Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Pete sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 97 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je, primenom elektronskog sistema za glasanje, utvrđeno da su u sali prisutna 93 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje, u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Izvolite.
Hvala uvažena predsednice. Postavio sam 15. januara poslaničko pitanje u vezi navršenih punih šest godina od kako nije rešen slučaj neovlašćenog upada, oružane zasede i pokušaja ubistva predsednika SDA Sandžaka i tadašnjeg ministra u Vladi, dr Sulejmana Ugljanina. To pitanje sam između ostalih, uputio i ministru policije Nebojši Stefanoviću i sam dr Ugljanin je, kao ministar, na sednicama Vlade tražio zvaničan odgovor o ovom slučaju, na šta mu je tadašnji ministar policije rekao da i on već dve godine pokušava, ali nikako ne uspeva da dobije zvaničan odgovor od službi. Umesto odgovora na poslaničko pitanje, ja sam pre nekoliko dana dobio jedan papir od ministra policije koji je on naslovio kao obaveštenje u kome on ignoriše sva pitanja koja sam postavio i dostavlja mi delove nekog navodnog policijskog izveštaja, koji je očigledno pisan sa namerom da nakon šest godina ćutanja unese zabunu i prikrije detalje ovog zločina, da sakrije izvršioce, nalogodavce i njihove pomagače kojih očigledno, sudeći po ovom izveštaju, ima i u policiji ali i u drugim državnim organima. Ja nisam tražio od ministra policije da mi on objašnjava i opravdava neovlašćeni upad naoružanih bandita u službene prostorije naše stranke. Ja sam postavio jasna pitanja i tražio odgovore ko su ta lica koja su neovlašćeno i do zuba naoružana upala u službene prostorije SDA Sandžaka? Ko su lica koja su bacala teške betonske žardinjere i stolove na glave rukovodstva SDA Sandžaka? Ko su lica koja su iz više komada vatrenog oružja i sa više hitaca pucala u predsednika SDA Sandžaka i tadašnjeg ministra u Vladi, dr Sulejmana Ugljanina? Šta je član gradskog veća Murić, tražio u našim prostorijama te noći? Kakvu ulogu u svemu tome ima tadašnji gradonačelnik, kakvu ulogu u svemu tome ima načelnik MUP-a i njegov zamenik u Novom Pazaru? Kakva je uloga tadašnjeg predsednika Okružnog suda i tužioca u Novom Pazaru i ko su ljudi iz Beograda sa kojima su oni, kako kažu, bili konstantno na telefonskoj vezi? Ovo su prosta pitanja. Ja tražim jednostavne odgovore. U obaveštenju koje je potpisao ministar Stefanović, uopšte se ne govori o događajima unutar službenih prostorija naše stranke, pa se čak ni ne konstatuje da je bilo pucanja, već se samo kaže da je nađeno nekoliko čaura. Ne bi bilo loše da nam ministar Stefanović kaže kako su te čaure dospele tu? Očigledno se ovde radi o jednoj zlonamernoj i vrlo opasnoj zameni teza, jer se u ovom izveštaju policije ni jednom rečju ne spominju napadi i pucnji na predsednika i rukovodstvo SDA Sandžaka, niti se u izveštaju spominje ni jedno jedino ime uhapšenih ljudi, uhapšenih izvršioca, pa čak ni inicijali ljudi za koje je utvrđeno da su pucali. Da li neko koristi ministra Stefanovića da legalizuje ovaj zločin, ja to ne znam. Mene zanima šta i koga štiti ovaj, nazovi, izveštaj? Iz svega ovoga se jasno vidi da se ovde radi o dobro smišljenom i organizovanom kriminalnom delu i da nedvosmisleno postoji sprega između izvršioca, nalogodavaca i pojedinih državnih organa. Zbog svega toga ponovo tražim da se Tužilaštvo za organizovani kriminal hitno posveti rešavanju ovog zločina, a nadležne državne organe pozivam da zaštite svedoke, jer su i oni očigledno i nedvosmisleno ugroženi. Ukoliko se nastavi ovakva praksa da državni organi ignorišu i opstruišu pravdu, bićemo prinuđeni da se obratimo za pomoć i međunarodnim organizacijama i institucijama, jer ovaj problem nadilazi naše mogućnosti i predstavlja jasnu pretnju svima nama. Hvala.
Hvala vam. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Čotrić.
Poštovana gospođo predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da Republika Srbija ima ustavnu i zakonsku obavezu da unapređuje odnose sa svojim državljanima i Srbima u inostranstvu, moje pitanje je upućeno Ministarstvu spoljnih poslova RS, a interesuje me kada će biti na Vladi Srbije, na predlog Ministarstva spoljnih poslova, usvojen akcioni plan za sprovođenje strategije očuvanja i jačanja odnosa matične države i dijaspore i matične države i Srba u regionu? S obzirom na to da je ovaj dokument usvojen od Vlade Srbije 2011. godine, ali pošto nema drugog pratećeg, veoma važnog dokumenta tog akcionog plana, ni strategija ne može da se realizuje, tako da je neprimenjiva i nesprovodiva. Veoma je značajno da se strategija primenjuje, da se ostvare ciljevi koji su definisani u ovomdokumentu, a da bi se to ostvarilo, pored ostalog, potrebno je i da bude imenovan direktor Uprave za dijasporu i Srbe u regionu u okviru Ministarstva spoljnih poslova. Juče se navršila godina dana od formiranja Vlade Republike Srbije, ali u proteklih 365 dana, nažalost, još uvek nije imenovan čelni čovek ove uprave zbog čega ona ne radi punim kapacitetom. Takođe, s obzirom na to da je Zakon o dijaspori i Srbima u regionu donet 2010. godine i da je predvideo postojanje Skupštine dijaspore i Srba u regionu, koja bi trebalo da se sastaje jednom godišnje, zbog dobro poznatih problema, koji su nastali održavanjem izbora i konstituisanjem nove Vlade, nažalost u protekle dve godine Skupština dijaspore i Srba u regionu nije se sastajala, najverovatnije da, gotovo sigurno se neće sastati ni u junu ove godina, interesuje me - šta će biti učinjeno po tom pitanju s obzirom na to da je istekao mandat članovima ove Skupštine? Da li će biti sprovedeni novi izbori? Ko će u ime uprave za dijasporu, odnosno Ministarstva spoljnih poslova da realizuje ovaj posao? Takođe, tražim odgovor i zbog čega se Zakon o dijaspori i Srbima u regionu ne primenjuje u odredbama koje predviđaju rad Saveta za Srbe u regionu kojem predsedava predsednik Republike i koji bi po ovom zakonu trebalo da se sastaje najmanje jednom u tri meseca, ali nažalost ne sastaje se? U proteklih, evo, gotovo dve godine samo dva puta se ovaj savet sastao i zbog toga dolazi do velikih problema u odnosima matične države sa našim sunarodnicima, pre svega u osam zemalja regiona, ali to ima značajne implikacije i na odnose sa našim iseljeništvom, sa celokupnom dijasporom, a ona je izuzetno brojna, značajna za našu zemlju. Preko četiri miliona naših državljana i sunarodnika živi izvan Republike Srbije. Oni u ovu zemlju svake godine šalju preko tri milijarde evra. Njihovo učešće u investicijama, u privatizaciji Srbije takođe je značajna i moramo da primenimo odnos prema njima. Ti odnosi moraju da budu podignuti na viši nivo, moraju da budu sadržajniji, kvalitetniji. Dakle, još jednom, interesuje me pre svega kada će biti imenovan direktor Uprave za dijasporu i Srbe u regionu u okviru Ministarstva spoljnih poslova kako bi moglo da se pristupi ostvarenju svih ovih veoma značajnih državnih i nacionalnih poslova? Hvala.
Reč ima narodni poslanik Janko Veselinović.
Poštovana predsednice, poštovani narodni poslanici, moje pitanje se odnosi na istupe, izgrede huligana na prethodnom meču Partizana i Crvene Zvezde. Pitanje je upućeno premijeru gospodinu Vučiću, ministru policije, dr Stefanoviću i ministru pravde, gospodinu Selakoviću. Dakle, tiče se huligana, tiče se događaja od prošle subote kada su na derbiju Partizana i Crvene Zvezde huligani opet pokazali svoje lice, a država pokazala svoju nemoć. To nije bio derbi, to je bila parada nasilja i na toj paradi nasilja povređeno je 35 policajaca. Tamo su, kao što smo mogli da vidimo sa snimaka, sa fotografija sa tih nereda, bila i mala deca koja su bila ugrožena divljanjem navijača, da ih tako nazovemo, mada su to u stvari huligani. Navijači, odnosno huligani ne divljaju samo na stadionima, već divljaju i zaposeli su pojedine delove grada u Novom Sadu, Beogradu, podelili četvrti. Tamo naravno terorišu građane, decu, omladinu i nemoćne, a država im se ne suprotstavlja. Pitam predsednika Vlade, pitam nadležne ministre zašto neće, ne mogu ili ne znaju da se suprotstave huliganima? Zašto gledate, gospodine Vučiću, gospodine Selakoviću, dr Stefanoviću, zašto gledate kroz prste huliganima? A da imate hrabrosti to ste pokazali. Dakle, nije upitanju hrabrost. Imali ste hrabrost kada ste smanjivali plate prosvetnim radnicima, kada ste smanjivali plate zdravstvenim radnicima, kada ste smanjivali plate policajcima koje su huligani prošle nedelje, prošlog vikenda napali raznim sredstvima. Imali ste, gospodo, hrabrosti kada ste smanjili penzije penzionerima, a nemate hrabrosti ili nećete, pitam Vladu, da primenite zakon koji se tiče kažnjavanja, privođenja pravdi huligana, koji postaju sve veća društvena opasnost, ali verovatno ne slučajno? Naime, nije problem samo u huliganima, problem je u sportskim klubovima koji su stecište državne finansijske moći u kojima sede predstavnici političkih partija i po svemu sudeći da ti sportski klubovi, pa i huligani imaju određenu funkciju i da imaju određenu društvenu ulogu. Verovatno država ne primenjuje zakon i pitam Vladu – da li je to tačno, zato što računaju da ne treba da se zameraju huliganima, već treba da ih možda upotrebe u određenom datom trenutku, što nisu prvi put, što ne bi bilo prvi put da to čine. Da li Vlada Republike Srbije planira da primeni zakon kada su u pitanju huligani ili kako je rekao predsednik Vlade, gospodin Vučić – on ne vidi načina kako da reši pitanje u sportskim klubovima? Da li je to definitivni iskaz premijer i predsednika Vlade? Sa druge strane, u četvrtak ću postaviti dva poslanička pitanja kada bude ovde Vlada Republike Srbije, a tiče se toga da li će Republika Srbija uputiti pomoć državi Nepal i drugo pitanje koje ću uputiti tiče se da li će država ugasiti „Radio Srbiju“, bivšu „Radio Jugoslaviju“?
Vreme. Hvala. Reč ima poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, ono što je negde zbunilo građane Srbije i Beograda jeste potpisivanje ugovora o investiciji i projektu koji će biti zamajac srpske privrede, a zove se „Beograd na vodi“. To je bila nedelja, 26. april i ono što je pre svega kao informacija zbunilo sve one koji su zaista negde i verovali sa ovom vladajućom većinom da će od ovog posla nešto i biti, nadajući se eventualno nekim radnim mestima, jesu izjave onih koji vode ovu zemlju, vode ovaj grad i zajedno sa vama upravljaju budućnošću Srbije. Ono što je važno jeste da ja ovde držim izjavu premijera Srbije da će „Beograd na vodi“ biti izgrađen u roku od četiri godine. Zatim nas je zbunila izjava gradonačelnika Beograda koji govori o tome da će „Beograd na vodi“ neposredno posle toga biti izgrađen za deset godina. Naše pitanje je – kako je moguće da je potpisala Vlada ugovor o izgradnji „Beograda na vodi“, o ovoj investiciji i rekla da će ovaj posao biti završen u roku od 30 godina? Dakle, nameće se pitanje da li premijer, da li gradonačelnik Beograda uopšte imaju ideju o čemu govore kao vladajuća većina ili se radi o potpuno izmišljenim činjenicama, neistinitim koje potpuno zbunjuju građane i daju neku potpuno lažnu nadu kada je u pitanju projekat „Beograd na vodi“ ili se možda dogodilo da su uslovi promenjeni pred samo potpisivanje ovog ugovora, što predstavlja dodatni problem? Kada su u pitanju detalji ugovora, želimo i pitamo Vladu Republike Srbije da li će obezbediti da kompletan tekst ugovora bude dostupan javnosti, s obzirom da se radi o projektu od nacionalnog značaja? Koje su obaveze Republike Srbije, koje su obaveze grada Beograda građani imaju pravo da znaju? Premijer je rekao da će ugovor biti dostupan javnosti iako nije bio na njegovom potpisivanju, što samo govori o tome koliko i lično veruje u ovaj projekat, da će ovaj ugovor biti dostupan javnosti čim Komisija za zaštitu konkurencije daje saglasnost na tako nešto. (Zoran Babić, s mesta: Zašto nije bio prisutan? Hajde neka se tebi desi ono zbog čega nijebio prisutan. Kako te nije sramota?) Komisija za zaštitu konkurencije, gospodine Babiću iako vičete, dopustite mi da završim.
Molim poslanike da ne dobacuju jedni drugima, molim vas. Molim vas poslaniče Babiću, molim vas pustite ga. Molim vas poslaniče, nemojte dobacivati, daćemo reč sledećem. Molim vas za malo pažnje oko postavljanja pitanja.
Ako samo možemo vreme da vratimo. Komisija za zaštitu konkurencije zbog čega treba da da uopšte saglasnost, kada ovde konkurencije nema. Prema navodima „Tanjuga“, ukoliko su ti navodi istiniti, kompanija „Eagle Hills“ će obezbediti svega 300 miliona evra po ovom ugovoru i pozajmiti Srbiji još 150 miliona evra. Šta se ovde dogodilo sa obećanih 3,5 milijardi evra, za koje je i premijer Srbije i ovde vladajuća većina, skupštinska većina u ovom domu su tvrdili da je to novac koji je obezbeđen za jedan projekat koji će biti razvojni projekat Republike Srbije? Šta se dogodilo sa 3,5 milijardi evra? To je pitanje koje postavljamo danas i želimo da čujemo odgovor. Šta se dogodilo sa građevinskim zemljištem, koje je po ko zna kom pravnom postupku Republika Srbija otela Beograđanima i Vlada Republike Srbije i predala u ruke investitoru, takozvanom Ala Bar, „Eagle Hills“ koji ulaže svega 300 miliona evra, a 150 miliona evra pozajmljuje Republici Srbiji? To je manje od 3,5 milijardi evra koje su ovde gospodin Babić i premijer Srbije i mnogi drugi obećavali građanima Beograda i Srbije. Predviđeno je da se gradi ukupno 1.800.000 kvadratnih metara. Kada se to podeli sa rokom od 30 godina dobijamo zapanjujućih 60.000 kvadrata godišnje. Vladu Republike Srbije pitam – u Beogradu se prema statističkim podacima bez ikakvih investicija svake godine izgradi blizu milion kvadratnih metara, poslovnog ili stambenog prostora…
Vreme, dala sam 10 sekundi. Dala sam vam tih 10 sekundi samo da mi kažete kome je postavljeno ovo pitanje.
Vladi Republike Srbije, a da li mogu da…
Kome tačno u Vladi Republike Srbije?
Aleksandru Vučiću.
Dobro, ali ne možete pričati više od deset sekundi koje sam ja uzela.
Uzeli ste mi minut i po.
Nemojte molim vas, molim vas. Reč ima narodni poslanik Aleksandra Jovičić.
Hvala uvažena predsedavajuća. Neverovatno je šta se dešava kada govorimo o rejtingu stranaka i kada govorimo o samoj podršci projekta „Beograd na vodi“. Što više kolega, koji upravo izlazi iz sale, ova tema…
Nemojte molim vas repliku, samo pitanje. Pustite kolegu koji izlazi iz sale da izađe.
Izašao je kolega. Što više kritikuje projekat „Beograd na vodi“, građani sve više taj projekat podržavaju, jer zaista vide ko ga kritikuje i onda im nije jasno o čemu se radi. S druge strane, videli smo od te stranke koliku podršku imaju i koliko su ljudi uopšte protiv projekta „Beograd na vodi“, kada su iz čitave Srbije uspeli da skupe 4.000 ljudi koji su bili na tom mitingu. Kada govorimo o Beogradu, pošto su ovde iznete stvari koje nisu potkrepljene činjenicama, izvinite, a ko je ostavio deficit u Beogradu od 20,5%? Postavljam pitanje, to je jedno od pitanja. S druge strane, uoči godišnjice Vlade građanima Srbije želim da poručim da je danas Srbija ekonomski zdravija nego što je to bilo u periodu do 2012. godine, borba protiv sive ekonomije, borba protiv korupcije i organizovanog kriminala, uštede u državnom sektoru, deficit je danas prepolovljen u našoj državi, što je veliki uspeh, za razliku od onih koji su samo znali da podižu deficit u našoj zemlji, a da nije bilo ekonomske opravdanosti, da nije bilo određenih rezultata ni za državu ni za građane Srbije. Takođe, povećana je naplata PDV-a, naplata akciza, što samim tim donosi sredstva u budžet naše zemlje, a iz tih sredstava želimo da pomognemo da se decentralizovano razvijamo kao čitava zemlja i da pokušamo na sve moguće načine da otvorimo nova radna mesta. Danas postavljaju pitanja oni koji su državna preduzeća doveli do ruba propasti. To je jedno od pitanja, ko ih je doveo, na koji način i ko su svi ljudi koji će odgovarati za to? Danas javna preduzeća u fazi rekonstrukcije, odnosno restrukturiranja i jedne zdrave i poštene privatizacije, konačno će veći deo tih preduzeća dobiti jedan srećan epilog gde ćemo zadržati ljude na poslu, kao što je „Smederevska železara“, gde ćemo podstaći još veći razvoj i konačno će država od toga imati neki dinar u svom budžetu, a ne samo gubitke. Ova politika koja je pre svega zasnovana na odgovornosti, na disciplini, na jednom racionalnom trošenju sredstava svakako će dovesti do toga da do kraja godine najverovatnije iz zdravih ekonomskih izvora, znači iz našeg budžeta podignemo plate i penzije za određeni nivo, što će biti zasnovano na ekonomskom razvoju, a ne na kreditima koje su uzimali oni pre nas, a da pritom građani od toga ništa nisu videli osim bajke, demagogiju i politički marketing. To jeste bila politika DS i građani su ti i ocenili. S druge strane, kada govorimo o infrastrukturnim projektima, pa „Beograd na vodi“ je šansa za Srbiju, šansa koja će zaposliti naše ljude, podstaći našu građevinsku industriju, promeniti imidž našeg glavnog grada i naše zemlje u svetu i to jeste naš interes. Ako se vi sa tim interesom ne slažete, meni je to potpuno jasno, jer vi se nikada u istoriji vašeg postojanja niste slagali sa interesima građana Srbije. Tu se razlikujemo i meni je drago zbog toga i nemam ništa protiv toga. Kada govorimo o auto-putevima i izgradnji, gospodo, u 2012. godini izgradili ste svega 12 kilometara auto-puta, u 2014. godini 65 kilometara, neverovatno, samo pet puta više. Tu se razlikujemo u ažurnosti, uloženom radu, odgovornošću, a o poštenju zaista ne želim da pričam. Imam jedno pitanje pre svega za Agenciju za borbu protiv korupcije i DRI, kako je moguće da neko kome je blokiran račun napravi jedan miting, ne želim da govorim koliko ljudi je na tom mitingu bilo, jer to više govori o stranci koja je organizovala, ali kako je moguće neko kome je blokiran račun da organizuje miting i kako su se ta sredstva pronašla da se taj miting plati, to je prvo pitanje? Drugo pitanje, ako sam već ovde govorio u ovih pet minuta, što je zaista skromna minutaža za sve ono što je Vlada Republike Srbije uradila za godinu dana, skromno da bih mogao da iznesem sve projekte koje smo započeli, pitanje je – šta je to premijer Pokrajinske vlade gospodin Bojin Pajtić uradio u poslednjih godinu dana? Ako nije ništa uradio u Pokrajinskoj vladi, postavljam mu pitanje šta je uradio u vladi u senci?
Vreme.
Možda je tu postigao veće rezultate, ali, nažalost, stiče se utisak potpuno objektivan, ne subjektivan iako sam iz SNS, da ni u Pokrajinskoj vladi gde su ga izabrali građani, a ni u ovoj vladi u senci nije uradio ništa. Hvala.
Hvala. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju Dubravka Filipovski, Stefana Miladinović, Miroslav Markićević, Siniša Maksimović i prof. dr Vladimir Marinković. Nastavljamo rad i prelazimo na pretres u pojedinostima 6. tačke dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAPOŠLjAVANjU I OSIGURANjU ZA SLUČAJ NEZAPOSLENOSTI Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da sam pozvala da današnjoj sednici prisustvuju Aleksandar Vulin, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Ljiljana Džuver, pomoćnik ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Vladimir Pešić, pomoćnik minista za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Zoran Martinović, direktor Nacionalne službe za zapošljavanje, Tatjana Prijić, rukovodilac Grupe za unapređenje zaštite osoba sa invaliditetom u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, i Jelena Kotević, rukovodilac Grupe za normativne poslove u Ministarstvu za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici, kao i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo, saglasno članu 163. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio je kao nepotpune amandmane kojim se posle člana 16. dodaje novi član 16a i kojim se posle člana 19. dodaje novi član 19a, koje su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić. Izvolite.
Hvala, poštovana predsednice. Gospodine ministre, gosti iz ministarstava, član 1. Predloga izmena ovog zakona govori o promeni sastava Upravnog odbora Nacionalne službe za zapošljavanje. Slušali smo u načelnoj raspravi nebrojano puta kako je to što će broj članova Upravnog odbora biti smanjen za jedno mesto neviđena ušteda i racionalizacija.Znači, jedno mesto u Upravnom odboru koje ne mora da bude plaćeno, a ako se plaća, trebalo bi da bude plaćeno, čini mi se, 30, 40 ili 50 hiljada, ne znam kolika je ta naknada za članove Upravnog odbora. Znači, mi ćemo uštedeti na nivou godine 400.000 dinara i to smo menjali jedan zakon i više je koštalo to što smo sedeli ovde i slušali 70 puta da će biti nešto ušteđeno od te uštede koja će ovim da se napravi. Ali, dešava se jedna druga stvar. Taj Upravni odbor ovakav kakav je sada predložen da izgleda nema smisla. Nema smisla da sedi sedam ljudi i da se plaćaju bilo koliko, ako o svemu odlučuje ona većina koju je imenovala Vlada. Onda treba da sedi jedan ili nijedan. Treba direktno ministar da kaže šta treba i na koji način treba da se troše pare. Poenta Upravnog odbora, onakav kakav je bio, gde su bila četiri predsednika Vlade i četiri predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta, jeste da oni ljudi, svi zaposleni u Srbiji koji odvajaju od svoje plate, bruto plate, 1,5%čini mi se da se izdvaja za osiguranje u slučaju nezaposlenosti, imaju svoje predstavnike koji odlučuju o tome na koji način se troše njihove pare. Slušali smo ovde da Vlada odlučuje zato što Vlada daje pare Nacionalnoj službi. Ne daje Vlada, daju zaposleni. Svaki zaposleni daje od svoje zarađene plate i Vlada nema šta tu da se meša. Ne treba da bude nijedan predstavnik Vlade, a ne da imaju većinu i da ta većina o svemu odlučuje. Ministar je ovde rekao u načelnoj raspravi o ovom članu – nismo se dobro pripremili, jer da jesmo, mi bi znali da je dobra praksa da se u tri predstavnika imenuju dva predsednika sindikata i jedan predstavnik poslodavca ispred Socijalno-ekonomskog saveta. Ne znamo o kojoj praksi on govori, s obzirom da je dosada u zakonu pisalo – od četiri predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta dva predlažu predsednici sindikata, a dva predstavnici poslodavaca. Sada stoji tri koje predlaže Socijalno-ekonomski savet. Ja ne znam na koju se to dobru praksu ministar poziva, jer ona nije postojala do sada u zakonu. Možda on nešto zna što mi ne znamo. Znači, naša je bojazan da će sada još biti majorizovano učešće predstavnika poslodavaca i taj odnos da neće biti 2:1 u korist sindikata, nego 2:1 u korist poslodavaca. Zato smo mi predložili da se član 1. izmene i dopune ovog zakona briše. Smatramo da je rešenje koje je postojalo do sada bolje. Ako treba da se izvrši racionalizacija, pa ukinite sve naknade svim članovima Upravnog odbora, ne samo ove službe, nego svih upravnih odbora. U Srbiji 30.000 ljudi sedi u nekakvim upravnim odborima. Pa koliko para tu tek može da se uštedi? Zašto bi bilo šta morali? Bi ako treba da štedimo. Slažemo se da treba da štedimo. Na kraju, ministre, takođe ste govorili ovde da objasnimo kako 2% povećavanja stope koja se izdvaja za penzioni fond dovede do 8% povećanja mase. Evo da vam objasnim, ministre. To se zove proporcija. To uče đaci u osnovnoj školi. Kada podignete sa 24% na 26% izdvajanje za nešto, onda ta masa poraste za 8,33%. Eto, ministre, kako je tih 8%, kojima se vi ovde hvalite, više uplaćeno u Fond za penziono osiguranje. Uplaćeno je zato što ste promenili, ne znam kad je bilo, juli mesec, stopu koja se izdvaja. Ona je pre godinu dana za ova prva tri meseca u ovoj godini bila 24%, a sada je 26%. Eto tog vašeg povećanja od 8%, kako 2% naraste na 8%. Zove se proporcija i uči se u osnovnoj školi, ako dece idu u školu jer mi profesori ne štrajkuju. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala, predsedavajuća. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi gospodine ministre, predlažem da se ne prihvati ovaj amandman, amandman na član 1. ovog zakona, koji glasi – briše se. Iskreno, pomalo sam začuđen nastupom prethodnog govornika, kao što sam začuđen praksom njegove poslaničke grupe da smo primili ovakav amandman, amandman koji glasi – briše se, obzirom da je to nešto što je do sada bilo svojstveno nekim drugim poslaničkim grupama. Neprihvatljivo mi je brisanje ovog člana 1. iz svih onih razloga koji su navedeni u obrazloženju koje je Vlada Republike Srbije predložili, odnosno dala u formi mišljenja. Jedino što mogu da uradim, to je da naglasim neke ključne momente i neke ključne argumente u obrazloženju koje je Vlada uputila. Dakle, Predlogom zakona utvrđen je sastav Upravnog odbora, kao i imenovanje i razrešavanje predsednika i članova Upravnog odbora. Smanjuje se broj članova Upravnog odbora sa sadašnjih devet na sedam. Ja ne vidim mesta kritici za tako nešto i želim da vas pozovem da se dogovorite na vašim stranačkim organima, a i u poslaničkoj grupi. Jeste li vi za mere štednje ili ste protiv mera štednja? Kritikujete nas kako ne sprovodimo mere štednje, a kada mi predložimo nešto što je konkretno, vid racionalizacije i vid štednje, opet nas kritikujete. Zato vas molim da se dogovorite. Dakle, tri člana predloži Socijalno ekonomski savet, a četiri člana predložili ministar nadležan za poslove zapošljavanja, uključujući i predsednika. Napominjemo da su način imenovanja članova, odnosno struktura Upravnog odbora suštinski ostali nepromenjeni u odnosu na postojeće zakonsko rešenje, osim što se, ponavljam, smanjuje broj članova. Kada se uzme u obzir navedena argumentacija, verujem da je svima jasno da nema mesta brisanju ovog člana i da ovaj član treba da ostane nepromenjen u odnosu na predloženi tekst. Nadam se da ćemo odbiti ovaj amandman. Hvala vam.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Za SNS ovaj amandman nije prihvatljiv i probaću u narednih nekoliko minuta i da obrazložim zbog čega. Predlagač amandmana se pozvao na matematiku koja se uči u osnovnoj školi. Slažem se da se proporcije uče i one mogu biti direktne i obrnute proporcije. Međutim, dokaz koliko predlagač amandmana ne zna o matematici je jedna matematička radnja koja je mnogo prostija od proporcija, a to je oduzimanje. Međutim, dokaz koliko predlagač amandman ne zna o matematici je jedna matematička radnja koja je mnogo prostija od proporcija, a to je oduzimanje. Jer, znate, kada od devet članova upravnog odbora, koliko je bilo do sada, oduzmete sedam, koliko je predlagač zakona propisao i predvideo, devet minus sedam nije jedan. Nije ušteda u jednom članu upravnog odbora, nego u dva člana upravnog odbora. Verujem da to nije bio lapsus predlagača amandmana, već jedna veoma loša potreba da se neke stvari trivijalizuju. Sa druge strane, matematika je egzaktna nauka, pa kada vidimo da dva člana upravnog odbora za godinu dana primaju prosečnu platu u Srbiji, tolika je nadoknada, ja ne bih licitirao, kao što je predlagač amandmana licitirao sa 30, 40, 50 hiljada dinara, već sam od službi tražio i dobio da ta dva člana upravnog odbora, kojih više, po ovom predlogu zakona neće biti, a vidim da to nekome smeta, neće primiti, neće nositi kući 1.128.000 dinara. Milion i 128 hiljada dinara je malo samo za onoga koji ima previše. Građani Srbije nemaju previše, budžet nema previše, niko od nas koji ćemo odbiti ovaj amandman, niko u Vladi, koja je takođe predložila odbijanje ovog amandmana, nema previše da može da kaže da 10.000 evra može da se prospe tek tako. Tih 10.000 evra je malo za onoga ko ima previše, ko može da se bahati, ko je navikao na taj način o trošku građana Republike Srbije časti svoje političke istomišljenike, članove svoje stranke. Sa druge strane, podsetio bih i vas, dame i gospodo narodni poslanici, da smo u prošlom sazivu, za one koji nisu bili članovi parlamenta, podsetio bih da smo Zakonom o javnim preduzećima, ova skupštinska većina, skupštinska većina koju čini SNS, ograničila broj članova upravnih i nadzornih odbora javnih preduzeća. Sve do tog Zakona iz 2013. godine, taj broj je bio odokativan, sedam, devet, 15, kako je kome odgovaralo i kako je hteo da udomi svoje partijske kolege i istomišljenike. Nikakva želja i nikakva volja nije postojala da se te stvari urede, sve do Zakona o javnim preduzećima koji je definisao da postoji nadzorni odbor, da taj nadzorni odbor za javna preduzeća koja zasnivaju jedinice lokalne samouprave može da ima tri člana, a za javna preduzeća koje osniva Republika, odnosno autonomna pokrajina taj broj je pet. Pa šta ćemo sa tim uštedama? Pa šta ćemo sa predlagačem amandmana kojem takve stvari nisu padale na pamet, osim da povećava taj broj, da na taj način crpi i onako iscrpljeni budžet Republike Srbije ili budžete lokalnih samouprava? Pa sada, vođen onom bahatošću do 2012. godine koju su pokazivali, kažu: „Vi smanjujete samo za jednog člana, odnosno dva člana, pa šta vam je ta ušteda milion i 128 hiljada dinara? Šta vam je ušteda od 10.000 evra?“ Izađite na ulicu pa recite to građanima Srbije, građanima Beograda koji prolaze ovde ispred Doma Narodne skupštine. Recite - trošimo vaših 10.000 evra za partijske kolege, častimo ih, funkcijama, častimo ih sa 10.000 evra godišnje. Šta je to? Pa da vidimo kakva će reakcija biti tih ljudi. Da li će podržati ovo što je predložila Vlada, da se smanjuje, da se štedi, ili će podržati tu bahatost koja je bila tako uživljena u našem društvu do 2012. godine, kada ste mogli to da radite? Zbog svih ovih razloga koje sam naveo, zbog domaćinskog odnosa koji SNS pokazuje, time što smo ograničili broj ljudi u javnim preduzećima, u nadzornim odborima javnih preduzeća. Podsetiću vas da su do tog zakona iz 2013. godine javna preduzeća, bilo opštinska, bilo republička, imala tu vrstu dvodomnog upravljanja i kontrole, i upravni i nadzorni odbori, sada samo nadzorni odbori koji imaju ograničeni broj ljudi koji sede u njima. Sada ćete vi, kojima nikada takve stvari nisu padale na pamet, reći – malo je to što štedite, to je trunka. Možda trunka za vas. Možda trunka za tu vrstu političkih tajkuna koje ste napravili dok ste vodili Srbiju. Za nas, za odgovornu vlast, za odgovornu Vladu, za odgovornu skupštinsku većinu, borba oko svakog dinara, jer taj dinar nije u vlasništvu našem, već u vlasništvu građana Republike Srbije.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević.
Dame i gospodo narodni poslanici, naravno da predlažem da se ovaj predlog amandman odbije. Gospodin Babić mi je već uzeo deo od matematike. Dakle, nije bilo osam članova upravnog odbora, nego devet, tako da je predlagač amandmana pogrešio i u broju članova upravnog odbora koji je do sada u Upravnom odboru Nacionalne službe za zapošljavanje bio. Moram da kažem da uštede od dva člana nisu značajne ukoliko se ne uzmu i drugi podaci. Ova skupština je smanjila broj članova Upravnog odbora i u Upravnom odboru penzijskog i invalidskog osiguranja, sa 21 na sedam. Nadzorni odbor, čini mi se, više ne postoji. Takođe, smanjen je broj članova u Upravnom odboru Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje, sa 21 na sedam. Smanjen je i broj članova Nadzornog odbora u Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje. Dakle, te uštede, koliko sam shvatio, samo u Republičkom fondu za zdravstveno osiguranje su bile preko 100.000 evra, uštede u Upravnom odboru penzijskog i invalidskog osiguranja su takođe preko 100.000 evra. Za tih 200.000 evra možete da, recimo, kupite stotinu krava. Znači, svake godine, umesto da to ide u džepove članova upravnog odbora, mogli ste poljoprivrednicima da poklonite stotinu krava. Svaka od njih daje 2.000 evra, što u mleku, što u mesu, znači da one proizvedu, umesto raznih gubitaka, oko 200.000 evra godišnje što u mleku, što u mesu. Znači, te uštede treba prebacivati na proizvodni deo. Sa rashodovne strane novac treba prebacivati na prihodovnu. Stoga, kao član jednog od upravnih odbora, pozdravljam intenciju Vlade da se smanjuje broj članova upravnog odbora u svim organima i telima, u svim upravnim odborima. Samo bih da kažem da, kada smo smanjili broj članova Upravnog odbora u RFZO-u, sa 21 na sedam, broj zemljoradnika smo sveli sa dva na jedan. Tada je povedena neviđena kampanja protiv zemljoradnika, samo zato što nije lekar, iako su oni u sazivima stranaka bivšeg režima pre ovog poslednjeg Upravnog odbora imala dva zemljoradnika, imala 21 člana, onda su poveli kampanju protiv nove Vlade zato što je sa 21 člana to smanjila na sedam. Dakle, vodi se kampanja protiv onih koji štede. Moram na kraju da kažem da naš narod, s pravom, kaže da je ušteda najbolja zarada. Zato mislim da ovaj amandman treba odbiti.
Reč ima dr Ljubiša Stojmirović.
Poštovane koleginice i kolege, imam običaj da pomno pratim ove amandmane opozicije jer mislim da može u njima dosta toga pozitivnog da se nađe. Zašto? Zato što je njima mnogo lakše da pronađu bolja rešenja kada dobiju gotov nacrt zakona jer nemaju potrebe da se bave kreativnim poslom. U okviru ovog amandmana hoću da kažem dve stvari. Jedna stvar je, kod nas se veoma često prema upravnim i nadzornim odborima pristupa sa aspekta – ne mora da bude plaćeno. Znate kako, uloga upravnog odbora je veoma velika, ona spadaju u vrhovni menadžment svake firme i njihov zadatak je da vode firmu, da upravljaju njome, tako kaže i sama reč. To što se kod nas u praksi nije tako postavilo nego sasvim suprotno da upravni odbor čine ljudi koji samo dižu ruke i izglasavaju neke odluke koje vidimo u dosta slučajeva budu negativne po sistem je i rezultiralo time da je svako mogao da bude član upravnog odbora ili nadzornog i da za to dobija neku nadoknadu. Po meni članovi upravnih odbora i nadzornih odbora trebaju da budu ljudi koji su stručni, koji se razumeju u delatnost firme gde su u upravnom odboru i obavezno im treba dati naknadu za taj posao. Da kažem, lično nisam član ni jednog upravnog odbora niti nadzornog odbora, nisam ni bio, niti se kandidujem za neko od tih mesta, ali oni nemaju samo privilegiju da budu članovi upravnih odbora i da naplate taj posao koji rade nego imaju i odgovornost. Doći će vreme kada će mnogi članovi upravnog odbora morati da odgovaraju za odluke koje su izglasavali. Zato našim kolegama iz opozicije predlažem da dobro razmisle, a i to važi i za nas koji smo u poziciji da dobro razmisle šta su radili u vremenu kada su bili na vlasti, kada su imali mogućnost da to srede, a za nas važi isto to da predlažemo dobre zakone i dobra rešenja, da se ne bi posle stideli onoga što smo predlagali. Hvala.
Reč ima narodni poslanik mr Mirjana Đoković.
Poštovana predsedavajuća, uvaženi ministre sa saradnicima, kolege poslanici, želela bih samo da kažem da ću se pridružiti svojim kolegama iz koalicione većine i da se zalažem za odbijanje ovog amandmana iz prostog razloga što sam prošli put kada smo ovde vodili načelnu raspravu čula veoma neozbiljne predloge, pa čak i da se uništi, odnosno da Nacionalna služba ne treba da postoji na teritoriji naše države. Ako uzmemo i malo se pozabavimo ozbiljnom analizom videćemo da to gotovo niko nije uradio iz zemalja u okruženju pa gotovo nigde u svetu. Uvek postoji državna agencija koja se bavi ozbiljno ovim poslom. Iz prostog razloga govorim zato što je Nacionalna služba jedna vrlo dinamična, vrlo moderna javna služba čija posvećena zaposlenih je na jednom vrlo impresivnom nivou. Da bi ti zaposleni mogli da rade predano svoj posao, da imaju valjanu realizaciju kada rad taj posao, o tome zaista mora neko da brine. Onda da se malo vratimo u nazad kada smo i birali članovi upravnih odbora, bilo je sigurno da smo poštovali neke kriterijume koji moraju da se poštuju. Evo, npr. ja sam član lokalnog saveta u lokalnoj samoupravi grada Čačka i nije slučajno zato što sam se bavila zapošljavanjem, konkretno direktnim posredovanjem. Smatram da svako, kako reče kolega Stojmirović, znači ko se bavi i snosi odgovornost kada učestvuje u jednom upravnom odboru mora da zna taj posao da radi i mislim da su prošla ta vremena kada je neko mogao pasivno da sedi u tom upravnom odboru, da uzme honorar i da apsolutno nema nikakav učinak u svom poslu. Lično smatram da posao Nacionalne službe je ozbiljan posao, tamo sede vrlo ozbiljni ljudi, bore se da putem svojih korporativnih planova dostignu nivo službi iz zemalja iz okruženja i iz zemalja EU. Zato vas molim da zaista budemo složni kada treba da se odbije ovaj amandman. Hvala vam.
Reč ima dr Marko Atlagić.
Poštovan predsednice sa potpredsednicima, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, kolege poslanici su već rekli osnovne razloge zbog čega ne žele podržati ovaj amandman. Dozvolite da kažem samo nekoliko rečenica. Ne mogu da shvatim zbog čega je predlagač zaista protiv principa nacionalizacije, protiv principa ekonomske stabilizacije, protiv principa reformi državne uprave i modernizacije Srbije za koju smo na koncu svi glasali prilikom izbora i ove Vlade i usvajanja ekspozea, principa štednje kao univerzalnog principa čoveka i protiv reformi. Mislim da je obrazloženje Vlade duboko racionalno, razumno i u skladu sa reformama koje ova Vlada sprovodi, zbog toga kako rekoše kolege i koleginice SNS će zaista odbiti ovaj amandman. Hvala vam lepo.
Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić.
Hvala. Tražio bih repliku ali verujem da biste vi zaključili da nemam osnova pa ću koristiti vreme poslaničke grupe. Da, naknada je 46.000 dinara za člana upravnog odbora, evo, gospodin Martinović koji je ovde u sali, direktor Nacionalne službe, stoji na sajtu da pored plate od 140.000 dinara za rad u upravnom odboru dobija 46.000 dinara. Jel tako? Nema tu velike misterije i umesto ovih milion koliko ćemo sada uštedeti sa dve manje naknade, ja predlažem da uštedimo četiri miliona tako što niko neće da dobija naknadu, jer svi ovi drugi članovi koje imenuje Vlada pretpostavljam da su zaposleni negde, a obično su to ljudi koji rade u državnim organima, pa im na platu dobro dođe i ova naknada od 46.000 dinara. I to da uradimo, ne samo u ovom upravnom odboru nego u svim upravnim odborima. Trideset hiljada ljudi sedi u raznim upravnim, nadzornim odborima, kako god ih zvali u Srbiji, predložite to i mi ćemo podržati sa dve ruke. To je racionalizacija. Pričamo ovde satima o racionalizaciji za dve naknade. Moram da priznam, govorio sam jednom, mislio sam da direktor ne prima naknadu kad već prima platu od 140.000 dinara, ne znam šta će mu i ova naknada u upravnom odboru, ali dobro, tako je bilo, sada neće biti, eto te uštede od 46.000 dinara mesečno puta dva. Hajde onda da govorimo ako hoćemo da štedimo koliko se para troši samo na penale, na kredite koje ova Vlada ne može da povuče jer nema pripremljene projekte, jer ne može da obavi poslove koji su dogovoreni i koje sada nema ko, nema znanja ni umeća da izvede. Da li ću ja ovde ikada dobiti odgovor na to koliko je para potrošeno na nabavku uglja iz Rumunije. Mesecima čekam odgovor od nadležnog ministra. Na ugalj koji nam ne treba, a sada možemo da čitamo da je taj ugalj škart, da uopšte nije ni dovežen ugalj iz Rumunije, nego neki škart.
Molim vas budite ljubazni i govorite o amandmanu.
Pa, upravni odbor jeste priča o racionalizaciji, o racionalizaciji, o tome kako se troše državne pare. Ovo je samo mazanje očiju građana Srbije tako što ćemo da uštedimo dva puta po 46.000 dinara u jednom, ostaje sedam njih koji će da prima 46.000 dinara, sedam. Ako odlučuje uvek većina od četiri koje imenuje Vlada, onda je dovoljan jedan ili ni jedan ne treba. Besmisleno je da neko prima platu ako će da radi samo o nalogu ministra. Onda treba ministar da naloži direktoru službe šta i na koji način će da radi, da mu odobrava programe i slične stvari, jer to će da bude u praksi. Ta većina će na predlog ministarstva glasati sve što im se kaže u ministarstvu. Zato je besmisleno da ti ljudi uopšte i postoje i da primaju neke naknade. Ili ukinite naknade svima ili ukinite upravni odbor kao nešto što ne treba i tu ćemo onda uštedeti. I, još tako može na 30.000 mesta u ovoj državi. Hvala vam.
Reč ima ministar Vulin.
Znate kako, obično svuda u svetu vlast je ta koja se bori za to da ima što više ljudi u upravnim odborima kako bi mogla, pošto ona glasa, izglasava, kako bi ona mogla da postavi što više svojih ljudi, a opozicija se bori za to da bude što manje mesta u upravnim odborima zbog racionalizacije itd. Kod nas je obrnuto, kod nas se vlast bori da sebi smanji mogućnost da zapošljava svoje ljude, a opozicija se bori za to da bude što više mesta, valjda nadajući se da će doći na vlast pa da će tako raditi kada budu bili na vlasti. Godine 2013. sa šezdeset i nešto hiljada mi smo smanjili 31 ili 30.000 mesta u raznim nadzornim odborima i kao što vidite ništa se nije u negativnom smislu promenilo. Mi smo, kao što je kolega Rističević pomenuo smanjili u PIO fondu i RFZO sa 21 na sedam, i to su milionske uštede. Nisam primetio da RFZO lošije radio i da PIO lošije radi, a naprotiv radi se efikasnije. Isto važi i za Nacionalnu službu za zapošljavanje. Kada smo već kod razloga zašto Vlada treba da ima taj broj koji treba da ima, evo reći ću vam samo u brojkama. Ukupni budžet Nacionalne službe 35.964.436,000 dinara. Od toga iz Ministarstva rada uplaćuje se 6.800.000,000 dinara, a Ministarstva finansija 8.900.000.000 dinara, dakle, skoro pola novca koji dođe u Nacionalnu službu dođe iz budžeta i logično je da onda Vlada Republike Srbije ima pretežnu ulogu. Po ranijim zakonskim rešenjima Vlada Republike Srbije je imala pretežnu ulogu, imala je četiri predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta, četiri predstavnika Vlade i direktora koji je postavljan na predlog Vlade i naravno da je sprovodio politiku Vlade i naravno da je odnos bio pet-četiri i sad je odnos četiri-tri, ali eto smanjeno i plus, izbacili smo tu zaista čudnu…
Vreme.
Izvinjavam se.
Ne, ne završite.
Samo još tu jednu rečenicu. Dakle izbacili smo to da direktor sam sebe ocenjuje, kao što je do sada bilo i nikom nije smetalo.
Hvala. Poštovani narodni poslanici, pre nego što nastavimo rad, dozvolite mi da u vaše i svoje ima pozdravim članove Saveza gluvih i nagluvih Srbije, koji trenutno prate deo današnje sednice sa galerije Velike sale i molim vas da aplauzom pozdravimo naše današnje goste. Reč ima narodni poslanik Zoran Babić. Izvolite.
Neko je malopre rekao, koristim vreme poslaničke grupe, neko je malopre od kolega rekao – Mazanje očiju javnosti. Ja ću podsetiti na jedan primer izNarodne skupštine Republike Srbije, pa bih voleo tog narodnog poslanika koji ovo smanjenje i uštedu od 10 hiljada evra smatra mazanjem očiju, da definiše šta znači taj postupak? Dva člana Državnog veća tužilaca i dva člana Visokog saveta sudstva se biraju iz redova advokata. Siguran sam da to kolega Boško Ristić izuzetno dobro zna. Naknada za rad u Državnom veću tužilaca i u Visokom savetu sudstva iz redova advokata za tih četvoricu ili četvoro ljudi je bila u visini prosečne, odnosno oprostite, bila je u visini poslaničkog dodatka, odnosno 30 hiljada dinara. Onda se neko, tamo neke 2009. godine setio, pa odlukom skupštinske većine na Administrativnom odboru Narodne skupštine Republike Srbije je rekao – Ne, ne to je nedovoljno, to je malo; pa je promenjena uloga i iznos, gospodine ministre, pa je odlukom Administrativnog odbora i tadašnje skupštinske većine koju je činio predlagač ovog amandmana ta naknada je povećana sa poslaničkog dodatka na šest prosečnih zarada u Srbiji. Šest prosečnih zarada u Srbiji, pa puta četvorica ljudi, pa puta godinama tako. Siguran sam da će predlagač amandmana sada da pozove Boška Ristića i on će sve detalje da mu opiše jer je bio glavni mozak akcije, kako da se za veoma kratko vreme iz budžeta Republike Srbije u korist, naravno podobnih, isisa preko 11 miliona dinara. Jedanaest miliona dinara dok nisu nastale promene 2012. godine, dok nismo tu odluku vratili ponovo na visinu poslaničkog dodatka, i znate šta se desilo onda dame i gospodo narodni poslanici,? Znate šta se desilo onda poštovani građani Republike Srbije? Odjednom su ti izabrani advokati podneli ostavke. Niko nije želeo da radi za 30 hiljada dinara. Niko nije želeo da učestvuje u radu Visokog saveta sudstva i Državnog veća tužilaca, ali jesu hteli da rade u tom trenutku po jednom čoveku, po jednom članu 197 hiljada dinara, samo naknadu za rad u Državnom veću tužilaca i u Visokom savetu sudstva. E pa onda, ako je ovo mazanje očiju javnosti, ušteda od milion i 128 hiljada dinara godišnje, šta je i kako se naziva, osim bahatosti koja nam je uništila javne finansije, kako onda drugačije reći kakav je taj postupak koji je bivši režim koji je predlagač amandmana podigao ruku i glasao da se za manje od dve godine više od 11 miliona dinara iz budžeta Republike Srbije svih vas poštovani građani Republike Srbije, da četvorici ili četvoro advokata koji su naravno izabrani od strane bivšeg režima? Žao mi je što pominjem ime uvaženog gospodina Boška Ristića, nije u prilici da odgovori zato što više nije narodni poslanik, ali sam siguran da ukoliko ga predlagač amandmana, ukoliko se ne seća, nazove telefonom siguran sam da će celu tu operaciju detaljno opisati i saglasiti se sa mnom. Voleo bih samo da čujem koja je definicija tog postupka, koja je definicija zavlačenja u ruke u džepove svih građana Republike Srbije kako bi svoji miljenicima svojim advokatima, ma šta da su, iz budžeta 11 miliona dinara za nepune dve godine? Zašto ste menjali odluke, zašto se menjali odluke da naknada bude ne jednom ili dva puta veća? Skoro sedam puta ste povećali naknadu tim ljudima, a sada kažete - Ne, nemojte da smanjujete, ne nemojte da štedite. Ne,jedino što je sigurno ne - Ne, nećemo vašim stopama.
Samo da vidim ko je na redu. Reč ima dr Vladimir Pavićević.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovana predsednice gospođo Gojković, poštovani ministre Vulin i poštovane gošće i gosti naše Narodne skupštine danas, narodni poslanici Nove stranke su i u načelnoj raspravi pa i povodom Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti saopštili, dakle Zoran Živković i ja da ćemo glasati za ovaj predlog, kao i za Predlog zakona o upotrebi znakovnog jezika. Nismo, poštovana gospodo, podneli ni jedan amandman ni na jedan od ova dva predloga zakona, ali smatram svojom obavezom poštovana predsednice da ipak reagujem na ovu diskusiju koju do sada imamo o amandmanu na član 1. koji je u ime grupe predlagača obrazlagao naš kolega narodni poslanik Marko Đurišić. Najpre, gospodin Vulin je, malo pre ovde ja sam pažljivo slušao, saopštio da ga čudi kako to neko iz opozicije želi da se zadrži veći broj članova Upravnog odbora, a eto vlast želi da se malo smanji broj članova Upravnog odbora pa da se malo racionalizuje, a gospodin Vulin je pre čuo našu diskusiju kada smo govorili u načelnoj raspravi da treba da brišemo te Upravne odbore. Kako to da ministar Vulin nije racionalizaciju vezao za jedan treći predlog, da nemamo uopšte članove Upravnog odbora, poštovana gospodo, nego se služimo sada nekim dosetkama koje su terminološke da bi smo diskreditovali predlagača amandmana. Mislim da nije red time da se bavimo u našoj Narodnoj skupštini poštovana gospodo. Poštovana predsednice Gojković, ja sam danas i u ovog raspravi čuo još jednu stvar i mislim da je vreme, dame i gospodo narodni poslanici, da ja mislim jednom zauvek rešimo to pitanje amandmana „briše se“. Ponovo smo ovde čuli od poslanika Zorana Babića da to nije primereno, malo pre. Gospodin Đurišić je rekao – Primereno je amandman „briše se“; i ja moram da stanem u odbranu ovog stava gospodina Đurišića. Poštovana gospodo, kada jedan narodni poslanik zaključi da sadržina jednog člana zakona ne valja ili da predlog zakona u celosti ne valja, može da bude legitimna filozofija i pristup narodnog poslanika da se u našem dijalogu ovde bori amandmanima „briše se“ sa ciljem da se anulira predlog zakona. Mislim poštovana predsednice da oko toga više ne sme da bude dileme i da je vaša obaveza ja mislim da kada god neki narodni poslanik, u ovom slučaju iz SNS ustane, dobije reč i kaže – To nije u redu; da vi upozorite tog narodnog poslanika i da mu kažete da je to u redu, da narodni poslanici imaju to pravo, poštovana gospođo Gojković. Još jednu stvar ovde da napomenem poštovana gospodo, ne samo da je u redu, nego zna da bude i smisleno a potvrda da je smisleno došla je od jedne gospođe koja je u zamrznutom statusu na funkciji u SNS, a to je gospođa Jorgovanka Tabaković. Molim vas poštovana predsednice da potvrdite ovako, da klimnete glavom na ovo što ću sada da kažem, gospođa Tabaković, da čuju poslanici SNS, je prihvatila u našoj jednoj raspravi naša dva amandmana „briše se“. Ako je gospođa Tabaković jednom prilikom kada smo ovde raspravljali prihvatila dva amandmana koji glase – briše se, to znači da ta gospođa znači da ima smisla i amandman briše se. Pa, kada poslanik SNS dođe i kaže – to nema smisla, on se sudara, ne samo sa opozicijom, nego i sa guvernerkom Narodne banke, gospođom Tabaković, koja je i, koliko ja znam, zamenica predsednika SNS, u statusu mirovanja. Molim vas, poštovana gospodo, da o tome razmišljamo kada diskutujemo ovde. Naše reči proizvode neke posledice. Kada nešto kažemo, to nešto nekada treba i da se univerzalizuje, da ne važi samo u jednom momentu, jednom trenutku, nego da nešto što je princip važi u dužem vremenskom periodu, poštovana gospodo. Poštovana gospođo Gojković, ako mi dozvolite, ja bih samo u 15, 20 sekundi jednim delom izašao iz onoga što je tema, samo 15 sekundi. Ja to inače ne radim, vi znate.
Ne može.
Samo jedno pitanje za ministra Vulina.
Ne, drugi put ćete ministru Vulinu.
Znači, ne dozvoljavate mi da ministru postavim pitanje? Evo, da čujete šta je, pa da procenite. Da li može?
Ne može.
Da li je istina da je ministar Vulin otvorio lift? Ja ne verujem da se to desilo.
Hvala puno. Nemojte da se ljutite, ali to ćemo neki drugi put. Ja sam iskuljučila govornika i nije se čulo u javnosti. Kao da nije ništa pitao. Reč ima narodni poslanik dr Vladimir Orlić. Izvolite.
Hvala. Pridružujem se pozivima da se amandman ne usvoji. Ujedno i pozivam predlagača i ostale uvažene kolege da polako privedemo kraju raspravu po ovom amandmanu, i jedno i drugo iz vrlo jednostavnog razloga, onih argumenata koje smo čuli argumentaciju za eventualno usvajanje amandmana od samih predlagača. Ona je u najmanju ruku čudna. Šta smo bili u prilici da čujemo? Poziv da se zapravo racionalizacija izvede još drastičnije, poziv da se još više smanji broj članova upravnog odbora, poziv da se ukinu naknade svim članovima upravnog odbora, poziv da se ukinu naknade svim članovima svih upravnih odbora u Srbiji. Kada čujete tako nešto, a onda pogledate šta je u stvari predloženo, a amandmanom je predloženo da se u stvari sačuva veći broj članova upravnog odbora i da sve eventualne uštede budu manje, možete samo da stavite prst na čelo i da se zapitate – zna li predlagač uopšte šta želi? Ukoliko prihvatimo da je ono što je izneo danas njegova istinska, iskrena želja, to je da racionalizacija bude veća i drastičnija, ja mogu samo da zaključim da ukoliko bismo prihvatili amandman, tim ishodom ne bi bio zadovoljan ni predlagač amandmana. Ne bi se izašlo u susret njegovoj želji da racionalizacije i uštede budu samo veće. Pošto je jasno da ovde ni l od logike, ukoliko se držimo rasprave i iznetih argumenata, nema, već se samo troši vreme na nešto što bi trebalo da bude rasprava, čisto rasprave radi i priča priče radi i generisanje buke što je moguće duže danas, vraćam se onom svom predlogu da završimo sa raspravom po ovom amandmanu. Verujem da ćemo imati oko čega da stvarno razmenimo mišljenje u nastavku diskusije danas. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Janko Veselinović. Izvolite.
Poštovana predsednice, evo, ne želimo više da ćutimo povodom demagogije koju seje šef poslaničke grupe SNS svih ovih godina, tri godine koliko je ova koalicija na vlasti. Želimo da kažemo istinu, a tiče se ovog amandmana o kome smo govorili, tiče se ušteda o kojima je gospodin Babić govorio. Evo, imamo podatke, u međuvremenu smo ih prikupili, kada su u pitanju uštede. Dakle, država Srbija je apsolutni rekorder u Evropi po uzetim, a nepovučenim i nerealizovanim kreditima.
Poslaniče, niste tražili repliku. Osnova za repliku nije bilo. Pustiću vas da govorite, samo molim vas, ako možemo u raspravi o pojedinostima što više da pričamo o amandmanima i zašto smatrate da nešto treba da se briše. Potpuno razumem i na strani sam poslanika, mogu da podnesu amandman kakav žele. Samo u tom smislu, da ne ulazimo u replike koje nisu bile izazvane.
Tako je, slažem se, predsednice. U prilog ovoga što je naša poslanička grupa predložila da se briše član, odnosno deo koji se tiče članstva u upravnom odboru, želim da kao razlog istaknem da mesta za uštede ima na drugim pozicijama o kojima odlučuje Vlada Republike Srbije. Dakle, četiri miliona evra, a 480 miliona dinara, dakle, građani Srbije čujte ovo, četiri miliona evra, odnosno 480 miliona dinara godišnje plaća Republika Srbija uzimajući iz džepa svih građana zato što je Vlada Srbije nesposobna i nije u mogućnosti da povuče uzete kredite. Evo i nekih izjava tim povodom. Direktor EBRD u Srbiji Mateo Patrone izjavio je na Biznis forumu na Kopaoniku da Republika Srbija mora da ubrza infrastrukturne projekte i ukazao na to …
Molim vas, poslaniče, budite ljubazni i vratite se na amandman.
… da čak tri i po milijarde evra namenjenih državi za projekte nisu realizovani. Dakle, pozivam Vladu Srbije da štedi na pozicijama gde je to realno i na onim pozicijama koje bi uposlile građevinsku operativu Srbije, što je bio cilj uzimanja kredita i izgradnja infrastrukture.
Poslaniče, sada već pričamo generalno o Vladi.
Pa, godinu dana je Vlade, odnosno tri i po godine Vlade…
Znam, ali ne možemo sada da ja izmislim temu za domaći zadatak, hajde da pričamo o godinu dana Vlade.
Dakle, pozivam Vladu Srbije, odnosno ministra Vulina da prihvati ovaj amandman i da se založi za to da ne trošimo pare uzalud.
Biće vremena. Najavljena je rekonstrukcija, znači, moći će da se priča o radu Vlade. Danas nije taj dan ja vas molim da se usredsredimo na konkretne predloge zakona. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, po Poslovniku.
Hvala. Član 106, govornik može da govori samo o tački dnevnog reda o kojoj se vodi pretres. Cenim to što ste pokušali nekoliko puta da upozorite prethodnog govornika da ne priča o stvarima koje danas nisu na dnevnom redu i nemaju mnogo veze sa zakonom koji je na dnevnom redu. Čula se briga o zapošljavanju, čula se briga o uštedama, čula se briga o racionalizaciji, ali ja vas molim, gospođo predsedavajuća, samo oni neka ne brinu ni o racionalizaciji, ni o uštedama, ni o zapošljavanju, ni o nezaposlenosti, jer su njihovu brigu o tome građani na najbolji način osetili na svojoj koži.
Molim vas, nemojte sada da ulazite u repliku.
Nije replika.
Jeste. Znači, član 106, vi ste rekli gde sam ja pogrešila, ali nemojte onda koristite sada da vi odgovorite na sve ono što je Janko Veselinović rekao u svom obraćanju, tako da molim sve poslanike da se drže dnevnog reda. Hvala vam što ste skrenuli pažnju na član 106. Jasno je da treba da govorimo samo o tački dnevnog reda. Na svaku drugu, treću rečenicu poslanici uvek kažu nešto drugo i nešto šire. Ja sam svesna da će današnja sednica biti upotrebljena, hajde da kažem zloupotrebljena, iako ne smatram da je to neka velika zloupotreba, pa će se govoriti o godinu dana rada Vlada. Ja sam bila svesna toga i pokušavam sve da usmerim da pričamo o zakonima, konkretno o amandmanima, a biće prilike i da se govori o godišnjici rada Vlade. Molim vas sve zajedno, da ne bi došli u situaciju da vi govorite, a vi da replicirate, a da zakoni stoje ovako ispred nas i da mi ne govorimo uopšte o tome o čemu želimo. Da li želite da glasamo o povredi člana 106? (Aleksandar Marković, s mesta: Ne.) Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marko Đurišić, po amandmanu.
Da, po amandmanu, jer ne verujem da mogu da dobijem pravo na repliku, ali dobro. Molim vas da imate isti aršin, poštovana predsednice, prema svima, pa kada kolega, šef vaše poslaničke grupe, govori ovde šest minuta o visokom Savetu pravosuđa da se setite da je i to izlazak iz teme. Znači, a ne da ometate poslanike opozicije kada govore o tome na koji način ova Vlada demagoški priča o racionalizaciji. Moram da odgovorim gospodinu ministru, koji je ovde objašnjavao kako Vlada ovim pokazuje da se bori da nema više svojih predsednika u upravnom odboru. Ništa se ne menja. Vlada je imala četiri. Ako usvojite ovaj Predlog zakona i dalje će da ima četiri. Smanjili ste mogućnost predstavnicima Socijalno-ekonomskog savet da imaju četiri člana u upravnom odboru. Znači, niste smanjili prostor za imenovanje vaših partijskih vojnika. On ostaje isti. I dalje će da primaju 46.000 dinara mesečno. Ako ćete da racionalizujete nešto u Srbiji, ukinite im te 46.000. Kao argument zašto Vlada treba ima većinu, vi ste naveli ovako, kaže – budžet je 32 milijarde, osam milijarde dolaze od strane Ministarstva finansija i šest milijardi dinara dolazi iz vašeg budžeta. Znači, 14 dolazi iz Vlade, iz budžeta i to su narodne pare. Ostaje, gospodine ministre, 18 milijardi koje plaćaju zaposleni. Znači, više para daju zaposleni, nego što daje Vlada iz budžeta i onda bi normalnije bilo da Vlada nema većinu, jer nije ona obezbedila većinu u budžetu. To je matematika, to isto uče u osnovnoj školi, čak mislim u ovim nižim razredima. Hvala.
Reč ima ministar Vulin. Molim vas samo kratko, replika.
Propustili ste da dodate još 800 miliona iz rada i još 900 miliona iz Ministarstva finansija, ali ko će da broji? Nije to svakako najvažnije. Vlada nosi odgovornost, Vlada donosi odluke, vrlo jednostavno, u svakoj demokratskoj zemlji, takav je princip. Šteta što se niste borili za taj princip kada smo smanjivali sa 21 na sedam u PIO i 21 na sedam u RFZO-u. Tako će biti sedam i u Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Ne znam zašto se toliko borimo oko upravnih odbora. Kao što vidite, Vlada je digla ruke od borbe za upravne odbore. Ne borimo se da povećamo broj članova. Nećemo to raditi i gotovo. Ovde se kaže da menjamo zakon zbog uštede od dva člana. Nije tačno. Ne preciznostima u članu 8. i 9. mi smo na sudskim presudama izgubili 270 miliona dinara. Dvesta sedamdeset miliona dinara narodnog novca smo izgubili zato što neko nije precizno napisao kao se obračunava osnovica. Između ostalog, zato menjamo ovaj zakon, a neka ga menjamo i zbog jednog člana upravnog odbora ili dva, što je tačno, i to će sigurno značiti da se nešto i uštedi. Ne znam šta nije jasno u tome da hoćemo da štedimo. Ne znam kako bi se to povećala efikasnost upravnog odbora da oni postanu veći. Treba da budu manji. Svuda će biti manji, od PIO, RFZO, Nacionalne službe, svuda će biti manji. Zakon je takav. Upravni odbori, odnosno nadzorni odbori ne mogu da se ukinu zato što postoji zakonska obaveza, kao što vidim da se ovde meša Zakon o zapošljavanju sa Zakonom o Socijalno-ekonomskom savetu, a u smislu delegiranja predstavnika u odgovarajuće upravne odbore, ali dobro. Raspravljaćemo o tome, imamo ceo dan.
Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nenad Čanak, Bojan Kostreš, Olena Papuga, Nada Lazić, Đorđe Stojšić i mr Dejan Čapo. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj amandman se suštinski ne razlikuje od amandmana gospodina Marka Đurišića, jer smo se i mi dvoumili da li bi pre sačuvali snagu Socijalno-ekonomskog saveta u ovom upravnom odboru, koji ministar pokušava da anulira ovim izmenama i dopunama zakona, ili, sa druge strane, da li je u pitanju racionalizacija troškova i ovde smo rekli da je 10.000 evra zaista velika cifra i da se SNS, Vlada, Ministarstvo zalažu za uštedu od 10.000 evra. Mislimo da se tu ne radi o racionalizaciji, već pukoj demagogiji. Kaže gospodin Pavićević da se ovde nadmećemo dosetkama, ali mislim da je ovde u pitanju zamena teza. Marko Đurišić je rekao da 30.000 ljudi živi i sedi u pojedinim upravnim odborima širom zemlje, a da to nikome ne smeta kada je u pitanju ušteda ili kada je u pitanju politika racionalizacije. Ovde se radi o nečem drugom. Ovde se zamenjuju teze kako bi se uloga Socijalno-ekonomskog saveta, kao institucionalnog okvira za dogovor između poslodavaca, radnika i države, potpuno stavila u drugi plan, kako bi se Socijalno-ekonomski savet preglasavao u Upravnom odboru Nacionalne službe za zapošljavanje i onda se postavlja pitanje - ako će sve upravni odbor raditi po nalogu ministra, zašto onda taj upravni odbor uopšte postoji? Ne radi se ovde ni o kakvim uštedama od 10.000 evra. Da se radi o uštedama, ne bi se pre dva dana pola milijarde evra poklanjalo investitoru iz UAE, a sa druge strane obećavalo da će iz džepa građana 2.000 evra biti izdvojeno za taj projekat. Mislimo da je ovde stvar potpuno jasno. Ovim amandmanom smo, pokušavajući da osnažimo Socijalno-ekonomski savet, pokušali da predložimo nešto što bi glasilo na sledeći način: ne četiri člana upravnog odbora da ima Vlada, već Socijalno-ekonomski savet, a Vlada da ima tri. To je onda fer. To je onda suštinski ono za šta se zalaže i sam ministar i Vlada Republike Srbije, ali ovde se ne radi o tome. Ovde se zapravo radi o preglasavanju, o slabljenju Socijalno-ekonomskog saveta i, na kraju, o demagogiji da se pod geslom ušteda sva moć i sva kontrola stavlja u ruke ministra Vulina. Zahvaljujem.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala, uvažena predsedavajuća. Ne možemo prihvatiti ovakve predloge. Ne čuveno je da je neko protiv odluke koja ide u prilog tome da smanjimo određeni broj ljudi u upravnim odborima sa devet na sedam. Znate, oni koji su u prošlosti uvek punili upravne odbore i to im je bio izvor prihoda za njihove stranačke funkcionere, mi smo uveli neke novine kada govorimo o našoj državi i javnoj administraciji. Podsetio bih prethodnog govornika, samo je na primeru Grada Beograda da u svim javnim preduzećima, što je usko vezano kada govorimo o upravnim odborima, broj članova nadzornih odbora ili upravnih odbora, kako god hoćete, smanjen sa devet na tri. Zamislite, sa devet, koliko je bilo u prvobitnoj varijanti kada su neki drugi upravljali Gradom Beogradom, danas je tri člana. Ako govorimo o naknadama u samim upravnim odborima, u pojedinim upravnim odborima naknade su bile u visini od 40.000 dinara, a danas su 20.000 dinara. Zamislite, prvo smo tri puta umanjili broj članova upravnih odbora, a onda prepolovili zarade, odnosno naknade. Sa druge strane, koncept SNS, koji smo uveli pre nekoliko meseci, što je vama bilo nepoznato za vreme 12-godišnje vladavine u kojoj nismo videli ništa dobro, jeste da se ukidaju duple funkcije, što ima veze sa politikom i samim odnosom SNS, koja danas snosi najveću odgovornost u našoj zemlji, to je da ne možete imati duplu funkciju ili biti u više upravnih odbora. Uvek možemo razgovarati o većim uštedama, o boljem sistemu, unapređivanju samog sistema, ali nemojte vi govoriti o tome da se troše neosnovano pare u upravnim odborima, odnosno novac, vi koji ste otvarali agencije, upravne odbore, sve u ovoj zemlji, što je samo dovodilo do jedne jedine situacije, a to je ispumpavanje novca. Mi smo to sve prepolovili, čak smo neke stvari tri puta smanjili. Podržavam ovakvu odluku, ali vama je uvek prioritet, kao prioritet vaše politike, napad na nešto što je daleko bolje od onoga što ste vi nudili. Ne kažem da je uvek idealno, ali možemo o tome razgovarati. Nemojte o uštedama vi govoriti. Mi smo uštedeli za godinu dana više, nego vi za 12 godina. Zapravo, vi niste ni štedeli, nego ste gledali da se samo troškovi povećavaju ekonomski neosnovano, ali SNS vodi računa o našim finansijama i zbog toga imamo ekonomske pomake na bolje. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zoran Živković.
Moj stav je da nema potrebe za upravnim odborima u najvećem broju javnih preduzeća i ustanova. Mislim da je Nacionalna služba za zapošljavanje jedan dobar primer za to. Niti će upravni odbori da zapošljavaju bilo koga, niti će biti veći broj zaposlenih, ako ih bude 10-12 u upravnom odboru, niti će biti veća ako ih bude 5-6. To je služba koja bi trebalo da bude deo jednog državnog sistema koji treba da stvori uslove za zapošljavanje ljudi. U poziciji u kojoj se sada nalazi i država a i Nacionalna služba, Nacionalna služba je u stvari deo Zavoda za statistiku. Evidentira broj zaposlenih i nezaposlenih, njihovu strukturu, po godištu, po školi, po tome koliko su radili, da li prvi put traže posao ili ne traže, po regionalnoj zastupljenosti, a ne čini ništa da zaposli ljude i to nije ništa neobično. Ne može Nacionalna služba da zapošljava ljude. To je posao vlasti u jednoj državi, da stvori, stara reč – ambijent, uslove, da privuče investitore, da im omogući sigurne uslove poslovanja, a onda će naravno, doći i do zapošljavanja, a onda će naravno i da se smanji broj nezaposlenih. To se u Srbiji ne dešava već jako dugo, ali posebno u poslednje tri godine. Poslednje tri godine su neobične ili, ne znam zašto bi to bilo neobično, verovatno i očekivane zbog toga što je ovde velika estradna priča o smanjivanju broje nezaposlenih, a ja nikako ni drugi put, ne mogu da dobije odgovor – koliko ljudi je zaposleno u Srbiji. Ne koliko ljudi plaća poreze i doprinose da plati, ne koliko ljudi je na evidenciji za nezaposlene, nego je pitanje koliko ljudi je zaposleno. Ako je to neka državna tajna, ajde da budemo upoznati sa tom činjenicom, ako je to neki loš broj, to znači da govori o tome da se smanjuje broj zaposlenih, onda ipak kažite, pošto nijedna tajna ne može da se sakrije, čak ni u Srbiji, pod ovom kontrolom medija. Mislim da je dobro da imamo realne čiste podatke. Cela igra oko toga što se nešto priča u procentima, pa je onda promenom metodologije što se ovde demantuje, ali definitivno promenom metodologije je dramatično smanjen broj nezaposlenih u procentima zato što se sada ne evidentira realna, formalna zaposlenost nego se evidentira da li neko ima osećaj da nešto radi, pa su po anketama koje su sad merilo te nove metodologije, zaposleni i ljudi na buvljacima, zaposleni i ljudi koji rade privremeno u nekim sezonskim poslovima, bilo u građevini, bilo u poljoprivredi. U EU, ponoviću i prostitutke su deo te metodologije na koji se poziva vlada i nadležni ministar, i one se vode kao zaposlene. To nije niti u dobrom običaju, niti u tradiciji ove države. Mislim da to ne treba da radimo. Ono što je razlog nezaposlenosti, koja je naravno sve veća, bez obzira na razne bajke o tome da je ona manja, je pre svega to što imamo korumpiranu vlast i delove administracije koji su vezani za zapošljavanje. Ne mislim toliko na samu službu nego na one koji su po ministarstvima i lokalnim samoupravama vezani za to, koji su prvi front odbijanja investitora da ulažu u Srbiju. Pored toga, imamo i povlašćene položaje svih onih koji dobijaju novac za nova radna mesta, a da ne pričam o onima sa kojima Vlada Aleksandra Vučića potpisuje tajne sporazume, tajne ugovore, a onda ih krije neistinama o tome da ugovori ne mogu da se objave javnosti dok nadležna komisija za zaštitu konkurencije to ne dozvoli. To ne postoji ni u jednom zakonu. Primer je Ugovor „Beograd na vodi“, pre neki dan.
Ja vas molim, gospodine Živkoviću da se vratite na temu.
Ja pitam još jednom - koliko ljudi u Srbiji ima radnu knjižicu u kojoj je otvoren njima radni odnos, odnosno koliko ljudi u Srbiji ima ugovor o radu za stalni radni odnos ili na radni odnos na određeno vreme. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ja neću kao prethodnik zaobilaziti amandman i ono što je tačka dnevnog reda. Dakle, govoriću isključivo po amandmanu i to vrlo kratko. Predlažem da se odbije ovaj amandman. Dakle amandman na član 1. predloženog zakona, gde su predložene izvesne strukturalne izmene. Naime, u pitanju je stav 3. tačka 1. gde se reč „četiri“ zamenjuje sa rečju „tri“ dok se u tački 2. reč „tri“ zamenjuje sa rečju „četiri“. Ponoviću dame i gospodo da su način imenovanja članova i struktura upravnog odbora nešto što je postojećim zakonom regulisano, a da se ovim izmenama zapravo samo smanjuje broj članova upravnog odbora, sa devet na sedam. To je nešto što je dobro i što je funkcionalno. To je nešto što predstavlja konkretan vid uštede i racionalizacije. Treba da podržite ovaj predlog. Pozivam vas da i vi podržite ovaj predlog, jer je to nešto što je korisno i za našu državu i za sam zakon. Uradite nekad nešto dobro i podržite ovaj predlog izmena i dopuna zakona. hvala.
Reč ima narodni poslanik Balša Božović.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Dame i gospodo, narodni poslanici, upravo kao što je i rekao prethodni govornik, podržaćemo naš predlog i glasaćemo za ovaj amandman iz prost razloga zato što ojačava socijalno ekonomski savet, makar u jednom delu koji se tiče kontrole. Sa devet je smanjeno na sedam pod izgovorom ušteda članova upravnog odbora, a zapravo je ministar Vulin smanjio one koje predlaže Socijalno ekonomski savet, a one članove upravnog odbora koje predlaže Vlada naravno njihov broj nije promenjen i tu nikakvih ušteda apsolutno nema. To je demagogija, to je nešto što predstavlja najblaže rečeno zamenu teza. Mislimo da je ovo stvar koja se zove, kao što je rekao šef poslaničkog kluba SNS da je definicija za ovo bahatost. Definicija za ovo jeste zapravo nešto sasvim drugo. Pre dva dana smo dali pola milijarde evra, a ovde se argument koristi da se šteti 10.000 evra. To je smešno i to je ono što predstavlja cirkus kada je u pitanju ovaj predlog izmena i dopuna zakona. Definicija stoga nije bahatost, definicija je „Beograd na vodi“ i mislimo da treba da usvojite ovaj amandman kako bi pokazali minimum razumevanja prema stvarnosti u kojoj živite. To nije stvarnost vaših fotelja, vaših automobila, vaših radnih mesta, zaposlenih članova SNS. Realnost je sasvim drugačija i ako ovde popustimo kao društvo ili kao država, Socijalno ekonomski savet izgubi svoju jačinu i svoju moć, verujte mi da ništa dobro neće ispasti od celog ovog posla. Mislimo da je veoma važno da se uštede prave na onim stvarima koje su realne, da se ne uzima građanima 2000 evra po svakom zaposlenom da bi se dalo nekom investitoru iz UAE, već da se na ovakvim stvarima istinski štedi, a ne zarad toga da ministar Vulin ima apsolutnu većinu i da može da preglasava Socijalno ekonomski savet i da sve institucije koje postoje u ovoj zemlji se sruše, u tome ste šampioni i to smo vam rekli u raspravi u načelu. Smatramo da ćete biti upamćeni kao ministar koji je možda govorio više neistina, nego onda u onoj Vladi JUL-a i SPS-a. Zahvaljujem.
Molim vas gospodine Božoviću da poštujete dostojanstvo Narodne skupštine. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić.
Hvala uvaženi predsedavajući. Ja bih apelovao da se na bilo koji način vratimo temi, jer od prethodnog govornikasamo čuje neke milijarde i milione, a ne znamo zaista o čemu se radi. Da li je moguće da neko govori o bahatosti i automobilima, videli ste npr. sednicu glavnog odbora gde su svi ministri u većini slučajeva došli privatnim automobilima, što nije bila praksa do 2012. godine, kada su pojedini ministri, jedan od njih koji je vodio i vojsku na rođendan, išao je helikopterom. Ali, tu se razlikujemo. Mi ne samo da ne koristimo državne automobile, nego ne koristimo ni helikoptere, ni avione, na stranu što zaista imamo zastarelu flotu i da ne želim da doše dan da neko nastrada, ali ne želimo bahato da se ponašamo i ne želimo da trošimo novac. Ko priča o bahatosti i automobilima? Da li predstavnik one stranke kada je za vreme vladavine te strane u Gradu Beogradu pored svih propalih investicija pljačkaških kao Bulevar Kralja Aleksandra, podzemni kontejneri, kupovina „Ineksa“, preskupi autobusi, menadžer grada na primer vozio BMV od 70.000 evra i išao na akcije, odnosno da priđe građanima Beograda i da ih uveri da to što radi za Beograđane je zaista dobro. Poslednji ste pozvani u ovoj zemlji da pričate vi o bahatosti. Ja vas opet molim da se malo raspitate šta se danas radi u Beogradu, osim što ste nam ostavili deficit od 20,25%, što je istorijski deficit Grada Beograda. Ja vas pozivam da se raspitate, da danas u javnim preduzećima više nema devet članova, kao što je bilo u vaše vreme devet članova u nadzornim odborima, nego ih ima troje, da su prepolovljene naknade i da je to ogromna ušteda. Kada već govorimo o automobilima, za razliku od vas koji ste svakog meseca kupovali nove automobile, mi smo raspisali licitaciju i prodali na desetine i na stotine automobila koji ne koriste ničemu, osim da ispumpavaju novac u vidu troškova amortizacije, troškova za gorivo itd. Vi zaista ste i najbolji PR projekta „Beograd na vodi“. Osim toga što nepovezano pričate o tom projektu i da non-stop menjate cifre u svakom izlaganju, svako vaše pojavljivanje javno u kontekstu napada na taj projekat „Beograd na vodi“, samo stvara još veću podršku u narodu prema tom projektu, što je zaista dobro za nas, loše je za vas i vi ste to pokazali vašim velikim svečanim mitingom od svega 4.000 ljudi. Ali, ne ulazim u vašu politiku. Samo vas molim da ono što je dobro za Srbiju, ono što je dobro za Beograd, projekti koji su razvojni i koji će doneti nova radna mesta, projekti koji će našu građevinsku industriju podići, projekti koji će ekonomsku situaciju u Srbiji promeniti na bolje, što je totalno dijametralno suprotno od onoga kada je bilo gore i kada ste obećavali 400.000 radnih mesta, nemojte to da osporavate i nemojte uvek apriori biti protiv nečega čak i u slučaju kada je to dobro za građane Beograda i građane Srbije. Hvala.
Molim vas gospodine Jovičiću, vratite se na amandman. Zahvaljujem se. Reč ima šef Poslaničke grupe DS, narodni poslanik Borislav Stefanović.
Koristiću vreme ovlašćenog predstavnika.
Izvolite.
Hvala lepo. Gospodine predsedavajući, uvažene kolege, vidim da su stvari krenule u nekom neverovatnom toku…
Ja bih vas molio da se vratite na amandman.
… ali da objasnimo predloženi amandman pre svega, da ne bi bilo zabune. Vidim da ima dosta zabune. Nije nikakav problem i DS podržava smanjivanje broja članova upravnog odbora. Dakle, to smo rekli i u načelnoj raspravi, to kažemo i sada. Ono što nama smeta i što pokušavamo da promenimo ovimamandmanom, uvažene kolege, to je pravljenje drugačijeg pariteta u mestima članova upravnog odbora. Dakle, nemojte pokušavati, verujem ne zlonamerno, da građanima predstavite ovu stvar na neverovatan način, kakav smo malo pre slušali. Razumem da vam smeta ovaj predlog iz nekog razloga, ne želite da ga prihvatite, to je u redu, ali mi nije jasno kako ste od toga da se broj članova Vlade u odboru smanji, a broj članova Socijalno-ekonomskog saveta poveća za jedan, a dabroj ostane u skladu sa onim što ste sami predložili, kako ste od te činjenice došli do toga da demokrate hoće da sačuvaju bahato trošenje i veći broj članova odbora? Samo mi to objasnite. To nema veze ni sa matematikom, ni sa logikom, ni sa zdravim razumom, nema veze ni sa istinom. Dakle, ja vas shvatam, razumem, pa čak imam i simpatiju prema tome kada se suočite sa ovako čistom situacijom, da imate želju da kažete – Miškovići, ili da kažete – hoće veći broj, ili da kažete – Beograd na vodi, vi ste protiv. Kakve to veze ima saovim amandmanom? Dakle, mi tražimo da broj bude taj, ali da broj predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta bude veći za jedan, a broj predstavnika iz Vlade manji za jedan. Broj dakle, ostaje isti. Kao što vam nije jasno, i građanima nije jasno, da se zadužite osam milijardi evra, a tvrdite da dug pada, a dug raste. Evo ista stvar, paralelu pravim samo, bez namere da izazivam polemiku. Nikako da se saberete. Šta je loše u tome, uvaženi ministre, da se broj predstavnika Vlade smanji za jedan, a broj predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta poveća za jedan, ostajući na broju koji ste sami predložili? Dakle, ne pričamo mi o uštedama, mi pričamo o uticaju, mi pričamo o mogućnosti da zainteresovane strane se bore za svoja prava i svoj interes u legalno izabranom organu predviđenom zakonom. To je sve. Smatramo da je to bolje zbog boljeg dijaloga, zbog kvaliteta donošenja odluka. Ako već imamo upravni odbor, jedan anahronizam, jedan ostatak prošlih vremena, ne mislim na ona prošla vremena koja su vama u glavi, nego neka čak i pre toga, dobar je korak smanjiti broj ljudi u odborima, dobar je korak, ali sledeći korak mora biti potpuna deregulacija u smislu nepotrebnih organa upravljanja, ili u ovom slučaju, pseudoupravljanja, kvaziupravljanja. Treba da imaju svoji predstavnici i ljudi iz sindikata i ljudi koji okupljaju poslodavce, mnogo više nego što je sada predviđeno u smislu uticaja, ne numerički, ne kvantitativno. To je ono što pokušavamo da vam objasnimo. Nije u redu da nas Svetski ekonomski forum, na koji se često pozivate kao ideal, ideal vaše, čak bih rekao, amaterske neoliberalne vlasti, nas spusti na svojoj listi za 10 mesta u protekle dve godine zbog vaše neefikasnosti. Mi smo neefikasna država, gospodo. Hajde to da popravimo, hajde to da popravimo. Tu činjenicu da smo nažalost na svim tim rang listama pali, pali kod onih organizacija na koje se pozivate. Ne može da sakrije nijedan tramvaj koji postavite da zapreči protestante. Ovde nemate tramvaj da ga postavite. Ovaj deo nema, ali oslikava činjenicu da malopre pričate o nečemu što nema nikakve veze sa temom. Niste reagovali, gospodine predsedavajući. Sada vidim da me gledate sa isčekivanjem da me prekinete i ja ću se…
Ne reagujem, ali vas opet molim da se vratite na amandman.
Zaista se vraćam na član. Molim vas, bez namere da izazovem polemiku, razmotrite ovaj amandman. On u sebi sadrži istu ideju. Vršim rekapitulaciju, on u sebi sadrži istu stvar, samo je paritet drugačiji. Dajemo više uticaja moći onima koji su zainteresovani, onima koji su iz sindikata, onima koji predstavljaju poslodavce, a ne Vladu. Vlada će pokazati snagu, kako kaže ministar, da vodi i da upravlja time što će izvršiti deregulaticiju. Vi ste neoliberali, vi ste za deregulaciju. Evo, deregulišite. Što sada ne deregulišete kada imate moć u rukama, nego moramo da čekamo da odete da bi mi ovakve stvari sproveli? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica, mr Mirjana Đoković. Izvolite.
Ja bih htela samo da kažem nekoliko reči. Žao mi je što je kolega poslanik Živković van sali, ali htela bih da kažem da neko ko jača privrednu koheziju i ko se zaista zalaže da imamo ravnomernu zastupljenost kako naših socijalnih partnera, kako poslodavaca, pa i nezaposlenih na jednoj strani, upravo je nacionalna služba na teritoriji naše države, pa i svuda u okruženju. Znate šta mi je zasmetalo, kada kolega poslanik priča da nacionalna služba sprovodi puku statistiku. Nije, gospodo, tačno. Ja mogu da vam kažem da je kolega Marijan Rističević gotovo od početka ovog skupštinskog saziva govorio neprestano o činjenici da poslanik koji komentariše da se novac deli na neki način vrlo čudan, da se apsolutno ne poštuju nikakvi kriterijumi, nije tačan iz prostog razloga što je i sam poslanik korisnik kredita Fonda za razvoj, a onda mi iz nacionalne službe postavljamo pitanje – na koji način je ta mera efikasna ako se kasnije ta firma proda i baš me živo zanima kakva je bila realizacija zapošljavanja iz jednog takvog poduhvata Fonda za razvoj? Srpska napredna stranka verujem da nije tada učestvovala u raspodeli tih novčanih sredstava, pa samim tim nije bila u prilici da prati realizaciju te mere. Toliko.
Zahvaljujem gospođi Đoković. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, sami ste naveli da nije bilo javne rasprave. Naveli ste i da ste razgovarali sa nekim zainteresovanim licima, ljudima ne navodeći koja su to lica, ali navodeći da niste imali dijalog i niste razgovarali sa Socijalno- ekonomskim savetom koji jeste u središtu zapravo našeg amandmana. Ne samo da smo podržali smanjenje sa devet na sedam. Lično podržavam i to da direktor Nacionalne službe za zapošljavanje ne treba da bude u upravnom odboru. To jeste bila greška. Vašim predlogom to ispravljate. Našim amandmanom ovaj član može da bude još bolji. Tačno je, mi želimo amandmanom da od tri člana Socijalno- ekonomskog saveta postanu četiri člana, da od četiri člana Vlada ostane tri člana. Zašto mislimo da je Socijalno-ekonomski savet važan? Pa, postoji 14 godina. Osnovan je 2001. godine još u nekoj formi, sporazumom između Vlade, sindikata i poslodavaca. On je zadužen da usaglašava interese Vlade, radnika i poslodavaca. Godine 2004. je precizno definisana uloga Socijalno-ekonomskog saveta, da jača socijalni dijalog u državi. Ministarstvo koristi milion i po evra tvining para iz Tvining projekta za jačanje socijalnog dijaloga, a ne pita Socijalni savet kada donosi zakone. Uloga Socijalnog saveta je da brine o socijalnom i o ekonomskom položaju radnika, o njihovom životu, kvalitetu života. Zato mislimo da je važno da oni imaju jednog člana više u odnosu na Vladu. Zato mislimo da treba da razgovarate sa njima, da jačate socijalni dijalog. Nisu oni daleko, nalaze se u istočnom krilu Palate pravde, odnosno Palate Srbije, blizu vas. Razmislite ministre još jednom o ovom amandmanu, mislim da je jako važan.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ovde se traži investicija, ali se odbijaju investitori pošto postoje neki bolji i lošiji investitoru. Ima investitora čije nam pare ne trebaju, koji ne treba da dođu, kaže se – ne trebaju nam Arapi, tim rečima. Nije to način da se privuku investitori, nama treba svaki investitor i srećni smo i zadovoljni kada se bilo ko od investitora pojavi. Kada već pominjete „Beograd na vodi“, znate, most na Adi je koštao više nego „Beograd na vodi“. Jedan jedini most košta više nego „Beograd na vodi“, a nemojte zaboraviti, za „Beograd na vodi“ mi nismo izdvojili nijedan jedini dinar. Investitor je taj koji daje novac, a što se tiče uređivanja obale, iseljavanja železničke stanice, pa to je bila obaveza još prošle lokalne samouprave. To je bila obaveza Grada Beograda, zakonska obaveza koju nikad nije ispunio, naravno, i sada je došlo vreme da mi to uradimo, ali dobro. Što se tiče same ideje o deregulaciji, to je odlična ideja. Autonomna pokrajina Vojvodina može da se dereguliše odmah. Evo, neka gospodin Pajtić odmah ukine sve upravne i nadzorne odbore, evo fantastične prilike da pokaže šta bi mogao da uradi. Niste vi opozicija, vi ste vlast, vi ste vlast u Vojvodini. Sve što predlažete meni ovde uradite na prostoru AP Vojvodine, pa će vaše reči imati značajno veću težinu. Razgovarali smo sa predstavnicima Socijalno-ekonomskog saveta po ovim pitanjima, i te kako smo razgovarali. Čak smo imali posebnu tačku dnevnog reda Socijalno-ekonomskog saveta gde se razgovaralo o ovoj tački. Izvinite, i po prošlom zakonskom rešenju koje se tiče Upravnog odbora Vlada je imala većinu, ima je i sada. Ništa se tu nije promenilo, kako je bilo onda tako je bilo i sada. Da ne govorimo sada o tome da, izvinite, nije uloga Socijalno-ekonomskog saveta da upravlja Nacionalnom službom za zapošljavanje. Osnivač NSZ je Vlada Republike Srbije i, shodno tome, tako mora i da se ponaša. Hvala.
Zahvaljujem gospodine ministre. Reč ima šef poslaničke grupe Demokratske stranke, narodni poslanik Borislav Stefanović, ali ne repliku, samo po amandmanu ako želite.
Hvala gospodine predsedavajući. Znamo mi da je osnivač Republika Srbija i znamo da Vlada Republike Srbije je ono što natkriljuje sve što se pod njenim skutima dešava, ali sam vam rekao da je stvar jednog novog pristupa. Vi ne gubite ništa u broju predstavnika, vi samo gubite u tome što nema potrebe da se neko oslanja u budućnosti, ne vi lično, nego bilo ko, na većinu u okviru Upravnog odbora. Vi na ovaj način u stvari stimulišete dijalog između dve grupe ljudi koji sede u upravnoj strukturi Zavoda za zapošljavanje, to je sve. Ne vidim zašto Vlada ne bi imala tu hrabrost i tu snagu da iskorači iz onoga što se zove uobičajeno. Ništa nije u Srbiji uobičajeno sa ovako visokom nezaposlenošću i zato treba stvari menjati i, uostalom, zato mi se čini da su građani i glasali za vas da se stvari menjaju. Podržavamo, ponavljam, smanjivanje broja članova Upravnog odbora, podržavamo i da direktor nije automatski član odbora, rekli smo to i u načelnoj raspravi. Ono što molimo, pokušavamo da vas na neki način uputimo i da čujete ove argumente, gospodine ministre, da se promeni paritet, to je ono što želimo da uradite. Zaista ne vidim nikakvu snagu u odgovoru – to je bilo tako, Vlada upravlja i zato treba da ima većinu. Zašto? Zašto treba da ima većinu u jednom organu koji suštinski nikada do sada nije pokazao opravdanost svog postojanja uopšte, a kamoli nešto drugo. Kada već znamo da je tako, a jeste tako, dozvolite, uradite, pokažite da ste u stanju da smanjite broj predstavnika Vlade za jedan, a da povećate broj predstavnika Socijalno-ekonomskog saveta. Naročito imajući u vidu sva negativna iskustva iz prošlosti, sve greške, sve promašaje, evo vam prilike da to promenite. Prosto, smanjivanje je pozitivno, ali ovo je onda stvar koja zaokružuje da taj proces zaista ide u jednom dobrom pravdu i da ljudi koji su životno zainteresovani za funkcionisanje Zavoda za zapošljavanje zaista imaju mogućnost da sa Vladom govore na ravnoj nozi, što se kaže. Bez obzira što bi Vlada imala jednog manje, ona je snažna jer je Vlada, ona je snažna jer doprinosi delom budžeta, ali delom i to ne većinskim delom. Prema tome, ne postoji nijedno ni matematičko ni logično opravdanje da stvari budu ovakve ministre. Ne želi niko u Srbiji da tera bilo kog investitora, bilo kog investitora, molim vas, to nema nikakve veze sa ovim. Investitor je onaj koji po definiciji investira svoj kapital u realizaciju određenog projekta, koji je prethodno prošao zakonsku proceduru. Niti je neko uložio svoj novac, niti je prošao zakonsku proceduru, samim tim ne može ni biti investitor. Hvala.
Zahvaljujem gospodine Stefanoviću. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Jovičić, po amandmanu.
Hvala uvaženi predsedavajući. Meni je drago, predsedavajući, što gospodin, uvaženi prethodni govornik, podržava sve što je uvela kao jedan novi koncept SNS, od toga da je rekao da podržava što smo smanjili i broj upravnih odbora i članova u tim upravnim odborima, a i naknade u tim upravnim odborima. Takođe je rekao da podržava i što smo rasprodali službene automobile, što smo ukinuli troškove za gorivo, za amortizaciju i sve ostalo, samo mi nije jasno, vi sada sve to podržavate što ste mogli da uradite još prošlih dana gde bi Srbija danas bila daleko ekonomski snažnija, jača, modernizovanija itd. Ali, nema veze, drago mi je što i sada to podržavate. Svestan sam vašeg koncepta. Kada bismo usvojili ovaj amandman, uvaženi ministre, oni bi rekli – a zašto uopšte Vlada ima bilo kakav predlog u tim upravnim odborima? Smanjili smo sa devet članova na sedam, Vlada predlaže četiri, Socijalni savet tri, ali vi biste onda posle rekli, da je obrnuta situacija, zašto uopšte bilo šta predlažete? Vi ćete u svemu naći nešto zašta ćete se uhvatiti kako biste pravili neku lažnu sliku, kritiku da se vi i danas zalažete za ravnopravnost, socijalnu pravdu, za građane, za njihov bolji život itd, ali znamo se. Znate i vi da je to farsa, da od toga nema ništa i da se vi nikada za to niste zalagali. Vi biste uvek nešto našli, ali pored ovakvih činjenica koje smo mi izneli, a vi prihvatili i rekli da je to dobro i da se sa time slažete, zaista dolazimo u situaciju da i vi prepoznajete napore da se Srbija konačno ekonomski izdigne, podigne i razvija i mi smo vam zahvalni na tome. Malopre ste govorili o nekom tramvaju da je bio preprečen. Pa, nije, zato što ste kupili takve tramvaje koji su više u garaži nego na ulici, jer su skupi za održavanje. Mi rasprodajemo automobile, pravimo uštede na gorivu, na upravnim odborima, u nadzornim i ostalim odborima, nemamo duple funkcije, a vi ste kupili jednu skupu igračku koju građani Srbije, građani Beograda i danas plaćaju u vidu ogromnih kredita, a posle nam kažete – vi se zadužujete. Postavljam jedno banalno pitanje, danas je to bilo i kao poslaničko pitanje – šta je sa Razvojnom bankom i ko je upropastio Razvojnu banku Vojvodine? Izvinjavam se, još jedno pitanje koje je bilo, šta je to predstavnik vlasti, ljudi, vi niste opozicija, vi imate AP Vojvodinu, jednu od najboljih regija naše zemlje koja ima najveći potencijal, ali se njome ne bavite.
Molim vas gospodine Jovičiću, vratite se na amandman.
U pravu ste predsedavajući, ali malopre smo videli da se skreće tema i postavljaju određena pitanja, odnosno napadi na Vladu, pa niste reagovali, ali ja vas poštujem i preformulisaću pitanje.
Reagovao sam i kada je u pitanju bio gospodin Stefanović i kada ste u pitanju vi.
U redu. Nemojte molim vas vi uvek da tražite neku sitnicu, čak i u dobrim predlozima, a pri tome u vašoj prvobitnoj rečenici ste podržali sve ono što mi radimo, da optužujete da je bilo ko opstruisao miting. Zaista niko nije bilo šta opstruisao zato što mi nismo ni primetili da je neki veliki miting bio, ne samo mi nego i građani Srbije. Zato smatram da su ovi predlozi dobri i smatram da se Vlada Republike Srbije bori da imamo jednu ravnopravnost, ali da Vlada Republike Srbije ima dominantnu ulogu u svim procesima, jer mi snosimo i najveću odgovornost, pohvale za uspeh i odgovornost za neuspeh. Imali ste dvanaest godina vremena da sve promenite, da sve ukinete, i troškove, i upravne odbore, i automobile, da kupite jeftinije tramvaje, da izgradite mnogo jeftiniji most, da od Razvojne banke Vojvodine napravite banku koja će doneti prosperitet našem narodu i građanima, da otvarate fabrike, da rešite „Smederevsku železaru“, da rešite JAT, da rešite sve ostalo, ali niste uradili ništa. I gle sad čuda, pojavljuju se ljudi koji kažu - narod, njihov interes i standard je nama na prvom mestu. Neverovatno. Očekujete možda još jednu šansu, ali smatram da posle svega viđenog u prošlosti, a samim tim i ono što smo videli pre par dana kao jedne velike grupacije koja vas podržava, uz sve moguće kampanje i nevladine i ovakve i onakve da se to omasovi, mislim da šansu nemate, jer ono što ste uradili se ne može tek tako zaboraviti.
Zahvaljujem. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Ovaj pomenuti član se odnosi na poslove Nacionalne službe za zapošljavanje i na zaposlene u Nacionalnoj službi. Predlagač predlaže nove stavove 3. i 4. Mi smo napisali amandman na ovaj stav 3. i ja ću ga pročitati. On glasi: „Nacionalna služba je dužna da obezbedi i organizuje program uvođenja u posao zaposlenog i stručno usavršavanje i osposobljavanje zaposlenih, kao i proveru stručne osposobljenosti zaposlenih“. Mi smo amandmanom jezički preciznije uredili obavezu Nacionalne službe u pogledu donošenja i sprovođenja određenih programa u vezi sa zaposlenima u Nacionalnoj službi za zapošljavanje i njihovim osposobljavanjem za rad na poslovima zapošljavanja, odnosno proverom njihove stručne osposobljenosti. Naime, rešenje koje je ponudio predlagač nije jezički precizno formulisano, jer ne može precizno da se odredi da li Nacionalna služba za zapošljavanje ima obavezu donošenja programa za svoje zaposlene ili programa koji primenjuju drugi poslodavci, te je naš predlog da se stav koji sam pročitala menja i glasi: „Nacionalna služba je dužna da za zaposlene iz stava 1. ovog člana donese program uvođenja zaposlenog u posao, njegovog stručnog usavršavanja i osposobljavanja i provere njegove stručne osposobljenosti, kao i da obezbedi primenu tog programa“. Vlada je odbila naš predlog sa obrazloženjem da se iz zakonskog rešenja jasno vidi na koga se predmetni programi odnose. Mi smo, čini mi se, ponudili rešenje koje jezički i pravno-tehnički korektnije, u skladu sa jedinstvenim metodološkim pravilima za izradu propisa. No, očito je da ministar apriori, čini mi se, negativno percipira sve amandmane koji dolaze od strane opozicije, te vas još jednom molim da pročitate ovaj naš predlog i usvojite naš amandman. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, gospođo Karavidić. Reč ima narodna poslanica Milanka Jevtović Vukojičić, po amandmanu.
Amandman, naravno, ne treba prihvatiti iz razloga što ne stoji činjenica da član 2. predlagača zakona, Vlade, odnosno nadležnog ministarstva nije precizan, nije jasan i nije jezički ispravan. Naprotiv, član 2, a u vezi sa članom 18. koji se dopunjuje, je sasvim jezički precizan i što ću potencirati time da je Nacionalna služba dužna da obezbedi i organizuje program uvođenja u posao zaposlenog i stručno usavršavanje i osposobljavanje zaposlenog, kao i proveru stručne osposobljenosti zaposlenih. Znači, ovde ne stoji da Nacionalna služba može, nego stoji da je Nacionalna služba dužna. Takođe, jedan od ciljeva donošenja ovog predloga zakona, odnosno dopuna Predloga zakona, svakako je unapređenje kvaliteta pružene usluge zaposlenih u Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Upravo ovim članom postiže se da kvalitet pružene usluge od strane zaposlenih u Nacionalnoj službi bude što bolji i da tim kvalitetom usluge budu zadovoljni kako poslodavci, tako i nezaposlena lica. Naravno, da bi se postigao određeni kvalitet adekvatne pružene usluge, neophodna je stalna edukacija, stalno usavršavanje, stalno sticanje znanja zaposlenih i to se upravo ovim članom i precizira. Takođe, u članu 2. stavu 2. stoji da će Nacionalna služba za zapošljavanje, naravno, doneti opšti akt, a kojim će se urediti prioriteti osposobljavanja, edukacije, sticanje znanja i drugi kriterijumi koji su neophodni za stalno i kontinuirano stručno usavršavanje zaposlenih u Nacionalnoj službi za zapošljavanje. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Reč ima narodni poslanik Dejan Nikolić. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Vulin, dakle, mi smo samo detaljnije i preciznije definisali ovaj član. Zbog javnosti i građana pročitaću ga. Dakle, mi amandmanom predlažemo da član 3. glasi: „Druge mere aktivne politike zapošljavanja usmerene ka zapošljavanju lica iz stava 1. tačke 8. ovog člana mogu se kreirati na godišnjem nivou akcionim planom sa troškovima realizacije, u zavisnosti od potrebe tržišta rada“. Verujem da je ovo bolja definicija i da treba da razmislite o usvajanju ovog amandmana. Takođe, mislim da je ovo dobra prilika da malo razgovaramo o tim aktivnim merama zapošljavanja u Nacionalnoj službi za zapošljavanje, jer se i ovaj amandman i ovaj član zakona koji ste predložili tiče. Budžet Nacionalne službe za zapošljavanje jeste nešto više od 36 milijardi. Vi ste u načelnoj raspravi govorili o modernizaciji. Tu i direktor može posredno da se uključi u ovu našu debatu. Govorili ste o modernim tehnologijama. Direktore, znate li koliko dana ne radi sajt Nacionalne službe za zapošljavanje? Gospodine ministre, znate li da postoje organizacione jedinice u Nacionalnoj službi koje nemaju telefon? Koga da zaposlimo preko Nacionalne službe i organizacionih jedinica koje nemaju telefon? Ako je to socijalna pomoć, onda to treba da definišemo tako. Nemamo nikakav problem sa tim, ali treba definisati kao socijalnu pomoć. Treba da razgovaramo i o aktivnim merama. Dakle, ove godine će biti izdvojeno preko 15 milijardi iz budžeta. Za četiri godine, rekao bih, preko 50 milijardi dinara iz budžeta Nacionalne službe za zapošljavanje. Većina tih para je bila usmerena aktivnim merama za zapošljavanje. Ako broj zaposlenih pada, da li je vreme da mi razgovaramo o tim aktivnim merama zapošljavanja? Koga da zaposlimo sa 1.400 evra za samo zapošljavanje? Još bolje pitanje – kako da zaposlimo i sa kojim veštinama mogu da se zaposle ljudi koji dobiju te pare? Kako da zaposlimo i sa kojim parama, recimo, 700 inokorespodenata sa liste Nacionalne službe za zapošljavanje, ili 700 kulturoloških tehničara, ili preko 4000 daktilografa? Dakle, to jeste vaš problem, ali nije posledica vaše politike. Zato hoću da govorim i o koordinaciji nekoliko ministarstava. O tome niste govorili. Mislim da je jako važna za zapošljavanje, naročito zapošljavanje mladih u Srbiji. Naš obrazovni sistem proizvodi nezaposlenost. Tako je bilo i 2008. godine, nemam problem to da kažem, ali ako hoćete da govorite o boljoj Vladi, promenite to. Nije potrebno da uvodimo dualno obrazovanje, možemo da izmenimo nacionalni okvir i kvalifikacije kompetencija, da usaglasimo tržište i obrazovne profile i tako makar prestanemo da proizvodimo nezaposlenost. Pa, mi obrazujemo mlade ljude za 136 profila koji ne postoje na tržištu. Dakle, nisu deficitarni. Oni ne postoje u šifrarniku profila koji su potrebni tržištu. To treba menjati. Kako? Koordinacijom ministarstava. Tačno je, dobra je akcija ministra omladine, koji ide po raznim preduzećima i traži radna mesta da zaposli mlade ljude, ali to vam je kao kad krenete pešaka u Rim, a možemo i avionom. Predlažem da idemo avionom, tako što ćete pozvati ministra omladine i sporta da pokrene temu nezaposlenosti tih mladih ljudi u Srbiji. Cela Evropa stoji na nogama. Nedavno je kancelarka Merkel sazvala sastanak lidera Evrope sa jednom tačkom dnevnog reda – nezaposlenost mladih u Evropi. To nije samo vaš problem, problem Srbije, to je problem cele Evrope, ali o tome se razgovara, ulažu se pare u zapošljavanje mladih ljudi. Da ministar Verbić donese na političkom nivou nacionalni okvir kvalifikacija, kompetencija, usaglašavanje tržišta i obrazovnih profila. To nismo uradili ni u periodu od 2008. do 2012. godine, velika kritika je i tada bila, sa naše i moje lično strane. Vi i ministar Sertić imate ključnu ulogu da to podržite aktivnim merama zapošljavanja. Ako ove ne funkcionišu, hajde da ih menjamo. Tako nešto, ministre, bismo podržali. Za sada, razmotrite usvajanje ovog amandmana. Mislimo da će to bolje definisati i popraviti ovaj zakon, a takođe razmislite o ovome o čemu sam govorio. Za tako nešto ćete imati našu podršku.
Zahvaljujem. Reč ima ovlašćeni predstavnik SNS dr Vesna Rakonjac. Izvolite.
Hvala uvaženi predsedavajući, poštovani predstavnici ministarstva, uvaženi ministre, drage kolege. Kada kažemo da se kreira nešto Akcionim planom, onda taj akcioni plan podrazumeva i troškove. U prethodnom periodu, ono što smo mogli da zaključimo, vaši akcioni planovi su imali sve, samo nisu imali troškovnik i nismo znali gde sredstva idu, kome idu i zašta se koriste? Ako ste pažljivo pročitali obrazloženja, ali ja znam da vi to ne radite, ovde piše ovako, takstativno navodim, strana šest – Zakon, obrazloženja.Osim navedenog, za razliku od dosadašnjeg zakonskog rešenja, omogućava se Nacionalnoj službi, da pored kriterijuma i načina sprovođenja mera aktivne politike zapošljavanja, uredi i deo koji se odnosi na druga pitanja za sprovođenje mera aktivne politike zapošljavanja, pre svega na troškove mera. Druga pitanja od značaja za sprovođenje mera aktivne politike zapošljavanja. Podrazumevaju se, pre svega, troškovi mera aktivne politike zapošljavanja, odnosno sredstva koja su potrebna da bi se mere aktivne politike zapošljavanja mogle sprovesti i koje su predviđene. Molim vas, čitajte ono što je napisano, nemojte da zloupotrebljavate govornicu za nešto što ne stoji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodna poslanica Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici. Podneli smo amandman na član 3. Predloga zakona, kojim predlagač interveniše, u stvari, u članu 43. Zakona i kojim predlaže da se član 43. dopuni novim stavom 2, koji glasi: „Druge mere aktivne politike zapošljavanja usmerene ka zapošljavanju lica iz stava 1. tačka 8) ovog člana mogu se kreirati na godišnjem nivou Akcionim planom, u zavisnosti od potreba tržišta rada“. Mi smo predložili da se reči: „usmerene ka zapošljavanju lica“ brišu zato što se dalje poziva na stav 1. tačku 8), koja kaže: „Druge mere usmerene ka zapošljavanju lica koja traže zaposlenje“. Amandman u ovom prvom delu ispravljamo zbog pravno-tehničkih pravila koja se odnose na upućivanje na drugi član ili stav 2. člana. Pošto se ovde upućuje na tačku 8. iz stava 1. istog člana, dolazi, u stvari, kad se tumači, do ponavljanja. Da bi se to izbeglo, smatramo da je nepotrebno da se ponavlja i predlažemo da se briše. U drugom delu amandmana predlažemo da se reči: „mogu se kreirati“ zamene rečima: „utvrđuju se“. U drugom delu, u stvari, predlažemo da se uvede obaveza da se na godišnjem nivou Akcionim planom utvrde druge mere aktivne politike zapošljavanja, za razliku od rešenja predlagača, koji je predvideo fakultativnost u ovom segmentu. Vlada je odbila amandman, navodeći da se Predlogom zakona mere unapređuju, a samo po potrebi uvode i nove mere. Ponovo dobijamo od Vlade, odnosno od predlagača jedno vrlo nemušto obrazloženje koje se ne odnosi na suštinu amandmanske intervencije. Dakle, ponoviću, smisao amandmana jeste obavezujuća norma, da se Akcionim planom utvrde i druge mere aktivne politike zapošljavanja. No, odbijanjem ovog amandmana zaista stičemo utisak da ministru i Vladi i nije naročito stalo do toga i da se samo deklarativno zalažu za unapređenje mera zapošljavanja. Zato predlažem da još jednom razmotrite naš amandman i da ga usvojite, kako bi dokazali da vam je zaista stalo do unapređenja mera zapošljavanja.
Zahvaljujem. Reč ima mr Mirjana Đoković. Izvolite.
Samo ću da kažem zbog čega ovaj amandman treba odbiti. Moram da vam kažem da aktivna politika zapošljavanja i nije zabetonirana ploča na nivou jedne kalendarske godine. Evo, navešću vam i primer, da vam bude jasnije. Ako imate jednog poslodavca kome treba deset zavarivača, vi pogledate na vašoj evidenciji, nemate takvog profila, vidite po teritorijalnoj pokretljivosti da na teritoriji šire regije nemate takođe taj profil, a znate, da bi neko došao npr. da radi u Beogradu iz Subotice, mora da povlači svoju porodicu, iziskuje neke druge troškove. Vi ćete onda da pribegnete aktivnoj meri zapošljavanja, obuka za poznatog poslodavca. Pa ćete onda iz grupe bravara, kojih imate možda 360 na evidenciji, da povučete deset lica, ne uvek deset, nego malo više jer neki neće proći obuku, ne završe svi koji krenu na obuku. Vi ćete za, na primer, period od tri meseca plasirati tu meru, osposobiti devet bravara. Od njih će biti dobrih deset zavarivača i time ćete izaći u susret jednom poslodavcu koji ima nameru zaista te ljude i da zaposli. Upravo sam ovim primerom pokazala kako to Nacionalna služba radi na terenu, kako modifikuje svoje mere, menja ih u hodu jer, prosto, to je neminovnost sada u ovako vrlo teškim uslovima privređivanja. Toliko.
Zahvaljujem. Reč ima Biljana Hasanović Korać, po amandmanu.
Samo sam htela da zahvalim koleginici na primeru i da kažem da je i meni i mojim kolegama i koleginicama sasvim jasno kako funkcioniše. Samo smo hteli da obavežemo Nacionalnu službu za zapošljavanje da mere predvidi godišnjim akcionim planom. Normalno je da izmena situacija uvek zahteva i izmenu, kao što mi ovde menjamo zakone, s vremena na vreme, tako i izmena situacija u životu će naložiti i izmenu Akcionog plana.
Zahvaljujem. Ministar Aleksandar Vulin ima reč.
Na početku godine mi kreiramo aktivne mere i mi pobrojimo koje su to mere. Mi to radimo, Vlada na kraju to usvaja, naravno, zajedno i sa socijalno-ekonomskim partnerima. Dakle, svi zajedno učestvuju u kreiranju ovih mera, ali na način o kojem je koleginica govorila, imamo mogućnost fleksibilnog odgovora ukoliko se nešto desi na tržištu rada. Hvala.
Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Vlada i Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva su prihvatili amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavnstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Da.)
Hvala predsedavajući. Gospodine ministre, ovo je jedini amandman koji ste prihvatili na ova dva zakonska predloga o kojima danas raspravljamo. On je u suštini samo jedna ispravka jezička teksta predloga izmene i dopune zakona koji ste vi dali. Mislim da na pravi načinprihvatanjem samo ovog amandmana oslikava vaš odnos prema parlamentu poslednjih godinu dana. Napravio sam jednu statistiku zakona koje ste vi ispred Vlade branili ovde u ovom parlamentu. Četiri zakona u prethodnih godinu dana: Zakon o radu, izmene i dopune Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju, Zakon o zapošljavanju stranaca i Zakon o kretanju uz pomoć psa vodiča. Na ova četiri zakona poslanici su podneli ukupno 200 amandmana. Vi ste prihvatili pet, to je 2,5%. Ova današnja sednica se uklapa upravo u tu statistiku. Eto, to moram da vam dam za pravo da ste dosledni. Znači, od 42 amandmana o koliko ćemo danas raspravljati, vi ste prihvatili jedan. Mislim da po toj statistici verovatno spadate u ministre koji su najviše ubeđeni u ispravnost svojih predloga, najmanje prihvatate predloge poslanika. Neko bi to možda nazvao arogancijom ili na neki drugi način, ali činjenica je da ćemo danas od 42 amandmana verovatno na kraju prihvatiti, usvojiti samo danas ovaj jedan koji suštinski ne menja ništa samo malo zakonski zakon upodobljuje sa srpskim jezikom. To je, ponavljam, čini mi se najbolja slika vašeg odnosa prema parlamentu i vašeg uverenja da znate sve najbolje i bolje od svih nas ovde 250 zajedno. Hvala.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Mi prihvatamo sve amandmane koji popravljaju zakon, a oni koji ne popravljaju zakon ne mogu da se prihvate. Meni je žao što se ne donose amandmani koji više popravljaju zakon, obično amandmani koji su na tih 200 koliko je navedeno, verovatno ih je dobar deo bio „briše se“ i bile su razne tačke i zapete, posebno kada je bio, ako se dobro sećam Zakon o radu. Mi smo nekoliko dana ovde raspravljali. Da smo prihvatili vaše amandmane koje ja naravno uvažavam i izuzetno cenim, to ne bi bio taj zakon, a kao što vidite ovaj zakon je dobar i ovo je zakon koji daje dobre rezultate. To nije nešto što je moja ocena, to je ocena svih i pristrasnih i nepristrasnih. Uostalom to je ocena i onih koji u ovom parlamentu kritikuju taj zakon, ali kada se sretnu sa predstavnicima stranih investitora ili predstavnicima međunarodnih organizacija nikada ne kažu, evo kažite sad slobodno, posle sledećih izbora srušićemo ovaj zakon, čim budemo bili na vlasti, ukinućemo ovaj Zakon o radu. Nemojte zaboraviti to da kažete glasno, da se obavežete na to i kažite to naravno i predstavnicima investitora koji dolaze u ovu zemlju i otvaraju nova radna mesta. Nisam siguran da se to dešava i da to bilo ko govori, a još manje sam siguran da bi to bilo dobro prihvaćeno od bilo koga, pa i u ovoj zemlji, a i van nje. Veoma poštujem i poziciju i opoziciju i institucija narodnog poslanika je za mene od najvećeg mogućeg značaja. O mom odnosu prema toj instituciji govori učestalost mog pojavljivanja. Govori što sam ja ovde od prvog do poslednjeg sekunda. Ne izađem ni jedan jedini sekund, kao što ste mogli da primetite, ne ručam, ne krećem se nigde. Kao što vidite ovi ljudi će ovde sedeti dok ja ovde sedim, a ja ću sedeti dokle god se ne završi sve što je potrebno da se završi i to sam radio satima u ovom parlamentu i danima u ovom parlamentu i to je moj odnos prema opoziciji i to je moj odnos prema svakom narodnom poslaniku. Veoma uvažavam sve argumente, ali dozvolite da i snosim odgovornost, pa prihvatim ono što mislim da je potrebno. Hvala.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodna poslanica Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Ovaj član zakona se odnosi na javne radove. Predlagač briše stav 2. člana 58. kojim je predviđeno da poslodavac koji sprovodi javne radove zaključuje sa nezaposlenim ugovor o radu na određeno vreme. Predlagač u svom obrazloženju navodi da je razlog za brisanje ove odredbe u stvari proširivanje mogućnosti poslodavca da sa nezaposlenim zaključi i druge ugovore o radnom angažovanju različite od ugovora o radu. Smatramo da predlagač nije svoju nameru ostvario ovakvim rešenjem već je samo predvideo u stvari da poslodavac ne mora, a onda verovatno neće zaključiti ugovor o radu sa nezaposlenim. Smatram da je postojeće rešenje prihvatljivije i da ga treba zadržati, te predlažemo brisanje člana 6. Međutim, dobili smo odgovor Vlade u kome ona kaže, iznosi svoje razloge zbog kojih nije prihvatila ovaj amandman i sa suštinski identičnim obrazloženjem koje je navela u obrazloženju Predloga zakona, dakle, pod navodnom brigom, za pravni status i položaj nezaposlenih koji su angažovani u javnim radovima. Ukoliko je to zaista bila intencija predlagača zašto onda u Predlogu zakona nisu navedeni barem neki od oblika radnog pravnog angažovanja nezaposlenih lica kao što su ugovor o povremenim poslovima, ugovor o delu i slično. Forme koje poznaje radno zakonodavstvo itd. zapravo se ovde radi o tome da u primeni zakona poslodavac neće zaključiti nikakav ugovor sa nezaposlenim licem. Tumačeći rešenje predlagača u sopstvenu koristprilično čini mi se neozbiljno obrazloženje resornog ministra. Zahvaljujem.
Reč ima ovlašćeni predstavnik SNS, dr Vesna Rakonjac.
Ovaj amandman koji glasi „briše se“ potpuno je neprihvatljiv, a ja vam dugujem obaveštenje da smo prihvatili amandman Odbora na član 6. koji u članu 58. stav 2. menja se i glasi – poslodavac koji sprovodi javne radove zaključuje sa nezaposlenim ugovor o radnom angažovanju. Tu spadaju i ugovori o privremenim i povremenim poslovima, a u skladu sa propisima o radu i javnom konkursu. Prema tome, mislim da je ovo svrsishodnije rešenje. Znači, amandman Odbora je prihvaćen, a „briše se“ ipak ne znači ništa. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovani narodni poslanici, želim i ja da kažem nekoliko reči o amandmanu na član 6. predloženog zakona, a imajući u vidu da sam i ja bio jedan od inicijatora za preciznije regulisanje tih odredbi. Prvo da podsetim o čemu se radi. Jedna od možda najvažnijih mera aktivne politike zapošljavanja usmerene ka unapređenju zaposlenosti jesu javni radovi. Ja sam u načelnoj raspravi insistirao na tome da se to još više podstiče i još više da šansi da se što veći obuhvat lica obuhvati tom merom aktivne politike zapošljavanja, odnosno u javnim radovima. U sada važećem zakonu član 58, odnosno ovaj koji se menja bilo je da javne radove sprovodi poslodavac, izvođač javnih radova koga određuje Nacionalna služba na osnovu javnog konkursa. To se ne menja, to ostaje. I bila je jedna odredba stav 2. poslodavac koji sprovodi javne radove zaključuje sa nezaposlenim ugovor o radu na određeno vreme, taj odredba, taj stav Vlada je predložila da se briše. Imajući u vidu da je želela, kako smo videli iz obrazloženja, da omogući i druge vrste angažovanja radnog nezaposlenog a ne samo kroz ugovor o radu, svi znamo ugovor o radu ima dve kategorije ili na neodređeno ili određeno vreme. To je ugovor o radu. Želela da je omogući veći obuhvat. Zajedno smo se složili u načelnoj raspravi i ministar zajedno sa nama, čak mislim da je tu postojala relativno sloga između pozicije i opozicije da treba upravo to staviti u tu odredbu zakona, dakle i sve druge oblike radnog angažovanja, naravno u skladu sa propisima iz radnih odnosa. Zato smatram da imajući u vidu, ima tri amandmana na član 6, jedan je „briše se“, drugi je koji ponavlja da treba da bude ugovor o radu što opet ne rešava pitanje i treći mislim da je u stvari rešenje koje je predložio Odbor za rad i socijalna pitanja, a to je da poslodavac koji sprovodi javne radove zaključuje sa nezaposlenim ugovor o radnom angažovanju u skladu sa propisima o radu i javnim konkursom. Ja mislim da to rešava problem i to omogućava da bude preciznije regulisano, omogućava veći obuhvat nezaposlenih lica, ali i obezbeđuje pravnu sigurnost. Prema tome, i naravno biće podsticajno za tu oblast, oblast javnih radova. Iz tih razloga mi smatramo, podržaćemo amandman odbora bez obzira što će on kasnije naići, ali govori o istom članu amandman na član 6. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Reč ima magistar Mirjana Đoković. Izvolite.
Evo ja ću se potpuno pridružiti i razmišljanjima predlagača Odbora za rad i socijalnu politiku i zapošljavanje kao i prethodnom kolegi koji je imao svoje izjašnjavanje po pitanju amandmana, ali, ono što niko nije dotakao u obrazlaganju jeste činjenica da, a to će vam samo moći reći ljudi koji su konkretno uključeni kada treba da vrše selekciju ljudi koje uključuju u proces javnih radova, nezaposlenih lica, imate situaciju na terenu da ti ljudi koji vi radno angažujete u zavisnosti od vrste javnog rada, da je tu jako česta fluktuacija, pogotovo ko se radi o nisko kvalifikovanoj radnoj snazi. Ako imate npr. javni rad čišćenje neke reke, imate izuzetnu situaciju da ljudi na terenu izbegavaju ili pak pribegavaju nekim određenim bolestima, kako bi izvrdali određeni javni rad, pogotovo ukoliko se radi o niskoj kvalifikacionoj strukturi. Ako je npr. Gradska biblioteka raspisala javni rad i onda treba da angažuje pet profesora književnosti, verujte tu neće biti nikakve fluktuacije, ljudi poštuju taj posao i predano rade i znate i sami da je svaki javni rad oročen vremenom znači najduže traje šest meseci i odmah treba da vam bude jasno da u zavisnosti od vrste javnog rada zavisi i sam način potpisivanja ugovora sa određenim licima. Toliko.
Zahvaljujem. Na član 6. amandman je podneo Odbor za rad i socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenja siromaštva. Molim ministra da se izjasni po ovom amandmanu. Izvolite.
Prihvata se, svakako.
Pošto je ministar prihvatio amandman, u danu za glasanje ćemo se izjasniti o predloženom amandmanu. Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, magistar Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe Demokratske stranke. Amandman koji sam sa kolegama podnela na član 6. glasi – Poslodavac koji sprovodi javne radove, zaključuje sa nezaposlenim odgovarajući ugovor o radu u skladu sa propisima iz oblasti rada i javnim konkursom. Ovaj amandman više nema na šta da bude podnet, ali to su proceduralne stvari koje malo koga zanimaju sem nas koji čitamo i pratimo sve. Zašto? Zato što se amandman odnosi na stav člana 58. kojim je Vlada u osnovnom predlogu tražila da se potpuno izbriše svako pravo učesnika u javnim radovima da se zaključi ugovor o radu. To je ideja zakona. Naša je ideja bila amandman koji sam upravo pročitala. Ako amandman odbora dobije većinu, onda će Vlada umesto osnovne ideje imati stav koji glasi – Poslodavac koji sprovodi javne radove zaključuje sa nezaposlenim ugovor o radnom angažovanju u skladu sa propisima o radu i javnim konkursom. Amandman koji sam podnela sa kolegama i amandman odbora razlikuje se u redosledu reči i to je sve, ideja je ista. Ja pozdravljam odluku da odbor donese ovakav amandman. Ne pada mi na pamet dabilo kome objašnjavam da je trebalo prihvatiti jedan a ne drugi amandman, ali govorim o slabostima naših argumenata kada zaneseni željom da poništiš onog drugog kao živo biće, kao poslanika, dozvolimo sebi da se nalupetamo svega i svačega, smatrajući da ne važi ona stara latinska dascripsi manent fama volans – sve ostaje zabeleženo. Želja da se ova po nama pogrešna ideja Vlade, da oni koji budu na konkursu angažovani za javne radove, da nemaju praktično nikakva prava da potpišu ugovor o radu, je sasvim normalna. Sasvim je normalno da Vlada pokuša da se takvo pravo ukine u ovom zakonu, inače to nije jedina stvar. Obrazlaganje odluke iz ovog zakona, govorim o duhu odbrane rešenja iz predloga zakona je da zbog mogućnosti zloupotreba radnika koji su uzeli otpremnine da se zato uvodi zabrana da dobijaju novčanu nadoknadu za nezaposlene, osim u slučaju kada 12 meseci neprekidno ili 18 meseci sa prekidima imaju dokaze o uplati doprinosa. To je i videće se kao i kod mnogih drugih rešenja pokušaj da se spreči zloupotreba ukidanjem prava, pogotovo što se već u javnosti, debati čak i oko ovog zakona da li će biti ugovor, hoće li biti plaćeno, kako će biti tretirano, čuju različita tumačenja za recimo radnike koji dobiju otkaz, radnike koji rade povremene poslove, kako će se i dalje dovoljno jasna odredba da onaj koji je dobio otpremninu nema pravo 12 meseci na novčanu nadoknadu. Videćemo da li će biti različitih tumačenja u budućnosti. Zašto je važno da preciziramo da zaposleni koji, da poslodavac koji sprovodi javne radove mora da zaključi sa nezaposlenima, odgovarajući ugovor o radu u skladu sa propisima o radu javnim konkursom, zbog toga što to predstavlja primenu direktnu drugih prava koja se odnose na prava na rad i na nezaposlena lica. Argumentacija koju smo ovde razmenili da zavisi šta je predmet javnih radova, da od toga zavisi ugovor, teško može da ide u prilog prvobitnoj ideji Vlade da se ne zaključuje nikakav ugovor i da se ta odredba iz člana 58. u stavu 2. briše. Ne sumnjajući da ovde nije bilo zle namere Vlade, u smislu da ne plati uopšte ništa, dakle ja im nikada ili vrlo retko govorim o etici namera, osim u slučaju kada neko svoje namere samim tim što postoje kao dobre, predstavlja dobrim rezultatom, to je strašno, koješta i ogromna šteta. Ne sumnjam da je ovde, nije bilo namere nikakve loše da se bilo ko ko po javnom konkursu radi na javnim radovima, zakine za pravo, ali mislim da je dobro što su se u Odboru za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva usaglasili oko amandmana koji će očigledno dobiti i podršku većine, s obzirom da je podržan od strane predstavnika Vlade, Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Vrlo kratko. Jeste u pitanju redosled reči, ali redosled reči u potpunosti menja suštinu. Ugovor o radu može biti samo na određeno ili ne određeno vreme, a ugovor o radnom angažovanju može biti na određeno i na neodređeno i na privremene i povremene poslove. Dakle, potpuno različito. Jeste redosled reči, tačno, ali to su u pitanju dva potpuno različita pravna instituta koja reguliše Zakon o radu, potpuno različita. Nemojte da vas zavara što samo zvuči da je promenjen redosled reči, promenjena je suština. Namera zakonodavca je bila da omogući poslodavcu da u javnim radovima zahvati što širi spektar ljudi. Na ovaj način i uz učešće Odbora za rad mi smo došli do dobrog rešenja. Dakle, jeste razlika u rečima, u redosledu, ali na prvom mestu razlika je u suštini. Ovo su potpuno dva različita instituta. Pošto ste komentarisali, u suštini sačekaću sve vaše amandmane kako budu dolazili. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodna poslanica Gordana Čomić, po amandmanu.
Zahvaljujem. Koristim vreme ovlašćene predstavnice poslaničke grupe. Dakle, za nekoga ko podnosi predlog zakona i pri tome potpuno promeni koncept predloga zakona, pokazuje se neverovatno šarmantna arogancija u tumačenju šta je radno angažovanje, jer je ministar ušao u Skupštinu sa predlogom da ovaj član uopšte ne postoji. Sada gorljivo objašnjava razliku između amandmana koji je podnela grupa narodnih poslanika i koji je podneo Odbor. Ideja Skupštine je, ministre, ne vi lično, ne obraćam se vama lično, svaki ministar, ideja Skupštine je da ministar objašnjava poslanicima zašto je odustao od koncepta da potpuno briše bilo kakvu obavezu, a ne da komentariše amandmane narodnih poslanika, koliko god šarmantno to bilo. Kada govorimo o tome da radno angažovanje i ugovor o radu predstavlja razliku, ja sam i možete ili sećanjem na pažljivo slušanje onoga što govorim ili čitanjem stenograma, govorila da nemam nikakvu primedbu na to, naprotiv, što je Odbor doneo jednoglasno amandman i što ste ga vi prihvatili. Ali, razvojem debate imam ozbiljne primedbe za pokazivanje iskrenog neznanja o ulozi predlagača i o ulozi narodnih poslanika. To je zajednička šteta. Naš zajednički cilj je da iz ove naše rasprave svakome ko će možda biti prijavljen na konkursu za javne radove bude nesporno jasno kakva su njegova prava iz te situacije. Moja obaveza i pravo kao poslanika opozicije koji ne podržava Vladu je da vas pitam – kakav je to obrt u vašoj glavi i stavovima o zakonu da unesete u Skupštinu da se briše bilo kakvo ugovaranje između poslodavca javnih radova, pa onda da gorljivo branite potpuno drugačije rešenje? No, ja nisam zainteresovana za takav dijalog ni sa vama, ni sa bilo kim. Smatram ga neproduktivnim, jer smatram da je vaše pravo da promenite mišljenje, ali jesam zainteresovana za uspostavljanje kulture procedure kada su u pitanju prava i obaveze članova Vlade i narodnih poslanika. To sve negde piše, samo svi pročitamo i svima bude mnogo jednostavnije da razgovaraju. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik dr Vesna Rakonjac, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, predstavnici ministarstva, ja nemam ništa protiv da se pregleda stenogram sa današnje sednice. Mislim da ste i povredili Poslovnik, jer smo čuli reč „lupetanje“. Niko ovde ne lupeta. Mi vodimo jednu debatu, civilizovanu, a kada se ostane bez argumenata, onda se kažu i takve reči. Ne znam da li je pogrešno akcentovanje kada je bilo upućeno pitanje ministru – vas pitam ili vaspitam, se odnosi na vaspitanje ili na pitanje? Znam da su nas vaspitavali 12 godina i evo tu smo gde jesmo sa njihovim vaspitanjem, a na Vladi je da predlaže zakone. Na Skupštini je da amandmanima popravlja zakone, pa čak i one lošije amandmane popravi i da imamo dobar zakon. Nema preokreta u glavi. Imamo debatu, razgovor, dogovor, kako bismo najbolje postigli. Ništa nije nepromenljivo. Prema tome, promeniti nekada mišljenje u boljem pravcu je dobro, ali zle namere nisu dobre.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Ja ću se samo nadovezati na stav koji je izneo uvažen kolega Miša Petronijević, imajući u vidu da on u pravom smislu reči daje suštinu onoga što je predloženo amandmanom Odbora već na neki način definisano. Ako ćemo da govorimo vrlo precizno, pravnički, onda se ovde radi o radno-pravnom statusu, a pravni institut radno-pravnog statusa je malo širi pojam u smislu onoga što je i ministar rekao i da se radno-pravni status postiže kako ugovorom o radu na neodređeno ili određeno vreme, ali tako i ugovorom o povremenim i privremenim poslovima, koji je takođe rasprostranjen kao pravni osnov za određeni vid radnog angažovanja. Šta je suština? Suština je da se upravo na ovaj način proširuje krug onih čiji interes kako pravni, tako i materijalni treba da bude zadovoljen. To je i cilj koji je ovim amandmanom trebalo da se postigne i on se postiže. U tom pravcu poslanička grupa SPS pozdravlja uvažavanje predloga amandmana koji daje sada Odbor u odnosu na postojeći tekst zakona, jer se na taj način nesumnjivo kvalitet zakona podiže, odnosno ono što je cilj mi na ovaj način ostvarujemo. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Meni je žao što se nerazumevanje i neznanje o Zakonu o radu predstavlja kao arogancija vlasti. Izvinite, ja sam ovde čuo da je u pitanju samo zamena redosleda reči, ničeg drugog, a ovde sam vrlo jasno obrazložio kakvi su to pravni instituti. Namera zakonodavca je i bila da na što širu lepezu ugovora, na osnovu kojih možete da obavljate neke poslove kroz javne radove, da se to omogući. Ovo što smo prihvatili, nikakav obrt, to je samo pojašnjenje i, hajde da kažemo, da umirimo bojazan da poslodavci neće hteti da koriste neke druge mogućnosti koje imaju na osnovu Zakona o radu. Ne mislite valjda da ovo nismo prihvatili da bi neko mogao da zaposli nekoga na javnim radovima bez Zakona o radu? Nego, po kom zakonu, zar da radi na crno? To nije moguće. Ovo je samo pojašnjenje i hajde da tu bojazan, ovo je samo naša briga da ako smo primetili nešto što makar malo može da liči na mogućnost neke zloupotrebe, da to odmah rešavamo. Ugovori o radnom angažovanju su ugovori van radnog odnosa. To su, recimo, autorski ugovori, ugovor o delu, privremeni i povremeni poslovi. To je isto regulisano Zakonom o radu. Kojim drugim zakonom bi bilo regulisano? Ali, samo smo hteli da odgovorimo na bojazan, hajde da budemo još oprezniji nego što inače jesmo. Nije ovaj amandman sad uveo neke nove ugovore do kojih bi se i došlo tumačeći Zakon o radu. Ali, nemojmo sve da pravimo od toga … Vlada je prihvatila amandman Odbora u kome se nalaze i predstavnici opozicije i to se ovde prikazuje kao posledica neznanja, a čujemo da je ugovor o radu i ugovor o radnom angažovanju isto, samo različit raspored reči.
Zahvaljujem. Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem. Podneli smo amandman na član 7. Predloga zakona, kojim predlagač interveniše u članu 7. zakona i to tako što u stavu 1. vrši neke izmene i dodaje novi stav 2. Mi smo predložili da se član 7. briše i ovakav amandman nije naš stav da želimo da vršimo opstrukciju i da želimo samo da se predlog na neki način diskvalifikuje. Naprotiv, ovo smo predložili zato što smatramo da je rešenje iz sada važećeg zakona bolje od rešenja koje se predlaže ovim izmenama i dopunama. Naime, predlažemo brisanje ovog člana iz dva razloga. Prvim delom člana predlagač je ukinuo pravo na novčanu naknadu ne samo licima koja su ostvarila naknadu ili otpremninu u iznosu većem od zakonom određene otpremnine u procesu privatizacije, već svim licima koja budu proglašena tehnološkim viškom. Ovde posebno treba imati u vidu da su sadašnje okolnosti bitno drugačije u odnosu na okolnosti koje su postojale u momentu donošenja zakona koji se sada menja. Naime, u međuvremenu je izmenjen i Zakon o radu i tada je smanjen zakonom zagarantovan iznos otpremnine, a istovremeno su posebnim zakonima umanjene i zarade, što dodatno utiče na iznose otpremnine, jer je smanjena osnovica za obračun isti. Tako da, ukoliko bi se ovakvo rešenje predlagača prihvatilo, tehnički viškovi bi ostali bez prava na novčanu naknadu kada primili otpremnine koje su znatno manje, nego što bi bile, na primer, pre godinu dana, pre navedenih izmena. Drugi deo člana, koji predlagač nudi, predstavlja opterećivanje zakonskog teksta. Naime, predlagač u obrazloženju navodi da se ovo rešenje predviđa kako bi se sprečile zloupotrebe u vezi sa novčanim naknadama. Ukoliko zloupotrebe postoje, njihovo iskorenjavanje je stvar inspekcija ili pravosudnih organa, te nema potrebe dodatno opterećivati ovaj tekst zakona. Osim toga, nezavisno od cilja koji predlagač ima u vidu, ovakva formulacija predstavlja još dodatno ograničavanje i onako ograničenih prava nezaposlenih. Vlada nije prihvatila amandman, ističući u obrazloženju da predloženo zakonsko rešenje ima za svrhu sprečavanje zloupotrebe korišćenja prava. Mi nikako ne možemo prihvatiti ovakav stav resornog ministra iz razloga koje smo već naveli u obrazloženju amandmana i zato što je predlagač ukinuo pravo na novčanu naknadu, ne samo licima u procesu privatizacije, već svim licima koja budu bila proglašena tehnološkim viškom odlukom Vlade, a koje su ostvarila naknadu ili otpremninu u iznosu većem od zakonom određene otpremnine. Htela bih da podsetim da otpremnina ima za svrhu da omogući ljudima da se u momentu kada ostanu van radnog odnosa, odnosno kada im prestane radni odnos, da mogu da se snađu i da prežive jedan određeni period. Naknada koja se prima kada ostanu bez posla ima drugu svrhu da mu u određenom periodu omogući osnovnu egzistenciju, njemu i porodici, a od otpremnine često ljudi započinju neke nove poslove i privatne biznise i utroše sve na to. I dalje stoje svi razlozi koje sam navela u obrazloženju amandmana, pa predlažem da ga još jednom razmotrite. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević.
Poštovana predsednice, poštovani ministre sa saradnicima, narodni poslanici, opet ću kratko o ovom amandmanu, imajući u vidu da mi je to bio predmet rasprave u načelnoj raspravi. Mislim da je ovog puta Vlada u pravu sa onim što je želela i način na koji je regulisano. Evo, o čemu se radi? Radi se o pravu na novčanu naknadu u slučaju prestanka radnog odnosa, članom 67, odnosno ovde se menja članom 7. jedan deo, a jedan deo se dopunjava. Mislim da smo prošli put razjasnili ko nema pravo na novčanu naknadu. To je odredba koja i u sada važećem zakonu stoji. Drugo, to se ne menja. Dakle, ne ograničava se pravo na novčanu naknadu. Šta je još karakteristično za ovaj važeći Zakon o zapošljavanju? Pored toga što nema pravo na naknadu onaj ko je dobio otpremninu veću od predviđene Zakonom o radu, onaj ko je svojevoljno napustio radno mesto, što nije sporno. Treba još imati u vidu i član 66. važećeg Zakona o zapošljavanju, a on govori da pravo na novčanu naknadu se stiče posle 12 meseci neprekidnog rada i 18 meseci sa prekidima. Dakle, treba voditi računa i o jednom i o drugom članu. Ako već neko nema prava na novčanu naknadu, onda se mora primeniti na njega član 66, kao što se primenjuje i na sve druge da mora da ima 12 meseci i 18 meseci sa prekidima. Pošto se u praksi pojavljivalo da se to na jedan način, volšeban, zasnivao radni odnos na nekoliko dana, a samo sa ciljem da bi se ostvarilo pravo na novčanu naknadu, ne bi bilo pošteno prema onima koji imaju potpuno legalno pravo na novčanu naknadu. Vlada je ovde želela, mislim da je u pravu, to da spreči i da kaže – stiče pravo na novčanu pomoć koju nema sada, kada napuni 12 meseci neprekidnog ili 18 meseci sa prekidima, kao i za sve druge što važi. Zato mislim da jeste ovde cilj da se ovom dopunom onemogući, spreči. Ovde se u stvari sprečava zloupotreba tog prava i iz tog razloga mislim da je Vlada potpuno u pravu što nije prihvatila predloženi amandman. Hvala.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Ako usled tehnoloških, ekonomskih ili organizacionih promena prestane potreba za obavljanje određenog posla ili dođe do smanjenja obima posla, u skladu sa zakonom, osim lica koja su se u skladu sa odlukom Vlade o utvrđivanju programa rešavanja viškova zaposlenih u procesu racionalizacije, restrukturiranja i pripreme za privatizaciju svojevoljno opredelila za novčanu nadoknadu ili posebnu novčanu nadoknadu u većem iznosu od visine otpremnine utvrđene Zakonom o radu. Zakon iz 2009. godine. Ništa se nije promenilo. Samo smo dodali preciznu odredbu – 12 meseci. Ništa više. Dakle, vrlo precizno po zakonu, koji se očigledno nije čitao u ovoj Skupštini, a glasalo se za njega, bilo je predviđeno da lica koja dobiju otpremninu veću nego što je predviđeno Zakonom o radu, 2009. godina, ne mogu da ostvare pravo na naknadu za slučaj nezaposlenosti čim su to uradili. Ništa nismo promenili. Samo smo precizirali – 12 meseci, jer smo videli u praksi da imamo ljude koji dobiju otpremninu, rade između dva – šest dana, raskine ugovor, svojevoljno raskine ugovor, bez obzira što je on kriv za raskid ugovora, on dolazi na Nacionalnu službu i kaže – molim vas, isplaćujte mi 12 meseci platu. Lepo je raspolagati državnim milijardama. Što da ne? Predvideli smo 16 milijardi za otpremnine, hajde još 16 milijardi za Nacionalnu službu za zapošljavanje. Može, super zvuči, bićemo popularni, svi će biti zadovoljni, ali to nije moguće, to jednostavno nije moguće. Nijedno pravo nije ukinuto. Ovo me jako podseća na debatu o Zakonu o radu, gde su ovde neki plašili ljude da će početi masovna otpuštanja čim donesemo Zakon o radu. Tako i ovo, ni jedno pravo nije uskraćeno. Onaj ko je dobio otpremninu veću od Zakona o radu, ne može da dođe u Nacionalnu službu, a da pre toga ne radi 12 meseci. Šta je sporno?
Poštovani poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova zbog potrebe da donesemo akta iz dnevnog reda ove sednice. Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Ovaj se član odnosi na određivanje osnovice za utvrđivanje visine novčane naknade. Amandmanom smo predložili da se za period za obračun osnovice računa prosečna zarada u poslednjih šest meseci, jer smatramo da je period od 12 meseci suviše dug. Dalje, amandmanom predlažemo izmenu u pogledu određivanja osnovice za visinu novčane naknade kada je u pitanju nezaposleni za koga poslodavac nije obračunavao doprinose, niti je podnosio poresku prijavu. Naime, smatramo da rešenjem koje je ponudio predlagač da je nezaposleni dvostruko oštećen. Prvo od strane poslodavca a potom i od države, a naravno, ne svojom krivicom. Poslodavac koji nije obračunao, a time nije ni uplatio doprinose i dalje ima dug po tom osnovu prema državi, a država će ovaj prihod svakako u nekom trenutku i prihodovati, odnosno ostvariti. Nema razloga da zbog toga što nesavesni poslodavac ne izmiruje obaveze, nezaposleni trpi posledice. Tako je moguće npr. da je neko primao platu u iznosu od 60.000 dinara, da nije znao da poslodavac ne izmiruje obaveze, da je ostao bez posla i da sada ne može da ostvari adekvatnu naknadu već će primati najminimalniji iznos, a da je objektivno osnovica znatno veća. Vlada se u obrazloženju za odbijanje amandmana poziva na to da ona zapravo štiti prava nezaposlenih od nesavesnih poslodavaca, navodeći da postoje pravne praznine zbog kojih je Nacionalna služba za zapošljavanje dobijala sudske sporove protiv nezaposlenih lica, te da se ova situacija sada jasno normira Predlogom zakona. Naravno, u obrazloženju se Vlada ne upušta u konkretnu ocenu naših amandmanskih rešenja, tako da ću ponoviti još jednom – mislim da je predlagač napravio izvestan pomak, međutim, on će svojim rešenjem teško da ošteti određene kategorije zaposlenih. Mislim da je sporna dužina perioda na osnovu kojeg se izračunava prosečna zarada, sa postojećih šest, produžava se na 12 meseci. I konačno, mislim da je najveći problem u ovom zadnjem delu našeg amandmana, da je ozbiljan problem to što se uzima kao osnovica obračuna, kada nezaposlenom licu poslodavac nije isplaćivao zaradu i plaćao doprinose i poreze. Mislim da predlagač u ovoj situaciji predviđa da će se novčana naknada isplaćivati u najnižem iznosu. Dakle, kao osnovicu uzima minimalnu zaradu a ne ono što je bila realna zarada nezaposlenog lica. Nezaposleni je, ponavljam, dvostruko oštećen. Prvo od strane poslodavca, a potom i od strane države, a bez svoje krivice. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Vulin.
Samo kratko. Dakle, mi ovim jesmo regulisali pravnu prazninu i jesmo zaštitili radnika. Do sada ako ništa nije uplaćeno, ako se radniku ništa ne uplaćuje, nije bilo predviđeno šta će on dobiti. Mogao je da ne dobije ništa. Ništa nije uplaćeno i gotovo. Sada smo predvideli da će dobijati bar minimalac. Izvinite, za nas je merodavno ono što je uplaćeno. Vi i ja možemo da sklopimo ugovor, u kome ja vama isplaćujem 500.000 dinara, to je vaš ugovor samnom, a ja vam nisam uplatio ni jedan jedini doprinos i vi ćete doći pred Nacionalnu službu i reći, ali meni ovde piše 500.000 dinara i sada ja treba da platim to što ste vi tamo dogovorili, a nije ništa uplaćeno državi. Nije moguće. Opet kažem, zgodno je, dobro zvuči, ali ne može država da preuzme na sebe odgovornost za čitav proces, za sve što se dešava u radu i sve što se dešava u radnim odnosima. To jednostavno nije moguće. Na ovaj način, bar smo regulisali jednu pravnu prazninu i zaštitili radnika. Imate vi i druge načine da saznate da li vam se nešto uplaćuje ili ne uplaćuje. Možete da proverite. Na primer, centralni registar, pa možete preko PIO da proverite. Dakle, ima načina da proverite da li se vama našto uplaćuje. Nije to samo odgovornost države, nego je odgovornost i radnika da proveri da li mu se nešto uplaćuje. Hvala.
Hvala. Na član 9. amandman je podno Odbor za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva. Ministre, da li prihvatate amandman?
Amandman se prihvata. Hvala.
Zahvaljujem. Time amandman postaje sastavni deo Predloga zakona, kao i amandman Odbora na član 6. Predloga zakona. Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem, gospođo predsednice i predsedavajuća sada, nismo stigli da se upoznamo sa amandmanom Odbora, ali ja ću da obrazložim amandman koji smo mi podneli. Naime, podneli smo amandman na član 9. Predloga, kojim predlagač interveniše na član 70. tako da predviđa da se posle stava 2. doda stav 3. i onda citira ceo stav 3. Mi smo, našim amandmanom predložili samo da se preformuliše stav 2, tako da glasi – novčana naknada iz stava 1. ovog člana ne može biti viša od 160% ni niža od 80% minimalne zarade, a koja se određuje na osnovu minimalne cene rade, utvrđene u skladu sa propisima o radu, za mesec u kojem se vrši isplata na osnovu broja radnih časova, za mesec za koji se vrši isplata novčane naknade. Amandmanom je predviđeno rešenje koje je metodološki i pravno-tehnički ispravnije od rešenja predlagača datog u Predlogu zakona, budući da se izbegava regulisanje istog pitanja u dva različita stava Mi smo to objedinili u jedan stav, preformulacijom stava 2. Vlada je odbila amandman navodeći već ustaljenu praksu da je predloženo rešenje koje je predlagač predložio celishodnije i ništa više. Mi smo amandmanom ponudili jedno rešenje, normativno i jezički ispravnije, pravnički pismenije i prihvatanjem amandmana jedno isto pitanje ne bi se regulisalo u dva različita stava, a na taj način izbegli bi se problemi u tumačenju i primeni zakona u praksi, ali očigledno da Ministarstvo i predlagač nisu imali volje da prihvate ovu jezičku i pravnu preformulaciju, ali upoznaćemo se sa amandmanom koji je Odbor podneo, pa ćemo videti da li ćemo ga podržati.
Reč ima ministar Vulin.
Upravo, da bismo izbegli bilo kakva pogrešna tumačenja i bilo kakve mogućnosti da neki organ ne razume o čemu se govori, zato smo ovako vrlo pojasnili, upravo ovaj član i prihvatili, između ostalog, i amandman. Zbog, mogu da kažem, jezičkog nesnalaženja zakonodavca iz 2009. godine, mi smo samo u protekle dve godine izgubili 271 milion dinara. To je otišlo zato što nismo imali ovu odrednicu. Nismo imali novčanu nadoknadu. E, zbog te reči – novčana nadoknada, zbog dve reči – novčana nadoknada, i zbog toga što nismo regulisali kako se računaju sati, nego da su svi meseci isti, kao što nisu isti, dakle mi smo zbog toga izgubili samo u protekle dve godine 271 milion dinara. Da znate kako se to radi, javio vam se advokat i kaže, dođe do spiskova, način na koji dolazi do spiskova je takođe vrlo problematičan. Mi smo podneli krivične prijave za ljude za koje smatramo da su te spiskove neovlašteno iznosili i distribuirali, onda dođe advokat i kaže, nađe vas na spisku, pozove vas i kaže da li vi znate da vi imate pravo takvo i takvo, vi kažete – pa ne znam, on kaže – nemate nikakvih troškova, dopustite mi da vas zastupam, inače vrednost sporova između 100 dinara, 1000 dinara, kako kad, ali kada tužite državu za više hiljada takvih sporova, i kada to uradite, što bi rekli, zakon velikih brojeva, onda dođete do toga da se korisnicima, uslovno rečeno, oštećeni zbog ove nepravilnosti, isplati oko 101 milion dinara, ali se za sudske troškove i advokate odvoji 170 miliona dinara. Da se to ne bi desilo više nikada, mi smo doneli ove izmene i precizirali na ovaj način da se to više nikad neće ponoviti. Hvala.
Hvala. Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Ovaj član se odnosi na novčane naknade koje se isplaćuju nezaposlenima. Predlagač je ovde predvideo ispunjenost uslova za ostvarivanje prava na penziju po osnovu staža osiguranja koje nezaposleni dokazuje pojedinačnim aktom organizacije nadležne za penziono i invalidsko osiguranje. Znači, omogućava se, već u postojećem zakonu, naknada nezaposlenom u trajanju od 24 meseca, ukoliko nezaposleni do ispunjavanja prvog uslova za ostvarivanje prava na penziju u skladu sa propisima o penzijskom i invalidskom osiguranju nedostaje do dve godine. Pročitala sam formulaciju koju je dao predlagač. Mi smo probali da ovima amandmanom, između ostalog, predvidimo pravo da onaj ko vrši, mi u stvari vršimo dopunu rešenja predlagača tako što predviđamo kako se dokazuje ispunjenost uslova u pogledu godina starosti, te smatramo da je osnovno da onaj ko ima pravo da koristi ovu naknadu treba sa sobom da ponese, odnosno da ima ličnu ispravu, odnosno izvod iz matične knjige rođenih. Dobijamo odgovor, to ne stoji u ovom članu zakona, dobijamo odgovor od Vlade i ne bih da čitam ceo odgovor, u zadnjoj rečenici se kaže – nezaposleni uz zahtev za ostvarivanje prava na novčanu naknadu pored druge dokumentacije svakako podnosi na uvid i ličnu ispravu u skladu sa zakonom. Mislim da nije bilo suvišno usvojiti ovaj naš predlog, odnosno ovaj naš amandman, ali obzirom da je predlagač odlučio da ga odbije, ja nemam šta da dodam.Zahvaljujem.
Hvala. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Goran Ćirić, Jovan Marković, Ivana Jovanović, Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Reč ima Dejan Nikolić.
Poštovana predsednice, dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre, član 75., koji ste vi promenili vašim predlogom, definiše pod kojim uslovima se obustavlja isplata novčane naknade. U članu vrlo precizno stoji da se ona obustavlja usled trajanja ugovora o obavljanju privremenih i povremenih poslova. To je član koji je već definisan zakonom koji je na snazi, zatim, ona se obustavlja za vreme odsluženja ili dosluženja vojnog roka i to je dobra definicija, boravka u inostranstvu kada lice boravi radi obavljanja određenog posla ili kada je upućen na rad, dakle, i to je dobra definicija. Ono što vi menjate je da u stavu 3. pored izdržavanja kazne zatvora, vi obustavljate isplatu novčane nadoknade licima koja su upućena ili su na izdržavanju odnosno, tačna definicija je da se dodaju reči – trajanja pritvora. Dakle, obustavljate isplatu naknade licima kojima traje pritvor. Konsultovali smo advokate, pravnike. Oni smatraju i mi smo to podržali, da ovakva definicija nije korektna iz ugla pretpostavke nevinosti i da je svako lice nevino dok se ne dokaže suprotno. To je član 3. ZKP-a, odnosno Zakona o krivičnom postupku. Takođe mislimo, odnosno definisano je da Zakon o radu ne poznaje, ne postoji pritvor kao razlog za mirovanje prava i obaveza, te mislimo da brisanjem ovog amandmana ovaj član je bolji i mislim da usvajanjem ovog amandmana zakon samim tim postaje bolji. Naravno da postaje bolji i u smislu korektnijeg stanovišta sa ugla prezumpcije nevinosti. Hvala.
Na član 11. amandman su zajedno … Izvinjavam se ministre, izvolite.
Samo kratko. Pa i po postojećem zakonu, između ostalog imate, kažete izrečene mere bezbednosti. To bi npr. bilo ona nanogica, popularna, ili to bi bila obavezna mera lečenja od narkomanije, alkoholizma ili nečeg sličnog. U čemu je razlika? I jedno i drugo su mere, i za jedno i drugo vreme se ne isplaćuje odgovarajuća nadoknada zato što niste tu. Naravno, kada vam istekne pritvor ili istekne izrečena mera bezbednosti, vi posle toga nastavljate da primate svoje pravo, ne morate ponovo da ga dokazujete. Ali, kao što vidite i u prošlom zakonu je bilo - izrečene mere bezbednosti. Nema razlike između izrečenih mera bezbednosti i pritvora.
Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Podneli smo amandman na član 11. kojim predlagač interveniše na član 75. gde predviđa da u stavu 1. tačka 3. posle reči -zatvora se dodaju reči -trajanja pritvora. Mi smo predložili da se ovaj član 11. menja i da glasi -U članu 75. stav 1. posle tačke 3. dodaje se nova tačka 4. koja glasi – trajanje pritvora. Pritvor nije krivična sankcija koje su, krivične sankcije su inače propisane Krivičnim zakonikom, odnosno normama materijalno krivičnog prava. Pritvor je utvrđen procesnim zakonom i predstavlja jednu od mera za obezbeđenje prisustva okrivljenog i za nesmetano vođenje krivičnog postupka. Dakle, pritvor nije sankcija koja se sastoji u lišenju slobode i koja se izriče krivično odgovornom učiniocu krivičnog dela, već je mera koja se određuje prema licu prema kome se vodi postupak, a o čijoj će se odgovornosti tek odlučivati, te u tom smislu se ne može kao osnov za mirovanje prava po osnovu nezaposlenosti, smestiti među sankcije. Vlada je odbila ovaj amandman uz obrazloženje da se amandman ne prihvata iz razloga navedenih u obrazloženju datom za neprihvatanje amandmana pod rednim brojem 14. a tamo kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što je prilikom odlučivanja o obustavi isplate novčane naknade za vreme za koje miruju prava po osnovu nezaposlenosti, kao jedan od razloga za obustavu isplate novčane naknade potrebno predvideti i pritvor. Napominjemo da se obustava prava na novčanu nadoknadu ne vrši samo u slučaju krivičnih sankcija, već i u drugim opravdanim slučajevima, kao što su izrečene mere bezbednosti, vaspitne i zaštitne mere. Takođe, isplata novčane nadoknade se nastavlja po prestanku opravdanih razloga. Mi pitamo – zašto je onda predlagač odbio amandman a da u obrazloženju nije jasno objasnio zašto odbija amandman, već upućuje na obrazloženje dato uz neki drugi amandman koji nije iste sadržine i nema isto značenje? Naš amandman nije da se ovo rešenje briše, pritvor kao osnov, već da se predvidi kao posebna tačka jer ne može da bude na istom mestu sa krivičnim sankcijama. Zahvaljujem.
Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? Reč ima Ivan Jovanović.
Poštovana predsedavajuća, poštovani ministre, dame i gospodo narodni poslanici, odbijanjem ovog amandmana Vlada pokazuje kakav odnos ima prema građanima. Šta sam predložio? Pošto ste u ovom članu 80. definisali, to je nova odredba, da nezaposleni kome je izvršena isplata novčane nadoknade na koju nije imao pravo dužan je da vrati primljeni iznos nacionalnoj službi, ja sam dodao novi stav koji kaže – ako nacionalna služba greškom isplati manji iznos nezaposlenom da je dužna da mu isplati razliku sa zakonskom kamatom i onda se vlast, odnosno vi, gospodine ministre, pozivate na to da nezaposleni treba da iskoristi opšti upravni postupak. Zašto nacionalna služba ne iskoristi opšti upravni postupak nego to mora samo da radi građanin Republike Srbije koji je oštećen? Zašto ne može zakonskim predlogom da se definiše da je on oštećen i da nacionalna služba treba da mu isplati novčana sredstva koja je dužna i koja mu zakonski pripadaju? Zaista je objašnjenje nerazumljivo, ali imajući u vidu politiku Vlade gde svi treba da štede i građani i gde se štedi i na najslabijima, na ženama, na trudnicama, na porodiljama, na penzionerima, da niko osim vlasti ne može da ima nikakve privilegije, da samo vlast ne mora da štedi i naravno omiljeni strani investitori, onda je potpuno jasno zašto se na ovaj način definišu i zakonske odredbe koje više nego simbolično pokazuju vaš odnos prema svakom nezaposlenom građaninu u ovoj zemlji. Hvala.
Reč ima Milanka Jevtović Vukojičić.
Zahvaljujem. Naravno da ne postoji nikakav valjan razlog za prihvatanje ovog amandmana. Ono što želim da naglasim to je da predlagač ovog zakona, Vlada, odnosno nadležno ministarstvo i te kako vode računa da se budžetska sredstva na zakonit način koriste. Kako oni to vode računa? Tako što se članom 80a kaže – nezaposleno lice kome je izvršena isplata novčane naknade na koju nije imao pravo, dužan je da Nacionalnoj službi vrati primljene iznose. Zašto je predlagač ovog člana zakona, odnosno Vlada, odnosno nadležno ministarstvo u pravu? Zato što nezaposleno lice u postupku ostvarivanja prava na novčanu naknadu koju sprovodi Nacionalna služba za zapošljavanje u skladu sa Zakonom o opštem upravnom postupku dobija rešenje u kome stoji i pouka o pravnom leku, ali stoji i obaveza da lice kome se odobrava isplata novčane naknade dužan je da svaku promenu koja se tiče te isplate prijavi Nacionalnoj službi za zapošljavanje u roku od 15 dana. Znači, korisnik prava na novčanu naknadu, nezaposleno lice u slučaju da nije zadovoljan rešenjem Nacionalne službe za zapošljavanje ima pravo da uloži žalbu nadležnom ministarstvu. Ako ni po toj žalbi nije zadovoljan, ima pravo da pokrene upravni spor pred Upravnim sudom. Naravno da se ovde neće vršiti naplata potraživanja kod rešenja koja nisu pravosnažna. Upravo, Nacionalna služba za zapošljavanje na osnovu pravosnažnog i konačnog rešenja vrši naplatu potraživanja, znači da je nezaposleno lice iskoristilo sva pravna sredstva. Još jedno, nezaposleno lice koje je nezakonito primalo novčanu naknadu naravno da ima pravo i u postupku izvršenja tog rešenja da uloži prigovor. Prema tome, svakako da je predloženi član zakona i te kako adekvatan i i te kako u cilju zaštite zakonitosti, zakonitog poslovanja Nacionalne službe za zapošljavanje i zakonitog trošenja budžetskih sredstava, ali i zakonitog odnosa onih koji primaju novčanu naknadu da sve promene blagovremeno i na vreme prijave Nacionalnoj službi, pa tako neće ni doći u situaciju izvršenja. Hvala.
Direktno vama se niko nije obraćao. Imate pravo po amandmanu još jednom.
Nisam zaista razumeo šta je prethodni govornik želeo da kaže, govornica, izvinjavam se. Ako može da stoji da je nezaposleni dužan, ako, znači, nije imao pravo, a primao je naknadu on je svakako ušao u prekršaj i može da se pokrene tužba od strane Nacionalne službe. Zašto onda ne može i nezaposleni da se zaštiti kroz novu odredbu zakona u slučaju greške Nacionalne službe? Prosto pitam u čemu je razlika? Zašto ne postoji paralela u tom slučaju? Postoji mogućnost i Nacionalne službe da izvrši tužbu prema nezaposlenom koji je zloupotrebio svoje pravo. Zašto jedino građanin mora da piše žalbe i da se obraća sudskim instancama i odakle mu novac za to? Zašto to ne bi mogla da radi Nacionalna služba, ako nije postupio u skladu sa zakonom nezaposleni i zloupotrebio svoj položaj? Hvala.
Reč ima ministar Vulin.
Kao što je i do sada tužio Nacionalnu službu i dobio 270 miliona, isto tako može da je tuži i dalje. Kao što i Nacionalna služba može da pokrene tužbu. Uostalom, protiv rešenja Nacionalne službe pokreće se upravni postupak, dakle, moguće je nije sporno da nije moguće. Ali, recimo, Zakonom o radu je regulisana i odgovornost radnika, pa postoje i odgovarajuće sankcije za nesavestan rad, zloupotrebu položaja itd. Internim aktima Nacionalne službe takođe je predviđena odgovornost za radnika koji nesavesno da više ili manje. Dakle, i te kako postoje sankcije i ja ću lično insistirati, siguran sam da tu imam podršku i Nacionalne službe, na tome da se striktno vodi računa u ovakvim slučajevima čija je zapravo odgovornost, u kojoj meri je to odgovornost radnika NSZ, u kojoj meri su to neke druge odgovornosti.
Hvala. Na član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Goran Ćirić, Jovan Marković, Jovana Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović i Dragan Šutanovac. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Ovaj član se posebno bavi temom posebne evidencije koju vodi NSZ, tako da se onda tu navodi da se posebne evidencije vode o stranom licu i licu bez državljanstva, licu kome miruju prava na osnovu nezaposlenosti itd, s tim što predlagač predlaže da se evidencija vodi o licu privremeno sprečenom za rad saglasno drugim opravdanim razlozima u skladu sa opštim aktom NSZ. Mi smo predvideli izmenu ovog predloga, tako da smo umesto reči „saglasno drugim opravdanim razlozima u skladu sa opštim aktom Nacionalne službe“ zamenili rečima „u skladu sa propisima iz oblasti rada ili drugim propisima kojima se reguliše odsustvo sa rada“. Smatramo da se evidencija o licima privremeno sprečenim za rad može voditi samo u pogledu onih slučajeva, odnosno lica koja su sprečena za rad po nekom od osnova koji su utvrđeni ili Zakonom o radu ili nekim drugim propisom koji reguliše ovu materiju. Formulacija koju nudi predlagač zakona u stvari predviđa da se vodi evidencija o licima koja su privremeno sprečena za rad iz nekog od razloga koji utvrdi NSZ svojim aktom, što mislimo da je nedopustivo. U obrazloženju uz odbijanje našeg amandmana predlagač kaže – amandman se ne prihvata iz razloga što je potrebno omogućiti detaljnije uređenje načina vođenja posebne evidencije opštim aktom NSZ. U praksi se često javljaju drugi opravdani slučajevi kada su nezaposlena lica privremeno sprečena za rad, na primer briga o članu porodice, elementarne nepogode i drugo. Mislimo da je naša formulacija sa stanovišta tehnike pisanja propisa bolja od one koju nudi predlagač, a pojam koji smo mi predložili, znači „drugi propisi koji regulišu odsustvo sa rada“ može obuhvatiti i akte NSZ. Zahvaljujem.
Hvala. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O UPOTREBI ZNAKOVNOG JEZIKA Primili ste amandmane koji su na Predlog zakona podneli narodni poslanici. Primili se izveštaje Odbora za rad, socijalna pitanja, društvenu uključenost i smanjenje siromaštva i Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, kao i mišljenje Vlade i podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać.
Zahvaljujem gospođo predsednice. Podneli smo amandman na član 1. u smislu da se u članu 1. posle reči „način upotrebe usluge tumača za znakovni jezik“ dodaju reči „uspostavljanje registra tumača znakovnog jezika“. Inače, članom 1. je obuhvaćen predmet Zakona i piše šta se sve reguliše ovim Predlogom zakona, pa smo mi predvideli da se predvidi i uspostavljanje registra tumača znakovnog jezika. Smatramo da je neophodno ovim zakonom uspostaviti jedinstveni registar tumača znakovnog jezika, kako bi se pravo na upotrebu znakovnog jezika, kada se ono vrši preko tumača, ostvarilo na najbolji mogući način i od strane kvalifikovanih lica. Amandman se ne prihvata iz razloga što se članom 1. Predloga zakona na jasan i nedvosmislen način daje kratak sadržaj predmeta uređenja, kao i što se predloženim amandmanom uvodi registar tumača znakovnog jezika iako je članom 11. stavom 3. uređeno da Savez udruženja, koji se bavi zaštitom gluvih osoba sa invaliditetom, preko koga se i ostvaruje pravo na upotrebu usluge tumača znakovnog jezika, na svojoj internoj prezentaciji obezbeđuje dostupnost i stara se o ažurnosti podataka o tumačima za znakovni jezik i području na kome ti tumači pružaju uslugu, odnosno mogućnostima angažovanja tumača za znakovni jezik. U smislu navedenog nema potrebe za formiranje i posebnog registra koji bi praktično sadržavao iste podatke koji će se već nalaziti na internet prezentaciji Saveza gluvih i nagluvih Srbije. Dakle, dupliranje posla bez efekta. Mi se ne slažemo sa ovakvim odgovorom Vlade. Smatramo da je predmet zakona, kako ga je predlagač definisao, nepotpun i da je potrebno da se posebno navede da je predmet zakona i uspostavljanje registra tumača znakovnog jezika, naročito što smo kasnijim amandmanima predvideli da registar uspostavlja i vodi Ministarstvo, a ne Savez koji je udruženje građana. Budući da gluve osobe preko tumača koriste znakovni jezik kao svoj prirodni jezik, potrebno je da se posebno reguliše način vođenja ovog registra i druga pitanja u vezi sa tumačima znakovnog jezika. Pogotovo treba imati u vidu i uvodno izlaganje ministra u načelnoj raspravi, koji je naveo da je tumač znakovnog jezika ovim zakonom uveden kao profesija. Utoliko pre treba da se zakonski precizno reguliše evidencija tumača, pa u tom smislu treba da bude i proširen predmet ovog zakona, odnosno da se predvidi uvođenje registra. Dakle, predlažem da još jednom razmotrite ovaj amandman i da ga prihvatite. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Imate bazu podataka o tumačima i znakovni jezika vodi Savez gluvih i nagluvih Srbije. U sudu se vodi posebna evidencija za sve sudske tumače, pa isto tako i za tumačenje znakovnog jezika. Kada budemo usavršili proces izdavanja licenci obrazovanja sudskih tumača znakovnog jezika, to će voditi i obrazovanje. Na prvom mestu, Savez gluvih i nagluvih je reprezentativna, referentna organizacija koja te poslove radi dugi niz godina i radi ih odlično. Zaista nema razloga da se na bilo koji način nešto komplikuje. Stvari su vrlo jasne, sudski tumači vode sud, a bazu podataka vodi Savez, jer gluve i nagluve osobe će se za uslugu tumača i obraćati Savezu, pa je onda logično da i Savez bude taj koji raspolaže takvim podacima. Hvala.
Hvala. Na član 2. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, Janko Veselinović, Snežana Malović, Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospođo predsednice. Član 2, na koji smo mi uložili amandman, odnosi se na osnovna načela i mi smatramo da je definicija koja je data u predlogu nepotpuna, te smo predvideli da se na kraju rečenice briše tačka, a da se dodaju reči: „radi njihovog ravnopravnog uključivanja u životnu i radnu okolinu, kao i sve oblike društvenog života s jednakim pravima i uslovima, te s jednakim mogućnostima kakve imaju osobe bez oštećenog sluha“. Predlog zakona određuje načela zakona koja proizilaze prvenstveno iz Ustava, te smatramo da je neophodno preciznije odrediti i suštinski cilj zakona kroz formulaciju da se zakonom obezbeđuju uslovi za uključivanje gluvih osoba u radnu i životnu sredinu, te da se stvaraju uslovi jednakih mogućnosti za te osobe. Naš je amandman odbijen i Vlada u svom obrazloženju kaže da se amandman ne prihvata iz razloga što se članom 2. Predloga zakona upućuje na načela Ustava koja se odnose na uživanje ljudskih prava i zabranu diskriminacije, uz ukazivanje na odredbu člana 21. stav 4, kojom je utvrđeno da Republika Srbija može uvesti posebne mere, kakav je upravo ovaj propis, radi postizanja pune ravnopravnosti lica ili grupe lica koja su suštinski u nejednakom položaju sa ostalim građanima. Imajući u vidu da se radi o ustavnim načelima koja se neposredno primenjuju, nema potrebe da se mišljenja iz Ustava preuzimaju u zakon. Predlagač navodi da se ustavna načela neposredno primenjuju, te da iz tog razloga nema potrebe da se mišljenja, napominjem, mišljenja iz Ustava preuzimaju zakonom. Ako je to polazna osnova za odbijanje amandmana, onda ni predlagač ne bi trebalo da navodi ustavna načela u članu 2. Pored toga, napominjemo da se u Ustavu ne nalaze mišljenja, nego pravne norme najjače pravne snage. Amandmanom se tražilo proširenje načela upravo da bi se stavio akcenat na ravnopravno uključivanje gluvih osoba u radnu i životnu sredinu, jer bi to trebao da bude smisao ovog zakona. Ponavljam, smisao ovog zakona. Ovakvo proširivanje osnovnih načela zakona nije bez razloga, budući da bi kasnije, u primeni prilikom ciljnog tumačenja propisa, u slučaju nedoumica, znatno pomoglo u ostvarivanju prava gluvih osoba. Zahvaljujem.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman svakako ne treba prihvatiti upravo iz razloga što je u članu 2. Predloga zakona o upotrebi znakovnog jezika, u skladu sa metodologijom izrade zakonskih propisa, u članu koji se odnosi na načela upravo potencirano postizanje pune ravnopravnosti osoba sa invaliditetom sa ostalim građanima. Takođe, u članu 2. polazi se od osnovnih ustavnih načela, a naravno da se polazi i od Ustava kao najvišeg pravnog akta Republike Srbije i od načela koja se odnose na uživanje ljudskih prava i zabranu diskriminacije. Naravno, Republika Srbija, a u skladu sa Ustavom, ima pravo i uvođenja posebnih mera, i to kod onih građana ili grupe građana koji zbog pojedinih poteškoća ne mogu u punom obimu da postignu ravnopravnost sa ostalim građanima Srbije. Upravo ta posebna mera koja proizilazi iz Ustava, član 21. stav 4, je i donošenje ovog Predloga zakona o upotrebi znakovnog jezika.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Dušan Milisavljević. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, gosti iz Ministarstva, koleginice i kolege narodni poslanici, danas diskutujemo o jednom veoma važnom zakonu i današnji amandmani, kao i sam zakon, su dobri da pomognu našim građanima koji imaju problem sa sluhom. Ja mogu da kažem ka profesor otorinolaringologije da sam zadovoljan da imamo prilike da napravimo neki pomak i u ovoj oblasti. Iskoristiću priliku dok je ministar tu da možda zajedno sa Ministarstvom zdravlja razmišljamo o uvođenju skrining programa za registrovanje oštećenja sluha kod novorođene dece, jer je to nešto što bi nas dodatno uvrstilo u klub razvijenih i dobrih evropskih zemalja i pomoglo bi mnogim našim bebama, tj. našim mališanima da se od samog starta registruje oštećenje sluha, kako bi moglo da se krene sa programom ugradnje kohlearnih implanata koji se u Srbiji rade u kliničkim centrima u Novom Sadu, Beogradu i Nišu i uspešno se oštećenje sluha leči sa tim implantima. Tako da, ovo je svakako dobra prilika da pričamo o ovoj temi i dobri su i amandmani. Moja sugestija i prilika da u Narodnoj skupštini, kao otorinolaringolog, uputim jedan apel i jednu inicijativu, to je da Srbija iskoristi priliku da, vi zajedno sa ministrom Lončarom, pogledamo naše mogućnosti. Naši ORL centri su dobri, imamo dobre lekare, ali da se na ginekologiji gde se deca rađaju rade skrining programi, znači, da ako je rizična trudnoća. Mi smo u Nišu imali prilike da radimo jedan period, pa nam se taj aparat pokvario, da registrujemo decu koja na samom rođenju, znači par dana nakon rođenja, uradimo pregled sluha i ako ima oštećenja, mi imamo, znači Ministarstvo zdravlja ima program za ugradnju kohlearnih implantata, znači time se omogućuje normalan razvitak i sluha a nakon toga i govora. Moja inicijativa je da se razmisli o nekom periodu. To ne košta puno, a taj skrining bi se sprovodio u kliničkim centrima, ova četiri velika klinička centra, i imali bi mogućnosti da deci kod kojih se registruje oštećenje sluha da hirurškom intervencijom mu popravimo, da ne bi u godinama, kada ne mogu da razviju sluh onda ne mogu ni da govore i dodatno im se onemogućuje, praktično, razvitak u jednu normalnu osobu. Hvala vam puno. (Vesna Rakonjac, s mesta: Povreda Poslovnika.)
Hvala. Ima reč ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Svakako da bi trebalo da razmislimo o tome. Zaista nije moj resor ni oblast u koju se ja razumem, tako da ne mogu da dajem bilo kakve sudove, ali mogu da prenesem ministru Lončaru, pa da vidimo. U svakom slučaju, hvala na inicijativi. Što se tiče konkretnog amandmana, jasno je da je Ustav iznad svega, iznad zakona, i da je jasno da se njegova načela ne moraju svaki put prenositi. Nema veće pravne zaštite od Ustava, a ovaj zakon proizilazi iz Ustava. Samo izvinjenje. Da, zaista, ovo je neka štamparska greška. Čudi me da niko ni u zakonodavstvu to nije primetio. Nema potrebe da se mišljenje iz Ustava, mislim, glupost potpuna, dakle, brišemo to: „načela Ustava“, umesto reči: „mišljenje“. Ne znam kako se to potkralo. Izvinjavam se.
Po Poslovniku, Vesna Rakonjić, izvinjavam se. Prijavite se samo Vesna, izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, predstavnici Ministarstva, povređen je član 106. tačka 3. Prethodni govornik, ne mislim na ministra, nego na uvaženog kolegu, nije govorio o amandmanu, odnosno o temi. Ali, meni je jako drago što je govorio o tome o čemu je govorio. Maksimalno ga podržavam. I ja, kao neko ko je član Odbora za prava deteta i član Odbora za zdravlje i porodicu, mislim da treba maksimalno da se potrudimo i da napravimo taj skrining program, jer je veoma bitno rano otkrivanje oštećenja sluha kod dece i rana, praktično, edukacija i roditelja, preveniranje tih događaja, a kasnije i lečenje koje je mnogo efikasnije u ranijem periodu jer znamo da takva deca imaju poteškoća sa govorom. Pre svega, kada dete treba sa godinu, godinu i po već da ima jedan oformljen fond reči, a on ga nema i tek tad se uspostavlja dijagnoza oštećenja sluha, a tada može da bude veoma kasno i troškovi lečenja su veoma veliki. Mislim da je ovo odlična inicijativa i mislim da će sve poslaničke grupe da ovo podrže. Svakako, u danu za glasanje neću tražiti povredu Poslovnika.
Šta da vam kažem, Vesna? Pa i vi ste povredili Poslovnik, niste se držali ni dnevnog reda, odnosno Poslovnika. Ali, dobro, mislim, ne zameram toliko. (Vesna Rakonjac, s mesta: Ja sam obrazlagala.) Ne. Ako malo bolje pogledate, meni je bio jasan član 106, ne držanje dnevnog reda, ali više nije trebalo da se obrazlaže. Ali, okej, nije bitno. Samo vas pitam jeste li želeli da se izjasnite. Ne. Hvala. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać, izvolite. Imate od poslaničke grupe još 35 sekundi, pored dva minuta, to je jasno, po amandmanu.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Podneli smo amandman na član 3, koji inače propisuje definicije. Predložili smo da se u članu 3. stav 1. menja tako da glasi: „Gluva osoba, u smislu odredbi ovog zakona, je osoba bez sluha, osoba oštećenog sluha, kao i osoba sa komunikacijskim teškoćama kod koje je usled funkcionalnih oštećenja komunikacija govorom otežana ili ne postoji.“ Stav 2. da se menja se u glasi: „Znakovni jezik je jezik sporazumevanja gluvih osoba, odnosno prirodno sredstvo za sporazumevanje gluvih lica, vizuelno-jezički sistem s određenim postavljanjem, položajem, usmerenošću i pokretima ruku i prstiju te mimikom lica.“ U stavu 3. na kraju rečenice briše se tačka i dodaju se reči: „i upisano je u Registar tumača znakovnog jezika“. Amandmanom predlažemo preciznije određivanje pojma gluve osobe, bliže definišući da se pod gluvom osobom podrazumeva osoba bez sluha ili oštećenog sluha, ali i svaka druga osoba kod koje je komunikacija otežana ili ne postoji, te u tom smislu postoji osoba kojoj se priznaje pravo na korišćenje znakovnog jezika. Dakle, to može biti i osoba koja je nema, bez problema sa sluhom. Smatramo da određenje kakvo je dao predlagač nije prihvatljivo, budući da pojam gluve osobe određuje tako da je u pitanju osoba koja je zbog određenih prepreka ograničena u punom ili ravnopravnom učešću u društvenom životu. Dakle, prema predlagaču, osoba prvo mora biti ograničena u učešću da bi se mogla smatrati gluvom osobom koja može koristiti pravo iz ovog zakona. Smisao ovog zakona je upravo suprotan, da uopšte ne dođe u situaciju da zbog određenih smetnji bude ograničena u učešću u društvenom životu. Amandmanom se predlaže izmena stava 2. Definicija predložena amandmanom je adekvatnija, preciznija i jasnija, u smislu definisanja pojma u zakonima uopšte. Predlog zakona sadrži nedovoljno jasnu i nedovoljno razumljivu definiciju pojma znakovnog jezika.
Vreme.
Vlada je odbila amandmane, a mi i dalje ostajemo pri našim razlozima za amandmane.
Gospođo Čomić, imate svega minut vremena. (Gordana Čomić, s mesta: Vreme ovlašćenog predstavnika.) Vi ste ovlašćeni predstavnik? Nismo dobili ovde. Mislim, vi znate da ako nismo dobili pismeno da ste ovlašćeni predstavnik, kako da vam dam reč? Hajde, iskoristite dva minuta. Evo, ja na svoju odgovornost. Imate minut, daću vam još minut. Prokomentarišite ovaj amandman. Izvolite.
Zahvaljujem, ali ne hvala. Ja sam ta koja se drži procedure. Dakle, molim vas da proverite sa službom da li sam ovlašćena predstavnica poslaničke grupe ili ne i tek u tom slučaju, a onda ćete mi ovo oduzeti od vremena na koje imam pravo. Hvala vam.
Proverićemo pa ćemo naknadno da vam damo. Ima reč ministar Aleksandar Vulin.
Definicija o kojoj govorimo je najšira moguća i ona je doneta u saglasnosti sa Savezom gluvih i nagluvih. Mi smo želeli da pokrijemo što veći prostor. Zloupotrebe jesu moguće, ali moram priznati da ne mogu da zamislim nekoga ko bi tražio uslugu tumača, a da nema problem sa sluhom. To mi je stvarno teško da zamislim, ali dobro. Znate kako, da je sve u redu i da je položaj gluvih i nagluvih osoba dobar i da je sve u redu i da je sve kako treba, pa ne bi mi donosili ovaj zakon. Mi ovaj zakon donosimo zato što položaj gluvih i nagluvih nije dovoljno dobar i zato što nije precizirano na koji način društvo treba da im pomogne i na koji način društvo treba da im bude na usluzi. Zato smo i doneli ovaj zakon.
Hvala, ministre. Gospođo Čomić, hoćete li da iskoristite ovaj minut? Ne. Hvala. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Zahvaljujem. Amandman koji se odnosi na član 3, a koji se inače u Predlogu zakona odnosi na definicije gluvih osoba, znakovnog jezika i tumača za znakovni jezik, ne treba prihvatiti iz sledećeg razloga. Naime, definicija gluve osobe u članu 3. je prihvaćena na osnovu međunarodno prihvaćenog socijalnog modela gluve osobe. Akcenat u ovoj definiciji gluve osobe je na osobi, a ne na oštećenju, kako to predlagač amandmana ističe, na oštećenju, odnosno bez sluha. Znači, akcenat je na osobi koja usled informacionih, komunikacionih i drugihprepreka je ograničena u punom i ravnopravnom učešću u društvenom životu. Moram da naglasim da je kod ove definicije gluve osobe sem aktivnog učešća Saveza gluvih i nagluvih, a inače, gluvih i nagluvih ima oko 50.000 i lokalnih udruženja gluvih i nagluvih koje Savez okuplja, ima 44 koji su učestvovali u kreiranju ovog zakona, učestvovali su i fakulteti, između tih fakulteta jeste i fakultet za specijalnu edukaciju i rehabilitaciju koji na svom fakultetu školuje kadar koji se bavi obukom, u stvari stiče se akademsko zvanje i bavi se radom sa gluvim i nagluvim ljudima svih uzrasta. To su naravno surdolozi, akademsko zvanje koje se stiče na ovom fakultetu. Takođe želim da naglasim da je ovakva definicija i te kako značajna. Vrlo je važno jezik koji ćemo upotrebiti u ovom Predlogu zakona o upotrebi znakovnog jezika. Znači, jezik koji je u ovom slučaju pravnički treba da svede rizik marginalizacije ovih osoba, a osobe sa invaliditetom, to svi znamo da se nalaze u riziku marginalizacije, na najmanju moguću meru. Upravo predlagač zakona ovakvom definicijom gluve osobe to i čini. Što se samog znakovnog jezika tiče i njegovo određenje, odnosno njegova definicija je apsolutno u skladu sa onim što misli Savez udruženja gluvih i nagluvih i to jeste prirodni oblik komunikacije gluvih osoba. To jeste njihov maternji jezik ili onako kako gluve i nagluve osobe često govore, znakovni jezik jeste njihovo rezervno uvo. Što se tiče tumača za znakovni jezik, hoću da naglasim da ovim Predlogom zakona prvi put se uvodi zvanje tumača za znakovni jezik. Ono će biti uvedeno u nomenklaturu zanimanja i tumači za znakovni jezik, naravno, precizno i tačno se definišu u članu 11. stav 3. pomenutog zakona. Hvala.
Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Mi smo predložili izmenu naslova iznad člana 5. i do sada je naslov, znači, predlog je da naslov bude – učenje znakovnog jezika. Mi smo predložili da se naziv promeni i da stoji – učenje odraslih osoba znakovnom jeziku. Mi smo amandmanom preciznije uredili član 5. i on u stvari predstavlja razradu prethodnog člana i uređeno je samo u kontekstu odraslih osoba i obrazovanja odraslih. Smatramo da je potrebno da se napravi jasna razlika između situacija u kojoj se odrasle osobe uče znakovnom jeziku i situacija kada gluva deca u okviru obrazovnog sistema uče znakovnom jeziku i na taj način ostvaruju svoje pravo na učenje i korišćenje znakovnog jezika. Ovo je posebno značajno kada se ima u vidu da učenje odraslih znakovnom jeziku podrazumeva i učenje ne samo gluvih osoba već i osoba kojima je ovo znanje potrebno radi sporazumevanja sa gluvim osobama, npr. roditelji, rođaci gluvog deteta kao i osoba koja na ovaj način postaju tumači za znakovni jezik. Dakle, ovde se govori o učenju odraslih osoba, a da nigde u zakonu nije bliže uređeno pitanje učenja dece znakovnom jeziku. Amandmanom se postavlja kao imperativ, a ne kao mogućnost da program bude prilagođen potrebama i mogućnostima gluvih osoba bez obzira da li se jeziku uče gluve osobe ili one koje to nisu. Program po kome se uči znakovni jezik mora biti takav da oni koji usvajaju znanja, usvajaju ih na način koji će obezbediti komunikaciju sa gluvim osobama. Dakle, mora se u postavljanju programa poći od toga da su komunikacijske potrebe i komunikacijske mogućnosti gluvih osoba, jer su one uvek jedna od strana u komunikaciji.
Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, uvaženi ministre, predstavnici ministarstva, moram odmah da demantujem i da objasnim zašto je ovaj amandman neprihvatljiv. U članu 9. stav 2. kaže – obrazovno-vaspitni rad iz stava 1. ovog člana ostvaruje se na osnovu procene potrebe za pružanje dodatne obrazovne, zdravstvene i socijalne podrške interresorne komisije kroz program vaspitanja i obrazovanja dece. Zatim, odnosno školski program i individualni obrazovni program za učenje u skladu sa zakonom. Znači, sa Zakonom o obrazovanju gde imamo inkluzivno uključivanje dece u redovan školski sistem. Prema tome, to je objašnjeno u nekom drugom zakonu i nemamo potrebe sada da to ponavljamo i u ovom zakonu. Hvala.
Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić podneli su zajedno amandman kojim predlažu da se posle člana 5. doda naziv novog člana i novi član 5a. Reč ima narodni poslanik Biljana Hasanović Korać. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Kao što ste rekli mi smo predložili da se posle člana 5. doda naziv novog člana i novi član 5a koji glasi, naziv glasi – učenje gluve dece znakovnom jeziku. Zatim, ide tekst člana 5. a sve u skladu sa prethodnim amandmanom koji je objasnila koleginica. Član 5. glasi – učenje gluve dece znakovnom jeziku organizuje se i sprovodi u predškolskim ustanovama, odnosno osnovnim školama prema posebnom programu koji je prilagođen potrebama i mogućnostima gluve dece i koji treba prevashodno da obezbedi socijalni razvoj i osposobljavanje za dalje učenje i socijalizaciju. Program iz stava 1. ovog člana donosi ministar nadležan za poslove obrazovanja uz prethodnu saglasnost ministra nadležnog za poslove unapređenja položaja osoba sa invaliditetom. Amandmanom predlažemo uvođenje novog člana 5a koji predstavlja logičku celinu sa članovima 4. i 5. U članu 4. stav 3. utvrđeno je pravo gluvog deteta da uči i koristi znakovni jezik, međutim, ovo pravo nije dobilo svoju razradu na način na koje je pravo odraslih osoba na korišćenje znakovnog jezika obrađeno u Predlogu zakona. Ako je već utvrđeno pravo deteta da uči i koristi znakovni jezik potrebno je zakonom utvrditi da to pravo realizuje u vrtiću, u predškolskoj ustanovi ili osnovnoj školi. Na ovaj način se obezbeđuje višestruka korist, dete se uči znakovnom jeziku i osposobljava se za dalje usvajanje znanja, ali i za komunikaciju sa svojom sredinom čime se postiže njegova socijalizacija. Hvala.
Na član 6. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Reč ima narodni poslanik Branka Karavidić.
Zahvaljujem gospodine predsedavajući. Član 6. se odnosi na upotrebu usluge tumača za znakovni jezik. Amandmanom se u većoj meri, amandmanom koji smo mi predložili se u većoj meri garantuje pravo na potrebu znakovnog jezika preko tumača. Način na koji je predlagač formulisao stav 1. člana 6. u praksi bi doveo do toga da se gluva osoba onemogućava da na najbolji način ostvari svoja prava ili na zakonu zasnovane interese, budući da je predlagač predvideo da gluva osoba tek kad nije u mogućnosti da nekim drugim vidom komunikacija, recimo, čitanjem sa usana ili pisanjem ili na neki drugi način ostvari svoja prava da onda može da koristi usluge tumača. Dakle, prema rešenju predlagača tek ukoliko službenik u opštini, recimo, nije u stanju da razume gluvu osobu, ili gluva osoba službenika ili tek pošto se desi da su mislili da su se razumeli pa se uspostavi da nisu, na primer, gluva osoba je tražila izvod iz matične knjige rođenih svog deteta, a dobila je usled nerazumevanja svoj izvod iz matične knjige rođenih, onda bi gluva osoba mogla da traži tumača, jer je prethodno iscrpla sve vidove komunikacija. Očigledno bezuspešno i verovatno se nervirajući i gubeći vreme. Našim amandmanom se predviđa da gluva osoba uvek ima pravo na korišćenje usluga tumača, a da to pravo ne umanjuje njeno pravo da pokuša da se sporazume i drugim oblicima komunikacije, dakle, naš amandman predviđa rešenje prema kome je gluva osoba ta koja će izabrati vid komunikacije koji njoj najviše odgovara da bi ostvarila svoje pravo. Zahvaljujem.
Reč ima ministar Vulin. Izvolite.
Ni na ovaj način na sadašnjem zakonskim rešenjem koji smo predložili se ni na koji način ne ograničava pravo gluve, nagluve osobe da traže tumača, ali smo stavili i odredbu da to ipak ne bude prvo rešenje. Vidite, baš primer koji ste naveli je pismeno i pismeno se i traži. To je kao kad dobijete ugovor, recimo o radu, dobijete pismeno ugovor o radu, pročitate ga, ali naravno predvideli smo da ukoliko postoji potreba da se baš tada traži tumač da bi bilo objašnjeno, to su ipak važne norme u zaključivanju radnog odnosa ili prekida radnog odnosa. Ovo je samo jedna norma koja reguliše precizno kako se dolazi do toga. Ja opet polazim od osnovane pretpostavke da se ovo pravo neće zloupotrebljavati, gluve i nagluve osobe nisu sebični ljudi koji će pokušavati od tumača da naprave personalnog asistenta, to nije, ja sigurno to ne očekujem, već će koristiti umereno onda kada je potrebno. Postoje i druga sredstva na kojima ćemo mi raditi. Mi u Beogradu sada intenzivno radimo na uspostavljanju kol-centra pa će se putem smart telefona i tableta moći koristiti, imati neprekidnu vezu sa tumačima u kol-centru. Trudićemo se mi da koristimo tehnologije i druge stvari, a ovo o čemu smo ovde govorili jeste samo norma koja precizira da je potrebno iskoristiti i druga sredstva ukoliko ne postoje druge mogućnosti komunikacije, naravno da je tumač tu. Tako funkcionišemo već u 81 kancelariji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolte.
Naravno, amandman treba odbiti zato što član 6. precizno i jasno se odnosi i na socijalnu integraciju gluvih i nagluvih osoba, što svakako jeste jedan od ciljeva ovog predloga zakona, a šta to znači? To znači maksimalno korišćenje ličnih potencijala gluvih i nagluvih osoba i naravno uz pružanje adekvatne podrške, odnosno uz pružanje adekvatnih usluga podrške u onim situacijama kada one u skladu sa svojim potencijalima, znanjem i umećem nisu u stanju da neko pravo ili obavezu izvrše. Prema tome u cilju adekvatne socijalne integracije apsolutno je ispravno ovo što stoji u članu 6. da gluva osoba koja nije u mogućnosti da na osnovu drugog oblika komunikacije čitanjem sa usana, pisanjem ili na drugi način koristi usluge tumača kao vid podrške.
Na član 7. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović i Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na naziv iznad člana 8. i član 8. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 8. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 9. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 10. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić podneli su zajedno amandman kojim predlažu da se posle člana 10. doda nova glava III, novi naziv glave i novi član 11. do 14. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 13. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. de Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 14. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima Gordana Čomić. Izvolite.
Zahvaljujem. U tekstu predloga zakona u članu 14. govori se o tome da je udruženje, odnosno savez u obavezi da obezbedi upotrebu usluge tumača za znakovni jezik uvek kada je upitanju ostvarivanje prava gluve osobe na upotrebu usluge tumača za znakovni jezik i jezik od poslodavca ukoliko raspolaže sredstvima opredeljenim u skladu sa zakonom za te namene i u drugom stavu da sredstva za uslugu tumača za znakovni jezik iz stava 1. ovog člana ne obezbeđuje poslodavac. Naša namera je da bar menjamo drugi stav, da sredstva za uslugu tumača može obezbeđivati poslodavac koliko god to bila neka mera zbog toga što u oba ova stava mi praktično dajemo pravo a da se ni u jednom od njih ne vidi šta će biti izvor finansiranja tog prava. U raspravi u načelu imali smo informaciju i odgovor ministra da se radi o tri miliona evra na poziciji kojom Republika finansira i na nivou lokalne samouprave i na raznim nivoima vlasti, pa i tim pre mislim da bi trebalo da prihvatimo ovaj amandman zato da ostavimo slobodu za poslodavca kada je poslodavac na primer neko iz javnih poslova, da može obezbediti sredstva za tumačenje za znakovni jezik. Ako nema sredstava, grubo tumačeći, može da se desi da nema ni tumača. Ja to tako ni u jednom od ova dva stava ne čitam, zato sam i postavila pitanje preciziranja gde je novac za tumača i mislim da bi trebalo otvoriti mogućnost da to može da uradi i poslodavac. Upotreba znakovnog pisma i način finansijskog angažmana može da bude i predmet zajedničkog dogovora za budžet 2016. godine. Ako smo zapisali prava, ako ne donesemo podzakonski akt i ako ne donesemo pozicije novca za korišćenje tih prava, onda ćemo vrlo malo pomeriti na bolje kvalitet života gluvih, nagluvih i osoba sa oštećenim sluhom, što nikome nikako nije namera. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac. Izvolite.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, predstavnici ministarstva, poštovane kolege, mislim da je amandman potpuno ne prihvatljiv jer nešto što može, može a i ne mora, samo bi iziritirali na ovaj način poslodavce, a kao što znamo od Društva za osobe sa oštećenim sluhom, jer ja ne volim da kažem gluve osobe, to mi je malo rogobatno, imaju svoje načine finansiranja. Jedan od načina je finansiranje republičkim budžetom, drugi način finansiranja je lokalna samouprava, treći način finansiranja su donatorska sredstva, legati. Prema tome, ako su toliko humani poslodavci, pa izvolite, neka uplate ovim udruženjima i onda ćemo imati dovoljno sredstava i biće i sredstava i tumača. Na ovaj način samo možemo da jednostavno unesemo neku zabunu, jer znamo da se često dešava da se u našim zakonima ono što može tumači se sa mora i onda ulazimo u problem. Hvala.
Gospođo Čomić, imate 16 sekundi. Izvolite.
Zahvaljujem. Ne stoji argumentacija pošto u Predlogu zakona stoji da poslodavac ne obezbeđuje sredstva, tako da ove šarene priče o legatima i ostalo, dosta je neozbiljno na ovako ozbiljnoj temi.
Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac.
Ja svakako smatram da je ovo vrlo ozbiljna tema i nije šaljiva tema. Ovde se kaže da on ne obezbeđuje, ali mu niko ne zabranjuje da donira sredstva ako zna da upošljava osobu sa invaliditetom i da ta sredstva usmeri na pravi način. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milanka Jevtović Vukojičić. Izvolite.
Naravno da amandman ne treba prihvatiti iz prostog razloga što fokus člana 10. nije poslodavac. Fokus člana 10. jeste zaštita gluve osobe na taj način što gluva osoba ima pravo da koristi znakovni jezik u toku zapošljavanja i rada kod poslodavaca i dalje se navodi - prilikom obaljanja razgovora za posao, kod zaključivanja ugovora o radu ili otkazivanju ugovora o radu i u drugim situacijama kada se tiče procesa rada. Znači, to su sve situacije u kojima gluva osoba ima pravo da koristi znakovni jezik. Naravno, mi živimo u realnosti. Realnost je takva da osobe sa invaliditetom, još uvek postoje prepreke u njihovom zapošljavanju. Cilj ove Vlade da osobe sa invaliditetom i te kako brzo dolaze do poslodavca i brzo se zapošljavaju. Upravo iz tog razloga da bi osoba sa invaliditetom što pre došla do posla ovde je poslodavac oslobođen, odnosno poslodavac ne snosi tu obavezu angažovanja tumača za znakovni jezik, ali naravno, u zakonu je to određeno ko gluvoj osobi obezbeđuje tumača, a to je savez, odnosno udruženje.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin. Izvolite.
Samo kratko, jer kolege su već zaista dobro objasnile. Znate kako, mi možemo reći da je najbolja namera da to bude na svakom mestu, da to poslodavac obezbedi, ali šta ako se desi potpuno druga stvar? Šta ako se desi da će poslodavac zbog te obaveze reći – neću da zaposlim gluvu i nagluvu osobu jer je meni to dupli trošak, umesto jednog ja ću zaposliti dva, to mi se ne isplati? Nećemo to. Gluve i nagluve osobe su poznate kao dobri radnici, dobro se zapošljavaju i nema potrebe da im mi otežavamo ovom merama, umesto da im pomažemo ovom merom. Predviđeno je jasno u zakonu kada tumač mora da bude prisutan. To je kada se sklapa ugovor o radu ili se raskida ugovor o radu. Dakle, u najvažnijim trenucima tumač mora da bude tu, a za to služi savez, koji je važna organizacija i mi ga pomažemo baš zato što radi to što radi. I ovo o čemu već govorimo već funkcioniše u 81 lokalnoj samoupravi. Takođe, ovo je vrlo važno i govorim mojim prijateljima iz saveza, finansiranje je obezbeđeno i za narednu godinu i za sledeću godinu i kako se budžet bude donosio, tako će se sredstva u skladu sa potrebama i uvećavati tamo gde bude potrebno i koliko bude potrebno. Ali, ovaj nivo finansiranja je obezbeđen i predviđen u budžetu. Nemojte niko da vas plaši, molim vas. Država je tu baš da bi vam pomogla. Hvala.
Na član 15. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Slobodan Homen. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 16. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik prof. dr Janko Veselinović.
Mi smo u ovom članu 22. dali obavezu ministru nadležnom za poslove unapređenja i zaštite osoba sa invaliditetom da donese podzakonske akte. Smatramo da je ovo neophodno jer se ovoj Vladi, a ni ministru ne treba verovati. Ovo, draga gospodo koja sedite gore na galeriji, to što vam je rekao ministar shvatite zaista sa rezervom, jer on ne ispunjava obećanja. Njegove reči su demagogija i daleko su od istine. Zbog toga vas molim da shvatite da ne treba da verujete gospodinu Vulinu. Zbog toga smo mi tražili da se u roku od 60 dana donesu podzakonski akti, jer smatram u suprotnom da ovaj zakon neće biti realizovan, da će ministar izbeći, kao i do sada, da sprovede zakon i da će on biti na štetu zaposlenih, kao što je 150 zaposlenih invalida, majka, trudnica i samohranih majki otpušteno u NIS-u pre nekoliko dana. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković, povreda Poslovnika.
Hvala. Član 107, dostojanstvo. Najgrublje je prekršeno dostojanstvo malopre. Dozvolili ste da to prođe bez opomene kada je prethodni govornik ovde spominjao demagogiju. Kada pogledamo ko ovde ima pravo da spominje reč demagogija, da li isti oni čiji predsednik stranke, dok je bio predsednik Republike je govorio za svetsku ekonomsku krizu, da je to zapravo šansa za Srbiju, kako vrhunac demagogije. Sad takvi nama ovde spočitavaju da se bavimo demagogijom. Zaista mislim da ste trebali da ga upozorite, možda čak i opomenu da mu izreknete. Hvala.
Ja smatram da nije bilo povrede Poslovnika. Reč demagogija ne može da se smatra povredom dostojanstva Skupštine. To je njegovo pravo viđenja nečega. Da li se ja slažem ili vi sa tim što je on izrekao, to je drugo pitanje. Ja se ne slažem, ali to je njegovo pravo da tako vidi. Prema tome, mislim da nije došlo do povrede Poslovnika. Vaše je pravo da se izjasnimo. (Aleksandar Marković, s mesta: Ne.) Znači, nećemo se izjašnjavati. Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac.
Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, predstavnici Ministarstva, poštovane kolege, ja ću isključivo govoriti o amandmanu. Vremenski rok od 60 dana stupanja na snagu ovog zakona mislim da je prekratak rok da bi se podzakonska akta za jedan ovako važan i ozbiljan zakon donela. Potrebno je usaglasiti se i sa udruženjima i sa osobama kojima je potrebna adekvatna pomoć da bi ta podzakonska akta bila valjana. Zašto sada žuriti ako u prethodnih, da kažemo, 14 godina vladavine prethodnog režima nisu doneli ovakav zakon? Otkud sad briga za skraćenje roka za izdavanje podzakonskih akata? Kako su oni vodili brigu o osobama sa invaliditetom svedoči dvorac Heterlend u Novom Bečeju. Pozivam sve i na galeriji, a i sve poslanike da vide kako izgleda briga kada predstavnici bivšeg režima to rade. Hvala.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Baš sam se pitao kada će neko pokušati da pusti malo mržnje i malo politike u sve ovo. Bila je suviše stručna rasprava, pa neki nisu mogli da se umešaju u tu raspravu, pa ko vele – neka nas neko slika, možda je sad vreme za televiziju, gledaće neko. Ovo ministarstvo je zakon donelo, a vi ga 14 godina pogledali niste, a mi smo ga za godinu dana doneli i doneli smo Zakon o upotrebi psa vodiča, a nikom drugom nije palo na pamet da ga donese i donećemo zakon o udruženjima osoba sa invaliditetom, što vam na pamet nije palo da ga donesete. U godini kada smo štedeli na svemu nismo štedeli ni na jednom socijalnom davanju, ni na jednoj invalidnini, ni na jednom invalidskom udruženju, ni jedan jedini dinar. Mi brinemo. Ugovor po kome se otpuštaju ljudi iz preduzeća koje je nekada bilo u našem vlasništvu su doneli pre nas, prodali ga i stavili ga tamo gde je danas. Nismo to mi uradili. Dakle, nemojte prebacivati nama ono što ste uradili vi i vi, koji se zalažete za tržišnu ekonomiju, morate da znate da je tržište takvo kakvo jeste i da ne mogu ja da naredim privatnoj, a to je za mene privatna firma, šta će da radi ukoliko poštuje zakon, a da je bilo po starom Zakonu o radu, koji su doneli ljudi iz bivšeg režima pre nas, invalidi koji su, nažalost, otpušteni, pokušao sam to da zaustavim, nisam mogao, otišli bi bez otpremnine, a sada su bar otpremninu dobili. Nije mnogo, ali znači beskrajno više, nego što je bilo predviđeno ranijim zakonima. Koristim ovu priliku da se zahvalim svim poslanicima na jednoj konstruktivnoj, plodnoj, stručnoj raspravi i da se zahvalim i onima koji su pokazali da u stručnoj raspravi nemaju šta da traže. Hvala.
Gospodine Veselinoviću, po amandmanu želite? Molim vas da se držite dnevnog reda. Izvolite.
Naravno, kao i koleginica koja se javila malopre. Govorim o amandmanu, kao što je i koleginica govorila. Dakle, od 24 godine postsocijalističke vlasti, 24 godine kako postoji višepartijski sistem u Srbiji, DS je bila sedam godina na vlasti, a oni su bili 17 godina na vlasti…
Molim vas, gospodine Veselinoviću.
Dozvolite samo da kažem.
Saslušajte me. Ispoštujte moj zahtev da govorite o amandmanu.
Socijaldemokratska stranka i poslanici Socijaldemokratske stranke podržavaju sve norme ovog zakona koje mogu da idu u prilog ljudima na koji se odnose. Nije sporno da mi podržimo norme i da donesemo zakon. Sporno je što se mi plašimo da taj zakon neće biti primenjen, i to je ono što je karakteristično za ovu vladu – predlaže zakone koje posle ne realizuje. Nije tačno, ne istina je da NIS nije imao obavezu da plati otpremnine. Prema međudržavnom sporazumu, gospodine Vulin, nemojte da obmanjujete javnost, NIS je imao obavezu da isplati otpremnine, i to ne onolike kolike je isplatio, nego znatno veće.
Reč ima narodni poslanik Vesna Rakonjac, po amandmanu.
Zahvaljujem, predsedavajući. Mislim da je stvarno apsurdno da jednu ovakvu temu, uz prisustvo uvaženih gostiju, koristimo za politička prepucavanja i dobijanje političkih poena. Do ovog momenta nisam znala da pričamo o energetici i o NIS-u. Hvala.
Reč ima ministar Aleksandar Vulin.
Sada meni nije jasno da li se hvalite ili se žalite? Obično se žalite da su zakoni loši, a sada se žalite da se ne primenjuju. Mislim da su zakoni dobri i zakoni se primenjuju. Ovaj zakon je dobar i ovaj zakon će se primenjivati, a samo da vam pomognemo, samo malo u razumevanju materije o kojoj pokušavate da govorite, ovaj zakon već funkcioniše u 81 lokalnoj samoupravi, gde imamo usluge tumača. Sada samo želimo, pored brojnih drugih stvari, da omogućimo ostalim lokalnim samoupravama da se uključe u ono što znači pomoći našim sugrađanima, našem vrednom i važnom delu našeg društva – gluvim i nagluvim osobama.
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Poštovani narodni poslanici, s obzirom na to da je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 87. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine, određujem utorak, 28. april 2015. godine, sa početkom u 14.45 časova, kao Dan za glasanje o tačkama dnevnog reda Pete sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini. Hvala lepo.
Poštovani narodni poslanici, pre nego što pređemo na odlučivanje, potrebno je da utvrdimo kvorum. Molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 143 narodna poslanika odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da imamo uslove za odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o žičarama za transport lica u načelu. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 150, protiv – pet, uzdržanih – nema, nije glasalo sedam od ukupno prisutnih 162 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Pošto je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu, prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155od ukupno prisutnih 162 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 155od ukupno prisutnih 162 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana 12. i član 12. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić i Balša Božović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 20. i član 20. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 23. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 26. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 28. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 30. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov iznad člana i član 31. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 32. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana i član 40. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju i Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 50. i na član 50. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 59. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 60. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 63. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Predstavnik predlagača je prihvatio ovaj amandman u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 167, protiv – niko, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj amandman. Na član 66. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 66. dodaje novi član 66a podnela je grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o žičarama za transport lica, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 158, protiv – osam, uzdržanih – nema, nije glasao jedan od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o žičarama za transport lica. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ugovorima o prevozu u železničkom saobraćaju, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo osam od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Podsećam vas da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani na čl. 2, 3, 4, 7, 8, 22, 23, 34, 60, 70. koje su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević; na čl. 4, 5, 7, 9, 12, 51, 56, 60, 70, 91, 100. i 105. koje su zajedno podneli narodni poslanici Borislav Stefanović, Gordana Čomić, Dejan Nikolić, Balša Božović, Jovan Marković, Jovana Jovanović, Ivan Jovanović, mr Aleksandra Jerkov, Vesna Martinović, Dragan Šutanovac i Goran Ćirić; na čl. 8, 10. i 115. koje su zajedno podneli narodni poslanici Marko Đurišić, prof. dr Janko Veselinović, Snežana Malović, akademik Ninoslav Stojadinović, Biljana Hasanović Korać, Aleksandar Senić, Branka Karavidić, Goran Bogdanović, Slobodan Homen, Ivan Karić i dr Blagoje Bradić. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 5. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – dvoje, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 165 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 33. amandman, sa ispravkom, je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 38. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 72. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Zoran Živković i Vladimir Pavićević. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“ podnela je amandman, sa ispravkom, kojim predlaže da se posle člana 116. doda novi član 116a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Stavljam na glasanje Predlog zakona o ugovorima o prevozu u železničkom saobraćaju, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 155, protiv – jedan, uzdržan – jedan, nije glasalo 10 od ukupno prisutnih 167 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o ugovorima o prevozu u železničkom saobraćaju. Prelazimo na odlučivanje o predlozima zakona o potvrđivanju međunarodnih sporazuma. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE UJEDINjENIH ARAPSKIH EMIRATA Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o vazdušnom saobraćaju između Vlade Republike Srbije i Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 167 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 4. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA O VAZDUŠNOM SAOBRAĆAJU IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE NARODNE REPUBLIKE KINE Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma o vazdušnom saobraćaju između Vlade Republike Srbije i Vlade Narodne Republike Kine, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 165, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dva od ukupno prisutnih 167 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 5. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANjU SPORAZUMA IZMEĐU VLADE REPUBLIKE SRBIJE I VLADE REPUBLIKE MAKEDONIJE O UTVRĐIVANjU GRANIČNE PROCEDURE ZA ŽELEZNIČKI GRANIČNI PRELAZ PREŠEVO-TABANOVCE Stavljam na glasanje Predlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Makedonije o utvrđivanju granične procedure za železnički granični prelaz Preševo-Tabanovce, u celini Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 163, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo četiri od ukupno prisutnih 167 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, usvojila Predlog zakona. Prelazimo na 6. tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAPOŠLjAVANjU I OSIGURANjU ZA SLUČAJ NEZAPOSLENOSTI Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 157, protiv – osam, uzdržanih – nema, nije glasalo dva od ukupno prisutnih 167 narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština, većinom glasova svih narodnih poslanika, prihvatila Predlog zakona, u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela grupa od šest narodnih poslanika poslaničke grupe Liga socijaldemokrata Vojvodine. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 1. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju – Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 12. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Ivan Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 159, protiv – devet, uzdržanih – nema, nema onih koji nisu glasali, od ukupno prisutnih 168 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o zapošljavanju i osiguranju za slučaj nezaposlenosti. 7. tačka dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O UPOTREBI ZNAKOVNOG JEZIKA Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o upotrebi znakovnog jezika, u načelu. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo troje od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila Predlog zakona u načelu. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 1. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 2. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 5. i član 5. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“ podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 5. doda naziv novog člana i novi član 5a. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 6. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 157 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 7. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naziv iznad člana 8. i član 8. amandman je podneo narodni poslanik Slobodan Homen. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 9. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 163 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“ podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 10. doda nova glava III, novi naziv glave i novi članovi 11-14. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 14. amandman je podnela grupa od 11 narodnih poslanika Poslaničke grupe Demokratska stranka. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Slobodan Homen. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – četiri, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 162 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podnela grupa od 10 narodnih poslanika Poslaničke grupe „Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije“. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 159 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasao 161 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 160 od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 22. amandman je podnela grupa od deset narodnih poslanika poslaničke grupe Boris Tadić – Socijaldemokratska stranka, Zajedno za Srbiju, Zeleni Srbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo 158 od ukupno prisutnih 165 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima pristupamo glasanju o Predlogu zakona u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o upotrebi znakovnog jezika, u celini. Molim da se izjasnimo. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 164, protiv – niko, uzdržanih – nema, nije glasalo dvoje od ukupno prisutnih 166 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova usvojila Predlog zakona o upotrebi znakovnog jezika. Povodom ukazivanja narodnih poslanika na povrede Poslovnika Narodne skupštine, podsećam vas na odredbu člana 103. stav 6. Poslovnika, prema kojoj ako i posle objašnjenja predsednika Narodne skupštine, odnosno predsedavajućeg narodni poslanik smatra da je povreda učinjena može zahtevati da se Narodna skupština bez pretresa o tome izjasni u danu za glasanje. Prelazimo na odlučivanje. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 21. aprila 2015. godine u 10,55 časova ukazao je na povredu člana 103. stav 1. člana 157. stav 2. i član 27. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasalo 149 od ukupno prisutnih 167 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 21. aprila 2015. godine u 13,44 časova ukazao je na povredu člana 100. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – sedam, protiv – dva, uzdržanih – nema, nije glasao 141 od ukupno prisutnih 150 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 22. aprila 2015. godine u 11,55 časova ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Vladimir Pavićević, na sednici 22. aprila 2015. godine u 12,00 časova ukazao je na povredu člana 104. i 109. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nisu glasala 142 od ukupno prisutnih 149 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Marko Đurišić, na sednici 22. aprila 2015. godine u 13,20 časova ukazao je na povredu člana 104. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Narodni poslanik Biljana Hasanović Korać, na sednici 22. aprila 2015. godine u 13,30 časova ukazao je na povredu člana 107. i 108. Poslovnika Narodne skupštine. Molim da Narodna skupština odluči da li su povređeni navedeni članovi Poslovnika. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – šest, protiv – jedan, uzdržanih – nema, nije glasalo 140 od ukupno prisutnih 147 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština odlučila da nisu povređeni navedeni članovi Poslovnika. Pošto je Narodna skupština obavila razmatranje i odlučivanje o svim tačkama dnevnog reda ove sednice, saglasno članu 102. Poslovnika zaključujem Petu sednicu Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2015. godini.