Došli smo do kraja sa iznošenjem stajališta pa ćemo sada prijeći na dnevni red. Prije prve točke na temelju Članka 247. Poslovnika Hrvatskog sabora predložit ću ono što su nam predložili i Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe da provedemo objedinjenu raspravu o točkama 2. i 3. dnevnog reda i točkama 4. i 5. dnevnog reda koje su predviđene za danas. To su 2. i 3. točka Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama stečajnog zakona i Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača i točke 4. i 5. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru i Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima. Jeste li suglasni? Dobro, onda ćemo znači objedinjenu raspravu o dvije, 2. i 3. i 4. i 5. točci. Idemo na osmu raspravu poštovani kolega Stipo Mlinarić u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedavajući. U ime kluba Domovinskog pokreta progovorit ću o otjeranoj Hrvatskoj koja plaća dvostruki porez državi maćehi, a znamo da je to 400 000 ljudi koji su u zadnjih 10 godina iselili iz Hrvatske. Naime, nameće se pitanje otkud obraz ministru Mariću i premijeru Plenkoviću zaračunati razliku u poreznim davanjima što je vrlo nekorektno prema našoj djeci koju su oni svojim lošim politikama otjerali van iz države Hrvatske. Ako ti naši ljudi stvaraju značajne benefite za državu slanjem novca svojim obiteljima i na taj način rješavaju državu Hrvatsku dodatnih problema mora se postaviti pitanje od kud tolika bešćutnost resornog ministra prema toj kategoriji ljudi koji su da tako kažem svojim mirnim odlaskom zadužili državu i rasteretili je brojnih obveza koje bi država imala prema njima da su tu ostali. Ako govorimo o benefitima za državu koju naši iseljenici čine oni izgledaju ovako. Prema zadnjim podacima EUROSTAT-a u Hrvatskoj je od osobnih transfera iz iseljeništva pristiglo 1,86 milijardi eura. U usporedbi sa drugim tranzicijskim zemljama Hrvatska je prema udjelu doznaka iz inozemstva u BDP-u i njihovom značenju za platnu bilancu zemlje u samom vrhu Europe. Kada se to promatra po glavi stanovnika iznosi 457,2 eura per capita. Novac koje naše iseljeništvo šalje tri puta je veći od ukupnih stranih ulaganja u Republiku Hrvatsku, toliko o sposobnosti naših vlasti u privlačenju stranog kapitala u Hrvatsku. Ukupni godišnji transferi u Hrvatsku iz inozemstva kroz naknade zaposlenima ili osobne doznake penju se na oko 4 milijarde eura. Zar su ovo razlozi zbog kojih će naši otjerani ljudi u Irskoj ili negdje drugdje biti dodatno oporezivani? Ovo bi moglo značiti da naši iseljenici na primjer u Irskoj koji žele izbjeći dodatno oporezivanje u Hrvatskoj trebaju hrvatskim poreznim upravama dokazati da više nisu hrvatski rezidenti ili obveznici. Jedan od predviđenih dokaza bio bi između ostalog stalni boravak u Irskoj, kupnja nekretnina u Irskoj sticanjem irskog ili nekog drugog državljanstva. Obzirom da naši ljudi u Irskoj i drugim zapadnim zemljama plaćaju visoku cijenu najma stanova i ostalih životnih troškova nije teško zaključiti da bi mnoge dodatno oporezivanje u Hrvatskoj dovelo u nezavidan položaj. Zato se s pravom moramo zapitati je li ovaj zakon ili propise pisao neprijatelj Hrvatske. Ovo će u konačnosti stimulirati te nesretne ljude za trajni odlazak iz Hrvatske i stvaranje novih života negdje van domovine Hrvatske jer je ovo još jedan doprinos depopulacijskim mjerama trenutne vlasti. Hvala lijepa.
Idemo na treću raspravu poštovani kolega Milanović Litre u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Prije desetak dana izašao je novi album „Tram 11“ s nazivom „Jedan i jedan“ na kojem se može poslušati 14 novih pjesama u kojima rade sve ono što se očekuje od repera – provociraju, psuju, šokiraju, najvažnije od svega preispituju današnje društvo i kulturu. Za one koji nisu upoznati „Tram 11“ to jest General Woo i Target su sada već kultni reperi koji su odigrali jednu od najvećih uloga devedesetih godina u popularizaciji repa u Hrvatskoj. Njihov angažman na glazbenoj sceni u tada ratnoj Hrvatskoj je velikim dijelom zaslužan za razvijanje čitave subkulture kojoj se u teškim vremenima naše povijesti ja bih rekao pružila odušak mladima. Oni su od strane medija i kritičara do jučer smatrani poželjnima a već danas su im problem. Tako imamo primjer jednog od najposjećenijih portala u Hrvatskoj koji je na dan izlaska albuma objavio članak s naslovom kultni reperi „Tram 11“ danas su nakon 22 godine objavili svoj novi album. Fanovi su u ekstazi, a mi donosimo sve detalje. U tom članku između ostalih hvalospjeva napisali su sljedeće: „Podsjetimo već je samom najavom albuma nastala opća histerija ne samo u Hrvatskoj, nego diljem svijeta. Svi njihovi fanovi su željeli svoj primjerak albuma pa je cijela prva edicija bila rasprodana već u pretprodaji.“ Nastavljaju i dalje: „Album Jedan i Jedan odiše tematikom i metaforom današnjice i vodi nas u svijet repa ovog zagrebačkog dvojca koji su jedni od utemeljitelja hrvatske rep scene“. No ovaj portal nije bio jedini koji je hvalio novi album. Pohvale Meanstream kritičara su dolazile sa svih strana. Po svim pokazateljima izgleda kako će novi album uistinu biti uspješan nastavak dvadesetogodišnje karijere. No deset dana poslije izlaska albuma situacija je drastično drukčija. Izdavačka kuća raskinula je ugovor sa Tram 11 i objašnjava kako su svjesni i da im je žao što je objava spomenutog albuma uvrijedila dio publike, te da im to nikad nije bila namjera i da rade sve kako bi ispravili ovaj nenamjeran propust. A završno tvrde da nisu nikada podupirali nikakav oblik mržnje već slobodu govora i različitosti. Oni očito podupiru slobodu govora osim Tram 11, jer njihova sloboda govora i umjetničkog izražavanja je nebitna jer nije u skladu sa vrijednostima ljevičarske falange on-line aktivista tzv. keyboard warriora. Portal koji sam spomenuo i koji je na sva usta hvalio Tram 11 prilikom izlaska albuma jučer je objavio autorski tekst u kojem su napisali naslov Tram 11 nisu nikakvi desničarski reperi već otužni provokatori koji brani Tompsonovu terasu od Danke partizanke. Referirajući se na tobože sporni stih iz pjesme PŠK koji glasi: Na čelu ti petokraka, u oku dugine boje, ukoliko si udruga što milijardu kuna broje, puši kurac malo Titu, malo Kastru, ko Danka partizanka provaljuješ na terasu. Sve ovo ukazuje kako u Hrvatskoj itekako postoji kultura otkazivanja i političke korektnosti koja ima sva obilježja i karakteristike koje možemo vidjeti u zapadnim zemljama koje danas žive na rubu kaosa. Politička korektnost i kultura koja se razvija oko te neprirodne bolesne ideje prijetnja su slobodi govora na zapadu, ali i u Hrvatskoj. Možda u manjoj mjeri u Hrvatskoj jer očito da se pod Božinovićevom palicom može završiti u zatvoru zbog komentara na društvenim mrežama. Otkazivanje albuma „Jedan i jedan“ je dokaz da Hrvatska srlja u jednoumlje političke korektnosti i sigurnih prostora i ograničavanja slobode govora. Ponovit ću još jednom Tram 11 provociraju, psuju, šokiraju, te preispituju današnje društvu i kulturu, ali ne pozivaju nikoga na nasilje. I dok god je tako bez obzira na političke stavove trebali bi ih podržati jer nitko od nas nije kompetentan prosuditi gdje je ta crta prihvatljivosti slobodnog govora. Sloboda govora ili postoji ili ne. Hvala.
Idemo na drugu raspravu, Klub zastupnika Socijaldemokrata, poštovana kolegica Romana Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Ne jednom smo čuli priče o iseljavanju najboljih i najpotentnijih kadrova iz Hrvatske najviše motiviranih činjenicom da u Hrvatskoj vladaju zatrovani koruptivni sustavi vrijednosti. Prijavitelji nepravilnosti se kažnjavaju otkazivanjem ugovora o radu, tjera ih se na dugotrajne sudske sporove, predmet su klevete, omalovažavanja i stigmatiziranja i tretira ih se kao da su veći zločinci jer su prijavili kaznena djela od onih koji su kaznena djela počinili. A jučerašnji slučaj privođenja gospodina Čustića zbog izražavanja osobnoga mišljenja da ne podržava niti Vladu, niti onoga koji je na čelu Vlade dokazuje koliko se naša država temelji na demokraciji. Jadna smo mi demokratska država u kojoj policija privodi sedamdesetgodišnjeg umirovljenika koji kritizira političku elitu. Zaboravili su na članak 17. stavka 3. Ustava RH i na članak 38. u kojem se jamči sloboda mišljenja, izražavanja misli. U moru koruptivnih radnji sa kojima se svakodnevno suočavamo svatko od nas može ispričati priču o nekoliko vrhunskih mladih ljudi koji su iz Hrvatske otišli ne samo zbog ostvarivanja boljih materijalnih uvjeta u inozemstvu, nego i zbog zgađenosti koruptivnim društvenim odnosima u Hrvatskoj. Vladajući se ne bavi rješavanjem korupcije u svojim redovima već se bave špijuniranjem na društvenim mrežama i tko će u kojem trenutku ukoriti Plenkovića i njegovu Vladu. Da netko ovo gleda sa strane vjerojatno bi pomislio da u državi teče med i mlijeko kada je jedan komentar na Facebooku najveći i najgori problem. Svakodnevno svjedočimo da naša zemlja zbog ove koruptivne Vlade u rasulu, da je stanje zbog korupcije nepodnošljivo, katastrofalno no to sve očito nije problem jer eto ljudi imaju Facebook i usuđuju se na njemu prokomentirati gospodina onog kojeg ne smijemo kritizirati. Da ne bi bilo još uhićenih ja ću umjesto gospodina Ćustića dovršiti misao korupcija kvari vlast, loša vlast temelj je korupcije, od korupcije korist imaju moćni, štetu imaju svi ali najviše stradavaju siromašni ili oni koji se drže reda ili posluju pošteno. Puno je riječi rečeno o tome, malo je učinjeno. Hrvatska je osiromašena i opljačkana zemlja, korupcija izjeda hrvatsko društvo, zbog korupcije živimo lošije, korupcija smanjuje šanse društva za uspjeh, zbog korupcije investicije su nikad manje. 400 000 ljudi je iselilo zbog nepovjerenja u institucije jer vide da oni koji bi trebali štititi društvo od korupcije poput DORH-a zapravo zatvaraju oči pred korupcijom, a kažnjavaju se prijavitelji i kritičari. Zbog korupcije mnogi naši građani imaju male plaće, umirovljenici žive u bijedi, mladi i obrazovani ne vide svoju budućnost u Hrvatskoj. Kada se počinitelji koruptivnih radnji procesuiraju, a to je na žalost vrlo rijetko ti procesi traju dugo često i bez rezultata i to je uništilo vjeru građana u institucije. Kako uopće netko može vjerovati u državu u kojoj su veći zločinci oni koji zločin prijave od onih koji zločin počine. Ja i dalje vjerujem da je Hrvatska zemlja koja ima veliki potencijal i šansu za uspjeh, ali samo ako se riješimo korupcije i ako je vode ljudi koji će je služiti. Za mene najvažnije oružje koje imamo, najvažnija vrijednost koju moramo zadržati i trend koji moramo gurati je rast demokracije i to kroz vladavinu prava, participaciju građana, odgovornu Vladu, snažno civilno društvo, slobodu govora i novinarstvo koje je slobodno od državne kontrole i koje je neustrašivo. Ti sastavni dijelovi institucije koje ih podržavaju i vrijednosti koje ih podupiru su ono što čini pravu demokraciju, a prava demokracija temelj je prave pravedne i bolje Hrvatske.
9 rasprava poštovana kolegica Orešković u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvol8ite.
Dobar dan. Privođenje 70-godišnjaka zbog napisanog i javno objavljenog komentara ispod članka na lokalnom portalu jučer je bila jedna od glavnih vijesti dana. S obzirom na način na koji su postupili djelatnici policije izaziva sumnju da su postupali po političkom nalogu ovaj bizaran slučaj prijetnje i uvrede trulim jajima zaslužuje i više od nekoliko slobodnih govora danas. Prije svega srdačno pozdravljam gospođu čija je izjava kao komentar na ovaj slučaj objavljena u središnjem Dnevniku Nove tv kao da se ne radi o potpuno istoj stvari, vjerojatno ništa ni ne sluteći gospođa je mirno u kameru rekla kako misli da su Mladena Čustića bez veze priveli i da premijera stvarno treba gađati jajima. Takva izjava izrečena u središnjem Dnevniku na dan kada svi mediji pišu o tome kako je jedan građanin lišen slobode zbog doslovno iste rečenice zaslužuje moje duboko poštovanje. Ja bih bila najsretnija kada bi sada cijela oporbena strana sabornice umjesto slušanja ovog mog slobodnog govora naprosto ustala i toj ženi uputila zasluženi aplauz, međutim oporbena strana sabornice je poluprazna. Moje pitanje glasi hoće li sada i toj gospođi policija pokucati na vrata? Hoće li i ona u poštanskom sandučiću naći optužni prijedlog zbog remećenja javnog reda i mira i hoće li se i u njezinom slučaju ista rečenica, ista poruka tretirati kao omalovažavanje i vrijeđanje državnih organa? Mislim da neće, a samim time ta je rečenica sasvim slučajno ogolila pravu suštinu ove policijsko političke brutalnosti. Gospođa može mirno spavati jer će medijski publicitet kojeg je izazvao ovaj prvi slučaj barem još neko vrijeme držati policiju podalje od lupetanja po vratima građana i upadanja u njihove domove u potrazi za trulim jajima kao sredstvom s kojim se prijeti premijeru jer upravo bi se to napravilo da se primjerice tražio pištolj kao sredstvo neke ozbiljne, uistinu ozbiljne prijetnje. U ovom bizarnom slučaju zdrav razum nalaže da djelatnici policije ipak nisu pregledali frižider sirotog Mladena Ćustića, ali taj zdrav razum nalaže i to da su prilikom privođenja i lišavanja slobode ipak bili svjesni da se ovdje ne radi ni o kakvoj ozbiljnoj prijetnji, što znači da za privođenje i lišavanje slobode nisu imali zakonit temelj. Naknadno prekvalificiranje navodne prijetnje u uvredu na temelju zakona koji se zadnji puta mijenjao '94.g. i koji još uvijek živi u nekom davno prošlom vremenu u kojem se novčana kazna veže uz njemačke marke ne otklanja nezakonitost postupanja od početka. Pozdravljam brzu reakciju pučke pravobraniteljice koja je već prvi dan čim se ova vijest pojavila u medijima otvorila predmet. No bojim se da na ključno pitanje ipak neće pronaći odgovor, a to je pitanje jesu li policijski djelatnici postupali samo inicijativno i u dobroj vjeri, pa makar i pogriješili ili su slušali nečiji politički nalog. Taj odgovor moramo pronaći mi sami. Očitujući se o ovom pitanju ministar unutarnjih poslova je takvu mogućnost negirao, no ja mu ne vjerujem, a ne vjeruju mu niti hrvatski građani. Ne vjeruju mu žene žrtve obiteljskog nasilja koje su opetovano i opetovano prijavljivale razne prijetnje. Mnoge od njih su nažalost upravo od takvih prijetnji na kraju i stradale jer te riječi koje su njima upućivali nasilnici sustav naprosto nije prepoznao kao dovoljno ozbiljnu prijetnju. Ne vjeruju ministru ni ostali građani koji su zasićeni korupcijskim aferama koje se ne istražuju jer u državi masovnog lopovluka kojeg 10-ljećima provodi politička stranka na vlasti moćnike naprosto nitko ne dira. Nitko ne vjeruje da su ovdje policijski djelatnici spontano za vrijeme radnog vremena čitali portale, pa se naprosto prenerazili kad su negdje u komentarima vidjeli da je netko zamislite usudio se napisati da je premijer narcisoidan. I zato građani ne samo da ne vjeruju ministru, nego ne vjeruju ni premijeru. Građani vide da je osoran i nadmen, građani vide da premijer ne odgovara na pitanja i prozivke čak niti kada stoji ovdje za ovom govornicom u HS gdje mu je odgovaranje na pitanja i trpljenje kritika ustavna obaveza i dužnost. Ne vjeruju građani premijeru jer docira medijima, ne vjeruju mu zato što je hostilan prema nezavisnim institucijama, ne vjeruju mu zato što naprosto vide da je osoba koja ne voli kada bilo tko narušava lijepu sliku koju je on sam o sebi stvorio. U suštini ovdje se radi o čistoj zlouporabi vlasti i o korištenju represije radi zastrašivanja javnosti. Naime, premijer je svjestan europskih vrijednosti i dobro zna kakvi se standardi očekuju kada građani govore o politici. Ono što je jasno kao dan da su građani doista poniženi i izdani u ovoj HDZ-ovoj državi. Srećom, zahvaljujući Mladenu Ćustiću i onoj divnoj gospođi iz „Dnevnika“ neće pristati biti ušutkani. Hvala.
Hvala vam. Idemo dalje, poštovana kolegica Kekin u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Dobar dan svima. Dakle, revne su snage javnog reda i mira prošlog petka oko pola jedan privele umirovljenika Mladena Ćustića starog 72 godina u policijsku postaju gdje su ga držali do navečer. Tada su ga izveli pred sutkinju i u svom optužnom prijedlogu tražili da mu se odreže 30 dana pritvora i da ga se zadrži dok premijer Andrej Plenković ne napusti Zadar. Triba ga dočekat pokvarenim jajima njega i njegove poltrone, nitko nije toliko ponizio i izdao Hrvate narcisoidni jadnik. Tako je glasila opasna prijetnja i narušavanje javnog reda i mira umirovljenika Ćustića. U rujnu prošle godine revne su snage javnog reda i mira g. Toniju Berošu starom 69 godina uručile poziv da se javi u postaju jer je navodno prijavljen radi prijetnji. Kada je odbio ići na policiju do njega je došao osobno policijski inspektor iz Jelse koji je s njim u autu obavio razgovor koji se ticao navodnih prijetnji g. Beroša predsjedniku HS-a. Dobar dan g. Njonjo, bio je njegov krimen. U srpnju 2019. revne su snage javnog reda i mira uhitile neimenovanog prosvjednika koji je na Korčuli prilikom dolaska premijera također remetio javni red i mir. Viknuo je ćaća kada je vidio predsjednika Vlade. U prosincu 2018.g. revne su snage javnog reda i mira uhitile Zorana Ercega ratnog veterana koji je prosvjedovao prilikom otvaranja spomenika Franji Tuđmanu te na taj način također narušavao javni red i mir. Tuđman zločinac sada nažalost pokojni Zoran Erceg. U kolovozu 2018. pogađate revne su snage javnog reda i mira uhitile 18-godišnjeg Marka Starčića koji je prilikom posjeta premijera na porečkoj rivi kao i svi prije nabrojani remetio javni red i mir, on konkretno time što je viknuo HDZ lopovi. Nema veze što je svojim uzvikom sažeo pravomoćnu sudsku presudu koju je HDZ dobio u slučaju Fimi medija. Kao što vidimo ekspresna su uhićenja rezervirana za one situacije u kojima se premijer osjeća ugrožen i kao što vidimo to se događa kada mu se uputi kritika, ne prijetnja nego kritika, a tada se kritika premijer proglašava diskriminacijom, prijetnjom, dehumanizacijom i govorom mržnje. U tom procesu zauzimanja pozicije žrtve nariče se na dehumanizacijom koju doživljavaju. Pa evo poruke premijeru, niste žrtve dehumanizacije vi niti vaši stranački drugovi nego maloljetnih kojeg su fizički napali zbog njegove nacionalnosti, a vi ste to nazvali običnim navijačkim sukobom. Niste žrtva vi nego oni kojima se upućuju stvarne prijetnje koje ne spominju pokvarena jaja nego poručuju „nogu slomila dabogda, slomila vrat gadura, Danki treba polomiti kosti umišljena glupača, treba to pobacati sa terase, metak u čelo, štrik za vrat“. To su prijetnje upućene novinarima Danki Derifaj, Maji Sever i Borisu Dežuloviću. Niste žrtve vi nego oni koji su vašim politikama uništavanjem industrije ostali bez posla i žive godina u blokadi. Niste žrtve vi nego oni koji zbog korupcije i klijentelizma koje dosljedno provodite ne mogu bez prave stranačke iskaznice naći posao. Niste žrtve vi nego oni koji su iz ove zemlje radi besperspektivnosti pobjegli glavom bez obzira. Niste žrtve vi nego svi oni koji u svojoj nemoći jad i frustraciju mogu izraziti tek kritikom vas i vaše Vlade. I podsjetit ću vas pravo na slobodu izražavanja kao i pravo na slobodu okupljanja podrazumijeva i izražavanje nezadovoljstva aktualnom vlašću i njenim politikama. Dapače, Europski sud za ljudska prava ističe da je javna kritika posebno kada je upućena prema političarima ne samo dopuštena, nego i normalna u demokratskom društvu, te da političari moraju trpjeti viši stupanj kritike pa i vrijeđanja nego drugi građani. Ograničavanje prava na slobodu izražavanja može se dogoditi samo i isključivo ako je ugrožena sigurnost državnih dužnosnika i građana ne u slučaju u kojem su povrijeđeni suptilni osjećaji premijera.
Poštovane kolegice i kolege, dobro jutro. Danas smo krenuli u utorak s obzirom da imamo jako puno amandmana na do sad raspravljene zakone koje ćemo raditi u četvrtak pa ne bi bilo dovoljno vremena do petka, pa ćemo započeti danas sa slobodnim govorima. Prva na redu je poštovana kolegica Selak Raspudić u ime Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Osim već raskrinkanih neistina koje je gradonačelnik Tomašević iznosio u maniri prekaljenog političkog mešetara primjerice kako za vrijeme kampanje nije govorio da neće dirati stečena prava roditelja-odgojitelja te svođenja kršenja Zakona o sukobu interesa na puki formalizam, umjesto priznanja vlastitog sadržajnog propusta. Najava novog modela prikupljanja i odvoza i otpada u Zagrebu pokazala je da je Tomislav Tomašević na dobrom putu da nadmaši doista visoke HDZ-ove standarde u obmanjivačkom načinu upravljanja životima građana. U prvom redu Tomašević to čini izborom tajminga kada izmjene stupaju na snagu. Kolegice Benčić s pravom ste rekli da ovo nije slučajno, večernje rasprave u navodno večernji porno termin to nije normalno, zapomagao je u prosincu 2020.g. Tomislav Tomašević dok je još bio oporbeni zastupnik, kritizirajući HDZ da večernjim tajmingom pokušava manipulirati sa saborskim raspravama i maknuti ih od očiju javnosti. Kada je pak postao dio vlasti počeo je činiti to isto u Zagrebačkoj skupštini. Također gle čuda, novi će se model zbrinjavanja otpada početi primjenjivati u srpnju, dakle u trenutku kada većina građana odlazi na godišnji odmor zbog čega sigurno ne samo da će imati volje za pritužbe nego će praktično i proizvoditi manje otpada pa neće biti svjesna koliko ih zapravo košta novi model dok ne dođe jesen, a onda pojeo vuk magare. Svaka čast na transparentnosti gradonačelniče. Druga načelna stvar koju je bitno istaknuti da će većinu građana ovaj model zbrinjavanja otpada koštati više. Da, ne možemo mi tako malo otpada proizvesti koliko nam oni to skupo mogu naplatiti. Doduše, možete vi pokušati uštedjeti pa u stanu bez balkona i klime na srpanjskim asvaltnim vrućinama tjedan dana udisati miomirise kostiju kotleta i ribljih iznutrica, ako ste uopće bili te sreće da ste ih imali na tanjurima. I tu dolazimo do trećeg problema, u trenutku sve veće inflacije kada nas u travnju očekuje radikalno poskupljenje plina, cijene struje i hrane lete u nebo naš se gradonačelnik sjetio dizati cijene komunalnih usluga. Zagovaram zelene politike, osobno se i znanstveno godinama bavim njima, no živim hrvatsku realnost u kojoj je opravdano pitanje je li baš sada vrijeme za još jedan udar na džep građana pod izlikom ekologije. Mogu li oni to podnijeti? Svaka čast na socijalnoj osjetljivosti gradonačelniče. Naravno da svi želimo čišći grad i građane koji savjesno postupaju prema otpadu, međutim da bismo taj cilj ostvarili prethodno je potrebno uspostaviti sustav u kojem će lanac kojeg je dio razvrstavanja otpada biti funkcionalan, a potom promijeniti društvenu svijest stimulirajućim, a ne kažnjavajućim modelom jer ključno je pitanje je li cilj ovih promjena krpati rupe u proračunu zaradom na građanskom nedostatku navine sortiranja ili potaknuti građane da bolje gospodare vlastitim otpadom. Zašto ne bi za početak oni koji sortiraju od rujna, a ne manipulativnog srpnja plaćali manje nego do sad. Platforma Možemo pohrlila je građanski preodgajati građane Zagreba, logično je da oni misle da nam je to potrebno kada su okruženi onima kojima su nepoznate osnove morala i civilizacijskog ponašanja. Takvu im propagandu kreira osoba koja smatra da je ubijanje katoličkih svećenika karakteristika dobrih starih vremena. A što na to kažu Možemovci? Jesu li se možda pokazali principijelnima i raskinuli suradnju s dotičnim? Naravno da nisu, oni su tek osudili pojavu, a spasili druga. Zatim su jednom drugom izjavom onom Sandre Benčić o podržavanju vraćanja Trga maršala Tita pokazali da im dobra stara vremena nisu tek twiteraška omaška nego dio sustavne politike koja sve više izlazi na vidjelo. No ako je vjerovati Benčić oni će o vraćanju Titovog trga pitati građane Donjeg Grada jer im je valjda mišljenje građana važno. Baš lijepo. A što ne biste i o načinu prikupljanja otpada upitali te iste građane? Hajmo gradonačelniče Tomaševiću, jedan savjetodavni referendum o novom prijedlogu prikupljanja otpada. Ta nije valjda da toliko podcjenjujete građane grada Zagreba da mislite da o vlastitom smeću ne trebaju imati mišljenje, a o ideološkom otpadu žele i moraju odlučivati. Hvala.
6 rasprava Klub zastupnika SDP-a, poštovani kolega Boris Lalovac. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, nedavno sam upitao premijera dobronamjerno šta vlada kani učiniti u ovoj godini uvođenja EUR-a i oko pitanja inflacije. Ja sam otvoreno javno podržao da je EUR-o dobra priča za Hrvatsku dugoročno i dan danas mislim da je to dobra priča za Hrvatsku. Međutim, i upozorio sam da se Hrvatska trenutno nalazi u nekim, u jednoj situaciji gdje se nisu ni jedne europske zemlje nalazile prilikom uvođenja EUR-a. U zadnjih 30 godina imamo snažni pritisak inflacije na cijene proizvoda, a s druge strane imamo i uvođenje EUR-a. I šta u toj situaciji učiniti gdje imamo 2 snažna pritiska na standard građana. Vidimo da su cijene nezaustavljivo rastu i to ono gdje, i u moje pitanje i predlažemo, znači nešto što su radile i druge zemlje. Slovenci su radili primjerice, gdje u ovu godinu i u narednu godinu da se formira jedna radna skupina, povjerenstvo kako god hoćete nazovite gdje se u nju treba imenovati osim ministra financija, ministar gospodarstva i ministar poljoprivrede i Državni zavod za statistiku HNB-a, da i udruga potrošača da se prate cijene proizvoda, prehrambenih proizvoda već sada, već sada da se prate i da se prate narednih godinu dana, da se zapravo dobivaju izvještaji o tome šta se događa na tržištu jel nije normalno da u zadnjih nekoliko mjeseci imamo s jedne strane rast prehrambenih poljoprivrednih proizvoda dvoznamenkasti. Ulje raste 40%, boca plina sa 105 na 150 kuna, znači imamo vrlo snažan, svi prehrambeni proizvodi ulje, brašno, sol znači osnovne namirnice rastu dvoznamenkasto. Znate koliko inflacija HNB je rekao da će biti inflacija za prethodnu godinu 2021.? 2,6%. Šta će nam se dogoditi? Ta izračun te opće cijene inflacije koje ulaze i indeksacije mirovina će biti sada u 3. mjesecu vidjet ćete koliku će dobiti mirovine indeksaciju mirovine umirovljenici. Presmiješno u odnosu na rast industrijskih proizvoda odnosno poljoprivrednih proizvoda. Šta se događa? Ono što predlažemo da se promijeni indeksacija mirovina za košaricu dobara ono što koriste zapravo umirovljenici jel će na ovakav način ako prate opću razinu cijena, a ona je prošle godine HNB je rekao da je 2,6%, a znamo da su poljoprivredni proizvodi, industrijski proizvodi koji umirovljenici koriste u svojoj košarici dobara narasli 20, 20, 40%. Past će standard najvećeg broja hrvatskih građana. I zbog toga apeliramo da mijenjamo indeksaciju za mirovine da bi se taj dio standarda koji udar na cijene da bi se bio što manji. Kakav će biti udar sljedeće godine kada se također bude uvodio euro? O tome i da ne pričam. I zbog toga je bitno jel ovo su izvanredne okolnosti, ne samo što je covid, zato što imamo inflaciju, uvođenje eura i mislim da Vlada ima pravo mijenjati formule i mijenjati strukturu tako da prati standard građana. Jel ko je u ovoj inflaciji najviše zaradio? Pa zaradila je država. Vidjet ćete kada se objavi, Vlada kad objavi koliki su prihodi zapravo države, vidjet ćete da su narasli puno više u odnosu nego što su rasli prihodi najugroženijih skupina ljudi. Znači jednim dijelom podržavam Vladu kada donosi određene odluke da mijenja što se tiče na energente utjecaj na cijenu plina, međutim moramo brinuti da u ovoj godini se mora … cijene, da se moraju pratiti i dogodine i to je dobronamjerno znači da moramo znati šta se događa na tržištu, a s druge strane kako bi se branio standard najvećeg dijela hrvatskih građana, to su umirovljenici ili da se ide uz jednokratnu pomoć jel oni ne mogu ovo cijene kako divljaju cijene, oni jednostavno sa svojim mirovinama iz mjeseca u mjesec će siromašiti, a Vlada s obzirom na formulu kakva je kada sada s 1.1. i kada krene druga indeksacija vidjet ćete da će povećanje biti cijena 40 do 50 kuna. I zbog toga ovakva vremena kažu da moramo mijenjati način, ako mijenjamo način razmišljati da moramo mijenjati i instrumente koji utječu na pad standarda, a odnosno ovo će uzročiti dodatni pad standarda umirovljenika i hrvatskih građana, predlažemo ta dva modela. Mislim da je vrlo važno poslati jasnu poruku da inflacija ugrožava pogotovo one građane koji su siromašni. Znači mi 20 godina nismo imali inflaciju u društvu, međutim ovo sad već inflacija iz prosinca od 5,5% i ono što se zapravo najavljuje HNB najavljuje u ovoj godini je već da se moraju donositi i druge mjere. Hvala lijepo.
Hvala vam lijepo. Idemo na 10. raspravu, Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Branko Bačić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Puno bi vremena trebalo potrošiti za odgovoriti na ove iznesene objede, čak i neistine za ovom govornicom tijekom jutrošnjeg izjašnjavanja klubova. Ono što bih želio posebno istaknuti jest nevjerodostojnost da ne kažem bizarnost koju pojedinu klubovi ovdje iznose, a pri tome zaboravljaju što, kako i na koji način oni postupaju, pa primjerice bi posebno istaknuo gđu. Kekin koja ispred platforme Možemo! govori o radu ove vlade, prije svega HDZ-a i to svega 6 mjeseci nakon što su preuzeli odgovornost za upravljanjem Gradom Zagrebom. Gradonačelnik Tomašević je zbog stranačkog kadroviranja presuđen u sukobu interesa i to tako jednostavno prođe u hrvatskoj javnosti, a oni pokušavaju napadaju na druge skrenuti pozornost sa neznanja, nestručnosti, klijentelizma kojim se postupa i vodi Zagreb. Da ne govorim kako je neprihvatljivo govoriti o demografskoj politici Vlade RH u trenutku kada Grad Zagreb ukida mjeru roditelj odgojitelj čime praktično dovodi do nemoguće situacije preko 5.000 obitelji u Zagrebu i više od 16.000 djece koja su do sada tom mjerom bila obuhvaćena. Ili jednostavno se prešućuje činjenica da njihov glasnogovornik u medijima žali za starim i dobrim vremenima kad su komunisti ubijali katoličke svećenike. Sve to oni pokušavaju napadom na druge, na druge, nekako ukloniti iz medijskog prostora ne bi li to prošlo ispod radara. U dijelu u kojemu se govori o gospodarskoj politici vlade, o najavljenoj inflaciji, o uvođenju eura, o poskupljenju cijene energenata koda se zaboravlja da Hrvatska, ne Hrvatska nego i Europa i čitav svijet prolazi do sada, kroz do sada nezabilježenu prije svega zdravstvenu krizu koja svoje reperkusije ima i na gospodarske tijekove, na proizvodnju, na standard svih građana i u takvim uvjetima zahvaljujući ovoj vladi Hrvatska relativno dobro brodi u odnosu na konkurenciju kojom se, kojom se možemo uspoređivati. Činjenica je da za prva tri kvartala ove godine rast BDP-a u Hrvatskoj je preko 10%, 10,7%, što je drugi po veličini rast BDP-a u Hrvatskoj. Sve je to učinjeno prije svega dobrim gospodarskim mjerama koje su, koje je donosila Vlada RH. Ja bi podsjetio da je u periodu kada smo prolazili kroz tu i još uvijek prolazimo kroz tu krizu, vlada izdvojila preko 12 milijardi kuna kako bi spasila 800.000 radnih mjesta i ta su sredstva omogućila da preko 126.000 hrvatskih poslodavaca ostaju likvidni i ostaju sa, mogu nastaviti svoje poslovanje. Zahvaljujući toj činjenici danas, dakle u siječnju 2022. godine Hrvatska bilježi najmanju nezaposlenost. Negdje oko 125.000 nezaposlenih u Hrvatskoj što je u usporedbi sa 2016. godinom preko 100.000 manje odnosno više otvorenih radnih mjesta. Prema tome, ti podaci koje daje Državni zavod za statistiku, koje daje Eurostat govore kako i na koji način se hrvatska vlada postavila u ovoj krizi. Pred nama je vrlo izazovno razdoblje najavljene inflacije koja je prvenstveno rezultat kretanja na svjetskom tržištu. Prije svega cijene energenata jasno i cijene osnovnih artikala koji jesu često puta ulazni, predstavljaju ulazne troškove u formiranju cijena pojedinih proizvoda. Zbog toga je vlada najavila paket mjera koje će vrlo brzo biti predstavljene hrvatskoj javnosti, a koje će biti usmjerene u 3 pravca. Prvi, prvi pravac jest proširenje i nadogradnja sustava vaučera za najugroženije, najugroženiji dio hrvatskog stanovništva čime bi se jasno olakšalo, olakšao taj udar koji će u ovoj godini prouzročiti inflacija koja je u ovom trenutku najavljena na razini oko 3,5%. Zatim će se reagirati i poreznom politikom, pretpostavljam smanjenjem PDV-a. I treća stvar da doprinos smanjenju inflacije trebaju dati [[Upadica: Hvala vam.]] tvrtke koje su distributeri po Hrvatskoj. Hvala.
Idemo sada dalje, 5 rasprava poštovana kolegica Katarina Peović u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Dobar dan svima. Dosta se u zadnje vrijeme govorilo o trgovanju povlaštenim informacijama u HNB-u i kupovini vrijednosnica. Po svemu sudeći znači moglo bi se desiti kao ishod i HANFA-ine revizije da se ništa u HNB-u ne desi odnosno da nitko zbog toga ne odgovara jer je sve po zakonu. Ja ću vas upozoriti na činjenicu da u Podravci svaki član uprave od početka siječnja ima pravo kupiti 7.500 opcijskih dionica za 364 kune koje na burzi može prodati za otprilike 700 kuna i tako zaraditi svaki taj član otprilike po 2 i pol milijuna kuna. Je li to pošteno? Je li to po zakonu? To je po zakonu. Je li pošteno to je drugo pitanje. U Podravci u kojoj radnici rade u pogonu za minimalac gdje je prosječna plaća negdje 7.006 kuna ali te prosječne plaće dižu ogromne menadžerske plaće. Gdje bi se bez obzira dakle na to što uprava tvrdi da nema novaca za dizanje plaća svakom radinu mogla povećati plaća za 1.000 kuna to bi bilo 6,5 milijuna kuna još uvijek bi u prvom tromjesečju prošle godine Podravka imala dobit veću od 100 milijuna kuna. Znači samo da se svakom radniku digne plaća po 1.000 kuna. Podravka je prošle godine rezervirala za menadžerske bonuse preko 15 milijuna kuna, 2020. pardon godine rezervirala 15 miliona kuna samo za bonuse menadžmentu. Radnici rade u bijedi, radnici rade u jako teškim radnim uvjetima ne samo da rade za male plaće. Ista stvar se dešavala Uljaniku. Znači direktori Uljanika i Uljanik plovidbi su također sebi dozvoljavali dakle trgovanje dionicama na ovaj način. Uljanik je propao kao što svi znamo, a šta se danas zbiva u Uljaniku, pa evo dijelove Uljanika lešinarski još uvijek rasprodaju pa tako Uljanik standard znači je prodan kao što svi znate za bijednu cifru jednom poduzetniku koji se evo po novinama hvali kako je odradio posao stoljeća, kaže Uljanik standard sam kupio vrlo jeftino, vrijednost nekretnina je barem 6 puta veća itd., itd., znači Uljanik standard prodaje nekretnine, samački hotel gdje su živjeli socijalni slučajevi od kojih su mnogi i bivši radnici Uljanika, a koji su završavali dakle u tom hotelu koji će sada biti nogom izbačeni van iz tih svojih smještaja. Evo široj javnosti do sada nepoznat Lovrić se inače bavi galvanizacijom u svojem obrtu koji je započeo radom u Galižani 2000. godine danas upošljava kolegice i kolege 25 radnika. Uljanik je zapošljavao 10-tke tisuća radnika. Mi smo bili jedna od velesila dakle u brodogradnji kada su se vodile malo drugačije politike, a ne dozvoljavalo menadžerima da zarade, radnike držalo na minimalcu, a onda kasnije proglašavalo te firme neprofitnim i slučajevima koje treba zapravo staviti ad acta. Što se tiče korupcije ovdje stalno slušamo korupcija, korupcija rješenje za to je uspostava te države, vladavine prava, ovdje u ovom slučaju Podravkinih dionica sve je po zakonu kao što je bilo po zakonu i sa dionicama Uljanika. Nije riječ samo o tome da se treba dovesti do pravne države sve je riječ u korupciji, samo trebamo riješiti korupciju, mi imamo sistemsku korupciju. Sistemska korupcija znači da su zakoni omogućili da se na ovaj način bogati manjina, a da većina gubi i one zadnje poluge socijalne države, a da ne govorimo da nema dovoljno sredstava da živi od svoje plaće što je utkano u Ustav RH da bi dakle radnik trebao moći živjeti od svoje plaće i kad se ovdje govori da su ljudi iselili zbog osjećaja korupcije, nepravde nemojmo se lagati, ljudi su iselili zato što imamo jednu od najnižih stopa zaposlenosti, zato što se nemaju gdje zaposliti, zato što rade za plaće koje nisu dovoljne da bi od njih živjeli.
Kolega Milanović Litre, dužan sam vas upozoriti da ste koristiti vrlo proste riječi koje mogu koristiti reperi, ali ne možemo mi zastupnici ovdje u HS, pa vas molim da takve stvari ne činite. Sada je na redu kolega Pupovac u ime Kluba zastupnika SDSS-a, izvolite.
Poštovani g. predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. U ime Kluba zastupnika SDSS-a sad ću govoriti o, ne samo o uzurpaciji poljoprivrednog zemljišta na različitim područjima RH od Otišića na području Vrlike, Udbine, Sunje, Pakraca, nego i neću govoriti o nebrizi onih koji na tom zemljištu drže stoku i ne paze pri tome što stoka čini na susjednim parcelama i u susjednim dvorištima i u susjednim vrtovima, nego ću govoriti i o aktima nasilja i prijetnji, ozbiljnih prijetnji koje neki od posjednika i korisnika toga zemljišta poduzimaju prema ljudima koji se tome žele suprotstaviti. Krenut ću od Udbine. Načelnik općine Udbina, mlad čovjek, nedavno sam ga imao prilike upoznati, izabran na prošlim izborima, suprotstavio se pojavi koja traje već od 2012. najmanje. Tada sam prvi puta bio na području Udbine kada su ljudi da bi zaštitili svoje vrtove morali dizati ograde visoke po 12 metara, po 2 metra, a ako bi nešto rekli onda bi bili ne samo izgrđeni i izvrijeđani nego bi bili i tučeni, a njihovi konji, krave, goveda općenito koje drže bez ikakvog nadzora mogli su se kretati od Udbine do Perušića, Gospića, kuda god su htjeli i uništavati usjeve i vrtove ljudi. Policija bi podnijela kaznene prijave, sudovi ne bi napravili ništa, nadležna inspekcija Ministarstva poljoprivrede također ne bi uradile ništa, ljudi bi ubirali milijunske poticaje i sve bi bilo savršeno, a te ljude i njihovo pravo na miran život, na sigurnost, na zaštitu njihovog vlasništva nitko ne bi zaštitio. Sada je došao na red načelnik koji se protiv toga pobunio u interesu zakonitosti, u interesu njegovih građana na tom području i u krajnjoj liniji u interesu države jer od takvog načina razvoja poljoprivrede i korištenja poticaja iz poljoprivrede ova država nema nikakve koristi, niti će se poljoprivreda na taj način razviti i održati, niti će ova država imati neku ozbiljnu korist nego će samo postojati šteta za ljude koji tamo žive, kojima je to osnovni izvor prihoda u životu, koji ne mogu koristiti svoju zemlju, koji ne mogu uživati plodove svoga rada, a netko tko je bahat, tko ima zaštitu, koji ima sada i novac, za koga znaju u Ministarstvu poljoprivrede, u agenciji, u inspekciji da je to nedopušteno, ali svejedno prolazi. E pa sada ja sa ove govornice želim kazati da što se tiče načelnika Udbine koji ne pripada SDSS-u, ali radi svoj posao maksimalno korektno. Mogao ga je raditi i ovdje u Zagrebu, ali je odlučio da ode dolje i sada se suočava sa prijetnjama opasnim po život. Donedavno na području Otišića meta napada su bili lokalni srpski stanovnici, sada su na red došli lokalni hrvatski stanovnici, lokalno hrvatsko selo. U Sunji čovjek pušta konje, živi u Zagrebu, ubire poticaje dolje, pušta konje da mogu ići uokolo koliko god hoće i tko god se usudi taj ima problem ako upozori na to. Moje pitanje glasi, dokle će Ministarstvo poljoprivrede, nadležna inspekcija, nadležna agencija tolerirati da ljudi ubiru poticaje ne vode brigu o životinjama, a neki od njih prijete mještanima onemogućavaju im normalan život. Sada prijete i nosiocima lokalne vlasti.
a prva točka ide samostalno to je: - Prijedlog Zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, prvo čitanje, P.Z.E. broj 242 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina i Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Stanka? Da, dobro. Prije dakle nego što dam riječ predlagatelju imamo zahtjeve za stankom, prva je kolegica Orešković i vidio sam kolegu Miletića. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavatelju. Zakon o zaštiti zviždača jedan je od bitnih antikorupcijskih zakona i kada raspravljamo o tome kako ćemo urediti ovaj institut moramo vidjeti što se zapravo sa zviždačima događa u praksi. Možda najbolji primjer o tome govori današnja naslovnica Nacionala i jedan vrlo konkretan slučaj kroz koji bi ja voljela da promatramo sve odredbe kojih ćemo se dotaknuti u današnjoj raspravi. Naime, jedina učinkovita zaštita zviždača je učinkovito i neovisno pravosuđe, brz i efikasan rad nadležnih državnih tijela i institucija. U ovom konkretnom slučaju ja bih voljela da naše institucije prije svega Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa, a i Državno odvjetništvo reagiraju istom onom brzinom i ažurnošću s kojom su reagirali djelatnici policije u ovom slučaju, bizarnom slučaju privođenja umirovljenika zbog prijetnje i uvrede trulim jajima. Ovaj slučaj ukazuje na teške zlouporabe položaja, ovlasti i dužnosti čitavog niza visokopozicioniranih dužnosnika počevši od ministra Banožića, počevši od predstojnika Ureda vlade gospodina Frke Petešića, počevši od direktorice državne tvrtke Državne nekretnine d.o.o., a uvaženi predsjedavatelju i vas se ovdje u jednom vrlo ružnom kontekstu spominje. Podsjetit ću i to da je hrvatska javnost upoznala što znači razlika između potencijalnog i realizirano sukoba interesa. Potencijalni sukob interesa je situacija u kojoj netko nešto pokušava međutim do prave realizacije nije ni došlo. Ukoliko su tvrdne koje je danas objavio tjednik Nacional istinite ovdje svjedočimo o realiziranom sukobu interesa zbog kojeg bi u roku keks kada bi državna tijela imala volje trebala pasti kompletna vlada. Hvala.
Stanka je odobrena, sada je na redu kolega Miletić. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Ministre evo tražimo stanku u ime kluba, htjeli bi još jednom staviti naglasak i posvjestiti koliko je važno u svim dimenzijama boriti se protiv korupcije. Ne samo na razini jezika, nego baš konkretnim djelima. Neki tvrde da je šutnja zlato, a mi znamo da šutnja u ovoj dimenziji korupcije i nepotizma u našoj državi je izričito, izričito znak slaganja sa svim onim nepravilnostima i teškoćama koje se događaju. Nedavno su u Bruxellesu izračunali da korupcija košta hrvatsko društvo 60 milijardi godišnje. Dakle, to je cifra da se smrznete, to je cifra da se smrznete i koliko bi mi dobra mogli učiniti konkretno sa tim novcem. Meni se čini da smo došli u opasnost da čak imamo i zakone koji su dosta dobri, a onda na terenu imamo kaos, u sustavu imamo kaos i pitamo se čije te šape stoje nad našim pravosuđem, čije šape stoje nad našim odvjetnicima nad cijelim našim sudstvom ako mi danas nemamo pravedan sustav. Pa sjećamo se svi evo Andrijane Cvrtile, Sabljaka dakle ljudi koji su prijavili nepravilnosti koji su podigli svoj glas protiv korupcije, protiv nepotizma i onda ne da završe na marginama nego ih se šuta, ostaju bez posla, ostaju uistinu bez osnovne egzistencije. I to nje u redu. I ministre apeliram na vašu savjest sada uistinu, dakle na vašu savjest kao čovjeka koji vodi jedno tako važno ministarstvo, učinite sve što možete da zaštitite ljudi koji prijavljuju krađe, nepravilnosti, korupciju i počnimo graditi bolju, pošteniju i pravedniju Hrvatsku. Hvala.
Hvala i vama. Javlja li se još tko za stanku? Onda ćemo napraviti kratku stanku do 10,35. STANKA U 10:27 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10,40 SATI]] Poštovani kolegice i kolege nastavljamo sa radom, pa ću sada zamoliti poštovanog ministra pravosuđa i uprave Ivana Malenicu da predstavi navedeni prijedlog zakona. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani zastupnice i zastupnici. Republika Hrvatska je među prvim članicama EU koja je jedinstvenim pravnim okvirom uredila prava osoba koji prijavljuju nepravilnosti, odnosno tzv. zviždača. Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti usvojen je u veljači 2019. godine i stupio je na snagu 1. srpnja 2019. godine i već u taj zakon su ugrađeni određeni međunarodni standardi zaštite zviždača primarno oni Vijeća Europe. Iste godine kada je Republika Hrvatska donijela zakon na razini EU 23. listopada donesena je i Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća o zaštiti osoba koji prijavljuju povrede Unije. Iako se donošenje novog zakona pristupa primarno zbog potrebe usklađivanja našeg zakonodavstva sa direktivom EU ovim prijedlogom dodatno se uređuju pojedina pitanja na koje je ukazala praksa. Novim zakonom preciznije se uređuje područje primjene i ono se proširuje na sektorske propise EU koji su izričito navedeni u zakonu, a zatim i na područja koja utječu na financijske interese Unije, te područja koja se odnose na unutarnje tržište, tržišno natjecanje i državne potpore. Uz to i dalje se propisuje zaštita zviždača koji prijavljuju nepravilnosti u primjeni nacionalnih propisa ukoliko se takvim kršenjem ugrožava i javni interes. U novom zakonu zadržana je struktura kanala za prijavljivanje koja obuhvaća unutarnje prijavljivanje, prijavljivanje dakle nepravilnosti putem povjerljive osobe kod poslodavca. Povjerljivu osobu moraju imati svi poslodavci koji zapošljavaju najmanje 50 zaposlenika, dok se poslodavcima koji imaju između 50 i 249 zaposlenika daje mogućnost dijeljenja resursa u vezi prijava i vođenja postupka unutarnjeg prijavljivanja. Radnici će i dalje zadržati odlučujuću ulogu u izboru povjerljivih osoba. Povjerljive osobe će se imenovati na Radničkom vijeću ili će to biti sindikalni povjerenik ili izravno na prijedlog radnika. Vanjsko prijavljivanje, dakle ono omogućuje odnosno ono se određuje, dakle prijavljivanje vanjskom tijelu, odnosno pučkoj pravobraniteljici. Novina je da će prijavitelj od sada nepravilnost moći izravno prijaviti pučkoj pravobraniteljici neovisno o tome je li prijavitelj prvo koristio kanal unutarnjeg prijavljivanja. Javno razotkrivanje je također kanal za prijavljivanje. To predstavlja otkrivanje nepravilnosti javnosti. Prijavitelj nepravilnosti će imati pravo na zaštitu sukladno ovome zakonu ako u okviru unutarnjeg i vanjskog prijavljivanja nisu poduzete odgovarajuće aktivnosti kako bi se prijava riješila ili ako smatra da nepravilnost predstavlja opasnost za javni interes, zatim da postoji rizik od osvete ili ako su izgledi da će se nepravilnost ukloniti niski. Preciznije se definira pojam osvete koji obuhvaća svaku izravnu ili neizravnu radnju ili propust u radnom okruženju poput prijetnje osvetom ili pokušaj osvete. To omogućuje kvalitetniju zaštitu prijavitelja nepravilnosti. Prijavitelj nepravilnosti će imati pravo na zaštitu koja uključuje sudsku zaštitu, naknadu štete, zaštitu identiteta i povjerljivosti, te primarnu pravnu pomoć. Izričito se propisuje da osoba koje su prijavu podnijele anonimno ali im je naknadno utvrđen identitet ostvaruju jednako pravo na zaštitu kao i osobe koje su otkrile identitet. Uz to, pravo na zaštitu ostvaruje i osoba koja nepravilnost izravno prijavljuje institucijama, tijelima ili agencijama EU. Pravo na zaštitu prijavitelja nepravilnosti od sada će uživati i povjerljiva osoba, njezin zamjenik kao i povezane osobe. Ovim zakonskim prijedlogom dodatno se omogućava zaštita ne samo osoba koje su u stalnom radnom odnosu već primjerice i volonterima, studentima, osobama angažiranim prema ugovoru o djelu, osobama koje sudjeluju u postupcima javne nabave, odnosno osobama koje sudjeluju u aktivnostima kod poslodavca. Kada govorimo o postupku prijave nepravilnosti on se značajno olakšava, uređuje se sadržaj prijave nepravilnosti i način prijave. Prijava će biti omogućena usmenim ili pisanim putem. Pisani put će se unaprijediti u odnosu na dosadašnji sustav i u buduće se podrazumijevati bilo koji sustav koji omogućuje pisani trag o prijavi što uključuje moderne IT alate, aplikacije i slično. Usmena prijava moguća je putem telefona ili drugog sustava glasovnih poruka, a na zahtjev prijavitelja i fizičkim sastankom. Kada je riječ o sankcioniranju novost je uvođenje i mogućnost izricanja prekršajnih sankcija za pokretanje zlonamjernih postupaka protiv prijavitelja nepravilnosti ili povezanih osoba. Predviđeno je da povjerljiva osoba i njezin zamjenik, te bilo koja druga osoba koja sudjeluje u postupku prekršajno odgovaraju za kršenje obveza zaštite identiteta i povjerljivosti. Novim Zakonom o zaštiti zviždača ojačat će se pravna zaštita zviždača kroz osiguranje prava na primarnu besplatnu pravnu pomoć, proširenje kruga osoba koji imaju pravo na zaštitu. Zatim će se pojednostaviti postupak prijave i osnažiti građane da prijavljuju nepravilnosti. Vjerujem da smo svjesni uloge i važne uloge zviždača u demokratskom društvu i da će današnja rasprava potvrditi kvalitetni smjer kojim Republika Hrvatska ide. Hvala.
Idemo sa replikama. Prva na redu je poštovana kolegica Selak Raspudić. Izvolite.
Ja vam prvo naravno želim čestitati na novom izvješću Transparency Internationala koji je pokazao da se u posljednjih 6 HDZ-ovih godina na Indexu percepcije korupcije nismo makli s mrtve točke. Ja vam doista čestitam, a nisam cinična jer to samo može značiti da smo dosegnuli dno što otvara prostor da će možda u budućnosti biti bolje budući da se šest godina ne mičemo s mrtve točke. Moje pitanje vrlo je konkretno. Kada gledamo ovaj prijedlog zakona možemo primijetiti da njime, točnije čl. 26. načinu na koji se prijavljuje vanjskom prijavitelju koji je bitniji od onog unutarnjeg jer nitko ne vjeruje onima u firmi kojima treba prijaviti korupciju nisu zadovoljni ni pučka pravobraniteljica ni zviždači. Pučka pravobraniteljica kaže da to nije isključivo njezina ingerencija, a zviždači kažu da treba proširiti krug vanjskih prijavitelja. Jeste li spremni razmotriti tu mogućnost da biste olakšali zviždačima da prijavljuju nepravilnosti?
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle, intenzivna je bila komunikacija i između i mene i pučke pravobraniteljice, ali i unutar radne skupine koja je radila na izradi ovoga zakona, sudjelovali su predstavnici ureda pučke pravobraniteljice. Dakle, u razgovoru sa pučkom pravobraniteljicom jedna od bojazni pučke pravobraniteljice je bilo zapravo nedovoljna kadrovska kapacitiranost ureda pučke pravobraniteljica u situaciji da dođe određeni veliki broj prijava temeljem ovoga zakona, a isto tako određeni prostorni problemi su tu istaknuti, tako da smo u tim razgovorima svakako dotakli to pitanje i osigurat ćemo i kroz proračun u uredu pučke pravobraniteljice dodatna zapošljavanja ako prijava bude, a svakako i ono što ste spomenuli razmotrit ćemo između dva čitanja da proširimo eventualno još nekih od kanala za prijavu nepravilnosti.
Hvala vam. Kolega Miletić, izvolite.
Hvala vam predsjedniče HS. Poštovani ministre mene zanima nešto konkretno. Dakle, što vi možete kao ministar hrvatskoj javnosti, recite dakle hrvatska javnost ovo prati i pobrinut ćemo se da čuju to hrvatski građani, što možete vi kao ministar učiniti za Andrijanu Cvrtilu, dakle žena dođe, prijavi korupciju, prijavi ono što ne valja i onda joj se u sustavu, dakle radi sistematizacija da dobije nogu u dupe, dakle katastrofa i kakvu mi poruku šaljemo tada hrvatskim građanima, prijavi korupciju fasovat ćeš, prijavi nepotizam fasovat ćeš jer zna hobotnica na koje načine može provesti fasovanje dakle ljudima, kakvu poruku mi šaljemo ili mi trebamo ohrabriti hrvatske građane i reći prijavi sve ono što ne valja, prijavi jer time radiš dobro, boriš se protiv zla. Ministre, što možete napraviti da pomognete toj ženi? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče, pa ne bi sad ja se referirao na konkretni prijedlog, ja bi samo istaknuo i ponovio ono što sam uvodno istaknuo da će ovaj zakonski tekst koji se nalazi ovdje pred vama, koji uključuje dovoljne elemente i sudske zaštite, ali i svega ostalog što ide uz to i besplatnu pravnu pomoć potaknuti osobe, dakle zaposlenike da prijave određene nepravilnosti. Dakle, dodatno smo ojačali pravnu zaštitu zviždačima, omogućili smo im besplatnu pravnu pomoć. Isto tako taj sudski postupak do kojeg eventualno dođe dakle će se voditi po hitnom postupku, dakle propisane su i određene privremene mjere koje sud u tom postupku može donositi. Tako da vjerujem da je ovaj zakonski tekst koji se ovdje danas nalazi pred vama dakle takve naravi da se jača pravna zaštita zviždača, da se samim time tom zaštitom zviždača potiče te osobe da prijave određene nepravilnosti.
Imamo povredu Poslovnika, kolegica Vidović Krišto, izvolite.
Čl. 238., vrijeđanje zastupnika. Nemate vi šta ne odgovarati na konkretna pitanja, ako vam je postavljeno konkretno pitanje ovo je HS kojemu vi odgovarate, pa izvolite i odgovoriti. A vi g. predsjedavajući dovedite u red g. ministra da zna kako je ustav napisan i kome on odgovara.
Kolegice Vidović Krišto dobivate opomenu. Ovo nije bila povreda Poslovnika. Pravo je ministra da odgovori na način na koji smatra da je potrebno, prosudit će građani da li je to bilo dobro ili nije, a ne mogu mu ja određivati što će on govoriti u svome odgovoru. Tako da vas molim da se klonite takve vrste naputaka. Izvolite sada kolega Habijan.
Zahvaljujem predsjedniče HS. Poštovani ministre, evo prije nekoliko mjeseci u ovom visokom domu donijeli smo Strategiju sprječavanja korupcije za razdoblje '21.-2030.. Između ostalog rekao bih da su zapravo 3 zakona bila ovdje spomenuta kao ključna i krovna upravo u borbi protiv korupcije, dakle Zakon o sprječavanju sukoba interesa, Zakon o lobiranju koji je u pripremi i upravo ovaj zakon koji danas raspravljamo u prvom čitanju. Mislim da se svi možemo složit kako je zaštita prijavitelja od iznimnog interesa. Ono na što bih se referirao jest upravo čl. 37. i 38., dakle vezano za prekršajne odredbe odnosno novčane kazne i ovaj iznos do 50.000 kuna za poslodavca, pa u tom smislu bi zapravo želio ukazat dal postoji mogućnost dakle da se do drugog čitanja možda razmisli o visini te kazne jel ta kazna bi trebala bit odvraćajuća zapravo za sve da ne čine odnosno ne krše ove odredbe ovog zakona, pa možda u tom smislu pogledati i Zakon o zaštiti tržišnog natjecanja gdje se zapravo novčana kazna određuje u određenom postotku od ukupnog prihoda koji tamo poduzetnik, a ovdje zapravo poslodavac ostvari recimo u zadnjoj godini za koju postoji godišnja financijska izvješća. Hvala.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Pa evo, svakako te prekršajne odredbe koje su normirane u čl. 37. i 38. bi trebale djelovati odvraćujuće prema samim poslodavcima. Tako da evo možemo do drugog čitanja razmislit o tome da se te, ti iznosi koji su od 10 do 30 tisuća kuna odnosno 30 do 50 tisuća kuna da se povećaju da zaista one budu preventivne u odnosu na same poslodavce da spriječe bilo koji oblik pritiska prema radnicima odnosno bilo koji oblik izbjegavanja primjene ovoga zakona koji će zasigurno kao što sam i rekao ovaj unaprijediti zakonski okvir zaštite zviždača. Hvala.
Kolegice Nemet, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani ministre, kao povjerljiva osoba osim osobe zaposlene kod poslodavca sada može biti imenovana i treća osoba. Zanima me koja je procedura izbora te treće osobe, da li postoje neka ograničenja tko smije biti treća osoba, da li je to odvjetnik, revizor, neko, neko drugi? I zanima me imate li namjeru ovaj zakon učiniti dostupniji zaposlenicima kao što primjer recimo etičkog kodeksa ili Pravilnika o radu koji mora biti sveprisutan svim zaposlenicima? Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, naravno dakle osim što smo predvidjeli da povjerljive osobe budu zaposlenici te pravne osobe postavili smo i mogućnost zapravo da povjerljive budu, osobe budu i izvan pravne osobe tako da evo vjerujem da će ta se mogućnost i koristi. Imamo i mogućnost da kada govorimo o lokalnoj samoupravi, dakle više jedinice lokalne samouprave zajednički imenuje povjerljivu osobu. Nismo detaljno ovim zakonskim tekstom propisali tu mogućnost, no evo do drugog čitanja možemo i o tome, i o tome razmisliti. Vjerujem da će zapravo ovaj zakon polučiti određene rezultate da će, poslodavci i imaju obvezu dakle i kroz imenovanje povjerljive osobe i sve ostale aktivnosti upoznati sve radnike sa pravima koje im pripadaju temeljem odredaba ovog zakona. Naravno ono uključuje i kanale [[Upadica: Hvala vam.]] i sudsku zaštitu. Hvala.
Kolegice Raukar Gamulin, izvolite.
Zahvaljujem. Dobar dan. Poštovani ministre govoriti o korupciji u Hrvatskoj je već zaista jedna notorna stvar sa 97% percepcije o široko rasprostranjenosti korupcije svima je jasno koliko je važno ohrabriti građane i dati im potpunu zaštitu. U zakonu predviđate samo elementarnu pravnu pomoć, nema nikakvog predviđanja psihosocijalne i psihološke pomoći, a čak u javnoj raspravi imate podatke da 85% zviždača pati od raznih poremećaja mentalnog zdravlja, anksioznosti, straha, nepovjerenja, a samo da pogledam 48% što je veliki broj imate poremećaje na kliničkoj razini znači to su već teže situacije. Da bismo građanima doista poslali poruku nemojte se bojati, prijavite, sustav će stati iza vas, da li smatrate potrebnim da ipak u ovaj prijedlog zakona uđe i psihosocijalna i psihološka pomoć zviždačima. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Da dosta je bilo upita na javnom savjetovanju vezano za psihološku, psihosocijalnu pomoć. Dakle, mi nismo predvidjeli ovim zakonom tu mogućnost. Dakle, predvidjeli smo besplatnu primarnu pravnu pomoć. Ma evo mogu zapravo ovaj istaknuti da zapravo i ćemo kod, nakon donošenja ovoga zakona i početka njegove primjene zapravo i prvenstveno sa Uredom pučke pravobraniteljice vidjeti zapravo podatke i nekakve, nekakva njihova promišljanja pa nije isključeno da u budućnosti ubacimo i psihosocijalnu odnosno psihološku pomoć u odredbe zakona i na taj način omogućimo ne samo besplatnu primarnu pravnu pomoć nego i psihosocijalnu pomoć.
Kolega Matula izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Poštovani ministre da li bi ovaj zakon zaštitio npr. zviždača iz redova policije? Zviždača koji bi upozorio na nezakonito ponašanje svojih kolega na granici prema izbjeglicama. Da li bi se MUP mogao sakriti iza pojma nacionalne sigurnosti ili ne bi? Mislim pitanje je, ja vas molim da nam precizno kažete da li bi to zviždenje bilo zaštićeno ovim zakonom?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle radi se evo o jednom konkretnome primjeru, ja u ovom trenutku ne bih ulazio u, ne bih ulazio u pojašnjavanje i objašnjavanje da li se u tom konkretnom predmetu radi o pitanju nacionalne sigurnosti ili ne. Dakle, u radu ove radne skupine sudjelovali su i predstavnici dakle dali su određene komentare i predstavnici i unutarnjih, MUP-a i Sigurnosno-obavještajne agencije. Zasigurno nije cilj ovoga zakona spriječiti prijavu određenih nepravilnosti. Međutim kao što ste i sami spomenuli postoje određeni izuzeci. Pitanje nacionalne sigurnosti je izrazito važno i bitno tako da i ono predstavlja određeni izuzetak tako iz tog razloga ja ne bi se konkretno osvrtao na to pitanje. Hvala.
Idemo dalje, kolega Mažar izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvaženi ministre prije svega drago mi je da danas raspravljamo o donošenju novoga zakona iako je dakle direktiva EU ta zbog koje se išlo u izmjene i dopune, ali upravo što smo 2019. prvi put donijeli Zakon o zaštiti prijavljivača nepravilnosti i vidjeli određene dakle stvari koje u praksi možemo još unaprijediti smo i danas ovdje sa novim zakonom. Veseli da upravo i Savez samostalnih sindikata RH, ali i Ured pučke pravobraniteljice pozdravljaju niz noviteta u zakonu. Tako da jedan noviteta je i ne samo proširenje prijavitelja nego i proširenje vremenskoga slijeda prijavljivanja dakle izmjena obavljanja poslova u radno okruženje i da se može prijaviti i nakon aktivnosti ali i tijekom, ali i prije početka određene aktivnosti pa ako možete reći što konkretno znači dakle i te promjene vezano za vremenski slijed.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle, svakako smo osim implementacije ove direktive u praksi smo vidjeli određene dakle i pravne praznine ili određene probleme u slučaju prijavljivanja određenih nepravilnosti i to smo zapravo kroz radnu skupinu implementirali, promijenili u ovome zakonskom okviru koji imamo još od srpnja 2019. godine. Svakako smo kroz te izmjene i mimo same implementacije i transponiranja direktive omogućili, olakšali određene prijave nepravilnosti, ali isto tako ono što smo vidjeli i u praksi, dakle ta sudska zaštita, dakle tu smo pojačali dodatno tu sudsku zaštitu, dakle ukinuli smo i rokove za podnošenje tužbe za zaštitu prijavitelja nepravilnosti. Isto tako smo uveli i dakle da je taj sudski postupak hitan i da se moguće temeljem prijedloga stranke donese određena privremena mjera. Tako da vjerujem da je ovaj zakonski tekst koji širi kanale [[Upadica: Hvala vam.]] prijavljivanja ili sudske zaštite ohrabruje zviždače [[Upadica: Hvala.]] da prijave nepravilnost.
Idemo dalje kolegica Vidović Krišto, izvolite.
Kako bi Churchill rekao ako ne želiš riješiti problem osnuj komisiju, tako Plenkovićeva vlada donosi zakone koji već postoje kako bi prikrila vlastite korupcionaške radnje i manipulirala hrvatsku javnost. Imamo aktualni problem u CERP-u, dakle revizorica Nada Ružić utvrdila je da je uprava tog CERP-a samo na jednom projektu Hrvatsku državu oštetila za 104 milijuna kuna. Ona je to naravno prijavila, međutim kako uprava nije reagirala obratila se premijeru Plenkoviću i ministru Mariću, međutim umjesto da je zaštite i spase Hrvatskoj 104 milijuna kuna, oni gospođi Ružić daju otkaz. Recite mi je li za ovu vrstu lopovluka zaista potrebno donijeti zakon kako bi se on spriječio? Kada k tomu dodamo još i da osobni prijatelj Plenkovića odvjetnik Danijel Klobučar naplaćuje nevjerojatne sume u tom istom CERP-u onda je jasno tko je glava korupcije ovdje u Hrvatskoj. Mislite li vi u Ministarstvu pravosuđa uistinu da vam netko u Hrvatskoj još vjeruje?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle, uvodno sam rekao da RH još 2019. kada nije bilo zakonodavstvo regulirano na razini EU donijela zakon koji je stupio u srpnju 2019.g. uglavnom je bio uređen temeljem smjernica Vijeća Europe, nakon toga je donesena europska regulativa i zapravo sada transponiramo tu europsku regulativu. A kako od srpnja 2019. imamo na snazi Zakon o zaštiti zviždača dakle u praksi smo vidjeli određene nedostatke i zapravo što sam i više puta istaknuo, danas sve te probleme u praksi i pravne praznine koje su se susreli i prijavitelji nepravilnosti, ali isto tako i tijela koja su djelovala u čitavom tom procesu ispravljamo i kvalitetnije uređujemo kroz ovaj zakonski tekst. Tako da vjerujem da je niz promjena pozitivnih i dobrih koji su pozdravljeni u javnosti i od strane udruga koje zastupaju zviždače, isto tako od strane [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] pučke pravobraniteljice koji će doprinijeti jačoj zaštiti. Hvala.
Kolega Jakšić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Povreda Poslovnika, izvolite kolegice Vidović Krišto.
Hvala lijepa. Čl. 238. ponovno ne odgovarate na konkretno postavljeno pitanje g. ministre ja vam stvarno preporučam da pročitate hrvatski Ustav. Vi ste dužni odgovarati HS-u i hrvatskome narodu. S druge strane stječe se dojam da vi uistinu mislite kao Vlada ove države represijom se obraniti od bunta građana na vaše korupcionaške radnje, a ja vam kažem, a to smo vidjeli na primjeru umirovljenika iz Malenice, a ja vam kažem to nikome u povijesti nije uspjelo pa neće ni vama.
Kolegice Vidović Krišto dobivate drugu opomenu, ovo nije bila povreda poslovnika nego replika. Sada je na redu kolega Jakšić, izvolite
Hvala predsjedniče. Poštovani ministre. S obzirom da i danas su izašli podaci percepcije korupcije u RH, sigurno da svaka ovakva rasprava je nešto što treba pozdraviti jer svi zajedno se moramo boriti protiv nečega što desetljećima izjeda Hrvatsku kao rak. No ono što je moje pitanje je što će i ove današnje izmjene o kojima raspravljamo donijeti svima onima koji su nagrabusili od sustava unatrag nekoliko mjeseci nekoliko godina? Imamo slučaj Kutine, imamo slučaj URIHO mogli bi ih pobrojati još podosta. I da li osobno smatrate da ove promjene mogu promijeniti percepciju prema korupciji bez značajnijih promjena u sustavu i DORH-a i hrvatskog sudstva? Jer znamo da puno puta se nešto i pokrenulo od strane pučkog pravobranitelja, a li onda kad je trebalo nastaviti je ili naprasno prekidano ili je završilo u zastari. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle, svjesni smo tog problema s kojim se suočavamo, idemo s nizom izmjena pa i započeli smo sa Strategijom borbe protiv korupcije i akcijskim planovima temeljem te strategije koje se trenutačno i pripremaju u Ministarstvu pravosuđa i uprave i Zakon o sprečavanju sukoba interesa i Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti i Zakon o lobiranju su samo jedan dio aktivnosti koje poduzimamo u tom smjeru mijenjanja percepcije borbe protiv korupcije, ali isto tako i same borbe protiv korupcije od strane nadležnih tijela. Ubrzo će evo doći ovdje pred vas i zakon izmjene Zakona o sudovima i Zakona o DORH-u koji također predviđaju niz aktivnosti koje će zasigurno doprinijeti do promjeni zapravo građana oko percepcije same korupcije. Dakle, to nije jednostavan put, to je dugotrajan put, svjesni smo toga, ali evo nizom aktivnosti koje pripremamo pa i ovim današnjim zakonom gdje ojačavamo pravni okvir omogućit ćemo zapravo i taj segment, a to je prijava nepravilnosti kao jedan mali [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] argument u borbi protiv korupcije. Hvala.
Kolegica Antolić Vupora, izvolite.
Poštovani g. ministre. Pitam vas da li ćete u području prijavljivanja nepravilnosti pridodati i slučajeve diskriminacije i ugrožavanja ljudskih prava kao posebno osjetljiva područja, posebno u tijelima državne vlasti kako bi zaštitili zviždače i kada se pojavljuju prijave na tom području, mislim da ih imamo puno i mislim da bi trebalo i ta područja posebno zaštititi. Mislim da je o tome bio razgovarao i Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, da li razmišljate proširiti i na to područje?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Pa zasigurno je temeljem rasprave na Odboru za ljudska prava i nacionalne manjine, ali evo i temeljem današnje plenarne rasprave ćemo do drugog čitanja akceptirati sve što je konstruktivno i sve što doprinosi jačanju i položaja zviždača i njihovoj zaštiti, pa evo tako da bi to ostavio da do drugog čitanja pripremimo sve eventualne promjene. Hvala.
Kolega Šimičević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Poštovani ministre. Mi trebamo sve učiniti da bi dosegli nultu toleranciju na korupciju, a samim tim pozdravljam ovaj zakon i zaštitu prijavitelja odnosno njihov identitet. Međutim moje pitanje vama je sljedeće, da li će zviždači napraviti revoluciju u sustavu ako mi već imamo postojeći sustav koji bi se trebao boriti protiv korupcije i kakve su usporedbe sa europskim zemljama? Da li su tamo zviždači predvoditelji borbe protiv korupcije ili institucije koje trebaju to raditi? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Pa kao što sam maloprije istaknuo zapravo i Zakon o zaštiti zviždača, ali i sam institut zviždača je jedan mali segment u toj borbi protiv korupcije. Dakle, tu postoje u tom procesu borbe protiv korupcije niz tijela koje tu sudjeluju prije svega i preventivna, ali i represivna tijela, institut dakle zviždača odnosno prijavitelja nepravilnosti samo je jedan segment zapravo te borbe protiv korupcije. Kroz ovaj kvalitetan zakonski tekst zasigurno ćemo i ohrabriti i potaknuti te osobe da prijavljuju određene nepravilnosti. Dakle, zviždači neće biti nositelji borbe protiv korupcije već jedan mali segment u toj borbi protiv korupcije a da bi to ostvarili dakle moramo imati kvalitetan zakonski tekst u kojem će dakle svi ti zviždači uživati određeni oblik zaštite u svim fazama prijave. Dakle, prvoj prijavi kod samog poslodavca, ali naknadno i sudskoj zaštiti. Hvala.
Kolegice Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani ministre, nedavno je u javnosti izašla afera vezano za HNB i kupovanje, trgovanje dionicama, obveznicama koje je možda uključivalo i korištenje određenih povlaštenih informacija. Aktualni predsjednik države je rekao da osoba koja je tajne informacije iz AKD-a dala novinaru je počinila krivično djelo. Sukladno članku 28. zakona koji predlažete kaže između ostalog da može zviždač izaći u javnost u slučaju vanjskog prijavljivanja postoji rizik od, znači on može izaći u javnost ako postoji rizik od osvete. Po vama, je li osoba koja je dala informacije ovom novinaru počinila krivično djelo ili je to zviždač koji je samo koristio ovo što ste vi predvidjeli člankom 28. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Uvažena zastupnice, dakle moram priznati da mi nije detaljno poznata ta situacija oko Hrvatske narodne banke. Međutim, istaknuo bih da ovaj zakonski tekst koji se nalazi ovdje pred vama, dakle osim tog kanala unutarnjeg prijavljivanja i vanjskog prijavljivanja ima i tu mogućnost javnog razotkrivanja nepravilnosti odnosno otkrivanja nepravilnosti javnosti. I ono što je bitno zapravo da je u svim tim situacijama bilo da je riječ o unutarnjem, vanjskom ili razotkrivanju javnosti kao obliku prijavljivanja ili otkrivanja nepravilnosti te osobe imaju pravo na zaštitu sukladno ovome zakonu. Što je u konkretnom slučaju riječ? Da li je riječ o kaznenom djelu ili da li je riječ o određenoj nepravilnosti, da li je ta osoba zviždač teško mi je u ovom trenutku odgovoriti na to pitanje, nemam dovoljno elemenata o čemu se tu radi. Hvala.
Kolega Deur. Uključite se samo.
Hvala poštovani predsjedniče. Evo poštovani ministre, sigurno i Zakon o korupciji, prijedlog zakona i Zakon o sukobu interesa i danas zaštita prijavitelja. To je nešto što daje sigurnost i samim prijaviteljima da imaju hrabrosti još više, ali svi od nas, svakom građaninu je dužnost prijaviti nepotizam, određene sfere u društvu koje pokazuju da ne ide dobro. Ali mene ono što izuzetno zanima i što me brine i evo vidjeli smo naš gradonačelnik je nakon 6 mjeseci upao u sukob interesa koji je došao na vlast, su došli osvješćujući Zagrepčane da oni neće biti u korupciji, nepotizmu, u sukobu interesa. Danas plašeći građane na drugom načinu davanjem otkaza i drugim stvarima što me jako brine kao građanina ovoga grada. Evo molim vas jel' možete nešto reći.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Dakle, rekao sam u više navrata, dakle imamo jedan paket propisa koji svakako ide u smjeru i smanjivanja korupcije ili mijenjanja percepcije u borbi protiv korupcije gdje se jačaju tijela koja sudjeluju u svim tim aktivnostima. Jedna od tih aktivnosti koje smo mi poduzeli je novi Zakon o sprječavanju sukoba interesa, tako da svakako od svih nositelja javnih funkcija se očekuje odgovorno, transparentno postupanje, postupanje koje ne dovodi u konkretan sukob interesa. Tako da evo i od gradonačelnika grada Zagreba ali i od nositelja izvršne vlasti, odnosno svih dužnosnika, svih javnih dužnosnika se očekuje da postupaju sukladno pozitivnim zakonskim propisima ako govorimo o ovom području prevencije korupcije, a to je prije svega i Zakon o sprječavanju sukoba interesa ali isto tako i da poštuju i ove zakone koji se odnose na osobe koje prijavljuju određene nepravilnosti da se ne dovodi do osvećivanja, šikaniranja i svega ostalog. Hvala.
Hvala. Kolega Pavić, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovani ministre, prvo bih izrazio zadovoljstvo što ste ostavili prostora da se povećaju kazne za poslodavce nakon replike kolege, jer kazna od 10 000 kuna ili nekoliko desetaka tisuća kuna sigurno neće odvratiti poslodavca da krši odredbe ovog zakona. Drugo, htio bih vas pitati nešto konkretno o samim zviždačima. Jasno nam je da ukoliko zviždač prijavi, odnosno prijavitelj to prijavi i nakon toga poslodavac ne poštuje odredbe ovog zakona prijavitelj dobije otkaz. On treba do sudskog epiloga od nečega živjeti. Da li ste razmišljali o tome kako da tom čovjeku pripomognemo s obzirom da ima i obitelj, s obzirom da treba i on treba imati nekakve svoje životne potrebe. Kako će mu država pomoći do momenta dok se sud ne riješi?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Uvaženi zastupniče, dakle u tim situacijama ako do njih dođe, dakle omogućena je sudska zaštita. Dakle, postoji tužba koja se može prijaviti odnosno koja se može podnijeti nadležnome Općinskom sudu. Dakle, riječ je o tužbi koja se podnosi Općinskom sudu, a uz tu tužbu dakle osoba može zatražiti izricanje privremene mjere i u tom slučaju, dakle privremena mjera i sama tužba ide u smjeru da se zabrani određeno činjenje osvete i otklanjanje određenih posljedica samog ponašanja poslodavca prema radniku. Ono što bih istaknuo da je taj postupak pred Općinskim sudom hitan, da se treba riješiti po hitnom postupku, a isto tako da se odluka o privremenoj mjera mora donijeti u roku od osam dana tako da smo kroz te mehanizme odlučili zaštititi radnike. Moram istaknuti da o nekakvoj naknadi ili nekom drugom obliku plaćanja samom prijavitelju nepravilnosti nismo u ovom trenutku razmišljali.
Hvala. Kolegice Nađ, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani ministre, jasno je da je pučka pravobraniteljica i njen ured važna karika u logistici zaštite prijavitelja nepravilnosti. Rečeno je i na odborima da nema dovoljno administrativnih kapaciteta, eto tu ste uskočili sa 5 novih djelatnika, odnosno službenika, a ona traži još jednog dužnosnika, ja se nadam da ćete i izići u susret, ali mi nije jasno s obzirom da zgrada u kojoj je ured pučke pravobraniteljice ima crvenu naljepnicu, a jasno je da ministar Horvat i njegovo ministarstvo nije baš učinkovito odnosno uopće nije učinkovito u obnovi, kako mislite riješiti prostorno to pitanje jer je rekla da neki djelatnici nemaju ni stol za kojim mogu sjediti i raditi? Hvala.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Uvodno sam istaknuo da smo imali intenzivne razgovore sa i ja osobno sa pučkom pravobraniteljicom, ali i s njenim uredom. Rješavamo problem kadrovskog kapaciteta naravno sukladno aktima i odlukama koji postoje oko zapošljavanja, ali isto tako i općim aktima koje donosi ured pučke pravobraniteljice, tako da ćemo svakako pratiti po stupanju na snagu ovoga zakona sve aktivnosti odnosno priljev prijava i reagirati ako pučka pravobraniteljica osjeti potrebu da poveća kadrovske kapacitete naravno sukladno općim aktima koje uređuju ustrojstvo ureda pučke pravobraniteljice. Mogu istaknuti evo da intenzivno komuniciramo i na temu rješavanja prostornih kapaciteta, te vjerujem da ćemo u što kraćem roku riješiti i to pitanje i evo to, to možete i upitati i pučku pravobraniteljicu, dakle intenzivno radimo na tome i pokušat ćemo u što kraćem roku riješiti to pitanje. Hvala.
I zadnje kolegice Jelkovac izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Poštovani ministre, sigurno da je cilj donošenja ovog zakona što bolja zaštita zviždača. U čl. 28. imamo predviđeno postupanje kod javnog razotkrivanja nepravilnosti, pa me zanima, ovdje predviđena su dva uvjeta koja moraju bit ispunjena radi zaštite onih koji javno prijavljuju nepravilnosti, međutim u st. 3. tog članka kaže se da se članak ne primjenjuje na slučajevima u kojima osoba izravno otkrije informacije medijima na temelju posebnih odredbi domaćeg prava kojima se uspostavlja sustav zaštite u pogledu slobode izražavanja i informiranja. Čini mi se da se pod to „može“ skoro pa sve podvest, pa me zanima zašto onda uopće propisujemo ova dva uvjeta, ne bi li možda bilo bolje da jednostavno kažemo da i javni prijavitelji nepravilnosti imaju zaštitu kao i svi ostali? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo uvažena zastupnice. Dakle, dakle imamo tri kanala prijavljivanja nepravilnosti, dakle unutarnji, vanjski i javno razotkrivanje. Naravno dakle unutarnje i vanjsko prijavljivanje su nekako ti kanali koji omogućuju i bolju i jaču zaštitu samoga prijavitelja nepravilnosti. Naravno ukoliko izostane određena reakcija kroz ta dva oblika komunikacije odnosno prijavljivanja imamo taj treći oblik, dakle javnog razotkrivanja nepravilnosti. Evo vjerujem da ćemo temeljem i današnje rasprave i na odborima ili i ovdje plenarne sjednice dakle doći do određenih prijedloga, tako da evo do drugog čitanja svakako možemo i vaš prijedlog razmotriti. Hvala.
Hvala vam ministre, nema više replika. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Onda otvaram raspravu, prva je na redu poštovana kolegica Vučemilović u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče HS, poštovani ministre, poštovane kolegice i kolege. Svi se sjećamo afere Watergate, ali tko se još sjeća Williama Marka Felta? Tek pred smrt čovjek je rekao da je upravo on bio duboko grlo i on je bio taj zviždač koji je bio ključna osoba bez koje nikada za aferu Watergate ne bi doznali. Afera Enron je još jedna za koju znamo apsolutno svi. Često i mi profesori studentima upravo to ističemo kao jednu od afera kada govorimo o financijskim nepravilnostima, ali nitko se vjerojatno ne sjeća ili malobrojni Sherron Watkins koja je bila potpredsjednica za korporativni razvoj i koja je upravo te nepravilnosti u Enronu iznijela van. Često i brzo zaboravimo imena ljudi koji su pokazali iznimnu građansku hrabrost. Oni pak uglavnom dobiju otkaz, sankcionirani su. Unatoč zakonima teško ostvaruju stupanj zaštite koji bi bio ne samo dovoljan nego i nužan u ovakvim situacijama. Izloženi su osudama okoline i ne zaboravimo da su oni u cijeloj toj priči vrlo često pojedinci koji su najizloženiji osveti daleko moćnijih pojedinaca i institucija, pa čak i cijelih sustava. I kada nakon što zviždač i ukaže na nepravilnost krene sudski proces onda taj proces traje godinama. Ishod je vrlo često neizvjestan. 2019.g. HS je donio zakon temeljem kojeg su zviždači trebali biti zaštićeni. Oporba je tada tvrdila kako će taj zakon ostati tek mrtvo slovo na papiru. Nažalost, bili su u pravu. Što se dogodilo u ovih nekoliko godina, je li se nešto promijenilo, jesu li zviždači bolje zaštićeni nego što je to bilo prije? Uglavnom ne. Najsvježiji primjer je gđa. Cvrtila koja je otkrila nepravilnosti u kutinskoj gradskoj vlasti i kao i brojni prije nje smijenjena je na radno mjesto koje novi direktor ukida jer kaže nema potrebe za tim radnim mjestom, u prijevodu dobila je otkaz kao i brojni zviždači prije nje. I uzalud što u zakonu jasno piše kako ne smije biti diskriminacije, kako ne smije biti zlostavljanja od strane poslodavca i prijetnji otkazom. Hrvatska je ratificirala kao i obično sve konvencije i preporuke, no slaba je to utjeha ljudima koji su imali hrabrosti ukazati na nepravilnosti. Jedan od mehanizama zaštite prijavitelja je sprječavanje odmazde. I sad ja moram postaviti pitanje koje je postavio i moj kolega Miletić tko će i na koji način pomoći gospođi Cvrtila iz Kutine da ne dobije otkaz? Koji je to mehanizam po sadašnjem zakonu, ali i po prijedlogu ovog novog koja je to institucija koja će taj mehanizam primijeniti da još jedan zviždač ne dobije otkaz? Jer mi moramo znati da u postojećem zakonu već postoje mehanizmi, ali oni se očigledno ne primjenjuju ili nisu dovoljni ili nisu dobro uobličeni jer upravo je ključno zaštititi prijavitelje nepravilnosti ili kako ih mi uglavnom zovemo zviždače od odmazde. Jer ako to ne napravimo, kako možemo onda očekivati da će itko prijaviti nepravilnosti ako će poslije toga biti izložen šikaniranju, ako će izgubiti radno mjesto, ako će izgubiti posao, izvor prihoda? To su ključne stvari. I evo još jednom ću ponoviti ono što sam pitala ministra u replici. Imamo slučaj sa HNB-om, sa najviših instanci znači aktualni predsjednik države postavlja samo jedno pitanje, njega te nepravilnosti ne brinu jesu li one opravdane, nisu nego od kud novinaru podaci iz AKDD-a jer ti podaci su tajni. Znači još ističe čudi se i naglašava kako se radi o krivičnom djelu jer ključno je njemu to da je novinar došao do podataka do kojih on nije smio doći. Pa u poslovanju svake tvrtke ima tajnih podataka, brojni su klasificirani upravo kao tajni podaci, a svaki menadžer potpisuje i ugovor o radu kojim se obvezuje na čuvanje poslovnih tajni. Ali što ako su upravo neki od tih podataka dokaz o nepravilnostima u poslovanju? U zakonu koji je pred nama u čl. 28. postavljaju se ograničenja vezano za javno otkrivanje nepravilnosti koje ne smije biti prije nego što osoba prvo podnese prijavu unutarnjim i vanjskim kanalima. Pa tako kaže smije izaći u javnost tek kada nisu poduzete odgovarajuće mjere kao odgovor na prijavu ili ako nepravilnost može predstavljati neposrednu ili očitu opasnost za javni interes kao u slučaju krizne situacije ili rizika od nepopravljive štete i u slučaju vanjskog prijavljivanja postoji rizik od osvete ili su izglede da će se nepravilnost djelotvorno otkloniti niski zbog posebnih okolnosti slučaja. Pa uvijek postoji rizik od osvete, znači svi zviždači su dobili otkaz, svi su bili predmet nekakve odmazde. Znači oni mogu svi redom odmah ići u javnost i ova prva dva kanala prijavljivanja uopće ne moraju ni koristiti jer ako je sve do jedan dobio otkaz znači da je on bio u riziku odmazde. Isto tako dosta je to širok postavljeno kao što je i rekla kolegica Jelkovac isto, pa će iznimno teško u primjeni procijeniti što je i kada u kojoj od ovih navedenih kategorija. Ima ovdje i dobrih stvari u ovom zakonu, da ne ispadne da samo kritiziram, ali malo ću se fokusirati na ovo što je rekla pučka pravobraniteljica u svom izvješću za 2020.g. Znači ona je postupala te godine po 45 prijava, 13 je preneseno iz 2019. Od 32 novozaprimljene 10 ih se odnosilo na državna tijela, sedam na javne službe, pet na jedinice lokalne i područne samouprave, pet na poslodavce u gospodarstvu i obrtu znači samo pet na poslodavce u gospodarstvu i obrtu, tri na tijela s javnim ovlastima te dvije na pravne osobe čiji je osnivač država ili lokalne vlasti. Znači samo pet iz tzv. realnog sektora jel kako ga volimo zvati, sve ovo ostalo se odnosi na institucije koje su izravno ili neizravno povezane sa državom. Iz navedenog dosta jasno vidimo gdje leži problem, očigledno je to u predimenzioniranoj državi koja djeluje s nizom nepravilnosti kroz javne službe, državna tijela, prekobrojne jedinice lokalne samouprave, pravne osobe tj. poduzeća koje osniva država ili lokalna vlast. Očigledno ih ima previše i još rade brojne nepravilnosti. I ovo je još jedan razlog da se smanji ionako ogroman državni aparat koji je često svrha sam sebi, pa čak se i naši ministri žale na prekomplicirane administrativne procedure, pri tom zaboravljajući da su upravo oni na čelu institucija koje bi to mogle reducirati. Zadnje je primjer ministra Horvata koji je to istaknuo kao jedan od čimbenika koji otežavaju proces obnove. Sve nas mora potaknuti na promišljanje, ali isto tako i na djelovanje zadnji popis stanovništva. Znači ako vidimo da imamo cijeli niz institucija koje su izravno ili neizravno povezane sa državom, a u njima su upravo te nepravilnosti o kojima mi danas govorimo, onda bi možda sukladno i ovim podacima iz popisa stanovništva trebali promisliti i vidjeti kako da i broj dužnosnika, počevši od HS-a pa naniže se uskladi sa podacima vezano za broj stanovnika. Isto tako teritorijalni preustroj je nešto o čemu se već dugo govori, ali se ništa ne poduzima. Očigledno nam treba daleko manji broj jedinica lokalne samouprave, no to je tema koju tek moramo otvoriti mada je u nadležnosti ovog ministarstva. I na kraju samo ću reći da u ovom prijedlogu ima dobrih stvari vezano za zaštitu. Ja se samo toplo nadam da će na sudovima biti dovoljno časnih i hrabrih sudaca koji će i primjenjivati odredbe ovog zakona. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a sada će govoriti poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani ministre, kolegice i kolege. Još jedna izmjena zakona ovaj puta Zakona o zviždačima ili zviždačicama ili kako službeno glasi Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti koja je u velikoj mjeri rezultat usklađivanja sa direktivama EU, pri čemu bih još jednom istakao relevantnost i važnost za pravnu sigurnost građana, za financijsku sigurnost građana i tvrtki bilo da je riječ o nacionalnom novcu, bilo da je riječ o novcu EU kada se zakoni kao što je ovaj usklađuju sa direktivama ili sa tekovinama EU. Bilo bi dobro kada bi takav odnos, takav pozitivan odnos bio i u nekim drugim aspektima kao što je pitanje ekonomske ravnopravnosti, tehnološkog razvoja naše zemlje u odnosu na razvijenije zemlje EU, ali očito da ćemo se politički morati potruditi na tom planu da se i to postigne. Što se tiče predloženoga zakona, ono što moram konstatirati kao zastupnik i kao predsjednik Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina koji je već proveo raspravu o ovom prijedlogu zakona jeste otvorenost predlagatelja za prijedloge i za dopune ovoga prijedloga koji su oni uputili u raspravu u sabor i to je dobro. U tom duhu ću iznijeti određen broj primjedbi i istovremeno prijedloga na ovaj postojeći prijedlog, pri čemu je dobar dio toga usklađen sa stajalištima pučke pravobraniteljice koja je u ovom slučaju kao zainteresirano tijelo ovoga sabora aktivno uključeno u raspravu oko ovog zakona i oko poboljšanja njegovih odredbi. Prvo se tiče primarne pravne pomoći zviždačima, zakon predviđa, ovaj prijedlog predviđa da to ovisi o imovinskom cenzusu. S obzirom da zviždači ili zviždačice to ne rade iz zaštite svojih interesa, svojih financijskih ili nekih drugih vlasničkih ili imovinskih prava ili bilo koje druge vrste prava, nego to rade iz rezona ili ratio-a javnoga interesa, zaštite javnoga dobra, zaštite javnoga poretka, zaštite financijskoga dobra onda mi se čini da je zadržavanja odredbe po kojoj će podrška ovisiti u pravnoj zaštiti zviždača i zviždačica čiji postupci mogu biti iznimno skupi i dugotrajni, a o financijskom ili materijalnom statusu nešto što ne doprinosi pravnoj sigurnosti ljudi koji se odlučuju na tako riskantne poteze i tako zahtjevne poteze u interesu javnoga dobra javnih financija i javnoga poretka. Dakle, neovisno o imovinskom stanju čl. 11. točka 5 bi morali biti izmijenjeni da neovisno o javnom poretku zviždači i zviždačice imaju pravo na besplatnu pravnu pomoć. Drugo je u istom članku, s obzirom na visok stupanj pritiska kojem mogu biti izloženi zviždačice i zviždači osim osiguravanja besplatne pravne pomoći ne bi bilo loše predvidjeti i besplatnu psihosocijalnu pomoć. To je iznimno stresan i iznimno riskantan posao u kojem ljudi ne smiju biti ostavljeni sami. Mnogi ljudi mogu aplaudirati sa strane ili na kraju, ali kad cijeli posao krene u najužoj sredini mnogi će se bojati i zbog toga te ljude se ne smije ostavljati bez adekvatne pomoći, ovo spada u tu vrstu. Što se tiče sankcija za prekršitelje, odredbi čl. 37. do 40. kažu da bi kazna trebala biti koliko se sjećam oko 50.000 kuna, to je za čitav niz tvrtki pa i fizičkih lica zapravo premalen novac. Sankcije trebaju djelovati, ove vrsta sankcija trebaju djelovati preventivno. Ako je kazna preniska kao što znamo i u drugim slučajevima ona neće djelovati preventivno, ne samo ako je nema nego ako je bagatelna, ako je preniska onda ne može djelovati preventivno. Zato predlažemo g. ministre da razmislite o tome da se ta kazna poveća. U odnosu na unutarnje i vanjsko prijavljivanje dakle vanjsko prijavljivanje npr. Uredu pučke pravobraniteljice ili unutrašnje prijavljivanje u sredini u kojoj se to događa nepravilnost uočena za koju savjest ili moralni osjećaj ili osjećaj poštivanja zakona netko iz neke radne sredine smatra svojom obavezom da reagira, mislimo da kao što pučka pravobraniteljica to dobro argumentira i obrazlaže jednako dobro jeste da ukoliko teku dva procesa, jedan zbog unutrašnjeg prijavljivanja, a drugi zbog vanjskog prijavljivanja da zbog s jedne strane pravne sigurnosti, s druge strane pravne efikasnosti, a s treće strane zbog potencijala da se sukobljavaju ova dva pravna procesa bi bilo dobro da se to spoji u jedan proces i da se iznađe takvo rješenje u zakonu da se ide bilo po jednom, bilo po drugom, bilo po unutrašnjoj prijavi, bilo po vanjskoj prijavi. A ne da se ide i po jedno i po drugo. U čl. 25 u st. 2 trebalo bi navesti da unutrašnje prijavljivanje nepravilnosti ima prednost pred vanjskim prijavljivanjem nepravilnosti, ako se prijavljivanje može učinkovito riješiti interno i ako onaj tko prijavljuje smatra da nema rizika od osvete. Zašto? Navest ću 2 razloga. Prvi razlog je da je uvijek bolje da se to riješi u sredini u kojoj, i za prijavitelja i za prijavljenoga, e bolje da se riješi u sredini u kojoj je nepravilnost napravljena, ako je moguće u skladu sa odredbama zakona. Drugi razlog je što Ured pučke pravobraniteljice kao mjesto gdje stižu vanjske prijave, bojimo se još uvijek nije dovoljno kapacitirano, o tome ću nešto reći na kraju, da bi mogao prihvatiti sve prijave koje dolaze izvana, uz sve poslove koje inače ima. Zato predlažemo da se neovisno o direktivi sugerira da unutrašnje prijavljivanje ima prednost pred vanjskim prijavljivanjem. Zatim, zakonom je, ovim prijedlogom Zakona je predloženo da se dopuni čl. 42, odnosno predloženi čl. 42, predlažemo da se dopuni tako da ministarstvo nadležno za poslove pravosuđa, a to je Ministarstvo pravosuđa i uprave, EU komisiji dostavlja statističke podatke koje prikuplja od pučkog pravobraniteljica, pravobraniteljice, tijela nadležnih za postupanje po sadržaju prijava, i po potrebi, od strane drugih sudionika koji mogu raspolagati potrebnim informacijama. Zbog čega? Pa zbog toga što Ministarstvo pravosuđe može imati potpuniji set informacija nego što može imati pučka pravobraniteljica i Ured pučke pravobraniteljice. Možda će se to promijeniti, ali zasad to tako nije i nije realno da Ministarstvo pravosuđa može dati nepotpuniji izvještaj Komisiji, kao i inače akter u komunikaciji sa Komisijom, što pučka pravobraniteljica ili Ured pučke pravobraniteljice nije nego li sama pučka pravobraniteljica. I na kraju, prostor i kadrovi za Ured pučke pravobraniteljice. To se mora riješiti. Ovo što je napravljeno, mora biti dopunjeno.
Hvala. Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HSLS-a i Reformista, a govorit će poštovani zastupnik Darko Klasić, izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, ideja zaštite zviždača srećom, nije novost, u svojim .../nerazumljivo/... temelji se na općenitoj slobodi govora baš kao i naše liberalno demokratsko društvo u kojem svatko ima pravo izraziti svoje mišljenje u društvenom razvoju, pa i u tome što je neprihvatljivo, a što nije pravilno. Prijedlog zakona o kojem raspravljamo odnosi se upravo na zaštitu osoba koje izražavaju kritiku u pogledu određenih nepravilnosti i zato je njegovo donošenje i trenutno unaprjeđivanje od iznimne društvene važnosti. Ovim prijedlogom Zakona poboljšava se postojeći zakonski okvir u navedenom području da se prijavljeni nepravilnosti povrede pravnih pravila mogu ostvariti i to bez nasilja nad osobom koja upućuje na nepravilnost. Takvo djelovanje moguće je isključivo ako postoji sloboda izražavanja, ali i prava zviždača da ne trpe osvetu te sudski mehanizmi zaštite prava tih osoba. Ljudi se često boje izraziti svoje mišljenje zbog straha od reakcije i sankcije svojeg neposrednog okruženja. Korupcija postoji od kad postoji vlast, a korupcija je nažalost neželjena posljedica vlasti i na neki način proizlazi iz ljudske prirode pojedinaca. Imajući u vidu da državne funkcije u ime države obavljaju pojedinci, njihova je zlouporaba i nanošenje štete društvu i drugim pojedincima i njihovim pravima, a osobito pravu na dobru upravu koja se u najvećoj mjeri ugrožava upravo koruptivnim radnjama. HSLS ovaj prijedlog Zakona ocjenjuje pozitivnim, s obzirom na nekoliko njegovih načelnih značajki, kao prvo, istaknuo bi, njima se hrvatsko pravo prenose europski pravni standardi zaštite zviždača koji trenutačno su najviši takvi standardi u pravnim porecima i na svjetskoj razini. Kao drugo, osnažuje se pravni i društveni položaj zviždača kao pojedinca, koji dosad nerijetko bili su u podređenom položaju, u odnosu na pojedince ili organizacije svojem najčešće radnom okruženju. U tom smislu ovim prijedlogom Zakona dodatno povećava se prostor ravnopravnosti i jednakosti šansi što mi kao liberali uvijek bezrezervno podržavamo. Kao treće, jačanje pravnog položaja i zaštite zviždača osnažuje se de facto još jedan od nizu dostupnih mehanizama borbe protiv korupcije, koja, ako se ne suzbije, slabi institucije, što duboko uzroci nejednakosti u društvo, a kao četvrto, u ovom prijedlogu Zakona, dodatno se obogaćiva fond demokratskih vrijednosti što ocjenjujemo osobito bitnim s obzirom na hrvatsku društveno-političku tranziciju, čija su negativna obilježja, nesumnjivo, štetna percepcija bezakonja i kulture oportunizma, popularnog nazvanog snalaženje. U tom pogledu ovim se prijedlogom Zakona o korupciji nastoji suzbiti upravo na toj mikrorazini, razini pojedinaca čiji se položaj dodatno osnažuje u odnosu na koruptivne radnje koje nagrizaju povjerenje građana u institucije i dovode do iskrivljenih vrijednosti društvenih vrlina bez kojih nema međusobnog povjerenja i suradnje među članovima društva, a posljedično ni učinkovite i produktivne zajednice. Međutim, takva pozitivna praksa, te političke i kulturne tradicije ne mogu se zakonom uspostavit preko noći, one se uspostavljaju tek njihovim kontinuiranim takticiranjem tijekom duljeg vremena, ali ovaj prijedlog zakona smatramo vrlo pozitivnim početnim korakom uspostavljanja odgovarajućih institucionalnih okvira za razvoj antikorupcijske kulture. U tom smislu također smatramo osobito pozitivnim plan zakonodavca koji je izričito naveden u ovom prijedlogu zakona, a koji se odnosi na kontinuiranu provedbu edukativnih aktivnosti u vezi s primjenom oko ovog zakona u okviru nove Strategije sprječavanje korupcije za razdoblje od '21. do '30.g. radi jačanja sudske zaštite zviždača uključujući i provedbu mjere za unaprjeđenje suradnje i koordinacije tijela nadležnim za postupanje po sadržaju prijave nepravilnosti, te poboljšavanju digitalnog načina podnošenje prijave tijekom, tijelu nadležnom za vanjsku prijavu. Kao liberali smatramo osobito bitnim da se zakonodavac jasno opredijelio i iskoristio svoju ovlast predviđenu čl. 2. st. 2. Direktive 219/1937 o zaštiti osoba koja prijavljuje povreda prava unije koja se ovim propisom prenosi, a kojim se predviđa mogućnost odnosno ovlast svake države članice da u okviru nacionalnog prava proširi zaštitu pogleda, područja ili radnje koje nisu izričito propisani navedenom direktivom. Korupcija je u okviru nacionalne politike uvijek tzv. vlastito dvorište o čijem čišćenju uvijek samostalno odlučujemo, a riječ je o području koje je uvijek, a nažalost osobito u Hrvatskoj ima prostora za djelovanje i popravne planove. U tom smislu važno je uzimanje u obzir posebnih hrvatskih političkih i društvenih prilika zbog kojih je potrebno dodatno proširenje područja prema zaštiti zviždača u odnosu na ono predviđeno u europskom zakonodavstvu. HSLS podržava i mišljenje istaknuto u okviru provedenog javnog savjetovanja u vezi s ovim prijedlogom zakona koje se odnosi na osiguravanje pružanja psihosocijalne pomoći zviždačima. Kao prvo ne čini nam se pravilno shvaćanje zakonodavca da bi opravdanost takve pomoći tek moglo eventualno proizlaziti iz potrebe utvrđenih u budućoj praksi jer kao što je konkretno naveo centar za zaštitu zviždača već postoji istraživanje koje jasno upućuju na potrebu takve pomoći zbog utvrđenih psihosocijalnih problema i poteškoća zviždača. Zbog toga predlažemo predlagatelju zakona da već u ovom zakonu primjeni preventivni pristup psihičkim poteškoćama građana koji bi pokazao jasno i vrijednosno opredjeljenje za napuštanje shvaćanja psihosocijalne pomoći kao sredstva koje je tek eventualno potrebno. Naime, osiguranje psihosocijalne pomoći zviždačima jamči dosljedno jačanje njihovog položaja u skladu sa svrhom ovog prijedloga zakona koja je apsolutno pozitivna i potrebna jer stručna podrška zviždačima ovim zakonom još jednom je sredstvo jačanja njihovog položaja u smislu njihove neovisnosti zbog kojeg njihov položaj uostalom uživa posebnu zaštitu predviđenu ovim zakonom. Bez odgovarajućeg rada sudske vlasti i pravosuđa nema ni zaštite prava predviđenih ovim zakonom, kao ni političke ideje koje se odnose na ulogu slobode u uspješnom liberalnom demokratskom društvu. Zato pored nedvojbene podrške ovom prijedlogu zakona upozoravam na to da će bez unapređenja rada pravosuđa oni nerijetko ostati tek mrtvo slovo na papiru čiji je isključiv jamac zaštite pravosuđe koje štiti od zlouporabe i posljedično i sveopće erozije i povjerenja u društvu. Iako ono naravno nije predmet ovog prijedloga zakona, pa ni ove rasprave, važno je ukazati na neraskidivu povezanost tih dvaju područja i na naše liberalno zauzimanje za njihovo usklađeno i kontinuirano usklađenje ako hoćemo napraviti pomak u društvu u zaštiti svih zviždača i građana koji hoće samostalno djelovati na kritici negativnih pojava u društvu. Hvala lijepo.
Slijedeći će bit Klub zastupnika Mosta, a govorit će poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić, izvolite.
Prateći saborske rasprave primjećujem da smo prečesto tek glasnogovornici da ne kažem čitači s blesimetra tuđih čitaba koje predstavljamo kao svoje, a mnogo u manjoj mjeri ono što bismo doista i trebali biti osobe koje samostalno i kritički propituju tekstove koje nam šalju određeni građani ili institucije i koje daju vlastiti doprinos iščitavanju zakona nakon što su jednom obradili podatke koje su zaprimili i pažljivo pročitali slovo predloženog zakona. Na tom tragu ja bih mogla primjerice kao kolega Pupovac uzeti ono što nam je poslala pučka pravobraniteljica, predstaviti to kao vlastiti prijedlog i bez ikakvog samostalnog doprinosa iznijeti ono što je već rečeno od službene institucije. Čuli smo nešto jučer o tome da je sabor prečesto frik šou, pa ja bi ovdje se nadovezala i rekla da mi se čini da je sabor prečesto copy paste šou i nadam se da ćemo tu praksu promijeniti. U tom smislu ja ću se osvrnuti na dvije stvari u ovom izlaganju i ime Kluba Mosta i pokušati dat neki naš vlastiti doprinos. Jedna će biti iz perspektive pučke pravobraniteljice čiji dio prijedloga podržavam, no dio smatram upitnim i smatram da ne ide u korist zviždača. Drugi dio mog osvrta ići će naravno iz perspektive zviždača i njihovih prijedloga. Naravno, uvodno je možda izlišno spominjati koliki Hrvatska ima problem s korupcijom, no da stvar bude zanimljivija to nije jedini problem koji Hrvatska ima, prečesto čak i ističemo isključivo korupciju. Kada gledamo ono što se događalo s obnovom odnosno ne događalo da budem preciznija, Hrvatska ima puno veći problem s nesposobnošću vlasti. I to je vrlo važno istaknuti jer se prečesto misli da su oni korumpirani ali su barem kompetentni ili kao što je rekao gospodin Bačić predsjednik Kluba HDZ-a oni jedino imaju kapaciteta upravljati Hrvatskom. Na primjeru obnove koja se nije dogodila vidimo da nisu samo korumpirani nego su i nesposobni. No, vrati ću se na ovaj dio koji se tiče korupcije. U prvom redu kada gledamo način na koji se ovaj zakon primjenjuje odnosno područje primjene zakona točnije Članak 4., vidimo da su vrlo detaljno raspisani i zaštićeni financijski interesi EU. U tom smislu moje je pitanje ne bismo li možda s obzirom na ono što se događa u RH trebali možda kada smo već išli u raspisivanje područja primjene zakona možda i konkretnije navesti recimo i državni proračun i neke druge stvari na koje bi se izrijekom trebao odnositi ovaj zakon kao područje njihove primjene. Zviždači su izuzetno važni o tome je već bilo riječi. Oni su važni jer su oni oni koji mogu vidjeti, a onda i prijaviti korupciju iznutra. Ono što su zviždači ranije isticali kao problem je iznimnost slučajeva mogućnosti vanjskog prijavljivanja korupcije. Njima je to izrazito važno. Živimo u RH i jasno nam je zašto je to slučaj. Naime, unutarnje prijavljivanje nepravilnosti za koje se svi slažemo da treba funkcionirati jasno nam je da u praksi nije zaživjelo, a stavljam pod znak pitanja i hoće li ikada doista i moći zaživjeti. Od malih firmi u kojima se svi poznaju bez obzira što će sada i one imati osobu od povjerenja do činjenice da osoba od povjerenja ako je izabire i 20%, najmanje 20% radnika je osoba koja je direktno ili indirektno vrlo često povezana s poslodavcem jer on kontrolira minimalno tih 20% svojih radnika. Znači ostat ću pri tome da mislim da je ovo vanjsko prijavljivanje izrazito važno. I ne slažem se s pučkom pravobraniteljicom koja razumijeći njezin strah da oni možda nisu trenutno kapacitirani da podnesu ulogu koja im se ovdje dodjeljuje, a to prema Članku 26. da budu jedino nadležno tijelo za prijavljivanje nepravilnosti, imajući u vidu da oni nisu možda to trenutno u mogućnosti ipak ne mislim da treba micati one odredbe gdje se težište stavlja na unutarnje prijavljivanje dok ovo vanjsko čini iznimku ukoliko unutarnje ne funkcionira. Mi trebamo maksimalno olakšati posao zviždačima i dati im što veći izbor institucija kojima se oni mogu javiti i koji će ih zaštiti u slučaju sumnje na bilo kakvu nepravilnost. Niti je dobro da nema vanjskog prijavljivanja, a nije ni dobar ovaj sadašnji prijedlog koji ga ograničava samo na pravobraniteljicu. Ako ćemo proširiti krug vanjskih prijavitelja, vanjskih institucija kojima možemo prijaviti nepravilnosti olakšat ćemo i posao pravobraniteljici, a ustanoviti i pozitivniju praksu za naše zviždače koja je svakako potrebna. Ono što se dalje odnosi upravo na taj Članak 26. i nadležno tijelo za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti tiče se toga da je ovdje dana doista velika ovlast Uredu pravobraniteljice. Međutim, ono što nije u skladu s tom ovlasti je način na koji su precizirane odnosno ne raspisani kriteriji po kojima bi oni trebali provoditi taj isti postupak. Primjerice, ovdje se govori u Članku 26. da će prijavu o nepravilnosti u razumnom roku na siguran način proslijediti tijelima ovlaštenim za postupanje. Mi znamo da je ovo pravni jezik, mi znamo da je to uobičajena floskula no znamo koliko su ti rokovi ranije kasnili i ovdje se problem takvom načelnom floskulom ne rješava nego se produbljuje. Po kojim kriterijima će se to činiti? Onda imate da će u svom godišnjem izvješću Hrvatski sabor, Hrvatskom saboru oni davati izvješće i o tim prijaviteljima nepravilnostima, a može i češće ako se radi o ugroženosti ustavnih i zakonskih prava većeg stupanja ili značaja. Ne znamo što je veći stupanj ili značaj to će opet biti s obzirom da nisu raspisani kriteriji očito na procijeni pravobraniteljice. Nadalje, imate u stavku 9. da će se prema potrebi pravodobno prosljeđivati informacije i drugim institucijama i tijelima EU. Prema kojoj potrebi? Koji su kriteriji za potrebu? Hoćemo li to ostaviti isključivo provedbenim aktima i kako će ti provedbeni akti koji imaju tolike ovlasti i daju u ruke pravobraniteljici mi to ovdje ne znamo, a mi smo zakonodavno tijelo koje bi trebalo potvrditi ove izmjene i imati u vidu da one moraju ići u korist zviždača. I nadalje, oni će to na internetskim stranicama u lako dostupnom obliku i sve ostalo. Dakle, ono što ja ovdje vidim kao problem je da se radi o jednom nizu floskula koje nemaju jasne kriterije, niti daju jasne upute pravobraniteljici za postupanje, a pritom svode nju na jedinu instituciju koja će uopće moći djelovati kao institucija kojoj se može vanjski prijaviti. I tu se ne slažem s njome da bi se trebalo staviti težište na unutarnje prijavljivanje, da, svi želimo funkcionalan unutarnji sustav, ali moramo biti svjesni naše realnosti i znati da zviždačima moramo ostaviti širi prostor od naših utopističkih želja. Ono što iz perspektive zviždača je također važno je da se u Članku 9. Stavku 2. dodaje i opomena pred otkaz. Dakle, da se još više raspišu uvjeti koji će, u kojima bi trebali zviždači biti zaštićeni i koji su nepravilno postupanje prema njima. Dakle, izrijekom da se oni raspišu. Isto tako, iz perspektive pučke pravobraniteljice postoje neki prijedlozi koji su korisni i na koje treba ukazati. Jedno je uz Članak 11. točku 5. da, pravo na besplatnu pravnu pomoć ne treba biti vezano uz imovinski cenzus nego svi trebaju imati besplatnu pravnu pomoć ukoliko su stavili opću korist iznad nekakvog vlastitog interesa i tu ne možemo raditi nikakav kriterij imovinskog cenzusa. Ako imate više onda ćete bome i platiti ako odlučite postati zviždač. To sigurno nije dobra u društvu u kojem nikada niti jedan sudski proces koji se ticao zviždača nije zaživio. I to je naša realnost, a zapravo i naša sramota. I to treba imati u vidu jer smo sad tek uopće došli do toga da sustavnije uređujemo jedan zakon i to zbog direktiva, a ne zato što smo se mi osvijestili da se evo od 2015. minimalno ako ćemo o današnjem izvješću Transperency Internationala ne mičemo s mrtve točke kada govorimo o korupcija koja inače nigdje nije izrijekom navedena, a trebala bi biti kada govorimo o zviždačima i RH jer na što će se drugo uopće prijava nepravilnosti odnositi. Dakle, ono s čime želim zaključiti, a dalje ću nastaviti u pojedinačnoj raspravi jer ima tu još materijala koji treba istaknuti je da mi nismo copy paste sabor jer to nas čini freak show-om, trebali smo ovdje dati vlastiti doprinos, a ne biti glasnogovornici ikojih institucija pa makar bila tu i institucija pučke pravobraniteljice koja jest naša [[Upadica: Hvala.]] produžena ruka.
Slijedeći će biti Klub zastupnika Socijaldemokrata, a govorit će poštovana zastupnica Romana Nikolić. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, Hrvatska je mala, lijepa slobodna zemlja ali je okovana korupcijom koja nagriza naše društvo i ne omogućava nam da rastemo kako bi trebali. Gdje leži problem? U upravljanju ili u društvu kao cjelini? Moramo identificirati te sive zone koje vode širenju korupcije i usvojiti ozbiljne mjere kako bismo iskorijenili te uzroke. Ono što je loše, loše je što se stvara dojam da se krivci ne kažnjavaju pa je to donekle i poticaj drugima da se bave koruptivnim radnjama. Umjesto da DORH postupa, da procesuira one koji čine koruptivne radnje, DORH šuti i ne poduzima ništa. I kakvu to poruku šaljemo u javnost? Stječe se dojam da je korupcija postala poželjna i sasvim nešto normalno u našem društvu i protiv toga se moramo zajedno boriti i zato smo danas i ovdje, a danas nam je na dnevnome redu tzv. Zakon o zviždačima. Da li predlagatelj uopće zna koliko u Hrvatskoj stvarno ima zviždača? Nekolicina njih je vrlo medijski eksponirana. Ostali su svoje bitke vode sami i to po sudovima i to godinama kao recimo Dubravka Šokanec. Nakon prijave nepravilnosti svoga nadređenoga ostala je bez posla. Mnogi su zviždači pokrenuli radne sporove ali su odustali nakon prvostupanjske sudske odluke i to u korist poslodavca. Lakše je poslodavcu pronaći svjedoke koji će zbog straha od gubitka svoga radnoga mjesta ili možda stimulacije lažno i svjedočiti. Tada odustaju jer teško se boriti s vjetrenjačama kažu. Razboljela sam se, pala sam u depresiju, primam prijeteće poruke na dnevnoj bazi, bojim se za svoju obitelj, prijavom sam ispala ja veći zločinac od njih jer sam se usudila javno progovoriti, samo su neke od priča. Malo je onih koji su hrabri i ustrajni ići do kraja, razotkriti korupciju i izvesti ih pred lice pravde. Ali njih tada treba netko i zaštititi. Zašto je zaštita zviždača bitna za društvo? Osim što je uloga zviždača neophodna za borbu protiv korupcije novim zakonom bi se trebala ojačati svijest pojedinaca o prijavljivanju nepravilnosti. Oni su ti koji su žrtvovali svoju egzistenciju, svoj mir, stavili stigmu na sebe i cijelu svoju obitelj jer ne žele sudjelovati u nečasnim radnjama tada te ljude treba i zaštititi. Nažalost, od prve zviždačice gospođe Lepej do aktualnih zadnjih zviždačica Andrijane Cvrtila i Maje Đerak svjedoci smo kako ih niti društvo, niti institucije nisu niti mazili, niti štitili. A upravo cilj ovog zakona bi trebao biti sprječavanje osvete prema prijaviteljima nepravilnosti te im osigurati zaštitu. Iz dosadašnjih primjera podnesenih tužbi za zaštitu prijavitelja nepravilnosti vidimo da je dosadašnji zakon tek bio pokušaj da se to područje normira i regulira, ali zaštita zviždača nije zaživjela u praksi. Stoga se mora donijeti zakon koji će omogućiti adekvatnu zaštitu zviždačima. Kako novi prijedlog zakona ne bi ostao samo na kozmetičkim izmjenama u odnosu na dosada važeći zakon predlažemo slijedeće izmjene. Članak 9. stavak 2. predlaže se dodavanje i opomene pred otkaz odnosno upozorenje na obvezu iz radnoga odnosa jer često poslodavci daju opomene pred otkaz ugovora o radu kako bi uplašili radnika te isti uslijed toga odustaju od daljnjih prijava nepravilnosti. Prema Članku 22. stavak 2. predlažemo da se briše. Naime, ionako se često događa da poslodavac imenuje povjerljivu osobu iz kruga bliskih osoba. Nasuprot tomu to mora biti nepristrana i objektivna osoba te stoga nije preporučljivo da poslodavac sam imenuje povjerljivu osobu bez radnika. Članak 22. stavak 1. točka 2b. povećati broj udjela radnika koji biraju povjerljivu osobu uslijed činjenice da poslodavac često može kontrolirati 20% radnika. Članak 21. potrebno je proširiti mogućnost prijave nepravilnosti kod unutarnje prijave nepravilnosti i na sve druga tijela kod poslodavca koja su po internim aktima poslodavca dužna i ovlaštena zaprimati prijave nepravilnosti, prijave koruptivnih radnji ili prijevara ukoliko se prijave odnose na nepravilnosti, sumnje na koruptivne radnje ili prijevare. Naime, često radnici prijavljuju nepravilnosti i drugim tijelima kod poslodavca što iz neznanja, a što i zbog činjenice da nema imenovane povjerljive osobe kod poslodavca ili istoj ne vjeruju. Stoga je potrebno proširiti krug osoba za podnošenje prijava nepravilnosti te na taj način proširiti i zaštitu zviždača. Zakonodavac upravo ovakvim uskim propisivanjem nadležnih osoba onemogućuje adekvatnu zaštitu. Također nije propisano postupanje u slučaju da kod poslodavca nije imenovana povjerljiva osoba pa je to razlog više za proširenje na druga tijela poslodavca. Članak 24. stavak 2. točka 3. skratiti rokove za postupanje po prijavama nepravilnosti. S obzirom da kod unutarnjeg prijavljivanja može doći do curenja identiteta prijavitelja nepravilnosti i uslijed toga do osvete poslodavca. Postupanje po prijavi nepravilnosti trebalo bi biti hitno. Članak 26. smatramo da je ovdje također potrebno proširiti krug nadležnih tijela za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti. Naime, Članak 117. Zakona o radu propisuje širi krug osoba kojima se može prijaviti poslodavac. Dok ovaj lex specialis koji bi trebao štiti zviždače sužava krug osoba nadležnih za prijavu, a samim time i zaštitu zviždača. Nastavno na isto, a vezano za čl. 5. st. 3. predloženog zakona potrebno je propisati da se i u slučaju izravne prijave tijelima ovlaštenim za postupanje prema sadržaju prijave sukladno posebnome zakonu na prijavitelje nepravilnosti primjenjuje ovaj zakon, te se onda i ta tijela imaju smatrati nadležnima za vanjsko neprijavljivanje nepravilnosti. Ukoliko se isto ne propiše nastala bi apsurdna situacija da ovaj zakon ne štiti zviždača koji je podnio kaznenu prijavu nadležnom državnome odvjetništvu i radi toga je dobio otkaz. Čl. 27. st. 5., smatram da je predug rok za rješavanje po prijavi nepravilnosti, te da isti treba skratiti zbog posebnog položaja zviždača i mogućnosti osvete. Čl. 34., smatramo da je u slučaju zaštite zviždača potrebno propisati da prijavitelj nepravilnosti ne mora dokazivati odnosno učiniti vjerojatnim nasilje ili nastanak nenadoknadive štete koja prijeti iz čl. 346. st. 1. toč. 2. Ovršnoga zakona. Naime, zbog posebnog položaja zviždača i cilja ovoga zakona potrebno je onemogućiti manipulacije od strane poslodavca. Poslodavci često daju otkaze zbog prijave nepravilnosti kako prijavitelj ne bi, kako prijavitelj ne bi mogao izvršiti, izvesti na lice pravde. Kakav god mi zakon imali zviždači će zapravo uvijek doživljavati neugodnosti, u pravilu izgubiti poslove i vrlo otežano naći nove. U radnim sporovima se to u pravilu tretira kao nošenje, nanošenje štete poslodavcu, nelojalnosti i opravdani razlog za otkaz. Stoga osim što se novim zakonom treba ojačati svijest pojedinaca o prijavljivanju nepravilnosti što je neophodna borba protiv korupcije zviždače na zakon treba i zaštititi. Stoga se mora donijeti zakon koji će omogućiti adekvatnu zaštitu zviždača.
Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj SDP-a, a vrijeme će podijeliti poštovani zastupnici MIšel Jakšić i Barbara Antolić Vupora. Najprije poštovani zastupnik Mišel Jakšić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici Ministarstva pravosuđa, prije svega dobar dan svima. Nama se obično događa da imamo rasprave o zakonima koji se tiču Ministarstva pravosuđa kad ili se dogodi neka velika afera ili se dogode nekakva nova mjerenja i pokazatelji gdje smo to kao Hrvatska i kako neke stvari izgledaju o nama kad se gledaju sa strane. Danas imamo na jednom portalu podatak gdje smo po mjerenju korupcije i vidimo da smo u društvu doista uglednih afričkih zemalja koje se ne mogu podičiti ničime osim diktaturom. To je očito polazišna točka s kojom danas krećemo. U ime Kluba SDP-a moram reći da ćemo ovo prvo čitanje zakonskih izmjena i prijedloga zakona podržati jer smatramo da svaki koračić naprijed, pa makar on na kraju bio samo deklaratorni je nešto što treba podržati, ali ono što očekujemo da i u ovim raspravama i u budućim amandmanima i u poštivanju svega onoga što nam je dato kao prijedlog pučke pravobraniteljice uzmemo doista jako ozbiljno i da si damo svi zajedno truda da popravimo sve ono što će se pokazati u raspravama da bi bilo dobro da radimo drugačije, da postavimo drugačije i da pokažemo da u ovoj zemlji ima prostora za pravdu, da ima prostora za jednakost i da ima prostora, snage i energije za jedan odlučan obračun sa korupcijom koja je doista moramo si priznati bez obzira s kojeg političkog pola dolazili u ovih 30.g. napravila je enormno puno štete ovoj zemlji i ovome društvu i kad pričamo primjerice o demografiji moramo si pošteno priznati da korupcija tu ima svoju značajnu ako ne i najznačajniju ulogu dionicu u brojkama koje imamo. No prije samog ovog zakona ajmo si postavit pitanje što smo sve proizveli ili ostvarili sa onim prethodim zakonom kojeg sad mijenjamo, za koji smo isto pričali da prednjačimo, da eto se usklađujemo sa Europom jer i rezultat tog zakona je bila nepravda prema gđi. Lepej, je bila nepravdi prema gospodi URIHO-a, g. Klariću, g. Osmanoviću je nepravda koju sada gledamo u Kutini i mogli bi nabrojiti još jako jako puno slučajeva gdje su zviždači štitili javne interese, ali štiteći javne interese su zapravo uništili svoje privatne živote i egzistenciju svojih privatnih obitelji. Da li ćemo s ovim zakonom krenuti putem da ispravimo nepravde koje smo napravili prema tim ljudima zato jel su se drznuli i usudili boriti protiv sustava? Drugo pitanje koje si trebamo postaviti je da unatoč svim tim paragrafima koje ćemo izmijeniti i napraviti ih eto boljima i u skladu s europskim direktivama ne smijemo nikako smetnuti s uma ono što je i danas ponovila u saboru na Odboru za pravosuđe gđa. pučka pravobraniteljica, a to je da uz zakonodavne izmjene su potrebna i ulaganja u resurse, od toga da oni danas rade u zgradi gdje nema svatko svoj stol do toga da je očito potrebna i dalja kadrovska ekipiranost i ulaganje u kadrove koji će biti ti koji će štititi sve one kojima je potrebna zaštita u borbi protiv sustava, u borbi protiv korupcije, u borbi protiv izvlačenja javnih sredstava naših građana u privatne džepove. Te odgovore danas nismo baš dobili, podosta ih izbjegavamo i to se pretvara ko u raspravu o stanju u hrvatskom pravosuđu ili o stanju u državnom odvjetništvu kad se puno toga spomene, puno toga se provuče, ali kad dođemo do toga da bi trebalo i nešto uložiti da tim ljudima olakšamo njihovo svakodnevno funkcioniranje i da bi u recimo državno odvjetništvo stvarno išli najkvalitetniji kadrovi, a ne oni koji idu po kazni ne dobivamo odgovore. I ono posljednje pitanje na koje si moramo odgovoriti kad raspravljamo o ovom zakonu je da li je to dovoljno, da li doista promjene u Zakonu o zviždačima, da li doista promjene i daj Bože da budu jako pozitivne prema statusu pučke pravobraniteljice i njezinih suradnika i suradnica mogu biti to nešto što smo tražili jer osobno se bojim, a i o tome smo puno raspravljali u klubu da bez značajnijih promjena u državnom odvjetništvu u samom stanju u hrvatskom pravosuđu ni ovaj Zakon o zviždačima i davanje nekih novih i jačih ovlasti pučkoj pravobraniteljici neće biti dovoljno jer ćemo se opet dovesti u situaciju da će se netko osobno izložiti, da će možda putem i dobiti neku satisfakciju. Ali bez kvalitetnog i adekvatnog rada Državnog odvjetništva i hrvatskog pravosuđa na kraju rezultat opet neće biti nikakav osim malo zabave za javnost i jako puno osobnog trpljenja onih ljudi koji će pokazati tu jednu osobnu, društvenu odgovornost i hrabrost. Hvala lijepo.
Sada će nastaviti u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora. Izvolite.
Poštovani pred nama je dakle jedan mali korak koji će biti na putu zaštite zviždača, onih ljudi koji su imenom i prezimenom stali u zaštitu javnog, u zaštitu onoga što je nama svima jednako važno. Međutim, samo neki su spremni izložiti svoju egzistenciju, svoju obitelj svemu onome što su prošla i imena, prošli ljudi koji su na tom putu ostavili i svoje živote. Od Vesne Balenović, Vlatka Klarića, Adrijane Cvrtila pa na kraju i Ankice Lepej su sudbine koje dokazuju da ovaj zakon nije dovoljan i da mora postojati, dakle i institucija koja će imati i ime i dati značaj onome za što su se oni zalagali i u što su ugradili cijele svoje živote. Nadam se da će stoga i Vlada odnosno ministarstvo prihvatiti i prijedlog Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, da se jedno od priznanja Hrvatskog sabora bude nazvano po Ankici Lepej kao onoj koja je doista svjedočila svojim životom kako je to i što se dogodi onim ljudima koji se usude progovoriti. Dakle, činjenica je da društvo jedino što zapravo može vratiti zviždačima je da im oda priznanje, da im na neki način nadoknadi sve one godine koje su oni potrošili u borbi dokazujući kako je ono što su rekli zapravo koristili našem hrvatskom društvu. Uštedili su nam milijune, usmjerili su ponašanje budućih generacija. Dakle, najmanje je što možemo učiniti je da idemo prema na posljetku i smjernicama koje propisuje i mreža europskih tijela za zaštitu zviždača čija je naša pučka pravobraniteljica i članica, da bude jedna od institucija nazvana imenom, da dobije svoj telefonski broj i ime kao što ima to USKOK, kao što ima to Povjerenstvo za zaštitu, za sprječavanje sukoba interesa i druga tijela. Dakle, bitno je da tijelima koji se bore protiv korupcije naposljetku, koja pokazuju, prokazuju ono što ne valja u društvu damo ime, damo telefonski broj, damo značenje u društvu. Dakle, pozivam još jednom sve da doista tu ne pravimo razlike u stranačkim bojama, da doista svi prionemo zaštiti javnog u zaštiti poštenja i odajemo im nužno poštovanje, osiguramo im kroz novo tijelo kako bi ta djelatnost unutar borbe protiv korupcije jer to mora postojati sustavno bude i imenovana, dakle s jedne strane kao nagrada Hrvatskog sabora po Ankici Lepej, a s druge strane osnovano tijelo, neka agencija koja bi sustavno pratila i podržavala rad zviždača a ne u smislu samo pučke pravobraniteljice i povjerljivih osoba, nego da postoji i tijelo, središnje tijelo koje bi štitilo interese i zaštitilo prava zviždača.
Sada će u ime Kluba zastupnika IDS-a govoriti poštovana zastupnica Katarina Nemet. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolege i kolegice. Danas je pred nama novi zakon kojim bi prijavitelji nepravilnosti tzv. zviždači trebali dobiti veću i primjereniju zaštitu što mi kao klub IDS-a načelno svakako pozdravljamo. Treba reći međutim kako smo svjesni da se ovaj novi zakon donosi prvenstveno zbog potrebe usklađivanja nacionalnog zakonodavstva s pravnom stečevinom EU, odnosno s direktivom koja prepoznaje potrebu učinkovite zaštite osoba koje prijavljuju radnje štetne javnom interesu. Nadamo se stoga da će ovaj zakon ići upravo u tom smjeru, da će dodatno ohrabriti i motivirati što veći broj ljudi, naših građana, da se usude usprotiviti korupciji, nezakonitostima, nepravilnostima ili nepravdi u svom radnom i životnom okruženju. Jer ruku na srce trenutno u Hrvatskoj takvi ljudi vrlo često ne nailaze na razumijevanje i pozitivnu reakciju. Dapače, nakon što razotkriju i prijave nepravilnosti nerijetko budu stigmatizirani, izloženi osudama i etiketiranju. Dolaze u situaciju da se sami bore protiv nekakvih moćnika i njihovih sustava u kojima su dirnuli u osinje gnijezdo. Ima na žalost slučajeva kada ljudi iz tog razloga ostaju bez posla, životi im se privatno i profesionalno urušavaju, stradavaju čitave obitelji. Hrvatska kao što znamo ima vrlo malo poznatih zviždača, odnosno vrlo malo onih za koje se doznalo u javnosti pogotovo u odnosu na brojne korupcijske i druge afere koje svako toliko zatresaju našu zemlju. Najpoznatije među njima u ovih 30 godina hrvatske samostalnosti svakako je gospođa Ankica Lepej koja je sjećamo se razotkrila tajne odnosno neprijavljene račune obitelji Tuđman. Za to je sjećamo se također nagrađena otkazom a dodatna nagrada bio je i kazneni postupak zbog nota bene odavanja službene tajne. Drugim riječima zbog njene građanske hrabrosti njezin život bio je praktično uništen, ironija sudbine, simbolika ili nešto treće. No činjenica kako smo nekoliko dana nakon što je gospođa Lepej na žalost preminula u Saboru raspravljamo o ovom prijedlogu zakona koji bi trebao pomoći da se slučajevi poput njezinog više nikad ne dogode ili da ih bar bude što je moguće manje. Postoje doduše i neki drugi hrvatski zviždači za koje se u javnosti nije toliko znalo, a koji su također prolazili kroz mučne sudske procese. Na žalost ostajali i bez posla. Dešavalo se i dešava se na žalost i dalje da odgovorni i moralni ljudi koji se usude suprotstaviti negativnim pojavama u društvu, umjesto da za to dobe podršku i zaštitu sustava uglavnom budu kažnjeni i izvuku deblji kraj. Umjesto nagrade i priznanja za svoj hrabri i moralni čin vrlo često što bi rekao narod dobe po prstima. Znajući za sve to teško je očekivati od nekoga da samo tako ukaže na nepravilnosti u svojoj radnoj ili životnoj okolini, da time pokaže svoju građansku hrabrost i odgovornost jer biti izložen riziku da moraš prolaziti kroz mučne sudske procese, da možeš ostati bez posla, uništiti si život vjerujte nitko ne želi. Pa upravo zato da bi se ljude potaknulo da smognu građansku hrabrost i odgovornost, da ukažu na korupciju i kriminal, a da bi ih se istodobno što primjerenije zaštitilo mnoge zemlje donose poseban zakon o njihovoj zaštiti. Vjerujem da se svi slažemo da zakoni iza takvih ljudi trebaju maksimalno stati i da ih se maksimalno treba zaštititi i da nam je u tu svrhu više nego potreban zakon koji će to osigurati. Stoga ponavljam, pozdravljamo ovaj novi zakon koji bi trebao ići upravo u tom smjeru. I ovaj zakon ima doduše svojih dobrih, ali poneku manje dobru stranu. Korisnom primjerice smatramo odredbu kojom se navodi kako povjerljiva osoba, dakle osoba kojoj se potencijalni zviždač može povjeriti, osim osobe zaposlene kod poslodavca sada može biti i treća osoba, dakle netko u koga će zviždač možda imati više povjerenja. Upravo ta mogućnost unutarnjeg i vanjskog prijavljivanja, a pogotovo i sadržaj same prijave nepravilnosti, te bolja sudska zaštita i sankcioniranje neki su od elemenata ovog zakona koji bi prijaviteljima odnosno zviždačima trebali osigurati veću zaštitu i sigurnost. Dodat ću i kako je struka više-manje zadovoljna ovim novim prijedlogom zakona, smatra ga punim detaljnijim i razumljivijim od trenutnog važećeg što također ohrabruje i daje nadu kako je riječ o dobroj zakonskoj podlozi. S druge strane mišljenja smo kako bi sankcije i kazne definirane ovim zakonom trebale biti još strože i rigoroznije, kako bi s jedne strane motivirali potencijalne zviždače, a s druge strane odvratili one koji ih u tome žele spriječiti. Treba reći i kako će novi zakon dodatno opteretiti Ured pravobraniteljice kojoj se njima daju dodatna zaduženja i obaveze što operativno može značiti određenu prepreku obzirom na ograničene resurse i kapacitete. I onda dolazimo do dijela gdje nastupa ljudski faktor, gdje nastupamo svi mi koji ćemo svatko na svoj način pomoći da se taj zakon provodi u djelo, da na najbolji način bude iskorišten kao pravna podloga i platforma za ono što je i predviđen – borbu protiv negativnih i neželjenih pojava u društvu, pojava koje donose korist pojedincima, a štete cijelom društvu i ostatku zajednice. Kao klub IDS-a podržat ćemo stoga ovaj zakon, ali i javno ovim putem pozvati cjelokupnu hrvatsku javnost, sve one koji će imati važnu ulogu u provođenju ovog zakona da podrže njegovu učinkovitu primjenu i pomognu da i na taj način Hrvatsku učinimo boljim mjestom za život svih njenih građana posebno onih koji su pokazali svoju građansku hrabrost i ljudsku odgovornost i u korist cijele naše zajednice, u korist svih nas koji u ovoj zemlji živimo. I zato dragi zviždači zviždite još jače! Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika Zeleno-lijevog bloka govoriti poštovana zastupnica Urša Raukar-Gamulin. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedavajući. Evo baš danas, sada, nedavno dok raspravljamo o Zakonu o zaštiti prijavitelja nepravilnosti bio je sprovod Ankice Lepej, prve hrvatske zviždače čije je razotkrivanje računa Tuđmanove žene neprijavljenih u imovinskoj kartici s pozamašnim svotama novca izazvalo veliki skandal i histeričnu obranu Tuđmanovih koja je dovela do nevjerojatne izjave predsjednika Ustavnog suda novac nije imovina. Ankica Lepej je zbog svoje hrabrosti, istinoljubivosti i poštenja dobila otkaz, bila je krivično gonjena, ostala je bez sredstava za život sa dvoje djece i nezaposlenim mužem. 24 godine poslije mi raspravljamo o zakonu koji bi trebao još bolje zaštititi sve Ankcie Lepej. Eto mogli bismo reći … [[Govornica se ne razumije.]] presporo, pretromo ali nadajmo se ipak se kreće. Zakon o zviždačima, Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti je ispred nas po drugi put zbog usuglašavanja sa Direktivom EU 2019/1937. Treba napomenuti da je rok za prenošenje direktive njezine implementacije u hrvatsko zakonodavstvo istekao 17. prosinca prošle godine, pa smo evo opet u zakašnjenju. Korupcija je rak rana hrvatskog društva. Dobro to već znaju zaista i ptice na grani od siline ponavljanja i ovdje u Saboru, a i u javnosti, ali pravih krucijalnih promjena nema. To je zločin koji u konačnici podriva demokratske institucije, naravno usporava gospodarski razvoj i doprinosi općoj društvenoj nestabilnosti i apatiji. Bez obzira na to korupcija je i dalje dobro došao društveni model. Evo čak 36% građana hrvatske je potegnulo veze kako bi ostvarila javnu uslugu npr. u obrazovanju ili u zdravstvu, a svaki 7 je dao i mito. Po percepciji korupcije smo među najlošijima u Europi s indeksom od 47, to smo već danas čuli iza nas su samo Bugarska, Rumunjska i Mađarska. Istraživanja Eurobarometra su poražavajuća 97% smatra da je korupcija široko rasprostranjena i po tome smo na neslavnom 1 mjestu u Europi. 54% ispitanika smatra da je osobito pogođeno korupcijom, opet najviše u Hrvatskoj. 15% je osobno iskusilo i/ili svjedočilo korupciji. Svjetlosnim godinama smo udaljeni od situacije u skandinavskim zemljama gdje je korupcija svedena na tešku društvenu anomaliju i potpuno neprihvatljivo društveno ponašanje. Katastrofalnu situaciju s korupcijom dobro oslikava i činjenica da ova vlada u Strategiji sprječavanja korupcije za razdoblje od '21. do '30. kao cilj zadaje smanjenje percepcije korupcije na 80%. Zbog toga i ne čudi podatak da 3/4 građana misli da vlada nije uspješna u borbi protiv korupcije ali vjeruju da obični ljudi mogu pokrenuti promjene u borbi protiv tog zla. I zato je ovaj Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti sigurno jedan od najvažnijih koje ćemo u slijedećem razdoblju donositi. Zakon o zviždačima pod tim imenom je prepoznat u javnosti i doista stoje primjedbe u javnoj raspravi o potrebi da se pojam zviždač inkorporira i u naslov i u tekst ovog prijedloga zakona. Pojam zviždač nadmoćno je prisutniji u javnosti od prijavitelja nepravilnosti i od doba Ankice Lepej do danas označava osobe koje su imale i hrabrosti i odvažnosti da prijave nepravilnosti. Izraz zviždač popularniji je i bliži građanima pa zbog toga može lakše i sveobuhvatnije propagirati poželjno ponašanje, poštenje, poštivanje zakona i obrana javnog interesa. Zalažemo se da do drugog čitanja prihvatite razmišljanja i argumentacije iz javne rasprave i da se zakon nazove zakon o zaštiti zviždača prijavitelja nepravilnosti i da se pojam zviždač provuče kroz tekst zakona kao što je uostalom prisutan i u uvodu ovog samog prijedloga. Zakon jest napredak u odnosu na onaj prvi iz 2019. no još uvijek se mogu napraviti pomaci do drugog čitanja. Slažemo se sa prijedlogom Centra za zaštitu zviždača da se u Članku 3. jasnije navede cilj ovog zakona, da ga se definira kao učinkovitu zaštitu prijavitelja nepravilnosti koja uključuje i osiguravanje dostupnih i pouzdanih načina prijavljivanja nepravilnosti te što je važno promicanje sprječavanja nepravilnosti jačanjem svijesti građana o nužnosti sigurnog prijavljivanja nepravilnosti radi zaštite javnog i nacionalnog interesa. Ovakva definicija naime daje nam jasnu i preciznu, jasan i precizan cilj, a mislim da je to doista neophodno u takvoj borbi protiv korupcije jer bez toga i ta borba neće biti toliko učinkovita. Ono što vidimo kao najveće nedostatke ovog prijedloga jest nedovoljno predviđenu dostupnost besplatnoj pravnoj pomoći kao i izostavljanje uključivanja odredbi o dostupnim oblicima i načinima ostvarivanja psihosocijalne i psihološke podrške. Važno je zakonski osigurati sve uvjete za dobru upućenost i mogućnost savjetovanja o potrebnim koracima u prijavljivanju nepravilnosti kao bi zakon ostvario svoj cilj i svoju ulogu. Ovaj prijedlog zakona predviđa samo primarnu pravnu pomoć, no ta pravna pomoć treba biti sveobuhvatnije definirana i osigurana u punom opsegu kako bi osigurala zviždače, prijavitelje nepravilnosti i osnažila ih do i poslije prijave. Naročito u eventualnom procesu koji bi mogao slijediti. Po jednoj studiji iz 2018. navodi se isto tako u ovoj javnoj raspravi 85% ispitanika zviždača pati od nekog poremećaja mentalnog zdravlja, anksioznost, nepovjerenje u međuljudske odnose, strah, osjetljivost, depresija, a 48% njih pati od takvih problema čak na kliničkoj razini. I stoga je potpuno jasno i razvidno da je psihološka pomoć i potpora neophodna i treba biti unesena u ovaj zakon. Time će se osim propisane konkretne pomoći poslati i jasna poruka i o tom vidu zaštite zviždača i osnažiti njihova ulogu u društvu kako bi se zvizdaštvo još pozitivnije i bolje pozicioniralo na ljestvici poželjnog i prihvatljivog društvenog ponašanja. Nužno je stoga radi osiguranja adekvatne podrške zviždačima u Hrvatskoj ojačati postojeći sustav besplatne pravne pomoći te osigurati dostatna financijska sredstva za pružateljice besplatne pravne pomoći koje žele proširiti svoje djelovanje na način da pružaju pravnu pomoć i zviždačima kao i omogućiti zviždačima dostupnost službi psihosocijalne podrške kako bi se osobe upoznate s nepravilnostima ohrabrilo i osnažilo u prijavljivanju nadležnim službama. U 2020. pučkoj pravobraniteljici je upućeno samo 45 prijava od kojih 13 je prineseno iz 2019. Razvidno je iz ovih podataka da je taj podatak, da je taj broj toliko mali jer građani nisu u pravoj mjeri upoznati sa zakonom niti zaštitom koja se zviždačima pruža. Stoga je važno da uz ovaj zakon se organizira snažna promotivna aktivnost vezana uz probleme korupcije i prijavljivanja nepravilnosti, neophodno je informirati i poticati građane na takvo prijavljivanje. Jasno je da nam je potrebna zapravo promjena društvene paradigme. Poželjno je pošteno ponašanje, poželjno je poštivanje zakona i propisa i poštivanje svih pozitivnih društvenih normi. Nepoželjna je prevara, krađa, podmićivanje, muljanje, krađa javnog dobra, kršenje zakona, stavljanje vlastitog probitka iznad javnog interesa, a za to ovaj zakon, pa bio on i najbolji u svom drugom čitanju nije dovoljan. Bez sveobuhvatne društvene akcije, informacija, poticanja na prijavljivanje, ali i učinkovitih i brzih sudskih procesa i konsekventnih kažnjavanja prekršitelja ništa se neće promijeniti, ljude će i dalje biti strah prijavljivati jer ih dosadašnje iskustvo uči, kao što smo već danas u ovim raspravama čuli podosta primjera, da zapravo kazne nema i da se protuzakonito i protupropisno ponašanje isplati. Sveobuhvatna društvena akcija i velika kampanja glavne su poluge promjene i način da i odredbe ovog zakona doista zažive u praksi i donesu benefite ovom društvu. To je način vraćanja [[Upadica Reiner: Hvala.]] ogromnih financijskih sredstava, to je način vraćanja povjerenja [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] u institucije i to je način zadržavanja [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] mladih generacija u Hrvatskoj. Hvala.
Hvala lijepa. Ja bih molio da se držimo vremena. Sada će u ime Kluba zastupnika HDZ-a govoriti poštovani zastupnik Nikola Mažar. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče g. Martinović, cijenjene kolegice i kolege saborski zastupnici. Danas smo mogli čuti u dosadašnjoj raspravi odnosno u iznošenju stajališta klubova da je pred nama Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. Ja bih prije svega rekao da zaštita prijavitelja nepravilnosti je jedan od ključnih instrumenata u borbi protiv korupcije i svih ostalih nepravilnosti u našem društvu i da zbog toga i ovaj Prijedlog zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnost je iznimno važan, ne samo kao zakonski akt nego i kao strateški dokument. Mogli smo čuti da je ovo jedan u nizu zakona koje Ministarstvo uprave i pravosuđa donosi vezano ne samo uz Strategiju borbe protiv korupcije nego i uz reforme pravosuđa. Imali smo nedavno i Zakon o sprečavanju sukoba interesa koji je usvojen, a dakle danas imamo Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti. Ono što smo također mogli čuti, a što je dobro i ponoviti da je upravo u mandatu ove Vlade 2019. i donijet Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, da je stupio na snagu 1. srpnja 2019.g., a da prije toga upravo oni kolokvijalno rečeno zviždači nisu imali svoj zakon. Oni su tada kroz različite zakonske forme i oblike imali određenu zaštitu vezano i za zaštitu identiteta, vezano za postupak prijave, vezano za zaštitu i svoga određenoga radnoga mjesta, ali naravno dok se nije donio zakon koji je to sve složio sublimirao na jednome mjestu koji je konkretno napravio ne samo način prijave, postupak i zaštitu prijavljivača jednostavno nije postojala ta konkretna zaštita. Ono što danas radimo nastavljamo tu zaštitu, nastavljamo je kroz širenje i prijavljivača, nastavljamo je kroz širenje zaštite, ali nastavljamo je i kroz poboljšanje određenih stvari koje su upravo u protekle dvije godine kroz praksu dosadašnjeg zakona uočene da bi bilo dobro ih poboljšati i odnosno da bi bilo ih unaprijediti vidjeli smo i za same rokove odnosno ukidanje određenih rokova. Ono što svakako je dobro i reći, a možda nismo čuli danas da i cilj direktive koja se implementira sa današnjim donošenjem zakona na područje EU je upravo ohrabriti građane EU da prijavljuju kršenje zakona i propisa koje uoče u svom radnom okruženju, nepravilnosti koje predstavljaju ugrožavanje javnoga interesa, ali i osiguranje zviždačima bolje zaštite od osvete poslodavca. Zašto je to bitno napomenuti? Naravno da mi kao punopravna članica EU implementiramo europske direktive, ali je dobro za napomenuti jer smo danas čuli zavisi iz kojega političkoga spektra dolaze i određene informacije, ja bih polu informacije ili poluistine, dakle spominjao se izvještaj Transparency International gdje RH je ostala na istome mjestu kao protekle dvije godine, dakle nije napredovala, ali možemo reći nije i nazadovala. Ali ono što nismo čuli, nismo čuli da je u biti EU odnosno da globalno je vezano za cjelokupni izvještaj Transparency Internationala za cijeli svijet ostala otprilike cijela planeta na istome mjestu, dakle utvrdilo se da je preko 50% država ostalo u protekle dvije godine. Dakle, ovo nije situacija RH, ovo nije nešto što se ne događa u EU i ovo nije nešto što se ne događa na području cijeloga planeta. Prema tome, gledajući globalno svakako da možemo i trebamo zajedno raditi u poboljšanju naše RH, ja bih rekao 30 godina u našem ljudskom životu je nama puno i kada gledamo svoju rodbinu, svoju djecu i ostalo vidimo da oni rastu, ali ako gledamo u prizmi stvaranja suverene, samostalne države koja mora proći određenu tranziciju onda 30 godina u povijesti jedne države je jako, jako malo. I zato svi zajedno moramo raditi svaki dan da tu našu još uvijek mladu državu koja prolazi svoje demokratske promjene stvaramo da bude ne samo za zaštitu zviždača, ne samo za zaštitu običnog i najmanjega čovjeka, nego da bude mjesto poželjno življenja. Iz toga razloga veseli i da u javnoj raspravi koja je prethodila donošenju ovoga zakona, a u kojoj su sudjelovali ne samo resorno ministarstvo i državna tijela nego i svi drugi dionici od Ureda pučke pravobraniteljice do Saveza samostalnih sindikata RH i ostalih su izrazili na kraju svoje zadovoljstvo sa promjenama koje dolaze sa ovim zakonom, sa novinama koje dolaze sa ovim zakonom i iskazali su dakle i podršku u ovome zakonu. Ono što naravno isto također veseli da smo i danas evo prije nego što će početi pojedinačna rasprava mogli čuti od predstavnika opozicije da će podržati ovakav prijedlog donošenja zakona i to svakako pokazuje da su i prepoznate ne samo novine koje su uvedene kroz ministarstvo, pravosuđe i upravu u ovome zakonu nego je prepoznata i intencija Vlade RH u svojoj borbi protiv korupcije, prepoznat je jedan nastavak donošenja kvalitetnih zakonodavnih akata koji će svakako doprinjeti stvaranju ne samo percepcije o smanjenju korupcije nego stvaranju i konkretnih alata koji će omogućiti prije svega svakome pojedincu da bez straha može prijaviti nepravilnost koju vidi, koju prepozna, da zahvaljujući alatima koji mu se nude kroz ovaj zakon ne samo od zaštite identiteta, ne samo od mogućnosti sudske zaštite, ne samo što je proširena mogućnost prijavitelja nepravilnosti ili što je stvorena osoba od povjerenja koja će zajedno sa svojim zamjenikom imati punopravnu zaštitu koju do sada nije imala nego što je stvoren cjelokupni mehanizam od same prijave koja dakle smo čuli može ići unutarnjim putem, može ići vanjskim putem preko ureda pučke pravobraniteljice i može ići javno iznošeći se u medije. Stvoreni su dakle i mehanizmi da i ured pučke pravobraniteljice dobije svu moguću podršku, ne samo financijsku, tehničku, ljudsku neto dobije dakle cjelokupne mehanizme da dalje prosljeđuje sve prijave svim onim nadležnim tijelima od državnoga inspektorata, od DORH-a, od porezne uprave i ono što je bitno i možda nismo još danas čuli da sve te prijave ne završe samo prilikom prijave nego da se prati njihov put, da se prati njihovo djelovanje i da se na kraju dobije izvještaj. Nužno je i bitno je da upravo taj dio i izvještaja i povratne informacije prijavitelju se napravi ne samo iz razloga kako bi se kontrolirala državna tijela, da li su postupala i šta su postupala po prijavi nego i da svaki prijavitelj već unaprijed zna da ono što će prijaviti nije uzaludno nego će se po tome postupiti i u konačnici napraviti zaključak. Ono što pokazuje da ovaj zakon će napraviti snažne iskorake ne samo u zaštiti prijavitelja nego i u tome što su određeni rokovi prestali postojati, konkretno od 60 dana za osobu od povjerenja da mora i može reagirati pokazuje dakle da upravo taj jedan bezvremenski rok za djelovanje po prijavama će omogućiti da se sa jednim kvalitetnim pristupom, sa jednim pristupom gdje će se svaka prijava koliko god bude potrebno vremenski ovisno o njenoj kompleksnosti moći istražiti od početka do kraja, da će ta prijava imati svoju glavu i svoj rep i ono što je nužno i što je bitno da već sada podrška koja je pružena kroz javnu raspravu i od strane ureda pučke pravobranitelja i od Saveza samostalnih sindikata RH, a vidjeli smo danas ovdje i od strane pozicije i opozicije doprinese upravo tome da ne samo kvalitetnim zakonskim aktima koje donosimo nego i stvaranju povjerenja u institucije RH, stvaranje povjerenja u sve one segmente koji se bave vezano i za borbu protiv korupcije, da li su to resorna ministarstva, da li su to civilni sektor, da li su to dakle sve one javne ustanove koje doprinose društvenome djelovanju i borbi za zaštitu običnoga građanina zajedno mogu koristiti upravo ove mehanizme zakona koji će se donijeti i mogu se boriti zajedno i sa Ministarstvom uprave i pravosuđa i sa svima koji će sudjelovati u tome da prijavitelj može biti taj koji će znati da ono što poduzme ne samo će ga zaštiti od osvete nego da će doprinjeti da u budućnosti se takve stvari ne dešavaju i da svi zajedno ovdje koji živimo u RH živimo u uređenoj zemlji, zemlji poštenih i pravednih ljudi i zemlji koja će svoju demokraciju razvijati i stvarati u boljem smjeru da buduće generacije mogu imati uređeno društvo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Dalija Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju, kolegice i kolege. Danas je Transparency International objavio godišnje izvješće o indeksu percepcije korupcije u kojem se EU s prosjekom od 66 bodova nalazi među najboljim regijama svijeta. Hrvatska nažalost kao da toj regiji ne pripada odnosno nalazi se pri samom dnu, a od nas su gore samo još Mađarska, Bugarska i Rumunjska. Hrvatska za prosjekom EU zaostaje za 19 bodova. Nadalje, istražujući gdje se koja zemlja nalazi na nekoj svjetskoj ljestvici mediji su već izvijestili da je Hrvatska po svojim pokazateljima gora od Ruande i Jordana. Da je Hrvatska natopljena korupcijom to nije ništa novo, vide to svojim očima i osjećaju na svojoj koži brojni naši građani. Nema tijela javne vlasti, nema institucije bilo na državnoj ili na regionalnoj odnosno lokalnoj razini u kojoj nema barem nekoliko osoba koje bi mogle, a i trebale biti zviždači jer se malverzacije odvijaju svakodnevno na svim razinama nama pred očima. Uvaženi zastupnici i zastupnice, uvaženi građani, pozivam vas da se zapitate što bi se zapravo dogodilo kada bi sve te osobe krenule razotkrivati one nepravilnosti za koje su u svom okruženju saznale doslovno na dnevnoj razini. Uvjerena sam da bi po sistemu domino efekta srušila se ne samo ova vladavina HDZ-a kojoj se ionako bliži kraj, puno više od toga kada bi svi potencionalni zviždači koji su ovog trena začahureni u ministarstvima, u županijama, u gradovima, općinama, u državnim i drugim javnim tvrtkama i ustanovama poduzeli ono što je u javnom interesu, pa razotkrili ono što o kvarnim radnjama vlasti znaju urušio bi se ne samo HDZ već i čitav sustav kojeg je HDZ stvorio i iz kojeg crpi svoju moć i vlast. Borba protiv korupcije počinje inicijativom i radnjama zviždača, a ako njih nema, nema ih niti blizu u onoj mjeri u kojoj bi ih, u ovakvoj državi, ovako rasprostranjene korupcije trebalo po logici stvari biti, e to je dokaz da sa sustavom nešto ozbiljno nije u redu. Je li ovaj Zakon nešto s čime se položaj zviždača suštinski mijenja? Odlučno i odgovorno tvrdim da nije. Je li HDZ-u, političkoj stranci koja je i sama kao pravna osoba pravomoćno osuđena za korupciju u interesu da primjerenom zaštitom zviždača omogući taj početni impuls u borbi protiv korupcije? Pa naravno da nije. Ovaj Zakon je lijepo štivo za čitanje, ali manje-više mrtvo slovo na papiru kojim se zviždačima propisuju neka prava i zaštita za koju je upitno hoće li ju ikada moći ostvariti u praksi. Dakle u ovom HS-u razvila se jedna učestala praksa usvajanja zakona koje većina zastupnika nikada nije niti pročitala, a kada bismo se uhvatili čitanja tih odredbi, shvatili bismo koliko su one komplicirane, koliko su konfliktne, koliko su zbunjujuće, nejasne, za razumijevanje tih odredbi, a kamoli za njihovo snalaženje u toj šumi propisa koji se često jedan s drugim kose, potrebno je specifično pravno znanje kojeg većina zviždača ipak nema. A čak i kada ga imaju i nadalje im je potrebna stručna profesionalna pravna pomoć kako bi u postupcima pred nadležnim tijelima mogli uistinu ostvariti ta svoja nominalno propisana prava i interese. Takva pomoć košta, a u situaciji kada se za bilo kojeg zviždača istovremeno otvara nekoliko frontova, od ravnopravnog spora, od disciplinskog, prekršajnog, kaznenog, pa razni predmeti naknade štete, razne privremene mjere, to znači nekoliko postupaka iz različitih grana prava, uz cjenik odvjetničkih usluga koje propisuje Hrvatska odvjetnička komora. U takvoj situaciji zviždač se zbog svoje odluke da postupi u javnom interesu i da razotkrije nepravilnosti nalazi u egzistencijalno bezizlaznoj situaciji. Odvjetničke troškove koji mogu nastati teško bi mogla pratiti i jedna saborska plaća,a kamoli ona plaća s kojom preživljava većina naših zviždača. Bez stručne profesionalne pomoći, bez odvjetničke pomoći, sav njihov trud, a često i žrtva neće dovesti do rezultata koji su od javnog interesa, a sam zviždač vrlo vjerovatno će zapravo završiti kao obična žrtva. Stoga se zalažem za osiguravanje besplatne pravne pomoći za podmirivanje odvjetničkih troškova koja neće biti vezana za imovinski cenzus već za status osobe koja u javnom interesu otkriva pokvarenost sustava. Bez toga ovaj Zakon ne vrijedi, manje-više ništa. Do drugog čitanja predstavit ćemo javnosti niz amandmana kojim se upravo takva sredstva osiguravaju, kako bi se ovom, za sada mrtvom zakonu, udahnuo pravi život. Naime, zviždač nije neki apstraktni pojam. U realnom životu, iza pojma zviždač stoji neko ime i prezime. Neka osoba koja nešto riskira ili trpi, a pravni sustav koji takvoj osobi nije spreman osigurati stvarna, a ne samo načelno propisana prava, nije vladavina prava već vladavina korupcije. A da je Hrvatska upravo takva država, u kojoj vlada vladavina korupcije pokazuje i Maja Đerek. Za one koji ne znaju, pojasnit ću, da upravo na današnji dan, kada se u HS-u raspravlja o ovom Zakonu o zviždačima, jedan je tjednik objavio iskaz, intervju osobe koja nije anonimna, nije neki apstraktni dobro informirani izvor iz neke stranke ili institucije, već je osoba koja se predstavila imenom i prezimenom opisujući poziciju i radna mjesta sa kojeg je stekla saznanja o kojima u medijima svjedoči. Maja Đerek bivša je zaposlenica tvrtke Državne nekretnine, dobila je otkaz upravo zato što nije pristala provoditi nezakonite radnje koje su joj nalagali predstavnici državnog vrha, kako bi s državnom imovinom, konkretno s državnim nekretninama raspolagali na nezakonit način pogodujući svojim stranačkim moćnicima. Među onima koji se izričito navode u ovom iskazu i intervjuu Maje Đerek je između ostalog i sam predsjednik HS-a Gordan Jandroković koji je prema sad već javno danim izjavama urgirao i vršio pritisak putem Krunoslava Katičića, tada državnog tajnika, danas tajnika HDZ-a, da se nezakonito pogoduje političkim i stranačkim osobama na štetu javnih interesa, na štetu financijskih interesa ove države, ove tvrtke, a time i svih nas građana. Ostalo opisane radnje ove konkretne osoba koja se čitavom javnosti predstavila svojim imenom i prezimenom kao Maja Đerek, svjedoče o vrlo ozbiljnim optužbama za zlouporabu položaja i ovlasti, između ostalog, predstojnika Ureda predsjednika Vlade Zvonimira Frke Petešića, ali istovremeno i ministra Marija Banožića, koji je u ono vrijeme bio ministar državne imovine. Kada bismo imali uistinu nezavisne institucije i brzo i učinkovito pravosuđe, e tek tada bi zaštita zviždača putem ovakvog zakona imala smisla. A imamo li mi takve institucije ili su i one dio ovog koruptivnog taloga, testirat će se upravo na postupcima koji će se otvoriti ili se možda neće otvoriti, a isto tako i kojom brzinom i na koji način će se eventualno riješiti svi predmeti povodom onoga što je danas objavio jedan tjednik. U tom tekstu govori se o urgiranju kako bi se nenaplatio i otpisao dug od nekoliko milijuna kuna, za zakup državnih poslovnih prostora. U tom intervjuu govori se o tome da se obnova stana u kojem je nezakonito boravio jedan državni dužnosnik osobito blizak premijeru, provodila sukladno, odnosno bez pravne osnove, mimo procedura, mimo zakona, lažirajući istovremeno ono što se sa obnovom događa hrvatskim građanima. Sve ono što se govori u tom tekstu, po meni, traži od nadležnih državnih tijela, prije svega od DORH-a, a onda i od Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa da u najmanju ruku postupe onako kako su postupili djelatnici policije u Zadru kada su čitajući portale, eto, stekli saznanje da postoji ozbiljna prijetnja valjda i atentat koji će se izvršiti putem trulih jaja i usporedit ću ovu situaciju sa situacijom koje se dobro sjećam iz 2016. godine kada je zbog političke odgovornosti cijela jedna Vlada pala zbog predmeta koji se dobro interpretirao i dobro pozicionirao kao potencijalni sukob interesa. Ovdje imamo situaciju da se ne radi o jednoj osobi, radi se o sprezi kompletne državne vlasti najmoćnijih osoba u ministarstvima i u kabinetu samog premijera povezanu i sa predsjedavateljem Hrvatskog sabora. Dakle klan, koruptivni klan, mi ovdje nemamo situaciju potencijalnog sukoba interesa već onog sukoba interesa koji je već realiziran, u kojem su stranački moćnici ostvarili nezakonitu, nepripadajuću financijsku korist. Ovdje imamo povoda da smatramo da se radi o najtežim mogućim koruptivnim kaznenim djelima. Postavljam pitanje gdje je sustav sada? Hvala.
Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi će govoriti poštovani zastupnik Nikola Grmoja. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Dakle, ovaj novi zakon zapravo se donosi prvenstveno zbog potrebe usklađivanja nacionalnog zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU, sa direktivom dakle Europskog parlamenta i Vijeća za zaštitu osoba koje prijavljuju povrede prava Unije. Direktiva je stupila na snagu 16. Prosinca 2019. godine, a krajnji rok za usklađenje je bio 17. Prosinca 2021. Dakle, krajnji rok je bio taj a ja bih volio evo da državni tajnik pogleda kalendar, ministra nema tu. Sad je već siječanj 2022. godine, oni tek daju nacrt u prvom čitanju. Dakle, Vlada je ponovno propustila rok koji je propisala EU i mi smo saznali da Vlada kasni u svemu, kasni u povlačenju novaca iz EU za obnovu nakon potresa, a sad vidimo kako ni dvije godine nisu bile dovoljne ovoj vlasti za donošenje zakona radi usklađenja, dakle sa pravnom stečevinom EU u području zaštite prijavitelja nepravilnosti. Savjestan ministar bi za ovakvu aljkavost preuzeo odgovornost pred hrvatskim građanima i pred članicama EU, međutim ministar Malenica se pravi kao da ga se ništa ne tiče probijanje roka u njegovom resoru, ali lako je razumjeti zašto HDZ-ovci stalno probijaju rokove. Znači, državnu upravu su ispunili nesposobnim stranačkim kadrovima kojima uostalom i odgovara da prijavitelji nepravilnosti ne budu zaštićeni zakonom usklađenim sa pravnom stečevinom EU. Nama taj bolji zakon svakako što hitnije treba, jer pokazalo se da na DORH više ne možemo računati. Prije dva mjeseca smo se uvjerili da vodeće osobe DORH-a zapravo štite nepravilnosti osoba povezanih sa premijerom Plenkovićem, da skrivaju u ladicama predmete protiv Plenkovićeve miljenice Gabi i članice predsjedništva HDZ-a i da zapravo još uz sve to zataškavaju lažnim iskazima. I sasvim je jasno da je HDZ već demontirao sve institucije i ovaj zakon bi se čak, on je određeno poboljšanje mogao i podržati ali on ništa neće riješiti jer mi u praksi imamo činjenicu da ljudi koji prijave nepravilnosti da ih institucije ove države i sami ministri ove Vlade proganjanju. Evo gospodin Sabljak, dakle već tri godine se povlači po sudovima. Službenički sud ga vrati na posao, ministar Grlić-Radman ga ponovno udalji iz službe i on sam mora financirati tu svoju obranu. I tu se slažem i to smo sad upravo raspravljali na antikorupcijskom vijeću, da treba osigurati pravnu zaštitu. Kaže državni tajnik Salapić to treba vezati uz imovinski cenzus kao netko tko ima novca trebao bi sam financirati odvjetnika i kako bi to odjeknulo u javnosti da netko tko ima novca da mu država plaća odvjetnika. Pa nije namjera, dakle ovdje gledati koliko tko ima novca, nego poticati ljude da prijavljuju nepravilnosti, a ne da netko svojim novcem mora proganjanje, dakle vaše, od strane vaših ministara i vaše Vlade kada upozori na nepravilnosti još iz svog novca treba platiti, odnosno svojim novcem iz svog džepa treba platiti odvjetnika. A vidjeli smo što vi radite sa zviždačima? Vidimo što radite sa Sabljakom. Vidimo što radite sa Andrijanom Cvrtilom. Idete raditi sistematizaciju kako biste joj dali otkaz. Evo imamo i ovaj slučaj sad gospođe Đerek, drago mi je da je antikorupcijsko vijeće jednoglasno donijelo odluku da se uoči konačnog znači čitanja, odnosno znači ovog drugog čitanja zakona pozove prijavitelje nepravilnosti da nam iznesu svoja iskustva kako bismo mogli dati amandmane na taj prijedlog zakona. I pozvat ćemo i gospođu Cvrtilu, pozvat ćemo i gospodina Bedekovića iz Veterinarskog instituta, a evo ako nam se obrati i gospođa Đerek da je spremna doći na antikorupcijsko vijeće spremni smo pozvati i nju, da čujemo njihova iskustva, pa da vidimo kako vaša ta zaštita navodna zaštita prijavitelja nepravilnosti u praksi u RH izgleda. A brojke, evo danas je izašao taj indeks percepcije korupcije nam pokazuju kakva je borba protiv korupcije u RH. U sve pore društva, dakle je korupcija ušla, a vi ste tome doprinijeli, vi to potpomažete. Jednom sam prigodom ovdje rekao premijeru Plenkoviću da on, ja ne mogu tvrditi da je on korumpiran čovjek, za to nemam nikakvih dokaza, ali je sigurno mecena korupcije u RH, mecena korupcije, pokrovitelj korupcije i zaštitnik korupcije. I to je sada sasvim očito. I najbolje kad čujem analitičare, kažu oporba je uputila u proceduru opoziv ministra Horvata i time će ga zapravo zaštititi. Pa što to govori? Da se premijer ove države vodi time tko je što predložio i da će štititi nesposobne ljude jer netko tko se njemu ne sviđa traži da ti ljudi odu, hoće li sutra tako tražiti one i štiti one koji su korumpirani zato što je netko tko se njemu ne sviđa upozorio na tu korupciju. Pa kakvo je to ponašanje i kakav je to modus operandi? Maknite nesposobne, maknite one koji štite korupciju i ja mislim da uza sve ove zakone jedini način kako se obračunati s korupcijom je demontaža DORH-a, demontaža ovakvog DORH-a.
Hvala. Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Miletića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Nikola mene zanima sada radi hrvatske javnosti, imamo Andrijanu Cvrtilu, dakle ja moram, moram govoriti radi hrvatske javnosti, dakle žena prijavi nepotizam, korupciju i onda ne dobije odmah po glavi toljagom po glavi, nego dobije onako perfidno, dakle ide se u rekonstrukciju unutar sustava tzv. sistematizacija kako to lijepo zvuči, a u stvari noga u stražnjicu u doslovnom smislu. Kako je moguće da s jedne strane pričamo bajke i pozivamo borbi protiv korupcije, a onda na terenu imamo kaos i kad će procvjetat cvijeće u naše preduzeće. Hvala.
Poštovani zastupnik Grmoja.
S ovom vladom, s ovom korumpiranom većinom nikad, ali osjećaju se pozitivni trendovi. Zašto? Kada represija jača to je znak da su oni koji su na vlasti slabi. Mi vidimo da se ljude uhićuje dakle jer su napisali da treba pripremiti pokvarena jaja kad se premijer Plenković pojavi u jednom gradu i ovo je sve posljedica onoga što se događalo na Banovini samo tamo nisu mogli hapsiti jer su i sami svjesni da ništa nisu napravili i da bi to po njih bilo kontraproduktivno, ali ovakva represija koja se događa, ovakva želja da se sve iskontrolira je samo pokazatelj da je ta njihova navodna svemoć na krhkim nogama i da će se to sve vrlo brzo urušiti. Ja sam uvjeren da se bliži vrijeme i da se zapravo već osjeća u zraku njihov pad.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Kolega Grmoja očekujete li možda uskoro da će ići jedan zakon o zaštiti lika i djela Andreja Plenkovića tako da se osiguraju da u budućnosti nikome niti ne padne napamet imati takve objave ili nešto pokušati u praksi na sličnom tragu. A moje drugo pitanje odnosi se na rad vašeg antikorupcijskog vijeća. Žale vam se mnogi građani pa i oni koji su unutar institucija upravo oko problema korupcije. Kakva su vaša iskustava, koliko su oni često i jesu li ikada zadovoljni s načinom i procesom prijavljivanja korupcije unutar svojih institucija ili su svi primorani obratiti se vama, nekome drugome zato što ne mogu pronaći zadovoljštinu tamo gdje bi trebali, unutar institucija kao nekakvo unutarnje prijavljivanje što bi trebao biti normalan put svakog zviždača.
Poštovani zastupnik Grmoja.
Pa ja mislim da nitko ovdje ne vjeruje da će ljudi interno dakle unutar svojih tvrtki ili ne znam institucija nešto prijavljivati kada vide kako su prošli oni koji su ovaj bilo što prijavili. Eventualno će ići dakle na taj vanjski način ili putem Ureda pučkog pravobranitelja ili izaći u javnost. Što se tiče ljubičice bijele i zaštite lika i djela dakle Andreja Plenkovića ja očekujem da su i takve tendencije moguće u smislu ovaj takvih zakona jer su stvarno spremni, spremni na sve, a evo ja ću iznijeti svoj osobni primjer. Primio sam teške prijetnje svojoj obitelji, prijavio sam ih policiji, nitko nikada me nije nazvao iz policije iako sam im slao mailove, rekao mi što je s tim bilo, što se napravilo po tom pitanju, konkretna osoba koja mi je prijetila, znači nikad ne bi prijavio da je meni netko osobno prijetio, ali kad se prijeti mojoj obitelji [[Upadica: Hvala lijepo.]] ništa policija nije napravila, a ovdje se hapsi [[Upadica: Hvala lijepa kolega Grmoja.]] ovdje se preventivno hapsi kad je ljubičica bijela u pitanju.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Habijana. Kolega Grmoja, kolega Grmoja šta vam je? Pa jel vi znate koliko možete govoriti? Šta vam je? Pa dajte se obuzdajte malo. Poštovani zastupnik Habijan, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Grmoja vi u svom stilu naravno i u stilu MOST-a ponovno fabricirate stvarno stanje i ne govorite zapravo ono što je točno i što je ključno. Dakle, vi ste rekli da Hrvatska opet kasni u implementaciji ove direktive međutim bilo bi dobro radi javnosti da ste rekli da je Hrvatska u veljači 2019. donijela upravo ovaj zakon, a EU regulirala tu materiju tek u listopadu 2019. godine, donijela tu direktivu, bilo bi dobro radi hrvatske javnosti da ste to rekli. Druga stvar, a bili ste u hrvatskoj vlasti, imali ste mogućnost nešto promijeniti, imali ste mogućnost donijeti i ovaj zakon ali vi ste se očito bavili nekim drugim stvarima, bavili ste se grizlijima, bavili ste se zapošljavanjem u Metkoviću, u nadzornim odborima, imenovanje Hrvatske vode jel. I citirat ću vas na kraju ono što ste rekli nedavno ovdje u Hrvatskom saboru, nismo ovo dobro napravili. To se odnosi na vas.
Poštovani zastupnik Grmoja.
Dakle, ne znam imao je povredu Poslovnika kolega Miletić tako da …
Pardon, oprostite, oprostite, kolega Miletić je digao povredu Poslovnika. Šta je povrijeđeno u Poslovniku?
Poštovani, Članak 238., vrijeđanje zastupnika, neću sada govoriti kako kolega iz HDZ-a generalizira o tome uopće neću ali uistinu ovdje difamistički ide ispod pojasa možda evo svoju hrabrost pokazuje na jeziku umjesto na konkretnim djelima da se bori protiv korupcije i unutar svojih redova, al nedopustivo je da se zastupnici vrijeđaju ispod pojasnim udarcima i molim vas da kao predsjedavajući opomenete kolegu da ipak se nauči malo kulturnije ponašati.
Kao predsjedavajući ja opominjem vas jer ovaj ovo je bila replika, a ne povreda Poslovnika, a da sam reagirao na ono što su govorili neki zastupnici uključujući kolegu Grmoju e to bi bilo onda uistinu onda vrijeđanje drugih, ali ja to nisam jer dozvoljavam, mislim da smo u parlamentu možemo ići pa ponekad čak i preko neke granice koja je meni granica ukusa za mene, ali možda nije za nekoga drugoga. Prema tome, vi dobivate opomenu, a sad će odgovoriti poštovani zastupnik Grmoja. Izvolite.
Dakle, kolega Habijan upravo zato što smo imali veliku želju sve mijenjati, a premalo mandata da to napravimo smo prošli tako kako smo prošli i meni je drago da smo tako prošli jer su ljudi vidjeli tko ima principe, tko je zbog inzistiranja na transparentnosti i borbi protiv korupcije spreman sve izgubiti i zato ljudi sad to sve više i više prepoznaju i to je ono čega se vi bojite, ja to vidim. Često sam s vama u emisijama i vidim taj strah i taj strah je toliki, taj strah je toliki da HDZ na svojim službenim stranicama objavljuje da sam ja pola rodbine zaposlio u Gradskoj upravi Grada Metkovića, a nitko dakle ko je na bilo kakav način sa mnom rodbinski povezan ne radi ne samo u gradskoj upravi nego u niti jednoj gradskoj tvrtci ili gradskoj ustanovi. Dakle, toliko idete daleko da više ne znate što biste napisali, pa vas onda ja demantiram i onda vas nema čuti nekoliko dana [[Upadica Reiner: Hvala.]] do nove objave na vašoj facebook stranici.
Sada će govoriti poštovana zastupnica Marija Selak Raspudić. Izvolite.
Da se kratko nadovežem, budući da ipak taj zakon o zaštiti lika i djela Andreja Plenkovića treba čekati zbog prikladne procedure, možda bismo trebali prethodno napraviti jedan izvršni akt koji bi se odnosio na predumišljaj prešetavanja s pokvarenim jajima koji bi bio proglašen činom prvorazrednog terorizma jer znamo danas da je najviše naš premijer ugrožen upravo terorizmom pa bismo tako spriječili građane u budućnosti da se šeću s pokvarenim namirnicama. Što se tiče ovih zakonskih izmjena, ja ću opet biti vrlo konkretna. Neću se baviti više HDZ-om iako je bilo znakovito slušati kolegu Mažara koji je govorio o 30 godina koje su malo da bi se očito stiglo pozabaviti korupcijom, umjesto da je pošao od toga da se korupcija nije ni smjela dogoditi tako da je godina dana previše da bismo imali problem korupcije. A relativizacija izvješća Transparency Internationala rekla je prema kolegi Mažaru da je to globalni problem i da postoje druge zemlje koje se eto nisu pomakle u indeksu pa onda to ne trebamo shvaćati osobno, kao da nikakve veze s izvršnom vlasti koja je zaslužna za naše mjesto nema. No to je sve unutar očekivanog diskursa. Što se tiče ovih konkretnijih zakonskih izmjena neke stvari ostaju nejasne i bojim se da mogu dovesti do ozbiljnih problema u budućnosti. Naime, kada govorimo o tome što će se i na koji način će se koristiti akti poslodavca u čl. 23. opet dajemo izrazito veliku mogućnost pravobranitelju da reagira odnosno da ne reagira. Dakle, on prvo u st. 4. može odlučiti kojim će prijavama dati prednost, zatim može odlučiti da je prijavljena prednost neznatna i može također odlučiti da su ti postupci okončani. Ključno je pitanje, po kojim će kriterijima koji ponovo nisu raspisani unutar ovog zakona pučki pravobranitelj to isto činiti? Dakle, ovo su izrazito velike ovlasti koje sada dolaze u ruke pučkog pravobranitelja kao vanjskog prijavitelja, a mi ne znamo kako će on to sve provoditi u djelo, čuli smo da su i oni sami zabrinuti jer smatraju da nisu dovoljno kapacitirani. Druga stvar koja me još više zabrinjava odnosi se na čl. 24. postupak unutarnjeg prijavljivanja nepravilnosti. Naime, pučka pravobraniteljica možda i zato da eto riješe problem unutar svog dvorišta je predložila da se fokusira na unutarnjeg prijavitelja nepravilnosti, da živimo u utopiji možda bismo doista i mogli imati sustav u kojem bi funkcioniralo unutarnje prijavljivanje nepravilnosti, no ovo je RH. I što se sada tu događa? Ukoliko nećemo osnažiti sustav vanjskog prijavljivanja i proširiti ga i izvan pučke pravobraniteljice, umjesto da ga isključujemo ili se fokusiramo primarno na ovo unutarnje prijavljivanje koje u RH gotovo uopće ne funkcionira možemo imati situaciju kao što je recimo ova u čl. 24. u kojem se kaže u st. 4., pazite sad ovo „Prijavu o nepravilnosti proslijediti tijelima ovlaštenim na postupanje prema sadržaju prijave, ako nepravilnost nije riješena s poslodavcem.“ Što to znači? Znači imate osobu od povjerenja u čije je imenovanje uključen poslodavac i ako ona ne riješi problem s poslodavcem nakon prijave nepravilnosti onda se tek ide dalje prema nekim institucijama. I sad vi zamislite, ne znam, recimo da imate slučaj gospođe Cvrtila ili bilo koji slučaj koji se odnosi na političko zapošljavanje preko veze i netko to prijavi i to dođe do osobe koja je ta osoba od povjerenja i koja je imenovana na tu funkciju i ona to prvo ide rješavat s poslodavcem i poslodavac će na to reć, a hvala na upozorenju doista sam kriv. Pa naravno da neće, pa poslodavac će reći to je netočno, to je neistina što se mene tiče to su sve objede. Je li to onda riješeno s poslodavcem i ne idemo dalje prema postupanju nekim drugim institucijama? Kakav je to stavak i znači li on zapravo u praksi da će poslodavac biti taj koji će se prvi pitati i koji će odlučiti je li prijavljena nepravilnost uopće nepravilnost. Ako pitamo poslodavca da je mislio da je to nepravilnost vjerojatno to ne bi učinio onda možemo zamisliti ukoliko ovakvi stavci ostanu unutar [[Upadica Reiner: Hvala.]] ovog zakona kakva će bit budućnost budućih zviždača i njihovih prijavitelja.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Miletiće.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana kolegice Marija SElak Raspudić htio bih dvije stvari od vas, dakle radi hrvatske javnosti. Prvo, komentar kako je moguće uz dužno poštovanje, uz dužno poštovanje prema državama u Ruandi i Jordanu, kako je moguće da jedna Ruanda i jedan Jordan ima manje korupcije od RH? Dakle to i drugo da ne budemo samo kritičari što predlažete kako bismo se mi mogli uloviti u koštac na ispravan način s korupcijom i kako bi je mogli napokon ugasiti jednom za svagda? Hvala.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovana kolegice Marija SElak Raspudić htio bih dvije stvari od vas, dakle radi hrvatske javnosti. Prvo, komentar kako je moguće uz dužno poštovanje, uz dužno poštovanje prema državama u Ruandi i Jordanu, kako je moguće da jedna Ruanda i jedan Jordan ima manje korupcije od RH? Dakle to i drugo da ne budemo samo kritičari što predlažete kako bismo se mi mogli uloviti u koštac na ispravan način s korupcijom i kako bi je mogli napokon ugasiti jednom za svagda? Hvala.
Privid demokracije daleko je gori od nedemokratskih režima. Nedemokratske režime možete pokušati svrgnuti, protiv njih se imate i argumentirano opravdanje boriti, a privid demokracije vam omogućava da perzistira status quo kao što je slučaj u Hrvatskoj u iluziji toga da imate institucije koje su funkcionalne, a koje u praksi zapravo podržavaju korupciju. I tako Hrvatska koja nema demokraciju nego privid demokracije može biti na ljestvici veća po stupnju percepcije korupcije od bilo koje nedemokratske zemlje gdje god se ona nalazila, a naravno znamo kako to se i događa i što treba prekinuti i trebaju nam novi izbori i treba nam nova vlast i tako se rješava korupcija, jednostavno je i to je jedini recept. Ono što ostaje problem je ta zapošljavanja koja su sve veća u javnim institucijama čime se šire biračka baza HDZ-a i izbori postaju sve teže… [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Poštovani zastupnik Ante Deur.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana zastupnice Selak, ne sumnjam u vašu plemenitost, ali evo vi ste u jednoj stranci koja je imala u svoje vrijeme najveći forum ministara od pravosuđa, policije, svu snagu u jednoj državi. Da li smatrate da su danas, vi i vaš suprug ćete donesti jednu novinu poštenja, realnosti, nešto što je potrebno državi nasuprot vaših kolega koji su bili duboko u forumu nerealnosti tada sa jednom platformom koja je obećavala nešto što je završilo za tri sekunde u jednom trenutku? Hvala vam lijepo.
Poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Zahvaljujem vam na pitanju. Moje kolege iz kluba bili su dio vlasti s HDZ-om, a izašli su iz te iste vlasti zbog toga što po pitanju nepravilnosti nisu bili poslušni dizači ruku i to je bio jedan od rijetkih vrlo konkretnih i nedvosmislenih trenutaka u hrvatskoj javnosti kada smo vidjeli da demokracija ne postoji, a da je glasanje tek iluzija opijum za mase. Dakle, oni su glasovali, što je njihovo bilo demokratsko pravo protiv ministra Marića, a posljedica toga da imate svoje mišljenje bio je odlazak iz te iste vlade. U tom smislu ne vidim problem da surađujem s takvim ljudima jer su svoju principijelnost pokazali ne kada su se borili za fotelje nego kada su do njih došli i zbog čega su ih izgubili.
Poštovani zastupnik Deur je dignuo povredu Poslovnika, u čem je povrijeđen?
Čl. 238., poštovana zastupnica upravi nije rekla ono što spočitava često da joj se ne odgovori na pitanje. Ja ne sumnjam danas u vašu privrženost toj stranci, na kraju ste zbog toga došli i u sabor. Ja sam pitao što se to događalo, oni nisu sami otišli, tada je tajnica u tri sekunde riješila da više nisu tu i u ime toga danas je ta platforma na vašim krilima u poziciji toj u kojoj jeste, ali ta korupcija i među Mostom tada da li je ona postojala, da li smatrate da je sve realno bilo što ste naslijedili?
Poštovani zastupniče Deur, to je bila replika, to nije bila povreda Poslovnika ovaj, pa dobivate opomenu. Evo povredu Poslovnika što je malo neuobičajeno sa govornice je dignula i poštovana zastupnica Selak Raspudić. Izvolite, u čem je povrijeđen Poslovnik?
Čl. 238. omalovažavanje saborskih zastupnika insinuiranjem da nisam odgovorila na pitanje, odgovorila sam na pitanje jako dobro. Zapravo pitanje je potpuno promašeno jer HDZ je sam da Most nije bio neposlušan nikad ga ne bi izbacio iz vlade čime potvrđuje da prema njima očito nikakav problem u postupanju Mosta ni s korupcijom, ni sa ičim drugim nije nikada postojao.
Naravno i to je bila replika, pa dobivate opomenu. Hajdmo malo prestati sa time, pa idemo na slijedeću repliku poštovanog zastupnika Grmoje.
Hvala. Evo kolega Deur očito ima nerazumijevanje toga što jest korupcija i što je, što je zapravo prijavljivanje i upozoravanje na korupciju. Tako da on smatra da su zapravo koruptivni oni koji ustaju protiv korupcije npr. kao naši ministri tada koji su upozorili na to da nije dobro da ministar Marić ide na tajne sastanke s Ivicom Todorićem, da je u sukobu interesa i to zapravo samo pokazuje da je ova cjelokupna rasprava izglasavanje zakona koji će štititi prijavitelje nepravilnosti jedna farsa jer njihov modus operandi je zapravo da se kazni one koji prijavljuju nepravilnosti i koji ustaju protiv nepravilnosti. Imamo slučaj Sabljak, Cvrtila, pa evo sada i mi kao Mostovci, dakle evo zapravo je kolega Deur na najbolji način pokazao da ovo što ovdje radimo je samo da ispoštujemo europske direktive, a da će HDZ zapravo i dalje po starom. Hvala.
Kolega, kolega Grmoja, ali vi ne replicirate kolegi Deuru.
Ne, ja tražim komentar.
A to niste rekli, vi ste cijelo vrijeme replicirali. Cijelo vrijeme replicirate kolegi Deuru, pa to nećemo tako daleko doći, nema smisla cijela priča ovaj. Ne znam. Poštovana zastupnica Selak Raspudić, vama ionako nije ništa rečeno, ali možete naravno i vi reći bilo šta. Da.
Nije problem samo korupcija kada govorimo o HDZ-u, što se često ističe. Postoji nešto što ide ruku pod ruku s korupcijom, a to je nesposobnost. Najbolje smo to vidjeli sada na primjeru obnove jer što se događa? Ljudi koji su kapacitirani, koji su u stanju kvalitetno obnašati bilo koju funkciju, u stanju su u sustavu u kojem su u poziciji moći privrediti za sebe i napraviti kvalitetniju državu, međutim oni koji su nesposobni, ne mogu svojim sposobnosti doprinijeti tome da nešto zarade u svom poslu, bilo za sebe ili na razini države za državu, primjenjuju korupciju jer je to jedini način da prežive i prečesto se HDZ-u spočitava samo korupcija. Ja bih to proširila na ono što je njihov temeljni problem, a to je nesposobnost i zato smo mi tu gdje jesmo. A posljedica nesposobnosti je ova višedesetljetna korupcija o kojoj i danas govorimo.
Sljedeća pojedinačna rasprava bit će poštovane zastupnice Barbare Antolić Vupora, izvolite.
Hvala lijepo. Dakle Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, zakon o zviždačima, mora nositi u sebi dakle ono osnovno dakle poticajno okruženje u kojemu neće biti moguće da se građani boje prijaviti nepravilnosti. A da bi sam zakon izboljšali, dužno je u nekoliko članaka unijeti neke izmjene. Dobrodošlo je što je Ministarstvo, odnosno ministar prihvatio već neke odredbe koje su, koje je uključio u buduće izmjene. Ja bih predložila dalje da se u čl. 4 koja propisuje područja prijave nepravilnosti, da je potrebno dodati i slučaj diskriminacije i ugrožavanje ljudska prava kao važna područja koja moraju biti otkrivena ukoliko se događaju, posebno u tijelima javne uprave. U čl. 11 trebalo bi dodati da u raznim pravima na zaštitu prijavitelja bi trebalo posebno regulirati i sigurnosnu zaštitu prijavitelja, dakle prihvaćena je bila na Odboru za ljudska prava i nacionalne manjine, govorili smo o pravu i potrebi na pružanje psihosocijalne podrške, to je ministar prihvatio, međutim onom važnu zaštitu života nismo do sada uključili i mislim da bi potrebno bilo, posebno nekim važnim i velikim slučajevima otkrivanja i razotkrivanja i zaštite državnog i javnog novca, i koristi, javne koristi, posegnuti i za tom najvećom mogućom zaštitom,a to je zaštitom života i sigurnosti prijavitelja. U čl. 21 potrebno je precizirati značenje pojma unutarnji kanal prijavljivanja nepravilnosti koji je obvezan za poslodavce koji zapošljavaju manje od 50 radnika. Iz odredbi zakona nisu unaprijed propisane procedure za provedbu unutarnjeg kanala prijavljivanja. Čl. 22 potrebno je precizirati minimalne standarde dostupnosti, odnosno trebalo bi jasnije odrediti što se smatra prikladni način dostupnosti svih informacija za podnošenje prijava te na koji način se objavljuju kako bi svima bile dostupnije. Vezano uz taj članak, posebno je važno napomenuti da je potrebno u zakon, naravno, provoditi i sustavnu edukaciju kako bi javnost i mladi bili senzibilizirani na to da svaku nepravilnost, svaku građu javnog novca i usude se prijaviti. Zatim bi spomenula i čl. 42 koji predviđa obvezu ministarstva za pravosuđe da svake godine EU komisiji dostavlja dostupne statističke podatke, dakle koliko je novaca ušteđeno, koliko je prijava podneseno i uz Ured pučke pravobraniteljice predviđa i povjerljive osobe koje bi, isto tako, prikupljale te podatke. Mislim da je potrebno objediniti podatke i pučke pravobraniteljice i povjerljivih osoba kako bi podaci bili relevantniji i kako bi dobili doista pravi podatak koliko mi zapravo uštedimo sa time da pristupimo pravima zviždača na pravi način te da ih vrednujemo sukladno time kako oni doprinose zaštiti od korupcije, odnosno štede naš javni novac i štite ugled RH prema samima sebi, ali i prema drugima. Dakle, dosadašnja praksa zviždača doista nam ne može pokazati neke uspjehe u zaštiti istih. Znamo da su oni tijekom cijelog života trpjeli posljedice svog časnog djela, da ih kao društvo, osim prema natpisima u novinama, prema pohvalama, nije posebno nagrađivalo, nisu imali adekvatnu životnu priču koja bi mogla dokazati, budućim generacijama da se isplati prokazati, da se isplati progovoriti o nepravilnosti, da se isplati zaštiti javno dobro, javni interes i time biti na korist i na ugled cijelim generacijama u budućnosti.
Repliku ima poštovana zastupnica Selak Raspudić.
Uvažena kolegice, dosta me muči i vi ste o tome govorili, taj institut povjerljive osobe. Ovdje se definira kao fizička osoba zaposlena kod poslodavca ili treća fizička osoba, pitanje je što je treća, imenovana od strane poslodavca radi zaprimanja prijave nepravilnosti, komunikacije, itd. Sad ove manje firme o kojima smo govorili, a moguće i veće, teško da mogu izabrati povjerljivu osobu koja nije samo imenovana, nego je i amenovana od tog istog poslodavca. Sličan problem imamo i recimo, s prijavljivanjem seksualnog uznemiravanja. Ljudi uopće ne znaju koji je institut kojem oni to mogu prijaviti i koje su njihove uopće zakonske mogućnosti da se zaštite. Na koji način se osigurati da povjerljiva osoba doista bude ono što ime govori. I mislite li da ovaj zakon s takvim težištem na tom unutarnjem prijavljivanju ostavlja jasnu mogućnost da ta osoba zaživi u praksi?
Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Nikako ne može ta povjerljiva osoba čak jer joj je uskraćeno pravo da bude dio statistike koja se podnosi dalje Ministarstvu pravosuđa, odnosno dalje prema Europskoj komisiji. Dakle, čak je i to pravo toj povjerljivoj osobi uskraćeno sadašnjim prijedlogom zakona. Dakle, mislim da je cjelovito rješenje moguće tek ustanavljanjem nekog tijela, institucije koja bi sveobuhvatno štitila prava zviždača kao što je to na primjer USKOK ili Povjerenstvo za zaštitu sukoba interesa.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice iznijet ću vam jedan primjer nepravilnosti u zdravstvu. Možemo se složiti da je sigurnost zaštita zdravlja pacijenata, dobra organizacija itekako su važne. Pa onda imate prijavitelja nepravilnosti koji ukazuje na moguće stručne propuste, na probleme u organizaciji, imate povjerljivu osobu koja je naravno imenovana od ravnatelja i dio je uprave. Imate odgovornu osobu koja je upravo taj ravnatelj i onda se unutar ustanove ne dogodi ništa, Etičko povjerenstvo, Povjerenstvo za unutarnji nadzor sve to imenuje ravnatelj, pa se onda ta stručna osoba obrati stručnim društvima, Inspekciji Ministarstva zdravstva. Inspekcija kaže da postoji nepravilnost i morate ih otkloniti, ne dogodi se ništa jer ravnatelja štiti Upravno vijeće, župan, ministar ako je KBC u pitanju itd. Da li vi mislite da će ovaj prijedlog zakona ipak omogućiti da se ovakvo rješavanje nepravilnosti ubrzaju i da se prijavitelji ne boje? Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Antolić Vupora.
Hvala lijepa. Evo to je još jedno područje koje sam navela da je potrebno u samom zakonu proširiti, a to je područje prijave nepravilnosti u slučajevima diskriminacije i ugrožavanja ljudskih prava. Dakle, to je područje koje regulira i područja odnosno načine gdje govore ovaj srpski liječnik nama nije bio dobar. Dakle, to je diskriminacija u zdravstvu koja zasigurno nije do sada u ovom prijedlogu zakona uopće regulirana. Dakle, to područje ljudskih prava i diskriminacija istih je potpuno izostavljena u ovom sadašnjem prijedlogu i dakle nešto na području rodnih prava, na području prava nacionalnih manjina, prava seksualnih orijentacija različitih seksualnih orijentacija, dakle to uopće nije regulirano ovim područjem i smatram da je ne samo zdravstvo nego i … [[Govornica se ne razumije.]] upravnih organizacija to potrebno regulirati.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš, izvolite. Nemojte otići, poštovana zastupnica Mrak-Taritaš ima još repliku za vas. Nemojte uteći! Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice. Dakle, čitajući ovaj zakon i ova rasprava koja je meni se zapravo čini da nam se ponovno dešava jedno te isto. Dakle, mi imamo zakon iz 2019. Sad je početak 2022. Mi ćemo imati u prvom čitanju, relativno brzo će to biti u drugom čitanju i nekako imam osjećaj da će se staviti ona kvačica. Trebali smo to donijeti, uskladiti sa direktivom. Mi smo to napravili, zadovoljili smo formu, ali od sadržaja smo jako daleko. Recentni primjeri koje imamo vidjeti prilike u zadnja dva, tri mjeseca primjer Kutine zapravo pokazuje ono, na žalost nismo mi tu baš velika iznimka i u odnosu na nekakve druge zemlje, da onaj koji se odlučio i koji je rekao da, meni je sad dosta, ja ću prijaviti nepravilnost, za to ću javno reći zapravo taj je koji snosi posljedice, taj koji ima stigmu na sebi, taj koji nije zaštićen. On je taj koji ostaje bez posla. I dok tu nešto ne promijenimo nema toga. Možemo mi mijenjati zakone koliko puta hoćemo [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ali to je suštinski odgovor.
Odgovor.
Sva ta imena, dakle svi ti primjeri iza tih primjera stoje ljudi i oni adekvatnu zaštitu neće dobiti ni sa ovim predloženim zakonom. Činjenica je da to što će malo u nekom manjem dijelu biti omogućeno onima koji će imati dostupnu pravnu pomoć da se snalaze u ovoj šumi pravnih odredaba, u šumi svega. Dakle, nemoguće je i gospođi u Kutini i sa ovim postojećim zakonom ukoliko bude donesen dospjeti na neku razinu i doseći ona prava koje je zapravo izgubila. To neće biti moguće niti sa donošenjem ovakvog zakona. Smatram stoga da je potrebno ići dalje od toga i ići na osnivanje nekog središnjeg tijela koje bi znalo bolje i sustavnije zaštiti prava zviždača.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, dosta je već toga rečeno koliko toga u ovom zakonu je zapravo nejasno izrečeno, prenešeno i koliko god su EU direktive smjernice vrlo točne i nastojanje i bivše i sadašnje pučke pravobraniteljice da se donese kvalitetniji i bolji zakon i civilne udruge. Mislim da će ovo biti nekakav ali samo mali koračić koji će upravo tim istim akterima, prije svega civilnim udrugama i pučkoj pravobraniteljice u nekoliko pomoći, a nadam se i zviždačicama i zviždačima. Evo nekoliko konkretnih primjedaba. Ministar, njega sada ovdje nema, on je rekao da on ne bi ulazio u to, ali stvarno prvo želim reći da vezano za čl. 4. mi smatramo da je neprihvatljivo da se zakon ne primjenjuje općenito na pitanje obrane i nacionalne sigurnosti jer ovaj generalni pristup u potpunosti abolira od ovoga zakona MORH, MUP, SOA-u, … i neke druge institucije iz sustava nacionale sigurnosti. Da li abolira i Ured predsjednika RH, Ured Vlade RH? Očito. Korupcija u sustavu nacionalne sigurnosti bilo vezana za narudžbe oružja, bilo vezano za transakcije u energetskom sektoru, bilo za zloupotrebu sredstava za tajne suradnike tajnih službi ne smije se skrivati iza pojma nacionalne sigurnosti. Najavljuje se da će se to područje da će se donijeti posebni akti, ali nas brine to da u ovoj fazi mi ne znamo koji su tu akti, na koji način reguliraju zviždanje u sigurnosnom sektoru. Evo samo primjer iz st. 2. ovog članka i kako je to sve zajedno nesuvislo izvedeno kaže ovako „Tijela u čijem su djelokrugu poslovi nacionalne sigurnosti i obrane donijet će se posebni akt kojim će se urediti zaštita prijavitelja nepravilnosti“, e sad pazite ovo „te postupak prijavljivanja nepravilnosti u području ključnih sigurnosnih i obrambenih interesa, a vodeći računa o zaštiti ključnih sigurnosti i obrambenih interesa“. E sad ova povratna petlja koja apsolutno petlja i ne govori ništa, a zapravo abolira kao što smo imali priliku to i vidjeti po onom istom principu po kojem je Osječki sud donio odluku da su ti policajci samo uvjetno kažnjeni i to pazite zašto su kažnjeni, zato što su nosili bez oznaka jer on kao sud se trudi da oni imaju policijske oznake. A svima je jasno da je jedini razlog bio taj da ne odaju nalogodavce i da ubuduće smiju se iživljavat, ali ne smiju odat nalogodavce jer se i u ovom zakonu o zviždačima to naziva, to sve se skriva pod pojmom nacionalne sigurnosti. Ništa, naravno ništa učinjeno. E sad naravno da imamo i dalje, koliko ću još imati vremena. Mislim da je jako važno taj odnos, da govorilo se o tome da povjerljiva osoba kako ju izabrati, istina tu se spominjalo i seksualno zlostavljanje, ali i općenito mobing na radnom mjestu. Osoba od povjerenja kojoj će se ljudi obraćat treba isto kao i za zviždače bit stvarno izabrana i da, poslodavac ju treba na neki način amenovat, ali je silno važno da između povjerljive osobe i između zviždačice, zviždača bude stvarno dobar, snažan osjećaj povjerenja kako se zviždač ne bi osjećao izigranim ili ostavljenim od strane sustava.
Dvije replike, prva je poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovani zastupniče. Pitala vas bi kako vi mislite da bi mogli zaštititi eventualnog zviždača iz policije koji bi otkrio ili razotkrio naredbodavca privođenja zbog nezgodnih facebook komentara? Hipotetski govoreći.
Da naravno, to je pretpostavka i zahvaljujem gospođo Antolić Vupora na ovom pitanju. Sigurno da je u tome prije svega važno kada bi to se odnosilo i upotrijebilo u MUP-u stvarno bi to tamo trebali biti, a ne da kao što sam rekao abolira cijeli MUP od toga. Znači ako tamo postoji osoba od povjerenja kojega su ljudi izabrali i na kojega se stvarno mogu osloniti, a ja to mogu zamislit da on to itekako može iako mi je teško povjerovat da u ovom slučaju bi to moglo ostati samo unutar sustava. Razumijem da se traži da se te stvari inače unutar sustava, ali ovdje to svakako morat će ić i kroz medije i kroz institucije EU jer jedino na taj način se može osnažiti onaj hrabar pojedinac koji že zviždati o postupanjima unutar MUP-a.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Kolega, otvorili ste zapravo i u vašoj pojedinačnoj raspravi jednu temu o kojoj u kontekstu ovog zakona je zaslužila posebnu pažnju. Dakle, napravit ćemo izmjene i dopunu zakona, imat ćemo zakon, moći ćemo reći nešto imamo. Ali što imamo u suštini? Ne tako davno bila je jedna djelatnica policije koja je na području Dubrovačko-neretvanske županije prijavila seksualno zlostavljanje svog pretpostavljenog. I što je bio rezultat toga? Kako se presudilo? Dakle, a rezultat toga je da smo mi svi u novinama imali priliku to čitati i da je to poruka svim drugima, zaboravi ako ti se to desi pokrij se po ušima i šuti jer ćeš završit isto kao i ona. I to bi trebala biti uloga zakona i to bi trebala biti uloga i nas koji raspravljamo o tome u ovoj sabornici da zapravo se potiče, a ne da se sprječava. Hvala.
Zahvaljujem kolegice Mrak-Taritaš da, potpuno ste u pravu. To je slučaj koji je bio puno po medijima i koji govori vrlo žalosno o našoj i dalje mačističkoj poziciji a dovoljno je samo znati i to znaju ljudi koji se bave borilačkim vještinama koliko žene mogu biti izuzetno spretne čak fizički i na koji način muškarci to mogu krivo procijeniti, koliko su hrabre, odgovorne, racionalne i situacijama opasnosti i da su to sve predrasude da to samo muškarci mogu učiniti. Međutim kada si oni dozvoljavaju i mi svi jer i tu se iza naših nagona sakrivamo prirodom stvari e onda sustav žene ni na koji način ne štiti. Da, ovaj zakon to uopće u tom smislu ne pomaže.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala vam lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pa evo želim nešto riječi o Prijedlogu zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti u prvom čitanju, jer jednostavno evo opet smo saznali da HDZ je to napravio loše i nikako iako smo prvi to napravili 2019. I do tada je bilo nekakvih vlada i zviždača i onih koji su prijavljivali nepravilnosti, ali nije bilo zakona po kojima su ti ljudi mogli odraditi posao. Onda kad se napravio zakon, onda taj zakon više ne valja jer ga nisu predložili oni koji su najžešći kritičari. A kad su bili ministri ti isti kritičari nisu imali potrebe za time, pa da i mi tada saznamo nešto recimo u oporbi, pa da prijavimo nekog za kog smo znali da je radio nešto što ne smije jer nije bilo zakona. Ali ste isto mogli biti zviždač. I naravno prolazio je to svatko na svoj način. Mi podržavamo ovo i tražimo da bude još detaljnije nego što je bilo 2019. I da se poštuju određena pravila, pa kad govorimo o kanalima imamo onaj najuži kanal unutar samog sustava, pa malo šire ako netko ne sluša pa idemo na institucije, a onda ako ne ide ni prvo ni drugo onda idemo u medije. Da li je to baš u Hrvatskoj tako ja ne znam, da li to tako funkcionira ili je ovdje prvi kanal u stvari treći kanal pa se vraćamo sa rezultatima na onaj prvi. Možda je i to problematično, ali nek' se događa. Zašto to kažem? Zato jer imamo zviždače koje nitko ne čuje, ne čuje ih i kad izađu vani ne čuju ih. Zašto ih ne čuju? Zato jer dolaze iz nekih drugih opcija recimo iz SDP-a pa možda iz SD-a, ne znam. Imamo jedan slučaj bivšeg načelnika jedne općine u Koprivničko-križevačkoj županiji koji nakon smjene i smjene njegovog direktora napravio jedan slučaj i kaže ovako: „Dan prije potpisa odluke o opozivu direktor komunalnog poduzeća odlučio je otuđiti službeno vozilo tvrtke. Sam sebi ga je prodao bez ikakvih procjena i bez ikakvih procedura.“ I priča ide dalje, nije samo to direktor napravio, prodao je on i željezo tog komunalnog društva firmi načelnika i naravno da to nikoga ne interesira. Točno u kilogram napisano i po kojoj cijeni. I što se na kraju dogodi? Da smijenjeni direktor, njemu jasno samo ću pročitati njegovu izjavu, kaže: „Najte vraga za rep vleči bolje vam je šuteti.“ O tome mi govorimo gospodo. Zašto to medije ne interesira ovaj slučaj? Zato jer je iz stranke koja je u opoziciji i tamo je dozvoljeno sve. Čista kaznena djela moguće. Moguće, neka institucije kažu da li jesu ili nisu. Ali ni riječi. I onda slušam kolegu Grmoju ovdje. Ja sam bio sudionik te vlasti 2016. Godine, te čudesne vlasti kada smo se morali boriti sa njegovim hajmo reći načinom kadroviranja zato ga nema ovdje danas, očito je znao da ću to reći. U Hrvatskim vodama mijenja se Statut, Statut osnovni dokument Hrvatskih voda, društva da bi se pogodilo u stručnu spremu jednog čovjeka koji je slučajno bio i kum tadašnjeg predsjednika MOST-a i današnjeg predsjednika MOST-a i na taj način dolazi do čega? Do toga da se na kraju pritišću i službenice koje su iz sasma nekog drugog dijela i obveza, da daju određeno mišljenje na jedan projekt koji će tiče Centra za gospodarenje otpadom bile pritiskane upravo i od tog čovjeka koji nikad nije imenovan jer je odustao kad su mu sve namjestili, a ministar poništio sva rješenja koja su do tada napisana. I onda danas slušamo predavanje tko je sposoban, tko zna, tko ne zna i tko je pošten. I naravno nema odgovora. Zašto? Zato jer je kolega Grmoja u tom trenutku izgovorio onu čudesnu rečenicu. To mjesto zamjenika uprave, zamjenika predsjednika uprave Hrvatskih voda je političko mjesto. Nema veze natječaj, dolaziš i odlaziš sa nama. To je ta priča, to je to poštenje o kojem govorimo. Na kraju kažem čovjek je sam odustao i zahvaljivao se gospodinu Grmoji što ga je gurao na to mjesto iako je znao da nema jedan od osnovnih uvjeta. I mi se bavimo ne samo s time, nego i mnogim drugim slučajevima koji su obilježili vrijeme kada je i ta ekipa koja nam danas drži lekcije radila svoj posao na način na koji su ga radili. O tome ćemo govoriti, jer ima tih situacija puno i podosta, da bi oni koji nam drže lekcije izgledali ovako dobro kako kolega Grmoja misli da izgleda. Nije to vaš bilo tako kolega i ne možete objasniti nikako onu svoju rečenicu kada ste rekli to je političko mjesto i tamo se dolazi i odlazi sa našom ekipom. Nije to tako i niste razumjeli i niste znali što radite u tom trenutku.
Vrijeme. Replika poštovana zastupnica Marija Jelkovac. A nije mi napisano. Ok., Ok., Ok. Nemojte se uzbuđivati. Nije mi napisano tu bilo jel' bila povreda prije. Je? Izvolite povreda Poslovnika Nikola Grmoja.
Povrijeđen je članak 238. Dakle kolega Borić ne priča uopće o zakonu, priča o nekim navodnim aferama i ja mu se ovim putem zahvaljujem jer on o aferama Mosta priča o nečemu što se nije dogodilo. Dakle govori o imenovanju nekoga tko nikad nije imenovan, pa ja bi bio sretan da su to vaše afere, da ovo što vi meni predbacujete da su to afere HDZ-a Hrvatska bi bila bogata zemlja, bogata zemlja bi Hrvatska bila. Ljudi iz Hrvatske ne bi odlazili kolega Boriću.
Vrijeme. Ovo nije bila povreda Poslovnika, dobivate opomenu. Uvažena zastupnice Marija Jelkovac, izvolite replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, dobro ste ovdje zaključili, nepravilnosti imaju, i oni koji ih čine imaju ime i prezime i žalosno je što ovdje najžešći kritičari pokušavaju etiketirati samo vladajuću stranku jer svjedoci smo da se nepravilnosti čine bez obzira na to kojoj opciji političkoj se pripada. Mi kao politička opcija pokazali smo da imamo volje obračunati se sa svima, pa i s korupcijom i kao što ste ispravno konstatirali donijeli smo ovaj zakon i 2019.g. i danas ovdje donosimo prijedlog kojim bi se pokušala napraviti još bolja zaštita za prijavitelje nepravilnosti. Stoga ja smatram da nije uvijek problem samo u normativnom okviru, problem je i u društvenoj svijesti i sigurno je da nećemo popraviti stanje samo tako da politički etiketiramo [[Upadica: Vrijeme]] Hvala lijepo. Molim vas da … [[Govornik se ne razumije]]
Odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice Jelkovac. Evo čuli ste kako to oni doživljavaju. Evo kolega naš Grmoja kako on doživljava tu vlastitu ulogu u 2016.g., on kaže nije se dogodilo imenovanje. Dogodilo se imenovanje, nego čovjek je odustao pod pritiskom medija i javnosti jer je shvatio da su napravili nešto što nisu smjeli napraviti, da su mijenjali osnovni akt društva da bi stavili nekog svog najbližeg u to društvo na vodeće pozicije. Ali što se događa? Kad su oni to učinili, taj čovjek odustaje, ali ne radi opet ono što su mu dali da radi nego sa strane kao i neki ovdje kako to kažu modeliraju ili moderiraju neke odnose koji su se tada događali na sasvim drugom projektu i tu se javljaju zviždači. Dvije službenice koje traže da radničko vijeće stane na njihovu stranu i da se ne dogodi ono što je tražio g. Grmoja. Zato, zato sam to imao potrebu reći jer se tu radilo o zviždačima iz sustava koji su ustali protiv toga da potpišu nešto što im je nametao netko tko nije bio ni član te uprave, ali im je nametao što moraju napraviti i zbog toga se taj čovjek g. Grmoju puno puta zahvaljivao i to javno. Imamo to zapisano.
Replika, slijedeća replika poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Boriću, znači mi smo donijeli Zakon o zaštiti potrošača 2019., a i direktiva je donesena 2019., znači i u članicama unije se je ovoga detektiralo da je zaštita rascjepkana i po državama članicama i neujednačena. Znači posljedica provedbe prava unije sa prekograničnom dimenzijom koja se prijavljuju zviždači pokazuje se kao nedostatna zaštita. Znači i u članicama EU su ovoga primijetili da nije dovoljna zaštita zviždača odnosno naših ovih prijavitelja. Mi smo sad se uhvatili u koštac, donašamo taj zakon, pa prema tome odgovorno se ponašamo i prema svima da im se ovoga, ne samo da bi pravobraniteljica imala pravo da se njoj prijavljuje nego imamo poduzeće od više od 50 zaposlenika moraju imati isto tako interni postupak za … [[Govornik se ne razumije]] prijave zviždača. Hvala lijepo.
Odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice. Pa evo, zašto je ovo važno? Pa zbog toga kažem što smo konačno još detaljnije nakon što smo donijeli strategiju krenuli u izmjene zakona i o Zakonu o sukobu interesa i o ovom Zakonu o zaštiti prijavitelja nepravilnosti da još detaljnije propišemo ono što je važno da nam se ne događa ovo što imamo u javnom prostoru jer imamo situaciju sada recimo, imamo jedan slučaj iz Kutine kojeg svi govore i imamo situaciju u Holdingu gdje ide 745 otkaza. Jedan otkaz, 745 otkaza. Ovdje ne netko ukazao na nepravilnosti, u Holdingu nitko nema da kaže da je bilo išta loše. Pogledajmo taj odnos i naravno svi se slažu s time kako slušam znači i ovi koji zastupaju to mišljenje i SDP koji podržava toliki broj otkaza itd., premještanje itd. i nitko se ne želi tamo ispoljiti i reći tamo u tom sustavu opet nešto nije valjalo. Zašto? Pa očito jer su svi navikli da to tako mora biti i svi redom brane da je normalo da dobije se 740 otkaza u jednom komunalnom društvu u vlasništvu Grada Zagreba. Mi smo protiv toga i ja sam rekao što mislimo kao politika o takvom ponašanju.
Vrijeme. Slijedeća replika poštovani, vrijeme, poštovani zastupnik Nikola Grmoja, slijedeća replika.
Ja bih vas upitao g. Borić što vi kažete na odnos institucija prema zviždačima, prema evo gđi. Cvrtili, prema g. Sabljaku, prema činjenici da se ljude koji su prijavili nepravilnosti proganja i kakav je vaš politički stav odnosno imate li kao osoba, kao političar stav o tome da se ljude uhićuje jer su rekli da treba pripremiti pokvarena jaja za premijera, imate li vi svoj stav o tome, što, je li treba ljude u Hrvatskoj uhićivati zbog toga, možete li izreći svoj politički stav o zviždačima i o hapšenju ljudi, dakle koji su samokritični prema premijeru i prema ovoj vlasti? Evo, zamolio bih vas vaš komentar, puno bi mi značilo da kažete svoj stav, evo.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Kolega Grmoja, ja sam podosta dugo ovdje da pamtim puno toga što mnoge i smeta. Sjećam se uhićenja i nakon Knina i zviždanja u Kninu, sjećam se uhićenja i nekih blogera koji nisu bili po volji nekim bivšim predsjednicima RH i tada u sabornici s obzirom da je SDP obnašao vlast nije bilo takvih priča. Zašto? Jer je to dozvoljeno, to je moguće, to se tada trebalo učiniti, pa i ovog gospodina koji je sada nakon prosvjeda također uhićen i ne znam trenutačno što se s njime događa jer očito neki su rekli da su znali i mogli kontrolirati cijeli sustav, da su točno znali u svakom trenutku što se događa, kod nas to niste čuli a ovo što se događalo, pa ako ljudi misle da policija ne treba raditi svoj posao onda neka to kažu ne trebamo raditi svoj posao. Da li je to dovoljno da se pokrene neki postupak, neka se o tome očituju institucije što je tu važno moje mišljenje. Ja znam da sam itekako oprezan na onom što piše [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] na društvenim mrežama i da iza toga mora stajati društvena odgovornost.
Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Nikola Grmoja.
Povrijeđen je članak 238. Ali dobro je da se ovo dogodilo, zastupnik je odbio odgovoriti na pitanje i obmanjuje javnost. Ali dobro je da se ovo dogodilo zapravo je priznao da je ovo nalog premijera Plenkovića da se uhićuje čovjeka, jer HDZ ne želi zauzeti ni politički stav. Ja ne ulazim u djelovanje policije, ali vi kao političari možete reći nije u redu da se u slobodnoj i demokratskoj hrvatskoj državi ljude hapsi jer napišu da nekoga treba dočekati sa pokvarenim jajima. Vi to niste u stanju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i ovo pokazuje da ste vi krenuli [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] u jednu žestoku represiju [[Upadica Sanader: Vrijeme. Vrijeme.]] protiv hrvatskih građana [[Upadica Sanader: Vrijeme. Imate drugu opomenu.]] da želite obuzdati zapravo svaku kritiku ove korumpirane …
Imate treću opomenu. Gubite pravo rasprave o ovoj točci do kraja rasprave. Povreda Poslovnika poštovani zastupnik Borić. A ispričavam se, Marija Jelkovac. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Kolega Grmoja povrijedio je članak 238. Poslovnika jer ovdje vrijeđa zastupnike na osobnoj razini. Isto tako kleveće optužujući da su izdani nekakvi direktni nalozi. Gospodine Grmoja to su ozbiljne optužbe i ja se pitam da li biste ih iznijeli i izvan ove sabornice kad ste tako hrabri.
Opomena i vama.
Bi i sad ću ih iznijeti dolje. Ovo je sramota što radite, da ne možete politički stav zauzeti [[Upadica Sanader: Gospodine Grmoja molim vas! Gospodine Grmoja.]] o tome treba li ljude uhićivati zbog tih benignih napisa na Facebooku [[Upadica Sanader: Gubite pravo rasprave do kraja ovog današnjeg zasjedanja. Izričem vam petu opomenu, gubite pravo rasprave i sutrašnjem danu.]] [[Upadica Borić: Evo nemaš pravo ništa više!]]
Vama isto opomena. Rade Šimičević, poštovani zastupnik povreda Poslovnika.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 238. Gospodin Grmoja govoreći neistine vrijeđa saborske zastupnike. Izgleda od kad je doša iz doline Metkovića ovdje u Zagreb da je obukao đavolje odijelo i da misli da sve ono što on govori da je samo istina i da sve što on zna da samo on zna, a da mi nitko drugi zapravo ne znamo ništa i da smo mi ovdje došli u Sabor ne znam na koji način, a on je došao božjim blagoslovom.
Dobro. Imate i vi opomenu. Ovo nije bila povreda Poslovnika. Josip Borić, povreda Poslovnika.
Hvala lijepo. Članak 238. Kolega Grmoja omalovažava i mene kao zastupnika i svog kolegu kao i sve moje kolege ovdje s druge strane, jer govori da mi nismo iznijeli stav. Iznosimo politički stav na način na koji mi smatramo da ga trebamo iznijeti. Da li to njemu odgovara ili ne to je njegov problem. Ja se još sjećam njegovog obećanja i čekamo taj njegov paket nekih kako je on to nazvao antipedofilskih zakona, da vidimo što je on to napisao kad je već i on prošao jednu kalvariju društvenih mreža i svih tih nekakvih upisa koje mu nisu odgovarale tada krajem 7 mjeseca ili početkom 7 mjeseca prošle godine. To govori o ljudima kao što je on. On je obećao nešto pa nije izvršio to što je obećao [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] I sada se poziva tj. izmišlja [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] da mi nekome dajemo nalog. Neistina!
Imate opomenu, jer ovo nije bila povreda Poslovnika. Nikola Mažar, uvaženi zastupnik sljedeća replika.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Kolega Borić mi koji ostajemo u sabornici i nastavljamo raspravljati o meritumu, odnosno o predmetnom zakonu, za razliku od onih koji dođu, odrade minutu medijske slave i odu možemo vidjeti, dakle da sa nizom noviteta ovog zakona koji je doprinio ne samo da se poveća opseg prijavitelja i da se unaprijedi zaštita prijavitelja nešto što nismo do danas čuli je vezano i za transparentnost. Dakle, vidimo da ovim unapređenjem samoga postupka se otvara i transparentnost, dakle gdje se mora pratiti cijeli postupak, ali se mora na kraju dati i izvješće o onome što je obavljeno. I vi znate i sa prizme jedinica lokalne samouprave, dakle ovdje se sada donosi i da će jedinice lokalne i regionalne samouprave imati svoje unutarnje kanale kojima će omogućiti, dakle prijaviteljima da mogu iskoristiti tu priliku i time dižemo transparentnost ne samo na nivou države nego je spuštamo supsidijarno i na jedinice lokalne samouprave.
Odgovor.
Hvala lijepo. Evo slažem se u potpunosti sa time što ste rekli i mislim da je ovo u prvom čitanju dobar prijedlog. Ako misli netko da još nešto treba dodati detaljnije da se raščlani ono što je možda ostalo nejasno neka jasno to izgovaraju danas u raspravi u drugom čitanju kroz amandmane ako se to ne uvaži. Mislimo da je i ovo korak naprijed u odnosu prema ljudima koji su hrabri i izašli su nešto reći. I sada ako imamo i odredbu koja miče onaj pokušaj osvete o kojemu se danas često govori pogotovo na jednom primjeru onda je to nešto. Samo imamo pravo pitati a što je bilo do 2019.? Što je bilo do 2015. godine? Zašto ti koji su danas najglasniji nisu imali hrabrosti napraviti jedan takav zakon. Jesu li imali previše propusta koji su tada mogli postati za njih loša stvar pa su bježali od toga ili su danas pametniji u oporbi nego što su to bili na vlasti u smislu sposobnosti da mogu više danas iz oporbe nego što su mogli na vlasti. To su naše dvojbe.
Imamo povredu Poslovnika poštovani zastupnik Arsen Bauk.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Krivo ste primijenili odredbe članka 240. za slučaj gospodina Grmoje. Vi ste njemu oduzeli riječ do kraja rasprave što je u redu, ali mu ne možete oduzeti riječ do kraja dana, a niti do kraja sutrašnjeg dana. Pretpostavljam da je došlo do toga jer gospodin Bukarica nije bio kod vas da vas upozori. Prema tome, mislim da je, mogli ste mu izreći mjeru udaljenja sa sjednice do kraja dana, a ako vas ne bi poslušao i ne bi izašao onda udaljenje sa sjednice dva dana. Ali ne možete mu oduzeti riječ dva dana, pa predlažem da se korigira u tom dijelu. Hvala.
Dobro. Ispravit ćemo to. U pravu ste. Udaljen je sa sjednice 2 dana. Da. Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice zastupnice i zastupnici, prokomentirat ću nekoliko odredbi čisto kao uvod u amandmane koje ćemo podnijeti do drugog čitanja, kako bi dodatno obrazložila zašto su upravo takvi. Naime, čl. 28 govori o tome pod kojim uvjetima i kada prijavitelj nepravilnosti može o svojim saznanjima izravno se obratiti medijima pa se kaže da to može ako je prvo podnijela prijavu bilo unutarnjim ili vanjskim kanalima ili ako ima opravdani razlog vjerovati da nepravilnost može predstavljati neposrednu ili očito opasnost za javni interes kao u slučaju krizne situacije ili rizika od nepopravljive štete ili ako postoji rizik od osvete ili su izgledi da će se nepravilnost učinkovito otkloniti relativno mali zbog posebnih okolnosti slučaja. Ovakve definicije predstavljaju određene pravne standarde koje je potrebno tek stvoriti i potvrditi kroz sudsku praksu. Takve sudske prakse ovog trena još uvijek nema, a to zapravo svjedoči da mi ovog trena o zakonu pričamo pomalo i napamet. Ovi pravni standardi također, pokazuju u kojoj će mjeri prijaviteljima nepravilnosti biti potrebni odvjetnici kao stručna i profesionalna pomoć kako bi im pomogli da se snađu u šumi propisa koji se međusobno sukobljavaju. Primjerice, ove konkretne odredbe na koje sam se pozvala neće se primijeniti u onim slučajevima u kojima osobe izravno otkriju informacije medijima na temelju posebnih odredbi domaćeg prava kojima se uspostavlja sustav zaštite u pogledu slobode izražavanja i informiranja. Dakle potreban će biti vrstan odvjetnik koji će reći kakva su to prava propisana po pravu koje govori o slobodama izražavanja i informiranja i na koji način se ona dovode u svezu sa pravima koja se opisuju u ovom Zakonu. Prema tome, bez da se zviždačima osigura financijska pomoć na koju mogu računati neovisno o svom inicijalnom materijalnom statusu, ovaj će Zakon ostati mrtvo slovo na papiru. S obzirom da je onaj prvi zakon kojeg danas, evo, mijenjamo, tek 3 godine na snazi, nije niti bilo prilike da Vrhovni sud odradi svoju ulogu, no ona će u godinama koje dolaze biti iznimno važna. Iznimno će biti važna uloga i svih ostalih sudova da postave granice interpretacije ovih pravila jer upravo o tome kako će se ovi pravni standardi interpretirati u praksi, e o tome u konačnici ovisi kako će završiti svaki pojedini slučaj bilo koje prijavljene nepravilnosti, a time i životna sudbina pojedinog zviždača. Nadalje, ponovit ću ono što sam već i izgovorila, da je jedina pravna prava zaštita zviždača učinkovito pravosuđe i neovisne institucije te njihova brza reakcija i brzo postupanje u svim situacijama kad nešto spada u njihov djelokrug rada i nadležnosti pa ću se tu osvrnuti i na čl. 25 koji definira da je, pardon, 26, da je nadležno tijelo za vanjsko prijavljivanje pučki pravobranitelj. Dakle, samo po sebi nije loše kodificirati na jednom mjestu sustav pravila kojima se zviždačima osigurava bolja zaštita od primjerice, otkaza, šikaniranja ili osvete, ali ne bi voljela da nas instituti i mehanizmi iz ovog Zakona navedu na krivi zaključak ili krivi kolosijek. Ured pučkog pravobranitelja nije tijelo koje rješava suštinu na koje se pojedina prijava odnosi već tu prijavu samo kanalizira prema drugim državnim tijelima koje će onda svatko iz svog segmenta provoditi ono na što zakon ukazuje i tu dolazimo do problema ukoliko ograničimo prijavitelja nepravilnosti da se prvo moraju obratiti ili internim mehanizmima ili pučkom pravobranitelju, bilo bi dobro dodati da se izravno mogu obratiti drugim nadležnim tijelima. A onda ćemo doći u koliziju čitavog niza zakona jer, primjerice, sad po novom Zakonu o sprječavanju sukoba interesa više anonimne prijave ne mogu se uzeti u razmatranje na način kao što su se uzimale ranije. Bez da otklonimo ovakve sukobe, bez da ojačamo taj institut vanjskog prijavljivanja, ovo interno prijavljivanje je zapravo, samo će postati dodatna tlaka poslodavcima, bilo da se radi o realnom ili o privatnom sektoru, jer naše iskustvo, naš mentalitet nije takav da će kao što to vrijedi u vanjskoj Europi, prijavitelji se ugodnije osjećati prijavljujući nešto nekome od svojih kolega koji možda [[Upadica: Vrijeme.]] u privilegiranom odnosu upravo sa osobama [[Upadica: Vrijeme.]] koje se prijavljuju.
Replika poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice, ne znam da l' ste slušali primjer iz zdravstva koji sam kolegici u replici navela, kada je prijavljeno osoba, zapravo ravnatelj, osoba kojoj se prijavljuju nepravilnosti je dio uprave, dakle osoba iz pravne službe i kada se zapravo te nepravilnosti ne otklanjaju. E sad, gledam tu obaveze poslodavca, čl. 22, gdje prema onom prijašnjem sada važećem zakonu se, čini mi se, ipak šire definiraju obveze poslodavca po pitanju imenovanja povjerljive osobe gdje u slučaju da sindikalni povjerenik ili 20% radničkog vijeća traži promjenu osobe koja se prijavljuje i daje to poslodavac dužan napraviti u roku od 30 dana. Da li smatrate da će ovakav prijedlog biti dovoljno jamstvo za nepristranost povjerljive osobe na koju ipak taj poslodavac, hoćete, nećete, može negativno utjecati, ipak radi kod nje, je li? Hvala.
Odgovor.
Evo, ja ću sasvim otvoreno bez zadrške glasno i jasno reći, da ja ne vjerujem u institut povjerljivih osoba. Činjenica je da se zapravo Direktiva na to najviše oslanja, činjenica da je i u ovom Zakonu tome dana posebna pozornost, činjenica je da i pučka pravobraniteljica predlaže da taj institut internog prijavljivanja povjerljivoj osobi ima na neki način prednost. To je u teoriji možda dobro zamišljeno. Možda u nekim drugim pravnim sustavima to dobro funkcionira, u RH to naprosto ne drži vodu. Može to biti u zakonu, ali od učinkovitosti tog instituta ne treba očekivati puno. Jedina učinkovita provjera nepravilnosti i utvrđivanja je li stvarno došlo do neke neprimjerene radnje je vanjska kontrola, neovisni nadzor putem nadležne institucije za konkretno pitanje i područje o kojem se radi. Ovo je, eto, jedna tlaka i jedna nepotrebna administrativna obaveza od koje u suštini neće biti puno rezultata.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Poštovana kolegice. Ja bih vas načelno jednu jednostavnu stvar pitala. Naime, mi svjedočimo u ovom saboru kako vladajuća većina okreće glavu od evidentnih nepravilnosti. Oporba je da uzmem taj primjer, prijavila nepravilnosti pri izboru i imenovanju ravnatelja HRT-a gdje je po uvjetima natječaja gospodin bio u evidentnom sukobu interesa što je bilo upravo natječajnim parametrima zabranjeno. Bez obzira na to vladajuća većina ga je kao što znamo imenovala i okrenula glavu od nepravilnosti. Pa što mi možemo očekivati od ovog zakona ako u ovom saboru se evidentne nepravilnosti odobravaju? Zahvaljujem.
Hvala vam na pitanju. Kao što sam rekla nemojte da vas zakon dovede na krivi zaključak i krivi kolosijek. Neće niti pučki pravobranitelj niti ovaj zakon riješiti problem, jedino rješenje je u nezavisnim institucijama koje će svoj posao obaviti kako treba. Mi takve institucije zapravo nemamo, imali smo nešto, nešto se počelo razvijati, Vlada Andreja Plenkovića je zapravo onesposobila i ono malo pozitivnih koraka prema naprijed koji su se ostvarili neposredno uoči i par godina nakon pristupanja EU. Vi ste naveli primjer glavnog ravnatelja, međutim mi na današnji dan imamo kud i kamo ozbiljnije situacije teških koruptivnih djela za koje na neki način optužen kompletan državni vrh. I mene zapravo ni ne zanima hoće li vladajući okretati glavu, mene zanima hoće li se državna tijela poput USKOK-a, DORH-a i Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa praviti kao da ništa nisu ni vidjela ni čula.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovano potpredsjedniče sabora. Poštovana kolegice Orešković. Svaka vlada ima nekakve ideje i radi nekakve iskorake. Ono što je karakteristika u posljednje vrijeme mi se čini sljedeće, uzmimo Zakon o obnovi o kojoj smo vi i ja glasali protiv pa onda da bi se mogao primjenjivat su bili posebni timovi koji su služili da bi ljudi mogli podnijet zahtjev. Dakle, zakon je složen na način da normalan čovjek koji normalno funkcionira nije uopće u stanju podnijeti zahtjev za obnovu i nikom to nije bilo čudno, to je bilo normalno i pokazalo se kao velika stvar gdje imamo posebne timove. Sad se to može složiti na ovaj zakon, da bi uopće neko se odlučio bit prijavitelj treba snage, treba energije, treba volje, ali da bi on uopće mogao bit prijavitelj on bi morao konzultirati i znati o puno drugih zakona, morao bi imati dovoljno novaca za jednog odvjetnika, dakle niz, niz preduvjeta. Mi kao da slažemo zakone kojim je poticaj ne činite to zašto radimo zakone nego ne znam [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] pustite niz vodu sve zajedno.
Odgovor.
Točno u potpunosti ste u pravu zato ja i cijeli dan govorim ono što govore i sami zviždači. Evo nađite se u situaciji u kojoj prijavljujete nešto, evo zamislimo da ova gospođa iz Državnih nekretnina nije dobila otkaz nego da se trenutno nalazi na svom radnom mjestu, razotkriva nešto što teško optužuje ministra, predstojnika Ureda Vlade, predsjednika HS-a može očekivati da joj prijeti otkaz. Ako joj prijeti otkaz, ako joj prijeti diskriminacija na poslu, šikaniranje za očekivati je da će se u nekom trenutku naći u nekoliko različitih postupaka plus svjedok u kaznenom postupku, plus svjedok u nekim disciplinskim postupcima ili možda u nekom drugom svojstvu bez pravne pomoći i to od profesionaliziranih specijaliziranih ljudi konkretno od odvjetnika, takva osoba kao zviždač naprosto nema šanse. I sve ono što se načelno jamči ovim zakonom bit će mrtvo slovo u papiru koje se u praksi neće moći potvrditi, a zviždač će naprosto ostati žrtva.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Baraba Antolić Vupora.
Govorili ste, poštovana zastupnice, govorili ste o povjerljivim osobama, da li možete pojasniti malo više vezano uz institut s aspekta podnošenja i malicioznih prijava koje će sasvim sigurno biti jedan dio, a koje ne bi trebale zasjeniti zapravo intenciju da se više prijavljuje, da se prijavitelji zaštite, ali s obzirom da znamo gdje i kako živimo dakle ni taj dio ne bi trebalo izostaviti iz našeg vidokruga. Što vi mislite o tome?
Odgovor.
Pa iz iskustva nekoga ko je zaprimao i postupao po kojekakvim prijavama bilo je malicioznih, bilo je nesuvislih, bilo je anonimnih, ja se takvih prijava ne bojim, može ih biti kao kiše. Mene samo zanima meritum, je li ono što se u prijavi navodi takvog sadržaja, takve kvalitete navoda, opis, eventualno dokaza da omogućava postupanje. Vi ste govorili o pouzdanim osobama, ja nisam sigurna mogu li pouzdane osobe uistinu biti toliko neovisne, nepristrane i stručno obučene pa da same procjenjuju radi li se o malicioznoj prijavi. I na kraju krajeva prijava može biti motivirana nekim alternativnim razlozima, no to ne znači da ono što se u prijavi navodi nije točno i da ne predstavlja dokaz o zlouporabama i malverzacijama. Dakle, bitan je sadržaj.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Rade Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Evo poštovana kolegice vi ste radili odgovoran posao pa bi vas molio da prokomentirate ovo moje pitanje. Ne može se reći da ova država ne radi ništa. Znači svatko onaj tko je se ogriješio o zakon on je i uhapšen pa bez obzira kojoj stranačkoj skupini pripadao. Moje pitanje vama da isto tako komentirate, da li mi trebamo ojačati institucije države ili ćemo kroz ovaj zakon praktično doći do toga da će svaki Hrvat imati svog zviždača pa će to onda ispasti zapravo od ovog zakona ništa. Jer meni se čini da stvari u državi mogu se rješavati samo ako se jačaju institucije koje su odgovorne i sad da li je dovoljno represije kod nas jel mi imamo i edukaciju i prevenciju, ali meni se čini da bi trebalo biti još malo više represije. Onaj ko, mene niko neće natjerati da ukradem i pronevjerim nešto, vjerujem da neće ni vas, ali za one ljude koji to naprave treba ih kaznit da im to više ne padne na pamet.
Odgovor.
Da, apsolutno treba jačati institucije u pravcu njihove neovisnosti, u pravcu definiranja njihovih ovlasti koje su prečesto slabe, u pravcu jačanja njihovih ljudskih i drugih logističkih kapaciteta. Ono što radi HDZ-ova vlast je sve suprotno od toga. Imali smo primjera vidjeti što se dogodilo s Povjerenstvom za odlučivanje o sukobu interesa, imamo prilike vidjeti kako danas funkcionira DORH uspoređujući to primjerice sa vremenom iz razdoblja Dinka Cvitana. Ako govorimo o tome što sve treba unaprijediti, pa evo mogla bi digitalizacija puno pomoći u tome. Koliko puta sam za ovom govornicom predlagala da imamo sustav transparentnih uplata i isplata iz svih javnopravnih tijela i istovremeno objavljene sve ugovore sa svim tijelima javne vlasti koji bi pored toga imali podatak da se vidi izvršavaju li se obveze, što znači provode li se plaćanja u skladu kako je s tim ugovorima definirano. Da smo to imali onda bi ovo što je danas objavljeno u tjedniku „Nacional“ već sad bilo svima razotkriveno i jasno kao korupcija.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Vilim Matula.
Kolegice Orešković, u čl. 10. govori se o odgovornosti prijavitelja, a u st. 2. se kaže da zviždač može snositi odgovornost ako je do informacije došao putem kaznenog djela. E sad to zvuči meni dosta općenito. Tajno snimanje je kazneno djelo, međutim puno korupcijskih stvari se otkriva upravo snimanjem tih razgovora i dogovora. Zatim, recimo razotkrivanje poslovne tajne je kazneno djelo, ali također korupcija se vrlo lijepo sakriva baš to da je to poslovna tajna i da se ne smije znat. Jednako tako i klasificiranje podataka se može itekako prikrivati koruptivne radnje, pogotovo u nabavci oružja i svega. Ja vas molim da vi kao pravnica i odvjetnica bivša i da to prokomentirate.
Hvala kolega Matula. Pa upravo ste vi potvrdili ono što ja cijelo vrijeme govorim. Bez da netko tko je iskusan odvjetnik ili pravnik analizira ovaj zakon u kontekstu svih drugih zakona zviždač se nalazi u situaciji gdje mu je omča oko vrata, u problemu, u provaliji ili tik do provalije. Naime, tajno snimanje nije dopušteno bilo kome, može ga provoditi prikriveni istražitelj, što znači da mora postojati nalog nadležnog državnog tijela, ne može zviždač sam od sebe staviti prislušni uređaj i očekivati da će takav dokaz biti prihvatljiv. Također što se tiče poslovne tajne, postoji razlog zašto pravni sustav štiti poslovnu tajnu, primjerice i odvjetničku tajnu u nekom odvjetničkom uredu. Postoje uvjeti kada se takve poslovne tajne mogu razotkriti, ali u svakom slučaju ne po slobodnom nahođenju nekog od zviždača i bez da ga netko uputi u to što u pojedinom trenutku smije ili ne smije ovaj zakon će mu biti više problem nego štit i zaštita.
Slijede rasprave, završne rasprave. Prva je završna rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovana zastupnica Romana Nikolić.
U završnom izlaganju u ime Kluba Socijaldemokrata istaknut ću važnost prihvaćanja prijedloga iznesenih u uvodnom izlaganju jer tada će se zaista spriječiti manipulacija sustava i osveta prema prijaviteljima, te će im se osigurati i adekvatna zaštita. Problem je dosadašnjeg zakona koji se ovim zakonom trebao i promijeniti i poboljšati su preuzak krug tijela kojim se može prijaviti nepravilnost, što je u praksi doveli do zlouporaba od strane poslodavaca, pa su prijave koje nisu podnesene točno navedenim tijelima za prijavljivanje nepravilnosti rezultirale osvetom prema prijaviteljima nepravilnosti i nastavno na to neadekvatnom sudskom zaštitom. Zlouporaba imenovanja povjerljive osobe od strane poslodavca na način da se u najvećem broju slučajeva imenuju osobe koje su bliske upravi, ovlaštenim osobama za zastupanje kod poslodavca jer 20% radnika zaposlenik kod poslodavca vrlo često kontrolira sam poslodavac. Činjenica da se prijava mogla podnijeti izravno nadležnome tijelu za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti samo u iznimnim slučajevima, pa slijedom toga je i moguće zlouporabe od strane poslodavaca kojima su odbijali, kojima su odbijali prijave nepravilnosti kao neosnovane, moguće zataškavanje ili uništavanje dokaza. Isto tako, poslodavci nakon prijave nepravilnosti u otkazu navedu neku povredu radne obveze samo da bi prikrili motiv otkaza. Predug rok za rješavanje od strane nadležnoga tijela za vanjsko prijavljivanje nepravilnosti zbog kojeg prijavitelju nepravilnosti može nastati nenadoknadiva šteta. Zbog vrlo malog broja podnesenih tužbi radi zaštite prijavitelja nepravilnosti, te činjenice da nije donesena niti jedna barem prvostupanjska presuda u postupcima zaštite zviždača, znači ne postoje ni sudske prakse i javnosti potencionalni prijavitelji nisu dovoljno upoznati sa sustavom zaštite prijavitelja nepravilnosti i učinkovitošću do sada važećega zakona. Kakav god imali mi zakon zviždači će zapravo uvijek doživljavati neugodnosti, u pravilu izgube poslove i vrlo otežano će naći nove. U radnim sporovima se to u pravilu tretira kao nanošenje štete poslodavcu, nelojalnost i opravdani razlog za otkaz. Stoga osim što se novim zakonom treba ojačati svijest pojedinaca o prijavljivanju nepravilnost što je neophodna borba protiv korupcije, zviždače zakon treba i zaštititi. Stoga se mora donijeti zakon koji će omogućiti adekvatnu zaštitu zviždača.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući, uvaženi ministre sa državnim tajnikom, kolegice i kolege saborski zastupnici. Evo danas smo čuli povodom Prijedloga zakona o zaštiti prijavitelja nepravilnosti da prije svega je ovaj zakon nužan, da je dobro da se donosi danas, da je dobro da se nije išlo samo sa implementacijom Direktive EU, nego da se ide sa donošenjem novoga zakona. Ono što smo mogli prije svega čuti i vidjeti su i pohvale na prijedlog zakona, odnosno nismo mogli čuti neke velike zamjerke ili nepravilnosti, odnosno nedostatke samoga prijedloga zakona. Više se govorilo o potrebama, dakle pravne zaštite koja bi se mogla proširiti ili ići na sekundarni nivo i potrebe, dakle vezano za Ured pučkoga pravobranitelja da se osiguraju tehnički, prostorni i ljudski uvjeti vezano za aktivnosti koje predstoje i Uredu pučke pravobraniteljice ali i svim drugim nadležnim tijelima. To svakako pokazuje da je zakon ne samo u radnoj skupini ili u javnom e-savjetovanju dobro pripremljen, nego pokazuje prije svega odgovornost, ozbiljnost Vlade RH ali i spremnost Vlade RH da se za određene probleme koji su nadstranački, koji su nacionalni, koji su interesu RH napravi jedan konsenzus i dakle to veseli da i u samoj radnoj skupini su bili prihvaćeni prijedlozi i od strane Saveza samostalnih sindikata RH i od strane Ureda pučke pravobraniteljice i od strane struke i od strane, dakle nadležnih tijela. Pred nama svima je da ovaj zakon koji ćemo izglasati u ovom Visokom domu u Hrvatskome saboru bude primjenjiv na terenu, bude prije svega u smjeru zaštite zviždača, ali ne samo njih nego i smjeru zaštite osoba od povjerenja i njihovih zamjenika i zato je dobro da se proširila i zaštita ne samo na zviždače, nego i na osobe koje su uključene ili su u kontaktu sa osobom koja je prijavila. Dobro je da se omogućilo i radničkim vijećima i sindikalnim povjerenicima da mogu predložiti osobu od povjerenja, jer znamo da osobe od povjerenja prije svega moraju biti osobe kojima vjeruju upravo ti radnici koji tamo rade, koji se mogu osjetiti da mogu njima dati, dakle ne samo informaciju o nepravilnosti nego i svoje osobne podatke. Zato je dobro da i osoba od povjerenja i zamjenik imaju ne samo prava, nego imaju i obveze i odgovornosti prije svega o zaštiti identiteta osobe koja prijavljuje nepravilnosti i dobro je da i prema njima kao i prema poslodavcu prijavitelju i svim onima koji sudjeluju u postupku su napravljene i prekršajne odredbe. Prema tome, svatko će za svoj dio odgovornosti ukoliko dođe do zloupotrebe snositi i prekršajnu odgovornost. To je vezano za sve sudionike i to je dobro. Dobro je da su dakle i iznosi prekršajnih odredbi pogotovo za pravne osobe, odnosno fizičke za koje se ustanovi da su napravili određene nepravilnosti povećane i da samim time imaju i odvraćajući efekt. Svakako da je bitno da u sljedećem periodu se napravi i određena informativna kampanja. Čuli smo nekoliko puta danas, dakle da je Ured pučke pravobraniteljice prošle godine imao 45 predmeta. Od toga je jedan dio prebačen od godine prije i naravno da svatko osim zaštite osoba koje će prijavljivati nepravilnosti osim donošenja, dakle i ovih drugih novosti koje su vezane i za sudsku zaštitu i za rokove i za proširenje i prijava i vremenskoga slijeda i radnoga okruženja i osvete koja se vodi i prije i poslije radnoga odnosa imamo i taj dio, odnosno i taj segment informativnoga karaktera kako bi prije svega osobe koje se odluče i koje žele prokazati, ukazati na nepravilnosti imaju punu informaciju ne samo vezanu za svoju zaštitu, nego vezano i sve na koje načine mogu napraviti te prijave, dakle ne samo kroz unutarnje kanale ukoliko ne vjeruju svome poslodavcu nego imaju i vanjske kanale. Dakle, kroz Ured pučke pravobraniteljice, ali imaju i druge alternativne mogućnosti. Prema tome, vjerujem da će Ministarstvo pravosuđa i uprave kao što je odgovorno i ozbiljno prionulo i prvome zakonu iz 2019. godine sada i u ovome zakonu o kojem raspravljamo u prvom čitanju prionuti i informativnoj kampanji i da će dakle zajedno se stvoriti optimalni uvjeti da zakon zaživi u punom obliku.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Hvala lijepa poštovani svi, poštovani ministar, predsjedavajući. Dakle, pred nama je Zakon o zviždačima u prvom čitanju. Nadam se da ima još toliko volje i želje ministarstva, pa i Vlade da se povodi za onime što smo danas ovdje čuli i što je dobro došao prilog poboljšanje ovog zakona. Ono što mogu reći u ime SDP-a je da mi izlazimo sa vrlo dva konkretna prijedloga, a to je sukladno onome prvi prijedlog je prema onome što i mreža europskih tijela za zaštitu zviždača u svojim smjernicama predlaže. Dakle, da imamo jedno središnje tijelo koje bi zaprimalo i pomoglo kod prijava nepravilnosti. Dakle, središnje tijelo poput, po uzoru na USKOK, na Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Dakle, nešto što i sami iz mreže, Europske mreže za zaštitu potrošača pišu i predlažu da se razmotri određivanje nadležnog tijela koje je prepoznato i pozicionirano kao glavno, osnovno i središnje nadležno tijelo u državi članici ili regiji i koje bi u nacionalnom zakonu kojim se implementira direktiva dalo ime, lice, kontakt, broj. Dakle, to je jedno mjesto koje bi garantiralo da zviždač jednostavno ne ostane prepušten sam sebi i da mora tražiti svoju zaštitu na nekoliko različitih mjesta. Drugo, predlažemo i to kako bi društvo vrednovalo ono što zviždači daju uskraćujući sebi komfor običnog jednostavnog života i kada dovode u pitanje svoju vlastitu egzistenciju. Dakle, predlažemo da se tog čovjeka barem jednom godišnje iz ovog HS-a nagradom jednostavno nagradi i da se ta nagrada nazove prema imenu jedne od najpoznatijih zviždačica koja je nažalost izgubila život upravo na dan kada je ovaj prijedlog zakona došao na stol Odbora za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, dakle prema Ankici Lepej koja je cijelim životom trpjela posljedice svog časnog djela. Pozivam da svi budemo predlagatelji, da ne bude to stranačka inicijativa, dakle da nadrastemo to čije je i da svo društvo prepoznaje koliko je neobično pohvalno i vrijedno imati takve ljude među nama, ljude koji su zasigurno samim time što su prokazali i ljude koji ovim zakonom nažalost neće biti dovoljno zaštićeni, čak i uz sve ove mogućnosti koje pruža zakon nije moguće očekivati da će broj prijavitelja nepravilnosti u Hrvatskoj biti viši. Zbog čega? Zbog toga jer je i društvo samim time što je upeto u razne interesne oblike, što je svatko nekome nešto dužan jednostavno nedovoljno u mogućnosti da se odupre ovim kandžama korupcije. I upravo zbog toga mi takve pojedince moramo nagrađivati, moramo taj sustav pohvala i nagrada jednostavno ojačati. Korupcija se ne može jednim zakonom zaustaviti, ali može se djelovanjem i djelovanjem ne samo preko zakona nego i djelovanjem preko načela koja su zapisana u etičkim kodeksima i u nekim postupcima u nekim postupcima koji se tiču postupanja u tijelima državne uprave. Hvala lijepa.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka poštovana zastupnica Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Dakle, već sam govorila u ime kluba o potrebi široke društvene akcije i velike kampanje o potrebi prijavljivanja nepravilnosti, doista potrebna nam je sveobuhvatna promjena društvene paradigme. Živimo već tri desetljeća u društvu u kojem je glagol krasti promijenjen u dobro se snaći i svi oni koji su sudjelovali u maestralnoj privatizacijskoj krađi, koji su zapošljavali mimo natječaja podobne, po stranačkoj obitelji ili prijateljskoj liniji, koji su sudjelovali u naštimanim javnim nabavama koji su stekli nevjerojatna bogatstva zloupotrebljavajući javna dobra svi oni postali su manje-više cijenjeni članovi ovoga društva. U trenutku hapšenja bivše ministrice Žalac premijer Plenković izjavljuje da je bila sjajna, da nigdje drugdje nije vidio nekoga tko je imao takva znanja i takav entuzijazam. Dakle, u trenutku kada je posve jasno da je Žalac duboko ogrezla u korupciju premijer i dalje govori o njezinoj izvrsnosti. To je poruka koja afirmira i korupciju i nečasno djelovanje i teško je vjerovati da će potaknuti građane na stvarnu i iskrenu dobru, a kamoli na prijavljivanje nepravilnosti. Da ne spominjem već pravomoćnu presudu za korupciju koju je dobio HDZ, a njihov predsjednik nije smatrao potrebnim niti se ispričati izvlačeći se čuvenom, mi smo novi HDZ nemamo nikakve veze sa onim starim HDZ-om. U takvom društvu su ravnatelji, direktori, ministri, moćni ljudi o kojima ovise zaposlenici koji je veći dio njih u određenoj mjeri svjesno ili nesvjesno, namjerno ili ne namjerno, prisilno ili slobodno ili samo šutnjom i odvraćanjem pogleda dio koruptivno nepotističke mreže. Njima vrh ove države poručuje budite s nama i bit će vam dobro, štitit ćemo vas u zamjenu za vašu lojalnost i zatvaranja oči na sve marifetluke u kojima u privatne džepove odlaze deseci milijuna eura javnog novca, dakle našeg novca. Kako se u takvom društvu očekuje da će ovaj zakon motivirati građane da prijavljuju krađe i zloupotrebe položaja u svakom smislu? Zakon zviždača prividno štiti, ali ga okolina velikim dijelom osuđuje jer je uzburkao tako mirnu i lagodnu situaciju, a sustav mu uzvraća svim svojim alatima, samo zadnji primjer je Adrijana Cvrtila. Svi ćemo se složiti da zakon nije dovoljan, potrebno je mnogo više, potrebna je istinska volja vladajućih da svojim primjerom pokažu zaista nultu toleranciju na korupciju jer zašto bi građani prijavljivali nepravilnosti ako premijer gorljivo brani svoju članicu predsjedništva stranke u trenutku hapšenja u vrlo jasnom slučaju korupcije s eu fondovima, ako glavna državna odvjetnica laže i saboru i hrvatskoj javnosti oko tog istog slučaja. Zašto bi se izlagali osvetama i odmazdama ako državni vrh afirmira koruptivno ponašanje? I zašto mi pozivamo pojedince da se upuste u riskantnu borbu s koruptivnim sustavom, zašto ne bismo svi mi bili zviždači? Eto, primjerice, kad se iz opozicijskih redova upozorava na evidentne moguće koruptivne radnje ili nepravilnosti, nikada se nije dogodilo da saborska većina pokrene istragu, dapače, uvijek se okretala glava i tvrdilo da su to sve izmišljotine. Podržavamo ovaj Zakon, naravno, uz potrebne dorade u drugom čitanju. Ali bez promjena u samom vrhu vlasti, bez promjena društvene paradigme, bez odlučne osude koruptivnih radnji ili samo sumnje na koruptivne radnje i iz vlastite stranke ili obitelji ili među prijateljima i suradnici, dakle bez prave i iskrene podrške zviždačima i njihove afirmacije u društvu, bez agilnog i učinkovitog pravosuđa, pravog efekta ovog Zakona neće biti. Evo, već danas HDZ ima priliku reagirati na izjave zviždačice Maje Đerek i pozvati na odgovornost ministra Banožića, šefa kabineta Frku Petešića i predsjednika Sabora, Gordana Jandrokovića. U duhu prijedloga ovog Zakona, u duhu važećeg zakona, u duhu Deklaracije nulte tolerancije na korupciju jedino primjereno jesu njihove trenutne ostavke na mjesta na kojima se nalaze. Ukoliko te ostavke neće biti na stolu do kraja današnjeg dana, onda se ne može vjerovati da se HDZ doista upustio u odlučnu borbu protiv korupcije. Sve naime, onda ostaje isto pa nam niti ovaj Zakon neće bitno pomoći niti će nam se raseljene generacije vratiti jer korupciju trebamo rješavati svi zajedno, a naročito vladajući.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a poštovana zastupnica Marijana Puljak.
Par završnih misli. Dakle, nekoliko dana od smrti gđe. Lepe, Ankice Lepej, najpoznatije hrvatske zviždačice, mi danas ovdje raspravljamo o izmjenama Zakona o zviždačima koji bi trebao pružiti dodatnu zaštitu ljudima koji iskazuju, kako smo već više puta rekli, nevjerojatnu građansku hrabrost jer se usuđuju, zamislite, ukazati na nepravilnosti. I danas, dakle živimo u društvu u kojem je ukazivanje na nepravilnosti izuzetna građanska hrabrost, a ne građanska obaveza ili dužnost. Dakle to su ljudi koji se usuđuju ići kontra struje i kontra onog poznatog i uvriježenog pogni glavu i ne talasaj. Dakle ne, oni talasaju, ukazuju na nepravilnosti i onda im se ovo društvo zahvaljuje, na koji način? Na način da ih se šikanira, da ih se stavlja na stup srama, da vrlo često dobivaju otkaze na svojim poslovima, evo, pogledajmo samo sudbinu Ankice Lepej. Zašto se ljudi ne usuđuju prijavljivati nepravilnosti? Zašto se, evo, ne usuđuju i iskazivati tu svoju građansku dužnost, je li, ne, ja bih rekla građansku hrabrost nego zaista građansku dužnost. Pa zaista im se evo, mogu pogledati ove sve primjere tih zviždača što im se dogodilo do sada u životu. Dakle, prijeti im se, politika im je prijetila, zašto, na kraju krajeva, zašto se ljudi ne usuđuju baviti politikom? Evo, zašto, kad pozovete nekoga da se uključi, evo i u politički rad, zašto se ne usuđuju? Pa i zato što im politika prijeti da će izgubiti posao, poduzetnicima prijete da će, ne znam, porezna uprava doći sa velikim inspekcijama, gledat će je li im vatrogasni aparat 37 centimetara od poda i hoće li zbog toga dobiti neku veliku kaznu, nametnuti im nekakve namete. Dakle zato se ljudi ne usuđuju prijavljivati nepravilnosti, zato se ljudi ne usuđuju na društveno korisni rad. Zaštita zviždača od osvete i nepoštenog postupanja od progona potiče i ohrabruje zaposlenike, ohrabruje zapravo sve građane da prijave nepravilnosti u svojem okruženju. Cilj bi nam svima trebao biti, je li, da živimo u takvom društvu, da se nepravilnosti što prije otkriju, čak spriječe ili kazne, a greška je shvatiti ovo kao nekakav operativni teret tvrtkama, je li, često se kaže, ovo je još jedan dodatan namet, dodatna administracija tvrtkama, međutim zaštita zviždača u krajnjoj liniji, u jednoj tvrtci poboljšava organizacijsku kulturu, čuva reputaciju i imidž te tvrtke, povećava kvalitetu i produktivnost, djeluje pozitivno na rezultate poslovanja. Ovo kad govorimo o nepravilnostima u bilo kojoj tvrtki. Ovaj Zakon zaista evo, donosi nekakve novine, uvodi nekakve nove elemente zaštite zviždača, no imali smo taj zakon i prije. Imali smo ga i prije sa nekom dozom zaštite i vidimo evo, kako je bilo s njegovom primjenom, imali smo ne znam koliko izmjena zakona, ali koliko god izmjena zakona imali, ako ga ne budemo primjenjivali, ako sudska praksa ne bude pratila želju da se ne ubije glasnika, već da se štiti one koji ukazuju na nepravilnosti, nećemo puno napredovati. I dalje ćemo se diviti hrabrosti malobrojnih pojedinaca koji ukazuju na nepravilnosti i koji na kraju na svojim leđima podnose teret borbe s korupcijom i kriminalom. Težimo, ja bih rekla, modernom društvu, onim društvima kakva su društva, kakva su ona u koje je pobjeglo, evo, u zadnjih 30 godina, skoro milijun stanovnika ove naše države. Evo, zahvaljujem.
Evo, s ovim smo iscrpili raspravu. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Evo i sad po zahtjevu naše elektronske službe, 10 minuta pauze zbog, znači nastavljamo u 14,55. STANKA U 14,45 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 14,56 SATI]] Evo nastavljamo dalje, kao što smo jučer odlučili prelazimo na objedinjenu raspravu o slijedeće dvije točke to su prva: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama stečajnog zakona, prvo čitanje, P.Z.E. broj 231 i druga točka je: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača, prvo čitanje, P.Z.E. broj 232 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. Poslovnika. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani ministar Ivan Malenica, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažene zastupnice i zastupnici pred vama su prijedlozi izmjena i dopuna stečajnog zakona i Zakona o stečaju potrošača kojima se implementira Direktiva o okvirima za preventivno restrukturiranje, otpustu duga i zabranama te o mjerama za povećanje učinkovitosti postupaka koji se odnose na restrukturiranje, nesolventnost i otpust duga. Predloženim izmjenama stečajnoga zakona uvodi se sustav ranog upozoravanja kako bi se pravne osobe i poduzetnici kod kojih nadležna tijela uopće poteškoće u poslovanju na vrijeme obavijestila te im se pružila mogućnost savjetovanja o načinima rješavanja nastalih financijskih poteškoća. Dodatno se uređuju pitanja vezana uz imenovanje stečajnih upravitelja i način dodijele predmeta. U tom smislu redefiniraju se uvjeti za imenovanje stečajnih upravitelja. Stručnom ispitu moći će pristupiti samo osoba pravne ili ekonomske struke s najmanje 3 godine iskustva u pravnoj ili ekonomskoj struci. Redefinira se sustav A i B liste i sustav dodijele predmeta stečajnim upraviteljima. Umjesto sustava liste A i B stečajnih upravitelja oni će se upisivati na listu visokokvalificiranih stečajnih upravitelja i listu kvalificiranih stečajnih upravitelja. Na listu visokokvalificiranih stečajnih upravitelja moći će se upisati samo osobe koje su upisane na listu stečajnih upravitelja najmanje 7 godina i imenovani za stečajnog upravitelja u najmanje 2 stečajna postupka koji se odnose na srednje i velike poduzetnike i koji su uspješno dovršili najmanje 2 stečajna postupka potvrdom stečajnog plana. Time će se dodatno profesionalizirati uloga stečajnih upravitelja, omogućiti kvalitetnija provedba stečajnih postupaka i unaprijediti sustav dodijele predmeta. U predstečajnom postupku mijenjaju se odredbe vezane uz glasovanje o planu restrukturiranja. Ako se vjerovnici do početka ročišta za glasovanje ne izjasne jesu li za ili protiv restrukturiranja ili se izjasne na način da nije moguće nedvojbeno utvrditi kako su glasali smatrat će se da su glasovali za plan. Prema dosadašnjoj praksi ne glasovanje odnosno ne izjašnjavanje o planu restrukturiranja smatralo se kao protivljenje planu restrukturiranja. Takav sustav onemogućavao je provedbu plana i povećavao mogućnost odlaska takvih trgovačkih društava u stečaj. Uvodi se i novi sustav prikupljanja i praćenja podataka o stečaju kroz koji će se primjerice pratiti podaci o prosječnom trošku stečajnog postupka, broju poduzetnika koji su prošli postupak koji je doveo do oprosta duga, broju poduzetnika koji su nakon stečaja pokrenuli novi posao, broju izgubljenih radnih mjesta koji se vežu uz stečajne postupke i drugi podaci. Predlažu se izmjene koje će osigurati veću zaštitu prava radnika čija su društva u stečaju. Stečajni upravitelji odnosno sud bit će obvezni na vrijeme obavijestiti HZZO o stečaju čime će se osigurati pravo svih radnika na zdravstveno osiguranje. Radnici koji su na bolovanju na taj način će dobiti obavijest da im je prestao radni odnos s danom brisanja tvrtke iz sudskog registra. Druga novina odnosi se na to da će i Državno izborno povjerenstvo biti ovlašteno prijaviti tražbine radnika i zastupati ih u stečajnom postupku po osnovi tražbina proračuna, zavoda ili fondova. Ovom izmjenom osigurat će se da bruto plaće radnika budu namirene ako u stečajnoj masi ima dovoljno sredstava čak i u slučaju kada stečajni upravitelj i radnici nisu prijavili tražbine s osnove plaće u stečajnom postupku. Izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača vrijeme provjere ponašanja potrošača smanjit će se s 5 na 3 godine. Dodatno se uređuju odredbe o pozivu građana odnosno potrošača koji ispunjavaju uvjete za stečaj potrošača. Prema predloženim izmjenama FINA će pozvati građanina, potrošačima će pozive građanima i potrošačima dostavljati u roku od 30 dana od donošenja rješenja o odbacivanju prijedloga za provedbu jednostavnog postupka stečaja potrošača. Zatim od rješenja od odbijanju prijedloga za provedbu jednostavnog postupka stečaja potrošača, rješenja o obustavi jednostavnog postupka stečaja potrošača od primitka pravomoćnog rješenja o oslobođenju od preostalih obveza te protekom od tri godine od primitka negativnog očitovanja na poziv za provedbu jednostavnog postupka stečaja potrošača. Dodatnim uređenjem dostave poziva građanima želi se omogućiti da lakše i brže riješe svoje financijske probleme odnosno dugovanja. Dodatna novina je da će FINA povjereniku u postupku stečaja potrošača izdati popis evidentiranih primanja i naknada koji su izuzeti od ovrhe. Povjerenik će na temelju tih podataka obavijestiti uplatitelja da postoji zaštićeni račun na koji su dužni uplatiti primanja i naknade potrošača, time se dodatno štite prava osoba s dugovanjima. Izmjenama i dopunama ovih predloženih zakona osigurat će se kvalitetnija provedbe predstečajnih postupaka, stvoriti pravni okvir za uspostavu efikasnog sustava ranog upozoravanja, osigurati veća zaštita prava radnika u stečaju te potrošačima omogućiti brže rješavanje financijskih problema odnosno dugovanja. Hvala.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani ministre. Vi te u ovim izmjenama i dopunama zakona predvidjeli da upravo pravnici ekonomisti su najpozvaniji biti stečajni upravitelji pa me interesira kako ste došli do tog zaključka, temeljem kojih spoznaja istraživanja analiza ste došli do toga? I predvidjeli ste kontinuirane edukacije koje će provoditi ministarstvo pa me interesira tko će to raditi? Hoće li to biti djelatnici ministarstva ili članovi akademske zajednice ili možda neka kombinacija? Hvala.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Dakle, kada smo pripremali pogotovo ove izmjene koje se odnose na stečajne upravitelje tu smo svakako uzeli u obzir praksu i analizu rada stečajnih upravitelja. Naravno komunicirali smo i sa udrugama stečajnih upravitelja i došli smo do ovoga rješenja gdje je većina zapravo dosadašnjih stečajnih upravitelja bila pravne i ekonomske struke, a zapravo i pravno ekonomsko znanje je u najvećoj mjeri potrebno za vođenje stečajnih postupaka i iz tog razloga smo zapravo pristupili ovim izmjenama i ograničili se isključivo na pravne odnosno ekonomsku struku. Ovim izmjenama i dopunama Stečajnoga zakona ministarstvo preuzima tu važniju ulogu kod samih stečajnih upravitelja jer smo u praksi imali dosta primjera nismo bili zadovoljni postupanjem samih sudova. Na ovaj način uvodimo i obveznu edukaciju i sam nadzor nad tim stečajnim upraviteljima nakon ovoga zakona zasigurno je edukacija nešto o čemu ćemo obvezna edukacija je nešto o čemu ćemo raspravljati i zasigurno će tu biti uključeni i stečajni upravitelji, akademska zajednica, ali isto tako i predstavnici ministarstva. Hvala.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Katarina Peović.
Dobar dan ministre. Smatrate li da su se ovim izmjenama i dopunama još učinilo dovoljno da se radnici zaštite u tim stečajnim postupcima? Naime, mnogo se toga mijenja, no ne mijenja se čl. 254. st. 2. i 3. gdje bi trebalo po nama povećati opseg sredstava koji je u samom početku stečaja određen kao troškovi unovčenja predmeta razlučnoga prava da se to od onih 5% digne na 15% kako bi radnici lakše naplatili svoje tražbine od imovine znači ako nastupi stečaj da se može radnik lakše naplatiti jer znamo onaj slučajeve kao kod Dine i Dioki-a gdje je Robert Ježić opteretio sve nekretnine u poduzeću razlučnim pravima kod banaka i onda de facto to sprječava da se radnici naplate ukoliko dođe do prodaje imovine.
Hvala lijepa. Pa evo istaknuo bih da nam položaj radnika u stečajnom postupku izrazito bitan i važan i ovim predloženim izmjenama se svakako poboljšava položaj radnika i u dijelu obavijesti o samom stečajnom postupku, ali isto tako i njihovih prava koji proizlaze iz radnog odnosa. Zakon je u prvom čitanju te evo sigurno temeljem i rasprave na saborskim odborima, ali i ove plenarne rasprave možemo unaprijediti do drugog čitanja taj zakon da ako smatramo, a zasigurno temeljem današnje rasprave ćemo razmisliti i revidirati te odredbe, pogotovo one koje se odnose na položaj radnika u stečajnom postupku jer kao što sam i rekao bitni su nam radnici i tu ćemo učiniti sve da koliko je to moguće sukladno važećem zakonodavstvu se zaštite sami radnici. Hvala.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala. Poštovani ministre. Evo tu dopunjujete čl. 89. postojećeg zakona da je sada eto stečajni upravitelj mora na vrijeme obavijestiti HZZO o problemima vezanima uz stečaj kako prava radnika iz zdravstvenog osiguranja ne bi bila dovedena u pitanje. Prvo, da li mislite da je dovoljno samo HZZO, a što je s drugim zdravstvenim osiguravateljima? I drugo, da li mislite da će to prekinuti pravnu nesigurnost za radnike u slučajevima kada unatoč tome što se na vrijeme sve obavijesti da ipak se propuste određeni rokovi za prijavu? Znači da li će ovo sve skupa biti dovoljna zaštita za radnika koji će evo izgubiti prava zbog propusta njegovog poslodavca?
Dakle, kada smo pripremali ove izmjene i ovaj dio koji se odnosi na obavještavanje HZZO-a vodili smo se time da prava radnika iz zdravstvenog osiguranja ne budu dovedena u pitanje i ovaj prijedlog koji se od danas nalazi pred vama zasigurno ide u tom smjeru odnosno smatramo da će to dovesti do toga da prava radnika koja proizlaze iz zdravstvenog osiguranja ne budu dovedena u pitanje. Kažem, smatramo da je ta obavijest HZZO-u dovoljna da se na taj način zaštite prava radnika, ali evo kao što sam i rekao razmotrit ćemo sve prijedloge koji nam dođu. Hvala.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani ministre. Ja ću se nastaviti na ovo pitanje. Naime, znamo da se podaci u HZZO-u ažuriraju na temelju podataka iz HZMO-a i na temelju podataka iz Zavoda za zapošljavanje, to govorim za osobe koje su zaposlene. Prema tome, kad se čovjek zaposli idu podaci od poslodavca prema HZMO-u, nakon toga se … ti podaci prebace u HZZO i imamo podatak da je radnik osiguran i zdravstveno i da ima mirovinsko osiguranje odnosno ukoliko je na Zavodu za zapošljavanje, Zavod za zapošljavanje javlja da je radnik na zavodu i automatski ima zdravstveno osiguranje na temelju toga što je na zavodu za zapošljavanje. Koja je sad razlika? Znači i dalje imamo mehanizam potpuno isti. HZZO, imamo zavod za zapošljavanje čemu sad još jedan, još jedan put za obavještavanje HZZO-a da su radnici ovoga na zavodu za zapošljavanje ili da su izgubili posao, a znamo da su izgubili posao preko podataka u HZMO-u.
Hvala lijepa, pa evo analizom dosadašnjeg postupanja u stečajnim postupcima dakle došli smo do zapravo saznanja da HZZO nije bio upoznat i da su često zapravo radnici ostajali bez prava iz zdravstvenog osiguranja odnosno da je dolazilo do određenoga prekida i zapravo sa ovim zakonodavnim rješenjem i obavještavanjem zavoda za zdravstveno osiguranje dakle izbjegavamo te situacije da dolazi do određenih prekida već dakle radnici ostvaruju temeljem te obavijesti i informiranja zavoda za zdravstveno osiguranje i dalje ostvaruju pravo iz zdravstvenog osiguranja. Hvala.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak Taritaš.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani ministre kao što u obrazloženju jednog i drugog prijedloga zakona već u uvodnim elementima govorite da potaknuti koronom odnosno krizom Covid-19 je jedan od razloga zašto idemo u izmjenu jednog i drugog zakona jer je ta situacija onako pojačala neke stvari i neke odnose tako da je potrebno izmijeniti i u izmjenama zakona kao što već sami naziv kad imamo P.Z.E. i usklađenje sa direktivama EU. Direktive su tu recimo tako dosta jasne i sve ostalo. Ono što mene zanima dakle mi sad često idemo u usklađenje zato što su direktive EU takove kakve jesu, ali gdje je tu onaj jedan dio što smo mi zaključili kroz provedbu i kroz primjenu jer mi sad već govorimo o dugogodišnjoj primjeni stečajnog zakona kao što vi govorite tu su problemi nekakvih dugih rokova, problemi drugih postupaka i sve ostalo. Da li će samo uključivanje i usklađenje s direktivom omogućiti da se stvarno do toga dođe ili je trebalo učiniti još možda neki mali iskorak ili neki mali korak? Hvala lijepo.
Hvala lijepo uvažena zastupnice na pitanju. Dakle, svakako kada se transponira direktiva u zakonodavstvo i kada se formira radna skupina za izmjenu zakona odnosno prilagodbu donesenoj direktivi onda se otvara i brojna pitanja koja su vjerojatno potaknuta praksom odnosno postupanjem temeljem tog zakona nevezano za samu direktivu. I zapravo smo se i kad smo mijenjali ovaj zakon i prilagođavali ga i transponirali direktivu otvorila su se određena pitanja. Prije svega je pitanje stečajnih upravitelja ali isto tako i ova, i ova pitanja koja ste, koja su sad spomenuta dakle obavještavanje HZZO-a o stečaju, zatim novina je također nevezano za samu direktivu i uključivanje Državnog odvjetništva da ono može prijaviti tražbine radnika i zastupati ih u stečajnom postupku. Dakle, brojne su tu promjene koje su učinjene u ovome zakonu nevezano za transponiranje direktive i vjerujem da će oni zajedno sa direktivom kojom se transponira poboljšati zakonodavni okvir koji se odnosi na stečajni postupak, stečaj potrošača [[Upadica: Vrijeme.]] jer svjesni činjenice te o okolnostima koje su nastale nakon pandemije Covida-19. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Nikola Mažar.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani ministre svjedoci smo da problem nesolventnosti poslovnih subjekata je dodatno došao do izražaja i dolaskom pandemije Covida-19 na razini EU godišnje je 200.000 poslovnih subjekata zatvara dakle svoja vrata što utječe na milione radnih mjesta. Isto tako smo svjedoci da je zahvaljujući konkretnim, snažnim i adekvatnim mjerama Vlade RH samo za očuvanje radnih mjesta sačuvano 700.000 radnih mjesta odnosno 120.000 poslodavaca je spašeno upravo zahvaljujući tim konkretnim mjerama u pravo vrijeme. I sada kada donosimo izmjene i dopune i stečajnoga zakona i Zakona o stečaju potrošača da li možete reći, čuli smo da će se njima pomoći i pravima radnika, ali i poslodavcima da na vrijeme krenu sa svojim restrukturiranjem kada možemo očekivati konkretne rezultate vezano za ove izmjene i dopune?
Hvala lijepo uvaženi zastupniče. Dakle, predstečajni i stečajni zakonodavni okvir je unazad nekoliko godina u Hrvatskoj značajno poboljšan. Među sudionicima u tim postupcima i dalje prevladava određeno promišljanje i razmišljanje kako je sadašnji nesolvencijski sustav još uvijek opterećen nepotrebnim formalnostima i kako stečajni postupci znaju trajati predugo što svakako utječe na restrukturiranje održivih dužnika te očuvanje već stvorene vrijednosti. Iz tog razloga sa određenim izmjenama nevezanih za samo transponiranje direktive pokušavamo i pojednostaviti stečajni odnosno predstečajni postupak ali isto tako i ubrzati stečajni postupak vodeći računa o zaštiti svih dionika u tom postupku, prvenstveno radnika. Tako da vjerujem da je, da su ove izmjene koje se ovdje danas nalaze pred vama samo još dodatak dakle promjenama koje su započele unatrag nekoliko godina, da imamo jedan kvalitetan zakonodavni okvir jer smo svjesni situacije koju ste i sami istaknuli da milijuni radnika su zapravo obuhvaćeni [[Upadica: Vrijeme.]] posljedicama pandemije. Hvala.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Krunoslav Katičić.
Poštovani predsjedavajući i ministre, državne tajniče, pa evo prije svega jedno kratko malo zadovoljstvo ja postavit ću vam dva kratka odnosno pitanja i replike budući da se radi o objedinjenoj raspravi i stečajnog zakona i Zakona o stečaju potrošača, pa ukratko mislim da je jedna od najvećih novina upravo uvođenje ovog ranog upozorenja dužnika to je jedna krucijalna institut i termin koji se uvodi u naš stečajni zakon jer u onom trenutku kad dođe do tolike promjene da se više teško može vratiti mislim da je ovakav institut potreban. Da li ćete možda u tom kontekstu primijeniti i OCDE-ova pravila korporativnog upravljanja ili da li ćemo više znati o tom pravilniku koji ste spomenuli u kojem smjeru će biti do drugog čitanja, a ovo drugo kratki komentar i pitanje u vezi Zakona o stečaju potrošača. Pozdravljam ovo skraćivanje rokova kako iz 10 na 6 odnosno s 5 na 3 godine. To je tzv. neki grace period pa da li će to građanima dati, omogućiti i kakve su predikcije …/Upadica: Vrijeme. da im se da druga prigoda u gospodarskom smislu. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče. Da, kroz ovaj, kroz ove izmjene stečajnoga zakona svakako se razvijaju određeni mehanizmi i alati ranog upozoravanja koje će zapravo signalizirati dužnicima u financijskim problemima da je potrebno određeno postupanje i određeno djelovanje bez odgađanja kako bi se izbjegao stečaj. I to držimo izrazito bitnim i važnim dakle taj proces upoznavanja i tu svakako imamo podršku i suradnju ministarstva, Ministarstva financija. Ono što je isto tako važno što nisam naglasio da će se temeljem i ovih izmjena razviti jedan sustav prikupljanja podataka vezanih za stečajne postupke, predstečajne postupke koje će zapravo dati osnov za nekakvo daljnje promišljanje o unapređenju zakonodavnoga okvira. Što se tiče Zakona o stečaju potrošača kao što ste istaknuli dakle tu se skraćuju određeni rokovi, također se jača sama zaštita potrošača i vjerujem da ćemo kroz ovaj paket i transponiranja direktive i nekakvih dodatnih izmjena imati kvalitetniji zakonodavni okvir. Hvala.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prvi za raspravu je prijavljeni Klub zastupnika Hrvatskih suverenista i poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani ministre, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, Hrvatska je država koja ima brojne specifičnosti, a kada je stečaj u pitanju onda se možemo čak pohvaliti da smo imali jednog ministra financija kojeg prati nadimak mister stečaj jer je cijeli niz nelikvidnih tvrtki poslao u stečaj. Prof. Domagoj Sajter koji je doktorirao na temi stečajeva kaže. Zbog nedovoljne transparentnosti stečajnog postupka vjerovnici nisu namireni u cijelosti, stečajnim upraviteljima isplaćuju se obilne nagrade čak i u situacijama kada se vjerovnicima ne isplaćuje ništa, nije moguće rekonstruirati konkretne aktivnosti stečajnih upravitelja, a oni u stečajnim postupcima imaju mogućnost poduzimati aktivnosti koje idu na štetu namirenja vjerovnika. Inače prof. Sajter je doktorirao na temi stečajeva i u Hrvatskoj je u razdoblju od 17 godina za koje je profesor Sajter izvukao podatke provedeno više od 14.000 stečajeva sa stečajnom masom u iznosu od 112 milijardi kuna. Od toga je za legalne naknade 250 stečajnih upravitelja isplaćeno 6,8 milijardi kuna bruto. U tim stečajevima sudjeluje 50 sudaca, a da je bilo i nelegalnih primanja svjedoče afere od kojih ću navesti 2 najpoznatije. Uglavnom u aferama blisko surađuju stečajni upravitelj i sudac, a iznosi koje su nelegalno priskrbili mjere se milijunima. Prva afera stečajni upravitelj optužen je da je u sprezi sa sutkinjom koja ga je postavila i nekolicinom poduzetnika novac s računa stečajnih dužnika prebacivao na druge račune davao pozajmice, kredite, preprodavao poslovne prostore i kampove na obali, a sve kako bi pogodovao sebi ili svojim suradnicima. Najviše novca pritom su od 2005. do 2017. kada su uhićeni u uskočkoj akciji izvukli iz Glumina banke koja je posrnula još daleke 2003., a i danas je u stečaju. Ukupan iznos za koji se terete je u tom razdoblju narastao na 45 milijuna kuna. Pa nije loše biti stečajni sudac u Hrvatskoj. Druga afera pod nazivom fiktivni stečajevi sa drugim akterima od 2009. pa do danas novac stečenih dužnika su prebacivali ili na svoje privatne račune ili na račune tvrtki koje su bile u njihovom vlasništvu ili su bile s njima povezane. U nekim slučajevima radilo se o fiktivnim stečajnim postupcima, a sumnja se da su na ovakav inventivan način pribavili oko 30 milijuna kuna. Među oštećenima su ukupno 23 tvrtke u stečaju, 6 dioničkih društava i 17 društava s ograničenom odgovornošću. Pa tko ne bi bio stečajni upravitelj u Hrvatskoj kad su moguće sve ovakve malverzacije. Ove afere su također jedan od uzroka zašto mi danas raspravljamo o izmjenama i dopunama stečajnog zakona. Jedino pitanje na koje je ovaj dokument koji je pred nama trebao odgovoriti je slijedeće. Hoće li ove izmjene i dopune spriječiti malverzacije koje sam upravo iznijela? Hoće li stečajni postupak biti brz, pravedan i učinkovit ili će se kao do sada razvlačiti kako bi stečajni upravitelji u sprezi sa korumpiranim sucima ostvarivali nelegalnu korist? I u konačnici hoće li tvrtke koje su zbog teškoća u poslovanju završile u stečaju dobiti pouzdanije i sposobnije stečajne upravitelje, a radnici veću zaštitu? Ono što privlači pozornost u dokumentu je Članak 55. temeljem kojeg stručnom ispitu za stečajnog upravitelja mogu pristupiti samo oni koji su pravne ili ekonomske struke. Navodno su oni najbolji za obavljanje posla stečajnog upravitelja. Da nisu imuni na malverzacije i koruptivne radnje vidjeli smo iz navedenih slučajeva uskočkih. No, je li tome tako? Znači svi ovi suci koji su bili u ovim navedenim aferama su bili upravo pravne struke. Uvažavam činjenicu da u svakom žitu ima kukolja, ali ako je suditi po zbivanjima na Osječkom županijskom sudu kada su suci zbog mita završili u pritvoru u ovoj branši možda ima malo previše tog kukolja pa se moram zapitati nije li autor ovih izmjena i dopuna propustio pratiti zbivanja u Hrvatskoj proteklih godina. I uistinu ne vidim zašto bi pravnici i ekonomisti bili podobniji od nekih drugih struka. Što nedostaje inženjerima građevine, strojarstva ili elektrotehnike koji su još nakon fakulteta završili magisterij na ekonomiji ili neki od GNP programa na poslovnim školama? Zašto bi oni bili manje kvalificirani za obavljanje posla stečajnog upravitelja? Osim toga u istom članku st. 2. kaže kako stručnom ispitu može pristupiti osoba koja je pohađala obvezne pripreme za polaganje stručnog ispita za stečajnog upravitelja u organizaciji ministarstva nadležnog za poslove pravosuđa. Stečajni upravitelj se također mora i stručno usavršavati sukladno st. 4. opet tog čl. 55. i opet u organizaciji ministarstva. Pa se moramo zapitati hoće li ovo ministarstvo organizirati i osnovati neku novu akademiju s obzirom na sva ova dodatna obrazovanja, pripreme itd.? Isto tako kao što sam pitala ministra evidentno je da će i državni službenici, vjerojatno dio njih na rukovodećim pozicijama zaraditi i nešto sa strane. Znači sjetimo se državne tajnice Josipe Rimac koja je sređivala polaganje državnih ispita po modelu, halo dolazi mi stranački kolega pripazite malo. Dio državnih službenika će očigledno još dodatno zaraditi na ovim ispitima, pripremama, edukacijama. I moramo se zapitati što onda ljudi rade na fakultetima pet godina kada bez obzira na to što su naučili na fakultetima dok ih ne ispitaju u ministarstvu oni očigledno ništa ne znaju? Nemamo problema s tim da ljudi iz ministarstva još dodatno rade, već imaju državne ispite, sada će imati još i ovo vezano za stečajne upravitelje, ali uistinu ispada da nam škola i fakulteti ne trebaju i u principu dokazat ćete da nisam u pravu ako će djelatnici ministarstva raditi recimo maksimalno za jednu dnevnicu, a ne da imaju 20, 30 ili 40 kuna po ispitaniku koliko imaju za polaganje državnih ispita. Pa onda sračunajte za jednu subotu koliko netko još može zaraditi sa strane. Ako se obvežete da to neće biti tako kao što je sada onda ćemo i mi Hrvatski suverenisti reći da je ovo u redu i mi ćemo vam podržati ovaj zakon. U suprotnom nemate našu potporu jer jednostavno ovo je besramno u vremenu rekordne inflacije svakodnevnih poskupljenja. Znači recite dana u HS-u da će svi koji rade na tim edukacijama zaraditi dnevno maksimalno jednu dnevnicu jer upravo to u ministarstvu vi propisujete i mi ćemo podržati ovaj zakon u protivnom našu potporu nemate. Isto tako u čl. 60. kaže se kako će odabir stečajnog upravitelja se obavljati metodom slučajnog odabira. Zvuči vrlo pošteno, slučajno pa kome što dođe, ali ako i zakaže ova primarna selekcija na tzv. akademiji ministarstva onda je to u principu i potpuno svejedno jer i onako sud može sukladno čl. 60. st. 2. imenovat nekog drugog ako smatra da stečajni upravitelj izabran slučajnim odabirom nije kvalificiran za vođenje stečajnog postupka. Kako će to odredit sudac, to ćemo isto morat mu vjerovat na riječ. Netko će reći da pretjerujem, vjerojatno, ali nakon svega što ste nam priredili proteklih godina morate shvatiti da svaki čovjek u Hrvatskoj puše i na hladno, a ovo nije hladno već ostavlja mogućnost za pogodovanje na sve strane. Nakon svih afera kojima svjedočimo kako itko može vjerovati da ovo nije još jedan način da zbrinete svoje poslušnike na kako vidimo iz istraživanja prof. Sajtera vrlo unosna mjesta, o mogućnostima raznoraznih malverzacija da i ne govorimo. A u pojedinačnoj raspravi ću se osvrnuti na ostale zakone. Hvala.
Sljedeća rasprava je u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista i poštovani zastupnik Darko Klasić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajnici, uvažene kolegice i kolege. Nemogućnost plaćanja dospjelih obveza u rokovima, njihovih dospijeća i životna činjenica nažalost u svijetu dinamičnog i modernog gospodarstva otprilike polovina poduzetnika posluje kraće od pet godina, no taj broj je u porastu, a brojne mogućnosti plaćanja dospjelih obaveza u rokovima i njihovog dospijeća udvostručio se od početka ove covid krize, a taj trend se nastavlja kako u Hrvatskoj tako i u cijeloj EU. Dinamika statistike stečajeva u RH nije dovoljno istražena što zbog strukturalnih nestabilnosti, a što zbog čestih reformnih stečajnog sustava kojima je želja da se stečajni postupak što brže dovrši pa se položaj stečajnog upravitelja nije postupalo sustavno i nije provedena ozbiljnija istraživanja o modelima organiziranja stečajno upraviteljske službe, već su se samo revidirali stečajni propisi za koje se trenutačno mislilo da će brzo dovesti do nekih rezultata. Stoga ostaje upitno je li polazna teza reforme i bila za učinkovito funkcioniranje stečajnog sustava od velike je važnosti kvalificirani i dobro obučen stečajno upraviteljski potencijal. Obavljanje poslova stečajnog upravitelja pravno je složen posao upravljanja imovinom stečajnog dužnika u ime suda koje provodi postupak, a za račun vjerovnika koji se namiruje iz imovine stečajnog dužnika. I ovdje postoji uvijek mogućnost velike zloupotrebe. Reformom Stečajnog zakona 2015. i njegovom naknadnom izmjenom 2017.g. i pratećim podzakonskim propisima napravljen je veliki iskorak u regulaciji položaja, odgovornosti te nagradi i naknadi troškova stečajnog upravitelja. Govoreći o ovim izmjenama treba početi od razloga njezina donošenja, a to je prvenstveno usklađivanje sa odredbama Direktive o restrukturiranju i nesolventnosti kojoj je i cilj među ostalom da stečajni upravitelji dobiju odgovarajuće osposobljavanje, te da raspolažu potrebnim stručnim znanjima za obavljanje svojih dužnosti kao i da uvid za prihvatljivost, te postupka imenovanja i razrješenja i davanja ostavke budu jasni, transparentni i pošteni da bi izbjegli bilo kakve zloupotrebe sustava. Znatnija izmjena je ona glede načina razrješenja stečajnih upravitelja, članak 91. prema kojoj bi sud bio u mogućnosti na zahtjev odbora vjerovnika ili skupštine vjerovnika razriješiti stečajnog upravitelja ako svoju dužnost ne obavlja uspješno ili iz drugih važnih razloga, a osobito ako ne postupa po nalogu suda. Dakle, postojeća odredba prema kojoj bi stečajni upravitelj stečajnu masu trebao unovčiti u roku od godinu i pol dana od održavanja izvještajnog ročišta iz objektivnih je razloga ukinuto. Pogotovo je bilo problematično u situacijama kada je dužnik raspolagao sa većom stečajnom masom i tu je bilo velikih problema. Prema Nacionalnom planu oporavka i otpornosti radi se zapravo o nastavku reforme reguliranih profesija u vidu smanjenja barijere, a ovdje se uvodi s druge strane stroži ulaz u profesiju iako su stečajni upravitelji restriktivno regulirani putem kvote koje bi trebalo ukinuti ovaj zakonski nacrt to ne predviđa. Ovim izmjenama također će se nesolventna i prezaduženim poduzetnicima omogućiti da se iskoristi potpuni otpust duga nakon razumnog razdoblja čime im se omogućuje nastavak poslovanja. Provedba navedenih mjera u reformskom području pravosuđa rezultirat će poboljšanjem trenutačnog negativnog stava prema stečajnom postupku kao postupku koji je prvenstveno usmjeren na likvidaciju imovine dužnika od strane domaćih stranaka, ali i međunarodnih investitora čime bi se ujedno i poboljšali opće poslovno okruženje i poslovni običaji. Cilj je poticanje održivih poduzetnika na restrukturiranje u ranijoj fazi kako bi se spriječila nesolventnost i nastavilo poslovanje. Potrebne promjene zakonodavstva propisati rješenje kojima će se uravnotežiti postojeći sustav predstečajnog i stečajnog postupka, te ga dodatno unaprijediti uvažavajući sve potrebno da se stečajni i predstečajni postupak provodi brzo, učinkovito i ekonomično, te da se održivo poduzeće i poduzetnici u financijskim poteškoćama imaju pristup učinkovitim nacionalnim okvirima za prvenstveno restrukturiranje koje im omogućava nastavak rada. Dugotrajnost stečenih postupaka jedan od problema koji je stalno prisutan od stupanja na snagu Stečajnog zakona. Vezano za dugotrajnost stečajnih postupaka, dugotrajnost ostalih vrsta sudskih postupaka koje proizlazi iz otvorenog stečajnog postupka također je jedan od značajnih problema koji je od utjecaja na neriješene odnose sa stečajnim dužnikom. Premda je doing business izvješće Svjetske banke ukinuto ono je i dalje relevantno. Jedan od najvećih strukturalnih problema poslovne klime je dugotrajni stečajni postupak. Nas kao liberale zanima koliko najviše i koliko u prosjeku traje stečajni postupak i koliko će se skratiti vremenski okvir u odnosu na prethodne godine i šta se konkretno mijenja ovim zakonom kako bi Trgovački sudovi ubrzali, odnosno kako bi se postupci u većini slučajeva uključujući i u Zagrebu trajali ne više od godinu dana. U svakom slučaju mi kao liberali pozdravljamo ove promjene koje doprinose ipak poticaju gospodarske aktivnosti i održavanju poslovnih aktivnosti stečajnih poduzeća koji se nalaze u velikim problemima. Hvala najljepša.
Hvala lijepa. Sada evo će gospođa Anka Mrak-Taritaš govoriti u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajnici. Pred nama je u objedinjenoj raspravi u prvom čitanju Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Stečajnog zakona i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o stečaju potrošača. Nekako i u raspravi idemo od početka. Mi živimo već dvije godine u doba jedne pandemije bolesti covid-19 koja je izazvana virusom SARS cov-2 gdje sve neke stvari koje bi možda tekle drugačije, mirnije i jednostavnije su značajno potencirane i značajno je bila eskalacija, tako da je i jedan od razloga zašto su i direktive EU, a zašto ste se odlučili za izmjenu ova dva zakona iz jednostavnog razloga što su sve stvari potencirane, pa su tako potencirana i ova problematika. Ja svaki zakon koji gledam i koji dođe u raspravu uvijek gledam sa nekoliko aspekata. Jedan aspekt je način na koji nam je zakon pripremljen, drugo je forma i treći je sadržaj. Bilo bi izuzetno dobro da za drugo čitanje, a to možemo napraviti i to koristim ovu plenarnu sjednicu nekako da ostane u zapisniku da malo pojačate svoj obrazloženje s mesom. Što hoću reći? Malo s podacima. Dakle, vi imate ovdje podatke na razini EU što se dešava u pet godina. Hajdemo malo vidjeti koliko je to u posljednje dvije, tri godine kod nas, koliki su vam rokovi u kojem se nešto ide u stečaj, koliko je bilo stečaja, koliko su dovršeni. Ja sam pitala na Odboru za zakonodavstvo resornog ministra koliko mi imamo stečajnih upravitelja, koliko očekujemo da će ih biti, sad ih imate i dvije kategorije jedni koji su ono bazično godinu dana i sve ostalo, a drugi koji moraju imati 7 godina staža i 2 iskustva. Ja sam probala sa udruga koji jesu, Udrugu stečajnih upravitelja doći do nekih podataka da uopće malo usporedimo sve te brojke zapravo što svi zajedno hoćemo. Svi zajedno pretpostavljam hoćemo da bude brže, da bude uspješnije, da bude transparentnije podaci. Vjerojatno i oni koji su stečajni upravitelji ne žele da se njihova imena i prezimena samo u nekom negativnom kontekstu povlače kroz medije, nego da vidimo i sve druge stvari. Dakle, ja vas molim između prvog i drugog čitanja je moguće to napraviti, odnosno dodati malo nekakvih podataka kojima ministarstvo sigurno barata, da uopće vidimo što se to kod nas dešava. Mi ove podatke koje imamo vi ste se referirali i rekli da na razini EU je podatak da otprilike polovina poduzetnika postoji kraće od 5 godina, otprilike, svake godine njih 200 tisuća diljem EU suočava se sa nesolventnošću i kao rezultat tog milijuna ljudi ostaju bez posla. Dakle, koje su specifičnosti do sad bile u Hrvatskoj i s čim se susrećete i koje modele imate da to bude brže, propulzivnije, transparentnije, otvorenije. Mi imamo dio poduzetnika, odnosno dio koji su otvorili firme, firme, probali su nešto učiniti i vrlo brzo svjesni toga da to ne ide dalje su se odlučili za nekakav drugi model i to je jedna grupa. Druga grupa je onih poduzetnika koje smo imali prilike susretati, koji, kad jedna firma ode u stečaj, otvaraju drugu, treću ili četvrtu i ovim Zakonom ste dali prijedlog odnosno način na koji se to prati i o kom se vodi računa i treća grupa je onaj jedan dugi proces, dugi postupak iz kojih ljudi ostaju bez posla i imaju brdo problema s kojima se dalje susreću. Dakle, ja nekako mislim i mi u Klubu Centra i GLAS-a mislimo da svaka izmjena i dopuna zakona mora činiti korak naprijed. Cijenimo da se i ovdje učinilo određeni korak naprijed, dakle onom dijelu gdje je, gdje su direktive EU ukazale na problem, na problematiku koju treba rješavati. Tu uvijek treba razlikovati onaj dio problematike koji je vezan uz direktivu, odnosno onaj dio problematike koji je baš vezan sa našim, sa našim sustavom. Znate, svaka, ja sam inače, apsolutno podržavam i opciju i varijantu i mislim da je za Hrvatsku izuzetno dobro da je članica EU, ali uvijek mislim da kad gledamo određene direktive i kad ih ugrađujemo u svoje zakonodavstvo da tu trebamo voditi računa i o našim određenim specifičnostima. Ovdje je dosta važno da bih uopće ovi zakoni jednog dana mogli funkcionirati, dosta važno je naglasak na praćenje podataka. Dakle, da se uopće možete pratiti sve postupke koji se provode, sve što se je, što se događalo. Ja se sjećam jednog, jedne predizborne kampanje gdje smo govorili o digitalizaciji, odnosno svi smo govorili o digitalizaciji, a neki na određeni način, ovo doba, i zaista se cijelo vrijeme, nekako imam potrebu i referirati na temu koju, gdje živimo zajedno sa Covidom gdje su neke stvari zaista pojačane i pojačala se ta potreba da vi iz svog vlastitog doma možete rješavati neke stvari, ali ne samo to, dakle kontinuirano dio ljudi radi od doma i dio, kad radite od doma, vama svi alati digitalnog svijeta koji su omogućeni, trebaju biti na raspolaganju. Kad je riječ o ovom drugom prijedlogu zakona, odnosno kad je riječ o stečaju potrošača, tu se dosta ovaj, načina funkcioniranja i funkcioniranje putem e-Spisa dakle i tu bi bilo dobro znati, nekakvih podataka, koliko, kako to funkcionira, što vam hoću reći? Kad dobijemo obrazloženje jednog zakona, onda bi se uvijek trebalo vidjeti koji su to neke specifičnosti, koje su specifičnosti kod nas. Inače, sad ću se još referirati nešto malo vezano uz stečajne upravitelje. Stečajni upravitelji kod nas uvijek dobiju na važnosti kada nešto netko krivo odradi, kada se nekog može za nešto krivo otpužiti, kada su to naslovnice medije pune svega toga i onda se svi onako to sa čuđenjem kažemo, vidi, što se je sad napravilo. Uvijek se trebamo pitati zašto je to tako odnosno trebamo se pitati koliko iza tih stečajnih upravitelja koji su dobili naslovnice ima onih koji pristojno, odgovorno, savjesno, korektno odrađuju svoj posao, tako da bi bilo dobro i te podatke imati i te podatke znati. Ono što mene zanima, zanima me možda odgovor do drugog čitanja, dakle podijeljeni su, više nemate onu a i b skupinu nego su podijeljene, ona druga skupina, moraju imati 7 godina iskustva i 2 predmeta koja su uspješno završila. Zanima me temeljem čeg je baš došlo do 7 godina, to su uvijek ona nekakva zanimljiva pitanja, zašto nije 5 ili nešto, ja pretpostavljam da postoji nekakvo iskustvo iz svega toga. Već je kolegica prije mene govorila o tome da su pravne ili ekonomske struke, ja pretpostavljam da to dolazi iz podataka da vidimo šta su danas stečajni upravitelji, ali ono što ja volim govoriti s ove govornice i to ću koristiti i ovaj put, tema edukacije. Mi svi dakle, svatko se educira, završi svoju srednju naobrazbu, neki završe fakultet, ide dalje, do doktorata ili već što se čovjek odluči, ali je važno educirati se cijelo vrijeme. Educirati se cijeli život i sigurna sam da ta edukacija mora biti kontinuirana i kontinuirano, to je ono što nas je i EU naučila, da rezultat edukacije u konačnici morate imate i neku potvrdu, neki certifikat. Moja, moja djeca su jedanput rekla da, kaže, naša mama traži da ako si završio i plesnu školu, da o tome imaš potvrdu da si završio jer ako nemaš potvrdu, to ne vrijedi. Neću reći da to ne vrijedi, ali ako želimo raditi određene iskorake naprijed, a ja uvijek nastojim u svim zakonima gledati smisao, što smo .../nerazumljivo/... zašto to radimo, da li tu izmjenu i dopunu zakona radi neko ministarstvo ili nešto zato što eto, sad mu je to na redu ili već dugo je ili eto, možda da ima više izmjena i dopuna od nekog drugog ministarstva. Ja mislim da to nije razlog. Ja mislim da razlog u bilo kojem ministarstvu leži u nekoliko činjenica. Jedna od činjenica da, naravno, pratite trendove koji su u Europi, koji se čitaju kroz EU direktive i gdje imate i obvezu nekakvog usklađivanja. Ali meni nije to samo činjenica. Meni je činjenica da se prati, da se vidi u čemu je problem i da se proba onda kroz izmjenu i dopunu zakona riješiti taj problem koji je specifičan kod nas. Ako je kod nas, ono što ste vi prepoznali kao problem, problem dugotrajnost postupka, problem nedovoljnog, nedovoljnih informacija, problem radnika koji ostaju nakon što je stečaj u jednoj nezavidnoj situaciji, problem nedovoljne edukacije, problem malog, velikog, srednjeg broja onih stečajnih upravitelja onda to kroz izmjenu i dopunu zakona treba dati odgovore na ta pitanja.
Hvala vam lijepa. Sada je ispred Kluba zastupnika SDP-a na redu Mišel Jakšić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani predstavnici ministarstva. Dakle, malo ću krenuti drugačije u svoju raspravu s obzirom da u samim obrazloženjima ovih točaka je između ostalog i navedeno da je jedan od ciljeva i svrhe ovoga je da se olakša poslovanje i da se lakše rješavaju neke stvari koje je između ostalog donijela i covid pandemija. E tu bih sad napravio mali zaokret i naglasio da bi onda osobno puno više volio da smo krenuli sa raspravama i o potrebi za strukturnim reformama našeg gospodarstva. Neke je donijela corona, na neke se sad još nakačila inflacija, neke strukturne probleme u gospodarstvu imamo već 20 i 30 godina jer nismo do kraja napravili swich u svojem društvenom i ekonomskom uređenju. Ali mogu se malo našaliti, možda je ovo ono što je trebalo za početak jednog clean starta i raščišćavanja nekih odnosa, pa onda nakon toga će na red daj bože doći i rasprava o tome koje su to prave strukturne reforme koje su potrebne našem gospodarstvu, a ne da baš počinjemo sa stvaranjima uvjeta za čišćenje sustava i čišćenje ekonomije. Kad pričamo o tome što su do sada stečeni zakoni donijeli Republici Hrvatskoj, pa i predstečajne nagodbe moramo si priznati da oni ni kod građana koji to gledaju sa strane, ni kod vjerovnika, poglavito kod radnika koji su se nalazili u tim stečajnim procesima nisu baš bili zakoni koji su donosili jako puno pozitivnih emocija i da nakon toga nije baš da je ostajalo slatkog i ugodnog okusa u ustima. O.k. Složit ćemo se svi da čim pričamo o stečaju ili onim famoznim predstečajnim nagodbama da to nije nešto što je ugodno i da sigurno da postoje određeni problemi kod kojih onda nema pozitivnih i lijepih emocija, nego doslovce dolazi do toga da netko spašava život i privatnu egzistenciju, netko pokušava spasiti firmu koju vodi, a netko pokušava spasiti svoju firmu kroz naplatu dugova. Ali si isto tako moramo priznati da svi ti hrvatski modeli, sve to što smo imali u našim stečajnim zakonima i predstečajnim nagodbama je puno puta na žalost bio put u stvaranje nekih novih nepravdi i u to da jednostavno se nekome omogući da se bogati ili sklanja na stranu sredstva koja mu je stavio na raspolaganje netko drugi ili da jednostavno jako dobro živi, a da ne mora uopće plaćati radnike. Takvih primjera u ovih 30 godina Republike Hrvatske ima jako, jako puno i jedan je od ključnih razloga zašto jednostavno ovaj zakon kod ljudi ne budi ne pozitivne emocije, nego ne budi vjeru da kad pričamo o samom stečaju da to je nešto što se može u ekonomiji puno puta iskoristiti i za nešto što može na kraju biti jako dobro i može preokrenuti određeni trend i pomoći i radnicima i samim drugim vjerovnicima. Naravno da su tome doprinijele i afere kojih smo se nagledali u ovih desetljeća, afere koje su se ticale stečajnih upravitelja jer moramo si priznati da smo imali puno stečajnih upravitelja koji su svoj posao radili jako pošteno, jako časno u skladu sa našim zakonima kakvi god oni bili u nekim fazama svojeg životnog puta ali da smo imali nekih stečajnih upravitelja koji su doprinijeli tome da se uvukla među ljude ona mantra da imamo u Hrvatskoj između ostalog i stečajnu mafiju koja sve te stečajeve nije iskorištavala na način da pomogne radnicima, da pomogne vjerovnicima, da vidi što se to može spasiti u ekonomskom sustavu, nego jednostavno su iskoristili stečajeve za osobno bogaćenje i namirenje svojih prijatelja, poznanika, partnera, da sad ne upotrebljavam i neke teže riječi. I kad to sve zbrojimo i oduzmemo sigurno je da ne krećemo i sve ovo u nekom preoptimističnom i preturbo pozitivnom tonu, jer da bi se sve te krive rijeke okrenule i da bi se počela vraćati vjera u taj instrument moramo biti svjesni da svi zajedno puno toga moramo promijeniti, puno toga moramo popeglati i puno toga u narednim godinama moramo jednostavno raditi drugačije. Da se zna da je taj stečajni zakon model gdje se može spasiti i revitalizirati određena djelatnost, ali da s druge strane može biti i određeni alati i jamstva ako je to nemoguće da će zaštititi primarno radnike, nakon toga vjerovnike a ne ono što smo gledali u puno dosadašnjih situacija i modela. Ovaj zakon je s jednim dijelom usklađenje sa europskim direktivama. S druge strane imamo nekoliko koraka gdje poduzimamo određene radnje da bi se neka uska grla ipak razmaknula i da ih ne bismo više imali na taj način. Nadamo se da ćemo u narednoj raspravi i kad će biti mogućnost podnošenja amandmana dići raspravu i na nivo da utvrdimo koliki je to razumni rok za provođenje stečaja, jer tu imamo određenih upitnika, imamo određenih komentara na koji način dolazi do naplate kad dođemo do četvrte dražbe i još nekoliko začkuljica koje jesmo našli i smatramo da se mogu u samom zakonskom rješenju napraviti bolje i da jednostavno ova izmjena bude jedan od onih posljednjih koraka, da konačno stečeni zakon kao takav funkcionira na pravedan i adekvatan način. Stečaj potrošača koji je danas pred nama isto tako da bismo uopće o njemu raspravljali osim ovog dijela, da se isto tako neke stvari poboljšavaju, da ćemo na neke stvari ukazivati u svojim raspravama, da dolazi do usklađenja sa europskim direktivama. Prije toga bismo trebali podvući liniju i reći da li taj zakon kao takav je ikada zaživio. Moj osobni stav je dok imamo stotine tisuća, 200 000 blokiranih sugrađanki i sugrađana u našoj zemlji, dok i same analize pokazuju da je korištenost, iskorištavanje tog zakona bilo vrlo malo je da si moramo priznati da sam Zakon o stečaju potrošača nikada do kraja nije ni zaživio među našim sugrađankama i sugrađanima i jednostavno se nadamo da ovo usklađenje, neke naše buduće rasprave i prijedlozi i sam krajnji prijedlog koji smo danas spremni podržati, kao i same izmjene Stečajnog zakona može doprinijeti tome da i taj zakon krene u boljem, kvalitetnijem i adekvatnijem smjeru. Hvala vam lijepo.
I vama. G. Bernardić će govoriti u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata, izvolite.
Pozdrav poštovani potpredsjedniče HS-a, uvaženi ministre sa suradnicima, uvažene kolegice i kolege. Dakle danas je pred nama Zakon o stečajnom postupku u prvom čitanju. Inače, ovaj Zakon se usklađuje s EU direktivom iz 2017. g., a koja se odnosi na restrukturiranje i nesolventnost, kao i izmjenama te direktive iz 2019. g. koja bi imala za cilj jačanje nacionalnog stečajnog okvira. Prvo pitanje odmah na početku koja je sada godina? 2022. Dakle, kako da vam vjerujemo, Vladi, da ima ozbiljnu namjeru nešto napraviti ako vam je trebalo 3 godine samo da prepišete ono što vam je Europa poslala i to ste nažalost prepisali loše jer ovaj Zakon nije dobio podršku, prije svega, stručne javnosti, a na svojim leđima pendrek ovog Zakona će osjetiti posebno građani i mali poduzetnici, kao i radnici, koje ste opet zanemarili i koje su opet, naravno, ovim prijedlogom nezaštićeni, barem u provedbi. Oni su oni koji uvijek izvuku deblji kraj. Kad je u pitanju stečaj građana dakle, stečaj potrošača, osim što se rok dobrog ponašanja smanjuje s dosadašnjih 5 na 3 godine, za njih zapravo tek počinje neizvjesnost jer se njihova sudbina prebacuje na općinske sudove na kojima nažalost u cjelini jednostavno nema dovoljno prakse oko stečaja, tj. kad su insolvencijski postupci u pitanju. Vrlo dobro znate, ministra ovdje nema, krivo sam i vidio, da su potrebne godine iskustva, dakle, predstavnici ministarstva, da netko postane dobar sudac u stečajnom pravu zato jer je to pitanje izuzetno kompleksno, ono obuhvaća ispreplitanje i materijalnog i procesnog prava i traži uporište u brojnim drugim zakonima, poput, primjerice, Zakona o obveznim odnosima. Time, ovim prijedlogom postupak stečaja za građane, dakle potrošačkog stečaja zapravo postaje velik eksperiment, a ova Vlada nas je naučila da njihove skupe eksperimente plaćaju upravo građani. Pogledajte samo eksperimentiranje ministra Horvata oko obnove, više od godinu dana od potresa na Baniji bez ijedne obnovljene kuće. 2 godine od potresa u Zagrebu, sa samo jednom obnovljenom zgradom i to onom premijerovog prijatelja Frke Petešića. Drugo važno pitanje koje se otvara kada je ovaj Zakon u pitanju je pitanje malih i srednjih poduzetnika. Dakle kad su oni u pitanju, Hrvatska nije odlučila slijediti prakse i to najnaprijednijih europskih zemalja, pa tako ni u ovom dijelu nema jednostavno definirane posebne postupke, već će kako kaže zakon i to čl. 52 i novi st. 5, prilikom osnivanja tih skupina, sud voditi posebnu brigu o zaštiti ranjivih vjerovnika poput malih dobavljača. Dakle, prvo je pitanje što su to ranjivi vjerovnici. Što su to mali dobavljači u zakonskoj definiciji, a onda i u duhu primjene zakona i što znači da će sud voditi posebnu brigu. Dakle, to na nijedan način nije obuhvaćeno ovim prijedlogom zakona. Time zapravo priznajete da u provedbi jednostavno niste pripremili korake za implementaciju istog. Dakle, ništa. Zero, ćorak. Inače, najčešće mali vjerovnici su i najranjiviji jer nemaju u okviru svog poslovanja ni pravnu službu, oni obično često ne mogu ni promptno reagirati kada se dođe u proces predstečaja ili stečaja i zbog toga su često zadnji u redu naplate, obično kad više nema imovine. Gospodarstva Italije, Njemačke, Francuske, dakle najrazvijenijih europskih zemalja počivaju upravo na SMI-ovima i na malim i srednjim poduzetnicima koji su temelj zapravo rezistentnosti njihovih gospodarstava, a ovim Zakonom, oni su opet na neki način preskočeni i zaobiđeni s time da su jednostavno potpali pod kategoriju svih. Još jedan veliki problem, dakle treći koji navodim u ovom Zakonu odnosni se na međunarodne subjekte. Dakle ovime nije dobro uređen njihov položaj ni osiguranje tražbina, što za posljedicu može imati, ha zapravo već ima manje stranih investicija. Dakle strane investicije u Hrvatskoj padaju, to se izuzetno vidi, one padaju iz godine u godinu i dok Hrvatska muku muči kako da poveća svoj BDP, dok Hrvatska muku muči kako zapravo prestanemo biti najsiromašnija članica EU, što sada jesmo, de facto osim Bugarske, vi šaljete iz Vlade poruku jednostavno, strani investitori nam nisu važni, zaštita stranih investitora jednostavno nije važna. Sam Zakon je npr. pun drugih nelogičnosti, poput primjerice, novog čl. 7a st. 2, a to je da će Ministarstvo financija, Porezna uprava i revizori su dužni upozoriti dužnika na negativni razvoj u njegovom plaćanju koji su uočili u okviru obavljanja njihove djelatnosti. Dakle Porezna uprava, kao prvo, ne raspolaže podacima na temelju kojih bi mogla upozoriti dužnika na negativni razvoj u njegovom plaćanju. To je prva činjenica. Druga, ovaj prijedlog bi zahtijevao i nove administrativne troškove, nova izvješća, novo administrativno opterećenje i novi trošak za sve poduzetnike i nove prilagodbe npr. računovodstvenih softvera i za poduzetnike, ali i za Poreznu upravu odnosno za državni proračun, što nigdje nije ni predviđeno, koliko sam shvatio ni iz uvodnog obrazloženja. Dakle, reviziji treba reći da ne podliježu mikro i mali poduzetnici sukladno Zakonu o računovodstvu, čl. 20, mikropoduzetnika je 124 348, od ukupnog broja od 139 000 poduzetnika u 2020. g., dakle skoro 90%, malih je 9,1%, srednjih 1,2%, a velikih 0,3%, odnosno točnije, 391. Prema ovome, revizori nemaju zapravo uvid u poslovanje 98,6% društva. Pa zašto ste onda stavili? Pa zašto ste, pobogu, to stavili, meni to nije jasno. Dakle vi .../nerazumljivo/..., znači vi akceptirate da u samom zakonu već nećete poštovani zakon. Nadalje, prisutna je ogromna neusklađenost stečajnog plana i predstečajnog postupka, te stručna javnost ima brojne primjedbe na položaj razlučnih vjerovnika. Ovo pitanje je toliko kompleksno da bi samo o njemu mogli potrošiti cijeli dan i pitanje je da li se to može popraviti do drugog čitanja. Dakle, ono što je opća konstatacija i opći dojam da je zakon nedovoljno dobro pripremljen i da kasnite jedno tri godine sa samom implementacijom istog. Inače kada je u pitanju ovaj zakon koji danas predstavljate onda treba podsjetiti na jednu činjenicu. Upravo ovaj Zakon o stečajnom postupku je bio grubo prekršen kad se prije pet godina donosio lex Agrokor, zakon koji je išao protiv duha i prakse insolvencijskog prava i koji je omogućio prijateljima premijera Plenkovića da iz grupe Borg, da iz grupe Borg izvuku novac iz Agrokora i da se obogate. Tad je jedan povjerenik bio imenovan od strane suda, ne od strane suda, nego od strane Vlade. On je došao na čelo te kompanije posrnule i zajedno sa privremenim vjerovničkim vijećem kojeg je sam imenovao zapravo odlučivao sam o statusu tražbina. Na taj način vjerovnici su bili diskriminirani. Neki iz kompanije nisu mogli izvući ništa, dok su neki iz kompanije izvukli sve. To je bila istina o lex Agrokoru i uvijek je dobar trenutak da se govori o tome i da se upozori na grubo kršenje tog zakona i na najveću korupcijsku aferu u povijesti naše zemlje lex Agrokor. Da rezimiram, ovaj zakon izgleda kao puko prepisivanje bez razumijevanja i to europske direktive i to bez ikakve pripreme kako će se on implementirati u praksi. Opet su građani i mali poduzetnici, dakle najranjiviji u našem društvu dio jednog eksperimenta i prepušteni zapravo na milost i nemilost krizi koja se očito valja iza brda poglavito i zbog toga jer i u samom objašnjenju ovog zakona stoji da se on donosi upravo zbog posljedica krize, dakle stečajeva koji će uslijediti zbog posljedica pandemije covidom 19. Na ovaj način se zapravo priznaje ono što ste vi već i akceptirali i napisali kao Vlada u proračunu, a to je da niste osigurali praktički ove godine ni lipe za pomoć gospodarstvu od covida 19 i to je istina. Dakle, na taj način vi samo potvrđujete da će u ovoj godini se Hrvatska priprema za stečajeve, jer očito kriza kuca na vrata. Europske brojne zemlje se pripremaju za tu krizu, grade određene mjere kako bi spriječili inflacijski udar, kako bi spriječili rast kamatnih stopa, jer kamatne stope na žalost zbog inflacije će nužno rasti, to je ekonomska posljedica jednostavno te premije na rizik kod poslovnih banaka i to je nešto što se događa svugdje osim u Hrvatskoj. Što za to vrijeme radi hrvatska Vlada? Vlada očito priprema građane i poduzetnike za stečajeve, jer ova troma Vlada jedino zna i što može raditi je smiriti posljedice umjesto da prevenira krizu. Zašto? Pa jednostavno, zato jer nikakvog plana i nikakve ideje nemaju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospođa Katarina Peović govorit će u ime Kluba zastupnika HSS-a i Radničke fronte. Izvolite.
Hvala. Da, kad čujemo izraz Stečajni zakon vjerujem da mnogi nemaju dobar osjećaj, pogotovo ako se sjetimo Zakon o predstečajnim nagodbama kojim su gašena radnička prava, zatirani kolektivni ugovori koji je napisan na način da se tajkunima i velikim firmama oprašta milijunske dugove kao što je recimo taxi Cameo, Kerumu dok su radnici ostajali na ulici a zakon je Pravni fakultet proglasio koruptivnim. Znači kad čujemo Stečajni zakon mnogi nemaju dobre emocije, tu se mogu složiti sa prethodnim ocjenama. Stečajni zakon prvo bi trebalo reći nešto o ovom uvodu i opravdanju zašto se donose ove izmjene. Kaže se zbog potrebe učinkovitijeg rješenja problema nesolventnosti poslovnih subjekata, ubrzanog propadanja koji se tumači kao nekakva nužnost pogotovo uzrokovana kako se ovdje kaže covid 19 virusom, odnosno SARS COVID-19 virusom i epidemijom bolesti. Također se tvrdi da je nesolventnost životna činjenica, citiram: „u svijetu dinamičnog i modernog gospodarstva“, te se navodi činjenica da otprilike polovina poduzetnika posluje kraće od pet godina te da se otprilike svake godine njih gotovo 200 000 diljem EU suočava sa nesolventnosti i kao rezultat toga milijuni ljudi ostaju bez posla. Hajmo prvo reći s čim se slažem. Da, imate čak jedno istraživanje Državnog zavoda za statistiku koje je pratilo firme, znači tvrtke u periodu 2015., 2019. godine i to koliko su one uopće dugo preživjele i koliko ostanu dugo solventne. Dakle, imate podatak da 51% tvrtki nije preživjelo 5 godina. 43% nije preživjelo 4 godine, 37 tri godine, 29 dvije godine, a 16 niti jednu godinu s tim da će se to čak pokvariti, znači ta statistika kasnije. Znači nakon 2019. čak 22% ne preživi jednu godinu. Znači od 14000 otvorenih poduzeća 2015. godine 7000 ih je zatvoreno, ugašeno 2019. godine. Tu treba također uzeti u obzir da su velike tvrtke, veliki broj poduzeća zapravo nisu formalno ugašena, ali nemaju nikakvu poslovnu aktivnost i to će posebno bit zanimljivo danas tzv. zombi firme kojih je sve više pogotovo upravo na, znači tu covid krizu i donacije koje održavaju te firme živima. Tako je Europski odbor za sistemske rizike upozorio kako postoji realna opasnost u cijeloj Europi od tsunamija korporativnih bankrota. Cijeli niz kompanija održao se na životu tijekom pandemije zahvaljujući znači fiskalnim i monetarnim stimulansima bez presedana u suvremenoj povijesti ali ti stimulansi ne mogu trajati do vijeka. Stečajevi su zapravo u Europi bili na abnormalno niskoj razini u prošloj i ovoj godini, a s normalizacijom života oni koji su prije smatrani insolventnima opet će biti proglašavani nesposobnima za nastavak poslovanja. U novu covid krizu svjetski financijski sustav je ušao već opterećen razinom, rekordnom razinom znači privatnog duga nefinancijskih poduzeća i velikim brojem tih umjetno održavanih kompanija na životu to je znači, ovdje se radi o ostavštini prethodne krize koja ništa nije, znači promijenila u funkcioniranju globalnih financija. Možemo reći još da na pozadini historijski niskih kamatnih stopa još od prošle krize, dakle u uvjetima pogodnim za zaduživanje posljednjih se desetak godina odvijao rast privatnog duga, odnosno rast zaduženosti nefinancijskih poduzeća. No, ono što je specifično za ovu krizu jesu dodatni programi spašavanja i pomoći privatnom sektoru koji dovode posebno, znači do tih zombi kompanija koji će kad jednom ta pomoć izostane kolabirati. Također ako gledamo pokazatelje za spomenuti period apsolutni broj aktivnih poduzeća raste, ali raste udio poduzeća koja propadaju u prvoj godini kod nas sad govorim. No treba se osvrnuti, dakle na taj ton obrazloženja ovih izmjena gdje se takva dinamika tumači kao neka logična i opravdana karakteristika sustava. No prvo valja reći da neće svi jednako biti pogođenim tim procesima, neće svi podnijeti jednako taj teret krize i to prema osi centra Europe periferij Europe, gdje znamo da će periferija Europe lošije proći. Ljudi na periferiji će lošije podnijeti teret te krize, a tako i u samoj znači Republici Hrvatskoj, oni koji žive od svoga rada pokušavaju živjeti od svoga rada sigurno će podnijeti veći teret. I drugo, znači nije riječ o nekom šoku eksternom šoku zbog kojeg je ekonomija izbačena iz ravnoteže već su neravnoteža, nejednakost i neprincipijelna raspodjela rizika i dobiti ključna obilježja financijaliziranog kapitalizma u kojem živimo. Zato znači kako neki i predviđaju i zašto ovo obrazloženje zapravo nedostatno, znači bez obzira na to kakva će kriza biti u punoj snazi i trajanju a u ovom trenutku nije moguće predvidjeti ona sigurno nije svodiva na vanjski šok kojeg je ekonomija, zbog kojeg je ekonomija izbačena iz ravnoteže. Znači oni upravo ti nepovoljni pokazatelji jesu ključna obilježja, znači tog financijaliziranog kapitalizma i to će odrediti sadržaj krize kako danas tako i prije 10 godina. Nije riječ o nekoj eksternoj situaciji. Dakle, zadaća ovog zakona trebala bi biti mimo ovog nedostatnog objašnjenja u uvodu zaštititi one najranjivije znači u slučajevima stečaja. Znači što se tiče konkretno zakona trebalo je reći da on jest djelomično poboljšanje i to isključivo zahvaljujući implementaciji te već spomenute direktive Europskog parlamenta i Vijeća o okvirima za preventivno restrukturiranje, otpustu duga i zabranama, te mjerama za povećanje učinkovitosti postupaka koji se odnose na restrukturiranje nesolventnosti i otpust duga. Ali treba reći da se u toj direktivi nameće veće uključivanje radnika, obavješćivanje radnika ali i sudjelovanje radnika u procesu restrukturiranja i stečaja poduzeća. Tako članak 10. te direktive kaže da bi trebalo osigurati odgovarajuće sudjelovanje predstavnika radnika kako je predviđeno pravom Unije i nacionalnim pravom. Možemo reći to je načelan stav, može se implementirati na više načina. No, bitno je da u procesu restrukturiranja i u slučajevima stečaja radnici budu više uključeni. Članak 23. te direktive kaže kako bi se povećala potpora radnika i njihovih predstavnika države članice trebale bi osigurati da se predstavnicima radnika osigura pristup relevantnim i ažuriranim informacijama o dostupnostima alata za rano upozoravanje, te također bi trebale moći pružiti potporu predstavnicima radnika pri procjeni ekonomske situacije dužnika. Ako se sjetimo svih slučajeva nedavnih stečaja u Hrvatskoj, a imamo iskustva bogata od više od znači dva, znači tri desetljeća takvih situacija onda vas samo mogu podsjetiti one situacije nedavne, znači radnica Orljave koje čekaju ministra Horvata na Markovom trgu, jedan simboličan moment da bi im on dao informacije o stečaju, o njihovim pravima i o daljnjem procesu razgovora sa partnerima, navodnim partnerima koji će dokapitalizirati firmu da bi se zapravo ministar Horvat eto tako šeretski obratio radnicama, obećao da će doći do pomaka, a nakon naravno par mjeseci evo kao što svi ovdje vidimo nikakvih pomaka nije se desilo. Zato su Uljanikovci ministra Horvata i zvali ministar idući tjedan jer mu je na svako pitanje odgovor bio više ćemo znati idući tjedan sve dok ništa više nismo trebali znati, a stečaj je završio kako je završio. Znači ključno je da se u znači procesu naplate dugova ako ne i ranije uključe radnici i da imaju veće mogućnosti naplate svojih potraživanja. Sjećamo se svi slučaja Roberta Ježića u slučaju DINA-e i DIOKI-a gdje se opteretilo sve nekretnine u poduzeću razlučnim pravima kod banaka pa ti vlasnici unaprijed onemogućuju radnike da se naplate od imovine ako nastupi stečaj. Stoga ćemo mi predložiti mijenjanje članka 254. stavka 2. i 3. koji bi omogućio da se poveća opseg sredstava [[Upadica Radin: Vrijeme. Hvala.]] sa 5 na 15% i radnicima omogućilo lakše naplaćivanje. U pojedinačnoj raspravi ću i druge stvari navesti.
Hvala. Ovdje je i Dražen Bošnjaković govorit će ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pred nama su izmjene Stečajnog zakona i Zakona o stečaju potrošača. Kada zapravo samo spomenemo riječ „stečaj“ ona doista izaziva vrlo negativne emocije i zaista nekakva naša saznanja i percepcije vezane za stečaj su uglavnom da se tu radi o propasti trgovačkog društva, o propasti poduzetnika, da se tu radi o gubitku radnih mjesta, da se tu radi o različitim prevarama, pa čak i od strane sudionika, pa i sudaca, stečajnih upravitelja o čemu zapravo sve imamo činjenice koje se događaju u prostoru i koje zapravo su nepobitne. Međutim, s druge strane ako bismo pogledali praksu koja je u Hrvatskoj zadnjih dvadesetak i više godina vezano za stečaj ja bih rekao da je najveći problem i temeljni problem stečaja zapravo njegovo kasno otvaranje. Jer u pravilu se stečajevi do sada otvaraju onda kada više nema imovine u trgovačkom društvu, onda kada su dugovi toliko nabujali da ono što je preostalo od imovine nikako ne može zapravo pokriti sve te dugove. Tako da kada bismo pogledali stečaj kao instrument poslovne politike on čak i nudi određene zapravo potencijale, određena rješenja koja bi mogla firmi koja se nalazi u poteškoćama, koja bi mogla zapravo itekako pomoći samo uz uvjet da je taj stečaj otvoren na vrijeme. Takav jedan primjer imamo, velika firma Pevec. Tu se radilo zapravo o jednom stečaju trgovačkog društva gdje imovina još uvijek je bila veća od potraživanja koja su zapravo bila u odnosu na to trgovačko društvo. I danas vidimo da to trgovačko društvo ono je prošlo kroz stečaj, ono je izašlo iz stečaja i danas zapravo vrlo korektno i dobro radi. Sve ovo ostalo zapravo puno je mogućnosti bilo i puno je na koncu na terenu toga i napravljeno vezano za razno razne makinacije i špekulacije. Neki su se znali ponašati na način da izvuku imovinu iz jednog trgovačkog društva, presele na nekoliko drugih gdje su osnivači bili neki drugi od matičnoga i s te strane zapravo došlo se, u stečaj se gurnulo nešto što je bilo prazno, nešto što nije imalo imovine tako da je stečaj bio samo paravan za tako nešto. I stoga dobro bi bilo zapravo da su opremljeni i PNUSKOK i USKOK i sva ta tijela da zapravo sankcioniraju takva ponašanja. Mi evo kao društvo gradimo zapravo jedan normativni okvir i ovaj Zakon o stečaju je iz 2015. godine i ja bih rekao da izmjene ovog sad zakona idu u dobrom smjeru i da te izmjene pružaju jedan normativni okvir da stečaj bude kod nas i ispune se oni ciljevi a to je kada je društvo ili poduzetnik u nekakvom problemu, da mu instrumenti koje stečaj nudi, nemojmo zaboraviti ima tu važnih instrumenata. Znači ako se pokrene postupak stečaja trgovačko društvo je u mogućnosti tada raskinuti ugovore koji su štetni i dolazi do prekida parnica, dolazi do prekida ovršnih postupaka. To su sve zapravo instrumenti koji poduzetniku daju do zraka da dođe. Ja bih to usporedio kao kad se penjete na nekakvu točku, pa zapravo više ste ostali bez zraka. I onda malo stanete i zaobiđete i dođete opet i vratite se na istu rutu kojom ste išli ako bi se stečaju tako pristupilo. Ako se pristupa na način idem izvući iz društva šta god mogu pa ću to raširiti po drugim društvima, e tada zapravo svi stradaju – stradaju vjerovnici, stradaju radnici i nitko u konačnici od toga ne dobije ništa i tu zapravo treba osnažiti državna tijela kao što je USKOR, PNUSKOK i svi ostali koji te stvari trebaju apsolutno sankcionirati i te stvari trebaju ući u ovo. Izmjene ovog zakona što moram posebno naglasiti mislim da je dobro, ima jedna važna točka a to su stečajni upravitelji. Stečajni upravitelji su ti zapravo koji su centar stečajnog postupka, oni operativno rade. Oni zapravo gledaju sve što se tu dešava i provode. I u ovom Stečajnom zakonu vidimo da se inzistira na njihovoj stručnosti, jer mislim da je to dobro rješenje koje traži u principu da oni budu pripremani za taj ispit od strane Ministarstva pravosuđa i uprave, a s druge strane kad polože taj ispit tu priči nije kraj nego zapravo još godinu dana koliko zakon predviđa oni će prolaziti obuku po posebnom programu i tek nakon toga dolaze zapravo u samu konkretnu poziciju da određeni stečajni postupak vode. Uvodi se umjesto ove liste A i B uvodi se visoko kvalificirani stečajni upravitelj. To je onaj koji je prošao malo tako da kažem više utakmica u nogama što se tiče određenog staža i što se tiče određene složenosti postupaka u kojima je on nastupao. To je svakako dobro i na tome treba inzistirati. U zakonu ne piše i ne mora ni pisati, ali treba edukaciju raditi i sa sucima, naprosto i sa sucima treba stalno edukaciju raditi, treba razmjenjivati njihova iskustva. Sada imamo izmjene i Zakona o stečaju potrošača. Tu smo imali zapravo jednostavni stečaj potrošača gdje smo primjerice u žalbenom postupku imali samo dva županijska suda u Republici Hrvatskoj. To je Osijek i Rijeka. Sada zapravo izmjenama Zakona o sudovima se ukidaju te posebne specijalizacije i zato će bit potrebno na svim županijskim sudovima u Republici Hrvatskoj raširiti ta iskustva koja su ta dva suda koncentrirala. Također jako je važan nadzor nad radom i samog stečajnog upravitelja koji i po sadašnjim odredbama radi stečajni sudac, ali ovo je dobro došlo da i Ministarstvo pravosuđa će zapravo biti više uključeno u to i da će vršiti jedan tako da kažem nadzor na malo drugačiji način nego što to radi stečajni sudac. Jako je dobro nastaviti ovaj proces digitalizacije, proces digitalizacije znači u obliku elektroničke komunikacije sudova i stranaka. Na trgovačkim sudovima mi već imamo ne samo elektroničku komunikaciju među strankama, nego imamo i one rasprave na daljinu. Dakle, to je nešto što treba isto vidjeti gdje se ovdje može, gdje se ovdje može, gdje se može napraviti iskorak naprijed. Ovo što sam govorio na početku i što mislim da je temeljni zapravo, temeljni razlog loših stečajeva u Hrvatskoj je kasno vrijeme zapravo otvaranja stečaja zato mi se sviđaju ove odredbe za razliku od nekih kolega vezano za rano upozorivanje dužnika. To znači da netko dužnika obavijesti čekaj mi imamo evidenciju ti nisi platio to, nisi platio to upast ćeš u problem. To mora biti vidljivo čak ja mislim i nekim drugim ovaj sudionicima kako bi zapravo prepoznali i rizike poslovanja sa takvim ovaj dužnikom. Također dužnosti direktora koje su ovdje navedene u zakonu, mislim da su jako dobre u takvim situacijama jer direktor mora voditi brigu zapravo o tome da trgovačko društvo može ispunjavati svoje obveze, da ne smije privilegirat neke vjerovnike, da ne smije znači ulaziti u neke aranžmane koji dovoditi do potpunog sloma trgovačkog društva. Također ono što bih htio do drugog čitanja da malo ovaj razmotrite i pogledate to su odredbe o razlučnom vjerovniku. Razlučno pravo je zapravo pravo koje je u pravilu i upisano kad se radi o nekretninama u nekim javnim evidencijama, to znači ja kao razlučni vjerovnik imam pravo se namiriti iz neke nekretnine. I to je dosada uvijek bio tako da kažem uvijek je bilo sveto pravo, sad ovdje vidim zapravo jednu odredbu koja govori da je moguće u stečajnom planu, znači da nema razlučnog prava s tim da se mora obrazložiti da to takav vjerovnik bude primjereno namiren. To je malo nejasno, to malo treba razbistriti i vidjeti zapravo šta, šta sa time napraviti. Tako da također isto jedna stvar je stečaj je kompliciran i dugotrajan jer iz stečaja se proizvede još razno raznih 10 parničnih postupaka i zapravo vi morate kad netko osporava neku tražbinu i sve to. Ovdje imate u Članku 24. kaže da ako za tražbinu postoji ovršna isprava jel to može biti ili pravomoćna presuda, to može biti i nekakva ovaj solemnizirana isprava, kaže se ako netko to osporava veli uputit će ga se u parnicu da dokaže osnovnost toga. Razmislite da to zapravo maknete. Ono što je pravomoćno presuđeno je presuđeno i sad to još netko da osporava mislim da to možda nije u redu. Razmislite o tome. Mi ćemo kao klub podržati ovaj zakon u prvom čitanju i vjerujem da će još bit bolji u drugom. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika zeleno-lijevog bloka zastupat će gospođa Sandra Benčić. Izvolite.
Zahvaljujem se. Pa evo počet ću zapravo sa jednim od problema koji vrlo često naše građane dovodi do samog uvjeta zapravo ispunjavanja uvjeta za stečaj, a to je pitanje rješavanja prezaduženosti prije nego nastupe takvi uvjeti i šta je ova država zapravo napravila za građane koji se nalaze u takvoj vrsti prezaduženosti i kakve mehanizme zaštite im je dala. Prisjetimo se da je do kraja 2021. godine bio rok da Ministarstvo financija i HNB pripreme putem radne skupine zakon koji bi regulirao agencije koje otkupljuju potraživanja naših građana i govorili smo o toj činjenici da su te agencije neregulirane ovdje zaista nebrojeno puta. Činjenica dakle da i otkupljivači utjerivači dugova djeluju kao obični d.o.o. bez ikakve regulative, bez potrebe da primjerice njihov temeljni kapital bude veći od 20.000 kuna kao što je to u običnom d.o.o. itd. U petak smo predali ovdje amandman na Zakon o zaštiti potrošača kojim bi se to pitanje jednom zauvijek reguliralo i to na način da prodaja potrošačkih dugova, potrošačkih, dakle onih koji su domeni dakle Zakona o zaštiti potrošača ne može biti moguća bez izričitog pristanka dužnika te da to bude jedna od metoda zaštite slabije strane u potrošačkim ugovorima pri tome smo i naglasili da takva klauzula pristanka ne može biti sastavni dio osnovnog ugovora nego da se može sklopiti najranije, najranije 60 dana prije nego takvo potraživanje bude prodano. Time smo htjeli opet spriječiti to da prodavatelji uvjetuju prodaju ili plasman primjerice financijskog proizvoda da, na način da unaprijed daš pristanak da ti se dug može prodati agenciji ili bilo kome drugome za naplatu potraživanja. U 2020. godini u izvješću pučke pravobraniteljice navedeno je da se u toj godini dakle 2020.-toj bilježi porast broja upita građana u vezi prijenosa potraživanja i postupanja agencija za naplatu kojima se uglavnom problematizirao prednosni red izvan sudske ovrhe koju provodi poslodavac putem odnosno FINA, osporava iznos dugovanja i ukazuje na vjerovnikovo učestalo pozivanje dužnika na plaćanje, odbijanje dužnikovih prijedloga u uvjetima i načinu daljnje otplate kredita, propuštanje novog vjerovnika da stupi u pravnu poziciju svog prednika odnosno ustupitelja te sumnju na provođenje dvostruke naplate. Dakle, sumnje na provođenje dvostruke naplate i primjere takvih slučajeva dobivaju sve naše institucije od same pučke pravobraniteljice do nas koji smo ovdje u saboru, ali isto tako i HNB-a i drugih, svi su dakle uvidjeli da postoji problem dvostruke naplate dugovanja. Međutim i dalje ovdje se nije ništa po tom pitanju poduzelo. Kada pogledamo dakle i samo to izvješće pučke pravobraniteljice govori o tome da usprkos izuzetno velikom broju osoba koje su bile blokirane i koje dakle su, nisu mogle podmirivati svoja dugovanja ni, dakle u 2020. ali ni godinama koje su prethodile tome nisu koristile zapravo mogućnosti i samog ovog zakona odnosno niti jednostavan stečaj, niti redovni postupak i da jednostavno je evidentno postalo kroz ove godine da to nije adekvatan mehanizam za rješavanje insolventnosti građana. Također pučka pravobraniteljica je dugi niz godina tražila od ove vlade kroz svoja izvješća da u različitim postupcima pomoći rješavanja insolventnosti fizičkih osoba odnosno građana potrošača uključi i one mjere koje bi mogle detektirati razloge prezaduženosti pa da u odnosu na razloge prezaduženosti kada su ti razlozi dolaze iz primjerice gubitka posla, danas pandemije itd., da postoje neke dodatne mjere koje će omogućiti zapravo takvim, takvim građanima brzi izlazak iz tog začaranog kruga dugovanja. Dakle, želim ponoviti ovdje da se svakom građaninu priznaje pravo na životni standard koji odgovara njemu i njegovoj obitelji uključujući odgovarajuću prehranu, odjeću i stanovanje kao i pravo na neprekidno poboljšavanje životnih uvjeta. Dakle, mi smo dužni kao država poduzeti sve mjere, sve mjere da dakle te osnovne životne potrebe dakle stanovanje, prehrana, odjeća itd. ne budu ugrožena, a danas jesu svim onima koji zaista jesu u nemogućnosti vratiti svoje dugove da ne budu ugrožene. Jedan dio toga je se riješio zaštićenim računom odnosno i time da se ovrha primjerice ne može izvršavati na onom djelu zaštićenih sredstava posebice isto tako onih sredstava koja dolaze iz socijalnih naknada i to je dobro, a međutim to još uvijek ne onemogućava ljudima da izađu iz kruga dugovanja jer je taj krug takav da posebno još kroz prodaju tih dugova i neprekidan rast dakle dugovanja kroz kamate, jer nemamo uopće ograničenje na to, ljudi dolaze u poziciju da se ti dugovi ne mogu uopće vratiti dakle da ih, da s 15, 20, 30.000 kuna oni dođu na dug od 200, 300.000 koji nikada zapravo neće biti u mogućnosti vratiti. Dakle, još uvijek imamo dominaciju dugotrajnih blokada i još uvijek imamo dominaciju da među blokiranima ima najviše onih koji imaju dugove do 10.000 kuna. Dakle, kada netko govori o moralnom hazardu da ljudi dižu kredite za BMW-e pa ih ne mogu vraćati pogledajte statistiku najviše ljudi dužno je za režije. Dakle, želim ovdje još naglasiti nešto i o samoj problematici Stečajnog zakona dakle stečaja poduzeća, ali u onom dijelu koji se odnosi na sve one prethodne radnje i pri tome želim ovdje istaknuti slučaj Sljeme d.d. i 62 radnika Sljemena koji su 2017. godine podnijeli kaznenu prijavu protiv Milana Bandića, Davorina Lovrića i drugih, a zbog toga što su u periodu od 2001. – 2007. iskoristeći svoj položaj i ovlasti protivno interesima društva radnika i manjinskih dioničara s ciljem da sebi naravno ili drugome pribave imovinsku korist umanjili imovinu društva Sljeme d.d. iskorištavajući svoj položaj. Kako su to napravili, kako su to napravili? Tako da su odgodili stečaj. Tako da su spriječili stečaj. I u tom periodu sprečavanja stečaja otuđili su imovinu društva ugovorima za koje je bila dužnost ove države i ovih organa, a posebno DORH-a da utvrdi da su ništetni, izuzetno vrijednu imovinu uključujući ogromna zemljišta, opremu i strojeve Sljemena gdje imate još dan danas radnike koji su svjedočili kako se kamionima odvozi cjelokupna oprema i industrijski pogoni Sljemena nekome, ne zna se kome jel, da bi se umanjila naravno vrijednost i da radnici ne bi mogli naplatiti svoja potraživanja, a ti isti radnici su ujedno bili mali dioničari. A kako su postali mali dioničari? Tako da su od plaće otplaćivali te dionice. Dakle, oduzeta im je i vrijednost dionica i oduzeta im je mogućnost naplate potraživanja s osnove, s osnove radničkih potraživanja jer su opelješili Sljeme, jer su ga ostavili bez ičega. I to je ono što ovim zakonom ne rješavamo, a nismo postavili ni u drugim propisima mehanizme kako sprječavamo, kako efikasno sprječavamo gospodarski kriminalitet koji dovodi do otuđenja imovine lažno prikazivanja insolventnosti, to je bio u slučaju Sljemena slučaj, da su lažno prikazivali insolventnost. Kako sprječavamo da se lažnim ugovorima otuđuje imovina kao što je bilo u slučaju Kamenskog prikazivanjem potpuno lažnih, izmišljenih potraživanja od firme koja magarce uzgaja da se prisjetimo jel, njima je Kamensko bilo dužno. Dakle, kako to sprječavamo, koji su to mehanizmi, a da bi onda zaista u stečajnom postupku eventualno bilo dovoljno imovine i da se poduzeće zbilja restrukturira i ponovno posluje ili da se minimalno naplate radnička potraživanja. I činjenica da je USKOK odbacio ovu kaznenu prijavu, činjenica da nisu niti na svoju ruku, a mogli su ići utvrđivati ništetnost tih ugovora koji su ništetni iz aviona i time doveli do toga da su sva ova radnička potraživanja danas u zastari, da su ti ljudi ostali bez svega, da je pola Sesveta čije su cijele obitelji radile u Sljemu ne ostalo samo bez prihoda i bez posla nego i bez jedine imovine koju su imali. Dakle, time i time da nismo riješili ta pitanja progona takvih kaznenih djela mi zapravo ne [[Upadica: Hvala lijepa.]] nismo omogućili da insolvencijski postupci u konačnici budu efikasniji. Hvala.
Gospođa Anka Mrak Taritaš je sad na redu.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Hrvatska je država u kojoj nas ima 3 milijuna 880 tisuća i tamo nešto sitnog, dakle ajmo 3 milijuna 880 tisuća stanovnika. Nas nema ni ko dio jednog ozbiljnog rada u Europi i u Americi, a često imamo kad raspravljamo o zakonima, raspravljamo o zakonima onako kao da smo otprilike jedna ozbiljna država sa nekakvih 40-50 milijuna stanovnika. Što zapravo hoću reći? Stečajevi koji se dešavaju dešavaju se tu negdje. Stečajevi koji su se događali mi znamo za njih. Poznamo stečajne upravitelje i znamo kako se to radi i u kontekstu toga mislim da trebamo raspravljati o ovim zakonima. Ja sam jedanput svog prijatelja koji je imao i ima još uvijek jedan relativno mali arhitektonski biro koji ima uz njega zaposleno još jedno troje četvero ljudi i imao je priliku dobiti jedan veliki posao za jednu veliku tvrtku koja je u međuvremenu propala iza toga. I ja njega pitam pa super, pa dobit ćeš odličan posao, imat ćeš plaće osigurane slijedećih godinu dvije, siguran posao, sigurno to sve zajedno, pa to ti je super. On kaže ja taj posao neću uzet. Velim ja zašto nećeš. Veli zato što ja sebi ne mogu dopustit da on propadne jer ako on propadne ja ću sve svoje klijente zanemarit. Ja živim od malih klijenata, od malih poslova, al koji će stalno dolaziti i biti tu. A jednog dana ako on propadne ja tu neću se moći uopće niti naplatiti niti bilo šta i sa njegovom propašću propadam i ja i sve što sam do sad radio. I ja i ovaj Zakon o stečaju gledam u tom kontekstu i razmišljam, uvijek se sjetim tog što mi je on rekao. Da bi napravili iskorak moramo napraviti nekoliko stvari. Prva stvar je napraviti pristojne jedne zakonske okvire. Koliko su ovi dobri ili ne ne možemo ih sad ocijenit, moramo ih staviti u život, pa ćemo ih ocijenit. Ali ono što može ocijeniti je to da budemo brži i propulzivniji. Ova korona nas je naučila nečemu, a bez obzira na to sve zajedno i bez obzira što bih ja voljela da se sutra vratimo normalnom životu naučila nam je nečemu, da postoji mogućnost e-oglasne ploče, da postoji mogućnost e-spisa, da postoji mogućnost da se određene rasprave događaju na daljinu i to što smo naučili u ovoj koroni trebamo koristiti u svakodnevnom životu i u svakodnevnoj prilici da postoji zaista takva mogućnost da se ne mora sve fizički odradit jedan na jedan, da sve to tako dobro funkcionira i da je to moguće i tako funkcionirati i ta iskustva trebamo koristiti kod zakona i dalje. Ali ono na čemu se sve bazira i ono na čemu sve moramo računat su ljudi. U ovom slučaju, to je ono što sam govorila kad sam raspravljala u ime kluba, a to ću govoriti i sada malo i u pojedinačnoj raspravi, su stečajni upravitelji. Zaista molim da se do drugog čitanja jer je to moguće napravit, ministarstvo barata s tim podacima, da mi otprilike vidimo koliko, koji je to broj stečajnih upravitelja koji mi imamo, koji će biti sad, imamo dakle dvije skupine, u prvoj skupini odnosno koliko će tih stečajnih upravitelja biti u drugoj skupini. I ono što je važno, a Ministarstvo pravosuđa inače barata tim podacima, a to je način na koji se funkcionira i važnost edukacije. Ja moram priznati da uvijek imam posebnu empatiju za ljude koji rade u državnoj upravi, ja sam to godinama radila, uvijek kad neko radi u državnoj upravi uvijek je nekako ga neko zamišlja s onim zelenim rukavicama odavde dovde da je on zatvoren sa brdo spisa oko sebe i da cijeli život od početka do kraja radnog vijeka još uvijek štambilja ili ne štambilja ili izdaje nekakva rješenja. Ako tako zamišljamo nećemo napraviti ništa pametno. Ali ja mislim da su to ljudi i zato je naglasak i na stečajne upravitelje koji se moraju educirat. Vi imate tu onu odredbu da ako svake 2.g. od dana upisa ne dostavi dokaz o provedenom stručnom usavršavanju da postoji mogućnost da se briše sa liste stečajnih upravitelja. Mislim da te liste moraju biti zaista i one već sad i jesu dostupne, ali da i oni koji su brisani da se zna zašto su brisani jel znate u zemlji kao što je Hrvatska kad jedan stečajni upravitelj bude brisan s liste u Poreču koji mi sad pada na pamet to se isti čas dozna u Našicama i mislim da je to izuzetno važno i samo tako mi osim zakona koje tu donosimo i onda kažemo da smo donesli određeni broj zakona možemo napraviti i određeni iskorak u primjeni tih zakona. Hvala.
Hvala lijepa. Čekajte, čekajte, čekajte. Gđa. Peović prva replika.
Kolegice Mrak-Taritaš, evo upozorila bi na čl. 86. koji zapravo mijenja, on je dopuna članku originalnog zakona 308. koji ide za tim da se prema toj eu direktivi formalne kategorije vjerovnika koji su posebno ranjivi zaštiti, pa se tako izrjekom spominju mali dobavljači, ali u eu direktivi je rečeno da su te skupine koje se trebaju zaštititi mali dobavljači i radnici, pa bi upozorila ministarstvo na taj propust. Znači nije jasno zašto je ovdje ispušteno, zašto su ako su izrjekom u toj eu direktivi u čl. 44. kao te zaštićene skupine kao posebno ranjivi vjerovnici navedeni i mali dobavljači i radnici zašto onda u našem zakonu mali dobavljači, evo referiram se na ono što ste spomenuli jesu ajmo reć barem izrijekom navedeni, al evo radnici su ispali.
Odgovor.
Hvala lijepo poštovana kolegice. Dakle, ja ovu vašu repliku zapravo doživljavam kao još jedanput temu o kojoj treba razmisliti ministarstvo. Kao što se u obrazloženju ovog zakonskog prijedloga odnosno ove izmjene i dopune i jedne i druge navodi osnov zašto se u to išlo bilo je usklađenje sa direktivama EU. Dakle, na razini EU su se prepoznali, ti su procesi znatno podebljani nego što su u Hrvatskoj, govori se o milijun radnih mjesta koji se godišnje izgubi na račun određenih tvrtki koji odlaze u stečaj. Dakle, ljudi su nekako propulzivniji i prihvatljive su im nekakve opcije i varijante. Ono što je važno važno je da sa stečajem se krene na vrijeme jer ono što su loša iskustva kod nas da su se oni koji su bili vlasnici su izvukli iz firmi sve što se moglo izvući i na kraju nije ostalo ništa, ali ja nekako mislim da tu uvijek gledati i interes i poslodavaca i radnika u ovom slučaju kad je riječ o stečaju [[Upadica: Vrijeme.]] onih koji tim stečajem gube.
Gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Mrak Taritaš, mislim da ste otvorili jedno jako dobro pitanje vezano za stečajne upravitelje. Vidimo i bilo bi dobro do drugog čitanja uistinu da dobijemo malo kvalitetnije podatke jer vidimo da evo 250 stečajnih upravitelja u nekom razdoblju od 17 godina njima je isplaćeno 6,8 milijuna kuna bruto i, milijardi kuna bruto i to nisu mali novci, to je vrlo unosno zanimanje. Meni osobno uistinu nije jasno zašto se ograničava to samo na dvije struke, na pravnike i na ekonomiste ne vidim ni jedan razlog zašto bi te dvije struke bile pogodnije nego, pogotovo kad imate kompleksne stečajeve poput Industrogradnje npr. pa ne znam brodogradilišta itd., možda bi inženjerske struke ovaj bile prihvatnije pa evo što vi mislite o tome. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo kolegice Vučemilović. Dakle, ja mislim da treba, da uvijek je puno bolje otvoriti nego zatvoriti. Ja sam, ja to često uspoređujem sa onim znate onim vlakom koji ide na ugljen, ja nekad imam osjećaj da oni koji su naprijed pokušavaju olakšati da taj vlak ide brže, a oni koji su nazad, odozada još rade teret. Što zapravo hoću reći? Mislim da je puno bolje da se otvori za više struka tim više što mi danas imamo različite visoke škole i veleučilišta gdje se dobivaju određena znanja koja su znanja iz menadžmenta, koja su znanja iz nekakvih upravljanja ili bilo čim i mislim da je to puno bolje otvoriti. Ovdje kad govori o ekonomskoj i pravnoj struci mislim da se je zatvorilo u ono prije jedno 10-tak godina kad to sve zajedno kod nas nije bilo moguće. Prema tome, zaista treba o tome voditi računa i otvoriti, ali ono što je važno, važna je edukacija, važno je obrazovanje i na tragu toga [[Upadica: Hvala.]] sigurna sam da vam neće proći puno vremena a da ćemo imati i [[Upadica: Hvala lijepa.]] komoru stečajnih upravitelja.
Nemate više replika, hvala. Sada je na redu gospođa Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege kada objedinimo raspravu onda vrlo često se fokusiramo na onu prvu točku koja je vrlo značajna radi se o stečajevima, ali imamo još 3 točke kojih se nekako u toj raspravi u ime klubova baš i ne stignemo previše dotaknuti pa ću ja evo u pojedinačnoj raspravi reći nešto i o te tri točke. Što reći o samom stečaju potrošača? On u principu nije zaživio. Možemo se samo nadati da će ove izmjene i to skraćivanje rokova nekako potpomoći da taj institut zaživi jer znamo mnoge poznate osobe i u svijetu i kod nas su bile u takvim nekim situacijama kad su završile u stečaju i to ne mora uvijek nužno značiti nešto loše mada je stresno ali očigledno to kod nas nije zaživjelo i pitanje je da li malo pojačati nekakvu edukaciju, da li ljudima približiti to, na koji način jer s druge strane imate preko 200.000 ljudi koji su ovršeni i koji su u problemima, a s druge strane ovaj institut se ne koristi, možda ljudi ni ne znaju za njega, evo ne bih čak ni to isključila. No, još bih se dotakla ovdje zadnje 2 točke, 2 prijedloga znači vezano za sudski registar i Zakon o trgovačkim društvima. To je u principu još malo usklađivanja s europskim direktivama i oni zahtjevi koje Europska komisija, EU postavlja u ovom segmentu nisu nelogični dapače trebalo bi ih toplo pozdraviti. Očekuje se upotreba digitalnih alata, postupaka s ciljem jednostavnijeg, bržeg vremenski, troškovno učinkovitijeg …
Gospođa Vučemilović imamo, imamo 2 još poslije, nemamo 4 ujedinjene, nego 2 i 2, e.
Dobro, nema veze.
Možete, možete [[Upadica: Onda kasnije ne morate govoriti.]] kako hoćete, da izvolite.
Hvala, hvala onda kasnije neću ovaj taj dio, malo sam došla kasnije jutros sam ovaj iz Slavonije [[Upadica: I isti su ljudi iz vlade.]] stigla, ali evo. U principu evo ispričavam se, ali [[Upadica: Ne, ne, ne.]] kad sam već ovdje. Znači činjenica je da su to stvari koje su dobre, ali treba ih ipak uzeti sa nekom dozom opreza jer pojednostavniti, ubrzati, biti konkurentniji jer svakako hvale vrijedan cilj, ali isto tako moramo voditi račun o tome da u Hrvatskoj imamo 40.000 tvrtki koje nemaju niti jednog zaposlenog i kolokvijalno ih uglavnom zovemo fikus tvrtke ili fantomske tvrtke i one uglavnom posluju, svaka druga posluje negativno i radi gubitak i na poprilično su lošem glasu. Mada to nije specifikum Hrvatske i mada to nije karakteristično samo i u drugim državama također su kao nekakve projektne tvrtke tako se osnivaju ali kod nas su one vrlo interesantne jer vrlo često iza njih također ostaje nešto što nije dobro, a to je porezni dug. Pa tako recimo u Primorsko-goranskoj županiji 4 tvrtke su dužne 210 milijuna poreza i to uistinu nisu mali novci i pitanje je kako to da porezna neke stvari ne registrira i osnivati ove tvrtke, znamo da kod nas još možemo imati tvrtke i sa nekakvim početnim kapitalom od 10 kuna, ali s druge strane onda ako neki drugi mehanizmi nisu u funkciji i ne rade svoj posao kako valja, očigledno ne jer kako mogu tvrtke ostati dužne 210 milijuna kuna i da to nitko nije u poreznoj primijetio, da imate tvrtku koja se bavi prijevozom a nema registrirano nijedno vozilo, nijedan kamion, nijednog zaposlenog. To mora uistinu svakome biti, svakom normalnom bi to trebalo biti čudno, očigledno nije nikome bilo čudno i evo samo ću na kraju reći da je Estonija učinila jako puno na području digitalizacije kako bi se pojednostavilo sve to skupa, ali na kraju u razdoblju od 2008. do 2017. je oprano više od tisuću milijardi eura i to je bilo dosta onako popraćeno u svim medijima i to pojednostavljivanje treba ipak napraviti sa mjerom. Evo ga, malo sam otišla u druge točke dnevnog reda, ali dobro.
Hvala lijepa. Imate dvije replike, gđa. Katarina Peović.
Ma evo nisam se mislila javit, ali ste spomenuli fikus tvrtke, pa o tome sam ja nešto govorila. Znači fikus tvrtke ili njih nazivaju zombi tvrtke, evo ja znam drugi ovaj naziv su stvarno ogroman problem i mislim da se tome ne posvećuje možda dovoljna pažnja niti u ovom obrazloženju na samom uvodu ovog zakona. Zašto? Zato što one nisu samo pojava da tako kažemo tog globalnog financionaliziranog kapitalizma koji nije kod nas nešto specifičan u odnosu na, na svijet već je stvarno u covid krizi jako puno tih javnih davanja daje i to je nešto što imamo, imamo situaciju koja je stvarno presedan u povijesti da se toliko znači javnih dotacija daje tvrtkama i uistinu se predviđa, evo Europski odbor za sistemske rizike upozorava da bi zbilja moglo doć do tsunamija tog, tih korporativnih bankrota jel, zato me to zainteresiralo kad ste rekli fikus tvrtke.
Odgovor.
Hvala lijepo kolegice Peović. Ma činjenica je da smo imali tu fazu helikopterskog novca jel, mislim to je jedan, jedna sintagma koja je kreirana, nije se mislilo u tom trenutku da će se ikada tako nešto stvarno dogoditi, ali dogodio se helikopterski novac koji uistinu je produžio životni vijek tvrtkama koje bi možda u međuvremenu propale, otišle u stečaj, u likvidaciju i mi to u ovom trenutku nikada nećemo znati. Ali kada govorimo o tim fikus tvrtkama, zombi tvrtkama, to ne mora nužno biti nešto loše. Evo u građevinarstvu se često osniva za pojedini projekt kako se ne bi narušilo temeljno poslovanje onda se osnuje jedna projektna tvrtka. Nažalost kod nas vidimo iz ovih podataka tu ipak ima jednu drugu dimenziju jer vidimo da se čak ni porezna davanja ne plaćaju i očigledno su to tvrtke za pranje novca i porezna bi tu morala ipak malo pomnije to istražiti.
I gđa. Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo. Evo kolegice, nas tri raspravljamo o ovom zakonu, ali mene je potaknuo onaj dio gdje ste spominjali digitalizaciju i spominjali Estoniju i sve ostalo. Jedan nesuđeni ne tako davno hrvatski premijer koji je želio bit hrvatski premijer, jedan političar, kad je trebao navesti 5 tema u jednom, pa je onda između ostalog naveo digitalizaciju ili je to zaboravio ili zaboravio spomenut, ali ja ono što sam i navela u raspravi je sad se hoću referirat još jedanput. Iz ove korone smo zapravo nešto naučili, a naučili smo da može važnost digitalizacije, važnost dostupnih podataka, a kad je riječ o stečaju onda nešto što moramo zaista voditi računa je brzina da se ako i ide nešto i ako se nešto ustanovi da onda na tome ne filozofiramo slijedeće dve ili tri godine dok sve ne ode tamo gdje treba, ne treba otić nego na toj brzini i tom vremenskom okviru koji je čak kod potrošača i kroz ovu izmjenu zakona i smanjen jer je taj vremenski okvir izuzetno značajan.
Hvala lijepo gđo. Mrak-Taritaš, hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Kolegice Mrak-Taritaš, u potpunosti ste u pravu jer u poslovanju je tajming jako važan i u koje vrijeme uopće otvoriti stečaj i koliko ga dugo voditi. Nažalost kod nas se to zakomplicira na način da se otvori cijeli niz još drugih postupaka i onda se to vodi godinama. Vidimo nekakve stečajne postupke koji se uistinu vode godinama, ali mi moramo otvoriti i pitanje kakav je interes stečajnih upravitelja da se brzo zatvori neke stečajni postupak. Ne možemo isključiti s obzirom na ove neke malverzacije i slučajeve o kojima sam također govorila o ovom i u raspravi u ime kluba kada su stečajni upravitelji zajedno sa sucima odugovlačili sve jer jednostavno je to njima odgovaralo kako bi izvukli što više što legalnih, a što i nelegalnih razno raznih primanja za sebe i sve uključene u te nelegalne pothvate.
Hvala, nemate više replika, hvala. I gđa. Katarina Peović, izvolite.
Evo telegrafski za kraj, znači 4 konkretna prijedloga vezana uz ove izmjene i dopune, a da bi se izbjeglo ono o čemu su mnogi ovdje govorili da tako pojednostavljeno kažem da radnici izvise jel i naveli smo dosta primjera. Ja ću samo reć da su radnice Kamenskog naplatile tek 15% svojih potraživanja, znači o takvim razmjerima govorimo jel, a njihova potraživanja su njihove plaće teško zarađene jel. Stoga bismo mi predložili ovako da se stvarno zaštiti radnik i u naplati imovine ako nastupni stečaj, a to bi omogućilo mijenjanje čl. 254. st. 2. i 3. gdje bi trebalo povećati opseg sredstava koji je u samom početku znači stečaja određen kao oni troškovi unovčenja predmeta razlučnog prava gdje je stavljeno znači 5% utroška na najmanje 15% utroška da se digne taj iznos s tim da se primjenjuje na sve otvorene stečajeve ne samo na novootvoreno dana stupanja na snagu izmjene. Znači prijedlog izmjene bi glasio troškovi unovčenja predmeta razlučnog prava određuju se paušalno u iznosu od 15% od utrška ako su stvarno nastali troškovi unovčenja znatno viši odredit će se u stvarnoj visini kako već ide taj znači taj. čl. 254. stavak ovo je 3., a referira se na 2., no dobro to bi bila jedna stvar. Druga stvar znači svakako je dobro da se u Članku 39. kojim se mijenja Članak 66. pod nazivom tražbine na koje predstojeći postupak ne utječe, znači nadopisuje, znači dodan stav 5. koji kaže predstečajni postupak ne utječe na pojedinačna i kolektivna prava radnika koja proizlaze iz domaćeg radnog prava i radnog prava EU kao što su pravo na kolektivno pregovaranje industrijske akcije i drugo pravo na obavješćivanje i savjetovanje svakako je dobro da se izrijekom kaže da radnici imaju pravo štrajkati uzmemo li u obzir situaciju u kojoj su stvarno štrajkovi zapravo već i Ustavnim sudom kriminalizirani počevši od štrajka u Croatia airlinesu tamo negdje 2018. ako se dobro sjećam pa do štrajka SDF Žetilice u Županji koji su kriminalizirali itd., to je dobro da je izrijekom navedeno. Znači radnici imaju svako pravo štrajkati pogotovo ukoliko su u podređenom položaju u situaciji stečaja, ali ono kad štrajkaju u onim trenucima stečaja tvrtke oni gotovo pa štrajku protiv sebe i onda se nalaze u situaciji iako nisu doveli firmu u stečaj oni se nalaze u situaciji suodgovornosti. Zato je važno ovo pojačati da oni mogu doći do naplate vlastitih sredstava. Što se tiče obavještavanja radnika već sam spomenula znači i situaciju s Orljavom neću ponavljati, ali dobro je znači da se šire prava no opet je pitanje kako će se to sprovoditi. Također neke stvari o potrebi obavješćivanja radnika nisu dobro definirane odnosno nije točno određeno što pojedine odredbe znače. Recimo tom 66. članku je dodan stavak 6. gdje se kaže da su platnom restrukturiranju predviđene mjere koje dovode do promjene organizacije rada ili ugovora u radu s radnicima te mjere poliježu odobrenju radnika trebalo bi definirati kojih radnika, prijedlog je znači radničkog vijeća, vijeća radnika jer to je negdje sukladno Zakonu o radu jer nije jasno koji su to radnici koji će to odobriti te mjere. I četiri znači ono što sam napomenula u onoj replici ako već u Članku 44. Europske direktive se govori da kad se formiraju te kategorije vjerovnika koje stoje i u našem Članku 308. postojećeg zakona onda ako vi idete mijenjati taj 308. članak da bi se te kategorije vjerovnika koji su posebno ranjivi zaštitile i dali im se prednost, a ako ta EU direktiva govori poput radnika ili malih dobavljača da su to te skupine zaštićenih skupina onda nema razloga zašto vi sad ovdje ovako kažete, prilikom osnivanja skupina sud će voditi posebnu brigu o zaštiti ranjivih vjerovnika poput malih dobavljača. Zašto se onda ne kaže malih dobavljača i radnika ako u EU direktivi doslovno mislim tako rečeno. Deseci tisuća radnika su bez plaća, mislim kad govorim o tim podređenim skupinama, a svakom je valjda u Hrvatskoj prva asocijacija taj radnik jel koji je ostao bez svoje naplaćene plaće od spomenutog Kamenskog, Diokia sad Orljave gdje imamo sličnu situaciju, znači tu bi bilo jako dobro da se izrijekom navede i radnike.
Hvala lijepo gospođa Peović, ako je bilo telegrafski telegram će dosta koštati na kraju. U to ime zaključujem raspravu i glasovat ćemo kada se steknu uvjeti . i sada prelazimo, kao što smo danas ujutro zaključili, odlučili, prelazimo na objedinjenu raspravu o slijedeće dvije točke to su: - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru, prvo čitanje, P.Z.E. broj 233 i - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima, prvo čitanje, P.Z.E. broj 234 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika ovoga sabora. Prigodom rasprave o ovim točkama dnevnog reda primjenjuje se kao što sam rekao već prije odredbe koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe. Gospodin Josip Salapić, državni tajnik u Ministarstvu pravosuđa i uprave želi imati uvod, da izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, pred nama su 2 zakona, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o trgovačkim društvima te Zakon o izmjenama Zakona o sudskom registru. Dakle, prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama ova 2 zakona prije svega implementiramo direktivu u pogledu uporabe digitalnih alata i postupaka u pravu trgovačkih društava. Ovom implementacijom europske direktive omogućavamo osnivanje svih vrsta trgovačkih društava i podružnica elektroničkim putem. Elektronička dostava svih podataka i dokumenata sudskom registru tzv. doregistracija da u sustavu osnivanja na daljinu pristupe zakonski zastupnici i punomoćnici, a do sada su osnivači isključivo samostalno mogli pristupiti sustavu osnivanja na daljinu. Kako bi se osigurala zaštita svih osoba koje komuniciraju sa trgovačkim društvima ili podružnicama te kako bi se spriječile prijevare ili zlouporabe važno je da nadležna tijela mogu provjeriti može li osoba koja se imenuje direktorom obavljati dužnost direktora. U tu svrhu Ministarstvo pravosuđa i uprave ustrojit će i voditi evidenciju osoba koji ne mogu biti članovi uprava. Uvođenjem takve evidencije na jednom mjestu objedinit će se informacije o osobama koje ne mogu biti članovi uprave društva te će se omogućiti brza i jednostavna provjera navedenih podataka. Na temelju te evidencije uspostavit će se i sustav razmjene podataka o diskvalificiranim direktorima sa državama članicama europskog gospodarskoga prostora. Za obveze trgovačkih društava koje se dijele, koje se dijele propisuje se solidarna odgovornost svih društava koja su sudjelovala u podjeli bez ograničenja. Na taj način želi se osigurati zaštita prava vjerovnika na naplatu svojih potraživanja kada dolazi do podjele trgovačkih društava sa osnivanje. Dodatno, ovim izmjenama omogućava se uplata temeljnog kapitala u javnobilježnički polog čime se pojednostavljuje postupak budući da više neće biti potrebno dostavljati potvrdu kreditne institucije o uplati temeljnog kapitala prije upisa u sudski registar. Usvajanjem ovih zakonskih prijedloga postupak osnivanja trgovačkih društava i upisa u sudski registar dodatno će se digitalizirati i pojednostaviti. Isto tako važna je napomena smanjuju se i ukidaju pristojbe za registarske predmete, a sve na tragu digitalizacije po Zakonu o trgovačkim društvima i Zakonu o sudskom registru. Izmjenjuju se i odredbe i uredbe o tarifama sudskih pristojbi. Ukidamo pristojbe za upise u sudski registar, zahtjev i upis i promjenu adrese elektroničke pošte subjekta upisa, prijavu za upis promjene podataka poslovne adrese osobnih podataka o predsjedniku i članovima nadzornih odbora, podataka o naknadno uplaćenim ulozima i uplatama subjekata upisa, te 50% manje pristojbe za prijave i upise u postupku osnivanja do registracije na daljinu. Ovo smatramo rasterećenjem i određenim daljnjim poticajima za rad trgovačkih društava. Evo to je kratko u ova dva zakona. Hvala lijepo potpredsjedniče.
Imate par replika. Gospođa Dalija Orešković.
Hvala predsjedavatelju. Uvaženi predstavniče predlagatelja kao i kod svakog zakona ili prijedloga zakona najčešće problem nije u tome što u zakonu piše, nego o onome što u zakonu ne piše ili ne piše u obrazloženju. Između ostaloga ovdje se referiram na financijske učinke planiranih zahvata i mjera. Negdje ste naveli podatak kojeg niste sada posebno istaknuli da je za nadogradnju informatičkog sustava potrebno utrošiti nekakvih 10 milijuna kuna. Iz onoga što ste napisali u obrazloženju zakona proizlazi da je ugovor sa određenim izvođačem već sklopljen. Zanima me o kojem se izvođaču radi, na temelju čega ste utvrdili da je za to potrebno 10 milijuna kuna i tko je zapravo sudjelovao u odabiru onoga tko će raditi nadogradnju informatičkih rješenja. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Dakle, to nisam napomenuo u uvodnom izlaganju. Sredstva za provedbu ovog zakona, tj. radi se o dogradnji sustava, dakle e-spis predviđena sredstva za samouslugu nadogradnje e-sudskog registra sukladno ugovoru iznose 10 milijuna 647 000 kuna, a 85% je sufinancirano od strane EU, 15% predstavljaju nacionalna sredstva. A što se tiče toga tko je dobio ugovor i tko ga je potpisao pa uvažena zastupnice ja nisam ga ni potpisao, niti sam ga vidio, niti odobrio. Dakle, ja ne znam što bi tu bilo sporno i odakle vama te sad informacije da tu nešto je nesporno što se tiče ugovora koje ministarstvo potpisuje. Dakle, mi imamo godišnje ugovore koji su transparentni, vodi se u sustavu javne nabave i ništa tu nema spornoga. … [[Upadica sa strane, ne čuje se.]] Pa zar u zakonu treba pisati tko je dobio ugovor. Šta je vama? [[Upadica Radin: Hajmo jedan razgovor prijateljski nastavimo tako.]] Nemam uopće takav komentar, ne [[Upadica Radin: Vi stvarno nastavljate?]] Pa mislim.
Gospođo Orešković imate opomenu. Možda je to moja prva opomena koja nema veze sa Poslovnikom, sa povredom Poslovnika u smislu da se zloupotrebljava. Gospođa Anka Mrak-Taritaš, replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani državni tajniče. Ja bih se referirala na odredbu članka 29. ovog Prijedloga zakona o sudskom registru koji kaže da će registarski sud po službenoj dužnosti u roku od 90 dana od stupanja na snagu ovog zakona izvršiti usklađenje adresnih podataka o subjektu upisa iz sudskog registra sa adresama iz registra prostornih jedinica Državne geodetske uprave. Dakle, da bi se to moglo učiniti moraju biti određeni programi, moraju biti određeni alati. To je prvi put, dakle to niste imali u bivšem prijedlogu zakona. To je zapravo da se radi usklađenje na razini ne samo horizontalnoj razini, dakle svatko ima svoje podatke i da međusobno ti podaci mogu biti dostupni što je apsolutno prihvatljivo. Mene samo malo muči taj rok od 90 dana. Taj rok od 90 dana je moguć ako su već odrađeni svi oni preduvjeti koji su trebali biti u smislu programa i u smislu alata, pa me zanima da li su ti preduvjeti napravljeni i da li nam je rok od 90 dana dovoljan? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor.
Hvala lijepa uvažena zastupnice. Ima tu ovaj stavak 2. članka 29. koji kaže da se i usklađivanje iz stavka 1. ovoga članka provesti će se samo za one adrese za koje će se moći utvrditi njihova istovjetnost, pri čemu će se Registarski sud koristiti i adresnim podacima Registra poslovnih jedinica Državnog zavoda za statistiku, tako da je procijenjeno unutar Ministarstva pravosuđa i uprave da je ovaj rok od 90 dana dovoljan.
Gospođo Puljak.
Evo zahvaljujem. Ja ću zapravo ponovit pitanje kolegice, jer nismo dobili odgovor. Dakle tko je izabran u ovom projektu za unapređenje informatičkih rješenja? Koja tvrtka? Evo znate li, ako ne znate možda i ne znate.
Pa uvažena gospođo zastupnice kad bih ja znao …
Moram vam dati riječ gospodine Salapić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Onda se odgovor još jednom odnosi na vas dvije zajedno kad ste postavile isto pitanje. Pa kad bih ja znao ovdje u sabornici tko dobiva ugovor na javnoj nabavi, pa to bi trebalo biti nešto onda sumnjivo svima vama koji ovdje sjedite. Draga gospođo zastupnice, dakle državni tajnik, ministar i državni tajnici u Ministarstvu pravosuđa niti sudjeluju, niti provode, samo kontroliramo javnu nabavu. Ja nemam pojma tko je dobio ugovor za nadogradnju ovog sustava. Dva su ugovora. Sredstva su financirana 85% iz EU fondova, 15% iz našeg proračuna. Bilo bi suludo kada bih ja vama recitirao tvrtke koje dobivaju ugovore sa Ministarstvom pravosuđa ili bilo kojim državnim tijelom. Pa mi cijeli dan pričamo o sprječavanju korupcije, o svemu i svačemu. Vi tražite od mene da vam citiram tvrtke koje se javljaju na javni. Nemam pojma niti to želim znati uopće. Nadam se da je sve transparentno, jasno, zakonito i u skladu sa zakonima i Ustavom. To je najjednostavniji odgovor. Ne znam na šta aludirate, nemam pojma.
Hvala lijepa. Gospođa Peović.
Zakon o sudskom registru omogućuje da se prijave mogu raditi na daljinu i potpisi na izvadcima da su u elektroničkom obliku. To u pravilu jest napredak. Kaže se da se sad daje mogućnost komunikacije preko sustava sudskog registra i sustava START uz javnog bilježnika, no zanima me kolike će biti tarife za tu uslugu kod javnog bilježnika. Znači kako će se to uopće odrediti?
…/Govornik se ne razumije.
Hvala lijepo. Uvažena gđo. zastupnice, tarife će se odrediti pravilnikom koji će donesti ministar pravosuđa, dakle neće biti u svakom slučaju manje. Kao što smo išli u ovu stranu na rasterećenje sustava, ukidanja sudskih pristojbi, manji troškovi za, od 50%, za ove koji koriste ovaj digitalni put, tako će se i kod javnih bilježnika smanjiti tarife. To smo učinili do sada u više navrata. Ak ste pratili kod ovršnih postupaka, tako će ići i za ovo. Dakle, ovdje je poticaj da bude što više ovog online osnivanja, a isto tako da troškovi za one koji osnivaju tvrtke budu što manji, pa samim time i javnobilježnički troškovi. Hvala.
Nemate više replika. Žele li nešto reći predstavnici odbora? Ne. Sada otvaram raspravu i na redu je gđa. Vesna Vučemilović iz Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista koja sada će imat priliku da govori o zakonima koje je počela govorit prije, izvolite. Izvolite, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS, poštovani državni tajnici, kolegice i kolege. Malo sam u nastavcima jel, krenula sam, pa ću sada i nastaviti sa ovim. To su ovako zakoni koji se čine dosta suhoparni, ali mi koji smo radili u realnom sektoru nisu nam baš tako suhoparni, dapače jako su nam bitni. Kada radite u tvrtci, pogotovo u prodaji, ja sam dosta godina radila u prodaji, onda se susrećete sa različitim načinima na koje ljudi pokušavaju izbjeći ono što se zove plaćanje obaveza. I onda, kod nas, počela sam u tom smjeru, pa ću i nastaviti znači u onoj prethodnoj iteraciji. To pojednostavljivanje je uvijek dobro, ali uvijek treba imati mjeru jer mi trenutno znači imamo tu situaciju da temeljni kapital može biti za jednostavni d.o.o. 10 kuna i u principu ono što ja mislim da je jako dobro u ovom prijedlogu i to ću istaknuti, to je znači registar osoba koji ne mogu biti članovi uprave jer sukladno direktivi se uvodi evidencija osobe koje prema Zakonu o trgovačkim društvima ne mogu biti članovi uprave kako bi se upravo spriječile te potencionalne zlouporabe i prevare gdje netko tko osnuje jednostavni d.o.o sa 10 kuna, pa onda ode jednostavno u likvidaciju, u stečaj zato što ima dugove preko 200-300.000 kuna, možda za neki mali ugostiteljski objekt recimo koji nema ni imovine ni ničega i nemaju se vjerovnici odakle naplatiti, onda osnuje još jedan, pa još jedan i tako ko nekakav perpetum mobile osniva tvrtke, ostaje dužan, a na neki način ima na nekom području položaj takav da ljudi koriste usluge te tvrtke i dobavljači ih ne mogu ignorirati nego nekako traže način da se naplate, a da opet ostanu u tom poslovnom odnosu i to je ono s čim sam se ja susretala uistinu jako puno u svom nekom poslovnom životu dok sam radila u realnom sektoru preko 20.g. i vjerujte mi je to je za, za tvrtke veliki problem. Ono što je jako dobro istro to je znači ta, to što se propisuje zajednička odgovornost odnosno solidarno dužništvo gdje bi se ta zaštita prava vjerovnika da naplate svoja potraživanja kada znači jedno trgovačko društvo se podijeli na više trgovačkih društava od kojih je jedno možda profitabilno, drugo nije moglo naplatiti. Jer mi ne smijemo zaboraviti da smo mi kroz recimo predstečajne nagodbe oštetili jako puno upravo malih tvrtki koje, išlo se sa tim da se sačuvaju radna mjesta, ali u konačnici se upravo u tim malim tvrtkama ugasilo jako puno radnih mjesta jer uzmite npr. jednog obrtnika ili malu neku tvrtku d.o.o. koji se bavi geodetskim izjerama, geodetskim poslovima, radi npr. za neku veliku cementaru ili za neki kamenolom koji je otišao u predstečaj i onda dobije temeljem nagodbe da mora, pazite on je znači isporučio kompletno sve, platio je PDV, to mu je ušlo u račun dobiti i gubitka, platio je i porez na dobit, znači na to, a nije ništa od toga naplatio i sad ta velika tvrtka ode u predstečaj i temeljem nekakve nagodbe mora oprostiti 30, pa možda čak i više posto svog potraživanja i onda još to naplaćuje u nekim mjesečnim ratama kroz narednih 3-4 ili 5.g.. Vjerujte mi znam jednoga koji je svoj dug naplaćivao tako da mu je 5 kuna i 60 lipa mjesečno sjedalo na račun. Taj čovjek je radio sa gubitkom. Na svu sreću on je to mogao kompenzirao kroz neke druge poslove, ali brojni nisu. I mi smo tu u onoj prvoj varijanti tih predstečajnih zakona uistinu zakinuli upravo male tvrtke koje su temeljem toga, brojne su upale u probleme, da ne kažem da kroz lex Agrokor smo opet zakinuli male dioničare. I isto tako u Baranji imate jako puno onih koji su imali dionice Belja, a koji su ostali bez toga. I onda voditi računa kod svega ovog da se uvijek nađe nekakav razmjer da je lakše u svakom slučaju osnovati tvrtku, ali opet da ne dođe do toga da imamo hiperinflaciju i da imamo toliko tvrtki da jednostavno se mi više ne znamo, da ljudi u realnom sektoru se više ne znaju snać za koga rade i zbog je ovo dobro, znači da imamo i solidarno dužništvo i da znamo tko ne može biti član uprave jer to, to je bitno kod, kod toga da ipak tu zadržimo nekakvu sigurnost i ne smijemo zaboraviti na vjerovnike i na njihova potraživanja jer ja kad sam bila tamo '90.-tih godina još u Americi onda kod nas je bio jako veliki problem neplaćanja. Pitala sam tamo, bila sam na studijskom putovanju pa sam u tvrtkama pitala kako oni rješavaju kad im netko ne plati dug jel, pa kaže pa taj dok to ne riješi on ne može otvoriti nikakvu novu firmu, nema. Znači može se to riješiti i o tome uvijek treba voditi računa kada radimo ove promjene. Još ću jednom ponoviti, znači te fikus tvrtke ili fantomske tvrtke, zombi tvrtke kako kaže kolegica Peović koje nisu naš specifikum u nekim državama čak 70% je takvih tvrtki jer su one osnivaju se za pojedine projekte kako ne bi ugrozili ono temeljno poslovanje u građevinarstvu su uistinu su vrlo, vrlo česte. Ali upravo kod nas su one na jako lošem glasu zbog tih gubitaka koji se mjere milijardama. Ako pogledate podatke gubici su jedne godine bili dvije, druge godine tri milijarde kuna i to je ustinu nešto, još ako se osnuju sa 10 kuna ili sa 20.000 kuna temeljnog kapitala, ako ostanu dužne, ako ne plate porez znači imaju i porezni dug onda se uistinu moramo zapitati što nam radi Porezna i možda bi ipak taj pojačani porezni nadzor mogao neke stvari riješiti jer i prema podacima HNB-a upravo su tvrtke bez zaposlenih u kategoriji onih koji teško mogu vratiti kredite, pa se onda na neki način kroz malo jači porezni nadzor mora voditi računa da nam opet ne dođe, da ne dođemo u tu situaciju da u Primorsko-goranskoj županiji imamo poreznog duga kod četiri tvrtke, znači to nije 15, 200, 300 to su četiri tvrtke koje su uspjele nagomilati 210 milijuna kuna poreznog duga. Tako da to pojednostavljivanje je nešto što i digitalizacija je nešto što treba pozdraviti, ali pri tom ugraditi nekakve mehanizme i dovesti do te suradnje da nije Ministarstvo pravosuđa sad otok za sebe jel, nego da ujedno onda i Ministarstvo financija, Porezna i taj dio prati sve to skupa i da svi zajedno onda nekako dođemo do rješenja koja će bit zadovoljavajuća, a ne da sada hvatamo ljude koji su stjecajem okolnosti morali ić radit van, imaju čak i svoj sindikat. Ja sam se danas uistinu iznenadila kad sam pročitala da postoji sindikat naših migranata i morala sam pročitati o čemu se radi, znači to su ljudi koji rade mjesec, dva vani pa dođu u Hrvatsku, naši državljani i sada se njih još dodatno gleda jesu li platili porez, nisu, a ovdje nam Talijani osnivaju tvrtke ostanu dužni 210 milijuna poreza i puj pik ne važi, nikome ništa. Znači možda bi se ipak trebali malo više fokusirati, doduše nije vaše ministarstvo, ali međuresorna suradnja malo ako vi tu ste malo pojednostavnili ili što bi reko naš narod olabavili te uvjete, e onda bi morala Porezna malo neke stvari pooštriti da onda nije fokus samo na porez na dohodak i porez na potrošnju nego isto tako da imamo fokus na porez na dobit kao jedan od punjača državnog proračuna jer u konačnici sve to porezni obveznici plaćaju. Evo, hvala.
Gospođa Vesna Nađ govorit će ispred Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče HS-a. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama su dva ova prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru i trgovačkim društvima koji se zapravo usklađuju sa Direktivom EU 2019/1151 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. i o izmjeni Direktive 2017/1132 u potrebu upotrebe digitalnih alata i postupaka u pravu društva. Dobro, činjenica jest da je direktiva iz 2019.pa smo to mogli i ranije usklađivati. Kako je navedeno u obrazloženju prijedloga zakona predlaže se osuvremeniti, olakšati osnivanje podružnica trgovačkih društava, omogućiti da se sve potrebne do registracije trgovačkih društava te osnivanje i doregistracija podružnica mogu obavljati na daljinu u cilju unapređenja pokretanja i vođenja poslovanja koje mora biti prilagođeno sadašnjem vremenu i novim komunikacijskim mogućnostima uz očuvanje pravne sigurnosti i visoke točnosti i pouzdanosti sudskog registra. Da bi se spriječile bilo kakve vrste zloupotreba nadležnim tijelima se mora osigurati mogućnost provjere je li osoba koja se imenuje direktorom zabranjeno obavljanje dužnosti direktora. U tom smislu uspostavlja se registar podataka o diskvalificiranim direktorima sa državama Europskog gospodarskog prostora pri Ministarstvu pravosuđa što dakako podržavamo i pozdravljamo. Činjenica jest da u RH ne možemo biti zadovoljni stupnjem digitalizacije postupaka u vezi osnivanja i doregistracije podružnica trgovačkih društava u odnosu na razvijene zemlje EU na tom području. Činjenica da mi sramežljivo prihvaćamo digitalizaciju na svim područjima bez obzira što smo osnovali i Središnji državni ured za razvoj digitaliziranog društva i Samostalni sektor za digitalizaciju pravosuđa javne uprave u okviru Ministarstvu pravosuđa i uprave i unatoč mnogim projektima na području digitalizacije javne uprave i pravosuđa koji se financiraju iz eu fondova. Izvješće Europske komisije iz 2020.u poglavlju o digitalnim javnim uslugama pokazuje da Hrvatska nije pri europskom vrhu kada je riječ o korištenju eu usluga. Po indikatoru koji se odnosi na ponudu i potražnju digitalnih javnih usluga te otvorenost podataka najuspješnije su države Estonije, Španjolska, Danska, Finska, Latvija, a pri dnu smo mi zajedno sa Rumunjskom, Grčkom, Slovačkom, Mađarskom. Radi toga druge zemlje tipa Estonije nas ostavljaju daleko iza sebe u tom području pa tako gubimo i dio investicijskog kolača koji dolazi sa digitalizacijom i osnivanjem trgovačkih društava i njihovih podružnica na daljinu putem Interneta. Iako je dobro da preko usluge START možemo elektroničkim putem pokrenuti poslovanje i d.o.o.-a i j.d.o.-a putem portala e-građani. I ovaj prijedlog zakona koji će implementirati navedenu direktivu u pogledu upotrebe digitalnih alata i postupaka u pravu društva. Moramo snažno afirmirati osnivanje tih novih subjekata na daljinu. Direktiva navodi do kojih datuma države članice stavljaju na snagu zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja sa ovom direktivom, ali to ne znači da trebamo čekati krajnji rok za prenošenje u naš pravni sustav. Iako digitalizacija u postupku upisa trgovačkih društava i njihovih podružnica ne bi smjela ići na štetu pravne sigurnosti i visoke točnosti i pouzdanosti sudskog registra postupak elektroničkog upisa trgovačkih društva, njegovih podružnica trebao bi biti što prije u potpunosti i stupiti na snagu kako ne bi zaostajali za drugim zemljama što će se odraziti i na privlačenje investicija i na otvaranje novih radnih mjesta i u konačnosti na povećanje BDP-a. Dakle, po ovom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru 1. kolovoza ove godine stupio je na snagu članak 2. ovog zakona, prijedloga zakona kojim se regulira kvalificirani elektronički potpis, a istog datuma stupio bi na snagu članak 10. Prijedloga ovog zakona kojim se regulira da se prijava za upis u Registarskom sudu može podnijeti kao isprava u papirnatom obliku ali i prijava u Sudski registar može se podnijeti Registarskom sudu i u elektroničkom obliku. Pozdravljamo odredbu u cilju otklanjanja zloupotreba kojim se propisuje, da ako javni bilježnik posumnja da su osobe koje podnose prijavu krivotvorile ili na drugi način zloupotrijebile identitet, da nisu poslovno sposobne ili da nemaju odgovarajuću ovlast za podnošenje prijave, da se prilikom podnošenja prijave krše propisi o sprječavanju pranja novca ili da postoje druge protupravnosti u postupku javni bilježnik može zahtijevati njihovu fizičku prisutnost. Dobro je da se predlaže ovim prijedlogom zakona da se dostava subjekata upisa smatra obavljenom istekom osmog dana od dana objave pismena na internetskoj stranici sudskog registra kako bi se otklonile dvojbe oko računanja vremena dostave. Kad je prijava za upis podnesena u elektroničkom obliku putem javnog bilježnika, internetske stranice sustava Sudskog registra ili internetske stranice Sudskog registra u sklopu sustava START. Daljnja komunikacija predlagatelja sa sudskim registrom također se odvija u elektroničkom obliku. Provjera predlagateljevog identiteta osigurava se pomoću sredstava elektroničke identifikacije i auto identifikacije i visoke razine sigurnosti. Predlagatelj dostavlja pismena elektroničkim putem preko javnog bilježnika, internetske stranice sustava Sudskog registra ili internetske stranice Sudskog registra u sklopu sustava START pri čemu se na odgovarajući način primjenjuju pravila o podnošenju prijave za upis. Direktiva ne nalaže da se minimalni skup podataka o trgovačkom društvu uvijek mora pružiti besplatno što će povećati i transparentnost podataka o trgovačkim društvima. EU također inzistira na povezivanje središnjih registara trgovačkih registara i registara trgovačkih društava država članica koje je započelo još 2017. što znatno olakšava prekogranični pristup informacijama u trgovačkim društvima u Uniji i omogućuje registrima u državama članicama međusobnu elektroničku komunikaciju u vezi sa određenim prekograničnim aktivnostima koje se odnose na trgovačka društva. Evidentno je da je prijava za upis u elektroničkom obliku, komunikacija Registarskog suda i predlagatelja u elektroničkom obliku jednostavnija i brža i da bi trebali razvijati ovaj oblik komunikacije u odnosu na prijavu Registarskom sudu u papirnatom obliku sa prijavom u papirnatom obliku. Radi olakšavanja osnivanja trgovačkih društava i upisa podružnica u registar, te smanjivanje troškova vremenskog i administrativnog opterećenja povezanog sa tim postupcima posebno mikro poduzeća, te malih i srednjih poduzeća kako su definirana u preporuci Komisije trebalo bi uspostaviti postupke koji bi se osnivanje trgovačkih društava i upis podružnica u registar mogli u potpunosti obaviti putem Interneta. Navedenom direktivom društva se ne bi trebala obvezivati na korištenje takvih postupaka, međutim države članice trebale bi moći odlučivati o tome hoće li neke ili sve internetske postupke učiniti obveznima. Jasno je da bi i Republika Hrvatska trebala sve više razvijati postupke kojima bi se osnivanje trgovačkih društava i upis podružnica u registar mogli u potpunosti obavljati putem Interneta na daljinu, jer osnivanje trgovačkih društava i njihovih podružnica prijavom u papirnatom obliku i komunikacija osobno i u papirnatom obliku trebala bi biti stvar prošlosti ako hoćemo držati korak sa razvijenim europskim zemljama koje privlače investitore, otvaraju nova radna mjesta. Klub Socijaldemokrata smatra da je ovaj prijedlog jedan i drugi na tome tragu i stoga će podržati njegovo donošenje. Hvala lijepa.
Hvala vam gospođo Nađ. Sada je na redu gospodin Daniel Spajić ispred Kluba zastupnika Domovinskog pokreta. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege, poštovani gosti. Predmetne desete izmjene Zakona o trgovačkim društvima usmjerene su s jedne strane na usklađivanje sa EU direktivom, a s druge strane kako navodi predlagatelj na administrativno rasterećenje gospodarstva. Prije nego što se osvrnem na to čuveno administrativno rasterećenje gospodarstva prvo ću citirati ocjenu stanja iz prijedloga zakona u kojem je navedeno a glasi ovako: „Mjerama predviđenim akcijskim planom za administrativno rasterećenje gospodarstva 2019. ukida se obveza sklapanja Ugovora o prijenosu poslovnog udjela u obliku javno-bilježničkog akta ili privatne isprave koju potvrđuje javni bilježnik, te se u skladu sa navedenim propisuje da je prijenos poslovnog udjela dopušten ugovorom na kojem je ovjeren potpis ili je potpisan naprednim elektroničkim potpisom.“ U obrazloženju samog zakona ništa nije precizno navedeno. U članku 412. Zakona mijenja se stavak 3. Kojim se propisuje da je za prijenos poslovnog udjela potreban ugovor na kojem je ovjeren potpis umjesto forme javno-bilježničkog akta ili solemnizirani privatni ispravi. Što reći predlagatelju za to nego zaista briljantna zamisao. Kako to da se nitko ranije nije sjetio ovako jednostavnog zahvata koji administrativno rasterećuje hrvatsko gospodarstvo? Iz izvješća o provedenom savjetovanju razvidno je, a što je zaista neuobičajeno da je takav zahvat digao na noge cijelu pravnu struku. Vjerujem da ćete se složiti sa mnom, na prvu, na prvu bih odmah pomislili čim su se digli sudovi, komore, katedre s fakulteta, svi su se uzburkali, sigurno je promjena dobra. Da, ali samo na prvu, ponavljam samo na prvu. Kad smanjujemo troškove što bi se ovom izmjenom trebalo dogoditi ne smijemo nikad to činiti na štetu pravne sigurnosti jer pravna sigurnost je nužni element vladavine prava koju svakom zakonodavnom intervencijom moramo jačati, a ne slabiti, barem bi tako trebalo biti. Što ćemo dobiti ovakvom izmjenom? Kod prijenosa poslovnih udjela u društvima s ograničenom odgovornošću više nećemo plaćati javnom bilježniku troškove sastavljanja akta ili solemnizacije nego ovjeru potpisa. Površno promatrajući zaključit ćemo kako je to odlična stvar, manje će nas koštati, a javni bilježnici će manje zaraditi. Međutim, taj ugovor kao javni bilježnik koji je sudjelovao u toj vlasničkoj promjeni imaju svoju drugu ulogu, a upravo je ta druga uloga važna za sve nas, važna je za pravnu sigurnost. Javni bilježnik nakon što je sudjelovao u vlasničkoj promjeni izrađuje popis članova društva sa ograničenom odgovornošću garantirajući da je taj popis koji je sačinio istinit i potom ga dostavlja poreznoj upravi i sudskom registru. Kako bi svi mogli na lak i jednostavan način uvidom u javno dostupan sudski registar vidjeti tko je član kojega društva i to odmah kad se promjena dogodila. Kome je to važno? Pa važno je svima nama. Važno je Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa da imaju točne informacije o tome jesu li istinito popunjene imovinske kartice dužnosnika, jesu li dužnosnici prenijeli upravljačka prava, važno je u poreznoj upravi za utvrđivanje povezanih osoba u porezno dužničkim odnosima. Također je važno Uredu za sprječavanje pranja novca i drugim nadležnim tijelima i obveznicima provedbi mjera radi sprječavanja i razotkrivanja pranja novca i financiranja terorizma. Važno je Agenciji za zaštitu tržišnog natjecanja radi zaštite tržišnog natjecanja. Važno je poduzetnicima da znaju s kim posluju. Važno je svim vjerovnicima, oni koji prodaju ili daruju svoje odjele. Važno je novinarima da nam mogu otkrivati brojne stvari osobito osobama s pozicije moći. Važno je za ostvarivanje prava socijalne skrbi, za ostvarivanje prava za vrijeme nezaposlenih, mirovinsko, zdravstveno, kao što i rekao važno svima nama. Ako se uvede puka ovjera potpisa javni bilježnik će samo utvrđivati identitet osobe koja ovjerava potpis, ali neće ulazit u sadržaj ugovora, pa tako neće ni dostavljati popise članova društva sa ograničenom odgovornošću poreznoj upravi i sudskom registru. Obveza dostavljanja popisa bit će na upravi, a uprava tu dužnost ima vjerovali ili ne kad joj se priopći i dostavi dokaz. Hoće li joj to biti priopćeno za jednu ili 5.g. kao da je bitno. Dakle, prema predloženom modelu ovisimo prvenstveno o tome hoće li uopće netko i kada obavijestiti upravo da je došlo do vlasničke promjene, a potom ovisimo o tome hoće li uprava i kada obavijestiti sudski registar. Moramo priznati famozno rješenje koje će dovesti do toga da podaci u sudskom registru neće odgovarati stvarnom stanju članstva u društvu. U sudskom registru ćemo vidjeti samo ono što se želi da bude vidljivo. Na sudovima će nastati kaos, evo nama novih sporova kao nema ih dovoljno. Nastat će kaos i usporit će se brojni postupci svih tijela javne vlasti kojima su iznimno važni istiniti podaci o poslovnim udjelima. Nastat će kaos poduzetnicima u njihovim poslovnim odnosima osobito kad su u vjerovničkoj ulozi. Da ne bude kakvih dvojbi Domovinski pokret će uvijek podržavati svako rasterećenje ako će se ono zaista dogoditi i ako njime neće nastati još veći poremećaj u tako već ranjenom gospodarstvu. Međutim, ova promjena će uzrokovati nesagledive štetne posljedice. Mijenjamo pravnu sigurnost u pravnu nesigurnost, mijenjamo transparentnost u netransparentnost pod krinkom smanjenja troškova. Pa dragi ministre koji je dao petama vjetra, nema ga tu, zar niste bili u stanju sjesti sa javnobilježničkom komorom i smanjiti troškove korekcijom javnobilježničke tarife? Za usklađivanje zakona s direktivom navodite kako te izmjene pružaju potrebne mehanizme zaštite o zlouporabi i prevari, a nepromišljenom izmjenom upravo potičete nove zlouporabe i prijevare, narušavate vladavinu prava pravdajući se s tzv. troškovnim rasterećenjem koje će na kraju biti preskupo opterećenje. Jedino uporište za takvu izmjenu koju sam uspio pronaći u ovom oskudnom materijalu jest da se radi o mjeri sadržanoj u akcijskom planu za administrativno rasterećenje gospodarstva iz 2019.. S takvim obrazloženjem u samo jednu stvar sam siguran, uporišta nema, ono je imaginarno. Još kad pri tome uzmemo u obzir da taj akcijski plan dolazi iz kuhinje ministra gospodarstva kad je ministar bio Darko Horvat sve je jasno, a još je jasnije kad znamo da ga trenutno provodi ministar Ćorić, u narodu poznat kao tć. Zaista ne znam valjaju li se iza brda neki drugi interesi jer kad je HDZ u pitanju uvijek se nešto valja ili je samo riječ o tri ministra koji realnog sektora u životu nikad nisu vidjeli, Horvat, Ćorić i ministar Malenica ili možda pak predložena devastacija ima uporište u Plenkovićevom cilju da Hrvatska bude u prvih 30 država na Duing biznis ljestvici? Pa dragi ljudi, svima vam je poznato da već 2.g. te ljestvice nema jer ju je Svjetska banka suspenzirala zbog namještanja. I da je ima prije bi sa slavnog 51. mjesta odskočili radi zajma Svjetske banke od 200 milijuna dolara za obnovu od potresa potaknutog inicijativom ministra Horvata jer mu očito nisu bile dovoljne bespovratne milijarde iz Fonda solidarnosti EU. Pa tako će npr. projekt izgradnje Ekonomske škole u Sisku i Srednje strukovne škole u Petrinji financirati iz zajma Svjetske banke, dakle novca koji ćemo s kamatama i naknadama koliko god one bile povoljne vraćati, sve zahvaljujući našem dragom ministru Horvatu, a sve će platit naravno hrvatski građani. Ministra nema, a on je pravne struke, zašto se ne želite vidjeti ono što je vidljivo i laiku kad već u prevedenom savjetovanju ne dajete nikakve razložene argumente nego primate na znanje. Molim vas da se kod drugog čitanja uloži minimum napora i navede kakvo je stanje sada, koji pravni sustav vam je bio uzor, koje će posljedice nastupiti, kako će sudski registar obavljati svoju publicitetnu funkciju, u koji upis da se pouzdaju osobe koje žele kupiti neki poslovni udjel, što će se dogoditi ako vlasnik poslovnog udjela prodaje isti udio nekoliko puta za vrijeme dok promjena nije evidentirana? Hoće li promjena zbog visokog rizika potkopati prodaju udjela uopće, tko će odgovarati za štete koje će nastati donošenjem predmetne izmjene? Domovinski pokret vam predlaže da se odustane od ove izmjene ako imate imalo odgovornosti vjerujemo da ćete nakon što odgovorite na ova pitanja to i učiniti. Vi ćete nam reći da uložimo amandmane, a ja vam kažem da na loš zakon ne postoji dobar amandman. Dobar amandman može postojati na dobar zakon da zakon bude još bolji. Na ovo što vi predlažete ne može vam pomoći dragi Bog, a ne amandman. Hvala.
Pogotovo zato što je prvo čitanje, u drugom čitanju ćete moći. Gospodin Mišel Jakšić govorit će ispred Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Kolegice i kolege zastupnici, predstavnici ministarstva Klub SDP-a će na prvom čitanju podržati ove zakonodavne izmjene no isto tako moram naglasiti da i u pripremi za drugo čitanje i kroz buduće amandmane i rasprave očekujemo da se neke stvari ipak još dodatno modificiraju i promijene. Ono što bih volio naglasiti u svojoj raspravi je da bez obzira koliko je korona donijela i zla i neizvjesnosti i zdravstvene ugroze naravno i gospodarske ugroze među sve nas ono što možemo ne baš tim riječima izvući, ali ću tako probat strukturirat reć da je možda i dobro što je donijela u gospodarskom funkcioniraju je to da smo počeli prihvaćati koliko je potrebna i nužna digitalizacija, koliko je moguće puno stvari raditi na jedan drugačiji način kad se ne možemo fizički vidjeti, ali nam je pokazala da je mnogo toga moguće odraditi na jedan operativniji i efikasniji način. I zato i na ove promjene gledamo kao jedan od tih koraka koji nam je putem pokazan uz usklađivanje s europskim direktivama jer sigurno je da ako želimo i napredovati na Duing biznis tablicama, ako želimo i postati zemlja u kojoj će se mladi ljudi usuditi zakoračiti u svijet poduzetništva da si moramo dati jako puno truda da debirokratiziramo sve one procese koji nam se pokazuju 10, 20, 30 godina kao problem u svakodnevnom funkcioniranju naših tvrtki. Poglavito tu mislim na malo i srednje poduzetništvo i obrtništvo koji nemaju jedan ogroman sustav koji bi mogao pratiti sve ono što trebaju zadovoljiti da bi bili usklađeni sa pravnim okvirima i onim što naše zakonodavstvo traži. Ovo je jedan od tih koračića i neka i ovo bude kad pričamo o biznisu i usklađivanju biznisa i pravosuđa jedan od onih koraka koji očekujemo da ćemo više koristiti u novom proračunskom razdoblju EU do 2027., a to je digitalna tranzicija nas kao društva samim time i našega gospodarstva jer puno toga već danas se može odraditi u digitalnom svijetu gdje možemo s jedne strane reći da država postaje operativnija, ali i s druge strane da definitivno postaje jeftinija i samim time onda možemo krenuti tim strukturnim promjenama koje su nužne našem gospodarstvu, a to je da smanjujemo pritisak koji veliki javni sektor stvara na naše poduzetnike i naravno da si tu otvorimo prostor za još značajnije i jače porezne izmjene koje bi mogle koristiti našem poduzetništvu, svim onim ljudima koji stvaraju novu dodanu vrijednost i koji zapošljavaju ljude. Ono što moram samo skrenuti pažnju je da s jedne strane krećemo putem digitalizacije, dakle puno toga ubrzavamo, puno toga radimo efikasnije nakon toga tada vjerojatno se i smanjuje broj za određenim radnim mjestima u samoj javnoj upravi i tu dolazimo do jednog paradoksa jer unatoč tome što se sigurno nećemo na kraju dana složiti da li je digitalizacija trebala ići brže, da li smo mogli napraviti još više, naravno da će uvijek, da će uvijek oporba tumačiti da se moglo napraviti još više, ali ta digitalizacija ipak među nama već neko vrijeme kola. E sad se tu postavlja pitanje s jedne strane dolazi digitalizacije, s druge strane imamo demografske brojke i pokazatelje koje imamo i sad su vidljivi na zadnjem popisu broja stanovnika, a s treće strane imamo da u tom periodu da nam je broj zaposlenih u javnim službama narastao prema podacima koju zakolali među medijima za 100.000. Da li će sve te europske direktive koje uvodimo i sve ono što koristimo kao prednosti digitalne tranzicije će biti i taj finalni korak da konačno donesemo onu krajnju odluku što želimo sa našom javnom upravom i kako tu javnu upravu posložiti da ne bude mastodont nego doista jedan brz, kvalitetan, efikasan i korektnom cijenom jeftin servis svim našim i običnim građanima, ali naravno i našem poduzetništvu za sve one usluge koje očekuje od nacionalne države od onih ljudi koji uplaćuju porez i od kojih svi zajedno primamo plaću. To su neka pitanja na koja se nadam da ćemo u budućim raspravama polako dobivati odgovore, strukturirati raspravu jer vjerujem da to od nas očekuju i građani koji danas skrbe i rade u ovoj zemlji, koji zapošljavaju ove ljude, ljudi koji možda danas se još nečkaju da li bi ostali ovdje ili odselili za prijateljima u inozemstvo, a sigurno prate i oni koji možda danas sutra razmišljaju da se vrate u ovu državu. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospođa Marijana Puljak zastupat će stavove Kluba zastupnika Centra i GLAS-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Drage kolegice i kolege, dakle pred nama su izmjene Zakona o trgovačkim društvima i Zakona o sudskom registru, a i ove izmjene u ovim zakonima evo mogu odmah na početku reći zapravo ih podržavamo jer pridonose smanjivanju administrativnih procesa, smanjivanju dakle i administracije i svih onih prepreka koje našim poduzetnicima zapravo omogućavaju otvaranje i lakše poslovanje u državi. Porezna i regulatorna opterećenja na gospodarstvu u RH su značajno ograničavajući faktor koji ruši konkurentnost i ima ozbiljan negativan utjecaj na ukupnu kvalitetu života. Kao što sam rekla i mi kao liberalna stranka i Centar i u ime kluba Centra i GLAS-a zalažemo se za administrativno rasterećenje gospodarstva, treba nam smanjenje nameta poduzetnicima, fiskalnih, parafiskalnih opterećenja, restrukturiranja javne uprave kao što smo već više puta čuli, teritorijalni preustroj kako bi olakšali poduzetnicima da stvaraju nove vrijednosti i kako bi mogli stvoriti uvjete za razvoj i moderno gospodarstvo. Ukidanjem suvišnih administrativnih procesa znatno bi se ubrzale investicije i podigla učinkovitost. Svakako se zalažemo i za smanjenje troška građanima i poduzećima te ukidanje suvišnih procesa koji koče investicije i nepotrebno troše resurse. Eliminacija nepotrebnog administriranja smanjit će i mogućnost korupcije jer birokrati u ministarstvima, lokalnoj administraciji neće više moći ucjenjivati gospodarstvenike i građane. Jedan komentar na koji sam naišla nedavno kaže da je korupcija zmaj sa sedam glava, kad mu jednu odrežeš druga vrlo brzo odmah izraste. Dakle koliko glava ima korupcija u Hrvatskoj, svake godine na to nas podsjeća i ovaj izvještaj Transparency International-a danas više puta spominjan ovdje s ove govornice o indeksu percepcije korupcije. Dakle u ovogodišnjem izvještaju kojeg inače rade za cijeli svijet, prema tom izvještaju Hrvatska je i dalje na istom mjestu kao i prošle godine, među najkorumpiranijim državama EU, od nas su lošiji Bugarska, Mađarska i Rumunjska. Prosjek članica EU oko 66 bodova od ukupno bodova koliko ocjenjuju, a Hrvatska je sa 47 bodova dakle zaostaje punih 19 bodova za prosjekom. Dakle, kako skratiti te glave korupcije u Hrvatsko odnosno smanjiti prilike za korupciju? Pozdravljam evo kao što sam rekla na početku svaki zakon, svaku izmjenu zakona koja će dodatno olakšati uvjete rada poduzetnicima, koja će dodatno skratiti procese, ukinuti nepotrebne papire, smanjiti osobne kontakte s javnom upravom jer sve to zapravo smanjuje i broj prilika za korupciju. Dakle, evo u '22.godini smo u 21.stoljeću ovdje govorimo o izmjenama Zakona o trgovačkim društvima i Sudskom registru koje će dodatno olakšat proceduru osnivanja tvrtke odnosno dodatno će smanjit potrebu za papirima, omogućiti potpuno osnivanje tvrtke on line na daljinu bez sudjelovanja javnog bilježnika. Prema tumačenjima Europske komisije elektronička procedura podrazumijeva isključivi i potpuni elektronički pristup, bez fizičkog kontakta, bez slanja papira i mora bit dostupna za državljane cijelog europskog gospodarskog prostora. Ovi zakoni su doneseni još '94.g. od tada više puta mijenjani, posljednji put evo i 2019.g. kad se uopće omogućilo ovo osnivanje na daljinu za ova dva najčešća oblika trgovačkih društava d.o.o. i j.d.o.o. Osim toga osim što se osuvremenilo, pojednostavnilo osnivanje olakšao se i izlazak s tržišta društva kapitala te su se prenijele odredbe EU u pogledu poticanja dugoročnog sudjelovanja dioničara, a sadašnjim prijedlogom se radi daljnji iskorak u digitalizaciji postupka osnivanja i upisa trgovačkih društava u Sudski registar. Predlaže se osuvremeniti i olakšati osnivanje podružnica trgovačkih društava, omogućiti da se sve potrebne doregistracije, upisi, ažuriranja podataka mogu obaviti na daljinu i to je kao što sam rekla svakako za pozdraviti. Pitanje je samo jesmo li zaista iz cijelog procesa izbacili papire i npr. ovjeru potpisa kod javnog bilježnika? Čini se da nismo jer kod procesa kad osnivači trebaju dati punomoć za osnivanje društva na daljinu potrebno je tu punomoć ipak ovjeriti kod javnog bilježnika, posebno je to problematično kada su u pitanju strane fizičke ili pravne osobe, na što je ukazano i u samoj javnoj raspravi, jedan od komentara koji je stigao tijekom javne rasprave. Dakle, evo kad smo već uveli elektronički potpis kao sredstva verifikacije identiteta uputno je onda uvesti ga na svim razinama i zaista digitalizirati sve što se može. Ovdje naravno povezano s ovim je i Zakon o javnim bilježnicima, nadam se da će izmjene tog zakona ići u tom smjeru da se postigne potpuna digitalizacija svih ovih procesa. Isto tako kroz javnu raspravu ukazano je na to kako se izvadak iz odgovarajućeg registra za osnivače pravne osobe često traži za izvatke iz raznih registara često se traži da budu u pisanom obliku. Sudski registar vrlo često isto tako ne priznaje digitalno potpisane dokumente kao valjane. Dakle, ako težimo ka društvu u kojem država ne bi smjela od građana tražiti podatke i dokumente koje već posjeduje u svojim registrima, svi registri bi dakle trebali biti povezani na način da zaista budemo e-uprava i da svu svoju komunikaciju s državom možemo obavljati na kraju krajeva evo putem pametnih mobitela i da nam je OIB i za građane dovoljan podatak s kojim će se sve drugi podaci povlačiti iz postojećih registara. Ovdje kad smo pitali i evo nismo dobili odgovor od državnog tajnika, dakle koja je tvrtka dobila posao ažuriranja informatičkih sustava koji će sve ovo skupa povezati i omogućiti ovu potpunu digitalizaciju, državni tajnik je rekao da ne zna sve detalje javne nabave, ne zna tko se sve prijavio itd., dakle nije nas ni zanimalo tko se sve prijavo na taj natječaj nego zaista tko je dobio taj posao, tko će ga raditi je li jer smo evo našli podatak da je posao vrijedan 10 milijuna kuna. Mislim da i javnost je li treba znati obzirom na dosadašnju praksu i dosadašnje afere koje su u nizu i drugih ministarstava izazivale sumnje. Dakle, nismo rekli da ikakvih problema ovdje ima nego evo čisto podatak dakle tko je dobio taj posao. Često se kao jedna zemlja EU koja nam često bude uzor koju spominjemo kao uzor to je Estonija, zemlja koja je dovela digitalizaciju svoje uprave na najviše razine, toliko da kažu evo neki ljudi koji rade tamo da sve manje imaju potrebe za poslovima tipa knjigovođa, računovođa čisto zbog toga jer je sustav apsolutno digitaliziran, informatički povezan, svi računi koji uopće cirkuliraju sustavom automatski su registrirani porezi, prirezi, sva davanja automatski obrađena dakle nema zapravo u zadnje vrijeme nemaju uopće potreba za poslovima tipa knjigovođe koji to rade ručno. Dakle, evo podržavamo svako smanjenje kompleksnosti administrativnih procesa, digitalizaciju, smanjenje papira koji će poduzetnicima olakšati procedure otvaranja upravljanja svojim trgovačkim društvima. A za kraj ću spomenuti evo jedno ograničenje koje predstavlja veliku prepreku poduzetnicima početnicima, a to je minimalna plaća za direktore. Dakle, poduzetnik početnik koji kreće vrlo često sa nula kuna prihoda dakle često su to poduzetnici početnici koji nemaju unaprijed ne znam nekakve dogovorene milijunske poslove pokreću tvrtku i svjesno ja bih rekla zaboravljaju na sebe same u tim počecima sebi ne isplaćuju plaću. Međutim evo država od njih traži da uplate bruto plaću u visini od evo 1.1.2022.g. minimalna bruto plaća zaposlenog člana uprave izvršnog direktora trgovačkog društva likvidatora i upravitelja zadruge ne može biti niža od 6.199,05 kuna dakle obavezan je direktor isplaćivati doprinose i poreze. Velika prepreka poduzetnicima početnicima bilo bi vrlo dobro uvesti nekakav period počeka, ne znam godinu dana barem dok ne stanu na svoje noge i budu dovoljno financijski sposobni da sebi kao direktorima isplate plaću. Evo zahvaljujem.
I vama. Gospodin Krunoslav Katičić govorit će u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem predsjedavajući. Kolege, državni tajnici iz Ministarstva pravosuđa, kolegice i kolege koji su prisutni u ovoj sabornici. Evo pred nama je i uvodno mogu kazati da će klub HDZ-a naravno podržati predložene izmjene i dopune kako Zakona o trgovačkim društvima tako i Zakona o Sudskom registru. Ukratko mislim da se radi o jednom novom dodatnom naporu koji je dosta implementira neke odredbe koje su dugi niz godina se bili pred nama uočene su u stvarnoj praksi, a sada se legaliziraju kroz zakonodavno zakonske prijedloge tako da mislim da će one u konačnici dati dobar rezultat na dobrobit svih naših građana odnosno gospodstva kao takvog u cijelosti. Već je više puta uvodno kazano da se radi i određenoj implementaciji europskih direktiva, stoga držim da to nije nužno sada detaljno ponovo ponavljati. Ukratko, zadržat ću se na par točaka kako bi se u ime kluba očitovao o predloženom tekstu koji je naravno u prvom čitanju pa će biti dovoljno vremena da se sve određene sugestije koje su iznesene kako na Odboru za pravosuđe, Odboru za Ustav ili na Odboru za zakonodavstvo koji su matični za ovu cijelu problematiku mislim da će se do drugog čitanja detaljno proučiti i pokušati riješiti i naći odgovarajuća rješenja na dobrobit svih nas. Naravno najveći iskorak se radi u digitalizaciji cjelokupnog procesa kako i u Zakonu o trgovačkim društvima tako i u Sudskom registru koji je dosta će doprinijeti brzini i efikasnosti u rješavanju i evidenciji koje su nužne za takve stvari. Kao što sam uvodno kazao neću previše se zaticati u zakonski prijedlog jer su te stvari dosta dobro decidirane, čak se i u raspravi kako s oporbe tako i sa vladajuće stranke pohvaljuju rješenja koja se tiču o tzv. diskvalificiranim direktorima trgovačkim društvima koji će se prema određenim kriterijima i ponašanja koje se tiču do sada samo je bilo nekih djelomično manjih zloporaba, sada detaljnije apostrofirati u samom zakonu. Naravno treba napomenuti posebno onaj dio koji se tiče uvođenja eura u tom cijelom procesu. Kao što je poznato i danas odnosno i sutra je opet sjednica radne skupine za uvođenje eura i mislim da i predstavnici Ministarstva pravosuđa sudjeluju u tom postupku tako da je vrlo bitno da se u tom dijelu usuglasimo prema europskim načelima odnosno da prilagodimo sve te zakon … da nije samo iznos osnivačkog kapitala nego i neke druge stvari kao što je eskontna stopa da bude u skladu sa time. Također moram naglasiti dobre stvari, a to se tiče što se tiče likvidacijskog postupka, radi se o čl. 382. ovog postojećeg zakona, jedna od raka rana u praksi je bilo pohrana tih dokumenata i čuvanja poslovne dokumentacije u slučaju likvidacije. Nažalost u javnosti se postupak likvidacije po mojem skromnom mišljenju ne primjenjuje dosta dobro, a ima dobrih primjera. Evo mogu kazati jedan iz Krapinsko-zagorske županije, ali da ne reklamiramo tvrtku, sam postupak otvaranja likvidacije nije kraj za to trgovačko društvo i može se u datom trenutku dobro iskoristiti postojeće aktivnosti. Ali ova izmjena je bitna zbog samog okončanja jer je bio problem i prostorni, a i mogućnosti deponiranja te dokumentacije. Isto tako doneseni su što je sastavni dio ovog prijedloga određeni obrasci koji u znatnoj mjeri primjenjuju i polakšavaju samo način osnivanja bilo kojeg poslovnog subjekta. Naravno ostaje što je dobro ili da se radi o znači korištenje solemnizacijskog instrumenta kod javnog bilježnika ili postupka tzv. ovjerovljena privatne isprave koje što se tiče pravnog značaja ima apsolutno istu snagu. Mislim da također da je jedna od isto velikih novina osnivanje, to uvođenje i decidirano ono detaljnije propisano mogućnost osnivanja društava na daljinu naravno uz sudjelovanje javnog bilježnika. Kolega iz Domovinskog pokreta je nešto tu na tu temu u suprotnom smjeru govorio. Dotaknut ću se i toga kao jednu u pri kraju koji se tiče elemenata i mogućnosti da se razmotri do drugog čitanja, da se iznađe jedno možda rješenje koje bi moglo biti na zaštitu svih nas. Naravno već spomenuta digitalizacija. A sad bi malo u tome dijelu što se tiče što sam rekao kod tog poslovnog udjela, radi se o Članku 412. Zakona o trgovačkom društvu i tog prijenosa poslovnog udjela. Mislim da bi trebalo probati razmotriti još detaljnije i promisliti do drugog čitanja u kojem smjeru može biti jer u praksi se stvarno može doći do nekih doduše hipotetskih situacija, ali mislim da je vrijeme da to probamo iskoristiti i te stvari adekvatno riješiti. Po meni bez obzira najvažnija novina ovog zakonskog odnosno ovih izmjena i dopuna je da se u slučaju da se radi o pripojenju društva jednom poslovnom subjektu, a nad tim trgovačkim društvima otvoren stečajni postupak ili koji insolvencijski postupak to prenosi i na trgovačko društvo preuzimatelja. To je novina koja se dosta, sada se regulira i sprječavaju značajan broj mogućih manevara pravnih ili manipulacija koje se u tom dijelu znaju dešavati. Što se tiče naravno sastavni dio pored ovog odredbi izmjena i dopuna trgovačkih društva su i Zakon o sudskom registru. Također se radi o implementiranju određenih, ne određenih nego nekih direktiva u taj vrlo bitan sudski registar. Međutim, s obzirom na ove izmjene jer je ipak Zakon o trgovačkim društvima osnovni zakon i za primjenu u Zakon o sudskom registru implementacijom i koordinacijom ovih dviju aktivnosti koje su već i sada uključene u ovom postupku dolazi do značajno poboljšanja kao u elektronizaciji i mogućnosti primjene i sudskog registra upisa svih bitnih elemenata koji se tiču, a posebno u ovom tiču kada se radi o nekakvim mogućnošću otvaranja odnosno izmjene osnivačkih prava. Eto, toliko. Evo za kraj ponavljam da će Klub HDZ-a podržati ovaj prijedlog zakona, a do drugog čitanja sve eventualne nesuglasice odnosno male prijedloge za razmatranje će biti razmotrene. Hvala vam.
Hvala i vama. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Sutra nastavljamo s radom u 9 i 30 s Konačnim prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o tržištu rada koji je hitnom postupku i zakon je broj 248. Hvala i odmorite se. SJEDNICA PREKINUTA U 18,03 SATI. Hvala. Sada je na redu g. Marijan Pavliček koji će iznositi stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.