijama. Besmislena je iz prostog razloga što to može da se reši na jednostavan način. Znači, širenje epidemije, ova epidemija i to i oni koji su „za“ kovid mere i oni koji su „protiv“, a stručni su, ne demantuju činjenicu da one ne nose visoku smrtnost direktno. Ona nosi smrtnost koja posredno nastaje usred raspada zdravstvenog sistema usled velikog pritiska svih onih koji su zaraženi. Međutim, ako je to tako opasno, prosto je neverovatno da mi imamo čitav privatni sektor lekarske prakse koja je van kovid sistema. Znači, ako bi država bila spremna da pozove privatne lekare da sa svojim sistemima uđu u kovid sistem, pritisak na zdravstvo bi bio manji, sprečili bi pucanje zdravstvenog sistema, a sav novac koji dajemo zapadnim korporacijama poput „Fajzera“, „AstraZeneke“, „Moderne“ i ostalo bi mogli da usmerimo i da nadoknadimo ljudima to što će raditi u kovid sistemima. To je dobar predlog i to je predlog koji nas dovodi u situaciju da još jednu tenziju u našem društvu spustimo. Hvala.
Zahvaljujem. Sledeći na listi uvaženi narodni poslanik Veroljub Arsić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovi što napadaju SNS za događaj koji je bio u Areni ne napadaju je zbog kovida, daleko od toga. Znate koliko je njih briga za javno zdravlje, zdravstveni sistem, naše zdravstvene radnike, znate koliko njih briga za građane Srbije? Nimalo. Razlog zašto oni napadaju taj događaj koji je bio u Areni jeste to što ne mogu ni u svojim najluđim snovima da sakupe ni polovinu ljudi od onih koji su prisustvovali obeležavanju rođendana SNS. To je razlog zašto se oni navodno brinu za javno zdravlje i zdravlje naših građana, jer da se zaista brinu ne bi lupali u šerpe i tako davali podršku našem zdravstvenim radnicima i da ne nabrajam dalje šta su sve radili po pitanju kovida, vakcina itd. Neću da ulazim u ovu polemiku, ne mogu sa mnogo toga da se složim što je gospodin Glišić rekao u vezi kovida. Očigledno je da oko nekih stvari nećemo nikada da se složimo, ali to je njegovo pravo. Ovde imamo jedan sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije. Slažem se da je simbolična privredna aktivnost i trgovinska razmena između Republike Srbije i Mongolije. Cilj jednog ovakvog zakona je da se makar i ta simboličnost poveća. Moramo da znamo da je Mongolija nama jako prijateljska zemlja, da je zemlja koja nije priznala samoproglašenu nezavisnost naše južne pokrajine i da sa takvim zemljama trebamo da stvaramo što je god moguće bliže odnose, ne samo u oblasti privrede, već i u drugim oblastima, u kulturi i svim mogućim oblicima saradnje u umetnosti. Što se tiče garancije za javno preduzeće „Srbijagas“, sada imamo jednu situaciju koja nas razlikuje od bivšeg režima. Danas dajemo saglasnost na zaduženje „Srbijagasa“ sa ciljem da „Srbijagas“ proširi svoje kapacitete, proširi svoju mrežu, poveća broj korisnika, na taj način doprinese kvalitetu života naših građana i pomogne lokalnim samoupravama da u njih dođu odgovarajući investitori koji bi povećali zaposlenost tih naših istih građana. U jednoj takvoj situaciji kada Srbija ima određenih privrednih aktivnosti, kada ima potencijal da izdrži jednu ovakvu krizu izazvanu pandemijom Kovid-19 uvek mora da se pojavi jedna priča i jedna jako ružna ideja o tome kako treba u Srbiji uspostavljati neke nove standarde koji se nigde u svetu ne primenjuju. U svom izlaganju sam kao izvestilac Odbora za privredu govorio o Zakonu o patentima i ponovo ću da se vratim na taj čuveni patentni deo koji se odnosi na obojene revolucije koje su započete u Srbiji 5. oktobra 2000. godine. Da podsetim opet građane - šta je to obojena revolucija. Obojena revolucija je nasilan oblik promene vlasti. Nasilan oblik, nedemokratski i uvek je bio izgovor taj da država u kojoj se sprovodi revolucija nije dorasla demokratskim standardima pa se zato ta revolucija desila. Uvek se zaboravi da se nešto kaže do kraja da je uvek ta obojena revolucija bila finansirana sa strane, odnosno spolja od drugih država ili određenih multinacionalnih kompanija i da cilj te obojene revolucije nije bilo uvođenje demokratije u toj zemlji, poboljšanje kvaliteta života građana te zemlje, već isključivo neki politički, vojni ili ekonomski interes. Podsetiću građane da od pre desetak dana da u Srbiji opet traje jedna obojena revolucija i opet ima isti cilj da na nasilan način određene strukture u Republici Srbiji preuzmu vlast. Šta god da uradite, kako god da se odnosite prema određenim problemima uvek ćete imati jednu strukturu u društvu koja će da kaže da nešto ne valja, odnosno da sve šta god da radite ne valja. To će uvek biti organizovano iz istih onih političkih centara iz kojih dolaze predstavnici bivšeg režima. Da sam u pravu nećemo daleko da idemo u istoriju kao što je 5. oktobar 2000. godine, samo nekoliko godina unazad. Da li su po Beogradu bili masovni protesti zbog „Beograda na vodi“? Jesu. Vodili su ih oni patkari. Blokirali su naše ulice, trgove. Danima se to održavamo. Šta je bio cilj? Da se spreči izgradnja „Beograda na vodi“. Šta je razlog sprečavanja? Navodno po njima narušava arhitektonsku celinu, ne znaju ni oni da objasne šta, urbanistički izgled, itd. Kako je projekat „Beograd na vodi“ odmicao tako su svi njihovi protesti pokazivali uzaludnost i ne samo uzaludnost, nego i ludost, što su uopšte bili održavani. Ali to je samo jedan primer kako Srbija treba da bude zakočena u svom razvoju. Savsko pristanište, savski deo, kako ga god zovete, nisam iz Beograda, pa, ako pogrešim neka mi Beograđani ne zamere, bilo je zaista ruglo, ruglo kojim niste smeli da prođete kada padne mrak. Danas je jedan od najlepših delova na svetu, jedan od najlepših delova Srbije u urbanističkom smislu, ali to nije smelo da se desi, jer vlast u kojoj nisu Šolak, Đilas i ostala ekipa ne sme da bude uspešna, ne sme dugo da traje, ne sme da radi za građane. To je bio razlog zašto je projekat „Beograd na vodi“ bio napadan. Baš je njih bilo briga i za urbanističke celine i za umetnički utisak i za stari izgled grada Beograda. Videli smo to kako su radili ovaj ovde bulevar. Tada ih nije bilo briga za urbanističku celinu. Koliko su se ugradili kada su pravili most na Adi? Samo da postavim pitanje – taj most je koštao 600 miliona evra, nešto malo više, jel neko protestvovao što se taj most pravio? Nije niko. Trebao je most Beogradu. Da li je trebao tako skup? Nije. Da li je bolje bilo napraviti tri mosta sa tim novcem? Jeste, ali ih niko nije sprečavao da ga naprave. Hoćemo li drugi primer? Setite se Moravskog koridora i čitave jedne epopeje, ljudi moji, oko jednog hrasta, da se zaustavi izgradnja autoputa zbog jednog hrasta? Da se zaustavi napredovanje države zbog jednog drveta. Koliko god da je taj hrast star nije on vredniji nego život jednog jedinog našeg građanina. Nije vredniji da jedan jedini naš građanin ne spakuje kofere i ode iz Srbije, ali to je bio povod da se organizuju protesti, barikade, da se zaustavi izgradnja, da se zaustavi napredovanje Srbije. Ako pogledate, imate proteste i u Zrenjaninu zbog „Linglonga“. Gospođo ministre, vi ste iz privrede. Koliko znam, imamo dve industrije koje se bave proizvodnjom automobilskih guma. Jedna je u Pirotu, „Tigar“, odnosno sada „Mišelin“. Druga je u Kruševcu „Trajal“. Da li nedostaje nešto tim ljudima u Pirotu i Kruševcu. Ja nisam primetio da se oni nešto razlikuju od nas, da su nešto bolesniji, da su nešto krivlji, pravlji ili šta god već. Pazite, kada je u pitanju projekat „Tigar“ to nije urađeno za vreme privatizacije bivšeg režima, nego za vreme dok je ministar za privatizaciju bio današnji guverner gospođa Jorgovanka Tabaković i ta fabrika radi. „Trajal“ jeste za vreme bivšeg režima, pa je ugovor o privatizaciji raskinut, a radnici bili isterani na ulicu, pa ih je opet ova vlast vratila u fabrike, pronašla strateškog partnera koji je otkupio tu fabriku. Sada kada su videli da će u Zrenjaninu da bude i treća fabrika i da će opet da se zaposli nekoliko stotina ili hiljadu ljudi, ne znam zaista tačno, opet će biti protesti i to nema nikakve veze sa zaštitom životne sredine, ni sa ekologijom. To ima veze sa rezultatima. Potreban je povod da bismo došli do cilja, odnosno razloga, a to je smena sa vlasti Aleksandra Vučića i SNS. I ništa drugo nije u pitanju. Sada možete da zamislite šta je u glavama tih ljudi, kada oni rizikuju da naši mladi ljudi ostaju bez posla, napuštaju državu, da oni koji ne mogu, da li zbog godina, stariji naši građani, izvršavaju suicid, kao što su ovi radnici iz početka promena u Srbiji koje je doneo 5. oktobar, zakucavali sebi u ruku, odsecali prste i tako dalje, bilo ih je i ovde koji su štrajkovali ispred Skupštine i glađu i žeđu i da ne nabrajam šta je sve ovde bilo, za sudbine tih ljudi njih uopšte nije bilo briga. Njih to ne interesuje. Njih interesuje gola vlast u Srbiji. Zašto imaju podršku od određenih krugova iz inostranstva? Pa dotakli smo se i toga. Prvi jeste da se završi priča koja je započeta u BiH sa Republikom Srpskom. Potreban je Dejton 2. Da bi se ostvario Dejton 2 potrebno je da Srbija na to da pristanak. Ova vlast neće da pristane ni na šta, što bi ugrozilo srpski narod u Republici Srpskoj i BiH, poštujući teritorijalni integritet BiH. E, zato je potrebno smeniti Aleksandra Vučića. Da se vratimo na pitanje naše južne pokrajine. Kosovskim vlastima potrebna je stolica u Ujedinjenim nacijama, imaju disfunkcionalnu državu, imaju samostalnost sa kojom ne mogu ništa da urade. Da bi taj projekat bio završen, Republika Srbija mora da pristane na tako nešto. A, dok je na vlasti Aleksandar Vučić i SNS ništa opet na štetu Republike Srbije i srpskog naroda neće biti doneto. I onda imamo ove barikade. Sada ajmo malo da se pozabavimo i onima koji, a verujem ima i onih koji zaista iskreno misle da su ugrožena ekologija, životna sredina i tako dalje, da ih pitamo – znate li vi sa kime ste na tim protestima? Da li imate predstavu? Da li imate predstavu da ste na protestima sa ljudima koji jednoj starici od 74 godine prete kako će da je bace u Savu da je rashlade ili kako će da je pretuku zato što hoće da žuri kući da bi gledala „Pink“ televiziju. Da ne pričam kakve sve uvrede imala ta gospođa. Šta ćete vi sa takvim ljudima? Pa ako, ste zaista za zaštitu životne sredine, eliminišite ih odatle. Sa kojim ciljem su oni došli tu? Da li se vi slažete sa njima šta oni to rade? Da li oni zaista i vama i svima ostalima u Srbiji misle dobro kada se tako ponašaju prema našim starijim i bespomoćnim sugrađanima? Da li bismo došli do istine šta to radi Savo Manojlović, koga on to predvodi, zbog čega, šta su razlozi zašto izvode naše građane na ulice? Pričamo o Zakonu o eksproprijaciji, u redu. Pričamo o Zakonu o referendumu. Sada pazite, zato što se traži potvrda indentifikacije građana koji pokreću neko pitanje na kome na kraju treba da se izjasnimo referendumom, nije dobra. Samo u ovom mandatu nekoliko inicijativa je bilo za donošenje zakona gde je u pitanju bila građanska inicijativa. I oni su formalno obezbedili dovoljan broj potpisa. Kada smo predali te potpise da ih nadležni državni organi provere, više od 65% tih potpisa nije bilo ispravno. Pa šta je onda cilj? Pa cilj je valjda da se kroz tzv. narodne inicijative zloupotrebi referendumsko pravo građana i ništa drugo, da bi neka politička tema za koju procene oni koji plaćaju Savu Manojlovića bila u životu. Ništa drugo nije u pitanju. Samo to. Znači jedini cilj koji imaju jeste da, pa čak i zbog tih da kažem povoda održavaju jednu latentnu tenziju u društvu. A, tenzije ima za sledeće. Postavljaju pitanje – gde je policija? Policiju hoće da vide na svojim protestima iz dva razloga, prvi je onaj da će možda da prikažu policiju kao narodnu i ona jeste narodna, ali je tu pre svega da štiti svakog građanina, njegovu bezbednost, imovinu građana Republike Srbije, ustavni poredak i zakon. A vi kada zatvorite međunarodni autoput, policija ne može ništa drugo, nego da vam napiše prijavu, jer na to nemate pravo. Ali hoće da prilaze, da kite policajce cvećem itd. zato što eto, hoće da predstave građanima Srbije jednu sledeću epizodu, da se eto policija slaže sa njima, jer su oni ne daj bože u pravu, pa zato ne reaguje. To je jedan razlog. Drugi razlog je da ako to ne upali, da tu istu policiju provociraju i napadaju do onog trenutka kada policija treba da primeni zakonom predviđena sredstva prinude i sile. Tog trenutka, mi ćemo biti nedemokratski režim. I policija od tog trenutka izlazi iz svojih ovlašćenja. Ova Fon Kramon i ova iz Evropskog parlamenta iz Slovenije, Tanja Fajon, napraviće svoju konstrukciju kako je u Srbiji nedemokratski režim koji ne da građanima da protestuju, koji ne da građanima da iskazuje svoje političke stavove i mišljenja i neće da se bave time da je reakcija državnih organa bila iznuđena, isključivo u zaštiti života i zdravlja građana, zaštiti imovine i na kraju ustavnog poretka i zakona. time oni neće da se bave. E sada, ako znam koliko je inteligentan Dragan Đilas sa njegovim mašinskim mozgom, Šolak, Savo Manojlović, Vuk Jeremić, onaj Ponoš, tvrdim ljudi moji da oni to ne znaju da smisle. Nisu oni ni blizu toliko inteligentni, oni ne umeju šah da igraju dalje od dva poteza. Znači, to mora da ih neko uči. Neko ko zna, ko se time bavi, ko je ovde organizovao 5. oktobar 2000. godine, neko ko je organizovao Obojenu revoluciju u Libiji, neko ko je organizovao Obojenu revoluciju u Ukrajini, da ne nabrajam druge zemlje, Jermeniji. Pa taj isti ih uči i ovde. Zloupotrebljavaju tu energiju koju naši mladi građani imaju. Njihovu želju za normalnim životom, koji ja nisam imao baš zbog tog bivšeg režima, jer su mi ukrali 12 godina života, a sankcije 10, to je 22 godine života. I to najboljih. Potpuno razumem te mlade ljude. Imali smo juče jednu situaciju sa ovim glumcem, umetnikom, dužnikom, mislim da duguje Đilasu dva miliona dinara, koji je poveo svoje kolege u dolinu Jadra. Iznenadile su se kolege glumci, valjda su prvi put videli njivu, bolje ikad nego nikad, kako je tamo divna priroda, kako je sve lepo. Jeste, zaista jeste. Ja ih pozivam da dođu u kraj odakle sam ja. Moji su poreklom iz opštine Golubac, majka iz Klenja, to je jedno selo pored reke Pek, da vide tamo prirodu, da vide tamo njive, da vide sela Klenje, Mrčkovac, Dušmanić, Zelenik, Vuković, Miljević, Šuvajić, Braničevo. Sve je lepo, priroda je lepo. Samo jedna stvar nedostaje, ljudi. Pobegli su za vreme bivšeg režima, iz Srbije je tada bežao svako ko je mogao, čak je „Ju-Es stil“ pobegao iz Smedereva dok su Đilas, Šolak i ostali vodili Srbiju. Pa, da ih pitam, te iste umetnike, hajde mi recite, šta da uradim da te ljude vratim ovde? Šta da im ponudim? Šta da im dam? Ja sam s njima odrastao. Znam i kada su otišli. Neki za vreme sankcija, ali daleko više za vreme bivšeg režima. Čujem sada i ponovo, da su moji sugrađani iz Požarevca uznemireni. Kažu - zatvoriće nam rudnike. To hoće Đilas i Šolak, to hoće i Sava Manojlović, zatvoriće nam rudnike, zatvoriće termoelektrane. Šta ćemo mi da radimo? Ja samo mogu da im poručim, ako je to cilj njihovih protesta i barikada, ja ću biti sa mojim školskim drugovima, sa mojim komšijama, sa njihovom decom, jer ne može biti izgovor za nasilje koje oni sprovode i teror nad svima nama, zaštita životne sredine. Slažem se, niko nema pravo ni u jednom trenutku da ugrozi životnu sredinu, ali niko nema ni pravo da spreči i zaustavi privredni napredak Republike Srbije. Niko nema pravo da sprečava da ljudi koji žive ovde, imaju priliku da dobiju život dostojan čoveka, i niko nema pravo da se borimo za naše građane koji su otišli iz Srbije za vreme bivšeg režima, da se vrate nazad. Jer, nemate veću vrednost, možete da imate puteve, škole i bolnice, šta god hoćete ako nemate čoveka. Čovek je naša najveća vrednost, a Đilasu i Šolaku najveća vrednost su računi, dolari, evri, sve čega god da se dohvate samo da njima bude bolje. Možete zamisliti mentalni sklop tog Save Manojlovića, kada je on spreman, za koliko, 25.000 dolara Rokfelera, da maltretira celu Srbiju, da bi se navodno iskazala njegova briga za narodnu inicijativu, referendum i „Rio Tinto“. O tome pričamo i o takvim patentima pričamo danas. Žao mi je što zaista nismo imali priliku da pričamo zaista koliko će ovaj zakon da poboljša situaciju kada je naša farmaceutska industrija u pitanju. Ali, teme koje su nam nametnute od strane dešavanja društvu, ukazuju jednu zaista jednu ozbiljnu potrebu da kažemo građanima Srbije šta se zaista dešava, kako pokušavaju da ih prevare na jedan još brutalniji način nego što je to bilo 2000. godine. Ima motiva puno. U Srbiji danas ima mnogo više novca nego što je bilo 5. oktobra 2000. godine i taj motiv njih pokreće i daje im neverovatnu snagu, što samo pokazuje kakvi su njihovi mentalni sklopovi i koliko oni zaista brinu o našim građanima, o našoj deci, o našoj životnoj sredini.
Zahvaljujem. Pre svega jedno obaveštenje. Primili ste Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da je nastupanjem smrti narodnog poslanika Milutina Mrkonjića nastupio slučaj iz člana 88. stav 1. tačka 8) Zakona o izboru narodnih poslanika, te predlaže da Narodna skupština, u smislu člana 88. stavovi 3. i 4. istog zakona, konstatuje prestanak mandata ovom narodnom poslaniku. Saglasno članu 88. stav 1. tačka 8) i stavovima 3. i 4. Zakona o izboru narodnih poslanika, Narodna skupština, na predlog Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja, konstatuje da je prestao mandat, pre isteka vremena na koje je izabran, narodnom poslaniku Milutinu Mrkonjiću, danom nastupanja smrti. Saglasno Zakonu o izboru narodnih poslanika, izvršiće se popunjavanje upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Zahvaljujem. Reč ima Vladan Glišić, replika.
Iskoristiću repliku da pojasnim svoje izlaganje, pa ćemo možda kolega Arsić i ja u nekim stvarima da se složimo. Kada pominjem kovid mahnitanje i kovid histeriju, i kada sam protiv kovid propusnica ili kako ih narod zove – kovid ausvajsa i protiv obavezne vakcinacije, koja hvala bogu u našoj zemlji nije uvedena i nadam se da neće, nisam antivakser. Jesam za to da se poštuje vakcina kao tekovina moderne medicinske civilizacije, ali ono za šta se ja zalažem i mislim da bi mnogi koji se još nisu vakcinisali ušli u taj proces, kada bi više forsirali i kada bi u stvari najviše i zastupali našu domaću vakcinu. Znači, u ovom trenutku mnogi ljudi, kada kažete antivakserski lobi, on realno ne postoji, jer to nije neka organizovana grupa, to su mnogi ljudi koji nemaju poverenje ni u Svetsku zdravstvenu organizaciju, ni u farmaceutsku industriju ili kako narod kaže – farmako mafiju, ni u mnoge političare koji pozivaju da se vakcinišu. Da bi vratili poverenje mi moramo da imamo neke ljude kojima verujemo. Ja lično izuzetno verujem doktorki Danici Grujičić, jer je znam kao čoveka i kao humanitarnog radnika i kao stručnjaka, i pola Srbije zna da je njima pomogla i da je to žena koja ne bi nikada ugrozila zdravlje svojih pacijenata i ljudi kojima se obraća. Ona se vakcinisala „Torlakovom“ vakcinom, ali kada sam dobio poziv od strane Instituta „Batut“ da se vakcinišem, oni nigde ne pominju tu domaću vakcinu. Pominju „Fajzer“, „Astra Zeneku“, „Modernu“, a mislim da je prava stvar da se, ako moramo da se vakcinišemo i ko želi da se vakciniše, da se to radi domaćom vakcinom. Zašto to kažem? Ljudi koji sada kao kovid profiteri, a to su pre svega korporacije tipa „Fajzer“ i sve druge zapadne korporacije, zarađuju ogromne novce na tim vakcinama. Njihov primarni interes nije zdravlje ljudi i zdravlje naroda, njihov interes je profit i ko zna šta su spremni da rade da bi došli do profita. Oni su prijatelji sa onima koji su nas 1999. godine bombardovali, koji su izazvali najveću ekološku katastrofu ovde, oni koji sa njima sarađuju mogu da se nazovu – krvavi zeleni. Nisu to oni zeleni kao autentične grupe koji se bore. Tako da u tom smislu mislim da bi ta akcija države da se sa tom „Torlakovom“ vakcinom malo više uđe u javnost i da se preuzme ta vrsta odgovornosti uz distanciranje prema ovim zapadnim korporacijama dovela do toga da se više ljudi vakciniše. Hvala.
Reč dajem Veroljubu Arsiću, replika. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega moram da se zahvalim gospodinu Glišiću. Srbija posle decenija propadanja za vreme bivšeg režima ima „Torlak“ koji je u stanju da napravi vakcinu, pa neka je i po licenci, napravljena u Srbiji. Da li možemo uvek da polemišemo oko toga – zapadne vakcine, istočna vakcina, kineska vakcina, itd. Budite uvereni da će građani uvek imati različite želje za različitim vakcinama i mi smo to spremni da uradimo u smislu da obezbedimo da primaju ono što oni žele od tih vakcina. Najveći problem, koliko god da vi to hoćete da poreknete, jeste taj antivakserski lobi koji nema veliki broj ljudi iza sebe, ali je jako ozbiljan. Putem društvenih mreža oni plaše naše građane. Znate šta, video sam jednu situaciju u jednoj od beogradskih kovid bolnica kada reporter prilazi pacijentu i pita ga – kako je? On kaže – dobro. Pita ga – da li je vakcinisan? Znate šta mu odgovara? Moje pravo je da ne primim vakcinu. Slažem se, svi mi imamo prava, bitno je kako prava koristimo i čija prava ugrožavamo i čije živote ugrožavamo. To je razlika između nas odgovornih i onih koji tvrde da imaju samo pravo, jer pravo povlači obavezu, a ona podrazumeva odgovornost. To je razlika između nas i ovih iz bivšeg režima. Oni su imali pravo da menjaju zakone, da upropašćuju Srbiju, ali su pokazali da nemaju odgovornost prema svojim građanima, pa sad na ulici ponovo pokušavaju da se vrate, a ja sam siguran da će 3. aprila konačno da otputuju u političku istoriju, da se više tim lopužama ne bavimo ovde, nego neka se njima bave pravosudni, tužilački organi, a ja ću im u Požarevcu spremiti doček kakav dolikuje, jer znam da će biti moji sugrađani, barem jedno 15 godina, u jednom naselju blizu Požarevca, a zove se Zabela.
Zahvaljujem. Ministarka Atanasković, komentar.
Ja ću se javiti poslaniku Glišiću i svima vama, pošto sam, da kažem, jedna od tih koja je preležala kovid i bila 20 dana u bolnici, na intenzivnoj, i jedva preživela, baš zahvaljujući toj vakcini. Primila sam kinesku vakcinu da vam kažem, znači nije tri vakcine. Nisam ni razmišljala koju treba da primim, tad je bila na raspolaganju ta vakcina. Bitno je, tako sam i vaspitana, treba, što kaže gospodin Arsić, čuvati i sebe, ali i ostale u svom okruženju. Mislim da mi je ta vakcina i spasila život. Gledajući one medicinske radnike, one ljude na respiratorima oko vas, kojima svaki uzdah je život, mislim da danas ne bismo pričali o takvom načinu da li treba ili ne treba. Ja mislim da uvek treba. To da li ćemo primiti našu, ali mislim da još uvek nemamo ni količine, i super je što je Torlak ponovo proradio i što će to raditi i radimo na tome da što više opremimo i da mogu da zadovolje sve naše potrebe. Treba biti svestan koliku odgovornost i muku imaju ti medicinski radnici koji svakodnevno, znači, oni ne viđaju svoju decu. To treba shvatiti, i ja stvarno, ove antivaksere, ili kako god da ih zovete, nije bitno, što kažete, svako ima pravo da primi ili ne primi, ali ne treba to protežirati po ulicama i izazivati druge nerede i druge ljude forsirati. Jednostavno treba im samo dati možda zadatak da dođu jedan sat da gledaju te ljude koji se bore za vazduh i za život. Mislim, da bi potpuno drugačije razmišljali. Svaka čast onoj deci i onim lekarima i svom medicinskom osoblju koje se bori, evo i dan danas, jer ne znamo ni šta sutra nosi i da li će biti i gorih situacija, tako da, moje je da vam kažem da sigurno treba da se vakcinišete i narod treba da shvati da, je to mi svoju decu vakcinišemo. Pa, deca čim se rode vakcinišu se, pa tu ne pitamo ni čija vakcina, ni koja je, ni kakva je, ni ništa, a sad smo svi u problemu da li ćemo da se vakcinišemo ili nećemo. Imam 60 godina, jel treba da brinem za svoj život, a ne brinem za svoje unuče. Ljudi, najbitnije je da se zaštite, jer ko misli o svom životu, ja sam to gledala uživo i ne želim nikom da stigne tamo. Znači, treba poslušati lekare, naučnike, ja sam mašinac po struci, ne znam stvari koje se tiču medicine, otvoreno pričamo, ali moramo verovati valjda svojim stručnjacima koji su tu. Ako ne verujemo pravnicima, ekonomistima, lekarima, pa čekajte, šta treba da radimo? Ja verujem svojim lekarima završili su fakultete za to, svi su ovlašćeni i kad kažu da treba da se primi vakcina, treba da se lečimo, imamo čitav tim. Sad, ima svako neka različita mišljenja, počinju teorije zavere, ali to je sve stvar ove naše, da kažem, umobolne neke tehnike, da danas sve što mislimo da nije dobro u ovoj vlasti da treba to na ulice da izađe i da se tamo pravi neka gužva i protiv neki napadi. Zdravlje ljudi je ipak najpreče. Srbija mora da sačuva svoje ljude, jer nas malo ima, a ako dopustimo da treba drugi da nam vladaju i da nam pričaju da li treba da se lečimo ili ne, onda smo gotovi. Mislim da treba biti svestan, da treba da sačuvamo svaki život, i daj bože da ima sa ovim načinom na koji predsednik gleda kako da pomogne mladim bračnim parovima i što se tiče stambenog i što se tiče dečijeg unapređenja, mislim da je veliki pomak da povećamo naš životni standard i da imamo što više dece. Daj bože sledeće godine i narednih godina. Hvala vam.
Zahvaljujem uvaženoj ministarki na komentaru. Idemo dalje sa listom. Sledeća po redu predstavnica SDPS uvažena narodna poslanica Samira Ćosović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Uvažena ministarko Atanasković sa sardnicima, poštovane kolege narodni poslanici, iako Zakon o patentima smatram podjednako važnim kao i Sporazum između Republike Srbije i Mongolije, o njima ću govoriti ipak kasnije, a na početku svog obraćanja želim da posebnu pažnju obratim na Predlog zakona o davanju garancija Republike Srbije o zaduženju „Srbijagas“. Razlog ovog zaduženja je pribavljanje sredstava za investicije u oblasti jačanja kapaciteta gasovoda, a posebno je to značajno za mene kao narodnog poslanicu iz opštine Prijepolje što će se ovom investicijom omogućiti nešto što je građanima i privredi Prijepolja, kao i celom Zlatiborskom okrugu postalo neophodno za dalji razvoj, a to je upravo izgradnja gasovoda i sprovođenje dalje gasifikacije. Ovaj projekat je deo inicijative jačanja transportnih kapaciteta gasovoda čime naravno doprinosi izgradnja novih gasovoda. Kako bi se stvorili uslovi za korišćenje samog gasa, neophodno je raditi na daljoj gasifikaciji cele Srbije. Meni je zadovoljstvo što su upravo Prijepolje i Zlatiborski okrug prvi u nizu projekata koji se planiraju u cilju jačanja transportnih kapaciteta gasovoda u Srbiji i da u tom cilju „Srbijagas“ investira 40 miliona i da će ta sredstva biti upotrebljena za izgradnju gasovoda na teritoriji Zlatiborskog okruga. Naime, u pitanju je izgradnja trase dva nezavisna gasovoda koji će rešiti pitanje gasifikacije opština Prijepolje, Priboj i Nova Varoš i grada Novog Pazara, opštine Tutin i Sjenica. Ova investicija izgradnja gasovoda predstavljaju značajan podstrek naporima opštine Prijepolje, ali i celog regiona da privuku investitore. Moram reći da je naša opština uložila veliki napor da privuče investitore, da kreira jednu što bolju poslovnu klimu i poveća konkurentnost opštine, ali su predstavnici opštine uvek nailazili na zahtev od strane investitora koji nisu mogli da ispune, a to je pristup gasnoj infrastrukturi. Vi ste tokom svoje prve posete opštini Prijepolje imali prilike da se upoznate sa privrednim potencijalima i da upoznate neke od najuspešnijih privrednika i da čujete od njih koji su to problemi sa kojima se suočavaju, a sigurno je tu i nedostatak gasne infrastrukture kao između ostalog i pristup izgradnja auto-puta i slično. Privreda našeg regiona beleži suficit, a to ste i vi u svom obraćanju pomenuli, i Zlatiborski okrug je jedan od retkih koji beleži suficit u trgovinskoj razmene, ali je i pored značajnog rada lokalnih samouprava i Republike na dovođenju investitora neophodno dodatno raditi na podizanju efikasnosti i konkurentnosti privrede, daljem razvoju i unapređenju turizma, kao jednog od najznačajnijih izvora prihoda u regionu. Posebno je značajno raditi na privlačenju novih investitora za šta je neophodno raditi i na gasifikaciji Zlatiborskog okruga. Privlačenje investitora i razvoj privrede su svakako ključni razlozi zašto je jedna ovakva investicija neophodna, kao što sam rekla i Prijepolju i regionu, ali to nisu jedini uslovi. Snažna privreda i razvoj preduzetništva predstavljaju bazu na kojoj možemo da gradimo bolji život za sve građane, na primer to znači mogućnost većih izdavanja i ulaganja za škole, kulturu i očuvanje materijalnih i nematerijalnih spomenika koji krase Prijepolje. Pored privlačenja investitora postoji još značajnijih benefita od ove investicije i izgradnje gasovoda. Srbiji je upravo odobreno otvaranje četvrtog klastera pregovora sa EU, a to je klaster koji objedinjuje poglavlja vezana za transport, energetiku, trans-evropske mreže i zaštitu životne sredine i klimatske promene. Srbija je napravila značajne korake u oblasti regulacije zaštite životne sredine i zaokružili smo zakone iz oblasti rudarstva i energetike i doneli novi Zakon o zaštiti životne sredine. Kada govorimo o zaštiti životne sredine kao što to treba da bude fokus rada, kako danas, tako i u budućnosti, treba napomenuti da je prirodni gas jeftino i ekološki prihvatljivo gorivo danas kada živimo u periodu sve većeg društvenog osvešćivanja, uticaja koji fosilna goriva imaju na zdravlje građana ali i okoline i jedan od najbržih i najefikasnijih načina da smanjimo zagađenje vazduha posebno u gradovima, jer uvođenje gasa kao značajnog energenta upravo to i predstavlja. Što se tiče opštine Prijepolje i susednih lokalnih sredina toplane uglavnom koriste ugalj i mazut kao energente. Svi smo svesni koliko je korišćenje ovih energenata ekološki pogubno rešenje na duge staze i da su to sve više ekološki neprihvatljiva goriva. S toga su brojne lokalne samouprave koje su bile u mogućnosti prešle na prirodni gas kao osnovni energent i to, naravno, nije slučaj samo u Srbiji, već je to dobra praksa širom Evrope. Nadam se da će izgradnja i završetak ove investicije otvoriti šansu za modernizaciju preostalih postrojenja na mazut, kako bi naši sugrađani udisali čistiji vazduh. Gasifikacijom će se stvoriti uslovi za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima okruga. Pored pomenute industrijske primene omogućiće se i priključivanje individualnih potrošača na distributivni sistem. Time će se omogućiti korišćenje prirodnog gasa kod individualnih potrošača u budućnosti. To može da znači smanjenje zagađenja i kod individualnih ložišta koja koriste čvrsta goriva, i nažalost, svedoci smo sve lošijeg kvaliteta su ti energenti. Opština Prijepolje i region poseduju značajan potencijal i pristup prirodnom gasu i to je jedan značajan preduslov za ostvarivanje punog privrednog potencijala. Zbog toga ja podržavam ovaj predlog zakona, kao i poslanička grupa Socijaldemokratske partije kojoj pripadam. Kratko bih se osvrnula i na druge dve tačke o kojima danas raspravljamo. Iako zbog geografske udaljenosti i drugih objektivnih faktora obim trgovinske razmene sa Mongolijom nije veliki, sporazumi o trgovinskoj ekonomskoj saradnji poput ove svedoče o kontinuiranoj politici koja za cilj ima kreiranje partnerstva širom sveta, koja otvaraju nova potencijalna tržišta našim preduzetnicima. Ovakvi sporazumi kreiraju osnov za dugoročnu saradnju. U ovom slučaju predviđa se formiranje bilateralne zajedničke komisije za trgovinsku i ekonomsku saradnju koja će raditi na uklanjanju eventualnih prepreka za trgovinsku i ekonomsku saradnju. Za kraj, neophodno je podržati izmene Zakona o patentima. Za građane će ove izmene imati posebno veliki značaj u oblasti proizvodnje i cene tzv. generičkih lekova, reformom domaći proizvođači lekova stavljaju se u ravnopravan položaj sa drugim proizvođačima lekova koji imaju sertifikate o dodatnoj zaštiti. Blagovremeni ulazak generičkih lekova na tržište Republike Srbije za građane znači smanjenje cene lekova kroz povećanje tržišne konkurencije a to doprinosi povećanju održivosti sistema nacionalne zdravstvene zaštitite, a nažalost, zbog pandemije virusa Korona upravo smo svedoci koliko je za jednu državu bitno da ima funkcionalan sistem zdravstvene zaštite. Zbog svega navedenog, u danu za glasanje Socijaldemokratska partija Srbije podržaće sve zakone na dnevnom redu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem uvaženoj predstavnici poslaničkog kluba Socijaldemokratska partija Srbije, Semiri Ćosović. Komentar ima uvažena ministarka Anđelka Atanasković. Izvolite.
Zahvaljujem se poslanici Ćosović. Hoću samo da kažem da mi uopšte ne smeta redosled vaših razlaganja i obrazloženja što se tiče zakona, zato što smatram da su sva tri zakona, bez obzira što nisu iz našeg Ministarstva, vrlo bitna za privredu i uopšte za Srbiju. Tako da, oni direktno i utiču baš na napredak u privredi i drago mi je da su uglavnom sve partije za to da se danas usvoje ti zakoni. Ono što sam konstatovala i kad sam bila dole kod vas u poseti, baš izgradnja autoputeva i gasovoda su preduslov za bilo koju investiciju, što ste i sami konstatovali. Jednostavno, svaki investitor hoće da ima najbolje i osnovne uslove, a gasovod je baš prvenstveno zbog zaštite životne sredine. Tako da, Srbija sada stvarno radi punom parom na tome da maltene u svaki kraj Srbije koji je bitan i nama i predsedniku da pokušamo da dovedemo investitore od juga pa sve do severa, znači, da budemo stvarno upošljeni, da naši ljudi rade tu i da decu ostavimo tu. Hvala vam.
Zahvaljujem se ministarki privrede. Nastavljamo sa listom govornika. Reč ima narodna poslanica dr Nina Pavićević. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajuća. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi građani Republike Srbije, danas je jedna od tačaka dnevnog reda i Sporazum koji se odnosi na jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji po zaduženju „Srbijagasa“, dakle reč je o jednom razvojnom projektu. Kada kažemo kredit, većini nas se upali crvena lampica. Međutim, kada govorimo o zaduženjima za infrastrukturne projekte i u ovom slučaju gasifikaciju, jasno je da se radi o kreditima koji će nam se dugoročno gledano višestruko isplatiti. Pre nego što pređem na samu temu, važno je reći da je ceo svet zabrinut u pogledu sledećih pitanja – kako nadomestiti postojeće rezerve energenata koji su na izmaku, zatim, kako sačuvati izvore i tokove pijaće vode za buduće generacije i kako očuvati čovekovu prirodnu sredinu i sprečiti kataklizme koje mogu biti izazvane klimatskim promenama. Na sva ova pitanja ima uticaj korišćenje prirodnog gasa koji je, pre svega čist izvor energije i koji ne zagađuje okolinu, lako se koristi i praktičan je za razliku od drugih fosilnih energenata. Ukupne za sada istražene svetske rezerve prirodnog gasa trenutnu svetsku potrošnju mogu zadovoljiti u narednih 130 do 150 godina, i sa njegovom potrošnjom i upotrebom treba biti vrlo racionalan. Prirodni gas se opravdano smatra energentom budućnosti. Privremeno je rešenje u prelasku na zelenu energiju i danas značajno doprinosi balansiranju elektroenergetskog sistema. U vreme aktuelnih kriza svetskih razmera od kojih je energetska poslednja u nizu, a koja se već u velikoj meri negativno odražava na mnoge suverene države pokazalo se koliko je važno to što je Srbija energetski nezavisna. Zahvaljujući našim izuzetnim odnosima sa Ruskom Federacijom Srbiji je omogućeno snabdevanje gasom po istim nepromenjenim cenama u toku zime, iako su cene gasa u svetu višestruko porasle. Velika zasluga ovome pripada Vladi Republike Srbije, kao i predsedniku Srbije, ali i našem uvaženom kolegi iz poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije, direktoru „Srbijagasa“ Dušanu Bajatoviću. Rusija i Srbija već dugi niz godina rade na razvoju tranzitne infrastrukture. Pored ove saradnje sa Rusijom, Srbija želi da se interkonektorima poveže sa svim susednim državama u regionu. Gasifikacija je naš strateški projekat koji bi pored zaštite životne sredine, pre svega stvorio uslove za privlačenje stranih investitora, što bez rešenja pitanja sigurnog snabdevanja gasom skoro da je nemoguće u savremenom svetu. Na nedavnoj stručnoj konferenciji „Kako sprovesti održivu tranziciju u gasnom sektoru“ naš kolega Dušan Bajatović je između ostalog rekao da prirodni gas ima veoma važnu ulogu u energetskoj tranziciji, jer u procesu dekarbonizacije ima ulogu tranzicionog energenta i da će gas sigurno biti tranziciono gorivo. Osvrnula bih se i na izgradnju interkonekcije između Niša i Dimitrovgrada, a to je gasovod koji povezuje Niš, Dimitrovgrad i Sofiju. Ovaj projekat je posebno važan jer otvara mogućnost za snabdevanje gasom koji dolazi iz Azerbejdžana, tako i za jedan potpuno novi gasovod, tzv. istočnomediteranski koji dolazi iz Izraela. Niš bi na ovaj način postao centar, posebno kada uzmemo u obzir i mogućnost izgradnje gasovoda ka prištini, Crnoj Gori, kao i Severnoj Makedoniji. Kao neko ko dolazi iz Niša želim da naglasim značaj ovog projekta, kako za građane mog grada, tako i za celu jugoistočnu Srbiju. Pre svega toga, a na početku celokupnog projekta gasifikacije Srbije, potrebno je da potvrdimo sporazum koji je danas na dnevnom redu kako bi se stekao jedan pravni osnov za gasifikaciju Zlatiborskog okruga. Daljom gasifikacijom Zlatiborskog okruga stvoriće se uslovi za izgradnju distributivnih gasovoda u svim naseljima Zlatiborskog okruga, kao i povezivanje industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem i u značajnoj meri rasteretiti elektroenergetski sistem, ali i stvoriti mogućnost za povećanje privredne aktivnosti u opštinama ovog regiona. Imajući u vidu sve benefite ovog sporazuma, poslanička grupa SPS će glasati za usvajanje istog, kao i za ostale dve tačke o kojima će pričati moj kolega Uglješa Marković. Hvala.
Zahvaljujem se narodnoj poslanici Nini Pavićević. Pošto kolega Milija Miletić nema vremena, da li je kolega Uglješa Marković, koji je malopre ušao u salu, spreman da mu dam reč? (Uglješa Marković: Da.) Reč ima narodni poslanik Uglješa Marković. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajuća. Poštovana ministarka sa saradnicima, uvažene kolege, poštovani građani Republike Srbije, često govorimo o inovacijama, idejama, novim rešenjima za već postojeće probleme. Međutim, mnogi se boje da će im neko ukrasti ideju, pa iz tog razloga i ne žele da ih podele sa drugima. Ono što je zanimljivo i što treba reći jeste to prava intelektualne svojine nisu tvorevina modernog doba već da je svest o izuzetnoj važnosti autorskog dela postojala još u antičkom svetu, mada ne u pravnim okvirima kakvi danas postoje. Značaj intelektualne svojine, preciznije zaštita autorskih i srodnih prava, kao i prava industrijske svojine, danas su daleko važniji nego ikada pre, posebno kada imamo u vidu globalni domet interneta, a krađa određenih vidova intelektualne svojine na taj način je značajno olakšana. Možemo reći da predstavlja samu srž ekonomskog razvoja, poslovanja i konkurentnosti. Zahvaljujući sve razvijenijoj pravnoj regulativi danas mogu da se zaštite patenti, žigovi, dizajn, književna, naučna i umetnička dela. Kako su danas na dnevnom redu izmene i dopune Zakona o patentima, fokus mog izlaganja biće upravo na ovoj vrsti prava industrijske svojine. Patent možemo da definišemo kao skup ekskluzivnih prava koje pronalazaču garantuje država, štiteći njegov pronalazak od upotrebe, iskorišćavanja i prodaje od strane drugih fizičkih i pravnih lica, a patentiranjem proizvoda dobija se monopol nad tim proizvodom sa ciljem da se spreči da bilo koja druga strana može da koristi to pravo. Patenti se danas dodeljuju za nove mašine i industrijske proizvode, ali značajno poboljšanje već postojećih, za hranu, medicinske i farmaceutske proizvode. Najznačajnije izmene i dopune Zakona o patentima odnose se na oblast sertifikata o dodatnoj zaštiti i zaštitu pronalaska malim patentom. Naime, proširen je predmet zaštite malog patenta, tako da se malim patentom može štititi proizvod, a ne samo rešenje koje se odnosi na konstrukciju nekog proizvoda, kako je važećim zakonom propisano. Na ovaj način širi se spektar proizvoda, što dalje može da ohrabri naša nacionalna preduzeća da stvaraju nove proizvode, a time se ujedno povećava konkurentnost privrednih subjekata koji posluju na domaćem, ali i inostranom tržištu. U poslovanju par godina ubrzano se razvija tržište lekova i medicinskih sredstava u Republici Srbiji. Ono što je važno i što se želi postići navedenim izmenama i dopunama zakona jeste da se poveća konkurentnost domaćih proizvođača lekova kako na domaćem, tako i na inostranom tržištu. Na taj način će proizvođači lekova čija se proizvodnja odvija u našoj državi biti u istom pravnom režimu kao i proizvođači iz EU, što će za rezultat imati da će pacijenti u Srbiji imati pristup potrebnim lekovima po povoljnim cenama. Malopre je bilo reči i o vakcini koja je počela da se proizvodi u našoj zemlji, tako da upravo sve ovo ide kao prilog ovoj diskusiji koju ste malopre vodili. Svake godine u svetu se podnese veliki broj patentnih prijava. Samo prošle godine prijavljeno je više od 180.000 patenata u Evropskom zavodu za patente. Po broju prijavljenih patenata prednjače Amerikanci, Nemci i Kinezi. Kada govorimo o konkretnim oblastima zaštite u 2020. godine, najviše je bilo inovacija iz oblasti medicine i faramcije, što je i logično ako imamo u vidu upravo pandemiju izazvanu korona virusom. Pored toga što je naš slavni i neprevaziđeni naučnik Nikola Tesla imamo ukupno 308 patenata koji su registrovani u 27 zemalja na pet kontinenata, Srbija i danas ima razloga za ponos. Jedan naš mladi naučnik osmislio je sistem za daljinsko navodnjavanje parcela putem SMS-a. Na osnovu istraživanja drugog našeg naučnika, razvijen je revolucionarni sistem mikrobaterija koji se danas koristi u gotovo svim prenosnim uređajima, a treći je radio na inovativnom sistemu gradnje koji štedi i novac i vreme izgradnje, a čijim korišćenjem se doprinosi ne samo energetskoj efikasnosti, već i ekološki podobnoj, zdravijoj i jeftinijoj gradnji. Veća pravna sigurnost, stimualcija stvaralaštva, ubrzanje tehnološkog razvoja i suzbijanje piraterije samo su neke od konkretnih koristi koje se garantuju pravnom zaštitom patenata. Svakako, izmene i dopune Zakona o patentima upravo idu u prilog tome. Pored toga što radimo na unapređenju i boljem kvalitetu zakona iz brojnih oblasti, naše državno rukovodstvo radi i na unapređenju i očuvanju dobrih odnosa sa velikim brojem država upravo zaključujući bilateralne sporazume, bilo da je reč o ekonomskoj, socijalnoj, vojno-političkoj, trgovinskoj ili kulturnoj saradnji. Upravo jedan takav sporazum imamo danas na dnevnom redu, a to je Sporazum između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o ekonomskoj i trgovinskoj saradnji. Mongolija je država sa kojom nemamo dovoljno razvijene odnose, ali su isti tradicionalno dobri i prijateljski i posebno je značajna podrška Mongolije na putu očuvanja našeg teritorijalnog integriteta i naše južne Pokrajine u okviru postojećih državnih granica. Mislim da je vrlo važno, kada govorimo o međunarodnim sporazumima koje sklapamo sa zemljama koje nisu priznale lažnu državu Kosovo, da to uvek nekako ističemo i ponavljamo, jer zaista pogotovo i Mongoliji nije bilo lako da istraje u toj politici. Mongolija je država o kojoj ne znamo puno i koja je nepravedno zapostavljena. Njena privreda se u poslednje vreme oporavlja nakon dužeg perioda stagnacije. Pretežno je agrarna, sa tradicionalnim proizvodima, poput mleka, mesa i vune u ukupnom BDP-u poljoprivreda, kao i industrija, učestvuje sa nepunih 30%. Uprkos oporavku i rastu privrede, koja u najvećoj meri počiva na uslužnim delatnostima, nešto povoljnijim cenama bakra i zlata na svetskom nivou, veliki broj stanovništva, čak 36%, u Mongoliji živi upravo ispod granice siromaštva. Ujedno, sve su veće i socijalne razlike, kao i sve veći jazovi između grada i sela. Između dve države ima dosta prostora za unapređenje sveukupne saradnje, sa posebnim akcentom na jačanje ekonomskih odnosa, ali i poljoprivredne, kulturne, prosvetne saradnje, jer je sve to u interesu obe države. Imajući u vidu sve na šta se odnose ova dva zakona, kao i sporazum koji se odnosi na „Srbijagas“, poslanici poslaničke grupe Socijalistička partija Srbija izjasniće se afirmativno u danu za glasanje, a sve u najboljem interesu naših građanki i građana. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Tihomir Petković. Izvolite.
Hvala. Uvažena predsedavajuća, poštovana ministarka sa saradnicama, uvažene koleginice i kolege, danas vodimo raspravu i izglasaćemo verovatno Zakon o davanju garancija Republike Srbije u korist banaka „Inteza“ i „Rajfajzen“, po zaduženju JP „Srbijagas“, a po osnovu Ugovora o kreditu za jačanje transportnih gasovoda u Srbiji. Konkretno, radi se o kreditu do 40 miliona evra za izgradnju distributivnih gasovoda na teritoriji Zlatiborskog okruga i povezivanju industrijskih, komunalnih i individualnih potrošača na distributivni sistem. Radi se o okrugu velikog potencijala za privredni razvoj, kojem nedostaje prirodni gas kao energent. Ovo je kapitalna investicija za užički kraj i Zlatiborski okrug. Izgradiće se razvodni gasovod i za Priboj, Novu Varoš, Rutoše, Prijepolje i Sjenicu. Ova velika investicija je još jedan dokaz snažne podrške predsednika Vučića i Vlade Republike Srbije u užičkom kraju. Ta podrška je dokazana istorijskom posetom predsednika Vučića Užicu u avgustu ove godine. Predsednik je tada saopštio velikom broju Užičana koji su ga dočekali da će se u velike kapitalne projekte koji će snažno pokrenuti razvoj Užica i doprineti još boljem životu Užičana uložiti u narednih nekoliko godina više stotina miliona evra. Uskoro kreću radovi na izgradnji obilaznice oko Užica prema Bajinoj Bašti. To je auto-put vrednosti oko 30 miliona evra. Videli smo svi pre nekoliko dana da je potpisan ugovor sa kineskim partnerima o gradnji tunela ispod Kadinjače u vrednosti od oko 50 miliona evra. Završiće se aerodrom Ponikve, kako bi se stekli uslovi za novi snažan razvoj turizma u užičkom kraju. U novi klinički centar, to će biti peti klinički centar u Srbiji, a u Užicu prvi i jedini, u naredne četiri godine uložiće se oko 80 miliona evra. Finansiraće se izgradnja novog dečijeg vrtića. Finansiraće se izgradnja nove i najveće gasne kotlarnice u Užicu, vrednosti oko pet miliona evra, čime će sve javne institucije i sve stambene zgrade u Užicu koristiti gas kao energent. Ove investicije će velikim delom doprineti rešenju najvećeg problema Užičana, nedovoljno dobrog kvaliteta vazduha koji Užičani udišu. Treba naglasiti da je već odobren novac od strane Vlade Republike Srbije za proširenje regionalne deponije u Užicu, da se ubrzano radi od strane Ministarstva za zaštitu životne sredine na traženju najboljeg rešenja za izgradnju postrojenja za preradu komunalnog otpada na toj deponiji. Vlada je spremna da finansira to postrojenje. Radi se o investiciji vrednoj nekoliko desetina miliona evra. Time će se na zdrav, ekološki prihvatljiv način rešiti pitanje odlaganja komunalnog otpada, ne samo Užica, već i Čačka i još sedam opština Zlatiborskog i Moravičkog otpada. Takođe, u okviru Nacionalnog plana Republike Srbije 2020-2025. godina doneta je odluka o finansiranju regionalnog postrojenja za prečišćavanje otpadnih voda za Užice, Požegu, Arilje, Kosjerić, možda i Lučane. Projekat je vredan preko 70 miliona evra. Kada se uzmu u obzir svi ovi životno važni projekti za zdravlje Užičana, kada se podsetimo da je Užice, uz lično angažovanje predsednika Vučića i finansijsku podršku države od preko šest miliona evra, izgradnjom tehnološki najsavremenije fabrike za preradu pijaće vode pre dve-tri godine rešilo pitanje redovnog snabdevanja zdravom pijaćom vodom, jasno je da će građani Užica, već jesu ali posebno za nekoliko godina, biti lideri u Srbiji kada su u pitanju zdrava voda, zemlja i vazduh koji koriste i da je Užice najbolji primer uspešne i odgovorne politike predsednika Vučića vezano za zaštitu životne sredine. Kada naredne godine bude završen auto-put do Požege, kada on odmah bude nastavljen preko teritorije Užica prema Sarajevu, steći će se uslovi da i Užice bude jedan od mnogobrojnih gradova i opština u koje će doći novi investitori, fabrike i nova radna mesta. Dakle, uskoro će i Užice biti jedan od najboljih i najuspešnijih primera i dokaza uspešne i odgovorne politike predsednika Vučića u oblasti razvoja privrede i reindustrijalizacije Srbije. Voleli su i pomagali Užice u Užičane i drugi srpski vladari, ali ovo što je radeći za celu Srbiju predsednik Vučić uradio za Užice i Užičane, biće upisano velikim slovima u istoriju našeg grada. Ne treba sumnjati, Užičani će za sve ovo znati da zahvale i predsedniku i SNS na izborima 3. aprila naredne godine. Verujem da je najveći broj građana koji protestuju prethodne dve subote iskreno zainteresovan za očuvanje zdravog vazduha, zemlje i vode u Srbiji. Svi to želimo i svi sa puno pažnje pratimo informacije vezane za eventualnu izgradnju rudnika litijuma u Srbiji i okolini Loznice. Ali, hajde da se okanemo romantičarskih priča o mitskoj vezanosti Srba za zemlju, za svoja imanja, da prigušimo naš dinarski mentalitet i racionalno, na osnovu jasnih i istinitih stavova struke, nauke, donesemo odluku o eventualnoj izgradnji ovog rudnika. Najpre treba jasno da prepoznamo i odbacimo nemoralne pokušaje pojedinih opozicionih političara, Đilasa, Jeremića i Zelenovića, da zloupotrebe opravdanu zainteresovanost i zabrinutost dela građana vezano za zaštitu životne sredine, da se suprotstavimo tim opozicionim političarima u njihovom pokušaju, uz finansijsku pomoć inostranih sponzora, da pokrenu još jednu obojenu revoluciju, kada znamo da nijedna do sada nigde u svetu nije donela dobrobit građanima. Siguran sam da ogroman broj građana Srbije to razume. Razumeju to i oni građani koji idu na ove proteste. Dokaz za to je što Đilas i Jeremić ne smeju tamo da se pojave, a Zelenović doživljava žestoke kritike organizatora protesta, što politički neuk prerano izlazi sa novim zahtevima prema državnom rukovodstvu i time razotkriva pravi suštinski razlog za svoje učešće u protestima - pokretanje obojene rezolucije i želju za dolazak na vlast bez podrške većine građana Srbije. Naravno, nema od toga ništa. Sve to prepoznaje većinska Srbija koja poverenje poklanja Aleksandru Vučiću i SNS. Da se razumemo, niko normalan i odgovoran prema svojim potomcima neće podržati izgradnju litijuma u Srbiji, ako to donosi sa sobom zagađenje zemljišta i voda naše Srbije. Ali, nemojmo unapred, pre nego što dobijemo sve relevantne informacije, odbacivati svaku mogućnost. Pustimo nauku i struku da urade svoj deo, uradimo ozbiljnu i nepristrasnu analizu postojećih rudnika litijuma u svetu, njihove realne posledice po prirodnu sredinu i zdravlje ljudi. Ako ta analiza pokaže da nema ekološki bezbednih tehnologija, nećemo, verujem i siguram sam, niko u Srbiji prihvatiti izgradnju rudnika litijuma u Srbiji. Ali, ako su u svetu, posebno u najrazvijenijim zemljama, u primeni ekološki bezbedni tehnološki procesi, ako krene na toj osnovi i uz primenu tehnologije koja će se koristiti u Srbiji izgradnja rudnika u Nemačkoj, gde su veoma organizovani zeleni aktivisti, ako nema zagađenja vazduha, zemlje i vode, ako će se uz takav rudnik u Srbiji izgraditi i fabrike litijumskih baterija i putničkih automobila koje će i koristiti, zašto bismo bili protiv? Treba da budemo za upravo zbog svoje dece i potomaka i milijardi evra godišnje koje će oni dobijati i koristiti iz ovog posla. Verujem da je ovakav pristup, iako danas nije popularno racionalno razmišljati o eventualnoj izgradnji rudnika litijuma u Srbiji, daleko moralniji i časniji nego da uzimamo veliki novac od prodaje zemlje na kojoj će se graditi rudnik, kao što to rade pojedini Đilasovi uposlenici, a da pred javnošću glumimo borce za životnu sredinu i zdravlje građana Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milan Jugović.
Poštovana predsedavajuća, poštovana ministarko sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege narodni poslanici, uvaženi sugrađani, pred nama je danas nekoliko izuzetno važnih tema, ali ja bih posebnu pažnju, odnosno akcenat stavio na Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa i Raiffeisen banke po zaduženju „Srbijagasa“, a po osnovu ugovora o kreditu od 40 miliona evra. Dakle, jedan od strateških ciljeva naše države je obezbeđivanje efikasne, odnosno energetske sigurnosti Republike Srbije i u prethodnom periodu državno rukovodstvo, predsednik činili su zaista velike napore u tom smeru, kako bi se, pre svega, obezbedile dovoljne količine gasa i kako bi se dalje širila gasna mreža na teritoriji Republike Srbije. I ovaj Predlog zakona koji je pred nama je samo još jedan novi korak u tom cilju, jer na ovaj način dodatno se širi gasna mreža, konkretno na teritoriji Zlatiborskog okruga, a o čemu je nešto više pričao kolega Petković, tako da je ovo jedna veoma važna tema koja zaslužuje apsolutnu podršku svih nas. Sama tema energetske, odnosno gasne sigurnosti je tema koja je aktuelna na globalnom nivou, dakle i u Evropi i u svetu. Mislim da smo, odnosno evidentno je, u prethodnom periodu, zahvaljujući predsedniku Vučiću, na tom polju ostvarili izuzetne rezultate kada je u pitanju modernizacija, odnosno širenje gasne mreže, kada je u pitanju redovno snabdevanje dovoljnim količinama gasa i kada je u pitanju adekvatna, odnosno veoma povoljna cena za naše potrošače, kako građane, tako i privredu. Sada se tek vidi sva ispravnost politike koja je vođena u prethodnom periodu gde smo, i pored velikih pritisaka koje je trpeo predsednik, ali i ostalo državno rukovodstvo, izgradili gasovod kroz Srbiju, jer tek sada vidimo da je to bio ispravan postupak jer nam obezbeđuje dovoljno i redovno snabdevanje. Na sve to kada dodamo da je nedavno, nakon sastanka sa predsednikom Rusije Vladimirom Putinom, obezbeđena i najniža cena gasa za Srbiju u Evropi, onda možemo sagledati jednu celokupnu sliku zaista uspešne gasne politike koju vodi naša država. Zaista se ne bih previše zadržavao na ovoj tematici, jer evidentno je da naša zemlja ide u dobrom smeru kada je gasna politika, jer prosto ispravna gasna politika i svi ovi uslovi koje sam naveo su preduslov za nastavak ubrzanog privrednog razvoja naše zemlje. Iskoristio bih priliku da se osvrnem na još neke aktuelne teme prethodnih dana koje interesuju našu javnost, a koje su mnogi i danas i juče, mnoge moje kolege, ovde pominjali. U svom izlaganju ću akcenat staviti na grad iz koga dolazim, na Loznicu, jer svedoci smo da su poslednjih meseci gospodi iz opozicije, a pripadnicima bivšeg režima, zatim novopečenim ekolozima itd, puna usta Loznice, a siguran sam da do pre godinu ili dve retko ko od njih je i znao gde je Loznica, a kamoli je da je dolazio. Sada su svake druge ili treće sedmice, i češće, u Loznici, u Jadru. Sve ono što radi SNS radi u interesu građana Srbije. Dok sa druge strane ove političke grupacije, dakle tajkunska opozicija, delovi bivšeg režima nastavljaju da se ponašaju kao i kad su bili vlast. Sve čine da izmanipulišu građane zarad nekih svojih ličnih interesa kako bi Srbiju ponovo povukli nazad, vratili je tamo odakle smo je teškom mukom iščupali u poslednjih devet godina. Podsetiću da je 2012. godine, nakon što je SNS preuzela odgovornost za vođenje Srbije, nakon teških ekonomskih reformi, mera fiskalne konsolidacije, Srbija započela put dinamičnog privrednog rasta, dovođenja stranih investicija, otvaranja fabrika, otvaranja novih radnih mesta, izgradnje puteva, škola, bolnica, itd. U takvim okolnostima delovi bivšeg režima, okupljeni oko Tadića, Đilasa, Jeremića, Zelenovića i šta ti ja znam koga još, dakle u takvim okolnostima, kada građani prepoznaju svu ispravnost ove politike, kada podržavaju politiku SNS i predsednika Aleksandra Vučića, a u nedostatku programa od strane pomenute gospode, na prečac oni svi listom postaju ekolozi i sad su tobožnji borci za zdravu životnu sredinu, za zdravu Srbiju, za zdrav Jadar, za zdravu Loznicu, borci protiv litijuma itd. Možda bi se moglo i poverovati u iskrenost njihovih namera da sećanje građana ne seže malo dalje u prošlost. Zašto građani Srbije i konkretno sada u slučaju o kome govorim, građani Loznice i Jadra, ne mogu da poveruju Đilasu, Zelenoviću, Jeremiću i ostalima? Zato što su Loznicu, Jadar, Podrinje, kao i celu Srbiju ostavili devastirane sa zakatančenim fabrikama, sa radnicima na ulicama, sa uništenom infrastrukturom. Zato što su oni sad tobožnji borci za ekologiju, a 2004. godine oni su doveli u Srbiju „Rio Tinto“, oni su od 2004. godine do 2012. godine izdali devet dokumenata „Rio Tintu“, a sad su odjednom postali protivnici tog istog „Rio Tinta“ kojeg su doveli u Srbiju. Do pre dve ili tri godine oni su hvalili projekat Jadar, konkretno Dragan Đilas. Nije teško proveriti istinitost i ove moje i tvrdnji kolega koji su ovo iznosili. Ukucate na internetu i naći ćete njegove izjave od pre dve ili tri godine gde on hvali projekat Jadar kao razvojnu šansu Srbije, gde se zalaže da pored rudnika treba otvoriti fabriku baterija, da će u mobilnim telefonima biti baterije sa natpisom „mejd in Srbija“, a sada odjednom menja mišljenje, zdrav razum i govori svim građanima da tu nešto ne štima. Dakle, dame i gospodo, ljudi iz bivšeg režima koji su opljačkali Srbiju, koji su milione evra, dolara, strpali u svoje džepove, sada se bore za ekologiju. Nastoje da manipulišu građanima, dok istovremeno iza leđa tih istih građana opet nastavljaju da se bogate, i to opet poslujući sa tim istim „Rio Tintom“ protiv koga su tobož u javnosti. Ja ću navesti jedan veoma aktuelan primer na nivou cele Srbije, a posebno za Lozničane. Primer Marka Blagojevića koga Lozničani poznaju kao zlu paru. Marko Blagojević je čovek koji je stavio katanac na „Viskozu“, koji je 10.000 radnika fabrike „Viskoza“ ostavio na ulici. Taj poslovni i privredni uspeh Marka Blagojevića sam osetio na svojoj koži, jer sam dete jednog od 10.000 radnika koga su Blagojević i njegovi nalagodavci ostavio na ulici. Za taj poslovni uspeh Marko Blagojević biva nagrađen na taj način što ga Đilas uzima za svog pomoćnika dok obavlja funkciju ministra bez portfelja zaduženog za Nacionalni investicioni plan. Dalje, kada Đilas postaje gradonačelnik Beograda, Blagojevića postavlja za direktora, čini mi se, Agencije za investiranje i stanovanje u Beogradu, a sada je Blagojević zaposlen u Đilasovoj firmi „Multikom“. Treba podsetiti samo da je i Blagojević bio umešan zajedno sa ostalim saradnicima ili ostalom ekipom Dragana Đilasa u malverzacijama prilikom rekonstrukcije bulevara, konkretno za proneveru šest miliona evra. Taj isti Marko Blagojević danas je jedan od kolovođa tzv. ekološkog ustanka protiv „Rio Tinta“, a istovremeno, dok manipuliše, podbunjuje građane, iza leđa njima 80 ari šume i 2,6 hektara zemlje prodaje tom istom „Rio Tintu“ za 717.000 evra. Dakle, 717.000 evra strpao je sebi u džep dok se javno deklariše protiv „Rio Tinta“ i vodi tzv. ekološki ustanak. Do duše, ako malo bolje sagledamo i izanaliziramo ekološki aktivizam Marka Blagojevića vuče korene još od pre 15 i više godina, kada je, pomenuo sam već, 10 hiljada „Viskozinih“ radnika, dakle iz hemijske industrije, ostavio na ulici, možda je želeo da ti ljudi, nema veze, budu bez posla, budu na ulici, ali žive na svežem i čistom vazduhu. Ali, u njegove namere ne bih dublje zalazio. Ja jesam lokalpatriota, ali činjenica je da su Lozničani, Jadrani čestiti ljudi i dobri domaćini. Duboko sam uveren da neće dozvoliti da iskrena zabrinutost dela tih ljudi, dakle iskrena zabrinutost oko potencijalnog uticaja rudnika Rio Tinto na životnu sredinu, bude zloupotrebljena od političkih lešinara koje sam već pominjao, Đilasa, Zelenovića, itd. Kad sam već kod Zelenovića, kratka digresija. Želim samo da ispravim jednu konstataciju kolege Tihomira Petkovića, koji je rekao kada je Zelenović boravio u Loznici, odnosno Gornjem Jadru, da je doživeo neprijatnosti. Nije doživeo neprijatnosti, oteran je. Oteran je iz Loznice. Nije Loznica daleko od Šapca, znaju građani šta i kako je radio Nebojša Zelenović dok je bio gradonačelnik Šapca. Znaju i za pet miliona evra za koje je osuđen, za nenamensko trošenje sredstava i mnoge druge aktivnosti. Tako da, nije doživeo neprijatnosti, oteran je iz Loznice. S druge strane, Lozničani, Jadrani, veruju svojoj državi, veruju državnim institucijama, iznad svega predsedniku Aleksandru Vučiću. Zašto? Pre svega, zato što je taj kraj koji su, pomenuta gospoda koje sam pominjao, ostavili devastiranog, ponovo oživeo, omogućio mu šansu da zaživi, pretvorio ga u jedno mesto koje mladi vide kao pristojno za život, gde mladi žele da ostanu, gde će sve manje odlaziti u velike gradove. Podsetiću vas, samo kada je u pitanju Loznica, dovedena su dva investitora, fabrike „Mint“ i „Adient“, koje će u punom kapacitetu zapošljavati više od 2,5 hiljade radnika. Rekonstruisana je bolnica čija nadogradnja je počela pre 30 godina, a tek je Aleksandar Vučić završio. U toku je izgradnja fudbalskog stadiona po UEFA4 standardima, čija vrednost je više od 20 miliona evra. U toku je gradnja brze saobraćajnice Ruma-Šabac, koja će se vezivati dalje na auto-put, pardon Šabac-Loznica, koja će se vezivati na auto-put Ruma-Šabac, da će se graditi obilaznica dužine 13 kilometara oko Loznice. To su rezultati, to je način da se stekne poverenje i naklonost birača. Dakle, iskrenim, odanim, požrtvovanim, čestitim radom. Dok pomenuta gospoda ograničava, teroriše većinsku, pristojnu Srbiju, organizuje političke proteste koji su pre svega usmereni protiv Aleksandra Vučića, a pod plaštom brige za ekologiju, Aleksandar Vučić obilazi Srbiju, obilazi Gornji Jadar, obilazi Gornje Nedeljice, razgovara sa građanima, razgovara sa narodom. Želi na licu mesta da čuje šta ih to tišti, šta su to problemi, zbog čega su zabrinuti, da vidi na koji način mogu da se reše. Ono što je važno da građani Jadra znaju, a uveren sam i da znaju, nikakva odluka po pitanju otvaranja rudnika Rio Tinto još uvek nije doneta, niti će biti doneta dok ne bude završena studija o proceni uticaja na životnu sredinu. Uveren sam da državno rukovodstvo, pre svih predsednik, neće doneti nikakvu odluku koja je u interesu građana, kao i do sada, već naprotiv, odluku koja će biti u najboljem interesu i građana Jadra i građana Loznice, ali i građana čitave Srbije. Na kraju krajeva, ako bude bilo potrebno, građani će imati priliku da se demokratski izjasne o svojoj sudbini, a tajkunskoj opoziciji, novopečenim lažnim ekolozima poručujem da građani nikada neće biti za takve. Nikada neće dozvoliti da se Srbija vrati u vreme devet godina, u vreme propadanja, u vreme ostavljanja radnika na ulici, u vreme uniženog dostojanstva čitavog naroda. Ubeđen sam da će kao i do sada, Lozničani, Jadrani, ali i građani čitave Srbije podržavati u ogromnom procentu politiku Aleksandra Vučića, jer politika Aleksandra Vučića je jedini garant uspešne, moderne i napredne Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Ljiljana Malušić. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo poslanici, danas ću govoriti o Zakonu o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji. To je prvi zakon o kome ću govoriti, a kasnije ću da pročitam i drugi zakon. Zašto baš o ovome? Zato što je Mongolija zemlja koja nije priznala tzv. „nezavisno Kosovo“, tu izmišljenu tvorevinu. Republika Srbija ima dve pokrajine i to Vojvodinu i Kosovo i Metohiju, tako se zove. Znači, ne postoji tzv. „lažna država Kosovo“, to je tvorevina veštačka, šiptarska. Idemo dalje. Što se ovog Sporazuma tiče, to samo govori o tome kako Republika Srbija vodi svoju spoljnu politiku, a vodi izvanredno. Uostalom, treba reći, od kako je SNS došla na vlast 16 zemalja povuklo je priznanje o tzv. „lažnoj državi Kosovo“, pod jedan. Pod dva, Srbija je pre svega jedna slobodna, nezavisna, suverena država čiji je spoljno-politički cilj EU, ali je neutralnost vojna. Srbija sklapa bilateralne, trilateralne sporazume i to je u svakom momentu za svaku pohvalu. Zašto? Zato što biti umrežen znači završeno pola posla. Danas je svuda u svetu izuzetno moćno sredstvo komunikacije internet, ako smo umreženi imamo informaciju. Republika Srbija ima izvanredne odnose sa Ruskom Federacijom, sa Narodnom Republikom Kinom, sa Japanom, sa UAE, sa Turskom, Nemačkom, Francuskom, sa SAD. To samo govori o tome kako mi radimo, vodimo jednu dobru miroljubivu politiku. Sklapamo bilateralne odnose i to je urodilo plodom. To vidimo po investitorima, to vidimo po procentu zaposlenosti. To vidimo po rejtingu Srbije. Mi smo faktor stabilnosti u regionu. O tome kako radi Srbija govori i Sporazum koji je napravljen, tzv. „mali šengen“. Šta to znači? To znači opet umrežavanje. Tri države, tri suseda zbog faktora stabilnosti u regionu, zbog razvoja ekonomije, a to su Republika Srbija, zatim Severna Makedonija i Albanija. Šta znači „mali šengen“? Znači takođe što više, što bolje umrežavanje što se ekonomije tiče. Četiri vrste slobode, trgovine, robe, kapitala, usluga. Tako se radi. Takođe, sklopljen je sa gospodinom Trampom, bivšim predsednikom, Vašingtonski sporazum da bi se upristojio, da bi se unormalio ekonomski odnos između Prištine i Beograda. Sa naše strane je uvek plus, sa njihove neprihvatanje. Republika Srbija, što se spoljne politike tiče, ja mislim da nema premca u regionu i faktor stabilnosti i ekonomskog razvoja smo, tako da tim putem treba nastaviti. Što se druge teme tiče, kratko ću, samo o Zakonu o davanju garancija Republike Srbije u korist „Banka Intesa“ a.d. Beograd i „Rajfajzen Banke“ a.d. Beograd po zaduženju JP „Srbijagas“ Novi Sad po osnovu Ugovora o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Vrlo je važno govoriti o ovom zakonu, jer je pre svega izuzetno važno za privredu Republike Srbije. Naime, u Republici Srbiji mi danas menjamo, videli smo kotlarnice koje su bile na mazut i na ugalj, zamenjujemo ih gasom, što je izuzetno povoljno, što je mnogo brže, što je jeftinije, što se tiče ekologije i što manje zagađenja, a konkretno govorimo o ovom zajmu koji je preuzela Republika Srbija od JP „Srbijagas“ Novi Sad, zato što se radi o gasifikaciji Zlatiborskog okruga. Zlatiborski okrug je izuzetno važan, bitan, moćan. On ima od prošle godine i suficit u budžetu i ne samo od prošle godine. Važno je da svako mesto u Srbiji ima gas, da ima gasifikaciju, a evo, ovde ćemo umrežiti i druge gradove, a to su Priboj, Nova Varoš, Prijepolje, Sjenica i Rutoša. Što se tiče Rio Tinta, vrlo aktuelnog ovih dana, jer ne silazi sa televizije, sa medija, ljudi imaju dezinformaciju. Naime, treba javnost znati da ništa nije gotovo, da pre svega Rio Tinto koji je došao ponovo, moram da kažem, 2004. godine i da nema veze sa ovom vlašću. Znači, sporazum je napravljen kada je bio gospodin Živković premijer. To treba reći 100 puta. Znači, mi samo nasleđujemo te njihove ugovore. Što se tiče dobijanja dozvole, o dozvoli nema ni reči, jer oni pre svega nisu tražili studiju izvodljivosti, pa neće ni dobiti apsolutno nikakvu vrstu iskopavanja. Ne može se raditi nešto po međunarodnim standardima, po standardima Evropske unije, jer mi smo zemlja koja želi da uđe u Evropsku uniju i zakonom implementiramo sopstveno zakonodavstvo. Tako se tiče i ovoga. Ne može se litijum eksploatisati ako niste dobili i studiju izvodljivosti, a pošto nisu ni aplicirali o tome nema ni reči za sada. Videćemo šta će biti. Ali meni nije jasna jedna stvar, a to je da Nemačka eksploatiše litijum, pa će od toga da napravi baterije, pa će od toga da napravi i električne automobile, a mi upravo pričamo kako ne želimo zagađenje, kao što i ne želimo, želimo da naša deca i svi mi živimo u ekološko zdravoj sredini. Hajde lepo da pobacamo mobilne telefone, laptopove, silne uređaje, svi oni imaju litijumske baterije. Znači, nonses. Treba dobro da razmislimo šta radimo. Nemačka eksploatiše litijum i praviće električne automobile i pravi baterije, a mi umesto, to je moje mišljenje, da i mi to radimo po svim standardima Evropske unije i da mi proizvodimo električne automobile, ekološke i da mi prodajemo te automobile, a ne da nas neko eksploatiše, da uvek budemo zemlja trećeg sveta, uzmi minerale, rude, lepo fino izvezi u svoju zemlju, napravi fabriku, odradi to, pa onda prodaj Republici Srbiji puta pet, 10 puta skuplje. Tako se ne radi. Rio Tinto nema veze, odnosno protesti koji se dešavaju ovih dana, a vidim da su zakazani i za subotu, još jedna budalaština politička Đilasa i njegove klike, jer valjda gube, osećaju da neće imati prođu na ovim izborima. Ja im želim da dođu ovde pa da se lepo gledamo u oči i da polemišemo. Ne radi se to tako. Opet će biti blokade, opet će neko dete da ostane uskraćeno lekarske pomoći, neko neće stići do destinacije koja mu je potrebna. Ako želite, idite, ponovo kažem, na Ušće, evo parlament je ovde, dođite da razgovaramo. Ne radi se to tako. Kroz Tinto, kroz ovo što ste vi uradili 2004. godine spočitavate nama da ne želimo ekološki čistu sredinu. To nije tačno. Što niste odreagovali 2004. godine? Što niste odreagovali za Bor i za Smedereva? Po pet hiljada ljudi radi tamo. Imaju ljudi filtere. Kada god se nešto desi odreaguje čitava javnost i to se završi, ali je zaposleno 10 hiljada ljudi, 10 hiljada ljudi nije gladnih. Zamislite šta bi bilo da mi proizvodimo ovde električne automobile i baterije? Pa da li mislite da bi to bilo da bi se pogušili? Pa ne bi. Ako Nemačka koja je osnivač Evropske unije radi to, zašto to ne bi radila i Srbija. Samo par reči o demokratiji gospodina Đilasa. Setimo se samo njegovog batinanja nas svih ovde po parlamentu od gospodina Marijana Rističevića, preko gospodina Martinovića, pa redom, gospođe Maje Gojković koja je bivša predsednica Narodne skupštine Republike Srbije od pljuvanja, guranja i ostalog, pa preko ulaska sa motornim testerama i fantomkama u RTS, pa onda pre neki dan razbijeno oko, zatvoreno oko onom divnom dečku, samo zato što je želeo da prođe. Znači, oni ne dozvoljavaju da se krećemo. Ako se krećemo, dobijemo batine. Onda taj koji je batinaš bude na TV i objasni nama kako mi treba da radimo to što oni zamisle, a to za to što je on uradio je heroj. To što smo mi prošli kako smo prošli to znači da smo dobro prošli. Sramota jedna. Palili su ovu Skupštinu – vandalizam. Tukli policajce – nasilje, a mi govorimo o njihovoj demokratiji. To nije demokratija i naš predsednik nije fašista. To je najveći demokrata koga je izrodila ova zemlja. Hvala na pažnji.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vuk Mirčetić. Izvolite.
Zahvaljujem uvažena predsedavajuća. Poštovana ministarko sa saradnicima, uvažene koleginice i kolege narodni poslanici i poštovani građani Republike Srbije, ja sam se danas javio da diskutujem o Predlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinsko-ekonomskoj saradnji. Kao što je ministarka rekla jutros, ovaj sporazum je potpisan 23. septembra u SAD. Srbija i Mongolija tradicionalno imaju dobre i prijateljske odnose i postoji određeno intenziviranje saradnje u poslednjih nekoliko godina. Robna razmena, vi ste isto pričali o robnoj razmeni, najveća vrednost je bila u iznosu od 1,1 milion dolara i to je bilo 2019. godine i to nam onda znači da postoji jedna solidna osnova za saradnju u više pravaca. Primena ovog sporazuma se zasniva na sledećim principima – to su jednakost, nediskriminacija i međusobna korist, a ona daje vrlo jednu lepu osnovu da se proširi na ostale grane. Kao što danas vidimo mi opet potpisujemo još jedan bilateralni sporazum. To nam samo znači da ponovo i delima dokazujemo da mi imamo saradnike i prijatelje i na istoku i na zapadu i ponovo radimo na unapređenju poslovnog okruženja u Srbiji. Ali za jedan mali deo Srbije koji predvodi Dragan Đilas to nije dobro i danom potpisivanja pristupnice SNS za jedan manji deo Srbije vi postajete i krezubi i sendvičar i neobrazovani iako to apsolutno nije istina, iako SNS zvanično ima više visokoobrazovanih članova nego što sve ostale stranke imaju članova zajedno. Dakle, vi kao član SNS čak i za jedan deo medija koji su pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa i Šolaka uvek ćete biti i sendvičari i sve ovo što sam naveo samo zbog toga što podržavate predsednika Aleksandra Vučića i to su neke činjenice i tu ne treba nikako gubiti energiju. Danas imamo situaciju i o tome smo dosta puta pričali do sada da se lideri opozicije na sve moguće načine trude da dođu na vlast, ali im smeta niko drugi nego predsednik Aleksandar Vučić i onda dolazi do najrazličitijih, oni kažu najkreativnijih, najemotivnijih različitih izliva pa imamo rušenja i lomljavinu prostorija SNS pa kažu da će svako juriti svog naprednjaka, na kraju vređaju predsednika, vređaju predsednikovu porodicu, prete predsedniku, prete njegovoj porodici, vređaju čak i nas ovde, ali mi ovde opet znamo da je to samo indirektan način da nekako destabilizuju, pokušaju dodatno da destabilizuju predsednika i da on odustane od borbe za bolju budućnost svih nas. Ono što je jako interesantno, oni čak ni u tome nisu složni. Jedino oko čega je današnja opozicija saglasna jeste ta mržnja koju oni imaju i koju iskazuju prema predsedniku Vučiću i s obzirom na to da pored svih spoljašnjih pritisaka, koje Srbija danas ima, predsednik uspeva nekako da izdrži sve napade i da se izbori i da ne odustane od borbe. Meni apsolutno nije jasno šta oni više hoće i mislim da čak ni narodu to više nije jasno i kada pričam sa ljudima oni mi kažu ovako – dobro, oni su vladali nekoliko godina ili koliko god godina da su vladali i šta sada ponovo hoće. Znamo šta su sve radili, znamo kako su radili, šta nisu radili, šta oni ponovo hoće. To kada vam kažu da je Đilas bio samo gradonačelnik, treba podsetiti da pre nego što je postao gradonačelnik on je bio i ministar u Vladi i bio je čak i direktor Narodne kancelarije predsednika Republike Srbije i bilo ko ko kaže suprotno može uz dva, tri klika na internetu da proveri ove informacije i da vidi činjenice jer je to istina, a istina je samo jedna. U okviru prethodnog govora ja sam pričao o tome i pojasnio sam da su gotovo svi, manje više svi predstavnici današnje opozicije deo bivšeg režima i nekadašnje DS i vidite sada imamo činjenicu da oni pričaju o nekakvom ujedinjavanju samih sa sobom. Pričamo o nekim kolonama, da li idu u jednu, dve, u pet različitih kolona, a činjenica je da se oni sami sa sobom ujedinjavaju. Jedna od najnovijih tu interesantnih tako stvari je što su neki iz nekih nevladinih organizacija, koje finansiraju određene strane fondacije, kao što je na primer „Rok Feler fondacija“, žele da uzmu primat u opoziciji. Međutim, to žele da urade na ulici. Oni žele da Đilas više ne bude na čelu opozicione kolone i pojavio se izvesni Sava Manojlović sa još nekim ljudima, ko je smislio da treba da svoje, verovatno isto tako kreativne naboje pokažu na ulici i da organizuju obojenu revoluciju. Onda kažu da su ovi protesti sada od vikenda o kojima su i prethodne kolege pričale bili ekološki i okupio se jedan broj ljudi u više gradova. Predsednik Vučić je pričao o tome da je ukupno bilo 31.000 ljudi, ja sam video neke njihove objave, oni kažu 150.000 ljudi. Svako od nas ko se iole ozbiljno bavi politikom ne sme da se tako gađa brojkama i jednostavno mi znamo kako izgleda veliki broj ljudi koji dolazi i koji podržava SNS i znamo kada uđemo godinama unazad na bilo koji miting, na primer, i završne mitinge itd. SNS, znamo koji je to broj ljudi i znamo koliko je to ljudi i možemo vrlo jasno da uporedimo, ali nije to toliko bitno. Ono što je najvažnije je, da baš na taj dan kada su neki blokirali puteve, Aleksandar Vučić je otišao direktno tamo gde kažu da postoji problem i on je direktno pričao sa ljudima o problemu koji je zvanično bio tema protesta i večeras u 18.00 časova, predsednik Aleksandar Vučić će se i obratiti ljudima, vi to ministarka znate, i narod će čuti šta je predlog tog rešenja. I to je ono kako radi pravi državnik. Ja ću sada ako dozvolite, pokazati samo dve fotografije, molim režiju samo da malo približi, samo dve fotografije koje jasno pokazuju da li je ovo bio i daje odgovor na to da li je ovo bio ekološki protest ili nije? Ova ovde je fotografija sa Novog Beograda i tu vidimo jednu grupu ljudi koja je upalila baklje. Čak postoji i snimak koji je dostupan na društvenim mrežama, ako može samo režija, molim vas, pošto nije mnogo krupna fotografija, pa samo da zumira bilo bi dobro da građani Republike Srbije, jer je važno da vide o čemu se radi, i onda pobacali su te baklje posle na put. Videćete na primer, u Pančevu šta je ostalo posle protesta i sada vi meni recite da li je neko ko se zalaže i ko se bori za ekologiju, da li je neko u stanju da se na ovaj način bori za ekologiju i da posle u ekološkom protestu ostavi ovakve stvari? Mi smo videli da to i nisu bili baš ekološki protesti i na sve to, važno je pomenuti i da smo mi dobili odobrenje, odnosno saglasnost za otvaranje četvrtog klastera koji se odnosi i na životnu sredinu i na klimatske promene. Dakle, iz svega ovog ovoga što sam naveo, jasno se vidi da više razloga za proteste u ovom smislu nema, jel tako? Samim tim što nema razloga za proteste, mi sada treba da očekujemo i da protesta neće biti. Dokaz tome i onome što sam malopre pričao da razlog za proteste nije ekologija, nije bilo šta od toga što oni pominju, već je rušenje Aleksandra Vučića je i moja pretpostavka, a to ćemo videti za koji dan, da i će 11. decembra u subotu ponovo biti neki protesti, ali će tema verovatno biti neka druga. Naravno, druga tema je nepostojeća, jer je glavna tema o kojoj oni ne pričaju, rušenja Aleksandra Vučića i to na ulici. I opozicija je danas vaninstitucionalni faktor destruktivnog delovanja, a ne institucionalni faktor konstruktivnog delovanja. Mislim da su i kolege saglasne, neka opozicija radi šta hoće. Svako ima pravo da svoju politiku vodi na način na koji oni hoće, ali ne na ulici, jer na taj način vidimo teror manjine nad većinom i ne na taj način da običan narod ne može da se kreće slobodno kroz grad. Podsetiću sve, a posebno predstavnike bivšeg režima da mi danas živimo u drugačijoj državi, u drugačijoj Srbiji od one u kojoj su oni živeli. Mi danas živimo u Srbiji koja vodi slobodarsku politiku, koja vodi samostalnu politiku, koja ima jasno opredeljeni stav kada su u pitanju evropske integracije i o Srbiji i budućnosti Srbije ne odlučuju ambasadori nijedne strane države, ne odlučuju strane fondacije, ne odlučuju tajkuni, već odlučuje narod i legitimno izabrani predstavnici. Dakle, danas živimo u Srbiji u kojoj odlučuje narod. Narod će i na izborima koji će biti u aprilu pokazati i koga podržava i da li u stvari sve to što oni rade je ispravno ili nije, ali to ćemo ubrzo i videti. Mi danas živimo u Srbiji u kojoj je budućnost važna i za razliku od onih u čije su se vreme fabrike zatvarale i koji su radili za svoje interese, predsednik Aleksandar Vučić sa svojim timom pokazuje da su građani Republike Srbije važni i delima. Na brojne načine, Srbija vođena politikom predsednika Aleksandra Vučića pokazuje svojim građanima da su važni i da misli i na njih, i na njihove porodice i na njihov interes. Evo na primer, od 1. januara sledeće godine za svako prvo dete će se dobiti 300.000 dinara, a biće značajnog uvećanja i za drugo i za treće dete. Uvek treba porediti, a neka narod Republike Srbije uporedi šta je opozicija nudila dok je bila u vlasti, a šta je ono što je predsednik Aleksandar Vučić postigao do sada i šta je ono što nudi. Mnogo toga je urađeno, ali nažalost, mnogo toga je i zaboravljeno i možda smo čak i mi krivi za to zato što ne pričamo dovoljno o svim onim stvarima koje su urađene. Nekako kao da se podrazumevaju neke važne stvari koje su u prethodnom periodu urađene. Ono što je do nas, moramo da promenimo, a to je da budemo još više na terenu, da naše sugrađane upoznajemo sa dosadašnjim rezultatima i da pričamo o nekim narednim planovima. Evo na primer, koliko je do danas otvoreno novih fabrika, koliko izgrađeno puteva? Samo je Aleksandar Vučić otvorio do sada preko 200 fabrika, ali znate, obzirom na to da dolazite iz privrede jako dobro znate, za otvaranje jedne fabrike nije potrebno samo doći i otvoriti tu fabriku, treba naći investitore, treba pričati sa njima. Na kraju kada se fabrika otvori treba i zaposliti te ljude. To je jedan ogroman proces i preko 200 fabrika je Aleksandar Vučić do sada otvorio. Ako pričamo, a ja uvek volim da pričam, o prosečnoj plati. Prosečna plata, kada je Aleksandar Vučić postao premijer je iznosila 330 evra. Mi sada pričamo o tome da očekujemo u januaru 610 evra platu, a Ministarstvo finansija čak ima neke projekcije da će biti 617. Pričamo o tome da minimalna zarada bude 300 evra, 35.000 dinara i pričamo o tome da ta minimalna zarada u januaru sledeće godine bude onolika koliko je iznosila prosečna zarada kada je Aleksandar Vučić postao premijer i to je samo za, ne mogu da kažem nekoliko godina, ali za jedan kratak, kratak vremenski period. Do kraja ove godine, pošto sam pomenuo puteve, treba naravno pomenuti i početak izgradnje deset novih autoputeva i brzih saobraćajnica i mogu da pitam – šta se dešavalo u prethodnom periodu? Koji su se putevi gradili? Bio sam relativno skoro u Aranđelovcu i tamo je interesantna stvar. Za vreme prethodne vlasti, samo je sedam kilometara lokalnih puteva urađeno. Za vreme naše vlasti preko 200 km puteva je urađeno i biće urađeno još 80. To je tako manje više u svakoj jedinici lokalne samouprave gde je SNS na vlasti, ali mi o tome moramo da pričamo sa našim sugrađanima, da naši sugrađani znaju šta je urađeno. Takve stvari ne smeju da se podrazumevaju. Kao što se vidi, u prethodnom periodu smo ostvarili realne rezultate, rezultate koji se vide i mi ćemo nastaviti da i dalje podržavamo građane Republike Srbije. I juče i danas su bile one uplate od dodatnih 20 evra svim punoletnim građanima koji su se prijavili, a mi svi koji podržavamo predsednika Aleksandra Vučića, bilo da smo članovi SNS, simpatizeri, funkcioneri SNS, to moramo da pokažemo i delima. Moramo da stanemo iza tog čoveka, moramo delima da pokažemo da ga podržavamo, moramo da pričamo sa našim sugrađanima o svemu tome što je urađeno do sada, moramo da slušamo sugestije, jer smo mi tu zbog građana Republike Srbije i bićemo tu zbog njih i moramo da pričamo o našim planovima, jer mi kao SNS i kao Republike Srbije imamo ozbiljne planove i za naredni period. O tome su više pričale kolege, tako da ne bih pričao dodatno. Ja ću, kada su ovi predlozi zakona i sporazumi, u danu za glasanje podržati sve zakone i sporazume, jer smatram da njima unapređujemo poslovno okruženje u Srbiji i omogućavamo da Srbija nastavi da napreduje. Živela Srbija.
Zahvaljujem se. Poštovani narodi poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu u trajanju od jednog časa. Sa radom nastavljamo u 15.00 sati.
Nastavljamo sa radom. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče Narodne skupštine, uvažena ministarko sa saradnicima, kolege poslanici i poslanice, uvaženi građani Republike Srbije, Srbija je danas najbrže rastuća ekonomija u Evropi. Zahvaljujući merama fiskalne konsolidacije 2014. godine, zahvaljujući sveobuhvatnim merama za vreme najveće svetske, ekonomske krize koja je rezultirala pandemijom Kovida-19 Srbija je među zemljama koja je imala najizdašnije mere podrške, kako građanima, tako i privredi, i to je ono što priznaje čitav svet. Srbija je u vreme pandemije kovida osam milijardi evra namenila za svoje građane, za svoju privredu, i Srbija je prema izveštaju Međunarodne organizacije rada uspela da sačuva fabrike, uspela da sačuva radna mesta i uspela da ne dođe do povećanja siromaštva. Srbija je uspela i da poveća broj zaposlenih radnika. Danas na dnevnom redu imamo predloge zakona koji se odnose na dalje usaglašavanje sa zakonodavstvom EU, ali naravno koji se odnose na dalji privredni rast, razvoj i prosperitet Republike Srbije kada je u pitanju Zakon o izmenama i dopunama Zakona o patentima, ali tu je i sporazum koji se odnosi na bilateralnu saradnju u ekonomsko-trgovinskoj razmeni sa Mongolijom. To je znak da Srbija danas vodi miroljubivu bilateralnu politiku, politiku prijateljstva sa svim zemljama sveta polazeći pre svega od interesa Republike Srbije i od interesa građana Republike Srbije. Takođe, danas je na dnevnom redu još jedan vrlo značajan dokument, a to je davanje garancije na kredit o zajmu koji će povući „Srbijagas“, a radi gasifikacije Zlatiborskog okruga. Moram da naglasim da je predsednik Aleksandar Vučić 21. maja 2021. godine bio u poseti i lično razgovarao sa građanima Priboja, Prijepolja, Nove Varoši. Prilikom tog razgovora obećao je da će ove opštine Zlatiborskog okruga Priboj, Prijepolje, Nova Varoš i Sjenica biti povezane na gasovod. Gasovod kao najčistiji energent tzv. plavi energent donosi nove investicije, donosi nova radna mesta, a samim tim donosi veće plate, veće penzije i bolji kvalitet života svakog građanina Republike Srbije. Za poslaničku grupu Aleksandar Vučić – Za našu decu bolji kvalitet života svakog građanina Republike Srbije je u fokusu. Bolji životni standard čoveka, sam čovek u samom je centru pažnje naše poslaničke grupe. Gasifikacija Zlatiborskog okruga, u čijem okrugu inače ulaze 10 opština, po samoj svojoj površini to je najveći okrug u Republici Srbiji. Za ove tri opštine, odnosno četiri opštine Priboj, Prijepolje i Novu Varoš to će svakako značiti dolazak novih investicija. Ono što je predsednik države Aleksandar Vučić obećao građanima 21. maja to je danas ovde na debati u Narodnoj skupštini, u pitanju je davanje garancije na kredit od 40 miliona evra koji se povlači radi gasifikacije ovog područja. Vremenski period otplate je osam godina sa vremenom počeka od dve godine. Ono što želim da kažem da je svet, sem velike zdravstvene krize, a i zdravstvene krize, proizašla je i velika ekonomska kriza, zahvatila nakon toga i velika energetska kriza. Upravo kao pravi državni, kao pravi vizionar, kao pravi misionar, kao neko kome je Srbija na prvom mestu i njeni građani, Aleksandar Vučić predsednik Republike Srbije u novembru mesecu ove godine otišao je u posetu Ruskoj Federaciji i lično razgovarao sa predsednikom Ruske Federacije, Vladimirom Putinom. Iz tog razgovora proizašao je dogovor da će Rusija isporučivati Srbiji gas po istoj ceni, ceni od 270 dolara na hiljadu metara kubnih gasa i ta cena važiće šest narednih meseci. Prema tome, zahvaljujući politici Aleksandra Vučića građani Srbije u narednih šest meseci imaće pod najpovoljnijim mogućim uslovima cenu gasa, imaće dovoljne količine električne energije. Nema potrebe da se brinu za grejanje. Sve ono što je trebalo da se obezbedi, obezbeđeno je i dovoljne količine električne energije i dovoljne količine gasa. To je naravno odlazak predsednika države, predsednika Republike Srbije, Aleksandra Vučića i razgovor i ovakav dogovor sa predsednikom Ruske Federacije, Vladimirom Putinom svakako da znači i veliki odnos poverenja i ličnog uvažavanja predsednika Vladimira Putina prema Aleksandru Vučiću, prema zemlji Srbiji koju Aleksandar Vučić i predstavlja. Naravno, posle ovi šest meseci, takođe predsednik Republike nas je izvestio da će biti potpisan dugoročni ugovor koji će takođe, na duži vremenski period, i takođe očekuje da će cena gasa biti po prikladnim cenama. Ono što želim da istaknem, to je da sve što radi predsednik Republike, sve što radi Vlada Republike Srbije, radi isključivo u interesu boljeg kvaliteta života građana. Sve ono što Aleksandar Vučić iznosi je istina, istinu govori uvek narodu, istinu i samo istinu. Ni jedan problem sa kojim se suočava ne gura pod tepih, naprotiv, on probleme i one višedecenijske i dugogodišnje vadi ispod tepiha i direktno se sa njima suočava kako bi građanima omogućio bolji i kvalitetniji život. Ono što takođe želim da istaknem, a tiče se ove četiri opštine Priboja, Prijepolja, Nove Varoši i Sjenice, to je da konkretno mogu da kažem da što se tiče ekologije, ono što decenijama nije moglo biti urađeno, a to je deponija „Stanjevine“ na magistralnom putu Beograd-Južni Jadran, na putu nadomak Prijepolja, na putu prema manastiru Mileševa i zadužbini kralja Vladislava Nemanjića, manastira u kome se nalazi freska „Beli anđeo“, nalazila se najveća deponija smeća, prava ekološka bomba. Zahvaljujući ovoj Vladi, zahvaljujući ministarki za ekologiju i zaštitu životne sredine, Ireni Vujović, deponija „Stanjevine“ je u potpunosti sanirana. Smetlište je sklonjeno, sanacija terena je izvršena, obala utvrda prema Limu je urađena, a na tom prostoru danas se nalazi zelena površina i nalaze se zasađeni četinari. Ne samo to, u januaru mesecu, odnosno krajem decembra prošle godine u Potpećkom jezeru nalazila se gotovo najveća plutajuća deponija više hiljada metara kubnih, najveći plivajući otpad. Brzom reakcijom Vlade i brzom reakcijom Ministarstva za zaštitu životne sredine Potpećko jezero je očišćeno, koje je inače predstavljalo deponiju, otpad je odnet u Regionalni centar „Duboko“ u Užicu. Ali, ne samo to, odmah je potpisan ugovor o međunarodnoj saradnji tri države, odnosno radi se na postizanju sporazuma između tri države, Srbije, Crne Gore i BiH, kroz koje inače reka Lim protiče. Ono što je Ministarstvo ekologije uradilo je i to da je na Limu, na Potpećkom jezeru stavljene su lančanice kako nikada više do nagomilavanja takvog otpada ne bi došlo, nego se otpad zaustavlja i, naravno, odnosi odatle. Takođe, moram da istaknem da je Ministarstvo ekologije, odnosno Vlada Republike Srbije, a sve u cilju zaštite životne sredine, pored ove gasifikacije koja je od nemerljivog značaja i neprocenjivog značaja za ove opštine, uradilo dosta i na ozelenjivanju, uradilo dosta i na izgradnji transfer stanice Banjica u Novoj Varoši. Budžetom za 2022. godinu predviđeno je osam miliona evra za transfer stanicu u Novoj Varoši, ali takođe urađeno je dosta i budžetom je predviđeno da se to i dalje nastavi za postavljanje fab postrojenja za preradu otpadnih voda i prečišćavanje otpadnih voda. Prema tome, Vlada Republike Srbije i predsednik Republike Srbije i te kako vode računa o ekologiji, o zaštiti životne sredine, jer mi ovu zemlju treba da sačuvamo za nas, ali ovu zemlju zdravu i čistu moramo da ostavimo i svojim potomcima takvu. Zato sve ovo što danas radimo na planu ekologije upravo radimo u tom cilju. Kada je Priboj u pitanju, moram da istaknem da je ova Vlada uradila više za Opštinu Priboj nego sve prethodne vlade od Drugog svetskog rata. Naravno, urađeno je zahvaljujući pre svega viziji predsednika Republike Aleksandra Vučića, jer je Priboj granična opština, nalazi se na tromeđi Srbije, Bosne i Hercegovine i Crne Gore. Moram da istaknem da je u Priboju urađena jedna od najvećih industrijskih zona, uz pomoć Vlade Republike Srbije, da u toj industrijskoj zoni danas radi više stotina radnika, da u toj industrijskoj zoni nisu samo poslodavci strani investitori, već se među poslodavcima nalazi i poslodavac iz Požege, koji takođe zapošljava građane iz Priboja, gde su plate poprilično velike. Za razliku od žute tajkunske vlasti oličene u liku i nedelima Dragana Đilasa, kada je plata u Priboju u njihovo vreme bila 20.092 dinara, danas je prosečna plata u Priboju, u odnosu na celokupni Zlatiborski okrug, druga po veličini i ona iznosi oko 450 evra, s tendencijom da plata prosečna u ovoj opštini i dalje raste. Prilikom posete Opštini Priboj predsednik Republike je takođe obećao da će se raditi put koji će povezati Zlatibor, Zlatar i Pribojsku Banju i to je urađeno već u septembru mesecu, a gradi se državni put Kokin Brod – Priboj, koji ima izuzetno veliki značaj za povezivanje puta, odnosno Priboja sa Užicem. Svi znamo da će sredinom 2022. godine autoput „Miloš Veliki“ doći do Požege, ali od Požege jedan krak će ići do Užica i Kotromana, a dalje prema Višegradu, a drugi krak ide prema Pešterskoj visoravni, sve do granice sa Crnom Gorom do Boljara. Putna infrastruktura, razvoj industrijskih zona, zapošljavanje, čist vazduh, čista voda, čisto zemljište je nešto na čemu ova Vlada na čelu sa Aleksandrom Vučićem u kontinuitetu radi. Takođe, moram da istaknem da su, zahvaljujući Vladi, pomoći Vlade Republike Srbije, u Priboju obnovljene, rekonstruisane sve osnovne škole u samom gradu, da je rekonstruisana i potpuno obnovljena srednja mašinsko-elektrotehnička škola, da je otvoren start-ap centar u Priboju, da u industrijskoj zoni radi, odnosno otvorena je visoka tehnička škola koja školuje inženjere mašinske i saobraćajne, koji će moći da nađu zaposlenje u industrijskoj zoni. Nadamo se da nikada više neće doći vreme kada će se građani iz Priboja iseljavati samo u jednom pravcu, uglavnom put Beograda i većih centara, jer se sve ovo radi upravo da bi građani Priboja, da bi mladi ostajali u svom mestu i razvijali ga na najbolji mogući način, kako bi Priboj i dalje bio kao nekada industrijski zamajac čitavog Zlatiborskog okruga. Od vremena preuzimanja vlasti 2012. godine SNS je u Priboj vratila i osnovni sud, što je i te kako značajno sa aspekta zadovoljenja pravde i prava građana Opštine Priboj, tako da oni više nemaju potrebe da idu za svoje sudske sporove ni u Prijepolje, ni u Užice. Za one bolesne koji su svakodnevno odlazili na dijalizu u Prijepolje ili u Užice pri opštoj bolnici u Priboju otvorena je, odnosno dograđena je zgrada, tako da građani Priboja sada na dijalizu ne moraju da idu dalje iz svoje opštine. Naravno, želim da naglasim da je i Priboj jedna od opština u kojoj je, zahvaljujući podršci i pomoći Vlade Republike Srbije, izgrađen i pušten u rad toplovod. To je toplovod na biomasu, koji svakako smanjuje zagađenje, koji svakako pojeftinjuje cenu plaćanja, ali i, naravno, ono što je značajno za građane, to je da građani imaju gotovo danonoćno tople stanove. Što se tiče ekologije i ovih protesta koji se dešavaju, naravno da ima ljudi koji su zabrinuti za čist vazduh, vodu i zemljište. Upravo sve sam ovo ranije ispričala da bih pokazala ljudima da ova Vlada svakodnevno radi upravo na čistom vazduhu, na čistom zemljištu, na čistoj vodi. Srbija je zemlja u kojoj svi mi živimo i obaveza je ove vlasti, koja to svakodnevno i radi, da to ostavimo svojim potomcima. Naravno, iza ekoloških pokreta nije u pitanju nikakva ekologija, u pitanju je čist politički protest Dragana Đilasa tajkuna i njegovih uposlenika, takođe tajkuna, koji misle da se vlast može osvojiti na ulici. Te velike demokrate izgleda da ne znaju osnovno demokratsko pravo svake civilizovane zemlje, a Srbija jeste i demokratska i civilizovana zemlja, da se vlast dobija na izborima i samo na izborima. Vrhovni sudija svim političkim partijama je narod, koji na izborima olovkom zaokružuje onu politiku za koju smatra da će dovesti do prosperiteta i boljitka, kako njih samih, tako i njihovih porodica i čitavog društva. Srbija je zemlja pristojnih, vrednih i marljivih ljudi. Dragan Đilas izgleda zna jedino za novac. Novac mu je na prvom mestu, jer da nije tako ne bi opljačkao državu i narod za 619 miliona evra. On izgleda da ne zna da je Aleksandru Vučiću i Srpskoj naprednoj stranci Srbija i interes građana na prvom mestu. Takođe, Aleksandru Vučiću, pored Srbije koja je na prvom mestu, vrlo važni su obraz, čast i dostojanstvo. Dragan Đilas, žuti tajkun i pljačkaš narodnih para, ni časti, ni obraza, ni dostojanstva nema. Očekujem da će građani 3. aprila na slobodnim demokratskim izborima glasati za politiku mira, politiku bezbednosti, politiku prosperiteta, politiku novih kolevki i života, politiku koju predvodi Aleksandar Vučić, jer ta politika nema alternative. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Zoran Tomić.
Zahvaljujem predsedavajući, poštovani gospodine Orliću, poštovana ministarka sa saradnicima, građani Republike Srbije. Pred nama su tri važna zakona koji potvrđuju napore Vlade Republike Srbije da radi na daljem unapređenju i razvoja Srbije i na stvaranju boljih uslova i za napredak ekonomije, ali i da naši mladi i talentovani ljudi mogu da dođu do izražaja i da svoja idejna rešenja do kojih dođu da to zaštite i da na adekvatan način može da se i komercijalizuje. Tako, da zakonsko rešenje, odnosno izmene i dopune Zakona o patentima je nešto što će omogućiti da posebno u segmentu malih patenata može da se ta procedura zaštite tih malih patenata unapredi i da na taj način oni svoje proizvode, intelektualnu svojinu koju imaju zaštite i da mogu da je komercijalizuju. Ono što je jako bitno da napomenemo, a pričamo o tome dosta dugo, to je taj segment digitalizacije, pa upravo ovim zakonskim rešenjima je i predviđeno da se postupak digitalizacije, odnosno kroz zaštitu samih tih patenata sprovodi u elektronskom formatu, kao što to sada imamo kada je u pitanju E-uprava, E-zdravstvo i drugi segmenti našeg društva. Ono što je isto bitno kada govorimo i o Sporazumu koji se potpisuje sa Mongolijom, to je samo još jedan od napora koji se ulažu da dalje unapredimo saradnju sa svim našim prijateljskim zemljama. Ovom prilikom koristim priliku da se zahvalim još jednom Mongoliji što podržava suverenitet i teritorijalni integritet Republike Srbije. Jako je bitno da kažemo da postoji želja i sa njihove strane da se ta saradnja dve države dalje unapređuje, tako da će kroz ovaj Sporazum biće formirana i posebna grupa koja će raditi dalje na produbljivanju te trgovinske saradnje, ekonomske saradnje, gde ćemo utvrditi koje su to još oblasti u kojima naše dve zemlje mogu da sarađuju i da unapredimo tu saradnju i spoljnu trgovinu. Ono što je za pohvalu jeste da probijena ta vrednost od jedne milijarde kada je u pitanju robna razmena. Ona treba dalje da se nastavi. Moje uvažene kolege i koleginice su pričale posebno o segmentu gasifikacije koji je bitan za Zlatiborski okrug. Ovo je još jedan dokaz da se radi dalje na ravnomernom razvoju države, jer sam Zlatiborski okrug iako ima taj suficit kada je u pitanju sporno-trgovinska razmena, kada je u pitanju privredna aktivnost, ne znači da se staje sa pomoći i podrškom države, već kroz postupak gasifikacije ćemo nekoliko stvari pokriti. Jedan od segmenata jeste da stvorimo mogućnosti da novi investitori dođu i koriste ovaj energent za potrebe realizacije svojih projekata i proizvoda. Ono što je drugo, a to je u segmentu ekologije i zaštite životne sredine. Upravo nešto što je i prioritet Vlade Republike Srbije, na čemu se intenzivno radi, ma koliko je ova vanparlamentarna opozicija pokušala i trudi da svojim lažima kaže kako ekologija nije prioritet upravo i kroz ovaj Sporazum koji je danas pred nama dokazujemo da i te kako jeste jedan od važnih prioriteta, jer putem procesa gasifikacije stvorićemo uslove i za domaćinstva i za privredu da koriste gas kao jedan energent koji će štititi životnu sredinu umesto onih čvrstih goriva koja su do sada korišćena i koja se negativno uticala na zaštitu životne sredine. Kada smo već kod zaštite životne sredine svedoci smo na žalost da prethodne subote, a i vidimo da se intenzivno pripremaju pripadnici ove kukavičke opozicije, koji nisu smeli da izađu na izbore, sada najavljuju kako će izaći, videćemo do kraja šta će uraditi, kako se intenzivno pripremaju da ponovo blokiraju Srbiju i da blokiraju i pristojne i normalne građane Srbije da mogu normalno da funkcionišu i da rade. Nije samo to. Nervoza u njihovim redovima je i te kako velika, jer vidimo svakoga dana da same te proteste, koje inače ne koriste da bi se nešto bavili zaštitom životne sredine, jer u njihovim zahtevima koje iznose nema ni e od ekologije. Ono što je jako bitno da kažemo i na medijskim nastupima koje vidimo sa njihove strane, ne samo da nema ni e od ekologije, već se svako od njih bavi sopstvenim interesima i međusobno se takmiče ko će unutar tih nekoliko kolona u kojima izlaze da dominira. Ono što jedino žele jeste da možda koji procenat više podrške uhvate za sebe i da se takmiče u tome ko ima veći procenat podrške. Oni već uveliko najavljuju kako su eto i pobedili na izborima, kako svako od njih ima tu potrebnu većinu da može da sruši Aleksandra Vučića, ali ono što mene jednostavno zanima u tim njihovim iskazima, ko on njih zapravo ima i koja je to većina koju imaju, jer na kraju kako ja vidim sve će se svesti onih čuvenih Đilasovim 110% i na kraju će sve to biti što oni rade, jedna igračka plačka, zato što će na kraju, 3. aprila građani izaći na izbore, reći svoj stav. Siguran sam da apsolutno neće podržati njih koji se zalažu da ponovo pljačkaju Srbiju, da otimaju od građana ono što njima pripada, da katanče fabrike, da ljude ostavljaju bez egzistencije i mogućnosti za normalnim životom. Sami to možemo da vidimo i po podršci koju imaju. U njihovim stavovima, to sam isto hteo da kažem, da jasno kažu da njih baš briga za ekologiju, pa je tako ovaj čuveni Ćuta, ekolog, a u stvari nikakav ekolog nego čovek koji se naljutio zato što nije mogao da gradi svoju mini hidroelektranu, pa je odjednom postao apsolutni protivnik izgradnje mini hidroelektrana, izjavio. Kaže – grdno se varaš Aleksandre Vučiću ako misliš da će ispunjenjem dva osnovna zahteva protesti biti zaustavljeni. Što nama jasno govori da ovde niti njih interesuju zahtevi koji su dostavljeni, niti njih interesuje borba za ekologiju, njih samo interesuje da svoje privatne inicijative ostvare. Njih samo interesuje da putem ovih protesta pokušaju, kao što sam rekao, da dođu do kog glasa više, da eto, se možda izbore i taj cenzus od tri procenata da preskoče kako bi došli ovde u parlament i naravno mogli dalje da ne rade ništa. Videli smo u prethodnom sazivu kada su i imali svoje poslanike ovde, da zapravo njih i nije interesovalo da kroz rad parlamenta i plenuma se bore za interese građana Srbije ili barem onih građana koji su glasali za njih. Njima je bilo najbitnije da dođu ovde, da podignu svoju platu, da podignu putne troškove i da onda idu kući da se bave drugim privatnim poslovima. Opet kažem, baš njih briga za građane Srbije. Ono što je najnovije što smo mogli da vidimo i to je nažalost još jedna od namera koju oni planiraju, a o čemu su kolege pričale, a to je pokušaj da nekakvu obojenu revoluciju sprovedu u Srbiji. Tako je Srđan Milivojević, a to bih voleo i da kamera pokaže, objavio tvit na kome je rekao – Andrej i Danilo pronađeni u šahti ko Gadafi. Vama je jasno, građani Republike Srbije kakve namere stoje iza ovog tvita, čuvenog Srđana lokatora, čoveka koji je u Skupštini uspeo da postane jedino majstor u igranju pasijansa i majstor u tome da piše tvitove i ništa drugo, jer za njega i kada bi se kandidovao za člana Saveta MZ što naravno nije smeo da učini u Kruševcu kada su bili izbori, ne bi dobio nijedan glas, pa čak i od svojih komšija, jer Kruševljani odlično znaju ko je Srđan Milivojević. Iz ovoga možemo odlično da vidimo da jedio što je uradio u ovom periodu, da je možda postao, eto, sada neki stručnjak za obojene revolucije, jer sećamo se još perioda 1999. do 2000. godine kada je celokupnu tu priču za Otpor čiji je bio i vođa u jednom trenutku kako je prošao, odnosno gde je prošao obuke i po čijem nalogu je radio. Tako da ovakvi tvitovi i stavovi su svako za osudu i pristojna i normalna Srbija se gnuša ovakvih izjava, lažnih patriota, lažnih ekologa, lažnih demokrata, ljudi kojima je samo stalo do sopstvenog interesa, do toga da njihov gazda tajkun može ponovo da obrne igricu 619 miliona, da oni možda po koju mrvicu, ako ima gazda ostavi, pokupe, to sigurno neće proći. Sigurno je da neće proći, a opet kažemo, tolike nervoze, jer nisu uspeli te neke ciljeve, verovatno koje su postavili pred njihove nalogodavce i finansijerima da ostvare. Počeli su toliko da se otkrivaju da je to prosto i za same njih neverovatno. Tako da eto, pored Mlađe, kuma koji je u svojoj izjavio izjavio da ovi protesti opet nemaju za cilj nikakvu ekologiju, nego da se sruši Vučić. Imali smo to prilike da čujemo i od Lutovca, stečenog upravnika DS koja naravno opet verovatno greškom izneo prave namere svog najvećeg poverioca njegove stranke, Dragana Đilasa. Evo, imamo sada i Srđana Milivojevića koji je to izneo. Videli smo zapravo i u njihovim međusobnim razgovorima koje oni imaju i kada razgovaraju da opet ne mogu da se usaglase ni oko zahteva koji će se dostaviti i od cele ove priče prave jedan džu-boks lepih želja i nažalost po ko zna koji put pokušavaju samo da izmanipulišu građane. A opet je i zanimljivo, čisto zbog javnosti da se kaže, da kada čujemo i druge opozicione lidere, da se i oni maksimalno trude da celokupnu ovu priču iskoriste za sopstvenu promociju, pa je tako Boško Obradović u nekom njihovom razgovoru pokušao da kaže kako je on idejni tvorac ovakvih protesta, odnosno blokada, gde je on rekao, eto, dok je postojao Savez za Srbiju, on se prvi zalagao za blokiranje ulica, da se na taj način iznerviraju građani Srbije. On je kritikovan, kako kaže, od članova tog Saveza, a eto, sad, odjednom, ispade da je to dobra ideja. Sada se i on verovatno pita da li je to možda gazda tajkun ukrao njemu ideju ili on to pokušava da sebe postavi kao idejnog tvorca ovog projekta? Naravno, moje lično mišljenje je da to oni rasprave međusobno na sudu. Dalje imamo i situaciju advokata Gajića iz Narodne stranke koji ne može da prežali to što zbog svog šefa Jeremića nije učestvovao u pregovorima koji su se vodili jer, jelte, on je sebi već pikirao možda poziciju RIK-a pa je tako u tim nekim njihovim razgovorima čovek otvoreno rekao kako, eto, nismo išli da razgovaramo, a da smo razgovarali, dobili bismo još dva mesta u RIK-u. Verovatno je sebe već video tu, pa će sada početi da se ljuti na svog šefa Jeremića zašto Jeremić nije došao da razgovara, nego zbog neke lične sujete je pratio stope gazda Đilasa. Poštovani građani Republike Srbije, vidite da celokupna priča iza ovih protesta koje oni pokušavaju da organizuju sada u subotu i za koje jasno kažu da nemaju niti ekološki karakter, niti imaju za cilj da se nešto poboljša u Srbiji, stoje samo lični interesi gazde i tajkuna, stoje lični interesi svih onih pripadnika bivšeg žutog tajkunskog režima, jer jedino što oni žele jeste da dođu na vlast. Znaju da ne mogu putem podrške građana Republike Srbije, znaju da neće imati verovatno ni dovoljnu podršku da uđu u skupštinske klupe na predstojećim izborima, pa, eto, pokušavaju nekakvim nemirima i anarhijom da to preko ulice odrade. Ja sam apsolutno siguran da pristojna Srbija i da građani to neće dozvoliti i siguran sam da ćemo 3. aprila na jedan pristojan način sve ove ljude, mrzitelje i lažne patriote, lažne demokrate, poslati u istorijsku prošlost, i to u onu sramnu istorijsku prošlost politike Republike Srbije. Hvala.
Hvala gospodine Tomiću. Reč ima narodni poslanik Ivan Ribać.
Hvala, predsedavajući. Uvažena ministarka sa saradnicima, poštovani građani Srbije, svi ovi sporazumi o kojima su moje kolege danas iscrpno obrazlagale nastavak su progresivne politike koju vodi ova vlast, tako da ne želim puno da se na njih osvrćem. Ja bih govorio o jednoj temi koja zaokuplja pažnju građana poslednjih par meseci, a za koju mislim da je značajna, kako bih pokušao da ukažem našim dragim građanima na nečasne namere našeg političkog protivnika kojima se služe, ne bi li na nedostojanstven način zaveli jedan deo našeg naroda i okrenuli ga protiv ove državotvorne vlasti. Napraviću jedan mali uvod. Pre nekoliko dana smo bili svedoci da su Albanija i tzv. republika Kosovo potpisali niz sporazuma kojima se postepeno briše granica između jedne suverene države i jedne državolike tvorevine koja sebe naziva republikom, čime se postepeno ostvaruje njihov vekovni cilj - stvaranje velike Albanije, koji je aktuelan još od predvečerja Berlinskog kongresa od 1878. godine i Prizrenske lige. Njima se ne može zameriti, to je jedan ozbiljan narod koji teži ostvarenju svojih vekovnih ciljeva i njima nikada i ništa ne može da stane na put, kako bi se zajedno borili da ih ostvare. Njima nije bitna ni pripadnost njihovog naroda različitim konfesijama, različitim političkim partijama, stavovima ili bilo čemu oko čega se razlikuju, jer su oko jasno definisanih državnih i nacionalnih ciljeva integrisani svi kao jedan. I ne dao bog nekome da pomisli da može da izađe u javnost i kaže, na primer, da je Kosovo nelegalan i na nelegitiman način oteto od Srbije, ili da kažu da je Račak isceniran, ili da osuđuju one koji su u žutoj kući vadili organe našim komšijama, odnosno Srbima i prodavali ih na zapadnom tržištu, o čemu je maestralno pisao Veselin Dželetović u knjizi "Srpsko srce Johanovo". Dok su oni tako složni, naime, videli smo da je i gospodin Edi Rama jasno u intervjuu rekao da u unutrašnjim odnosima ne govori pred strancima, bez obzira o čemu se radi, da li o borbi za dolazak na vlast ili bilo kojim drugim interesima, dotle su pojedini pripadnici srpskog naroda, pre svega oličeni u današnjoj opoziciji ovoj vlasti, zarad dolaska na toliko željenu vlast, spremni da urade apsolutno sve, vodeći se onom Makijavelijevom sentencom "da cilj opravdava sredstvo". Ovde bih malo želeo da analiziram koji je to cilj sadašnje opozicije, kojim se to sredstvima koriste i ko sprovodi ta sredstva. Ne treba biti puno pametan, cilj je jasan. Cilj je poslati lošu sliku o Srbiji i njenoj vlasti u javnost, kako bi se poput drugih sličnih obojenih rezolucija omasovili protesti, eskalirali sukobi na ulicama, koji bi izazvali građanski rat, koji bi zatim nelegalnim putem smenio legalnu i legitimnu vlast, izabranu ogromnom većinom glasova našeg naroda i teže jednom novom 5. oktobru. Mogu da kažem da negde i imam razumevanja za 5. oktobar koji se desio 2000. godine. Srbija je tada bila razorena. Ljudi su bili umorni od ratova, od sankcija, od nemaštine. Decenija muka, strepnji i teškog života je bila iza naših građana i to su bili dovoljni razlozi da se uz nedovoljnu političku pismenost tadašnje opozicije desi 5. oktobar. Kažem - nedovoljnu političku pismenost, zato što tako mora da se nazove naivno verovanje međunarodnoj zajednici da će čim se ukloni Slobodan Milošević u Srbiji poteći med i mleko. Ali, poštovani građani, koji je to razlog za tolikom željom da se danas dogodi neki novi 5. oktobar? Rata nema, neće ga ni biti, s obzirom na mudru spoljnu politiku koju vodi naša država, a i vojska nam je jača nego ikad, za ne daj Bože, kako kaže naš narod. Rast BDP-a nam je među najvećima u Evropi. Plate i penzije su skoro duplo veće nego u periodu vlasti ovih koji sada pod plaštom ekoloških protesta žele da uzjašu ponovo državno sedlo. Sad, u ovom trenutku se gradi 10 auto-puteva. Ova vlast je otvorila 274 fabrike i zaposlila stotine hiljada ljudi. Samo u ovoj kovid godini je privukla preko tri milijarde i sto hiljada evra direktnih stranih investicija, što je više nego zbir svih ulaganja u regionu. Da ne pričamo o novim bolnicama, o ulaganju u sport, kulturu i sve ostalo. Poštovani građani, da li su to sada razlozi zbog čega bi trebao da se desi neki novi 5. oktobar? Naravno da nisu. Idemo dalje, hronološki, čisto da narod uvidi da ovi protesti nemaju apsolutno nikakvu vezu niti sa ekologijom, niti sa ovim, po njima, spornim zakonima, nego željom određenih političkih pigmeja, oprostite što koristim ovako tešku reč, jer, prosto, citirao sam jednog uvaženog profesora sa pravnog fakulteta, ali koju reč naći za nekoga ko otvoreno sve najgore priča za svoju državu i svoj narod, gospodinu Gabrijelu Eskobaru u Americi, ili u bečkom listu „Di prese“, ili oni koji za svoje delovanje dobijaju pozamašnu apanažu iz inostranstva, iz raznih centara moći, da li od Rokfelera, ili Soroša ili bilo kojih drugih, naravno, verujući da će predstavnici Evroparlamenta gumicom obrisati ovu vlast i dovesti njih na istu, kroz neku formu prelazne vlade ili slično, uz neracionalne i zdravom razumu neprihvatljive zahteve, poput osnivanja Ministarstva za izbore, ili autonomnog uređivanja programa RTS-a. Nakon što im je taj plan prilično ambiciozan propao, okrenuli su se drugim alternativama. Prvo su pre petnaestak, dvadeset dana u, sa ove vremenske distance gledajući, vrlo verovatno koordinisanoj akciji sa kolegama iz „Ujedinjene doline SDA“ koji sede sa nama u ovom parlamentu, iskoristili upokojenje kolege Zukorlića koji je mudrom i pomirljivom politikom koju je vodio na teritoriji Raške oblasti doprinosio miru i stabilnosti, odmah potegnuli za zahtevom o donošenju rezolucije o genocidu u Srebrenici. Nedugo zatim, tek nekoliko sati nakon toga, velika aktivistkinja u borbi za pravdu, gospođa Ćorović, onim jeftinim performansom sa naredbom kamermanu - sad kreni da me snimaš, da bi verovatno podigla dramatizaciju, bacila nekoliko jaja na mural Ratku Mladiću koji je u Njegoševoj ulici preko godinu dana, naravno, uz pomoć gospođe Jelene Jaćimović, koja je nosila duksericu na kojoj se vidi da je obožavalac neke verske sekte koja se zove „Satanin hram“. Naravno, uzburkale su se strasti. Umalo je došlo do nekih neželjenih situacija, koje je naša policija, braneći mir, braneći red i bezbednost svih naših građana, uspela da spreči, a kojoj je odmah nakon toga spočitavano da brani mural Ratka Mladića, a ne naš narod. Odmah nakon toga, nakon nekoliko dana kreće priča o „Rio Tintu“, kompaniji koja je u Srbiju došla za vreme pokojnog premijera Zorana Đinđića i koja je sa svim prethodnim vladama potpisala preko devet sporazuma, od kojih je najznačajniji onaj od 1. februara 2012 godine, gde je dozvola da kopaju bušotine velikih prečnika ili kako se već zovu. Kada je i to obrazloženo i objašnjeno, kada je rečeno da će narod odlučivati o „Rio Tintu“ na referendumu, da se čeka studija o uticaju na životnu sredinu, kada su pušteni video snimci i intervjui gospodina Đilasa i svih onih drugih koji su slavodobitno pričali o „Rio Tintu“ kao zlatnoj koki Srbije, kako će Srbija ovim poslom iskoračiti u budućnost itd, malo su se i oko toga stišale strasti, ali ne lezi vraže, samo na kratko. Odmah zatim kreću mitinzi oko metroa. Zamislite, poštovani građani, ono što su pedeset godina snovi svih vlasti, a koje smo mi uspeli da realizujemo, za njih su sada košmari ili ih bar tako predstavljaju našim građanima. Zar treba da se vozimo u stočnim zapregama samo da biste vi došli na vlast, poštovana gospodo? Od tog posla nema ništa. Srbija se užurbanim korakom modernizuje i to će nastaviti, uprkos njihovoj želji da nas vrate u srednji vek. Nedugo nakon toga, problemi su postali Zakon o referendumu i Zakon o narodnoj inicijativi, kao i Zakon o eksproprijaciji, iako je to jasno i deklarativno rečeno da apsolutno nikakve veze nema niti sa preambulom o statusu Kosova, niti sa „Rio Tintom“, niti bilo čim drugim što se plasira našem narodu kako bi on imao određenu bojazan i strah. Iako je objašnjeno da je i Zakon o referendumu i Zakon o narodnoj inicijativi u skladu sa svim pravnim normama, kako autonomnim, tako i međunarodnim, kao i Zakon o eksproprijaciji, koji, naravno, ukoliko ima nedostataka, sasvim legalno i legitimno može da se izmeni, dopuni, promeni, uostalom, ništa nije sporno oko toga, sada se pod vođstvom nekih opskurnih političkih figura, jer koliko god se oni trudili da govore javnosti kako oni nisu zainteresovani za politiku, jesu, poštovani građani, njih interesuje isključivo vlast. Oni organizuju jedan deo našeg naroda kako bi, kršeći Ustav i zakone, blokirajući saobraćajnice, doveli do vlasti njihove organizatore, koji se sad, tobože, bore za zdravlje i vazduh ili vodu, što je sad u poslednje vreme, kako kažu naši mladi, in. Naime, u nedostatku neke političke ideologije, u nedostatku programa, u nedostatku planova, tendencija je na svetskom nivou da se odjednom pojedini i opskurni politički akteri integrišu oko jednog zajedničkog imenitelja, a to je borba za životnu sredinu, optužujući sve druge da sa gnušanjem preziru životnu sredinu u kojoj žive i kako bi najsrećniji bili kada bi njihov narod i oni sa njim, kako to kaže i Jesenjin u svojoj pesmi, pocrkali u smogu i gari. Zbog toga su sada svi oni zajedno odjednom zabrinuti. Da imaju, poštovani građani, ove dve brošure, nikad se oni ne bi pozivali na zdrav vazduh, nikad se oni ne bi pozivali na ekologiju, ni na vodu, ni na borbu za prirodu, za čiju zaštitu je ova vlast uložila i uradila više nego brojne druge pre nje zajedno. Sad možete da proverite kvalitet vazduha u Boru, a pogledajte kakav je bio za vreme njihove vlasti. Pogledajte koliko smo uklonili deponija, koliko smo očistili rečnih tokova, koliko smo napravili fabrika za preradu otpadnih voda i slično. Šta piše, poštovani građani, u ovim brošurama? U ovoj jednoj pišu svi rezultati koje je zajedno sa našim građanima SNS uradila, a u ovoj drugoj pišu planovi za naredni period, ukoliko dobijemo poverenje građana na sledećim izborima, a koji su sadržani u 10 tačaka koje se odnose na stalno jačanje ukupne društvene stabilnosti Srbije, na samostalnost naše zemlje u donošenju strateških odluka, politike izgradnje prijateljstva sa svima, jačanja ekonomije, demografski oporavak zemlje, kao i očuvanje srpske kulture, tradicije, jezika i svega drugog. Naravno, to da li ćemo ostvariti sve ove obećane planove apsolutno nije upitno, jer smo sve do sad obećano ostvarili, ma koliko to izgledalo neverovatno, poput „Beograda na vodi“ ili poput metroa, koji je sada počeo da se gradi. Rekao sam šta im je cilj, a cilj je dolazak na vlast, nikakvi ekološki pokreti, nikakav zdrav vazduh, nego samo suštinska, brutalna, bez ikakvog morala uvijena vlast, koja bi služila za zadovoljenje ličnih strasti i apetita, kao i za pomoć određenim faktorima u inostranstvu, što bližem, to i daljem, kojima jaka i suverena Srbija smeta, ne zbog nekih ličnih animoziteta ili odnosa, već zbog jasno definisanih geostrateških i geopolitičkih interesa njihovih političkih elita. Sada bih rekao nešto o sredstvima koja koriste, a koja bi opravdala taj makijavelistički pristup. Rekao bih da su ona nehumana, nepristojna i politički i svakako drugačije nekorektna, a to su poziv na linč, poziv na određene kristalne noći, na lustraciju, psovanje majke predsedniku Republike u sred emisije od strane gospodina Vidojkovića, koji je jedan od kolovođa ovog protesta, a koga je odmah potrčala da odbrani gospođa Vodinelić i sa neskrivenim simpatijama je rekla da on psuje jako koloritno i gustiozno. Zatim, sredstva su im prebijanje i vađenje oka vozačima bagera, koga je nedugo nakon toga gospođa Marinika Tepić odmah prigrlila, od strane nekog huligana, i rekla kako sad treba da mu se da neka ulica, neki orden ili ne znam šta, zato što je nedužnog čoveka životno ugrozio. Zatim, pozivanje na mokrenje po grobovima od strane gospodina Trifunovića ili pretnje policiji od strane gospodina Dragana Đilasa u stilu – znaš ti ko sam ja i znaš ti šta će se desiti kada ja dođem na vlast, a sve sa ciljem zametanja otrovnog semena mržnje i zla između istog naroda, između braće, prijatelja i kumova, istog onog kojeg su nam zametnuli za vreme Drugog svetskog rata i kada su nas podelili na četnike i partizane, od čega se još nismo oporavili. Sad treba da kažem par reči o ovim akterima koji žele da nas posvađaju između sebe, a to su ni manje, ni više nego gospodin sa nadimkom Ćuta, koji je podnosio zahtev za dobijanje dozvole za izgradnju hidroelektrane, pa kada nije dobio, postao je najednom jedan bitan ekološki komandos koji, bez želje da ga uvredim, onako deluje prilično duhovito i smešno kad mu vidim ono namršteno i polupreteći izraz lica. Zatim, ovaj gospodin Manojlović iz inicijative „Kreni, promeni“, koji je sponzorisan od strane konkurentske firme „Rio Tintu“, koja se zove „BHP Limitid“ i koji je u emisiji „Utisak nedelje“ javno rekao da je na direktnoj liniji sa jednim univerzitetom u SAD, od kojih dobija jasne instrukcije za rušenje ove vlasti. Da pomenem i udarnu pesnicu Stranke slobode i pravde, gospodina Brajana Brkovića, koji je sin i unuk dva najveća srbomrsca u Crnoj Gori, a to su Balša i Jevrem Brković, koji su se gnušali u prethodnim decenijama svega srpskoga i na svaki način se trudili da u Crnoj Gori satru sve što se srpskim imenom zove, a za koga je potvrđeno, bar po izjavama svedoka, da je davao po 100 evra svakome ko dođe iz Novog Sada u Beograd na proteste. Da ne pominjem „Multikom“ opoziciju. Naravno, ovo ne govorim u pežorativnom kontekstu, jer lično stvarno nemam ništa protiv nikoga, ali imam protiv njihove politike koju vode, a za koju mislim da je trasiran put ka destabilizaciji, ponižavanju, slabljenju i, na koncu, izdaji naše zemlje i njenih nacionalnih i vitalnih interesa. Tako da, ne govorim o „Multikom“ opoziciji da bih uvredio nekoga iz opozicije, jer prosto, ta je činjenica da je pola članova opozicije zaposleno u „Multikom grupi“, a druga polovina prima određene donacije, pozajmice koje ne vraća, tako da je to donekle isto. Naposletku, poštovani građani, za ostvarenje malopre pobrojanih ciljeva bore se i oni koji su za jednu od najmudrijih srpskih glava, patrijarha srpskog gospodina Porfirija, nakon njegovog apela na smirivanje tenzija, na bratsku ljubav i slogu, nakon onog istog apela, koji je predsednik Vučić rekao na jubileju stranke pre nekoliko dana u Areni, da mi moramo da čuvamo poštujemo i volimo i one koji su podlegli lažima ove grupice politikanata, na njih su prosuli salve najgnusnijih uvreda, bezbožnički, bez ikakvog stila, bez ikakvog takta i morala i posle te činjenice sve je dalje neumesno i bezrazložno komentarisati. Da zaključim, kako reče Makijaveli, a oni usvojiše odmah - cilj opravdava sredstvo. Njima je cilj vlast. Oni koji ostvaruju cilj su pravnim presudama osuđeni klevetnici, biznismeni u pokušaju, sponzorisani od stranog faktora, domaće i strane interesne grupe. Sredstvo im je mržnja, krv, revanšizam, nesloga, slabljenje Srbije i davanje u ruke onih koji bi mogli da je gnječe kao plastelin, praveći od nje figurice sa kojima bi mogli da se igraju kako oni žele. Međutim, poštovana gospodo, od tog posla nema ništa. Naš narod zna da su na njegovom čelu ljudi koji vole svoju zemlju, njen narod, planine, reke i jezera, da su na čelu ove države ljudi koji se svom snagom, svom mudrošću koju imaju bore za bolji život naših građana i očuvanje naše delikatne i nimalo jednostavne pozicije na svetskoj političkoj sceni. Ovim putem im poručujem da samo nastave da uništavaju svoju zemlju i svoj narod njihovim iz nedelje u nedelju različitim zahtevima. Prvo im je smetao mural, pa „Rio Tinto“, pa metro, pa sad zakoni, verovatno će im sledeći mesec smetati zašto pada sneg u decembru. Dok oni to rade, mi ćemo raditi i graditi i gledati kako ih naš mudri narod gumicom briše sa političke mape Srbije nakon sledećih izbora, jer se narod ne da prevariti. On zna ko misli, ko se trudi, radi za dobro Srbije i svih njenih građana a to je SNS predvođena Aleksandrom Vučićem. Hvala.
Zahvaljujem. Reč im prof. dr Vladimir Marinković.
Poštovani predsedniče Narodne skupštine, poštovana ministarka, dame i gospodo narodni poslanici, govoriću o sporazumima koji su nam na dnevnom redu, našim odnosima sa Mongolijom, o garanciji za kredit Srbijagasu i gasifikaciji, obezbeđivanju energetske stabilnosti naše zemlje, ali kao neko ko je poslanik SNS želim da komentarišem danas nešto što predstavlja definitivno jednu vrstu kancera ovog društva, ljude koji imaju i plediraju da se bave politikom, čak i da u jednom trenutku osvoje vlast, a koji predstavljaju ono što je definitivno najprljavije, najodvratnije u ovom društvu i od ovog društva pokušavaju, posle ovoliko godina reformi, truda, rada predsednika Aleksandra Vučića, naše stranke, naprave jednu kloaku, naprave jednu mutnu baru i vrate nas u period od 2000. do 2012. godine kada su sa velikim zadovoljstvom ekonomski, politički i vitalno uspeli da za samo 12 godina unište ovu zemlju. Da bih objasnio šta je tema mog govora danas, podsetiću vas na 20. oktobar 2020. godine. Na taj dan je konvoj u libijskom gradu Sirtu, koji je bio rodni grad pukovnika Muamera el Gadafija, krenuo u pravcu drugog grada Sabhe, radilo se o građanskom ratu, krenuli su, izašli na autoput, avioni, dakle francuska avijacija u okviru NATO-a je bombardovala taj konvoj, uništila vozila i ljudi koji su bili u tim vozilima, dakle lično obezbeđenje Muamera el Gadafija, su istrčali, oni koji su preživeli iz kola. Za to vreme je druga strana u tom sukobu došla, čerečila, uhvatila Muamera el Gadafija, koji je bio legitimni šef te države, čerečila ga, silovala ga i na kraju ga ubila. Svi danas znamo, devet godina posle tih dešavanja, kako Libija izgleda. Zemlja koja je do 2012. godine imala BDP od nekih stotinak milijardi evra i koja je bila jedna od ključnih zemalja i najbogatijih zemalja na afričkom kontinentu. Ne ulazeći u to kakvo je bilo državno uređenje, ne ulazeći u apsolutno bilo koje političke, ekonomske i druge kapacitete te zemlje, želim da napravim paralelu sa onim što se danas, na današnji dan u 2021. godini, u 21. veku dešava na političkoj sceni Republike Srbije. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi predsedniče, pogledajte izjavu, pogledajte tvit člana tog sramnog Đilasovog saveza, te sramne oligarske korporacije, a koji kaže – Andrej, Danilo pronađeni u šahtu kao Gadafi. Pogledajte, to ceo svet, to cela Srbija mora i treba da vidi. To su borci za ljudska prava. To su borci za slobodu. To su borci za ekologiju i zaštitu životne sredine. To su ljudi koji pokušavaju da predvode one koji žele da ova zemlja stane, koji žele da saobraćajnice u Srbiji stanu, da fabrike stanu i da očigledno Srbije nema ili nestane, da im je to zajednički cilj. Kako možete da okvalifikujete nekoga ko želi i ko izjavi na današnji dan da brat i sin predsednika Republike treba da završe kao čovek koji je završio u najgorim i najstrašnijim mukama, ma šta da je on radio. To više nije legitimizacija i njihov poziv, otvoreni poziv na ukrajinski scenariji, koji su oni priželjkivali i, nažalost, još uvek priželjkuju ovde u Srbiji. Ovo je poziv i ovaj čovek, pošto često nosi megafon, gospodine Martinoviću, a svi znamo da je megafon Dragana Đilasa, da je megafon onih drugih koji neće ovo javno da kažu, ali isturaju njega da kažu ono što misle. Ta bojkotaška opozicija, ti oligarsi koji žele da preuzmu budžet Republike Srbije, koji žele ponovo da uništavaju ovu zemlju, to je njihova politika, bi da se sin i brat predsednika Republike nađu u toj situaciji i završe kao čovek koji je najbrutalnije i na najdivljačkiji način završio u Libiji pre devet godina i koji, možemo misliti o njemu šta god hoćemo, je od te zemlje za nekoliko decenija uspeo da napravi jednu ozbiljnu, socijalnu državu sa vrlo dobrim zdravstvenim, obrazovnim sistemom u kojem su svi imali tri obroka dnevno, u kojem su svi mogli da se školuju besplatno i u kojem su svi mogli da žive od svog rada. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi građani, evo sa kakvim ljudima mi imamo posla i koliko god da je odvratno ovo što sam sada rekao i citirao danas, možda nije ni loše da narod Srbije još jednom vidi ko hoće da dođe na vlast, ko hoće da eliminiše Aleksandra Vučića i ko hoće da Srbija stane. Nikako drugačije ne mogu da protumačim tu činjenicu da u 21. veku, kada govorimo o slobodnom protoku roba, ljudi i kapitala, kada govorimo o EU kao jednoj vrsti našeg imperativa, mogućnosti da više zarađujemo, da imamo bolja socijalna, pa na kraju krajeva, ekološka i sva druga prava, prava po pitanju obrazovanja i dostizanje jednog visokog nivoa standarda u svim oblastima društvenog života, mi danas u Srbiji imamo situaciju da imamo 7,5% rasta BDP, da danas u Srbiji svako može da se zaposli, da svako može časno i dostojanstveno da živi od svog rada i, sa druge strane, ljude koji upravo prizivaju ovaj libijski scenario, koji blokiraju žilu kucavicu rasta i razvoja naše zemlje – autoputeve, železnice i sve ono što predstavlja personifikaciju razvoja i svega onoga što su Aleksandar Vučić i naša stranka sa ponosom uradili u prethodnih sedam godina: mreža autoputeva, mreža železnica, mogućnosti za nove fabrike, mogućnosti za nove investicije, mogućnosti za život, mogućnosti za to da nas bude više, da ova zemlja bude snažnija, da bude bolja, da ima bolju odbrambenu moć. Možda je dobro što se ovo danas desilo i što građani Srbije mogu da vide ko želi da na jedan agresivan i napadački način, kroz izazivanje nekog krvoprolića, incidenata dođe ovde na vlast. Ne zanimaju njih ni parlamentarni, ni predsednički izbori, ni izbori u gradu Beogradu. Naravno oni su svesni da Aleksandra Vučića ne mogu da pobede na slobodnim i demokratskim izborima. Oni su svesni da građani Srbije žele samo ono što im pripada, žele posao, žele radna mesta za svoju decu, za svoje unuke, žele socijalnu pravdu, uvaženi predsedniče, žele da svi imaju, jel tako, jednake šanse i mogućnosti da se zaposle, da započnu sopstvene poslove, da razvijamo preduzetništvo u ovoj zemlji, da razvijamo našu tržišnu ekonomiju i da u punom kapacitetu iskoristimo sve resurse koje ova zemlja ima. Baš u vreme kada je Aleksandar Vučić upregnuo sve svoje kapacitete i kapacitete ove zemlje koje ima da to maksimalno iskoristimo, kada postajemo šampioni u mnogim oblastima društvenog života, dolazi do formiranja te jedne tzv. transverzale između stranih centara moći, oligarha, ljudi koji su se ovde napljačkali i učestvovali u pljačkaškim privatizacijama u periodu od 2000. godine do 2012. godine i nekih ljudi kvazi političara koji bi valjda ponovo da nas neko bombarduje i ponovo da vide nas ovde odavde kako valjda bombardovani bežimo, kao što je to radio ovaj mučenik Gadafi pre devet godina u svom rodnom gradu. Da li je to njihova politika? Da li je to njihova platforma, gospodine Dačiću? Da li je neko od njih pomenuo prethodnih nekoliko meseci dijalog sa Prištinom, ZSO, predlog o platformi za rešenje pitanja KiM? Da li se neko od njih u proteklih nekoliko dana izjasnio o imenovanju specijalnog izaslanika, premijera Velike Britanije, generala Fiča koji će biti zadužen za Zapadni Balkan? Zamislite, Velika Britanija imenuje generala koji je do prošle godine bio šef Vojnog komiteta NATO-a i dugo godina bio šef, načelnik generalštaba vojske Ujedinjenog Kraljevstva. Da li su pomenuli u proteklih nekoliko meseci visokog predstavnika u BiH? Da li su pomenuli Republiku Srpsku? Da li su pomenuli bilo šta čime bi doprineli da Srbija odbrani svoje vitalne nacionalne interese? Da li su pomogli na neki način ovoj državi? Mislim da mi svakodnevno treba da govorimo o tome i mislim da smo potpuno u pravu što svakodnevno raskrinkavamo ono što oni rade. Moje uvažene kolege su u prethodnim govorima jasno definisale i jasno govorile o tome šta su njihovi ciljevi i ko su njihovi pomagači, ko su njihovi saveznici. Njihovi saveznici nisu prijatelji Srbije.Njihovi saveznici su dole u privremenim institucijama u Prištini koji upadaju u kuće Srba na severu Kosova sa dugim cevima. Njihovi saveznici su u SAD, oni koji pišu pisma američkom predsedniku i dopise i žale se na „Telekom“ i na Televiziju „Pink“ kao da su ikada čuli i znaju oni tamo iz Njujorka i šta je „Pink“ i šta je „Telekom“ i šta se apsolutno dešava ovde u Republici Srbiji. Ovo jeste poziv na sve one koji su patriotski orjentisani na sve one ljude koji žele da kao predsednik Vučić i on je to definisao u 10 tačaka naše stranke za budućnost i vizije naše stranke za budućnost da vodimo nezavisnu politiku, ali da gradimo kulturu dijaloga, ali da gradimo kulturu dijaloga sa onima koji misle dobro ovoj zemlji, koji žele da štite i koji žele da kada nešto dobro uradimo kao stranka koja je na vlasti da kažu – da, ovo je dobro, ovo jeste nacionalni interes, a ne da na svaki način pokušavaju da sruše onu stranku i onog čoveka koji predstavlja personifikaciju uspeha i nezavisnosti ove države. Naravno mi ćemo se kao SNS, kao većina u ovom parlamentu i naša poslanička grupa boriti i dalje isto ovako snažno kao i prethodnih godina da podržimo našeg predsednika, da podržimo našu političku platformu koja za cilj ima jačanje naše zemlje, jačanje budućnosti naše dece i sve ono što smo obećavali i ispunjavali tokom ovih sedam godina, koliko smo na vlasti. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima dr Uglješa Mrdić.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedniče Narodne skupštine, uvažena ministarko, gospođo Kisić Tepavčević, uvaženi predstavnici ministarstava, kolege narodni poslanici i građani Republike Srbije, Srbija je demokratska država i jedan od mojih kolega na početku današnjih izlaganja je rekao da kod nas vlada društvo jednakih šansi. Vlada društvo jednakih šansi i to tako treba da bude, ali bih voleo da mi budemo i društvo jednakih šansi i da budemo i demokratska država kada je u pitanju zaštita ljudskih prava i osnovnih prava svih porodica koje žive na teritoriji Srbije. Zašto ovo govorim? Danas još jedan sraman, a za mene najbolesniji i najgori napad u poslednje vreme koji je upućen na članove porodice predsednika Srbije i SNS Aleksandra Vučića. Ovaj tvit predsednika Izvršnog odbora DS Srđana Milivojevića, meni je žao što moram da ga ponovim, a to su već istakle i moje kolege Zoran Tomić i prof. dr Vladimir Marinković, Srđan Milivojević je napisao – Andrej i Danilo pronađeni u šahtu ko Gadafi. Normalni čovek, normalni čovek nikada ovako nešto ne bi ni pomislio a kamoli napisao, a kamoli stavio na društvene mreže, a kamoli stavio na društvene mreže i to javno komentarisao i hvalio se time ako se bavi ozbiljno politikom. Ovo je najblaže rečeno monstruozno, umobolno i bolesno. Nemam reči na koji način ovo da osudim, ali zato očekujem da nadležne državne institucije u slučaju ovih poslednjih sramnih pretnji koje su upućene bratu predsednika Republike i starijem sinu predsednika Republike da će i Srđan Milivojević i svi ovi koji šeruju ovaj sraman tvit objavljen na Tviter nalogu Srđana Milivojevića da će da odgovaraju u skladu sa zakonom. Da li je Srbija društvo jednakih šansi da može ko god poželi na najgori mogući način da preti članovima porodice predsednika Republike? Ako bi se neko usudio iz vladajuće koalicije da uputi neku kritiku ili da nazove nekoga iz opozicije koji preti i da mu kaže da je bitanga ili ološ, bio bi osuđen i javno i Kodeks poslanika i u javnosti od strane nevladinih organizacija i raznih poverenika. Kada neko želi smrt najbližim članovima porodice predsednika Republike Srbije i želi da završe brutalno ubijeni kao Gadafi to neme reakciju. Ima reakcija mojih kolega narodnih poslanika i pojedinih državnih funkcionera, ali baš da vidimo kako će reagovati većina medija i nadležne institucije i ovi razni borci za ljudska prava. Čak i poslanik Evropskog parlamenta Viola fon Kramon koja je poznata po antisrpskom delovanju je kada je napisala sraman tvit posle sastanka sa vladikom Grigorijem, a čudi me što se baš sastala sa njim jer znamo i mišljenje vladike Gligorija i o predsedniku Aleksandru Vučiću i o jačanju Srbije, ali da ga sada ovde ne reklamiram, čak je i Viola fon Kramon obrisala svoj sraman tvit, svoj sraman antisrpski tvit da nema SPC. Ali, zato Srđan Milivojević i njegovi saborci i pristalice Đilasove politike, ne samo da nisu još uvek obrisali ovaj tvit, nego se oni ponose ovim tvitom. Oni se ponose pozivanjem na ubistvo predsednikovog brata i sina. Ja očekujem reakcije Međunarodne zajednice. Aman, ljudi ovo saopštavaju oni koji se bave politikom, oni koji su bili na vlasti od 2000. do 2012. godine, oni koji zajedno sa Draganom Đilasom, Vukom Jeremićem, Marinikom Tepić i Šolakom pretenduju da se ponovo vrate na vlast. Mi ovde imamo histeriju dela opozicije okupljene oko Dragana Đilasa, oni koriste sva moguća sredstva i da ugroze bezbednost porodice predsednika Republike i da ugroze bezbednost predsednika Republike i da ugroze bezbednost većine građana. Pa, pogledajte šta su u subotu napravili lažni ekolozi? Predsednik je rekao da je bilo 31.000 građana ukupno na svim protestima, od toga, čini mi se u Beogradu oko 8.000, oko 4.150 na deonici autoputa kod Gazele i Sava Centra. Verovatno se veći broj građana tu se našao slučajno, kojima još nije jasno koje su zaista namere lažnih ekologa i Đilasa i verovatno je tu deo građana izmanipulisan, ali način na koji su se ponašali njihovi saborci, a videli smo, tu su se pojavili advokat Božo Prelević i Đilas i onaj Bulatović i oni razni i po raznim nadimcima i Marinika Tepić, oni nisu dozvoljavali, a vi ste gospođo ministarka i profesor Medicinskog fakulteta i ugledni medicinski radnik, nisu dozvoljavali kolima hitne pomoći da prođu. Hoćete da vam saopštavam podatke koliko pacijenata za vreme blokade u subotu nije stiglo do bolnice, koliko je života građana ugroženo, koliko trudnica nije stiglo na lekarski pregled, koliko penzionera nije stiglo do hitne pomoći i Urgentnog centra, koliko dece sa svojim roditeljima nije stiglo do svojih kuća, nego su se smrzavali satima dok nisu stigli. Zašto? Zato što ovi protestanti ne dozvoljavaju, pokazuju silu. Njih je kod Sava Centra bilo sve ukupno i to sa okupljenim građanima i prolaznicima 4.150, a nedelju dana ranije nas iz SNS je bilo u i oko Arene, oko 55.000. Dakle, manjina manjine hoće da maltretira Srbiju. Manjina manjine maltretira Srbiju. Manjina manjine hoće da blokiraju autoputeve, da blokira Srbiju, hoće da blokira privrede, a njihovi politički čelnici hoće da ubijaju, hoće krv na ulicama. E, pa neće moći. A zašto? Zato što se uzdam u državne institucije, uzdam se uz narodnu volju 3. aprila, narod će reći svoje na izborima. Ja sam ubeđen da će narod kazniti ovu ubilačku i sramnu politiku Dragana Đilasa, Milivojevića i njihovih pristalica. Zašto? Zato što narod hoće rezultate. Narod ne želi govor mržnje. Imali su oni svoju priliku do 2012. godine. Šta su uradili? Oteli su stotine miliona evra od građana Srbije, uništavali su i privredu i Vojsku Srbije, uništavali su sve moguće. Doveli su sudbinu Kosova i Metohije u pitanju. Povezali su se albanskim lobistima, ne samo da smo imali povlačenja priznanja Kosova i Metohije, nego za vreme žute vlasti imali smo na godišnjem nivou, na desetine novih priznanja nepostojeće države Kosovo, nelegalne, lažne, države Kosovo. Sada su se uznemirili. Zašto? Srbija nikada jača u svojoj istoriji, nikad bolja spoljna politika u novijoj istoriji. Što se tiče drugih grana, privrede, zdravstva, ekonomije, saobraćaja i infrastrukture, građevine, ozbiljni rezultati. To smeta. Kome to smeta? To smeta ovim lopovima u Srbiji, ovim tajkunima koji bi želeli ponovo da se vrate na vlast, da otimaju milione od građana Srbije. To smeta albanskim lobistima. To smeta regionalnim centrima moći. To smeta pojedinim stranim obaveštajnim službama, jer svi oni zajedno imaju jedan interes, to je slaba Srbija. A šta im stoji na putu slabljenja Srbije, stoji im narod, predvođen Aleksandrom Vučićem i oni su sada nervozni. Došao je decembar, zima je, hladno je, njihove pristalice politike su toliko lenje da ja i ne verujem da će se oni i okupljati u nekom većem broju u toku zime. Malo će oni napraviti tenziju u martu mesecu, pokušaće opet neke ludačke da prave demonstracije i napade, a biće iz svojih udobnih fotelja i svojih kancelarija „Multikom“ i drugih firmi, biće hrabri ovi tastatura mafijaši, biće hrabri preko ovih Tviter naloga, Instagrama i Fejsbuka. Pa, oni svaki dan upute neku pretnju. Pa, meni su danas na Instagram profilu, ali ja sam najmanje bitan u toj priči, ali su čak i meni uputili pretnje - Uglješa lezi u kadu, uključi fen ili toster i ubi se, umri. Eto, to su saborci Dragana Đilasa i te komentare čitaju članovi naših porodica, ali to je smešno koliko nas napadaju iz SNS, koliko napadaju predsednika. Nekoliko hiljada puta više napadaju predsednika Aleksandra Vučića i njegovu porodicu, nego sve nas zajedno iz vladajuće koalicije. Ja se samo divim našem predsedniku, ne zato što je on šef države i naše stranke, nego što ima snage da iz dana u dan se bori da Srbija bude još jača, još snažnija, a svaki dan ga brutalno vređaju i napadaju članove njegove porodice, uz slabu ili bez reakcije nadležnih državnih institucija i Međunarodne zajednice, a mi ovde se borimo. Mi se ovde borimo zato što treba da se borimo, ne zato što smo plaćeni da se borimo u parlamentu, nego zato što osećamo da treba da se borimo, jer osećamo Srbiju ko svoju otadžbinu, jer ona to i jeste. Našu Srbiju treba voleti, našu Srbiju treba jačati, zakone i sporazume treba donositi i treba Srbija iz meseca u mesec da bude jača. Dakle, ne treba Srbiju blokirati, što radi deo opozicije. Srbiju ne treba uništavati kao što su radili Đilas i saborci do 2012. godine. Srbiju treba svuda hvaliti i boriti se protiv raznih albanskih, tajkunskih i drugih lobija. Našu državu trebamo jačati, nemamo druge, a to smeta. Kome smeta? Protivnicima i Aleksandra Vučića, protivnicima iz SNS i naše vladajuće koalicije, protivnicima Srbije, protivnicima većine naroda građana Srbije bez obzira kojoj veri i naciji pripadali i kojeg političkog opredeljenja bili. Prema tome, ja se uzdam u naš narod, da će naš narod da shvati ko su oni, a ko smo mi. Nema podela na dve Srbije, jedna je Srbija, a većinska Srbija je za ono što je normalno, a normalno je da jačamo Srbiju zbog budućnosti naše dece, a ova manjina manjine i njihovi lideri će i dalje nastavljati da maltretiraju većinu naroda sa ovakvim bolesnim pretnjama i umobolnima i monstruoznim aktivnostima. Ali sreća, tu je narod da uvek prepozna istinu, a na nama narodnim poslanicima, narodnim tribunima je uvek da ukažemo na ono što je dobro i ono što je loše. Ono što je loše su ove sramne pretnje, a ono što je dobro je sve ono što radi Vlada Republike Srbije i Aleksandar Vučić. Živela Srbija.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Tomislav Janković.
Hvala predsedavajući. Poštovani građani Republike Srbije, uvažena ministarko sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću nastaviti u duhu onoga što je govorio moj uvaženi kolega dragi prijatelj Uglješa Mrdić, a vezano je pre svega za razvoj Srbije i svega onoga što se dešava negativno po građane Republike Srbije, a dolazi iz tajkunsko mafijaškog klana koji želi da preuzme vlast na prostoru Republike Srbije i da vrati Srbiju tamo gde joj nije mesto. Da vrati u 2000. godinu u vreme propadanja, u vreme sukoba i svega onoga što donosi kvalitet života našim građanima. Puna podrška kolegi Uglješi i svim naprednjacima koji na dnevnom nivou dobijaju pretnje, a naravno najveća podrška našem predsedniku Aleksandru Vučiću koji je duži niz godina na meti kako onih koji žive u Srbiji koji su manjinska Srbija, ali i onih ljudi koji su van Srbije i koji žele da promene sadašnje stanje na prostoru naše zemlje. Danas imamo tri vrlo važna sporazuma, tri vrlo važna zakona i oni se pre svega odnose na bolji kvalitet života građana Republike Srbije, na ekonomski razvoj, na dalje povezivanje Republike Srbije sa svetom, ali i za novu izgradnju gasifikacije na prostoru naše zemlje. Što se tiče Sporazuma Srbije i Mongolije, želim pre svega ga kažem da se radi o sporazumu sa jednom zemljom koja je prijateljska, koja ima tri miliona stanovnika, koja nije priznala KiM kao lažnu državu, koja iz godine u godinu ekonomski se razvija, ali odnosi između dve zemlje jesu dobri, ali mogu da budu mnogo bolji i ovaj sporazum treba pre svega da potvrdi jačanje tih ekonomskih veza između dve zemlje, između dva naroda. U prethodnom periodu mi smo sa Republikom Mongolijom potpisali više sporazuma, a to su uglavnom sporazumi vezani za kulturno-naučnu saradnju, za podršku u oblasti ekonomije itd, a 2013. godine smo ukinuli vize između dve zemlje. Ono što je dobro jeste činjenica da se formira jedna posebna komisija koja će pratiti ekonomsku saradnju između dve zemlje i dati jedan poseban doprinos da se ona poveća na jedan veći nivo. U prošloj godini mi smo izvezli oko 370.000 evra vrednosti robe na prostor Mongolije, a uvoz je bio simboličnih 2.000 evra. Kroz ovaj sporazum imamo jedan poseban osnov da razvijemo ekonomsku saradnju, a danas je Srbija jača, danas Srbija ima više hrane, danas Srbija ima više industrijskih proizvoda i svakako da će to doneti određene benefite kako za građane Republike Srbije, tako i za našu privredu. Što se tiče Predloga zakona o patentima želim pre svega da istaknem da se ova izmena odnosi na usklađivanje postojećeg zakona sa zakonom i pravnom regulativom EU, ali i da se otklone određene anomalije, nedostaci koji su u sadašnjem zakonu i pre svega ima za cilj da se podstakne industrija lekova na prostoru naše zemlje, da se proširi spisak onih proizvoda koji mogu biti predstavljeni kao patenti i da se sama papirologija oko izdavanja sertifikata oko patenta na jedan poseban način klasifikuje i da oni koji podnose patente mogu da to dobiju sada i u elektronskoj formi. Ono što sam, čitajući materijal, uspeo da primetim od 2010. godine, nažalost smanjuje se broj patenata na prostoru naše zemlje, kako domaćih, tako i stranih i verujem da ovi predlozi koji su dati u novom Zakonu o patentima će dodatno doprineti da se ova oblast uredi na jedan poseban i kvalitetniji način. Ono na šta posebno stavljam akcenat to jeste ugovor o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda na prostoru Republike Srbije i ako išta ova Skupština će biti po čemu prepoznata jeste činjenica da smo doneli najveći broj zakona u dve oblasti. Prva oblast se odnosi na borbu protiv pandemije, gde smo gradili bolnice, gde smo finansijski pomagali građane i privredu, da ovaj period pandemije na što bezbolniji način prevaziđemo, a drugi set zakona se odnosio na izgradnju infrastrukture. U Srbiji se danas grade autoputevi, železnice, danas se u Srbiji grade gasovodi. Zašto su važni gasovodi? Prema podacima koje smo imali prilike pre par meseci da ovde diskutujemo, a vezano je za potrošnju energije, a koje je dala Agencija za energiju, u 2020. godini povećana je potrošnja električne energije za 2,8% na prostoru Republike Srbije. Potrošnja gasa je povećana za 6,7%. Samo u domaćinstvima blizu 20% je povećana potrošnja prirodnog gasa. Prema strategiji do 2025. godine će se povećati i potrošnja električne energije što dovoljno govori da moramo obnavljati naše izvore, da moramo obnavljati naše elektrane i da moramo na jedan poseban način da se bavimo sektorom energije, jer upotreba prirodnog gasa zaista dolazi sve više do značaja. To je važno iz razloga što ćemo gas koristiti kao ekonomski povoljnije gorivo i ekološki prihvatljivije. Mi smo ovde u Skupštini Srbije usvojili više dokumenata gde smo pomogli, da kažem, na izvestan način gasifikaciju Republike Srbije. Mi smo podržali gasifikaciju Borskog i Zaječarskog okruga, vrednost projekta je 66 miliona evra, projekat koji obuhvata oblast više od 200 hiljada stanovnika. Zatim, podržali smo razvojni gasovod Leskovac-Vranje, projekat 28 miliona evra. Zatim, gasifikaciju Kolubarskog okruga, zatim proširenje gasovoda na relaciji Beograd-Valjevo-Loznica, projekat 75 miliona evra. Zatim, izgradnja gasnog interkonektora Niš-Dimitrovgrad-bugarska granica. Sve su to projekti koji na direktan način povoljno utiču na privredi razvoj Republike Srbije. Ja ću da vas podsetim da je u martu 2021. godine naša proizvodnja u industriji 6,1% veća nego na period 2020. godine što dovoljno govori da Republika Srbija i u vreme pandemije ima rast industrijske proizvodnje. Predloženi sporazum vezano za gasifikaciju Zlatiborskog okruga iznosi nešto oko 40 miliona evra i vrlo je važno da i Zlatiborski okrug dobije gas, da se privreda dodatno osnaži i da ovaj okrug koji beleži suficit u trgovinskoj razmeni, dodatno bude ojačan kroz gasifikaciju. Naravno, to će uticati na kvalitet života svih građana ovog okruga, posebno na Priboj, Prijepolje, Novu Varoš, Sjenicu. To su opštine gde se uglavnom smanjuje broj stanovnika, gde nije razvijena privreda i da će gasifikacija pozitivno uticati da se i oni dodatno razviju. Takođe želim da podsetim da je Skupština usvojila sedam zakona iz oblasti zaštite životne sredine, četiri zakona iz oblasti energetike i na ovaj način jasno pokazala kako sadašnja vlast želi da rešava probleme iz oblasti ekologije. Sa druge strane imamo opoziciju i vidimo kako oni žele da reše probleme iz ekologije. Danas oni blokiraju puteve, blokiraju saobraćajnice, danas oni pozivaju na nasilje. U jednom dnevnom listu „Danas“ izvesni Savo Manojlović, direktor organizacije, zamislite organizacije, pa ima direktora – kreni, promeni, kaže da je moguća blokada referenduma. Postavljam pitanje, ko je to ko danas ima pravo da blokira budući referendum? Da se tamo neki ljudi pojave ispred glasačkih mesta gde se vrši glasanje, da blokiraju život, da blokiraju pravo nekoga da odlučuje o svojoj sudbini. Danas opozicije u Srbiji sprovodi nasilje i to se najbolje pokazalo na protestu koji su organizovali na dan kada je SNS organizovala veličanstveni skup u Beogradu kada je izvesni Dragan Milovanović Crni iz Šapca, po Đilasovim medijima heroj protesta u Šapcu izjavio – zakačila me je kašika bagera, pao mi je mrak na oči. Postavlja se pitanje, zašto jedan čovek koji je pešak, učesnik u saobraćaju, šta on traži na saobraćajnici i kako ga je to zakačila kašika bagera? On dalje kaže – nisam imao nameru nikoga da udarim, nego da zaustavim mašinu. Zamislite kakva je to laž i svi građani Srbije su imali priliku da vide čoveka, izvesnog Dragana Milovanovića, zvanog Crni, koji je više desetina puta udario mladića na bageru pesnicama i naneo mu teške povrede. To je ta Srbija koja želi da putem nasilja dođe na vlast. Danas opozicija u Srbiji crta metu na glavi našem predsedniku, njegovoj porodici, svima nama koji podržavamo SNS. Nažalost, napadnuta je i naša Srpska Pravoslavna Crkva. Ovi danas govore da u Srbiji postoji politička polarizacija. Mi u SNS kažemo da ne postoji, polarizacija postoji kada je odnos snaga 50-50, 60-40%, a danas većinska Srbija podržava Aleksandra Vučića i SNS u borbi za promene, za kvalitetniji život. Danas pristojna, vredna i odgovorna Srbija ne blokira saobraćajnice, a nasuprot nama postoje oni koji žele da donesu haos na ulice kako Beograda, tako i ostalih gradova Srbije, da padne krv, da se zaustave investicije, jer nikada se nije desilo u prethodnih 30 godila koliko postoji višestranački sistem u našoj zemlji, da neko ko je protiv vlasti na svojim mitinzima, na svojim okupljanjima razvije transparent – stop daljoj industrijalizaciji Srbije, stop investitorima. Kao da investitori kada dođu u Srbiju, kako domaći ili strani, ne zapošljavaju ljude, kao da ne pune budžet. To se nikada nije desilo. Kada govorim o tim lažnim ekolozima, treba da govorim o ljudima koji su spremni na sve, da blokiraju puteve, da prave takve blokade da će, ne samo desetine i stotine, nego hiljadu automobila, autobusa biti blokirani na saobraćajnicama, na mostovima, da pale baklje. Nažalost, imali smo priliku da vidimo da su čak zapalili automobil jednog građanina ovde u Beogradu gde su polivali benzin i zapalili automobil jednog čoveka sa kojim se ne slažu. Da ostavljaju smeće na sred puta, a te blokade koštaju Republiku Srbiju preko milion evra na dnevnom nivou. Imala je Srbija priliku da vidi ko je odgovoran, a ko se ponaša na način da ruši sve za sobom i da ostavlja haos. Najbolji odgovor će dati Srbija 3. aprila na izborima kada će, ubeđen sam, izabrati politiku koju predvodi Aleksandar Vučić i SNS. Zahvaljujem.
Pre nego što dam reč sledećem uvaženom narodnom poslaniku, Marijanu Rističeviću, dozvolite mi da potvrdimo mandat narodnom poslaniku. Pošto su se stekli uslovi, predlažem da konstatujemo potvrđivanje mandata narodnom poslaniku u Narodnoj skupštini za upražnjeno poslaničko mesto, kako bismo omogućili njegovo učešće u daljem radu Narodne skupštine. Uručena vam je Odluka Republičke izborne komisije o dodeli mandata narodnog poslanika radi popune upražnjenog poslaničkog mesta u Narodnoj Skupštini. Takođe, uručen vam je Izveštaj Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, koji je utvrdio da su se stekli uslovi za potvrđivanje mandata narodnom poslaniku, sa predlogom da Narodna skupština, shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatuje potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ratku Nikoliću, izabranom sa Izborne liste IVICA DAČIĆ – „Socijalistička partija Srbije (SPS), Jedinstvena Srbija (JS) – Dragan Marković Palma“. Na osnovu Odluke Republičke izborne komisije i Izveštaja i predloga Odbora za administrativno-budžetska i mandatno-imunitetska pitanja Narodne skupštine, a shodno članu 27. stav 5. Zakona o izboru narodnih poslanika, konstatujem potvrđivanje mandata narodnom poslaniku Ratku Nikoliću. Čestitam narodnom poslaniku na izboru i molim da se pripremi za polaganje zakletve. Poštovani narodni poslaniče, molim vas da, saglasno članu 17. Zakona o Narodnoj skupštini, pristupite polaganju zakletve. Pozivam vas da ponavljate za mnom tekst zakletve. (Predsednik čita tekst zakletve, a narodni poslanik ponavlja.) "ZAKLINjEM SE DA ĆU DUŽNOST NARODNOG POSLANIKA OBAVLjATI PREDANO, POŠTENO, SAVESNO I VERNO USTAVU, BRANITI LjUDSKA I MANjINSKA PRAVA I GRAĐANSKE SLOBODE I PO NAJBOLjEM ZNANjU I UMEĆU SLUŽITI GRAĐANIMA SRBIJE, ISTINI I PRAVDI." Molim narodnog poslanika da potpiše tekst zakletve. Dozvolite mi da vam, u ime Narodne skupštine i u svoje ime, čestitam na izboru za narodnog poslanika i poželim uspešan zajednički rad u tekućem mandatnom periodu. Pošto, igrom slučaja, poznajem gospodina, samo da vas podsetim da je to prvi kapiten srpske rukometne reprezentacije i tri puta najbolji pivotmen na svetu. Čestitam! Nastavljamo rad. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, kad sam juče govorio rekao sam, između ostalog, da ovi drumski razbojnici sa Gazele, sa autoputeva, mogu vrlo lako da prerastu od blokatora do lokatora. Jer, to je mala razdaljina koju oni žele da pređu. Ali, desio se interesantan slučaj. Čovek koji je zapretio familiji Vučić sudbinom Gadafija je, gle čuda, od lokatora postao blokator. Ovo je obrnut slučaj. Radi se o Srđanu Milivojeviću. Evo, kratak je put između lokatora do blokatora. Verovatno on ima veoma žarku želju da opet postane lokator. Da vas podsetim da se radi o čoveku kome za vreme agresije NATO pakta, inače se radi o Kruševljanu, veoma blizu Kosova i Metohije, nisu dali pušku. Dakle, nije bio angažovan u naoružanim jedinicama, nisu mu dali pušku, već lopatu. Dali su mu da čisti ruševine, a pušku nisu smeli da mu daju jer nisu znali na koju stranu će pucati. Dame i gospodo, potom je otišao u gorsku službu spašavanja. Ako se sećate Artura Takača, čuvenog našeg olimpijca koji se izgubio na planini. Obično kada se neko izgubi u zimskim uslovima, obično se pošalje šarplaninac, ali Tadićeva vlast je poslala Srđana Milivojevića, poznatijeg kao Đeki. Šta se desilo? Naravno da Artura Takača nisu pronašli, ko ga je tražio, nije ni čudo kako je završio, ali su ga našli posle nekoliko meseci i to izdžeparenog. Znači, pošto je umro u surovim zimskim uslovima, jer Srđan Milivojević ne može da pronađe ništa, ali baš nije sigurno da nije došao do njega, zato što je čovek pronađen posle nekoliko meseci, umro je od smrzavanja, ali je bio izdžeparen. E, to je osoba koja preti. Da ne pričam o onim pljeskavicama kada je prodavao, pa je potrovao jednu četvrtinu Kruševca. To je osoba veoma draga, mila, umiljata, to je čuveni lokator, sada još čuveniji blokator. Ja i dalje mislim da silom zakona treba ukloniti sa autoputa zakon sile. Dakle, to je originalni patent koji bi ja primenio. Pri tome bih pozvao slovenačku policiju, njihovog predstavnika, pozvao evropske predstavnike policije, da mi budu konsultanti, da sam na Vulinovom mestu, i da nam prenesu kako oni to sređuju blokade autoputeva u svojim zemljama, da nam prenesu ta iskustva i da mi uradimo ono što rade sve evropske zemlje. Dakle, mislim da svako ima pravo da bude nezadovoljan, pa i oni koji najmanje rade itd, ali niko svoje nezadovoljstvo ne može da iskazuje na međunarodnim putevima i na mostovima. Posebno ne na mostovima, jer je tu jako veliki rizik, zato što svi mostovi, koliko znamo mi koji smo služili vojsku, zabranjeno je pešačenje, predugo zadržavanje itd, to je rizik po samu konstrukciju mosta itd, itd. Mislim da je vreme da se razmisli o tome da se, kako sam već rekao, zakonom ograniči ta vrsta protesta i da se to reši na površinama gde je to dozvoljeno. Pa, i kada nije prijavljeno, ono nekako da pustimo. Jer, imamo sada slučajeve da neregistrovane nevladine organizacije, odnosno neregistrovane političke stranke koje su u stvari nevladine organizacije, ili bih ja to nazvao antivladine organizacije, neprijavljenim skupovima blokiraju autoputeve, a možda su neregistrovane piratske medijske kuće registrovali u Luksemburgu. Mislim da je vreme, jer ne znam šta je sledeća stanica šta oni mogu da urade, da se takva prepreka ukloni sa puta, da to naši zakoni predviđaju. Takođe, pozivam pravosuđe da primeni svoj patent i da primeni član 133. Krivičnog zakonika, odnosno da onaj ko sprečava slobodu kretanja ili bitno ometa bude kažnjen zatvorom do godinu dana. Dame i gospodo narodni poslanici, oni jesu vlasnici svoje slobode, ali nisu vlasnici naše slobode. I da upozorim ove „Lend voč“, pošto ima ona „River voč“ organizacija koja ih finansira, čuvari reke, ili ne znam kako se to već prevodi, iz Austrije, koja ima 4500 elektrana, gde naši hoće električnu energiju, ali neće elektrane, neće termoelektrane, neće nuklearne elektrane, neće vetroparkove itd, ali i te kako hoće struju. Neće litijum, ali hoće mobilne telefone, laptopove. Hoće oni i električne automobile, ali ne bi da se proizvode u Srbiji, da ne ometamo možda nemačku auto-industriju budućnosti. Uglavnom, da im ja kažem šta je najveći zagađivač na planeti. Oni koji se zalažu za moje njive, za seljačke njive, oni koji su upoznali konačno njivu u Nedeljicama, da im kažem da poljoprivreda baš nije tako ekološki bezbedna. Intenzivna poljoprivredna proizvodnja je najveći zagađivač životne sredine na planeti. Da li znaju, svi poslanici znaju, a oni izgleda baš ništa ne znaju, da poljoprivredna proizvodnja, samo stočarstvo u poljoprivrednoj proizvodnji zagađuje životnu sredinu, odnosno utiče na staklenu baštu više nego sva prevozna sredstva na planeti? Jedan automobil godišnje emituje 2,7 tona ugljendioksida, a jedna krava, kada tako moram da kažem, emituje u toku godine 4 tone ugljendioksida. Dakle, pošto ima 400 miliona tona mesa se proizvede u svetu, pa sada vi to pomnožite puta četiri grla i dobićete negde oko četiri milijarde tona ugljendioksida koje emituju krave. Dakle, stočarstvo bitno zagađuje životnu sredinu i pri tome sem ugljen dioksida ide metan, što posebno utiče na efekat staklene bašte. Takođe, moram da ih upozorim na to da intenzivna poljoprivredna proizvodnja iziskuje, a ja se time bavim, upotrebu mineralnih đubriva koji i te kako utiču na eroziju zemljišta, jer to nije više održiva poljoprivreda, to je intenzivna poljoprivredna proizvodnja i da zbog toga, recimo u Evropi nekoliko procenata svake godine se uopšte zemljišta ne seje nego se ugari, zato što je to zemljište erodiralo i više nije za upotrebu i da ih upozorim posebno na pesticide. Samo manje od 10% pesticida padne na biljku prilikom prskanja, što mi radimo nekoliko puta godišnje, a da sve drugo ode u vodu, vazduh, zemljište, što dugotrajno utiče na kvalitet zemlje, na kvalitet vazduha, na kvalitet vode, a posebno su opasni zbog mineralnog đubriva nitriti. Nitrati koji se pretvore u nitrite i posebno je opasno, mi u Vojvodini imamo zbog toga vrlo loš kvalitet vode i to je opasno za ljude. Ja sam od onih koji se zalažu da nam treba zdrava biljka, zdravo zemljište. Od zdravog zemljišta dođete do zdrave biljke, od zdrave biljke treba da dobijete zdravu stoku, a od zdrave stoke cele te hrane iz zdravih biljaka dobijete i zdrave ljude. Da li oni koji su demonstrirali znaju, a ja moram pošto se bavim time, da ih upozorim koliko ljudi samim tim što jedu meso, koliko utiču ti koji su pešačili, recimo po pet kilometara. Ako vozite automobil pet kilometara do „Gazele“ i po „Gazeli“ emitujete 900 grama ugljendioksida, ali ukoliko zbog toga vi pešačite i pojedete 100 grama da nadoknadite 150 kalorija to je ukupno 3,6 kilograma ugljendioksida, što znači da vi kada pešačite četiri puta više ugljendioksidom ugrožavate životnu sredinu, nego automobil koji se kreće, on potroši četiri puta manje ugljendioksida, emituje manje na pet kilometara koliko pređe. Znači, više pešaci mogu da utiču na životnu sredinu nego automobili. Ali, bože moj, to ovi naši veliki zaštitari koji su postali preko noći ekolozi, naravno da ne znaju. Uglavnom se zalažu za zemlju odakle se i finansiraju. Adenauer, pa on lepo tamo donira, firma koja je direktno suprotstavljena „Rio Tintu“ i naravno da je Nemcima stalo da mi možemo da proizvodimo litijum, ali u njihovu korist, da oni koriste naš litijum u proizvodnji automobila, a ne samo svoje rezerve litijuma. Verovatno su bacili pogled na rezerve litijuma koje su 10% ukupno svetske. Zašto mi ne bi iskoristili sve kineske patente i recimo tamo negde u Vojvodini, Inđiji, Staroj Pazovi lepo pravili fabriku automobila koja će recimo biti pod krovom jedno milion kvadratnih metara i nešto više i da mi automobilima, s obzirom da automobilska industrija Nemačke u poslednje vreme malo zakašljala, jer Kinezi ne isporučuju dovoljno delova, uglavnom se radi o čipovima itd. radi se o složenim delovima koji su neophodni tehnološki da se automobil proizvede, bez njega toga nema. Dakle, kada već to Kinezi ovladavaju svim tim, zašto mi sa Kinezima ne bi pravili fabriku automobila, recimo Inđija, Stara Pazova, Ruma i učestvovali u automobilskoj industriji u Evropi, do četiri, pet godina i bože moj prihodovali tamo 10, 12 milijardi. Ali, eto, pojavili su se ekolozi koji umesto da budu na strani Srbije, oni su na strani onih koji im daju masne džeparce, ali to je toliko sitno spram onoga što mi možemo da izgubimo. Toliko greše u navodno zaštiti životne sredine. Ja moram ove glumce koji glumataju po Nedeljicama, da ubedim nekako da dođu i do mojih njiva, to im je bliže, pored autoputa je, mogu da bace malo pogled i na autoput, čežnjivo ono, da li da blokiraju autoput ili uzmu motiku, da sami izaberu i da vide koliko pesticida, koliko đubriva utiču na životnu sredinu i koliko poljoprivreda nije baš velika zamena za iskopavanje litijuma, jer i poljoprivreda ugrožava životnu sredinu. To je najveći zagađivač na svetu. Svaka privredna aktivnost, svaki čovek koji postoji utiče na životnu sredinu. Na nama je da fabriku automobila koju sagradimo i litijum koji eksploatišemo radimo po najvećim zaštitnim pravilima itd, koja važe za zaštitu životne sredine. Da podsetimo one, gospodine Martinoviću, koji su se setili, pojavljuju se razni bivši žuti pripadnici režima, evo sada i prete, kao Đeki, kome nisu smeli da daju pušku, jer nisu znali na koju će stranu da puca, nije mogao da pronađe Takača koga je tražio. Nije čudo što je Takač umro. Da ih podsetim da su smenili predsednika skupštine opštine Inđija, jeste moju malenkost, 2007. godine, u zgradi Uprave vodovoda. Verovatno su hteli da to bude ekološki čisto. Ja sam im tom prilikom rekao, nisam odustao još od toga, jeste vi mene smenili u Upravi vodovoda, a ja ću vas pustiti kroz kanalizaciju, tj. pripadnike bivšeg režima. Od toga i dalje ne odustajem, jer su posle puštanja toga ostali koliko vidim neki derivati o kojima mi moramo povesti računa. Zašto ovo kažem? Smenjen sam da bi se napravila fabrika za reciklažu, zapamtite, da bi se u Inđiji napravila na kilometar vazdušne linije od centra Inđije, da bi se napravila fabrika za reciklažu olovnih akumulatora koja je isterana iz Bugarske, a zagađivači najbolje plaćaju zemljište. Uzeto je poljoprivredno zemljište od jedne opšte zemljoradničke zadruge, prevedeno na jednog od tih lokalnih političara, a onda su poželeli da to prodaju zagađivaču, a problem su imali zato što su tu bili bunari za snabdevanje pijaće vode Inđijom. Napravili su i sagradili pogon, fabriku za reciklažu olovnih akumulatora koja i dan danas postoji. Veoma je teško sada to oterati. Studiju su na falsifikovan način dobili zato što su naveli drugu parcelu za koju traže studiju, 3001 recimo, pa onda kada su dobili studiju o uticaju na životnu sredinu, onda kažu – tehnička greška radi se o parceli 3100, pa su na takav način pokušali da prevare. Pošto se moja malenkost, predsednik skupštine pobunio, obavestio Dulića, kada su videli da to ne može, mojom smenom je sednicom rukovodio zamenik. E, onda da bi dobili studiju na uticaj životne sredine, izbrisali su iz prostornog plana na sednici, vodozahvat, da bi mogli da dobiju studiju na uticaj životne sredine. Na takav način su sagradili fabriku za reciklažu olovnih akumulatora iznad vodozahvata iz bunara, odakle se građani Inđije snabdevaju vodom. Otpadne vode iz te fabrike, idu, pošto nisu mogli u kanalizaciju, ona je regionalna, pa ako to ugrozi ribe, onda će ljudi na Dunavu to videti, napravili su iza fabrike kanal, upojni kanal, gde otpadne vode idu, to je jedan rov, gde otpadne vode iz fabrike, ti sulfati, kako se to već zove, idu iz reciklaže olovnih akumulatora direktno u upojni kanal iznad vodozahvata. Kada će Inđija platiti ceh toj Ješićevoj brljotini, koja uzgred budi rečeno, nije ostao u Inđiji. Lista mu se zvala - Zato što volim Inđiju, ali čim je izgubio vlast, sa porodicom se odselio iz Inđije jer zna šta je sa zagađivačima uradio. Takođe, doveli su cinkarnu koja je verovatno zagađivače životne sredine, ima ona energozelena prerada klaničnog otpada i sve je upleten Srđan Đurić koji je bio činovnik, koga je Aleksandra Drecun, sekretar Tadićevog kabineta postavila kod Dulića da on procenjuje šta ugrožava životnu sredinu i tako dalje. Čovek se sada bavi reciklažom i valjda vam je jasno da je on bio na strani onih koji zagađuju životnu sredinu. Dakle, to su radili, a danas su oni podigli glavu i zato je ta moja poruka još uvek, jeste me smenili u Upravi vodovoda, ali još uvek vas nisam u celini pustio kroz kanalizaciju, ali od toga ne odustajem. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik, Adam Šukalo. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovana ministarka Kisić Tepavčević, poštovani i uvaženi narodni poslanici, kolege i koleginice, evo nekoliko stvari, pokušaću da budem kratak u svojoj diskusiji, da se ne bih ponavljao. Želim da se pre svega osvrnem na tačku 7. današnjeg dnevnog reda, a to je Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist banke "Intesa" AD Beograd i "Rajfajzen" banke AD Beograd, po zaduženju javnog preduzeća "Srbijagas" Novi Sad, po osnovu Ugovora o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji. Moje mišljenje je da je gasifikacija jedna od najznačajnijih ne samo infrastrukturnih poduhvata u razvoju Republike Srbije, već pre svega, kao što znamo, da upravo razvojem ove infrastrukture mi stvaramo ključne preduslove za pojačan obim stranih investicija i domaćih, a, da kažem, i zadržavanje stanovništva na područjima na kojima ćemo sada raditi na proširenju mreže vezano za gasifikaciju Srbije. Međutim, ono što bih ja danas pogotovo želeo da istaknem je da ovaj razvoj infrastrukture vezano za gasifikaciju Republike Srbije je i te kako važan i za moje rodne krajeve, za Republiku Srpsku, pa i taj krak koji ide prema Republici Srpskoj. Izuzetno je važno da se konačno gasifikuje veći deo Republike Srpske, a znamo, evo, u proteklom vremenskom periodu kada smo imali sada ovu krizu u vezi nabavke svih energenata gasa, koliko je Srbija važan faktor stabilnosti u smislu snabdevanja gasa i u regionu, i ove pomoći u smislu podrške ili, da kažem, onog što smo u ovom slučaju pozajmili Sarajevu koje je ostalo praktično tog dana bez gasa, koliko je važno to ne samo za Republiku Srpsku već i za drugi entitet, Federaciju BiH. Ovoj vesti u smislu širenja infrastrukture vezano za gasifikaciju, pogotovo pošto i govorimo o rubnim područjima koji su bliski BiH i blizu, da je ovo vest kojoj se trebaju radovati ne samo građani Republike Srbije, već u ovom slučaju i BiH u oba entiteta, pa sam posebno zato i ja radostan. U tom kontekstu, kada treba da delim radosne vesti, iskoristiću ovu priliku i u dve minute se zahvaliti pre svega predsedniku Republike Srbije, gradonačelniku Zoranu Radojičiću, koji su 22. aprila ove godine u Banja Luci, kada je predsednik Republike Srbije voljom svih odbornika svih političkih partija proglašen za građanina grada Banja Luke i dobio nagradu "Ključ grada Banja Luke", da je tog dana zajedno razgovoru i sa rukovodstvom Republike Srpske, a pre svega sa gradonačelnikom Beograda, i posle, bilateralnim sastankom između gradonačelnika Beograda i gradonačelnika Banja Luke, obećao određenu pomoć u razvoju ključnih infrastrukturnih objekata, ali i onih objekata koji su od javnog značaja u smislu izgradnje jedne nove škole, jednog novog parka i jedne nove atletske staze, odnosno stadiona, s obzirom da je Banja Luka, nažalost, ostala bez atletskih staza, s obzirom da FK Borac je ove godine igrao u Evropi pa je morala da bude skinuta ta atletska staza. Sada Banja Luka koja je poznati sportski grad ima tu vrstu potrebe i preko gradonačelnika Banja Luke i molbi prema predsedniku Republike, moram da obavestim javnost i Republike Srbije i upoznam vas da je u ponedeljak ove sedmice na račun grada Banja Luke, a samim tim će postati i budžetska stavka u gradu Banja Luci, leglo tri miliona evra koji će se koristiti za izgradnju ova tri kapitalna projekta, izgradnju jedne nove osnovne škole u naselju Ada, novog atletskog stadiona i jednog novog parka. Imam informaciju da će upravo iz zahvalnosti koju i ovom prilikom svi Banjalučani koji su me u mnogo slučajeva ovih dana zvali i zahvaljivali se predsedniku Republike i gradonačelniku Beograda, s obzirom da je oficijelno Beograd prebacio sredstva na račun grada Banja Luke, da će ova tri izuzetno važna projekta imati naziv koji će biti simbolično vezan za Republiku Srbiju. U tom smislu, mi potvrđujemo i onu tendenciju koju je Republika Srbija u ranijem vremenskom periodu radila prema svim lokalnim samoupravama u Republici Srpskoj i u Federaciji, postoje i drugi vidovi indirektne pomoći preko naše, praktično možda jedne od najvažnijih nacionalnih kompanija, to je "Telekom" Srbija, koja ima svoju firmu - "Telekom" Republike Srpske, juče je rukovodstvo "Telekoma" Republike Srpske bilo u zapadnokrajiškim opštinama, doniralo određene porodice koje su se tamo vratile. Stalno postoji ta potreba da se iz Republike Srbije i pomogne, ali i ulaže u izuzetno važne infrastrukturne projekte izgradnje saobraćajnica. Znamo da krak auto-puta koji će ići od Kuzmina prema Bijeljini da će ovaj deo koji će ići kroz Republiku Srpsku, odnosno BiH, biti na kraju većim delom, preko 80%, finansiran iz budžeta Republike Srbije, koji su, ovom prilikom to još jednom moramo da istaknemo, finansirali svi građani Republike Srbije, pa je ovo i zahvalnost svim građanima Republike Srbije koji su svojim revnosnim odnosom i poštovanjem prema svojim poreskim i svim drugim obavezama, doprinosima, itd, punili budžet koji ovoliko raste i koji smo u proteklim sedmicama mogli da razmatramo ovde u Narodnoj skupštini Republike Srbije i koji smo usvojili. Ne bih nabrajao i druge značajne projekte, ali, u svakom slučaju, ono što je izuzetno važno da istaknem sada je ovaj momenat, koji je novi momenat u svemu ovome. Kada smo već kod BiH, ja bih da istaknem još jednu stvar. Imam naviku da prelistan svu štampu, pa makar to bili i naslovi. Danas me zaintrigirao jedan naslov koji ima dnevni list "Alo" i koji na svojoj naslovnici kaže ovako - Sarajevo glasa za Mariniku. Pretpostavljam da je reč o gospođi Tepić. Malo kad se upoznate sa tim tekstom, vidite da ovih dana sarajevski portali koji su udarne pesnice određenih političkih garnitura, pre svega Stranke demokratske akcije, čiji je predsednik Bakir Izetbegović, veličaju Mariniku Tepić i da nju proglašavaju za nekog novog predsednika Srbije, lidera u Srbiji, spasioca Srbije itd. Moram ovom prilikom da upoznam javnost, s obzirom da sam mnogo vremena proveo u Republici Srpskoj, da i ovu vrstu priče demistifikujemo, iako mi je poznato već duži vremenski period da u sarajevskim medijima, u njihovim televizijskim stanicama koje obrađuju političke teme iz regiona, omiljeni gosti su Marinika Tepić, Nenad Čanak, Čeda Jovanović, Boris Tadić itd, i da se pita političko Sarajevo, pre svega političko Sarajevo, ovo normalno Sarajevo bi građani koji su dolazili ovde u Srbiji, oni veliku zahvalnost su svo vreme dali Aleksandru Vučiću i stalno upućuju takve poruke. Ako govorimo o političkom Sarajevu, onda ako je njihova volja koga da biraju u Srbiji to su upravo ovi pojedinci na čelu sa gospođom Tepić, i ako će Sarajevo da baždari političku scenu Republike Srbije i usmerava građane Republike Srbije za koga treba da glasaju na sledećim izborima, onda je to opcija Tepić, kao što vidimo ovde. Ali, jedna velika istina koju svi moraju da znaju, a mogu se i upoznati sa izvorima koji su vrlo relevantni i vrlo dostupni, da kada je god neko iz Sarajeva i srpskog političkog korpusa podržavao određenog srpskog političara to je u kontinuitetu na svim izborima u Republici Srpskoj taj srpski političar dobijao najmanje glasova. U to ime da kažem, živela Republika Srbija, živela Republike Srpska, a neka oni svojim putem nastave, mi ćemo svojim putem u pobedu za Srbiju, a i za Republiku Srpsku.
Zahvaljujem gospodinu Šukalu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Mirković. Izvolite.
Zahvaljujem, poštovani predsedavajući. Poštovana ministarka sa saradnicima, poštovane koleginice narodne poslanice i kolege narodni poslanici, mislim da su današnji predlozi zakona svakako od velikog značaja za privredu naše zemlje i svakako će benefite i koristi od zakona o kojima danas raspravljamo imati koristi građani Srbije. Kada govorimo o tome, ja želim da iskoristim priliku da se složim sa jednim od kolega narodnih poslanika koji je rekao da možda nekada toliko opušten i sada i naviknuti na nove investicije, otvaranja novih fabrika, nekako i zaboravimo da se podsetimo koliko smo fabrika otvorili i koliko je to novih radnih mesta. Zaista, kada pogledate iza sebe skoro da na nedeljnom nivou imamo otvaranje neke fabrike i da ta fabrika predstavlja neka nova radna mesta. Prema podacima do kojih sam ja došao, a sigurno uveren sam da je brojka i veća do sada je predsednik Aleksandar Vučić otvorio više od 300 fabrika, i u tim fabrikama je novih radnih mesta otvoreno više od 300.000. Dakle, 300.000 ljudi je našlo svoje radno mesto. Ovo vam samo govorim kao komparaciju sa ljudima koji danas pretenduju da se vrate na vlast i predstavljaju bivši režim Demokratske stranke u čije vreme su se fabrike zatvarale i kada je više od 500.00 ljudi ostalo na ulici, dakle, ostalo bez posla. Kada govorimo o privredi, ne možemo, a da ne spomenemo i plate koje su u periodu do 2012. godine bile 330 evra, tačnije 2014. godine kada je SNS preuzimala vlast, dok je današnja prosečna plata negde iznad 610 evra, sa tendencijom da će nastaviti da raste. Ono što je jako bitno i želim to posebno da naglasim jeste činjenica da ljudi koji su danas u ekstremnoj manjini, ali su i ekstremno agresivni, a predvodi ih Dragan Đilas, stalno pokušavaju da se operu i da kažu da nisu mogli da odlučuju ništa u tom periodu vlasti DS, što nije istina. Bez želje da ulazim u nekakve veće detalje i nabrajanje nekih drugih detalja, samo ću izneti jedan primer, da u vreme dok je Dragan Đilas imao direktnu odgovornost za grad Beograd, dakle dok je bio gradonačelnik, grad Beograd je upropašćen. Ostavio je iza sebe milijardu i 200 miliona evra duga, ali ono što posebno oslikava nesposobnost, kao i bežanje stranih investicija od našeg glavnog grada, jeste i činjenica da je 2012. godine u Beogradu bilo 559.000 zaposlenih, dok 2021. godine, zvanični podatak pokazuje da je to 738.000 ljudi. Samo iz ovoga možete videti koliko je Beograd danas atraktivnije, poželjnije i bolje mesto za investicije, ali i koliko je naša zemlja uznapredovala. Ako na sve to dodate i podatak da je nezaposlenost u vreme DS bila preko 25%, dok je danas negde oko 9%, svima je jasno koliko odgovorna politika SNS i predsednika Aleksandra Vučića se u ovim podacima ogleda i koliko smo za svega nekih sedam ili osam godina uznapredovali kao zemlja i kao društvo. Međutim, ono što se dešava poslednjih nekoliko nedelja, pokušavaju ljudi željni povratka na vlast da iskoriste u svoju ličnu korist, ali i da od toga ponovo napune svoje džepove. Moje kolege su u prethodnim izlaganjima govorili o protestima, govorili su i o blokadama puteva, auto-puteva, mostova i drugih saobraćajnica, ali kako želim da još jednom skrenem pažnju na suštinu svih tih protesta, izdvojiću jedan primer koji evo sada već ima 10 godina, uskoro će i 11. Godine 2011. u aprilu mesecu SNS je ispred Doma Narodne skupštine održala protest sa samo jednim zahtevom, a to su prevremeni izbori. Na tom skupu je bilo više od 110.000 ljudi, nije izazvan ni jedan jednini incident. Skup je bio prijavljen mnogo ranije, a verovali ili ne, ja to jako dobro pamtim, tada su na nas izvođena, kako bi narod rekao, i borna kola. Prećeno je, jasno do znanja nam je stavljeno kuda smemo da prođemo. Tada nije bilo dozvoljeno do RTS-a da se prođe, pa su naknadno, zbog velikog broja ljudi koji je bio zainteresova na ode ispred RTS-a, nam to dozvolili. Bio je samo jedan jednini zahtev, a to su prevremeni izbori. Tada su nas ljudi iz DS uveravali da je to kršenje demokratije, pazite sad, i da niko nema pravo na taj način da protestuje. Danas ti ljudi koji su se opet ujedinili u neku DS rade sve suprotno svojim rečima tada i na najgori mogući način ugrožavaju prava svih ostalih ljudi koji ne misle kao oni ili su možda samo apolitični. U subotu će, najverovatnije, ponoviti te blokade i tada ćete videti koliko će u svojim zahtevima opet, a i u načinu političkog delovanja, biti ekstremni i biti agresivni. Da ja ovo sve ne govorim sve slučajno, govori i činjenica da sam prethodnih nedelja ukazivao na potrebu te manjine da ekstremnim delovanjem i ekstremnom retorikom izazovu nekakve incidente i da zbog prolivene krvi izazovu veće nezadovoljstvo ljudi i za to optuže nas kao SNS, a direktno predsednika Aleksandra Vučića, što već i čine nekoliko dana unazad u medijima pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa, gde jasno govore da za svaki incident ubuduće će biti odgovoran Aleksandar Vučić, što je van pameti i nešto prosto neverovatno što smo u prilici da čujemo iz dana u dan. Moje kolege su danas govorile i o slučaju ove pojave i individue Srđana Milivojevića, gde se jasno može čuti i pročitati poruku koju on šalje Aleksandru Vučiću, Andreju Vučiću, Danilu Vučiću ili Vukanu Vučiću. To je nešto što je sada već postala praksa u njihovim redovima, a to je da kada god se nekako stiša situacija u odgovorima ili u njihovoj retorici se pojavi neko ko će tu retoriku zaoštriti. Evo, primetili ste, sada su sve svoje karte bacili na proteste, ali već sedam dana niko nije uputio pretnju porodici Aleksandra Vučića i na taj način se opet ponovila praksa da ako i prođe sedam dana bez pretnji predsedniku Aleksandru Vučiću, neko to mora da uradi iz njihovih redova. Ono što je posebno monstruozno, o tome je govorio i moj kolega Vlada Marinković, navodeći primer da su Andrej i Danilo pronađeni u šahtu kao Gadafi. Poštovani kolega Marinkoviću, ova pojava se ispravila u nekoliko tvitova kasnije, kada je rekla da je pogrešio i da se ipak ne radi o Gadafiju, već se radi o Sadamu Huseinu, ali suština je ista, pošto svi znamo kako je završio i Sadam Husein. Tu nije kraj. U jednom od tvitova kasnije je rekao da, eto, neće pomoći ni helikopter porodici Vučić, jer je Čaušesku pokušao da pobegne helikopterom, pa znate i sami kako je i on završio. Navodeći tri ova primera, jasno je svima da je poruka koju nam šalje jedan od lidera nove DS, a prvi saradnik Dragana Đilasa, Vuka Jeremića i Marinike Tepić, sa kojom ću završiti svoje izlaganje, nema ništa drugo da ponudi građanima Srbije, već samo smrt Aleksandru Vučiću i njegovoj porodici. Sada se ja pitam – da li će konačno neko odreagovati na ove pretnje i otvoreni poziv na ubistvo ne predsednika, već čoveka Aleksandra Vučića? Da li će neko konačno odreagovati na pretnje ne sinu predsednika Republike Srbije i ne bratu predsednika Republike Srbije, već samo na ljudima koji su, eto, deo porodice Aleksandra Vučića? Žalosno je što se, evo, do danas niko nije oglasio ovim putem. Imamo mi razne borce za ljudska prava. Imamo ljude koji su na određenim državnim funkcijama, koji bi mogli da se pozabave ovim pitanjem ili makar da daju neko mišljenje, ali oni i danas ćute. Ja se sada pitam da li porodica Vučić i da li, pre svega, Aleksandar Vučić ima jednaka ljudska prava kao i svi drugi građani Srbije? Složićete se da nema. Ono što je posebno zabrinjavajuće jeste da podizanje tenzije u društvu diktiraju baš oni koji imaju najmanju podršku u Srbiji i koga građani definitivno ne žele da vide opet na vlasti. Ovo vam govorim iz prostog razloga što već danima slušam jednu istu mantru na koju, nažalost, niko nije reagovao, a to je priča Marinike Tepić, koja je ponovljena od pre nekoliko sati, a tiče se slučaja u Šapcu. Naime, kada je isprebijan onaj čovek koji je vozio bager i kada su od čoveka koji ga je pretukao napravili heroja pod nadimkom Crni, on je bio uhapšen i sećate se da su tada ucenjivali, najavljivali incidente i nemire ukoliko taj čovek ne bude bio pušten sa slobode. Prilikom njegovog puštanja sa slobode, obratio se njegov advokat i pričao o tome šta se dešavalo i izgovorio sledeće, da su ljudi koji su bili na suprotnoj strani i koji su bili oko bagera koristili gumene čekiće. Dok je to pričao, iza njega je stajala glavom i bradom Marinika Tepić. I to je ona čula, znala u tom trenutku i ta informacija o nekakvim gumenim čekićima se prvi put tad tu pojavila. Zašto vam ovo govorim? Marinika Tepić već nekoliko dana unazad optužuje i pita kako to Aleksandar Vučić zna da su ti čekići bili gumeni, kad niko nikad nigde to nije rekao, a ova slika i snimak koji lako možete naći i u vestima televizija pod direktnom kontrolom Dragana Đilasa je demantuje i ponovo potvrđuje da se ta žena jedino služi neistinama. I danas, eto, koliko već, dve nedelje nakon tog incidenta, ona ponavlja to i lažno optužuje predsednika Aleksandra Vučića da je on delio te gumene čekiće i da on odatle zna da su oni bili gumeni. I niko ne reaguje na ova izlaganja i niko ne reaguje na ove laži i neistine. Sada se pitam koliko daleko ta žena može da ode u svojim neistinama i lažima i koliko još su spremni da ovakvih laži izgovore ne bi li predsednika Aleksandra Vučića i njegovu porodicu opet lažno optužili i na taj način pokušali da izazovu nekakav gnev građana? Za sam kraj svog izlaganja, poštovana ministarka, ali isto tako, i samoj Vladi Srbije želim da podrže sve ono zašta se zalaže predsednik Aleksandar Vučić i da svi zajedno kao jedan veliki tim od naše zemlje i naše Srbije stvaramo ono mesto baš kako svi želimo, a to je još lepša, još uspešnija i još naprednija Srbija. Hvala vam. Živela Srbija!
Zahvaljujem. Sledeći je narodni poslanik Stefan Srbljanović. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, skandalozan je današnji tvit Srđana Milivojevića i zaista pozivajući na sudbinu Muamera Gadafija da tu sudbinu dožive Andrej i Danilo Vučić je zaista nešto što je strašno i ovim putem pozivam sve institucije da reaguju, naročito Poverenicu za zaštitu ravnopravnosti i Ombudsmana, jer ako su nekome danas u Srbiji ugrožene slobode i građanska prava to su svakako Aleksandar Vučić i njegova porodica. Zaista sam presrećan što je danas većina mojih kolega narodnih poslanika pomenula grad iz kog dolazim, tačnije Priboj, a u svetlu najavljene gasifikacije Zlatiborskog okruga, što je zaista jako bitno za opštinu iz koje dolazim i za susedne opštine iz jednog prostog razloga. Priboj je godinama bio zapostavljen i skrajnut, godinama je ta opština bila na rubu propasti, građani su iz nje odlazili bez ikakve perspektive. Danas vidimo da se ubrzano radi na infrastrukturi. Vrlo brzo ćemo imati autoput do Preljine, od Preljine do Požege, kasnije i prema Višegradu i Kotromanu, do granice sa Crnom Gorom Privredne i ekonomske aktivnosti su vidne. Slobodna zona zapošljava preko 600 radnika i zbog toga i gasifikacija je jako bitna jer će to ubrzati proces industrijalizacije i privrednog oporavka Priboja i svih opština u Zlatiborskom okrugu. Kada je negde u 19. veku kada je zasijala prva sijalica u Beogradu bilo je ljudi koji su se tome protivili. Kada je Milan Obrenović najavio izgradnju železnice u Srbiji, takođe su postojali ljudi koji su se tome protivili, iznosili različite stavove zbog čega se protive toj modernizaciji Srbije. Međutim, danas u Srbiji imate ljude koji se protive napretku Srbije na svim poljima, ali očigledna je razlika tada u 19. veku ljudi kojima se ne može uzeti za zlo, jer su verovatno u to vreme bili i manje informisani i sada kada, kažem, postoje oni koji sigurno su protiv tih stvari isključivo samo zbog toga što ne žele dalji napredak Srbije. Ne možete u 21. veku biti protiv izgradnje autoputa mira kao što je autoput od Niša do Drača. Ne možete biti protiv modernizacije Srbije u svim njenim segmentima. Ne možete biti protiv geoloških istraživanja. Ne možete biti protiv toga kada pravimo vetroparkove i pričati o tome kako oni ugrožavaju ptice. Ne možete biti protiv izgradnje mini hidrocentrala, ako imate preko 20 hiljada mini centrala širom Evrope. Zaista razumem da u Srbiji postoje ljudi koji su zabrinuti zbog ekologije, životne sredine, ali ne postoji niko ko ima ekskluzivno pravo da bude više ili manje protivnik toga. Svima nama ovde i mojoj deci i svima vama je jako bitno da imamo i čist vazduh, i čistu vodu, i čisto zemljište. Zaista, kada pogledamo sva ova dešavanja u prethodnih nekoliko dana ili nekoliko nedelja, vidimo da je to čist politički obračun i želja da se Aleksandru Vučiću na taj način skine glava pokušajem uspostavljanja nekih obojenih revolucija, što smo imali priliku da vidimo u prošlosti. Kada vidite ko danas vodi te ekološke proteste sve vam postaje kristalno jasno. To su isti oni ljudi koji su za stotine hiljada evra prodali imanja u Loznici, Gornjim Nedeljicama kompaniji „Rio Tinto“. Danas su prvi koji su na barikadama i koji su na protestima, koji su uposlenici Dragana Đilasa u njegovoj stranci, u Multikom grupi. To su isti oni ljudi koji pozivaju na kršenje Ustava i zakona, a predstavljaju se kao predstavnici Udruženja za zaštitu ustavnosti i zakonitosti. To su isti oni ljudi koji su članovi nekakvih nevladinih organizacija koji Srbiju i srpski narod proglašavaju genocidnim i od koga dobijaju podršku i pomoć, a dobijaju je od onih ljudi iz inostranstva koji su se u prošlosti i sadašnjosti dokazali kao veliki mrzitelji Srba i srpskog naroda i koji isto to što oni danas pričaju ovde pričaju gde god se pojave u Srbiji, u Evropi, u Evropskom parlamentu. Imate gospođu Violu fon Kramon koja na sva usta i svakoga dana… Ne postoji tema o kojoj se ona neće oglasiti kada je u pitanju Srbija i srpski narod, a kada treba da se pljuje naša država, pa tako za nju više ne postoji SPC, za nju je Srbija genocidna, za nju je prihvatljivo kada Aljbin Kurti divlja na severu Kosova i kada tuče naš narod. Sve je to prihvatljivo. Zaista, da sam na mestu tih kojima je ona danas saveznik, zapitao bih se - da li je normalno da budete na istoj strani sa ženom kao što je ona? Da li je normalno da podržavate i da o svom narodu pričate najgnusnije stvari samo zarad ličnog interesa ili novca koji dobijate sa strane? Zaista mislim da je jako mali broj ljudi koji veruje u sve to, ali na nama je iz SNS velika odgovornost, dobili smo je od građana Srbije. Ta odgovornost podrazumeva to da razgovaramo apsolutno sa svima i da saslušamo sve one koji imaju neki problem i mislim da će tako biti u budućnosti. Stabilnost je zaista ključna pritka. Srbija je danas država koja konstantno ekonomski raste, jača, lider je u Evropi po stopi rasta i država koja gradi puteve, bolnice, škole i stvara uslove za bolji život svih naših građana. Danas je Srbija predvođena Aleksandrom Vučićem snažna država koja vodi samostalnu i nezavisnu politiku i koja ima budućnost. To je nešto za šta ćemo se svi mi uvek i svom snagom boriti. Pristojna Srbija pobeđuje. Živela Srbija.
Zahvaljujem, gospodine Srbljanoviću. Sledeći je narodni poslanik Miloš Banđur. Izvolite.
Predsedavajući, samo mi recite koliko imam vremena. Pošto imamo vremena, onda da kažem nešto o zakonima koji su danas na dnevnom redu. Pre svega, govorio bih o garantovanju za kredit Srbijagasu za gasifikaciju Zlatiborskog okruga u iznosu od 40 miliona evra i podsetio bih sve nas i sve građane Srbije da je ova Skupština, negde sredinom juna, usvojila garanciju, takođe, Srbijagasu u vrednosti od 169 miliona evra za gasifikaciju Borskog, Zaječarskog, Kolubarskog i Pčinjskog okruga. Dakle, ono što je rekao predsednik Vučić 1. januara ove godine se realizuje punim tempom. Želim da napomenem da je u planu budžeta za 2022. godinu jedna garancija Srbijagasu od 180 miliona evra za izgradnju transportne mreže tj. Srbijagas će uzeti kredit, a država će garantovati, kao što garantuje i za ove kredite. Ono što je vrlo verovatno je da Srbijagas neće moći sam da vrati kredite koje je uzeo, pogotovo što su rokovi za otplatu kratki. Verovatno će to platiti država kao i u ranijim slučajevima, ali se to konvertuje u ulog države u vlasništvu, u kapitalu preduzeća, tako da sa te strane ne postoji problem. Želim da podsetim da je 2019. godine Vlada Srbije na taj način otpisala milijardu i 200 miliona evra Srbijagasu. Zapravo, Srbijagas je uzimao kredite za izgradnju mreže. Ti krediti nisu vraćeni, banke su aktivirale garancije države i države je izmirila sve te obaveze i onda je samo formalno na sednici Vlade otpisala dugovanje tj. konvertovala iznos od 1,2 miliona evra koliko je garantovala Srbijagasu u svoj udeo u vlasništvu ovog javnog preduzeća. Moram da kažem da Srbija zaista ima veliki napredak u izgradnji i transportne i distributivne gasovodne mreže i da 70% domaćinstava Srbije leži uz postojeću transportnu gasovodnu mrežu. To znači da je potencijal izgradnje distributivne mreže po opštinama i naseljima jako veliki. Međutim, samo 12% domaćinstava je priključeno na distributivnu mrežu, što znači da taj potencijal nije u potpunosti iskorišćen iako se uporedimo sa Evropskom unijom mi smo negde na 36% gasifikacije u Evropskoj uniji, odnosno oni su iskoristili taj potencijal tri puta više od nas. Ono što još želim da kažem po ovom pitanju je da „Srbijagas“ kao najveći snabdevač i snabdevač javnih snabdevača prirodnim gasom i kao preduzeće koje osim 2.500 kilometara transportne mreže ima i jako veliku 12.000 kilometara distributivne mreže i pokriva 60% potrošnje gasa u Srbiji, kada su u pitanju domaćinstva i privreda, mora da vodi računa i o svojoj likvidnosti. Skrenuo bih pažnju na neke slučajeve gde se dugovanje pojedinih toplana „Srbijagasu“ konvertuje ili nadoknadi preuzimanjem distributivne mreže u tom gradu. Poznato je da je 2019. godine u Zrenjaninu, negde krajem godine dug od 600 miliona evra, dug Zrenjaninske toplane prema „Srbijagasu“ namiren tako što je Zrenjanin svoju distributivnu mrežu ustupio ovom našem javnom preduzeću. Znate, meni je to malo čudno da baš onoliko koliko je dugovala toplana iznosi vrednost distributivne mreže. Mislim da to ne može da bude baš jedno za drugo. Znači, tu je morala da postoji neka razlika u sredstvima. Svež novac je svež novac. Vi ste dali distributivnu mrežu, ali ko će da plati gas Rusima, nedostaje 600 miliona. Na kraju će opet kao i u ranijim procedurama da sve ono što „Srbijagas“ treba da plati Rusiji da se prevali na Republiku Srbiju i na taj način imamo da u stvari Republika Srbija izmirila dugovanje toplane u Zrenjaninu. Mislim da to nije korektno, posebno kada se radi o gradovima na severu Srbije, opštinama koje su najrazvijenije i koje svakako mogu da nađu mogućnosti da izmire dugovanja svojih toplana. U Nišu, grad Niš je taj koji garantuje za rad svojih javnih preduzeća pa i za sve obaveze Gradske toplane u Nišu. Ne jednom smo mi morali da nađemo način da ono što Gradska toplana duguje snabdevaču mi izmirimo kao grad. Znate, mnogo je lepo to kada se 600 miliona prebaci na nešto drugo i lokalna samouprave se rastereti tog duga. Mislim da to nije u redu, kao što nije u redu i cela priča oko „Novi Sad Gasa“ gde je nepažnjom mnogih dozvoljeno da taj dug naraste na devet milijardi za ono što je „Novi Sad Gas“ preuzeo od „Srbijagasa“ i da onda se stvar rešava preuzimanje preduzeća. Da, preuzeli ste „Novi Sad Gas“ i njegovu distributivnu mrežu, ali gde je devet milijardi i ko će da plati devet milijardi Rusima za isporučeni gas? Mnogo više računa mora da se vodi o tome. Kada smo mi u Nišu imali dugovanje od 400 ili 500 miliona prema snabdevaču odmah su sazivani sastanci. Od nas je tražen dinamički plan otplate. Analizirane su mogućnosti da mi to možemo zaista i da platimo i prilikom prvog odstupanja od plana ponovo su sazivani sastanci i raspravljalo se šta će dalje. Tako da je to moja zamerka na politiku „Srbijagasa“ prema najbogatijim opštinama koje se nalaze u AP Vojvodini. Slučajno je možda i sedište preduzeća tamo, pa se i u tim slučajevima ponašamo malo blagonaklonije nego u nekim ostalim slučajevima. Znači, mreža za mrežu, ali gas za pare. Pare su potrebne da bi se jednostavno gas isplatio dobavljaču u inostranstvu. Pošto nema dovoljno vremena za nastavak diskusije, ja vam se zahvaljujem.
Hvala. Pošto na listama poslaničkih grupa nema više prijavljenih za reč, da li još neko želi reč ko ima pravo? Reč ima Milija Miletić.
Zahvaljujem se predsedniče Skupštine. Uvažene kolege, znam da smo već celog dana radili. Ja bih samo rekao ispred Stranke pravde i pomirenja i Ujedinjene seljačke stranke da ćemo mi podržati sve ove predloge i sa ovog mesta bih samo hteo da podsetim i naše građane i sve ovde da je u prošlom veku unazad 114 godina, tačnije 1914. godine, tačnije 107 godina, donesena je Niška deklaracija gde je tadašnja Vlada Nikole Pašića donela zajedno sa Skupštinom predlog i zakon, deklaraciju da Srbija ide zajedno sa Hrvatskom i Slovenijom. Da li je to bio pravi potez, da li je to bio loš potez mi sada kao država Srbija i kao naš predsednik radimo na tome da država Srbija zajedno radi sa svima, sa svim prijateljima, da sa komšijama radimo zajedno i da zato idemo da radimo ovaj predlog „otvorenog Balkana“. Još jednom hvala na pažnji i velika podrška svima i posebno našem predsedniku Srbije.
Da li predstavnik Vlade želi reč? Saglasno članu 98. stav 4. Poslovnika, zaključujem zajednički načelni i jedinstveni pretres o predlozima zakona iz tačaka 5, 6, i 7. dnevnog reda. Zahvaljujem se predstavnicima Vlade. Pre nego što odredim dan za glasanje, želim samo da vam povodom informacija koje ste mogli da pročitate na sajtovima, povodom vesti da je Vlada Srbije povukla Zakon o eksproprijaciji, želim samo da vas podsetim da ustavne odredbe, da Vlada Republike Srbije ne može da povuče zakon koji je usvojila Narodna skupština Republike Srbije. Mi čekamo odluku predsednika Republike Srbije da li će potpisati ili neće potpisati zakon i vratiti ga Narodnoj skupštini. To je jasna ustavna procedura. Prema tome, bićete informisani o daljem toku kada budemo od predsednika dobili jasno obaveštenje o njegovoj odluci, a to znači da o nekoj eventualnoj sednici ćete biti na vreme obavešteni. Saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika, određujem sredu, 8. decembar 2021. godine, sa početkom u 17 sati i 40 minuta, kao dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Jedanaeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje o tačkama dnevnog reda, potrebno je da utvrdimo kvorum. Saglasno članu 78. stav 5. Poslovnika, kvorum za rad Narodne skupštine u danu za glasanje postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim poslanike da ubace kartice u poslaničke jedinice. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 169 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da prema tome postoje uslovi za odlučivanje. Prelazimo na odlučivanje. Prva tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenim u javnim službama. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da je na predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo odlučivanju o Predlogu zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama u načelu. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da je članom 4. Predloga zakona previđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku“. Prema članu 196. stav 4. Ustava zakon i drugi akti stupaju na snagu najranije osmog dana od dana objavljivanja i mogu da stupe na snagu ranije, samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom njihovog donošenja. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito iz opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njenog objavljivanja. Pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o zaposlenima u javnim službama. Druga tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo odlučivanju o Predlogu zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru u načelu. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da je članom 3. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. Kao što sam i malopre rekao, to je moguće samo ukoliko Skupština utvrdi da postoje naročito opravdani razlozi. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njenog objavljivanja. Pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 171, nije glasalo dvoje. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o sistemu plata zaposlenih u javnom sektoru. Treća tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na predlog zakona nisu podneti amandmani, pristupamo odlučivanju o Predlogu zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakon. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da je članom 3. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog od dana objavljivanja u „Službenom glasniku RS“. To je moguće samo ako za to postoje naročito opravdani razlozi utvrđeni prilikom donošenja. Stavljam na glasanje Predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 172, nije glasao jedan. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njenog objavljivanja. Pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: Ukupno 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o platama zaposlenih u javnim agencijama i drugim organizacijama koje je osnovala Republika Srbija, autonomna pokrajina ili jedinica lokalne samouprave. Četvrta tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave. Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da na Predlog zakona nisu podneti amandmani pristupamo odlučivanju o Predlogu zakona. Stavljam na glasanje Predlog zakona, u načelu. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Podsećam vas da je članom 4. Predloga zakona predviđeno da ovaj zakon stupa na snagu narednog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“. Stavljam na glasanje predlog da se utvrdi postojanje naročito opravdanih razloga da zakon stupi na snagu ranije od osmog dana od dana objavljivanja. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 170, nije glasalo – troje. Konstatujem da je Narodna skupština posebno odlučila da postoje naročito opravdani razlozi za stupanje zakona na snagu u roku kraćem od osam dana od dana njegovog objavljivanja. Pošto smo završili odlučivanje o ranijem stupanju na snagu, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmenama Zakona o platama službenika i nameštenika u organima autonomne pokrajine i jedinice lokalne samouprave. Peta tačka dnevnog reda – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima. Podsećam vas da je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu, a s obzirom na to da je narodni poslanik Đorđe Komlenski pisanim putem povukao amandman na član 14. Predloga zakona, Narodna skupština će, saglasno članu 160. stav 3. Poslovnika, odlučivati samo o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog Zakona o izmenama i dopunama Zakona o patentima, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona o izmena i dopunama Zakona o patentima. Pošto sada prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih ugovora, odnosno sporazuma i zakona kojim se uređuje javno zaduživanje, tačke 6. i 7. dnevnog reda, podsećam vas da, na osnovu člana 105. stav 3. tačke 4. i 6. Ustava Srbije, Narodna skupština odlučuje o zakonima kojima se uređuju javna zaduživanja i zaključivanje i potvrđivanje međunarodnih ugovora većinom glasova svih narodnih poslanika. Imajući to u vidu, prelazimo na odlučivanje. Šesta tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Mongolije o trgovinskoj i ekonomskoj saradnji, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Sedma tačka dnevnog reda. Stavljam na glasanje Predlog zakona o davanju garancije Republike Srbije u korist Banca Intesa AD Beograd i Raiffeisen banke a.d. Beograd po zaduženju Javnog preduzeća „Srbijagas“ Novi Sad, po osnovu ugovora o kreditu za jačanje transportnih kapaciteta gasovoda u Republici Srbiji, u celini. Molim poslanike da pritisnu odgovarajući taster. Zaustavljam glasanje: ukupno – 173, za – 173. Konstatujem da je Narodna skupština jednoglasno usvojila Predlog zakona. Dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što zaključim sednicu, želim samo da vas podsetim da sam zakazao za utorak, 14. decembar sledeću sednicu Narodne skupštine sa devet tačaka dnevnog reda. Da ne čitam sada koje su. Da li će u međuvremenu biti neke sednice zakazane zbog zakona po hitnom postupku, o tome ćete dobiti obaveštenje. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje svih tačaka dnevnog reda ove sednice i odlučivanje o njima, saglasno članu 102. Poslovnika, zaključujem Jedanaestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2021. godini. Hvala.