Dobar dan poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici Hrvatskog sabora. Otvaram 10. sjednicu Hrvatskog sabora. Srdačno vas pozdravljam, posebno pozdravljam predsjednika Vlade Republike Hrvatske gospodina Zorana Milanovića, potpredsjednice Vlade, i potpredsjednike Vlade Republike Hrvatske te članove Vlade ministre u Vladi RH. Kolegice i kolege zastupnici primili ste na sjednici zapisnik 9. sjednice Hrvatskog sabora. Ima li netko od zastupnika primjedbu na zapisnik? Ima. Poštovani zastupnik Zlatko Tušak.
Hvala poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Mi Laburisti imamo već u nekoliko navrata primjedbe kad su u pitanju imena i prezimena. Najprije nam je kolegica Nansi Tireli bila Nensi, pa je Vukušić i Vukšić Branko, moje ime u pola zapisnika se piše Tušek i Tušak pa bih ja molio da stručne službe vode o tome računa jer moje prezime je ipak Tušak i da se taj dio vodi ispravno mog prezimena u zapisnicima.
Hvala lijepa. Možemo konstatirati da se naravno to usvaja. Ispravit ćemo u zapisniku i ispravno ime i prezime poštovanog kolege Tušak. Ima li drugih primjedbi na zapisnik 9. sjednice Hrvatskog sabora? Ako nema možemo li konstatirati da smo utvrdili zapisnik 9. sjednice Hrvatskog sabora? Nema drugih primjedbi. Konstatiram da smo verificirali zapisnik 9. sjednice Hrvatskog sabora. Prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda. Uz poziv za sjednicu primili ste prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. U konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam 17 novih točaka. To su 1. IZVJEŠĆE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU ISAF U AFGANISTANU OD 1. TRAVNJA 2012. DO 31. OŽUJKA 2013. GODINE; 2. PRIJEDLOG ODLUKE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU ISAF U AFGANISTANU; 3. IZVJEŠĆE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU KFOR NA KOSOVU OD 1. SIJEČNJA 2012. DO 23. OŽUJKA 2013. GODINE; 4. PRIJEDLOG ODLUKE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU KFOR NA KOSOVU; 5. IZVJEŠĆE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU "EU NAVFOR SOMALIJA - ATALANTA" OD SRPNJA 2009. DO RUJNA 2013. GODINE; 6. PRIJEDLOG ODLUKE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJI POTPORE MIRU "EU NAVFOR SOMALIJA - ATALANTA"; 7. a) PRIJEDLOG ODLUKE O RAZRJEŠENJU PREDSJEDNICE I DIJELA ČLANOVA VIJEĆA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA; b) PRIJEDLOG ODLUKE O IMENOVANJU PREDSJEDNIKA I DIJELA ČLANOVA VIJEĆA ZA ZAŠTITU TRŽIŠNOG NATJECANJA; 8. PRIJEDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANJU UGOVORA IZMEĐU REPUBLIKE HRVATSKE I GRUZIJE O IZBJEGAVANJU DVOSTRUKOG OPOREZIVANJA I SPRJEČAVANJU IZBJEGAVANJA PLAĆANJA POREZA NA DOHODAK I NA IMOVINU, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 503; 9. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O OBRTU, drugo čitanje, P.Z. br. 370; 10. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O USPOSTAVI INSTITUCIONALNOG OKVIRA ZA KORIŠTENJE STRUKTURNIH INSTRUMENATA EUROPSKE UNIJE U REPUBLICI HRVATSKOJ, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504; 11. PRIJEDLOG ZAKONA IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POSTUPANJU S NEZAKONITO IZGRAĐENIM ZGRADAMA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 506; 12. KONAČNI PRIJEDLOG ZAKONA O BESPLATNOJ PRAVNOJ POMOĆI, drugo čitanje, P.Z.E. br. 441; 13. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SUDSKIM PRISTOJBAMA, prvo čitanje, P.Z. br. 507; 14. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O AZILU S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 505; 15. PRIJEDLOG ZAKONA O SOCIJALNOJ SKRBI, prvo čitanje, P.Z.E. br. 510; 16. PRIJEDLOG ZAKONA O MIROVINSKOM OSIGURANJU, prvo čitanje, P.Z.E. br. 509; 17. PRIJEDLOG ZAKONA O SREDIŠNJEM REGISTRU OSIGURANIKA, prvo čitanje, P.Z. br. 508; Na temelju i u skladu sa člankom 205. Poslovnika koji određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu sa člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora, to su zakoni pod točkama 22., 23., i 24. konačnog prijedloga dnevnoga reda. Napominjem da smo o primjeni hitnog postupka kod donošenja zakona pod točkama dnevnoga reda 8., 11. i 13. odlučivali na prethodnoj upravo završenoj sjednici Hrvatskog sabora. Za donošenje po hitnom postupku predloženi su i zakoni pod točkama dnevnog reda 15., 17., 18. i 21. to su: Prijedlog zakona o Potvrđivanju ugovora između RH i Gruzije o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja i sprečavanju izbjegavanja poreza na dohodak i na imovinu s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 503, 2. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi institucionalnog okvira za korištenje strukturnih instrumenata EU u RH s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 504, 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o postupanju sa nezakonito izgrađenim zgradama s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 506, 4. Prijedlog zakona o Potvrđivanju Europske konvencije o obavijestima o stranom pravu s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.br. 500. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Nema. Hvala lijepa. Dakle, hvala lijepa imamo dovoljno broja zastupnika. dakle pisanih prigovora na prijedlog dnevnog reda koje sam uputio uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red sukladno članku 225. stavak 3. Poslovnika smatra usvojenim. U skladu s člankom 225. stavak 4. Poslovnika Hrvatskog sabora prigovor se sada može podnijeti na one točke koje nije sadržavao prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Ima li netko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red točaka Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH Operaciji potporu miru ISAF Afganistan od 1.travnja 2012.do 31. ožujka 2013.godine. 2. Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u Operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu. 3. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u Operaciji potpore miru KFOR na Kosovu od 1. siječnja 2012. do 23. ožujka 2013. godine. 4. Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u Operaciji potpore miru KFOR na Kosovu. 5. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u Operaciji potporu miru EU NAVFOR Somalija-Atalanta od srpnja 2009. do rujna 2013. godine i šesto Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u Operaciji potpore miru EU NAVFOR Somalija-Atalanta. 7. A Prijedlog odluke o razrješenju predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja, B Prijedlog odluke o imenovanju predsjednice ili predsjednika dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. 8. Konačni prijedlog Zakona o obrtu, drugo čitanje, P.Z. br. 370. Konačni prijedlog Zakona o besplatnoj pravnoj pomoći, drugo čitanje, P.Z. br. 441. 10. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, prvo čitanje, P.Z. br. 507 i 11. Prijedlog zakona o socijalnoj skrbi, prvo čitanje, P.Z.E. br. 510. 12. Prijedlog zakona o mirovinskom osiguranju, prvo čitanje, P.Z.E. br. 509 i 13. Prijedlog zakona o središnjem registru osiguranika, prvo čitanje, P.Z.E. br. 508. Prigovora, primjedbi? nema, zahvaljujem. Kolegice i kolege, dame i gospodo zastupnici dnevni red je time utvrđen. U skladu sa člankom 228. Poslovnika sada bih ja trebao objaviti utvrđeni dnevni red. Molim i predlažem da se složite da ga ne čitam u cijelosti nego mi dopustite da objavim da je utvrđeni dnevni red onako kako sam ga predložio u konačnom prijedlogu dnevnog reda. Možemo li se složiti? hvala lijepa. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 12,00 SATI.]] Možemo li poštovane kolegice i kolege zastupnici nastaviti sa radom u plenarnom zasjedanju Hrvatskog sabora? Najprije da utvrdimo prisutnost zastupnica i zastupnika u dvorani Hrvatskog sabora kako bismo mogli odlučivati o dnevnom redu i odrađenim točkama. 93 zastupnika su u dvorani. Dnevni red možemo. Poštovane kolegice zastupnice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru temeljem članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2013. godinu - Prijedlog izmjena i dopuna odluka o davanju suglasnosti na financijske planove za 2013. godinu: a) Hrvatskih voda, a) Hrvatskih cesta, a) Centra za restrukturiranje i prodaju, a) Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, a) Državne agencije za osiguranje štednih uloga i sanaciju banaka, - Prijedlog izmjena i dopuna Državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2013. godinu (konsolidirano), 2. Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2013. godinu, drugo čitanje, P.Z. br. 511, 3. Prijedlog Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu sa prijedlogom Projekcija za 2015. i 2016. godinu, - Prijedlog odluka o davanju suglasnosti na financijske planove za 2014. godinu, s prijedlogom Projekcija za 2015. i 2016. godinu: a) HRVATSKIH VODA, a) HRVATSKIH CESTA, a) CENTRA ZA RESTRUKTURIRANJE I PRODAJU, a) FONDA ZA ZAŠTITU OKOLIŠA I ENERGETSKU UČINKOVITOST, a) DRŽAVNE AGENCIJE ZA OSIGURANJE ŠTEDNIH ULOGA I SANACIJU BANAKA, - Prijedlog Državnog proračuna i financijskih planova izvanproračunskih korisnika za 2014. godinu, s prijedlogom Projekcija za 2015. i 2016. godinu (konsolidirano), 4. Konačni prijedlog Zakona o izvršavanju Državnog proračuna Republike Hrvatske za 2014. godinu, drugo čitanje, P.Z. br. 523, 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, s P.Z. br. 514, 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 520, 7. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 513, 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o doprinosima, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 521, 9. Prijedlog Zakona o Poreznoj upravi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 519, 10. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o područjima posebne državne skrbi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 517, 11. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o brdsko-planinskim područjima, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 518, 12. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obnovi i razvoju grada Vukovara, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 522, 13. Prijedlog Zakona o obveznim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z. br. 526, 14. Prijedlog Zakona o dobrovoljnim mirovinskim fondovima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 527, 15. Prijedlog Zakona o mirovinskim osiguravajućim društvima, prvo čitanje, P.Z.E. br. 524, 16. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o poljoprivrednoj savjetodavnoj službi, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 515, 17. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarstvu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 512, 18. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o kaznenom postupku, drugo čitanje, P.Z.E. br. 488, 19. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru, drugo čitanje, P.Z. br. 439, 20. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o ustrojstvu i djelokrugu ministarstava i drugih središnjih tijela državne uprave, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 516, 21. Prijedlog Zakona o potvrđivanju Protokola o pitanjima od važnosti za Irski narod u pogledu Ugovora iz Lisabona, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 525 Poštovane kolegice i kolege zastupnici u skladu s člankom 205. Poslovnika koji određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku pitam ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Da. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege. Prvo da pitam gospodine predsjedniče mogu za sve zakone odjedanput ili [[Upadica: Možete sve.]] da se svaki zakon, ali bi prije toga dao jednu načelnu primjedbu. S obzirom da su ovi zakoni međusobno vezani i da promjena ovih poreznih zakona itekako vezana s izmjenom Zakona o području od posebne državne skrbi i Zakon o Vukovaru smatram da u redoslijedu dnevnog reda ta dva zakona moraju biti prije ovih zakona. Druga stvar, s obzirom da svih ovih, 2,3,4,6,8 zakona ima itekako utjecaj na proračun za 2014.godinu smatram da bi Hrvatski sabor sve ove zakone trebao raspraviti nakon rasprave o rebalansu proračuna, prije rasprave o državnom proračunu jer gledajte može se dogoditi da jedan od ovih zakona se ne usvoji i automatski njegov fiskalni učinak na proračun pada u vodu. Dakle to je načelna primjedba oko redoslijeda točki dnevnog rada. A sada što se tiče uvrštavanje točki po hitnom postupku, krenut ću onako kako bi trebalo, a to je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima od posebne državne skrbi s Konačnim prijedlogom zakona. Dakle kolegice i kolege na status jedinica lokalne i regionalne samouprave koje se nalaze na području od posebne skrbi ima negdje oko 325 jedinica lokalne samouprave. I da mi taj zakon nismo mogli raspraviti u dva čitanja sagledavajući sve argumenta za i protiv, uvažavajući to da je Hrvatska ušla u EU, da određene potpore se više neće moći davati na način na koji će se davati nego da sukladno korištenju sredstava iz fondova EU se mora zakon promijeniti, nije razlog da se ovaj zakon koji je iznimno bitan prije svega za građane RH koji žive na području od posebne državne skrbi donosi preko koljena vjerojatno u nekakvoj popodnevnoj raspravi i zato se protivimo raspravi zakonu po hitnom postupku. Također Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima isto tako. Nije bilo nikakvog razloga se ovaj zakon u ovom trenutku kada je Vlada donijela svoje fiskalne projekcije ne uputi u Hrvatski sabor u redovitu proceduru i do donošenja proračuna da se raspravi u dva čitanja, tim više što i kolegice i kolege koji obnašaju izvršnu vlast u jedinicama regionalne i područne i lokalne samouprave mogu potvrditi da u mnogim jedinicama lokalne samouprave Zakon o brdsko-planinskim područjima je bio jedna inicijalna kapsula da se tamo počnu odvijati određene gospodarske aktivnosti i da određeni gospodarski subjekti tamo počnu raditi. Isto tako sa svim lošim i dobrim stranama tog zakona u prethodnom razdoblju dakle analizirajući sve moglo se predložiti zakon koji će donijeti sutra neko bolje rješenje. Također Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obnovi i razvoju grada Vukovara s Konačnim prijedlogom zakona. za 2, 3 dana je Dan sjećanja na tragedije koje su se dogodile u gradu heroju, također smatramo da je zaslužio raspravu u dva čitanja. Porezni zakoni, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, s konačnim prijedlogom zakona. o tom zakonu smo raspravili prije 3,5 mjeseca uvjeravajući da skidanje stope za ugostiteljstvo sa 25 na 10% je nešto što je revolucionarno za hrvatski turizam. I nakon tri mjeseca nestane revolucije i sada najedanputa da bi se spasio državni proračun nije više bitan hrvatski turizam i ta stopa se diže sa 10 na 13% mislim da je u najmanju ruku bilo pristojno da se o njemu raspravi i razgovara sa djelatnicima u turizmu. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit s Konačnim prijedlogom zakona. tangira ova tri zakona dakle Zakon o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o brdsko-planinskim područjima i Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o obnovi i razvoju grada Vukovara i ima unutra još jedna odredba gdje se unosi nešto što je definirano međunarodnim računovodstvenim standardima pa i u Zakonu o računovodstvu točno se zna da oni krediti koji nisu naplativi koji se ne mogu na platiti ulaze u trošak poslovanja poslovnih banaka i samim tim u manju osnovicu za obračun poreza na dobit. Ovim zakonom se sada to eksplicite naglašava da bi se kvazi pokazala velika briga za one jadne građane RH koji su ostali bez posla i koji ne mogu vraćati kredite. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona na dohodak. Najveći dio izmjena tog zakona se osim usklađivanja zakona sa zakonodavstvom i direktivama EU odnosi na izmjene Zakona o porezu na dohodak koji se odnosi na PPDS i brdsko-planinska područja i stoga smatram s obzirom da je on vrlo bitan za stanovnike koji žive na tom području da bi ga trebalo raspraviti u dva čitanja. Prijedlog zakona o porezu na dodanu vrijednost već sam rekao i također Prijedlog zakona o Poreznoj upravi. Gledajte osnivanje pet regionalnih ureda to možda nije problem za grad Zagreb, možda nije problem za Split, možda nije problem za Rijeku. Zašto? Zato što veliki dio ljudi koji rade u Poreznoj upravi koncentriran je na relativno maloj udaljenosti od mjesta gdje bi trebali raditi ali će to biti izuzetno veliki problem za recimo gdje će biti taj regionalni ured u sjevernoj Hrvatskoj i u Slavoniji jer tamo nema tolikih ljudskih kapaciteta i potencijala da se mogao napraviti nekakav regionalni ured da to ne bi iziskivalo određene troškove tim više što tim zakonom se prekida ukidanje nekakvih ispostava. Dakle kolegice i kolege zakoni koji će itekako utjecati na život naših sugrađana koji su najviše trpili najviše izgubili u Domovinskom ratu mi ćemo donesti preko koljena, nećemo im dati uopće priliku da se izjasne o tome, nećemo dati priliku zajednici gradova i zajednici županija da oni daju svoju primjedbu o tome. Mi ćemo donest tu onako kako se partija dogovorila i boli nas briga što će biti s tim ljudima.
Hvala lijepa. Knjižili smo 7 primjedbi na hitnost. Poštovani zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Poštovani predsjedniče, meni je sve jasno gdje je država danas i tko je državu doveo u ovu situaciju, međutim ja se isto javljam vizavi ovih zakona pod točkom 10, 11, 12, Prijedlog zakona o izmjeni zakona o područjima od posebne državne skrbi, Zakon o izmjeni Zakona o brdsko-planinskim područjima, Grada Vukovara. Sva ta tri zakona otprilike su teška negdje oko 600 milijuna kuna i ja osobno smatram da bi bilo najmanje sporno kad bi barem ova tri zakona išla u drugo čitanje. Zašto? Brdsko-planinsko područje odnosno ovaj drugi zakon o područjima posebne državne skrbi, ako bez toga ostane Istra ona de facto ostaje bez 30 milijuna kuna na godišnjoj razini. Ja znam i mene brine isto jedan bezobrazluk gdje su si pojedinci nabijali do 37% plaće veće no što je zakonodavac u vrijeme Jadranke Kosor to propisivao, ali ako usvojimo ove kondicije Grad Buzet ostaje npr. bez 11 do 13 milijuna kuna, građani u Gradu Buzetu također ostaju bez 11 do 13 milijuna kuna i gospodarstvo ostaje bez 11 do 13 milijuna kuna. Istra na godišnjoj razini ima povrat ili ostaje, nitko ne zahvaća oko 30 milijuna kuna godišnje, a u periodu od 2003. do danas povukli smo oko 600 milijuna kuna. Znam koliko sam se ja borio tada '93. za taj status grada Buzeta, a nije to ništa prema ondašnjem gradonačelniku Pinu …, Orneli Rumen ili Darku Kranjčiću. Jednako tako oko ove porezne uprave i oko ovih 5, nazovimo ih tako regionalnih centara. Nije da to mene asocira na moguće bitni gubitak regionalnog statusa Istre jer ono što je u srcima ugrađeno to nitko nam ne može uzeti i siguran sam da u onom samoupravnom djelokrugu između Istre i političkog Zagreba neće biti odskočne da se tako izrazim daske, ali ipak bojim se vizavi gubitka nekog malog postojećeg standarda, poglavito kada govorimo o toj državnoj upravi. Kad je riječ o samoupravi ništa se ne mijenja, sve ostaje isto, dapače, ali kada je riječ o državnoj upravi ipak su ovdje zamjetne određene izmjene pa bi možda bilo dobro da i taj zakonski, ne da bi bilo dobro nego trebao bi ići u najmanju ruku u drugo čitanje.
Hvala lijepa. Imamo ruku još gore. Poštovani Giovanni Sponza.
Pa evo ja bih se želio referirati u odnosu na prethodnike, a osobito ovo što je sada rečeno za prijedlog hitnog postupka točke 10 i točke 11, osobito za točku 11 jer egzaktno se zna da će osam jedinica lokalne samouprave na području Istarske županije jako puno time izgubiti. S obzirom da cijelo vrijeme govorimo da državni proračun je u teškoj situaciji, trebao je imati na umu da jedinice lokalne samouprave također jesu u vrlo teškoj situaciji. Potreban nam je proces decentralizacije i ako sveobuhvatno ne budemo sagledali i ovaj Zakon o teritorijalnom preustroju čini mi se da ćemo sigurno donijeti zakone koji će se reflektirati sa velikom štetom i posljedicama po jedinicama lokalne samouprave. Držimo da prijedlog u dva čitanja apsolutno bi bio u ovom trenutku potreban. Hvala.
Hvala lijepa. Sad ćemo to u skladu sa Poslovnikom i demokratskim standardima odlučiti glasovanjem. Idemo po redu. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u, PZ br. 514? Molim da se izjasnimo dizanjem ruke. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 81 glas za i 31 glas protiv, u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u, PZ br. 514. Drugo, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za i 32 glasa protiv, u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dobit, PZ br. 520. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak, PZ br. 513. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 80 glasova za i 32 glasa protiv, u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak, PZ br. 513. Četvrto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o poreznoj upravi. Molim da se izjasnimo tko je za hitni postupak? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 79 glasova za, 33 glasa protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o poreznoj upravi. Peto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o područjima posebne državne skrbi. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 77 glasova za i 35 glasova protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o područjima posebne državne skrbi, P.Z. br. 517. Šesto. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o brdsko-planinskim područjima, P.Z. br. 518. Molim da se izjasnimo tko je za hitnost postupka? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 77 glasova za i 35 glasova protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o brdsko-planinskim područjima, P.Z. br. 518. Sedam. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o obnovi i razvoju grada Vukovara, P.Z. br. 522. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo o hitnosti. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 78 glasova za, 33 glasa protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o obnovi i razvoju grada Vukovara, P.Z. br. 522. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, prigovor na uvrštavanje u dnevni red ima li na druge točke netko od zastupnica i zastupnika? Poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Željko Reiner.
Poštovani gospodine predsjedniče, mene bi silno zanimalo slijedom koje točke Poslovnika našega je uvršten ili hoće se uvrstiti po hitnom postupku prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarstvu. Hvala lijepo.
Nismo dobili primjedbu nikakvu na tu hitnost. Molim? Ne, ne. Završili smo kod dnevnog reda i utvrđivanja primjedbi. Nemojte! Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici u Hrvatskom saboru dnevni red je time dopunjen. Što se tiče itinerera, slaganja dinamike i rasprave o tome ćemo voditi brigu o prijedlogu poštovanog zastupnika Ivana Šukera. Poštovane kolegice zastupnice, poštovani kolege zastupnici, uobičajeno da u 12 sati pristupimo najprije na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora dopuni dnevnog reda. Predlažem da dnevni red dopunimo sljedećim točkama. 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O DRŽAVNOM ODVJETNIŠTVU, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 532, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O UREDU ZA SUZBIJANJE KORUPCIJE I ORGANIZIRANOG KRIMINALITETA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 533, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SUDOVIMA ZA MLADEŽ, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 531, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PRAVIMA HRVATSKIH BRANITELJA IZ DOMOVINSKOG RATA I ČLANOVA NJIHOVIH OBITELJI, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 537, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O ZAŠTITI VOJNIH I CIVILNIH INVALIDA RATA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 530, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PREUZIMANJU DIONIČKIH DRUŠTAVA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 529, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O SLOBODNIM ZONAMA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR 528, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O PROVEDBI UREDBE (EZ) BR. 850/2004 O POSTOJANIM ORGANSKIM ONEČIŠĆUJUĆIM TVARIMA, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z.E. BR. 536, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O IZMJENAMA ZAKONA O PROVEDBI UREDBE (EU) BR. 211/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA OD 16. VELJAČE 2011. GODINE O GRAĐANSKOJ INICIJATIVI, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z.E. BR. 535, 1. PRIJEDLOG ZAKONA O POTVRĐIVANJU MEMORANDUMA O RAZUMIJEVANJU IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I REPUBLIKE HRVATSKE O UVJETIMA SUDJELOVANJA REPUBLIKE HRVATSKE U PROGRAMIMA UNIJE ZA 2013. GODINU, S KONAČNIM PRIJEDLOGOM ZAKONA, HITNI POSTUPAK, PRVO I DRUGO ČITANJE, P.Z. BR. 534, 1. PRIJEDLOG ODLUKE O SUDJELOVANJU PRIPADNIKA ORUŽANIH SNAGA REPUBLIKE HRVATSKE U OPERACIJAMA POTPORE MIRU UJEDINJENIH NARODA To su svi prijedlozi. I na temelju članka 205. Poslovnika koji određuje da najprije odlučujemo o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu sa člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. To su zakoni u današnjem prijedlogu po točkama 8 i 9 prijedloga dnevnog reda. Ima li netko iz zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona? Da. Poštovani zastupnik Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Mislim da je stvarno krajnje vrijeme da Vlada prestane kampanjski raditi. Mi konstanto kršimo članak 204. Poslovnika koji smo usvojili. I citirat ću ga sada: "Razlozi za hitni postupak. Iznimno zakon se može donijeti po hitnom postupku kad to zahtijeva osobito opravdani razlozi koji u prijedlogu moraju biti posebno obrazloženi. Uz prijedlog da se zakon donese po hitnom postupku, podnosi se i konačni prijedlog zakona koji sadrži sve što i prijedlog zakona osim što se umjesto teksta prijedloga zakona prilaže tekst konačnog prijedloga zakona. Kod prijedloga da se zakon donese po hitnom postupku podnosi zastupnik. Tada mora imati pismenu podršku 15 zastupnika." I da ne citiram dalje. Niti jedan od ovih zakona nema obrazloženje zašto se donosi po hitnom postupku niti za donošenje ovih zakona po hitnom postupku ima jedan valjan razlog. To je najbolje pokazala jučerašnja i današnja rasprava o zakonima koji su vezane na zakone na područje od posebne državne skrbi, na Zakon o brdsko-planinskim područjima i na Zakon o gradu Vukovaru, ono što smo upozoravali zadnji put. Donošenje zakona ovako, navrat nanos može nas samo dovesti samo da donesemo krive zakone i naprosto ne vidimo razloga da ovi zakoni koji se danas predlažu. i koje ste nam dostavili na klupe donose po hitnom postupku jer mislimo da su oni bili od strane Vlade mogli predložiti na vrijeme, da su se mogli raspraviti. Mislim da nije dobro o zakonima koji izazivaju dosta i pravnih promjena odlučivati na vrat na nos…
Dakle tražite glasovanje o svim predloženim zakonima?
Pa mogu ja pojedinačno, mislim da nema potrebe. Dakle svi ovi zakoni kršimo odredbu članka 204. Poslovnika i zato tražim glasovanje.
Hvala lijepa. Pristupit ćemo glasovanju o hitnosti postupka. Idemo 1. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu, P.Z. br. 532. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za i 30 glasova protiv po hitnom postupku u dnevni red uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Državnom odvjetništvu, P.Z. br. 532. 2. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, P.Z. br. 533. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za hitni postupak. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o Uredu za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta, P.Z. br. 533. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež, P.Z. br. 531. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudovima za mladež, P.Z. br. 531. 4. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, čitanje, P.Z. br. 537. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za i 29 glasova protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o pravima hrvatskih branitelja iz Domovinskog rata i članova njihovih obitelji, čitanje, P.Z. br. 537. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata, P.Z. br. 530. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 82 glasa za i 29 glasova protiv u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti vojnih i civilnih invalida rata, P.Z. br. 530. 6. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o preuzimanju dioničkih društava, P.Z. br. 529. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o preuzimanju dioničkih društava, P.Z. br. 529. 7. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, P.Z. br. 528. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o slobodnim zonama, P.Z. br. 528. 8. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske unije i Republike Hrvatske o uvjetima sudjelovanja Republike Hrvatske u programima Unije za 2013. godinu, P.Z. br. 534. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova u dnevni red po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Europske unije i Republike Hrvatske o uvjetima sudjelovanja Republike Hrvatske u programima Unije za 2013. godinu, P.Z. br. 534. Ima li netko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red točke Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operacijama potpore miru Ujedinjenih naroda? Nema. Utvrđujem da nema prigovora. Poštovane kolegice i poštovani kolege zastupnici dnevni red je time dopunjen.
NASTAVAK NAKON STANKE 12,00 SATI … [[Početak nije snimljen.]] 226. Poslovnika Hrvatskoga sabora predlažem dopunu dnevnog reda sljedećim točkama. 1. Prijedlog Obiteljskog Zakona, prvo čitanje, P.Z.E br. 544; 2. Konačni prijedlog Zakona o prostornom uređenju, drugo čitanje, P.Z. br. 466; 3. Konačni prijedlog Zakona o gradnji, drugo čitanje, P.Z. br. 467; 4. Konačni prijedlog Zakona o građevinskoj inspekciji, drugo čitanje, P.Z.E br. 468; 5. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 542; Kolegice i kolege ja bih vas molio da se umirite da onima koje zanima dnevni red omogućite da čuju. 6. Prijeldog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o cestama, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 539; 7. Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o željeznici, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 538; 8. Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o poštanskim uslugama, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 540; 9. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršavanju kazne zatvora, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 541; 10. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti od buke, s Konačnim prijedlogom Zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 543; 11. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o posredovanju pri zapošljavanju i pravima za vrijeme nezaposlenosti, drugo čitanje, P.Z. br. 487; 12. Prijedlog Odluke o upućivanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske na dužnostima u NATO zapovjednoj strukturi, NATO strukturi snaga i drugim nacionalnim (MULTINACIONALNIM) zapovjedništvima u operacije i druge aktivnosti u inozemstvu pod vodstvom NATO-a. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Napominjem da o hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E ne odlučujemo u skladu sa člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. To su zakoni pod točkama 8. i 10. prijedloga dopune dnevnoga reda. Ima li tko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona? Davorin Mlakar, izvolite kolega.
Čestitam gospodine potpredsjedniče, ovo je sličilo na ono zovite svoga liječnika ili ljekarnika kojom brzinom ste vi iščitali dopune dnevnoga reda. U ime Kluba HDZ-a protivimo se svim točkama dnevnog reda koje se ponovno predlaže raspraviti po hitnom postupku. Ja ću po vjerovatno 20.-ti put ponoviti da Poslovnik Hrvatskoga sabora u članku 162. govori da samo iznimno se može donijeti zakon po hitnom postupku kada to zahtijevaju interesi obrane i drugi osobito opravdani državni razlozi. Odnosno kada je to nužno radi sprječavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Ako niti jedan od ovih uvjeta nije ispunjen Sabor nema pravo razmatrati ove točke u hitnom postupku. A osobito kada se recimo radi o izmjenama ili dopunama Zakona o cestama, Zakona o željeznici, ne vidimo da li je kod nas ratno stanje ili drugi interesi obrane do te mjere zakuhali da bi i ove propise trebali donositi po hitnom postupku. Nastavno tome mi smo ušli u Europsku uniju, mi smo članica Europske unije i zakoni koji se sada usklađuju sa zakonodavstvom Europske unije zavrjeđuju, imaju vremena, mogućnosti i pravo biti razmotreni u dva čitanja. Nekoliko puta sa vašeg mjesta, ne govorim da ste to govorili vi nam je rečeno kako se i predsjedavajući, rečeno nam je kako se predsjedavajući protiv praksi da se zakoni u Hrvatskom saboru donose po hitnom postupku. Podsjetiti ću sve da je u izvješću Hrvatskoga sabora preko 80% zakona doneseno u hitnoj proceduri. Time rušite neke temeljne principe demokracije i parlamentarne demokracije za koju se pretpostavlja da će parlament između ostaloga imati dovoljno vremena da može raspraviti prijedloge koji se evo najčešće upućuju u parlamentarnu proceduru od Vlade Republike Hrvatske. Stoga se protivimo hitnosti donošenja zakona. Apeliramo na vas da vašom većinom kojom ćete ponovno vjerojatno izglasati hitni postupak kršite neke temeljne principe a kršite i Poslovnik Hrvatskog sabora koji ima rang zakona jer sam vam pročitao u kojem slučaju se zakoni mogu donositi po hitnom postupku.
Zahvaljujem kolegi Mlakaru. Nansi Tireli.
Poštovani potpredsjedniče. Pa evo na tragu i kolege Mlakara samo ja ću to malo drugačije reći, mi smo šokirani sa ovom prvom točkom Prijedlog Obiteljskog zakona zašto ona ide po redovnoj proceduri. Naučeni smo pogotovo kada vidimo neki P.Z.E da to ide hitna procedura bez obzira što se radi o zakonu koji ima 555 članaka mislim da su u ovo vrijeme otkada zasjeda ovaj Sabor a to je pune dvije godine naučili po hitnoj proceduri donositi izuzetno važne zakone pa bih evo predložila svima da i taj stavimo po hitnoj proceduri pa da onda budemo na miru da znamo da sve imamo po hitnoj proceduri da nam ne prolazi jako puno vremena od prvog do drugog čitanja pa onda zaboravimo.
Kolegice Nansi Tireli, oprostite kolegie Nansi Tireli, vi možete prigovoriti na hitnost postupka kod predloženih ali ne možete predlagati da nešto ide u hitnu proceduru što ide u redovnoj proceduri.
Pa to je, pa šokirani smo.
Pa ja vas shvaćam da ste šokirani ali ne možete po Poslovniku predlagati. … [[Upadica se ne čuje.]]
A sada dolazim na hitni postupak, a sada dolazim na hitni postupak. Koliko i što radimo pokazuje nam točka 5. gdje po hitnom postupku opet donosimo izmjene i dopune Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Kada upozoravamo da nije dobro po hitnom postupku donositi važne zakone onda se naša upozorenja ne ispoštuju, donosimo zakone kako ih donosimo, nakon 2 ili 3 mjeseca ih ponovno mijenjamo što dugoročno donosi izuzetno velike posljedice i gospodarstvu i građanima Republike Hrvatske.
Zahvaljujem. Znači imamo prigovore na hitnost postupka. Moramo ih izglasati. Prelazimo dakle na glasanje o hitnosti postupka. Kvorum molim. Imamo 99 prisutnih zastupnika, znači možemo pravovaljano odlučivati. Pitam tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, PZ br. 542. Tko je za? Protiv? Molim rezultat. Zakon je uvršten u hitnu proceduru sa 78 glasova za i 21 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o cestama, PZ br. 539. Tko je za? Tko je protiv? Molim rezultat. I ovaj je zakon sa 78 glasova za i 21 protiv uvršten u hitnu proceduru. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o željeznici, PZ br. 538. Tko je za? Protiv? Rezultat. I ovaj smo zakon uvrstili po hitnoj proceduri sa 78 glasova za i 20 protiv. Konačno, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izvršenju kazne zatvora, PZ br. 541. Tko je za? Protiv? Rezultat. Sa 78 glasova za i 21 protiv i ovaj smo zakon uvrstili u hitnu proceduru. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštenje u dnevni red ostalih predloženih točaka? Nema. Gospođe i gospodo zastupnici, dnevni red je dopunjen. Prelazimo na glasanje. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o PDV-u… … [[Upadica se ne razumije.]] a mi ćemo prijeći na glasanje o raspravljenim točkama. Prvo ću na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora predložiti dopunu dnevnog reda sljedećim točkama: 1. Konačni prijedlog Zakona o mirovinskom osiguranju, drugo čitanje, P.Z.E. br. 509, 2. Prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih, odnosno ostvarenih prema posebnim propisima u mirovinskom osiguranju s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 554, 3. Konačni prijedlog Zakona o prikupljanju, obradi, povezivanju, korištenju i razmjeni podataka o primicima i javnim davanjima po osiguranicima, drugo čitanje, P.Z. br. 454, 4. Konačni prijedlog Zakona o profesionalnoj rehabilitaciji i zapošljavanju osoba s invaliditetom, drugo čitanje, P.Z.E. br. 440, 5. Konačni prijedlog Zakona o socijalnoj skrbi, drugo čitanje, P.Z.E. br. 510, 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 555, 7. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskim pristojbama, drugo čitanje, P.Z. br. 507 8. Prijedlog zakona o tržištu nafte i naftnih derivata s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 560; 9. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara s konačim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 556: 10. Prijedlog zakona o potvrđivanju sporazuma o financiranju između Vlade RH i Europske komisije u vezi s nacionalnim programom za Hrvatsku u okviru programa IPA- komponenta pomoć u tranziciji i jačanje institucija za 2013.godinu s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 559: 11. Konačni prijedlog zakona o izmjena zakona o obnovi ugrožene spomeničke cjeline Dubrovnika, drugo čitanje, P.Z. br. 393. Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. Napominjem da u hitnosti postupka kod donošenja zakona koji nose oznaku P.Z.E. ne odlučujemo u skladu s člankom 206. Poslovnika Hrvatskog sabora. To je zakon pod točkom osam prijedloga dopune dnevnog reda. Ima li itko od zastupnika primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja ostalih predloženih zakona. Ima. Kolega Mlakar izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Što bi se reklo … [[Govornik se ne razumije.]] ja ću ponovo vam ukazati na činjenicu da uvrštavanje po hitnom postupku nekih točaka u dnevni red je protivno članku 162. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Ako bi se moglo smatrati da prijedlog Zakona o izmjeni i dopunama zakona o smanjenju mirovina još može u sebi sadržavati poslovničke razloge koji bi opravdavali hitni postupak, teško mi je vjerovati da prijedlog zakona o izmjeni i dopuni zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara moramo donijeti u hitnoj proceduri i da nemamo vremena raspraviti taj zakon u dva čitanja. S obzirom da vi ponovo predlažete da se određen broj zakona donosi po hitnom postupku iako ste govorili o P.Z.E. zakonima o kojima se ne raspravlja. Ja ovdje iznosim stajalište Kluba HDZ-a protivimo se hitnosti postupka i tražimo glasovanje o tome.
Zahvaljujem. Moramo znači krenuti na glasanje o hitnosti postupka i treba nam utvrđivanje kvoruma. 92 zastupnika je u vijećnici, prema tome možemo pravovaljano odlučivati. Pitam, tko je za primjeni hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni i dopunama Zakona o smanjenju mirovina određenih odnosno ostvarenih prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju, P.Z. br. 554. Tko je za? Tko je protiv? Ima li suzdržanih? Nema tu suzdržanih. Prema tome molim rezultat. Utvrđujem da smo sa 76 glasova za i 18 protiv ovaj zakon uvrstili u hitnu proceduru. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Prekršajnog zakona, P.Z. br. 555. Tko je za? Tko je protiv? Molim rezultat. I ovaj smo zakon uvrstili u hitnu proceduru sa 76 glasova za i 20 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni i dopuni Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara, P.Z. br.556. Tko je za? Tko je protiv? Molim rezultat. I ovaj smo zakon uvrstili u hitnu proceduru sa 76 glasova za i 20 protiv. I konačno, tko je primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma o financiranju između Vlade RH i Europske komisije u vezi s nacionalnim programom za Hrvatsku u okviru programa IPA- komponenta pomoć u tranziciji i jačanje institucija za 2013.godinu s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 559 Tko je za? Tko je protiv? Molim rezultat. Ovaj smo zakon u hitnu proceduru postavili sa 77 glasova za i 20 protiv. Pitam ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red ostalih predloženih točaka. Ako nema, dnevni red je dopunjen.
Dobro jutro poštovane kolegice i poštovane kolege. Najprije da utvrdimo brojno stanje zastupnika u Hrvatskom saboru. Dali možemo dobiti brojno stanje? Hvala lijepa. Imamo potrebnu većinu da možemo odlučiti. Najprije poštovane kolegice i poštovane kolege, predlažem da dopunimo dnevni red ove plenarne sjednice, 10. plenarne sjednice Hrvatskog sabora na temelju članka 226. poslovnika Hrvatskog sabora, predlažem dopunu dnevnog reda s jednom točkom. To je: Prijedlog nacrta promjene Ustava RH. Predlagatelj je Odbor za ustav, poslovnik i politički sustav. Pitam da li netko od zastupnika ima prigovor na uvrštavanje u dnevni red predložene točke? Hvala vam lijepa. Nema primjedbi na prijedlog za dopunu dnevnog reda. Time je dnevni red dopunjen. Poštovane kolegice i poštovani zastupnici u Hrvatskom saboru. Nastavljamo sa plenarnom sjednicom Hrvatskog sabora, desetom sjednicom. Najprije, na temelju članka 226. Poslovnika Hrvatskog sabora, predlažem dopunu dnevnog reda - IZVJEŠĆE MANDATNO-IMUNITETNOG POVJERENSTVA - PRIJEDLOG ODLUKA O IMENOVANJU ČLANA NADZORNOG ODBORA HRVATSKE RADIOTELEVIZIJE Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje u dnevni red predložene točke dnevnog reda? Nema. Poštovane kolegice i poštovane kolege zastupnici, dnevni red je time dopunjen.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, ministri, zamjenici predsjednika Vlade, poštovani predsjedniče Vlade. Moje pitanje će biti upućeno predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Kako Hrvatska namjerava riješiti probleme prenesene štednje Ljubljanske banke? Poštovani predsjedniče Vlade s obzirom da ste uspješno ignorirali zahtjev predsjednice Hrvatske stranke prava dr. Ante Starčević i zastupnice u EU parlamentu Ruže Tomašić da se očitujete o proglašenju isključivo gospodarskog pojasa RH na Jadranskom moru planirao sam vam uputiti to pitanje. NO kako se moj prijedlog odluke već našao na dnevnom redu, svjestan sam da vi ne možete iznijeti stav Vlade o tom pitanju bez prethodne konzultacije unutar vladajuće koalicije koja će u ovom slučaju biti posebno zanimljiva. Imam za vas ovo drugo pitanje. Mi u Hrvatskoj stranci prava doktor Ante Starčević upoznati smo sa različitim tumačenjima memoranduma o rješavanju problema prenesene štednje Ljubljanske banke, potpisane u Otočcu između hrvatske i slovenske stranke. Znamo kako je banka za međunarodno poravnanje u Baselu oprala ruke od ovog spora i kako je jasno dala do znanja da je u mogućnosti ponuditi se isključivo kao medijatorska, a ne arbitarska uloga. S obzirom da su prema dogovoru sa Slovencima sporovi pred sudovima zamrznutim, pred hrvatskim sudovima zamrznuti dok banka za međunarodna poravnanja riješi spor, a banka nema namjeru učiniti, postavlja se pitanje dokad će zamrznuće sporova pred našim sudovima trajati. Prema svemu sudeći može i narednih sto godina. Razmišlja li stoga Vlada obvezujuće o arbitraži na jednom od uglednih europskih trgovačkih sudova pokrenuti spor kako bi se konačno riješio ovaj…
Završite poštovani zastupniče [[Upadica: Hvala.]] Hvala i vama. Odgovor poštovanog predsjednika Vlade Zorana Milanovića.
Poštovani zastupniče, osobno sam sudjelovao u završnim dogovorima oko problematike Ljubljanske banke i zastoja postupka, ne zamrzavanja, to ste pogrešno rekli, dakle zastoja postupka ne zamrzavanja i što se toga tiče hrvatska strana je napravila sve ono što je rekla da će napraviti. Hrvatska strana je tu bila, dakle naša strana suočena sa jednom tihom opstrukcijom kolega prijatelja iz Slovenije koji smo na kraju čini nam se uspješno riješili jer je to stajalo kao prepreka ratifikaciji hrvatskog pristupnog ugovora u slovenskom parlamentu i moram priznati da ne vidim više što je tu sporno. Dakle u Sloveniji sada čujemo u javnosti određene prigovore, međutim hrvatska strana je napravila sve ono što je trebala napraviti, čak smo i svoj Zakon o parničnom postupku mijenjali prije ulaska u Europsku uniju da bismo otvorili prostor institutu zastoja i to je bio puno veći problem Slovenije nego Hrvatske zato što se pred hrvatskim sudom vodio postupak čiji ishod je bio od primarnog interesa Sloveniji i postojao je strah da hrvatski sud ne presudi na način koji je štetan za Sloveniju i za Ljubljansku banke, dakle i za slovensku Vladu. S obzirom da se to nije dogodilo u 20 godina Hrvatske države pred hrvatskim sudom koji nije presudio u korist Hrvatske države i njezinih štediša ja to vidim kao jedan paradoksalan primjer neovisnosti pravosuđa u Hrvatskoj. Međutim, da se fokusiramo na ono bitno. Prava pravna bitka, a to biste vi trebali znati, se u ovom trenutku već duže vrijeme ustvari pred Europskim sudom za ljudska prava i presude koje se donose po tom pitanju su po meni najveća opasnost za one koji u Sloveniji smatraju da nisu ništa dužni. Mi smo uvijek smatrali da jesu, da će ti dugovi kad-tad doći na naplatu, međutim to se po svemu sudeći neće razriješiti pred hrvatskim sudom nego u Strassbourgu i to po osnovi kršenja ljudskih prava i Konvencije o ljudskim pravima Vijeća Europe. Ja da sam, a nisam slovenska strana gledao bih tamo, a ne pred hrvatske sudove. Tako da moram priznati da ne vidim čemu ikakva nervoza, dakle pravda će sigurno prije ili kasnije biti ispoštovana odnosno biti postignuta, jedino je pitanje je li 20 i više godina predugo čekanje. Ali to je bila prepreka nama za ulazak u Europsku uniju, to nemojte zaboraviti. A kad smo kod toga vi ste bili protiv ulaska u Europsku uniju i vaša predsjednica stranke koja je sada u Europskom parlamentu u tome očito ne vidi nikakav problem, u biti ne vidim ni ja. Ne vidim zašto u Europskom parlamentu ne bi mogli raditi i sjediti i zastupati ga oni koji su protiv Europske unije. Po tome je Europska unija drukčija od nacionalnih država jer netko u Hrvatskom saboru tko bi se zalagao protiv Hrvatske države ovdje ne bi imao što tražiti, međutim u Europi je to drukčije. Dakle s time se ustvari ne treba rugati, često se na taj način podmeće. Ali pitali ste me, spomenuli ste zaštićeni ekološko ribolovni pojas. Pa vi znate da smo mi ulaskom u Europsku uniju ušli u jedan drugi, kompleksniji pravni režim i da je ustvari sve to jedno europsko more, a naročito kada su u pitanju prava ribolova. To je ono što nas najviše zanima. Naravno, zanima nas i ekologija. Kada su u pitanju ribolovna prava to trebaju svi jasno znati, u ovom trenutku proglašenje bilo kakvog posebnog pojasa pod hrvatskom jurisdikcijom je pravno neutemeljeno zato što na to nemamo pravo. Dakle to ne bi značilo da u našim vodama koje više nisu naše nego europske, mogu loviti samo naši ribari. Tu informaciju ste dužni svima onima za koje mislite da zastupate, a koji to možda ne znaju. Dakle sve se svelo samo na ekološku zaštitu, o tome možemo razgovarati.
Hvala lijepa predsjedniče. Očitovanje poštovanog zastupnika Ivana Šimunovića.
Hvala gospodine predsjedniče. Poštovani predsjedniče Hrvatske Vlade, da vam sad postavim jedno kraće pitanje, zašto niste digli ruku za zaštićeni ekološki ribolovni pojas. Ali očito da ova i mnoga druga pitanja koja se tiču hrvatskih građana, ova Vlada ne može, ne zna ili neće da riješi, ono je rezervirano za neku drugu Vladu. Stoga predlažem da ova Vlada podnese ostavku i da u 5. mjesecu imamo zajedno euro izbore i izbore za Hrvatski parlament. Hvala lijepo. Tražim pismeni odgovor.
Hvala lijepa. Drugo pitanje i poštovani zastupnik Ivo Jelušić.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Pitanje upućujem ministru financija gospodinu Slavku Liniću. Gospodine ministre, svjedoci smo zadnjih mjeseci a i godina jednog neravnopravnog odnosa građana naspram banaka kada je riječ o potrošačkim i stambenim kreditima. Zadnjih godinu dana Vlada pokušava izmjenama i dopunama Zakona o potrošačkom kreditiranju unijeti stanoviti red u to, unijeti stanovitu ravnotežu i prošli tjedan smo u Saboru ovdje imali raspravu oko toga. No u zadnjoj fazi rasprave Udruga banaka je izašla i sa svojim prijedlogom koji na neki način dovodi građane u nešto povoljniji položaj nego što su bili. Naravno ne rade oni to zato što su, što imaju silni osjećaj pravednosti ili zato što su socijalno osjetljivi nego zato što s ovim prijedlogom ovog zakona dovedeni pred zid, dovedeni u kut. Dio javnosti je pod utjecajem Udruge "Franak" i dio javnosti je to protumačio kao da će eto Vlada napraviti dogovor sa bankama, da će građani opet neće dobiti ono što su očekivali, maltene da će biti izdani. Moje pitanje je gospodine Liniću jednostavno. Hoće li ovim novim zakonom, ovim novim izmjenama i dopunama Zakona građani kako to neki tvrde biti izdani, hoće li Vlada postići dogovor s bankama na račun građana i u konačnici hoće li građani ovim zakonom proći bolje ili lošije jednostavno što će građani dobiti ovim novim zakonom. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Odgovor na pitanje poštovani ministar Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Zahvaljujem na pitanju gospodine zastupniče. Zakon o potrošačkim kreditima druge izmjene koje u svom mandatu donosi Vlada jer smo prve imali još krajem 2012. pokazuju da se intenzivno Vlada bavi problemom odnosa između građana i bankarskog sektora, da je za Vladu itekako ogroman problem veliki problem veliki broj blokiranih računa, a posebna 270 do 290000 građana koji su po cijelu godinu blokirani zbog odnosa za bankarskim sektorom. U ovom novom čitanju građani dobivaju daleko veću zaštitu nego što smo imali do sada. Sa ovim zakonima rješavamo ono što je uvijek bio problem u Hrvatskoj, a to je najvišu stopu potrošačkih kredita vezano za stanove, najvišu stopu potrošačkog kredita za ostale potrebe. Rješavamo kompletno najviše moguće naknade, ukupan trošak troška kredita, rješavamo i odnos između banaka i građana i to na taj način da građanin mora bit o svemu informiran i ono što je također vrlo važno vječiti problem prekoračenje tekućih računa, način otplate i mogućnost građana da svoje dugove riješi legalno u godinu dana. Prema tome, ovaj zakon rješava mnogo toga i stavlja građane u nešto lakšu poziciju prema svojim obvezama u dijelu odnosa sa bankarskim sektorom. Ono što smo također pokušali riješiti to je pitanje velikih, velikih tečajnih razlika kod nekih valuta s obzirom da su naši krediti i u valutama pa tečajne razlike padaju na građane i to na način da pokušavamo kamatnu stopu kod takvih kredita primijeniti na već potpisane ugovore, a po novim pravilima koji su sada definirani u ovom zakonu. Znači, ovim izmjenama definiramo što je to marža, a što je to trošak kredita. Naravno to možemo primjenjivati na nove ugovore. Ali kod onih kredita koji imaju depricijaciju veću od 20% inzistiramo da se to primijeni i na potpisane ugovore. Razlog da ovako dugo traje procedura je upravo dugi, dugi pregovori sa bankarskim sustavom jer smo htjeli da imamo zajedničko rješenje za građana. Kad smo vidjeli da to ne ide Vlada je odlučila, utvrdila prijedlog, poslala ga na Sabor. Zadnji dan rasprave u Saboru bankarski sustav je ponudio određena rješenja. U dogovoru, u ministarstvu postignuto je vrlo jasno rješenje. 30% popusta na ugovorene početne iznose. Bankari su se složili da bi dan iza toga odustali od dogovora i idu na 30% od danas vrijedit će kamatne stope. Za Vladu neprihvatljivo što znači da neće biti dogovora sa bankama zato što su po stoti puta izigrale dogovor i bit će u biti onaj prijedlog o kojem ste raspravljali na izglasavanju u petak. Prema tome, opet neodgovorno ponašanje banaka, izigravanje banaka svih mogućih dogovora. To je ponašanje bankarskog sustava. Zašto je Vlada pristala na još jednu izmjenu samo zato da se ovaj zakon primijeni već od 1.1. i da nemamo sudskih postupaka. Očito da ćemo imati jer je interes banaka nešto drukčiji od interesa građana.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovanog zastupnika? Hvala, nema. Sve je u redu. Treće zastupničko pitanje poštovani zastupnik Srđan Gjurković.
Hvala predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče Vlade, potpredsjednici, gospođe i gospodo ministri. Moje pitanje upućujem gospodinu ministru Ivanu Vrdoljaku, a vezano je za INA-u. Poštovani gospodine ministre, u javnosti čujemo različite spekulacije oko pregovora sa MOL-om. Ovim putem vas pitam da mi odgovorite koja je osnova za vođenje pregovora sa MOL-om i koja je tema oko koje se niste usaglasili i zašto. Jer očito je, vidimo da nakon drugog sastanka Mađari su odlučili prodati svoj udio u INA-i, te što mislite o pravu prvokupa INA-inih dionica. Hvala.
Odgovor na zastupničko pitanje poštovani ministar Ivan Vrdoljak.
Zahvaljujem se poštovanom zastupniku na pitanje. Dakle, Vlada je prilikom svoje odluke o otvaranju pregovora odmah donela okvir o pregovaračkom postupku. U tom okviru prva točka i ključna točka je korporativno upravljanje. Sa prvom točkom i sa okvirom o pregovaranju i na načinu kako ćemo pregovarati smo se sa svojim kolegama iz Mađarske dogovorili na prvom sastanku. Oni su to prihvatili, da je prva točka u kojoj se moramo dogovoriti korporativno upravljanje. Na drugom sastanku smo o tome raspravljali. Imali smo različite stavove i to je točka u stvari koja je bila predmet drugog razgovora i predmet očito i sljedećih koji će uslijediti. Ta je tema nama ključna i presudna iz jednog razloga, mi samo želimo da se INA upravlja prema zakonima RH. Da se upravljanje uskladi prema Zakonu o trgovačkim društvima a sve ostalo je moguć dogovor sa kolegama iz Mađarske. Ovo koji članovi uprave na koji način i kako će sutra izgledati način donošenja odluka nije presudno, ali je presudno da bude po zakonu što dosad nije bio slučaj. I na ovaj drugi dio vašeg pitanja, dakle mi smo dobili iskaz namjere prodaje smo dobili ustvari iz jednog priopćenja MOL-a. Mi smo pročitali priopćenje kao svi građani u Hrvatskoj kao i vi koji sadrži dio rečenice i jedna koja kaže da žele s nama ispuniti strateške ciljeve, a druga koja kaže da pokreću proceduru da daju ovlast da pokreću proceduru za prodaju. I mislim da je prerano bilo kakve zaključke donositi, niti trebamo, prije nego što MOL službeno i jasno se ne izjasni o namjeri prodaje i donese te odluke u namjeri prodaje svog dijela INA-e. Tek kada dobijemo službenu i formalnu takvu odluku MOL-a možemo se i izjasniti i donositi odluke o sljedećim koracima. Ono što sam puno puta ponavljao konsenzus apsolutni u Vladi pa sad vidim i u energetskom sektoru je da sve što radimo, radimo jako transparentno bez ikakvih informacija koje nisu dostupne široj javnosti a sve u poslovnom interesu INA-e i energetskom sektoru u Hrvatskoj. Meni je želja da INA ostane i učvrsti i bude još jače naglašen energetski regionalni lider. U Hrvatskoj je neosporan, ali to nije dovoljno, mi možemo puno bolji tu biti. I mislim da ćemo to u sljedećih nekoliko godina i napraviti. Ne mislim, siguran sam u to. Hvala.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovanog zastupnika Srđana Gjurkovića, izvolite.
Zahvaljujem gospodine ministre na vašem odgovoru. Očito je i u javnosti da po pitanju postavljanja Hrvatske vlade u odnosu na pregovore sa MOL-om u vezi INA-e i načina na koji Hrvatska vlada pregovara i reakcije drugog partnera u INA-e pokazuje da se Vlada zaista pokazala kao zaštitnik nacionalnih interesa neovisno o potpisanim ugovorima i vjerujem da ćete tako nastaviti dalje prvenstveno u zaštiti strateške naše industrije kao što je INA. Hvala.
Hvala i vama. Četvrto pitanje, poštovane zastupnice Tatjane Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pitanje postavljam gospodinu Mirandu Mrsiću, ministru rada i mirovinskog sustava. Gospodine ministre evo početkom mjeseca svjedočili smo obustavama isplata oko 50 tisuća mirovina upravo zbog toga što su takve isplate išle osobama koje nisu imali OIB. Isto tako na početku je dio medija to prikazao kao jedan udar na umirovljenike no vrlo brzo se uspostavilo zapravo da su takve isplate išle osobama ne samo koji nemaju OIB nego i osobama koje nisu imale i JMBG, odnosno jedinstveni matični broj građana. Prema tome, pitam se uopće koji je identitet takvih osoba, odnosno da li identitet takvih osoba postoji, da li osobe postoje odnosno da li se na takav način su se pokradali hrvatski umirovljenici? Upravo zbog toga ja vas molim da hrvatskoj javnosti jasno i nedvosmisleno kažete o čemu se zapravo radi te da odgovorite na sljedeća pitanja, kud je pošao taj novac koji je bio namijenjen umirovljenicima, koliki je taj iznos, koje su to osobe koje su bile bez OIB-a, odnosno JMBG-a kome su išle te uplate, odnosno na kraju ako se ustanovi da se na ovakav način pokradao Proračun države Hrvatske da li će i tko će za to odgovarati? Hvala lijepo.
Odgovor na pitanje, poštovani ministar Mirando Mrsić.
Poštovana zastupnice dakle preuzimanjem sustava početkom 2012. utvrdili smo neusklađenost između evidencije Zavoda za mirovinsko osiguranje i Porezne uprave. Nedostajalo je negdje preko 80 tisuća OIB-a. Naporima i Ministarstva uprave i Ministarstva rada i Hrvatskog zavoda za mirovinsko osiguranje i Porezne uprave smo tu brojku spustili na 50 tisuća i od tog broja je 5 400 bilo hrvatskih građana koji nisu imali niti OIB ali nisu imali niti važeći matični broj građana dok je oko 48, 49 000 bilo građana koji su bili izvan RH. Napominjem da Hrvatska isplaćuje preko 130 tisuća mirovina izvan Hrvatske što godišnje iznosi oko milijardu i pol kuna i nama je u interesu da u svakom slučaju znamo da taj korisnik mirovine može uživati mirovinu i zato svake godine i zahtijevamo od njih da nam dostave i potvrdu o životu ovjerenu ili u uredima državne uprave u tim zemljama ili od javnih bilježnika. Međutim, provjerama koje smo sada napravili utvrdili smo da od 5 400 građana Hrvatske koji nisu imali OIB su nam 2 600 građana dostavili taj podatak i nastavili smo im isplatu mirovina dok smo za 2 600 nismo uspjeli naći relevantne podatke. Nakon naše kampanje u medijima 300 građana RH u ovom trenutku nam je dostavilo OIB. U ovom trenutku 2 300 građana nema OIB, nema ni važeći matični broj građanina i ono što je značajno u svemu tome da preko 1 100 tih građana koji koriste hrvatsku mirovinu nisu upisani ni u birački spisak i na nama je da sada vidimo gdje su ti građani. Dakle, da li su to građani stranih zemalja koji su ostali upisani u naš sustav i oni bi trebali ići sa sasvim drugim načinom provjere, to znači trebali bi nam dostavljati svake godine potvrdu o životu. OIB nije samo broj OIB nam služi i za kontrolu u financijskom sustavu ali nam služi i za kontrolu i izmjenu podataka sa stranim zavodima za mirovinsko osiguranje tako da ćemo onda i na taj način i omogućiti da se što bolje provjeravaju podaci za umirovljenike kojima isplaćujemo mirovine izvan Hrvatske. Stoga zahtjev za podnošenje OIB-a je vrlo jednostavno. Mi smo poslali svim građanima stranih zemalja koji primaju našu mirovinu jedan formular koji je trebalo ispuniti i dostaviti u Poreznu upravu i temeljem toga bi dodijelili OIB. Napominjem da nakon ove kampanje od 49 tisuća stranih građana koji primaju našu mirovinu preko 3300 su nam dostavili OIB-e, prema tome nastavljamo s kampanjom, a cilj nam je da svi oni koji imaju pravo na mirovinu tu mirovinu i dobiju, a oni koji pokušavaju loviti u mutnome i pokušavaju prevariti u sustav da to više ne bude moguće.
Očitovanje poštovane, ne hvala lijepa. Idemo na 5.zastupničko pitanje i poštovani zastupnik Furio Radin.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem ministru obrazovanje, znanosti i sporta Željku Jovanoviću. Već duže vrijeme u školama na talijanskom jeziku u Hrvatskoj, ali vjerujem da je taj problem i taj fenomen mnogo širi na dijelu barem meni neobjašnjiva praksa vašeg ministarstva i Agencije za odgoj i obrazovanje. Naime, osobe koje su stekle sveučilišnu diplomu u EU uključujući i osobe koje su stekle titulu prema bolonjskom sustavu prilikom zapošljavanja u školama naravno nakon nostrifikacije nemaju iste šanse kao oni koji su diplome stekli u Hrvatskoj. … kako bih podcrtao činjenicu da se Hrvatska već duže vremena ne nalazi na vrhu europske ljestvice po kvaliteti sveučilišta. Paradoks doživljava svoj maksimum kada se vrednuju diplome iz jezika koja su strana u školama na hrvatskom jeziku i materinski u onima na materinskom jeziku, tako na manjinskom jeziku. Tako ako diplomiraš talijanski npr. na najpoznatijem talijanskom sveučilištu u Pisi za sada se ne može zaposliti u školama u Hrvatskoj osim ako nema drugih kandidata i to na određeno. Sve to zato što se u Italiji stekne titula iz talijanske filologije a u Hrvatskoj iz talijanskog jezika i književnosti i to sve jer postoji jedan arhaični pravilnik sistematizacije radnih mjesta iz 1996.godine koji to ne predviđa. Vjerojatno ako netko stekne diplomu iz engleskog u Oxfordu iz francuskog na Sorboni ili iz njemačkog u Heidelbergu nije na istoj razini onoga koji ju je stekao na nekom od hrvatskih sveučilišta. Uz napomenu da u Istri i Rijeci taj fenomen prilično učestali i stvari probleme jer je jasan putokaz našim mladim ljudima da ne ulažu u sebe i ako ulažu da se ne vraćaju u Hrvatsku, pitam se gospodine ministre zašto se taj pravilnik nakon godina obećanja napokon ne promijeni. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na zastupničko pitanje poštovani ministar Željko Jovanović.
Zahvaljujem se na pitanju uvaženi zastupniče gospodine Radin. Upoznat sam s tim problemom. Prva me upoznala sa njim gospođa zastupnica Tanja Vrbat na temelju iskustva u Istri, a i ravnateljica Osnovne škole talijanske u Rijeci i srednje škole u Rijeci. Problem je iz prošlosti, dobro ste spomenuli i pravilnik iz '97., a zapravo nastao je i dodatni problem u trenutku kada su se prestale nostrificirati inozemne diplome, a nije se izgradio novi sustav koji bi regulirao pristup zapošljavanju reguliranih profesijama kao što su to škole. Prema tome, dobro ste rekli, netko tko je stekao sveučilišnu kvalifikaciju talijanskog jezika u Italiji s tom diplomom se ne može zaposliti u hrvatskoj školi pa čak ni u školi za talijanske manjine iz jednostavnog razloga što po tom pravilniku iz '97.ne može pristupiti državnom stručnom ispitu i zaposliti se na neodređeno vrijeme. Upravo na inicijativu gospođe Vrbat mi smo pokrenuli izmjenu pravilnika koji će omogućiti procjenu za svaku inozemnu kvalifikaciju i utvrditi da li se ispunjavaju uvjeti odnosno da li osoba ima potrebne kompetencije za određeni postao u školi. Uskoro će biti u javnoj raspravi pa ćete i vi moći dati svoj doprinos i vjerujem da će do kraja godine pravilnik biti usvojen. Hvala lijepo.
Nema očitovanja, zadovoljan je vjerojatno odgovorom. 6. zastupničko pitanje i poštovana zastupnica Jadranka Kosor.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade, gospodarska i politička situacija u Hrvatskoj nije dobra, usudim se reći da je loša i da se pojačava. Mi postajemo duboko podijeljena zemlja. Evo problemi oko ćirilice u Vukovaru eskaliraju, dijelimo se na vukovarsku i ne vukovarsku Hrvatsku. zaokupljeni smo referendumom, izlazimo na referendum kakao bismo glasali o braku kao da je itko zabranio brak između muškaraca i žena. Vi kao predsjednik SDP-a niste dopustili svojim kolegama zastupnicima da glasaju za zahtjev Ustavnom sudu na što je Sabor jedini imao pravo u tom trenutku za ocjenu ima li mjesta toj definiciji u Ustavu RH. Dakle netolerancija raste i mržnja, vrlo često i sve češće. Za to vrijeme nekako u tišini čini mi se raste broj nezaposlenih. Evo u mjesec dana gotovo 21 tisuća, 700 naših sugrađana dnevno ostaje bez posla. Blizu smo 350 tisuća nezaposlenih, ako ovaj trend nastavi ako se nastavi do siječnja možemo dosegnuti 400 tisuća nezaposlenih i nema naznaka da će se u tom smislu nešto mijenjati. 6,4% više je nezaposlenih u listopadu nego u rujnu, 3,3% više u listopadu ove godine nego u listopadu prošle godine. pada potrošnja, pada industrijska proizvodnja, svi makroekonomski pokazatelji uglavnom su loši. Ušli smo u škare prekomjernog deficita i MMF kao i mnoge druge institucije predviđaju pad BDP-a ove godine za 0,7%. Oni predlažu nove reforme. Moje pitanje glasi, gospodine predsjedniče Vlade, hoćete li pozvati Međunarodni monetarni fond u Hrvatsku?
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog predsjednika Vlade Zorana Milanovića.
Uvažena kolegice, radi se o reformama koje nisu poduzimane i nisu započinjane u proteklim godinama pa i za mandata vaše Vlade, a dugovi su se gomilali i sada ih treba vraćati. Treba plaćati troškove, kamatu dakle, glavnicu, troškove sanacije i privatizacije brodogradnje, zdravstvo. Mi smo to mogli preskočit ali došlo bi na naplatu kad-tad, prije nego što se nadate. Prema tome u tom smislu pitanje smatram nekorektnim, nije u redu da to postavljate ali imate pravo na to zato što ste na čelu Vlade propustili priliku za reforme. MMF u ovom trenutku nije opcija, prekomjerni deficit je nužnost, tu ćemo u razgovorima s Europskom komisijom vidjeti što još možemo učiniti, a da socijalno društveno tkanje naše zemlje održimo, da ga ne ugrozimo jer sami ste govorili o tome da je situacija nesnosna i teška. I kada ste već spomenuli referendum, ja nisam nikome naložio, ja mogu reći svoj stav, dakle o tome što je Sabor, a što je Ustavni sud ali o tome će na kraju odluku donijet ovaj Sabor, i vi i svatko pojedinačno i kao član kluba svoje stranke i kao osoba odgovorna biračima koja ima mandat. Dakle Sabor je tijelo najviše u ovoj zemlji, osim naravno političkog naroda, Sabor donosi zakone, Sabor donosi Ustav, Sabor raspravlja Ustav, Sabor valjda razumije Ustav. Sabor u iznimnim situacijama pita nekoga drugoga šta u tom Ustavu piše jer podsjetit ću, Sabor donosi Ustav. Ustavni sud, to je pravilo, štiti prava građana dakle od pogrešnog tumačenja Ustava od strane državnih tijela, sudova pa i Sabora. Sabor svakog petka ikada glasuje, glasuje implicitno kad glasuje o zakonima, implicitno kaže da su ti zakoni u skladu sa Ustavom. Ja Ustavni sud ne vidim kao Ured za zakonodavstvo ovog Sabora nego kao tijelo koje kada je nadležno kaže što ima, a to se onda mora poštivati. Pa je to tako čini mi se učinjeno i kod izmjena odluke o raspisivanju referenduma. U nju su kao što sam vidio, a za to su glasali manje-više svi, unesene one izmjene koje je sugerirao u svom upozorenju Ustavni sud. Nametati Saboru obavezu da pita bilo koga osim sebe i hrvatskih građana šta piše u Ustavu po meni nije u redu, ali možete odlučiti drugačije. Nadam se da će izmjene Ustava na kojima radimo i o kojima razgovaramo voditi u tom pravcu, uputiti građane kada skupljaju potpise za referendum, već u ranoj fazi inicijative direktno na Ustavni sud, a ne dovoditi u korelaciju Sabor i Ustavni sud da Sabor pita Ustavni sud jel nešto u skladu sa Ustavom. To po meni je pogrešno, ali to je našlo svoje mjesto u ustavnom zakonu prije puno godina i služi ustvari kao okvir za politički dogovor onih koji to žele. Ja sam shvatio da vi to kao većina u ovom Saboru ne želite, da ćete odgovornost preuzeti sami. Potpisi su skupljeni, Ustav je nažalost takav kakav jest i on, opet iznosim svoje mišljenje, ne poznaje nikakve zabrane u pogledu referendumskih pitanja za izmjenu Ustava. Nažalost. 2010. vi i ja smo osobno o tome razgovarali, svjesno ili nesvjesno maknuli smo sve barijere, u odsustvu svake barijere pravilo je da nema pravila. To nije dobro pravilo. I kad gledate formalno logički, svako pitanje na referendumu koje cilja na izmjenu Ustava je u tom trenutku možda ne protuustavno ali nije ustavno jer cilja na izmjenu ustava. Ako u Ustav unesemo odredbe da neka pitanja koja se tiču temeljne kulture društva, ako hoćete i kulture srca nisu dopuštena tada je to neustavno ali to znate sami, za to vam ne treba nikakav tumač.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovane zastupnice Jadranke Kosor.
Meni je žao gospodine predsjedniče Vlade da ste moje pitanje ocijenili nekorektnim. Dakle ja vas ako ste dobro razumjeli nizašto nisam optuživala, ja sam samo iznosila činjenice koje nisu dobre i zato mislim da je pitanje više nego korektno i pitanje je naravno apsolutno u skladu sa zakonima i sa Ustavom. Žao mi je isto tako da tumačite na jedan po mom mišljenju pogrešan način ulogu Sabora u ovom referendumskom ozračju. Naime, Sabor ništa ne bi nametao Ustavnom sudu, Sabor je imao mogućnost i obvezu koja proizlazi iz ustavnog zakona Ustavnom sudu u članku 95. da u ovom slučaju pošalje to pitanje na ocjenu ustavnosti. I ja mislim da sve institucije u Hrvatskoj moraju koristiti svoje mogućnosti, pogotovo kad se radi o tako osjetljivom pitanju i činjenici da ćemo izaći na referendum kako sada stvari stoje i da za to Vlada u konačnici mora osigurati proračunska sredstva, a koliko znamo u proračunu za ovu godinu ta sredstva od 47 li 50 milijuna kuna nisu osigurana. A što se tiče reformi koje ste spominjali, reforme koje spominje dakako i MMF, ja mislim inače da se uloga MMF-a promijenila i da na MMF ne treba gledati sa prezirom, dapače. Međutim podsjećam vas, kad govorimo o reformama i dobro je podsjećati ne zbog zluradosti nego zbog činjenica da moramo dogovoriti način na koji ćemo funkcionirati i određenu vrstu suglasja. Zakon o radu, nismo ga izmijenili, vi ste potpisali, dali svoj potpis za referendum o Zakonu o radu. Kad smo mijenjali Zakon o mirovinskom osiguranju vi osobno ste kao čelnik tada SDP-a rekli gdje smo pomicali vrijeme za odlazak u mirovinu i pooštravali uvjete, rekli ste kad mi dođemo na vlast sve ćemo to vratiti. Vidite da to nije jednostavno ni lako.
Hvala lijepa. Sljedeće sedmo pitanje i poštovani zastupnik Josip Borić.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Svoje pitanje postavit ću predsjedniku Hrvatske Vlade gospodinu Milanoviću. Poštovani predsjedniče gospodine Milanoviću, svaki početak aktualnog sata Hrvatskog sabora dočekamo u gorem ekonomskom trenutku od prethodnog aktualnog sata. Svi ekonomski indeksi su u minusu, građani u protekle dvije godine žive teže i imaju manje nego su imali. Protekle dvije godine vaše vlasti i Kukuriku koalicije snažno je obilježilo nekoliko poteza koji imaju direktan negativan utjecaj na džep građana. Smanjene su plaće, podignut je PDV sa 23 na 25%. Podignute su sve trošarine, podignute su i cijene svih energenata, električne energije, plina, benzina, podignute su i cijene grijanja. Prosječnoj obitelji sa 2 plaće od 4000 kuna neto koja živi u stanu ili u kući od 70, 80m2 koja godišnje automobilom prijeđe 15-tak tisuća kilometara ovakvim mjerama uzeto je iz džepa oko 9000 kuna godišnje. Moje pitanje glasi. Možete li mi reći koliko ćete po vašem planu uzeti kuna ovakvom računicom i ovakvim potezima hrvatskim građanima u mandatu od 4 godine?
Odgovor na zastupničko pitanje poštovani predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovani kolega, opet mislim da nije korektno da o uzimanju iz džepa govorite vi kad smo već kod uzimanja iz džepa. Manimo se demagogije takve. Situacija je teška. Neke brojke su lošije, neke su bolje. Za sljedeću godinu je prognoziran gospodarski rast. Rekao bih pet godina, pet godina prekasno. Ovo je teška i dugotrajna kriza koja je iscrpila cijelu Europu, iscrpila je Hrvatsku. Imali smo dobru turističku sezonu, ali govorio sam to i u opoziciji, govorim i danas. To nije dovoljno za Hrvatsku. To je održavanje statusa quo. Trebaju nam godine rasta, svaki postotni poen rasta hrvatskog gospodarstva jer tri i pol prema četiri milijarde kuna, jedan i pol rasta je znate i sami dakle lako izračunati koliko. To odmah ima potpuno drugačiji utjecaj na hrvatski deficit proračuna i na naše obaveze i status prema Europskoj komisiji, na proceduru prekomjernog deficita koje su još jednom ponavljam ne kao izgovor, nego kao činjenicu bile podvrgnute sve članice EU. Mi iz te procedure realno možemo izaći za 2 godine, možda 3 godine. To je realno. Te tri godine ne moraju biti godine užasa i teškog odricanja, ali moraju bit nastavak politike suočavanja sa činjenicama. Dugovi se moraju vraćati. Kamate za kredite koje je netko podizao u godinama kada nije bilo nikakvih reformi to se mora platiti. Brodogradnju se mora sanirati i moralo se je privatizirati. Dugove u zdravstvu, master plan bolnica. Sve su to stvari koje nas čekaju koje neće biti simpatične. Ići ćemo za time da građani kada su u pitanju javne usluge i javne službe imaju istu ili čak a moguće je uz isti novac i višu kvalitetu usluge. Hoćemo li to postići? Ovisi u manjoj mjeri i o vama i o tome hoćete li takvoj politici davati podršku ili ćete se ponašati na način na koji ja vam ne bih savjetovao. Hoćete li biti aktivniji u Saboru inicijativama ili ćete biti aktivni kao što ste bili u ove protekle dvije godine. Zašto vam to govorim? Zato što sam u 4 godine svog mandata u oporbi kao predsjednik SDP-a stalno bio u dvojbi jesam li dovoljno aktivan i jesmo li dovoljno aktivni, radimo li dovoljno kao saborski zastupnici i kao klub i možemo li u stvari išta promijeniti. Vrijedi li naša riječ? Pa sam onda pogledao statistike i vidio sam kad već govorim o radu, da je u tri godine mandata SDP-a, tu na žalost nisam uključio i HNS za koji znam da imaju inicijative, dakle u tri godine mandata SDP-a, dakle do veljače 2011. klub SDP-a je imao 36 zakonskih prijedloga od kojih su mnogi zaista ozbiljni zakonski prijedlozi plus drugi akti koji nisu ovdje ubrojeni plus interpelacija o radu Vlade koje su bile simpatične nekim antipatične. Dakle, to je bio rezultat rada SDP-a u dvije trećine mandata. Pardon u tri četvrtine mandata, dakle u tri godine, u tri godine plus HNS koji evo ovdje nisam statistički naveo ali sam se sjećam nekih njihovih inicijativa. Doduše dvije, ne tri godine mandata HDZ je imao tri zakonska prijedloga. Jedan je odmah povukao. Od ova dva koji su ostali jedan je sadržan u jednoj jedinoj rečenici da se stavlja izvan snage jedan Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o pravosudnoj suradnji jer sadržaj zakona prestaje važiti. I Prijedlog zakona o izmjeni zakona o obavezama i pravima dužnosnika, državnih dužnosnika. To je sve u dvije godine. Evo to je vaš rezultat vašeg rada u Saboru u dvije godine mandata. Je li to legitimno? Je. Može li se išta promijeniti inicijativama u Saboru? Možda se može privući pažnja javnosti svojih birača kao što vi volite reći našeg biračkog tijela. Mi gledamo ovako. Mi, HNS i naši koalicijski partneri jer vi radite na način koji ste sami odabrali i građani će ocijeniti tko je u pravu. Evo to sam htio reći [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Pogledajte te statistike.
Hvala lijepa. Odgovor, zapravo očitovanje zastupnika poštovanog zastupnika Josipa Borića.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče hrvatske Vlade. Ja sam vas pitao jedno čisto ekonomsko pitanje, a vi ste u svom stilu odmah krenuli na ideologiju i tobožnju neaktivnost oporbe. Neka vam predsjednik Sabora da podatke tko je u Saboru aktivan, tko radi jer činjenica jest da je svih oko 70% rasprava u Hrvatskom saboru rasprave hrvatske oporbe. Što se tiče ovoga ja to nisam izmislio, ja ću vam to dokazati. Prosječna obitelj sa dvije plaće od 4000 kuna to vam je na godišnjoj razini sa 5% manjom plaćom minus od 5000 kuna. Na električnoj energiji potrošnju od 6000 kilovat sati sa 20% većom cijenom dodatni trošak 1050 kuna. Ako dnevno na kupovinu roba, usluga, predmeta trošite 100 kuna to vam je godišnje 36500 kuna. Na godišnjoj razini 2% PDV-a više znači i 730 kuna više u državni proračun ili toliko manje kupljene robe. Ako godišnje prolazite 15000 km autom i trošite oko 1500 litara benzina u prosjeku 10 litara na 100 km po cijeni od 10,30 kuna za litru eurosupera to vam je 80 lipa po litri više nego u odnosu na cijene 2011. Dodatni trošak vam je 1200 kuna više godišnje. Na grijanju 30% veće cijene, stan od 70 kvadrata to vam je od 70 do 120 kuna više mjesečno. Grijemo se 6 mjeseci 420 kuna. Na plinu 22% više cijene, potrošnja 40 m kubičnih plina mjesečno dodatno vam je to 40, 100 kuna i više. Kad sve to zbrojite to vam je najmanje 9 tisuća kuna. A uzimao sam ne prosječnu plaću nego još manje od 4 tisuće kuna. Kada to pomnožimo sa milijun obitelji, a imamo ih milijun i 200 tisuća u Hrvatskoj, to vam je godišnje između 9 i 10 milijardi. Na 9 tisuća kuna vi ste hrvatskim obiteljima uzeli 1 300 litara mlijeka … [[Govorniku isključen mikrofon.]]
Hvala vam lijepa. Idemo, hvala vam lijepa. Osmo zastupničko pitanje i poštovani zastupnik Goran Marić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pitanje bih uputio predsjedniku Hrvatske vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Poštovani predsjedniče 5. studenog ove godine u središnjem Dnevniku HTV-a u jednom polemičnom tonu izjavili ste, prigovorili ste voditeljici da nije točno da je ova Vlada dodatno porezno opteretila hrvatsko gospodarstvo i građane i da je jedino porezno opterećenje povećanje stope PDV-a s 23 na 25%. Mislite li i dalje isto? Hvala lijepa.
Odgovor na zastupničko pitanje poštovani predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Pa uvaženi kolega to nije stvar mišljenja, to je stvar činjenica. Moje mišljenje možete ili ne morate uvažiti, činjenice također. Nažalost, život je takav, možete ih ili ne morate uvažiti, možete zatvarati oči pred njima. Osim povećanja PDV-a i trošarina koje su posljedica ulaska u EU, dakle zadana veličina, što je drugo povećano to ćete mi reći vi. Dakle, porez na dividendu po uzoru na koji imaju sve druge, praktički sve druge države, ali to nije porez na građane. Istovremeno to isto gospodarstvo je nizom drugih poreznih olakšica, smanjenja doprinosa, parafiskalnih nameta, smanjenjem doprinosa za zdravstvo koje nas sad proganja u financiranju zdravstva to je činjenica rasterećeno. To su činjenice, dakle to nije moje mišljenje, a vi recite suprotno. I možemo onda razgovarati i o tome je li to bila dobra politika. Je li bila dobra politika smanjenje PDV-a u turizmu? Neki misle da je, neki misle da nije. Mi stojimo kod toga da ipak je. Je li bila dobra politika rasterećenje odnosno oslobođenje od oporezovanja dobiti koja je zadržana u korporaciji, odnosno u pravnoj osobi na čemu je država ostala ne znam koju riječ da upotrijebim a da ne bude gramzljivo od strane države ali prikratiti će nas za koju milijardu kuna. To bi inače bilo u državnom proračunu da smo išli to oporezovati. Nismo, ostavljeno je u korporacijama. Je li to doprinijelo investicijama ili su korporacije, odnosno poduzeća pod utjecajem krize u određenoj vrsti konvulzije, straha pa taj novac čuvaju pa imamo situaciju da neki zarađuju dobro ili više, banke recimo da i dalje zarađuju ali da iz straha ne idu u poduzetništvo. Sve su to pitanja na koja nema definitivnih jednoznačnih odgovora. Jesu li banke u toj priči bile korektne? Ovo sad više nije odgovor na vaše pitanje nego moj komentar. Banke su te koje uvijek moraju zarađivati i ja znam da je to antipatično svima pa i meni kad dižem kredit ali banke kad uđu u gubitke, kad uđu u taj kovitlac sustav se raspada. Pitanje je samo koliko smiju zarađivati. Jer kad se banke žale onda kažu da su imale najmanju dobit dosada. Gospodarstvo bi sa ikakvom dobiti i Hrvatska sa ikakvim rastom bila zadovoljna. Sve su to vječne teme na koje nema definitivnih odgovora ali ovo je naš izbor, dakle smanjenje određenih doprinosa, rasterećenje od oporezovanja ove dobiti koja ostaje u korporaciji kao poticaj za daljnje ulaganje. To su primjeri. Navedite mi protuprimjere. Ono što smo učinili je povećali smo PDV i time smo direktno opteretili hrvatske građane, to smo napravili prvog dana. To je bilo prije dvije godine. Sve drugo je bilo rasterećenje. Koliko je parafiskalnih nameta ukinuto, smanjeno, raznih renti spomeničkih itd.? Sve to skupa ne može preko noći donijeti rezultate. Ovo nije maraton što radimo ali ovo je jedna utrka na srednje staze. One znaju biti najteže i najviše iscrpljuju jer ljudi ne znaju rasporediti snagu. I naprosto tu trebamo malo vremena, ali ono što radimo u to vjerujemo. Kakav će biti rezultat? Vjerujemo sljedeće godine pozitivan, bit će bolji ali teško ćemo i to svima mora biti jasno nadoknaditi više godina pada i stagnacije. Ovo je najteža kriza koju je Europa pa i Hrvatska imala od 2. svjetskog rata s time što smo mi imali još jedan svoj rat i agresiju. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor, odnosno očitovanje zastupnika Gorana Marića.
Gospodine premijeru dijelom sam zadovoljan vašim odgovorom jer ste sami demantirali ono što ste izjavili u Dnevniku kad ste napali voditeljicu da nije točno da je samo stopa PDV-a dodatno opterećenje, sad ste sami kazali da je i porez na dividendu još dodatno opterećenje za gospodarstvo jer ste se naknadno sjetili, da ste povećali i trošarine na naftu i cigarete i to je dodatno opterećenje. Povećali ste i naknadu na zelene izvore energije, ukinuli ste povećane osobne odbitke na područjima posebne državne skrbi i brdsko-planinskim područjima. Uveli ste obvezu godišnje prijave na drugi dohodak čime će mnogi plaćati veći porez po onoj većoj stopi od 40%, uveli ste i porez na mirovinu povratnika što je onemogućilo mnogima da se vrate u Hrvatsku uživati u svojim posljednjim danima života. Administrativnim putem ste povećali cijene energenata, a time ste povećali i porezno opterećenje. Svojom politikom ste prouzročili inflacijski porez i porezna stopa je povećana u samo godinu dana za 48%. Sedam milijarda kuna je izravno pretočeno u nove poreze u samo godinu dana. E to su isto tako činjenice, a to i potvrđuje podatak o ukupnim porezima, o ukupnom BDP-u koji je bio 2011. 14,2%, a 2012. 15,1%. To su činjenice, mjerljive i lako provjerljive. I o činjenicama se ne raspravlja ni sa kim pa ni sa novinarima, a posebice se s njima ne svađa i takva porezna politika poreznog tlačenja i izgradnja feudalne arhitekture neće izgraditi državu blagostanja već će od ove države napraviti jedino trajno mjesto nesreće. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Sljedeće deveto zastupničko pitanje je poštovani zastupnik Ivan Domagoj Milošević.
Hvala gospodine predsjedniče. Predsjedniče Hrvatske Vlade gospodine Milanović, dvije godine najavljujete gospodarski rast, a ostvarujete gospodarski pad. Nezaposlenost je rekordna, tisuću ljudi dnevno ako računamo radne dane u proteklih 30 dana završilo je na burzi. Od tih tisuću ljudi na dan svega trećina dolazi iz turističkog sektora. U svemu tome svi zaboravljamo da neslužbeni podaci kažu da preko tisuću mladih ljudi mjesečno napušta Republiku Hrvatsku. Smjernice, vaše smjernice ekonomske i fiskalne politike izazvale su šok i nevjericu ne samo u domaćoj nego i u međunarodnoj stručnoj javnosti. Vrlo često i vi i ministri govorite i pozivate se da uvodite red, a planirate ukinut Zakon o fiskalnoj odgovornosti. Ponavljam, planirate ukinut ili barem promijenit Zakon o fiskalnoj odgovornosti i pritom zapravo otvoreno u više navrata ste rekli da ste svjesni da su potrebne ozbiljne reforme, ali da vi za njih niste spremni. E sad moje pitanje je što vi iskreno očekujete da će se dešavat u našoj zemlji u sljedećih 12 mjeseci i zašto, predviđate li možda neko ekonomsko čudo ili planirate sjediti i mirno čekati bankrot. Dakle ukratko, imate li vi neki novi plan, sasvim ovdje otvoreno i iskreno.
Odgovor na pitanje, poštovani predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Dakle još jednom ću ponoviti da je ukupno porezno opterećenje gospodarstva manje nego što je bilo i to je činjenica, a vi tumačite kako hoćete. Što planiramo u sljedećoj godini? Očekujemo rast, očekuju ga i međunarodni analitičari, vjerojatno i vi očekujte i Narodna banka. Vidjet ćemo. Dakle ova kriza je obilježena godinama realnih i nerealnih očekivanja, ali u sljedećoj godini očekujemo nekakav gospodarski rast. Koliki će on biti prema 1%, vi ćete lako izračunati koliko je to milijardi u hrvatskom gospodarstvu i u hrvatskom proračunu, posljedično, vezano uz to. U sljedećoj godini sigurno nećemo poslušati vaš savjet od prije nekoliko dana da otkupimo 49% dionica INA-e jer nešto neodgovornije i neozbiljnije nisam čuo, a u zadnje vrijeme konkurencija je žestoka. Dakle pitanje dolazi od zastupnika koji bi se zadužio koliko, jedno 3 milijarde eura koliko je otprilike burzovna kapitalizacija 49% dionica INA-e i to bi otkupio i šta onda, onda bi se zadužio još nekoliko milijardi da firma bude likvidna i da se može ulagati u ono u što do sada nije dovoljno ulagano. To je vaša ekonomska politika, nakon svega što se dogodilo sa konkretnom INA-om u zadnjih 10 godina i svih grešaka i krivih procjena i onog drugog što se događalo. Vidite, u takvoj atmosferi ozbiljan dijalog je teško voditi. Nama nije jednostavno, ne žalimo se. Ponavljam opet, obaveze i dugovi se moraju vraćati, ova zemlja je danas uređenija bitno nego prije dvije godine, veći porezni prihodi nisu posljedica većeg poreznog opterećenja nego veće discipline, većeg reda pa i pritiska države tamo gdje pritiska mora biti i bit će ga, ali nakon svega toga ili usred svega toga vi predlažete da se država zaduži. Kako, da fondovi mirovinski daju zadnju lipu i da ulože sav novac u jednu kompaniju? Kako ste to zamislili? Moram se uhvatiti toga jer to je nešto najozbiljnije, odnosno najneozbiljnije što sam čuo proteklih dana. Da li zaista vi stojite iza toga? Ja znam da ja ovdje ne mogu vama postavljati pitanja, ali moram to retorički učiniti. Ima li još ljudi u ovom Saboru koji smatraju da ja kao predsjednik Vlade i moji kolege iz cijele Vlade imaju pravo na tu vrstu ekonomskog hazarda, da se zaduži da otkupi dionice firme kojoj treba svježi kapital da onda bude na nuli i da to šta, preproda, kome, vama, uz gubitak? Odakle mi pravo na to? Gospodo, ako želite ozbiljnu raspravu ponašajte se ozbiljno.
Očitovanje poštovanog zastupnika Ivana Domagoja Miloševića.
Hvala. Zapravo je pomalo perverzno slušati od vas ovakva objašnjenja, ovakve odgovore. Dakle vi koji ste odlučili kao vlasnik kompanije HEP, predstavnik vlasnika, kupovat struju iz izvoza a ne kupovat od vlastite kompanije, dakle kakva je to poruka hrvatskim građanima. Nemojte koristit hrvatski proizvod, u ovom slučaju električnu energiju koje u ovoj godini a propos ima dovoljno. Niste dobro, kao inače ste bili vrlo površni pa niste čuli uopće što sam rekao o INA-i. Dakle mađarski MOL nema većinski udio, barem ne službeno u INA-i, Hrvatska država da, je odgovorna što će se dešavat sa INA-om. Postoje različiti načini kako se može osigurat većinsko vlasništvo u nekoj kompaniji, a bez da se zadužujete za 3 milijarde eura kao država. Ali pročitajte nekom savjetnici koje valjda nadam se imate, neka vam kažu kako se može doći do većinskog vlasništva u nekoj kompaniji, u ovom slučaju o strateškom energetskom potencijalu ove zemlje. A što se tiče gospodarskog rasta, pa vi još uvijek službeno, službeno ova Vlada planira gospodarski rast i u 2013., planirali ste rast 1,8% u 2012., ostvarili ste pad od -2%. Naglašavam, dakle i dalje službeno planirate rast u ovoj godini, prognoze istih izvora su -1, -0,7%. Dakle dajte zaista budimo ozbiljni. Nažalost po običaju niste rekli apsolutno ništa na moje konkretno pitanje, o reformama ništa. Mislite li možda da je strukturna reforma u zdravstvu outsourcing čistačica i kuhara? Ako je to strukturna reforma u zdravstvenom sustavu koji je zapravo najskuplji sustav u Republici Hrvatskoj onda se grdno varate. A još jednu rečenicu vam moram reći, a to je trenutak jučerašnji koji sam vidio na televiziji da ignorirate i službene statistike, čak i EUROSTAT, da kažete da statističari lažu, izmišljaju, pa to je zaista vrhunac apsurda.
Hvala lijepa. Sljedeće deseto zastupničko pitanje ovog prijepodneva ima poštovani zastupnik Milorad Pupovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, poštovane kolegice i kolege. Ovo pitanje postavljam treći put u Hrvatskom saboru. Žao mi je što ga podsjećam u ova vremena kad se prisjećamo strašnih žrtava iz rata '91. Ali priroda stvari i priroda ovog pitanja mi nalaže da ta postavljam. Naime, riječ je o sljedećem. Dvanaestog na trinaesti svibanj '41. godine muškarci od 16 do 60 godina srpske nacionalnosti u Glini su bili odvedeni i pobijeni od ustaša u selu Prekopa. Ako vam kažem da je u to vrijeme u Glini bilo muškaraca srpske nacionalnosti između 450 i 5 stotina onda vam je karakter toga zločina jasan od ukupnog broja od negdje 2 hiljade i 8 stotina stanovnika. Nekoliko mjeseci kasnije u glinskoj crkvi dvadeset i devetog na trideseti a poslije na četvrti i peti ubijeno je negdje do 900 muškaraca, neki pod prisilom, a neki pod prijevarom da dolaze na promjenu svoje vjeroispovijesti. Ubijeni su u Crkvi rođenja bogorodičinog nakon čega je crkva uništena i '65. je podignut spomendom u spomen na te žrtve. '95. tadašnja vlast je odlučila da taj spomendom preimenuje u hrvatski dom, a obilježja koja su stajala na tom spomendomu da ukloni. Moje pitanje glasi. Dokle će časno hrvatsko ime, ponavljam ga jer sam ga tako postavljao i ranije. Dokle će časno hrvatsko ime i časnog hrvatskog naroda služiti kao pokriće jednog strašnog, zvjerskoga zločina ustaškog režima?
Hvala lijepa. Odgovor na zastupničko pitanje, poštovani predsjednik hrvatske Vlade Zoran Milanović.
Poštovani kolega na ovo pitanje vam ne mogu kako ste ga formulirali odgovoriti. Mogu komentirati što Vlada tu može učiniti. Dakle, vrlo dobro je poznato kakvo je moje mišljenje i mišljenje ja mislim svih nas u Vladi o tim stvarima. Koliko god da se pokušavamo baviti konkretnim problemima malog čovjeka, a svatko je u nekom svom dijelu mali čovjek toliko od nas neke aveti iz prošlosti proganjanju i to je sve pitanje kulture jednog društva, odnosa prema prošlosti koja nije bila tako daleka i koja opterećuje dan danas mnoge hrvatske obitelji i krajeve, zavičaje, sela sve. Znamo što se dogodilo u Glini, kad se dogodilo, na samom početku Drugog svjetskog rata. To su dva uzastopna teška zločina, dakle masovna egzekucija svih muškaraca u razmaku od malo više od mjesec dana na samom početku Drugog svjetskog rata. Zašto je to učinjeno? Za to mogu naći nekakvo opravdanje '95. godine, kažem nekakvo, u nekakvim forenzičkim količinama. Ali danas iskreno smatram da bi tko god je vlasnik te nekretnine, jer mislim da drugog načina da se natjera nekoga nema. Tko god je vlasni, tko god upravlja tom nekretninom da bi trebao sjesti i razmisliti i relativno brzo donijeti odluku da se stvari naprosto vrate i promijene na način na koji su bile nekada. Ali to je jedan od najtežih zločina u Drugom svjetskom ratu. Težak je i po tome što se dogodio na samom početku tog rata. Dakle, za njega, ako i za jedan zločin teško naći izgovor i ne treba tražiti izgovor za taj je naročito teško. Tu su pobijeni, likvidirani nenaoružani ljudi, prilično naivni ljudi u tom trenutku. No, dobro. Ne znam da li da idem dalje. Sve vam je jasno. Dakle, apeliram ako to išta znači na lokalne vlasti u Glini da razmisle o tome i da razgovaraju međusobno i da vide jel' to dobro za njih. Ja mislim da je. Ali im neke stvari ne možemo i nećemo nametati. Možemo govoriti o tome, ali ne mogu doći tamo i napraviti nešto što nije u mojoj ingerenciji, a stav mogu iznijeti. To radim, pa ako će to ikome pomoći onda dobro. Hvala.
Očitovanje poštovanog zastupnika Milorada Pupovac.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Taj zločin u Glini je najobimniji i najstrašniji zločin koji je počinjen tokom Drugog svjetskog rata izvan sustava koncentracijskih logora koji su postavljeni. Mi ne tražimo da se to mjesto proglasi mjestom posebnog pijeteta, niti tražimo da tamo dolazi državni vrh i polaže vijence. Ali tražimo gospodine predsjedniče Vlade da se poštuje hrvatski Kazneni zakon koji zaprječuje kaznu za sve one koji negiraju zločin genocida, a ovo jeste bila genocidna radnja koji skrnave sjećanje na zločin genocida i koji onemogućavaju politiku sjećanja na tu vrstu zločina. A ovdje je po našem mišljenju više nego jasno da je riječ o tome da se krši zakon i da je riječ o tome da se negira taj zločin i da je riječ o tome da se na različite načine onemogućava normalno komemoriranje i u normalnim okolnostima komemoriranje na te strašne žrtve. I mi očekujemo da nadležne pravosudne institucije kada već to ne čine gradske vlasti, kada to ne čine druge vlasti da nadležne pravosudne institucije poduzmu mjere u skladu sa zakonom.
Hvala lijepa. Jedanaesto zastupničko pitanje i poštovani zastupnik Ilija Filipović.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani članovi Vlade, kolegice i kolege. Ja ću postaviti premijeru, predsjedniku Vlade jedno ovovremeno pitanje, neću ići tako daleko u prošlost. Dakle, svjedočimo ovih dana jednoj vrlo značajnoj temi koju čitamo na portalima koja je uznemirila Hrvate izvan Republike Hrvatske zbog nevjerice da će krajem sljedećeg mjeseca, dakle nakon godinu dana od dana donošenja Zakona o prebivalištu mnogi ostati bez osobnih iskaznica i time postati stranci u svojoj vlastitoj domovini. Naime, hrvatski državljani u dijaspori i Bosni i Hercegovini koji trajno ne žive u Republici Hrvatskoj drže prijetećim mnoge odredbe Zakona o prebivalištu zbog policijske provjere i nadzoru građana državljana RH na način dolaze li Hrvati izvan RH u svoje stanove i kuće, kada i koliko ostaju kroz godinu u RH, a ako su u RH odlaze li, kamo odlaze i iz kojih razloga, koliko dugo, jesu li se uredno prijavili nadležnoj policijskoj postaji prema prebivalištu itd. I sve to unatoč jasnoj odredbi stavka 2. da ne citiram druge odredbe istog članka, članka 32. Ustava, citirat ću taj stavak 2. "Svaki državljanin RH ima pravo u bilo koje doba napustiti teritorij države, naseliti se trajno ili privremeno u inozemstvu i bilo kada se vratiti u domovinu." To je jasna ustavna norma Ustava RH. To je kraj citata. Ovakvu policijsku kontrolu gotovo da nismo imali niti u državi koja je propala iz raznoraznih razloga, a znamo kojih. Osobno sam kao i [[Upadica Leko: Hvala lijepa. Recite, završite.]] Samo bih postavio pitanje dakle, pitao bih gospodina premijera zašto se odriče hrvatske dijaspore? Zašto im prijetimo oduzimanjem osobnih iskaznica, kada će prestati propitivanje braniteljskih prava i branitelja izvan RH i zašto bogatoj i vitalnoj dijaspori ne dopustimo ulazak njihovog kapitala za investicije, a vratimo umirovljenike bez prijetnje da ćemo im oporezovati njihove krvavo stečene mirovine?
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Svi imamo iskustva rada u Hrvatskom saboru i znamo koliko traje pitanje. Odgovor na zastupničko pitanje poštovani predsjednik Vlade RH Zoran Milanović.
Nije jednostavno, možda nije ni uputno birati između toga i opredjeljivati se kao predsjednik Vlade i kao političar i ministar između toga da je Hrvatska država, država hrvatskog naroda što je i država svih njezinih građana što je. Dakle, ove slutnje koje ste iznijeli ne stoje, to je sve netočno potpuno netočno. Ja vam ovdje neću govoriti što ja osjećam i na kakvu vrstu sentimenta nailazim s druge strane kada idem u BiH, to nije hrvatska dijaspora to su Hrvati u BiH, u dijaspori sam bio nešto po Americi, u Čileu, to je prava dijaspora. Oni nažalost uglavnom više ne govore hrvatski zaboravili su ali i to su Hrvati ali da vam odgovorim sljedećim primjerom. Prije svega, osobne iskaznice nikome neće biti oduzimane. Što će pisati na njima i kako se regulira institut prebivališta i koji su uvjeti potrebni da bi se taj status stekao i zadržao to je drugo pitanje i ono nije usmjereno ni protiv koga osobno niti protiv bilo koje druge grupacije ili treće grupacije. Ali da se vratim na ono prethodno. Govorite o provjerama, što da odgovorim ljudima u Vukovaru koji traže da policija provjerava status prebivališta lokalnih građana srpske nacionalnosti? Da idu od kuće do kuće i da provjerava tko gdje živi. Da kažem da ili ne? Kako da se postavimo prema provođenju zakona u tom slučaju? Ovdje govorimo o dvije identične stvari, dakle zakon se treba provoditi i tu i tamo, prebivalište je prebivalište, popis stanovništva je popis stanovništva i tu ne zauzimam ničiju konkretnu stranu, tu se zakon provodi. Ako netko vara u provođenju zakona, ako netko daje krive podatke posljedice za to će kad-tad snositi bio on Hrvat, Srbin ili bilo što treće. I to je jedini stav koji po tom pitanju mogu zauzeti. Mene ne zanima jel netko prijavljen na adresi u Splitu ili u Chicagu kada govorimo o dijaspori i gdje živi već desetljećima i tamo bi trebao imati prebivalište, valjda, koje bi stajalo na osobnoj iskaznici, hrvatskoj osobnoj iskaznici, koja je neupitna. Imat će i dalje, pitanje je samo prebivališta. To za nas politički više ne znači ništa ako je bilo bilo kakvih iluzija te vrste. Vi vrlo dobro znate da ja kad idem i u BiH po glasove ne idem jer mi u BiH koja nije dijaspora nego je to BiH to je svijet za sebe kada je Hrvatska u pitanju, ne idem po glasove nego idemo vidjeti svi koji idemo tamo kako ljudima možemo pomoći bez da im budemo mentori i tutori ali opet imamo jedan poseban odnos i svi to znamo. A ne zato da bi ih izbacio iz njihovih stanova u Splitu, Imotskom ili Sinju ako ih uopće imaju da ne bi glasali za neku stranku. Toga nema. Ali shvaćate li da tu moramo zauzeti stav isti prema svima? Kada me branitelji iz Vukovara i ljudi koji su traumatizirani, kojima uvođenje dvojezičnih natpisa nekima s pravom, mogu razumjeti da određene mjere padaju teško a neki opet imaju druge motive nimalo tople i nimalo ljudske, kada traže primjenu zakona tamo onda znajmo da to vrijedi za sve u svim dijelovima Hrvatske. I tu naprosto nema prostora za manipuliranje.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovanog zastupnika Ilije Filipovića.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Dakle, ja sam zatečen načinom kako ste vi elaborirali odgovor na moje pitanje iako sam ja u nastavku, već je isteklo vremena, jasno postavio određena pitanja. Već su na terenu vidljivi rezultati ovoga o čemu sam ja govorio, a to je da Hrvati izvan RH ostaju bez osobnih iskaznica, provjerite malo te podatke u DKP-ima, to je posebno značajno za određene konzulate u Njemačkoj, u Švicarskoj i da ne spominjem imena tih ljudi, imam ih jer sam dobio to na svoj mail. Ono što bih ja očekivao od vas da poduzmete sve kako bi se Zakon o prebivalištu i set drugih zakona koji se odnosi na ovu temu i odnosi se na Hrvate izvan Hrvatske uskladio sa ovim Zakonom o odnosima RH prema Hrvatima izvan RH i da otklonimo ove štetne norme koje doista smetaju ovim pitanjima koje sam ja govorio. Postoji sumnja da je cilj bio čišćenje registra birača kako bi se sljedeći izbori za EU parlament ili predstojeći predsjednički parlamentarni izbori, lokalni izbori itd. održavali bez glasova onih koji ne žive u RH. velika je razlika imati osobnu iskaznicu i ne imati osobnu iskaznicu. A spomenuo sam i braniteljsku populaciju, imam 17 sekundi pa ću reći već dugo se stvara jedna negativna percepcija prema braniteljskoj populaciji Hrvatskog vijeća obrane u Hrvatskoj što je izuzetno štetno, što je neopravdano, što je neodrživo i ja vas molim da prestanu takve špekulacije o ulozi Hrvatskog vijeća obrane u obrani Hrvatske. Hvala.
Hvala lijepa. 12.zastupničko pitanje danas i poštovani zastupnik Dinko Burić.
Poštovani gospodine predsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Prošlo je već 4 i pol mjeseca od kako je Hrvatska postala punopravna članica EU i od tog statusa punopravne članice građani RH zaista puno očekuju, osobito u svjetlu izrazito teške gospodarske situacije u kojoj se naša država i svi njezini građani danas nalaze. Ta velika očekivanja prije svega se odnose na dobivenu mogućnost korištenja sredstava iz fondova EU. No jasno je svakome da ta sredstva neće doći sama po sebi jer su pravila za dobivanje tih sredstva ustvari vrlo jednostavna, članarina je fiksna a da bismo dobili sredstva koja daje EU potrebno je imati projekta. Ti projekti se prijavljuju na natječaje, natječaji izlaze iz operativnih programa i strategija mi nemamo nažalost danas, a na pragu smo 2014.još uvijek niti strateške dokumente, niti operativne programe pa stoga i ne čudi da nemamo još uvijek niti natječaja za prijavu projekata za korištenje fondova EU. S obzirom da je za povlačenje ovih raspoloživih sredstava nužno postojanje ovih dokumenata, a imajući u vidu nedavnu izjavu ministra financija gospodina Linića o tome da postoji opravdana bojazan da članarina bude veća od sredstava koje ćemo povući, sredstava EU moje pitanje vama koji ipak objedinjujete sve resore ne samo pojedino ministarstvo glasi, zašto se kasni sa donošenjem strateških dokumenata o kojima će ovisiti povlačenje sredstava iz fondova EU jer time mogu biti ugroženi zaista i naši nacionalni interesi?
Hvala. Odgovor na zastupničko pitanje poštovani predsjednik hrvatske Vlade Zoran Milanović.
Poštovani zastupniče … se ni u čemu ne kasni u ovoj godini ni u čemu se ne kasni. U ovoj godini je moguće s obzirom da je to prvih 6 mjeseci da dođe do određenog disbalansa između članarine i realiziranih sredstava u sljedećoj godini ne vjerujem. I molim vas da to nitko od nas ne koristi, a to vrijedi i za vas ako se slažete i za mene kao izgovor za vlastiti neuspjeh. Mislim da je vrijeme da u Hrvatskoj počnemo i kao pojedinci ali i kao lokalni dužnosnici, državni dužnosnici više odgovornosti preuzimati na sebe a ne tražiti izgovore i opravdanje o drugima. Dakle država tu nikome ne stoji na putu, dapače pomaže, mislim da smo dobro organizirani. Što se tiče lokalne razine tu će ovisiti jako puno o vama, što se tiče onoga što država direktno radi i ugovara kao željeznice vidjet ćemo, rezultata će biti ili neće biti, ja tvrdim da će ih biti. Pelješki most, vidjet ćemo za nekoliko dana, krajem ovog mjeseca definitivno dobivamo studiju, vidjet ćemo hoće li to biti financirano na način na koji mi to želimo, ali to je ono čime se država može baviti. U drugim stvarima država je partner i mjerilo naše uspješnosti u 2014., 2015. i 2016.godini u okviru višegodišnjeg financijskog okvira koji je povoljan za Hrvatsku će ovisiti i o Vladi ali i jako puno o gradonačelnicima i ljudima koji vode svoje sredine. Mi vam tu, opet ponavljam, nećemo biti mentori, pomoći ćemo koliko može, možda i malo više od toga, postoje granice koliko možemo i želim nam svima sve najbolje. Morat ćemo se držati zajedno ali će se morati boriti svatko za sebe ali ne na način da bilo kome uzme jer ponovit ću još jednom, podjela Hrvatske na dvije NUC regije nikome ne uzima ništa. O tome je u ovom Saboru bilo jako puno dezinformacija. Na kraju krajeva niti će Varaždin nešto uzeti niti ćete vi uzeti nešto Varaždinu ili Koprivnici ili Čakovcu ili Bjelovaru jako puno ovisi o vama. Uvijek možete prozvati i kritizirat Vladu, radi toga smo ovdje na kraju krajeva i radi toga, ali odgovornost sa sebe nikada nećete moći izbaciti.
Očitovanje poštovanog zastupnika Dinka Burića. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče. Zaista evo ne znam što bih sada rekao poslije ovoga. Podsjetili ste me na onu izjavu Meše SElimovića da nikada neću dovoljno moći poznavati ljude, upoznavat ću ih stalno ali uvijek ću ostati iznenađen neobjašnjivošću njihovih postupaka. Ja nisam govorio o 2013., ja sam postavio pitanje o objektivnoj opasnosti za 2014. Meni je poznato što se događa u 2013.godini i da koristimo sredstva iz IPA programa, da su nam to produžili. Dakle ja pričam o 2014.godini. Nemamo strateške dokumente i to ne može se prebacivati na lokalnu razinu. Ne postoji nova strategija regionalnog razvoja, ne postoje zbog toga ne postoje operativni programi na razini županija prema novoj NUC 2 podjeli. Prema tome krivnja se nalazi na razini države. To se da ispraviti. Mi ukazujemo na moguće probleme kako ne bismo zaista svi zajedno trpjeli onda u konačnici zbog toga. Nije ovo kritika radi kritike nego kritika radi toga jer nitko od nas nema pravo sebi dozvoliti da nam članarina koja će biti na godinu i više od 4 milijarde kuna bude veća od onoga što ćemo povući sredstva. Pa to će biti i za ovako nategnuti proračun još jedan ogroman problem, to će biti uzalud skidanje malih parafiskalnih nameta ako ćemo više plaćati u Bruxellesu nego što ćemo sredstava izvući van. Ali znate, u Republici Hrvatskoj građani zbog rezultata gospodarske politike sadašnje vlasti već se osjećaju kao oni koji hodaju bosi po trnju. Ako i članarina bude veća zbog naših propusta jer nismo donijeli strateške dokumente, a najavljuje se da ćemo ih donijet tek u zadnjem kvartalu 2014. godine, ja o tome pričam, onda to dolazi krivica nama. I znate kako kaže ona arapska poslovica, četiri stvari se jedino ne mogu vratiti: izgovorena riječ, izbačena strijela, protekli život i propuštena prilika. Mi priliku koju imamo ne smijemo propustiti.
Hvala lijepa. Poštovani zastupnik Ante Babić i 13. zastupničko pitanje. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Moje pitanje upućujem ministru Željku Jovanoviću. Naime, prigodom posjeta predsjednika Ive Josipovića Republici Srbiji predsjednik Republike Srbije Tomislav Nikolić javno mu je predbacio da se u hrvatskim udžbenicima povijesti o Srbima piše kao o okupatorima i četnicima. Predsjednik Josipović naravno zbunjeno se branio rekavši da ne zna što piše u udžbenicima povijesti, ispričavajući se ako slučajno nešto piše što nije po volji predsjednika Srbije Tomislava Nikolića koji je a propos četnički vojvoda koji se do danas nije odrekao te titule. Nakon toga vi ste promptno reagirali i spremili ste sve udžbenike za osnovnu i srednju školu iz povijesti te ste ih uputili predsjedniku Srbije Tomislavu Nikoliću kako bi on vidio da se ne radi o tome i da se ne piše u udžbenicima povijesti o Srbima kao četnicima i okupatorima, ali ste isto tako u tom dopisu od njega tražili i njegovu ispriku. Budući da hrvatskoj javnosti nije poznat potpuni sadržaj vašega pisma, molim vas da odgovorite na sljedeće pitanje. Jeste li osim isprike koju ste zatražili od predsjednika Nikolića možda zatražili i udžbenike povijesti za osnovne i srednje školstvo iz kojih uče srbijanska djeca, jeste li dobili od srbijanskog predsjednika ispriku i je li vam poznato kako o Domovinskom ratu i velikosrpskoj agresiji na Republiku Hrvatsku uče djeca u osnovnim i srednjim školama u Srbiji. Hvala.
Odgovor na zastupničko pitanje, poštovani ministar Željko Jovanović.
Uvaženi zastupniče Babić, hvala vam na ovom pitanju jer mi daje priliku da kažem da se u životu čovjek protiv neistina najbolje bori ako pokaže argumentom činjenice da će pobiti svaku laž. Dva primjera. Predsjednik vaše stranke je ovo ljeto kada se obilježavala 23-godišnjica HDZ-a izjavio, nazvao ovu hrvatsku vlast nenarodnom vlasti i citiram rekao zveckaju nam ideološkim oružjem, uvode građanski odgoj u škole da bi istisnuli vjeronauk, a u Dubrovniku je neki dan nastavio, Hrvatsku više ne napadaju oružjem već je rastaču na sve načine zdravstvenim odgojem, definicijom braka i lex Perkovićem. To su sve neistine. One se demantiraju jednostavnom činjenicom, stranka kojoj je on na čelu je na optuženičkoj klupi jer je rastočila Hrvatsku. Evo, tako se demantira neistina. Gospodine predsjednik Republike Srbije je izjavio da se u hrvatskim udžbenicima Srbi tretiraju i prozivaju samo kao četnici i okupatori. Budući predsjednik Republike nije reagirao na tu neistinu, ja kao ministar znanosti, obrazovanja i sporta koji sam dobro upoznat s našim udžbenicima pripremio sam 17 udžbenika iz povijesti osnovne i srednje škole i sve ih poslao predsjedniku Republike Srbije da mu argumentima, istinom pokažem da govori neistine i da se kada pročita ono što u našim udžbenicima piše ispriča. Jednako tako udžbenike sam poslao i svom kolegu ministru prosvjete Republike Srbije koji je upravo u Zagrebu izjavio da u hrvatskim udžbenicima ništa nije sporno. U pismu koje sam poslao gospodinu predsjedniku Republike Srbije sam između ostalog istaknuo, dakle uvjeren sam da ćete i vi svojim autoritetom predsjednika države utjecati na objektivno prikazivanje u udžbenicima koji su u uporabi u školama na području Republike Srbije. Nadam se da obrazovanje i znanost trebaju i mogu biti most suradnje između dviju zemalja i svih ostalih zemalja u regiji. Prema tome, gospodine Babiću, sve što je bilo potrebno da bi dokazao da su hrvatski udžbenici udžbenici koji su temeljeni na činjenicama, na istini sam učinio i smatram da je to bio odličan potez. Jednako tako kao što sam i dokazao da je vaša stranka stranka koja je rastočila Hrvatsku i danas zbog toga što je opljačkala Hrvatsku a predsjednik vaše stranke koji je bio šef tajnih službi ništa nije vidio, ništa nije čuo i ništa nije znao. To je mantra u HGK, u HDZ. Znači Hrvatska je opljačkana u ime obitelji HDZ, u ime obitelji Sanader, u ime obitelji Vidošević i ostalih obitelji. … /Buka u dvorani./… Hvala vam na vašem pitanju.
Očitovanje poštovanog zastupnika Ante Babića na odgovor.
Ja sam očekivao da će predsjednik Sabora reagirati ali nije, no lijepo je što pratite što govori naš predsjednik i od toga možete jako, jako puno naučiti. Slanje udžbenika povijesti na pregled srbijanskom predsjedniku, četničkom vojvodi je nedopustivo i zapravo je jedna podložnička politika i pokušaj opravdavanja. U to nema sumnje. Međutim, potpuno je neobjašnjivo i teško prihvatljivo da ste vi pa i mnogi u trenutnom aktualnom državnom vodstvu, posebice nakon oslobađajuće presude generalima Gotovini i Markaču spremni na pomirbu sa Srbijom bez utvrđivanja istine o ne tako davnoj prošlosti. Naravno, istina je da je Hrvatska bila izložena velikosrpskoj agresiji i da se u Hrvatskoj nije vodio građanski rat niti nacionalni sukob susjeda kako to tumači Tomislav Nikolić, nego se radi o jednom agresivnom i osvajačkom ratu velikosrpske četničke politike. Trećina hrvatskog teritorija je za vrijeme Domovinskog rata bila okupirana i to se mora naći u svim udžbenicima povijesti i tu istinu su dužni govoriti svi hrvatski političari, bez ikakvog kolebanja. Povijesna je istina da su velikosrbi i četnici bili okupatori, to ne znači da su svi Srbi bili okupatori i četnici. Treba reći i to je povijesna istina, da je Hrvatsku branio jedan broj Srba i da su od njih bili branitelji Vukovara. Treba također reći a to je činjenica da su četnici u Srbiji rehabilitirani, te da su postali antifašisti. Brojnim izjavama srbijanskih čelnika vrijeđa se hrvatska politika i hrvatski narod i u Narodnoj skupštini gdje je govorio predsjednik Josipović, gdje oni karakteriziraju prvog predsjednika Hrvatske Franju Tuđmana kao nacista i kao fašista govoreći i o toj istoj politici kao fašističkoj i nacističkoj politici. I dalje srbijanski političari govore o tome iako znaju da nakon pravomoćne presude i oslobađajuće presude Haaškoga suda lažno tvrde [[Upadica predsjednik: Hvala.]] da je oslobodilačka akcija "Oluja" bila zločinačka i da je to najveće etničko čišćenje nakon Drugog svjetskog rata [[Upadica predsjednik: Hvala lijepo poštovani zastupniče Babiću.]] Hoćete li od takvih političara tražiti izjavu i ispriku? Hvala lijepo.
Završite. A još jednom lijepo vas molim da se držite standarda hrvatskih kada ne unosite u svoj govor tuđe standarde. Molim vas lijepo! Molim vas lijepo dozvolite da završim a da nemate. Molim vas! Nije riječ, riječ je da se petljate i kvalificirate stanje u drugoj zemlji, a ja vas molim da se vi držite. O.k. Hvala vam lijepa. Mislim da nije bilo primjereno. Hvala. Idemo na sljedeće pitanje četrnaesto, poštovani zastupnik Valter Boljunčić.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani članovi Vlade. Ja bih imao jedno pitanje za gospodina ministra Hajdaš Dončića. Moje pitanje će ipak biti kratko i precizno. Naime, zanima nas kada će početi rad na istočnom kraku autoputa u Istri – dakle od Pazina do Matulja. Taj dio puta, naročito do Učke je dosta prometan, a time što nije autoput značajno utječe na sigurnost i na protočnost vozila. Koliko mi je poznato u potpunosti su riješena i imovinsko-pravni odnosi, projekt je gotov i građevina u ovim teškim vremenima samo čeka da započne sa radom. Mislim da bi takav, dakle što prijašnji početak rada značajno pridonio ne samo gospodarstvu nego i dolasku kako stranih gostiju a tako i povezanosti Istre. Izvolite, hvala.
Hvala lijepa. Poštovani ministar Siništa Hajdaš Dončić. Izvolite.
Što se tiče ovog hard dijela da tako kažemo tu ste u pravu, dakle ishođene su građevinske dozvole i 75% zemljišta je zapravo otkupljeno. Dakle, to je dionica tzv. dva B. No moram samo reći jednu nadopunu reći ću sop dijelu a to je da je Ministarstvo pomorstva, prometa i infrastrukture, dakle preko AZTN-a 30.9. uputilo, dakle na prednotifikaciju sam koncesijski ugovor. Dakle, ne mislim na koncesijski ugovor iz '95. nego na sve njegove izmjene i dopune jer postoji nešto što se zove državna kontribucija ili državni doprinos koji zapravo varira od godine do godine. I reći ću da je on između 20 i 25 milijuna eura, dakle ovisi i o prometu, a isto tako ovisi i o samom financijskom modelu koncesijskog ugovora. U postupku kod DG competitiona govorim sada ovako načelno, dakle prednosti notifikacija traje u prosjeku do 60 dana. Nakon toga postoji i postupak notifikacije koji također traje 60 dana i mi vjerujemo, dakle da će taj postupak završiti reći ću pozitivno kako bi koncesionar na Istarskom ipsilonu koji imaju predugovore i sa institucijskim reći ću institucionalnim da budem točan, a isto tako i sa komercijalnim bankama mogao završiti tj. početi ili završiti kompletan Istarski ipsilon do tunela Učke a negdje u proljeće sljedeće godine. Dakle, prije nije moguće jer bi to bilo grubo kršenje reći ću propisa, normi, standarda, dakle koje su važeće i za Republiku Hrvatsku a govorim zapravo o legalnim subvencijama ili legalnim doprinosima koje država daje koncesionaru što je izravna kontribucija u cijelom projektu. Hvala.
Očitovanje poštovanog zastupnika Valtera Boljunčića.
Hvala. Pa zadovoljan sam sa time. Dakle, oko 4, 5 mjeseci će trajati taj postupak. Ako je dano deveti, znači negdje veljača. Znači na proljeće bi mogla početi gradnja i evo mi jedva čekamo i zbog kažem građevine koja će se uključiti, ali i zato što je ta dionica izuzetno bitna, a svojom jednom običnom cestom ona čak i predstavlja opasnost u prometu. Evo nadajmo se da će nakon toga uslijediti ovaj drugi dio od tunela Učke do ovog čvora Matulji koji isto tako je potreban da se spoji onda na riječku zaobilaznicu. Hvala i nadajmo se da će to na proljeće krenuti.
Hvala lijepa. Poštovana zastupnica Nada Turina-Đurić i petnaesto zastupničko pitanje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade, ministrice i ministri, kolegice i kolege. Moje pitanje upućujem gospodinu potpredsjedniku Vlade gospodinu Grčiću a vezano je za Nacrt zakona o regionalnom razvoju koji je upravo u proceduri javne rasprave. Naime, budući da znamo i da je već pokrenuta javna priča o tome da se prijedlogom ovog zakona ukidaju područja od posebne državne skrbi i brdsko-planinska područja. Mene zanima sa posebnim osvrtom da se očitujete vezano za područja koja su brdsko-planinska područja, odnosno gorska područja kod nas. Ja bih ih tako radije nazvala. Budući da vlada vrlo velika zabrinutost u jedinicama lokalne samouprave konkretno područja Gorskog kotara i nekih dijelova Like i Dalmatinske zagore što će se dogoditi u onom trenutku kad oni izađu iz ovog na neki način povlaštenog položaja, odnosno kad im potpore temeljem postojećih zakona prestanu dolaziti. Ja bih naglasila da naravno se slažemo sa time da je bilo potrebno i da je došlo vrijeme da se revidiraju ovi zakoni i da se objedini priča kroz jedan ovakav zakon. Međutim, smatram isto tako da bi trebalo uvažiti posebnosti i Gorskog kotara, a isto tako nekih područja i zbog geografskih i zbog klimatskih uvjeta u kojima žive ljudi u tim jedinicama lokalne samouprave pa me zanima da li će Ministarstvo regionalnog razvoja po uzoru na neke druge europske zemlje, primjerice Italiju ili Austriju, posebno ipak tretirati pojedina geografska područja kao što je npr. područje Gorskog Kotara?
Hvala lijepa. Odgovor na zastupničko pitanje i potpredsjednik Vlade poštovani Branko Grčić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice da, u prijedlogu, u novom prijedlogu Zakona o regionalnom razvoju nakon tri i nešto godine od donošenja toga zakona se ide zapravo na primjenu onog njegovog ključnog dijela koji se evo tri godine odgađao, a to je primjena nove kategorizacije hrvatskih jedinica lokalne samouprave prema dostignutom stupnju razvijenosti koji onda za sobom vuče i primjenu novih instrumenata ili ja ću reći novih starih. Jer u principu ne mijenjamo one ključne mjere poreznih poticaja o čemu je maloprije kolega Goran Marić potpuno pogrešno govorio. Dakle, on je govorio da ukidamo nekakve potpore na tim područjima. Ne, korigirati ih hoćemo ali ih ne ukidamo. I to želim vrlo jasno naglasiti. Dakle, mijenja se kategorizacija, sva područja od posebne državne skrbi i brdsko-planinska područja se kategoriziraju prema indeksu razvijenosti, dakle kompozitnom indeksu sa 5 podindikatora. Ta priča je također već napravljena od Vlade, prošle Vlade usvojena kategorizacija. Mi smo planirali da to krene od 1.01.2015. Kriza i vrijeme u kojem živimo će nas natjerati da s tim idemo u jednom prijelaznom razdoblju već u 2014. godini. Istina je i to da je na brdsko-planinskim područjima više od četvrtine jedinica lokalne samouprave čiji indeks razvijenosti je iznad 100%, a potpomognuta područja su područja koja se klasificiraju na način da su ispod 75% hrvatskog prosjeka. Dakle, u velikom dijelu radi se o razvijenim općinama ali isto tako jedan dio tih općina ostaje u novoj kategorizaciji kao potpomognuta područja. Dakle, imamo i jednu i drugu situaciju. Ono što isto tako želim naglasiti, Zakon o otocima i Zakon o obnovi i razvoju grada Vukovara ostaju kao specifični zakoni sa specifičnim mjerama kojima želimo na poseban način poduprijeti ta područja. Sa Zakonom o brdsko-planinskim područjima je bila situacija da on nije sadržavao neke bitne mjere koje bi bile različite od onih koje su se primjenjivale na većinska područja od posebne državne skrbi. Tako da te mjere nismo mogli eventualno zadržati kad ih nema. Ili su bile takve da nikakve efekte nisu tamo proizvodili, razumijete? Prema tome, nije bilo potrebe da zadržavamo posebno Zakon o brdsko-planinskim područjima. Ukoliko se pojavi potreba a mi smo je definirali na način da ako postoje neke jedinice koje preko indeksa razvijenosti prelaze 75% ali u dijelu fiskalnog kapaciteta su ispod 75% hrvatskog prosjeka razgovarali smo sa Ministarstvom financija da kroz Zakon o izvršenju državnog proračuna formiramo Fond za fiskalno izravnanje kod tih jedinica i da im u prijelaznom razdoblju pomognemo. Što to znači? To znači da bi uveli nešto što je u EU isto tako poznato, a to je fazing out faza. Dakle, faza izlaska. Dakle da se za one jedinice koje sada jesu u sustavu i koje trebaju izaći da se pomoć ne kida izravno i odmah nego da ulaze u jedno prijelazno razdoblje u kojemu će još uvijek primati određene potpore da bi taj izlazak bio što blaži. Evo, to je poruka i to je ono što smo ugradili u ovaj prijedlog zakona.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovane zastupnice Nade Turina-Đurić.
Zahvaljujem se gospodinu potpredsjedniku Vlade. Pa evo mislim da će tijekom ovih par mjeseci koliko će trajati javna rasprava trebati na ovaj način komunicirati i sa samim jedinicama lokalne samouprave a i regionalne samouprave kako bi sve što bude u zakonu bilo sasvim jasno na koji način će se primjenjivati. Jer očito da ima nedoumica i ima pobuna na neki način protiv ovoga. Upravo zato što se možda nedovoljno razumije sve ono što je Vlada u svom prijedlogu dala. Pa evo apeliram da se komunicira i sa samim prostorima na koje će se odnositi ovaj zakon. Hvala.
Hvala i vama. Poštovana zastupnica Sunčana Glavak i njezino pitanje.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Svoje pitanje upućujem predsjedniku Vlade gospodinu Milanoviću. Gospodine predsjedniče čuli ste već podatke koje vjerujem sa strepnjom pratite kada vam statistike dolaze svako jutro na vaš stol, nadam se da ste s njima upoznati, da ste upoznati s time da su propale strane investicije međutim ne znam jeste li upoznati sa svim segmentima koji se tiču upravljanja državom, odnosno koje su u vašoj nadležnosti. Konkretno ću vas pitati, u Državnom uredu za upravljanje državnom imovinom koja je donošenjem novog Zakona o upravljanju državnom imovinom preuzela nadležnost a tako i predmete Agencija za upravljanje državnom imovinom niti jedan predmet nije riješen. 25 tisuća predmeta čeka na rješavanje. U uredu se nalaze zaprimljeni predmeti od strane jedinica lokalne samouprave, fizičkih i pravnih osoba i potencijalnih investitora. Gospodine predsjedniče Vlade u vrijeme kada pokušavate rasprodati državnu imovinu, kada imamo poreznu presiju ne bi li se napunila državna blagajna, kada povećavamo poreze i kada na burzi imamo sve više nezaposlenih zašto 25 tisuća predmeta stoji neriješeno? Pitam vas što ćete poduzeti i ne mislite li ako bi se riješilo barem 2 tisuće tih predmeta možda bi se i ona brojka na Burzi smanjila. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Odgovor na zastupničko pitanje i poštovani predsjednik Vlade Zoran Milanović.
Poštovana kolegice, vi ste zaista zahtjevan sugovornik jel uvijek dolazite s podacima za koje nitko nije čuo i kojima moram … vjerovati. Radi se tu o optužnicama, presudama, kriminalu dakle nečemu što vama moram vjerovati na riječ pa ću vam uvjetno vjerovati da niti jedan predmet u agenciji nije riješen. Evo vjerovat ćemo svi da je to istina. Bit će riješen. Evo danas ćemo ih riješiti sve. Šta da vam odgovorim na takvo pitanje? Dakle vi optužujete ljude da apsolutno ništa ne rade i ja bi vam to trebao vjerovati. Dakle da mi radimo protiv sebe, da imam šta, neprijatelje u tom uredu. Oni rade direktno protiv Vlade, dakle rade o uvjetno rečeno o političkoj glavi svima nama koji ovdje sjedimo. Pa ja baš ne bi rekao zato ću ipak malo zadržati rezerve prema onome što ste vi rekli i osvrnut se na to da rasprodajemo državnu imovinu. Ne, ne, mi prodajemo točno se zna što, točno se zna pod kakvim transparentnim uvjetima i još se jedino ne zna kome jer funkcioniramo malo drukčije od HDZ-a. Onima koji ispune te stroge i zahtjevne uvjete, a ako takvih ne bude onda nećemo prodavati. Vi ćete nam naravno u međuvremenu osigurati 3 milijarde eura da kupimo svoj većinski udio odnosno MOL-ov većinski udio u INA-i, inače 49% je prema hrvatskom zakonu već većinski udio zato što s tim udjelom u strukturu ostalih dioničara u Skupštini dioničara MOL ima većinu za izbor svih upravljačkih tijela. Tu ga jedino sprečava ugovor o odnosu dioničara koji hrvatskoj strani još uvijek daje neka prava koja po zakonu ne bi imala. No pustimo sada to. Ja ujutro ne dočekujem statistike svakoga dana sa strepnjom jer priznat ću vam, ne gledam svakoga dana statistike jer nisam kockar i kladioničar nego sam predsjednik Vlade, ja imam uvid u statistike vrlo često i one me ne šokiraju i ne dočekujem ih s nevjericom nego sa razumnim i trezvenim očekivanjima sa određenim optimizmom i vjerom da radimo ispravne stvari. Agencije će valjda početi raditi. Odakle vama takvi povjerljivi snowdenovski podaci ja to ne znam, ali evo drago mi je da ste me upozorili pa ćemo napraviti reda malo i kazniti neodgovorne i ne znam koju riječ da upotrijebim državne službenike koji baš ništa ne rade da se bar jedan predmet riješi.
Očitovanje poštovane zastupnice Sunčane Glavak. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče Vlade vi ste svaki puta negdje izgubljeni u prijevodu. Ja vas pitam šta vi zapravo radite? Vi se svaki puta čudite nekom podatku, što mislite gdje smo mi pronašli te podatke. Pa dakle lokalni dužnosnici koje vi pozivate da oni neka rade svoj posao i neka preuzimaju odgovornost preuzeli bi odgovornost na sebe da im se eto nije ispriječila država. Pa vas ja lijepo molim da se počnete baviti svojim poslom što očito ne radite. I vrlo je zabrinjavajuće što niste zabrinuti zbog statističkih podataka koji bi vas trebali zabrinuti. Međutim doduše s vremenskim odmakom od nekoliko godina shvatili ste da ste propali u diplomaciji i upitali se kako će biti u politici. Pa ako ne znate mi vam sada možete reći, gospodine predsjedniče Vlade u politici vas čeka ista sudbina kao što vam se desilo u diplomaciji. Ja vas lijepo molim počnite raditi svoj posao i nemojte se čuditi nečemu za što ste vi odgovorni. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Poštovani zastupnik Saša Đujić i njegovo pitanje.
Hvala vam gospodine predsjedniče. Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Ja ću svoje pitanje podijeliti u dva dijela a ono se tiče nezaposlenosti mladih, a upućujem ga ministru rada i mirovinskog sustava gospodinu Mirandu Mrsiću. Gospodine ministre, u medijima se pojavila informacija da je zaključno danom 5.studenim ove godine nestalo sredstava za provedbu mjera aktivne politike zapošljavanja za 2013.godinu. mjerama aktivne politike zapošljavanja u 2013.godini obuhvaćeno je 46 tisuća 838 osoba te je u proračunu osigurano preko 500 milijuna kuna dok su za 2011.godinu poticaji iznosili 250 milijuna kuna te su se protekle dvije godine sustavno povećavali. S obzirom na ove pokazatelje moje pitanje glasi, što znači činjenica da su sa 5.studenim potrošena sva sredstva za poticaje i da li je to točno? Koliko ste zadovoljni efektima poticaja? Da li će se poticaji nastaviti iduće godine i u kojem obimu odnosno kako biste ocijenili uspješnost navedenog projekta? A moj drugi dio pitanja je vezan za veliki problem nezaposlenosti mladih koji je gorući problem u EU pa tako i u Hrvatskoj pa je stoga i proteklih dana i održana druga Konferencija o zapošljavanju mladih u Parizu na kojoj ste bili prisutni zajedno s premijerom Milanovićem. Na toj konferenciji najavljen je program EU Jamstvo za mlade koji bi trebao potaknuti zapošljavanje mladih pa vas molim da se kratko osvrnete na probleme nezaposlenosti mladih. Šta možemo očekivati od programa EU Jamstvo za mlade odnosno šta planirate učiniti po pitanju nezaposlenosti mladih u budućnosti? Hvala vam lijepo.
Odgovor na postavljeno pitanje poštovani ministar MIrando Mrsić.
Poštovani gospodine zastupniče, da točno je kada smo preuzeli Ministarstvo rada i mirovinskog sustava i Hrvatski zavod za zapošljavanje 2011.je bilo svega 250 milijuna raspoloživih sredstava za ove mjere i da napomenem da je 2011. 15 tisuća ljudi sa Zavoda za zapošljavanje poslano u obrazovanje samo sa ciljem da se maskira broj nezaposlenih. Toliko o statistici i o tome kako statistiku tumačim. Kada govorimo o statističkim podacima u Hrvatskoj podaci EUROSTAT-a su podaci Hrvatskog zavoda za statistiku, DZS-a koji se radi po metodologiji EUROSTAT-a ali ono što je osnovno pitanje kakove podatke imamo u Hrvatskoj, kakve anketare imamo u Hrvatskoj i to je sada zadaća DZS-a da na tom području napravi određene iskorake i da nam podaci koje dobivamo budu temeljeni na onim pravnim saznanjima koje imamo. Mi smo povećali sredstva za aktivnu mjeru politike zapošljavanja za preko 50% dakle preko pola milijarde u ovom trenutku imamo na raspolaganje i ove godine je vladao nezapamćeni interes ne samo zato što je povećani broj nezaposlenih nego zato što su i sami nezaposleni shvatili da kroz mjere aktivne politike zapošljavanja mogu naći posao. I kada govorimo o povećanom broju nezaposlenih onda bih molio da se pogleda statistika od kuda dolaze nezaposleni u ovom trenutku na Državni zavod za zapošljavanje pa iz tih podataka je vidljivo da imamo pad broja nezaposlenih koji dolaze iz aktivnog radnog odnosa, ali da imamo porast broja nezaposlenih koji dolaze iz školovanje, koji dolaze iz neaktivnosti i ovaj porast broja nezaposlenih treba gledati i u onom drugom kontekstu, da aktiviramo broj nezaposlenih u Republici Hrvatskoj. Mi smo zemlja koja ima vrlo niski stupanj zaposlenosti, dakle svega 52% imamo aktivnog stanovništva koje traži posao i ono što je nama cilj je da povećamo i raspoloživost radne snage i ove mjere koje sada radimo idu u tom pravcu. Napominje da smo iskoristili sredstva za ovu godinu, a razlog tome je da kad pogledate statistiku kad govorimo o samozapošljavanju porast je 224% sa 1605 u 2012. na preko 5000 ove godine. Kad govorimo o stručnoj osposobljavanju za rad bez zasnivanja radnog odnosa, 2012. 9500, 17139 ove godine, porast od 78%. To govori da sredstva koja smo upotrijebili a iskorištavamo na najbolji mogući način i kad se usporede ljudi koji su završili stručno osposobljavanje bez zasnivanja radnog odnosa preko 61% od njih nađe posao u prvoj godini nakon što su završili tu mjeru. Da, bili smo na konferenciji i ono što nam je drago da je predsjednik Europska komisije Barosso pohvalio Hrvatsku kao jednu od rijetkih zemalja, dakle 10 zemalja od 28 zemalja je dostavilo program garancije za mlade i da, Hrvatska je među njima. To znači da ćemo jako dobro iskoristiti sredstva koja će nam biti na raspolaganju. Prema sadašnjim projekcijama je to otprilike oko 37 milijuna eura koje će biti raspoloživo sljedeće godine i mi u tu garanciju krećemo. I ono što nam je cilj je da mladi ljudi u roku 6 mjeseci dobiju radno mjesto, da odu u zapošljavanje, da odu u obrazovanje ili da krenu sa samozapošljavanjem i to su ta tri pravca koja Europska unija u ovom trenutku promovira. Drago nam je da smo prepoznati u Europskoj uniji kao lideri ovom području i to ćemo nastaviti i dalje. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Sljedeće pitanje je pitanje poštovanog zastupnika Hrvoja Nekića. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovani predsjedniče Vlade, uvaženi ministri, kolegice i kolege zastupnici. Svoje pitanje upućujem ministru financija gospodinu Slavku Liniću. Poštovani ministre, budući da Hrvatska uskoro ulazi u proceduru prekomjernog deficita molim vas da nam prokomentirate najnovije izvješće EUROSTAT-a za Hrvatsku te tko je odgovoran i zašto smo došli u takvu situaciju. Hvala.
Odgovor na zastupničko pitanje, poštovani ministar Slavko Linić.
Zahvaljujem gospodine zastupniče na postavljenom pitanju. Sa ulaskom u Europsku uniju nadležna izvješća o fiskalnim podacima prenesena su na statistiku i u listopadu su po prvi puta objavljeni zajednički podaci Državnog zavoda za statistiku, kao i EUROSTAT. Ono što je važno istaknuti radi Hrvatske, izvješća su doista izrađena u Državnom zavodu za statistiku, u potpunosti bez ikakve sumnje prihvaćena od strane EUROSTAT-a što znači da se vjeruje podacima koji …. Bitna su razlika između ESA 95, a to je metodologija Europske unije u odnosu na nacionalnu metodologiju koja je bila manje-više na bazi metodologije MMF-a. U čemu se razlikuje? Pa u tome što pored stvarnih podataka koje imamo u svojim poslovnim knjigama drukčije se obuhvaća područje državnog proračuna. U državni proračun ulaze i dubioze na HRT-u i HŽ-Infrastrukturi što do sada nije bilo obuhvaćeno, a ono što je bila korist a to su imovina DAB-a izbacuje se iz ovih izvješća iz razloga što je to novac koji uplaćuju poslovne banke. Drukčije se tretiraju i pojedine transakcije i to je ono najvažnije. Plaćanja po jamstvima knjiže se trenutno kako se plaća, ali plaćanja po jamstvima tri godine uzastopno znači preuzimanja cjelokupnih dugova onih za koje smo dali jamstva što do sada nije bilo. Isto tako, gubici u trgovačkim društvima se smatraju isto gubici državnog proračuna iz razloga jel ih je potrebno pokrivati. Isto tako, naknade i obeštećenja umirovljenicima nisu se pokazali kao deficit, a po metodologiji ESA 95 to jesu državni deficiti. I naravno, isto je i pitanje kad su nastale obveze da li plaćanjem ili obvezom plaćanja. Sve su to promjene koje su bitno promijenili i statistiku našeg deficita i statistiku našeg javnog duga. Pa samo nekoliko podataka vezano za to. EUROSTAT je objavio znači nove podatke od 2009. pa na ovamo pa je 2009. iskazao deficit državnog proračuna od 17,4 milijarde, 2010. 20,6 milijardi a rekord je 2011. sa 25,7 milijardi deficita. Ukupno tri zadnje godine mandata HDZ-a 63,6 milijardi deficita, samo iz razloga što su unutra ušli i stvarni izdaci za jamstva, stvarni izdaci za nenaplaćena jamstva u tri godine i da ne govorim sve ovo. Iskazana je i 2012., po EUROSTAT-u deficit 16,3 milijarde. Prema tome, tu se vidi koja je vladina politika: rastrošnost, nebriga, nerješavanje dubioza, neprovođenje strukturnih reformi. U isto vrijeme sve uštede koje provođene i pali su na teret građana [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa ministre.]] su rezultat ovako visoko iskazanih …/Govornik se ne razumije.
Hvala lijepa. Očitovanje poštovanog zastupnika Hrvoja Nekić. Izvolite. Nećete. Poštovani potpredsjednik Doma Tomislav Čuljak i sljedeće pitanje.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora svoje pitanje uputit ću predsjedniku hrvatske Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Gospodine Milanoviću na prošlom aktualnom satu sam vas pitao zašto prodajete Croatia osiguranje po cijeni koja je nekoliko puta manja od tržišne cijene. Budući da nisam bio zadovoljan vašim objašnjenjem danas vam želim postaviti pitanje jeste li upoznati da austrijska osiguravajuća kuća UNICA želi i kupuje Basler osiguranje Hrvatska i po kojoj cijeni ga kupuje.
Odgovor na zastupničko pitanje poštovani predsjednik hrvatske Vlade Zoran Milanović.
Hvala lijepo. Ovog drugog nisam svjestan jer nisam svjestan jer nisam burzovni analitičar, a ovog prvog sam itekako svjestan. Naime, postoji samo jedna cijena. Znate koja je to cijena? Ona koju je netko spreman platiti. Burzovna cijena, odnosno vrijednost dionica, market kapitalizacija INA-e je tolika i tolika. Želi li to netko platiti to je drugo pitanje. U pravilu nikad više od toga, vrlo često manje od toga. Prema tome, nema u ovom slučaju i mislim da ste tu potpuno u krivu. Druge cijene osim one koju je netko spreman platiti, a naročito kada se pojavi nekoliko zainteresiranih. Onda tu naprosto nema tajni. Dakle, postoje zainteresirani ponuditelji, postoje pravila natječaja, postoji nominalna burzovna cijena po dionici i postoji i to je jedino bitno ono što je kupac spreman platiti. Možete vi misliti i o svom autu, kući, umjetnini, što god hoćete. Dok se netko ne pojavi i spreman je to platiti to ne vrijedi ništa. Mi vjerujemo da Croatia vrijedi. To pokazuje Croatia osiguranje, to pokazuje i interes ponuditelja i to ozbiljnih. Potrebni su zato da bi u tvrtku ušao novac, ekvity, da bi se mogao razvijati, da ne bi prolazila kroz desetljetnu eroziju tržišnog udjela. Ta tvrtka je i dalje vidljiva, jaka, stabilna, već godinama posluje u uvjetima tržišne konkurencije. Dakle, nije klasično državno poduzeće nego je tvrtka, dioničko društvo u većinskom, odnosno skoro isključivom državnom vlasništvu. Međutim, konkurencija je tu. Tvrtka se s time na ovaj način više ne može nositi i treba joj jak partner ulagatelj. I to je sve. Koliko će bit spremni platiti to će pokazat tržište. Ukoliko na kraju ne budemo s tim zadovoljni možemo se i povući. Ali ponovit ću da ne bi ljudima prodavali prazne priče. Tržišna cijena je ona cijena koju je netko spreman platiti što god mi mislili o sebi.
Očitovanje poštovanog potpredsjednika Doma Tomislava Čuljak. Izvolite.
Pa ja sam vas pitao o prodaji Basler osiguranja koji drži samo 4% tržišnog udjela u Republici Hrvatskoj. To društvo posluje sa gubitkom, a vrijedi 70 milijuna eura prema ponudi osiguravajuće tvrtke iz Austrije UNICA. U isto vrijeme za Croatia osiguranje koja drži čak 33% tržišnog udjela u Republici Hrvatskoj i koja ostvaruje poslovnu dobit iz godine u godinu vi ste spremni prihvatiti ponudu od 121 milijuna eura. Po istim kriterijima kada se analizira po istim kriterijima po kojima se prodaje Basler cijena Croatia osiguranja bi bila ne 121 milijun eura nego 566 milijuna eura. Za pretpostaviti je stoga da ćete ovakvom prodajom ukoliko inzistirate i dalje na ovoj prodaji napraviti štetu državnom proračunu od oko 3,4 milijarde kuna. Od vas kao predsjednika hrvatske Vlade očekuje se da spriječite ovu prodaju po toj cijeni i na način kako je proveden postupak i procjena ove tvrtke Croatia osiguranje. U suprotnom možete očekivati kaznenu prijavu protiv svih onih koji će sudjelovati u ovom procesu prodaje Croatia osiguranja na ovakav način i sa ovakvom procjenom koja nije tržišna. Ja ne očekujem naravno nemam iluzije da ćete vi mene čuti i da ćete poslušati ovo [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] kao što ne očekujem da pokrenete Hrvatsku u drugom smjeru jer idete stalno u krivom smjeru [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] I još nešto što moram reći a to je da ovo što se dogodilo u Vukovaru [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] za hrvatske branitelje kojih je … /Govornik se čuje./…
Hvala vam lijepa. Poštovani potpredsjedniče Doma sad ćemo imati stanku točno do 12,00 sati. Vratit ćemo se u 12,00 sati, nastaviti sa aktualnim prijepodnevnom. Hvala lijepa.
Kolegice i kolege, poštovani predsjedniče Vlade, ministri nastavljamo sa aktualnim prijepodnevom. Pravo da postavi pitanje dobiva kolegica Dunja Špoljar.
Hvala potpredsjedniče, uvaženi predsjedniče Vlade i ministri, kolegice i kolege zastupnici. Pitanje upućujem ministru branitelja gospodinu Predragu Matiću. Poštovani gospodine ministre upućujem vam pitanje vezano uz problematiku žena žrtava ratnih zločina silovanja. Naime, unazad nešto više od godine dana započele su konačno pripreme za sustavno rješavanje njihovog pitanja kroz zakon koji bi ih konačno s jedne strane priznao kao žrtve Domovinskog rata, a s druge strane utvrdio načine i mogućnosti obeštećenja. Svi mi skupa ne možemo nadoknaditi 20 godina nečinjenja državnih institucija po tom pitanju, ne možemo im nadoknaditi izgubljene spise i izjave koje su višestruko davale i poniženja koje su doživljavale. Ali kroz zakon koji se priprema u vašem ministarstvu možemo im pružiti određenu zadovoljštinu. Gospodine ministre molim vas recite nam u kojoj fazi je priprema tog zakonskog prijedloga te na koji način se predviđa riješiti status tih žena? Hvala.
Na pitanje odgovara ministar Predrag Matić. Izvolite.
Uvažene zastupnice i zastupnici hvala vam na ovom pitanju. Dakle, Domovinski rat je donio velika stradavanja RH, mnogo mrtvih, ranjenih, prognanih, velika gospodarska razaranja. Mnoge od tih stvari su riješene, manje-više dobro, našim zakonima međutim ostala su dva pitanja koja su neriješena. To je pitanje civilnih žrtava Domovinskog rata i pitanje žrtava seksualnog zlostavljanja kao ratnog zločina. To je ovo što ste me danas pitali. Želim vam reći da naravno zbog specifičnosti problematike, zbog posebne osjetljivosti te teme nažalost nitko se u ovih 22 godine s tim pitanjem nije pozabavio, a te žrtve i dalje traže svoju pažnju, traže obeštećenje, traže odštetu materijalnu i moralnu. Ova Vlada, ovo ministarstvo prihvatilo se jednog posla za koji je da parafraziram pokojnog predsjednika Kennedya uhvatili smo se toga ne zato što je to lako nego zato što je to teško. Stvarno je jako teško u ovim razgovorima koje smo imali sa žrtvama seksualnog zlostavljanja kao ratnog zločina počinjenog u Domovinskom ratu uistinu je teško, mučno ali mi koji na tome radimo nemamo se pravo žaliti nama su u prvom planu one osobe koje su bile izložene takvom zločinu. I zato će Ministarstvo branitelja taj zakon donijeti. Nažalost, zbog nekih problema, zbog nekih tema zbog kojih je ministarstvo razvlačeno proteklih mjeseci nismo se mogli u potpunosti posvetiti tom teškom i velikom problemu ali radimo na tome. Zakon je gotovo finiširan u potpunosti i kroz nekih mjesec dana najdulje će doći na javnu raspravu, a zatim i pred ovaj Dom na čitanje i donošenje. Mi ćemo ovim zakonom nećemo nikad povratiti onu patnju koju su ljudi, žene najčešće ali naravno bilo je i muškaraca koji su prošli zločine seksualnog zlostavljanja prvenstveno u srpskim koncentracijskim logorima nećemo im nikada to moći u potpunosti nadoknaditi. Međutim, Hrvatska je dužna i to ćemo i napraviti da ih najprije moralno da priznamo njihovu žrtvu i njihovu patnju koju su prošli, koju nose u sebi 20-ak godina. Neke su se osobe već javile, neke će se javiti nakon što ovaj zakon bude donesen da im moralno ali i materijalno nadoknadimo ono što su proživjele, onu patnju kažem koje se nitko dosada nije dohvatio u ovoj Vladi 22 godine. Mi ćemo to učiniti na jedan zadovoljavajući način. I mogu obećati, nažalost rekli smo da će zakon biti donesen do konca godine, ali u samom je finišu, u prva dva, tri mjeseca sljedeće godine biti će sigurno donesen. Hvala vam lijepa.
Očitovanje? Nema potrebe. Iduće pitanje postavit će kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine ministre pravosuđa, gospodine Orsate Miljeniću u Hrvatskoj raditi a ne dobiti plaću, isto tako ići u mirovinu i tek onda saznati da vam poslodavac nije uplatio doprinose bilo je nešto normalno, u biti nešto nenormalno postalo je normalno sve dok nismo kao što smo to i obećali uveli u naše kazneno zakonodavstvo neisplatu plaće kao kazneno djelo ali jednako tako i dodatno zaštitili radnike od neisplate doprinosa od strane poslodavaca. Pa tako egzistira i posebno kazneno djelo i povrede prava iz osiguranja, a jednako tako i u samom kaznenom djelu neisplate plaća u stavku 6. neisplata doprinosa od strane poslodavaca također je obuhvaćena tim kaznenim djelom neisplate plaća. Možete li reći gospodine ministre kakvi su učinci primjene tog kaznenog djela, novog kaznenog djela koji je na snazi od 1.01. ove godine, ali jednako tako evo vidimo da je i novi skandal u HGK-u da taj koji ga je zamijenio Vidoševića Darko Petričević i sam nije isplaćivao plaće. Dakle, to je kazneno djelo ne samo što vapi za pravdom i za zaštitom nego to je jedno djelo za koje moramo svi biti senzibilizirani i koje očekuje veliku društvenu osudu. Hvala lijepa.
Na pitanje odgovara ministar pravosuđa Orsat Miljenić. Izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice hvala lijepa na pitanju. Točno je da je kazneno djelo neisplate plaće uvedeno je još Kaznenim zakonom koji je stupio sada na snagu. Mi smo i temeljem inicijative ovog Sabora tu dodali bili i jednu dodatnu odredbu koja regulira i nedostavljanje onog obračunskog listića dakle obračuna plaće jer na je to bilo vrlo važno povezati sa Ovršnim zakonom obzirom da to predstavlja ovršnu ispravu pa smo htjeli i kroz to dati jednu dodatnu mogućnosti radnicima da ostvare svoja prava. Dakle situacija je sada sljedeća, kazneno-pravno je uređena i plaća, doprinosi su uređeni prekršajima, imamo čitav niz postupaka koji su započeti. Oni zbog svoje prirode nisu još završene, točne brojke ću vam dostaviti pisanim putem. Evo vi ste danas spomenuli ovaj primjer u Gospodarskoj komori gdje je točno da je osoba koja je bila postavljena vd protiv nje se vodi kazneni postupak upravo zbog neisplate plaće, dakle možemo reći da se i ostvaruje i ono što smo htjeli kroz to postići. Kroz prekršaje se sankcionira nepoštivanje zakonsko određenog vremenskog roka kada se mora to predati. Tu inspekcije provode svoj posao i ponovo čitam niz postupaka ide. Međutim ono što je vrlo važno, mi smo po prvi puta iako je ta odredba stajala u Zakonu o radu da je taj obračunski listić znači obračun plaća ovršna isprava, mi smo prvi puta to ugradili sada i u Ovršni zakon kao osnovu za provedbu ovrhe i s time smo dali mogućnost da se vrlo jednostavno sa tom ispravom koju je kolega Mrsić propisao u kojoj formi treba biti može doći i isti dan provesti prisilna naplata. Naravno to je sve ono što smo mi napravili s ovog aspekta. U provedbi sa svoje strane radi Državno odvjetništvo, ono što je moram priznati izostale su prijave. Mi smo očekivali obzirom na raspravu koju smo imali u Saboru da će biti puno više prijava zbog toga kaznenog djela neisplate plaća, njih nema toliko. One se obrađuju i svojim tijekom ide. Ali ono što je naš stvarni problem je tamo gdje nema novaca. I tu vam onda ne pomaže s jedne strane ni ovrha ni kaznena odgovornost do kraja. Kaznena odgovornost tu ima jednu prednost jer ide na osobno, znači kada i nema novaca da se radnik može naplatiti može kroz tu kaznenu odgovornost se izvršiti jedna vrste prisile. Ali ukupno taj problem nažalost će postojati i u buduće. Dakle mi smo stvorili cijeli zakonodavni okvir ali on će uvijek postojati dok bude nedostatak novaca u sustavu. Evo hvala lijepo.
Kolegice Antičević ne želite se očitovati. Pravo da postavi pitanje dobiva poštovani kolega Davor Božinović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ministre Maras, u zadnje vrijeme u EU su učestale debate o budućnosti obrambene proizvodnje i malih i srednjih poduzeća koja se bave obrambenom proizvodnjom. Ne moram reći da je to zbog toga što se obrambeni proračuni svuda smanjuju, tako je naravno i u Hrvatskoj i to je jedan trend koji neće biti zaustavljen tako skoro. Zbog toga je EU odlučila da tome treba na neki način stati na kraj i pronašla je jedno rješenje i ide se prema rješenju koje bi ja nazvao i ne samo ja europeizacija obrambene proizvodnje. Dakle cilj je spasiti radna mjesta, cilj je spasiti posebne vještine koje radnici u tim poduzećima imaju. Rješenja su na tragu uspostave standardizacije obrambene proizvodnje, certifikacije, favoriziranja proizvoda dvojne namjene kako bi se apliciralo na europske fondove. Dakle po prvi puta možemo reći da ta vrst proizvodnje mala i srednja poduzeća će imati veću mogućnost participiranja u europskim fondovima. Mene zanima s obzirom da Hrvatska ima posebno ministarstvo koje se bavi malim i srednjim poduzećima kojem ste vi na čelu, što konkretno vi kao ministar i ministarstvo radi kako bi se mala i srednja poduzeća u Hrvatskoj koja se bave obrambenom proizvodnjom pripremila za izazove koji ih čekaju? Koja je vaša pozicija koju ste predložili pretpostavljam Vladi ili će oni biti ostavljeni sami sebi? Hvala.
Odgovor na ovo pitanje dat će ministar Gordan Maras.
Hvala lijepo gospodine Božinović. Evo baš kao da ste me pitali šta želim, naravno da vodimo računa o malim i srednjim tvrtkama u tom segmentu. Ja ću vam navesti nekoliko srednjih tvrtki Šesatan-Busch jedan od najpoznatijih proizvođača šljemova u cijelom svijetu je srednja tvrtka inovator, s njima baš putujem u petak na izložbu inovacija u Bruxelles znači pomažemo tim ljudima kako bi se pozicionirali. Ali ono što je još bitnije, netko je danas spominjao da će biti korištenje sredstava EU i mislim da je kolega iz HDSSB-a da se još nije raspisao nijedan natječaj. Evo upravo za nekih 15-ak, 20 dana ćemo raspisati prvi natječaj gdje će se za konkurentnost podizanja konkurentnosti moći javiti poduzeća do 250 zaposlenih vrijedan 30 milijuna eura, gdje će se moći javiti upravo poduzeća iz proizvodnje, znači ovim o kojima vi govorite i iz turizma. I sljedeće godine u proračunu imamo planirano također za sljedeću godinu od 2014.do 2020.otrpilike 100-njak milijuna eura će se raspisivati natječaja. Znači ova Vlada radi jako puno na podizanju konkurentnosti malih i srednjih poduzetnike i ono što smo se strateški odredili da to bude upravo proizvodnja, da to bude upravo turizam one grane gdje očekujemo da možemo napraviti najveće benefite. Što se tiče još jednog proizvođača, radi se o HS Produktu iz Karlovca to je jedna veća tvrtka, ali ima jako puno i podizvođača ispod sebe, znači generira određenu vrijednost i za male i srednje poduzetnike. I ono što radimo generalno i u budućnosti ćemo i dalje raditi, povećavati konkurentnost tih tvrtki i sa druge strane poticajima iz Europske unije pokušati omogućiti njima da budu konkurentniji sa nabavkom određene opreme i ulaganjem u svoju proizvodnju. Evo toliko ukratko. Od sljedeće godine do 2020. godine svake godine preko 100 milijuna eura će biti programa gdje će se moći financirati naše tvrtke i šta je najbitnije, to će biti bespovratna sredstva, 50% će davati poduzetnik, 50% će davati Europska komisija i Republika Hrvatska zajedno u suradnji kako je to već i planiramo. Znači očekujemo jako puno programa i očekujemo jako puno koristi za male i srednje poduzetnike. Hvala vam lijepo.
Na ovaj odgovor očituje se kolega Davor Božinović. Izvolite.
Ja gospodine ministre nisam siguran da smo se razumjeli. Ja sam vas pitao o konkretnim poduzećima u konkretnom kontekstu. Kontekst je nešto što nas čeka, zapravo prije svega predsjednika Vlade koji za mjesec dana na tu temu malih i srednjih poduzeća u obrambenoj proizvodnji će razgovarat sa šefovima država i vlada. Ja nisam iz ovog vašeg odgovora razumio, osim da putujete sa gospodinom Bushom, da vaše ministarstvo išta konkretno radi kako bi se u ovoj fazi ta poduzeća koja dosad nisu imala priliku aplicirat na europske fondove organizirala jer to rade vaši kolege u Europi. Ja ne postavljam ovo pitanje bez veze jer ta javna debata postoji svuda, više-manje svuda osim u Hrvatskoj. Otvaraju se gospodine ministre programi kao što je … strukovnih vještina, struktura znanja, savez znanja, otvara se socijalni fond za ljude koji se neće iza poduzeća koja se neće snaći u ovoj situaciji, otvaraju se europski socijalni investicijski fondovi, otvara se čak i Horizon 2020. u dijelu inovacija i istraživanja jer tu se radi o specifičnoj industriji koju treba spasiti. Treba spasit ta radna mjesta zbog toga što neće biti dovoljno posla za sve. Meni je žao, ali čini mi se da iako ste vi zadovoljni mojim pitanjem da vi zapravo niste u tijeku sa onim što se događa, nažalost ja to moram konstatirati, jer iz vašeg odgovora ništa u tom smislu nisam dobio. Ja vas molim da se malo trgnete, u konačnici vaš šef ide za mjesec dana u Bruxelles i o tome će morat govoriti.
Zahvaljujem. Sada ćemo čuti pitanje kolege Domagoja Hajdukovića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani predsjedniče Hrvatske Vlade, gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Moje pitanje upućujem ministru zaštite okoliša i prirode, gospodinu Zmajloviću. Poštovani gospodine ministre, u proteklih nekoliko tjedana svjedočimo oživljavanju jedne stare teme u slavonskim medijima, a to je tema ZOIS-a, zajedničkog odlagališta otpada istočne Slavonije i dok u medijima traju nagađanja tko je za ovaj problem kriv, pravna tumačenja presude, mogućih posljedica itd., meritum problema ostaje, a to je da Slavonija nema kvalitetno riješen problem pravilnog odlaganja otpada. Ono što mene zanima je što vaše ministarstvo radi po pitanju upravo ovog problema, dakle da se i u Slavoniji osigura kvalitetan način odlaganja otpada. Hvala.
Na pitanje odgovara ministar Mihael Zmajlović. Izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče. Uvaženi zastupniče, zahvaljujem se na pitanju. I sami ste istaknuli da je pitanje gospodarenja otpadom u Hrvatskoj zapravo jedna zaista tužna priča u zadnjih 10-tak godina, možemo reći i više od toga. Obvezali smo se ispuniti određene ciljeve, a da bismo te ciljeve mogli ispuniti trebalo je početi raditi upravo otprilike prije 10-tak godina, a tada su započinjale ove afere o kojima vi i danas pričate. Naravno, to i nije u izravnoj nadležnosti Ministarstva zaštite okoliša i prirode, ali ono što možemo činiti i ono što radimo je to da uvedemo red u sustav gospodarenja otpada. I ispravio bih vas, nije pitanje odlaganja otpada meritum rješavanja gospodarenja otpadom. Zapravo sama riječ gospodarenja otpadom govori da se ne radi o smeću već o vrijednim sirovinama koje jednim učinkovitim sustavom možemo vratiti kao sekundarnu sirovinu u sustav i to radimo upravo i za istočni dio Hrvatske, dakle tzv. panonsku Hrvatsku. Za županije koje čine tu panonsku Hrvatsku radimo studiju predizvodljivosti koja će biti gotova do kraja godine, koja treba osigurati ono što treba biti naš zajednički cilj i tih županija, ali i Vlade Republike Hrvatske da osiguramo učinkoviti sustav koji će najmanje koštati građane Republike Hrvatske jer ne smijemo zaboraviti da građani plaćaju cijenu gospodarenja s otpadom, postupanja s otpadom po toni i tražimo optimalne modele razmještaja, dakle lokacije postrojenja za obradu otpada i određene tehnologije koje će dakle ispuniti sve te ciljeve, da iskoristimo vrijednosne komponente otpada, a tek onda ono što ostaje, što se ne može energetski ili na bilo koji drugi način oporabiti da odlažemo. Dakle na tome se radi, odluka do kraja godine i tada će te županije, a tako je i Osječko-baranjska županija, znati točno u kojem smjeru mora razvijati te projekte koje ćemo financirati iz strukturnih fondova. Hvala lijepo.
Ima li očitovanja? Nema. Onda će pitanje postaviti sada poštovani kolega Ivan Grubišić. Izvolite.
Moje pitanje postavljam predsjedniku Vlade, a povod je kupnja određenih skupih auta za državne službenike ili druge službenike. Mene zanima pitanje hoće li Vlada o tome zauzeti stav da to ne bude puki populizam nego odgovorna jedna činjenica da struka odredi kojim kategorijama državnih službenika trebaju skupa vozila, a kojim kategorijama mogu služiti kao što je napisao novinar u Slobodnoj Dalmaciji, i vozila u cijeni od 130 do 150 tisuća kuna. Dakle, pitanje je da li Vlada misli intervenirati u ovom problemu i na koji način, a moje je mišljenje da treba konzultirati struku. Hvala lijepo.
Na pitanje odgovara premijer Zoran Milanović, izvolite.
Uvaženi gospodine zastupniče, ja mislim da je to pitanje u stvari precizno uređeno već dugi niz godina, više od 15 godina osim što se u međuvremenu pojavio jedan novi institut, odnosno zavladao je tržištem, a to je institut leasinga. Prije su se automobili kupovali gotovinom praktički, onda su došli krediti, a sada se automobili uzimaju na operativni leasing, ustvari predstavljaju trošak poslovanja. Ja ne znam hoću li vas razočarati ako vam kažem da polazim od dobre vjere da je to regulirano, to sam vidio na početku mandata i kasnije se time nisam bavio kao što nisam sudjelovao ni u postupku nabave vozila u kojem mene voze. To nisu naše privatne stvari. Dakle, meni se čini da ova cijela rasprava zadnjih tjedana u stvari za rezultat ima prije svega besplatnu promociju nekoliko njemačkih koncerna. Ne znam je li to svjesno ili nesvjesno? Stalno se spominju određene kategorije automobila. Vi ih hvala bogu niste, pa pozivam i druge da se suzdrže od te kategorizacije jer to se na kraju svodi na besplatnu reklamu. U čemu ćemo se voziti? Ne znam u onome što odredi moje osiguranje. Hoće li to biti njemački ili francuski auto tak mi je svejedno. Što se tiče župana i jedinica lokalne samouprave čuo sam zadnjih tjedana puno dobronamjernih savjeta da se i to regulira zakonom. Ja ne vidim to kao našu ovlast. Svatko neka odgovara svojim biračima i svatko neka se legitimira pred svojim biračima u općini koja ima auto ako za to ima novaca, u gradu, u županiji. Građani će na kraju odlučiti što je primjereno, što je neprimjereno. I ja vam samo mogu reći da koliko ja vidim većina automobila su u stvari ako uopće i postoji jeftiniji automobili. Ako 130, 140000 kuna jeftin automobil najveća većina vozila koje ćemo evo sada ja mislim sutra na Vladi kontingent od 500 automobila za kompletan sustav državne uprave, obnova leasinga najveća većina automobila su iz te, čak i niže klase. Jer sam pogledao i vidio, dakle da je to jedna procedura koja ide preko Ureda za javnu nabavu, državnog ureda, Središnjeg ureda za javnu nabavu i to je to. Ne znam zaista šta bih više odgovorio. Ta priča se stalno vraća. Ja vam samo mogu reći da je prije godinu i nešto dana jedan od automobila u voznom parku Vlade koji je bio vlasništvo, odnosno kojem je istekao jamstveni rok se pokvario i trošak popravka toga automobila dakle koji više nije bio u režimu leasinga se približio ovom iznosu od 130000 kuna. Užasno skupo. Riječ je bilo o skupom autu visoke klase. Taj auto je trebalo davno promijeniti, uzeti ga na operativni leasing ako je već potreban a ne se voziti u starom automobilu koji u takvoj situaciji a trebate ga predstavlja trošak. Kad sam išao u Veneciju prije mjesec dana na sastanak trilaterale sa talijanskim premijerom i slovenskom kolegicom dva auta su se pokvarila i ostali tamo, stari auti, zraubani sa 400 000 km. Dakle, tijekom službenog posjeta susjednoj državi 600 km ili koliko je u jednom pravcu 450 km auti su ostali tamo samo kaj ih nismo bacili u lagunu. Dakle, želim zaključiti što se tiče lokalne i regionalne samouprave neka sami donose odluke i neka se sami legitimiraju prema biračima. Leasing nije kupovina automobila ali jest trošak koji može biti manji i veći. I na kraju to je tako. Možda mi to političari katkad i ne vidimo. Taj automobil predstavlja određenu legitimaciju političara prema javnosti. Evo nadam se da sam u ovom odgovoru prije svega izbjegao spominjati bilo kakve marke i brendove automobila, to pozivam i druge, a rješenje je takvo da budemo razumni i suzdržani ali to je operativni trošak poslovanja. To košta i tako će uvijek biti na žalost.
Nema očitovanja. Ima? Nema. Dobro. Prelazimo onda na iduće pitanje. Poštovana kolegica Nansi Tireli, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Svoje pitanje upućujem ministru Liniću. Poštovani ministre, prije tri i pol mjeseca uputila sam vam jedno zastupničko pitanje na koje mi do danas niste odgovorio pa evo vas molim da mi to učinite ovim putem. Što ste kao ministar financija poduzeo vezano za gospođu Višnju Felker, pročelnicu Područnog ureda Porezne uprave Rijeka koja je svojim neradom dozvolila da više od 200 milijuna kuna poreznog dugovanja ode u zastaru pogodujući tako pojedincima, ali i članovima svoje uže obitelji. I jeste li naložili ikakve istražne radnje vezano za utvrđivanje porijekla gospođe Felker i tražili od nje nadoknadu bilo kojeg od tih 200 milijuna kuna zbog nemara i neizvršavanja radnih zadataka što jeste kazneno djelo. Veza Elektromehanike i Jadrolinije, offshore kompanije u Češkoj, prijava stečajnog upravitelja Elektromehanike Državnom odvjetništvu, dobivanje milijunskih poslova na natječajima za državna poduzeća bez obzira na milijunska porezna dugovanja samo su neke od stvari koje bi sve nas trebale tjerati na odgovornost, a vas pogotovo na principijelnost, akciju ali i odgovornost. Poduzetnici i građani u Hrvatskoj zbog neplaćanja poreza nagrađeni su ovrhama, a poreznici ispada po ovome milijunima. Ministre, uistinu vas molim otvoren i iskren odgovor kada ćete i kako hrvatski proračun početi puniti i od onih koji ga transparentno kriminalno siromaše pod krinkom radnog mjesta u samom Ministarstvu financija i zaštićeni iskaznicama poreznih inspektora i kada će za vas ministre uistinu svi biti isti i isto odgovarati za svaku kunu koju nismo, a trebali smo uplatiti u državni proračun. Hvala lijepa.
Na pitanja odgovara ministar financija Slavko Linić, izvolite.
Zahvaljujem na pitanju gospođo zastupnice. Za nepravilnosti u ispostavi Rijeka još je u toku godine smijenjeno čelništvo ispostave i poduzete su sve mjere sankcija zbog neodgovornog rada i nedovoljno kvalitetnog rada. Vaše pitanje se odnosi na čini mi se rukovodioca regionalnog ureda. Nakon vašeg pitanja dali smo i unutarnjem nadzoru da provjeri da li je i njena osobna odgovornost u tome. Pa kad završimo sa nalazom dat ću vam odgovor. Kao ministar financija pokušavam otkloniti sve slabosti u radu Porezne uprave. Sutra na Vladi imate potpuno novi prijedlog organizacije Porezne uprave. Porezne uprave koja će imati samo 5 regionalnih ureda, upravo radi toga da vrlo jasno odvojimo što je odgovornost centralnog ureda u kojem centralnom uredu ćemo se baviti upravo radom naših poreznih djelatnika kroz interni nadzor, njihovom kvalitetom i isto tako državnim i međunarodnim obvezama po zakonima o porezima. Regionalni će u biti nadzirati sve porezne obveznike i pokušati u svom radu postaviti načela transparentnosti, pouzdanosti ali i ono što je važno ujednačenog nastupanja prema svim poreznim obveznicima. Također, značajno ćemo smanjiti broj ispostava jer upravo ogroman broj ispostava je bio razlog neujednačenog postupanja ja bih rekao mogućih zlouporaba i propusta pojedinaca. Jer su to onda bile daleko manje ispostave nego što velika ispostava može osigurati. Prema tome, kao ministar financija reorganizacijama Porezne uprave pokušavamo podići i odgovornost, kontrolu i nadzor. Vjerujem da će prijedlog Vlada uputiti prema Saboru pa ako bude potrebno u tom dijelu ćemo pokušati dati i određene odgovore. Istina je pred rukovodstvom Ministarstva financija sad se nalazi i zadnja ocjena o postupanju pojedinih čelnika u ovoj godini i vjerujem da će biti i daljnjih promjena u tom dijelu pa ćemo vidjeti što će biti rezultat svih akcija. Znači, osim što vrlo, vrlo odgovorno nastojimo naplatiti potraživanja Hrvatske za sve porezne prihode, nastojimo podići i odgovornost samih djelatnika jer je potrebno uspostaviti korektan odnos između Porezne uprave i obveznika. Moram reći da veliki doprinos u tom radu dao je i novo ustrojeni odjel za velike porezne obveznike iz razloga što sada vrlo ozbiljno ulazimo u bilančne pozicije i način iskazivanja podataka jer je očito da u tom dijelu je bio isto ogroman broj neplaćenih poreznih obveza. Ono što želim vrlo jasno reći vrlo često se upotrebljava riječ porezna prisila. Vlada koja je dala tri reprograma, Vlada koja je krenula odgovorno sa predstečajnim postupcima da omogući rehabilitaciju i posebno financijski oporavak privatnog sektora nema poreznu presiju, ali porezi će se plaćati na vrijeme i u iznosima koji odgovaraju bilančnim pozicijama svake tvrtke.
Ima li očitovanja? Da. Zastupnica Nansi Tireli, izvolite.
Zahvaljujem ministre na odgovoru i evo čestitam vam u ovoj namjeri da idete u reorganizaciju Porezne uprave i nadam se da će biti uspješna. Molila bih vas ipak da mi odgovorite na pitanje koje je u vašem ministarstvu datirano od 1. kolovoza ove godine pa ćemo dobiti konkretan odgovor i ono što mene izuzetno interesira u svemu ovome jeste sankcije za određene službenike koji ipak ne izvršavaju svoj posao. Mi dolazimo u jednu apsurdnu situaciju da s jedne strane imamo poduzetnike i obrte čiji se objekti zatvaraju, pečate zbog neizdavanja računa od 10 kuna ili manje, a s druge strane imamo situaciju gdje taj isti proračun koji nije uspio naplatiti ili nije naplatio 10 kuna gušimo odnosno opterećujemo sa 200 milijuna kuna koje nije naplatila jedna djelatnica u Poreznoj upravi. I mislim da su to situacije kojima trebamo stati na kraj i te sankcije i te odgovornosti pojedinaca jer Poreznu upravu čine ljudi i svaki čovjek mora odgovarati za ono što radi u Poreznoj upravi, u vašem ministarstvu ili u bilo kojem drugom ministarstvu na isti način i pod istim uvjetima kao što odgovara svaki građanin RH pogotovo kada je državni proračun u pitanju. Dok god ne uspostavimo ravnotežu odgovornosti, ja ću to tako nazvati, dakle da svi odgovaramo isto u istim pravilima neće biti dobro jer ćemo uvijek hvatati onih 10 kuna a paralelno sa tim hvatanjem 10 kuna gubiti milijune i milijune drugih kuna koje su nam bile ovdje ali ih nismo uspjeli sačuvati.
Zahvaljujem. Pozivam sada kolegu Gordana Jandrokovića da postavi pitanje.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade. Gospodine predsjedniče Vlade Europska komisija objavila je nove jesenske prognoze rasta BDP-a, deficita javnog duga za zemlje članice EU za 2013., 2014. i 2015. godinu. I Hrvatska kao nova članica obuhvaćena je tom prognozom i iznesene su procjene za 2013., dakle pad BDP-a 0,7%, deficit 5,4%, javni dug 59,6%; za 2014. 0,5% rast BDP-a, 6,5% deficit, 64,7% javni dug; za 2015. 1,2% rast BDP-a, 6,2% deficit i 69% javni dug. Dakle, Europska komisija prognozira pad za 2013. i slabašni mršavi rast BDP-a za 2014. i 2015. bez obzira na povoljne prognoze u našem susjedstvu u okruženju. Vi dobro znadete i svjesni ste da takav rast neće osigurati niti povećanje broja zaposlenih, niti rast životnog standarda a nažalost ni ono što ste pokušali reći u nekim od svojih odgovora značajnije povećanje prihoda u našemu proračunu. Dakle vi ćete završiti svoj mandat na razini GDP-a iz godine 2004., 2005.istovremeno Europska komisija prognozira daljnje povećanje deficita javnog duga što ukazuje da Europska komisija smatra da vaša Vlada nema reformski potencijal, reformski karakter i da se neće ozbiljnije uhvatiti u koštac sa najvažnijim problemima hrvatskog društva i to je važan naglasak za razliku od kolege Linića, smatram da je ona takve prognoze temeljila na radu vaše vlade iz prve dvije godine a ne onome što je bilo prije toga. Dodajem tu i ocjenu Svjetske banke o padu mogućnosti poslovanju Hrvatskoj na 89.iza Kosova. Dakle, zanima me vaš komentar prognoze Europske komisije da li ste ga očekivali, da li ga smatrate realnim? Molim vas još jednu rečenicu. Ili kao u slučaju prognoze EUROSTAT-a kod broja mladih ljudi koji su nezaposleni da li smatrate da ta procjena nije točna? Koja je vaša procjena ako to smatrate i koje su mjere koje ćete poduzeti? Hvala.
Hvala. Držite se dogovorenog vremena. Na pitanje odgovara premijer Zoran Milanović.
Pa su uglavnom poznati podaci, znamo kakva je situacija, znamo kakve su prognoze rasta. Istina Bog u okruženju ne znam šta smatrate i podrazumijevate pod okruženjem ali u našem neposrednom okruženju prognoza je slična. Slovenija, Mađarska, Italija ta prognoza je jednak mršava kao što biste vi rekli. ali je rast ipak nekakav rast. Što se tiče javnog duga, javni dug je na 64% i čak i kada bismo smanjili deficit državnog proračuna na 3% što je u ovom trenutku nemoguće i to svi znaju, to je potpuno dakle to nije nikakav brainer to je jasno i dalje bi to bio deficit koji se iz nekog izvora mora financirati. Naravno u uvjetima rasta od 1 do 2% i deficita od 3% ta rupa je te škare su puno manje. U uvjetima ajd sada neću reći vaših deficita nego deficita iz 2009., 2010., 2011.godine i gospodarskog pada to je neodrživo. I zato je javni dug toliko i narastao na još uvijek nedramatičnih 64% to se nekako smatra pragom rizika, međutim to je puno za svaku državu koja nema gospodarski rast. i gospodarski rast kakav god da bio je dobra vijest. Mršav, zdravo je biti mršav, bitno je da nije premršav, dakle bilo kakav gospodarski rast u ovoj situaciji mi ćemo smatrati dobrom viješću i pomakom. Kao što vidite i u toj prognozi Europske komisije postoji tendencija rasta društvenog proizvoda. Moramo se ne pomiriti jer nije se dobro pomiriti ali treba se suočiti sa činjenicom da su godine ogromnog rasta prošle. Taj rast u Hrvatskoj je imao svoje strukturne probleme, on nije bio baziran na zdravim temeljima, to je bio rast zaduživanja u inozemstvu i potrošnje ali ne prirodne potrošnje bazirane na nekakvom gospodarskom rastu i na vlastitoj proizvodnji i na izvozu nego naprosto na relativno jeftinom dokopavanju tuđeg novca, tuđe akumulacije. Dok je išlo išlo je prve godine kada je došla kriza i kada je gospodarski pad bio dramatičan, znate u 2009.godine da je taj pad bio 6% počeli su se gomilati veliki deficiti. I to je sva mudrost. I te dugove treba vraćati. Prema tome možemo se sada ovdje politički nadmudrivati i prebacivati lopticu, čitati podatke EUROSTAT-a, realno ih procjenjivati ili nad njima likovati, možete izabrati što hoćete, koji je vaš put, ali ja vam kažem dugove treba vraćati, sustav treba reformirati. I da ova Vlada ima reformski potencijal. To što ste rekli da Komisija kaže Komisija to nigdje ne kaže i nitko nije rekao da Vlada nema reformski potencijal, pitanje je samo koji je cilj. Ako je cilj da imamo stope rasta od 5% i deficit nula moram vam reći da je nije realan cilj. Ako je cilj da imamo deficit do 3% i nekakve stope rasta to je napredak i to je u ovom trenutku naš cilj. Nećemo obećavati bajke, tu se razlikujemo mi i vi. Dakle to je teret i cijena koju smo spremni platiti i to je način na koji se mi bavimo politikom. Fiskalno pravilo u ovom trenutku nije realno, to je previsoka olimpijska norma, netko je danas spominjao koja nije provediva. Nažalost ova Vlada odnosno prethodna vlada je uvela to vrlo zahtjevno pravilo u trenutku kada je globalna ekonomije počela ići dolje. Nema toga koji bi se uspio u tim okvirima zadržati, realno, nema. Deficit će ove godine biti visok, neću sada ovdje citirati koliko je prema podacima Europske komisije taj deficit realno iznosio u vrijeme dok ste vi bili na vlasti, bio je velik, bio je prevelik ali se nije išlo u reforme. Ovo što mi radimo možda nije dovoljno ali je puno više od prethodnoga.
Očitovanje na odgovor kolega Gordan Jandroković.
Hvala vam lijepo. Pa vrlo mi je interesantan način na koji govorite uopće o gospodarstvu. Danas je bilo dosta pitanja vezanih za gospodarsku situaciju u Hrvatskoj, vezano za vaše planove, vezano za izlazak iz krize. Vi uopće ne pokazujete interes da te probleme riješite. Vi definirate situaciju, ona je teška, bit će teška, vi ste i u ovom odgovoru poručili hrvatskim građanima do 2015.godine ustvari nema ničega. Ovo što kaže Europska komisija to je točno. Mi nećemo smanjiti niti deficit niti će životni standard biti bolji, porasti će javni dug, dakle javni dug nije bio takav u vrijeme vladavine HDZ-a bio je značajno manji, dakle on raste sa vašom gospodarskom fiskalnom politikom. To je točno i egzaktne su brojke. Ali znate što bih ja volio? Ja bih volio da onu strast koju pokazujete za ideološka pitanja, onu rigidnost, onu isključivost koju pokazujete kod nametanja svoga svjetonazora, onu snagu kojom branite Perkovića ili ćirilicu u Vukovaru kojom se borite protiv referenduma U ime obitelji, ja bih volio da tu energiju, da tu snagu, da tu strast i tu želju pokazujete u rješavanju gospodarskih pitanja. Pokažite da nešto znadete učiniti u ekonomiji u gospodarstvu a ne stalno ponavljate i otvarate ideološke bitke. Jasno je da vam trebaju da pokrijete svoju nesposobnost i neznanje, ali od toga hrvatski ljudi ne mogu živjeti. Vi ste ideološki isključivi i potpuno nezainteresirani i nesposobni za rješavanje životnih pitanja hrvatskih građana.
Iduće pitanje postavit će kolega Boris Blažeković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Moje pitanje kolegici odnosno ministrici Ministarstva graditeljstva i prostornog uređenja i drago mi je da sam dio koalicije koja govori istinu i samo istinu. Najvažnije tekovine suvremenih tj. zapadnih demokracija gospođo ministrice su sigurnost sloboda pojedinca. Da bi se čovjek mogao osjećati sigurno i slobodno neophodan mu je i krov nad glavom, stan u gradu ili kuća na selu. Naprosto da bi se osjećao slobodno i sigurno svakome je potreban siguran dom. Zbog desetljeća nagomilanog javnog duga i devastacija u gospodarstvu imamo danas kao neugodnu posljedicu sve više siromašnih građanki i građana. Ekonomske prilike odnosno neprilike trenutno najviše pogađaju mlade i novoosnovane obitelji. Kako danas pojedinci, mlade obitelji mogu na najjednostavniji, najjeftiniji, najsigurniji način doći do krova nad glavom da li najmom, kupnjom nekretnine i što Ministarstvo graditeljstva i prostornog uređenja radi na tom planu, što je npr. sa programom POS-a.
Na pitanje odgovara ministrica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Hvala lijepo na ovom pitanju uvaženom zastupniku Blažekoviću iz jednostavnog razloga što imam priliku odgovoriti što ova Vlada čini za jedno od bitnijih pitanja u životu naših građana, a to je problem stanovanja. Dakle ova Vlada je učinila puno, čini puno i činit će i dalje. Osim programa POS-a za kojeg svi znamo razvijemo program POS+ i program PON. POS+ je jedan program koji je od ljeta ove godine, a program PON je program najma stanova. Za program POS svi ste čuli, po tom programu je od 2001. do 2011. napravljeno nešto malo manje od 6000 stanova. U ovom času iz programa POS-a gradimo otprilike 600 stanova, od toga 330 u Zagrebu i ishodili smo dozvole za izgradnje sljedećih zgrada u Zagrebu, Splitu iz jednostavnog razloga što je tu pokazana velika zainteresiranost, zainteresiranost mladih obitelji da riješe svoje stambeno pitanje. Suočeni s činjenicom da na tržištu u jedno času ima jako puno neizgrađenih stanova iako je brojka tih neizgrađenih stanova kojim naša javnost barata i koje se spominje znatno veća od stvarne, u svibnju ove godine smo pokrenuli program POS+. Od kolovoza do danas je iz tog programa 153 stana prodano. Dakle za očekivati je na godišnjoj razini iz programa POS+ 400 stanova. Do 400 stanova će mlade obitelji pod povoljnijim uvjetima moći riješiti svoje stambeno pitanje. I onaj najznačajniji program ja bih rekla u ovom času jer se pokazalo da mladi ljudi nisu kreditno sposobni, ali apsolutno trebamo dati mogućnost da riješe svoje stambeno pitanje, to je program kojeg mi zovemo PON. Što znači taj program? Mi smo u ljetu sa 78 stanova koje smo imali izgrađene, koji su nam stajali prazni, s kojima je tako, nije se uspjelo prodati, pokrenuli program najma stanova. Tih 80-tak stanova smo iznajmili u roku od tjedan dana, bilo je 700 zahtjeva. Dakle pokazalo se da Hrvatska treba razvijati još jedan program kojeg smo posve zaboravili, a to je program najma stanova. Vrlo ozbiljno, vrlo strukturirano krenuli smo u izradu programa kojim bi se omogućili da se ova velika količina stanova koji su izgrađeni, a nalaze se na tržištu, ne nalaze svog kupca, da se omogući da idu u program, mi ga zovemo radno PON, dakle program najma stanova kojeg ćemo prezentirati do kraja godine, a iduće godine pokrenuti i taj program. Dakle zaključno, ova Vlada vrlo osjetljivo zna da je jedno od važnih životnih pitanja problem stanovanja i rješava kroz tri programa koja sva tri funkcioniraju i koja sva tri su aktualna: POS, POS+ i PON. Hvala lijepo.
Iduće pitanje postavlja kolega Mladen Novak. Izvolite.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Pitanje upućujem ministru Vrdoljaku, resornom ministru i glavnom pregovaraču i normalno pitanje se odnosi na INA-u iako je već danas bilo pitanje vezano uz INA-u. Moje pitanje glasi što realno možemo očekivati da će ova Vlada napraviti, učiniti po pitanju INA-e. Što realno možemo očekivati. U pregovore s MOL-om ste ušli s ciljem promjene ugovora po pitanju upravljačkih prava. Navodno imamo mogućnost prvokupa, dal to je tako ili nije, mislim da baš nije previše sigurno. Ali postavljam pitanje da li znamo, ako nađemo eventualno sredstva za kupovinu, što ćemo mi napravit s tom INA-om, koja je naša strategija oko te INA-e. Imate li stvorenu strategiju što ukoliko postanemo većinski vlasnici i kupimo INA-u, ono što se dalo na neki način iščitati iz vašeg nastupa. Jeste kontaktirali strane investitore, jeste kontaktirali domaće investitore, fondove, što je realno moguće po tom pitanju? INA-u smo prodali svojevremeno za 500, odnosno dio za 505 milijuna dolara, sad je navodno vrijednost MOL-ovih dionica oko 20 milijardi kuna, a nafta polja u Siriji špekulativna vrijednost oko 20 milijardi dolara i nadam se da će jednog dana ta naftna polja bit dostupna. Prošle godine je INA ostvarila dobit za 1,9 milijardi kuna. Sad vas pitam, jesmo li ipak slučajno država koja će bit potpuno energetski ovisna o uvozu ili ćemo vratit INA-u u naše vlasništvo. pitanje naglašavam iz razloga što dobivamo kontradiktorne stavove iz ove iste Vlade. Hvala.
Ministar gospodarstva Ivan Vrdoljak.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Dakle, hajmo 3 potpitanja. Realno je ispuniti, što je realno ispuniti strateške, nacionalne, energetske ciljeve. To se može na više načina ispuniti naravno. Ali od toga nećemo odstupiti, inače će morati poslovati i mora poslovati po zakonima RH a u interesu nacionalne energetske strategije. Mi ćemo u ovoj regiji sa onim drugim projektima koji idemo eksploatacija i istraživanje biti najmanje ovisna zemlja o uvozu energenata neovisno tko je vlasnik INA-e bila to država, bio to neki drugi partner sa državom ili postojeći partner sa državom. Mi osiguravamo naše izvore i za našu potrošnju i za regionalnu potrošnju od izvora koji su naše bogatstvo neovisno o vlasništva INA-e. A strategija INA-e se mora bazirati na tome da je nužno da održe industrijsku proizvodnju u svojim rafinerijama, da je nužno da bude energetski lider kao što je oduvijek bio u … [[Govornik se ne razumije.]] Znači u prodajnoj mreži ne u Hrvatskoj, u Hrvatskoj je nedvojbeno to smo oduvijek imali. U Hrvatskoj je uvijek dominantna INA bila i uvijek će i biti. Nego moramo se koncentrirati na naš utjecaj u regiji, u Sloveniji, u Bosni, na Kosovu, u Srbiji, u Mađarskoj. I dokaz tome je da INA danas ima kapacitete kroz investicije u preradu nafte kroz buduće izvore energenata plina i nafte koji će biti u Hrvatskoj, koji će se investirati ne na način kako se nije investiralo u zadnjih 15 godina nego puno drugačije. Znači, da ćemo doći do tih novih izvora i da će INA voditi regionalnu politiku. Ja samo želim poslati jednu poruku. Ne postoji energetska nacionalna politika koja misli da će završiti energetsku politiku na način da će se zatvoriti unutar svoje zemlje neće uspjeti. Energetska politika je u najmanju pitanje regionalna, ali dobrim dijelom i globalna. To znači INA se mora koncentrirati na regionalno tržište, INA mora naći strateške velike, globalne partnere koji će omogućiti INA-u da bude nacionalni ponos, da bude vertikalno integrirana hrvatska kompanija sa svojim brendom, osigurati industrijsku proizvodnju, zaštititi njene zaposlenike i osigurati realizaciju nacionalnih energetskih ciljeva a to je što manje ovisnosti o uvozu, što jeftiniji mogući energenti i sigurna opskrba. Hvala.
Očitovanje kolege Mladena Novaka.
Hvala lijepo. Moram priznat da ste opet kontradiktorni i sa ovim stavovima koje smo malo prije čuli. Pravio sam si neke zabilješke. INA ima kapacitete, INA treba biti nacionalni ponos, ali niste odgovorili što je naša strategija dal' ćemo je kupiti, nećemo kupiti, šta ako je kupimo dal' će biti ili neće biti. Ovo sve što ste vi nabrajali ovo je sve onako spisak dobrih želja, lijepih želja koje ja vjerujem ovdje, ne vjerujem, siguran sam ovdje svi želimo. Ali činjenica je da je premijer izjavio da je to poslovni avanturizam, samo razmišljanje o tome. Danas se čak upotrijebio izraz da je to hazarderstvo. Sad ja vas pitam da li ste vi hazarder ili poslovni avanturista ili ste nagovijestili tu mogućnost u svojim istupima ili ste, ili ćete se prikloniti ovom stavu. Iz iste Vlade dobivamo dva različita stava. O tome vam pričam. Inače, moje je osobno mišljenje da najveći poslovni avanturizam je prodaja šta je malo prije spomenuta i Croatia osiguranje i Hrvatske poštanske banke i monetizacija autocesta. To je po mome poslovni avanturizam, a inače vama poslovni odnosno politički avanturizam je bila podrška ovoj Vladi meni se čini najveća.
Pravo da postavi zastupničko pitanje sada dobija kolegica Tanja Vrbat.
Hvala lijepo. Pitanje ću postaviti gospodinu Tihomiru Jakovini, ministru poljoprivrede. Gospodine Jakovina, Vlada Republike Hrvatske ulaže velike napore za razvoj, zapošljavanje i privlačenje investicija u Republiku Hrvatsku. Ipak kao zastupnica dolazim u kontakt sa mnogim građanima, potencijalnim investitorima koji bi željeli potaknuti proizvodnu ili drugu vrstu investicije no još uvijek nailaze na brojne poteškoće. Jedna je od njih primjer koje često navode kao poteškoću proizlazi iz Zakona o šumama, odnosno o problemu prenamjene šumskog zemljišta za proizvodne i druge investicijske aktivnosti. Pa vas stoga pitam da li planirate predložiti promjenu Zakona o šumama ili nešto drugo po tom pitanju poduzeti. Hvala.
Čujmo odgovor ministra poljoprivrede Tihomira Jakovine.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Štovana kolegice Vrbat, ne mogu se u cijelosti barem složiti s vama da je glavna prepreka i problem investicijama zapravo izdvajanje šume i šumskoga zemljišta. I vrlo odgovorno ću reći zapravo da je puno veći problem neučinkovitost i sporost sustava, odnosno državne birokracije, nadalje nekoordiniranost između resora ministarstava i tijela državne uprave, ali i sporost i nerad lokalne i područne samouprave. Kada govorimo o neučinkovitosti i sporosti državne birokracije onda ću reći par brojki. Samo 2011. Uprava za šumarstvo, lovstvo i drvnu industriju čiji je to uži resor je imala gotovo 9000 predmeta da li upravnih ili neupravnih predmeta. 2013. godine to je bilo negdje oko 6900. Govorim o ukupnom broju predmeta da ne kažem da smo 2011. u primopredaji našli 12 kutija predmeta koji nisu uopće urudžbirani, zahtjeva različitih ili slično od kojih su jedan dio se odnosio upravo na iskaz interesa za investicije koji su stajali u podrumu u kartonskim kutijama. Ali puno je važniji onaj podatak o riješenosti slučajeva. 2011. godine riješenost je bila 54,1% dok smo 2013. godine to digli na 75,8%. Znači, drukčijim radom, načinom i modalitetom se može podići i brzina rješavanja predmeta. Ako ćemo govoriti konkretno, tri velika predmeta a govorimo Biograd, tri velike investicije Biograd na moru, Šolta i Lošinj koji su godinama stajale u ladicama a govorimo o desecima i stotinama milijuna kuna investicija koje su se trebale početi raditi su riješene u samo par mjeseci. Nismo zadovoljni ni s tim. Kad govorimo o samom postojećem Zakonu o šumama on ima određene manjkavosti. Unazad par mjeseci smo radili u vrlo respektabilnom povjerenstvu gdje su bili uključeni svi … od znanosti, struke do samih korisnika i djelatnika moga ministarstva i institucija. Napravili smo odličan prijedlog zakona, uskladili smo ga što je jako važno i sa Zakonom o prostornom planiranju, gradnji i ostalome i on je upućen u Vladinu proceduru. Do kraja godine imat ćete novi zakon u ovome Domu i taj zakon je doveo do još dodatnih poboljšanja u poticanju investicijske klime, prije svega u ovome dijelu ubrzavanja postotka izdvajanja jer smo neke korake koji su usporavali, a to je prije svega da resorno ministarstvo daje mišljenje na prostorno-plansku dokumentaciju koja obično bude pozitivna onda u drugom, trećem koraku kad treba izdati suglasnost za izdvajanje daje negativno mišljenje i daje određene ograde i stvara probleme smo rekli onoga trena kad resorno ministarstvo kroz svoja stručna tijela da pozitivno mišljenje onda je samim usvajanjem prostorno-planske dokumentacije ili nižih redova planova uređenja prostora moguće izdvajanje za samu gradnju. Također, neke od novosti u novom zakonu su i definiranje šuma sa posebnom namjenom, odnosno mogućnost gradnje pogotovo za ovaj dio šumskog zemljišta koji u naravi ne čini šumu. Sve u svemu novi zakon će biti puno bolji, puno efikasniji i do kraja godine će biti nadam se usvojen i u ovome Visokom domu. A još uvijek ostaje da svi skupa radimo na onome što je puno važnije, a to je učinkovitost cijelog sustava. Zasad ako mogu ocijeniti sa ocjenom dobar, siguran sam do kraja našeg mandata i prema podacima koje ćemo onda prezentirati o riješenosti predmeta da će to biti 4+. Zahvaljujem.
Želite li se očitovati? Ne. Onda 30. zastupničko pitanje danas postavlja kolegica Melita Mulić.
Zahvaljujem se potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Moje pitanje je za ministra znanosti, obrazovanja i sporta, a odnosi se na rad Hrvatskog olimpijskog odbora i to u kontekstu financiranja Sportske televizije. Interesira me da li financiranje Sportske televizije je bilo transparentno u skladu sa zakonom i propisima, što je pokazao nalaz Sportske inspekcije i zbog čega je Vlada Republike Hrvatske za 2012. godinu dala negativno mišljenje o radu Hrvatskog olimpijskog odbora?
Poslušajmo odgovor ministra Željka Jovanovića.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Pokušat ću ukratko sažeti odgovor na ovo vaše pitanje budući će uskoro Sabor imati priliku kvalitetno i sa puno vremena raspraviti o svim segmentima programsko-financijskog izvješća HOO-a za koji je poznato da je na prijedlog Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta Hrvatska vlada dala negativno mišljenje. Često čujemo mantru da pojedini čelnik ministarstva ili neke tvrtke nije znao, nije vidio, nije čuo pa prema tome nije ni odgovoran za sve što se događalo u njegovoj nadležnosti. Ja ne pristajem na takav odgovor, dakle ja čujem, vidim a ako mi nešto nije jasno tražim odgovore. I tu je cijela bit oko negativnog mišljenja koje je ministarstvo i Hrvatska vlada dala na programsko-financijsko izvješće HOO-a. Dakle, na temelju svega što smo vidjeli u radu HOO-a u njegovom izvješću možemo zaključiti da se nije poslovalo po principima dobrog financijskog upravljanja, a to je ekonomičnost, učinkovitost i djelotvornost. I to je sve. Dakle, mi smo se negativno očitovali i dali svojevrsnu opomenu HOO-u da mora sredstva koja se izdvajaju iz državnog proračuna koristiti ekonomično, učinkovito i djelotvorno. Nakon što je Hrvatska vlada dala negativno mišljenje dogodio se slučaj koji ću najbolje opisati sa primjerom malog djeteta u osnovnoj školi koje je dobilo negativnu ocjenu i došlo kući i mami i tati počelo plakati da njega učitelj ne voli i dao mu je jedinicu. Evo upravo takve su bile reakcije koje su došle iz redova čelništva HOO-a a da pritom nisu dali niti jedno suvislo obrazloženje na primjedbe koje su došle sa strane Sportske inspekcije. Prema tome, odgovorno ovdje pred svima vama, pred hrvatskom javnošću tvrdim da negativno izvješće Ministarstva znanosti, obrazovanja i sporta i Hrvatske vlade nije nikakav osobni napad na čelnike HOO-a, nije nikakav politički napad na HOO nego je samo posao koji ja kao ministar sukladno članku 7. prema fiskalnoj odgovornosti moram činiti, nadzirati da li se sredstva iz državnog proračuna troše u skladu sa pravilima odgovornosti, učinkovitosti i svrsishodnosti. Kad je riječ o Sportskoj televiziji to je projekt koji je pokrenut sa strane HOO-a. Treba reći da je Hrvatska jedina država u svijetu u kojoj postoji takva televizija što već u temelju postavlja jedan upitnik da li takva Sportska televizija može opstati? Dakle, Sportska televizija je potrebna, naravno. Zašto ne bi bila potrebna, zašto ne bi mogla i omogućila da u većoj mjeri gledamo različite sportske programe na našoj televiziji ali sigurno ne klađenjem konja, trke konja koje su najčešće vidljive na toj televiziji. Prema tome, Sportska televizija je osnovana i u protekle tri godine poslovala je na sljedeći način. Dakle, 2010. tada je kratko radila prihod je bio 33 kune, 2011. milijun i 292 tisuće kuna, zatim 2012. 4 milijuna 949 tisuća kuna i u prvom kvartalu ove godine 958 tisuća kuna a istovremeno rashodi su vam draga gospodo 2010. 70 tisuća kuna, 2011. 16 milijuna kuna, 2012. 28 milijuna kuna. Prema tome, vjerojatno će do kraja godine također iznositi taj iznos. Što to znači? To znači da je Sportska televizija 2011. završila sa 15 milijuna kuna gubitka, 2012. ukupni gubitak je 38 milijuna kuna, a 2013. će završiti sa 59 milijuna kuna. Dakle, HOO sa svojim vlastitim prihodima može zapravo raditi što hoće i mi se u to ne miješamo, ali sa prihodima koji dolaze iz državnog proračuna, a to je 115 milijuna kuna u ovoj godini mi želimo jasne odgovore kako se ti novci troše [[Upadica Stazić: Hvala ministre. Ako su vlastiti prihodi sportske televizije …]] Upadica: Ministre vrijeme isteklo./ … evo završavam … 15 milijuna kuna, znači iz vlastitih prihoda Hrvatski olimpijski odbor ne može pokriti ovaj gubitak koji će po procijeni ovakvim trendom [[Upadica: Ministre.]] doći do 111 milijuna kuna [[Upadica: Hvala lijepa.]] i time pojesti cijeli proračun namijenjen hrvatskim sportašima.
Kolegice Mulić želite li komentirati to? Ne. Prelazimo na iduće pitanje kolega Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Moje pitanje upućujem poštovanom gospodinu ministru Hajdašu Dončiću tiče se praktične primjene postojećeg Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama odnosno prakse u poslovanju državnih lučkih uprava. Naime, temeljem Zakona o pomorskom dobru i morskim lukama svi brodari koji u međunarodnom prometu ukrcavaju ili iskrcavaju teret ili putnike obveznici su plaćanja pristojbe za korištenje dužnog metra obale, ista pristojba se obračunava temeljem količine tereta koji su ukrcava ili iskrcava a u dosadašnjoj praksi što je vrlo čudno, državne lučke uprave imaju neujednačene visine tih pristojbi. Što to konkretno znači? To znači da se državne lučke uprave kao državne institucije koje su pod okriljem jedinstvenog ministarstva temeljem odluka svojih upravnih vijeća, a zapravo petljaju tržišnu utakmicu u RH. Propisivanje različitog iznosa te pristojbe određene luke bivaju više ili manje konkurentne. Navest ću konkretni primjer, recimo po toni rasutog tereta Lučka uprava u Luci Šibenik je propisala pristojbu od 0,6 eura po toni dok u isto vrijeme Luka Rijeka propisuje po toni 0,3 eura. To u konkretnom slučaju znači da se za pretovar jednog broda koji ima 30 tisuća tona nosivosti stvara razlika u startu od 10 tisuća eura većeg troška brodaru i to je hendikep koji generiraju državne institucije. Smatram nelogičnim ovakvu situaciju i pitam gospodina ministra da li će kroz donošenje novog zakona o pomorskom dobru i morskim lukama i podzakonskih akata dovesti u red ovu situaciju i stvoriti pretpostavke da državne lučke uprave naplaćuju jednaku pristojbu stranim brodarima i da na taj način se ne petljaju u tržišnu konkurenciju između hrvatskih luka. Hvala lijepo.
Odgovara ministar Siniša Hajdaš Dončić.
Zahvaljujem na pitanju. Dakle da postoje tri pristojbe koje državne lučke uprave naplaćuju no moj odgovor mora biti vrlo kompleksan. Zašto? Zato jer sama politika državnih luka ili onih osnovnih pristojbi koje se plaćaju ovisi dijelom i o konkurentskim prednostima, dijelom i o komparativnim prednostima, što konkretno znači da je po postojećem zakonu upravna vijeća iako postoji isti algoritam mogu donijeti posebne odluke o visini pristojbi. No međutim isto tako kao u bilo kojim drugim oblicima ili vrstama transporta, dakle možemo uspoređivati bilo sa zračnim bilo sa željezničkim stalni korisnici također mogu dobivati ravnatelji popuste. Konkretno sama usporedba između Luke Rijeke i Luke Šibenik ne može biti ista jer upravo kažem i zbog veza sa zaleđem i zbog prometne povezanosti ne mogu biti niti specijalizirane recimo za isti pretovarni teret. A generalno vam to ovisi o nečemu što se zove … /Govornik govori engleski./ … ili reći ću logistika generalno dobavnog lanca. No međutim sljedeći tjedan vjerujem novi Zakon o pomorskom dobru i morskim lukama ide i u javnu raspravu, a samim time svi zainteresirani dionici moći će kvalitetno sudjelovati i pomoći svima zajedno da postignemo neko možda bolje rješenje nego što je sada. no radi se generalno po meni o ekonomiji gdje u principu dosta zavisi od trendova dosta zavisi recimo i od ciklusa. A isto tako gledajte u poslovnom svijetu te poslovne odluke je više nego administrativna, sve je sklono i izmjenama i promjenama. No međutim polazeći od postulata da tržišno nadmetanje pa čak između državnih luka u pojedinim predmetima mora postojati. Hvala.
Želite li komentirati? Da. Kolega Baranović. Izvolite.
Pa da poštovani gospodine ministre radi se upravo o tome što ste rekli. mora postojati fer tržišna utakmica i na ovaj način vodeći ovakvu politiku državne institucije direktno narušavaju tržišnu utakmicu, a ja ću vam pokušati pojasniti zbog čega je to tako. Kada smo prešli na tržišnu ekonomiju Luka Rijeka je bila nekih par milijuna tona tereta u prekrcaju fore u odnosu na druge hrvatske luke. Relativno slični kostur lučke uprave relativno slični troškovi lučke uprave i potpuno je jasno da je mogla dati dampinške visine pristojbi u odnosu na druge luke. I na ovaj način direktno dovodi u hendikepirani položaj sve ostale luke na području jadranske obale jer je konkretna razlika u pretovaru jednog broda od 30 tisuća tona, naglašavam 10 tisuća eura. U sadašnjim recesijskim vremenima manjku tereta brodari gledaju na svaku tisuću eura i ovo nije korektno prema ostalim lukama. Vrlo slično stanje vlada i kod drugih naplati pristojbi, i za privez ribarskih brodova u županijskim lučkim upravama i za privez drugih brodova koji su orijentirani na turizam. državne institucije moraju imati vrlo realno složen zakonski okvir, ujednačene kriterije i ne petljat se u tržišnu utakmicu. To je ono što se očekuje potpuno opravdano od naših gospodarstvenika da riješi pravna država. Činjenica jeste da ste vi ovakav nered naslijedili, ali isto tako je činjenica da gospodarstvenici ljudi koji žive od pretovara i prijevoza tereta i putnika očekuju ujednačene kriterije i fer tržišnu utakmicu u kojoj će oni cijenom i kvalitetom usluge se pozicionirati bolje ili lošije. Ali ako im hendikep stvara u startu neriješena situacija u državnim institucijama onda to nije korektna tržišna utakmica. Ja očekujem i govorim u njihovo ime da ćete vi kao ministar s vašim timom i kroz donošenje novog zakona o pomorskom dobru i morskim lukama ali i kroz donošenje podzakonskih akata riješiti ove anomalije koje postoje već godinama. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prije prelaska na iduće pitanje jedna obavijest. Predsjednik Odbora za pravosuđe poštovani kolega Josip Kregar saziva sjednicu svoga odbora odmah nakon ovog Aktualnog prijepodneva u dvorani 133, to je dvorana Stjepana Radića. A sada dajem riječ potpredsjedniku Doma, poštovanom Željku Reineru i pozivam ga da postavi svoje zastupničko pitanje.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pitanje upućujem predsjedniku Vlade gospodinu Zoranu Milanoviću. Iako su to svi vama skloni mediji po običaju prešutili držeći se pravila strogo nadzirane i potpune cenzure ili barem autocenzure pa o tom naravno ni slovo nije bilo objavljeno, vladajuća koalicija je na prošlotjednom zasjedanju ovdje i glasovanju u Saboru o zakonima doživjela krajnji debakl. Naravno, javnost nije ništa čula o toj blamaži. Naime, kad se glasovalo o ponovnoj izmjeni Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju kojom se Saboru htjela oduzeti ovlast predlaganja kandidata za Nacionalno vijeće za znanost i Odbora za etiku u znanosti i onda i nju dati Vladi, protiv tog su se pobunili ne samo zastupnici oporbe već su i zastupnici vladajućih pa i vaše partije većinom glasovali protiv prijedloga ministra Jovanovića. Kao rezultat upornog i slijepog inzistiranja na tom lošem vladinom prijedlogu ovog zakona i to po hitnom postupku usprkos tome što se protiv njega izjasnila akademska zajednica jer nekim drugim člancima grubo narušava Ustavom zajamčenu sveučilišnu autonomiju, u nastavku glasovanja, glasovanje ipak rukama vladajuće većine, zakon koji je u nekim člancima kontradiktoran i potpuno je neprovediv i time je sve dovedeno do apsurda. Ja nemam nikakve dvojbe da ćete vi vrlo brzo to ponovo poslati u Sabor na popravak, vjerojatno opet po hitnom postupku. Pitam hoćete li i dalje, meni je žao što je otišao ministar Jovanović, hoćete li ga i dalje bezrezervno podupirati da ovako samovoljno dovodi u neugodan položaj i zastupnike vaše koalicije, da se stvari u znanosti, obrazovanju, sportu rješavaju lomljenjem preko koljena, a oni koji drugačije misle se ušutkavaju, šalju se inspekcije na temelju stvarnih ili izmišljenih, ali u svakom slučaju anonimnih prijava itd. Posebno me zanima hoće li Vlada i dalje slati u Sabor bez obaziranja na primjedbe iz javne rasprave po hitnom postupku desetke promašenih zakona koje onda sami morate za kratko vrijeme mijenjati stvarajući tako jednu potpunu pravnu nesigurnost u zemlji.
Hvala kolega. Na vaše pitanje odgovara premijer Zoran Milanović.
Uvaženi kolega, evo ja ovdje izražavam prosvjed zato što pristrani i neobjektivni mediji nisu objavili ono što sam ovdje rekao neće pa neće, da ste u dvije godine imali samo dva zakonska prijedlog ispred kluba HDZ-a. Zašto to ne objavljuju? Vjerojatno zato što su korumpirani ili možda zato što ih to ne zanima. Možda sam ja to krivo shvatio da je važno. Pa bi jednako tako protumačio i nezainteresiranost medija nad kojom zdvajate toliko očajnički, da nisu objavili nešto što je vama važno i možda vašem krugu ljudi važno, a javnosti možda nije toliko važno jer se radi koliko sam vas uspio pratiti o tehnici. Dakle glavni spor je oko toga predlaže li nešto Vlada ili Sabor. Vi ćete kao iskusan političar, ministar, akademik, odnedavno opet i šef službe i odjela u bolnici, znati vrlo dobro da je to u političkom smislu manje bitno. Što se mene tiče, kad ste već spomenuli tu temu, ne vidim neku razliku. Sabor, Vlada, tako svejedno. Nek predlaže Sabor ili Vlada, ne vidim u tome ništa bitno. S obzirom da se ni o čemu drugom niste konkretno izjasnili nego ste se zadržali na općim točkama i insinuacijama da je nešto nedemokratski, da se narušava autonomija sveučilišta, da se ljudima šalju inspekcije. Inspekcije rade svoj posao. S gospodinom Matešom osobno imam korektan odnos već godinama. Kada insinuirate na takav način da se nekome šalju sportske inspekcije, to ste rekli. Kome se šalju, Ruskoj olimpijskoj federaciji. … [[Upadica se ne razumije.]]
Molim bez dobacivanja. Pa pustite premijera da odgovori.
Prema tome, kada budete imali konkretne prigovore osim općih političkih diskvalifikacija možemo opet razgovarati, a što se tiče jedine teme o kojoj ste konkretno govorili, a to je ingerencija na imenovanje odnosno ingerencija za predlaganje sastava Nacionalnog vijeća, Vlada, Sabor, pa objasnite mi uopće logiku dakle zašto neke dužnosnike predlaže Vlada, a neke Sabor. Nije presudno, dakle nije presudno za kvalitetu izvora. To i tako na kraju mora proći filter Hrvatskog sabora jel tako. Prema tome ako Vlada predloži loše, korumpirane političke prijatelje vi ste tu da upozorite hrvatsku javnost i medije na njihovo neobjektivno izvještavanje i na loš prijedlog Vlade. To ne može proći mimo javnosti dok ste vi tu.
Odgovor komentira potpredsjednik doma Željko Reiner.
Hvala lijepo. Naravno, nisam dobio odgovor na ono glavno što sam pitao ali to nisam ni očekivao jer na kraju ni na puno važnija pitanja u gospodarstvu nismo dobili odgovor. Usput budi rečeno, ja uopće sportsku inspekciju nisam jednom rječju spomenuo. Moj dio pitanja je bio usmjeren ka hitnosti postupka. Naime, po mojim podacima otkad ste došli na vlast 40 puta ste zakone u zadnje dvije godine poslali više puta na popravak jer ste svaki puta predložili nešto što je bilo krivo, onda se izglasalo vašom većinom u Saboru, onda ste shvatili da ste pogriješili i morali iznova to mijenjat, 40 puta. I tako će se i ovaj puta dogoditi, po treći puta će se u nekoliko mjeseci poslati zakon na nužni popravak. Zadnji put se on mijenjao između ostalog jer se saborskim zastupnicima tvrdilo da ako se ne promijeni, citiram, će rektorima plaće morat jako pasti. Da bi se onda nakon izglasavanja zakona iz osvete rektorima koji nisu podržali promjene zakona, odlukom Vlade njihove plaće smanjile za 25 do 30%. Ali nije to jedini zakon koji ste tako promijenili, evo sad svježi primjer je recimo Zakon o obveznom zdravstvenom osiguranju. Poslali ste nedavno po peti puta otkad ste došli na vlast na popravak opet po hitnom postupku jer se mora ispravit nesposobnost i aljkavost iz prethodne verzije kojom ste ostavili više od 8000 redovitih studenata bez zdravstvenog osiguranja. Ono što sam ja međutim pitao je hoćete li podržavat ministra Jovanovića, ministra koji je primjerice citiram opet pričao o urotama crnog Marka, crnih mantija i crnih toga po kojima isto tako taj crni Marko bi trebao imat određenu količinu sive supstance da bi neke stvari razumio. Da li to podržavate? Da l' podržavate stav da Ustavni sud se ponaša kao glasnogovornik manjih interesnih skupina, da li podržavate činjenicu da recimo kao što je bilo rečeno hoće li ove godine možda kardinal Bozanić biti od vaše Vlade proglašen za Grincha koji je ukrao Božić itd., itd. …
Zahvaljujem kolege Reineru.
Ili će profesori i znanstvenici u školama bit proglašeni zabušantima kad ste takvim proglasili već liječnike. Hvala lijepo.
Kolega Reiner, kao potpredsjednik Sabora morali biste uvažiti da se moramo držat Poslovnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Sljedeće pitanje postavit će poštovani kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Svoje pitanje upućujem predsjedniku Vlade RH gospodinu Milanoviću. Naime, često razgovaram sa proizvođačima iz Slavonije i Baranje i moram priznati da su se bili obradovali Zakonu o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi, članku 11. i 12., rok plaćanja 60 dana. No, evidentno je iz razgovora sa njima da od ministarstava do privatnih poduzeća ili trgovačkih lanaca to se ne ispunjava. Dapače, ovih dana šalju im se dodaci ugovora o kupnji i prodaji robe. Neki od trgovačkih lanaca, evo kao što su i Plodine imam i njihove prijedloge ugovora, gdje se kupac obvezuje robu plaćati u roku od 90 dana, gdje im se uvjetuje da je potraživanje robno-trgovački kredit bez kamata do zatvaranja dužničkog i radničkog odnosa bez roka. Ništa se nije promijenilo, vraćamo se na robnu razmjenu, a naš poljoprivrednik od onoga otkad posadi dok naplati robu prođe i 400 dana. Molio bih pitanje i vaš odgovor koliko je do sada kažnjenih pravnih osoba ili fizičkih osoba koje su izbjegavale ovaj zakon i plaćanje u roku od 60 dana. Što ćete učiniti da se počne poštivati zakon i plaćanje u roku od 60 dana? I da li je kažnjen netko iz ministarstava ili hrvatskih javnih poduzeća u pretežitom državnom vlasništvu do sada. Hvala lijepo.
Na pitanje odgovara premijer Zoran Milanović.
Na konkretno pitanje dobit ćete konkretan odgovor, naravno pisani odgovor jer to ne mogu znati na pamet. Vjerujem da, siguran sam da podaci postoji i vjerujem i da su i brojke u skladu sa namjerom zakona. Ali ovo stanje s onim koje je bilo ranije složit ćemo se ne možemo uspoređivati. Ili je to 60 dana ili je to 65 dana, 70 dana ili 1000 dana to je velika razlika. U ovoj zemlji u zadnje dvije godine ima više reda. Tu se zna i pogriješiti, zna se i pretjerati ali toga do sada nije bilo. U turizmu i u ugostiteljstvu u kojem je snižen PDV ove godine imate promet veći za koliko milijardi kuna. Šta to znači? To opet moram navesti kao primjer, da ima više reda ili da je ranije bilo svjesno toleriranje nerada i skrivanja prihoda. Jel' to porezni teror, kuluk, presija? Za mene je to red, elementarni red. Jednog dana ćemo možda funkcionirati kao Austrija u kojoj na brdima ljudi u stvari uopće ne izdaju račune. Igra se na povjerenje u velikoj mjeri i nitko ne vara. Mi na žalost imamo taj problem, daleko od toga da smo najgori. Imamo vrlo često prenisko mišljenje o sebi. Ali gledajte, da ne bi sada ovo koristio za govoranciju dobit ćete pisani odgovor na ovo.
Odgovor komentira kolega Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Člankom 88. je definirano da pravne osobe im slijede kazne od 10000 do milijun kuna ili fizičke od 1000 do 50000 kuna. No, uvijek treba krenuti od sebe gledajući ono što se događa na tržištu, da se zakon ne provodi. Ali vraćamo se na robnu razmjenu nakon 180 dana što sigurno da je teško našim proizvođačima. Ono što nas također, što osjećam na terenu da onaj zdravi dio gospodarstva ubijaju ih predstečajne nagodbe i upravo iscrpljuju one dobre proizvođače koji su stabilni. Gledajući i državni deficit od 14 milijardi, a ako se neuredno izvršavaju svoje obveze od Ministarstva zdravstva do drugih sigurno da smo zabrinuti iz tog razloga, ali očekujem pismeni odgovor. Hvala lijepo predsjedniče.
Zahvaljujem. Prelazimo na iduće pitanje koje će postaviti kolega Damir Rimac.
Poštovani predsjedniče, svoje pitanje upućujem ministru poljoprivrede gospodinu Tihomiru Jakovini. Dakle, poštovani ministre mene osobno zanima kada će krenuti prvi programi za davanje državne zemlje u zakup. Dakle, na terenu poljoprivredni proizvođači koliko mi je poznato kao zastupniku koji dosta cirkulira po terenu jedva čekaju objavu natječaja, a vaše je ministarstvo čini mi se najavljivalo da bi ubrzo po usvajanju zakona natječaj trebao krenuti, odnosno velika zemljišna reforma koju svi toliko željno očekujemo. Pitanje je ili potpitanje je gdje je zapelo? Jer koliko znam zakon je usvojen krajem proljeća. Evo sada smo već na početku praga zime. Dakle, gdje je zapelo u provedbi zakona, odnosno u objavi natječaja. Hvala lijepo.
Ministar poljoprivrede tihomir Jakovina.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, štovani kolega Rimac. Nije nigdje zapelo. Zemljišna reforma se odvija i unazad dvanaestak ili 15 mjeseci na njoj se najozbiljnije radi kada govorimo o tijelu koje radi to je Agencija za poljoprivredno zemljište koja a propos svega osnovana još 2009. imala svoja tijela, svoje zaposlenike, svoje troškove ali stvarno nije počela raditi do sredine prošle godine, odnosno do lipnja 2012. godine. Sami ste rekli da je novi Zakon o poljoprivrednom zemljištu donesen u proljeće ove godine. Nakon donošenja samog zakona, a to je zakon koji je imao čini mi se najdužu raspravu u ovome štovanom domu u ovoj godini dužu nego sam proračun je iz zakona vidljivo da je trebalo petnaestak podzakonskih akata odnosno ozbiljnih pravilnika i za provedbu i raspisivanje novih natječaja donijeti i to smo napravili. Ali Agencija za poljoprivredno zemljište nije radila samo to. U ovih godinu dva, tri mjeseca gotovo 16200 ha je stavljeno po svim onim otvorenim natječajima i postupcima po starom zakonu. Puno važnija stvar je što smo od donošenja novoga zakona gotovo 51000 ha stavili u funkciju privremenog raspolaganja na 5 godina. To su svi oni naši poljoprivrednici koji su imali svojevrsne potvrde ili su radili zemljište a nisu imali ili su imali ugovore koji su istekli i nisu mogli ostvariti pravo na potpore ovim reguliranjem, korištenja zemljišta u privremenoj kategoriji do 5 godina, do raspisa natječaja oni su na neki način ravnopravno stavljeni, odnosno stavljeni u ravnopravni položaj svim ostalim poljoprivrednicima i mogu upisati i predati svoje zahtjeve za potpore. Također smo sukladno Zakonu o poljoprivrednom zemljištu koji je bio prije ovoga gotovo 4100 ha stavili i raspisali 36 natječaja i stavili u oblik koncesija. Znači, radilo se, a ono što je najvažnije nakon uskladbe i pripreme svih ovih podzakonskih akata krenulo se sa prvim natječajima. Jučer je objavljeno prvih 5 natječaja. To je za grad Beli Manastir, Cerovje, Jagodnjak, Kneževe vinograde i Lovas. Očekujemo iz tjedna u tjedan objavljivati nove natječaje, ali tu moram napomenuti i veliku i odgovornost lokalne samouprave ako sam rekao u dugoj raspravi u ovome Domu na samom zakonu, mislim da je kod niza kolega i kolegica je bilo sporno da li će lokalna uprava i samouprava izgubiti mogućnost odlučivanja učešća u raspolaganju ili slično pa je bilo pitanje da li jedan ili dva predstavnika u povjerenstvu? To smo uvažili i napravili ali mogu vam reći da je strašno veliki problem što jedinice lokalne samouprave koje su i više plaćene jer je 35% iznosa zakupnine dio koji ide u proračun lokalnih uprava nisu pokazali ni blizu značajni interes da pripreme i odrade svoj dio posla, pripreme onaj dio dokumentacije za samu objavu natječaja. Od nekih općina smo dobivali jedan list papira prema Agenciji za poljoprivredno zemljište na kojem je pisalo molim da u ime općine te i te raspišete natječaj za raspolaganjem zemljištem. Iako znaju koja su im prava i koje su im obaveze i za to značajna sredstva dobivaju u odnosu na prijašnji zakon … [[Govornik udara po mikrofonu, ne razumije se.]] sada je 30% naknade pripada zakupnine jedinicama lokalne samouprave. Odradili smo cijeli set edukacija, radionica na terenu, upoznali i naše poljoprivredne proizvođače o pripremi gospodarskog programa, o načinu kandidiranja, o pokazivanju njihove inicijative kod onih jedinica lokalne samouprave koje ne odrade svoj posao i siguran sam da ćemo sad iz tjedna u tjedan imati sve veći i veći broj natječaja. Kad ste spomenuli zemljišnu reformu mogu najaviti da će u prvom tromjesečju u ovome Domu, a prije toga normalno u vladinoj proceduri, biti i Zakon o komasaciji na kojem se ozbiljno radi. Zakon koji u ovih 20 godina nismo imali i zakon koji će učiniti to da zapravo površine i okrupnjavanje poljoprivrednih gospodarstava bude što prije.
Hvala ministre, vrijeme je isteklo. Ima li komentara? Nema komentara. Prelazimo na iduće pitanje. Kolegica Romana Jerković.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Ja svoje pitanje upućujem ministru zdravlja prof. Rajku Ostojiću. Gospodine ministre najavili ste promjene u zdravstvenom sustavu i to prije svega u poslovanju bolnica. Polazište za te promjene trebala bi biti studija odnosno analiza poslovanja bolnica tzv. master plan hrvatskih bolnica. Ja vas molim da nam pojasnite što se s tim planom, dakle master planom bolnica, želi postići i da li je istina ono što su neki mediji u više navrata spominjali, a to je da bi taj master plan bolnica trebao biti na neki način podloga za zatvaranje nekih bolnica? Hvala vam lijepa.
Na pitanje odgovora ministar zdravlja Rajko Ostojić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Poštovana gospođo zastupnice, gospođo prof. hvala vam na vašem pitanju. Dakle, master plan bolnica je nešto što nas definitivno čeka, o čemu se priča desetljećima. Desetljećima smo svjedočili neplanskom širenju pojedinih bolničkih kapaciteta, desetljećima smo svjedočili neplanskom širenju pojedinih dijagnostičkih pretraga i pojedinih terapijskih zahvata. I to je naprosto činjenica. Dakle, otvorili smo javni natječaj, naglasit ću međunarodni javni natječaj i javilo se 15 tvrtki. Zajedno sa Svjetskom bankom je izabrana tvrtka koja ima respektabilnu međunarodnu reputaciju i oni su u završnoj fazi master plana koji će biti prezentiran naravno prvo Vladi, negdje tijekom 12. mjeseca. Ukratko, već sada smo podijelili Hrvatsku u pet regija, panonska Hrvatska, južna Hrvatska, Istra i Primorje, Zagreb, središnja i sjeverna Hrvatska i cijeli niz bolnica ćemo povezati u regionalne bolničke mreže. Primjerice u sjevernoj Hrvatskoj možete zamisliti da će Varaždin, Čakovec i Koprivnica u biti biti jedan veliki KBC jer skrbe o 450 tisuća stanovnika. Bolja dostupnost, učinkovitija zdravstvena zaštita će izaći iz master plana bolnica. Što se dešavalo diljem Hrvatske? Dešavalo se da se neplanskim, neplanskim naglasit ću, i neracionalnim širenjem dijagnostičkih i terapijskih zahvata u pojedinim bolnicama hladni zahvati obavljali jednom, tri, pet puta godišnje. To može biti potencijalno štetno sa cijelim nizom komplikacija jer svi znamo, pa i u politici postoji krivulja učenja kamoli ne u jednoj medicini. Postoji krivulja učenja, dakle morate imati dovoljan broj endoskopskih zahvata, operacija, dovoljan broj vještina što su pokazale znanstvene metode tipa … analize da bi bili uspješan kirurg, uspješan anesteziolog ili pak uspješan endoskopičar. Drugim riječima master plana se ne treba plašiti ali je činjenica da će se ukidati pojedini odjeli u pojedinim regijama ali otvarati u istoj toj regiji na drugom mjestu uz bolje iskorištavanje kako ljudskih kapaciteta tako i materijalnih resursa. Dakle, oni odjeli ili pak bolnice koje će se eventualno ukinuti, a zasigurno neke hoće će prijeći u bolnice B tipa, u bolnice za produženo liječenje, palijativu i hospicij jer znate i sami da nažalost desetljećima u Hrvatskoj vlada bijela kuga. Starimo, sve manje i manje se naše djece rađa a mi starimo što sa sobom povlači cijeli niz kroničnih degenerativnih bolesti. Ukratko uveli smo red i u ovaj segment, a naišli smo na nered. Zašto strana tvrtka? Zato što je strana tvrtka izabrana na međunarodnom javnom natječaju, zato što je oslobođena našega subjektivizma, zato što je oslobođena našega uobičajenog utjecaja koji je specifičan zasada bio u Hrvatskoj, danas naravno postoji ali u sve manjem i manjem obimu. I mislim da će master plan uroditi boljom, učinkovitijom i dostupnijom zdravstvenom zaštitom.
Zahvaljujem ministre. Prelazimo na iduće pitanje, postavit će poštovana kolegica Đurđica Plančić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade, ministrice i ministri, kolegice i kolege. Svoje pitanje uputit ću potpredsjedniku Vlade i ministru regionalnog razvoja i fondova EU. Naime, u javnoj raspravi je nacrt prijedloga o regionalnom razvoju RH. Taj nacrt izazvao je veliku pažnju zainteresirane javnosti, a posebno predložene novine koje se sastoje u tome da se RH dijeli na 5 planskih područja i nešto drugačiju definiciju potpomognutih područja. Prema onome što čitamo u medijima i vidimo isto tako u tim medijima te predložene novine shvaćene su kao najava ukidanja županija, odnosno kao uskraćivanje potpore države manje razvijenim područjima. Moje konkretno pitanje iako smo o tome već nešto čuli je koji je smisao i koja je korist od uvođenja tih novih planskih područja i temeljem konkretno kojih kriterija će ubuduće država potpomagati manje razvijene lokalne jedinice. Hvala vam lijepa.
Na pitanje odgovara potpredsjednik Vlade Branko Grčić.
Hvala lijepa na pitanju. Poštovani gospodine potpredsjedniče, predsjedniče Vlade. Dakle dijelom sam odgovorio na ovo drugo vaše pitanje malo prije ali ću ponoviti još jednom. Novi sustav potpore tzv. potpomognutim područjima je pravedniji sustav. Zašto? Zato što prema kriteriju razvijenosti u ovom trenutku od ukupno 275 jedinica lokalne samouprave imate 80 koje su po kriteriju indeksa razvijenosti, dakle tog kompozitnog iznosa razvijenije od 75% prosjeka Hrvatske. Istovremeno imate 105 jedinica lokalne samouprave uglavnom općina koje su manje razvijene od 75% a nisu u sustavu potpore dakle nisu među ovih 275. Temeljna namjena nam je da tu zamjenu napravimo u skladu sa već ranije donesenim i Zakonom o regionalnom razvoju i klasifikaciji odnosno novoj kategorizaciji općina i gradova koja je službena, dakle ona već postoji tu nema ništa novo samo je bilo pitanje u kojem trenutku ćemo primijeniti novi sustav da on bude pravedniji i da prema tom novom sustavu definiramo potpore jedinicama lokalne samouprave. Što se tiče mjera potpore kriva je teza da ukidamo potpore tim područjima. ovdje se radi gotovo o potpunom zadržavanju svih onih poreznih i drugih olakšica i potpora koje su vrijedile i za područje od posebne državne skrbi i za brdsko-planinska područja. Ponavljam još jednom dodatne potpore za otoke i grad Vukovar ostaju nedirnute, dakle tu se ništa ne mijenja i to ostaje dio sustava regionalnog razvoja RH. Što se tiče planskih područja ona su jedna od novina u ovom zakonu sa namjerom da se povezuju međusobno županije što znači da nema ukidanja županija. Županije ostanu jedine administrativne regionalne ili područne jedinice kako to u zakonu kaže. Planska područja nisu administrativna područja, nemaju svoje organe nemaju svoja tijela, nemaju budžete dakle to je dobrovoljno ili da kažem neformalno povezivanje županija u planiranju vlastitog razvoja u definiranju prioriteta i definiranju zajedničkih projekata. Pa da li je logično da se srodne i susjedne županije povezuju oko projekata koje nadilaze njihove granice? Pa naravno da je srodno, posebno u kontekstu EU, europskih fondova i načina metoda i modela povlačenja tih sredstava. Trebaju nam partnerska vijeća tih područja koja će se zajedno dogovarati, dakle neće im država nametati nego će oni sami razgovarati i dogovarati se koji su to njihovi zajednički projekti, predlagati državi, a mi smo predvidjeli da nakon toga ide sklapanje razvojnog sporazuma između države i tih partnerskih vijeća u smislu financijske podrške države da se ti projekti i realiziraju. Dakle nikakva opasnost od ukidanja županija ne postoji, isključivo neformalno povezivanje, isključivo u planiranju razvoja i provedbi ozbiljnih većih regionalnih projekata i to je to. To što postoje određena nezadovoljstva, drugačija mišljena o tome kako te regije trebaju izgledati, naravno da smo to u javnoj raspravi i da ćemo o tome još razgovarati i vidjeti kako bi to trebalo u konačnici izgledati, ali evo to je ključna namjena tih područja. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ima li komentara? Nema potrebe za komentarom pa ćemo Aktualno prijepodne zaključiti pitanje koje će postaviti kolega Stjepan MIlinković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ja svoje pitanje upućujem ministru poljoprivrede gospodinu Tihomiru Jakovini. Gospodine ministre, vaš dosadašnji mandat obilježen je nizom negativnih pojava, ja ću spomenuti samo neke one kojima svjedočim svaki dan, a to je propadanje OPG-a, pad proizvodnje mlijeka i mesa dakle nadalje prosvjedi poljoprivrednika zbog neisplate poticaja, pa odlazak vaših najbližih suradnika, a posljednje u nizu jest temeljni dokument za povlačenje 332 milijuna eura iz proračuna EU za hrvatsku poljoprivredu, nacrt prijedloga strategije ruralnog razvoja je Europska komisija ocijenila nejasnim i manjkavim. Dugo bi potrajalo ovih 8 strana gdje se Europska komisija očitovala ali naveli su jasno da treba jasnije definirati, argumentirati i unaprijediti. S time je napravljena šteta hrvatskom selu naravno i Hrvatskoj državi i u tom smislu vas pitam, da li ćete zbog svega narečenog gospodine ministre podnijeti ostavku? Hvala lijepo.
Da čujemo odgovor ministra poljoprivrede Tihomira Jakovine.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Štovani kolega zastupniče neću ponijeti ostavku, a kada postavljate pitanje i kada želite argumentirati onda trebate malo više ući u materiju. Program ruralnog razvoja kao najvažniji strateški dokument RH se nije mogao donijeti na Vladi RH prije toga što su donešene uredbe na nivou vijeća i parlamenta. Program je gotov, program će biti izuzetno dobro pripremljen, koncipiran, koristit će se sredstva kroz 19 mjera i sigurno će omogućiti prosperitet i napredak hrvatskoga agrara. Premalo je vremena da radim usporedbu sa onim što su vaše vlade prije napravile na pripremi i korištenju pretpristupnih fondova SAPHAR-a, IPARD koji je bio izuzetno, izuzetno mal ali nisam iščekivao drukčije pitanje nego da za sve ono što je loše sa vaše strane će biti optužen aktualni ministar poljoprivrede jel neovisno o ovom štovanom Domu koji god zakon dođe iz kojeg god sektora moga ministarstva poštovani kolega svaki puta se vrati na mlijeko, problem mliječnog govedarstva, problem uništavanja obiteljskih gospodarstava i sve ono što je navodno ova Vlada kriva ili loša. Možemo o mlijeku malo. I sami znate kad govorite o tome da je situacija u mliječnom govedarstvu u Republici Hrvatskoj izuzetno teška i loša, ali ne samo unazad dvije godine. 2003. godine kad je počeo radit referentni laboratorij u Križevcima gotovo 55 tisuća obiteljskih gospodarstava u Republici Hrvatskoj se bavilo mljekarstvom, 2012. kad sam ja postao ministar to je bilo samo 14 tisuća, sad ih je 11. Ako ćemo malo i o trendovima koji su u Europskoj uniji koje smo sada član, gotovo 300 tisuća obiteljskih gospodarstava od 2009. otkad je mliječna kriza u Europskoj uniji je prestalo sa proizvodnjom mlijeka. Samo u ovoj godini gotovo 100 tisuća farmera u Europi se prestalo bavit tom djelatnošću. U jednom vašem istupu kao načelnika općine ste rekli da vaša prekrasna podravska općina je uzorit poljoprivredni kraj gdje je produktivnost u mliječnom govedarstvu na nivou Danske i da se s tim dičite i to je dobro, ali da je aktualna politika napravila sve loše i uništava poljoprivredu i u vašoj općini. Dao sam si malo truda s obzirom da smo nekad bili kolege pa sam pogledao malo i vaš proračun za 2013. godinu, čini mi se da je oko 10 milijuna i 600 tisuća sad nakon rebalansa. Takva velika briga i skrb za poljoprivredu i interes bi i kroz brojke u vašem proračunu trebalo pokazat da zaslužuje poljoprivreda kao strateška grana gospodarstva i u vašoj općini, ali i u Republici Hrvatskoj više od 440 tisuća kuna koliko ste potrošili i predvidjeli. Samo za plaće je bilo negdje oko 650 tisuća, vatrogasci 700 tisuća. Ako govorimo javne potrebe za udruge građana, klubove i društva milijardu i 630 tisuća. Volio bih kad bi jedinice lokalne samouprave, a mogu kao i županije, koristile mogućnost da kroz određene potpori poljoprivredi pomognu i obiteljskim gospodarstvima, ali i tvrtkama i obrtima koji rade u toj teškoj i važnoj gospodarskoj grani. Ovako gledajući primjer vaše općine, ima ona stara izreka "kruha i igara", ali čini mi se da je kod vas to igara i glasova. Zahvaljujem.
Komentar Stjepana Milinkovića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine ministre, malo je reći nezadovoljan sa odgovorom, manje sam ja važan i hvala što me podučavate nekim stvarima, ali ni to nije važno. Važno je da vi znate ono što trebate radit, to je najbitnije, to od vas očekuju hrvatski poljoprivrednici i hrvatsko selo. Što se tiče programa, pa vi ste te programe obećali do 30. svibnja, sad govorite da su oni u pripremi, znači niste. Drugo, vraćate se na prethodnike i govorite o njima što su oni učinili ili nisu učinili. Pa nije vama HDZ kriv i prethodna vlast što ste vi nekvalitetno ili nekompetentno napravili ovaj prijedlog i nacrt strategije. To je bit priče. Vi morate raditi kvalitetno. Drago mi je da brinete o mojoj općini koja naravno brine o svim dakle segmentima življenja, dakle od poljoprivrednika, vatrogasaca koji čuvaju narodnu imovinu i svih onih i kulture, sporta, mladih ljudi koji naravno nemaju egzistenciju, koji teško žive i u tim okolnostima da pratite. Ali ja držim da bi bilo bolje i uputnije da vi brinete o onome što je u vašoj nadležnosti, da brinete o poljoprivredi, o potrebama hrvatskih seljaka. Ja neću tražiti pisani odgovor jer vam želim omogućiti i ostaviti više vremena da kvalitetno radite ove programe kako biste ih mogli kvalitetno, da ne dobivate packe iz Europske unije. [[Pljesak.]] A ja držim da je najkvalitetnije rješenje da vi jednostavno se maknete sa ovoga posla s kojim su poljoprivrednici oni koji očekuju od vas pomoć nezadovoljni. Hvala lijepo. [[Pljesak.]] [[Upadica: Svaka čast, bravo.]]
Kolegice i kolege, u skladu s odredbom članka 144. Poslovnika obavještavam vas da ministarstva nisu dostavila u propisanom roku odgovor na 21 zastupničko pitanje te sukladno navedenoj poslovničkoj odredbi molim da se odgovori dostave u roku od 8 dana. Zahvaljujem premijeru i članovima i članicama Vlade, zahvaljujem i svim kolegicama i kolegama koji su postavili zastupničko pitanje. Određujem stanku. Aktualno prijepodne je završeno. Nastavljamo u 15 sati po jutros utvrđenom dnevnom redu.
Kolegice i kolege, nastavljamo sa sjednicom i počinjemo rad po dnevnom redu. Predlažem da radimo na način da prvu i drugu točku zajednički raspravimo, treću i četvrtku, petu i šestu. Dakle izvješće i odluku po tom izvješću. Dakle, raspravit ćemo najprije 1. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu od 1. travnja 2012. do 31. ožujka 2013. godine i 1. Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu Izvješće je dostavila Vlada Republike Hrvatske, odnosno također i odluku. Prijedlog akata ste primili na sjednici. Raspravu je proveo Odbor za obranu. U ime predlagatelja izvješće i prijedlog odluke predstavit će ministar obrane gospodin Ante Kotromanović. Izvolite kolega ministre.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvažene gospođe i gospodo zastupnici. Znači pred vama se danas nalazi Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu u razdoblju od travnja 2012. godine do kraja ožujka 2013. godine. O sudjelovanju naših pripadnika izvještavamo ovaj Visoki dom kroz ovo izvješće kao i kroz Godišnje izvješće o spremnosti obrambenog sustava koji je prošli tjedan raspravljeno ovdje u ovom Parlamentu i dobilo jednoglasnu potporu vas zastupnica i zastupnika u Hrvatskom saboru. Prije nego što krenem konkretno na nekakvo izlaganje, prvo želim reći dvije stvari. Prvo želim zahvaliti našim vojnicima, našim pripadnicima Oružanih snaga koji već se desetak do dvanaest godina nalaze se u niz zahtjevnih operacija diljem svijeta. Želim zahvaliti na njihovoj žrtvi, na trudu, na njihovoj spremnosti, na onome što prezentiraju i predstavljaju Republiku Hrvatsku i to je ono što smo mi stvarno ponosni na sve njih. Drugo što želim zahvaliti vama zastupnicima ovdje u hrvatskom Parlamentu na potpori, na razumijevanju koje imamo, koje imam ja kao ministar obrane, koje ima Ministarstvo obrane jer bez vaše potpore, razumijevanja bez toga ne bi imali nikakve koristi od toga, ne bi mogli ništa ni raditi. Što se tiče operacije ISAF, znači u ovom proteklom razdoblju mi smo imali dva kontingenta. Devetnaesti kontingent koji je bio raspoređen gore sa 344 pripadnika i dvadeseti kontingent sa 291 pripadnikom Oružanih snaga. Tu se odmah vidi da imamo kontinuitet padanja snaga i smanjivanja naših snaga sukladno politici koju provodi NATO a i Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. Znači i pripadnici devetnaestog i dvadesetog kontingenta, znači težišna operacija ISAF provodili su zadaće mentoriranja, savjetovanja i obučavanja afganistanskih snaga sigurnosti, te su obnašali dužnosti u sustavu zapovijedanja nadzora kao i zaštite zato što imamo i nešto i, imamo i jednu satniju koja se bavi zaštitom određenog kampa izviđanjem i izlaskom iz tog prostora. To su otprilike snage ekvivalenta stotinjak ljudi. Znači većina naših snaga nalazi se na sjeveru sa nekoliko ljudi koji se nalaze u Kabulu dole u zapovjedništvu i koji provode druge zadaće. Što se tiče logističke potpore ona se tijekom operacije, ona je bila zadovoljavajuća, provedena je iz naših nacionalnih izvora znači nabavkom na lokalnom tržištu gore, ali i s potporom i drugih nacija. Znači tijekom izvještajnog razdoblja nismo imali nekih većih zdravstvenih ugroza i problema koji bi mogli utjecati na sigurnost snaga. Imali smo izvanredne događaje u smislu da smo imali dva samoranjavanja, lakša samoranjavanja dva pripadnika ali oni nisu narušili borbenu spremnost niti sposobnost sastavnice kontingenta. Ja moram reći da to je operacija ISAF da to nije jednostavna operacija, da je to rizična operacija, da se provodi na prostoru ISAF-a, odnosno Afganistana već 10 godina, da mi smo imali do sad sreću što nismo imali većih žrtava, nismo imali žrtava u smislu pogibija. Imali smo kažem lakših i manjih incidenata i kao takvu je moramo gledati. Ali opet naši vojnici žele ići gore, naši vojnici se pripremaju, obučavaju za takve stvari i oni su spremni odgovoriti svakom izazovu koji se stavi pred njih na samom prostoru, na samom terenu. Imali smo postignuća gore također isto tijekom boravka u području operacija ISAF. Ja bih rekao da su bila vrlo značajna postignuća. Mi smo mentorirali afganistanske snage sigurnosti razine bojne i brigade više. Mogu reći da je jedna od najboljih brigada koja ima sada afganistanske snage sigurnosti da je to postrojba koju smo mentorirali mi sa drugima. I to nas čini radosnim zato što smo obavili svoj posao vrlo korektno i u redu. Podigli smo borbenu spremnost afganistanskih snaga sigurnosti, uvježbali smo ih i oni to pokazuju danas na terenu kada provode samostalne zadaće u smislu borbenih operacija koje imaju gore. Također želimo reći da smo imali dodatne vrijednosti, Hrvatska vojska u zadnjih deset godina znači imali smo 20 kontingenata koji su gore proveli. Mi to zovemo dodatna vrijednost u smislu da su naši ljudi naučili raditi, uvježbavati se sa drugim nacijama. Mi radimo gore sa 50 zemalja. To su neprocjenjive vrijednosti koje naši časnici, dočasnici, vojnici su dobili i to je podiglo našu borbenu spremnost. To nas je motiviralo, to nas je istreniralo da bolje pripremamo se, da se bolje obučavamo. Na taj način mi smo došli do standarda NATO-a prije nego što smo ušli u sam NATO i postali članica NATO kao Republika Hrvatska kao jedna od njih 28 članica. Što se tiče rashoda poslovanja za operaciju ISAF mi smo u tom periodu potrošili 285 milijuna kuna. Znači, sve su zadaće uspješno provedene kako u nacionalnom tako i u sustavu zapovijedanja i operacijama. Svojim radom, odnosom prema pripadnicima drugih zemalja, vojničkim držanjem, izgledom te kvalitetom izvršenja zadaća pripadnici Oružanih snaga dostojno su predstavljali Oružane snage RH u inozemstvu. Još samo jednu rečenicu ili dvije, kao zastupnik u Parlamentu sam se zalagao da delegacija ovog Parlamenta posjeti naše pripadnike Oružanih snaga u toj najznačajnijoj misiji koju mi provodimo to je ISAF i u razgovoru sa predsjednikom odbora ja isto molim potpredsjednicu Sabora da se da potpora i da se iduće godine kada se stvore uvjeti, kada se steknu uvjeti, kada sigurnost to dozvoljava da zajedno sa Ministarstvom obrane da se Odbor za obranu uputi u područje operacije i da posjeti naše vojnike, dočasnike i časnike da se uvjere o tome koliko su obučeni, koliko su spremni, koliko su motivirani za zadaću. Mislim da bi to bilo dobro radi opće slike koju bi dobili ljudi u Parlamentu o tome kako mi živimo i radimo, kako se obučavamo i pripremamo za izvršenje zadaće. Što se tiče izvješća ja bih samo toliko. Sukladno izvješću i sukladno zadaćama koje pripremamo se raditi u 2014. godini nama treba odluka Hrvatskog parlamenta o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu. Kao što sam rekao nama je, mi ćemo ostati u 2014. godini ali ćemo smanjiti značajno naše snage. Nama je potrebna ova odluka negdje do 200 ljudi mi predlažemo ovom Parlamentu da se do 200 ljudi da donesemo odluku o upućivanju u operaciju ISAF s tim da ćemo mi vjerojatno od 1.09. već imati u području operacije manje od 150 ljudi tako da će to biti značajan isto pad u odnosu na ono što predlažemo. Težišno, naši ljudi bi provodili zadaće mentoriranja kao što su radili i sada. Znači, to bi mentoriranje bilo ali više mentoriranja, ne bi radili mentoriranje razine bojne brigade nego mentoriranje razine korpusa, savjetovanja također isto. Znači, grupirali bi se više gore na sjeveru. U perspektivi će biti 5 velikih kampova na području Afganistana, mi bi bili gore pod vodstvom Savezne Republike Njemačke, to je naš izbor i to smo se odlučili za tako nešto. Ukupan broj vojnika u Afganistanu bio bi od 10, 12 tisuća. Čekamo još da se Amerikanci izjasne o tome točno koliko će oni poslati vojnika. Stanje na sjeveru je relativno rekao bih mirno iako je to područje koje je potpuno nesigurno i za koje ne možemo reći da je potpuno sigurno. Znači, mentoriranje i savjetovanje radile bi razine korpusa za vojnu policiju recimo, za inženjere i za logistiku i recimo za specijalnu policiju, ali civilnu policiju, to bi radili isto naši ljudi. Znači, to su stvari koje planiramo raditi u tijeku iduće godine. Također, isto … zadaće zaštite snaga gore. Tu mislimo raditi zajedno sa Makedoncima i Crnogorcima. Mi smo sada gore recimo u tim snagama imamo vod Crnogoraca zajedno i vrlo dobro surađujemo. Ti se ljudi pripremaju kod nas ovdje, obučavaju se kod nas i idemo zajedno gore recimo. A sukladno tome recimo i crnogorska vojska potpuno se oslonila na našu recimo proizvodnju u smislu kupovanja uniformi, kaciga, čizama, to sve rade i kupuju u RH. Tako da smo na jedan način svi zadovoljni. I to mislimo proširiti u suradnji sa Makedoncima, ali također isto uvesti vod ljudi da idu s nama. Znači, bio bi vod Crnogoraca i vod Makedonaca i ostatak bi bile snage naše snage Oružanih snaga RH gdje bi mi bili znači lideri u tom smislu i davali bi taj zapovjedni kadar. Sredstva naravno osiguravamo na razini Ministarstva obrane i ne znam što bi bilo važno reći posebno više za tu misiju gore osim da predlažem da podržite ovaj prijedlog odluke i da donesemo odluku o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru ISAF u 2014. godini. Znači, mi provodimo politiku koju je NATO zacrtao da idemo i da radimo na smjenjivanju snaga. To polako provodimo sukladno kako to rade i druge nacije sukladno zadaćama koje ćemo dobiti i koje imamo na jedan vrlo miran i vrlo korektan način. I kao što sam rekao od 1.09. iduće godine, to će pasti negdje do 150 ljudi recimo naša uloga u samoj operaciji ISAF. Mi želimo ostati i poslije 2014. godine, to vrlo jasno i otvoreno želim reći zato što je nama važno da participiramo u misijama koje se provode zato što imamo te dodatne vrijednosti i što smo zainteresirani da stječemo iskustva u takvim područjima operacija koje su visokog intenziteta i koje su vrlo odgovorne. I to daje te dodatne vrijednosti za naše Oružane snage. Gospođo potpredsjednice, gospodo zastupnici ja sam tu ako mislite da treba bilo što pojasniti i postaviti bilo kakvo pitanje, ja ću na to odgovoriti. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele, hvala. Otvaram raspravu. Prvi na redu je Klub zastupnika HDZ-a i kolega Davor Božinović. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice Sabora, gospodine ministre sa suradnikom. Evo ja bih ovu raspravu počeo sa nečim sa čime sam zaključio čini mi se i zadnju raspravu o također Izvješću o Afganistanu negdje prošle godine kad sam konstatirao i mislim da je to naišlo na razumijevanje ali nažalost nije i na provedbu da je pitanje Afganistana tako da zapravo definiramo jedan od ciljeva i i sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga RH jedan od ciljeva hrvatske vanjske politike. utoliko mi je stvarno nalazim za potrebnim da se o pitanju Afganistana sudjelovanja naših pripadnika oružanih snaga i cijelom tom kompleksu da se u ovom Saboru otvori malo šira rasprava i da ona ne bude ograničena samo na Ministarstvo obrane. Ako nešto spada u ciljeve vanjske politike onda o tome treba razgovarati najmanje Odbor za vanjsku politiku koji još uvijek nije imao Afganistan kao jedan od ciljeva hrvatske vanjske politike na svom dnevnom redu, a s obzirom da se radi o jednom mulitiresornom naporu koji se tamo radi s obzirom na sudjelovanje i pripadnika MUP-a o tome bi trebao razgovarati i Odbor za unutarnje poslove i nacionalnu sigurnost jer tu imamo kontradikciju. S jedne strane govorimo o tome da nam je to veoma važan vanjskopolitički cilj, a s druge strane o tome ne razgovaramo. Ja vas uvjeravam da je ovo jedan od rijetkih Parlamenata zemalja koje imaju svoje pripadnike u tako odgovornoj i teškoj misiji da o ovom pitanju razgovara samo kada dođe na dnevni red pitanje izvješća odnosno donošenja nove odluke o slanju pripadnika Oružanih snaga RH u Afganistan. Ovo se naravno ne odnosi samo na Misiju u Afganistanu, ovo se odnosi i na druge misije prije svega bi kazao na Misiju na Kosovu koja je sastavni dio ako hoćete i naše regionalne politike, politike prema susjedstvu koju stavljamo na vrh kao prioritet hrvatske vanjske politike, a da s političkog aspekta nismo razmotrili sudjelovanje naših vojnika, dočasnika i časnika u Misiji na Kosovu. Zašto je to bitno? Pa kada govorimo o Afganistanu to je ja bih ipak prije toga rekao ministru da svi dijelimo ponos na naše vojnike na pripadnike oružanih snaga i unutarnjih poslova i druge predstavnike RH za ono što čine, za visoku razinu profesionalnosti koju pokazuju. I mi koji smo bili u Afganistanu znamo o čemu pričamo, oni su stvarno među najcjenjenijim pripadnicima kontingenta Međunarodnih sigurnosnih snaga u Afganistanu. Ali da se vratim na ovo pitanje dakle kada bismo kao više-manje svaki drugi parlament koji zemlje koja šalje svoje vojnike vani raspravili politički ovo pitanje onda bismo naravno morali uočiti što su trendovi u ovom trenutku u Afganistanu, morali bismo o tome razgovarati, morali bismo razgovarati kakva je situacija ne samo u zemlji koja unatoč višegodišnjem prisustvu međunarodnih snaga još uvijek je obilježena stalnom nesigurnošću, disfunkcionalnom upravom i veoma raširenom korupcijom jer mi ćemo danas podržati naravno ovu odluku i ovo izvješće, ali moramo znati kako stvari stoje na terenu, moramo znati da li tu postoji nekakva niša u kojoj se Hrvatska može dodatno predstaviti kao aktivni sudionik međunarodne politike, a s druge strane možda i zaštititi dodatno ljude koje tamo šaljemo s obzirom na izazove koji definitivno predstoje. U ovom trenutku zapravo nitko ne zna kako će završiti taj stvarni test prenošenja ovlasti sa međunarodnih snaga na snage afganistanskih postrojbi sigurnosti bilo one vojne bilo policijske. Ovo je sada jedno tranzicijsko razdoblje. U tom razdoblju države koje participiraju u toj misiji naravno da uzimaju u obzir sve relevantne pokazatelje na kojima će temeljiti svoju odluku. Tu prije svega mislim na situaciju s afganistanskom policijom koja nije sjajna. Njihova uniformirana policija sa nekih 108 tisuća pripadnika nije nešto naročito napredovala kada govorimo o profesionalnosti. Isto se odnosi i kada govorimo o graničnoj policiji koja ima 20 i nešto tisuća članova koja je razmještena pogotovo u toj problematičnoj regiji prema Pakistanu. Ta granica je veoma porozna i tuda prolazi dosta toga što predstavlja izazov za stabilnost ne samo institucija nego države u cjelini. Naravno treba uzeti u obzir da Afganistanci žele da im sigurnost kao i svaki drugi narod, prije svega pružaju pripadnici njihovih oružanih i sigurnosnih snaga. Po zadnjim istraživanjima javnog mišljenja njih oko 87% to želi. Međutim situacija nije nimalo jednostavna i mi ulazimo u jedno kritično razdoblje i zato je bitno da ovaj Sabor o tome raspravlja relevantno. Ja ne kažem da bi to dovelo do nekih drugačijih odluka, ali moramo to zbog javnosti, moramo to zbog sebe jer mi i ovom trenutku imamo dečke tamo, a i sama popunjenost ove dvorane govori o tome kako bi bilo dobro da se ta rasprava postavi na jedan drugi način i ja vjerujem da bi onda postojao i malo veći interes kolega zastupnika. Bitna je ta informacija, bitno je da građani znaju u globalu kako stvari idu, bitno je da vidimo koje su mogućnosti i koje će eventualno se dodatni napori tražiti ili da budem ajde više diplomatski, određena očekivanja koja će biti od država koje tamo participiraju jer smanjivanjem vojnih efektiva će se istovremeno morat povećat i napori ili investiranje u politički sustav, u građenje institucija pa i oni ekonomske prirode. Kad govorimo o ekonomskim investicijama, a to je sve nešto što bi trebalo osigurat stabilnost Afganistanu, tu treba vidjeti ima li šanse a ja sam siguran da ima za hrvatsko gospodarstvo. Hrvatska je, kao što je ministar kazao, već 10 godina tamo. Bilo je nekih pokušaja, nisam siguran da su urodili plodom ali uvijek i iz početka govorimo o tome da nema tog interresornog pristupa gdje svako zapravo, svaki resor može dat svoj doprinos i onda vidjet kakve dodatne koristi eventualno Hrvatska može izvući iz ove misije. Dakle mi više nismo u poziciji da sebe predstavljamo kao potencijalnu članicu NATO-a jer to smo postali, niti je to bitno za ulazak u Europsku uniju jer smo ušli, ali sada kao i ostale zemlje moramo vidjet koje se još mogućnosti tu otvaraju. Zato nam je potrebna jedna šira rasprava o ovom pitanju. Kad govorimo o toj tranziciji, sad je u tijeku peta tranša, dakle posljednja tranzicija prenošenja ovlasti na sigurnosne snage afganistanske vojske i policije. Tu treba imati u vidu bez obzira što se radi o svega 91 distriktu da je i s te strane zapravo situacija najosjetljivija jer to su ona područja koja su vezana za granicu sa Pakistanom. Dakle uz ponos, uz podršku onome što rade naši dečki tamo smatram da hrvatska javnost zaslužuje da o Afganistanu malo šire i malo podrobnije sa svih aspekata, barem mi ovdje u Saboru porazgovaramo, da debatiramo jer ako mi to ne radimo teško da možemo očekivat da će netko drugi i naravno da budemo dnevno sa našim dečkima. Ja znam da je ministar, molim, i curama, i tu naravno podržavamo posebno najnoviji uspjeh ajmo reći hrvatskih Oružanih snaga da će savjetnica za ravnopravnost spolova u Zapovjedništvu ISAF-a biti časnica, visoka časnica Hrvatske vojske. Dakle otvorit debatu, pogotovo na odborima pa onda i na plenarnoj sjednici i vidjet koje su sve mogućnosti našeg sudjelovanja u međunarodnim misijama. Ono se ne može iscrpljivati samo i isključivo na slanje vojnika, ono mora imati politički cilj, taj politički cilj postoji, međutim i on se mijenja s vremenom. Ono mora imati gospodarski cilj i mi moramo naći potencijala i moramo naći načina kako to pretvoriti u konkretne učinke za Republiku Hrvatsku. O sigurnosnom stanju ne bih puno, jedino bih kazao da kad govorimo o izvješćivanju postoje standardi, postoje NATO standardi ali se odnose na NATO snage, oni se odnose na Službu za informiranje NATO-a, a postoje i nacionalni standardi. U tom smislu ja očekujem da u narednom razdoblju s obzirom na interes hrvatske javnosti ćemo što više informacija imat iz Afganistana, bile one dobre, bile one manje dobre jer ovaj dom, Hrvatski sabor mora imati potpuni uvid kako bi mogao ispuniti svoju Ustavom određenu ulogu. U tom smislu ja se stvarno zahvaljujem, tu je kolega Ivić kao predsjednik odbora, na odličnoj suradnji s Ministarstvom obrane i očekujem da ćemo u nekoj sljedećoj prilici možda i na nekoj tematskoj sjednici razgovarati o ovom pitanju zajedno i sa drugim ministarstvima kojih se ovo tiče. Evo hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolega Boris Kovačić. Izvolite kolega.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre s pomoćnikom, gospođe i gospodo zastupnici. Evo ja ću u ime kluba SDP-a po ove dvije točke dnevnog reda u ovoj objedinjenoj raspravi vezano dakako uz Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu od 1. travnja 2012. do 31. ožujka 2013. te vezano uz ovu odluku također potpori miru ISAF u Afganistanu. Da ne zaboravim to kasnije reći u ime evo kluba, klub SDP-a će dakako podržati i izvješće i ovu odluku. Ono što je također evo ministar odmah na početku rekao, pa čini mi se sasvim pristojnim da tako kažem, doista ti naši vojnici i djevojke i dečki u Afganistanu zaslužuju prije svega jedno veliko hvala i riječi zahvale jer oni tamo nisu na turističkom putovanju. Pri tome ne mislim da ćemo i mi ići i zahvaljujem na pozivu, odboru koliko sam shvatio gospodina ministra, nego se oni tamo nalaze u jednoj rizičnoj operaciji i doista smo radosni i sretni kada smo čitali ovo izvješće upravo da nije bilo težih odnosno teških posljedica pogotovo po pitanju sigurnosti bilo kog pripadnika, a evo posebno, posebno da tako kažem pripadnika naših Oružanih snaga. Međunarodne operacije kao što je evo ISAF u kojem sudjeluju naše Oružane snage, prije svega to je snažna afirmacija i politike i opredjeljenja naše zemlje da se aktivno uključimo svi skupa u izgradnji, mislim u svijetu u izgradnji sigurnosti i stabilizacije, pa na taj način evo promatramo i ovu našu akciju ne samo u Afganistanu nego i na Kosovu ili ne znam u Somaliji. Zbog toga evo i ovo o čemu je govorio uvaženi gospodin Božinović bilo je danas rasprave upravo na sjednici Odbora za obranu i tamo smo doista konsenzusom jednoglasno, zar ne, potvrdili da je to ne samo pitanje prije svega obrane zemlje ili pitanje unutarnjih poslova, nego prije svega i prioritetno pitanje vanjske politike. I zbog toga smo i podržali i ja mislim da će i doći, uostalom odredili smo evo i moderatora našega gospodina predsjednika Ivića, ove tematske sjednice rekli smo tri odbora i za vanjsku politiku ukoliko to bude prihvaćeno dakako od kolegica i kolega i Odbora za unutarnje poslove i Odbora za obranu. Pa evo i još onda ovaj poziv ministra vezano uz Afganistan. Mislim da postoji kritično razmišljanje, kritična masa kako bi se to reklo da svi skupa to možemo i izrealizirati. Evo i raduje spoznaja da na tim krupnim pitanjima ako hoćete i obrane i sigurnosti i vanjske politike na tim pitanjima imamo usuđujem se reći konsenzus jer evo čujem da će, uvjeren sam bar je to tako i rasprava na odboru potvrdila da ćemo i kod ovih odluka biti praktički jednoglasno. Ali da ne prejudiciram stvari. Kada je riječ o ovom izvješću koje smo vezano uz ISAF, mirovnu operaciju ISAF u Afganistanu, valja podsjetiti naše Oružane snage, dakle Oružane snage RH tamo su angažirane praktički od 28. veljače 2003. godine, da smo upravo u ovom Domu i lani donijeli odluku da naš kontingent Oružanih snaga bude prisutan sa 350 pripadnika. Iako je ta odluka bila rotacijskog karaktera, pa evo o tome je i ministar govorio da je došlo do smanjenja i da je bio različiti brojčani sastav devetnaestog kontingenta i dvadesetog kontingenta naših Oružanih snaga u Afganistanu. Ono što mi se čini isto značajnim, a pročitali smo da su naši kontingenti djelovali na dva u stvari regionalna područja Kabul, nešto manje-više uz logistiku i sjever. Iz izvještaja također je vidljivo da pripadnici Oružanih snaga koji mentoriraju i savjetuju sudjelovali su i u nekoliko združenih operacija koje su provodile snage upravo ISAF-a i to baš na području tom sjever. Jel' tako? Bilo je i kritičnih događanja i tu je sada značajno da istaći da za pripadnike našeg hrvatskog kontingenta i nije bilo izravnih napada, ali i nije bilo ni sigurnosne da tako kažem ugroze. Također pročitali smo što sam već uostalom i rekao da je došlo i do brojčane promjene, tako da s nekih 300, odnosno devetnaesti kontingent je brojao 344 pripadnika a dvadeseti 291 pripadnik Oružanih snaga bio je u Afganistanu. Rečeno je i naglašeno da upravo pripadnici i jednog i drugog kontingenta provodili su zadaće prije svega mentoriranja, savjetovanja i obučavanja afganistanskih snaga sigurnosti, a obnašali su i skupne i pojedinačne dužnosti u okviru misije. Također sa zadovoljstvom treba istaći, tako se i navodi molim lijepo, da opća logistička potpora tokom operacija je bila zadovoljavajuća, a provedena je i iz nacionalnih izvora i prije svega nabavom na lokalnom tržištu, ali i od drugih nacija. Ovdje se u izvješću i ministarstva očito drži to vrlo značajnim, gotovo najznačajnijim za istaknuti da su Oružane snage, da smo preuzeli motorna vozila od Oružanih snaga SAD-a, da smo onaj prvi dio vratili i da naš kontingent raspolaže sa 18 vozila. Ja posebno ističem i to treba i naglasiti i s radošću konstatirati da tokom izvještajnog razdoblja nije bilo ozbiljnijih zdravstvenih problema pogotovo s aspekta sigurnosti kada su u pitanju naše Oružane snage. Naravno da je bilo pojava određenih bolesti ali znači ono što bi bilo da tako kažem po život opasno evo to je čini mi se vrlo značajno. Iako se ovdje spominju i dva ekscesna slučaja i kršenje discipline pa je jedan pripadnik i vraćen u RH ne znam ali na ukupan broj i na brojnost kontingenata neću reći da to nije zanemarivo ali je evo značajno za istač i to govori o osposobljenosti pa rekao bih i visokom moralu naših pripadnika i pripadnica Oružanih snaga u Afganistanu. Na kraju kada je riječ o ovom izvješću spomenuo bih da je od ukupno znači 50 država koje sudjeluju sa preko 100 tisuća pripadnika u ovoj misiji evo i značajan doprinos i čovjek se onda osjeća malo i ushićeno značajan doprinos naših pripadnica i pripadnika, odnosno naših Oružanih snaga u Afganistanu. Tim više onda i ova vijest odnosno ima gospođa Gordana Garešić, brigadirka naša, kako se očekuje ona će stupiti u prosincu mjesecu na novu dužnost u Afganistanu, ja mislim u Kabulu, kao savjetnica za ravnopravnost spolova a s obzirom da je to radno mjesto koje obnašaju generali tako da evo gospodine ministre ja se preporučam u ime odbora kada će gospođa Garešić postati generalica evo ja ću joj čestitati u ime Odbora za obranu. S obzirom da sam to prvi rekao evo molim lijepo uzmite, akceptirajte to. Što se tiče odluke, isto važno je za reći da je operacija ISAF pokrenuta 2001. godine kao dio sveobuhvatnih napora Međunarodne zajednice za stabilizaciju Afganistana koja se ustvari temelji na Bonskom sporazumu od 25. siječnja 2001. godine. U skladu s kojima je uz pomoć Međunarodne zajednice uspostavljena prijelazna uprava nad zemljom i zacrtana jedna … budućnost Afganistana. Naravno da je operaciju i odobrilo Vijeće za sigurnost posebnom rezolucijom, dakako Vijeće za sigurnost UN-a. I kada gledamo jednu kronologiju događanja od 2005. godine kada je prvi kontingent imao oko 150 pripadnika pa je tamo koncem 2006. na 2007. smo imali 200 pa u 2008. 300 pa je onda taj broj evo varirao od 300, 320 do 350, evo sada ovom odlukom se određuje da taj kontingent za 2014. godinu bude sastavljen od 200 pripadnika Oružanih snaga RH. Zbog sveg tog i ovo što sam i prije rekao sigurno da će klub vijećnika SDP-a podržati i izvješće a isto tako i ovu predloženu odluku. Dame i gospodo zahvaljujem na pažnji.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa uvažena potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani gospodine ministre s pomoćnikom, kolegice i kolege. Odmah na početku objedinjene rasprave oko ove dvije točke vezane uz Afganistan jasno ću kazati da će klub HNS-a poduprijeti i Izvješće o provedbi misije u Afganistanu i Odluku o daljnjem sudjelovanju do okončanja same misije pripadnika Oružanih snaga RH u samoj misiji. Zbog čega? Sama misija ima svoje tvrde temelje u međunarodno pravno valjanim odlukama, ona je utemeljena na odluci odnosno Rezoluciji UN-a a isto tako i na Bonskom sporazumu među zemljama koje su začele misiju. U njoj sudjeluje velik broj zemalja, dakle široki spektar zemalja koje su članice Međunarodne zajednice, više od 49 zemalja svijeta participira u ovoj misiji, a Oružane snage RH već dugih 10 godina. U tih 10 godina sama misija je promijenila u bitnome svoj karakter i od prvotno naglašeno borbenog supporta u Afganistanu u prvim godinama ona se polako ali sigurno transformirala isključivo u mentorsku misiju, misiju davanja supporta u obuci afganistanskih Oružanih snaga i snaga sigurnosti, odnosno unutrašnjih poslova. Jednako tako pratilo je i postupno smanjenje broja sudionika naših Oružanih snaga u samoj misiji. Njeno trajanje kako je predviđeno u ovom obliku, ovoj formi je još zaključno sa koncem 2014. godine. Nakon toga se pristupa drugom dijelu koji će biti izričito mentorski, obučni, logistički. Iskustva koja Oružane snage RH stječu ovih svih godina u Afganistanu su dragocjena iskustva kad je u pitanju i obučenost i borbeno iskustvo naših profesionalnih vojnika. Situacija se popravlja iz godine u godinu temeljem činjenice da je sve manji broj zabilježenih napada, da je razina obučenosti afganistanskih snaga između ostalog i uz naš doprinos sve to bolja i sve to veća i da je sama i tehnička opremljenost pripadnika Oružanih snaga RH određenim ulaganjima pa i donacijama naših saveznika sve to bolja i bolja. Ovakav vid angažiranja Oružanih snaga RH ne samo da doprinosi miru u svijetu i da na određeni način rješava naše obveze prema NATO savezu koji nama samima daje sigurnost u obrambenom smislu nego i doprinosi međunarodnom ugledu RH i dobro je primijetio kolega Božinović tiče se i funkcije vanjskih poslova odnosno stvar je to o kojoj bi u svakom slučaju bilo interesantno čuti i mišljenje resora vanjskih poslova ne samo Ministarstva obrane. S obzirom na sve ono što ova misija znači, s obzirom na činjenicu da … obaveze RH koja kao odgovorna članica međunarodne zajednice mora ispunjavati svoje obveze, s obzirom na činjenicu da je to i dio ispunjavanje obveze u NATO savezu u koji smo dragovoljno i svjesno ušli želeći koristiti sve benefite NATO saveza, normalno je da odradimo svoje obveze u ovoj misiji do kraja. Iskustva koja imamo nisu loša ni u pogledu onog što je to značilo za sigurnost naših ljudi ali bez obzira što su se više puta našli u zoni borbenih djelovanja pa su čak u nekim navratima postrojbe u kojima su oni činili dio bile i pod neprijateljskom vatrom pokazali su visoku razinu profesionalnosti i Bogu hvala nije bilo nikakvih žrtava. Broj incidenata kada je u pitanju stega pokazuje visoku razinu stege profesionalnosti pripadnika jer je minoran kada se uzme u obzir koliko je profesionalnih vojnika RH kroz sve ove godine i kroz rotacije ljudstva prošlo ovu misiju. U svakom slučaju nadajmo da se će i ova zadnja godina za koju donosimo odluku i za koju će HNS dignuti ruku proći jednako profesionalno i jednako sigurno po pripadnike Oružanih snaga RH i zato naglašavam HNS će podržati i odluku, a isto tako podržavamo i izvješće koje je po nama sadržava isključivo pozitivne elemente. Hvala na pažnji.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Na tragu izlaganja prethodnika ja bi se nadovezao oni su sadržajno iznijeli sve što se tiče ova dva dokumenta da se ne nadovezujem, iznio bi možda uz sve pohvale dakle angažmanu i sudjelovanju RH u ovoj mirovnoj operaciji kroz djelovanje Hrvatske vojske u okviru Misije ISAF istako bi nekoliko elementa koje možda ipak i ovdje vrijedno još jedanput spomenuti, to je da smo se mi kao RH u okviru vrlo skromnog proračuna Oružanih snaga i Ministarstva obrane vrlo visoko i financijski i kadrovski prenapregli da bi RH mogla sudjelovati kroz Misiju ISAF. Ta posebna financijska komponenta s obzirom da je proračun Ministarstva obrane i Oružanih snaga vrlo nizak u postocima u odnosu na većinu država zemalja članica NATO-a, taj postotak izdvajanja koji se izdvajao za Misije ISAF ostavlja nedvojbeno traga s obzirom da se proračun iz godinu u godinu smanjivao, eto ove godine ostaje isti kao u prethodnoj, ostavljao je traga na nekim drugim elementima oružanih snaga. Gospodin ministar čiji rad u ovom dvogodišnjem razdoblju možemo procijeniti prilično uspješnim uspio je relativno izbalansirati te komponente nazovimo ih, tako da je u ovakvom skromnom proračunu oružane snage su bilježile izdvajanje i u modernizaciju i u obnovu i u završavanje nekih projekata koji su se vukli prethodnih godina i uz nešto veće proračune oružanih snaga. No ukupno gledano mi smo smatrali da sudjelovanje Oružanih snaga RH u Misiji ISAF u prethodnim godinama kada je taj broj prelazio 300 pripadnika da je bio previsok i nesrazmjeran i veličini Oružanih snaga RH i financijskim kapacitetima i kapacitetima proračuna, a daje onaj vanjskopolitički učinak ili ukupno politički učinak koji se time ostvarivao ili benefit ipak nije bio toliki u odnosu na troškove. Pa bi možda rekao povukao paralelu da nam je to ponekad izgledalo podsjećalo nas na sadašnje naše sudjelovanje u EU da je ispadalo da ipak malo više dajemo nego što nam se vraća. U svakom slučaju mi pozdravljamo smanjenje hrvatskog kontingenta koji sudjeluje u operaciji ISAF u 2014.godini i nadamo se će se ono u godinama koje slijede smanjivati u okviru izlazne strategije iz Afganistana i da neće ta zastupljenost ili napregnutost hrvatskih snaga se sada premjestiti na nekoliko drugih točaka pa da ćemo mi zapravo ne sada u Afganistanu ali praktički sa istim ili sa još većim brojem sudjelovati u pet novih misija uzduž i poprijeko planete. Mislim da RH i kao lojalan partner saveznika i kao država koja treba ispunjavati svoje obveze u okviru NATO saveza mora biti svjesna i svojih nacionalnih interesa i svojih financijskih ograničenja i svojih proračunskih ograničenja i svog stanja oružanih snaga i da treba ne odgovarati na svaki zahtjev odmah sa da već zaista procjenjivati svoje mogućnosti i u okviru tih svojih mogućnosti sudjelovati u mirovnim operacijama, bez obzira gdje i kakve one bile. Stoga još jedanput i poziv da se zapravo u okviru izlazne strategije za Afganistan u ovoj sljedećoj godini zapravo ne dogodi da se ukupno sudjelovanje Oružanih snaga samo prerazmjesti na pet novih kontingenata jer tih kriznih žarišta zaista ima puno. No svako to sudjelovanje uz kooperabilnost koju mi kao država moramo iskazati, ispunjavanje svojih međunarodnih obveza mora biti vezano i sa hrvatskim i gospodarskim i političkim interesima jer to ipak jest cilj našeg sudjelovanja u međunarodnim mirovnim misijama, uz elementarno ispunjavanje preuzetih obveza. Dakle, to je naglasak našeg stava. I kad je riječ o ove dvije točke s obzirom da se u Prijedlogu odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga u operaciji ISAF za 2014. godinu predviđa zapravo smanjenje tog kontingenta, mi ćemo podržati jedan i drugi prijedlog. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada kolega Mladen Novak. Izvolite kolega.
Poštovana potpredsjednice, uvaženi ministre sa suradnicima. Pa neću previše dužit. Prvenstveno bih da ne kažem stao iza onog stava koji je uvaženi zastupnik Božinović u ime HDZ-a ovdje napomenuo i iskazao i ono što je, ako se ne varam još su neki spominjali ovdje suradnju više odbora da bi se potencirala ozbiljnost ove problematike, ajmo ju tako nazvat odnosno ove teme. I mislim da je ma koliko mi to s ove govornice pokušavali ukazat na stvarnu važnost i ozbiljnost ove teme ako nema koordinacije unutar Vlade i svih struktura Vlade, znači ne mislim samo na ministre nego i na sve ono što ide uz to, neću sad, da ne ispadne nešto krivo. Htio sam spomenut Hrvatsku gospodarsku komoru ali onda sam se sjetio da je ona u nekoj drugoj aferi, sad da ne ispadne nešto krivo, nisam na to mislio nego ako u tu priču nije uključena naša privreda, odnosno barem ono što je od nje ostalo onda je upitno koji mi to, kakav mi to efekt možemo polučiti. Sad je kolega prije mene spominjao dio koji se odnosi na financije, financijsko prenaprezanje s obzirom na opće stanje u kojem je naša država koliko nas koštaju te misije, ne samo ova misija nego i one o kojima ćemo iza njih, znači i sljedeće dvije da istovremeno je posljedica toga podinvestiranost onog sektora Oružanih snaga koji je uvjetno rečeno ostao tu, onaj koji je matični, bazni, ne znam kako bi ga nazvao. A istovremeno nismo napravili dovoljno ni na političkoj ni na drugom planu da napravimo sinergiju tih naših snaga. Ako već idemo i šaljemo svoje dečke dole, bilo gdje, onda bi bilo logično da probamo u tu priču uključiti i gospodarstvo, odnosno da se ono samo uključi u to, nađe neku poveznicu. Ne znam koliko jer iskreno rečeno ako ljude ne interesira ta određena tematika onda ne ulaze u detalje, ali gdje god su velike sile ratovale iza toga su njihove firme izgrađivale te zemlje i to se jako, jako dobro naplaćivalo. I sad nećemo reći da su oni svuda ratovali, u ofanzivnom smislu nisu bili uvijek osvajači, negdje su bili ajmo reći miritelji. Pa meni je ova faza recimo sad miriteljstva u Afganistanu ili prije toga u Iraku, ne meni nego to možemo pročitat u medijima, to je njima idealna podloga za proširenje onog drugog utjecaja. Je da to ponekad i budimo objektivni baš nema previše dodirnih točaka sa poštenjem i stvarnom namjerom pomoći ali s druge strane oni su našli interes za svoju industriju, za svoj neki biznis. Apsolutno podržavam ideju da se tri ako se ne varam odbora održe zajedničku sjednicu i mislim da bi po ugledu na to trebala biti ostvarena i suradnja unutar Vlade i da se proba napravit, ja ne kažem da nije ali apeliram ako već i je da bude kudikamo kvalitetnija i nadam se da ima mogućnosti da bude i uspješnija, da kad već ispunjavamo a treba ispunjavat te naše obaveze međunarodne koje smo preuzeli, da probamo nešto od toga i ostvariti. Jer ne treba se toga sramit, to rade sve države na ovom svijetu koje čak ne šalju svoje pripadnike vojnih snaga u te mirovne misije traže prostora za svoju ekonomiju, za svoje gospodarstvo. Nije sporno da to odradi i naše gospodarstvo. I mislim da je u svakom slučaju ovo je bio jedini razlog zbog čega sam se ja javio na ovu točku dnevnog reda. Inače na trećoj, uvjetno rečeno trećoj s obzirom da su spajane po dvije točke dnevnog reda kad je Somalija u pitanju ne mislim se više javljati ali mislim da bi trebalo itekako dobro razmisliti da li su isti preduvjeti Afganistan i Kosovo i Somalija. Mislim da je tamo sad već sasvim drugačija situacija. Ne kažem da ne, ali trebalo bi još jedanput razmislit. To nam je ipak trošak. Svaka od tih misija nama je trošak, ali trebalo bi već možda razmislit o tome da ako ništa drugo da od te Somalije možda odustanemo. Hvala lijepo.
Replika Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Novak, rekli ste jednu rečenicu da gdje god su velike sile ratovale uvijek poslije toga su i tu zemlju izgrađivale. Rečenica koja me ponukala na repliku je nisu uvijek bile velike sile osvajači, nisu uvijek ali u većini slučajeva jesu. Nedavno sam bio na afganistanskoj granici u Tađikistanu. Razgovarao sam sa ljudima koji su prebjegli iz Afganistana. Imao sam prilike biti u društvu nekih Iračana i sada neću, nemam vremena prepričavati njihove dojmove o demokraciji koju zapad uvodi u te zemlje. Gotovo da nema ratova koji nisu u suštini potaknuti ekonomskim razlozima. U zadnjih stotinjak godina većina ratova koji su započeti naročito kad se demokracija branila vlastite zemlje u nekoliko tisuća kilometara udaljenoj zemlji koja ima slučajno puno nafte ili koja slučajno ima fantastičan geostrateški položaj i tada se branila tamo demokracija na tuđem području i kasnije se izgrađivala zemlja sa čijim resursima sa međunarodnom pomoći koja je stizala da bi mogli prodavati ono što su prethodno u oslobađanju uništili. Prema tome, to je jedna sve velika farsa. Sad je pitanje koliko mi slažem se sa gospodinom Đurovićem koji je rekao ne trebamo uvijek reći da. Trebamo vidjeti. Zna se kakvi su oni koji stalno kažu da, koji je naš politički interes u tome se slažem i koje su naše ekonomske mogućnosti. I zapravo koji je naš interes u svemu tome, pa čak i onaj moralni.
Odgovor na repliku Mladen Novak.
Hvala lijepo. Pa evo kolega iskreno rečeno javio sam se u ime kluba isključivo iz razloga da po mom mišljenju ove bitne teme, da ne ispadne stvarno da ih ono pro forme samo odradimo od svakog kluba po jedan zastupnik se odjavi, odradi, da ne kažem ono svoju dužnost, svoju obavezu. Ali da stvarno pokušamo ukazati na mogućnost, na priliku. Sad da li ćemo je iskoristiti, da li smo sposobni, da li imamo resurse o tom, po tom, o tome bi se dalo. Ali čisto da ovo poslije što ste vi rekli da kako je dolazilo do tih ratova, svi smo mi toga svjesni. Samo da li sebe vidimo u tome da li imamo mogućnost jer ako to svi drugi rade, svi traže priliku, a mi ispadnemo nešto veći Katolici i od Pape ne znam koliko je to baš opravdano prema nama samima. I s druge strane, komentirali ste raspravu kolege Đurovića da li baš svaki puta moramo reći da, pa na tragu toga je bilo i ono završno oko Somalije. Ja se nadam da još jedanput nije kasno da se razmisli o tome. Možda postoje nekakvi argumenti koje mi možda, kojih nismo svjesni, koje ne vidimo dobro. Ali ne vidim ni one kontra argumente. Hvala.
Davor Božinović, replika.
Evo meni je drago što smo dosadašnja rasprava je pokazala zapravo potrebnu da se o ovome razgovara vrlo otvoreno. Stvari su se promijenile sa našim članstvom. Više se ne mora mjerit svaka riječ i u NATO-u i u EU. I naravno uz ovo odrađivanje na neki način obveza ili očekivanja kao članice i jednog i drugog bloka, odnosno saveza i europske integracije mi moramo počet razmišljat gospodarski. Nema zemlje veličine Hrvatske koja je uspješna a da nije izvozno orjentirana. Ovo su velike šanse ako hoćete za hrvatski izvoz. Ja sam jutros na aktualnom satu pokušao govoriti nešto o tome koje se rasprave danas vode u EU. Neće se to smanjit kolega Đuroviću. Bit će tih sudjelovanja u međunarodnim misijama. Međutim, ono što mi moramo napravit to je da to bude jedan zajednički napor. Meni je žao što ljudi iz Ministarstva obrane su ovdje prisiljeni, ali nije loše ni za njih da slušaju nešto što su zapravo poruke drugim resorima. Mi moramo ići tamo sa ljudima koji će tražiti posla. Posla ima. Ne bi cijeli svijet išao ovamo ili onamo da nema posla ili samo iz nekih hajmo ih nazvati visoko političko-moralnih razloga. Posla ima, ali mi moramo izaći. Mi moramo mentalno shvatiti da Hrvatska ne može napredovati ukoliko se ne otvori, ukoliko se ne otvori prema svijetu, ukoliko ne ide tamo gdje se poslovi nabavljaju. Mi nećemo postati vodeća sila ni u NATO-u ni u EU …
Hvala lijepa. Odgovor na repliku Mladen Novak.
Ma hvala lijepo. U svemu se slažemo, sve smo govorili isto. Čisto ovaj odgovor na repliku koristim da kao priliku da eventualno apeliram na ministra na zajedničku sjednicu ova tri odbora, da povede i druge ministre i čisto da se ostvari suradnja. Ne kažem da će to biti i sigurno da neće biti odmah nekih velikih uzleta, ali nek se čuju i druga razmišljanja. Mislim da ovo ne bi bilo sigurno nikom zgoreg da čuje i ovakva razmišljanja. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Organizirajte raspravu tri odbora i ministri će sigurno doći. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice, gospodine ministre. O stavovima kluba HNS-a govorio je kolega Baranović, ja ću na jedan malo drugačiji način pokušati reći svoje mišljenje o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u mirovnoj operaciji ISAF u Afganistanu. Sudjelovanje u mirovnim operacijama najkonkretniji je doprinos jačanju stabilnosti i sigurnosti u svijetu, ali i jačanju stabilnosti i sigurnosti svoje vlastite zemlje. 1. travnja 2009. godine RH postala je punopravnom članicom NATO saveza. Za tu odluku glasali su svi saborski zastupnici osim jedne osobe. Svi saborski zastupnici osim te jedne osobe bez obzira na političku stranku ili opciju bili su tada svjesni povijesnog trenutka ulaska u najznačajniji vojno-politički savez na svijetu. Bili su u tom trenutku svjesni odgovornosti za istinsku, za stvarnu sigurnost Hrvatske odnosno njenih građanki i građana. Primarna funkcija svake države je da svojim građanima i građankama osigura siguran život. Građani su svjesno prenijeli dio svojih sloboda na državu da bi im ona tu slobodu vratila osiguranjem sigurnosti i time su građani dali u ruke državi i jedino njoj pravo na represivni aparat za unutrašnju sigurnost policija, a za vanjsku vojsku. Sigurnost za građane Hrvatske sigurno nije isto što i za građane drugih članica NATO-a ili građana EU. Hrvatska je jedina od svih zemalja NATO-a i svih zemalja članica EU koja je prošla u svojoj neposrednoj povijesti, bliskoj povijesti krvavi i nametnuti joj dugogodišnji rat. Time smo svi, ili barem velika većina, posebno osjetljivi na sigurnost zemlje i na vojna pitanja uopće. Ujedno tim nesretnim ratnim događanjima Hrvatska nažalost ima i stvarna praktična iskustva ratovanja iz nedavne prošlosti a hrvatska vojska je nastala i svoje temelje ustrojila tijekom Domovinskog rata. Još su svježa sjećanja koliko god se trudili zaboraviti ih u tim prvim trenucima napada na Hrvatsku svih zbjegova hrvatskih građana, silnih granatiranja, razaranja naših gradova i sela. Još uvijek su svježa sjećanja traumatičnih odlazaka u podrume i skloništa, zamračivanja prozora, lijepljenja crnih pokrova na farove automobila, uzbune, strah i nevjerice da nam se to uopće dešava. Sjećamo se izlazaka iz skloništa nakon uzbuna sa silnom strepnjom tko je naš stradao ili nije, što je uništeno, koji još jedan od naših simbola je uništen u bezumnim granatiranjima, koja nam je draga vizura nepovratno nestala uništena suludim raketnim napadom. Građanima Hrvatske sigurnost znači nešto potpuno drugo no građanima bilo koje članice NATO saveza ili EU. Jasno izraženom željom za učlanjenjem u EU i NATO Hrvatska je tijekom komunikacije s ostalim članicama te sudjelovanjem u međunarodnim sigurnosnim misijama od 2002. godine svojim zalaganjem i određenim političkim napretkom svakako i zbog neprocjenjivog jedinstvenog teškog ratnog iskustva uspjela dobiti priznanje svih članica NATO-a i postala je te 2009. punopravna 28 članica NATO-a. Ta je dalekovidna odluka gotovo svih članova tadašnjeg Hrvatskog parlamenta Hrvatskoj omogućila sudjelovanje u svim raspravama o svim aspektima svjetske sigurnosne politike i sjedeći za istim stolom sa svim ostalim članicama NATO-a s najrazvijenijim zemljama svijeta. NATO savez je političko obrambeni savez 28 zemalja koji u svojim strogim pravilima sadrži odrednice o zaštititi zajedničkih civilizacijskih i kulturoloških vrijednosti te odredbu da napad na jednu članicu NATO-a znači napad i na sve ostale članice. Hrvatska je ulaskom u punopravno članstvo NATO saveza vjerojatno na dulje vrijeme osigurala stabilnost i mir svojim građanima, a stabilnost i mir su sine qua non bilo kakvog napretka. Ulaskom u NATO a posebno ulaskom u EU Hrvatska kroz okvir sigurnosti i stabilnosti napokon dobiva toliko važan preduvjet i priliku za nesputan dugoročni razvoj. No ulaskom u te asocijacije to zasigurno nije kraj nego tek jedan od početaka razvoja Hrvatske države i društva. Ali Hrvatska time preuzima i potpuno druge odgovornosti i zadaće u sigurnosnom smislu ne samo sebe radi već i radi vlastite regije pa i šire. Mi liberali smatramo da nitko ne bi smio biti ravnodušan na tuđe patnje pa bez obzira u kojem se dijelu svijeta nalazi osoba, odnosno ljudi koji pate. Nama liberalima je važno kako ljudi žive danas u Burkini Faso, Mijanmaru, Maliju, Somaliji, Sudanu ili Afganistanu. Mi stojimo na principu da se svatko ljudsko biće rađa s četiri neprikosnovena prava s pravom na život, pravom na slobodu, pravom na sigurnost i pravom na sreću. U Afganistanu je talibanski režim bio utočište i rasadnik terorista i njihovih organizacija protiv čega se digao cijeli slobodarski svijet, a NATO je preuzeo vodstvo na međunarodnim snagama ISAF-a koje imaju zadatak uspostavu demokratskog poretka i sigurnosno-obrambenih mehanizama u Afganistanu. Osim tih jasnih ciljeva i zadaća u kojima sudjeluju i Oružane snage RH važna je komponenta nevjerojatno okrutnih zakona talibanskih režima u ne samo rušenju već i negiranju bilo kakvih ljudskih prava, posebice žena. Talibanski režim je bio toliko strašno okrutan prema ženama da je sama ta činjenica mogla biti dovoljna da se pokrene cijela Međunarodna zajednica. Zahvaljujući sad već 12-godišnjoj mirovnoj operaciji ISAF-a i NATO-a danas je Afganistan jedna drugačija zemlja. Cijena koju su platile članice NATO-a i afganistanske građanke i građani je velika, prvenstveno u ljudskim životima ali jasno i u novcu, ali uvjeren sam da je dobitak nemjerljiv u slobodama pojedinaca odnosno pojedinki u sigurnosti države u razvoju demokratskih standarda, u razvoju društva, te u okvirima sigurnosti i stabilnosti regije i šire. U tome možemo s ponosom istaknuti kao jedna od zahvaćenih sudionica sudjelovala je i sudjeluje Hrvatska sa svojim kontingentom Oružanih snaga i to od 2002., a posebno intenzivno kao punopravna članica nakon ulaska u NATO 2009.godine. Svakako će Hrvatska trebati sama razmotriti svoju poziciju nakon svršetka Misije ISAF 2014.godine. Kao voditelj delegacije Hrvatskog sabora u Parlamentarnoj skupštini NATO-a u … kontaktu sam s kolegama parlamentarcima ostalih članica NATO-a ali s raznim NATO operativcima od vojnog do političkog kadra. Svi posebice kolege iz SAD-a ističu neuobičajeno visoku kvalitetu i profesionalnost naših vojnika u Mirovnoj operaciji ISAF-a. takav maksimalno profesionalan pristup izvršavanja zadataka u okviru NATO-a Hrvatsku kao državu čini ozbiljnom, odgovornom članicom međunarodne zajednice, a to svakako pomaže u ukupnom razvoju i međunarodne zajednice ali svakako i same Hrvatske. Ovdje treba istaknuti osim benefita koji proizlaze i sudjelovanje Oružanih snaga RH u Mirovnoj operaciji ISAF-a pod vodstvom NATO-a u Afganistanu a odnose se na uspostavljanje visokih standarda u obrani snaga Afganistana, demokratizacija Afganistana kao države te vrlo važnog podizanja standarda ljudskih prava posebice žena u Afganistanu i benfiti su u stalnoj komunikaciji te razmjeni iskustava i posebno važno tehnološko operativnih inovacija među svim članicama NATO-a pa tako i Hrvatske. Izaslanstvo Hrvatskog sabora u parlamentarnoj skupštini NATO-a je jedno od poluga permanentne komunikacije ali promocije hrvatskih stavova i politika među članovima parlamenata ostalih članica NATO-a i to treba svakako uzeti u obzir. Iz te osnove osobno ću svakako podržati izvješće sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga RH u mirovnoj operaciji u Afganistanu i odluku o sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga RH u Mirovnoj operaciji u Afganistanu. Hvala.
Branko Vukšić replika.
Uvaženi zastupniče o suštini vaše rasprave ne bih govorio nego tek jedna usputna vaša digresija, rekli ste da je samo jedna osoba ovdje u Saboru nije bila za ulazak u NATO i da taj jedan saborski zastupnik nije osjetio značaj ulaska Hrvatske u NATO. Ta jedna osoba koju vi niste imenovali pa neću ni ja imenovati ali sam gledao sjednicu Sabora i čuo sam obrazloženje. Suština je sasvim druga. Ta osoba je bila jedina u Saboru koja se borila da ulazak u NATO da uđemo u NATO nakon referenduma, mislim bila je za demokratskih ulazak. Nakon toga što izgubimo dio suvereniteta, a svakim udruživanjem bez obzira d ali je to vojno, ekonomsko, političko udruživanje gubitak je dijela suvereniteta RH. I ta osoba je sasvim sigurno po mojem sudu bila u pravu, trebalo je prepustiti odlučivanje referendumom narodu koji gubi, ne gubi politička elita dio suvereniteta nego gubi RH. A RH nije sasvim sigurno pod ingerencijom političke elite valjda postojimo zbog toga da bismo slušali ono što narod govori i za što se narod zalaže. Međutim do sada osim onog referenduma o kojem smo odlučivali u onoj bivšoj državi o razdruživanju sa onom bivšom državom do danas nismo ostvarili niti jedan referendum, a smatram da je taj referendum za ulazak u NATO itekako bio važan. Međutim politička elita nije htjela dati narodu na povjerenje da o tome odlučuje i ne radi se o tome da netko nije osjetio značaj ulaska u NATO, trebalo je to napraviti puno demokratskije.
Odgovor na repliku Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Ne slažem se s kolegom Vukšićem, on je rekao neke teze koje ne stoje. Naime, ulaskom Hrvatske u NATO Hrvatska ničim ni na koji način nije izgubila ništa od osobnog vlastitog suvereniteta za razliku od dva referenduma koja su održana, a to je razdruživanjem od Jugoslavije i referendumom za ulazak u EU. Ulaskom Hrvatske u EU Hrvatska jest prenijela dobar dio svoje suverenosti na EU, ali ulaskom u NATO Hrvatska ničim apsolutno ničim nije ugrozila ili umanjila suverenitet svoje države, ničim. I zato mislim da je tadašnja odluka ljudi, nažalost nisam bio u tom Saboru, ali tadašnja odluka koji su glasali za ulazak Hrvatske u NATO bilo ispravno, bilo odgovorno, a osoba koja nije glasala za tu odluku očito ili nije razumjela ili nije htjela razumjeti.
Završna riječ ministra obrane Ante Kotromanovića. Izvolite ministre.
Hvala potpredsjednice. Dragi zastupnici nekoliko riječi. Za Ministarstvo obrane operacija ISAF je svakako najozbiljnija i najsloženije i to nema nikakve dvojbe. Nekoliko tisuća kilometara 10 godina visoki rizik koji nosi ta misija apsolutno je top prioriteta za nas. I podržavamo potpuno ovu ideju vašu da se više odbora sastane da doše više ministara i da se raspravlja o Afganistanu po svim važnim i bitnim točkama apsolutno mi to tražimo mi to želimo zato što ja ne želim samo recimo dok sam sada ministar obrane ne želim nositi tu odgovornost. Na kraju vi glasate za odluku o tome vi šaljete naše vojnike gore i ja mislim da je svakako premalo rasprava otvoreno, govorimo iskreno, o tome i Ministarstvo obrane u skladu sa ovim mojim promišljanjima je potpuno transparentno i želi biti otvoreno, dati sve informacije kome god treba, uvijek smo na usluzi što god treba o tome mi nemamo što kriti. To je sada naša zadaća, naša misija i mi smo spremni što god treba staviti na raspolaganje svima vama ovdje i ako treba analizirati materijale, ne znam, što god. Za svaku ideju a pogotovo ovu mi to podupiremo. Želim reći još nekoliko stvari. Izravni napad mi nismo imali, ali on se može desiti svaki dan naravno gore. Ono što je nama bitno kao starom vojniku što je bitno, što stalno govorim recimo … ovog stožera koji je sad, ja ne mogu zapovijedati a to je da se moraju, da mi moramo predvidjeti sve. Znači mi moramo u ciklusu pripreme obuke ljude pripremati i trenirati i zaštiti tako u slučaju … osobne … da imaju sve i da mogu se nositi sa situacijom na terenu kada do tog dođe. Mi hvala Bogu dosad nismo imali takve incidente, ali kažem biti ćemo gore i u 2014. godini i uvijek se nešto može desiti što je neplanirano. Bitno je da napravimo sve, znači da vojska što se tiče stege, reda, znači to je isključivo vojnička zadaća da naprave sve ono što je bitno i važno, na nižoj razini zapovjednici, na višoj razini zapovjednici da znaju se nositi sa tom situacijom. Kolega Đurović je govorio o tome da to košta puno. Da, apsolutno, 275 milijuna kuna to košta. Mi jesmo smanjili i naša politika je bila odmah čim smo došli da smanjimo jedan dio misija zato što smo izdvajali puno sredstava u tom trenutku i s obzirom na proračunska sredstva koja smo imali. Mi a priori ne prihvaćamo, recimo za … mi smo rekli ne u startu, dali smo 1500 pušaka i nešto streljiva i ministar … je bio izuzetno zahvalan. Čak razmišljamo da pošaljemo još taj jedan dio streljiva i oružja koji tako u perspektivi … trebali mi uništiti, platit uništavanje. I primjer drugi je Golanska visoravan. Mi smo povukli naše ljude zato što dole razina opremljenosti tih vojnika nije bila onakva kakva bi trebala biti s obzirom na stanje u Siriji kakvo se dešavalo. Znači to je bila misija UN-a i mi ne želimo svaki put reći da nekakvoj misiji, ali opet smo svjesni toga da smanjenjem snaga u misijama moramo reinvestirat negdje te snage iako to košta. Najbolja ona benefit dodatna vrijednost koju dobije vojnik to je opet negdje drugo. Mi provodimo ovo što je rekao isto kolega Đurović i netko primijetio da je vrlo važno da mi naše snage osposobljavamo i mi radimo na tome. To sam ja kao saborski zastupnik govorio da više moramo trenirati ovdje u vlastitom dvorištu. Mi treniramo sad puno više u vlastitom dvorištu pa provodimo … stvari: pojedinačna gađanja od rednog broja 1 do 6, desetina u napadu, vod u napadu. Svake godine imamo dvije vježbe, … u napadu sa bojevim gađanjem. To nismo imali 10 godina. Znači nama je temeljna zadaća po Ustavu to je obrana Republike Hrvatske, provoditi znači ustavnu zadaću, to je pripremit Oružane snage da mogu obraniti Republiku Hrvatsku. Mi to provodimo, mi smo svjesni da moramo imat taj balans, pripreme ljudi za operacije i priprema ukupnih Oružanih snaga znači te … vježbe koje također isto ćemo raditi i planiramo u budućnosti na vlastitom terenu, a i sa drugim zemljama NATO-a koje ćemo provoditi. Recimo bit će jedna velika vježba sad u Poljskoj pa svake godine u nekoj drugoj zemlji sa članicama NATO-a. Mi puno treniramo i sa njima isto također, da znate sa drugim članicama NATO-a i nečlanicama na našem prostoru i na drugima i dajemo veliku pozornost upravo borbenoj spremnosti Oružanih snaga općenito u Republici Hrvatskoj. To nam je vrlo važno, to želim jasno reći. To nam je vrlo važno zato što ja sam potpuno svjestan tog stanja i problema. Na kraju, mi imamo dobru suradnju sa Ministarstvom vanjskih poslova. Jednom mjesečno mi sjedamo, dogovaramo, razgovaramo o svemu što se tiče stanja obrane, vanjskih poslova, misija budućih, stanja u misijama, kako postupati, kako reagirati i sa te strane ja moram reći da imam dobru suradnju i tu ne vidim i mislim da neće biti problema. Gospodo zastupnici hvala vam na strpljivosti i na potpori koju dajete kažem vam sa ISAF, to je vrlo ozbiljno operacija, ovo ljudi slušaju. Vojnici vrlo bitno da ti ljudi koji ipak su na terenu, njihova žrtva je najveća, oni su odvojeni od obitelji, oni su 6 mjeseci gore i to nije lako održati taj kontinuitet spremnosti 6 mjeseci recimo na jednom prostoru, to je vrlo teško. Onaj tko je bio u vojsci taj kuži kako to je teško zapovjedniku recimo na terenu održati tu borbenu gotovost, motiviranost ljudi nakon te kolotečine s vremenom u koju vojnici uđu. To je vrlo teško, vrlo teško i mi upozoravamo, mi koji smo stariji upozoravamo upravo na te dane kada dođe to kritično razdoblje, 4., 5., 6. mjesec, da tad stega mora bit najveća, da tad zapovjednik mora bit najbolji i zato je vrlo bitna važna uloga kapelana. Zadnji put imali smo jednog sjajnog čovjeka koji je gore na jedan svoj način posebno motivirao ljude koji su ipak daleko i u situaciji, u teškoj situaciji i to nije lako. Ja sam bio u Afganistanu, vidio sam kako ljudi rade i kako treniraju, čak sam išao s njima u jednu patrolu 50-tak km i to je ono što ljudi vole i to je to. Hvala vam puno.
Hvala ministre. Zaključujem raspravu. O izvješću i prijedlogu odluke glasat ćemo naknadno.
Molim da pristupimo glasovanju o točkama dnevnog reda koje smo odradili, raspravili. Prvo je Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu od 1. travnja 2012. do 31. ožujka 2013. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru ISAF u Afganistanu od 1. travnja 2012. do 31. ožujka 2013. godine. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za ovaj zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak donesen jednoglasno sa 112 glasova za.
Sad ćemo također objedinjeno raspraviti 3. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Operaciji potpore miru KFOR na Kosovu od 1. siječnja 2012. do 23. ožujka 2013. godine 4. Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Operaciji potpore miru KFOR na Kosovu Izvješće i prijedlog odluke predložila je Vlada Republike Hrvatske. Raspravu o izvješću proveo je Odbor za obranu, a kod donošenja odluke primjenjuje se odredba Poslovnika za drugo čitanje zakona. O prijedlogu odluke raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Uvodno će obrazložiti izvješće i odluku ministar obrane Ante Kotromanović. Izvolite ministre.
Hvala puno potpredsjednice. Operacija KFOR isto vrlo važna za nas zato što je to prostor bivše Jugoslavije i znamo sve što se dešavalo zadnjih godina dole. Također isto pomno pratimo stanja, pomno pratimo naše ljude dole. Ovo izvješće se odnosi na sudjelovanje naših pripadnika u operaciji KFOR u rotacijama s ukupno 84 pripadnika i sa 2 helikoptera MI-171 … znači to su naše snage koje rotiramo dole. Kontingent je smješten u jednoj američkoj bazi blizu Prištine, također sam to išao vidjet dole i to je u redu. Oni se nalaze direktno pod zapovjedništvom KFOR u stalnoj pripravnosti. Glavne zadaće i aktivnosti letačkog dijela hrvatskog kontingenta bile su zračni transport ljudi i roba, logistička potpora vlastitih snaga, te sudjelovanje u vježbama sa ciljem provedbe obuke i uvježbavanja snaga za suzbijanje nereda i nasilja. Recimo značajnijih događaja na Kosovu to je bilo održavanje predstavničkih parlamentarnih izbora u svibnju 2012. godine i sadašnji izbori koji su protekli mirno i bez većih incidenata. Znači, naše snage bile su u pripravnosti dva helikoptera kako sam rekao pod zapovjedništvom samog zapovjednika KFOR-a. I osim značajnije prisutnosti na terenu nije bilo nekakvih posebnih incidenata u smislu govorim općenito same operacije. Znači, logistička potpora i tehničko održavanje bili su na dobroj razini, zadovoljavajućoj razini. Nije bilo nikakvih problema ni zdravstvenih ni izvanrednih. I rashodi za poslovanje, recimo za operaciju KFOR za dvanaestu i trinaestu godinu iznosila su oko 21 milijun kuna. To je što se tiče same recimo operacije. Samo još nekoliko rečenica. Znači po mojem osobnom stavu, ja mislim da je veća prilika za hrvatsko gospodarstvo Kosovo zato što je to neposredno tu. Stanje u Afganistanu je takvo da recimo zadnji put kada sam bio gore Hrvatska gospodarska komora poslala je jednu gospođu ili gospodičnu da predstavlja naše gospodarstvo tamo. To je vrlo teško izvesti iz čistih praktičnih razloga zato što gore i tako su te jadne žene na teškom udaru i zato je to ono jedna zemlja koja je vrlo složena. Ona da bi izašla van treba joj recimo pet do sedam tjelohranitelja i pitanje koliko je prihvaćena od tih struktura, afganistanskih struktura koje su dosta na jedan način radikalni u smislu pogleda na ravnopravnost spolova. Tako da ja mislim da je dole puno bolja prilika. Recimo često pričam dole sa ljudima sa Kosova, a Slovenci su puno više angažirani od nas i dole je, ja znam da je bilo poziva i za naše tvrtke i za naše poduzeće i mi pokušavamo također isto preko Ministarstva obrane razgovarati, razgovaramo sa njihovim dole ministrom sigurnosti o tome kako mi možemo pomoći. Mogu samo reći da oni kupuju od hrvatskih proizvođača opremu i mi smo tu značajno angažirani i u savjetovanju i pomoći, organizaciji tih snaga sigurnosti. Što se tiče same odluke, znači to je 2014. godina. Angažman bi bio otprilike isto, također 2 helikoptera HRZ-a i PZ-ova. Mi predlažemo da se uputi do 35 pripadnika Oružanih snaga znači u tu operaciju uz mogućnost rotacije naravno. Financijska sredstva osiguravaju se preko, znači državnog proračuna ali na Ministarstvo obrane. Ne očekivamo nekakve dole posebne probleme u tom smislu nekih posebnih, većih incidenata. To su piloti tehničari. Tehničari se nalaze u bazi, piloti se kažem rotiraju i provode misije i zadaće sukladno zapovjedi zapovjednika KFOR-a. I to je dosta dobro. Ja mislim da je vrlo važno i bitno i iz političkih razloga se mi nalazimo dole. I molit ću vas kao zastupnike da podržite odluku Ministarstva obrane u tome da uputimo i u 2014. godini naše pripadnike u tu operaciju ili misiju u KFOR na Kosovu. Hvala.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne žele. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Tanja Vrbat.
Hvala gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani ministre sa suradnicima, kolegice i kolege. Raspravljamo o ovoj objedinjenoj točki dnevnog reda o odluci o sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji KFOR-a na Kosovu kao i izvješću o sudjelovanju istih snaga na Kosovu za prethodno razdoblje od 1. siječnja 2012. godine do 23. ožujka 2013. godine. Na početku dopustite da odmah kažem da klub SDP-a u Hrvatskom saboru daje potporu ovom izvješću koje je sukladno odlukama i zakonu uputila Vlada o sudjelovanju Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru KFOR na Kosovu. Mandat operacije KFOR proizlazi kao što dobro znamo iz Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a i vojno-tehničkih sporazuma između NATO-a čija smo članica i Savezne Republike Jugoslavije. Budući da KFOR djeluje pod poglavljem VII. Povelje UN-a ova operacija jest primarno valja naglasiti operacija potpore miru. Svojim sudjelovanjem RH daje svoj konkretan doprinos širim međunarodnim naporima za izgradnju mira i stabilnosti u svom neposrednom regionalnom okruženju. Tijekom ovog izvještajnog razdoblja kada govorimo o samom izvješću, Izvješću o sudjelovanju Oružanih snaga u okviru KFOR-a treba naglasiti da su u tim operacijama u okviru KFOR-a sudjelovale naše Oružane snage sa osmim kontingentom sa 23 pripadnika, devetim kontingentom 21 pripadnikom, desetim kontingentom 19 pripadnika i sa 11 kontingentom od 21 pripadnika i pripadnice. Ovom prilikom u ime Kluba zastupnika SDP-a koristim priliku da se zahvalimo, vjerujem da će tu zahvalu dijeliti i ostale kolege i ostali klubovi zastupnika u Hrvatskom saboru, pripadnicima Hrvatske vojske koji su angažirani na tim važnim zadaćama potpore mira na Kosovu. Naš primarni cilj jest osigurati kao zastupnici, kao Vlada što bolje uvjete rada i boravka pripadnicima naših Oružanih snaga na svoje dužnosti. U ovom izvještajnom razdoblju logistička potpora i tehničko održavanje bili su na zadovoljavajućoj razini, te nije bilo ozbiljnijih što je vrlo bitno naglasiti zdravstvenih problema kako ni izvanrednih događaja vezanih za pripadnike naših Oružanih snaga. Rashodi poslovanja za operaciju KFOR-a osigurani su u financijskom planu Ministarstva obrane za 2012. i 2013., te su ukupni rashodi izvršeni u iznosu od 21 milijun 730 tisuća kuna. Tijekom ovog izvještajnog razdoblja načelnik Glavnog stožera Oružanih snaga general zbora Drago Lovrić, te ministar obrane gospodin Kotromanović posjetili su naše snage na Kosovu te održali razgovore sa zapovjedništvom KFOR-a kao i zapovjednicima kosovskih snaga sigurnosti pa i na taj način dali svojevrsnu potporu i moral našim pripadnicima Oružanih snaga koji djeluju u toj regiji. Što se tiče logističke potpore i održavanja, ona se isto održavala u okviru planiranog. Cjelokupni proces održavanja i terenskih uvjeta funkcionirao je prije svega i uz potporu SAD-a kao vodeće nacije koja je davala potporu infrastrukturi, izvorima napajanja, potpori letenju i ostalim službama koje se koriste. Kada govorimo o naša dva helikoptera angažirana tamo na heliodromu Campa Bondsteel gdje je smještena i većina pripadnika naših Oružanih snaga. Tijekom boravka na području operacije KFOR za ovo izvještajno razdoblje pripadnici našeg kontingenta nisu imali ozbiljnijih zdravstvenih problema niti da bi doveli u pitanje funkcioniranje svojih operacija. Na sreću nije bilo niti izvanrednih događaja iako se u izvještajnom razdoblju su se pojavile više razdoblja povećane napetosti kao što su bili održavanje parlamentarnih i predsjedničkih izbora na Kosovu i primjerice posjet predsjednika Srbije Borisa Tadića toj regiji. Sudjelovanjem pripadnika Oružanih snaga u operaciji KFOR na Kosovu osigurava se prije svega doprinos RH u izgradnji stabilnog i sigurnog okruženja na Kosovu, isto tako u regiji, te profiliranje RH kao odgovorne i proaktivne članice NATO-a koja preuzima svoj dio tereta u naporima za izgradnju mira i sigurnosti na području jugoistočne Europe. Tijekom izvještajnog razdoblja pripadnici hrvatskih kontingenata u operaciji KFOR-a svojim profesionalnim pristupom, svojim zadaćama te njihovim pravovremenim i pravilnim izvršavanjem potvrdili su visok ugled Oružanih snaga RH na čemu im se još jednom zahvaljujemo. Osobito velika pažnja posvećena je sigurnosti i zaštiti snaga hrvatskih kontingenata te su poduzete sve mjere kako bi se podigla i zadržala na najvišoj mogućoj razini unatoč skromnim ja bih rekla proračunskim mogućnostima kako bi se podigla i zadržala na najvišoj mogućoj razini sigurnost i zaštita naših Oružanih snaga unatoč ponavljam relativno skromnim proračunskim mogućnostima. Dakle, klub SDP-a u Hrvatskom saboru daje potporu izvješću za ovo mandatno razdoblje o sudjelovanju Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru KFOR-a na Kosovu. Što se tiče drugog dijela ove točke dnevnog reda, odnosno same Odluke o sudjelovanju Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru KFOR-a na Kosovu za iduće razdoblje Vlada predlaže produljenje ovog sudjelovanja što mi u klubu SDP-a svakako podržavamo. Radi se o do 35 pripadnika naših Oružanih snaga. Dobili smo na uvid i prethodnu suglasnost Vrhovnog zapovjednika odnosno predsjednika Republike Hrvatske i klub SDP-a u Hrvatskom saboru podržati će svakako ovu odluku. Želimo svim pripadnicima i pripadnicama naših Oružanih snaga na Kosovu da i dalje ovako dobro i kvalitetno predstavljaju Hrvatsku državu u našoj regiji i doprinose njenom miru. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Tomislav Ivić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice, poštovani gospodine ministre sa suradnikom, kolegice i kolege. Odmah u startu da kažem da će klub HDZ-a podržati ovo Izvješće o sudjelovanju Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru KFOR na Kosovu kao i prijedlog Odluke o daljnjem sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH na Kosovu. Rekao bih na početku da se slažem sa kolegama koji su u prethodnoj točki govorili o nužnosti rasprave o sudjelovanju hrvatskih vojnika u svim mirovnim operacijama na razini više odbora i zaista ćemo se potruditi da takvu raspravu i organiziramo jer očigledno da zaista postoji interes jedne takve rasprave. Dakle, da se ne svedemo samo na ovu vojnu komponentu da tako kažem misije nego i političku i svaku drugu. I u dogledno vrijeme ćemo organizirati jednu takvu raspravu. Posebice ja mislim da bi ta rasprava bila itekako zanimljiva kad je u pitanju ova misija na Kosovu jer čisto gledajući hrvatske interese ona je možda čak i značajnija i važnija od ove misije u Afganistanu koja je po brojnosti hrvatskih vojnika koji u njoj sudjeluju po cijeni koju plaća Hrvatska država puno veća i skuplja nego što je ova na Kosovu. Ali valja uzeti u obzir činjenicu da je Kosovo u neposrednom hrvatskom susjedstvu, da sudjelovanjem u toj misiji Hrvatska itekako doprinosi stabilizaciji situacije na Kosovu i da svako pogoršanje u tom smislu može imati itekakvog utjecaja na situaciju u cijeloj ovoj regiji pa neposredno naravno i na Hrvatsku. A da ne pričamo o tome koliko ovaj značaj može u gospodarskom smislu sudjelovanjem Hrvatske u ovoj misiji imati i tu šansu i priliku svakako bi trebalo iskoristiti. Dakle, operacija na Kosovu za Hrvatsku je rekao bih od posebnog značaja kao uostalom sudjelovanje i u drugim operacijama, iako ovdje taj hrvatski interes treba i mora biti izraženiji nego drugdje. Činjenica je ovo što je kolega Đurović iz kluba HDSSB odgovorio da sve ove misije imaju svoju cijenu, da one koštaju, ali činjenica je i to da se često puta ne može izravno izmjeriti korist koju RH ima ili može imati od misije, ali treba znati i to da sudjelovanje u ovim misijama Hrvatska je itekako puno postigla i na vjerodostojnosti i na svom ugledu i kao članica UN-a i kao članica EU a i NATO saveza. I dobro je da kada raspravljamo o ovim izvješćima o sudjelovanju Oružanih snaga RH u raznim misijama se uglavnom slažemo što i ova i prethodna rasprava potvrđuje iako smo svjesni svi opasnosti koje proizlaze iz misija. Na svu sreću do sada nije bilo ozbiljnijih incidenata ali smo svjesni i toga da to RH i financijski košta i da je to cijena koju jednostavno kao i članica UN-a a još više kao članicu NATO saveza i EU trebamo platiti. Dakle iz svega ovoga što sam rekao klub HDZ-a podržati će ovo izvješće o sudjelovanju Oružanih snaga RH na Kosovu kao i prijedlog odluke o daljnjem sudjelovanju u operaciji KAFOR na Kosovu. Hvala lijepo.
Hvala. Replika Boro Grubišić.
Hvala lijepo. Kolega Ivić dobro ste primijetili da svaka misija vojna misija RH bilo gdje u inozemstvu može donijeti i ne posredne s obzirom na cijenu koštanja negoli neposredne koristi. Dakle neposredne, indirektne kako bi se nekad reklo koristi, a poglavito se to odnosi na Kosovo koje nam je po svojem zemljopisnom položaju blizu, nekada ča bili u istoj državi i s obzirom na veliki broj ljudi koji s Kosova žive ovdje. Pa je onda sudjelovanje RH u vojnoj misiji na Kosovu baš ima pri tome i poseban značaj. Dakle ima nešto i više nego npr. u Somaliji, Čadu ili ne znam ni ja gdje. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku Tomislav Ivić.
Slažem se kolega Grubišić sa vama. Rekao sam i mislim da je to činjenica da je Kosovo od posebnog interesa za RH u svakom pogledu od političkog, gospodarskog i da toj misiji trebamo posvetiti posebnu pažnju, ali možda više u ovom drugom aspektu dakle bazirati se na gospodarstvo jer tu je šansa i prilika Hrvatske da se na indirektan način iskoristi ta pozicija Hrvatske koju Hrvatska ima u Misiji KFOR-a na Kosovu kao članica EU i NATO saveza.
U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Gospodine ministre sa suradnikom, štovane kolegice i kolege. Odmah na početku, klub HNS-a će podržati i izvješće o radu u protekloj godini i odluku o nastavku sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga RH u Misiji KFOR-a iz istih onih razloga koje podržavamo i angažman naših ljudi u Afganistanu. I ovo je što je za nas u HNS-u izuzetno bitno, operacija koja se provodi na temelju međunarodno pravno valjanih odluka donesena je Rezolucija UN-a o mandatu i pokretanju ove misije. Jednako tako i valjana odluka iz 2008. Hrvatskog sabora kojom se odlučilo da se pripadnici Hrvatskih oružanih snaga upute na Kosovo. Osim onog što je obilježje svih sudjelovanja naših pripadnika u međunarodnim mirovnim i vojnim operacijama, a to je podizanje međunarodnog ugleda RH sudjelovanje u suzbijanju terorizma u operacijama kojima je za cilj postići veću sigurnost i mir u svijetu, ova operacija ima posebno značenja za RH što su i neki od prethodnih govornika naveli, a to je podizanje razine sigurnosti u najbližem okruženju RH i stvaranje pretpostavke trajnog mira na prostorima koji su donedavno bili odnosno ne tako davno bili poprištem vrlo žestokih i krvavih sukoba i koji su potencijalno ukoliko se stvari ne drže pod kontrolom i dugoročno ne saniraju potencijalno žarište eventualnih novih nestabilnosti u najbližem okruženju RH. Potpuno je jasno da kada bi se promijenila razina sigurnosti i kada bi došlo do bilo kakve eskalacije da bi i RH imala indirektne ako ne direktne konsekvence jer bi zbog smanjenja razine sigurnosti naravno opadao i opseg gospodarskih aktivnosti, potencijalnih investicija, ulaganja i svega ostalog. Kako su iskustva koja su zabilježena i u samom izvješću o sudjelovanju naših ljudi ove dvije letačke posade sa pratećim osobljem i nešto naših ljudi koji su participirali u radu stožera pozitivna, a i ne možemo reći da je bilo neke ozbiljne ugroze njihove sigurnosti, kako su i oni pokazali vrlo visoku razinu profesionalnosti u ovim misijama, mi podržavamo donošenje odluke. Sredstva koja su potrošena u proteklom razdoblju za koje nam se podnosi izvješće od 21 milijun 730 tisuća kuna nisu mala sredstva ali vratit ću se još jednom i ponoviti nije zgorega, sudjelovanje u ovim misijama je naš obol i naš dug onom obrambenom sustavu koji nam jamči sigurnost i koji nas dovodi u poziciju da ne moramo ulazit u značajne investicije u modernizaciji i opremanju Oružanih snaga koliko bi to morali da smo osuđeni na samodostatnu obrambenu sposobnost. Dakle participiranjem u ovakvim misijama mi plaćamo svoju rentu članstvu u NATO savezu, a članstvo u NATO savezu nas recimo samo u kontekstu nabave jedne eskadrile borbenih aviona ovog momenta oslobađa investicija koje bi bile u visini stotina i stotina milijuna eura. I kroz taj kontekst valja gledati i financijska sredstva koja se izdvajaju iz hrvatskog proračuna. Odluka predviđa za razliku od prethodnih do 35 pripadnika jel postoji potencijalna varijanta u kojoj bi u ovom stvarno minimalnom udjelu bili u poziciji da moramo povećati za nekoliko broj naših ljudi u toj misiji, klub HNS-a će podržati i ovu odluku uz naravno želje da i naši ljudi u idućih godinu dana profesionalno i uz punu sigurnost obavljaju svoj posao kao predstavnici Republike Hrvatske. Hvala lijepo na pažnji.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Dražen Đurović.
Gospođo potpredsjednice Hrvatskog sabora, gospodine ministre, zastupnice i zastupnici. Misija KFOR-a sudjelovanja Oružanih snaga Republike Hrvatske u misiji održavanja odnosno potpore mira KFOR-a na Kosovu za naš klub, klub HDSSB-a je zaista jedna misija Oružanih snaga Republike Hrvatske koja ima našu potporu od početka pa i u sljedećoj godini, nedvojbeno. Ta misija je zaista specifična jer se radi o jednoj takvoj mirovnoj misiji NATO-a na području JI Europe izravno, dakle na jednom geostrateškom prostoru i na prostoru jedne države koja je za Republiku Hrvatsku prijateljska država, koju je Republika Hrvatska priznala, države koja i iznutra i izvana je još relativno krhka i država koja svakako treba međunarodnu potporu radi održanja stabilnosti i uspostave zapravo nekakvih stabilnih odnosa između većinskog naroda i srpske manjine na Kosovu. U tom kontekstu i sudjelovanje međunarodne zajednice, ali i sudjelovanje Oružanih snaga Republike Hrvatske u toj mirovnoj misiji svakako je dobro došla. Interes je Republike Hrvatske, dakle ne samo oružani, ne samo što se tiče elementa Oružanih snaga Republike Hrvatske koji sudjeluju, a to je Hrvatsko ratno zrakoplovstvo su kroz tu misiju vrlo prepoznatljivi. Republika Hrvatska sa Republikom Kosovo ima relativno dobru trgovinsku bilancu, imamo znatan suficit u trgovinskom poslovanju, velik broj pripadnika odnosno građana s Kosova živi i Albanaca ukupno živi na području Republike Hrvatske. Mnogi ljudi pa i neki čelnici te države govore hrvatski jezik i mnogo je zapravo poveznica ukupno koje povezuju i Hrvatsku i Kosovo. Prema tome, mi smo i zbog geostrateškog položaja i činjenice da smo živjeli u zajedničkoj državi, mi smo zapravo obvezni na sve načine koje možemo kao država pomoći u stabilizaciji prilika na Kosovu pa i kroz sudjelovanje u KFOR-u, ali ne iscrpljujući samo to na sudjelovanje u operaciji KFOR-a. Prema tome, što se tiče Kluba zastupnika HDSSB-a u svakom slučaju sudjelovanje u ovoj operaciji ima našu potporu s time što možda je jedino specifično kako se baš našla ta komponenta, možda nije ministar dovoljno objasnio kako se upravo ta komponenta koja je naša praktički najslabija ili jedna od najslabijih komponenti Oružanih snaga baš našla u toj mirovnoj operaciji. Možda bi bilo zgodno da ministar još malo pojasni kako se baš ta komponenta odnosno HRZ, ta dva zrakoplova i nešto osoblja našlo u samoj operaciji. U svakom slučaju potpora sudjelovanju Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji KFOR-a na Kosovu.
Hvala. I u pojedinačnoj raspravi kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Vrlo kratko. Uz sve ovo što sam rekao u prošloj raspravi vezano uz sudjelovanje hrvatskih Oružanih snaga u misiji KFOR na Kosovu, o stavu kluba govorio je kolega Baranović, ja bih se pridružio kolegama koji su govorili i izjasnili stav da je njima, njihovim klubovima važno, poseban značaj ima baš uloga sudjelovanje Oružanih snaga na Kosovu i to iz nekoliko razloga, prvenstveno zbog važnosti sudjelovanja naših vojnika u regiji. Nemjerljiva je važnost sigurnosti regije jer se sve reflektira direktno i na nas, to je naša uža regija, to je naša najuža regija, sve se reflektira i na sigurnost i stabilnost Republike Hrvatske i naš doprinos u sigurnosti i stabilnosti je, ako je aktivan kao što jest je praktički nemjerljiv. Drugo, zbog same političke situacije i osjetljivosti političke na Kosovu svi znamo koliko je trenutno to pitanje osjetljivo, koliki su prijepori i nedavni lokalni izbori su pokazali određene nestabilnosti i sigurno da je to važna potpora stabilnosti i sigurnosti na Kosovu. To naše sudjelovanje i posebno sudjelovanje u sjevernom dijelu Kosova, a naši su koliko ja imam informacije naši su vojnici zajedno sa ta dva helikoptera jedna svijetla točka cijele misije KFOR-a na Kosovu. I još jedna komponenta koja mislim da je važna je naša obveza pomoći onima koji pomoć traže i trebaju, a to su u ovom trenutku svi stanovnici Kosova. Mislim da je i naša dužnost da kao zemlja na bilo koji način možemo, pomognemo da žive u što sigurnijem okruženju i što boljem. Kao voditelj hrvatskog Izaslanstva parlamentarne skupštine NATO-a naprosto sam prisiljen sudjelovati raznim forumima Parlamentarne skupštine NATO-a, forumima koji tretiraju sigurnosne politike NATO-a i sigurnosne politike u svijetu i tako je na nedavno održanoj parlamentarnoj skupštini NATO-a u Dubrovniku jedna od tema bila i zapadni Balkan i Kosovo i raspravljamo se o sigurnosnoj situaciji na Kosovu i vrlo je važna poruka glavnog tajnika NATO-a gospodina Rasmusena da dok sigurnosna situacija na sjeveru Kosova ne bude stabilna neće se smanjivati broj postrojbi na Kosovu koji trenutno iznosi oko 6000 ljudi. Tako da i ta poruka govori o situaciji na Kosovu koliko je važno biti prisutan, a i spremnost NATO-a čiji je Hrvatska punopravni član, spremnost NATO-a da djeluje u tom području i da djeluje dok se ne osigura mir i stabilnost. I u svakom slučaju tu treba aktivno sudjelovati i Hrvatska zbog svih onih, i zbog svih onih stvari koje su rekli prethodni kolege i jasno prihvaćam i izvješće, a i buduću zastupljenost naših Oružanih snaga u misiji KFOR.
Zaključujem raspravu. O izvješću i prijedlogu odluke. Molim? Koga? Aha pardon, kolega Grubišić replika.
Kolega Blažeković, ja sam htio reći da u onom prvom dijelu nisam stigao napomenuti da stabilnost na Kosovu s obzirom da je još davno Kisinger ocijenio Kosovo bure baruta pa je to i eksplodiralo, kasnije to znamo o američkim napadima i sudjelovanju američke vojske i ostalih saveznika na Kosovu. No, moram reći da bilo kakav poremećaj u tom smislu, poremećaj te stabilnosti bi se sasvim sigurno reflektirao recimo na turizam Republike Hrvatske. Jer to je blizu, to je vrlo blizu, dakle teritorij koji je vrlo blizu naše obale i naše države. Drugo, kada ste govorili o stacioniranju naših snaga onda ovdje u ovom materijalu čitam stalno osim da kažem u uvodnom ovom izvješću gdje piše Uroševac, dakle Uroševac crtica Ferizaj. Kasnije u daljem dijelu teksta nigdje nema više Ferizaja, ostaje samo Uroševac. S obzirom da vaša Vlada žestoko inzistira i uporno na poštovanju Ustavnog zakona o dvojezičnosti, o dva pisma itd. Mislim da bi i u ovom materijalu valjalo poštivati i albanski jezik koji je većinski, dakle na Kosovu, odnosno Albanci su većina, pa da se piše Ferizai jednako kao i Uroševac. Eto hvala lijepo.
Odgovor na repliku Boris Blažeković.
Samo bih htio napomenuti da ovo apsolutno ovo izvješće i prijevodi ili neprijevodi grada nema nikakve veze sa dvojezičnosti u Republici Hrvatskoj.
I sada zaključujem raspravu. O izvješću i prijedlogu odluke glasat ćemo naknadno.
Molim idemo sljedeće. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru KFOR na Kosovu od 1. siječnja 2012. do 23. ožujka 2013. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. Prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru KFOR na Kosovu od 1. siječnja 2012. do 23. ožujka 2013. godine. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za predloženi zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je predloženi zaključak donesen jednoglasno sa 111 glasova za.
Također ćemo objedinjeno raspraviti 5. Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru "EU NAVFOR Somalija-Atalanta" od srpnja 2009. do rujna 2013. godine Izvješće je dostavila Vlada Republike Hrvatske. Raspravu je proveo Odbor za obranu, a izvješće ste primili na sjednici. Te 6. Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji potpore miru "EU NAVFOR Somalija-Atalanta" Predlagatelj odluke je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste. Kod donošenja odluke primjenjuju se odredbe Poslovnika za drugo čitanje zakona, a raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za obranu. Uvodno će obrazloženja dati ministar obrane Ante Kotromanović. Izvolite ministre.
Hvala puno gospođo potpredsjednice. Evo zadnje izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga u operaciji potpore miru EU operacija to je važno naglasiti Somalija – Atalanta od srpnja 2009. do rujna 2013. Znači, ovo je jedina operacija, vojna operacija gdje mi učestvujemo sa snagama, znači operacija EU i to je vrlo bitno za naglasiti da mi moramo voditi računa o tom balansu, da naravno participiramo u ovim operacijama EU. To nisu, tu se nalaze i članice i nečlanice recimo i NATO-a i čak ne članice EU koje, one neke pretendiraju da postanu i to je zanimljiva operacija u kojoj se mi već nalazimo nekoliko godina. Znači, osnovni ciljevi operacije su zaštita plovila koja prevoze humanitarnu pomoć za Somaliju, te zaštita i suzbijanje kriminalnih radnji, piratstva i oružanih pljački sa područja Somalije. Mogu samo reći da je tijekom 2012. godine bilo oko 36 piratskih napada, a 2013. godine samo jedan i to vrlo neuspješan je bio do kraja nije realiziran. Ono što želim također reći da smo mi pomorska nacija, hrvatska, da naši brodovi plove dole, da naši pomorci se nalaze na brodovima i hrvatskim i stranim, plove pod stranim zastavama i kapetani i pomorci i da je to na jedan način nama vrlo važno i bitno raditi i tu operaciju radi zaštite i sigurnosti tog dijela mora koje je vrlo važno u smislu trgovine i gospodarskog razvoja svih članica EU i nečlanica EU. Dosada je ukupno sudjelovalo 19 pripadnika Oružanih snaga. To su uglavnom časnici Hrvatske vojske koji su raspoređeni na nešto u zapovjedništvu, nešto po brodovima dok je recimo jedan časnik raspoređen u mornaričku logističku bazu u Džibutiju. Znači, postoji ta operacija koja se provodi na moru i postoji operacija koja se vodi na kopnu također isto. Mi ne participiramo u toj operaciji, nismo ni planirali. I to je ono što u ovom trenutku nas zadovoljava. Što se tiče samog izvješća još mi smo u proteklom periodu ukupno potrošili 5 milijuna i 200 tisuća kuna na tu operaciju. To su uglavnom znači te dnevnice za ljude koje dajemo, obuka naravno koju moraju prije proći i dole nemamo nikakvih posebnih problema ni sigurnosnih zasada ni zdravstvenih i sve teče u najboljem redu. Što se tiče same odluke znači mi bi željeli, to ovisi o vama, ostati i dalje u toj operaciji. Mislimo da je to važno i bitno, da to pridonosi sposobnosti EU u zapovijedanju u krizama i ujedno potvrđuje našu pomorsku tradiciju te interes koji imamo u čuvanju plovnosti i sigurnosti trgovačkih putova kao pomorske zemlje. Također, predlažemo da se malo snažnije angažiramo u idućem periodu i da se poveća mogućnost sudjelovanja pripadnika Oružanih snaga do 25 sa dosadašnjih 20 na 25 pripadnika. To se uglavnom odnosi na jedan autonomni tim za zaštitu brodova koji bi bio ukrcan recimo na trgovački brod Svjetskog programa za hranu i na taj način bi naravno štitili ga od piratskih napada. To je nešto novo recimo u odnosu na prijašnju zadaću koju smo provodili i snage koje smo upućivali dole. To je plan i odnosi se samo na 6 mjeseci i onda se to rotiraju. Većina zemalja NATO-a je bila dole, evo recimo samo za primjer da čak i Srbija planira poslati jedan takav tim za zaštitu i uputiti ga na jedan od trgovačkih brodova. Prema tome znači participiraju članice koje nisu ni NATO a ni EU. Ja mislim da to nije rizična misija, oni će biti pod oružjem naravno naši vojnici ali oni će biti utrenirani i spremni odgovoriti na bilo kakve zadaće. Iskustva koja imaju druge zemlje Nizozemci, Nijemci recimo s njima smo dosta razgovarali su vrlo pozitivna. Znači, rade se rotacije do 6 mjeseci i to bi bilo to. Mi mislimo da možda poslije toga ne bi bilo više potrebe upućivanja takvog jednog tima, ali želimo vidjeti i to kako će, želimo vidjeti tu zadaću, želimo nešto naučiti i od te zadaće. Sredstva su osigurana znači u Državnom proračunu za 2014. na razdjelu Ministarstva obrane i eto ja vas molim i predlažem da podržite ovaj prijedlog Odluke o upućivanju naših pripadnika do 25 ljudi u operaciju potpore miru u "Somalija-Atalanta". Hvala puno.
Hvala ministre. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika SDP-a kolegica Dunja Špoljar.
Hvala potpredsjednice, uvaženi ministre sa pomoćnikom, kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Pirati nažalost ni nadalje nisu samo zavodljive muške zvijezde holivudskih filmova iako su somalijski pirati poput aktera filmske industrije dobro organizirani, gotovo korporativno ustrojeni biznis. Skoro svi pirati regrutiraju se u propalim somalskim gradovima među klincima koji gladni i bez ikakve perspektive lutaju ulicama. Zloglasni pirati upravo poput kapetana Jacka Sparrowa odnosno Johnnya Deppa za te su mladiće heroji odnosno celebrityi. Otmica može donijeti najmanje dva milijuna dolara, a u nekim su isplaćene otkupnine i preko 10 milijuna. Najveća poznata bila je 13,5 milijuna dolara. Piratima se na licu mjesta isplaćuje postotak od otkupnine. Ipak pirati su osobe koje vrše nasilje na moru, prometnim putovima i morskim obalama bez ovlasti i za svoj račun iz koristoljublja. Napadani brodovi prevoze naftu ili hranu na strateškim plovnim rutama sa srednjeg istoka prema Aziji a geografski je to područje vrlo pogodno za skrivanje i gerilske napade. Već dugo od 2008. to nije tek lokalni problem već međunarodni problem i prijetnja međunarodnoj sigurnosti jer zahvaća 20% svjetske trgovine strateškim sirovinama. Savjet Vijeća sigurnosti UN-a okarakterizirao je piratstvo kao prijetnju svjetskom miru. Operacija Atalanta pokrenuta je u skladu s Rezolucijama Vijeća sigurnosti UN-a 1814., 1816., 1838. i 1846. iz 2008 godine kako bi se prvenstveno zaštitili brodovi koji prevoze hranu za Somaliju. 10. studenog 2008. donijeta je Odluka o provedbi mirovne operacije. Tom odlukom definiran je i mandat mirovne operacije Europske unije "EU NAVFOR SOMALIJA – ATALANTA" koji uključuje zaštitu brodova, zaštitu trgovačkih brodova, nadzor obalnog područja Somalije i poduzimanje nužnih koraka uključujući i uporabu sile odvraćanja, sprječavanja i intervencije radi okončanja akata piratstva. Ono što je najvažnije, kolegice i kolege, je da je uspjeh ove akcije više nego očit. Već u 2009. godini broj piratskih napada je manji za 19%. Više nije zabilježen nijedan napad na brodove koji prevoze humanitarnu pomoć Somaliji. U 2012. godini u Somaliji piratstvo je umanjeno za 78% u odnosu na 2011. Tek je bilo 36 piratskih napada dok je u prvoj polovici 2013. zabilježen samo 1 i taj je bio neuspješan. No, također se navodi kako somalijski pirati drže velik broj taoca i ljetos je procijenjeno da ih je najmanje 78. Neke od njih drže i dulje od 2 godine te se koriste okrutnim i sadističkim metodama kako bi iznudili njihovu otkupninu. Odlukom Vijeća EU od 23.ožujka 2012.godine mandat Mirovne operacije Atalanata produljen je do prosinca 2014.godine. Oružane snage RH sudjeluju u Mirovnoj operaciji EU Somalija-Atalanata počevši od 2009.godine do sada sa pet pripadnika Oružanih snaga, 19 u 2013. i do 25 pripadnika Oružanih snaga RH uz mogućnost rotacije u 2014.prema odluci koju danas raspravljamo. Ukupan trošak od 2009.do 2013.odnosno do rujna 2013.bio je oko 5,3 milijuna kuna. Sudjelovanje u Mirovnoj operaciji EU Somalija-Atalanata RH potvrđuje se kao punopravna članica EU kao pomorska zemlja i kao država sa stabilnim političkim i vojnim kredibilitetom. Stoga klub SDP-a podržava ovo izvješće i prijedlog odluke o sudjelovanju. Hvala.
Hvala. U ime Kluba zastupnika HDZ-a kolega Tomislav Ivić.
Hvala lijepo poštovana gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre, kolegice i kolege. Klub HDZ-a kao i u prethodne dvije točke podržat će i ovo izvješće o sudjelovanju pripadnik oružanih snaga RH u operaciji Potpore miru EU NAVFOR Somalija-Atalanta kao i prijedlog odluke o daljnjem sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga. Ovo je rekao bih misija koja je kao što je to ministar rekao značajna sama po sebi jer je u organizaciji EU i s te strane na nju treba i gledati budući da smo članica EU, a s druge strane ovo je operacija koja se dokazala kao iznimno uspješna operacija o čemu je nekoliko riječi rekla i kolegica Špoljar što govori broj zabilježenih napada u 2011., 2010.godini i kada se to usporedi sa brojem napada 2013.kada je bio sam jedan i to neuspješan, a ilustracije radi 2010.je bilo 174 napada sama po sebi govori koliko je ova operacija uistinu uspješna i djelotvorna, a posebice je značajno zbog toga što je na neki način i ova operacija EU Somalija-Atalanata na neki način i humanitarna jer je osnovni cilj ove operacije zaštita plovila koja prevoze humanitarnu pomoć za Somaliju i brodova koji pružaju logističku potporu snagama Afričke unije zaštiti plovila koja prolaze kroz područje operacije te odvraćanje, zaštita i suzbijanje kriminalnih radnji, piratstva i oružane pljačke s područja Somalije te sudjelovanje u nadzoru ribarskih aktivnosti ispred obala Somalije. RH u ovoj operaciji sudjeluje od 2009.godine i to nije po broju naših pripadnika koji sudjeluju velika operacija. Do sada je svega 19 pripadnika oružanih snaga sudjelovalo u protekle ove 4 godine. doduše sada ćemo odlukom da ti i mogućnost povećanja do 25 pripadnika u 2014.godini. mislim da je to opravdano posebice uvažavajući ove dvije činjenice koje sam rekao da je riječ o operaciji EU i druga da je to izuzetno uspješna operacija. A treba uvažiti i činjenicu da je RH pomorska zemlja i da sudjelovanjem u ovoj operaciji potvrđuje svoju pomorsku tradiciju i identitet te interes koji ima u očuvanju plovnosti i sigurnosti trgovačkih putova kao pomorska zemlja. Sudjelovanje pripadnika Hrvatske ratne mornarice korisna je s aspekta stjecanja praktičkih znanja i iskustava u izvršavanju brodskih dužnosti kao i u stožernom radu. Dakle iz svega ovoga što sam rekao a i iz onoga što smo čuli i od ministra i kolega odnosno kolegice Špoljar mislim da ovo izvješće treba podržati kao i prijedlog odluke o daljnjem sudjelovanju. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime Kluba zastupnika HNS-a kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa poštovana potpredsjednice Sabora. Gospodine ministre, poštovane kolegice i kolege. Kao i u prethodne dvije točke potpuno isti temljni motivi zbog kojih će HNS podržati i ovu odluku a jednako tako i ovo izvješće uz napomenu da je ova misija na neki način za naše pripadnike koji u njoj sudjeluju možda najbegninija, najbezopasnija i u svakom slučaju je faktor sigurnosti za ljude koje tamo šaljemo puno veći nego primjerice za Afganistan. Ona je također utemeljena na relevantnim odlukama i UN-a a i posebice EU koja je odlučila u ovu misiju ući sa svojom formom organizacijskom u koju su se uključili i pripadnici naših Oružanih snaga a posebno sada u situaciji kada smo postali nakon one završne pristupne faze kada smo postali zemlja članica EU naravno da je za očekivati da u situacijama u kojima EU poduzima određene korake sudjeluju naši ljudi. Problem je nastao eskalacijom piratstva na području voda uz obale Somalije što je rezultiralo značajnim materijalnim štetama, porastom vozarina u pomorstvu ali isto tako i situacijom u kojoj su desetine pa i stotine pomoraca završavale u rukama pirata i doživile sudbinu taoca od kojih su neki i danas lišeni slobode. Hrvatska kao zemlja članica UN-a, kao potpisnica Međunarodne konvencije o pravu mora i svih drugih relevantnih međunarodnih sporazuma koji se dotiču direktno i indirektno piratstva i sigurnosti plovidbe dužna je, jednostavno je dužna prema međunarodnom pravu participirat u ovakvim misijama i stoga je naše sudjelovanje apsolutno opravdano. Kad se sagleda i aspekt troškova broj pripadnika 5,3 milijuna kuna za rješavanje takve obaveze koju imamo ispred sebe kao suverena pomorska zemlja nije toliko značajna suma, a nije za odmet ni spomenuti da je dobro za Republiku Hrvatsku da njeni časnici stječu određeno iskustvo, iskustvo koje je specifično jer na svojim svakodnevnim mirnodopskim zadacima u Jadranskom moru na svu sreću takvo iskustvo nemaju gdje steći i dobro je da naši ljudi prođu i takve situacije i da usvoje takva posebna znanja i protokole ponašanja u takvim specifičnim situacijama. Odluka da povećamo odnosno da stvorimo pravni okvir za eventualno povećanje broja naših časnika i dočasnika u ovim operacijama na 25 je logična, uz nadu da će uspješno zajedno s europskim kolegama i drugim kolegama iz ratnih mornarica svijeta efikasno i uspješno raditi na suzbijanju piratstva i svih drugih nepoželjnih pojava u međunarodnom pomorskom prometu, da će dat svoj doprinos povećanju sigurnosti prometa i putnika i roba i sigurnosti posada brodova trgovačkih mornarica suverenih zemalja, klub HNS-a pozdravlja ovu odluku i našim dečkima želi mirno more. Hvala na pažnji.
U ime Kluba zastupnika HDSSB-a kolega Boro Grubišić.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Poštovani gospodine ministre s pomoćnikom ili zamjenikom, kolegice i kolege zastupnici. Kada je prije 4,5 godine bilo riječi o sudjelovanju Hrvatske ratne mornarice odnosno ljudi iz Hrvatske ratne mornarice, isključivo dakle ljudski potencijal, u pomorskoj operaciji Atalanta bio sam iskreno govoreći za ovom govornicom sumnjičav. Međutim kada pogledamo rezultate te operacije, dakle zaštite pomorskog puta, počevši od Sueskog kanala, Crvenog mora odnosno njenog južnog dijela, Ademskog zaljeva i Moreuza i dijela Indijskog oceana zajedno sa Sejšelima te obala Somalije, onda vidimo da je ova operacija zaista možda kad sagledamo sve ove mirovne operacije možda najuspješnija od svih vojnih operacija koje provodi Europska unija odnosno NATO pakt, a u kojima sudjeluju hrvatske snage, ne s velikim brojem. Dakle do sada od 6. srpnja 2009. sudjelovalo je 19 hrvatskih vojnika odnosno časnika na brodovima Ujedinjenog Kraljevstva, Francuske, Nizozemske, Sjeverne Irske koji su patrolirali i kontrolirali upravo ovaj plovni put, najkraći plovni put između Indije, Kine, Indonezije, daljih dakle zemalja u Tihom oceanu sa Mediteranom i dalje Atlantskim oceanom kroz Sueski kanal. Dakle statistika govori da je u 2009. i 2011. godini bilo točno podjednako, po 174 piratska napada na trgovačke brodove koji plove u području operacije Atalanta. Tijekom 2012. godine zabilježeno je 36 piratskih napada, a u prvoj polovici 2013. godine samo 1 i to neuspješan napad što govori upravo o tome da je došlo do poremećaja ravnoteže snaga upravo u korist dakle međunarodnih snaga koji patroliraju i kontroliraju ovaj dio mora na ovoj našoj zemaljskoj kugli. Hrvatski časnici su sudjelovali kažem dakle osobno, bez nekakve dodatne opreme i bez brodovlja, na drugim stranim brodovima i to je dobro iskustvo. Očito je to dobro iskustvo za njih, počevši, govoreći u svim segmentima, od dakle praktičnog iskustva, da ne kažem i od vježbanja i sporazumijevanja jezika, konverzacije i svega ostaloga što sasvim sigurno će dobro doći i Hrvatskoj ratnoj mornarici kada se ti ljudi jedanput vrate u Hrvatsku ratnu mornaricu. No ono što sam tada govorio 2009. godine je to da treba proučiti uzroke i razloge toga piratstva pa onda djelovati. Ovaj puta je to dakle ovom jednom možemo reći vojnom represijom postignuto, ali je sasvim sigurno da su postojali i drugi načini kojim bi se i kopno, ne samo more smirilo jer pirati moraju poći s kopna, dakle ne borave cijelo vrijeme na moru, nemaju nosač aviona nego imaju piratske brodove. Dakle djelovanjem i političkim djelovanjem pomoći Somaliji stabilizacijom Vlade Somalije, zatim djelovanjem iz baze u Džibutiju i američke i njemačke baze na tom području došlo je do smirenja i do znatnog, gotovo sigurno, došlo je do potpuno gotovo osiguranja pomorskog puta o kojem sam govorio. Zbog toga evo neću reći da mijenjam svoje mišljenje nego zapravo kada vidite rezultat i uspjeh ovoga onda moje sumnje u opravdanost slanja hrvatskih časnika, vojnika iz Hrvatske ratne mornarice zapravo je evo moram reći, neću reći da se posipam pepelom, ali reći da je bilo sasvim opravdano što je dobro. Sada imamo da ne kažem prijedlog, mogu reći prijedlog za povećanje odnosno mogućnost slanja do 25 vojnika. Do sada ih je bilo ukupno 19 kroz 4 i pol godine, a u 2014. se predlaže da se može i do 25 časnika Hrvatske ratne mornarice uputiti u ovo područje svijeta na ratne brodove da kažem svjetskih, hajde da kažem pomorskih sila koje djeluju u sklopu ove operacije i potpore miru EU NAVFOR – Somalija zapravo hajde da skratimo Atalanta kako se zapravo i zove ta pomorska reakcija. Operacija, pardon. Financiranje naših vojnika kako piše ovdje je bilo u ukupnom iznosu od 5 milijuna i 300000 kuna. Hajde da zaokružimo oko 700000 eura, kada usporedimo to sa nekim drugim akcijama, doduše tamo je i broj vojnika drugačiji ali je tamo i oprema itd. možemo reći da i nije tako puno. Tako da klub HDSSB-a će prihvatiti i ovo izvješće, a i poduprijeti plan da se u Somaliju, a putem operacije Atalanta, dakle međunarodne pomorske operacije uputi dovoljan broj časnika i vojnika koliko je i predviđeno u ovom prijedlogu, a to je do 25. Dakle, to najvjerojatnije da neće biti 25 ali kao što je i do sada imamo ukupno 19, ali jedne godine je jedan, druge godine je 7, jedne godine 4, ukupno 19. Tako da evo stabilizacija u ovom području ponovo naglašavam da je nastupila ne samo da kažem pomorskom blokadom, vojnim snagama ovih zemalja nego je bilo i ono hvali more, drš se kraja, tako da je i na kopnu su učinjene određene operacije i određene aktivnosti koje su dovele do jednog smirenja u tom, na tom rogu Afrike u istočnoj Africi i ne čujemo više vijesti sa silnim bombaškim napadima i svim onim što se događalo u Somaliji. Te vijesti su se znatno, znatno prorijedile. Sve u svemu hvala Bogu gdje god je nemir bolje bi bilo da je mir, pa evo tako i u Somaliji. I eto i mi smo, možemo reći da smo dio tog mirovnog procesa, mirovne operacije i još jedanput Klub HDSSB-a je za. Hvala lijepo.
Hvala. I u pojedinačnoj raspravi kolega Boris Blažeković.
Hvala lijepo. Što se tiče rasprave kluba u njoj podržavam sve što je jasno što je rekao kolega Baranović, a ja bih se osvrnuo na jedan malo drugačiji način. Naime, kao voditelj Hrvatskog izaslanstva u Parlamentarnoj skupštini NATO-a imao sam priliku osobno svjedočiti protupiratskim akcijama na rubu Afrike, konkretno u Džibutiju, bivša francuska kolonija, francuska Somalija. Nas petnaestak parlamentaraca pod vodstvom voditelja pododbora za transatlantsku obranu Parlamentarne skupštine NATO-a britanskog lorda Johna Steinlia koji je inače bio ministar obrane u vrijeme Margaret Tacher i za vrijeme … [[Govornik se ne razumije.]] rata. U četiri izuzetno intenzivna dana i uz glavno domaćinstvo francuske vojne baze, najstarije baze, jedno vrijeme jedine baze susreli smo se sa ambasadorima akreditiranim u Džibutiju, Njemačke, SAD-a, Francuske i EU, francuskim admiralima, generalima, viceadmiralom Kristianom Kanovom tada zamjenikom komandanta NATO misije … [[Govornik se ne razumije.]] Podsjetili smo francusku vojnu bazu, američku vojnu bazu, japansku vojnu bazu koja je jedina vojna baza izvan Japana i to je ta u Džibutiju, te dansku fregatu koja jednu od ovih tri najnovije serije koja plovi u sastavu NATO-a. Bili smo u kurtoaznom posjetu Parlamentu Džibutija i kod ministra vanjskih poslova Džibutija. Osobno moram priznati da sam bio impresioniran sa znanjem o brojnosti i prisustvu raznih vojski na području sjeverno indijskog oceana odnosno području vjerojatno najgušćeg pomorskog plovnog puta na svijetu, puta koji vodi u Crveno more odnosno kroz Suzeski kanal u Mediteran i obratno. Tu se nalaze četiri međunarodne grupne misije podržane Rezolucijom UN-a. To je misija Afričke unije kao autonomna misija, zajedničke pomorske snage … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] EU operacija NAVFOR odnosno Atalanta gdje smo i mi članovi i NATO operacija … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] gdje mi nismo u toj operaciji. Ove misije uspostavljene su s prvenstvenim ciljem zaštite brodova koji prevoze humanitarnu pomoć za afričke zemlje, ali cilj se proširio i misije imaju cilj u potpunosti suzbiti piratstvo na tom području. No, osim ovih misija pod pokroviteljstvom UN-a u kojima sudjeluju 40-tak zemalja tu se sa svojim vojnim brodovima ili avionima još i Kina, Indija, Islamska Republika Iran, Japan, Kenija, Malezija, Rusija, Saudijska Arabija, Južna Afrika i Jemen. To je dosta impresivno i očito da kad se udruže snage onda to nekakva tako, nekakva misija stvarno može i uspjeti. Uz njih brojne su i privatne zaštitarske kompanije koje služe istoj svrsi zaustavljanju i borbi protiv piratstva. Naime, svaka suvremena država ima dužnost zaštititi svoje pomorce i brodove svojih brodara, a to i javnost očekuje od svake Vlade ugroženih država. Tu se države rukovode međunarodnim propisima i propisima međunarodnog pomorskog prava. Piratstvo na tom području traje dugo, ali stvarno je zabrinulo svjetsku javnost u 2008. godine. Do tada su somalijski ribari tu i tamo napali neku manju jedrilicu, jahtu gdje su na najokrutniji način pljačkali ono što se na jahtama i manjim brodovima opljačkati moglo. Od 2008. piratstvo somalskih ribara postaje od 2008.piratstvo somalskih ribara postaje lokalnih vođa i plemena i pretvara se u dalje okrutan ali i vrlo unosan biznis. Vrhunac piratstva događa se 2010., 2011.kada se zaustavlja i ucjenjuje između 150 i 180 trgovačkih brodova i traži se od brodara ogromne otkupnine do pet milijuna dolara. Vođe piratstva pokazuju neobičnu okrutnost i spram svojih pirata onih koji šalju da to rade. Šalju ih s relativno malim ribarskim brodicama, slabo opremljenih sa malo hrane i vode i relativno slabim naoružanjem s količinama goriva samo u jednom smjeru. Tako da su i zbog nemogućnosti daljnjeg preživljavanja pirati upućeni na napade, zarobljavanje, krađe i na koncu ucjenu trgovačkih brodova i jahti u prolazu. Piratstvo u Indijskom oceanu je može se reći sezonski posao jer traje u doba dok je ocean potpuno miran u postmonsunsko doba. S dolaskom monsuna … je tada prestajala. Zbog tako velikog broja vojski i sigurnosnih agencija piratstvo je u 2012.godini palo za 80% skoro 80% a ove godine evo što je već rečeno do danas je bio samo jedan napad i to neuspješan. Vojni brodovi danas uzimaju više trgovačkih brodova u konvoj i prate ih često uz podršku helikoptera do ulaska u Crveno more. Jasno misije protupiratstva s našim angažmanom UN-a i EU i NATO-a sele se i na kopno. Osim ograničenih vojnih akcija obavještajnim rješenjima pokušava se pronaći vođe i sudionike piratstva. Uspostavlja se izobrazba pomorskih snaga Somalije i Džibutija i uspostavlja se učinkovito pravosuđe u cilju kvalitetnog i učinkovitog procesuiranja pirata. Cilj je i uspostava kvalitetnijih odnosa sa somalijskom vlasti. u navedenom okruženju Hrvatska je slala i šalje svoje vojnike u Misiju EU NAVFOR Atalanta. Uvjerenja sam da je osim prioritetnog cilja zaštite brodova hrvatskih brodara i zaštite hrvatskih pomoraca upućivanje hrvatskih vojnika te povećanje broja vojnika znatno može pridonijeti upućenosti Hrvatske u važna svjetska događanja. U takvim misijama se stječu razna specifična iskustva koja obogaćuju daljnja usavršavanja pripadnika Oružanih snaga RH. Isto tako u tim se misijama naši vojnici susreću sa najsuvremenijim obrambenim tehnologijama. Oni na žarišnim pozicijama upoznaju i prakticiraju načine suvremenih obrambenih metoda u izravnoj komunikaciji sa svojim kolegama iz svih zemalja članica NATO-a i u ovom specifičnom slučaju EU. Hvala.
Zaključujem raspravu. O izvješću i prijedlogu odluke glasat ćemo naknadno.
Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru "EU NAVFOR SOMALIJA-ATALANTA" od srpnja 2009. godine do rujna 2013. godine. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak: - Prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga RH u operaciji potpore miru "EU NAVFOR SOMALIJA-ATALANTA" od srpnja 2009. godine do rujna 2013. godine. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za ovaj zaključak? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je jednoglasno sa 111 glasova donesen predloženi zaključak.
Preskočit ćemo točku 7 jer nemamo uvjete jer nema predlagatelja pa ćemo raspraviti: 8. Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 494 Podnositelj zakona je Vlada RH. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za gospodarstvo. Izvješće ste primili na sjednici. Uvodno će obrazložiti prijedlog zakona zamjenik ministra gospodarstva gospodin Alen Leverić. Izvolite.
Hvala lijepo gospođo potpredsjednice. Uvažene dame i gospodo saborski zastupnici. Ispred vas je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi. Zakon o javnoj nabavi iz 2011.godine u primjeni je od 1.1.2012.godine. u toku provedbe važećeg zakona uočeni su određeni problemi vezani za njegovu primjenu. Obavezna primjena Zakona o javnoj nabavi … čija je procijenjena vrijednost veća od 70 tisuća kuna bez PDV-a pokazala se općenito u smislu visine tog limita neracionalnom i u ekonomskom smislu upitnom ako se postavilo određenu relaciju administrativni tereti, troškovi provođenja tih postupka u odnosu na koristi koje se njihovom primjenom postiže. Pravila javne nabave na razini EU propisana su Direktivom 18 iz 2004.godine za javne naručitelje i 17 iz 2004.godine za sektorske naručitelje. Države članice obavezne su osigurati primjenu pravila iz ove direktive između ostalog i iznad sljedećih pravila. Javni naručitelji između 130 i 200 tisuća eura za robe i usluge i 5 milijuna eura za radove. Sektorski naručitelji 400 tisuća eura za robe i usluge i 5 milijuna eura za radove. Propisivanjem pravila javne nabave ispod europskih pravila je u nadležnosti samih država članica, ali pod uvjetom uvažavanja načela iz osnivačkih ugovora odnosno načela slobodnog kretanja roga, slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga, tržišnog natjecanja jednakih tretmana, zabrani diskriminacije i uzajamnog priznavanja, razmjernosti i transparentnosti. Praksa u zemljama EU mi smo Slovački pragovi iznose od 30 tisuća eura za nabavu roba i usluga odnosno 120 tisuća eura za nabavu radova. U Mađarskoj za sektorske naručitelje pragovi su nešto viši iznose oko 166 tisuća eura za robe i usluge te oko 333 tisuće eura za radove. Slijedom toga postupci nabave robe, radova i usluga za javne i sektorske naručitelje su ovisni o državi članice EU, uređeni su različite načine u okviru načela iz osnivačkih ugovora odnosno u skladu sa pravnom stečevinom EU koja uključuje i direktive iz područja javne nabave. Stoga je jedno od osnovnih pitanja koje se uređuju ovim zakonom visina nacionalnog praga za koji ne postoji obaveza primjene zakona. treba istaknuti da navedeni nacionalni prag od 70 tisuća kuna za tzv. bagatelnu nabavu za koju ne postoji obaveze primjene zakona nije mijenjan od 2008.godine te je uočeno da je ta margina jedna od najnižih u zemljama članicama EU. Slijedom ovog navedenog, a prije izrade ovog prijedloga zakona Ministarstvo gospodarstva provelo je analizu nacionalnih pragova država članica EU iz okruženja ispod kojih se ne primjenjuje nacionalna pravila za javnu nabavu tzv. bagatelna nabava kao i usporedbe nacionalnih pragova i BDP-a prema glavi stanovnika kako bi se usporedila sa relevantnim podacima za RH. Sagledavajući praksu država članica EU odnosno njihove pragove bagatelne nabave zaključak je da nacionalni prag u RH iznad kojeg se obvezujuće … Zakona o javnoj nabavi treba povećati što bi na određeni način za posljedicu imalo učinkovitiju provedbu postupka javne nabave. Temeljem dobivenih rezultata analize te uzevši u obzir specifične nacionalne okolnosti definirani su novi prijedlozi bagatelnog praga. Dakle osnovna pitanja koja se uređuju ovim zakonom su povećava se prag, korigira se prag nabave za radove za potrebe diplomatsko-konzularnih predstavništva i to za samo radove do vrijednosti 3,5 milijuna kuna, a ispod toga se primjenjuje pravilnik o javnoj nabavi u diplomatskim misijama i konzularnim uredima RH u inozemstvu, otvara se mogućnost zajedničke nabave putem središnjih tijela za javnu nabavu osnovanu u drugoj državi članici EU što je posebice vezano za posebne nabave u ispunjenju obaveza po međunarodnim sporazumima. Npr. Sporazum o uspostavi funkcionalnog bloka zračnog prostora središnje Europe za potrebe hrvatske kontrole zračne plovidbe. Od primjene zakona izuzimaju se ugovori o javnim radovima za gradnju objekata namijenjenim za kulturu koja je javni naručitelji subvencioniraju ili sufinanciraju sa više od 50% s obzirom da ti objekti nisu obuhvaćeni niti člankom 8. Direktive EU parlamenta i Vijeća 18 iz 2004.od 31.ožujka 2004.godine. Omogućava se ponuditeljima ili natjecateljima koji su u postupku predstečajne nagodbe da ne budu automatski isključeni iz postupka javne nabave ako su podmirili porezna i druga propisana davanja nastala nakon otvaranja predstečajne nagodbe, a s obzirom na intenciju Zakona o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi koja je ozdravljenje tih gospodarskih subjekata. U skladu sa poslovnim običajima … u graditeljstvu uređuje se pitanje utvrđivanja ukupne cijene izvedenih radova putem konačnog obračuna te mogućnost odstupanja od prvotnog tumačenja cijena radova imajući u vidu činjenicu da u tijeku gradnje gotovo uvijek dolazi do određenih promjena. Redefiniraju se naknade za pokretanje žalbenog postupka i margine procijenjene vrijednosti nabave o kojima ovisi iznos naknade. Pitanje zastare usklađuje se sa Prekršajnim zakonom, ispravljaju se i određeni pravno tehnički nedostaci i brišu odredbe koje su se odnosile na razdoblje do pristupanje RH EU, a postale su nepotrebne nakon pristupanja odnosno od 1.srpnja 2013.godine. Slijedom navedenog predlaže se Hrvatskom saboru da prihvati prijedlog ovog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? U ime Odbora za gospodarstvo predsjednik odbora Igor Rađenović.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Evo dozvolite da vam u kratkim crtama da vas izvijestim o stavu odbora o navedenim izmjenama i dopunama zakona. Dakle odbor je na svojoj sjednici održanoj 6.studenog 29.sjednici a temeljem članka 67. Poslovnika u svojstvu matičnog radnog tijela raspravljao o ovome prijedlogu te je istaknuto u svom uvodnom izlaganju je predstavnik predlagatelja iznio da je u RH sklopljeno u prethodnoj godini gotovo 40 milijardi kuna zajedno sa PDV-om javnih nabave iz čega je vidljiv značaj javne nabave u gospodarstvu RH. U samoj raspravi otvoren je niz pitanja vezanih uz zakon pa je tako između ostalog ocijenjeno upitnim rješenje po kojem tvrtke koje su u postupku predstečajne nagodbe mogu sudjelovati u postupku javne nabave iako imaju neriješena porezna dugovanja prema državi, zatim je iznesen prijedlog po kojemu u zakon treba ugraditi mogućnost korištenja Internet bankarstva prilikom uplate jamstava. Jednako tako u više rasprava ocijenjeno je upitnim veliko povećanje praga za nabavu roba i usluga kao i za nabavu radova, te je iznijeta primjedba i na visinu naknade za pokretanje žalbenog postupka, a sugerirano je i pronalaženje modela koji će ukazati na one žalitelje koji ulažu žalbu bez opravdanog razloga, a zbog odugovlačenja postupka. Nakon provedene rasprave većina članova odbora iznijela je stajalište po kojem ovaj zakon treba uputiti u proceduru prvog čitanja kako bi u dva odvojena čitanja dobili što je moguće kvalitetniji odgovor na postavljeno pitanje, a neka od njih sam vam rekao a detaljno imate u samom izvješću odbora. Stoga je odbor na kraju svoje rasprave sa 9 glasova za i 1 suzdržanim glasom donio zaključak da se Hrvatskom saboru predloži da donese odluku da se po Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama zakona o javnoj nabavi s Konačnim prijedlogom zakona provede rasprava u prvom čitanju. Hvala lijepo.
Otvaram raspravu. Izvolite kolega.
… kolega Rađenović nije pročitao ključnu stvar iz odbora, a to je da ovaj zakon na odboru nije prošao jer je dobio 5 glasova za, 4 su bila protiv, 1 je bio suzdržan. I druga stvar, predlagatelj sukladno našem Poslovniku se trebao izjasniti prilikom uvodnog obrazloženja o prijedlogu Odbora za gospodarstvo. Prema tome nismo dobili nijedno ni drugo pa molim samo zbog zapisnika da to uđe u zapisnik.
Hvala. Izvješće ste dobili u pisanom obliku i to piše. U ime Kluba zastupnika SDP –a kolega Damir Rilje.
Poštovana potpredsjednice Hrvatskog sabora, poštovani zamjeniče ministra, kolegice i kolege. Javna nabava je obaveza javnih naručitelja za javnim i zakonitim postupanjem o nabavi roba, usluga i radova a kako ne bi na tržištu naručitelji i obveznici javne nabave pogodovali u davanju poslova pojedinim ponuditeljima i to javnim novcem. Zakon o javnoj nabavi od 15.srpnja 2011.a stupio je na snagu 1.siječnja 2012.te izmjenama i dopunama donesenim 21.lipnja 2013.stupile na snagu 9.srpnja 2013.očito nisu obuhvatile sve potrebne izmjene prema mišljenju predlagatelja. Imam mogućnost prepričavati ove izmjene i dopune ili dati komentar, ja sam se odlučio u ime kluba SDP-a, a tako se nekako i vodila i rasprava na odboru da dam komentar i da iznesem ono zbog čega smo zatražili da ovaj zakon ide u dva čitanja. Iako je jako važno povećati limit tzv. bagatelne nabave zbog poticanja gospodarstva ali i olakšavanja poslovanja tvrtkama obveznicima javne nabave, ipak je važno napomenuti da direktive EU koje se nabrajaju u ovom prijedlogu izmjena i dopuna, kao i limiti koji važe za Europsku uniju, za članice Europske unije zapravo su pragovi ispod kojih kako kaže i sam predlagatelj i zemlje članice mogu ići. Naime, zemlje članice uvažavajući načela slobode kretanja robe, slobode poslovnog nastana, slobode pružanja usluga, jednakog tretmana, načela tržišnog natjecanja, načela zabrane diskriminacije, načela uzajamnog priznavanja, načela razmjernosti, načela transparentnosti, mogu određivati limite za javne i sektorske naručitelje iznad kojih će se obavljati postupci natječaja javne nabave, kao izuzeća od javne nabave u pojedinim slučajevima. U objašnjenju zakona tumači se da se tzv. bagatelna nabava nije mijenjala od 2008. godine te da sadašnji limiti stvaraju poteškoće poslovnim subjektima, javnim naručiteljima, državnim, županijskim i lokalnim pa također i tvrtkama i ustanovama u njihovom vlasništvu. Važno je pojedinačno se osvrnuti na pojedina rješenja ili izuzeća koja ove izmjene i dopune zakona donose pa bih ja onda evo počeo navoditi ono što mislim da je pomalo problematično. Dakle, zahtjev za povećanjem limita za izuzeća od natječaja za javnu nabavu javnim naručiteljima za robe i usluge sa 70 na 200 tisuća kuna i za radove sa 70 na 500 tisuća kuna je malo prevelik skok za naše poslovno okružje. Uvažavajući mogućnost manipulacije i koruptivnih djelovanja, ovime bi se velikom broju subjekata osobito u jedinicama lokalne samouprave, a ponegdje i županijama omogućilo da tretiraju bagatelnom nabavom gotovo većinu javnih nabava koje su dosad morali provoditi, a osobito ako ih imaju mogućnost tretirati kao nepovezane radnje. Obzirom da nam je jasno da su europski limiti za javne i sektorske naručitelje utvrđeni ipak imamo u okružju zemlje koje su limitirale bagatelnu nabavu ispod praga propisanog u Europskoj uniji. Tamo se navode i u ovim izmjenama i dopunama zakona Italija, Mađarska, Slovenija. Možda bi se ovdje konkretno trebalo podignuti vrijednost bagatelne nabave, ali recimo za sve na 200 tisuća kuna ili recimo na 200 tisuća kuna za robu i usluge na 300 tisuća kuna. Ja ne mogu s tim ovdje pogađati naravno, to bi morala napraviti struka, dakle oni koji su predlagatelji ali da to bude u skladu s financijskim tijekovima i mogućnostima gospodarstva. I to je veliki limit, ali je više u suglasju upravo sa gospodarskim stanjem. Drugo, od primjene ovog zakona se izuzimaju ugovori za javne radove za gradnju objekata namijenjenih za kulturu ako je javni naručitelji subvencioniraju ili sufinanciraju više od 50%. Ti objekti nisu obuhvaćeni direktivama i odlukama EU parlamenta i vijeća. Treća značajna promjena, ovim zakonom se predviđa mogućnost zajedničke nabave putem središnjih tijela za javnu nabavu osnovanog u drugoj državi članici Europske unije, a što je vezano na pitanja posebnih nabava u ispunjenju obveza prema međunarodnim sporazumima. Dakle evo maloprije smo čuli i zamjenika ministra, Hrvatska kontrola letenja, dakle funkcionalni blok zračnog prometa za srednju Europu. Četvrto, ovim se zakonom brišu točke koje su se odnosile na vrijeme pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji, dakle na prelazno razdoblje, dakle takve točke više nisu potrebne pa ih je bilo nužno nomotehnički odstranit ono iz zakona. E sad, mijenja se limit pokretanja postupka javne nabave i to samo za javne radove u diplomatsko-konzularnim predstavništvima sa 900 tisuća kuna do sada na 3,5 milijuna kuna. Dakle ovdje je prag četiri puta povećan i tek preko tog iznosa se primjenjuje Zakon o javnoj nabavi. Do ovog iznosa vjerujem da se isto došlo nekakvom računicom, ja ne bih s tim kalkuliralo ali isto tako pretpostavljam da je i on isto tako kao i prag za bagatelnu nabavu definirao i ono što je poslije izraženo i o čemu ću na kraju govoriti, to su dakle naknade i limiti za pokretanje žalbi. Šesto, sad se definira izrijekom rok u kojem naručitelj treba potencijalnom ponuditelju dostaviti objašnjenje vezano uz dokumentaciju za nadmetanje, a da bi se izbjegli prijepori u tumačenju upravo ove odredbe kod mogućih žalbi. Sedmo, posebno pitanje koje se ovim zakonom regulira je u članku 10. ovih izmjena, a odnose se na članak 67. Zakona o javnoj nabavi na način da se propisuje da je javni naručitelj obavezan isključiti iz postupka javne nabave ponuditelja ako nije ispunio obvezu plaćanja dospjelih poreznih obveza i obveza za mirovinsko i zdravstveno osiguranje, izuzev u slučaju ako mu je prema posebnom zakonu odobrena odgoda plaćanja ili mu plaćanje tih obveza nije dopušteno, a što je slučaj u postupku predstečajne nagodbe. Predlagatelj tvrdi da se ovom odredbom usklađuje Zakon o javnoj nabavi sa Zakonom o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Ovdje se predlagatelj drži odredbe da dužnik poslovni subjekt ne smije plaćati obveze koje su nastale i dospjele prije dana otvorenja postupka predstečajne nagodbe, izuzev tražbina iz članka 17. stavak 2. točka 1., 6. i 7. tog zakona. Također se poziva na namjeru ili potrebu za ozdravljenjem gospodarskih subjekata koji se nalaze u postupku predstečajne nagodbe i potrebu da ih se automatski ne isključuje iz postupaka javne nabave jer kao nisu bili u prilici platiti porezna dugovanja i osiguranja. Sve bi bilo dobro kada ova odredba ne bi bila diskriminirajuća. Pokušaj pomoći gospodarskim subjektima Zakonom o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi je postupak uvjetno rečeno bolesnih tvrtki. Kakva jamstva te tvrtke mogu podnijeti to je pitanje koje se otvara da osiguravaju dobro izvršenje poslova jer u ovim izmjenama upravo tako stoji. Pa valjda onda ne bi bili u postupku predstečajne nagodbe jer nemaju sredstava ni mogućnosti i jamstva za uobičajeno poslovanje. Mislim da bi na ovakav način mogli i nesvjesno dobiti poslove za koje nisu spremni u smislu njihova izvršavanja. Ovakvo mišljenje i ovakav stav ne ide protiv takvih tvrtki ali je činjenica da one nisu preko noći došle u situaciju u kojoj se financijski i gospodarski nalaze. A smisao javne nabave je poštena tržišna utakmica nepogodovanje, nediskriminacija. Osmo. Ovim izmjenama zakona članak 12. moraju biti ugovorom utvrđene i primijenjene uzance, odnosno običaji, a temeljem odredbi Zakona o obveznim odnosima i samih običaja. Na primjer običaj u građenju. Dakle, ne samo u dokumentaciji za nadmetanje već i kod sastavljanja ugovora. Također člankom 15. to je deveto ovih izmjena, a u svezi sa novom odredbom u članku 105. Zakona o javnoj nabavi utvrđuje se da se može odstupiti od cijene za izvedene radove u graditeljstvu u kojem se sukladno poslovnoj praksi i običajima često moraju promptno rješavati problemi i rekonstrukcije u građenju do kojih dolazi iz različitih razloga. Ti razlozi povećavaju cijenu nabave izvanredno. Ovim se omogućava da ne bi došlo do povećanja troškova investicije. No, bilo bi opet dobro spoznati i sad se tu opet postavlja jedno pitanje zbog čega je došlo do takvih odstupanja. Ukoliko je došlo iz nekih redovitih, uobičajenih razloga onda je to korektno. Ali tko će definirati različite razloge koji se događaju gotovo uvijek u tijeku građenja. To jest situacija koja se događa, ali ona nije definirana i može i ne mora biti takva. Ili bi se trebalo isključiti ovakvu mogućnost za neke od mogućih drugih razloga. Deseto. Ovim izmjenama se na malo drugačiji način uređuju i naknade za pokretanje žalbenog postupka, izmijenile su se stope i visine naknada, rasponi procijenjenih vrijednosti, te pripadajući iznosi naknada ispravljeni su i povećani radi promjena limita, odnosno praga iznad kojeg su naručitelji obvezni primijeniti odredbe Zakona o javnoj nabavi. Dakle, drugim riječima i one se povećavaju, dakle rasponi u startu tri puta. Isto tako i naknade tri puta pod uvjetom da naravno ukoliko žalba bude usvojena onda će zapravo, žalitelj neće platiti, vraća mu se taj novac, a platit će onaj koji je kriv. Dakle, onaj koji provodi javnu nabavu – naručitelj. Jedanaesto, u vezi zastara po prekršajima u smislu Zakona o javnoj nabavi propisuju se izrijekom primjena odredbi Prekršajnog zakona umjesto dosadašnjih tumačenja. Dakle, sad su bila tumačenja da je zastara rok tri godine, pa apsolutna zastara nakon još tri godine. Sad se to vezalo jednostavno na Prekršajni zakon. Evo ja sam pokušao tako u 11 točaka komprimirati sve one izmjene koje su zapravo predviđene ovim izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi. E sad, obzirom da je ovo područje jako bitno i jedini je obrambeni mehanizam mogućem pogodovanju. Kao što sam već rekao i korupciju, plasiranju novca i javnih naručitelja, dakle javnog novca. Mislim da je potrebno preispitati neke od nedoumica u pogledu visine bagatelne nabave izuzimanja od obveze za javnu nabavu. Zato i jest matično tijelo, matični odbor razgovarao onako kako je razgovarao. Zato je i tražio zapravo evo da to ide u dva čitanja. Na kraju je potrebno spomenuti da je od ukupnog iznosa od oko 39,3 milijarde kuna koja je ostvarena u javnoj nabavi u 2012. godini bilo bagatelne nabave 15% ili oko 6,1 milijardu kuna. Možda je potrebno reći da su javni naručitelji ostvarili 21092 postupka javne nabave provedene ukupne vrijednosti oko 24,1 milijardu kuna, a sektorski voda, energija, poštanske usluge i ostalo 5225 postupaka u vrijednosti od 9,1 milijardu kuna. E sad jedno pitanje na kraju. Koliko bi se novim limitima bagatelne nabave i niskim vrijednostima proračuna osobito u jedinicama lokalne i područne samouprave uopće više bilo postupaka, provedenih postupaka javne nabave. Jer ako se tri puta poveća nivo onda vam je to 6,1 puta 3. Dakle, od 39,3 milijarde koliko je 12% društvenog bruto proizvoda javna nabava, dakle negdje oko 20, pa možda i više milijardi bi bilo bagatelna nabava. Ja ne znam koji bi to proračun jedinica lokalne i područne samouprave uopće morali više provoditi postupke javne nabave. Više-manje bi bili svi postupci bagatelne nabave. Očito se ne mogu staviti pod zajedničke kriterije i država i državne tvrtke i državne ustanove i jedinice lokalne i područne samouprave, a … [[Govornik se ne razumije.]] sagledavati po ovom zakonu je veliki problem. Za očekivati je dakle kao što sam rekao da bi ta bagatelna nabava, dakle bez pokretanja postupaka javne nabave narasla na 2/3 vrijednosti ukupne javne nabave. Eto ja bih molio predlagatelja da uvaži neka od ovih razmišljanja evo uz načelnu potporu zakonu. Bilo bi jako lijepo da smo ga u dva čitanja, ali evo s te osnove klub SDP-a podržava načelno da se trebaju pojednostavniti postupci javnoj nabavi, da ih se treba olakšat. Ali evo nam se činilo i to smo i na odboru pokazali da je to malo ovo pretjerano. Ali evo načelna potpora.
Zahvaljujem. Za repliku se prijavio kolega Mladen Novak, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Rilje ja sam vas slušao, pretpostavljam da vas je još poneki zastupnik slušao. Međutim, nisam siguran da vas je predlagatelj slušao. Ako se ne varam u 11 točaka ste pobrojali sve stavke u kojima ovaj zakon intervenira. Ako sam dovoljno dobro slušao onda na svih 11 stavki ste našli određene prijedloge, sugestije, neću reći primjedbe. Ali način na koji bi se mogle popraviti ponuđeno rješenje, odnosno s čim bi se mogli suočiti ljudi na terenu prilikom primjene ovog zakona. I sve je to bilo sigurno dobronamjerno. Jer dolazi apsolutno, čim dolazi iz vašeg kluba onda na kraju krajeva stav odbora gdje je bilo jednoglasno ako se ne varam prijedlog da se ide u drugo čitanje. Završna vaša misao je bila mi u ime kluba SDP-a načelno podržavamo ovo. E sad, načelno je danas u raspravi, u petak će biti dizanjem ruku. Ali sigurno nećete, u petak to više neće biti načelno, u petak će to biti materijalno. E sad, ako već nećete uvažiti primjedbe koje vam daje oporba, nećete uvažiti sigurno primjedbe koje daje HDZ a je evo dva predstavnika HDZ-a ispričavam se, tako ste sitni da vas nisam odmah uočio, ali dajte barem ovo uvažite. Jer ovo su stvarno problemi koji se tiču pogotovo jedinice lokalne samouprave što vam je kolega rekao ali niste ga slušali u završnoj riječi, ovim zakonom vi praktički donosite odredbu da jedinice lokalne samouprave uopće ne moraju provoditi postupak javne nabave, uopće. To vam je on govorio. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, Damir Rilje.
Pa kolega Novak to nije nikakva tajna, tko god hoće pročitati ovaj prijedlog zapravo to je istina. Istina je da su proračuni takvi kakvi jesu, činjenica je da su se i dosada javne nabave radile u nepovezanim, dakle bagatelnim poslovima. Zapravo jesu li ili nisu li to neka utvrđuje onaj tko mora, ja nisam taj. Ali je činjenica i to da ovdje u svim ovim točkama je bilo važno komprimirati što je bit. Dakle, možemo sutradan raspravljati o potrebi uopće skoro pa Državne komisije za javnu nabavu na ovakav način. Ali s druge pak strane ja se slažem i to je ono što je meni bitno. Dakle, treba pojednostaviti mogućnost, dakle trebalo je nešto povećati. Ne može biti isto, ali isto tako mislim ako Slovenija ima 20 tisuća, odnosno 40 tisuća eura čini mi se roba usluge, a ovamo 40 tisuća radovi onda je to na neki način što ja znam, evo čini mi se da je to nekakva norma možda. Ali tko sam ja da ja o tom cijenim. Ja samo imam svoje mišljenje i čini mi se da je ovaj način sagledavanja problematičan jer ako bagatelna nabava postane gro javne nabave, a to će biti, dvije trećine eto pomnožite ga. Kako god množite dakle prag puta tri. Evo ga, sad je bilo 6,1. Eto, hvala lijepa. Ja bih volio da se nešto usvoji, možda se i usvoji.
Nastavljamo raspravu po klubovima. Pozivam poštovanog kolegu Gorana Marića da nam se obrati u ime kluba HDZ-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, poštovani zamjeniče ministra, cijenjene kolegice i kolege. Malo mi je kolega Rilje oduzeo od inspiracije za ovu raspravu jer ne mogu se ne složiti sa svim što ste rekli, ali moram nešto i dodati. Ovo je pa možda jedan od presudnih zakona za sudbinu hrvatske gospodarske budućnosti. Ovo je jedan od najvažnijih zakona od svih koji se donosi u Hrvatskom saboru, Zakon o javnoj nabavi, izmjene Zakona o javnoj nabavi. Kolega Rilje je kazao da je malo problematičan prijedlog ovog zakona i da treba neke prijedloge preispitati. Ovaj zakon najkraće rečeno trebalo bi spriječiti, prijedlog zakona. Ne ići u drugo čitanje, povući ga. Neće mu pomoći drugo čitanje. Jer kad se radi izmjena zakona postojećeg valjda bi trebalo izanalizirati koje su poteškoće koje tjeraju na izmjenu zakona, što nas tjera da moramo baš raspraviti o prijedlogu i izglasati ga u zakonu. Koje su to analize, koji su to zaključci od kojih ne možemo okrenuti glavu, pred kojim ne možemo sklopiti oči nego moramo se suočiti sa istinom i tjera nas na izmjenu jer je to neodrživo stanje. Ako prihvatimo da je stanje u javnoj nabavi neodrživo ovaj prijedlog to tako neodrživo stanje čini još neodrživijim jer pogoršava situaciju. Ne znam, nema vjerojatno načina kako apelirati, koju metodologiju upotrijebiti da se spriječi ovakav zakon, ovakav prijedlog, ali ići u hitni postupak samo da bi se olabavio postupak javne nabave. I ne, kolega Rilje, da će dvije trećine javne nabave postati bagatelno, ovim prijedlogom zakona se javna nabava pretvara u bagatelnu nabavu u cijelosti. Nažalost, u cijelosti. Bagateliziramo 39 milijardi kuna godišnje, bagateliziramo. Ismijavamo se situaciji današnjoj u Hrvatskoj. Ne znam ako odbor matični ima negativan stav o ovom, ako se čuje ovakav glas, razuman glas u Saboru, da nema nijedan racionalan razlog da ide se u ovakav prijedlog a ima stotinu i jedan razlog da se ne prihvati ovakav prijedlog pa čemu silovanje toga? Čemu silovanje demokracije? Moram priznati ovo je najhrabriji prijedlog koji je došao u Hrvatski sabor. Treba imati dozu i drskosti pa ovo predložiti Hrvatskom saboru. Ovo je ismijavanje kulturi poduzetništva. Kolega Rilje kad uspoređujete Sloveniju i Hrvatsku, Austriju i Hrvatsku uspoređujete neusporedivo. Mi smo počeli, mi smo u dječjem vrtiću izgradnje kulture poduzetništva. I ne možemo se uspoređivati sa zemljama koju tu kulturu već godinama i decenijama grade i na znatno su višoj razini. Čuli ste i danas vašeg premijera kaže u Austriji nitko vam ni ne izdaje račun na skijanju ali se zna da ne vara državu. U Hrvatskoj nisam siguran ni kada vam izda račun jeli to prijevara ili nije. Koji je motiv promjene ovoga zakona? da se čuo sam malo prije možda da se pripomogne olakša u postupku javne nabave. Što će se olakšati? Olakšat će bagateliziranje, olakšat će se netransparentnost. Puna su nam usta transparentnosti, a pune ruke rezultata netransparentnosti. Ovo je doista neodrživo stanje. Ne znam što motivira ove ljude osim da ionako načetom segmentu i gdje je nemoral u priličnoj mjeri prisutan već otvara mu se prostor da zaživi tamo, otvara mu se prostor da se začahuri i da više nikada ne iskorijenimo odatle sa ovakvim prijedlogom zakona. Ne znam, ne postoji prijedlog protiv kojega bih bio tako zdušno kao što je ovaj prijedlog zakona. Ne mogu ne pozvati na razum da se ustane protiv ovoga. Koja analize su dovele do ovog prijedloga? Da vidim te analize. Koji zaključci? Što ćemo dobiti ako povećamo sa 70 tisuća kuna na 200 tisuća kuna bagatelnu nabavu? Što se time dobiva? Prostor za manipulaciju, prostor za pogodovanje, prostor za još ako već raspravljamo u vrijeme mraka, pa ne dopustimo da se javna nabava odvija po mraku. Ovaj zakon upravo to čini da se javna nabava odvija po mraku. A oni koji vole raditi po mraku, ja baš njih i ne volim. Zakonski se ovi proširuje okvir za zlouporabu. Zašto? I vi ste dobro kolega Rilje postavili pitanje, zašto se uključuju u javnu nabavu oni koji sudjeluju u predstečajnoj nagodbi? Mogu sudjelovati oni kojima je država oprostila dugove, a ne mogu sudjelovati oni koji zbog predstečajne nagodbe nisu platili svoje dugove državi i onaj koji je u predstečajnoj nagodbi nije platio toj pravnoj osobi ili obrtniku. Pa kud će ljepši primjer diskriminacije. Znači zbog onoga tko je u predstečajnoj nagodbi osoba ne može podmiriti obveze državi, prisiljava ga vijeće mudraca da mora otpisati dugove i onda on ne može sudjelovati u nabavi, a ovome kojemu su se svi urotili da mu oproste sve što je dužan on može s ovim zakonom se mijenja i on može sudjelovati u javnoj nabavi. Ne znam što reći nego nazdravlje. Zašto se izdvajaju u radovima javne nabave izuzima se objekti namijenjeni za kulturu. Pa mogli smo tako sve izuzimati, pa najbolje ako smo sve stavili u bagatelnu nabavu, izdvajamo dobra iz kulturu pa ajmo izdvojiti sve, nema javne nabave. Najbolje ukinuti javnu nabavu. Zašto uopće postoji taj zakonski okvir kada on samo potiče još više sigurniji sam da bi bilo manje malverzacija u gospodarstvu i poduzetništvu kada ne bi bilo Zakona o javnoj nabavi nego ako ovakav zaživi. Bit će više malverzacija jer će se motivirati kako to raditi. Kada se povećavaju naknade za žalbeni postupak i to je još jedan intelektualni napor učinjen kako onemogućiti i ono malo što bi sudjelovalo u javnoj nabavi i njih eliminirati jer sa plaćenom naknadom da se ne žale. Povećati toliku naknadu da mu se ne isplati žaliti. Ako netko hoće dobronamjerno povećati konkurenciju onda je jedino rješenje da onaj tko se želi žaliti da jamstvo koje se neće protestirati ako mu se žalba usvoji a kojemu će se protestirati ako mu se žalba ne usvoji. Ali ne da angažira svoja sredstva od 100 tisuća kuna i sudjeluje na 3, 4 javne nabave mora angažirati, dignuti možda i kredit da bi sudjelovao u procesu žalbe, platio 300, 400 tisuća kuna, čekao postupak nekoliko mjeseci i nakon toga platio kamate ali vratit će mu se bez kamata. Ne mogu uz sav napor ne mogu razumjeti pozadinu ovakve ovog ne prijedloga zakona nego akcije jedne. HDZ sigurno neće podržati ovakvu akciju nego će se zdušno oduprijeti i nije ovo, ovo je prvi puta da sada govorimo protiv ovog zakona ali sigurno neće biti zadnji put. Hvala lijepa.
Imamo dosta replika. Prvo poštovana kolegica Nada Turina Đurić. Izvolite.
Poštovani kolega Marić, rekli ste da nije napravljena nikakva analiza, ali niste ni vi napravili nikakvu analizu kada ste krenuli govoriti o prijedlogu ovoga zakona jer da ste napravili bilo kakvu analizu i pogledali šta se ustvari sa javnom nabavom u cijeloj masi javne nabave događalo unatrag nekoliko godina onda biste vidjeli da to sve nije tako katastrofično kako vi prikazujete. Zbog čega, jer ste rekli da treba ukinut uopće javnu nabavu jer da je više po ovom zakonu neće ni biti. To naime apsolutno nije istina. Znači najveći broj objavljenih ugovora u javnoj nabavi su bili manji ugovori, znači male procijenjene vrijednosti, ali njihova ukupna vrijednost je bila samo 8% u odnosu na cjelokupnu nabavu koja je napravljena. I isto tako će biti i ubuduće, jer više od 50% ukupne javne nabave su vam hac, HC, Hrvatske vode, velike državne tvrtke i Središnji ured za javnu nabavu i to će uvijek ostat u sustavu javne nabave i po ovom prijedlogu zakona. A o tome zašto je dobro da ovo podignemo ću govorit u raspravi. Hvala.
Odgovor na repliku, Goran Marić.
Gospođo Đurić, prije 38 godina sam maturirao na integralima pa mi matematika ide prilično, ostalo je nešto malo od toga još iz maturskih dana. 8% od 39, 40 milijardi je 3 milijarde i 200 i vi kažete da je to zanemariv iznos. Za 3 milijarde i nešto vi govorite da je zanemarivo. Možda za one koji žele na ovaj način raditi kao što ovaj prijedlog zakona predviđa, za njih je zanemarivo, za njih nema granica. Milijarde, pa oni gledaju iz zrakoplova i gledaju na Hrvatsku, mala im je Hrvatska, a kamoli jedna milijarda. A nisam govorio da je sve crno nego postat će crno sa ovakvom izmjenom zakona. A koliko puta sam čuo s vaše strane da je zlouporaba u javnoj nabavi prisutna na svim razinama i segmentima društva. Ovi i trebali bismo ako ćemo već mijenjati nešto da bismo eventualno spriječili takve nečastive radnje. Kako to da se ovim prijedlogom zakona olabljuje potpun, ovo je jednako kao da donesete zakon o prometu u kojem se dopušta da se može voziti sa 2,5 promila i očekujete da neće bit karambola. E to je očekivati transparentnost u javnoj nabavi uz ovakvu potpunu labavost. Mene čudi što uopće govorite, ali slušajući vas i kolegu Rilju onda ste trebali replicirati kolegi Rilji, a ne meni jer je on bio na istom tragu kao i ja.
Druga replika, kolega Branko Kutija.
Zahvaljujem se gospodine potpredsjedniče. Kolega Mariću, kazali ste da se javna nabava pretvara u bagatelnu nabavu. Najbolji dokaz za to jeste da se napravi analiza proračuna općina u Republici Hrvatskoj da se vidi koliki su oni po iznosu i koliko će općina u Republici Hrvatskoj imati javnu nabavu preko 500 tisuća kuna. Znači to je praktički zanemariv broj i to daje za pravo tu vašu tvrdnju. Ali ja mislim da će sa ovim vizionarskim zakonom najviše biti zadovoljan ministar Zmajlović jer će biti jako velika ušteda papira s obzirom da neće biti javne nabave.
Odgovor na repliku, Goran Marić.
Pa kolega Kutija, naravno da će sve postati bagatelna nabava, a koliko i onih koji neće biti isključeno iz postupka javne nabave će se cijepanjem, sad još se više otvara mogućnost cijepanja i prenošenja iz godine u godinu. Što je nekom sad kad ima 500 tisuća, 200 tisuća kuna, prebaciti pola toga u iduću godinu. Ovaj prijedlog zakona će toliko aktivirati intelektualni napor kako izbjeći proceduru javne nabave da će većina sudionika samo o tomu razmišljati umjesto da razmišljaju da poštuju proceduru, da je ne mogu nikako izbjeći i da će platiti kaznu ako budu to zlorabili, pa čak i da završe tamo gdje nije mnogima drago. Jer o postupak nabave ne bi se smio nitko ogriješiti u Hrvatskoj, a ovime se potiče na grijeh, potiče se na zloporabu, potiče se na netransparentnost i zapravo ovo će najdestimulativnije djelovati na poduzetničku aktivnost. Pa još uvijek u Hrvatskoj ima poštenih, moralnih ljudi, pa u ovom zvjerinjaku odustajat će od posla, bit će demotivirani za izići na tržište kad znaju komu izlaze. Hvala lijepo.
Replika, Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Mariću, trebalo bi se pitat tko je autor ovoga Prijedloga izmjena zakona o javnoj nabavi. Pa vjerojatno po onome što vi govorite, ono što piše u zakonu možemo nagađati, možda je to bila remetinečka sekcija, ekonomska remetinečka sekcija na čelu sa Ivom, Nadanom, a vjerojatno će im Ratko pomagati u propagandi da se to ipak zalijepi u društvu. I ta remetinečka sekcija će vjerojatno tražiti postotak od ukupnog prometa koji se napravi. Pitali ste što je dobrog u ovom zakonu. Lakše je pobrojati, pardon obratno, što je sve loše. Lakše je pobrojati što je dobro u ovome zakonu. Ovaj zakon, i prije smo govorili da su javne nabave i za vrijeme HDZ-ove vlasti i za vrijeme SDP-ove vlati i za vrijeme vlasti pokojnog premijera Ivice Račana da je javna nabava bila rak rana, da se javnom nabavom širila korupcija, da treba zapravo postrožiti javnu nabavu za one koji se mogu koristiti njome a da treba omogućiti upravo ono što ste vi govorili da oni sudionici u javnoj nabavi znači oni koji se mogu na javnu nabavu javiti da ih bude širi krug. Međutim, ovo što se danas predlaže, predlaže se na taj način da se korupcija može i dalje nesmetano razvijati i da vjerojatno se gospodin Mladen Bajić dokaže u praksi.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Kolega Vukšić u ovom prijedlogu zakona nema ništa dobro. Pročitao sam ga od početka do kraja. Ne može ništa dobro biti kad žele, jer se mijenja samo nešto što žele da postane još gore. Ovdje je namjera zločesta. Postoje uvijek radne skupine za izradu zakona ili izmjene prijedloga zakona, prijedloga za izmjenu zakona. Ovo se ne može tko je radio, volio bih vidjeti imena radne skupine. Nikada ne bi palo na pamet saborskim zastupnicima da su u radnoj skupini ovakav prijedlog zakona izraditi. Nikada to ne bi napravili i po raspravi će se to i razaznati. Ali ovdje nije radna skupina bila. Ovdje je interesna skupina bila koja će eliminirati većinu aktera sa tržišta, a broj aktera u gospodarstvu je najvažniji čimbenik za konkurenciju. Mi s ovim ubijamo eventualnu konkurenciju koje ionako nema. Sad je još i ubijamo. A naj, zapravo najvažnije što treba istaknuti je predstečajna nagodba koja je sama po sebi kazao sam ovdje i ponovit ću proizvela ekonomski apartheid u Hrvatskoj, a onda taj ekonomski apartheid kad još se daje prednost u odnosu na sve druge onda nas vraća u feudalni sustav. Tu nema tržišne ekonomije. Tu nema napretka, tu nema blagostanja. Hrvatska će postati i zbog ovoga trajno mjesto nesreće što sam već reko. Hvala.
Nova replika kolegica Nansi Tireli.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo kolega Marić, upozorili ste odmah na početku i postavio pitanje koje su to poteškoće koje tjeraju na izmjenu ovog zakona i da li smo radili uopće analizu postojećeg stanja. Na žalost analizu ne radimo već dosta dugo ili uopće ne radimo sa prijedlogom bilo kakvog novog zakona ali uredno oporbu kad predlaže novi zakon upozoravamo da se novi zakon ne može prihvatit ukoliko nije napravljena analiza. To su dvostruka pravila koja uvijek valjaju i koja će uvijek očito valjati. Problem ovog zakona ja vidim u tom dijelu što sve stavljamo u isti koš i evo kao što ste i vi upozorili, a i kolega Rilje jeste to da jedinice lokalne samouprave gotovo da ih neće biti puno ili vrlo, vrlo malo koje uopće neće trebati provodit postupke javne nabave da bi bilo što nabavili ili uradili. Pa se tu sad postavlja pitanje koja će bit kvaliteta učinjenih radova, kako će se ti ugovori dogovarat, na koji način i tu dolazimo do one vaše tvrdnje i teze da će bit sve manje i manje konkurentnosti jer će uvijek u igri biti isti igrači. I to je ono opasno, a pogotovo je opasno radit usporedbu kao što je predlagatelj napravio na početku ovog zakona kada se uspoređujemo sa Austrijom i susjednim zemljama i kada pokušavamo poduzetništvo u Hrvatskoj usporedit sa poduzetništvom tih zemalja što mislim da će nam trebati još jako dugo godina da uopće možemo se uspoređivat po pitanju poduzetništva, po pitanju obrtništva i po pitanju javne nabave i onoga kako bi javna nabava i transparentnost trebali izgledati.
Na repliku odgovara Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolegice Tireli, dijelom je izvršena analiza, moram se ispraviti analiza samo rezultata ovoga zakona. Vjerojatno je postignut očekivani rezultat da lokalne jedinice samouprave ne idu u javnu nabavu. Moramo računati na njihovu samosvijest. Pa zašto nećemo računati? Pa čovjek je po prirodi stvoren kao pošten, hajmo onda ne stvarati zakone, računati na njihov moral, na poštenje, na samosvijest i oni će sami odrađivati ono što se nameće kao društvena norma. Uspoređivati zapadne zemlje sa porođajnim mukama poduzetnika u Hrvatskoj to je cinično. Primjerice, u Njemačkoj je apsurd pitati u gospodarstvu a jel' vi plaćate na vrijeme, jeste li vi možda nekomu dužni. To pitanje ne postoji. A u Hrvatskoj je to jedino pitanje u gospodarstvu. Izgrađuju se carstva na neplaćanju. Neplaćanje je postalo stil života, određena razina kulture ponašanja je neplatiti. Pa niste gospodarstvenik ako plaćate na vrijeme, onda ste vi malo niste se prilagodili našim uvjetima poslovanja. A sad s ovim ćemo čak takve koji to rade njih ćemo privilegirati, oni će biti, oni mogu se u javni natječaj jer predstečajnom nagodbom moramo omogućiti da baš oni to rade. A tko je autor? Volio bih ga vidjeti. Mislio sam da nikada neću i neću vjerojatno imati prilike, jer ovakav zakon nikad više neće moći doći povećati ton za najmanju razinu decibela.
Hvala lijepa. Iduća replika, Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa kolega Marić dobro ste vi konstatirali da ovim prijedlogom zakona se širom otvaraju vrata pogodovanja. Iz pogodovanja korupciji, a iz korupcije kriminalu. Nabavljanje narudžbenicama ti ćeš meni, ja ću tebi i sve je definirano ovim zakonom. Kako u lokalnoj, općinskoj samoupravi, regionalnoj, gradskoj ali tako vidimo i ovima u kojima je već država oprostila i oni će moći isto tako djelovati. A treći segment je ovdje vidljiv koji će biti u prilici da do 3,5 milijuna bez javnog nadmetanja riješi a to su naša veleposlanstva. I oni su puno već toga iz države zamračili kroz ovo cijelo vrijeme. Malo ih je sankcionirano, reklo bi se, a ovako će još više bez kontrole, bez reda raditi samo u svom interesu i u interesu svojih prijatelja. Ovo je zakon koji je širom otvorio vrata korupciji i kriminalu.
Odgovor na repliku, Goran Marić.
Hvala lijepa. Kolega Đakić ovim ste ispravili malo kolegu Kutiju. Maloprije je kolega Kutija kazao da neće se morati, da će se doći do uštede materijala, papira. Neće, jer će se narudžbenice morati tiskati odsada u tonama, cjepkanje će biti narudžba i narudžbenica. Pa u tome smo velemajstori! Pa to smo do savršenstva, to pokazuje praksa to je naš stil života postao. I sad to još omogućujemo. A kažete ove što su u predstečajnoj nagodbi, što im je država oprostila dugove, nije samo njima država oprostila dugove, njima je na tisuće poduzetnika prisilno još moralo opraštati dugove, otpisivati, prisilno. Ne njihovom odlukom, odlukom dvojice, trojice velikih koji su u povjerenstvu koji imaju više od 51% glasa i prisililo ih da moraju potpisati sve. I taj neće moći sudjelovati u javnoj nabavi. Javnu nabavu ćemo svesti na igrače koliko je na ruci prstiju. Možda je to nečiji cilj, ali kad sam rekao da sam nisam dovršio da možda mislio sam da nikad neću povisiti ton, ovakav zakon zavrjeđuje krik, ne ton nego jauk i krik! Ovo je sumrak ako ovo mi dopustimo da se ovakav prijedlog izmjena zakona prihvati u Hrvatskom saboru. A ovaj moj krik je više vapaj. Ne mogu se pomiriti da ovako nešto može nekome pasti na pamet predložiti u Hrvatskom saboru. Ma tko je taj autor da ga vidim? Da vidim tu od čega se sastoji taj mozak koji je ovo predložio? Tko je taj? Volio bih da niste vi došli nego da je došao autor ovoga pa da se suoči s ovim što danas mi govorimo. Jer mi je žao što morate sve slušati. Hvala lijepa.
Hvala. Nova replika, Ivan Šuker.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Marić rekli ste zbog predstečajne nagodbe jednima se oprašta dug, a drugi nisu u stanju platiti dug prema državi. Pa vidite, nekoliko velikih igrača se dogovori, dogovore pravila igre oko predstečajne nagodbe i onda desetine i stotine malih kaže se vama ćemo platiti u roku od pet godina bez kamata 20% tog iznosa a vidite ti mali ne mogu platiti 100 ili 150 tisuća kuna obveza prema državi i oni su temeljem ovog zakona isključeni iz mogućnosti. Međutim, kolega Marić nije tu gotov kraj, ti mali upravo sudjeluju u ovim ponudama bagatelne nabave do 70 tisuća jer njihov obim posla niti nije veći. S ovim dizanjem na 205 tisuća ponovno ih isključuju. Dakle, oni koji skupe neka sredstva da plate državi ono što njima nije plaćeno su sad s ovim zakonom isključeni. Međutim, s obzirom da ova Kukuriku koalicija je podijelila interesne sfere jeste primijetili nešto kolega Mariću? 2 najveća pomaka su tamo gdje su ministri iz iste stranke. To su veleposlanstva sa 900 na 3,5 milijuna kuna i to je promjena kriterija javne nabave kod kulturnih objekata. Vrlo interesantno, sva tri ministra su iz jedne stranke koja se zaklinje u poštenje. A kolega Mariću jel si vi možete zamisliti koje bi mi salve optužba iz HDZ-a čuli da smo se slučajno usudili predložiti ovako nešto u Saboru? … [[Upadica se ne razumije.]] Gospodine Radoš dobacujte slobodno, ali vi imate optuženih. Doduše HDZ-ovci još ne igraju golf na specijalnim igralištima kak to vi radite, ali vi ste na najboljem putu s ovim zakonom da igrate još dodatno golf.
Sad bi možda trebalo dati kolegi Radošu da odgovori na ovu repliku, ali to ipak moram prepustiti kolegi Mariću. … [[Upadica se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Kolega Šuker, ne mogu zamisliti. Pitali ste me mogu li zamisliti kako bi reagirala suprotna strana da mi predložimo? Ne mogu zamisliti jer bih bio prvi protiv takvog prijedloga i napustio bih sabornicu ako bi ustrajala stranka na tome a ovako ja to ne bih mogao podržati nikako, nikako. Kad govorite o predstečajnoj nagodbi samo jedan primjer. Banke su u tri tvrtke plasirale 5 milijarda kuna kredita koji nisu naplatile. Vjerovnici tih dužnika je 2 tisuće … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Kolege dajte prestanite dobacivati, pustite kolegu da iznese svoj odgovor na repliku.
Mogu?
Izvolite. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Molim vas prestanite dobacivati u klupama pustite kolegu Marića da iznese svoj odgovor na repliku.
Samo ću kratko završiti. 5 milijarda kuna je posuđeno kredita tri tvrtke, u te tri tvrtke su bili vjerovnici 2850 dobavljača, 2850 ostalo je nenaplativih svojih potraživanja zbog predstečajne nagodbe te tri velike tvrtke. Tih 2850 ne može sada sudjelovati u javnoj nabavi, a oni bi baš i sudjelovali do iznosa ovoga bagatelnog jer velike to baš i ne interesira, velike interesira veliki zato su i utjecali da se to poveća sada. Ne volim taj izraz krupni kapital ali Amerika koja je najmoćnija zemlja svijeta zaprepastili biste se kada biste saznali strukturu gospodarstva i tamo su najmoćnije multinacionalne kompanije ali glavni dio ukupnog BDP-a i glavni dio gospodarstva čine male tvrtke. U Hrvatskoj mali i ono što se malo uspjelo oživjeti treba sada uništiti, zgaziti i izbaciti sa tržišta, izbaciti iz konkurencije i neka ostanu samo velike i krupni kapital neka vlada i nije došao krupni kapital u državu nego je krupni kapital okupirao državu. Hvala lijepa.
Posljednju repliku iznijet će kolega Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Marić pa evo pokušat ću svoju repliku sa dva aspekta iznijeti iako mi je to moram priznati iznimno teško s obzirom na razinu negativnosti ili razinu s kojom ste vi govorili negativno o ovom prijedlogu zakona. ali pokušat ću, ja nisam ekonomist pa mi dozvolite da malo logički samo pokušam ove stvari razmotriti, naravno iz pretpostavke kako vi ovdje kažete podloge za nečastive radnje ili kako ste kasnije u jednoj replici rekli da je ovaj zakon zapravo da smo mi velemajstori u izigravanju procedure, poštene procedure u bilo kojem zakonskom rješenju. Ja ću možda ćete vi reći da sam ja možda pomalo i naivan za neke stvari ali ja ipak ne bi polazio s tolikom dozom ili s tolikom mjerom vjere u tom da u Hrvatskoj su svi poduzetnici zapravo samo čekaju priliku da krenu sa nepoštenjem sa prijevarom, a isto tako i oni koji provode javnu nabavu. Naravno i s aspekta ovoga o kojem vi govorite da oni koji sudjeluju u javnoj nabavi mogu na ovaj ili onaj način nepošteno doći do posla, ja vjerujem da je to moguće. Ali ako uzmemo na one koji provode javnu nabavu, a vi ste ovdje rekli da i podizanje razine visine pristojbe za žalbu, iz svog iskustva znam a postoje mnogi slučajevi gdje zbog neosnovane žalbe su izgubljena sredstva koja su na ovaj ili onaj način osigurana bilo preko fondova bilo preko ministarstava. Dakle ja isto tako ne mogu sada reći da će ovaj zakon povećati razinu korupcije jer razina korupcije i nečastive radnje ne ovise o visini, krađa je krađa, korupcija je korupcija, neovisno da li je krađom ukradeno 70 tisuća ili 200 tisuća kuna. Ona je uvijek jedno te isto, a da li će ona biti motiv i da li svi poduzetnici sada spremni u tome sudjelovati na taj način u to sumnjam, kažem možda ćete reći da sam naivan ali evo mislim da ako će ovaj zakon olakšati javnu nabavu onima koje provode, mislim da onda ima smisla. Hvala.
Odgovor na repliku Goran Marić.
Kolega Žagar ne bih nikada ni pomislio da ste naivni niti tako želim pristupati, dapače, cijenim vašu repliku i vaš stav i svačiji stav cijenim i poštujem. Većina u Hrvatskoj poduzetnika je poštena, to ne treba dvojiti, ali sve činjenice upućuju da su ipak oni mali malo pošteniji od velikih. Veliki duguju, veliki ne plaćaju, veliki im se sve oprašta, veliki blokiraju, veliki ne daju jamstva, veliki ucjenjuju. I ovdje se radi o broju aktera. Kažem da će se negativno odraziti na najveći broj aktera i eliminirat će se upravo mali. A kada biste bili u pravu da granica ne utječe na transparentnost onda bismo je mogli ukinuti, onda ne bi bila potrebna. Ali ipak je potrebna. Kada bismo mi računali uvijek na ljudsku savjest onda ne bi trebao nijedan zakon. i istina poštenom čovjeku ne treba zakon, mudrom čovjeku ne treba zakon, pametnom čovjeku ne treba zakon. pa koji pametan čovjek će se napiti sjesti i voziti, neće nijedan. Ali treba zbog onih drugih. Koji pošten čovjek neće nekome naplatiti? Neće nijedan. Ali zbog onih koji žive taj stil života treba. I ne možemo ići na povjerenje jer se potiče upravo one koji upućuje sve da tako žive da im je to stil života. I predstečajna nagodba nam svjedoči tome. Samo jedna tvrtka ima 996 vjerovnika koji su izgubili sve, a samo tri vjerovnika su odlučivala o sudbini u predstečajnoj nagodbi i o njima. I sada tih 996 neće sudjelovati, a oni koji su odlučivali oni hoće.
Hvala lijepa, vrijeme isteklo. Nastavljamo raspravu po klubovima pa pozivam poštovanog kolegu Krešimira Bubala da iznese stajalište kluba HDSSB-a.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovani zamjeniče ministra. Evo želio sam u ime kluba HDSSB-a nešto reći o Prijedlogu zakona o izmjeni i dopuni Zakona o javnoj nabavi s konačnim prijedlogom zakona. Naime, iz prethodnih rasprava ali i iz mog skromnog iskustva u desetak godina u jedinicama lokalne i regionalne uprave mislim da mogu progovoriti o ovome zakonu koji smatram da je itekako važan i za poslovanje jedinica lokalne uprave ali evo počinjemo dosta raditi europske projekte i europske fondove pa smatram da je upravo važno i u odnosu na europske fondove. Gledajući ovaj zakon i gledajući povećanje iznosa minimalne tj. bagatelne javne nabave moram priznati da mi u klubu HDSSB-a smo bili šokirani kad smo vidjeli prijedlog jer maloprije je isto rečeno da ljudi koji provode postupak javne nabave da će im se olakšati posao no ja odgovorno tvrdim i tu ćemo moći napraviti analize nakon što možda i donesete ovaj zakon iako ja se nadam da ćete ga povući, da će po jedinicama lokalne uprave sa ovim bagatelnim nabavama da će se povećati cijene. To vam mogu reći na temelju svoga iskustva jer sjećam se dobro kad sam došao primjerice u Grad Osijek prije četiri godine nastojao sam objediniti javne nabave i upravo izbjegavati bagatelne javne nabave i mogu priznati da u prosjeku 30-tak posto su cijene bile jeftinije nego u prošlim razdobljima. Sjećam se jednog velikog posla koji smo objedinili i proveli pa sam molio ljude da dođu potpisati ugovor pa su mi rekli išli smo s dampingom, ne bi voljeli da medijski iziđu cijene po kojima smo vam dali usluge koje evo su takve kakve jesu. Prema tome, ovaj zakon će sigurno omogućiti onima koji rade posao da im se smanji obim posla. Maloprije je kolega Marić rekao da će biti više narudžbenica, ne, bit će manje narudžbenica jer će sad objedinjavati ove 70, neće ih toliko razbijati ali gledajući jedinica lokalne, regionalne uprave, pa i državu smatram da ne treba ići s ovim smanjivanjem iznosa. No isto tako kad govorimo o pojedinim člancima u zakonu koji definiraju pravila ponašanja i Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi s konačnim prijedlogom zakona, kad gledate članak 105. i kada se spominje iznos ako probija 10% iznos radova, smatram da onaj tko probije više od 5% što je bilo predviđeno dosad zakonom, ako probije onda nije dobro planirao investiciju. Onda stručne službe koje su pripremale posao nisu ga dobro odradile i tu se otvara prostor za neke nečasne radnje. Prema tome, stav je HDSSB-a da se ostane na 5% u odnosu na ugovorenu vrijednost radova. Prema tome, člankom 105. izmjere ugovora o javnoj nabavi za vrijeme njegova trajanja smatraju se novim ugovorom. To također nije potrebno jer ako ćete ići do 5% iznosa predviđenih, a ne povećavati na 10% bez PDV-a, prema tome ne bi trebalo taj iznos mijenjati i otvarati prostor za neke nove tunele, za neke nove velike investicije i probleme koji su se pojavljivali, a medijski su dosta eksploatirani bili u prošlim mjesecima ali i prošlim tjednima. Isto tako kad govorimo o članku 146., rokovi za izjavljivanje žalbe … postupku javne nabave pa u stavku 1. objave poziva na nadmetanju u odnosu na sadržaj poziva na nadmetanje dokumentacije za nadmetanje te dodatna dokumentacija ako postoji. Tu bi još predložili ukoliko je gospodarski subjekt zahtijevao objašnjenje izmjene vezano za dokumentaciju jer kad gledamo taj članak 146. važećeg zakona gospodarski subjekt gotovo uvijek odlučuje na žalbu bez da se prethodno komunicira s naručiteljem koji bi u većini slučajeva pristali na određene izmjene dokumentacije. Ovom dopunom bi se onemogućilo gospodarskim subjektima u namjerama stopiranje postupka dala mogućnost naručitelju za izmjene i dopune. Prema tome, tu treba pojednostaviti sustav. No gledajući i broj žalbi koje su bile u prošloj godini, a njih je bilo dosta veliki broj, ali samo 22 … 1728, 22% je usvojenih. Tu se vidi da imamo i profesionalnih žalitelja koji često odugovlače pojedine investicije, pojedine radove što također nije dobro za investicijski ciklus u Republici Hrvatskoj. Prema tome, gledajući na racionalnost i ekonomsku upitnost koju postavljate za iznos ovaj do 70 tisuća ili 200 tisuća tj. bagatelnu nabavu smatramo da taj iznos ne treba mijenjati jer otvara se prostor ja bih rekao razbijanju natječaja što se događalo u jedinicama lokalne uprave, no malo je poznato da je malo jedinica, ja sam čuo da su ljudi odgovarali zato što su činili, a smatram da su nanosili veliku štetu jedinicama lokalne uprave. Isto tako, kad govorimo o kulturi ili izuzecima u javnoj nabavi smatramo da izuzetaka ne treba biti. Jer gledajući i kad spominjemo arhitekte, inženjere, odvjetnike, sjećam se dobro da sam proveo jedan javni natječaj primjerice za odvjetnike. To je bilo toliko žalbi, čak se i komora očitovala da ne možemo mi provoditi javne natječaje za odvjetničke usluge. Pa zašto ne bi mogli? Ako će netko ponuditi određeni popust od tarife smatram da bi to bilo dobro jer jedinicama lokalne uprave nije svejedno kad stignu fakture po tarifi i prema tome i tu bi trebali zakon mijenjati jer smatram da odvjetnici nisu nikakva kasta koja može gospodariti Republikom Hrvatskom, ali isto tako jedinicama lokalne uprave kad gledamo i arhitekte, kad gledamo inženjere. Što više budemo provodili javnih natječaja imat ćemo povoljnije cijene u jedinicama lokalne, regionalne uprave, ali i u državi i sigurno da ćemo povoljnije dolaziti do onoga da li je to roba, usluga ili izvršenje određenog posla. Maloprije je bilo riječi i o predstečajnim nagodbama. Upravo kroz predstečajne nagodbe mnogi zdravi gospodarstvenici gube dio i imovine i dio svojih potraživanja. To nije dobro. Tvrtkama u predstečajnoj nagodbi ne treba dopuštati javljanje na natječaje. Ali ono što nam se pojavljuje kao problem, neki su završili u predstečaju, neki u stečaju. E tu bi se trebala možda pružiti mogućnost da nađu kompaniju koja će preuzeti pod istim parametrima posao koji je ugovoren, da se ne gubi na vremenu jer tu ćemo možda imati problema sa europskim fondovima gdje imamo neki rok za izvršenje posla, a dogodi se da tvrtka ode u stečaj i ne može izvršiti posao. I vi dok provedete novi natječaj izgubit ćete sredstva. To je ono što nam prijeti sa fondovima Europske unije, kao što imamo i profesionalne žalitelje koji će odugovlačiti da se pojedini poslovi realiziraju i da se pojedini poslovi ostvare. Isto tako, rokove žalbe treba skratiti ili dati neki prioritet ako su u pitanju europski projekti da ne izgubimo određena sredstva. Isto tako, gledajući vaš prijedlog ako je više od pola članova Nadzornog odbora u tvrtkama da je potrebno provoditi javnu nabavu. Smatram da iako je jedinica lokalne uprave u vlasništvu preko 50% da također uvijek trebaju tvrtke provoditi javnu nabavu i pridržavati se pravila kao što to čine jedinice lokalne uprave. Sigurno da bi u tom smislu se također uštedilo. Isto tako kad govorimo o pojedinim investicijama koje su započete, a tvrtke ošle u stečaj, mi imamo koridor 5C i most na koridoru 5C. Možda ministru Hajdašu Dončiću odgovara da se to sad ne radi, ali tvrtke su pojedine završile u stečaju ili u predstečajnom stanju, ne rade posao. E take stvari treba se pružiti mogućnost da drugi preuzmu posao, nastave posao po istim ugovorenim cijenama da ne gubimo vrijeme. Smatram da kriteriji za odabir ponude trebaju biti uvijek ekonomski. Poznati su svi parametri u natječajima, uvijek ekonomski kriterij je najznačajniji jer uz garanciju banke, uz sve one parametre koji se postavljaju u natječaju ekonomski kriterij uvijek mora biti osnovni kriterij za odabir najpovoljnijeg ponuđača na samom poslu. Prema tome, HDSSB je protiv ovakvog povećanja limita, tj. iznosa od 200000 za robe i usluge, 50000 za radove. Jer kad kompariramo recimo sa Slovenijom i Italijom znači njihovih 20000 eura, naših 26000 eura, njihovih 40 naših 65000 eura ili 500000 kuna. To smatram da je prerano gledajući naš način poslovanja u Hrvatskoj, gledajući stanje na tržištu. Ali i mislim da kroz svoje iskustvo gdje sam uvidio da smo često radili uštede upravo ako smo objedinjavali javne nabave i za sustav poduzeća i drugih ustanova bilo to da je wc papir ili neka investicija. Prema tome, ovo će samo povećati cijene. Predlažemo resornom ministarstvu i Vladi da povuče ovaj zakon, jer ovaj zakon stvara jedan prostor koji nije dobar u jedinicama lokalne uprave. Hvala lijepo.
Prelazimo na replike. Najprije kolega Branko Vukšić.
Uvaženi kolega Bubalo, evo počet ću s kraja vašeg izlaganja kada ste spomenuli wc papir. Ne znam oni koji su, stari se sigurno sjećaju situacije na Hrvatskoj radioteleviziji kada je jedan od ravnatelja kupio toliko wc papira da je cijela država o tome pisala. Isto tako se koristio javnom nabavom. U to vrijeme se pitalo zbog čega to radi. Vi i mnogi drugi govornici danas su se pitali treba li sumnjati u one koji obavljaju javnu nabavu, posao javne nabave i prije kolega iz SDP-a se pitao da li treba sumnjati u sve one koji sudjeluju u tome. Praksa nas uči da treba. Mi smo visoko korumpirana zemlja i visoko korumpirano društvo. Međutim, treba reći da sasvim sigurno nisu korumpirani i ne korumpiraju građani koji žive od svoje plaće, građani koji nisu blizu izvora novca, nego korumpiraju tzv. elite, ovo što ste vi govorili, što su govorili prethodnici. Povećava se limit, znači povećava se mogućnost novih korupcija da bi se nekome olakšao posao javne nabave. Što to znači olakšavanje posla javne nabave? Netko je prije spominjao da se gubi novac niskim limitima jer imamo premali broj zaposlenih u službama, lokalnoj samoupravi ili u državnoj upravi. zapravo o čemu mi tu govorimo. Nitko nam nije razložno objasnio zbog čega ta potreba povišenja toga limita i što će se zapravo time dobit, koje ćemo mi to uštede, što će država dobiti na tome, zapravo što će dobiti porezni obveznici. Po meni novu mogućnost korupcije.
Na repliku odgovara Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Kolega Vukšiću, naime po mojoj procjeni porezni obveznici dobit će veće cijene nego što su sad imali. Da li će to bit korupcija ili ne, ali bit će šteta jedinicama lokalne uprave jer će nabavljati robu po većoj cijeni pa bio to wc papir ili nešto drugo. Jer možete provjeriti na razini jedinica lokalne uprave, ako se nešto radi objedinjenom javnom nabavom gdje idete sa većom količinom ili pružate mogućnost svima da nabavljaju određenu robu ili usluge pružaju svoje ponude sigurno ćete dobiti povoljnije cijene. Veća cijena je u malim nabavama i to možete na temelju bilo koje jedinice lokalne uprave ili države provjeriti. Prema tome, limite ne treba mijenjati nego dapače, oni trebaju ostati isti kaki jesu u ovom trenutku, jer potrebna je zdrava utakmica. A vi ako dižete limit sa 70 na veći iznos neće se pružiti mogućnost da se svi iz Hrvatske jave na nešto što se zove natječaj pa bilo i wc papira.
Drugu repliku iznosi kolega Ante Sanader.
Gospodine potpredsjedniče, uvaženi kolega Bubalo, vi ste ovdje spomenuli profesionalne žalitelje i mislim pogodili ste tu u sridu. Jer nama su veliki problem ti profesionalni žalitelji koji posebno u telekomunikacijskom sustavu nam prave probleme tako da mi po godinu dana ne možemo dobit, izabrati izvođača za telekomunikacijske usluge. Ali evo niste spomenuli ovdje da bi to trebalo riješiti u zakonu, da bi i to trebalo vidjeti način kako će ured, gore povjerenstvo državno reagirati i kako ćemo se zaštititi, odnosno kako će se zaštiti ljudi koji provode nabavu u jedinicama lokalne i regionalne samouprave jer to je sigurno jedan od velikih problema u javnoj nabavi. I drugo, ovo što se tiče odvjetnika mislim da ne možemo baš staviti odvjetnike kroz javnu nabavu jer je pitanje kvalitete odvjetnika. Mi teško možemo staviti u uvjetima natječaja neke mjere izvrsnosti, pa ćemo reći da je taj dobio neke sporove ili ne znam teško je procijeniti mjere izvrsnosti po kojim bi neki odvjetnik bio bolji od drugog i što bi mogli staviti u uvjete natječaja. Tako da, mislim da ne bi trebali baš tuč po tom da tu trebaju jedinice lokalne i regionalne samouprave ne mogu izabrati odvjetnika za kojeg smatraju da je dobar i da im može dobiti određeni spor.
Na repliku odgovara Krešimir Bubalo. Samo se drugi put javite malo ranije.
Bit ću brži. Pozorno sam slušao što će gospodin Sanader reći jer je čovjek koji ima dosta iskustva u regionalnoj upravi i sigurno da je i on osjećao kao što sam i ja osjećao da u određenim trenucima imate profesionalnih žalitelja, čak ako je neka izborna godina onda imate pojačano da vam opstruiraju da ne izvršite neke radove ili ne završite neke investicije prije samih izbora. To je tako, ali treba iznaći mogućnost kako profesionalne žalitelje isto tako i kazniti ako učestalo ponavljaju neke stvari, a nisu utvrđene nepravilnosti. Ali kad govorimo o odvjetničkim uslugama vi možete reći da su u natječaju bitne reference koje treba netko priložiti i ako se jave dvije odvjetničke kuće sličnih referenci a da netko nudi da 50% će ići jeftinije od tarife onda sigurno da je logično da će biti ekonomska cijena taj parametar koji će odlučiti. A da ne govorimo ako su jednostavniji neki sporovi gdje idete u naplatu potraživanja i gdje očekujete i izvjesno je da ćete dobiti spor da se oni naplate iz onoga što su naplatili. No isto tako maloprije kolegi Vukšiću nisam rekao ali u jedinicama lokalne uprave ima dosta obučenih ljudi kao i na državnoj razini. Smatram da su se timovi i educirali po svim europskim pravilima, dobili licence. Prema tome, jedinice lokalne i regionalne uprave imaju dovoljno licenciranih i obučenih ljudi da provode sustav javne nabave.
Nastavljamo raspravu po klubovima. U ime kluba HNS-a govorit će poštovana kolegica Nada Turina-Đurić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče, kolegice i kolege. Pa evo u samom uvodu moram reći nešto, da sam osupnuta koliko tu zastupnici, neki zastupnici i neki predstavnici klubova zastupnika sami sebe odnosno sami svoje kolege u lokalnoj i regionalnoj samoupravi prije svega smatraju očito lopovima komentirajući ovaj zakon i sumnjajući u elementarno njihovo poštenje osporavaju ovaj zakon kao moguće leglo buduće korupcije. Samo ne znam za koga, pa pretpostavljam za te naše, vaše čelnike lokalne i regionalne samouprave, direktore javnih poduzeća. Mislim da iz tog začaranog kruga u kojeg smo ušli neću reći čijom zaslugom najviše ali mislim da se to zna moramo početi izlaziti. I čudi me isto tako da neki kolege koji su ovdje bili dugo godina čelnici lokalne i regionalne samouprave govore o tome da će ovo biti katastrofa, da će se tu stvoriti isto tako leglo korupcije jer su i sami u svojoj diskusiji, evo kolega Bubalo baš je rekao, znači da je on kao gradonačelnik i kao župan proveo cijeli niz mjera unutar svoje lokalne i regionalne samouprave ne samo preko sustava očito javne nabave nego i preko drugih sustava koji su naravno na raspolaganju svim čelnicima lokalne i regionalne samouprave da prilikom nabave radova, usluga, poslova mogu provesti i ograničeno prikupljanje ponuda za određene poslove, da u pravilu moraju tražiti više ponuda i za najmanje i najsitnije poslove koji se obavljaju za jedinice lokalne samouprave ili regionalne samouprave samo je pitanje da li to žele i da li to rade transparentno. U ovoj državi su se najveći lopovluci dogodili pod okriljem javne nabave. Znači, optužiti ovaj zakon, odnosno dizanje limita bagatelne nabave jednim dijelom valjda državnog udara ja nemam pojma kako je to danas prikazano ili doživljeno ovdje mislim da je bespredmetno. Mislim da pogotovo s obzirom na neke diskusije moram podsjetiti kolege mi smo u nekoliko navrata ovdje govorili o sustavu javne nabave, odnosno o Državnoj komisiji za praćenje javne nabave, i evo jedna diskusija je između ostalog bila i od kolege Šukera koji je upozorio na jedan problem a to je upravo ovo zakonsko rješenje na tragu rješavanja dijela tih problema, a to je da su javne nabave i od 100 tisuća kuna padale po nekoliko puta tijekom jedne proračunske godine da ta sredstva se nisu uspjela utrošiti. Nažalost, komisija pod pritiskom svih tih žalbi nije uspijevala pravovremeno dati adekvatne odgovore pa je i to jedan od razloga što je sve to trajalo u beskonačnost i da se u konačnici ti radovi i te usluge u toj godini nisu izvršili pa su se sredstva prebacivala u sljedeću godinu što velika većina naših ljudi koji su u predstavničkim vlastima u jedinicama lokalne samouprave obično karakteriziraju kao nesposobnost čelnika da izvrši proračun. Budući da sam ja bila dugi niz godina jedan od čelnika u regionalnoj samoupravi također znam da smo imali problema. Znači, u prvom dijelu godine se najprije pripremaju tenderi za javnu nabavu u odnosu … troškovnici, a onda se u drugom dijelu godine obično pokreće. Ogromni su rizici da ćete vi unutar kalendarske godine uspjeti u ovom sustavu kakav mi imamo obaviti javne nabave a često se tu radi upravo o nabavama ovo što je predloženo od 200 do 500 tisuća kuna koje su nužne da bi se nešto de facto popravilo ne'. Ili ne znam da bi nešto bilo stavljeno u funkciju. Znači, to su masiranja i maltretiranja koja doživljavaju svi čelnici lokalne i regionalne samouprave, a i direktori odnosno uprave nekih manjih javnih komunalnih ili nekih drugih poduzeća. I zato me čudi ovaj silan jedan napad. Ja sada ne bi ulazila u to da li je to moglo biti možda 300 tisuća ili 350 tisuća jer jednostavno nemam podatke koji bi mi mogli reći koja bi to brojka bila realna. Međutim 70 tisuća kuna je definitivno nešto za što se u jedinicama lokalne samouprave nabavlja ne znam sanitarni materijal, papir, potrošni materijal i takve stvari, sve ostalo premašuje te iznose. A cijeli niz je nekih takvih radova o kojima de facto ovisi osnovno funkcioniranje vrtića, nekog vrtića, neke škole, a ulazi u sustav sada javne nabave. Prema tome, ja se ne bi oko toga žestila oko toga svega, mislim da i mi u HNS-u apsolutno podržavamo da damo tu mogućnost. Naravno da pooštrimo kontrole, ja se slažem i s tim, da pooštrimo kontrole. Mi za sada imamo revizije koje nam dolaze jednom godišnje ili jednom u dvije godine u takva tijela i te institucije, kontroliraju. Nisam sigurna da bi jednom revizoru bilo propušteno od jednog revizora da ustanovi da je nešto nabavljeno za 400 tisuća kuna, a da je to isključivo napisana narudžbenica i da nema barem još dvije ponude za takav posao i da bi to mišljenje prošlo kao bezuvjetno mišljenje. mislim da se to ni slučajno ne može dogoditi. A kada je nešto dato već kao uvjetno mišljenje onda se zna kamo to mišljenje ide i tko po osnovi tog mišljenja mora poduzimati određene korake da se ustanovi da li tu ima ili nema razloga za sumnju da je učinjena neka protuzakonita ili korupcijska radnja. Isto tako ono što sam govorila u cijeloj toj strukturi ukupne javne nabave, u većem dijelu tu javnu nabavu su provodile naše velike javne tvrtke i uz dužno poštovanje svima koji su do sada diskutirali moramo reći a i zna se da su ustvari upravo u tim velikim tvrtkama pod okriljem javne nabave učinjeni najveći kriminalni potezi. I da većina njih nikada se nije uspjela ni dokazati u istragama u ulasku i USKOK-a i sve da su u stvarnost i jesu kriminal. Tako gospodin Marić koji sada kriči nad nama ne znam možda bi mogao otići kričati pod balkon bivšeg ministra prometa koji je upravljao tim tvrtkama odnosno koji je bio odgovoran za te tvrtke. Znači mi kričimo nad tim da će sa 200 ili sa 500 tisuća kuna netko u lokalnoj i regionalnoj samoupravi počiniti pljačku stoljeća u Hrvatskoj. Pa mislim pljačka stoljeća se dogodila u okrilju javne nabave u javnim tvrtkama po zakonu i vjerojatno većina tih ljudi neće nikada koji su to učinili, neće za to snositi odgovornost. A na ovaj način ćemo omogućit ipak operativnost, omogućit ćemo tim ljudima koji se suočavaju sa ovim problemima kojima kažem gospodin Šuker govorio u nekim raspravama, neću ih sada čitati, s kojima se suočavaju pa onda se dogodi i to da vezuju svoja sredstva u investicijama sa sredstvima iz više razine proračuna da li županijskog, da li državnog pa onda se ta sredstva trajno izgube ako se takvi poslove ne ugovore. Znači cijeli niz problema je stvarnih na terenu. I ja bi stvarno apelirala na kolega u ime kluba HNS-a da budemo razumni i da od ove cijele priče ne radimo kažem mogućnost koju je ovdje prognozirao nama gospodin Marić da će se tu dogoditi ne znam pljačka stoljeća nego da omogućimo ljudima da rade svoj posao, a onima ako taj posao ne budu radili kako treba naravno postoje one institucije koje se s tim trebaju baviti. To je revizija, to je policija, to je Državno odvjetništvo i ne znam tko sve drugi tko treba postupati kada se događaju takvi slučajevi. Ali unaprijed optužiti sve čelnike lokalne i regionalne samouprave sa ove govornice unaprijed ih optužiti da su lopovi, mislim da nije prava poruka ni prema građanima RH, a neću uopće govoriti o tim ljudima koji su izabrani na te odgovorne dužnosti. Zato ja bih molila da spustimo tenzije oko toga, HNS će podržati prijedlog ovog zakona i nadamo se da će i drugi u tom smislu diskutirati u nastavku ove diskusije. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na replike. Prvo poštovani zastupnik Jozo Radoš.
Kolegice Turina s pravom ste se čudili radi manipulacije, licemjerja i nedosljednosti prilikom rasprave o ovome zakonu. govori se o potrebama bržeg investicija, bržeg donošenja odluka, nedostatka investicija, a onda se svaki prijedlog koji ide za tim, a to je nasušna potreba Hrvatske gleda sa ovog ili sa onog stajališta ovdje sa stajališta potencijalnog lopovluka pa se cijela stranka optužuje posredno za tako nešto, a zapravo se radi o tome da se podcjenjuju birači koji neće prepoznati tko je stvorio klimu u Hrvatskoj da je sve lopovsko i da je svaka namjera da je lopovska namjera. Zna se tko je stvorio takvu klimu u Hrvatskoj i tko je što radio. Govori se o tome da se javna nabava teško provodi, ali nisu za ovaj zakon. Govori se o tome kako su se razbijale javne nabave prije, ali se nije za ovaj zakon. Kao da i to što se prije događalo nije bilo kriminalno djelo, a ako hoćete činiti kriminal onda možete to raditi na sto način. Ponovite isti posao, npr. dva ili tri puta farbate tunele, u skladu sa javnom nabavom vršite isplate u gotovini za poslove koji nisu obavljeni ili jednostavno napravite fiktivni posao i još sto drugih manipulacija. Ako nema pravnoga sustava i pravne države onda će svaki propis omogućiti lopovluk. Ako postoji pravna država onda toga lopovluka neće biti ili će ga biti u manjoj mjeri.
Na repliku odgovara kolegica Nada Turina-Đurić.
Hvala. Kolega Radoš, upravo to je siže onoga što sam ja u raspravi htjela reći. A ono što bih samo još dodala, znači mislim da je kolega Marić rekao a vi ste to ustvari naglasili u svojoj replici, koji su mogući benefiti ovakvog zakona i dizanja ovih limita. Činjenica jest da mi imamo cijeli niz malih i srednjih poduzetnika koji u ovom sustavu javne nabave ustvari u ovom trenutku uopće ni ne mogu pristupiti javnoj nabavi. U ovoj situaciji gdje će lokalni čelnici, gdje će pojedine institucije raspisivat natječaje za određene poslove, odnosno tražiti ponude za pojedine poslove itekako će ti neki manji poduzetnici kojima je 200 tisuća kuna nekog posla plaća za 3-4 radnika ili 10 radnika u mjesec dana, imati mogućnost da dobije takav posao. Do sada to nije bio slučaj. Jednostavno se na takve poslove nisu ni mogli javiti. Javna nabava je imala takve propozicije gdje su se neki naravno mogli provući i dobiti posao sa dokumentima koje su priložili, a znamo da je i tu bilo svakojakih, pa su rušili te nabave dok nisu dobili upravo oni koji su trebali dobiti, a ovi srednji i manji su nažalost bili sasvim postrani, izvan nekih poslova koji su mogli biti te neke veličine od recimo 200 tisuća kuna nego su mogli biti samo ispod 70 tisuća kuna. Tako da mislim da će to imati i u tom dijelu učinka i da će to…
Privedite kraju.
Hvala lijepa.
Iduću repliku iznosi Krešimir Bubalo.
Hvala lijepo. Naime kolegice branite neobranjivo. Manja konkurencija znači veće cijene jer ograničeno prikupljanje ponuda vam je manja konkurencija, a veća količina znači manje cijene. Karikirate za pljačku stoljeća od 200 do 500 tisuća kuna za javnu nabavu, sigurno da to nije pljačka stoljeća, ali vidjet ćete u jedinicama lokalne uprave ako se bude radila ozbiljna analiza da će cijene biti veće, a to je upravo zbog toga što će biti ograničeno prikupljanje ponuda i neće svi na tržištu znati upravo za ono što se događa. Znači bit će manja konkurencija, a veće cijene. Benefita ovdje jedinice lokalne uprave i regionalne uprave neće osjetiti, znači neće ih biti.
Iduća replika, kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Kolegice Đurić, rekli ste da neki su u svojim raspravama govorili neke stvari, međutim sustav javne nabave kako se razvija društvo tako i taj sustav treba unapređivati i sve ono što je bilo u prethodnim razdobljima kočnica za određene procese, te kočnice treba uklanjat. E sad se postavlja pitanje, ako imate u Hrvatskoj bar 150 općina koje imaju proračun ispod 5 milijuna kuna ne možete njihovu nabavu od 200 tisuća kuna poistovjetiti sa javnom nabavom gradova ili općina koji imaju proračune preko 30, 40 pa do Grada Zagreba koji ima nekoliko milijardi. Dakle naprosto to su dvije različite stvari, to je naprosto neusporedivo. Dići prag za tri puta bez ikakvog obrazloženja i kad imate ovakvu situaciju u gospodarstvu kakvu imate, da hrpa malih i srednjih poduzetnika koji će se najviše javljat na takve nabave, osobito u jedinicama lokalne samouprave jedva žive ili pitanje je da li će preživjeti ove predstečajna nagodbe naprosto nije nešto što govori da netko naziva čelnika jedinica lokalne samouprave lopovima. To naprosto nije istina, to nitko živ nije rekao. Druga stvar, vi znate dobro i sama ste sad u ovom trenutku čelnica jedne jedinice lokalne samouprave, ta gradonačelnica i načelnici imaju mogućnost da odlučuju do milijun kuna praktički bez gradskog vijeća i bez ičega. Pa i njima je zbog savjesti, zbog toga da im netko predbaci daleko bolje provest javnu nabavu, ne da te netko sutra zafrkava da si kancelarijski materijal kupio sa 100 tisuća kuna direktnom pogodbom sa nekim. Pa na kraju krajeva ako se ne varam jedan čelnik nacionalnog parka je smijenjen zbog nekakve javne nabave od 50-tak tisuća kuna što je išlo direktnom pogodbom. Dakle ako netko želi napravit kriminal on će naći model kako da ga napravi, ali mislim da bi nama svima u interesu bilo da gradimo sustav koji će takvim igračima postavit čim više prepreka da teško dođu do toga.
Na repliku odgovara kolegica Nada Turina-Đurić.
Pa evo kolega Šuker, ja se slažem ovo što je on rekao, ja potpisujem s tim da je ta javna nabava kao takva do sada znači koja se već radila za radove i usluge iznad 70 tisuća kuna tako koncipirana da u suštini je, ovo što je rekao gospodin Bubalo i što vi govorite tu konkurencija kao takva i nije najbitnija. Događalo se da je bio jedan ponuđač. Prema tome, to što imate javnu nabavu i ovo što je rekao gospodin Bubalo sad će se javit ne znam koliko ljudi. Pa evo u zadnje vrijeme dapače sve je manje u stvari poduzetnika koji su uopće u mogućnosti se javljati na te javne nabave naprosto zato jer su u određenim problemima. Što znači ako su u određenim problemima u tim manjim nabavama da ne mogu apsolutno doći do posla. Mi jesmo sad u jednoj situaciji koja je specifično teško krizna, kakva jest. Međutim, sa ovom situacijom koju nudi ovaj zakon mislim da omogućavamo jedan malo jači zamah upravo u tom dijelu tih poduzetnika manjih, srednjih, znači ne ovih koji su obično rušili javne nabave za gradnju cesta, luka i ne znam velike nabave nego ovih srednjih koji uistinu žive ono iz mjeseca u mjesec od svog rada i od svog posla. Hvala.
I posljednja replika kolegica Branka Martinčev Juričev. Izvolite.
Hvala lijepo. Juričev-Martinčev. Kolegice Turina Đurić, pa naime rekli ste kako postoje čelnici koji su i za onu nabavu do 70000 kuna nalazili tri ponude. Vjerujem da ste i vi kao što smo i mi u Vodicama i nešto šta je za 20000 kuna se trebalo naručiti isto uzimali tri ponude. I vjerojatno takvi čelnici će i dalje posebno za ove od više stotina tisuća kuna poslove uzimati više ponuda, ali mi ne govorimo o takvim ponuditeljima i takvim čelnicima koji na takav način radi. Govorili ste da su najveća kriminalna djela se radila u okrilju javne nabave i to daleko iznad 70000 kuna. Upravo zato vas pitam zašto ne donosimo zakon koji će spriječiti takve čelnike koji potpisuje protuzakonite ugovore jer ovaj zakon će im još bolje to omogućiti a našim pravosudnim službama će biti još teže zaključiti i donijeti odluku da se radi o protupravnim radnjama kad zakon omogućava ovakvu slobodu. Hvala.
Odgovor na repliku kolegice Branke Juričev-Martinčev daje Nada Turina-Đurić.
Kolegice Martinčev ja sam u svojoj raspravi rekla da, znači ovdje govorimo samo o dizanju limita, da bi trebalo vjerojatno ne kroz ovaj zakon, kroz neki drugi zakon riješiti na koji način će se nadzirati odnosno što je potrebno činiti kod prikupljanja ponuda ispod te vrijednosti. Većina čelnika sebe štiti na način, ja sam uvjerena u to zato nisam baš bila oduševljena sa nekim diskusijama ovdje, jer nas se naprosto svih prozvalo lopovima i ljudima koji će gurnut sad, samo će dočekat ovaj zakon da gurnu prste u pekmez. Ja se s tim ne slažem. Slažem se da bi trebalo donijeti određene ili podzakonske akte ili određeni zakon koji bi regulirao ovaj dio da smo obavezni prikupljati ponude jer će procedura naravno biti puno manje složena nego što je kod procesa javne nabave, a na neki način bi se uvela kontrola i nadzor nad izborom najboljeg ponuditelja. Evo, hvala lijepo.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva se javila kolegica Ingrid Antičević-Marinović. Nema je, pa gubi pravo na raspravu o ovoj točki dnevnog reda. Riječ dajem Denešu Šoji koji se također prijavio za raspravu u trajanju od 10 minutra.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Marić je u svojoj raspravi na početku naglasio da se radi o na određen način sudbonosnom propisu. To je i razumljivo ako imamo na umu i pred očima situaciju u kojoj se nalazimo gdje je prvih 10, 15 minuta svake informativne emisije o pljačkama, o kriminalu. Sutra ujutro kad otvorimo sve naše novine, tiskovine onda su prvih nekoliko stranica također udarne vijesti uvijek nešto novo i živimo u jednom takvom okruženju da doista pogotovo za čelne ljude i u lokalnim zajednicama i u drugim određenim institucijama stvara se jedna percepcija da je jedna ogromna većina da budem ovako grub lopovi. Jer taj zakon zapravo na određen način se i donosi, odnosno i druge zemlje, pa i mi sad ga menjamo ne radi poštenih ljudi. Pa ja mislim da poštenim ljudima taj i časnim ljudima taj zakon uopće nije potreban. I bilo bi najbolje da ga nema, da nam ne zagorčava život što se tiče administriranja itd. Bilo bi interesantno radi kvalitetnog sagledavanja tog stanja da nam netko sačini jedan pregled svih u zadnjih godinu dana ili dvije, tri godine onih koji nisu proveli javnu nabavu, nisu to poštivali. Koje su to institucije, koji su to odgovorni ljudi, kako su kažnjeni novčano, zatvorom itd. Jel' tu ima u tim odredbama predviđeno i određena kazna. Taj pregled bi osobno ja volio vidjeti jer često puta možemo i pročitati u tisku da je to i to realizirano, ali nije provedena javna nabava. Radi se o velikoj investiciji. Međutim, nemamo saznanja. Onaj odgovorni čovjek koje sankcije je doživio. Ta situacija bit ću slobodan pa ću jedan primjer iznijeti imam tu određenog iskustva kao čelnik lokalne zajednice sad smo u postupku nabavka da vidite u praksi kako to izgleda, nabavke određenog stroja za zimu sa priključnim strojevima itd. I naravno pažnjom nekog dobrog domaćina obišli smo od Osijeka do Zagreba i do Karlovca teren da vidimo gdje bi mogli najjeftinije, najkvalitetnije nabaviti takav stroj koji nam treba. I pronašli smo, komparirali smo sa drugim dobavljačima itd. i sad smo objavili natječaj o toj nabavi, sve smo napisali osim nismo naveli kakve boje da bude. I sad očekujemo i javit će se dobavljač, nekoliko dobavljača jel' i mi ćemo odabrati onog kojeg cijenimo da nam najviše odgovara i ne daj Bože, a sigurno će biti onoga koji je s tim nezadovoljan pa će se žaliti na tu našu odluku normalno i taj postupak će krenuti do Državne komisije. I dok se to tamo, ta javna nabava, ta procedura razriješi vjerujem da ćemo mi negdje doći već do početka trećeg mjeseca a mi zapravo sa tim strojem planiramo čistiti, urediti naše ulice, snijeg razbacat jel'. Prema tome, koliko ima preventivnog djelovanja i pozitivnog itd., ovo čisto administriranje i ova situacija oko te javne nabave često puta podosta zagorčava život. Inače, mislim gledajući praktički tu je kolega Šuker spomenuo koliko, preko 200 općina koje imaju do 4, 5 milijuna svoj proračun. Mislim da tu nema ni prostora ni šanse nekakvih ogromnih pljački napraviti u bilo kom pogledu onaj koji nabavlja toalet papir ili ne znam ja sve ovo ostalo koji je to prostor. Krupni problemi se nalaze upravo na onim gornjim granicama, na krupnim, velikim investicijama u velikim sredinama najmanje je toga u ruralnim sredinama. Za nas, osobno ja smatram, da je ta granica ako se ona na određen način poveća i za sve kolege koji korektno i kako bih rekao domaćinski se odnose prema svojim proračunima i prema sredstvima poreznih obveznika ta granica ne znači Bog zna što. Bit će lakše raditi ako ona bude nešto viša. Da li je sad 200 ili 550 o tome bi se možda malo moglo razgovarati. A poseban jedan problem, ja sam o tome govorio kad smo razmatrali Izvješće o radu ove komisije to naročito je aktualno za ruralne sredine, za male općine, kod žalbi firme koje se javljaju i za obavljanje određenih poslova do 3, 4 milijuna ne prave oni žalbu nego angažiraju odvjetnika. Znači nemaju tako sposobnu pravnu službu i Državna komisija ukoliko nađe i najmanji propust, formalni propust umjesto tri godine dvije, pet ili što ja znam jer smo imali nekoliko takvih slučajeva, uvaži tu žalbu. To je sad tragedija u tome da se izgubi koji mjesec, dva dana. Međutim, dosudi 50, 100 do 150 kuna obvezu tom naručitelju da isplati odvjetnika. Ja sam se i tada zalagao i rekao sam da bi u taj zakon trebalo ugraditi jednu odredbu u tom pogledu jer to je za, odvjetnici su se neki na to i specijalizirali, samo čekaju i to prate. I uostalom to su meni sugerirali čak iz vaše službe. Taj problem postoji jer je ta tarifa vezana za vrijednost investicije. Tu u pravilu kad su velike investicije u pitanju i često puta zbog doista formalne sitne neke greške naručitelj je obvezan platiti daleko veći iznos tom odvjetniku nego što je ovaj morao platiti za pokretanje tog postupka. Osobno ću podržati ovaj prijedlog, hvala.
Hvala lijepa. Za repliku se javio kolega Jozo Radoš.
Kolega Šoja pa jedno od obrazloženja ovoga zakona je i u tome što su troškovi za provođenje postupka javne nabave za niže iznose se približavali samom iznosu te javne nabave što će situaciju učiniti besmislenom uključujući i ovo o čemu ste vi govorili. Slažem se s vama naravno da veći je problem kada se zlouporabe i lopovluci događaju na najvišoj razini sa višestruko višim iznosima nego što su ovi limiti koji se ovdje postavljaju. Pri tome su svi ovi limiti koji su postavljeni potpuno u skladu sa direktivama EU pa i sa praksom zemalja u okruženju. Prema tome, bojazan ili lažna bojazan da će ovo uroditi lopovlukom na taj komparativni način zapravo nije opravdana i predstavlja političku demagogiju i licemjerje. Još ću naglasiti dvije stvari koje su ovdje bile spomenute onako usput implicitno optužujući cijelu stranku, a to je da kada se radi o diplomatsko konzularnim predstavništvima da dosada uopće nije bilo ove stavke poslova pa se ona samo uvodi i povećava sukladno dizanju limita za nabavku roba i usluga, a zbog specifičnosti nabave u kulturi, bilo da se radi o poslovima, bilo da se radi o robama i uslugama i u direktivi Europske komisije koja se time bavi kultura je zbog te specifičnosti izuzeta iz tih direktiva. Prema tome, radi se o inicijativi koja ima za cilj pojednostaviti postupak a pošteni će ljudi i dalje biti pošteni, a lopovi će naći naravno uvijek svoj način ako ih država u tome ne spriječi.
Za raspravu se javio kolega Ivan Šuker.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine zamjeniče ministra iskreno govoreći nije mi jasno čemu toliko žuči i čemu toliko teških riječi. Ako postoje argumenti da je ovaj prijedloga zakona tako dobar onda mi nije jasno kako nije prošao na matičnom odboru. Ali i tada je predstavniku ministarstva postavljena određena pitanja, očekivali smo da će danas zamjenik ministra kada govori u ime predlagatelja odgovoriti na ta pitanja. No vrlo je interesantno da se spominje da od 2008.godine nije ništa mijenjano. Pa kada pogledate fiskalni kapacitet jedinica lokalne samouprave na kraju krajeva kada pogledate i proračun države u odnosu na 2008.godinu, proračun države je oslabio. Deficit državnog proračuna 2008.je bio 2,8 milijardi, ove godine će biti 17 i još nešto sljedeće godine će biti 22, 23. Zašto? Pa zato što je prihodovna strana proračuna zbog gospodarske krize pala, a rashodi koji se moraju izvršiti kako u jedinicama lokalne samouprave tako i u državnom proračunu su ostali isti pa čak su neki i povećani. Prema tome, kada realno gledate prostor za sredstva javne nabave prije svega govorim o jedinicama lokalne samouprave pa na kraju krajeva kada pogledate što je Vlada kresala svih ovih godina i ova i ona prošla, onda ćete vidjeti da su određeni troškovi po ministarstvima i drugim proračunskim korisnicima smanjeni. Ako gledamo taj aspekt da se baziramo na 2008.onda nemamo nijednog financijskog argumenta za ovo dizanje pragova sa 200 na 500 tisuća kuna. Iskreno govoreći s obzirom da kao resorni ministar sam od 7 državnih revizija za Ministarstvo financija 7 puta dobio bezuvjetno mišljenje onda si mogu uzeti za pravo da kažem nešto i bio sam nekada i gradonačelnik, da svaki pametan čovjek za bilo kakvu javnu nabavu će si osigurati bar da prikupi nekoliko ponuda da se osigura na određeni način da mu netko ne može reći da nekom pogoduje jer su nažalost takva vremena. I zato mi upravo zbog toga nije jasno zašto idemo s ovim. Međutim ima nešto drugo, a što nažalost ovaj zakon ne rješava, a to su ti tzv. profesionalni žalitelji. U onom trenutku kada je počela gospodarska kriza i to mi imamo sve u državnoj upravi, ne treba to nama nitko nabacivati, to ima Komisija za javnu nabavu i to ima Ured za javnu nabavu. Kako je počela gospodarska kriza za neke poslove prije gdje su se javila 2, 3 eventualno 4 ponuditelja sada vam dođe 40, 50 ponuda. I normalna stvar da kada vi odaberete najpovoljnijeg ponuditelja nažalost nije nekada najniža cijena najbolja. I to mislim da su kolege u Ministarstvu prosvjete najviše osjetile i mnogi školski objekti, a kolege u jedinicama kolege u jedinicama lokalne samouprave gdje su prostori dječjih vrtića itd. gdje su odabrali najpovoljnijeg ponuditelja nažalost on je po onoj narodnoj nije uvijek ono što je najjeftinije najjeftinije nego nažalost ispadne najskuplje. Upravo ti koji su dali najnižu ponudu iako iz aviona se vidilo u tom trenutku da ta ponuda sa tim sredstvima ne može završiti taj objekat su nažalost doveli do toga da su objekti koji su potrebni prije svega građanima koji koriste nažalost ne završavaju zbog toga. Prema tome ako je zakon išta trebao riješiti, trebao je riješiti te profesionalne žalitelje. Kaznit ih, nije bitno na koji način. Jer gledajte, ako se netko žali bez argumenata onda ga treba kazniti. A ovo 200 ili 500 tisuća kuna ja osobno ne vidim razloga za dizanje tih limita. Zašto? Pa upravo zbog toga što sam govorio i kolegici Đurić kada sam joj replicirao, nažalost mnoge jedinice lokalne samouprave imaju proračuna u Hrvatskoj od 800, 900, milijun kuna pa do 2, 3 milijuna kuna. Njihove sve nabave bez sredstava koje dobiju iz državnog proračuna su u principu u granicama 200 i 500 tisuća kuna. Znači tih 150, 200 jedinica lokalne samouprave neće biti uopće u potrebi da provodi javne nabave jer će biti u tim granicama. I uvijek se može dogoditi ono što ne valja. A kažem nepošteni ljudi će uvijek tražiti prostora kako da nešto izmanipuliraju. Pa zašto mi da im u sustavu koji definitivno treba nadograđivati zašto da im damo prostora za to. Možda je ovo granica za neka buduća vremena. danas je netko rekao predsjednik Vlade ili tko da u Austriji na onim brdima gore vam daju nekakav komadić papira i toliko trebate platiti,nema ni ovoga ni onoga ali su postigli određenu kulturu plaćanja i svega itd. pa vjerojatno će i Hrvatska doći u takva nekakva vremena. Međutim ovoliko žučno braniti nešto što po meni neću reći nije obranjivo nego s obzirom na trenutak i s obzirom na sve što se događa u Hrvatskoj u najmanju ruku nije pametno predlagati ovakvo nešto, naprosto nema argumenata za to. Druga stvar reći da do sada nije ništa bilo regulirano u diplomatsko-konzularnim predstavništvima, pa ako se ne varam predlagatelj zakona je ovdje naveo da je to do sada bilo 900 tisuća kuna sada se diže na 3,5 milijuna kuna. Ali kada idete napadati frontalno nekog drugog onda čak zaboravite i to pročitati i reći ćete da prije ništa nije bilo regulirano, ali evo ga sada se s ovom odlukom regulira. To je to što je ali kažem to je napisao predlagatelj, to nisam rekao ja. Isto tako kada govorimo o kulturnim spomenicima, da, ima spomenika kulture koji kada se obnavljaju imate jednog ili dva čovjeka koji to mogu raditi jer to nitko živ ne može raditi, ali to se onda točno zna kako i pod kojim uvjetima. Ali da li baš svi spomenici kulture koji se obnavljaju trebaju biti izuzeti od javne nabave, e to je sada jedan veliki upitnik meni osobno. I zato sam to rekao. Međutim ono što mene još brine i što mi nije jasno, možda ja ne znam dobro čitati, a to je članak 15.i govori o članku 5.gdje se dodaje novi stavak 7.koji kaže da u principu iznad građenje utvrđene ugovorom se može povisiti cijena 5%,a istovremeno u istom tom članku u stavku 6.alineja 2.ukupna vrijednost svih izmjena bez PDV-a manja od 10% osnovnog ugovora u javnoj nabavi bez PDV-a pod uvjetom da se ne mijenja pravna priroda ugovora o javnoj nabavi. E sada mi recite koji od ove dvije odredbe će vrijediti u budućnosti i kada, ako se izglasa ovaj zakon i ako ovakav stavak 7.gospodine zamjeniče ministra se ugradi u članak 105.? Koja od te dvije odredbe će važiti? Dakle po postojećoj odredbi to je 10%, a po ovoj odredbi koju vi predlažete koju ste doduše malo raskupusali pa razvukli na ovu i na onu stranu govori se o 5%. U najmanju ruku mislim da bi te odredbe iz članka 105. stavka 6. alineja 2 i stavka 7. trebali nekako spojiti da budu kompatibilni. Dakle, kolegice i kolege, ovakav prijedlog zakona bi možda bilo pametnije da smo razmotrili u dva čitanja. Ima ovdje puno i gradonačelnika i načelnika i sadašnjih i bivših, ima puno ljudi koji imaju iskustva sa javnom nabavom i sa dobrim i sa lošim stranama gdje su mnogi bili nekada neopravdano tuženi za neke stvari iako su proveli sve po proceduri. I upravo zbog tog njihovog iskustva, zbog svih podataka koje imamo u analizama komisije za javnu nabavu s osnova žalbi što se sve događalo u procesu javne nabave i sve one analize kako je taj proces javne nabave u Hrvatskoj da tako kažem rastao i zrio od onih početnih porodiljnih muka do toga da mi danas imamo sustav. E sad ako je … sustav izigrao ima institucija u državi koje se trebaju pobrinuti oko takvih ljudi. Ali mi kad donosimo zakon onda mislim da sa tim zakonom bi trebali napraviti čim više prepreka, čim više vrata da ti koji imaju nepoštene namjere ne mogu ni doći blizu društvenog novca, ne mogu doći niti blizu novaca građana Republike Hrvatske. I zato ovaj zakon u najmanju ruku zaslužuje drugo čitanje, ali ponavljam nemojte se bazirat na 2008., dakle gledajte fiskalno, Hrvatska je nažalost u ovom trenutku fiskalno na razini 2004., daleko, daleko ispod 2008.i prema toma ako ste se bazirali na 2008. pogledajte proračun, strukturu proračuna i onda ćete vidjeti koliko se više novaca koristilo za određene nabave i za investicije, sve kako jedinica lokalne samouprave tako i državnog proračuna. Danas se taj iznos smanjio zbog smanjene prihodovne strane koja je posljedica ekonomske i gospodarske krize. I na kraju, mislio sam da će mi ostat malo više vremena, a to su predstečajne nagodbe. Pogledajte koliko u ovom trenutku mi imamo riješenih predstečajnih nagodbi, samo nekoliko, a istovremeno govorimo pompozno da se s tim riješilo ovoliko ili onoliko. A s tim predstečajnim nagodbama mnogima se otpisuju stotine milijuna kuna poreza, a istovremeno stotine ili nekoliko stotina podizvođača radova kod tih kojima oprašta nekoliko stotina milijuna poreza nažalost neće dobit svojih 100, 200 ili 500 tisuća kuna i neće zbog toga možda moći platit 50 ili 60 tisuća kuna poreza koji duguju i samim tim se neće moći javit na javni natječaj. Ako se kunemo u to da nam je malo i srednje poduzetništvo nešto što bi trebalo bit kičma i nosioc gospodarskog oporavka Republike Hrvatske onda i u ovom trenutku trebamo misliti da su mnogi od tih malih i srednjih nažalost zakinuti. Hvala lijepo.
Za repliku se javio poštovani kolega Jozo Radoš.
Kolega Šuker, problem je ako vi ne znate što ste maloprije govorili, a još veći problem je ako znate šta ste maloprije govorili. Sad lijete krokodilske suze radi žučnosti rasprave, a maloprije odgovarajući kolegi na repliku spominjete tri ministarstva koje vodi kao jedna stranka, implicirajući da ta stranka zapravo stvara uvjete da bi zloupotrebljavala ovaj zakon i radila nečasne poslove i očekujete da nakon toga ne bude žuči. Pa to je izravna optužba koju ste učinili u replici kolegi bez mogućnosti da ja kao predstavnik te stranke odgovorim i hoćete da ja na to ostanem miran i da nema žuči. Vi to zaboravljate. Ovdje ne čitate zakon. Ja sam maloprije rekao da do sada u zakonu nije bilo izdvojenih nabava roba i poslovi kada se radi o DKP-u. Nije bilo, ne znam zašto nije bilo, nije bilo. Pogledajte članak 12. stavak 1. postojećeg zakona. I sada se ne povećava ova donja stavka za nabavu roba i usluga nego se samo u nekakvom odnosu 1:3 diže stavka za nabavu radova, kao što je u svim ostalim slučajevima i to je za vas problem, to je za vas problematično i još kažete da to do sada kad sam ja rekao da to nije razrađeno u zakonu da to nije točno. Pogledajte članak 12. stavak 1. ovog važećeg zakona, dakle koji je još uvijek važeći i pročitajte obrazloženje predlagatelja.
Na repliku odgovara Ivan Šuker.
Kolega Radoš, najgore je kad se ljudi nađu pogođeni u nečemu što netko nije rekao niti mu je bilo na kraj pameti da to kaže. A pročitajte fonogram pa ćete vidjeti. Druga stvar, vrlo interesantno, vi možete reći za HDZ što god hoćete, dapače počeli ste tu dovikivat vrlo bezobrazno… … [[Upadica se ne razumije.]] Da, vi se to trudite ne čitati, a druga stvar pročitajte si uvodno obrazloženje fonogram gospodina Leverića pa ćete vidjeti da je govorio o 900 tisuća i 3,5 milijuna kuna. To je isto tako rekao i predstavnik ministarstva na Odboru za gospodarstvo. Ako laže koza, ne laže rog. Prema tome, trudit se obrazložit i opravdat nešto što je neopravdivo je vrlo teško. Međutim isto tako, ako itko onako ispod … proziva to ste vi i ne trebate se ljutit, na kraju krajeva rasprava u ime vašeg kluba je bila čisto korektna. Vi ste iznijeli svoje stavove, svoje mišljenje isto kao što sam ja iznio svoje osobne stavove. Niti sam koga uvrijedio, niti sam koga napao. Ali očigledno da vi, to nije prvi puta, ne možete podnesti neke stvari no to je vaš problem. I nemojte više dobacivat nekome osobno nešto jer onda ako se počnemo osobno vrijeđati onda to neće nigdje završiti jer mislim da za to naprosto nema potrebe. Ali ne, vi smatrate da od vrijeme Jugoslavije ste pripadali sekti koja može svakom svašta reći, a vama nitko ništa ne smije reći. E pa zato smo se borili da toga više ne bude, da svatko ima pravo iznijet svoje mišljenje, svoj stav, bez vrijeđanja i bez ponižavanja. Ja ni sa jednom rječju nisam vašu političku stranku optužio za bilo šta. Prema tome, ja kažem tko se nađe pogođen to je njegov problem.
Kolega Jozo Radoš, povreda Poslovnika.
… [[Govornik naknadno uključen.]] koji govori o vrijeđanju zastupnika. Ja nisam bio član nikakove sekte. Ako je gospodin Šuker mislio na sektu koja se zove komunistička partija ili savez komunista jugoslavije onda se zna tko je bio član te sekte i zna se predstavnici koje stranke su ovdje bili najgorljiviji zagovornici i predstavnici te sekte. Ja predstavnik te sekte nisam bio. To je uvreda i u tom smislu povreda Poslovnika.
Ovako kolega Radoš, nije povrijeđen Poslovnik. Gledajte, replicirate i morate onda pristati da čujete odgovor na repliku u kojem se mogu iznijeti i neistine. Ali to je naprosto, kad smo prihvatili takav Poslovnik. Onaj tko ne želi se izložiti rizici odgovora na repliku neka ne replicira. Povreda Poslovnika Šuker.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, vi ste povrijedili Poslovnik jer članak 266. određuje sasvim nešto drugo. Ali vi ste uzeli za pravo da u svom komentaru dajete u jednom dijelu za pravo za repliku iako mi to nije jasno zašto jer vi tu predsjedate i neutralno trebate voditi sjednicu. Ali kažem, elementarna stvar da je kolega Radoš povrijedio Poslovnik.
Ako se pozvao na krivi članak koji ne stignem, ovdje mi nema tajnice ovaj čas da mi provjeri. Ako se pozvao na krivi članak bez sumnje je pogriješio i tu vam moram dat za pravo. Nastavljamo. … [[Upadica Šuker, ne razumije se.]] Dobro. Nastavit ćemo sada sa pojedinačnom raspravom koju ćemo zaključiti izlaganjem poštovanog kolege Igora Rađenovića.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine zamjeniče ministra, preostali kolegice i kolege. Pa evo da se u ovaj kasni sat pokušam vratiti na, dakle temu dnevnog reda a to su izmjene i dopune Zakona o javnoj nabavi, zakona koji je u ovom obliku, dakle važi od 1.1. 2012. i u odnosu na prethodno razdoblje to je onaj koji smo usklađivali i povodom Europe, ali i povodom i naših samih želja i u odnosu na prethodno razdoblje pokazuje dosta pozitivnih pomaka. I ukoliko mene pamćenje dobro služi kada smo zadnji put raspravljali o izmjenama i dopunama ovoga zakona kolege su pohvalili pomake, dakle koje smo napravili sa početkom dvanaeste godine. Naime, u zadnjih godinu dana mi po četvrti put raspravljamo o ovome paketu zakona da tako kažem. Dakle, po drugi put o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi, a dvaput smo podsjećam vas ovdje razmatrali izmjene i dopune Zakona o državnoj komisiji za kontrolu javne nabave. Te izmjene i dopune bile su nešto užeg oblika i išle su po hitnom postupku. No međutim, ja osobno držim, a slušao sam i kolege i to je gotovo unisoni stav da je ovo prevažan zakon, tj. da su izmjene i dopune unutar ovoga zakona prevažne da bi išle po hitnom postupku. Moram priznati da me čudi na neki način što je nakon Vlade, a obično mi je medijski interes, interes javnosti najveći nakon Vlade kada zapravo zakon onako urbi et orbi ugleda svjetlo dana da je prošao na neki način ispod radara, da nije pokazao nešto, da se nije digla nešto veća rasprava oko samoga zakona. Odbor za gospodarstvo kojem predsjedam raspravljao je o ovome prijedlogu i većina članova je bila, jedan suzdržan glas, svi smo bili zapravo baš i zbog ove rasprave koju smo dobrim dijelom čuli za taj zaključak da se zakon, dakle pošalje u drugo čitanje. Moram priznati da se ja kao predsjednik odbora nisam baš najugodnije osjećao kada su vanjski članovi odbora, predstavnici Hrvatske udruge poslodavaca, Hrvatske obrtničke komore danas ne naročito popularne Hrvatske gospodarske komore ali ipak redom izjašnjavali da nisu ni na koji način konzultirani oko ovih izmjena i dopuna zakona. Ono što mislim, evo ovih 10 minuta vrlo teško je izreći ali mislim da je kolega Rilje u svojih 11 točaka ako se ne varam vrlo dobro izrekao i stav i najvećeg dijela Kluba zastupnika SDP-a o čemu je govorio. I ukoliko rezultat ovog zakona bude da bagatelna, tzv. bagatelna nabava bude zapravo gro javne nabave u Republici Hrvatskoj onda smo zasigurno nismo, nećemo, ne bi postigli ono što želimo i ovaj zakon bi doživio poraz. Dozvolite da samo oko dvije točke koje ja osobno kažem spomenuo sam 11 od kolega Rilje točaka, tj. pitanja oko kojih bi mogli poboljšati ovaj zakon, da samo dvije spomenem u najkraćim crtama. Prvi je onaj najčešće spominjani ovaj nagli skok, dakle sa 70000 bagatelne nabave na 200000 za nabave roba i usluga na čak 500000 za dakle građevinske radove. Da detaljnije ne obrazlažem. Svaki skokovi kad nešto dižete sa indeksima tri, pet, sedam ili 300, 500, 700% ukazuje da ili ste prije nešto zaista loše imali ili su ti koraci zaista preveliki. I ja sugeriram da još jednom razmislimo o tome što znači danas građevinski posao od 499999 kuna. Znamo kako to izgleda jer ga možete zaista nekome neposredno dodijeliti bez da ikakve bonitete od njega tražite i slično. Ne govorim o ovim našim umješnostima podjele posla itd. Na žalost vrlo često smo svjedoci toga. Druga točka oko koje bih ja također pokušao, ali i primarno apelirao na predlagatelja da razmisli dakle i o ovim, naime ovaj prijedlog zakona predlaže samo da se naknade jednokratno podignu također za nekoliko puta, da ipak razmisli o nekom pa i tu potraži najbolja međunarodna iskustva o nekom sustavu penalizacije za ove naše recidiviste ili profesionalne žalitelje ili ne znam kako su ih sve kolege nazvali, da pronađemo neki model u Zakonu o javnoj nabavi, da nam dakle ti procesi žalbe ne usporavaju procese. U ovim izmjenama i dopunama o kojima sam govorio startno kroz Državnu komisiju za javne nabave nešto smo ubrzali taj proces. Shvaćam i razumijem da je to nedovoljno, ali podizanjem najmanjeg iznosa za žalbu na 10000 kuna ako se ne varam a onda progresivni prema gore mislim da taj cilj nećemo postići. Ni jedan zakon govorili su to i kolege prije mene ne može promijeniti ljude i ljudsku volju da zapravo pokušaju naći te rupe. Jedan naš kolega bivši rekao je parafrazirajući, a i nadovezujući na ovo što su kolege malo prije raspravljali da devedesete bez obzira što smo ušli, dakle u demokraciju da su nam još uvijek iste glave na ramenima. Tada kažem govori on o tome o demokratskim potencijalima i možda želji ljudi da se preko noći sve promijeni. Ovaj zakon ako mogu, kažem parafrazirati tu izjavu koja se odnosila generalno na društvo. Također, moramo voditi brigu da se ovaj zakon ne donosi samo za Vladu RH, donosi se za sve naručitelje obveznika javne nabave, za sve te silne i županije i gradove i općine ali i javna poduzeća i sve one koji su dakle obveznici postupka javne nabave. I da dakle moramo znati da, iako pohvaljujem odredbu koja ovdje govori da ukoliko je bagatelna nabava, i to je pomak pozitivan, da dakle je dužno propisati određeni postupovnik te nabave itd. Ali kažem mnogi ljudi koji će sutra dajemo oružje, puno jače oružje nego što su dosad imali, dakle u ruke ljudima, da prilično netransparentno odlučuju o javnoj nabavi. Naime, iako imaju demokratski legitimitet suzdržat ću se da ne spominjem ali mnogi naši i gradonačelnici i drugi izabrani čelnici, a neki od njih su čak izabrani i sa pravomoćnim presudama, imaju mogućnost da ovim zakonom zaista prošire, znatno prošire svoje područje odlučivanja. Naime, nažalost iskustvo hrvatsko nas uči i mislim da je i zato kažem i idem prema zaključku da je ovaj korak u tom pogledu dakle sa 7 puta većim iznosom za građevinske radove zaista prevelik. Kud ćeš boljeg dokaza da Hrvatska za to u ovom času zasigurno nije spremna od punih zatvora zbog raznoraznih kriminalnih djela, uglavnom gospodarskog kriminala. Stoga osobno držim da ovaj zakon nije pomak i da Hrvatskoj trebaju na svakom polju pomaci ka transparentnosti i držim da ovaj zakon u većini svojih odredbi nije taj pomak ka transparentnosti i zaista predlažem da u najmanju ruku razmislimo da ide u još jedno čitanje. Hvala vam lijepa.
Replika, kolega Ivan Šuker.
Da kolega Rađenović s vama se slažem u potpunosti da mnogi koji imaju i izborni legitimitet i sve su imali svakojake propuste što se tiče javne nabave. I upravo zbog toga, s obzirom da je promijenjen i sustav upravljanja u jedinicama lokalne samouprave, da nema više izvršnih vijeća nego praktički gradonačelnik samostalno donosi odluku do imovine u vrijednosti od milijun kuna smatramo da i s obzirom na smanjene fiskalne kapacitete proračuna jedinica lokalne samouprave da ovaj iznos od 70 tisuća i 200 tisuća kuna je nešto što je trebalo ostati. A isto tako kad govorimo o diplomatskim konzularnim predstavništvima onda u članku 12. jasno kaže da je dosada mogla biti nabava i robe i usluga i radova do 900 tisuća kuna. Sad su usluge, zapravo roba i usluge su ostale na 900 tisuća kuna, a po izmjenama ovog zakona radovi su dignuti na 3,5 milijuna kuna. To piše u ovom zakonu, prema tome i tu isto s obzirom na sve skupa što se događalo i u našoj diplomaciji i u ova i u ona vremena ali s obzirom da vanjsku politiku sukreiraju i predsjednik države i Vlada a prije svega tu mislim da bi predsjedniku države bilo daleko lakše i jednostavnije zbog te faze odgovornosti jer na ovo ne može uopće odlučivati jer nema nikakve suglasnosti niti protivljenja nekakvom proračunu da je ostala stara odredba a ne ovakva nova.
Na repliku odgovara Igor Rađenović.
Pa da cijela suština moje rasprave je bila da je ovo pitanje, rijetko kad se kolega Šuker i ja slažemo u ovoj sabornici danas sam se i ja složio sa najvećim dijelom njegove rasprave i on sa mnom, ajde postoje i takvi rijetki petki ili srijede, danas je srijeda još uvijek je. Cijela intencija čitave moje rasprave je bila upravo u tom tonu da se izmjene ovoga zakona, ne kažem, možda nisam dovoljno vremena upotrijebio u tome da kažem koji su pozitivni pomaci u ovom zakonu a ja ih također vidim, ali da on jednostavno količinom svojih izmjena i dopuna zaslužuje o tome da dođe pred neka jača svjetla pozornice i da u najmanju ruku kažem u dva čitanja svi zajedno pokušamo donijeti ovaj zakon. Kažem, on se ne odnosi samo i jedino na donošenje odluka naše nabavne službe Vlade i Sabora itd. nego zaista dajemo odriješene ruke mnogima drugima da kažem u zemlji u kojoj nažalost ne možemo to više tajiti htjeli to ili ne i nije bitno uopće sa koje su strane političke pozornice i ne želim o tome polemizirati ali naprosto većina ljudi u našim zatvorima u zadnje vrijeme ili barem ono što medije najviše zanima su zbog gospodarskog kriminaliteta i iz svijeta politike. Neovisno je jel to u javnoj nabavi ili nije, ali radi se dakle o zamračivanju novca. Mi smo imali rješenje da je 200 tisuća bila ta bagatelna nabava pa smo ga nema tome tako davno smanjili na 70, prije 4, 5 godina. Ti nagli iskoraci, i onda je to bio nagli iskorak prema dole itd. A podsjećam vas da je tada i Sanader i Vidošević i neki drugi ljudi su još uvijek bili na slobodi. Prema tome, sada ovaj korak od sedam puta, korak od sedam milja ili ne znam kako bih ga nazvao čini mi se zaista prevelik. Ne znam možda i ja nosim, nisam imao iskustvo izvršnih odnosa ali jesam u ovom predstavničkom tijelu iskustva iz Zagreba. Znam kako su se tamo cijepale nabave, nemam u 9 sekundi i u 9 dana vjerojatno ne bih mogao ispričati što se to sve tamo i kako činilo. Bojim se da dajemo prejako oružje u ruke ljudima koji nemaju legitimitet transparentnosti da časno provedu odluke oko javne nabave. Hvala lijepa.
Završnu riječ u ime kluba HNS-a u trajanju od 5 minuta iznijet će kolega Petar Baranović.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi gospodine zamjeniče ministra, poštovane kolegice i kolege. Ja moram kao bivši čelnik, zamjenik gradonačelnika jednog velikog grada, izraziti čuđenje tvrdnjama koje su neki kolege koji su također prošli to iskustvo iznijeli tijekom ove rasprave. Stavljajući ovaj zakon u kontekst mogućeg poligona za korupciju, a referirajući se na promjenu limita vrijednosti radova. Limit vrijednosti radova po mom osobnom mišljenju nema baš puno veze sa mogućnošću korupcije, zlouporabe i kriminala. I to ću argumentirati na vrlo jednostavan način. Kad se raspisuje tzv. velika javna nabava, dakle javna nabava, ne ide se na sistem prikupljanja ponuda po sadašnjem zakonu iznad 70 tisuća kuna. Postoji čitav niz varijanti na koje može biti izigran sustav, na kojem može biti napravljena pronevjera i na kojem se može desiti ono što je najgore protiv čega se svi borimo, a to je korupcija. Vrlo jednostavno ako se ide metodom najjeftinije ponude dečki jednostavno daju najjeftiniju ponudu, nakon toga korumpiraju nadzornog inženjera koji ovjerava privremene situacije i konačno zatvara knjigu obavljenih radova i ukoliko vi niste savjesni kao čelni čovjek lokalne samouprave, ukoliko osobno ne nadzirete sve sustav će biti izigran, korupcija se dešava i dešava se šteta koja je šteta i za društvo i za jedinicu lokalne samouprave i za sredstva poreskih obveznika i svega ostalog. Postoji druga varijanta, može korumpirati vašeg djelatnika u gradskoj upravi ukoliko vi osobno ne provjeravate. Dakle prostor za korupciju je moguć išli vi na prikupljanje više ponuda ili vi išli na klasičnu javnu nabavu. Osobno sam recimo imao iskustva da sam došao na gradilište i vizualnom provjerom primijetio da uvaljani tampon i visina rubnika ne odgovaraju ugovorenim 12cm asvalta, 8 nosivoga, 4 habajuća nego jednostavno se radilo o tome da su frajeri htjeli staviti samo 8cm asvalta umjesto 12. I da nisam osobno došao tamo to bi se i desilo. I takvih je slučajeva bilo ix, pa i primjer bojanja tunela u kojem je ugovoreno 6 ruku vrlo vjerojatno sa izrazito niskom jediničnom cijenom, a sasvim sigurno je logično da onaj tko je izvodio radove pituro samo tri potrebne ruke i tu je imao svoj interes. Da je napraviti vještačenje možda bi otkrili da nema 6 slojeva farbe u tunelu nego da su logična 3 sloja, a da je onih 6 bila kvaka za izigrat sustav. Pitanje cenzusa 80 tisuća kuna zašto ga micati? Zato što je toliko poslova upravo koji su određeni i koje po logici stvari odrađuju oni najmanji i najugroženiji obrtnici i poduzetnici stoje i kao što je kolegica Nada Turina-Đurić u svom izlaganju kazala prelaze u iduću godinu odgađaju se u nedogled zbog čitavog niza poteškoća i mogućnošću beskrajnih žaljenja, žalbi i podnošenja prigovora kada se radi o velikoj javnoj nabavi. Mi možemo razgovarati zbog sprečavanja korupcije o modelima prikupljanja ponuda, o broju prikupljenih ponuda o transparentnosti tog procesa, to su mehanizmi borbe protiv korupcije da sve bude transparentno i jasno. Ali referirati se na cenzus koji je u većini europskih zemalja višestruko veći nego kod nas, potpuno logično stvari stavljamo u trivijalni okvir, a stvari su toliko trivijalne. Evo kada govorimo o tih 70 tisuća kuna je u borbi protiv korupcije da recimo po našem izlasku iz gradske uprave je prva narudžbenica od 69 tisuća kuna potpisana za stanoviti tjednih koji je vrlo marljivo pljuvao po mom gradonačelniku i nama dvojici, vrlo je detaljno odradio posao, a onda mu je putem narudžbenice od 69 tisuća kuna naručen posao promidžbe informiranja u korist moga grada. Nemojmo se zato gospodo baviti perifernim stvarima i govoriti o cenzusu vrijednosti radova kao mehanizmu koji će spriječiti nezakonitosti, kriminal, korupciju i ostalo. Nezakonitost, kriminal i korupciju sprečavaju represivne mjere, stroge zakonske kazne za tako nešto, a ne da nam se desi da netko zbog 10 milijuna kuna pronevjerenih proračunskih sredstava dana guli krumpir i bavi se dobrovoljnim radom. To je dame i gospodo pravi razlog zbog čega se dečki olako različitih opcija i stranaka odlučuju na marifetluke. Nije razlog visina cenzusa, a visina cenzusa jeste razlog zbog kojega milijuni i milijuni, deseci i stotine milijuna kuna poslova čekaju u spisima komisije za žalbe za provođenje javne nabave. Hvala lijepa.
Imamo prijavljene dvije replike. Prvo poštovani kolega Ivan Šuker.
Kolega Baranović replicirat ću vam na ovo vaše predzadnje što ste govorili. Dakle meni iskreno govoreći a bio sam čelnik jedinice lokalne samouprave nije jasno zašto u svim proračunima …. /Govornik isključen./ …
Na repliku odgovara Petar Baranović.
Poštovani kolega Šuker ja moram reći da ste vi djelomično u pravu. Naime kao odista naivan mlad političar koji je tek ušao u političku borbu ja sam zapravo prekasno shvatio koliki prostor za korupciju recimo leži u području medija i koliko možete korumpirajući medije okrenuti sliku i kako na taj način možete izgubiti izbore, makar ste čestito i savjesno radili, vrhunski gospodarili sredstvima, sagradili recimo školu koju su recimo vaši prethodnici planirali platiti 70 milijuna kuna za 49, a onda izgubite izbore od onih kojima su svi javni natječaji mahom padali dok god ne bi posao dobio onaj tko je bio određen. Izgubite izbore iako u vašem mandatu nijedan javni natječaj nije pao, nijedan brojkom i slovima u 4 godina, nijedan. I naučite tu lekciju od vaših kolega koji su je doli očigledno znali puno bolje od nas. I naravno da imate to iskustvo za budućnost. Hvala lijepa.
Drugu repliku iznosi kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Pa evo vrlo kratka replika. Ukoliko ovaj vaš čelnik ili nasljednik iz vaše jedinice lokalne samouprave ukoliko ne donese nekakav posebno dobar postupovnik što ovaj zakon predviđa kao mogućnost i tisuće njegovih kolega će ukoliko zakon ostane u ovom obliku sutra prvi dan ili danom objave u Narodnim novinama moći potpisati 199,999 za tu uslugu i za niz drugih usluga koje će se drugima ja samo i u svojoj raspravi sam oko toga apelirao. Znači svi mi znamo pojedine nečasne, nedobre radnje u tom smjeru i zato ovaj zakon treba ići u smjeru možda ne u financijskom smanjenju do kraja ili da vratimo se oko te cifre, očigledno se nećemo dogovoriti, nisu iste za sve vrste radova. Ja sam procijenio da je za građevinske radove 500 tisuća zaista puno, ali kažem to je otvorena tema. Ali ono gdje bi se zakonodavac po mom sudu trebao dublje zalagati je upravo da pronađe mehanizme transparentnosti koje će ih onda obvezati. Jel to javna objava, ne samo može i ne mora podnijeti postupovnik, znači to mora biti i web stranica i sve moguće druge vrste javnih objava sa jedne strane, neko vijeće časti i ne znam ni ja što. Ja bih to sve volio vidjeti u ovom zakonu, plus ovaj dodatan naglasak koji treba staviti na ove tzv. profesionalne žalitelje ili ne znam kako smo ih nazvali, recidiviste kod žaljenja. Država oko toga ima kontrolu. Netko je spominjao telekom kompanije itd. Prema tome, to je po meni daleko važniji dio ovoga zakona, ne samo dati oružje u ruke svima i svakome pa poslije da se ne lupamo po glavi.
Na repliku odgovara Petar Baranović.
Ja se uvaženi kolega Rađenović mogu složiti s vama da cenzus apsolutno nije zaštita za sprečavanje kriminala i korupcije jer on se može događati sa razinom od 70 tisuća kuna, jednako tako će se događat sa razinom 700 tisuća kuna, sve dok ovo društvo ne nađe odgovor na pitanje kako prevenirati i naučiti unaprijed mangupe da ne rade marifetluke. A to se može samo na jedan način, a to je da odista konzekvence za kriminal i korupciju u ovoj zemlji postanu ozbiljne, a ne da nam se dešava da vam je dovoljno ojamiti toliko puno da si možete priuštit jedno od zvučnijih odvjetničkih imena i ovako labavo pravnom sustavu kad je u pitanju suzbijanje korupcije i kriminala dovoljno da platite majstora odvjetnika dobrog i da iza toga sa kolekcijom skupocjenih slika se smijete hrvatskoj naciji u lice. To je ključno pitanje, ali to se ne tiče ovog zakona. Ovog zakona se tiče stvaranje pretpostavki za odblokiranje čitavog niza poslova manje vrijednosti na kojima upravo egzistiraju obrtnici i mali poduzetnici jer smo stvar doveli do apsurda pa nam se za provođenje najtrivijalnijeg građevinskog posla kojemu vrijednost može biti 100 ili 150 tisuća kuna umjesto da ga obavimo u relativnom kratkom roku, brzo i efikasno, stvari odvlače godinama, a ponekad su ti poslovi vezani uz termine, uz sezonu, uz pripremu turističke sezone i uz neke druge stvari. I na taj način stvaramo ogromne štete, zatrpavamo komisiju tisućama predmeta, a ljude koji u jedinicama lokalne samouprave pripremaju javnu nabavu na ovaj način dovodimo do ludila i do nemogućnosti normalnog servisiranja svog posla. Hvala lijepo.
Završno obraćanje zamjenika ministra gospodarstva, gospodina Alena Leverića. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo možda jedan kratki rezime onoga što je danas ovdje bilo rečeno. Pa ja za početak bi se prvo htio zahvalit. Ove godine smo imali četiri rasprave o setu kao što je uvaženi zastupnik Rađenović rekao Zakona o javnoj nabavi i u svih četiri seta mogu iskreno reći da sam preslušao svu raspravu kad sam pripremao. Nema gospodina Marića, ali ja bih se htio predstavit kao jedan od koautora ovog zakona i poslušao sam četiri rasprave. Onda sam uzeo sve moguće tonske zapise od 2008. do danas sa svim mogućim izmjenama i dopunama Zakona … bez obzira koja vlast bila, koje je politička stranka bila na čelu. Sve sam poslušao, apsolutno sve, osobno. Isto tako, uzeo sam analizu Zakona o javnoj nabavi prije 2008. godine pa čisto ovako matematikom bi se malo igrali, ja volim matematiku i mislim da je matematika vrlo bitna kad se daju informacije. Prvo, Zakon o javnoj nabavi je imao limit 20 tisuća kuna. Tko se sjeća, bilo je davno, povećao se 3,5 puta da bi došao na 70 tisuća kuna. Ovaj zakon se povećava 2,8 puta, znači sa 70 na toliko. Isto tako druga bitna stvar je da je u svoj toj raspravi koju su prezentirani kroz današnji dan plus 4, plus u prošlosti, ali pogotovo sad ove godine su žalitelji pa čisto da ovaj zakon sprečava žaljenje je da do sada, odnosno i dalje vrijedeći vam je 3000 kuna minimalna žalba. Minimalna žalba je 3000 kuna, a da ne kažem da onda 4500 pa 9 pa 15 pa 21 pa 27 tisuća kuna i naravno da u iznosu postupka javne nabave iznosi su mali. Analizom svega ovog što je bilo rečeno plus ako pogledate odgovore čelnika jedinica lokalne područne samouprave svi su se žalili upravo na to da ne mogu biti realizirani projekti, što ste vi svi u vašim raspravama istaknuli u prijašnjim raspravama. Kroz ovo sprečavanje žalbi definirane visine itd. smanjit će se, a vidjet će se rezultati jer Državna komisija mora dati izvještaj pa vidjet ćemo njihove rezultate … pravu da kroz taj način smanjit ćemo žalitelje. Isto tako, danas je nekoliko puta bilo rečeno o tome da je, nema uvaženog zastupnika Bubala, objedinjena nabava ekonomski bit će štetna za čelnika tijela. Pa je gospođa Juričev-Martinčev isto tako spominjala o … isto, isto tako o tome da će se gospodin Bubalo više na cijene ali o transparentnosti. Prvi put vam je sada, da vam pročitam, u članku 6., u članku 18. dodajemo na pitanje nabava da o vrijednosti uređuje nositelj svojim aktom. Ja uopće ne dvojim da će načelnici i gradonačelnici, župani, direktori tvrtke u svojim internim aktima definirati, pa gospodo mi smo u Europskoj uniji, definirati kako će ići javna nabava i upravo to je uvaženi gospodin bivši župan Ante Sanader i rekao, da upravo trebate žalitelje riješiti i sve javne nabave trebaju biti sukladno aktima. Istina je, milijun kuna koliko već iznosi za jedinice područne samouprave, ja osobno znam jer sam radio u područnoj samoupravi kako funkcionira … župan će donest akt, naravno jer hoćemo transparentnost u sustavu. Znači, apsolutno limiti od 70, 200, 500000 kuna u ovom trenutku nemaju veze jer upravo smo i kroz taj članak propisali u članku 6. Isto tako, ovaj zakon nije zakon proizašao tako da smo sjeli, da smo ga napisali, razmišljali o tome koliko će nam biti limit nego kao što sam rekao analizirane su zadnje 2008. godine na dalje sve moguće rasprave, sve moguće direktive, svi mogući primjeri dobre prakse u EU, svi primjeri drugih zemalja koje čak i su limiti puno veći. Mi smo uzeli okruženje. Slažem se ekonomska 2008., 2012., 2013. nije bio temelj ovog zakona u ekonomskom pogledu. Uzeti su zakoni okruženje di su bile zemlje koje su u sadašnjim situacijama slične ili iste parametre ekonomske i demografske kao i Hrvatska. Isto tako, što se tiče veleposlanstva vi osobno smatrate danas je već nekoliko puta bilo spomenuto za konzularna predstavništva da će si netko dozvoliti da ne prejudiciram američko, englesko, da će netko raditi u veleposlanstvima koji predstavljaju sigurnosno pitanje i konzulata i vani, da rade tvrtke koje nisu prošle sigurnosnu provjeru unutar države koja je nositelj tog konzulata. Mislim ovo je rađeno sve po europskoj praksi i po potpuno primjerima kao što su zemlje iz okruženja. Niti jedna brojka, čak smo u nekim potezima puno, puno manji. I isto tako 2008. godine kad je donesen taj zakon neću biti, ali pogledajte statistički bila je Državna komisija. Upravo je 2008. godine taj zakon se pokazao loš i svi od 2008. u svim raspravama raspravljaju o limitima koji su 70000 kuna. Ja dan danas ne znam, a u jednoj privatnoj raspravi pokušam doznati zašto je limit bio 70000 kuna. Nitko ne zna. Ja ne mogu shvatiti. Nije bilo ni jedne europske direktive. Nema ni jednog dokumenta koji vam kaže da mora biti 70000 kuna. Koji je razlog da je bilo 70000 kuna. Ja ovdje imam kalkulaciju, znamo parametre, napravili smo analizu, uzeli smo okruženje, definirali sukladno okruženju, definirali sukladno određenim nekakvim drugim parametrima ali meni nije nikako bilo nikad jasno a povećalo se tri i pol puta. Iskreno, mislio sam da je to 10000 eura mogu biti nekakav razlog, ali to je 70000 kuna, pa čisto još nisam uspio to. Isto tako današnje cijepanje odnosno lekciju, danas sam doznao puno novih lekcija o Zakonu o javnoj nabavi kako se cijepa, pa mi je vrlo zanimljivo to slušati. Osobno nisam znao da postoje takve mogućnosti. Ali na kraju cilj smanjenje žalitelja će se riješiti na taj način, neće se žaliti kazne. Drugo, definiranje limita čelnih tijela može unutarnjim aktom. Znači, vjerujem u čelnike tijela odnosno direktore tvrtki. Zakon donesen na osnovu analize nije donesen tako da će se činilo da bi ga trebalo donesti. Isto tako povećanje, matematički gledano uvijek je manje nego ono što je bilo. Evo zbog toga, to je jedan kratki osvrt. Naravno, još jednom zahvaljujem na prijedlozima koji su bili u ovih zadnjih četiri ove godine, u četiri rasprave. I puno iskreno, puno kvalitetnih i dobrih prijedloga je bilo. I kao što ste vidjeli neki su i usvojeni ovdje kroz ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Sad na ovo završno izlaganje imamo prijavljeno 5 replika. Prvo kolega Igor Rađenović.
Zahvaljujem. Evo gospodine potpredsjedniče, gospodine Leveriću. Da, zaključili smo da se radi o prevažnom pitanju, da se radi o 40 milijardi danas u sustavu javne nabave zajedno sa PDV-om i puno pozitivnih stvari koje nose ove izmjene i dopune zakona ste iznijeli u ovom svom završnom izlaganju, sedam, osam minuta ako se ne varam i time praktički barem sam ja to tako shvatio indirektno potvrdili da bi bilo dobro s obzirom na važnost ovoga zakona da ga zaista raspravimo u 2 čitanja. Na Odboru za gospodarstvo kada na žalost predstavnik onda ministarstva nije raspolagao sa ovim analizama, nije najbolje znao objasniti koji su razlozi za hitni postupak i to je bio jedan od glavnih razloga da su kolege praktički unisono prihvatili taj zahtjev. A iz ove današnje rasprave isto vidim i ne vidim zapravo razloga da ne razmislimo još malo i da zakon, kažem zbog svoje važnosti donesemo zaista u dva čitanja. Oko ovih bagatelne nabave 70000 zašto i kako je donosio ne znam. Ima tu kolega koji imaju više utakmice u nogama, više mandata pa se sjećaju kada su donosili taj zakon i zašto. Ali istine radi treba spomenuti da kada se dizala ta granica sa 20000 na 70000 bagatelne nabave, da je u onom starom zakonu iz 2008. postoji institut tzv. pozivnih natječaja do 200000 kuna i da su oni zapravo bili izrugivani i ismijavanje javne nabave sa tada natječajima od 199900 i tri … [[Govornik se ne razumije.]] i kako je to tada funkcioniralo. I tada je zakonodavac, kažem ja sam to tada pratio kroz medije procijenio očigledno da se onaj institut ukida, a da je tih 70000 negdje na pola puta između te dvije priče. Možda je to misterija tih 70000. Kažem, nisu te cifre zatvorene, idemo ih raspraviti svi zajedno, možda je to 100000, možda je 50000. Ali svaki porast od tri puta za građevinske radove 7 puta, složit ćete se da je nagli korak da ga ovako preko noći raspravimo u sat, dva, raspravom srijedom navečer nakon aktualnog sata koji je pobrao svu interes medija. Hvala.
Druga replika Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dakle, kolega Rađenović mi je uzeo jedan dio onoga što sam htio replicirati. Ali vi ste rekli da vam nije jasno kako je dignuto sa 20 na 70000. Pa upravo zbog toga što ste imali ovaj međukorak do nabava. Dakle, to je po pozivima. I s obzirom na iskustva iz prethodnih godina i pogledajte koliko su proračuni rasli. Ja se stalno obazirem na to koliko je proračun rasao. Ja znam proračun grada kada sam ja bio gradonačelnik. Kad sam ja bio gradonačelnik 2001. je bio 90 milijuna kuna, a 2008. taj proračun je bio 220 milijuna kuna. Isto tako državni proračun. 2003. je bio 80, 2008. je bio skoro 120 milijuna kuna. Prema tome, logična stvar da i potreba je ukazivala da određene nabave se naprosto moraju dići jer do 20000 praktički niste mogli ništa kupiti. 20000 je bio prvi korak u trenutku kad se uvodio, zapravo kad se uveo Zakon o javnoj nabavi, s tim da ja uopće ne pravdam ovih 70000 kuna da se razumijemo niti kažem da je to nekakva sretna cifra. Ali isto, uz sva vaša obrazloženja meni nije jasno zašto idete na 200000 kuna, ne vidim razlog za to. Da ste to možda vezali na nekakav postotak prema proračunu, izvornom proračunu jedinica lokalne samouprave i proračunskih korisnika, dakle onih koji imaju toliko mogu imati toliko a ovi ispod toliko. Jer kažem vi imate sigurno preko 150 tisuća jedinica lokalne samouprave koji imaju proračun ispod 5 milijuna kuna. Oni ako ne dobiju nekakve novce iz Hrvatskih voda, iz državnog proračuna oni u principu praktički nemaju nitijednu nabavu preko 500 tisuća kuna što se tiče radova nekakvih u svojoj općini. Prema tome, ja ne vidim smisao limitiranja njih, oni praktički sve svoje poslove mogu obaviti bez javne nabave. A sutra će ih netko zbog političkih obračuna, što je u Hrvatskoj nažalost tako, osvanut će članak u novinama pa se vi perite koliko god hoćete i na kraju se dokaže da je sve u redu ali to vam neće pomoći. Ovako bar imate zakon na koji se možete pozvati pa možete na određeni način se braniti.
Treća replika, Damir Rilje.
Evo ja sam samo htio dvije natuknice, poštovani zamjeniče ministra. Pa evo da se vežem na to čemu uopće propisivanje? Pa gledajte možemo sve onda zakone svesti na poštenje i uopće nije sporno jesu li svi čelnici pošteni ali je činjenica da oni mogu koristiti dakle gradonačelnici, načelnici i svi ostali čelnici 0,5% izvornog proračuna. Dakle, to vam je za jedan grad 50 milijuna oko 250 tisuća kuna. I sa više od toga ne može raspolagati. Ako mu dozvoljava proračun onda najviše do milijun kuna. I to je istina koja vrijedi sada. Više od toga ne može. Što se tiče cijepanja, evo ja neću o tome, o tome je malo više kolega Rađenović govorio ali sam ja isto tako spomenuo i to je istina to nije cijepanje nabave nego cijepanje radova koji se mogu bitno zapravo formalno povezati. Ali eto mi ćemo ih neformalno napraviti nepovezivim i odvojiti u dvije javne nabave. Je li to tako? Činjenica je da se to eto postoje iskustva koja kažu da se to događa, a sad na onome tko može ispitati neka ispituje. Eto ja se samo pridružujem onome što je i kolega Rađenović maloprije rekao, možda bi bilo zgodno porazmisliti o svemu. Hvala.
Četvrta replika, Josip Đakić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa gospodine zamjeniče mislim bespotrebno je dizati limite koji su dosta niski, korektni i oni opravdavaju svoju svrhu zaštite i zakonitosti i ne sumnjamo mi u naše kolege načelnike, gradonačelnike i župane ali ovo mislim da je bio sasvim dovoljan limit koji je omogućavao jasne kriterije što se može nabaviti u takvoj nabavi, a što se ne može. Sve drugo, kolege su govorili, svi smo upoznati sa mogućnostima raznih zlouporaba. Ja bih nazvao ovaj zakon stvarno bagatelnim zakonom jer on stvarno ne donosi ništa dobroga nego samo veću mogućnost i kao što sam rekao otvara ova priškrinuta vrata koja nisu omogućavala tima koji eventualno bi posegnuli ili mogli posegnuti da to ostvare u ovim nabavama koje su do 70 tisuća kuna. Kad govorite o veleposlanstvima i sigurnosnim provjerama pa cijela Vlada je izabrana da nije nijedna sigurnosna provjera napravljena. O tome smo na početku govorili. Kasnije se mijenjao i Zakon o provjerama i sve drugo se prilagođavalo momentima pa neki su morali i odstupiti zbog toga što sigurnosno nisu bili sposobni a vidjelo se u konačnici da imali su i određenih istraga protiv sebe pa tako nisu zadovoljavali ni uvjetima. Tako da nemojte 3,5 milijuna u bilo kojem veleposlanstvu dati na raspolaganje veleposlaniku ili njihovim djelatnicima sigurno nije nikako dobro i ne sluti na dobro. Sluti na rasipništvo i mogućnost malverzacija i korupcije.
I posljednja replika kolega Jozo Radoš.
Gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zamjeniče ministra govorili ste o tome kako ste ovaj zakon predložili nakon dugih iscrpnih analiza europske prakse i europskih dokumenata na kojima on počiva, komparativnom analizom stanja u okruženju na temelju čega ste radili ovaj zakon. Govorili ste i o tome kako ste se i osobno angažirali pa ste preslušali sve tonske dokumente o raspravama o ovom zakonu čak od 2008. godine. Međutim, to neće biti dovoljno kolega gospodine zamjeniče jer je ovaj zakon očito ušao u fokus mogućeg prihvaćanja od strane građana da bi mogao biti uzrok korupcije, povećane korupcije pa se onda zastupnici koji osporavaju ovaj zakon stavljaju u poziciju optuživanja drugih za moguću korupciju ili sebe prikazuju borcima protiv te moguće korupcije i tada vam gospodine zamjeniče sve analize, svi europski dokumenti, sva europska praksa i komparativna analiza okruženja nažalost ništa ne pomažu.
Odgovor na repliku, zamjenik Leverić.
Hvala lijepa uvaženi zastupniče Radoš. I ja sam malo iskreno zbunjen jer upravo čelnici tijela u komentarima na prijašnje zakone i limite o javnoj nabavi su komentirali da upravo ti limiti nisu dobri a sad najedanput uvaženi zastupniče čujem ovdje da kažu da su dovoljni i da ti limiti upravo sada daju nam kao osigurač su nam moguće daljnje pod navodnicima "korupcije". Ono što sad hoću reći, a ovaj zakon je potpuno usklađen sa svim europskim direktivama i sa svim praksama u EU, a još je dodan i još dodatni osigurač upravo u članku 6. i taj osigurač omogućava da naručitelj definira pravila igre unutar institucije koju predstavlja. Ja mislim da je to dovoljan osigurač da vjerujemo u limit od 200 tisuća ili 500 tisuća kuna, može on biti manji ili veći. Ali isto tako samo jedna stvar vrlo bitna, ovaj zakon je kao što sam već jedanput rekao na tragu svega onoga što u ovom uvaženom Domu rečeno, na tragu svih mišljenja i institucija koje su i aktivno uključene u to. I ono što je vrlo bitno ima pozitivno mišljenje svih ministarstava kada je donesen išao na Vladu. Hvala lijepo.
Zahvaljujem zamjeniku ministra. Zaključujem raspravu. Glasat ćemo kada se stvore uvjeti.
Idemo dalje. Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 194.. Rasprava o konačnom tekstu zakona je završena. U skladu sa prijedlogom Odbora za gospodarstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi provedena je rasprava u prvom čitanju. Molim da se izjasnimo. Tko je za? … [[Upadica se ne čuje.]] Nego šta ćemo? … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro. O.K. sve sam razumio ali sada kasno. Dakle, došli su amandmani na tekst, konačni tekst, amandmani Vlade Republike Hrvatske na Konačni tekst Zakona o javnoj nabavi. Mijenjam stajalište ali moram pitati tko je za zaključak da se o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi provede javna rasprava? … [[Upadica se ne čuje.]] A u prvom čitanju. Kada pođe krivo onda ide krivo stalno. Tko je za? [[Upadica: Gospodine.]] Recite.
Predsjedniče, ja bih sada, stvarno je sada stvoren jedan [[Upadica: Što je stvoreno?]] Idemo uskladiti, dakle Vlada je podnijela amandman.
Dakle, ostajemo kod toga da postoji prijedlog zaključka Odbora za gospodarstvo Hrvatskoga sabora, prijedlog zaključka i o tome se moramo prvo izjasniti [[Upadica: Dobro to, ali.]] Pa zato i tražim da se izjasnimo. Dakle o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi provedena je rasprava u prvom čitanju. Tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Dobro. Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova. Utvrđujem da je zaključak odbijen, protiv zaključka je glasalo 83 zastupnika i 16 za. Hvala lijepa. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, jesam li ja sada dobro shvatio da je, vladajući su predložili zaključak a sada su glasovali protiv njega?
Ne. Odbor je radno tijelo Sabora. Radno tijelo Sabora. Niste dobro. Idemo, idemo ovako dalje. Branko Vukšić, izvolite. Poštovani zastupnik Branko Vukšić.
Gospodine predsjedniče, gospodin Rađenović je bio suzdržan a imamo samo dva rezultata.
Tražite ponoviti glasovanje?
Da.
Slažem se, ponoviti ćemo. Još jedanput, sukladno prijedlogu Odbora za gospodarstvo dajem na glasovanje sljedeći zaključak o Konačnom prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi provedena je rasprava u prvom čitanju. Tko je za taj zaključak? Hvala lijepa. Tko je protiv tog zaključka. Hvala lijepa. Tko je suzdržan? Možemo li dobiti rezultat? Dakle utvrđujem da je predloženi zaključak odbijen, za zaključak je glasalo 17, protiv zaključka 81 glas i suzdržana 2 glasa. Shodno tome Vlada je podnijela amandmane nakon roka utvrđenog Poslovnikom Hrvatskog sabora. U skladu sa člankom 199. Poslovnika Hrvatskog sabora dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim da se izjasnimo tko je za to? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 94 glasa za i 6 glasova protiv prihvaćeno da raspravljamo i odlučujemo o amandmanima Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika Vlade Republike Hrvatske poštovano zamjenika ministra Leverića da se očituje o amandmanu broj 1 Vlade Republike Hrvatske na članak 6.
Ovim amandmanom propisuje se odgovornost dužnosnika tako da se jasno definira zabranjeno djelovanje u odnosu na utjecaj na dobivanje poslova ili sklapanje ugovora o javnoj nabavi na one robe, usluge radova za koje se ne primjenjuje Zakon o javnoj nabavi.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu o amandmanu broj 1 Vlade Republike Hrvatske na članak 6. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje amandman broj 1 Vlade Republike Hrvatske na članak 6. Molim da se izjasnimo tko je za? Hvala. Tko je protiv? Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova, 84 glasa za i 16 glasova protiv prihvaćen amandman broj 1 Vlade Republike Hrvatske na članak 6. Zakona. Amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske na članak 15. Zakona. Molim poštovanog zamjenika Alena Leverića.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Navedenim izričajem jasno je precizirana gornja granica vrijednosnog praga kada nije potrebno sklapanje dodatka ugovoru o građenju tako što je dopušteno samo za slučaj da ukupan iznos prema konačnom obračunu nije viši od 5% od predvidive cijene građenja utvrđene ugovorom i pod uvjetom da je samim ugovorom o građenju tako odrađeno, uz ispunjenje prethodnih pravila, utvrđivanje ukupne cijene, konačnim obračunom u skladu s običajima i praksom u graditeljstvu.
Otvaram raspravu o amandmanu broj 2 Vlade Republike Hrvatske na članak 15. Zakona. Nema zainteresiranih. Zaključujem raspravu. Molim da se izjasnimo tko je za amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske na članak 15. zakona. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Hvala. Ima netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da smo većinom glasova, 84 glasa za i 18 glasova protiv prihvatili amandman broj 2 Vlade Republike Hrvatske. Time je postao sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Molim poštovanog zamjenika ministra da se očituje o amandmanima Odbora za zakonodavstvo. Amandman broj 1 na članak 10. Zakona.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio. Amandman broj 2 na članak 14. Zakona.
Amandman se prihvaća.
Hvala lijepa. Postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Time zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo tko je za? Hvala lijepa. Tko je protiv? Ima li netko suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova, 82 glasa za, 18 glasova protiv i 1 suzdržanim glasom donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o javnoj nabavi u tekstu kako ga je predložila predlagateljica, zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Prelazimo na iduću točki dnevnog reda, to je pod: 9. A) Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije i B) Prijedlog odluke o imenovanju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije Predlagateljica odluke je Vlada RH. Odredbom članka 23. Zakona o regulaciji energetskih djelatnosti određeno je da Hrvatski sabor imenuje predsjednike i članove upravnog vijeća na prijedlog Vlade RH. prijedlog akta ste primili. Pitam želi li predstavnik predlagatelja dodano obrazložiti prijedlog? Ne. Dobro. Otvaram raspravu. Evo izvolite u ime kluba recite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora člankom 179.je predviđeno kako točka dnevnog reda dolazi na dnevni red na parlamentarnu sjednicu. Dakle kao što ja imam pred sobom poziv od predsjednika Odbora za gospodarstvo, a Odbor za gospodarstvo je matično tijelo, 20.studenoga a to je ako se ja ne varam za tjedan dana bi trebao raspraviti dvije točke, a to je Prijedlog odluke o razrješenju i Prijedlog odluke o imenovanju. Isto tako koliko znam ne postoji zapisnik, bar ga ja nisam vidio, Odbora za zakonodavstvo, dakle dva matična odbora nisu raspravile ove točke dnevnog reda i prema tome ja mislim da bez obzira što je to tehnika gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedavajući vi bi morali zaštiti dignitet ovog Visokog doma i da se o ovim točkama dnevnog reda ne raspravlja dok to ne obave matični odbori i dok to ne obavi Odbor za zakonodavstvo.
Evo ovako, konzultirajući Poslovnik i mogu samo reći ovako, dakle Odbor za zakonodavstvo nikada nije raspravljao o izborima i nema obaveze da odbor raspravi ovakvu točku dnevnoga reda prije nego što se ona raspravi u plenumu, nema obaveze. Prema tome nastavit ćemo sa radom. … [[Upadica se ne razumije.]]
Gledajte što ovdje kaže, "Predsjednik Sabora dostavlja pisani prijedlog zakonima predsjednicima svih radnih tijela svim zastupnicima" to je članak 178. Članak 179. "Prije rasprave o prijedlogu zakona na sjednici Sabora predsjednik matičnog odbora radnog tijela i Odbora za zakonodavstvo dužni su prijedlog zakona uvrstiti", dakle dužni su "na sjednicu odbora". Ja ne znam mislim kako ćemo to tumačiti ako se ovdje implicite kaže dakle dužni su, ne kaže se mogu, moraju, nego se kaže da su dužni, to je članak 179.stavak 1.
Dakle oni su uistinu dužni dostaviti na dnevni red odbora, ali Sabor može plenarna sjednica može raspraviti i bez njihovog mišljenja i ovo nije zakon nego izbor i imenovanje. Ako mislite drugačije obratite se Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Sada otvaram raspravu o ovoj točki dnevnog reda. U ime kluba HDZ-a javlja se poštovani Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolegice i kolege mislim da ovo nije dobra praksa da radimo na ovakav način. U prethodnoj točki dnevnog reda smo imali da matični odbor Odbor za gospodarstvo nije podržao prijedlog zakona. ako zastupnici gdje je vladajuća većina u odboru ima svoju većinu ne predlože ne daju pozitivni znak za određeni zakon ili zeleno svjetlo onda logična stvar da o tom zakonu ukazuje da bi se trebalo raspraviti na drugačiji način kako to zastupnici traže. O.k. Rasprava je pokazala ovo što je pokazala. Dakle bez namjere da u ime kluba odugovlačimo ovu točku dnevnog reda, naprosto kao oporbeni zastupnici i dozvolite mi i kao ministar koji je bio 7 godina na čelu jednog ministarstva i koliko se sjećam u ovom Saboru se nikada nije dogodilo da se raspravlja o točkama dnevnog reda prije nego što je o njima raspravio matični odbor. Ne želeći ulaziti niti osobno, diskvalificirati bilo koga od predloženih članove, želio bih samo reći da i HERA, a mogli smo na kraju krajeva objediniti ove dvije točke dnevnog reda ako se slažete s obzirom.
Možemo, ali nisam ih najavio. Kako ću sada objediniti?
Dobro, evo kolege se slažu da objedinimo da dva puta ne izlazimo ako hoćete, [[Upadica: Hajde.]] da ne pričam dva puta istu stvar. Dakle nije mi namjera uopće diskreditirati bilo kojega predloženog člana, ali mislim s obzirom na važnost HERA-e s obzirom da je Vlada praktički uzela pravo da jedinice lokalne samouprave post odlučuju o cijeni i el.energije i grijanja nego je to sve dala u nadležnost HERA-i dakle i s obzirom na ono što se događalo u proteklih godinu dana kada je HERA dala suglasnost za povećanje cijene el.energije istovremeno kada je HEP prije nepuna 4 mjeseca zatražio od HERA-e dozvolu da smanji cijenu el.energije trebalo je 3 ili 4 mjeseca da se ta odluka donese. Zašto ovo spominjem? Spominjem iz jednostavnog razloga da kažem da HERA Spominjem iz jednostavnog razloga da kažem da HERA kao regulatorno tijelo ima itekako bitnu funkciju, osobito danas kad građani jedva, većina nažalost i na one minuse na tekuće račune pokrivaju troškove grijanja, troškove električne energije. I mislim da bi bilo korektno da je matični odbor raspravio o kandidatima, pa čak na određen način da je na posredan način preko predstavnika Vlade možda dobio i nešto više spoznaja o tim kandidatima. Jer gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, ako pogledate materijale koje smo dobili onda ćete vidjeti čak da niti imaju unificiran način na koji su davali svoj životopis, na kojem su davali opis nekakve svoje profesionalne karijere tako da je vrlo teško uspoređivat određene stvari. Da smo imali Odbor za gospodarstvo vjerojatno bi o kandidatima koji su predloženi i za jednu i za drugu funkciju dobili više informacija, kažem bez namjere da bilo koga od dotičnih gospođa i gospode diskreditiram. Što se tiče Agencije za zaštitu tržišnog natjecanja ja moram reći da bivša predsjednica te agencije je korektno odrađivala svoj posao u vremenima kad se Hrvatska lagano transformirala i pripremala za ulazak u Europsku uniju i sada ta agencija dobiva vrlo značajnu ulogu. A što znači uloga AZTN-a, pogledajte samo kolegice i kolege što se dogodilo našim susjedima Slovencima oko vraćanja nekih sredstava koja su nelegalno trošena, a AZTN je upravo produžena ruka Bruxellesa u Hrvatskoj što se tiče nelegalnih potpora i legalnog korištenja sredstava, a isto tako i zbog koncentracije određenih gospodarskih subjekata na tržištu Republike Hrvatske. I logična stvar je da matični Odbor za gospodarstvo je to trebao raspraviti, isto dobiti dodatne informacije jer u jednom životopisu imate u tančine opisano što je određeni kandidat ili kandidatkinja radili, dok u drugom to nije niti približno navedeno. Kod nekih je evidentno da dolaze iz područja za koje se imenuje, a to je AZTN, dapače čelni čovjek je praktički bio drugi čovjek te agencije u proteklom razdoblju, dok pojedine osobe dolaze iz potpuno drugih područja. Ne znam koliko su uopće u životu imale prilike baviti sa ovim područjem koje regulira dakle AZTN. No očigledno je da niti tumačenje Poslovnika niti ništa nije više u funkciji saborskih zastupnika i zato iskreno govoreći upravo zbog kršenja te procedure da saborske zastupnike nitko ništa nije pitao ja u ovom trenutku iskreno govoreći, ne želeći povrijediti kandidate koji su predloženi i za jednu i za drugu agenciju, ne znam kakav će biti stav kluba HDZ-a oko glasovanja, kažem ne želeći povrijediti osobno bilo koga od kandidata ali mislim da ovako važna imenovanja donosit na ovakav način naprosto ne služi Hrvatskom saboru na čast, a isto tako kad budu žučne rasprave oko izvješća tih agencija onda ćemo se sigurno sjetiti načina na koji smo imenovali čelne ljude …. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ja sad znači zaključujem raspravu po obje točke dnevnog reda, o Prijedlogu odluke o razrješenju članova Upravnog vijeća HERA-e, Prijedlogu odluke o imenovanju članice Upravnog vijeća HERA-e i raspravu o Prijedlogu odluke o razrješenju predsjednice i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja i Prijedlog odluke o imenovanju predsjednika i dijela članova Vijeća za zaštitu tržišnog natjecanja. O obje točke ćemo glasati kad se za to steknu uvjeti. A sad ćemo prekinuti s radom. Nastavit ćemo sutra u 9,30 11. točkom u našem danas prihvaćenom dnevnom redu, to je Konačni prijedlog zakona o izmjeni i dopunama Zakona o državnim potporama. Hvala lijepa. laku noć.
Prijedlog odluke o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije i Prijedlog odluke o imenovanju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije. Rasprava o prijedlozima odluke je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o razrješenju najprije. Tko je za? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 22 glasa protiv i 8 suzdržanih glasova donešena odluka o razrješenju člana Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije u tekstu kako je predložio predlagatelj. Sada dajem na glasovanje Prijedlog odluke o imenovanju. Molim dizanjem ruke da se izjasnimo. Tko je za predloženu odluku? Hvala. Tko je protiv? Tko je suzdržan? Molim rezultat. Utvrđujem da je većinom glasova 80 glasova za, 22 glasa protiv i 8 suzdržanih glasova donešena odluka o imenovanju članice Upravnog vijeća Hrvatske energetske regulatorne agencije u tekstu kako je predložio predlagatelj.