Dame i gospodo zastupnici otvaram 13. sjednicu Hrvatskoga sabora i sve vas srdačno pozdravljam. Posebno pozdravljam predsjednika Vlade gospodina doktora Ivu Sanadera, potpredsjednike i nazočne članove Vlade Republike Hrvatske. Gospođe i gospodo zastupnici, u ime svih vas zastupnika i zastupnica i zastupnika Hrvatskoga sabora izražavam duboku sućut našem predsjedniku Vladimir Šeksu i njegovoj obitelji zbog smrti sina Domagoja. Siguran sam da izražavam osjećaje sviju nas i vjeru da će naš predsjednik smoći snage u ovim teškim trenucima u čemu ima iskrenu i toplu potporu nas zastupnika Hrvatskog sabora. Gospođe i gospodo zastupnici, prelazimo na utvrđivanje dnevnog reda sjednice. Uz poziv za sjednicu primili ste i prijedlog dnevnog reda. Na sjednici vam je podijeljen konačni prijedlog dnevnog reda. U konačni prijedlog dnevnog reda uvrstio sam devet novih točaka i to: 1. Prijedlog odluke o dopuni Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora – Predlagatelji su klubovi zastupnika; 2. Prijedlog odluke o izboru predsjednika, potpredsjednika i članova Nacionalnog odbora – Predlagatelji su klubovi zastupnika; 3. Izvješće mandatno-imunitetskog povjerenstva 4. Prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni je postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 264; 5. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 266. 6. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj područnoj (regionalnoj) samoupravi, prvo čitanje, P.Z. br. 265; 7. Konačni prijedlog zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje, P.Z.E. br. 212; 8. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, P.Z. br. 268; 9. Prijedlog zakona o Zakladi policijske solidarnosti, prvo čitanje, P.Z. br. 267; Članak 205. Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakon donese po hitnom postupku. U konačnom prijedlogu dnevnog reda pod točkom od 4. do 11., pod točkom 18. i pod točkom 20. i 21. navedeni su zakoni za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku. To su: Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama, sa Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 251; Drugo, Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 259; Treće, Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 256; Četvrto. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 260; Peto. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 261; Šesto. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o područjima posebne državne skrbi s Konačnim prijedlogom zakona – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 250; Sedmo. Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o brdsko-planinskim područjima, s Konačnim prijedlogom zakona, predlaže se hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 262; Osmo. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima, s Konačnim prijedlogom zakona – Predlagatelj Klub zastupnika SDP-a, predlaže hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 249; Deveto. Prijedlog zakona o dopunama Zakona o Financijskoj agenciji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 252; Deseto. Prijedlog zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 264; Jedanaest. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave, sa Konačnim prijedlogom zakona, predlaže se hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 266. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Izvolite. Gospodin Željko Antešić. Izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Imamo primjedbu na hitnoću postupka vezano za Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Naime, već na temelju objavljenog pravilnika Vlade, došlo je do velike negativne reakcije na terenu vezano za donošenje tog zakona i to na način da mali iznajmivači su već počeli otkazivati obrt. Dakle, druga stvar, cjenici u turizmu se utvrđuju u pravilu godinu dana unaprijed. Tako da je, djeluje dosta neozbiljno da se dvadeset dana prije Uskrsa donosi ovakav zakon koji zadire u poslovanje putničkih agencija. Smatramo također da se ovim prijedlogom zakona neće smanjiti crno tržište. Potrebno je uskladiti i druge zakone koji reguliraju posredno ili neposredno ovu djelatnost. Te stoga smatramo da bi ovaj zakon trebao ići u prvo čitanje i ne donositi ga po hitnom postupku.
Hvala lijepo. Gospodin Mršić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, cijenjene dame i gospodo. Klub zastupnika SDP-a protivi se hitnom postupku u donošenju Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova i predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave iz cijelog niza razloga. Prije svega u tom prijedlogu zakona ima nekoliko vrlo dvojbenih odredbi kao što je pitanje prebivališta i prebivanja, kao što je pitanje nositelja lista, odnosno ukidanja nositelja lista, kao što je pitanje provođenja Ustavnog zakona o pravima nacionalnih manjina. Stoga Klub zastupnika SDP-a traži da ovaj zakon ide u redovnu proceduru u dva čitanja. Ta oba čitanja mogu se obaviti na ovom zasjedanju, ali mislimo da za ovako važne izmjene je potrebno obaviti i javnu raspravu i svakako dva čitanja.
Hvala. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. U ime Kluba dajem prigovor na predloženi hitni postupak Zakona o područjima županija, gradova i općina, P.Z. 264, jer se njima predviđa osnivanje nekih novih jedinica lokalne samouprave u kojima nije provedena prethodna procedura zakonom propisana ili za njihovo osnivanje, izdvajanje iz jedne pa seljenje u drugu. A s obzirom da smatramo veoma bitnim područjem smatramo da ovaj zakon treba biti u redovnoj proceduri i da na ovoj sjednici je moguće obaviti dva čitanja i o ovom prijedlogu zakona. Hvala [[Upadica: Željko Pecek je isto digao ruku.]]
Hvala lijepo. Gospodin Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Mi u Klubu HSS-a želimo načelno govoriti o svim ovim prijedlozima zakona po hitnom postupku, jer članak Poslovnika govori da mi zakone donosimo po hitnom postupku samo ako to zahtijevaju interesi obrane i drugi osobito opravdani državni razlozi, odnosno kada je to nužno radi sprječavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Također po hitnom postupku se donose i zakoni koje usklađujemo sa Europskom unijom. Današnji dnevni red ima 48 točaka, 2 točke se odnose na zakone koji se usklađuju sa Europskom unijom, ali zato imamo 12 točaka koje se donose po hitnom postupku. Imamo 21 izmjenu i dopunu zakona, očito je da usvajamo loše zakone i prečesto ih mijenjamo, a istovremeno i pokrivamo nerad onih koji pravovremeno ne odrade svoj posao. Mi smatramo da nema nikakvih razloga da se po hitnom postupku donašaju zakoni ili izmjene Zakona o Financijskoj agenciji, jer o razlogu van stop shop pričamo već godinu dana, ovdje mijenjamo dva-tri članka zakona po hitnom postupku potpuno neopravdano, a naravno da smo i protiv hitnog postupka kod promjena gradova i općina u funkciji samo predstojećih lokalnih izbora, jer imali smo godinu dana da upravo razgovaramo o tome u Saboru bez hitnog postupka. Međutim istovremeno mi ovdje imamo u dnevnom redu neke zakone koji čekaju već po šest mjeseci da se uvrste na dnevni red kao Zakon o izmjenama sigurnosti prometa na cestama pa mi u klubu HSS-a predlažemo da definiramo i jedan novi termin koji bi se zvao donošenje zakona po sporom postupku. Jer ako šest mjeseci oni ne dođu na red, vjerojatno bi u Poslovniku onda mogli reći da je to taj termin spori postupak. Znači zbog svega ovog što je navedeno, smatramo da dobar dio predloženih zakona po hitnom postupku nije u skladu sa Poslovnikom i ne možemo podržati ovaj prijedlog.
Hvala lijepa. Gospodin Antešić izvolite.
U ime kluba imamo primjedbu na hitni postupak donošenja Prijedloga zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj. Kao što je i kolega Lesar rekao, za neke jedinice nije provedena potrebita procedura prema zakonu te stoga smatramo da ovaj zakon ne bi trebalo donositi u hitnom postupku.
Hvala lijepo. Prelazimo na izjašnjavanje oko zakona koji se predlažu po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju međunarodne Konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama? Molim vas da se uključimo. Molim da se utvrdi kvorum. Kod dnevnog reda se može glasovati samo za i protiv, nema suzdržanih. Dajte rezultat. 99, imamo kvorum za odlučivanje. 18 za, ukupno je 99. Prema tome ovo je sada utvrđivanje kvoruma, sada se izjašnjavamo tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju međunarodne Konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama. Molim vas da se uključite. Možemo glasovati. Izvolite. Rezultat. 97 za, 2 suzdržana, nema suzdržanih i jedan protiv. Utvrđujem da je većinom glasova po hitnom postupku uvršten Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodne Konvencije o suzbijanju terorističkih napada eksplozivnim napravama. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori, srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj? Molim vas da se uključite. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 97 glasova za i jednim protiv prihvaćen hitni postupak za Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj gori, srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Treće, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit? Molim vas da se uključite. Možemo glasovati. Tko je za ili protiv? Rezultat. Ispričavam se, zbog tehničkih razloga ćemo morati ponoviti ovo glasovanje. Molim vas da se ponovo uključite. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je ovaj prijedlog za hitni postupak prihvaćen sa 97 glasova za i 3 protiv. Četvrto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Ovdje imamo primjedbu gospodina zastupnika Antešića koji se protivi hitnom postupku kod donošenja ovoga zakona. Dakle, uključite se. Izvolite glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je ovaj Zakon prihvaćen, da ide po hitnom postupku sa 69 glasova za i 32 protiv. Peto, tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni Zakona o područjima od posebne državne skrbi? Izvolite se uključiti. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj Zakon prihvaćen da ide po hitnom postupku sa 100 glasova za i 4 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni Zakona o područjima od posebne državne skrbi koji je predložio Klub zastupnika SDP-a? Uključite se. Glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je prihvaćen hitni postupak sa 83 glasa za i 16 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjeni Zakona o brdsko-planinskim područjima? Izvolite se uključiti. Možemo glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je prihvaćen hitni postupak kod donošenja ovog Zakona sa 93 glasa za i 4 glasa protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o brdsko-planinskim područjima koji je predložio Klub zastupnika SDP-a? Uključite se, molim vas. Glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je prihvaćen hitni postupak sa 84 glasa i 9 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o dopunama Zakona o Financijskoj agenciji? Ovdje smo imali općenito protivljenje uključivanja, ali je spomenut Zakon o Financijskoj agenciji i gospodin Željko Pecek je stavio primjedbu na donošenje ovog Zakona. Molim da se uključite. Glasovanje. Rezultat? Utvrđujem da je hitni postupak za ovaj Zakon prihvaćen sa 71 glas za i 26 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o područjima županija, gradova i općina u Republici Hrvatskoj za koji zakon u pogledu hitnog postupka su stavili primjedbu gospodin Lesar, Klub zastupnika HNS-a i PGS-a i Klub zastupnika SDP-a. Molim da se uključite. Glasovanje. Rezultat? Utvrđujem da je prihvaćen hitni postupak sa 69 glasova za i 31 protiv. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne (regionalne) samouprave. Za ovaj Prijedlog, protiv Prijedloga da se uvrsti u dnevni red se, imamo primjedbu gospodina zastupnika Mršića, Klub zastupnika SDP-a. Molim da se uključimo. Glasovanje. Rezultat? Utvrđujem da je prijedlog da se uvrsti po hitnom postupku prihvaćen sa 64 glasa za i 32 protiv za ovaj Prijedlog zakona. Pisanih prigovora na dnevni red koji je predložen uz poziv za sjednicu nije bilo te se taj dnevni red, sukladno članku 203. stavak 4. Poslovnika, smatra usvojenim. Sukladno članku 203. stavak 5. Poslovnika prigovor za sada može dati samo na one točke koje nije sadržavao Prijedlog dnevnog reda upućen uz poziv za sjednicu. Pod točkom 1. utvrđen je Prijedlog odluke o dopuni Odluke o osnivanju Nacionalnog odbora čini su predlagatelji klubovi zastupnika. Pod točkom 2. uvršteno je Prijedlog odluke o izboru predsjednika, potpredsjednika i članova Nacionalnog odbora, predlagatelji su također klubovi zastupnika. Pod točkom 19. uvršteno je Izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva. Pod točkom 23. uvršten je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o lokalnoj i područnoj (regionalnoj) samoupravi, prvo čitanje, P.Z. br. 265. Pod točkom 24. uvršten je Konačni prijedlog zakona o genetski modificiranim organizmima, drugo čitanje , P.Z. br. 212. Pod točkom 25. uvršten je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Ovršnog zakona, prvo čitanje, br. 268. Pod točkom 26. uvršten je Prijedlog zakona o Zakladi policijske solidarnosti, prvo čitanje, P.Z. br. 267. Ima li tko od zastupnika prigovor na uvrštavanje nekih od ovih točaka u dnevni red? Gospođa zastupnika Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa u pravilu nemamo ništa protiv uvrštavanja u dnevni red, međutim imamo primjedbu na redoslijed u dnevnom redu. Jer ovo su uvrštene točke dnevnog reda pod točkama kako ste rekli. Na takav način zapravo vraćamo se na situaciju u mjesecu rujnu prošle godine kad su prigovori oporbe bili upravo na redoslijed dnevnog reda. Takovim načinom neke točke dnevnog reda ostaju trajno na zadnjim točkama, pa evo, maloprije je bilo spomenuto primjerice jednog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sigurnosti prometa na cestama već 6 mjeseci dolazi na zadnje mjesto. Mi smo se nakon tih primjedbi oporbe dogovorili na Predsjedništvu Sabora i to je trebalo uslijediti izmjenom Poslovnika. Dakle, da točke dnevnog reda koje ostanu sa prethodne sjednice da imaju prioritet, a druge točke da se na kraju. Međutim, evo sada je taj dogovor poremećen, iznevjeren je dogovor i ne znamo zapravo da li se ponovno vraćamo na onu situaciju koju smo imali prije postignutog dogovora i prije inicijative o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskog sabora.
Hvala lijepa. Ne može se mijenjati već utvrđeni dnevni red, redoslijed, a u pogledu ovoga nadam se da ćemo vrlo brzo usvojiti izmjene i dopune Poslovnika pa će se u skladu sa vašim primjedbama i uopće ovo što ste rekli tako i postupati shodno odredbama Poslovnika i onih koje se mijenjaju i onih koje ostaju na snazi. Gospođe i gospodo zastupnici Dnevni red je time utvrđen. Sukladno članku 205. Poslovnika, ja bih sada trebao objaviti dnevni red, predlažem po dosadašnjoj praksi da ne čitam cijeli dnevni red nego samo da objavim da je utvrđen dnevni red onako kako sam ga predložio u Konačnom prijedlogu dnevnog reda. Gospođe i gospodo zastupnici predlažem da izuzetno budući da se radi o konsenzusu u Hrvatskom saboru usvojimo radi poslova i hitnosti koje treba obaviti da donesemo dvije odluke. Dame i gospodo zastupnici želim vam dobro jutro, nastavljamo sjednicu. Sa kao što smo i najavili. Gospodin Damir Kajin, izvolite. Dame i gospodo zastupnici želim vam dobro jutro, nastavljamo sjednicu. Sa kao što smo i najavili. Gospodin Damir Kajin, izvolite.
Evo da bi danas ubrzali rad ispred Kluba IDS-a predlažem da se 8., 9., 10. i 11. točka spoje u jednu. Znači, Zakon o područjima posebne državne skrbi da se paralelno ili zajedno raspravlja sa Zakonom o brdsko-planinskim područjima. Mislim da bi to ubrzalo i rad i pošto je o istoj materiji posrijedi, riječ. Evo.
Hvala lijepa. Budući da su dva predlagača u jednom i drugom zakonu, mislim da bi to moglo, ako se slažete tako? S time da onda uvodna izlaganja u ime klubova budu od 20 minuta, dakle da recimo ako su pripremljena dva izlaganja, onda po 10 minuta. A da ostane sasvim je dovoljno mislim da zastupnici od 10 minuta. Da li se s time slažemo? Ako se slažemo, tako ćemo učinit. Hvala lijepa.
Hvala lijepo. Gospođe i gospodo zastupnici sukladno članku 204. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 13. sjednice sa 4 točke nove. To je Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Bosne i Hercegovine o pograničnom prometu i suradnji s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 271. Drugo, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 270. Treće, Konačni prijedlog Zakona o zastupanju u području prava industrijskog vlasništva, drugo čitanje P.Z.E. br. 210. I četvrto, Konačni prijedlog zakona o izmjenama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana, drugo čitanje, P.Z. br. 197. Ako zastupnici i zastupnice imaju pri sebi ove ključiće onda predlažem da idemo na ručno glasovanje, ako nemaju. Molim poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić.
238a. je član Poslovnika, a to govorim zbog toga što su mi se javili mnogi zastupnici da danas nisu donijeli ove ključiće, pa napravimo iznimku i glasujmo dizanjem ruku.
Dobro, hvala lijepa. Poštovani zastupnik Petar Selem.
… [[govornik se naknadno uključio, ne čuje se]] na neke dorade, jer su bile neke nelogičnosti u tekstu pravne formulacije koje nisu bile dovoljno precizne. Prema tome, ne znam da li su se stekli uvjeti da se to uvrsti u dnevni red?
Prijedlog je vraćen u kojem smislu?
Vraćen je predlagaču da ispravi neke konkretno naznačene nepreciznosti i male kontradiktornosti u formulacijama pogotovo u obrazloženju.
Je li to prijedlog amandmana koji je iznio odbor ili je to predlagatelj u ime Vlade povukao prijedlog zakona ili kako?
Mi smo predlagatelju koji je bio tamo u ime Vlade nazočan, ukazali na netočnosti, neke nelogičnosti u obrazloženjima i predložili smo da predlagač te stvari ispravi. On je to prihvatio.
Onda ga neću, sad ga ona ne bi uvrštavali u dnevni red, imamo sutra, prekosutra ili slično. Onda ćemo ići na ovo glasovanje prema ovom prijedlogu dizanjem ruku oko. Molim kvorum koliko ima zastupnica i zastupnika, 91. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona, dakle ova tri, ne četiri? Da ali ovaj treći, o industrijskom vlasništvu dolazi, da dva su po hitnom postupku, sada ovaj sporazum sa Hrvatskom i BiH o pograničnom prometu i o sudskom registru. Ako nema. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju sporazuma između RH i BiH o pograničnom prometu i suradnji? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa u dnevni red po hitnom postupku uvršten ovaj Konačni prijedlog zakona. I tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sudskom registru? Molim, tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 92 glasa i ovaj prijedlog, Konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Ima li tko od zastupnika primjedbu na uvrštavanje u dnevni red Konačnog prijedloga zakona o izmjenama Zakona o putnim ispravama hrvatskih državljana? Ako nema. Gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena. Prelazimo na, nastavljamo raspravu o Zakonu o Državnom sudbenom vijeću. Poštovani zastupnik Emil Tomljanović, izvolite. Gospođe i gospodo zastupnici sukladno članku 204. stavku 2. Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 13. sjednice sljedećim točkama: 1. Prijedlog zakona o potvrđivanju dodatnog Protokola uz kaznenopravnu konvenciju o korupciji, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 276, 2. Prijedlog zakona o potvrđivanju Protokola o izmjenama i dopunama Europske konvencije o suzbijanju terorizma, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 277, 3. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 278, 4. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu građana, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 279, 5. Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi, s Konačnim prijedlogom zakona, predlagatelj Klub zastupnika HSS-a, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 275. Ima li tko od zastupnika primjedbu na primjenu hitnog postupka kod donošenja predloženih zakona? Nema. Trebamo dakle onda glasovati za svaki od ovih posebnih prijedloga? Poštovana zastupnica Marija Bajt u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. U ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, a na temelju članka 238a. tražila bi glasovanje dizanjem ruke s obzirom da nekolicina zastupnika nemaju ključiće ovog trenutka. Hvala.
Dobro. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju dodatnog Protokola uz kaznenopravnu konvenciju o korupciji? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 82 glasa u dnevni red po hitnom postupku uvršten ovaj konačni prijedlog zakona. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o potvrđivanju Protokola o izmjenama i dopunama Europske konvencije o suzbijanju terorizma? Tko je za? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je jednoglasno sa 83 glasa za i ovaj Konačni prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 71 glas za i 12 protiv i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona izmjenama i dopunama Zakona o prebivalištu i boravištu građana? Hvala. Protiv? Utvrđujem da je sa 70 glasova za i 13 protiv i ovaj prijedlog zakona uvršten u dnevni red po hitnom postupku. I sada imamo primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. Mi upravo raspravljamo o takvom jednom prijedlogu zakona u redovitom postupku. Ovaj je Prijedlog zakona o izmjeni Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi koji je predložio Klub zastupnika HSS-a. Neću ništa sugerirati, ali molim odlučite glasovanjem. Tko je za primjenu hitnog postupka kod donošenja Zakona o izmjenama Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi koji je predložio Klub zastupnika HSS-a? I protiv tko je, molim? Utvrđujem da je 14 glasova za i 69 protiv za primjenu hitnog postupka. Dakle ovaj zakon ide u redovnu proceduru zajedno sa ovim prijedlogom zakona. Gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena. A sada gospođe i gospodo zastupnici pripremimo se za glasovanje. Ja bih prije glasovanja sukladno članku 204. stavak 2. Poslovnika predložio dopunu dnevnog reda 13. sjednice sa sljedeće 3 točke. Jedan je Prijedlog zakona o popisu birača, gdje je predlagatelj Klub zastupnika HNS PGS-a, to je prvo čitanje, Prijedlog zakona broj 248. koji je upućen meni 9. veljače ali je on u vezi i sa ovom materijom i mislim da je u idućih dana možemo i raspraviti. Drugo su dva zakona, Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama zakona o poljoprivrednom zemljištu, hitni postupak P.Z.E broj 281., Izmjene i dopune zakona o morskom ribarstvu, isto hitni postupak P.Z.E. broj 282. Zakon za koje se predlaže donošenje po hitnom postupku i koje nose oznaku P.Z.E. sukladno članku 161. Poslovnika ne glasujemo o hitnom postupku. Ima li netko od zastupnika primjedbu na uvrštenje u dnevni red nekog od ova tri predložena zakona? Nema. Onda gospođe i gospodo zastupnici dopuna dnevnog reda je utvrđena.
Gospođe i gospodo zastupnici prelazimo na pitanja Vladi, aktualno prijepodne. Prva će postaviti pitanje gospođa zastupnica i potpredsjednica Đurđa Adlešić izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, pitanje želim postaviti ministru Kalmeti. Gospodine ministre vi znate da zemlje Europske unije koje imaju naplate na autocestama poznaju više tarifnih modela. Onih skupljih kada je veće opterećenje i onih jeftinijih kada su opterećenja manja, kod nas bi mogli govoriti o ljetno zimskoj tarifi. Kako Hrvatska nema uveden takav tarifni sistem mi za posljedicu imamo činjenicu da vozači izbjegavaju naplatu i koriste ceste na kojoj naplate nema. Takve ceste se uništavaju, a kasnije se one moraju pojačano održavati, sanirati iz ograničenih sredstava Hrvatskih cesta. Dakle, tu se može postaviti pitanje neće li takvo poslovanje utjecati na privatizaciju Hrvatskih autocesta kao možda neprofitabilne tvrtke u vlasništvu Hrvatske, ali ono što će sigurno zanimati većinu građana i ljude koji te autoceste koriste, razmišljate li kako resorni ministar ove godine o uvođenju skuplje, ljetne tarife odnosno zimske jeftinije tarife. Hvala lijepa.
Gospodin ministar Kalmeta izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospođo zastupnice, gospođe i gospodo zastupnici. Mi razmišljamo i mislim da je vaše pitanje dobro postavljeno, no do sada nije bilo tehničkih mogućnosti za uvođenje takvog jednog dvotarifnog sustava naplate, uvođenjem elektronskog sustava naplate kojeg očekujemo da će biti do ljeta, odnosno nakon izgradnje i završetka autoceste do Splita, bit će stvorene sve mogućnosti da se nakon ljeta uvede takav sistem kako ste vi rekli ljetne zimske cijene ili neki drugi način, ali u svakom slučaju dvotarifnog sustava naplate na Hrvatskim autocestama.
Hvala vam lijepa. Pitanje će postaviti gospođa zastupnica Nevenka Majdenić izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani predsjednike hrvatske Vlade gospođe i gospodo. Svoje pitanje upućujem ministru gospodarstva, rada i poduzetništva gospodinu Branku Vukeliću. Gospodine ministre poznato nam je da se u programu Vlade Republike Hrvatske za poticanje poduzetništva mala srednja i trgovačka društva i obrtnici smatraju pokretačkom snagom gospodarstva. Također znamo da promjene i razvitak gospodarskog sustava nisu mogući bez oslonca na građane spremne i sposobne za samostalnu inicijativu. Državna statistika pokazuje da je početkom 2004. godine bilo registrirano 102 tisuće 185 obrta sa preko 140 tisuća zaposlenih. Tijekom 2004. godine pokazan je veliki interes za otvaranjem novih obrta što jasno govori da na tom području postoje velike mogućnosti razvoja ali i zapošljavanja. Iako su u vašoj publikaciji, vašoj brošuri "Budite poduzetnik" na jasan i pregledan način prezentirani, što je za svaku pohvalu nacionalni program poticanja poduzetništva a u okviru njega i obrtništva ipak postoje još neka pitanja vezana za uvjete i mogućnost otvaranja obrta. Vezano uz to moje pitanje glasi. Što Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva poduzima da bi omogućilo građanima što jednostavnije i brže otvaranje obrta? Hvala.
Hvala. Gospodin ministar Branko Vukelić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Poštovana saborska zastupnice hvala na ovom pitanju, jer činjenica je da je u programu hrvatske Vlade posebno težište u gospodarskom razvoju stavljeno na razvoj malog i srednjeg poduzetništva. A u malom i srednjem poduzetništvu poseban značaj čini i tradicija u Hrvatskoj snažnog obrtništva. Stoga je osim poticajnih mjera kreditnih linija za obrtništvo posebno važno i stvoriti dobre uvjete za što lakše i jednostavnije i rekao bih jeftinije otvaranje obrta. I mi smo evo nedavno prošlih praktički dana napravili nekoliko koraka u tom pravcu da bismo i još više potaknuli ljude na osnivanje obrta. Mi imamo, istina u prošloj godini dobar rast novih obrta od 3,5 tisuće novih obrta u odnosu na 2003. kada je bilo negdje oko 2300 novih obrta. Mi imamo dobar trend i rasta zaposlenosti u obrtu negdje oko 4,3% je veći broj zaposlenih u obrtima nego li što je to bilo 2003. godine. Ali htjeli smo i pojednostaviti pojeftiniti proceduru otvaranja obrta, smanjili smo cijenu obrtnice sa 500 kuna na 200 kuna. Isto tako smanjili smo i broj zanimanja za koje je potrebno i nužno bilo do sada polagati majstorski ispit i za 42 zanimanja evo od ovih dana neće se više morati polagati majstorski ispit, dakle to je značajno pojeftinjenje od 5 do 7 tisuća kuna za pojedinog obrtnika i jednostavniji model i način otvaranja obrta. Osim toga imamo i niz ovih projekata i ja samo želim podsjetiti još jednom da u programu poticanja poduzetništva za 2005. godinu na poziciji obrta i projekata koji se tiču obrta predviđena su sredstva u ukupnom iznosu negdje oko 17 milijuna kuna u proračunskoj ovoj godini to, ja vjerujem sve zajedno stvorit će još jedno pozitivnije poticajnije okruženje da se što više ljudi u Hrvatskoj odluči za otvaranje obrta, ali da se i postojeći obrti što više i bolje razvijaju.
Hvala lijepa. Gospođa Majednić.
Hvala gospodine ministre na odgovoru. I meni je drago što je naglasak stavljen na otvaranje obrtništva, jer je obrtništvo prvi korak do razvoja malog i srednjeg poduzetništva, dakle takvih tvrtki, a one su opet glavni i najvažniji, najbrži pokretač razvoja i zapošljavanja svog kraja, svoje sredine. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti zastupnik gospodin Jure Bitunjac.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče. Obraćam se ministru Petru Čobankoviću, ministru poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva. Vlada Republike Hrvatske i današnja ministarstva u proteklih godinu dana učinili su velike korake po pitanju zaštite okoliša i zbrinjavanja otpada. Kao zastupnik dužan sam skrenuti pozornost na problem zbrinjavanja klaoničnog odnosno animalnog otpada. Sjetimo se samo slika koje smo proteklih godina gledali diljem naše Hrvatske. Postojeća rješenja zbog velike udaljenosti do Centra za zbrinjavanje takvog otpada za male klaonice proizvođače suhomesnatih proizvoda i obrtnike s područja Dalmatinske Zagore su financijski nepodnošljiva. Napominjem da na području Dalmatinske Zagore u proizvodnji i preradi i prometu mesom zaposleno je cca 800 radnika, a da je registrirano 38 malih klaonica. Dakle, ovo je samo, ovo je ne samo ekološko već i gospodarsko pitanje. Ponukan dopisima navedenih postavljam pitanje, a ono glasi. Što Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva i vodnog gospodarstva kani poduzeti po pitanju zbrinjavanja otpada životinjskog podrijetla na području Dalmatinske Zagore, odnosno Dalmacije, a u cilju bolje zaštite okoliša i provedivosti samog zakona? Hvala lijepa.
Gospodin ministar Čobanković, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, hvala lijepa gospodine zastupniče, poštovana gospodo i gospođe zastupnici. Dozvolite mi da pokušam odgovoriti na ovo pitanje. Ja se slažem da je to dosta velik problem. Problem je bio izražen u prethodnom razdoblju i sukladno tome ova problematika regulirana je znači, znači način zbrinjavanja i postupanja s otpadom životinjskog podrijetla i životinjskim lešinama regulirana je Zakonom o veterinarstvu i sukladno tome još određenim pravilnicima koji reguliraju ovu problematiku. Ali, ja bih vama odgovorio da naša nastojanja idu u dva pravca. Prvo je, da uočavajući postojeće nepovoljno stanje na pitanju skupljanja i zbrinjavanja otpada životinjskog podrijetla u Republici Hrvatskoj, a osobito u Dalmaciji na prijedlog našeg Ministarstva, znači Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva ide se na organiziranje regionalnih sabirališta otpada životinjskog podrijetla. Znači, ići ćemo na regionalna sabirališta koja će biti bliže objektima koji su ovlašteni za klanje i preradu mesa i mesnih prerađevina. Ali bih želio naglasiti jednu drugu stvar, što držim da je znatno veći problem, jer je manje taj problem izražen kod registriranih klaoničara, kod klaoničara koji rade sukladno zakonu i propisima, oni u pravilu su ti koji poštuju. Veći je problem sa neregistriranim dijelom klaoničara i onih koji rade na crno. I sukladno tome naša nastojanja u narednom periodu idu na pojačanje veterinarskih nadzora i inspekcija kako bi spriječili nelegalno klanje stoke. I mislim da upravo u tom kontekstu treba gledati i naš sustav obilježavanja životinja gdje imamo kompletan nadzor nad svim životinjama s jedne strane. A s druge strane i pravilnike koji idu u pravcu nadzora i kontrole upravo rada onih koji ne bi trebali raditi. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin Jure Bitunjac.
Hvala. Ja sam, izražavam svoje zadovoljstvo sa odgovorom. Međutim, moram reći svakako da kad je riječ o, da na isti treba reagirati što prije, jer de facto radi se o devastaciji jednog šireg područja. I nadam se da ćemo u okviru pred pristupnih fondova i na druge načine riješiti ovo pitanje. Hvala lijepo gospodine ministre.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Jene Adam. Izvolite.
Štovani potpredsjedniče, predsjedniče Vlade, ministrice i ministri, kolegice i kolege. Pitanje bih postavio ministru kulture gospodinu Biškupiću. Reformatska-kršćanska crkva Mađara u Hrvatskoj je evidentirana kao vjerska zajednica u skladu sa Ustavom zajamčena jednakopravnost pred zakonom. U članku 41. Ustava Republike Hrvatske stoji. Sve vjerske zajednice jednake su pred zakonom i odvojene od države. Vjerske zajednice slobodne su u skladu sa zakonom javno obavljati vjerske obrede, osnivati škole, učilišta, druge zavode socijalne i dobrotvorne ustanove, te upravljati njima, a u svojoj djelatnosti uživaju zaštitu i pomoć države. Smatram da se ne može govoriti o jednakosti svih vjerskih zajednica u Republici Hrvatskoj, ukoliko Vlada ograničava djelovanje nekim vjerskim zajednicama kao što to čini i sa Reformatskom-kršanskom crkvom Mađara u Hrvatskoj gdje djeca nemaju pravo na vjeronauk i pravo da crkveno vjenčanje ima učinke građanskoga braka. Ukoliko se sve vjerske zajednice jednake pred zakonom, ostvarivanje njihovih prava ne bi trebalo dodatnim kriterijima uvjetovati. Postavljam pitanje zašto djecA reformatske kršćanske crkve Mađara u Hrvatskoj nemaju pravo na vjeronauk u školi a slične crkve to imaju? Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Božo Biškupić. Izvolite!
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Uvaženi zastupniče, vjeronauk u školama imaju one vjerske zajednice koje su s Vladom Republike Hrvatske sklopile ugovor o pitanjima od zajedničkog interesa. Vjerske zajednice koje ispunjavaju te uvjete imaju takav ugovor sklopljen. Reformirana kršćanska crkva u Hrvatskoj ima sklopljen takav ugovor a Reformatorska crkva se 1999. godine izdvojila od Reformirane kršćanske crkve i ne ispunjava uvjete za sklapanje takvog ugovora.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Adam.
Gospodine ministre, nisam zadovoljan sa odgovorom jer smatram da djecu dijeliti na podobne i nepodobne blago rečeno je za mene neprihvatljivo. Hvala.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni predstavnici Vlade! Pitanje želim postaviti Ministarstvu gospodarstva. IDS se apsolutno zalaže da hrvatska brodogradnja dođe u posjed tog famoznog DOK-a 11 u Lencu a kada kažem hrvatska brodogradnja onda između ostalog mislim na Uljanik. S druge strane, međutim hrvatska brodogradnja je izuzev Uljanika pred slomom. Gubitke koje spominje hrvatski tisak u zadnje vrijeme treba množiti sa dva i slobodno se može reći da je situacija gotovo ista kao što je bila godine 1995,. s time da su nam tada navozi bili prazni zbog rata a danas su navozi puni, međutim katastrofalno su poslovi pogođeni, pa se već sada spekulira da za završetak poslovnog programa u 3. maju trebaju jamstvo od 176,6 milijuna dolara koje bi preuzela država kao što od države traže otplatu još 65,6 milijuna dolara, ukupno 242 milijuna dolara. Kod Brodosplita to treba množiti sa dva. Da se ne bi samo zbog čekanja ponovila situacija kao kod Viktora Lenca držim da nešto treba poduzeti. Za izlaz iz ove situacije mislim da bi bilo i katastrofalno prebacivati odgovornost jedne uprave na drugu, s jedne Vlade na drugu. Gubici će međutim nastaviti rasti jer su u najnepovoljnije vrijeme pred dvije, tri godine zaključivani ugovori koji su se danas pokazali nepovoljni jer defacto po svakome brodu se naručitelju poklanja između 10 i 20 milijuna dolara i utoliko po mom sudu treba razvrgnuti ugovore ili preoblikovati iste jer će u protivnom država platiti milijardu dolara zbog loše pogođenih poslova a možda će i neko brodogradilište završiti u bankrotu. Što kani Vlada učiniti da naprosto tu jednu mučnu situaciju kod četiri hrvatska brodogradilišta 3. maja, Kraljevice, Trogira, Brodosplita naprosto izbjegne?
Hvala. Ministar Vukelić, izvolite!
Hvala gospodine saborski zastupniče na ovom pitanju jer pitanje zaista nije bezazleno, nije situacija u našoj hrvatskoj brodogradnji sjajna i ovo sve što ste kazali itekako zna i hrvatska Vlada i ovo ministarstvo koje je nadležno za brodogradnju. I želim s jedne strane reži i podsjetiti da je 2002. godine značajna sredstva prošla Vlada izdvojila za restrukturiranje hrvatskih brodogradilišta, da su efekti svega toga po pokazateljima koje mi imamo i prošle godine nezadovoljavajući, da se stoga upravo provodi jedna detaljna analiza realizacije tog programa restrukturiranja u svim brodogradilištima. A s druge strane isto tako je jasno da imamo dobru situaciju po pitanju ugovorenosti hrvatske brodogradnje ali da imamo situaciju da pojedini ugovori sklopljeni davno ranije nisu kvalitetni i upravo u tom pravcu sva brodogradilišta imaju nalog. Ja to ovdje želim jasno i glasno reći da ne stoji ni hrvatska Vlada niti bilo tko u Hrvatskoj iza tako loših ugovora i za sva brodogradilišta znam da je to u postupku i da su neki pomaci učinjeni i u splitskom, i u 3. maju i u Kraljevici, dakle svi ugovori koji su ranije potpisani pokušavaju se sa kupcima revidirati u pravcu da se priznaju realni porast troškova koji je bio u međuvremenu a znamo prije svega da je porasla najznačajnije cijena čelika isto tako i tečaj dolara. Prema tome, što se tiče hrvatske brodogradnje priprema se jedan cjeloviti program koji će biti prezentiran hrvatskoj Vladi u kojem će biti i analiza do sada ostvarenog programa restrukturiranja svih brodogradilišta, plan i program mjera koje dalje treba učiniti u ovim godinama koje su pred nama a koje posebno su značajne obilježava i ulazak u Europsku uniju a time i nužnost revidiranja odnosno jasnog definiranja svih potpora koje hrvatska brodogradnja dobiva, one koje su vrlo značajne za njihovo poslovanje danas ali one koje također ne mogu trajati vječno. Cilj je da u određenom vremenskom razdoblju, da li je to narednih pet ili deset godina u te subvencije potpore hrvatskoj brodogradnji nestanu i da ona bude sposobna samostalno proizvoditi i izrađivati brod koji neće tražiti subvencije i potpore Hrvatske države. U tom pravcu priprema se izmjena pravilnika ili novi Pravilnik o subvencijama u hrvatskoj brodogradnji koji će također u narednim tjednima doći pred hrvatsku Vladu. Dakle, svjesni smo i težine situacije ali isto tako zasigurno je da ima rješenja i načina kako pomoći da jedna od najznačajnijih industrijskih grana u Hrvatskoj a to je brodogradnja stane na svoje vlastite noge i da dalje posluje bez gubitaka.
Hvala lijepa. Gospodin Kajin. Izvolite!
Ja pozdravljam napore Vlade u tom pravcu, međutim činjenica je da nema vremena za čekanje. I za dovršetak poslovnih programa našoj brodogradnji treba na stotine milijuna dolara. Gdje ih pronaći to nažalost nitko u ovom trenutku ne zna. Mi prodajemo brodove po 25 milijuna dolara čija je tržna vrijednost 20 milijuna dolara veća. Ne računajući subvencije mi zapravo gubimo po brodu 30 milijuna dolara. Imali smo slučaj iz Brodosplita 2000. godine gdje su zaključili brod za 13,5 milijuna dolara a potom ga otkupili za 31 milijun dolara. Samo na jednoj takvoj liniji Dijab iz Pariza ostvario je dobit od 52,5 milijuna dolara i nikome u ovoj zemlji ništa zbog svega toga. Ja samo vas molim da se doista nešto poduzme i da se reagira jer situacija je naprosto u brodogradnji gotovo pred izdisajem.
Hvala. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Ivica Pančić. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, članovi Vlade! Pitanje za ministra gospodarstva. Od 2000. godine broj nezaposlenih hrvatskih branitelja smanjivao se u prosjeku za oko 2000. osoba godišnje tako da je ta brojka pala sa 34 tisuće na 26 tisuća nezaposlenih branitelja koliko ih je bilo krajem 2003. godine. Međutim, koncem 2004. godine taj pozitivni trend smanjivanja broja nezaposlenih hrvatskih branitelja definitivno je zaustavljen a već nekoliko mjeseci broj hrvatskih branitelja na Zavodu za zapošljavanje se povećava. Pitanje, planira li Ministarstvo gospodarstva ili Vlada uvođenje novih mjera, kojih i u kojem roku za zapošljavanje hrvatskih branitelja da bi se ovaj negativni trend zaustavio?
Hvala lijepa. Izvolite gospodine ministre!
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Evo, zaista me veseli da poštovani saborski zastupnik se interesira za branitelje i za njihovo zapošljavanje. To je jako dobro, ali ja bih rekao nema nikakvog trenda koji bi nas trebao zabrinjavati kada su u pitanju branitelji i broj nezaposlenih na zavodima. Naime, mi zaista imamo svake godine u ovo vrijeme rast broja nezaposlenih na Zavodu za zapošljavanje. Isto tako imamo u onim mjesecima od proljeća nadalje dobar trend, a moram reći da su sve mjere koje čini hrvatska Vlada i u okviru Hrvatskog zavoda za zapošljavanje i u okviru Ministarstva gospodarstva itekako usmjerene upravo prema braniteljima i povoljnim uvjetima da se oni samo zaposle ili da otvaraju nove obrte, da budu poduzetnici, ja ću podsjetiti posebno na projekat, branitelji u sklopu program poticanja malog i srednjeg poduzetištva koji je i po prvi puta otvorio i takve uvjete da zaista sa vrlo povoljnim i kamatama i poticajima branitelji mogu krenuti u taj poduzetnički poduhvat. Prema tome, mi analiziramo stanje za i pitanje problema zapošljavanja branitelja kao i svih drugih ljudi u Hrvatskoj. Mjere koje smo i provodili prošlih godina putem Zavoda za zapošljavanje se analiziraju i predložiti će se i nove mjere tijekom ove godine, ali isto tako kroz ovo upravo Ministarstvo gospodarstva, kroz niz programa poticanja poticanja poduzetništva nastojimo stvoriti i mislim da smo zaista i stvorili daleko povoljnije uvjete nego što su to bile u prošlosti da bi se ljudi odredili i odlučili ići u takve poduzetničke pothvate koji će omogućiti zapošljavanje i branitelju u ovom slučaju ali i jasno i ljudima koji će raditi eventualno u takvoj tvrtci.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Pančić, izvolite.
Lijepo je što ova Vlada nije zabrinuta ovim trendom povećanja nezaposlenosti hrvatskih branitelja, pohvaljujem taj optimizam ali brojke kazuju ipak nešto drugo. Nisu krivi zimski mjeseci. Prema podacima Zavoda za zapošljavanje, evo, ovdje su podaci, u siječnju ove godine broj nezaposlenih hrvatskih branitelja iznosio je 28 tisuća 240. Da je trend nastavljen a trend je 2000 hrvatskih branitelja godišnje da pronađe novo radno mjesto, broj nezaposlenih bio bi danas negdje oko 24 tisuće. Međutim, to se nije moglo dogoditi jer sredstva za samozapošljavanje su smanjena. Prebačena su na neke druge mjere koje su ovih dana kako imam informacije, a mislim da su informacije pouzdane stavljene van snage [[Upadica: Hvala lijepo, hvala lijepo.]] Tako da bih vas molio da napismeno dostavite ovaj odgovor.
Postaviti će pitanje gospodin zastupnik Antun Kapraljević, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, članovi Vlade, pitanje bih, …/Govornik se isključio pa ponovno uključio./… Prije četiri mjeseca bilo je rečeno da će radnicima Imostroja biti isplaćena, da će biti isplaćene zaostale plaće jer isključivo zbog toga se Vlada odrekla šest potraživanja u stečaju iznosa od 6,2 milijuna kuna. Ako se pogleda, prošlo je od tada već četiri mjeseca, a od odluke Vlade prošlo je već šest mjeseci. Danas smo suočeni sa činjenicom da se Vlada ustvari nije odrekla 6,2 milijuna kuna nego 3,1 milijuna kuna. Da se iz tog iznosa pokrivaju troškovi stečajnog postupka, te da radnici do dana današnjeg nisu dobili na osnovu toga ni kune. Moje pitanje glasi, koliko će biti isplaćeno radnicima sa osnova odricanja prava Vlade na potraživanje u stečaj Imostroja, te kada će im biti ta potraživanja isplaćena, ove godine ili iduće?
Predsjednik Vlade, gospodin Ivo Sanader, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine zastupniče, hvala na ovom pitanju, ovo je jedno od pitanja na tema na kojemu se vidi kakvu politiku vodi moja Vlada, vodimo politiku socijalne osjetljivosti i pomaganja najugroženijim slojevima hrvatskog društva a to je znači riječ o radnicima u ovakvim slučajima kao što je slučaj Imostroja. Dobro ste rekli da se Vlada odrekla svojih potraživanja, priznatih potraživanja u iznosu od 6,2 milijuna, znači 6 milijuna i 200 tisuća kuna. Međutim, stečajni upravitelj jer nije Vlada mogla tih 6, da smo mi mogli 6,2 milijuna kuna imati na svom računu, oni bi onog dana kada je Vlada donijela odluku istog dana bili preneseni radnicima za njihove plaće koje nisu dobivali ne znam koliko dugo vremena. Budući da Vlada ne upravlja procesom, stečajnim procesom, nego da upravlja stečajni upravitelj, jedino što smo mogli napraviti je bilo da se odreknemo naših potraživanja u korist radnika. Tada je stečajni upravitelj a evo čujem i informacije jučer da je trgovački sud potvrdio da će ovih dana radnicima bili isplaćeno nešto oko 4, 5, 6 milijuna, i u tom smislu ja ne mogu izraziti nezadovoljstvo, ne mogu biti do kraja zadovoljan, ja bih bio najzadovoljniji da su radnici dobili svih 6,2 milijuna koje se Vlada odrekla u korist njih. Ali budući da stečajni upravitelj po stečajnom zakonu vodi taj proces Imostroja, da je prodao nekretnine koliko je mogao itd., ne branim ga, ali Vlada kažem naprosto nije mogla utjecati ni ulaziti u taj proces. I sada me vaše pitanje navodi na dilemu koja za mene ne postoji, jesmo li mi možda trebali ne odreći se toga, jer to čujem iz vašeg pitanja. Ne, mislim da je ovo bila prava odluka Vlade da se odreknemo u korist radnika, a to što je o stečaju i po svim zakonima Vlada nije mogla sve to prenijeti na radnike, to je nažalost tako. Prema tome mislim da smo dobro odlučili, mislim da je sud jučer donio prema informacijama neslužbene koje još nisam potvrđene dobio, da se počne isplata, Ministarstvo financija je učinilo sve i ja se nadam da će danas ili sutra početi isplata u onom iznosu koji je moguć po stečajnom postupku. Još jedanput, da smo mi mogli kao Vlada, da smo mi imali taj instrument kao Vlada, svih 6,2 milijuna kojih smo se odrekli isplatiti radnicima mi bismo to bili učinili, a nažalost nismo mi nego je kompletan postupak stečajnog upravitelja bio takav.
Hvala lijepa. Gospodine Kapraljeviću izvolite.
Iz ovog vašeg objašnjenja čini mi se da Vlada nije poznavala Zakon o stečajnom postupku pa je zbog toga vjerojatno došlo do ovakvih, do ovakih zavrzlama. Jer po novinama je izlazilo radnicima 2,8 milijuna kuna, pa radnicima 3 milijuna kuna, pa radnicima 4,2 milijuna kuna. Ja bih vas zamolio ako je moguće u pisanom obliku, kada već vi kažete da mi nismo socijalno osjetljivi i da ne vodimo računa o radnicima, ja bih vas zamolio da mi napišete zbog čega je došlo do ovakvih dezinformacija da to netko objasni. A isto tako bih vas zamolio da kažete da li će Vlada opraštati i drugim firmama isto tako svoje dugove?
Nisam čuo da je premijer optužio ikoga da je socijalno neosjetljiv. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Nenad Stazić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, članovi Vlade, pitanje upućujem premijeru. Očito je došlo vrijeme da branitelji stvore svoju političku opciju koja će braniti njihove interese i ideale. Ta bi opcija kako je ja vidim trebala imati svoje političko i vojno krilo. Rekao je to nekada sveprisutni čelnik Središnjeg stožara za obranu digniteta Domovinskog rata umirovljeni pukovnik Mirko Čondić. U vrijeme kada je agresivno pozivao na nasilno rušenje Račanove Vlade u biti na državni udar, bili ste redovni gost svih njegovih nastupa i javno ste govorili kako ima vašu punu potporu. Moju potporu u rušenju legalno izabrane vlasti nije imao onda, nema je ni danas. Istu principjelnost teško je očekivati sa vaše strane, ali moje pitanje ne tiče se principa nego sigurnosti zemlje i poštivanja Ustava. Ono glasi, što kao predsjednik hrvatske Vlade mislite učiniti protiv onih koji najavljuju osnivanje stranačke vojske?
Hvala lijepa, premijeru izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine zastupniče, hvala vam na ovom pitanju. Mislim da je ono jedno od najaktualnijih u ovom trenutku. Prije svega želim se prije nego dam odgovor na to što će Vlada učiniti želim prokomentirati odnosno demantirati ono što ste rekli jer Mirko Čondić je čovjek koji je bio u Domovinskom ratu, koji je izašao kao invalid iz Domovinskog rata i treba mu priznati zasluge koje je u Domovinskom ratu odradio za Hrvatsku. Njegovo političko djelovanje međutim je vrlo upitno. I tada dok sam ja bio vođa oporbe i danas. I nije istina da sam bio na svakom njegovom skupu nego je istina da sam, da sam u ime Hrvatske demokratske zajednice kada je vaša Vlada vodila politiku prema braniteljima kakvu smo mi smatrali da nije dobra, reagirao i bio onda sa braniteljima. Ali sam uvijek i tada i danas oštro kritizirao ona politička stajališta koja bi išla izvan demokratskih standarda kao što je i ovo danas. Prema tome, osim toga Mirko Čondić je član Hrvatskog bloka, a ne HDZ-a, tek toliko da se i to zna i izjava da će se formirati stranka sa vojnim krilom je apsolutno nedemokratska i nedopustiva. I ne dolazi u obzir nikakvo osnivanje jer Hrvatska je stabilna demokracija i budite sigurni da će moja Vlada učiniti sve da se stabilnost i funkcioniranje demokracije i svih demokratskih institucija da se održi. Bez obzira što ovih dana traju rasprave koja ja mislim da je apsolutno pogrešno postavljena, impostirana Europska unija ili dostojanstvo. Ja govorim i jedno i drugo. I dostojanstvo i Europska unija. Prema tome pozivam one snage i hvala vam na ovom pitanju, na prigodi da u ime Vlade i pozovem one snage koje smatraju da ne treba ići i da su skeptične prema Europskoj uniji. I to je demokratsko pravo i na to imaju pravo, ali nećemo dopustiti nikome bez obzira kako se on zvao, bez obzira koje političke opcije bio da dovodi u pitanje dosegnute demokratske standarde i stabilnost, i unutrašnju političku stabilnost zemlje.
Hvala lijepa. Gospodin Stazić izvolite.
Gospodine predsjedniče Vlade ja sam izuzetno zadovoljan vašim odogovorom i najavom da nećete dopustiti ni Mirku Čondiću ni bilo kome drugome da osniva stranačku vojsku. U tom smislu vas pozivam da pozovete službe sigurnosti da obave razgovor sa Čondićem da ga pitaju da objasni ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadice se ne razumiju.]] A kažem izuzetno sam zadovoljan iako se ne sjećam da ste u vrijeme Račanove Vlade i u vrijeme agresivnih Čondićevih istupa se tako radikalno ogradili od njegovih izjava. Hvala.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Željko Kurtov. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče pitanje bih postavio Premijeru. Ovo pitanje postavljam na zahtjev Sindikata ribara i ribara iz Dalmacije gospodina Baranovića. Da li je istina da Vlada razmatra mogučnost za dozvolu i mogučnost za ribarenje članica Europske unije u 2006. godini ne samo u gospodarskom pojasu nego i u teritorijalnom moru Republike Hrvatske?
Hvala. Gospodin Premijer izvolite, predsjednik Vlade.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine zastupniče ne znam odakle vam to, ta informacija. Ja je prvi put čujem. Prema tome poručite, ja vas molim u ime Vlade onima koji su vas i koji su vam i dali to pitanje da postavite da ja prvi put za to čujem. Ja ne znam o čemu je tu riječ uopće. Dakle nema nikakvog razgovora niti ima ikakvih pregovora Vlade sa Europskom unijom u ovom smislu o kojemu govorite. Ima nešto drugo što sam najavio kad smo tražili odgodu primjene ribolovno-ekološke zone za članice Unije jer smo kao zemlja kandidat dužni kao i sve druge i želimo na kraju krajeva, i da nismo dužni želimo potpisati ugovor o partnerstvu u ribarstvu s Europskom unijom. To partnerstvo u ribarstvu kao što i sama, sama riječ kaže nikad nije unilateralno. Ono mora donijeti koristi i Hrvatskoj i Europskoj uniji i tek ti preogovori trebaju započeti, ja se nadam da će biti i brzo gotovi i naravno da ćemo u javnosti i vas i sve ribare informirati o tome. Ali o ovome što ste rekli nema govora.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Kurtov. Izvolite.
Gospodine predjsedniče Vlade izuzetno sam zadovoljan vašim odgovorom. Mislim da su i ribari i Sindikat ribara isto tako jako zadovoljni, ali bez obzira na to molio bih vas u pismenom obliku taj odgovor.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Ivan Drmić će postaviti pitanje.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici, štovani predsjedniče Vlade, gospodo i gospođe ministri. Ja bih imao jedno pitanje za gospodina Marijana Mlinarića, ministra unutrašnjih poslova, a odnosi se na svježe izdano rješenje o određivanju ispitnih centara za provedbu vozačih ispita u Republici Hrvatskoj. To spomenuto rješenje donešeno je odlukom ministra i stupa na snagu 2. svibnja ove godine. Ja bih postavio ministru pitanje da li je konačno usuglašeno i da li postoji mogučnost da se dođe do jedne izmjene tog rješenja da ono postane malo fleksibilnije jer ovim rješenjem predviđeno je u cijeloj državi znači da bude 20 ispitnih centara za polaganje vozačkih ispita. Mislim da se to većim dijelom odnosi na centre županija odnosno županijska središta sa izuzetkom Istre. Po mom mišljenju i mišljenju ljudi sa kojima sam razgovarao na terenu ovo rješenje ima i određenih nelogičnosti tako da primjer stanovnici Vinkovaca moraju ići polagati u Vukovar gdje je prometna infrastruktura u puno lošijem stanju nego što je u Vinkovcima. Također iz Velike Gorice moraju ići primjer u Zagreb, a činjenica je da Velika Gorica ima također jednu vrlo dobru prometnu infrastrukturu odnosno to je među 5, 6 gradova po veličini u državi. Također nelogično da se vozački ispiti ne mogu polagati u tome gradu. Isto tako postoje gradovi kao što su Imotski, Metković. To su gradovi koji su vrlo udaljeni od centara županija tako da će jedno takvo putovanje na vozački ispit doći do dodatnog udara na standard građana. Ja dolazim iz Đakova i tamo sam položio. Ja mogu reći da sam tamo položio uz određeno iskustvo koje sam stekao ovih godina mislim da solidno vozim i vozio sam u većini velikih gradova po Europi. Tako da iz prve ruke znam da se može vrlo dobro položiti vozački ispit u tim malim gradovima. Evo, moje pitanje je da li postoji kakva šansa da se rješenje donešeno promijeni, da dođe do malo fleksibilnosti, da se ti kriteriji malo pomaknu, da uđu bar još neki veći gradovi osim centara županija? Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ministar, gospodin Marijan Mlinarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Sabora. Hvala lijepo gospodine zastupniče na ovom pitanju. Odgovor na ovo pitanje dao sam već otprilike desetorici, dvadesetorici zastupnika pismeno, ali isto toliko gradonačelnika je već postavilo to pitanje pa je to vrlo interesantno pitanje u ovom trenutku. Ja bih htio sa nekoliko riječi oslikati situaciju radi čega smo išli na ovakvo rješenje. Naime do sada su se vozački ispiti u Hrvatskoj provodili u 155 ispitnih mjesta. U pojedinim ispitnim mjestima nije bilo ni minimalno potrebnih prometno-tehničkih uvjeta kako bi se ispiti provodili ujednačeno za sve građane i ne, i na profesionalnoj razini, razini što se odražavalo na kvalitetu osposobljenosti novih vozača. A propos u susjednoj Republici Austriji ima 8 ispitnih centara. Mi smo bili u situaciji, ima 8 ispitnih centara. Kod nas je bilo 155. Mi smo bili suočeni sa katastrofalnom situacijom u prometu što smo svi bili svjedoci. Zato smo i donjeli Zakon o sigurnosti prometa na cestama koji je donio određene rezultate. Vi sami znate, već sam to govorio u ovom Saboru koliko je manje poginulih koliko je manje povrijeđenih, koliko manje prometnih nezgoda u samo 6 mjeseci. Tako da je Hrvatska 2002. godine imala 14,3 poginula na 100 000 stanovnika, u 2003. čak 15,9 poginulih na 100 000 stanovnika. A u 2004. godini samo u 6 mjeseci uspjeli smo da prosjek za cijelu godinu smanje na 13,8 poginulih na 100 000 stanovnika. I sada već su iznad nas i Češka i Mađarska i Portugal i SAD sa 14,8. Međutim još uvijek mi nismo zadovoljni sa edukacijom naših mladih vozača koji od 300 000 u dobi od 18 do 24 godine ima čak 240 000 vozačke dozvole. Što je 12% od ukupnog broja vozača. Međutim u prometnim nezgodama oni sudjeluju sa 18% a u smrtnosti stradalih u nekim godinama i do 25%. Što dokazuje indirektno da oni nisu dobro educirani i dovoljno educirani. I to je bio razlog zbog čega smo željeli centralizirati ispitne centre podići ih na određenu razinu, i jedino u onom prvom trenutku da bi bila zadovoljna i pravednost smo se odlučili da to budu županijski centri. Jer sve ostale svi ostali razgovori bi išli na to da bi teško bilo utvrdili granicu dokle bi išlo ponovno proširenje ispitnih centara. Tako da smo u prvoj već sada razgovarali na ovoj komisiji koja je to dorađivala, prvi korak bi bio da bi se moglo prvo teoretski dio ispita proširiti na veći dio gradova koji će za to imati uvjete. Znači na veći dio gradova. Teoretski dio ispita. Znači testovi i prva pomoć. A ukoliko će koji od gradova još imati uvjete tehničke jer tu su posebne ispitne komisije i tako dalje, onda ćemo moći razmotriti eventualno i proširenje još i po koji ispitni centar. Ovo polaganje teorije i prve pomoći.
Hvala. Završite ministre.
Dolazi u većem broju a ovdje u manje. Evo hvala lijepa.
Hvala lijepa gospodine. Gospodin Drmić izvolite.
Ja bih se složio sa ministrom samo u ovom djelu da nam treba biti cilj da se smanji broj prometnih nezgoda. Ali mislim da ste na krivi način, mislim da ste na krivi način povukli te, da tako kažem administrativne granice. Ako se već htjelo ići na uvođenje reda u tom području trebali su se odrediti kriteriji koje trebaju zadovoljiti određeni gradovi. Dali je to broj semafora, kružni tok, odnosno, oni uvjeti koji imaju zadovoljene u prometu. I onda po tome stvoriti sliku koji grad ima uvjete da održava te vozačke ispite a koji nema Ovako mislim da to nije dobro a ukazuje i ta nelogičnost u Vukovarsko-srijemskoj županiji. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Mato Gavran. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Gospodine predsjedniče, članovi Vlade. Pitanje postavljam ministru gospodinu Petru Čobankoviću. Prvog je dana veljače u svim HDZ-ovim lokalnim dužnosnicima Vukovarsko-srijemske županije stigao stranački dopis kojim se traži da Ured HDZ-a dostave opis projekata koji se mogu financirati proračunskim novcem fonda za regionalni razvoj. U tom dopisu stoji citiram. "Svi prikupljeni projekti će se proslijediti na ruke ministru gospodinu Petru Čobankoviću, radi kvalitetnijeg rješavanja vaših zahtjeva i raspodjeli predviđenih sredstava za tekuću godinu." Ministre Čobankoviću, iz toga je dopisa posve očita i jasna namjera podjela sredstava iz proračunskog fonda vašim stranačkim kolegama. Državnim dakle novcem ima namjeru kupovati naklonost građana pred lokalne izbore, i to samo u onim jedinicama lokane samouprave gdje HDZ-e ima čelnog čovjeka. Pitam vas gospodine ministre, zašto ste tako postupili? Zašto ste dopis poslali samo svojim stranačkim kolegama a ne svim čelnicima lokalne samouprave? Znači li to gospodine ministre, da vi ne možete ili možda ne želite prihvatiti činjenicu da ste vi ministar svih građana i da morate voditi brigu o položaju i boljitku svih. A ne sa o onih koji žive u jedinicama lokalne samouprave gdje HDZ-e ima glas.
Hvala. Gospodin ministar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Poštovani gospodine zastupniče, ja ću vas podsjetiti samo na isto tako jednu činjenicu da ja osim što sam ministar sam i Predsjednik Županijskog odbora Hrvatske demokratske zajednice Vukovarsko-srijemske županije od 2002. godine. I da je to uobičajena praksa gdje Ured županijski ured prikuplja sve projekte …/govornik se isključio/ … razvoja određenih jedinica lokalne samouprave. I sukladno tome i ove godine normalno da je meni interes kao predsjedniku Županijskog odbora da vidim što su jedinice lokalne samouprave pripremile kakve projekte i što su nominirale za određene fondove. Ne vidim u tome ništa loše, nego dapače ja sam žitelj Vukovarsko Srijemske županije. Moja obitelj živi i dan danas tamo, ja sam, sam ovdje u Zagrebu na privremenom radu. I držim da imam i moralno i svako drugo pravo voditi skrb i brigu o prostoru Vukovarsko-srijemske županije. A sukladno tome kao što sam rekao to je stranački dopis i predsjednik sam Županijskog odbora. Ja kao predsjednik Županijskog odbora Hrvatske demokratske zajednice ne mogu uputiti dopis načelnicima iz nekih drugih stranaka. Jer mislim da to ne bi bilo u redu. Dopis nije upućen od strane mene kao ministra ni memorandumu Ministarstva nego na memorandumu Hrvatske demokratske zajednice Županijskog odbora. I dapače ne vidim ništa loše nego je to bila uobičajena praksa i dok nisam bio ministar. A s takvim radom ću nastaviti i u buduće.
Hvala. Gospodin zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepa. Dobro je gospodine ministre da vodite računa o lokalnoj sredini iz koje dolazite. Ja doista mogu shvatiti vaš odgovor kao ministra naravno i sve poteškoće dvojnosti uloga u kojoj se nalazite. Mnoštvo briga koje vas muče i kao stranačkog dužnosnika jedne županije u kojoj je doista teško živjeti. Ali primarno mislim da morate voditi računa kao državni dužnosnik kao ministar i o svim ostalim dijelovima ne samo Vukovarsko-srijemskoj županiji nego i u drugim dijelovima Hrvatske i ne samo o jedinicama u kojima je HDZ-e na vlasti. Ja bih bio iznimno zadovoljan kao jedan od lokalnih dužnosnika da sam takav dopis ili da smo takav dopis dobili s naslova vašega ministarstva, i vas osobno. NO kako je to izostalo, a informacije koje i ja imam, govore da je po istom stranačkom principu da su postupile i vaše kolege iz drugih dijelova Republike Hrvatske, pa tako iz Brodsko posavske županije iz koje i sam dolazim. Ja vas pozivam gospodine ministre da ipak vodeći računa o ravnomjernom razvoju svih dijelova Republike Hrvatske kao ministar poduprete sve one projekte koji su u prioritetu bez obzira odakle dolazili, pa bili oni sredina u kojima vi niste na vlasti. Ja pred sobom imam set takovih dopisa koje smo uputili fondu. Mislim da bi to bilo najmanje što vi i Vlada možete učiniti za građane Hrvatske.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospođa zastupnica Ruža Lelić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, Gospodine predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo ministri kolegice i kolege. Svoje pitanje ću postaviti predsjedniku Vlade. Učestalo se evo u zadnjih mjeseci spominje Sladorana u Županji. Sladorana je sagrađena još 1947. godine i cijelo to desetljeće bila je oslonac razvoja čitavog našeg kraja i sigurnost za svoje djelatnike i kooperante. I evo 95. započela je privatizacija i rekla bih domaćih ljudi koji su zlouporabili neorganiziranost jednu nesnalažljivost malih dioničara i stekli vlasništvo nad Sladoranom. I u samo tri godine stvorili su obveze od 437 miliona kuna. Na sreću Sladorana je sanirana i sada uspješno posluje iona vraća svoje sve obveze i reprogramirane dugove od 145 milijuna i evo 2002. godine imala je dobit od 33 milijuna, 2003. 24 milijuna uložila je i u razvoj oko 40 milijuna kuna i sada se ponovno nalazi pred privatizacijom i normalno je da su zaposlenici i kooperanti i cijeli taj kraj uznemireni jer se boje iskustva iz prošle privatizacije. Ja ću vas pitati gospodine premijeru, pošto je jedan dio mog pitanja već riješen, a to je da je natječaj poništen, koliko i na tome sam izuzetno zadovoljna i sretna, pa ću samo pitati ovaj drugi dio pitanja, da li ćete podržati jedan vid radničkog dioničarstva što je težnja i radnika i menadžmenta ali i kooperanata, njih je oko tisuću. A ovdje ne bi, ovdje moram svakako spomenuti i male dioničare, njih 227 koji nisu prodali svoje dionice i otplaćivali su ih, a ustvari su sad postali ustvari najveći gubitnici.
Hvala lijepa. Predsjednik Vlade. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Prije nego odgovornim na ovo pitanje gospođe zastupnice Lelić, reći ću da će danas biti povučen Pravilnik o polaganju vozačkih ispita i donesen novi. Što se tiče ovih, dakle poništen je natječaj, ja mislim da je to dobra odluka Fonda za privatizaciju. I da je isto tako dobra odluka Upravnog fonda da se uprava, da se uprava, da se da nalog Nadzornom odboru da se uprava smijeni, jer je propuštena velika prigoda na onom javnom natječaju za kvote koje je raspisala država, gdje uprava koja je javno priznala da je učinila propust i da nije se natjecala za to. Time je i samim tim činom, samim tim propustom je smanjena i vrijednost Sladorane. Prema tome, mi ćemo sigurno u novom natječaju imati prigodu da i svi oni koji su se do sada natjecali daju ponudu kakvu smatraju da je u tom trenutku dobra, ali isto tako ćemo voditi računa i o malim dioničarima a mislim i o zaštiti, da treba voditi računa i o zaštiti prava. U nas se vodi velika rasprava treba li ili ne radničko dioničarstvo. Ja mislim da toj raspravi treba prići sa tržišnih načela a nikako sa ideoloških načela. To je ono što će zastupati moja Vlada. Prema tome, ukoliko i radnici daju dobru ponudu u novom natječaju mislim da apsolutno fond treba odlučiti po načelu najbolje ponude.
Hvala lijepa. Gospođa Lelić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine premjeru. Pa ja bih samo htjela reći da kod svih tih privatizacija i radničkog dioničarstva koje ja u principu podržavam treba voditi računa je li u direktnoj i indirektnoj šteti koja bi bila od smanjenja broja nezaposlenih, smanjenog doprinosa za zdravstveno, mirovinsko, za zapošljavanje, a da ne govorimo o patnji i sudbini tih ljudi. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Božidar Pankretić. Izvolite.
Gospodine ministre Kalmeta, kao što vam je nažalost poznato oko 30 tisuća kamiona do kraja godine prema postojećem Zakonu o prijevozu u cestovnom prometu mora u Hrvatskoj biti van pogona, tj. ne mogu obavljati svoju poduzetničku djelatnost. To je dakako katastrofa za naše autoprijevoznike. Ovaj zakon naime i prema mišljenju Hrvatske obrtničke komore upitan je s ustavno-pravnog stajališta, odnosno na ustavno načelo slobode poduzetništva i zaštite vlasništva, tj. sredstva za rad moraju udovoljavati tehničkim normama. Ovdje se govori o kamionima, a ne godinama starosti koja se stavila u zakonu kod kamiona, 18 godina. Međutim, postavlja se pitanje da li su našim autoprijevoznicima uopće i potrebni kamioni. U slučaju izgradnje obilaznice oko Vrbovca i nastavku brze ceste za Bjelovar, to je veliko pitanje. Jer se može reći da za domaće autoprijevoznike još je sve u zraku i nisu sigurni u posao. Zbog toga gospodine ministre, mi mislimo o našim poduzetnicima tako da im omogućimo obavljanje njihove djelatnosti, odnosno konkretnih poslova, nego im zakonima propisujemo tako ristriktivne odredbe koje će rezultirati upravo suprotnim efektima. Ako bi i saživio ovaj zakon, ne daj Bože, čime će kupci, čime će naši autoprijevoznici moći kupiti te mlađe kamione, ili daj Bože nove. Zato vas pitam gospodine ministre, zašto niste uvjetovali "Hrvatskim cestama" da u natječaju dio poslova, 20, 30% daju domaćim poduzetnicima uz trasu u izgradnji kao kooperantima ovdje firme "Štrabak" koja je dobila od "Hrvatskih cesta" posao i što ćete učiniti da se to u slučaju Vrbovca i ostvari. Moram vas upozoriti da poduzetnici neće mirno gledati da im netko oduzme posao i da u ovim teškim gospodarskim uvjetima sa navedenim zakonom koji se mora dakako hitno promijeniti mirno sjede kod kuće i strepe za svoju egzistenciju. Gospodine ministre morate znati da je preko 100 poduzetnika sa područja Vrbovca, Zeline, Križevaca, Bjelovara uključeno u traženje ovog posla uz podršku svih triju župana, svih gradonačelnika sa ovog … /Govornik se isključio./ … u zaštiti poduzetnika prijevoznika postoji obaveza i za vas. Stoga nemojte propustiti šansu za pomoć. Hvala.
Hvala lijepa. Ministar Kalmeta. Izvolite.
Pa evo ja bih odgovorio. Ovdje su naime dva pitanja. Kad je u pitanju ono prvo vaše pitanje koje se tiče one odredbe u zakonu o starosti, dozvoljenoj starosti 18 godina, ja moram kazati i pojasniti da je to jedna upučujuća odredba, što znači da nije i obvezna. Na kraju krajeva i nema nikakvih sankcija ako se to i ne provede. Mi smo to u zakonu napisali iz razloga što mislimo da je 18 godina i da su kamioni i autobusi preko 18 godina doista da je vrijeme da se onda promijene, da se kupe mlađi. Međutim, znamo kakva je situacija, znamo da nije to lako, jednostavno iz čitavog niza razloga prvenstveno financijskih i materijalnih, tako da je ta uredba upučujuća i nije obveza. Kad odgovaram na ono drugo vaše pitanje onda moram kazati da vas tu apsolutno razumijem i podržavam, ne samo vas nego i sve ove poduzetnike koji žele i hoće raditi na ovoj dionici koja se gradi, Vrbovec-Gradec u dužini 15 kilometara i evo i za informaciju svim zastupnicima i javnosti da je to investicija koja je teška 300 milijuna kuna. Tu, taj posao, radi se o izgradnji dionice ceste, brze četvero-tračne ceste. Taj posao je na natječaju dobila firma "Štrabak" d.o.o. Zagreb i svakako da će oni trebati kooperante. Teško je kod raspisivanja natječaja uvjetovati, niti se smije uvjetovati bilo što, to znate vi kao i ja. Ali evo informirati ću vas da je i u "Hrvatskim cestama" održan jedan takav sastanak sa "Štrabagom" gdje im se preporučilo i evo pa skoro inzistiralo da se kod izgradnje ove ceste uključi što je moguće više domaća operativa. Pa evo i ja s ovog mjesta, ako to nešto znači izvođačima apeliram da se maksimalno uključi domaća operativa koja se nalazi na tom području.
Hvala. Gospodin zastupnik Pankretić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodinu ministru. Vjerujem da će ovaj njegov apel doći do "Štrabaka" i da ćemo ostvariti evo zajedničke nakane. A ako mogu zaključiti o ovom prvom dijelu, znači da naši prijevoznici ne trebaju poštivati ovu upučujuću odluku što se tiče starosti kamiona, što je vrlo bitno i da to hrvatska javnost zna. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Pitanje ima sada gospođa zastupnica Jelena Pavičić Vukičević.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Evo svoje bih pitanje uputila gospodinu Polančecu, novoimenovanom potpredsjedniku Vlade zaduženom za područje gospodarstva. Gospodine Polančec, evo doista respektirajući činjenicu da ste na ovoj novoj dužnosti doista kratko vrijeme, zanima me imate li vi kao potpredsjednik Vlade zadužen za ovo područje konkretan plan kako bi se poboljšao gospodarski položaj Hrvatske kako bi se smanjio galopirajući rastući vanjski dug, kako bi se povećala zaposlenost i socijalna sigurnost, osigurao rast plaća ali i opći gospodarski rast. Zanima me možete li nam nabrojati barem pet gospodarskih mjera s kojima bi se povećala gospodarska učinkovitost u Hrvatskoj, tj. pet gospodarskih programa s kojima ćete kao potpredsjednik Vlade opravdati povjerenje koje vam je dao premijer ali i ovaj Sabor pred građanima Republike Hrvatske.
Hvala lijepa. Potpredsjednik Vlade gospodin Polančec. Izvolite.
Hvala najljepše gospodine potpredsjedniče. Poštovane dame i gospodo, hvala lijepa uvaženoj saborskoj zastupnici na ovoj prilici i na postavljenom pitanju. Prije svega dozvolite mi da s par riječi se osvrnem na makroekonomske pokazatelje koji baš ne govore ovo što ste vi naveli i koji ne potvrđuju da smo baš u tako velikim problemima. Dakle što se tiče makroekonomskih pokazatelja mi imamo stabilan gospodarski sustav, mi imamo pokazatelje koji pokazuju trend poboljšanja i to u bilo kojem segmentu. Ako govorimo o inflaciji, inflacija je stabilna. Ako govorimo o rastu GDP-a on je i u planu je da se još više ubrza. ako govorimo o rastu izvoza onda nam pokazatelj pokazuje da pokrivenost uvoza izvozom je sve bolja i bolja. Isti se trend kakav je bio i u prošloj cijeloj godini nastavlja i u siječnju. Ako govorimo o rastu bruto plaća onda možete vidjeti da je rast bruto plaća za prošlu godinu iznad rasta inflacije i troškova života. Ako gledate rast neto plaća dobit ćete potpuno iste pokazatelje. Dakle mi nismo u tako velikim problemima kao što bi se to moglo iz medija čitajući steći dojam. Međutim to ne znači da ne postoje područja u gospodarstvu koja treba itekako ozbiljno razmotriti i poboljšati poslovanje u tim pojedinim segmentima. Ja ću ovdje nabrojati da postoje dakle neuralgične točke, ja ću to tako nazvati, nemojte mi zamjeriti na tom izrazu, gdje su nužna restrukturiranja, gdje su nužna kontinuirana poboljšanja, gdje su nužne možda i reforme. Već smo danas govorili o brodogradnji, to je sigurno jedan od segmenata s kojim ću se posebno baviti. Nakon brodogradnje htio bih spomenuti probleme u crnoj metalurgiji, odnosno vezano uz željezare, u proizvodnji aluminija. Isto tako moramo poboljšati poslovanje u poljoprivredi posebno u velikim PIK-ovima i tu intenzivirati privatizaciju koja će nam uvelike u tom segmentu pomoći i nemojmo zaboraviti još isto tako probleme koje imamo u Hrvatskim željeznicama. Svim tim navedenim subjektima, odnosno industrijskim granama osobno ću se baviti. Vjerujem da u resornim ministarstvima ima sasvim dovoljno kompetencija i znanja da se poslovanje u tim segmentima može osjetno poboljšati. Isto tako želim spomenuti još probleme s drvnom industrijom, tekstilnom i obućarskom industrijom i vidim tu rješenja. Dakle ovdje treba restrukturiranje, ovdje trebaju rezovi, ovdje trebaju reforme, s druge strane imamo i segmente gdje trebamo više i jače poticati razvoj tih segmenata. Ja ću napomenuti u ovom trenutku turizam, spomenut ću proizvodnju zdrave hrane, spomenut ću prerađivačku industriju koja inače puni naš GDP sa 80% i koja ima dobre pokazatelje. Spomenut ću poticanje svih onih podgrana u prerađivačkoj industriji koje imaju potencijala u izvozu. Spomenut ću malo i srednje poduzetništvo koje je naš dakle definitivno, koje je naše strateško opredjeljenje i gdje moram reći da su pokazatelji sve bolji i da oni sve više, da dakle malo i srednje poduzetništvo sve više i bolje sudjeluje u stvaranju GDP-a. Što se tiče još jedne vrlo važne stvari moramo ubrzati privatizaciju. Privatizacija definitivno sam svjestan boli, …
Da završite potpredsjedniče?
Hvala najljepše. Dakle privatizaciju ćemo ubrzati kako s puno više rada, energije, truda i vjerujem da će rezultati biti sve bolji i bolji. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Pavičić Vukičević. Izvolite.
Gospodine Polančec meni je doista drago što ste u ovo kratko vrijeme uspjeli steći uvid u problematiku hrvatskog gospodarstva. Ali ja sam vas pitala imate li vi konkretan prijedlog mjera ili programa i to sam vas pitala iz razloga što je danas u jednim dnevnim novinama objavljen nacrt nacionalnog razvojnog programa gdje recimo se nalazi da će Vlada ići na povisivanje trošarina, da će se podizati dalje dobna granica za ulazak u mirovinu, da će se kod izračuna mirovina isključiti 100,00 kuna i 6% povećanja što je u dogovoru bilo između HDZ-a i HSU-a. Da ćete u poduzetničke odnose npr. vratiti tzv. poslovne anđele koji će očito dodatno ojačati još 200 bogatih obitelji u Hrvatskoj i doista mi nije jasno kako se na taj način misli povećati zaposlenost i socijalna sigurnost pogotovo ako imamo u vidu da je u proteklih godinu dana broj nezaposlenih u Hrvatskoj sa 295 tisuća narastao na 330 tisuća. Ja bih vas molila u pisanom obliku da li na temelju ove nacionalne strategije ili na temelju vašeg uvida, konkretne programske mjere kako mislite povećati gospodarski rast. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Zdneko Antešić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Prije samog pitanja ja bih zahvalio gospodinu premijeru što je podržao stav struke i javnosti vezano o ukidanju pravilnika o stručnom ispitu vozača i vjerujem da će ministar donijeti novi u skladu sa takvim stavom. Pitanje postavljam ministru Čobankoviću. Na kvarnerskim otocima, Cresu, Krku i Rabu uočeno je u posljednjih nekoliko godina prisudstvo autohtonih vrsta divljači kao što su divlje svinje, medvjedi, a naročito čagalj koji prave velike štete na stadima ovaca. Tako npr. na otocima Cresu i Krku u posljednjih nekoliko godina stradalo je prema evidencijama Primorsko-goranske županije preko tisuću i 500 ovaca i janjadi, s tim da se broj stradavanja u posljednje vrijeme drastično povećava. Na otoku Rabu samo u posljednjih nekoliko mjeseci stradalo je oko 300 ovaca i janjadi i to od čaglja za kojega je utvrđena prisutnost na Rabu prije otprilike godinu dana. Znamo da se ta autohtona divljač množi velikom brzinom te stoga prijeti prava katastrofa ovčarstvu na otocima. Pitam vas gospodine ministre, što ste kao nadležan ministar u vezi s tim poduzeo, odnosno što kanite poduzeti da se taj problem riješi.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Čobanković izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine zastupniče mislim ovo je jedna vrlo složena problematika i ja ću vam dostaviti pisani odgovor i što je do sada učinjeno i što će se u narednom periodu učiniti.
Hvala lijepa. Postavit će pitanje gospodin zastupnik, a izvolite gospodine Antešić. Oprostite.
Htio sam, razumijem da nije ništa do sada poduzeto, to mi je jasno iz ovih podataka. Ali samo bi vam htio skrenuti pozornost na razmjere te štete. Kad bi te ovce koje su uništene ovom autohtonom divljači se poredale jedna do druge, to bi bio red kao od Markovog trga do otprilike Ljubljanske avenije. I skrećem vam također pozornost na Zakon o otocima koji govori o tome da je na otocima zabranjen unos autohtone vrste divljači. Isto tako, da je nadležni ministar dužan voditi brigu o tome.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Niko Rebić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, predsjedniče hrvatske Vlade. Pitanje postavljam ministru mora, turizma, prometa i razvitka. Grad Vrlika je jedini grad u Splitsko-dalmatinskoj županiji koji najbliži pristup autocesti ima preko druge županije, u ovom slučaju Šibensko-kninske. Županijska uprava za ceste Splitsko-dalmatinske županije je izgradila dio ceste Vrlika – Drniš na svom teritoriju i više od toga, oko 8 kilometara. Šibensko-kninska županija, Županijska uprava za ceste kroz ovo vrijeme trebala je izraditi oko 6 kilometara, a nije izgradila niti jedan metar. Da li je to zbog nedostatka novca ili političke prosudbe da im ta cesta ne treba, u svakom slučaju, gospodine ministre, Vrlika zbog toga ne bi trebala biti kažnjena. Stoga pitam da li je u Proračunu za ovu i naredne 2 godine planirana gradnja ceste Vrlika – Drniš? I na kraju, kao zastupnika 9. izborne jedinice interesira me da li je u istom razdoblju u Državnom proračunu predviđena rekonstrukcija neuvjetne ceste Šibenk – Drniš – Knin koja je konstrukcijski građena za kočije i zaprege, a danas kažu ima značenje i zovu je kralježnicom Šibensko-kninske županije. Zahvaljujem.
Ministar Kalmeta.
Hvala gospodine zastupniče. Cesta Vrlika – Drniš je slažem se s vama, vrlo važna cesta, vrlo važna prometnica. Međutim, ona je županijska cesta i po zakonu se ona može financirati i mora se financirati iz Županijske uprave za ceste, u ovom slučaju Šibenske. Ja vjerujem da će oni iznaći financijske snage i mogućnosti da se to i napravi. Ako ne ove godine onda zasigurno sljedeće godine. Pa ako ne sami, onda uz nekakvu pomoć. Drugi dio pitanja se odnosi na rekonstrukciju ceste od Šibenika do, preko Drniša do Knina. Tu su planirane aktivnosti i to značajne aktivnosti negdje u dužini preko 20 kilometara će se rekonstruirati ta cesta i to na dionici Drniš – Pakovo selo u dužini 10,1 kilometar. Kroz program Betermenta će se poboljšati građevno-tehnički elementi i kvaliteta kolnika, a u okviru spajanja autoceste na ostalu cestovnu mrežu planiramo izmještanje dijela ceste D33 od Jadranske magistrale do Tromilje, na novu trasu u dužnini 8 kilometara. S tim da će na tu istu biti i vezan čvor Šibenik, čvor na autocesti Zagreb – Split. Isto tako podionica Ražine – Dubrava, čvor Šibenik je u izgradnji. Ona je u dužini skoro 5 kilometara, a ova druga podionica od Šibenika do Tromilje, tu je u tijeku ishođenje lokacijske dozvole, tako da će nakon toga i ona, jasno nakon pribavljanja svih potrebnih dokumenata, da će se početi s njenom izgradnjom. Kao što sam rekao prije, preko 20 kilometara te jedne vrlo značajne ceste skupa s ovim spojevima na autocestu i čvorište je u izgradnji i planirano je u ovom ... [[Govornik se ne razumije.]] razdoblju.
Hvala lijepa. Gospodine Rebić, izvolite.
Hvala gospodine ministre. Ovaj drugi dio pitanja je zapravo dobar jer ova Vlada zaista mnogo čini u gradnji cesta i pristupnih cesta. Međutim, ovaj prvi dio pitanja ukoliko Šibensko-kninska županijska uprava za ceste kažem ili nema sredstava ili nema političke volje. Dakle, mislim da bi ova cesta Vrlika – Drniš trebala ući bez obzira kojeg je ranga. To su pristupne ceste na autocestu i ja se nadam da bi kroz ovo vrijeme to trebalo riješiti.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Kajo Bučan. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, gospođe i gospodo. Pitanje ja upućujem gospodinu ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Božidaru Kalmeti, a tiče se prava slijepih osoba da se koriste parkirnim mjestima koja su namijenjena osobama sa invalidnošću. Obrazloženje. U srpnju 2004. godine donijet je Zakon o sigurnosti prometa na cestama, a nakon toga je donesen je i provedbeni akt u obliku Pravilnika o provedbi istog Zakona, a time i provedbe članka 40. kojim se pravo na znak pristupačnosti prizna samo, citiram: "osobama sa invaliditetom čiji su donji ekstremiteti bitno oštećeni tako da onemogućavaju normalno kretanje". Moje pitanje glasi, gospodine ministre, molim vas u ime Hrvatskog saveza slijepih, svoje osobno ime, slažući se s načelom da pravo ima osoba, a ne vozilo da nam odgovorite. Da li je moguće ispraviti sadašnju situaciju, pomoći ovoj kategoriji teških invalida i na taj način olakšati im svakodnevno kretanje i život? Hvala.
Hvala lijepa. Ministar Kalmeta, izvolite.
Hvala lijepo. Svakako da je moguće to promijeniti i pomoći i mislim da bi to bilo korektno i potrebno napraviti. Međutim, moram vas uputiti na proceduru. Naime, Zakon o sigurnosti prometa na cestama je u nadležnosti Ministarstva unutrašnjih poslova, a ovaj Pravilnik o kojem vi govorite, on je doista u nadležnosti Ministarstva mora, turizma, prometa i razvitka i on je napravljen uz pomoć ostalih ministarstava, Ministarstva zdravstva i Ministarstva unutrašnjih poslova, itd. Ali je bitno naglasiti to da se prilikom izrade tog Pravilnika bilo je nužno pridržavati se odredbi članka tog 40. Zakona o sigurnosti na cestama, odnosno utvrditi izgled znaka, uvjete za njegovo stjecanje, način obilježavanja, itd., ali samo za osobe s invaliditetom čiji su donji ekstremiteti bitno oštećeni kao što piše u Zakonu. Ako bi se htjelo i za ovu kategoriju slijepih osoba, ako bi se njima htjelo dati dodatna prava onda treba izmijeniti članak Zakona. Dakle, treba ići u izmjenu Zakona što je onda u ingerenciji Ministarstva unutrašnjih poslova. Prema tome, evo upućujem vas da ako smatrate, a mislim da je to dobra inicijativa da se onda pokrene izmjena Zakona prema Ministarstvu unutrašnjih poslova kako bi se reguliralo pitanje i prava slijepih osoba na korištenje znaka pristupačnosti.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Bučan, izvolite.
Hvala lijepa, gospodine ministre. Pitanje sam uputio vama iz prostog razloga što je taj Pravilnik i potpisan s vaše strane. Na temelju koga jedinice lokalne samouprave izdaju ili ne izdaju takve dozvole. Evo, ja vam se zahvaljujem na odgovoru i u ime Hrvatskog saveza slijepih i potrudit ću se, evo, da svojom možda jednom osobnom inicijativom zajednički koordiniramo preko i ministra unutrašnjih poslova i vašeg Ministarstva ovo jedno delikatno pitanje za tako jednu izuzetno osjetljivu kategoriju teških invalida. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Gospođa Marija Lugarić, izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Ja imam pitanje za ministra Primorca kojeg već pomalo uobičajeno nema na ovom "Aktualnom satu", ali mislim da će gospodin državni tajnik moći dati odgovor. Naime, prije nekoliko dana sa zakašnjenjem od cijelog jednog semestra, što je posve nedopustivo, objavljeni su rezultati natječaja za dodjelu državnih studentskih stipendija. Gospodine državni tajniče, po prvi puta od kada se u Republici Hrvatskoj dodjeljuju studentske stipendije, ove godine je smanjen broj studenata koji su te stipendije dobili. U Obavijesti na web stranici ministarstva kažete citiram: "Ministarstvo znanosti, obrazovanja i sporta svjesno je da određeni dio studenata zbog ograničenih mogućnosti nije ostvario pravo na stipendiju". Vrlo zanimljivo opravdanje ograničene mogućnosti. Kolegice i kolege zastupnici znaju da je do tih ograničenih mogućnosti došlo kada se još u proračunu za 2004. godinu što je ostalo i u ovom za 1005. iznos sredstava za stipendiju smanjio za 3 milijuna kuna. Ujedno su odbijeni svi, između ostalog i moji amandmani kojima se tražilo da se sredstva za stipendiju izjednače barem na onu stavku i na onu razinu koja je bila 2003. godine. Odbijajući te amandmane gospodin ministar je javno i nekoliko puta ponovio da ne samo da neće doći do smanjenje studentskih stipendija već da će se njihov broj sukladno predizbornim obećanjima povećavati. Sada kada je očito smanjen broj korisnika državnih studentskih stipendija, kada je očito da se odustalo od predizbornog obećanja koje je očito bilo samo ludom radovanje, mene samo zanima hoćete li isto tako odustati i od predizbornog obećanja da ćete vratiti dječji doplatak studentima. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin državni tajnik Uzelac.
Gospodine potpredsjedniče, istina jest da je rješenje o državnim stipendijama zakasnilo. Naime, prvotna intencija Ministarstva je bila da se uistinu poveća iznos prije svega iznos stipendija od sadašnjih 600, 700 i 800 kuna, na svima 1000 kuna, u datim okolnostima a na zahtjev studenata samih, Ministarstvo je i ministar je odustao od te ideje i vratio se njihov zahtjev na ranije iznose. Dakako i ta ideja da se poveća iznos stipendija morala se događati u zadanim financijskim okvirima, to je moralo značiti da je broj korisnika tih stipendija manji jer je ukupan iznos financijski na žalost ograničen. To je dakle što se tiče iznosa i što se tiče zakašnjenja. ... budi rečeno a i to smo objavili, najavili smo da je dio sredstava rezerviran za najavljena otvaranja dvaju odnosno triju visokih učilišta od naredne akademske godine, kao što znamo vrše se intenzivne pripreme za početak rada veleučilišta u Kninu i veleučilišta u Vukovaru kao i sveučilišta u Puli. MI smo idući u susret tom obećanju rezervirali određena sredstava i za te studente koji bi trebali upisati studij od jeseni pa stoga bi kada se i oni uzmu u obzir po prilici broj korisnika stipendija u zadanim okvirima bio isti. Evo to je više obrazloženje i objašnjenje nego opravdanje jer kao i vi i mi smo nezadovoljni a konačnim iznosom financijskim za stipendiju u kojima se ova dakle rješenja mogu donijeti. Hvala vam.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Marija LUgarić.
Ja se slažem sa obrazloženjem i objašnjenjem gospodina državnog tajnika pa se nadam da ćemo u proračunu za 2006. vratiti iznose na one koji su bili 2003. a obzirom da mi uopće niste odgovorili na pitanje koje sam pitala pa ću ga ponoviti a to je hoćete li isto tako odustati od predizbornog obećanja da ćete vratiti dječji doplatak studentima kao što ste odustali od predizbornog obećanja da ćete povećati broj korisnika stipendija a na to pitanje uopće niste odgovorili ja vas molim pisani odgovor.
Hvala lijepa. Moguće dostaviti i pismeni odgovor. Hvala lijepa. S time bi napravili sada pauzu do točno do 12 sati, prvi je gospodin Emil Tomljanović koji će postaviti pitanje a pozivam predsjednike i molim predsjednike stranaka i klubova da u kabinetu predsjednika Sabora se sada nađemo radi dogovora za sutrašnji nastavak rada. Dame i gospodo zastupnici, gospodin predsjednik Sabora Vladimir Šeks me je nazvao prije 15-tak minuta, jer je čuo o ideji da sutra ne bi bila sjednica Sabora. On je molio da se sjednica Sabora sutra ipak održi. Međutim, moram kazati da su u vezi izuzetka svi predsjednici stranaka i predsjednici klubova zauzeli stajalište da sutra ne bi bila sjednica Sabora zbog toga što ćemo na Mirogoju imati u 10 sati, gdje će pretpostavljamo većina saborskih zastupnika ili svi željeti biti, a poslije toga je odlazak u Osijek oko 13 sat na pokop. Pa evo premda je predsjednik Sabora tražio da to, ako se može da se održi sjednica Sabora tražio je, ipak zaključak je svih klubova i predsjednika stranaka da sutra ne bude sjednica Sabora. Gledat ćemo da nadoknadimo taj dan nekim drugim danom u koji se ne održavaju redovite sjednice Sabora, a to će sve zavisiti i o našem dnevnom redu i kako ćemo ga odrađivati, pa ćemo nadam se na ukupno zadovoljstvo sviju tu stvar na neki način nadoknaditi. Evo to sam želio reći u početku. Zahvaljujem svima. I prešli bi sada na postavljanje zastupničkih pitanja. Prvi je na redu gospodin zastupnik Emil Tomljanović, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Zastupničko pitanje upućujem ministru gospodarstva, rada i poduzetništva gospodinu Branku Vukeliću, pa vidim da ga nema, pa isto prosljeđujem gospodinu državnom tajniku gospodinu Vrankoviću. Ono konkretno glasi, što resorno ministarstvo, te Hrvatska elektroprivreda kane poduzeti kako bi se razriješio problem elektroopskrbe pod Velebitskih naselja od grada Senja do općine Karlobag naročito uključev elektroopskrbu naselja Prizna, Jablanac, Stinica, Klada, Sv. Juraj. Kratko obrazloženje. Na predmetnom području kao i u gore navedenim naseljima opskrba električnom energijom blago kazano je nezadovoljavajuća. Kućanstva i ostali potrošači vrlo često, a u posljednje vrijeme čak i u tijeku turističke sezone ostaju bez električne energije. Popravak dotrajalih instalacija traje uistinu danima. U tom smislu imamo izraženo nezadovoljstvo ne samo domicilnog stanovništva, već i poduzetnika koji se žele vratiti u to populacijski devastirano područje i pokrenuti razvoj u prvom redu turizma, a i drugih gospodarskih aktivnosti. Hvala.
Hvala gospodine potpredsjedniče, cijenjeni zastupnici evo dozvolite mi kratki osvrt i odgovor na ovo pitanje. Na samom početku bih htio dati samo par informacija točno na koje se ovo područje odnosi, znači predmetno područje priobalno područje Ličko-senjske županije, od mjesta Bunica na sjeveru do naselja Sveta Mandalina na jugu unutar kojeg stoje veći gradovi Senj i Karlobag. I ukupno 161 naselje. Karakteristično je da to područje ima relativno malo stanovnika na toj velikoj zemljopisnoj površini i sa niskom specifičnom potrošnjom električne energije. Sama opskrba električne energije osigurana iz hidroelektrane Senj preko 35Kw nadzemnog i podzemnog … voda koji napaja transformatorske stanice. Imamo četiri glavne transformatorske stanice u Senju, Jurjevu, Biluča, Karlobagu i Rizvanuši. I možda tehnički još jedan podatak ukupno … [[govornik se ne razumije]] predmetnog područja je samo 5 megawata. Ocjena postojećeg stanja. Što se tiče kapaciteta postojećih transformatorskih stanica one zadovoljavaju postojeće stanje. Mreža naponske razine od 10, 20kw zadovoljava energetske potrebe postojećeg stanja, no ne osigurava rezervno napajanje. Radi iznimno teških ekstremnih meteoroloških uvjeta, misli se tu na vjetar, sol, led, elementi mreže imaju ubrzano starenje što ima za posljedicu statistički veliki broj kvarova i prekida. Te potrebu velikih financijskih ulaganja, održavanje i rekonstrukciju mreže. Radi velikih financijskih sredstava potrebnih za potpunu sanaciju mreže, za vrlo teške uvjete pogona ovakvo stanje je prisutno praktički više desetljeća od početka ratifikacije pa do danas. Koje aktivnosti poduzimamo da bi razriješili ovo nepovoljno stanje. U izradi je trenutno cjelovita analiza i program energetskog razvitka … područja, te sanacija tehnološkog stanja postojeće mreže 35, 10 i 20kw kako bi se saniralo stanje koje je prouzročeno ekstremnim vremenskim uvjetima. Rok za idejno rješenje je početak ovog mjeseca, znači praktički ono je gotovo. Za cijelu sanaciju samo da vam kažem financijski koliko je predviđeno, postojeće mreže te 35, 10 i 20kw potrebno je cca 60 milijuna kuna, tako da će projekt sanacije će se odvijati etapno kroz par godina. To smo planirali za 2005. godinu. U 2005. godini HEP distribucija predviđa sljedeće aktivnosti. Kabliranje dijela 35Kw dalekovoda Senj-Biluča u dužini od 7,7 kilometara. Zatim potpunu sanaciju dalekovoda 10 i 20Kw od trafostanice Biluča do Jablanca. Zatim izradu planiramo projektne dokumentacije za sanaciju dalekovoda 10 i 20Kw Jablanac-Karlobag. I četvrto što pripremamo idejna rješenja za izradu dodatnih trafostanica od 110 i 20Kw u Karlobagu. Podmorski kabel 20Kw od Mišljaka do Stinice i podmorski kabel 20Kw od Žigljena na Priznu. Normalno uz ovo bismo htjeli dati širi jedan pregled. Tako da ako izađemo iz ovog priobalnog područja, nažalost na području cijele Ličko-senjske županije postoji još niz naselja u unutrašnjosti koji nemaju električnu energiju nažalost, a imali su je prije agresije na Hrvatsku i sada se praktički radi na cjelovitom rješavanju za sva ta mjesta..
Završite molim vas gospodine državni tajniče.
Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin Emil Tomljanović, izvolite.
Zadovoljan sam iscrpnim odgovorom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine dopredsjedniče, predsjedniče hrvatske Vlade, poštovani članovi Vlade. Pitanje je ministru poljoprivrede, šumarstva i ribarstva gospodinu Čobankoviću. Stanje u Hrvatskom ribarstvu je svima poznato, njega karakterizira dotrajalost opreme, zastarjelost brodova, znači jedna višegodišnja ne briga o hrvatsko-ribarskoj floti, karakterizira ga i nepostojanje organiziranog tržišta ribe, nemamo veletržnice. Pa imamo slučajeve da jedan kilogram oslića talijanski ribari za njega dobiju od 12 do 13 eura, hrvatski ribari nažalost svega 2 eura. Mislim da to na najbolji način simbolizira realno stanje i odnose. Isto tako karakterizira stanje u ribarstvu visoke cijene goriva. Isto tako kada hrvatski ribar želi prestati sa svojom aktivnošću profesionalnom, znači želi vratiti svoju dozvolu, svoju obrtnicu, svoju profesionalnu licencu za rad, on u Hrvatskoj dobije nekih tisuću, dvije eura, to su naše prilike nažalost. U Italiji isti ribar profesionalac za povrat svoje profesionalne licence dobit će gotovo između 200 i 300 tisuća eura. To su razlike realne koje nažalost postoje. No, svjedoci smo da stanje u hrvatskom ribarstvu ako ga sagledavamo nažalost kroz posljednje dvije tragične i nažalost vrlo tragična događaja koji su se dogodili. Jedan se dogodio prije desetak dana kada je velika 18-metarska koča u velikom nevremenu nastradala na granici Nacionalnog parka "Kornati" i isključivo iz razloga što su ljudi i po tom nevremenu nažalost morali ići u ribolov jer im je to jedini način da prežive i da prehrane svoje obitelji. Još tragičniji nažalost događaj, ti su ljudi hvala Bogu spašeni, se dogodio u Omišu kada je eto nažalost još uvijek nije pronađen jedan član 10-metarska kočarica se radi tog istog razloga prehraniti svoju obitelj morala uputiti prema Jabuci na otvoreno more sa neprikladnim brodom nažalost, ali dogodila se tragedija. Na jednoj strani ljudima je.
Pitanje gospodine zastupniče.
Postavljam pitanje kao i kolegi državnom tajniku, nadam se da ćete mi dati koju sekundu da postavljam pitanje. Na jednoj strani imamo silnu brigu kroz programe, projekte. Na drugoj strani imamo silno isto tako teško nezadovoljstvo ribara. Kako ćemo, moje pitanje neću postaviti globalno i široko nego kako ćemo ovim dvjema obiteljima koje su nastradale, izgubili su svoja sredstva za rad, sredstva za život. Nažalost, tragično su završili i neki životi. Kako ćemo pomoći konkretno da hrvatska javnost čuje na dobrom primjeru pa će onda i oni planovi koje smo donijeli vjerojatno imati bolji i sigurniji put da završe onamo kamo trebaju završiti. Gospodine ministre, moje je pitanje da li ćete i na koji način pomoći da se ovim ljudima omogući nastavak života onima koji su hvala Bogu ostali živi da se omogući nastavak njihove ribarske djelatnosti. Oni to bez pomoći vašeg ministarstva, Vlade i društva ukupno naravno ne mogu. Prema tome, njima treba pomoć odmah i sada. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Prije nego odgovori, ovo da smo malo dozvolili duže postavljanje pitanja radi prirode samog pitanja, ali ja molim ostale zastupnike da se ipak drže … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala lijepa. Evo, izvolite ministre!
Hvala lijepo, gospodine potpredsjedniče. Poštovani zastupniče, ja se s vama slažem da je situacija u ribarstvu vrlo složena, vrlo teška, da je dotrajalost brodova i starost brodova vrlo velika. Iz tih razloga upravo i ovo ministarstvo na kojem sam ja na čelu skupa sa Ministarstvom mora, turizma, prometa i razvitka i sa Ministarstvom gospodarstva i socijalne skrbi radi i izradilo je program obnove ribarske flote gdje ćemo ići vrlo stimulativno u taj program. Činjenica je i vi to dobro znate da je taj program započet još prošle godine, da je bilo određenih nesuglasica ili bolje rečeno između dijela velikih ribara, između ribara koji su obrtnici ali evo mi smo u ovom periodu to uspjeli na neki način staviti iza nas. I ovaj program bi trebao u ovoj godini stvarno da zaživi. Što se tiče drugog djela isto tako smo svjesno nepostojanja određene infrastrukture koja se nadovezuje na ribarstvo a to je nepostojanje vele tržnica, nepostojanje ribarskih luka i slično. I u tom pravcu isto za ovu godinu imamo predviđena određena financijska sredstva ali isto tako i određene programe i planove. Ja vam mogu i kazati da i konkretno pokušavamo u Istri nešto skupa sa županijom i djelom ribara sufinancirati izgradnju jedne ribarske veletržnice. Mislim da ćemo slično postupiti u ostalim županijama i ostalim prostorima, samo bih želio naglasiti da ministarstvo ne može samo rješavati svu tu problematiku. Mi smo spremni uhvatiti se u koštac i spremni smo jer shvaćamo značaj morskog ribarstva s jedne strane a s druge strane isto tako uskoro će pred vas doći izmjene i dopune Zakona o morskom ribarstvu koje će na jedan drukčiji način regulirati ovu problematiku. Što se tiče konkretnog pitanja ja prije svega isto evo koristim prigodu da izrazim sućut obiteljima stradalih ribara. To je posljedica posla kojim se bave nažalost i činjenica je da su ribari izvrgnuti vrlo često i opasnostima po život što se evo na nekim primjerima i na ovako drastičan način manifestira. Ministarstvo poljoprivrede je i do sada imalo razumijevanja za sve one koji su sticajem okolnosti imali određene rekao bih štete, stradanja i slično i uvijek je uskakalo i iznalazilo mogućnosti da pomogne takvima koji su rekao bih najpotrebitiji. Tako isto ja odgovorno mogu kazati da smo mi spremni preuzeti dio obveze, da pomognemo obiteljima ovih stradalih ribara i u dijelu obnove ili nabavke novih brodova a i u dijelu kako bi oni te obitelji mogle nastaviti sa svojom gospodarskom aktivnošću.
Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Najprije moja isprika. Radi se o nesretnoj ribarici iz Trogira. Ja sam omaškom kazao Omiša. Gospodine ministre, ja sam sa ovim zadnjim djelom konkretnim koji ste odgovorili da ćete pomoći u pokušaju da saniramo probleme koji su nastali. Kod jednog djela ćemo jako teško pomoći kad se život izgubi. Znamo da tu nažalost svaka pomoć je dobro došla ali nikada nije ona u potpunosti otklonila sve ono što se dogodilo. Ali eto ja sam zadovoljan da pomognemo i jednoj i drugoj da tako kažem obitelji i da ih pokušamo sačuvati i da im damo nadu i vjeru da se uistinu neki programi i određena naša pažnja može i realizirati i vjerujte mi ako uspijemo da kroz ove slučajeve pomognemo tim obiteljima onda ćemo puno lakše doći i do cilja da vratimo povjerenje onih koji nadam se slušaju i gledaju ovaj Hrvatski sabor. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Postavit će pitanje gospodin zastupnik Anton Peruško. Izvolite!
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Moje pitanje naslovljeno je predsjedniku hrvatske Vlade doktoru Ivi Sanaderu. Poštovani gospodine predsjedniče hrvatske Vlade Hrvatski je sabor na prijedlog Vlade kojoj ste na čelu na 11. sjednici donio Zakon o zaštiti i spašavanju čime se Republika Hrvatska postupno približava sigurnosnim standardima koji vrijede u zemljama Europske unije što sam i ja dakako u svojoj raspravi pozdravio. Pri tome sam ukazao na problem djelatnika u gradskim centrima za obavješćivanje koji su gotovo redom svi hrvatski branitelji, koji su već izašli iz sustava MORH-a što su i prihvatili jer nema druge. Međutim, ukazao sam tada da postoji velika opasnost gubitka radnih mjesta. Tijekom rasprave o zakonu dato je obećanje da će svi biti uključeni u novu službu 112 uz dodatno usavršavanje i da nitko neće ostati bez posla. Nažalost, donošenjem Uredbe o unutarnjem ustrojstvu državne uprave za zaštitu po riječima upravo tih djelatnika koji su sada u teškoj situaciji izgleda da su se te njihove crne slutnje obistinile i danas je neizvjesna sudbina pod njima 143 djelatnika od kojih 15 sa područja Istarske županije. Pitam vas, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, koja je stvarna sudbina djelatnika postojećih gradskih centara za obavješćivanje? Hvala.
Hvala lijepa. Premijer gospodin Ivo Sanader. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine zastupniče na pitanju i hvala na potpori koju ste nam dali kad smo donosili Zakon o zaštiti i spašavanju i uvođenju Uprave za zaštitu i spašavanje čime se Hrvatska i tu usklađuje i usklađuje standarde sa Europskom unijom. Od 1. siječnja ove godine počela je raditi uprava i počim je vrlo dinamična prenumeracija dosadašnjeg broja 985 po broju 112. Također kao što ste rekli, ide se na ukidanje gradskih centara za obavješćivanje. I moja informacija kaže, ja nema informaciju koju imate vi od 140 ljudi, ali moja informacija kaže da će, da je i to je zadaća ako hoćete i moja, da će županijski centri koji će biti instalirani u službi 112 preuzeti jedan dobar dio ljudi koji su radili u gradskim centrima za obavješćivanje. Hoće li netko ostati ili ne, to ćemo još vidjeti. Nastojati ćemo preuzeti te ljude u županijske centre. To je ideja znači, ukidaju se gradski, ide se sada već sa jednom prvom akcijom od 35, 36 gradskih centara koji se ukidaju i ti ljudi bi trebali prijeći u županijske. Hoćemo li imati za sve mjesta, vidjeti ćemo ali siguran sam da ćemo nastojati što više i sigurno se neće popunjavati na način županijski centri da ćemo uzimati nove ljude nego da će imati prioritet oni koji su radili u dosadašnjim gradskim centrima za obavješćivanje. Hoćemo li uspjeti sve, možda je bilo neodgovorno sa moje strane sada ovdje reći da, ali nastojati ćemo uzeti, a što će bit na kraju ipak ćemo vidjeti. Mi moramo preustrojiti sve i ne možemo imati kao što smo imali do sada u svakom gradu centar za obavješćivanje, imati ćemo županijske centre za obavješćivanje koji će biti umreženi u ovaj centralni sustav 112. Preuzeli smo jedan dobar dio, imam i točan broj djelatnika iz MORH-a, dosadašnje službe za motrenje i obavješćivanje i djelatnika MUP-a, iz učilišta vatrogastva i civilne zaštite odjel vatrogastva i odjel civilne zaštite. Evo, još jedanput bilo bi neodgovorno tvrditi da ćemo moći sve ali nastojati ćemo dakle ljude koji su do sada radili, posebno hrvatske branitelje koji su radili u gradskim centrima zaposliti u nove županijske centre.
Hvala lijepa. Gospodin Antun Peruško, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Da, nije ovdje pitanje forme nego sadržaja a sadržaj je nažalost takav da je ipak u dijelu neizvjesna sudbina tih uposlenika, a iz izvješća Hrvatskoga sabora citiram, tada je državni tajnik učestvujući u raspravi, ja se nadam uz znanje i resornog ministra i vaše, citiram, izjavio: "Svi će djelatnici MUP-a i MORH-a, koji su bili raspoređeni na ovim poslovima biti preuzeti i u novoj upravi uz dodatno naknadno usavršavanje.", završen citat. Prema tome, zadovoljan sam onim dijelom gdje ste vi odgovorno kao premijer rekli da ćete nastojati međutim nema garancije za sve ljude ipak nažalost koji su sada … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Imamo jednu obavijest. Potpredsjednica Odbora za gospodarstvo, razvoj i obnovu, gospođa Dragica Zgrebec sazvala je Odbor umjesto sutra danas u 14 sati u uredu predsjednika Odbora, soba 244/2. Dalje idemo sa postavljanjem pitanja. Gospođa zastupnica Mirjana Brnadić, izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani predsjedniče hrvatske Vlade, dame i gospodo. Svoje pitanje želim uputiti ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Božidaru Kalmeti. Gospodine ministre, u Zadarskoj županiji se sa velikim interesom očekuje početak izgradnje vrlo važne pristupne prometnice prema autocesti od Gaženice do čvorišta Zadar II. Ja vas molim da mi odgovorite kako teku pripreme za početak izgradnje i kada će započeti izgradnja te važne prometnice? Hvala.
Hvala lijepa. Ministar Kalmeta, izvolite.
Gospođo zastupnice mi smo rekli da ćemo i jesmo u četverogodišnjem programu održavanja izgradnje državnih cesta posebnu pozornost posvetiti na spojene ceste koje spajaju čvorišta autocesta sa pojedinim gradovima, odnosno općinama. U tom smislu ima čitav niz aktivnosti na pripremama a negdje su već započele izgradnje na tim brzocestovnim spojevima kako bi autocestu što brže i što bolje i što sigurnije približili centrima, bilo to dok su gradovi ili općine. Tako da imamo to i u praktičko u svim županijama. Na ovo konkretno pitanje dakle, radi se o spoju brze ceste koja će, koja će spajati čvor Zadar 2 sa magistralom D-8, odnosno jadranskom magistralom u dužini 15 km, tu su projekti gotovi, sve potrebne dozvole su ishođene i ja vjerujem da će u sljedećih 10-ak ili 15 dana biti raspisan i natječaj za izvođenje te brze ceste.
Hvala lijepa. Gospođo Brnadić, izvolite.
Zahvaljujem, zadovoljna sam sa odgovorom i nadam se da će ti rokovi koje je Ministarstvo sebi zadalo biti ispoštivani na zadovoljstvo svih žitelja Zadarske županije. Hvala.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Željko Pecek. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine ministre poljoprivrede, ja u ruci držim rješenje jednog suda o kaznenom gonjenju i izricanju kazne i prestavnicima Hrvatskog seljačkog saveza zbog organizacije seljačkih prosvjeda. Ova presuda je donijeta kao da se radi o zločinačkoj organizaciji jer je kažnjena i organizacija, kažnjeno je 18 članova i napisana je na 15 stranica. Svjedoci smo bili u ponedjeljak isto tako jednog prosvjeda koji je oraganizirao seljački savez i tek nakon prijetnji prosvjedima zajedno sa premijerom primili ste predstavnike seljaka koji su mi izrazli svoje nezadovoljstvo zbog smanjenja i kašnjenja isplata poticaja, neopravdanog i neobjašnjivog povećanja cijena plave nafte, prevelikog uvoza hrane i ne provođenja politike prodaje državnog zemljišta seljacima. Rezultat tog sastanka je formiranje radnih grupa u koje su uključeni i seljaci kako bi se pokušali razriješiti ovi već dugo poznati problemi. U Hrvatskoj se samostalnom djelatnošću bavi preko 100 tisuća obrtnika i preko 100 tisuća seljaka koji zajedno zapošljavaju preko 300 tisuća ljudi. Međutim, oni su u potpunosti marginalizirani jer ih nema u pregovaračkim ekipama za Europsku uniju, nema ih u gospodarsko-socijalnom vijeću a bez prosvjeda ih nema ni u radnim grupama u vašem ministarstvu. Možemo zaključiti kako su ti prosvjedi bili u potpunosti opravdani ali prosvjedi će rezultirati kao što sam već i rekao kaznenim gonjenjem seljaka. Da li su Vlada Republike Hrvatske i vaše Ministarstvo spremni promijeniti politiku komunikacije te prihvatiti seljake kao partnere a ni neprijatelje kada se bore za zakonom zajamčena prava? Tko će biti odgovoran ako zbog nedovoljnog sluha i razumijevanja doživimo masovnu blokadu ceste? Jeste li se spremni gospodine ministre ispričati javno seljacima i priznati kako poticaji kasne i po kulturama su manji? Ili možda mislite da seljaci lažu i prosvjedima pokušavaju izboriti ono što im po zakonu ne pripada?
Hvala. Ministar poljoprivrede gospodin Petar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani gospodine zastupniče. Ovdje koliko vidim ima dosta pitanja. Ja ću pokušati na neka odgovoriti koliko mi vrijeme dozvoli. Prije svega želim naglasiti da od kada sam ja na čelu Ministarstva poljoprivrede imam redovitu komunikaciju sa predstavnicima seljačkih udruga i one se u pravilu održavaju najmanje jedanput u dva mjeseca a ponekad i češće. Tako da ne stoji tvrdnja da seljaci nisu ti koji ne mogu sudjelovati u kreiranju poljoprivredne politike u Republici Hrvatskoj. S druge strane o svim aktivnostima vezano i za određene izmjene i dopune postojećih zakona a isto tako i o problematici potpora, novčanih potpora u poljoprivredi detaljno su izvješćeni. Ja ovdje želim isto tako naglasiti da Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva sprovodi zakon. I u dijelu provođenja Zakona o novčanim potporama mi smo dužni bili utvrditi maksimalno poticane iznose po pojedinim kulturama i modelima i slično. Ja bih samo želio napomenuti i podsjetiti i vas da ste vi bili član Vlade kada je taj Zakon donešen. Isto tako se postavlja pitanje poljoprivrednog zemljišta. Isto je donešen u vrijeme dok ste vi gospodine Pecek bili član Vlade. Ja se slažem ... ... [[Upadica se ne razumije.]] Ali je bilo. I moja je dužnost provoditi te zakone. Sa određenim dijelovima onoga što smatram da se u praksi ili tijekom proteka vremena pokazalo kao, ne da nije dobro da nije funkcionalno, mi evo između ostalog i sada pripremamo izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu na način da su svi oni kojih se ta problematika dotiče, znači i predstavnici seljačkih udruga i predstavnici poljoprivrednih poduzeća i, svi su upoznati sa tom problematikom i imali su mogučnost aktivnog sudjelovanja u kreiranju ovoga Zakona. A u konačnici po prvi put vjerojatno u ovom Saboru i saborski Odbor za poljoprivredu i šumarstvo je raspravljao o nacrtu prijedloga. Znači ne u utvrđenom konačnom prijedlogu nego upravo iz razloga što želimo da zakoni i područja koja mi definiramo da budu što, rekao bih, što bolje, da nađemo što bolje kvalitetnija rješenja koja će olakšati i primjenu tih, tih zakona. I ja vam eto na taj način želim odgovoriti da ću takvu praksu nastaviti i dalje, da što se tiče prosvjeda i uvjetno rečeno kazni koji netko poslije, to je stvar sudova i vjerojatno sukladno zakonima da su sudovi donijeli takve kazne. Ja odgovorno tvrdim da razloga za prosvjede nema, da poticaji nisu smanjeni nego dapače. Mi iz godine u godinu povećavamo poticaje. U 2003. godini se promijenio sustava poticaja i samo da vas podsjetim. Do 2003. godine utvrđivane su prvo kvote u površinama koje su preko ureda državne uprave dijeljena organizatorima i proizvođačima. Tada je bila praksa da je proizvođač zavisno kako koji, neki je imao 60, neki 70% u poticaju dok 30 ili 40% površina vjerojatno kod nekih da je bilo i 100%. Pa sada upravo ti kod kojih je vjerojatno bilo i 100% u poticajima, ti sada su i najglasniji i ti sada šire priču o smanjenju poticaja. Mi smo u prošloj godini, u 2004. godini sanirali sve postojeće obveze koje su proistekle iz razloga što vaša Vlada nije utvrdila sukladno Zakonu o novačnim potporama u poljoprivredi i šumarstvu, što nije utvrdila nacionalne [[Upadica: Završite gospodine ministre, završite.]] kvote koje su ugrađene u Zakon o novčanim potporama i tako da smo i, za obveze iz 2003. godine [[Upadica: Hvala.]] isplatili 500 milijuna kuna više nego što su bile proračunske mogučnosti.
Gospodin Pecek, izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine ministre naša Vlada je bila 15 mjeseci. Ako smo nešto i krivo radili i uradili ... /Govornik je isključen./ ... Ako smo nešto krivo uradili imali ste dovoljno vremena da to promijenite. Za 15 mjeseci se sve može promijeniti. Vaša izjava kako ćete nastaviti sa takvom praksom i dalje vjerojatno znači kako će sa takvom praksom nastaviti seljaci i rasplet događaja je poznat. Opet prosvjedi i opet isti problemi na sudu. Međutim vi ste formiranjem radnih grupa priznali da komunikacija nije bila dobra. Pa vas ja i pozivam da onda platite kazne za te ljude koji će ih opet dobiti na osnovu sudskih rješenja. I molim vas da praksu promijenite kao što je bila i loša praksa nakon toga sastanka na kojem je bilo više od 10 udruga seljaka da samo sa jednom podobnom izađete na konferenciju za tisak i govorite ovo što ste i sada rekli. Makar svi mi znamo da su poticaji manji, da poticaji kasne, da plava nafta je otišla po cijeni u nebo, a da izvoz hrane u ovoj godini još brže raste nego u prošloj kada smo uvezli [[Upadica: Hvala lijepa.]] Za 10 milijardi kuna.
Hvala lijepa. Postavit će pitanje gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predsjedniče Vlade Republike Hrvatske, ministrice i ministri u Vladi Republike Hrvatske, kolegice i kolege. Postavljam zastupničko pitanje ministru gospodarstva, rada i poduzetništva gospodinu Branku Vukeliću odnosno državnom tajniku gospodinu Vrankoviću. Zakonom o pravu na dohodak uz mirovinu određenih kategorija korisnika mirovine, «Narodne novine» broj 45 iz 2002. godine utvrđuje se pravo na dodatak uz mirovinu hrvatskim državljanima s prebivalištem u Republici Hrvatskoj koji su pravo na mirovinu ostvarili u nekoj od republika bivše SFRJ. Prema stanju u prosincu 2004. bilo je ukupno 21 tisuću 521 hrvatskih građana sa prebivalištem u Republici Hrvatskoj koji primaju mirovinu iz BiH i Srbije i Crne Gore. Prosječni iznosi su od 593 kune iz, iz Bosne i Hercegovine do 915 kuna iz Srbije i Crne Gore. Ugovori o socijalnom osiguranju s BiH i Srbijom i Crnom Gorom ne ispunjavaju, nisu poboljšali položaj ovih umirovljenika, čak su ga zakomplicirali jer BiH i Srbija i Crna Gora ne ispunjavaju redovito svoje obaveze. Moje pitanje je sljedeće: koji su razlozi da, s obzirom da je ovo, da se prestalo isplaćivati sa 31. prosincom 2004. godine jer je tako zakon predvidio, koji su razlozi da Ministarstvo gospodarstva, rada i poduzetništva nije predložilo Vladi Republike Hrvatske produženje važenja Zakona o pravu na dodatak uz mirovinu određenih kategorija korisnika mirovine ili donošenje uredbe sa zakonskom snagom i zašto je na ovaj način ugrozilo egzistenciju gotovo 11 tisuća svojih građana odnosno što i kada to misli, i kada misli učiniti?
Hvala lijepa. Državni tajnik, gospodin Vranković izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Cijenjeni zastupniče evo ja ću kratko dati osvrt na ovo pitanje i jedan odgovor. Radi zaštite težeg materijalnog položaja umirovljenika, hrvatskih državljana koji su mirovinu ostvarili u nekoj od republika bivše SFRJ Republika Hrvatska je donjela Zakon o pravu na dodatak uz mirovinu određenih kategorija korisnika mirovina koji je stupio na snagu kao što znate 1. svibnja 2002. godine. Zakon je propisivao krug mogućih korisnika te uvjete i postupak ostvarivanja prava na dodatak uz mirovinu. Razlozi donošenja tog Zakona temelje se na činjenici da veći broj ovih korisnika mirovine nije redovito primao iz republika bivše SFRJ u kojima su tu mirovinu ostvarili. Ili su te mirovine bile izuzetno niske. Iako je isplata tih mirovina prema bilateralnim ugovorima o socijalnom osiguranju sa Bosnom i Hercegovinom i Srbijom i Crnom Gorom isključivo obveza države u kojoj se, u kojoj je mirovina ostvarena Hrvatska je intervenirala sa Zakonom o dodatku uz mirovinu da bi u prvotnom razdoblju primjene međudržavnih ugovora dok se uspostavi redovita međudržavna isplata mirovina zaštitila materijalni položaj ovih umirovljenika sa prebivalištem u Hrvatskoj. Zbog toga je i Zakon o dodatku uz mirovinu donijet na određeno vrijeme, kao što ste rekli do 31. prosinca 2004. godine. Hrvatska je kao što smo i napomenuli zbog teškog položaja umirovljenika iz Bosne i Hercegovine i Srbije i Crne Gore prouzročenom posljedicama rata i neuređenim odnosima putem ugovora o socijalnom osiguranju donjela taj navedeni zakon. Mi smo analizirali posljedice koje se, koje će biti nakon prestanka zakona i nažalost još uvijek smo u, u tom radnom segmentu jer ti dodaci nisu redoviti institut mirovinskog sustava već je putem dodataka Republika Hrvatska intervenirala kao privremenom izvanrednom mjerom i budući da taj dodatak na mirovinu sadrži sve elemente socijalne skrbi u cilju zaštite egzistencijalnog minimuma ovih umirovljenika po našem mišljenju, znači moramo tražiti odgovor i rješenje problema kroz sustav socijalne skrbi.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Silvano Hrelja. Izvolite.
Gospodine državni tajniče nisam zadovoljan prvenstveno sa stanjem jer se reagira post festum. Drugo nisam zadovoljan sadašnjim stanjem korisnika, a jedino što mogu prihvatiti jeste usmjerenje da se analizira ova problematika i da se što u kraćem roku bilo kroz sustav mirovinskog dodatka bilo kroz sustav socijalne sigurnosti ovaj problem riješi. Jer zaista je ugrožena egzistencija 11 tisuća građana Republike Hrvatske. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović izvolite.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče poštovani predsjedniče Vlade sa članovima Vlade. Svoje pitanje upućujem poštovanom premijeru. Evo dok je čitav državni vrh u potrazi za Gotovinom generalnom Gotovinom građani su u potrazi za vlastitom gotovinom koje je sve manje. Prema izračunu nezavisnih sindikata najosnovnija potrošačka košarica za godinu dana poskupjela je preko 1000 kuna. Prosječna plaća više ne može zadovoljiti niti najosnovnije potrebe u iznosu dakle svega 63%, a umirovljenicima i njihovim mirovinama da i ne govorimo. Obećali ste građanima naravno između svega i svačega da se podsjetimo samo one jamstvene kartice, prije svega i bolji standard građanima. Kamo sreće da je taj standard ostao bar na razini godine 2003. Zato vas pitam što kanite poduzeti da standard građana još više ne pada. Jer je sada već sasvim očito da Vlada nema ni snage ni sposobnosti ni mogućnosti da taj standard od 2003. poveća a kamalo da ga zadrži još na onoj razini od 2003.
Hvala lijepa. Predsjednik Vlade gospodin Sanader izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospođo zastupnice kad bi to tako bilo onda bih ja rekao da ste vi u pravu. Ali budući da to nije tako kao što ste vi iznijeli onda moram na žalost za vas reći da niste u pravu. Standard 2003. i 2005. je neusporedivo bolji, i sve ono što hrvatska Vlada radi možda se izravno možda se izravno ne odražava na đep hrvatskih potrošača ali neizravno u svakom slučaju da. Jer vidite npr. Prošle godine 2004. smo prva Vlada ne samo ona bivša vaša, ako usporedimo sa vašom nego i sa svim dosadašnjim vladama znači onim vladama HDZ-a tijekom 90. tih, smo bili prva Vlada koja je uspjela promijeniti trend u odnosu izvoza , izvoza. Uvoza- izvoza. Do sada je uvijek pa i 2003. koju vi glorificirate uvoz rastao dva puta brže od izvoza. Po prvi puta prošle godine izvoz rastao 15% a uvoz 5%. Znači izvoz je rastao 3 puta brže od uvoza. Ako to nije nešto što su očekivali hrvatski građani e onda ja mislim da netko ovdje ili politikantski postavlja pitanje ili ne razumije o čemu je riječ. To je jedna makroekonomska činjenica. Koja je točna. Može mi se predbaciti da taj postotak izvoza još uvijek ne pokriva veliki uvoz i to je točno. Međutim u 2003. godini koju bi tako glorificirate pokrivenost uvoza izvozom je bila 42%. Sada je ona 48%. Znači podigli smo za 5%. I to je malo treba ići dalje. I ove godine će biti još bolje. U 2003. godini je kada je vi tako glorificirate, nezaposlenost bila negdje ispod 400 tisuća. Sada je nešto više od 300 000. Prema tome o čemu govorimo. Možemo još govoriti. DA, bila je u jednom trenutku 400 i više od 400 tisuća. U 2003. godinu koju vi tako glorificirate je rast industrijske proizvodnje bio puno manje nego što je bio prošle godine 2004. I sad je ključno pitanje hoće li se sve ove makroekonomski pokazatelji koji su puno bolji nego 2003. godine, odraziti i kada će se odraziti na đep običnog hrvatskog potrošača i obitelji. Ja sam siguran da će odraziti možda ne odmah ali definitivno će se odraziti puno bolje nego 2003. godine.
Hvala lijepa. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović.
Vi ste ovdje gospodine premijeru govorili o uvozu i izvozu, koji je se pokazao većim. I to zahvaljujući mjerama koje je poduzela bivša koalicijska vlast ugovarajući upravo u brodogradnji i tako dalje . I tako dalje. To je opće poznato. Ali pustimo sada uvoz i izvoz. Vi ovdje govorite da mjere koje vi poduzimate pa i te će se odraziti na standard građana. One su se već odrazile. Danas u ovom trenutku Hrvatski građanin u svojoj hrvatskoj lisnici u svom hrvatskom đepu, ima puno manje sredstava odnosno za iste jedinice može kupiti manje dobara. U tome je stvar. I to je evidentno. I mogu ja nešto ne razumjeti kao i vi možda moje pitanje niste do kraja razumjeli. Ali građani razumiju, kada izvade svoju lisnicu iz svoga đepa.
Hvala lijepa. Očito da su posljedice dugoročne pa i po jednoj i po drugoj liniji. Ako ne može biti samo dobro posljedica a ne i ono loše posljedica. Znači, tu tako to. Ja bih molio gospodina zastupnika Marina Jurjevića da postavi pitanje.
Poštovani potpredsjedniče, jedno kratko jasno pitanje za premijera. Gospodine premijeru kada ćete vi osobno i hrvatska Vlada odlučno i jasno odgovoriti na provokacije koje stalno dolaze sa druge strane Jadrana od strana visokih funkcionira talijanske Vlade. Mislim na ministra vanjskih poslova Janfranca Finija koji je rekao za Slobodnu da su Istra, Dalmacija i Rijeka oduvijek bila talijanske zemlje. On je počasni građanin tvz. Općine Zadar u egzilu, u stranačkim prostorijama njegove stranke čiji je on lider Alijansa nacionale stoje plakati i danas na kojima piše Istra i Dalmacija su talijanske. Bacao je nekada boce sa onim papirima torneremo, vratit ćemo se i tako dalje. Kada ćete odlučno odgovoriti jer nismo čuli vašu odlučnu reakciju kada je on ovo govorio. A nakon snimanja ovoga filma koji besramno falsificira povijest zove se film Srce u jami. Čini mi se da ponovno žele pobuditi s obje strane Jadrana gdje mogu i kod koga mogu ambicije da pokažu kako je u stvari to područje na koje oni i dalje računaju, falsificirajući ono što su oni radili ovdje da ne nabrajam njihove logore na Rabu, Kreljevici, Bakru, Ošjaku, MOlatu, Zlarinu, LOpudu, Kuparima i tako dalje , gdje su ubijali Hrvate. I mučili ih, i tako dalje. Ja vas molim dali će Hrvatska Vlada napokon odlučno odgovoriti na te provokacije ma koliko nam važni dobrosusjedski odnosi i sve ono što podrazumijeva jedna pametna diplomacija.
Hvala lijepa. Premijer gospodin Ivo Sanader. Izvolite.
Gospodine zastupniče, hrvatska Vlada je jednako tako odlučno odgovorila na provokacije kao što ste vi i odlučno postavili pitanje temperamentno sa južnjačkim temperamentom. Mi smo na odmah na izjavu odnosno na preneseni intrvju u Slobodnoj Dalmaciji Finija koji tada još uvijek nije bio ministar vanjskih poslova sada svaka njegova izjava dobiva još puno više na težini. Jer je ministar vanjskih poslova. Ali tada je bio sam član Vlade. Odgovorili odmah i zatražili obrazloženje te odluke. Odnosno te izjave. Dobili smo obrazloženje da Fini to tako kao što je prenijela Slobodna Dalmacija nije rekao. I to smo primili na znanje. To je puno bolje nego da je ostao pri tome da je on to rekao. To je jedno. Drugo vrlo odlučno tvrdim da Hrvatska i Italija moraju razvijati dobrosusjedske odnose na međusobnom uvažavanju i na zajedničkoj perspektivi u ujedinjenoj Europi. Prema tome, budite bez brige, Hrvatska demokratska zajednica koja je znala u puno težim okolnostima, u okolnostima rata i agresije odgovoriti boreći se za zaštitu nacionalnog suvereniteta i državnog teritorija, pa puno će lakše moći odgovoriti na ovakve provokacije, kad je riječ o mojoj Vladi. Budite mirni, znamo na koji način, znamo mehanizme i siguran sam da ova izjava koju ste citirali nije službena talijanska politika. To je ono što je točno i s jedne strane ćemo znati zaštititi nacionalne interese, znati zaštititi suverenitet, znati se obraniti od eventualnih iredentističkih izjava. A iredentizma ima u Italiji, tu se s vama slažem. A i ovaj film sigurno je na crti takve politike, međutim definitivno to ne može nipošto ugroziti Hrvatsku. Nema šanse da to Hrvatsku ugrozi. Znali smo se obraniti i osloboditi zemlju u puno težim okolnostima. Prema tome, ovakve izjave ne mogu obraniti, a neka ide na dušu, neka te izjave i takvi filmovi idu na dušu onima koji još uvijek žive u prošlosti, koji žive u iredenti, međutim ona nema danas nikakve šanse.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Marin Jurjević. Izvolite.
Gospodine premijeru vi ćete uvijek imati podršku kad odlučno budete reagirali na ovakve stvari. Dojam u javnosti je bio malo drugačiji od vaše odlučnosti koju sada pokazujete. I htio bi, ja prenosim zaista razmišljanje koje je vladalo u javnosti, posebno u Dalmaciji, odakle dolazim. Ja bih želio napomenuti da su i neki diplomati u Hrvatskoj nažalost ponovili, talijanski diplomati te teze, nažalost. A drugo ovaj film je snimljen sredstvima Gian Franca Finia i RAI-a, dakle državne televizije talijanske, Republike Italije. Po meni je to već škandal. I zbog toga, dakle nudeći vam podršku svih nas, ona je nesumnjiva. Tražimo od vas samo da uvijek odlučno reagirate na to. Ja se ne plašim da ćemo mi biti ugroženi, ali Bogami ne može se ni ovo podnositi.
Hvala lijepa. Postaviti će pitanje gospodin zastupnik Nikola Sopčić. Izvolite.
Predsjedniče, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Postavio bi pitanje ministru financija gospodinu Ivanu Šukeru. Gospodine ministre, od 1. siječnja ove godine naši umirovljenici koji su ostvarili mirovinu u Republici Sloveniji primaju manju mirovinu za cca. od 16% pa čak do jedne četvrtine nekadašnje mirovine, znači od Nove godine. Izmjenom Zakona o porezu na dohodak u Republici Sloveniji mirovine naših građana koji su ostvarili mirovinu u susjednoj državi, a ima ih po nekim procjenama oko 50 tisuća. Oporezovane su u cijelom iznosu, no oni nigdje ne ostvaruju pravo na povrat. Tako su dovedeni u nepovoljniji položaj od ostalih naših umirovljenika, a od svojih slovenskih kolega sa istim radnim stažom i na istom radnom mjestu dobivaju i za četvrtinu manju mirovinu. Ovaj problem bi se trebao riješiti sporazumom sa Republikom Slovenijom o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja koji koliko znam bio je pripremljen još 1999. godine. Ali se u mandatu bivše Vlade ništa po tom pitanju nije radilo i on nije nikada potpisan. Gospodine ministre da li se radi na tome da se sporazum konačno postigne čime bi se riješio ovaj gorući problem? Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Ivan Šuker.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dakle, i sami ste rekli Republika Hrvatska nažalost nema potpisan Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja sa Slovenijom. Ali isto tako na žalost nema isto tako potpisan takav ugovor niti sa Saveznom Republikom Njemačkom, nego se koristi onaj ugovor još iz davnih 80-tih godina potpisan sa Jugoslavijom. A vrlo interesantno da su to dvije zemlje gdje građani Hrvatske ostvaruju najviše financijskih transakcija. Dakle, točno ste rekli da pregovori sa Republikom Slovenijom su počeli još 1999. godine. Međutim, kako su počeli 99. tako su i stali. U proteklom razdoblju na žalost nije bilo niti razgovora, niti je bilo susreta pregovaračkih timova i suočeni sa problemom s kojim su suočeni umirovljenici iz Hrvatske, dakle kojima se obračunava porez na dohodak na mirovine u Sloveniji, a oni sukladno tome, s obzirom da ne postoji Ugovor o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja ne mogu ostvariti povrat tog poreza u Hrvatskoj ili izbjeći oporezivanje u Sloveniji. I premijer doktor Sanader je na zadnjem susretu sa slovenskim premijerom gospodinom Janšom istaknuo taj problem i zajedno sa Ministarstvom vanjskih poslova i slovenskim Ministarstvom financija mi smo dogovorili da bi pregovarački timovi se trebali susresti slijedeći tjedan i ja očekujem da ćemo one probleme koji se nalaze u sporazumu još iz 99. godine a koji ne bi trebali ulaziti u Sporazumu o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja uspjeti riješiti i da ćemo na takav način riješiti traumu naših građana koji ostvaruju svoju mirovinu ili bilo kakve druge zarade u Republici Sloveniji, i prema njihovim zakonima se obračunavaju porezi.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Sopčić.
Hvala gospodine ministre. Ovaj odgovor će sigurno obradovati naše umirovljenike kojih u ovom pograničnom području sa Slovenijom ima često i više od polovine pojedine općine.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospođa zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo. Pitanje postavljam gospodinu ministru Petru Čobankoviću. U Požeško-slavonskoj županiji u obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima i udruzi uzgajatelja simentalskog goveda Požeštine, kao najveći problem koji koči brži i kvalitetniji razvoj ističu manjak poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu. Stoga pozdravljamo naputak gospodina ministra da do 25. ožujka načelnici i gradonačelnici izdaju korisnicima koji ne koriste zemlju temeljem ugovora potvrde za korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta kako bi mogli ostvariti poticaje. Slijedom toga operativni program razvoja govedarske proizvodnje s pratećim vrlo prihvatljivim kreditima HBOR-a izaziva nedoumice zbog kriterija vezanog uz lokacijske odnosno građevinske dozvole. Naime, on je potreban kod poljoprivrednika koji namjeravaju graditi staju, ali koči razvoj i plan ulaganja kod onih koji bi povećali stado, opremili staju ili kupili zemljište. Stoga pitam. Može li ministarstvo i u ovom slučaju nešto učiniti kako bi se olakšala nabava junica, opreme ili kupnje zemljišta pojedinačno bez uvjetovanja lokacijskom, odnosno građevinskom dozvolom. Hvala.
Hvala lijepa. Ministar Čobanković. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovana gospođo zastupnice. Želim naglasiti da je operativni program povećanja govedarske proizvodnje jedan od strateških projekata ove Vlade, da je on ide u pravcu povećanja vlastite proizvodnje mesa i mlijeka. Idemo u pravcu povećanja samodostatnosti u tim proizvodima jer je činjenica da Hrvatska danas u proizvodnji junećeg mesa zadovoljava svega 75% vlastitih potreba. Znači 25% moramo povećati kako bi došli do nivoa samodostatnosti. Slična situacija, nešto povoljnija je u proizvodnji mlijeka, gdje zadovoljavamo cca. 90% vlastitih potreba. Iz tih razloga ministarstvo je predložilo, a Vlada Republike Hrvatske prihvatila operativni program povećanja govedarske proizvodnje koji držimo za jedan od strateških programa iz razloga što ćemo na taj način ne samo riješiti pitanje samodostatnosti proizvodnje mesa i mlijeka, nego i naći tržište za osnovne ratarske kulture kroz stočnu hranu. Normalno uz sve vrlo atraktivne uvjete, a to je da smo sukladno tom programu uspjeli dogovoriti direktnu kreditnu liniju sa HBOR-om po vrlo povoljnim uvjetima uz kamatu od 4% i 10 godina povrata kredita uz dvije godine grace perioda. Isto tako smo uspjeli osigurati i jamstava HAMAG-a i HAMAG po prvi puta u svojoj povijesti prati sa jamstvima programe iz poljoprivrede što je vrlo bitno za naglasiti. Ali evo unatoč ovako afirmativnim i vrlo povoljnim uvjetima postoje i određeni limitirajući faktori koji usporavaju provođenje toga programa. Vi ste upravo naveli dva od tih faktora, jedno je pitanje poljoprivrednog zemljišta i mi evo upravo pripremamo Prijedlog izmjene i dopune Zakona o poljoprivrednom zemljištu, želimo na bolji i kvalitetniji način riješiti problematiku zemljišta s jedne strane, a s druge strane je problem upravo za izgradnju novih farmi, ali isto tako i za adaptaciju postojećih farmi potrebno je normalno izvaditi prvo lokacijsku dozvolu, a kasnije građevinsku dozvolu. Tu dolazi do određenih problema i sukladno tome predstavnici Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva su u komunikaciji sa Ministarstvom graditeljstva, prostornog planiranja i zaštite okoliša i sukladno tome mi smo pripremili i određene prijedloge gdje bi trebalo izvršiti intervencije u Zakon o građenju, a potom da se stvori osnova za izmjene prostornih planova jedinice lokalne samouprave na način da se omogući u ruralnim područjima u zoni građenja povećan broj grla, objekata za povećan broj grla. Do sada je to regulirano na bazi negdje 15 do 20 grla, a naša intencija je da tom promjenom se omogući 40 do 50 grla. Što se tiče isto tako želio bih napomenuti da ćemo sukladno tome donijeti jedan pravilnik o minimalnim tehničkim, tehnološkim i ekološkim uvjetima izgradnje staja, znači da te staje i objekti moraju biti urađene po svim standardima da ne bi bila nešto što bi narušavalo i okoliš i uvjete življenja ostalih ljudi na tim prostorima. Evo to je ono što ćemo u najskorije vrijeme načiniti kako bi pospješili provođenje ovoga programa. Ali ja bih isto tako želio napomenuti da sa jedinicama lokalne samouprave isto tako pokušavamo iznalaziti mogućnosti kao i kod poslovnih zona, određivanja zona građenja farmi gdje bi i ministarstvo pomoglo i sufinanciralo izgradnju potrebite i neophodne, potrebito financijski sudjelovalo u rješavanju izgradnje potrebite infrastrukture.
Moći ćemo postaviti svi pitanja ako budemo malo koncizniji, zato vas molim da budemo malo koncizniji. Gospođa Marija Bajt izvolite.
Hvala lijepa. Zadovoljna sam odgovorom jer upravo ovo ide u smjeru boljeg i bržeg i kvalitetnijeg razvoja hrvatske poljoprivrede i pomoći seljaku. Hvala.
Hvala. Postavit će pitanje gospođa zastupnica Lucija Čikeš. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane ministrice i ministri, kolege i kolegice. Moje pitanje bih postavila ministru mora, turizma, prometa i razvitka, gospodinu Božidaru Kalmeti. Gospodine ministre već tjednima se u dnevnom listu «Slobodna Dalmacija» kalkulira sa izgradnjom brze ceste Šestanovac-Dubci. To je D39 u duljini od 12,5 kilometara. Nećemo govoriti koliko je to vrlo značajna prometnica za onaj dio Hrvatske i da je jedina poveznica tog dijela pa i dublje prema unutrašnjosti sa makarskim primorjem, otocima i sa južnom Hrvatskom. Prema podacima koje posjedujem vanturističke sezone dnevno prometuje tom prometnicom od 7 do 8 tisuća vozila, a tijekom turističke sezone dnevno se taj broj penje i do 15 tisuća vozila. Programom koji ste predstavili u Županiji splitsko-dalmatinskoj prije dva mjeseca bilo je predviđena izgradnja ove prometnice tijekom 2006. i 2007. godine, dakako paralelno i sa čvorištem Šestanovac što je stručno i opravdano jer jedna bez drugoga i ne mogu funkcionirati, odnosno bolje rečeno zajedno dobro funkcioniraju. Molila bih da li je stvar da li ste zaista doveli do pomaka izgradnje ove prometnice ili je to samo kalkuliranje pojedinaca koji koriste svoj položaj? Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Kalmeta, izvolite.
Poštovana gospođo zastupnice, mi od programa ne odustajemo niti je u njemu bilo što mijenjano, a u tom programu održavanje građenja državnih cesta za 2005. do 2008. godine je i državna cesta Šestanovac-Dubci. Tu su planirane aktivnosti na poboljšanju građevno-tehničkih elemenata i kvalitete kolnika u dužni 13 kilometara. U tijeku je ishođenje lokacijske dozvole, dakle postupak ishođenja lokacijske dozvole. Pri kraju je izrada glavnih projekata, nakon toga će biti i podnesen zahtjev za građevinsku dozvolu, raspisan natječaj. Dakle to ide sve svojim tijekom i nema apsolutno govora oko toga da se tu bilo što izostavlja ili zaustavlja. Istovremeno u okviru spajanja autoceste na ostalu cestovnu mrežu radi se na … dijela D39 u zoni čvora Šestanovac, odnosno iz središta Šestanovca u dužini negdje 4,5 kilometara i to je dio konačne buduće brze ceste Dubci-Šestanovac. Tu je također u tijeku ishođenja lokacijske dozvole. Zatražila se građevinska dozvola i nakon toga će ići također realizacija te ceste koja je negdje u dužini oko 16,5 kilometara. Prema tome nema govora oko toga da se tu bilo što promijenilo, sve je onako kako je doneseno u programu građenja četvrta, osma i kao što je bilo, i kao što je prezentirano bilo u Splitsko-dalmatinskoj županiji na sastanku sa gospodinom županom.
Hvala. Gospođa zastupnica Čikeš, izvolite.
Hvala gospodine ministre. Nisam ni sumnjala da ćete odustati od vašeg programa, ali sam željela da taj dio pučanstva čuje pravu istinu. Zaista polažu velike nade u ovu prometnicu koja će prije svega poboljšati kvalitetu življenja, a nadaju se da će biti inicijator ekonomskom i drugom razvitku ovog kraja koji je godinama bio nepravedno zapuštan. Hvala.
Hvala lijepa. Pitanje postavlja gospođa Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo članovi Vlade, svoje pitanje uputila bih ministru zdravstva i socijalne skrbi, dr. Nevenu Ljubičiću ali iz područja socijalne skrbi. Gospodine ministre 2003. godine započela je prenamjena stare zgrade Osnovne škole Komarevo za potrebe Centra za osobe sa mentalnom retardacijom u Sisačko-moslavačkoj županiji. Investitor je bilo tadašnje Ministarstvo rada i socijalne skrbi, potpisan je ugovor s izvoditeljem radova «Kupa 91» iz Petrinje. Radovi su započeli, ali nisu okončani. Gradnja je zaustavljena. Iz našeg saznanja radovi su plaćeni 2003. godine u potpunosti, ali objekt nije završen. Moram vam reći da smo pokušali nešto saznati od direktora «Kupe 91» gospodina Branka Vidovića, ali bezuspješno. Svakodnevno građani Siska i okolice na radio emisijama nas zastupnike pitaju sljedeće: Hoće li Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi i kada završiti rekonstrukciju i adaptaciju ove građevine osnovne škole, a za potrebe Centra za osobe s mentalnom retardacijom u našoj županiji jer je ona zaista neophodna.
Hvala lijepa. Ministar Ljubičić izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Hvala lijepa na ovom pitanju. Dame i gospodo dozvolite mi samo da se malo vratim u prošlost, znači u 2002. godinu, da stvari pokušamo malo pojasniti. Naime tadašnje Ministarstvo rada i socijalne skrbi ugovorilo je, dakle, u iznosu od 8 milijuna kuna izvedbu Centra za osobe s mentalnom retardacijom u Komarevu, dakle, kao jednu preinaku škole koja je praktično tamo već postojala. Nažalost, radovi koji su načinjeni, ako uopće možemo govoriti o radovima jer se radi o nekvalitetnoj građevini koja očito nije zadovoljavala minimalne standarde, do kraja 2003. godine potrošeno je 95% sredstava, dakle, preko 7 milijuna i 700 tisuća kuna. Ono što je jako bitno napomenuti je da smo mi početkom 2004. godine ustanovili čitav niz neriješenih problema. Problema koji su se nažalost odnosili na to da se nije riješilo opće pitanje energetike, pitanje infrastrukture, pitanje zemljišta. Dakle, adaptacijsko i proširenje tog objekta nije bilo čak niti zemljišno riješeno. A opet ponavljam, 95% sredstava se utrošilo. Tada na tom gradilištu nije bilo nikoga i zapravo ovog trenutka mi nemamo nikoga tko bi nastavio tu gradnju. Dakle, radi se evidentno o nezakonitim radnjama. Što ćemo mi poduzeti? Osim, dakako, ono što mogu najaviti, a to će biti za otprilike 10-ak dana da ćemo predmet proslijediti Državnom odvjetništvu gdje je to apsolutno naša obligacija. Išli smo u projekt pokušaja sanacije. Dakle, angažirali smo praktično adekvatne i kvalitetne ljude da pokušaju sa dopunskom projektnom dokumentacijom uz najniža moguća sredstva iznaći rješenja. Krenuli smo u izravne pregovore sa pojedincima za rješavanje infrastrukture dominatno energetske i naravno, sudski smo zapravo zatražili rješenje i zemljišnih knjiga. Naravno, očito za to će trebati neko vrijeme, ali od tog projekta nećemo odustati jer Centar, dakle, za osobe s mentalnom retardacijom u Komarevu je potreban, ali ne na ovako nezakonitim radnjama. Hvala.
Gospođa Roksandić.
Hvala vam gospodine ministre. Ma u ime svih onih građana koji su to vjerujem željeli čuti, a mi na lokalnoj razini nismo imali odgovor za to. Zaista kako ste rekli, ova je ustanova neophodna. Mi imamo više od 200 osoba sa težom ili lakšom mentalnom retardacijom koja bi koristila usluge ove ustanove. Projekt je započet već 97. godine. Do idejnog projekta je i izvedbenog projekta uključila se u financiranje Sisačko-moslavačka županije, a i Caritas iz njemačkog grada Haidenhaima, pa smo i njima dužni odgovor na sve ovo. Nadam se da ćemo iznaći rješenje i da će ova ustanova na zadovoljstvo svih onih kojima je potreba i profunkcionirati. Hvala vam još jednom.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti zastupnik, gospodin Petar Mlinarić.
Hvala gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo ministri, kolegice i kolege. Moje pitanje upućujem ministru mora, turizma, razvitka i obnove, Božidaru Kalmeti. Hrvatske su ceste prošle godine financirale i obnovile dionicu državne ceste B2 koja prolazi samo središte Grada Vukovara. Nažalost, zapelo je u samom središtu, na ukupno 300 metara jer je dionice ceste trebala prijeći preko privatnog vlasništva. Vlasnicima je ponuđena zamjenska parcela no sve do danas pozitivnog rješenja nema. Do kada će se Vukovarci kroz središte svoga grada voziti po rupama i na uništenoj cesti? Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin ministar Kalmeta, izvolite.
Evo, kao što sami znate, kao što ste rekli, mi smo se pokušali dogovoriti, međutim, do dogovora nije došlo. S obzirom da se radi o izuzetno važnoj prometnici mi smo krenuli u postupak izvlaštenja nakon čega će se onda i tih 300 metara ceste kroz Vukovar završiti i napraviti.
Hvala. ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala vam gospodine ministre, ali vas molim. Zadovoljan sam odgovorom, molim vas da ubrzate proceduru.
Hvala lijepa. Pitanje će postaviti gospodin zastupnik Vilim Herman. Izvolite.
Gospodine premijeru, ali tako se započinje, premijera nema pa sad sam ja malo zbunjen. Ali gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege, nema premijera, pitanje je upućeno premijeru. Pretpostavljam da će zamjenica, gospođa Kosor odgovoriti. Dakle, sve u svemu, nekakva ravnoteža između unutarnje i vanjske politike vjerojatno sugerira dobru poziciju Vlade. Ako mi je dopušteno reći, ova Vlada je izrazito orijentirana na neke vanjske stvari. To ne mora biti loše, ali kako život ipak ovdje u Hrvatskoj nepopravljivo postoji i hvala Bogu da je tako, tražiti balanse između prvoga i drugoga je ipak, rekoh, dobra pozicija Vlade. I težite tome, težimo svi zajedno tome. Naime, upozoravam na jednu od ugovornih obveza koju ima hrvatska Vlada. To je ugovorna obveza nastala na temelju odnosa između biskupije Đakovačko-srijemske, potom Osiječke kliničke bolnice kao i Vlade po kojem se zbog povrata imovine Kliničkoj bolnici Osijek treba dati, naknaditi upravo 20 milijuna kuna. Više mjeseci, dapače, više od godinu dana postoji ova obveza, ništa se ne događa. Treba reći sljedeće, okolnost pravne države vjerojatno uključuje onu toliko poznatu stvar koja naprosto kaže da su ugovorne obveze svete obveze. Ali osim toga, radi se o jednoj bolnici koja se na ovaj ili onaj način gotovo sustavno zanemaruje. I ovdje u našim redovima sjedi predsjednik Upravnog vijeća te bolnice koji je rekao, koji je negdje izjavio da će poslati skromno pismo sa zamolbom da se nešto u tom smislu dogodi Vladi. Evo, ja postavljam pitanje i to ne neskromno nego odlučno i sa zahtjevom da se ispune ugovorne obveze koje, nema nikakve sumnje, postoje, a u odgovoru tražim da mi kažete kada će to biti. Nije, dakle, dvojbeno da li nego kada.
Hvala lijepa. Odgovorit će potpredsjednica Vlade, gospođa Jadranka Kosor i ministrica.
Hvala vam lijepa, poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, dame i gospodo zastupnici, poštovani gospodine zastupniče. Evo, ono što ja mogu obećati da ću se osobno zauzeti za rješavanje toga problema. Nisam upoznata, naravno, sa svim detaljima jer to nije uže područje moga svakodnevnoga rada, ali vam obećavam u roku od 10-ak dana odgovor. Ne mogu precizirati datum koji vi sada tražite, naravno, vjerujem da to razumijete. Ali u sljedećih 10 dana ću vam precizno pisanim putem odgovoriti. Ova Vlada nastoji, naravno, ne onako kako ste vi na početku svoga pitanja željeli zapravo sugerirati da se koncentrirala samo na vanjsku politiku. Ne, nastojimo naravno ravnomjerno se baviti i vanjskom, ali i svakako prioritetno unutarnjom politikom. I željela bih ovu prigodu iskoristiti možda i za, budući da spominjete zdravstvo, za nekoliko podataka. Prošle godine ukupno u kapitalne objekte vaše županije, kad se govori o zdravstvu utrošeno je 2 i pol milijuna kuna, posebno u KB Osijek, uloženo je 2 milijuna kuna. Zatim, također u prošloj godini kupljeno je različite opreme u vrijednosti od 9 i pol milijuna kuna. Nabavljena 2 vozila hitne pomoći, zatim, važno je napomenuti da limit KB Osijek iznosi 32 milijuna kuna što je više od limita KB, primjerice, Dubrava i bolnice Sestara milosrdnica. A za ovu godinu u pripremi je 4. zajam Razvojne banke Vijeća Europe iz kojeg bi se za razvoj kardiokirurgije utrošilo, odnosno uložilo 2 i pol milijuna eura. Dakle, gospodine zastupniče, zaključno, odgovor precizno na sasvim precizno pitanje koje ste postavili dobit ćete u roku od 10 dana. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Vilim Herman. Izvolite.
Evo, kako se premijer upravo pojavio, to je dobro, to je korisno. Opće društvena korist je to. Ja sam zapravo svoje pitanje uputio premijeru. No, evo kako ga nije bilo ne mogu reći kako sam s ovim odgovorom.../Govornik se isključio./... sada neću znati ponoviti, sama zamjenica je kazala da ne može jer nema dovoljno podataka itd., međutim, ja sam zaprepašten zbog toga jer riječ je o ugovornoj obvezi gospodine premijeru, a ugovorne obveze postoji ugovor u vladinom pismohranu, kako god bilo naći će se taj ugovor i nema se tu što obavješćivati ako priča o pravnoj državi nije samo opće mjesto za potrebe vanjske politike, i o tome sam nešto govorio ali gospodine premijeru kako ste već ovdje ja bih vam samo kratko htio poručiti, prošli puta. Molim vas lijepo, ja još imam vrijeme i nemojte vikati na mene.
Zaključite vaše izlaganje jer prošla minuta.
Jedna rečenica, hoću reći da je ... ipak stigao u kliničku bolnicu Osijek kao što ste prošli puta možda s nevjericom slušali od mene.
Hvala lijepa. Sada će postaviti pitanje gospodin zastupnik Vlado Jelkovac, izvolite. Molim vas da budemo koncizniji.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Sabora, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Pitanje postavljam ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. U dnevnom tisku je Hrvatski fond za privatizaciju objavio oglas za prodaju 91,87% dionica Karlovačke industrije mlijeka. Nominalni nositelj vlasništva Hrvatski fond za privatizaciju usuglasio je prethodno uvjete prodaje sa sindikatom, radničkim vijećem, uredom za socijalno partnerstvo i nadzornim odborom. Prema tim bi se uvjetima očuvala djelatnost, dugoročna očuvala radna mjesta, unaprijedila mreža i suradnja s kooperantima te kupca obvezalo na ulaganje u modernizaciju opreme i tehnologije. Međutim, tekst natječaja nije sadržavao kao obvezujuće ove dogovorene uvjete nego je samo na jednom mjestu rekao da će fond posebno cijeniti spremnost ponuditelja da ispuni određene uvjete ali koji su puno blaži od dogovorenih, dakle nisu obvezujući. Na taj način ne bi se garantirala nikakva sigurnost niti firmi niti zaposlenicima niti tisućama kooperanata, zato je raspisani natječaj u međuvremenu poništen. Karlovačka industrija mlijeka je već jednom prošla privatizacijsku kalvariju u okviru sustava Globus grupe kada je opterećena kreditima a oni su utrošeni negdje drugdje dok su obveze po kreditima ostavljene KIM-U. Postavljam pitanje ministru Čobankoviću, pošto je poništen raspisani natječaj za prodaju KIM-a kakovi su planovi i kada će se raspisati novi natječaj i da li će taj novi natječaj sadržavati obvezujuće zaštitne klauzule kojima bi se kupca obvezalo na održavanje proizvodnje, održavanje zaposlenosti te na obvezu ulaganja u modernizaciju opreme a koji su ...
Hvala lijepa, postavljeno je pitanje. Molim konkretan odgovor gospodina ministra bez velikih obrazloženja ako može.
Hvala lijepo. Kao što vam je poznato u petak je Upravni odbor fonda poništio natječaj upravo iz razloga jer nisu postojale obvezujuće klauzule vezano za održanje proizvodnje, zaposlenosti i ulaganje u Karlovačku industriju mlijeka. Iz tih razloga je poništen natječaj, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva je zaduženo da iskordinira sastanak između predstavnika fonda, Ministarstva i uposlenika sindikata, uprave i svih koji su zainteresirani za problematiku KIM-a i da upravo sukladno dosadašnjoj praksi a uvažvajući i socijalne kriterije i strateški značaj Karlovačke industrije mlijeka sačinit ćemo novi natječaj u kojem će biti obvezujuće klauzule po ovim pitanjima. Vjerojatno da ćemo sljedeći tjedan održati taj sastanak a poslije toga se može očekivati raspisivanje novog natječaja.
Hvala.
Hvala lijepo zadovoljan sam.
Hvala lijepa idemo dalje. Postavit će pitanje gospodin Marijan Bekavac pa ponovno konciznost, ističe kao poželjno.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, uvaženi gospodo ministri, poštovani kolegice i kolege. Svoje pitanje upućujem ministru poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva gospodinu Petru Čobankoviću. Imotsko polje prostire se na površini od 45 km kvadratnih te svojim zemljopisnim položajem sastavom tla i dugom tradicijom obrade predstavlja izvor značajne gospodarske grane poljoprivrede Imotske krajine. 1980. godine izgrađena je akumulacija Ričice koja količinom vode može zadovoljiti natapanje čitavog Imotskog polja. Da bi se ovaj potencijal akumulacijskoga jezera mogao iskoristiti nužno je pristupiti izgradnji vodonatopnog sustava zatvorenog tipa jer su dosadašnji kanali u vrlo lošem stanju te ne odgovaraju standardima visoko produktivne proizvodnje. Moje pitanje glasi što resorno Ministarstvo i Hrvatske vode čine kako bi se dovršio započeti projekat navodnjavanja Imotskog polja? Hvala.
Hvala lijepa. Molim gospodina ministra da bude kratak i jasan u svojem odgovoru.
Hvala lijepa. Vama je poznato da je u izradi nacionalni program projekt navodnjavanja i gospodarenja poljoprivrednim zemljištem koji bi trebao biti osnova svih daljnjih projekata vezano za problematiku navodnjavanja poljoprivrednih površina, što se tiče samo konkretnog pitanja ja mogu odgovoriti da u planu Hrvatskih voda za ovu godinu ima predviđenih za izradu projekta sanacije glavnog vodosprovodnika u Imotskom polju ima predviđenih cirka 200 tisuća kuna a za samu sanaciju glavnog vodosprovodnika je osigurano cirka milijun i 500 tisuća kuna. Što se tiče izrade vodonatopnog sustava zatvorenog tipa on ima realne šanse da po donošenju nacionalnog projekta programa navodnjavanja da bude uvršten i sufinanciran iz državnog proračuna upravo iz razloga jer imamo osiguranu akumulaciju radi se samo o izgradnji vodo natopnog sustava na jedan drukčiji način gdje bi se osiguralo dovoljno voda za kompletno Imotsko polje. I to vjerojatno će biti jedan od prvih projekata koji će biti sufinanciran dijelom iz državnog proračuna.
Gospodine zastupniče.
Zahvaljujem gospodine ministre, jako sam zadovoljan odgovorom.
Hvala lijepa, postavit će pitanje gospođa Irena Ahel.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, svoje pitanje ću uputiti državnom tajniku gospodinu Bakoti. Često se u javnosti u posljednje vrijeme govori o tome da ćemo nakon ulaska u Europsku uniju ostati bez svojih domaćih proizvoda kao što su sir, vrhnje, kulen i slično, a nedavno je od Istarskih proizvođača meda zatraženo da se Istarski med zaštiti kao originalni hrvatski proizvod. Stoga vas pitam što možemo učiniti da zaštitimo svoje originalne proizvode te da li je moguće da ih plasiramo i na Europsko tržište, hvala lijepo.
Hvala. Državni tajnik gospodin.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Nema potrebe strahovati od crnih scenarija kada je riječ o proizvodnji domaćih autohtonih proizvoda. Ključna činjenica je ovdje razlikovati domaće tržište i pitanje je za koja su tržišta namijenjeni ti proizvodi. Kada je riječ o proizvodnji za privatne potrebe s jedne strane kao i u proizvodnji za hrvatske tržište a ne za izvoz za tržište Europske unije nikakva zabrana nije predviđena jer tu zakonodavstvo Europske unije prepušta Hrvatskoj način reguliranja proizvodnje. To znači da za proizvođače svih domaćih proizvoda prvenstveno se moraju poštivani Hrvatski propisi. Tako primjerice prilikom proizvodnje sira i vrhnja ili drugih proizvoda koje prodajemo na Hrvatskim tržnicama potrebno je naravno i primjenjivati propise Europske unije koji su dio domaćega zakonodavstva ako je riječ o zaraznim bolestima, ako je riječ o minimalnim higijenskim uvjetima a vjerujem da se svi slažemo da je to zaista od interesa za sve potrošače i za zaštitu njihovog zdravlja. Sa druge pak strane oni proizvođači koji žele nastupiti na tržištima Europske unije naravno da će morati prihvatiti i standarde Europske unije. Što se tiče dijela vašega pitanja kada je riječ o autohtonim hrvatskim proizvodima želim naglasiti da je u tijeku, tijekom 2005. godine harmonizacija naših propisa sa propisima Europske unije ali već i u domaćem zakonodavstvu postoje mogućnost da određeni proizvodi dobiju status originalnih hrvatskih proizvoda zavisno već od dobivanja tzv. dviju oznaka, oznaka zemljopisnog podrijetla i oznake izvornosti poljoprivrednih proizvoda. Registracija se vrši pri državnom Zavodu za intelektualno vlasništvo pa je tu evo mogućnost odgovora na vaše pitanje već je registrirano devet hrvatskih proizvoda kao autohtonih hrvatskih proizvoda. To vrijedi samo za područje Republike Hrvatske i budućnosti tijekom ove godine kada harmoniziramo naše proizvode sa europskim kriterijima ti će proizvodi tada moći se naći i biti autohtoni hrvatski proizvodi i na europskom tržištu nakon usklađivanja našeg zakonodavstva sa europskim. U svakom slučaju, tu će naši proizvođači imati mogućnosti nastupiti nakon pribavljanja ovih oznaka i na europskom tržištu i na taj način prezentirati svoju kvalitetu i zaštititi vlastito ime na tržištu Europske unije.
Hvala lijepa. Gospođo zastupnice.
Hvala lijepo. Zadovoljna sam sa iscrpnim odgovorom a nadam se da će biti i proizvođači tih proizvoda.
Hvala lijepa. Imamo još jedno pitanje koje je iz tehničkih razloga kao izuzetak ćemo dozvoliti, pa molim da još budemo strpljivi za jedno pitanje. Postavit će gospodin zastupnik Anto Đapić. Izvolite!
Gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodine potpredsjedniče Sabora! Danas u čitavom nizu kvalitetnih pitanja držim da bi bila uskraćena i javnost i mi saborski zastupnici da ne postavim sljedeće pitanje a nadam se da će u formi odgovora i predsjednik Vlade moći nam dati informaciju. Dakle, gospodine predsjedniče kako će hrvatska Vlada reagirati na posljednje izvješće gospođe Carle Del Ponte koje na jedan vrlo težak način usudio bih se kazati diskvalificira i prošlu i aktualnu hrvatsku Vladu a u kontekstu suradnje sa Haaškim sudom te je li istina što se pojavilo u medijima jučer i danas da je Britanska obavještajna služba bila dala 9 zahtjeva hrvatskoj Vladi koji u sebi sadrže i nezakonito vrbovanje, prisluškivanje, zastrašivanje, ucjenjivanje, neručene sudske progone a sve u kontekstu rješenja slučaja Ante Gotovine? Želim napomenuti da ovo pitanje i želju da dobijemo informaciju o ovom problemu podupire ne samo Klub HSP-a nego i Klub HSS-a. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Predsjednik Vlade gospodin doktor Ivo Sanader. Izvolite!
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Gospodine zastupniče Đapiću, hvala vam na ovom pitanju. Sigurno da ne bi bilo dobro da je prošlo ovo aktualno prijepodne bez i ovog pitanja jer je jučerašnja izjava odnosno medijska izvješća o izjavi gospođe Del Ponte odnosno njezinom zadnjem izvješću digla veliku prašinu. Ja ovdje želim reći ono što sam rekao maloprije novinarima u pauzi a to je da to izvješće nije izvješće nego pismo koje je gospođa Del Ponte uputila predsjedavajućem Europske unije, dakle luksemburškom ministru vanjskih poslova prošli petak i mi ga već imamo od prošlog petka. Znači, šta je tu bilo, zašto su mediji ili tko je to dao, jesu strani Reuters ili netko dao pa je to tek jučer obznanjeno ali Vlada to pismo, za to pismo zna i za sadržaj tog pisma od petka i priprema na njega odgovor. Dakle, ministrica vanjskih poslova i europskih integracija će poslati svim ministrima odnosno luksemburškom predsjedništvu sa zahtjevom, zamolbom da to pismo kao odgovor naš na njezino pismo uputi svim ministrima vanjskih poslova Europske unije jer je i gospođa Del Ponte svoje pismo poslala luksemburškom predsjedništvu a zatražila da ga se distribuira svim članicama Europske unije. U tom pismu gospođa Del Ponte iznosi neke ocjene i neka stajališta s kojima se mi ne slažemo i mi ćemo iznijeti naše ocjene i naše odgovore na to pismo njezino, u pismu kao što sam rekao ministrice vanjskih poslova koje će ići danas a najkasnije sutra u luksemburško predsjedništvo i u nadamo se distribuciju svih 25 članica. Zašto je to važno? To je važno stoga što mi očekujemo da će Europska unija idućeg tjedna na sjednici Vijeća ministara i zato šaljemo ministrima vanjskih poslova to pismo donijeti političku odluku o započinjanju pregovora. Bez obzira na ocjene mi poštujemo svakoga, svatko ima pravo dati svoje ocjene ali isto tako s punom samosviješću, s punim samopouzdanjem i s punom odgovornošću kažemo da je Hrvatska zaslužila početak pregovora. Hrvatska živi europske standarde, Hrvatska primjenjuje europske standarde i siguran sam da od svih zemalja jugo-istočne Europe za koje je Europska unija u Solunu prije dvije godina otvorila europsku perspektivu da Hrvatska apsolutno zaslužuje a mi ćemo davati podršku svima drugima. Prema tome, to je ocjena i u pogledu ovog najnovijeg izvješća gospođe Del Ponte koje ponavljam od petka a ne od jučer. To je jedno. Drugo, nikakva obavještajna služba bez obzira o kojoj se zemlji radi neće niti može hrvatskoj Vladi propisivati što će raditi niti nam je itko do sada davao bilo kakve naloge. Kao predsjednik Vlade i kao hrvatski državljanin odbio bih u svakom trenutku raditi po bilo čijem naputku osim po naputku onih koji su me izabrali na ovu dužnost i to je moj odgovor. [[Pljesak!]]
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Anto Đapić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodinu predsjedniku na odgovoru. Znači, mi možemo konstatirati da su napisi u medijima falsifikati, da ne postoji izvješće POA-e koje govori o intervenciji britanske politike da Hrvatska mora se služiti vrbovanjem, prisluškivanjem, ucjenjivanjem i svime onime što se moglo pročitati u novinama. Dakle, to ne postoji dakle takva jedna operacija unutar Hrvatske obavještajne zajednice. Samo sam to da se zna zbog javnosti.
Hvala lijepa gospodinu zastupniku Anti Đapiću. Sada vas obavještavam da Vlada Republike Hrvatske nije dostavila u propisanom roku odgovor na zastupničko pitanje gospođi Ingrid Antičević-Marinović, kao i gospodina Zvonimira Mršića, a isto tako Ministarstvo mora, turizma, prometa i razvitka nije dostavilo u propisanom roku odgovor također gospodinu Zvonimiru Mršiću pa molim da to se napravi u roku od osam dana. Dame i gospodo, u 15 sati nastavljamo sjednicu Prijedlogom odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Završeno je aktualno prijepodne. Hvala vam i dobar tek. Prvo prije prelaska na zastupnička pitanja, Prijedlog odluke o dopuni odluke o osnivanju Nacionalnog odbora, ako nema primjedbi ja bih nastavio. Predlagatelj odluke su klubovi zastupnika, Prijedlog akta primili ste na sjednicu, kod donošenja ove odluke primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na 2. čitanje Zakona. Otvaram raspravu. Zaključujem raspravu. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke. Molim da se uključite. Molim da se glasuje, tko je za ili protiv ili suzdržan. Molim rezultat. Utvrđujem da je Odluka prihvaćena sa 108 glasova za, 2 suzdržana i jednim glasom protiv. Donesena je u tekstu koji je predložio predlagatelj.
Kolegice i kolege koje ste, koji ste se odvažili sudjelovati i poslušati raspravu o izmjenama Poslovnika. Naime do, u ovom sazivu Sabora evo drugi put idemo u projekt izmjena Poslovnika. Prvi put smo to učinili vezano za reguliranje postavljanja zastupničkih pitanja i mislim da smo tada pogodili i na neki način smo ipak napravili jedan međustranački dogovor koji se evo sada na svakom početku zasjedanja Sabora vidimo da funkcionira zaista dobro postavljanjem tih zastupničkih pitanja. Predsjedništvo prošireno sa svim predsjednicima parlamentarnih stranaka nam je uputilo inicijativu o izmjenama Poslovnika i naravno ako su to sve parlamentarne stranek podržale Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav nije ništa drugo preostalo nego da to sve uokviri u tekst i sadržaj ove Odluke. I zato vam predlažemo ovu Odluku o izmjenama i dopunama Poslovnika. Kratko mogu reći da njima, da ovom Odlukom zapravo 4 pitanja možda najznačajije uređujemo, a to je da će biti moguća rasprava na Saboru o prijedlozima zakonskih akata o kojima nema još uvijek mišljenja Vlade ili radnog tijela jer to se pokazalo do sad kao jedna ozbiljna zapreka obzirom da na određene tekstove mišljenje Vlade nije, ili radnog tijela nije dolazilo, tako da ovdje otvaramo poslovničku mogučnost da Sabor raspravlja znači i bez mišljenja. Također preciziramo zapravo redoslijed rasprave o točkama dnevnog reda. On se u pravilu utvrđuje na početku kod utvrđivanja dnevnog reda međutim sada preczino navodimo kada se taj raspored i taj redoslijed rasprave može mijenjati. To je kada nema predlagatelja. To je kada se radi o zakonima po hitnom postupku, kada se radi o zakonima sa kojima se usklađuje naše pravo sa pravom Europske unije i kada se radi o zakonima po hitnom postupku. Također prioritet i kao pravilo što do sada nije bilo uvodimo elektroničko glasovanje. To je do sad bilo jedno od ravnopravnih oblika glasovanja. Danas je to pravilo i ono što je također bitno poimenično glasovanje kada to predstavnik Kluba zatraži. Ono je do sada također bilo ravnopravno sa svim ostalim oblicima glasovanja, a danas smo to u Poslovniku, znači predlažemo da kada Klub zatraži poimenično glasovanje da se ono obvezno provodi, da nema znači nikakve konkurencije sa drugim oblicima. Ponavljam ovo je prijedlog koji je iniciralo predsjedništvo sa predstavnicima svih parlamentarnih stranaka i držimo da je to najbolji način zapravo da mijenjamo Poslovnik na neki način konsenzusom svih jer taj Poslovnik nam daje jedan normativni okvir za rad svih nas u Saboru. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege ja bih na početku želio podsjetiti zašto je došlo do predloženih ili zašto se predlažu ove dopune u Poslovniku. Prije nekoliko mjeseci svakodnevno bili smo u situaciji sukoba na relaciji oporba i vladajući ili zbog toga što smo postojeće odredbe Poslovnika različito tumačili i čitali ili zbog toga što neka područja ili momenti koji su se dešavali u Parlamentu u postojećem Poslovniku nisu bili precizno regulirani. I zbog takvih stavova odnosa, sporova bilo je ovdje u ovoj sabornici situacija i bježanja iz Sabora, teških riječi zbog čega smo vjerojatno ostali u memoriji i sjećanju građana Hrvatske, ne baš upamćeni po dobrom. Ali da je trebalo mijenjati i dirati u Poslovnik na kraju smo se složili svi u trenutku kad smo rekli da takve situacije u Hrvatskom saboru treba izbjegavati. Nekoliko mjeseci rasprave i na predsjedništvu i na odboru je trebalo da bi došli s ovim tekstom pred Sabor i nadam se da predložene promjene u glasanju budu prihvaćene. Ja neću govoriti o onome što je u izmjenama i dopunama predloženo jer točno je da to što se sad predlaže u većem dijelu rješava sporna pitanja koja smo unazad nekoliko mjeseci imali. Ali ću upozoriti na stvari koje su najčešće bile uzrokom sukoba a koje u ovim predloženim izmjenama Poslovnika ne rješavaju ni jednu moguću spornu situaciju. Pa ću prvo prokomentirati članak 3. predloženih izmjena koje se odnosi na članak 204. Naime govori se o dnevnom redu i utvrđenom dnevnom redu te obavezi predsjedavajućeg da u trenucima nadopuna dnevnog reda poštuje određena pravila. Predložena promjena članka 204. neće riješiti dva bitna momenta. Prvi je momenat kada se dopuna dnevnog reda predlaže u toku zasjedanja Sabora bez obaveze predsjedavajućeg da jasno kaže pod kojim točkama dnevnog reda, pod koji broj točke dnevnog reda dopunske točke idu? I na prošloj sjednici bilo je dopuna dnevnog reda kada se nije reklo pod kojim rednim brojem će ta točka biti uvrštena kao dopunska točka dnevnog reda. I na ovoj sjednici ćemo imati dopune dnevnog reda i nikada do sad se nije desilo da onaj tko predsjedava sjednicom dopunjeni dnevni red jasno ... [[Govornik se ne razumije.]] po redoslijedu kako će se dalje raditi. U predloženim izmjenama Poslovnika odredbe o tome nema. Drugi je primjer koji je bio prisutan prilikom današnjeg utvrđivanja dnevnog reda kada je kolegica Lalić upozorila i ispravno podsjetila na dogovor sa sjednice Predsjedništva Sabora da točke dnevnog reda koje nisu raspravljene na prošloj sjednici a koja je završila prilikom utvrđivanja i sastavljanja prijedloga dnevnog reda moraju imati prednost pred točkama koje su došle naknadno. I u utvrđenom redu ove sjednice imamo petnaestak točaka koje su bile na dnevnom redu prošle pa i pretprošle i one pred, pred-prošle sjednice, i opet nisu utvrđene kao prioriteti neki od njih stavljene su na iza 15. točke , osam točaka koje su do sada bile četiri puta na četiri sjednice na dnevnom redu stavljene su na kraj ovoga dnevnoga reda. O tom problemu da oporbeni prijedlozi koji se ne rasprave na sjednici kada su stavljeni nadnevni red, prebacuju na slijedeću sjednicu bez prioriteta da budu an početku posljedica je toga da smo i prošli puta i danas ili ovoj sjednici raspravljati ćemo prijedloge zakona koji su bili podnijeti prije 6 mjeseci. I gospođa Lalić je s pravom upozorila na to jutros. A gospodin potpredsjednik je rekao da ćemo se toga pravila pridržavati kad promijenimo Poslovnik. U predloženim promjene poslovnika o tome nema ni jedne odredbe, iako na početku pregovora o tome to je jedan bio od ključnih zahtjeva da se to poslovnikom regulira. Meni nije jasno tko je i kada odustao od toga zahtjeva oporbe da to bude u poslovniku jasno precizirano. Treće, nakon utvrđenog dnevnog reda svjedoci smo bili preskakanja točaka dnevnog reda. I tumači se da se ovim promjenama Poslovnika da će se to maksimalno izbjegavati što naprosto nije točno. Predložene promjene Poslovnika omogućuju svakom članku Vladi koji u ime predlagatelja brani ili obrazlaže neki zakon, da se naprosto ne pojavom u sabornici uz izgovor da je spriječen ta točka preskoči, a da u tom trenutku nitko Sabor ne mora informirati kad će ona biti ponovno stavljena na dnevni red. Ja sam ovdje imao zahtjev i prijedlog da točka dnevnog reda koju moramo preskočiti jer predstavnik predlagatelja nije u dvoreni kad se došlo do nje, naprosto mora seliti na zadnju točku dnevnog reda. Jer predlagatelj bez obzira o kome se radi ne može biti taj koji će diktirati poštivanje dnevnog reda tempo i sadržaj rada Hrvatskog sabora. To nije bilo prihvaćeno ni na predsjedništvu ni na Odboru. I ovom konačnom prijedlogu rješenja o tome nema. Uz napomenu, da zakoni koji se usklađuju sa europskim potvrda međunarodnih ugovora, i svi zakoni po hitnom postupku mogu se seliti po dnevnom redu bez ikakvog ograničenja. 90% točaka dnevnog reda su zakoni hitnog postupka, međunarodni ugovori, i usklađivanje hrvatskog zakonodavstva sa Europskim. I nakon ovih promjena statuta 90% točaka dnevnog reda moći će se preslagati preskakivati bez da Saboru treba dati ikakvo obrazloženje. Četvrta stvar koja ovim promjena nije riješena, a o čemu smo često razgovarali a u postojećem članku ta odredba je u članku 110. stavak 2. U kojem je sada propisano da predsjedavajući zastupniku koji se ne drži po njegovu sudu teme rasprave izriče opomenu. Cijelo vrijeme smo tražili da se to prefolmulira da umjesto opomene ide upozorenje, i zahtijevali da se zbog toga ne opominje kao mogućnosti oduzimanje riječi. I od toga se u međuvremenu odustalo tako da mogućnost davanja opomene samo po subjektivnoj procjeni predsjedavajućeg u Poslovniku ostaje. O način glasanja i prelasku s jednog načina na drugi način glasanje odredba u članku 8. izmjena i dopuna, također će se moći različito tumačiti, naročito onaj dio koji govori o zahtjevu predstavnika kluba da se o pojedinoj točci dnevnog reda provede glasanje dizanjem ruku. U čemu Sabor bez rasprave odlučuje elektroničkim pute upozoravam na takvu odredbi da ćemo imati situaciju da promjena načina glasanja uslijedi u toku jedne točke dnevnog reda. Pa ćemo primjerice o amandmanima glasati elektronski a u samom zakonu dizanjem ruku. Zašto se ne prihvaćaju jasnije formulacije i ove odredbe naprosto mi nije jasno. I s obzirom, završavam s time da se radi o drugoj ozbiljnijoj promjeni poslovnika želim vjerovati da će Odbor za Ustav i Poslovnik nakon usvajanja ovih promjena ubrzo izdati pročišćeni tekst Poslovnika u knjižici kako bi se svi lakše snalazili u njegovoj primjeni. Hvala lijepa.
Hvala lijepa kolega zastupniče. Slijedeći je u ime Kluba HDZ-a zastupnik Dražen Bošnjaković.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Klub zastupnika HDZ-a podržat će ove promjene. Nemam razloga ponavljati sve ono što sam rekao i u ime Odbora za Ustav podržati ćemo promjene u svakom slučaju zato što su one nastale kao rezultat konsenzusa svih parlamentarnih stranaka u ovom Saboru i nadamo se da će one pridonijeti efikasnijim i boljem radu svih nas ovdje. Kao što smo regulirali prvo pitanje vezano za zastupnička pitanja u prvim promjenama Poslovnika, tako ćemo vidjeti dali će trebati u budućnosti neke druge institute koje Poslovnik ima. Dali će ih trebati poboljšati određeni inicijative su pokrenute i za neke druge stvari. Ali mislim da je ovo dobar put da se Poslovnik mijenja isključivo dogovorom svih. DA nitko nikome ne nameće rješenja, kojima bi jedni drugi ograničavali. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava ovo.
Hvala lijepa. Slijedeći je u ime Kluba nacionalnih manjina zastupnik Furio Radin. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice. Uvažene kolege. Uvijek je poučno raspravljati o poslovnicima Hrvatskoga sabora. Poučno je zato što oni kažu razne stvari ali nedvosmisleno kažu jednu stvar. I to je da uvijek do svijesti određenih stvari se dolazi tek kada više nemaš moć. Ovakav Poslovnik koji mi sada mijenjamo bio je na snazi dugo godina. Dugo godina nije trebalo mišljenje vlade, dugo godina nije trebalo mišljenje radnih tijela, odnosno, trebalo je mišljenje Vlade , oprostite i trebalo je mišljenje radnih tijela. I zato međutim nitko nije protestirao, eventualno je do nekih protesta došlo iz tadašnjih redova oporbe. Ja sam uvijek mislio da u Saboru su radna tijela npr. Od iznimne važnosti. Mi u ovom trenutku imamo 25 ili 26b radnih tijela. Kada sam ja došao u Sabor prije 13, 14 godina bilo ih je 12 ili 13. Javna je tajna da tada toliki broj radnih tijela, znači bilo je 13 iil 14 radnih tijela. Govorim o tome jer upravo oko radnih tijela ima ovdje riječi baš u članku 1. Javna je tajna da proliferacija radnih tijela je došlo upravo zbog toga što su mjesta predsjednika i potpredsjednika plaćena mjesta. Ako vi množite 25 radnih tijela puta 2 dobit ćete pedeset radnih mjesta dobiti ćete pedeset ureda, dobiti ćete zapravo jedan određeni broj mjesta koji utječu direktno na budžet. Ponavljam 92. godine kad sam ja došao u Sabor bilo je 12 ili 13 radnih tijela. I sada mi ovdje u članku 1., u članku 1. kažemo jednu stvar koja je po meni bez presedana i koja je i po našem klubu bez presedana. I to je da u slučaju kada radno tijelo ne podnese izvješće Saboru itd., itd. može se raspravljati o tome i bez mišljenja radnih tijela. Idemo mi sada vidjeti koliko ta radna tijela u Saboru koštaju. Koliko mi novaca dajemo za radna tijela? Kako radna tijela zapravo funkcioniraju u drugim Parlamentima u Europi i svijetu. I vidjeti ćemo da radna tijela su zapravo presudna mjesta gdje se doista radi na dokumentima. Mi vrlo dobro znamo da kada dođe to na Plenarnoj sjednici, znači u Saboru, to je više, oprostite mi, evo sad nema televizije, pa je to među nama, mogu reći, to je više predstava za javnost nego što je nešto drugo [[Upadica: Snima se, snima se.]] Ako se snima onda ponavljam, to je više predstava za javnost nego nešto drugo. Ako se snima onda bolje, ne. Bolje bi bilo da se, bilo bi bolje još da bude i direktan prijenos. Nikada do velikih, ili vrlo rijetko do velikih obrata u ovome Saboru kao i u svakom drugom Parlamentu u svijetu je došlo na osnovi rasprave među zastupnicima ili rasprave između stranaka. Vi znate gospodine Tomčić, bili ste dugo dobar predsjednik ovoga Sabora, vi znate da ja govorim apsolutno istinu i vi znate da svaki put kad nema televizijskog prijenosa, kao što sam ja govorio, kao što sam ja rekao sada, svaki put se zastupnici bune. Znači u jednom trenutku sada mi dobijemo jedan dokument po kojem bez mišljenja radnog tijela zapravo može se I dalje voditi rasprava i ona može doći u samoj Sabornici, na samome Plenumu. Ja se pitam, a pitam se već dugo godina, jer niti do sada mišljenja radnih tijela nisu imali nikakvog utjecaja ili vrlo malog utjecaja. Ja sam bio bezbroj puta svjedok jednog glasanja na radnim tijelima, a drugog glasanja u Sabornici. Bezbroj puta zastupnici su glasali za. Ja imam, npr. na Odboru za ljudska prava i prava nacionalnih manjina bezbroj puta su donesene jednoglasno odluke a da onda ovdje u Sabornici te odluke su pale. Kako je to moguće? Da li ima dogovora među strankama prije? Da li uopće su to nekakva mjesta gdje se radi jedan posao koji ima određene posljedice, inače ne znam zbog čega bi postojali odbori. I sada ako još se mogu donositi odjednom sada, odjednom, prije nije bio problem, a sad odjednom postaje problem, jel’ da se očekuje mišljenje barem matičnih radnih tijela. Znači, ako se sad može nastavljati rasprava, započeti zapravo rasprava u sabornici bez mišljenja radnog tijela, zapravo odbori gube, gube bilo kakav smisao. Umjesto toga šta nije bilo jednostavno reći u trenutku kada određeni zakon dođe u proceduru, u roku od 10 dana ili u roku od 8 dana radno tijelo mora zasjedati i mora donositi odluku, mora donositi odluku. Ja iskreno rečeno imam jedno sasvim drugačije mišljenje o tome koja bi trebala biti uloga radnih tijela. Zamislite u nekim Parlamentima u Europi kada se raspravlja na radnome tijelu o određenom prijedlogu zakona i kada se daju amandmani i kada se amandmani usvajaju na radnome tijelu, onda to mijenja tekst zakona i tekst zakona onda dolazi izmijenjen na raspravu na Parlamentu. Kod nas ne samo da kada mi glasamo za određene amandmane i izglasujemo ih, to nema nikakvu vrijednost za Parlament, jer onda u Parlamentu u ogromnom broju slučajeva ti Amandmani uopće padaju. Nego sada nam se kaže da se može provoditi rasprava o određenom zakonu i bez mišljenja radnoga tijela. To je najbitniji, najbitniji sporni moment u ovome Prijedlogu izmjena Poslovnika. Ostalo Klub nacionalnih manjina apsolutno i potpisuje. Ali međutim, budući da za Klub nacionalnih manjina, pogotovo Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina je jedno od centralnih mjesta gdje se vode rasprave, gdje bi se trebalo utjecati na donošenje nekakvih odluka. Ja mislim da takva izmjena zapravo umanjuje do te mjere značaj radnih tijela i značaj odbora da na kraju dolazimo do pomisli da uopće, da li uopće nama trebaju radna tijela. Što se događa na tim radnim tijelima? Raspravlja se, ako ima naravno novinara raspravlja se više, predlažu se amandmani u drugom čitanju, ili ako je hitni postupak usvajaju se amandmani. I zapravo onda kada se dolazi na raspravu ovdje u sabornicu ti amandmani apsolutno nemaju više nikakve, nemaju nikakve veze, nego dolazi do izražaja ono što zapravo je jedino bitno, jedino bitno u negativnom smislu u političkom životu i to je, dolazi do izražaja partitokracija, dolazi do izražaja volja stranaka, dolazi do izražaja ono što se stranke dogovore i nakon toga što su radna tijela raspravljaju. Meni ovo, meni i nama iz Kluba nacionalnih manjina ovakav odnos prema tako skupim tijelima ko što su odbori je zapravo nezamisliv. Odbori koji kažem, zapošljavaju i određeni broj ljudi u administraciji, koji zapošljavaju barem dvoje ljudi koji imaju i vanjske članove koji se plaćaju. I sada odjednom postaje važno, jer to nije bilo važno zadnjih deset godina, ali sad odjednom postaje važno što se traži mišljenje radnih tijela. To se može smatrati i trivijalnim, to se može smatrati i marginalnim, ali uvjeravam vas da u zemlji kao što je Hrvatska koja se i inače mora boriti sa budžetom zapravo činiti suvišnim i dalje imati tijela koja, oprostite, ničemu ne služe, oprostite, ali ničemu ne služe. Onda po mom mišljenju je to nešto što uvelike umanjuje značaj ovog Prijedloga odluke o izmjena i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora. Netko će reći tko brani odborima da se sastaju i da kažu svoje mišljenje. Nitko ne brani, ali vi znate koja su vremena neki put za sastati se, vi znate koja su neki put vremena za donositi određene, određene odluke. Evo mislim da je uz izostanak ovog članka 1. ostali članci zapravo mogu proći bez izmjena. Hvala.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Sada je na radu u ime Kluba HSS-a DC-a i LS-a kolega zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Poštovana potpredsjednice Sabora, poštovane kolege i kolegice. Evo doista imam veliko zadovoljstvo da nakon 23. 11. 2003. godine prvi puta upravo zahvaljujući svim vrijednostima našeg Poslovnika mogu govoriti i sa ovoga mjesta. Kolega Bošnjaković je rekao da su sve parlamentarne stranke sudjelovale u donošenju ovih izmjena. Nažalost, ne znam ja što to znači bitna i manje bitna parlamentarna stranka ali to jednostavno nije točno i tu se pokazuje zapravo cijeli problem našeg parlamentarnoga sustava da još uvijek zapravo postoje u našem parlamentu stranke prvoga i drugoga reda. Vrlo je zanimljivo da mi provodimo izbore recimo za određeni broj zastupnika po posebnim pravilima ali oni kada uđu u parlament dobivaju opća prava i to je dobro, jer to je vrlo demokratično, vrlo europski, pokazuje našu osjetljivost prema manjinskome pitanju a da neki zastupnici koji su birani po općem pravu, zapravo stjecajem okolnosti imaju sasvim drugačija prava. I tako nemam iluzije da će ovaj što je uvijek jako lijepo čuti konsenzusom donešene izjave da neće skoro biti podvrgnute izmjenama. Netko će reći da je to stvar dinamičnosti, da je to stvar demokratičnosti, da je to stvar toga da smo u stanju čak i da priznamo da poneki puta da neka naša rješenja nisu baš genijalna. I to, ja moram priznati sa ovako jednoga liberalnoga aspekta upravo u ime tog Kluba i govorim da je to dobro. Ali to me podsjeća na jednu onu priču iz grčko perziskoga rata kada su Perzijanci izgubili neku pomorsku bitku zbog toga što su navodno imali velike brodove a Grci male, pa su ovi grčki brodovi lakše manevrirali. Pa je onda ona car Darije naredio, a bila je velika oluja, bilo je nevrijeme da se bičuje more i da upravo zbog toga, zbog tog mora i nemogućnosti manevra da su oni izgubili tu bitku. I imam dojam da poneki puta mi bičujemo naš pravni sustav upravo i tim velikim brojem izmjena mi pokazujemo da je naše, da su mnoge stvari daleko od definiranja i da zapravo vrlo često pribjegavamo upravo tom političkom tajmingu oli ti trenutku da onda eto odlučimo, ne znam da prihvatimo neka rješenja koja je stvarnost odavno zapravo uočila i koja na neki način nam onemogučavaju da na pravi način rade. Ja neću govoriti o tome da je 92. godine kada sam ja također ušao u ovaj parlament bilo 12, 13 radnih tijela, da su … [[Govornik se ne razumije.]] da su se udvostručila, da su, da smo i ostarili u međuvremenu, da postoji razlika između običnog člana radnoga tijela i predsjednika i potpredsjednika da je to također i to mjesto, da je to također mjesto s kojim se može vrlo uspješno trgovati i da se vrlo često upravo to tako i tako ponašamo. I sada smo kažem eto odlučili, odlučili opet idemo na jedne kozmetičke izmjene, što ja to kažem pokazuje dinamičnost, fleksibilnost i upravo tu spremnost na priznavanje određenih pogrešaka. Ali kažem bojim se da zapravo nismo daleko od toga stigli. Mi želimo pokazati ne znam kako Sabor ne mora ni da, ne mora ni da dobije mišljenje Vlade i da može raditi ali bojim se da to osim ovoga jedinoga deklarativnoga odnosa, pa da kažemo da mi jesmo, da zapravo nemamo kanceleranski sustav nego da imamo parlamentarski sustav i da je parlament taj koji vodi glavnu riječ. Da mi osim te, ako to nas čini zadovoljnim da zapravo to nije, to još uvijek ne znači da parlament ima prevagu nad Vladom. Kažem, bilo bi dobro, ako je to put, ja ću podići doista obje svoje, odnosno jednu svoju ruku i da kažem da je to to, ali bojim se da je zapravo, da sami sebe zavaravamo i da dalje zapravo, da je Vlada ta koja ono se kaže koja je ipak na neki način se kaže, zna se tko nosi, kako je rekao narod tko nosi vodu a tko miješa malter. Isto također ova stvar koja se tiče određivanje dnevnoga reda, opasno je kada to bude stvar volontarizma. Ja se ovdje sjećam, bilo je ovdje zastupnika, sjećam se nekih predsjedavajućih ne iz prošlog mandata, nego nešto i prije kada su kolege koji isto sada sjede jako protestirali jer je taj predsjedavajući imao običaj da vrlo slobodno tumači redosljed i da doista nismo znali, nismo znali kada će neka točka doći na dnevni red. I upravo ta mogućnost predsjedavajućeg, ne, ne ja ću se sjetiti 94., 95., ja sam rekao svjesno da ne govorim o prošlom mandatu, i uvijek predsjedavajući mora imati određeno diskreciono pravo, ali to diskreciono pravo također bi na neki način trebalo biti itekako omeđeno, pa onda neke stvari dolaze kada nema prijenosa, pa neke stvari donose se u jako kasne sati, pa se neki važni zakoni upravo donose bez prisustva javnosti, pa se donosi kada smo svi prilično nervozni, pa se onda radi doista preko norme, to su sve zapravo činjenice s kojima smo se mi suočavali evo ovih 15 godina naše parlamentarne demokracije i očito ih dalje nismo razriješili. I sada bi ovako mi na neki način upravo taj volontarizam ne omeđili nego ga zapravo još ovako bi ga malo proširili sa ovim elementima da je moguće promjene kada se radi o usklađivanju hrvatskog zakonodavstva sa propisima Europske unije, pa potvrđivanju međunarodnih ugovora, pa prijedlogu zakona i drugih akata donosi po hitnom postupku, da su kao samo to ti elementi koje omogućavaju. To je zapravo sve, ja ne znam da li možemo naći još neku podtočku za kada to predsjedavajući ima mogućnost, ima mogućnost da se ponaša striktno onome dnevnom redu koji je donesen. I možemo reći da je to možda legitimno pravo većine, parlamentarne većine, da je neki puta ona taj koja si pokušava urediti stvarnost onako kako bi ona željela da bude. Ali da li je to doista dobro i da li na taj način mi rješavamo svoje bitne probleme ja doista nisam siguran i predlagatelju bi bilo dobro da to razmisli kao što kažem isto još i dalje bez obzira na ovo što se eto međuvremenu promijenilo, da li smo još isto mi shvatili da ovih 152 zastupnika koji sjede da moraju imati ista prava od onoga od ureda, od faksa, od telefona, od mjesta gdje on doista može na pravi način odraditi za ono za što je dobio povjerenje građana i to doista nema razloga od bitnih ili manje bitnih parlamentarnih stranaka, jer zapravo svi smo na isti način izabrani i svakome je bio potreban osim onih nekih isti broj glasova kako bi ušli u ovaj parlament. To također, i to je ona zapravo nulta premisa o kojoj čini mi se ni ovaj izmjena poslovnika uopće ne vodi računa. Jako je dobro da se ovo elektroničko glasovanje, da je konačno dobilo i svoj status u ovom Poslovniku. Mi smo do nedavno glasali kao stari Slaveni, još malo je nedostajalo pa da bacamo i kamenčiće. Pa smo se ne znam ljutili one gore ljude koji su, ja isto moram priznati nemam ništa protiv i takvog načina glasovanja i kao stari Germani, nema tu neke velike razlike između starih Slavena i starih Germana ali ovo elektroničko glasovanje … da se zapravo oko toga ne vode igre, i da ako smo odlučili za jedan takav princip onda dajte da taj princip ispoštujemo do kraja. I bilo bi dobro da taj sustav funkcionira bez obzira na sve. I zato kažem, u ime ovoga pojačanoga Kluba, teško je sada, se suprotstaviti konesnzusu koji je postignut kažem kako je kolega Bošnjaković rekao svih parlamentarnih stranka minus nekih ali nećemo praviti problema, ne zato što se smatramo manje bitnim ali doista još neki elementi koji upravo govore o onim našim obvezama ne samo kroz radna tijela, koja sada mogu biti manje ili više važna, nego upravo to da se omogući to pravo na radno mjesto a onda to radno mjesto treba opisati da li to jest minimum, ne znam telefon, fax, pa bilo bi dobro i još nema toga unutra, i bilo bi dobro upravo da onda znamo i onda bi doista svi na neki način bili ravnopravni i mogli bi odraditi za ono za što su nas građani birali a da se zapravo ovako manje bavimo ovim nekim finesama koje svakako su eto i život, stvarnost nam ih nametne. Onda neki puta manje više ih spretno ili manje spretno rješavamo. Hvala.
Hvala lijepa kolega zastupniče. U ime Kluba HSS-a kolegica zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite kolegice.
Zahvaljujem gospođo potpredsjednice. Kolegice i kolege zastupnici, izmjene i dopune Poslovnika Hrvatskog sabora o kojima danas raspravljamo na tragu su dogovora parlamentarnih stranaka postignutog oko normalizacije funkcioniranja hrvatskog Parlamenta. Koncem rujna prošle godine došlo je do ozbiljnih poremećaja koji su se tumačili krizom parlamentarizma u Republici Hrvatskoj. Kako je temeljna zadaća svake parlamentarne stranke pa i svakog zastupnika da dade doprinos kako bi Hrvatski sabor funkcionirao sa što više digniteta dobro je što se uspjelo doći do dogovora o tome što i kako učiniti radi normalizacije rada. Osnovni prigovor oporbenih klubova odnosili su se na široko tumačenje poslovničkih odredbi u ocjeni da li se govornik drži teme ili ne? Na oduzimanje riječi zastupnicima oporbe pa čak i kada su govorili u ime Kluba, na uskračivanje prava na stanku za konzultacije unutar Kluba, na nereagiranje predsjedavajućeg na uvrede prema oporbenim zastupnicima kao i na nedopustivu razinu komunikacije u Saboru, na nepošitvanje Poslovnika kod glasovanja, na nepoštivanje utvrđenog dnevnog reda i dogovorenog na sjednici Predsjedništva Sabora te na opstruiranje rasprave o temama važnim za građane i dakako rad Odbora. Svoj prijedlog rješenja oporbeni klubovi u pisanom obliku predali su predsjedniku Sabora na sjednici Predsjedništva održanoj dana 29. listopada 2004. godine. Prijedlozi su sadržani u 10 točaka. Sjednica Predsjeništva završila je donošenjem 7 zaključaka. Kao potrebna za rješavanje nastale situacije pokazala se potrebna izmjena i dopuna Poslovnika koju je trebao predložiti Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Evo od 29. listopada 2004. godine pa do danas trajao je postupak pripreme prijedloga izmjena. Bez želje analiziranja razloga tako dugog vremenskog odmaka od donošenja zaključaka pa do izmjene Poslovnika želimo dati svoj doprinos normalizaciji rada hrvatskog Parlamenta. Stoga bismo podržali izmjene Poslovnika koji bi bio u funkciji normalizacije i davao jamstva da će tako dugoročno biti. Međutim na temelju današnjih iskustava kod usvajanja dnevnog reda uvjereni smo da će Poslovnik biti jedno, a praksa će biti drugo odnosno Poslovnik će se primjenjivati prema tumačenju, a ne prema slovu. Naime jedan od temeljnih prigovora oporbenih klubova odnosio se na sastavljanje i poštivanje usvojenog dnevnog reda. Inžinjeringom prijedlozi oporbenih klubova nikada ne bi došli na red za raspravu jer su se uvijek nalazili na dnu dnevnog reda i isto tako su se prenosili sa sjednice na sjednicu tako da i sada imamo prijedloge koji su pušteni u proceduru još u rujnu prošle godine, a do danas o njima nije raspravljano. Tijekom pregovora parlamentarnih stranaka dogovoreno je da će se nove točke dnevnog reda dodavati i nakon onih koji su preostali sa prethodne sjednice. Dogovoreno je da se ovaj zaključak ugradi u izmjene Poslovnika, a do izmjena primjenjivat će se dogovor. Danas se odstupilo od dogovora i ispred preostalih točaka dnevnog reda uvršteni su ne samo zakonski prijedlozi koji nose oznaku P.Z.E. tj. oni koji usklađuju naše zakone sa zakonima Europske unije te prijedlozi koji su u hitnoj proceduri nego su prioritet dobili i prijedlozi zakona koji su u prvom ili drugom čitanju. To je odstupanje od dogovora, a iz obrazloženja predsjedavajućeg tada dade se zaključiti da potporu za takav postupak nalazi u izmjenama Poslovnika. Ako je tako onda takve izmjene Poslovnika Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke ne može podržati jer predstavljaju odstupanje od dogovora. Očito je da izmjenjeni članak 2004. Poslovnika nije dovoljno jasan, da će se tumačiti onako kako predsjedniku ili potpredsjedniku u određenom trenutku odgovara. Vjerovali smo da je stavak 2. članka 3. izmjena dovoljno jasan, a on glasi: Redoslijed točaka utvrđenog dnevnog reda osim u slučaju iz članka 205. stavka 2. i 3. ovog Poslovnika mijenja se dogovorom svih klubova zastupnika. No to nije tako. Danas se odstupilo od redoslijeda, a da nitko ništa klubove nije pitao. Dakako da nam se može odgovoriti da izmjene još nisu donešene. To je točno, ali postoji dogovor koji se treba primjenjivati do izmjena Poslovnika. Nadalje prema članku 4. izmjena predsjednik Sabora može promijeniti redoslijed rasprave i o točkama kojima je dopunjen dnevni red kada se radi o usklađivanju hrvatskog zakonodavstva s propisima Europske unije, potvrđivanju međunarodnih ugovora i međudržavnih ugovora i sporazuma te prijedlogu zakona ili drugih akata predloženih po hitnom postupku. Na prvi pogled odredba bi se činila prihvatljivom. To bi tako bilo kada bi u hitnu proceduru ulazili samo oni prijedlozi koji udovoljavaju poslovničkim uvjetima za takav postupak. Naime Poslovnik kaže da se iznimno zakon može donijeti po hitnom postupku samo kada to zahtijevaju interesi obrane i drugi posebno opravdani državni razlozi odnosno kada je to nužno radi sprečavanja ili otklanjanja većih poremećaja u gospodarstvu. Danas je po hitnoj proceduri u dnevni red ušlo nekoliko zakona koji nemaju nikakvih uvjeta za takav postupak. Ovdje je već spomenut Zakon o financijskoj agenciji pa Zakon o područjima županija, gradova i općina, pa Zakon o izmjenama zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave i tako dalje i tako dalje. Dakle radi se o zlouporabi Poslovnika i dogovora. Ako će to tako biti i ubuduće onda je besmislen i dogovor i Poslovnik koji je trebao legalizirati dogovor. Onda nismo napravili ništa i svi učinjeni napori na normalizaciji rada Saobra najobičnija su farsa. Postavlja se pitanje kako je moguće da prijedlog zakona koji nema poslovničkih pretpostavki uđe u hitnu proceduru? Pa moguće je zbog toga što Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav ne obavi svoj dio posla. Njemu je obveza da štiti primjenu i poštivanje Poslovnika. Kako nam je postala praksa da se većina zakona donosi po hitnom postupku očito je da to i Odbor dopušta. O razlozima tek možemo nagađati. Posljedica je da se donose, da se donose loši zakoni i zbog toga se prečesto mijenjaju. To sasvim sigurno nije doprinos pravnoj sigurnosti. Dakle pred nama je Prijedlog izmjena i dopuna Poslovnika koji se ovako na prvi pogled činio da je realizacija donešenih zaključaka. U praksi to nije tako. U praksi nam se događa odstupanje. Odstupanje od dogovora, a samo odstupanje od dogovora znači i odstupanje od samog Poslovnika. I zbog toga mi ćemo iz Kluba Hrvatske seljačke stranke uputiti u proceduru neke amandmane, amandmane koji bi upravo štitili principijelnost i dosljednost provedbe dogovora. Poslovnik može biti samo rezultat dogovora. Ali Poslovnik se na ispravan način može primjenjivati onda ako se primjenjuje u duhu razloga i svrhe zbog koje je donesen. Ovisno dakako o sudbini i naših amandmana ovisit će i konačna odluka. Odluka o davanju podrške ili ne davanju podrške Poslovnika, jer naprosto poslovnik koji bi bio karikatura postignutog dogovora ne bi nam bio prihvatljiv.
Hvala lijepa kolegice zastupnice. U ime Kluba SDP-a kolega zastupnik Nenad Stazić. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepa, gospođo potpredsjednice, kolegice i kologe. Klub SDP-a smatra da je izmjena ovoga Poslovnika započela jedna dobra praksa. DA se Poslovnik mijenja konsenzusom. Suglasjem svih klubova. Dakako da u svakom parlamentu parlamentarna većina ima mogućnost donošenja samostalnih odluka bez obzira na protivljenje parlamentarne manjine,. Ne bi bilo dobro kad bi se i propisi koji uređuju rad koji je dakle rad koji je dakle interni propis koji govori o tome kako radi i u ovom Parlamentu kada bi se donosile samovoljom parlamentarne većine. Tu praksu hvalimo. Ove su izmjene Poslovnika bile nužne jer su riješile pitanja koja su opteretila rad Sabora na samome početku. I dovela do ponekad do vrlo, vrlo neugodnih situacija koje nisu bile dobro primljene ni u javnosti. Bilo je tu svega od neudjednačenog odnosa predsjedavajućeg prema zastupnicima iz različitih klubova ovisno o tome dali pripadaju parlamentarnoj manjini ili parlamentarnoj većini, do oduzimanja riječi zastupnicima, pa čak i onda kada nastupaju u ime svojih klubova. Do neodobravanja stanke za klub što je stvarno bio presedan to se do ovoga saziva još nikada nije dogodilo. No najgore što se dogodilo najgore je bilo ono manipuliranje glasovanjem u slučaju Žužula. Odluka je tada bila donesena bez kvoruma, i to je dokazano to su novinari dokazali poimence nabrajajući koji su zastupnici bili u dvorani, a kojih nije bilo. To je dovelo do krize parlamentarizma, krize ovoga Sabora pa gotovo do krize parlamentarizma tad je oporba donijela odluku da bojkotira glasovanje, da ne sudjeluje u glasovanju protestirajući protiv falsificiranja rezultata glasovanja. I to zašto iz principijelnih razloga jer onda gubi se smisao bilo kakvog parlamentarizma. Čemu izbori čemu većina čemu manjina, ako će se proglašavati rezultati glasovanja koji ne odgovaraju istini. Izmjene su dakle bile nužne da se riješe ova goruća pitanja. A dali će ovaj Poslovnik i dalje trebati mijenjati? Klub SDP-a smatra da će ga trebati i dalje mijenjati ako se nastavi sa lošom praksom. A bojimo se da ona unatoč ovom dogovoru klubova i iskazanoj jednoj volji da se ta pitanja riješe dogovorno nastavlja . Pogotovo ako se nastavi loša praksa selektivnog dijeljenja opomena, to je članak 214. Oduzimanja riječi, s obrazloženjem da se odstupa od teme, opet selektivno nekome da nekome ne. Čime se zapravo znate ograničava osnovno pravo svakog zastupnika. Prvo zastupnika je da govori. Da govori. To da bi ga se upozorilo sa teme može se upotrijebiti u iznimnom slučaju ako kao što se do dogodilo zastupnik pogreškom počne govoriti o krivom zakonu. To smo imali u ovom sazivu, jedan naš kolega je krivo mislio da je drugi zakon na dnevnom redu pa je došao ovdje za govornicu i govorio o krivom zakonu. Tada je opravdano da ga predsjedavajući upozori da je promašio točku dnevnog reda. Ali, kada npr. U izmjeni prilikom neke male izmjene npr. Zakona o sudovima zastupnik počne govoriti o stanju u pravosuđu o kontekstu zbog kojeg se neki zakon donosi. Onda predsjedavajući ne bi imao pravo upozoravati zastupnika a najmanje oduzimati mu riječ. Jer govor to je jedino oružje zastupnika. Jedino koje on može upotrijebiti. On je pozvan u ime onih koji su ga izabrali, da govori o pitanjima koja zanimaju one koji su ga izabrali. Prema tome svako ograničavanje svaka stroga primjena ovoga poslovnika koja bi išla zatim da reducira zastupničko pravo da govori ne bi bila dobra. Na žalost ta praksa se nastavlja i nakon dogovora parlamentarnih stranaka, i vjerojatno će biti potrebno nastaviti ovo usuglašavanje kako bismo bez obzira na odnos parlamentarne većine i parlamentarne manjine omogućili da zastupnici nesmetano slobodno, otvoreno, obnašaju svoje dužnosti. Još jedna stvar u toj parlamentarnoj praksi koja traje i nakon dogovora je nama u klubu SDP-a neprihvatljiva. A to je da predsjedavajući sebi dopušta da komentira izlaganja zastupnika. Pod izlikom da daje pojašnjenja. A ta pojašnjenja nitko od njega nije tražio i ne radi se ni o kakvim pojašnjenjima nego se radi o političkom komentiranju političkoga govora. Predsjedavajući je zastupnik i ima pravo govoriti i replicirati i odgovoriti na bilo koje izlaganje bilo kojeg zastupnika. Ali u okviru svojih zastupničkih prava. To jeste da sa svoga zastupničkog mjesta se prijavi za raspravu i govori o čemu hoće i na način na koji hoće. Ali kada komentira izlaganje drugoga zastupnika u funkciji predsjedavajućeg tada zlorabi odredbe ovoga Poslovnika o davanju objašnjenja. A mi smo čak jutros kod zastupničkih pitanja imali slučaj da si je predsjedavajući dopustio da komentira zastupničko pitanje. Odnosno neslaganje zastupnika sa odgovorom na njegovo pitanje. Ako se takva praksa nastavi morati ćemo mijenjati Poslovnik u tom smislu da predsjedavajući sebi ne bi mogao uzimati prava koja nisu ni logična, i koja mu zapravo po odredbama ovoga Poslovnika ne pripadaju. Klub SDP-a je upozorio ili pokušao upozoriti na jednoj sjednici Odbora za Ustav kod pripreme ovih izmjena Poslovnika na još jednu lošu praksu za koju smo svi krivi. To je učestala zloupotreba ispravke netočnog navoda i povrede Poslovnika. To činimo svi. Kada se zastupnik ne želi nema hrabrosti smjelosti ući u duel ući u repliku sa mogućnošću da mu se na repliku i odgovori onda zlorabi ispravak netočnog navoda a zapravo replicira. A zapravo replicira. Kada zastupnik kojemu se na taj način tobože ispravlja netočni navod osjeti potrebu da odgovori onda i on zlorabi što, povredu Poslovnika, pa odgovara na ispravku netočnog navoda zapravo povredom Poslovnika niti se radi o ispravci netočnog navoda niti se radilo o povredi Poslovnika. Zbog toga je Klub SDP-a predložio u pripremama na sjednici Odbora za Ustav, dakle jedinog ovlaštenog predlagatelja kod izmjene Poslovnika, da izmijenimo taj famozni članak 209. koji se ovdje najčešće upotrebljava. Najčešće povreda poslovnika članak 209. Dotle da je predsjednik Sabora morao potpuno sada više potpuno odbija čim mu netko kaže 209. kaže nije 209. taj se ne da prekršiti. Da izmijenimo taj članak 209. na način da se ispravak netočnog navoda može koristiti samo nakon izlaganja predlagatelja, predstavnika Vlade, ili zastupnika koji govori u ime Kluba. Kao što je to i do sada. Tako je to i do sada u Poslovniku. A da između zastupnika ostane mogućnost pa odgovara na ispravku netočnog navoda, zapravo povredom Poslovnika. Niti se radilo o ispravci netočnog navoda, niti se radilo o povredi Poslovnika. Zbog toga je Klub SDP-a predložio u pripremama na sjednici Odbora za Ustav, dakle jedinog ovlaštenog predlagatelja kod izmjene Poslovnika da izmijenimo taj famozni članak 209. koji se ovdje najčešće upotrebljava, najčešće povreda Poslovnika članak 209. Dotle da je predsjednik Sabora morao, sa više potpuno odbija, čim mu netko kaže 209., kaže nije 209. taj se ne da prekršiti. Da izmijenimo taj članak 209. na način da se ispravak netočnog navoda može koristiti samo nakon izlaganja predlagatelja, predstavnika Vlade ili zastupnika koji govori u ime kluba, kao što je i do sada. Tako je to i do sada u Poslovniku. A da između zastupnika ostane mogućnost samo replike i odgovora na repliku. To bi bilo u skladu sa, pa tradicijom govorništva. Da onaj tko ima osnovno izlaganje da njegova zapravo bude zadnja. Da ima mogućnosti odgovoriti na neslaganje, dakle na repliku. To bi nas oslobodilo ovih učestalih kršenja Poslovnika, evidentno kršenje Poslovnika. To bi beskrajno olakšalo rad predsjedavajućem koji ne bi morao neprestano upozoravati da netko tu krši Poslovnik, krivo diže pločicu. To bi na koncu vratilo ugled ovome Domu koji je često puta poljuljan zbog ovakvih gluposti. I ljudi koji nas gledaju s pravom misle, pa oni ne znaju, nemaju kulturu ni repliciranja. Pa oni se ni posvaditi ni sučeliti ne znaju na jedan uređeni način. Mislimo da bi to bilo u interesu svih. Da ovo nije ni pozicijsko ni opozicijsko pitanje, ovo nije ničiji poseban interes, ovo je interes svih nas. Ovo je interes ovoga Doma. I zato Klub SDP-a poziva Odbor za Ustav kao jedinog ovlaštenog predlagatelja, jer mi sada ne možemo ići amandmanom, ne možemo zbog toga što se 209. ne mijenja u ovim promjenama pa ne možemo amandmanom ni predlagati neke nove izmjene. Ali Klub SDP-a poziva Odbor za Ustav. Vjerojatno ćemo o ovome glasati u petak, da do petka sam pripremi amandman, sam pripremi amandman, da predsjednik odbora obavi konzultacije s predsjednicima klubova. Mi smo uvjereni da nema predsjednika kluba, predstavnika kluba koji će imati nešto protiv ovoga. I da Odbor za Ustav svojim malim amandmanom intervenira u članak 209. kako bismo ovu stvar riješili već kod ovih promjena, da ju ne odgađamo ad definitum, do nekih drugih promjena, ko zna kada će biti. I Klub SDP-a poziva sve one koji vode sjednicu da vode računa o ovim pitanjima o kojima sam govorio na početku, pa ako se ta loša praksa nastavi, onda će biti potrebno nastaviti dogovore, suradnju oko daljnjih izmjena Poslovnika jer nema nikakvoga smisla, nikakvoga smisla da se bilo svi zastupnici, bilo oni koji vode sjednicu sramote na jedan način da zapravo krše ovaj Poslovnik. To je jedan operativni akt koji nam mora pomoći da nesmetano i što jednostavnije radimo. Evo, hvala lijepa.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Konstatiram da nema više prijavljenih za ovu točku dnevnog reda. Možemo ići dalje.
Gospođe i gospodo zastupnici. Prelazimo na glasovanje o dijelu raspravljenih točaka. Molim da se uključivanjem ključića utvrdimo kvorum. Molim rezultat. 87 zastupnica i zastupnika se identificiralo, dakle imamo valjani kvorum. Prva je Prijedlog odluke o izmjenama i dopunama Poslovnika Hrvatskoga sabora, rasprava o prijedlogu Odluke je završena. Amandmane je podnio klub zastupnika HSS-a. Molim u ime predlagatelja Odluke predsjednika Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav gospodina Bošnjakovića da se očituje. Amandman broj 1. prvo.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, Odbor ne prihvaća ovaj amandman. Odluka o izmjenama i dopunama Poslovnika napravljena je točno sukladno međustranačkom dogovoru, jedino što smo u nekim dijelovima nomotehnički popravili tekst. Ovo što se predlaže amandmanom da se dnevni red sjednice Sabora utvrđuje u pravilu na početku sjednice to stoji i u našem prijedlogu, i dodatak bi bio da prioritet imaju točke preostale sa prethodne sjednice. Nije sporno da tih točaka se provlači sa prethodnih sjednica međutim, smatramo da ne bi bilo opravdano da se Poslovnikom ovakav instrument stavlja upravo radi Zakona koji se odnose na usklađenje našeg prava sa pravnim stečevinama Europske unije, radi hitnih zakona i radi zakona kojima se potvrđuju međunarodni sporazumi. Zato smatramo da ne bi bilo opravdano da se ovakav amandman prihvati. Hvala.
Poštovani zastupnik Zlatko Tomčić u ime predlagatelja amandmana.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Argument kojeg je gospodin zastupnik Bošnjaković iznio ne stoji ni u kom slučaju. Ovaj amandman ne sprječava da zakoni koji se donose po posebnoj proceduri, zakoni za Europsku uniju, zakoni po hitnom postupku ne imaju prednost u odnosu na zaostale točke. To jedno s drugim apsolutno nema veze, međutim, ja ću podsjetiti da je netočna informacija s kojom gospodin Bošnjaković počeo da su ove Izmjene i dopune Poslovnika u potpunosti u skladu sa međustranačkim dogovorom. Međustranački dogovor je upravo ovo što HSS predlaže isto tako podrazumijevao i o tome smo na međustranačkim sastancima razgovarali, dogovarali i dogovorili. Ako se ovaj amandman odbije gospodine predsjedniče onda ću morati konstatirati da u ovom Saboru svako dogovaranje međustranačko postaje bespredmetno. Ovo je međustranački dogovor kojem ste i vi gospodine predsjedniče sudjelovali i prisustvovali. Hvala vam lijepa.
Molim vas mir. Kolega Tomčić, svi predstavnici klubova, svi, su potpisali vlastoručno upravo sadržajno u cijelosti ovakav tekst Izmjena i dopuna Poslovnika, svi su potpisali i Odbor za Ustav je samo taj međustranački dogovor u cijelosti pretočio u amandmane na Poslovnik. Tražite glasovanje. Izvolite.
Hvala lijepa. Niste dezinformirali javnost, točno je ovo što ste rekli, međutim, gospodine predsjedniče kada se o jednoj stvari dogovara 5, 6 puta, i kada se u dobroj vjeri da sve ono što je dogovoreno je i preneseno na papir, onda ljudi ne gledaju, i potpišu itd. Ja vas uvjeravam i vi to dobro znate da ovo o čemu ja govorim da je dio međustranačkog dogovora. Zašto on nije prenesen u zapisnik, to je dio posebne priče. Nema nikakve ucjene ja samo obavještavam da Klub HSS-a neće glasovati za ovaj Poslovnik, ali isto tako ako dakako ovaj amandman bude odbijen ali isto tako da ćemo ubuduće biti vrlo rezervirani kada je u pitanju međustranačko dogovaranje. Hvala vam lijepa.
Molim. Uključimo se, idemo na glasovanje o ovom amandmanu. Molim rezultat. 34 za amandman, 8 suzdržanih i 62 protiv, nije dobio potrebnu većinu. Amandman 2. Kluba zastupnika HSS-a gospodine Bošnjaković.
Gospodine predsjedniče kolegice i kolege, Odbor ne prihvaća ni drugi amandman jer smatramo da predsjedniku treba omogućiti da mijenja redoslijed rasprave o točkama, kada se točke odnose na zakone koji se donose po hitnom postupku.
Poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, obrazloženje Kluba dakako da je nastavno na prethodno obrazloženje. U pravilu hitnost postupka ne bismo imali ništa protiv da se ubacuje u dnevni red, upravo na temelju iskustva sa ove sjednice, kad nam dolaze zakoni u hitnu proceduru a da nemaju uopće uvjeta za hitnu proceduru i na takav način zapravo pomiću sve točke dnevnog reda i omogućavaju ono zbog čega je došlo do onog vašeg povijesnog sastanka kada smo se dogovorili da dnevni red ipak se poštuje i da se drži određeni redoslijed. Zbog toga smo ovim amandmanom predložili da prioritet imaj oni zakoni koji predstavljaju usklađenje sa zakonodavstvom Europske unije, da prioritet imaju međunarodni ugovori ali zbog zlouporaba poslovnika predložili smo brisanje prioriteta zakona koji ulaze u hitnu proceduru. Jer i ovaj puta kada smo usvajali dnevni red, prioritet su dobili i oni zakoni koji su ulazili u redovnu proceduru, a sjećate se kada smo se dogovorili da smo rekli bez obzira što Poslovnik nije donesen dogovor će se poštivati do donošenja Poslovnika, sada na žalost vidimo da ni Poslovnik tome neće dati doprinos. Tražimo glasovanje o amandmanu.
Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat, 32 za, 7 suzdržanih i 65 protiv. Dajem na glasovanje Prijedlog izmjena i dopuna Poslovnika Hrvatskoga sabora. Molim uključite se. Možemo glasovati. Molim rezultat. Moramo ponovit glasovanje. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da izmjena i dopuna Poslovnika nije donesena, jer nije donijeta sa 77 glasova. 74 glasova je za, 6 suzdržanih, 14 protiv, dakle nema kvalificirane većine od 77 glasova.
Slijedeća je četvrta točka dnevnog reda, to je: 4. Prijedlog zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 251 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnoga reda prihvatili smo primjenu hitnog postupka kod donošenja ovog zakona. Prijedlog akta ste primili. Podsjećam da hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje zakona. Amandmane možete podnositi do kraja rasprave. Raspravu je proveo Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. U ime predlagatelja trebali su biti državni tajnici Hidajet Bišćević i Gordan Bakota. S nama je jedan državni tajnik gospodin Bakota. Želite li u ime predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Izvolite gospodine Bakota.
Gospođo potpredsjednice, gospođe i gospodo zastupnici. Pred nama je Zakon o potvrđivanju Međunarodne konvencije čime je Republika Hrvatska ponovno pokazuje da je dio široke međunarodne antiterorističke koalicije. I zbog toga držimo ovo potvrđivanje zakona izuzetno bitnim. Riječ je o konvenciji koje Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda donijelo 28. rujna 2001. godine. Rezolucijom 1373 vezano za sveobuhvatnu strategiju za borbu protiv međunarodnog terorizma. Njome se sve države obvezuju da poduzmu mjere za sprečavanje terorizma i da pristupe relevantnim konvencijama. Hrvatska je već pristupila ukupno šestero konvencija i ovo je nova konvencija koja se tiče suzbijanja terorističkih napada. Riječ je o konvenciji koja regulira prvo o kojim je kaznenim djelima riječ. Govori se o tome da je riječ o namjernom i nezakonitom raznošenju, postavljanju i detoniranju eksploziva ili nekih drugih smrtonosnih naprava na ili nasuprot javnom mjestu državnog ili Vladinog objekta, sredstava javnog prijevoza ili na infrastrukturnim objektima, stambenom prouzrokovanje smrti, ili pak teške tjelesne ozljede ili velike štete na takvom mjestu, objektu ili sustavu. Također definira se tko čini kazneno djelo, osoba koja čini kazneno djelo, koja sudjeluje u počinjenju, organizira ili upravlja počinjenju navedenog kaznenog djela. A također države stranke se obvezuju uspostaviti svoju nadležnost na dopisanim kaznenim djelima. Ono što želim naglasiti da je riječ da se potvrđuje da Ujedinjeni narodi trebaju imati središnju ulogu u koordiniranju borbe protiv terorizma ovoga svevažnoga, vrlo važnoga pitanja u današnjim međunarodnim odnosima. Te ponovno želim naglasiti, time se Hrvatska ponovno opetovano stavlja u krug zemalja članica široke međunarodne antiterorističke koalicije pod okriljem Ujedinjenih naroda, te stoga predlažemo da se predmetni zakon donese, particira po hitnom postupku.
Hvala lijepo državnom tajniku. Želi li izvjestitelj odbora uzeti riječ. Predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost, kolega Jarnjak. Izvolite.
Gospođo potpredsjednice, kolegice i kolege. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 37. sjednici održanoj 8. ožujka 2005. raspravljao je o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Međunarodne konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama, s Konačnim prijedlogom koje je predsjednik Hrvatskog sabora dostavio Vladi Republike Hrvatske aktom 10. veljače 2005. uz prijedlog da sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon bude donesen po hitnom postupku. Članovi odbora upoznati s razlozima i interesima Republike Hrvatske zbog kojih se predlaže donošenje predmetnog zakona po hitnom postupku. Predstavnik predlagatelja navodi kako se Republika Hrvatska opredijelila za suradnju sa susjednim zemljama, regionalnim organizacijama, kao i s Ujedinjenim narodima i članicama Ujedinjenih naroda radi učinkovitije borbe protiv međunarodnog terorizma. Pristupanje ovoj Konvenciji za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama Republika Hrvatska će se pridružiti većini članica Ujedinjenih naroda koje su pristupile konvenciji te time ravnopravno pridonositi suzbijanju pojava koje se konvencijom uređuju. Odbor je podržao iznijeto stajalište predsjednika Vlade Republike Hrvatske te se ne protivi prijedlogu za donošenje ovog zakona po hitnom postupku jer ocjenjuje da je zakon od interesa za Republiku Hrvatsku. Nadalje, Odbor je mišljenja da pristupanje ovoj konvenciji za Republiku Hrvatsku predstavlja dokazne želje za jačanje suradnje sa drugim zemljama, dokaz njene stvarne demokratičnosti i spremnosti za aktivno sudjelovanje u realizaciji svih oblika međunarodne suradnje. Stoga je Odbor jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o potvrđivanju međunarodne konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama u tekstu kako je predložen od predlagatelja zakona. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime klubova imam prijavljen samo jedan klub. Kolega zastupnik Šime Lučin u ime kluba SDP-a. Izvolite kolega zastupniče.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege svega nekoliko riječi. Ovaj zakon kojim potvrđujemo jednu od bitnih konvencija Ujedinjenih naroda zapravo predstavlja jedan u nizu zakona. Jednostavno možda bi bilo vrijeme barem kod nekog seta pitanja i konvencija koje potvrđujemo da možda i o njihovom sadržaju otvorimo raspravu iz jednostavnog razloga, ja znam da je to rutinski posao i da se on obavlja logikom stvari od strane Ministarstva vanjskih poslova, ali iz jednostavnog razloga obzirom da je ovo jedna od sedam konvencija, a poznato mi je da ih ima još koje bitno determiniraju i određuju zapravo unutarnje ustrojstvo i unutarnje legislativu države vezano za borbu protiv terorizma. Mislim da nema potrebe da bilo kome ovdje pa i hrvatskoj javnosti da pričamo o tome zapravo da je terorizam postao usudio bih se kazati jedno od najvećih zla i kako svijet postaje dakle, jedno globalno selo tako i terorizam postaje globalno zlo. Mi jednostavno u ovom ako pročitate ovu konvenciju vi ćete zapravo vidjeti da postoji niz mogućnosti da se prije svega kazneno zakonodavstvo Republike Hrvatske, a i neke druge stvari dorade. Ustvari mi prihvaćanjem i pristupanjem ovoj konvenciji imamo obvezu da to napravimo. Mogao bih uzeti nekoliko primjera, ali recimo vi znate da po hrvatskom zakonodavstvu, odnosno po hrvatskom Ustavu ne možete izručiti građanina Republike Hrvatske recimo koji je počinio kazneno djelo na području neke, normalno mislim na terorizam, na području neke druge države. Ali zašto ne bi onda napravili sljedeće. Obzirom da su propisane kazne u Republici Hrvatskoj za ta kaznena djela mnogo blaža nego u nekim drugim zemljama pa da kažem i u našim susjednim zemljama ne bi to uskladili. Drugo pitanje, ova konvencija između ostalog dopustite mi još to da kažem, ona podrazumijeva i određene oblike suradnje, dakle što se tiče na užem planu, dakle susjeda i što se tiče na širem planu. Ono što posebno jeste dobro, a to je što je u uvodu, odnosno u obrazloženju ovog zakona napisano, a to je da Hrvatska pristaje i da Hrvatska sudjeluje u međunarodnoj antiterorističkoj koaliciji samo pod okriljem i u sklopu Ujedinjenih naroda. Dakle to je jako bitno i kao politička poruka. Mislim da kad je riječ o terorizmu i kada je riječ o eksplozivnim napravama mi u Hrvatskoj zapravo imam relativno svježa iskustva vezano za to. Na kraju krajeva znate i danas ili jučer ili prije godinu-dvije dana kad vam pukne nekakva eksplozija vi nikada neznate da li je ona vezana, to je jako teško definirati ako nemate razriješeno kazneno djelo, da li je ona vezana za nekakav organizirani kriminal ili je vezana recimo za nekakav teroristički akt. Tim prije recimo što smo nedavno donijeli Zakon i o minsko-eksplozivnim tvarima i zapravo mislim da smo to zapravo relativno dobro regulirali i zato predlažem da jednostavno oni koji su za to zaduženi, dakle kada usvajamo ove konvencije, odnosno kad im pristupamo da onda napravimo jedan korak naprijed, a to je da zapravo i konkretiziramo barem dio bitnih stvari koje su sadržane u ovim ili u ovakvim konvencijama. Klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nema više prijavljenih. Želite vi? Državni tajnik se nije javio za riječ. Zatvaram raspravu.
Druga točka je Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju međunarodne konvencije za suzbijanje terorističkih napada eksplozivnim napravama, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 251. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je sa 103 glasa za i 3 suzdržana donesen predloženi zakon.
5. Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje P.Z. br. 259 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prihvatili smo primjenu hitnog postupka. Akte ste primili. Objedinjeno je prvo i drugo čitanje. Amandmani do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav, Odbor za ljudska prava i prava nacionalnih manjina, Odbor za vanjsku politiku. Izvješća ste primili. Javlja li se netko od odbora? Da. Odbor za vanjsku politiku, zastupnik Gordan Jandroković. Izvolite.
Zahvaljujem se poštovana gospođo potpredsjednice. Štovane kolegice i kolege zastupnici Odbor za vanjsku politiku Hrvatskog sabora na 15. sjednici održanoj 9. ožujka 2005. raspravljao je o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj, s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskoga sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 17. veljače 2005. uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskoga sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za vanjsku politiku je raspravljao o prijedlogu zakona kao zainteresirano radno tijelo. Predstavnik predlagatelja istaknuo je da je temelj za sklapanje ovog sporazuma članak 16. Zakona o sklapanju i izvršavanju međunarodnih ugovora polazeći od članka 139. Ustava Republike Hrvatske. Odbor za vanjsku politiku je nakon provedene rasprave jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj po hitnom postupku. Odbor za vanjsku politiku također je zaključio da se od Ministarstva vanjskih poslova Republike Hrvatske zatraži cjelovito izvješće o položaju hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori.
Hvala lijepo kolega zastupniče. Nije se javio nitko drugi od odbora. Idemo redom. U ime kluba IDS-a kolega zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovana gospođo potpredsjednice, uvažena gospodo zastupnici. Sigurno je da ovaj sporazum valja podržati, za njega valja dignuti obje ruke. Kada je Hrvatska posrijedi, ovaj sporazum ne ide izvan dosadašnjih standarda kada je srpska manjina posrijedi, odnosno ne ide izvan onih standarda koji su definirani Ustavnim zakonom o položaju manjina na prostoru Republike Hrvatske te drugih manjinskih zakonika. Znači gotovo bih se usudio reći da ovaj sporazum de facto se tiče Hrvata u Srbiji i kao što ni na koji način ne treba, ne smije se diskreditirati srpsku populaciju u Republici Hrvatskoj tako se ne smije ni Hrvate u Republici Srbiji i Crnoj Gori. I u redu je konačno da se matične države brinu o tim svojim populacijama kao što se, recimo, isto tako Italija brine o svojoj manjini u Hrvatskoj i Sloveniji. Svi smo mi isto tako svjedoci da se pred samo 10 godina na tlu Hrvatske, odnosno Bosne i Hercegovine vodio jedan bespoštetan rat. Hrvatska i BIH su bile žrtve agresije. Srpsko stanovništvo, poglavito u tzv., krajinama bilo je zaluđeno Miloševićevom politikom i uslijedio je jedan stravičan rat koji je Hrvatsku bacio nazad 15 godina. Tek sad smo dostigli bruto društveni proizvod iz 90., dok je Srbiju rat bacio unazad 30 godina. I danas je Srbija za Hrvatskom otprilike onoliko koliko je Hrvatska za Austrijom. Utoliko je zasigurno dobro da su i službene vlasti u Beogradu ismijale onu šačicu avanturista koji u Beogradu pokušavaju formirati neku krajišku vlast u, ne znam, iseljeništvu. Istina je, ogroman broj srpskog stanovništva napustio je Republiku Hrvatsku po "Oluji". I tim ljudima treba uz pomoć OESS-a, ali i bez njega jasno omogućiti povratak. Nitko u tome ne smije biti šikaniran. Povratak mora biti u cijelosti slobodan i konačno, ono što smo bezrazložno rušili nakon 2Oluje" 95. red je da se obnovi jer po "Oluji" nije uništavana neka imaginarna imovina već hrvatska imovina jasno u vlasništvu građana srpske nacionalnosti. Utoliko je zasigurno dobro da je došlo do, nazvat ću to, uspostave jedne normalne komunikacije između Zagreba i Beograda. Utoliko je dobro da je gospodin Sanader otišao u Beograd pred nekoliko mjeseci ili da je recimo gospodin Tadić nedavno došao na inauguraciju Stipe Mesića, za razliku od Janeza Drnovšeka. I utoliko je dobro da stalno dolazi do unaprjeđenja gospodarske suradnje između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore. I konačno, jedinu pozitivnu platnu bilancu Hrvatska u ovome času ima upravo sa Srbijom i Crnom Gorom. Ostvarujemo toliki suficit da je neumjesno to spominjati, ali zasigurno to je dobro za hrvatsko gospodarstvo i za Republiku Hrvatsku. Utoliko zasigurno treba se i prestati igrati sa sudbinama malih ljudi. Svatko u ovoj zemlji bez obzira bio on Srbin, Talijan, Bošnjak, Rom, Židov, Slovenac mora se osjećati kao i svaki drugi građanin Hrvatske nacionalnosti jer svi smo mi nota bene državljani Republike Hrvatske. I zato je ponekad, kažem, uvredljivo pitati tko je koje nacionalnosti iako se nitko u ovoj zemlji ne smije stidjeti svoje nacionalnosti. Međutim, jedno je ovako za saborskom govornicom lamentirati o tim momentima, a drugo je naprosto život izvan ove sabornice. Mnogi građani Srpske nacionalnosti u Republici Hrvatskoj ne žele se na taj način deklarirati jer se boje da će im, recimo, djeca teže doći do posla ili da će oni sami ostati bez posla. Često to vrijedi i za neke druge manjine, iako jasno nemojmo zaboraviti da je do jučer, tako reći, na ovim prostorima vodio se rat. Međutim, ako na privatni sektor ne možemo utjecati jer vlasnik je vlasnik. On je taj koji bira tko će kome dati posao, tamo gdje je država poslodavac, u bolnicama, u upravi, u ministarstvima, u javnim poduzećima, tu diskriminacije među građanima Republike Hrvatske, bez obzira na njihovu nacionalnost ne smije biti. Meni je drago da se u ovom Sporazumu spominje između ostalog i Crnogorska manjina. Između ostalog i zbog jedne male takve Crnogorske enklave, da ne kažem manjine u Istri. Sad oni su tamo od 1500. i neke ili 1600. i neke. Nitko njih u Istri ne doživljava ni manjinom ni strancima, već jednom riječju Istrijanima. Ali ako se oni sami tako osjećaju i ja ću, točnije, svi mi moramo taj njihov izričaj poštovati. Ja ću spomenuti ovom prilikom i njihovog župnika, gospodina Ljubotinu. U vremenu od 91. do 95. možemo reći da je bio jedini pravoslavni svećenik koji je u svojoj manti hodao Hrvatskom. Uvelike je zadužio ne samo pravoslavce u Istri već i Istru i stoga ne čudi da je na isti način on priznat bio među Rimokatolicima kao što su i Rimokatolici na isti način bili priznati u njegovoj crkvi. Danas je on predstavnik Srpske pravoslavne crkve u Bruxellesu i uvjeren sam da će on i Hrvatsku zastupati kao i svoju zajednicu. Znači, dijalog je moguć. Kako vrijeme odmiče, ja sam uvjeren da će taj dijalog biti sve iskreniji i sve bolji. Šteta da se možda nije iskoristilo ono vrijeme pokojnog premijera Đinđića, ali uvjeren sam da ako u javnim službama ne budemo činili distinkciju među ljudima, ako se ne budemo pitali tko je Hrvat, Srbin, Talijan, itd., ova zemlja neće imati međuetničkih problema već samo onih ekonomskih, odnosno socijalnih. Zato znam često reći, nije problem u ovoj zemlji paritet. Jasno je da je taj paritet nužan, ali zapravo paritet nije ništa drugo nego raspored funkcija među političkom elitom. Jasno da mora biti shodno svojoj prisutnosti Srpska manjina pravično zastupljena u Parlamentu, u Vladi, u poglavarstvima županija. Međutim, tim ljudima to je svakako bitno, ali je još bitnije toj nacionalnoj manjini da oni mogu raditi, pripadnici te manjine i kao vozači tramvaja, i kao liječnici i kao službenici u općinama, i kao referenti u Državnoj upravi, u vojsci, policiji, itd. Još jedanput ću reći da IDS pozdravlja ovaj Sporazum. Njime će se prije svega, njime će prije svega po našem mišljenju dobiti, ne znam, Republika Hrvatska, odnosno Hrvati u Srbiji i Crnoj Gori jer tamo prava Hrvata nisu bila, pod navodnicima, institucionalizirana kao u Hrvatskoj gdje je Hrvatska pa između ostalog i pod pritiskom Međunarodne zajednice Srpskoj manjini zajamčila najviša, pod navodnicima, formalna prava. Znači, formalna prava postoje, a o stvarnim se jasno treba razgovarati. Jasno, u ovoj zemlji sa 330 tisuća nezaposlenih, nezadovoljni su i Hrvati, i Srbi, i Slovenci, i Židovi, Romi, Bošnjaci. U zemlji gdje umirovljenici imaju prosječnu penziju u odnosu na prosječnu plaću svega 41%, nezadovoljni su svi oni koje sam nabrojao. U zemlji u kojoj od nas međunarodni forumi traže ono što jednostavno fizički ne možemo ispuniti glede približavanja Europskoj uniji, ponižen je gotovo svatko. I sve u svemu, na neki način, i ovaj Sporazum po mom sudu znak je da danas u Hrvatskoj nije toliki problem odnos vlasti do manjina u tom formalnom smislu. U onom smislu u koji je on formaliziran Ustavnim zakonom, zakonima, itd., iako slažem se, do jučer manjinama nije bilo uvijek lako. Već danas krucijalni problem i manjina i većine postaje gospodarski, odnosno socijalni karakter življenja na ovim prostorima. Jednom riječju, bitka za golo preživljavanje, za rješavanje onih svakodnevnih, esencijalnih, materijalnih, jednom riječju, egzistencijalnih pitanja. Ispred Kluba IDS-a pozdravljam ovaj Sporazum. Šteta što je on zakasnio nekoliko godina, ali mišljenja sam da će i on promijeniti odnos Međunarodne zajednice do Hrvatske kada je pitanje rješavanja manjina posrijedi.
Hvala lijepo kolega zastupniče. U ime Kluba Hrvatske seljačke stranke kolega zastupnik Zlatko Tomčić, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice, gospodine državni tajniče. Ja bih ovaj Sporazum i zapravo ovaj zakon o potvrđivanju ovog sporazuma prije svega promatrao u okviru jednog dugotrajnog, teškog, procesa normalizacije odnosa između dvije države, nakon svega onoga što se početkom 90-tih godina dogodilo, sa svim onim posljedicama o kojima previše znamo i o kojima ne treba previše ponavljati i soliti rane. Svako dobronamjeran će prihvatiti da zapravo potvrđivanje ovog Sporazuma je u znaku i na dobrom tragu dobrih Europskih standarda i dobre Europske prakse i u današnje vrijeme moglo bi se reći ili ovako ili nikako, ili ćeš se pridržavati europskih standarda i biti dio Europe, ili ćeš biti na rubu te Europe i svega onoga što Europa danas baštini, ne samo kroz svoj pravni sustav nego i kroz svoju životnu praksu. U tom smislu gledam ovaj Sporazum i potvrđivanje ovog Sporazuma zapravo kao jedan normalni slijed onoga što se događalo na ovom područjima, da li je kolega Kajin u pravu kada kaže šteta da se to nije dogodilo dvije, tri godine ranije u ovom procesu teško je nekada dinamiku ovako teških stvari i odrediti. Iščitavajući ovaj Zakon i sve ono što je napisano lako se složiti da je Ustavna obveza Republike Hrvatske brinuti o Hrvatima izvan Hrvatske, lako je prihvatiti činjenicu da je prekidom državno pravnih veza sa bivšom SFRJ i proglašenjem Republike Hrvatske kao samostalne države veliki broj Hrvata ostao izvan nacionalnih granica. Vjerojatno je vrlo lako prihvatiti činjenicu da su Hrvati i druge nacionalne manjine u današnjoj Srbiji i Crnoj gori tek 2002. godine, dakle pred 2, 2 i pol godine, stekle nekakav status i neka prava nacionalnih manjina. Da se radi o jednom teškom procesu govori činjenica da je Vlada Republike Hrvatske ovaj Sporazum predložila 1996. godine u travnju mjesecu a da je potpisan 15. studenog 2004. godine. Lako se isto tako složiti sa činjenicom da će se ovim Sporazumom papirnato riješiti pravo pripadnika nacionalnih manjina i u jednoj i drugoj zemlji, pravo na izražavanje, očuvanje i razvijanje nacionalnog i kulturnog i jezičnog i vjerskog identiteta, kako i pravo na održavanje, razvijanje manjinskog školstva, odnosno obrazovanja, medija ostvarivanja posebnih interesa pripadnika manjina. Lako se složiti da se dvije stranke, dvije države obvezuju da će pripadnicima manjina osigurati slobodu izbora, izražavanja, da će im osigurati zaštitu svojih kulturnih dobara i tradicija, pravo na očuvanje nacionalnog identiteta, vjeroispovijesti, pravo na obrazovanje na jeziku i pismu itd. Sve je to lako prihvatiti upravo iz onoga razloga o čemu sam na početku govorio sve je to dio europskog standarda koji očito mora zaživjeti i na ovim prostorima. U tom smislu Klub HSS-a će dakako ovaj Zakon prihvatiti i glasovati ćemo za ovaj Zakon ali ćemo iskoristiti priliku rasprave u ovom Saboru da kažemo i o stvarima o kojima se šuti i o kojima se za sada bar ne želi govoriti. Jer ovo se odnosi na one ljude s jedne i druge strane granice, jedne i druge pripadnike, jednih i drugih nacionalnih manjina koji mogu ova prava konzumirati, koji su realizirali pravo na povratak i koji su ono što je još važnije realizirali pravo na neka materijalna dobra. Držim da je Republika Hrvatska dobro provodi svoje Zakone, na koncu to govori i praksa u zadnje vrijeme sa kojom su pripadnici nacionalnih manjina posebno Srpske i Crnogorske relativno zadovoljni, dakako uvije postoje određeni izuzetci. I tu dolazimo do jedne ključne točke, gdje moramo imati snage reći a ne proglasiti to herezom da u tom smislu nismo potpuno baš simetrični. Oni koji imaju veliki primjedbe na moj način izražavanja vjerojatno ne znaju da sam ja odrastao u Srijemu. Pa ću iskoristiti ovu priliku da im kažem da njihova prevelika briga o čistunstvu Hrvatskog jezika i ne uvažavanje činjenice da su Hrvati negdje drugdje rasli, i negdje drugdje učili svoj materinji jezik zapravo vodi u svojevrsnu fobičnost, hrvato-fobičnost. Žao mi da kolega koji o tome na taj način razmišljaju ovog momenta nema u dvorani, ali upravo radi tog mog podrijetla radi tog mog mjesta odrastanja, radi porijekla moje obitelji, imam pravo reći da upravo iz tog mog kraja iz Srijema za vrijeme prošlog rata je prognano na najgrublji način, a o tome se malo govori 22 tisuće Hrvata samo iz Srijema, koji su prognani jednom ultra nacionalističkom, ultra ekstremističkom politikom Šešeljovih radikala. Ne na način kako su pripadnici Srpske nacionalne manjine otišli za vrijeme "Oluje" iz Hrvatske koja je bila, njihov odlazak je bio organiziran od strane onih koji su željeli takav završetak cijele te priče i kompromitaciju. Hrvati iz Srijema su otišli naprosto pod prisilom sile, otišli su sa najlon vrećicom u rukama, sa kompletnom imovinom što su stoljećima stvarali kao dobrostojeći seljaci, Srijem je bogati kraj, dobrostojeći obrtnici, dobrostojeće zanatlije, intelektualci, odvjetnici, liječnici itd., dakle dobrostojeći ljudi. Danas ti ljudi uglavnom 22 tisuće ljudi žive u Hrvatskoj u razno raznim okolnostima, ali o njihovom pravu na povratak u Srijem, i o njihovom pravu na povratak njihove imovine nikada nigdje nije izgovoreno niti jedne jedine riječi. I neka nitko ne smatra da može ovo moje izlaganje nazvati bilo kakvom herezom, ne ovo nije hereza ovo je naprosto pokušaj da pripadnici nacionalnih manjina, Srba u Hrvatskoj i Hrvata u Srbiji i onih čiji je status još povratnički i vlasnički nedefiniran mora biti identičan. Nema u ovom mom izlaganju nikakve emocije osim jedne zamjerke i mojoj bivšoj Vladi i današnjoj Vladi da se ova tema prešućuje. Ja sam o ovom temi govorio nekoliko puta na sastancima Odbora za vanjsku politiku inzistirajući da to postane tema koja ima pravo građanstva u Odboru za vanjsku politiku, u Ministarstvu vanjskih poslova i u Hrvatskom saboru. Pravo građanstva. Ne očekujući da mi ovoga momenta možemo govoriti o nekakvom potpuno reciprocitetu. Ne možemo govoriti jer je Hrvatska naprosto europskija zemlja, Hrvatska je više uznapredovala u poštivanju europskih standarda, u Hrvatskoj je lakše primijeniti pravo na povratak, pravo na vlasništvo itd., nego što je to u današnjoj Srbiji i Crnoj gori, to je evidentno. Ali činjenica da je to tamo danas otežano, ne daje nam za pravo ni ovdje u Hrvatskoj da prešućujemo sudbinu tolikog broja ljudi. Ja govorim o 22 tisuće Hrvata iz Srijema, iz Kukojevaca, iz Hrtkovaca, iz Platičeva, iz Beške, iz čitavog niza mjesta Rume i Srijemske Mitrovice itd. o kojima se nažalost malo zna. Svi su se oni dobro snašli u Hrvatskoj. Svi su danas uspješni poljoprivrednici, svi su danas uspješni obrtnici, svi se danas uspješno bave onim poslovima sa kojima su se bavili i tamo. Ali su izgubili dio života i dio svog vlasništva. I kad govorim o ovoj temi, onda bih želio reći, da u ovom Saboru se mora početi i u Ministarstvu vanjskih poslova mora se početi govoriti o temi da ti ljudi, bez obzira što su izgubljeno se ne može uvijek sve vratiti, ali ako ništa drugo u materijalnom smislu im se može vratiti. Zašto o ovome govorim. Upravo radi toga što su ono otišli najčešće pod prisilom i postoje nekakvi formalno-pravni papirići, nekakve nagodbe o zamjeni kuća, nekakve nagodbe o prodaji, nekakve nagodbe koje su u pravilu pod prijetnjom oružja potpisane, onih dana kada su se pojedina sela ili ulice u pojedinim selima masovno iseljavale. I to svi znaju. To znaju i današnje vlasti u Srbiji i Crnoj Gori. To znaju i današnji žitelji iz Srijema i današnje vlasti, to znamo i mi ovdje u Hrvatskoj. Nemojmo više dozvoliti da to bude tabu tema. Otvaranjem ove teme, nećemo narušiti našu privrženost u Republici Hrvatskoj da na kvalitetan način svoje zakone kojima osiguravamo prava nacionalnih manjina i u kulturnom i u materijalnom smislu, da ih i dalje podržavamo, da i dalje inzistiramo na njima itd., ali ćemo otvoriti jednu novu temu na koju moramo početi navikavati i naše kolege političare s one strane granice iz Srbije i Crne Gore, da i oni te standarde moraju prihvatiti. Ja se ispričavam gospođo potpredsjednice, ako sam zlorabio ovu govornicu, ali mislim da je tema zapravo prihvatljiva u okviru ovog sporazuma. Ovaj sporazum tretira uglavnom, ja bih rekao duhovna prava nacionalnih manjina, a materijalna prava i prava na povratak nisu zastupljena. Moj apel je da ono što smo mi u Hrvatskoj riješili da našim partnerima s one strane granice damo jasno do znanja da i oni moraju riješiti na istovjetan način u dogledno vrijeme kako smo mi to riješili u Hrvatskoj. Ovaj Zakon ćemo dakako mi u Klubu HSS-a prihvatiti. Hvala vam lijepa.
Hvala vama kolega zastupniče. U ime Kluba SDP-a, kolega zastupnik Neven Mimica, izvolite.
Hvala lijepa gospođo potpredsjednice Sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Reći ću odmah na početku Klub SDP-a podržat će i pozdravlja ovu ratifikaciju sporazuma o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Hrvatskoj. I bilo bi jako dobro kada bismo mogli ostati samo na toj izjavi. Međutim, stanje stvari u međusobnoj zaštiti manjina traži da uz ovu ratifikaciju još nešto kažemo. Sporazum o uzajamnoj zaštiti manjina koji je potpisan 15. studenoga prošle godine dobrodošla je potvrda ukupne politike jačanja dobrosusjedskih odnosa, potvrda jednog kontinuiteta normalizacije odnosa sa Srbijom i Crnom Gorom, potvrda konkretizacije politike regionalne suradnje i davanja doprinosa i iskazivanja odgovornosti Republike Hrvatske za regionalnu stabilnost i poštivanje europskih vrijednosti u cijeloj regiji jugoistočne Europe. S jedne strane, ovim sporazumom se ostvaruje ustavna obveza skrbi za položaj Hrvata u drugim državama. A s druge strane, potvrđuje se spremnost na provedbu iste takve ustavne obveze zaštita prava drugih nacionalnih manjina u Hrvatskoj. Zato ovdje imamo nespornih dokaz da je Hrvatska na djelu spremna i sposobna razumjeti i primjenjivati najviše standarde zaštite nacionalnih manjina i da takve standarde očekuje i od drugih država u kojima živi Hrvatska nacionalna manjina. Kada se pitanje zaštite manjina stavi u kontekst europskih integracija, onda dolazimo do zaključka da i Hrvatska i Srbija i Crna Gora pokazuju da prihvaćaju da je zaštita manjinska prava jedno od temeljnih demokratskih vrijednosti, temeljnih prava i sloboda čovjeka i građanina na kojima se temelji i na kojima djeluje Europska unija. U Europi bez čvrstih i neprohodnih granica manjine postaju u pravom smislu most koji spaja većinske narode, poveznica budućeg europskog zajedništva. Manjine koje štite i podupire većinski narod prestaju biti uzrokom i protagonistom rata za granice i za pokušaj smještanja svih pripadnika iste nacije u iste nacionalne granice. Zato je dobro da takvo razumijevanje pokažemo već i prije nego li postanemo članicom Europske unije. U Hrvatskoj su prava nacionalnih manjina uređena Ustavnim zakonom iz prosinca 2002. godine. Taj ustavni okvir uveo je standarde manjinskih prava koji se mogu naći malo gdje u Europi, standarde koji su viši i specifičniji od standarda manjinskih prava koji primjenjuju većina država članica Europske unije koje su tako uporno ukazivale na potrebu da Hrvatska riješi taj specifični politički kriterij za svoje daljnje napredovanje prema članstvu u Europskoj uniji. I nikome u Hrvatskoj ne treba biti žao što danas možemo biti i jesmo model uređivanja i poštivanja prava nacionalnih manjina, jer smo time dokazali visoku demokratsku svijest i demokratski odnos prema tom osjetljivom pitanju. To tim više što smo do takve razine i do takvog razumijevanja manjinske problematike došli kroz teško i bolno ratno iskustvo u kojem su se pokazale koliko tragični mogu biti drugačiji pogledi i iluzije o načinu rješavanja manjinskoga pitanja u Hrvatskoj. Zaštita prava srpske i crnogorske manjine u Hrvatskoj kako je uređena u sporazumu koji danas razmatramo, proizlazi iz našeg Ustavnog Zakona o pravima nacionalnih manjina i dodatno se konkretizira bilateralnim dogovorom na što uostalom upućuje i članak 6. Ustavnoga zakona. Zajednički učinak primjene cjeline Ustavnoga zakona i ovoga sporazuma osigurava uvjete za trajno održavanje i očuvanju bitnih sastojnica prava i sloboda srpske i crnogorske manjine u Hrvatskoj i samobitnosti njihove vjere, jezike, tradicije, odgoja i obrazovanja, kulturne baštine, pristupa sredstvima javnog priopćavanja, samoorganiziranja i udruživanja, zastupljenosti u predstavničkim upravnim i pravosudnim tijelima i javnome životu i upravljanja lokalnim poslovima. To nam daje pravo i obvezu da u tom bilateralnom ugovoru uređujemo i očekujemo provedbu iste takve razine zaštita prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori. I tu dolazimo do prvog razloga zbog kojih Klub SDP-a želi nešto dodatno reći uz ovaj nesporno pozitivan i poželjan međunarodni ugovor. Bez nepotrebnog obrazlaganja i duženja. Želimo ukazati na potrebu da sve ono što je ovdje dogovoreno kao razina i način zaštite prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori bude bez odlaganja i u potpunosti provedeno u stvarnom životu i da ta prava hrvatske manjine ne budu podložna dobroj ili lošoj volji, interpretaciji bilo lokalnih bilo središnjih institucija vlasti. SDP-e se zalaže i zalagat će se da to tako bude u Hrvatskoj, i zato ima pravo očekivati da tako to bude i u Srbiji i Crnoj Gori. Drugo pitanje na koje s ove govornice želimo ukazati je ponovno buđenje ideja i akcija među u Srbiji u izbjeglim pripadnicima srpske manjine iz Hrvatske o tzv. obnoviteljskoj skupštini i Vladi u izbjeglištvu Republike Srpske Krajine. Koliko god je točno da se radi o političkim marginalcima, i koliko god se to pokušavalo proglašavati političkim fantazijama, ocjenjujemo da je važno i s ovoga mjesta jasno reći i poručiti da je taj incident neprihvatljiv za Republiku Hrvatsku, ali i da je barem u jednakoj mjeri štetan i za interese Srbije i Crne Gore, posebice u pogledu njihovog doprinosa i jačanju regionalne stabilnosti, bržeg uključivanja u euroatlantske integracije i razvoj odnosa s Hrvatskom. Dobro je da službeni Zagreb reagirao u tom pravcu dobro je da je i službeni Beograd uz nepotrebno kašnjenje ogradio se od tog događaja i osudio ga a još je najbolje da su na vrijeme i sa pravom političkom porukom reagirali stvarni izvorni predstavnici srpske manjine u Hrvatskoj. U ovom nimalo slučajno odabranom trenutku za oživljavanje netrpeljivosti između većinskog naroda i manjina u Hrvatskoj i za otvaranje pitanja koja se na najbolji način rješavaju građenjem i poštivanjem svih manjinskih prava pokazalo se da ranjivi mogu biti i odnosi u čije se građenje uložilo toliko truda i dobre volje s obje strane. Reakcija političkih predstavnika srpske manjine u Hrvatskoj koja je išla u pravcu ustrojavanja na tome da Srbi u Hrvatskoj trebaju pridonijeti stabilnosti hrvatskoga društva bila je moguća i bila je olakšana i činjenicom postojanja Sporazuma o međusobnoj zaštiti manjinskih prava. I zato ovaj sporazum treba i može postati trajan okvir za uređenje odnosa većinskoga i manjinskoga naroda i u Srbiji i u Crnoj Gori, okvir koji neće dopuštati drugačije opasne pokušaje instrumentaliziranja manjina za ostvarivanje teško prevladanih političkih interesa i ciljeva. Sve navedeno uvjerilo nas je u još veću nužnost što skorijeg stupanja na snagu i provedbu sporazuma o čijem potvrđivanju danas raspravljamo. On će biti temelj i poticaj za traženje i provođenje bolje i primjerene zaštite hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori a istovremeno će biti temelj za sprječavanje bilo kakvih vizija ili bolje rečeno iluzija o drugačijem uređenju položaja srpske i crnogorske manjine u Hrvatskoj koji bi odstupao od već dostignute razine njihovog doprinosa duhu razumijevanja, uvažavanja i tolerancije u zajedničkom razvitku Republike Hrvatske. Na kraju ponavljam, Klub SDP-a će zbog navedenih važnih razloga poduprijeti i pozdraviti potvrđivanje ovoga sporazuma. Hvala
Hvala lijepo, kolega zastupniče. U ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice kolegica Ivana Sučec-Trakoštanec. Izvolite!
Zahvaljujem, poštovana gospođo podpredsjednice. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege! Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice također svesrdno podupire i glasovat će za Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Mi naravno smatramo da ovo nije u Hrvatskoj neka revolucionarna novina obzirom da je država Hrvatska i dosada svojim Ustavom i Ustavnim zakonom o pravima nacionalnih manjina, Zakonom o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj, Zakonom o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina, Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela jedinica lokalne i područne samouprave kao i Zakonom o izboru zastupnika u Hrvatski sabor donijela takve okvire u kojima nacionalne manjine u Hrvatskoj državi mogu konzumirati sve one standarde koji idu u vrh europskih dostignuća i tu Hrvatska naravno ratifikacijom ovog sporazuma neće dobiti nešto posebno novo ali se veselimo da će ovaj sporazum kad ga izglasujemo u našem Saboru imati snagu međunarodnog ugovora i imati će onu snagu koju sporazum nema. Isto to naravno da očekujemo i od susjedne države koja je supotpisnica sporazuma. Pa možda samo budući da nije državni tajnik izlagao sam sadržaj ovog zakona istaknem neke stvari iz samog sporazuma a to je naravno sve ono što je navedeno u članku 2. što će omogućiti da se slobodno izabire i izražava pripadnost nacionalnoj manjini, da se pravo uživa nediskriminacija, da se ima pravo na zaštitu od svake djelatnosti koja ugrožava ili bi mogla ugroziti opstanak nacionalnih manjina, da se osigura kulturna autonomija, pravo na očuvanje identiteta i vjeroispovjesti, pravo obrazovanja na pismu i jeziku i ravnopravno sudjelovanje u svim javnim poslovima u državi u kojoj manjina postoji. Također je bitan članak 7. koji kaže da stranke priznaju pravo manjina na izvješćivanje putem tiska, radija i televizije na jeziku i pismu manjine kao i članak 9. u kojem se osigurava zastupljenost nacionalnih manjina u predstavničkim i izvršnim tijelima na lokalnoj razini kao i u predstavničkim tijelima na regionalnoj i državnoj razini u Republici Hrvatskoj odnosno na pokrajinskoj republičkoj i razini države, zajednice Srbije i Crne Gore. Kao i članak 11. u stavku 2. gdje je novo da stranke, pravne osobe i državljani stranaka mogu radi ostvarivanja načela ovog sporazuma pružati potporu udrugama manjina koje žive na teritoriju druge države. I ono što smatramo vrlo bitnim je u članku 16. a to je međuvladin mješoviti odbor koji će se utemeljiti i pratiti provedbu ovog sporazuma. Dakle, od tog mješovitog odbora u kojem će svaka država imati paritetni broj članova … [[Govornica isključena, ne čuje se.]] zakonu piše. Možda da kažem da nas ne veseli ono što je ovaj čas u našoj susjednoj i supotpisnici ovog ugovora Republici Srbiji a tj. da zakon još nije u službenoj proceduri i da će obzirom na organizaciju susjedne nam države on vjerojatno dulje potrajati jer je pretpostavka da ga usvoje prvo pokrajinske skupštine a kasnije i savezna i zbog toga očekujemo da će sva tijela u Republici Hrvatskoj sa paritetnim tijelima u Republici Srbiji i Crnoj Gori ubrzati ratifikaciju tog sporazuma u tijelima Republike Srbije i Crne Gore. Ono što je Hrvatska osigurala osim zakona i što će još dodatno osigurati i konzumacijom ovog sporazuma su i sredstva. Dakle, u 2004. godini je Republika Hrvatska iz svog proračuna samo osigurala 22 milijuna kuna za rad Srba i Crnogoraca kao manjina u Republici Hrvatskoj od čega je to oko trećina ukupnih sredstava iz proračuna a 92% su potrošili prema izvješću Savjeta za nacionalne manjine Srbi i 8% Crnogorci za realizaciju svih onih programa kao što su izdavanje novina, tiskanje knjiga, kulturno-umjetničke aktivnosti plus sredstva koja su naravno za taj rad izdvajale pojedine županije, pojedini gradovi i neka druga tijela u Republici Hrvatskoj i ta sredstva su vrlo visoka obzirom na situaciju u kojoj Hrvatska jest i svjedoče o opredjeljenju ove Vlade da manjinama osigura i provedbu u Hrvatskoj državi svega onoga što je zakonskim aktima, podvlačim, već i osigurala. Mi također očekujemo da će posljedice ovog zakona kad bude u Republici Srbiji i Crnoj Gori ratificiran osjetiti i Hrvati koji tamo žive jer naravno da nam je poznato da situacija nije onakva kakva je temeljem i sadašnjih propisa koji u državi Srbiji i Crnoj Gori vrijede moguća. Dakle, ukinuta je i jedina emisija na hrvatskom jeziku na novosadskoj televiziji, pokušava se onemogućiti uvođenje hrvatskog jezika u škole sa alternativnim uvođenjem narječja hrvatskoga jezika ne može se konzumirati pravo hrvatskog entiteta na svoje izražavanje na nacionalnom jeziku i pismu. I u tom dijelu Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podupire odluku Odbora za vanjsku politiku i tematskom sjednicom Pododbora za hrvatske manjine u susjednim državama također želi upozoriti ovaj Sabor i hrvatsku javnost na situaciju u kojoj se momentalno Hrvati u Vojvodini nalaze. I nadamo se dakle, da ćemo uvjeravajući naše susjede da slijede put koji je Hrvatska već prošla poboljšati stanje zajednice Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. Isto tako ne možemo prihvatiti dakle da bilo tko radi izvan ovog Sporazuma i također kao Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice najoštrije osuđujemo aktivnosti pojedinaca u Republici Srbiji i Crnoj Gori koji se brinu za nacionalne manjine unutar Hrvatske države, smatramo da je ovim Sporazumom, sasvim jasno određeno koja su to tijela, koje su to institucije u, bilo Državi Srbiji i Crnoj Gori ili Hrvatskoj koja imaju pravo brinuti o nacionalnim manjinama na svom teritoriju. Dakle, ono što je grupa izbjeglih iz Hrvatske u ime neke fantomske tvorevine koja uopće ne postoji željela poručiti najoštrije odbacujemo i ograđujemo se od tog i smatramo da je to nešto što Hrvatskoj i Srbiji u razvijanju dobro susjedskih odnosa u budućnosti može samo škoditi a nikako koristiti. Eto u tom očekivanju da Hrvati u Srbiji i Crnoj Gori osjete brigu Hrvatske države i kroz oživotvorenje ovog Sporazuma koji će imati snagu zakona ponavljam, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava, podupire i glasovati će za ovaj Zakon o zaštiti prava nacionalnih manjina u Srbiji i Crnoj Gori i Hrvatskoj. Zahvaljujem.
Hvala. Ima ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Vojislav Stanimirović.
Ispravio bih netočan navod gospođe Trakoštanec u smislu da je dala netočan podatak za prošlu godinu. Hrvatska država je za sve nacionalne manjine izdvojila 22 milijuna kuna od čega je 5 milijuna kuna dobila zajednica Srba i zajednica Crnogoraca. Upoređujući taj iznos u odnosu na ukupan iznos za sve manjine to je svega 22% od ukupne svote koliko je zapravo izdvojeno za rad nacionalnih manjina. Mislim, to je točan podatak i nema oko toga nikakve diskusije s obzirom na procent koliko Srba ima u Republici Hrvatskoj to je 65%.
Hvala. Po čemu je povreda Poslovnika?
U tome gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, članak 209. i 214. ali i matematika je po srijedi. Ja sam diplomirani ekonomist i znam računati postotne račune. Kada se iznos od 5753, 400 tisuća kuna koliko su dobili Srbi u Hrvatskoj stavi u su odnos sa osnovicama a to je 22 milijuna kuna to iznosi točno, plus onih 479 tisuća koje su dobili Crnogorci to iznosi točno 28% od ukupnog iznosa koje je Hrvatska država izdvojila. Dakle, netočan je izračun. Gospodine i nije.
A nije ispravak navoda nego, to je ispravak navoda a ne povreda Poslovnika. U toliko, to nije korektno da ste se javili za povredu Poslovnika. U ime Vlade Republike Hrvatske gospodin gospodin Gordan Bakota državni tajnik u Ministarstvu vanjskih poslova i Europskih integracija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Puno je toga već danas rečeno i veseli konsenzus oko pitanja ratifikacije ovoga prevažnoga međunarodnoga sporazuma. Ja želim samo naglasiti nekoliko stvari koje mislim da je potrebno reći. Zaista ovo je povijesni zakon, posljedica je više od desetljeća diplomatskog pregovaranja i umješnosti u ne baš, ne baš najboljim godinama za diplomaciju kao što vam je svima poznato. Tijekom 90.-ih godina se inicira ovaj Sporazum, i evo ga, veliko je zadovoljstvo da smo ga uspjeli potpisati prošle godine u jesen. Mislim da je on jako bitan iz tri razloga, kao što smo ovdje čuli, važan je za ukupne bilateralne odnose između Hrvatske i Srbije i Crne Gore. Važan je i zbog toga što ga je i međunarodna zajednica izrazito dobro prihvatila ali naravno najvažniji je upravo za prava nacionalnih manjina. U svakom slučaju ona je kruna diplomatskih aktivnosti i želi se stvoriti jedan pravni okvir koji bez obzira na političke prilike koji će bez obzira na političke prilike zaštiti nacionalne manjine. U svakome slučaju po prvi puta 2002. godine Hrvati su postali priznata nacionalna manjina u Srbiji i Crnoj Gori a sada je tu i ugovor koji je sigurno samo početak u provedbi prava i zaštite prava nacionalnih manjina. Želio bih naglasiti ovdje je rečeno, uloga mješovitog odbora, mješoviti odbor će imati izuzetno važnu ulogu u provedbi i nadzoru provedbe ovoga Sporazuma. Također ovdje je bilo riječi o politici ove Vlade kada je riječ o nacionalnim manjinama, zaista slažem se da politika svake Vlade Republike Hrvatske treba biti usmjerena na pravu zaštitu i efektivnu zaštitu hrvatskih nacionalnih manjina pa tako i u Srbiji i Crnoj Gori. Želim ovdje spomenuti da je upravo to i politika ove Vlade a Ministarstvo vanjskih poslova je s tim u svezi po prvi puta osnovalo i posebnu upravu, do sada su to bili odjeli koja se bavi zaštitama i brzi o nacionalnoj manjini i oseljenicima. Tako da mislim da je to izuzetno bitan zadatak za tu upravu i za pomoćnika ministra. A Ministarstvo vanjskih poslova će sigurno posebnu pozornost posvetiti na ova pitanja koja su od izuzetne važnosti, naravno zaštite Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. Također želim na kraju naglasiti da će ratifikacija ovoga Sporazuma sigurno imati vrlo jaki učinak i na to da se ubrza ratifikacija Sporazuma i u Srbiji i Crnoj Gori a diplomacija će upotrijebiti sve svoje mehanizme da poduprje i da da poticaj da se i u Srbiji i Crnoj Gori ovaj Sporazum brzo ratificira. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Kluba DC-a, HSLS-a, LS-a, gospodin zastupnik Frano Piplović, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Klub DC-a, HSLS-a, LS-a podržava ovaj Sporazum, znači odmah na početku da se zna naš stav. Međutim, u svojoj raspravi bih stavio, dao naglaske na neka pitanja. Naime danas mi službeno, zapravo otvaramo proces ratifikacije ovog Sporazuma koji je potpisan 15. studenoga prošle godine između dvije države, na koji način se reguliraju odnosi u vrlo jedno teškom području, području nacionalnih prava, poštivanja nacionalnih prava manjina. Kada se prolista ovaj kratki Sporazum, na prvi pogled se odmah može i vidjeti da su njega ugrađeni najviši standardi o ljudskim pravima, o slobodama, o poštivanju prava, i zaštiti prava nacionalnih manjina što možemo naći u Povelji Ujedinjenih naroda, u dokumentima Vijeća Europe, u našem Ustavnom zakonu, u Ustavu i svim pozitivnim zakonima Republike Hrvatske. To su zapravo standardi koje trebamo dosegnuti, oni su napisani, oni su zapisani, sada bi trebalo ako bude sreće, trebala bi životna praksa ići koliko god bude moguće u skladu sa ovim što je ovdje normirano, zapisano i tako dalje. Nadalje, to su ciljevi kojima zapravo mi trebamo težiti i sveukupne aktivnosti moraju ići u tom pravcu da ove ciljeve što lakše, što bezbolnije ostvarimo. Jer kada promatramo povijest, suvremenu povijest. Jer kada promatramo povijest, suvremenu povijest ove dvije države, ove, ovih naroda onda bi zapravo na prvi pogled moglo naći daleko, daleko više stvari, više neuralgičnih točaka koje bi išle u tom smjeru da kaže «pa nećemo mi sad ratificirati taj sporazum i tako dalje». Međutim kada sagledamo usmjerenje, određenost Republike Hrvatske da živi u jednom tolerantnom okruženju, da živi u dobrosusjedskim odnosima u svom okruženju kada se opredjelila za europske standarde onda je i razumljivo da je time naša obveza veća i da prihvaćanjem ovog ... [[Govornik se ne razumije.]] zapravo ne treba dolaziti uopće u pitanje. Ova ratifikacija se odvija nažalost pod jednim pritiskom suvremenih događaja. Ovdje je to već bilo rečeno da su ljudi u Novom Sadu formirali odnosno obnovili skupštinu fantomske republike srpske krajine. Na sreću i srpska zajednica u Hrvatskoj odnosno Srpska demokratska stranka pa i vlasti u Beogradu su se od toga ogradile. Međutim bilo bi dobro da su se, da su se prije svega mislim na vlasti u Beogradu ogradile oko nekih drugih stvari koje recimo otežavaju poziciju Hrvata, Hrvata u Vojvodini. Tu je kolegica Trakoštanec spomenula neke stvari. Ja bih, obećao sam kolegama iz Novog Sada odnosno Hrvatima iz, iz Demokratskog saveza Hrvata u Vojvodini da ću iznjeti neka pitanja koja su mi oni ovdje uputili, da ih predstaviti Hrvatskom saboru i hrvatskoj javnosti. Sve se tiče ova dva članka, članka 6. i članka 7. ovoga Sporazuma. Prije izvjesnog vremena Demokratski savez Hrvata u Vojvodini je uputio jedno otvoreno pismo, a to otvoreno pismo je potpisalo pedesetak intelektualaca i javnih djelatnika u kom su posebno istaknuli da pripadnost Bunjevaca cjelini hrvatskog naroda danas osporava se jedino u Republici Srbiji u kojoj su bivše vlasti čim, čijim se protagonistima danas sudi u Haagu za najteže oblike kršenja ljudskih prava, ovu praksu pokrenule početkom 90-tih godina tako što su politički, materijalno i kulturno podupirale diobu među domicilnim stanovništvom hrvatskog podrijetla otvoreno podupirući onu skupinu koja je iz straha, neznanja, materijalnog ili političkog probitka negirala pripadnost hrvatskom narodu pri čemu su najprominentniji među njima bili i među Miloševićevim ministrima za ljudska prava. Posebno se u ovom pismu osuđuje sve one, sve čimbenike koji ikavski i bunjevački govor bez ikakve znanstvene utemeljenosti pokušavaju uvesti u škole namjesto hrvatskog književnog jezika pri čemu držimo osobito nedopustivim da državna tijela prije svega u okviru pokrajine, pokrajinske administracije podupiru takva nastojanja koja za cilj imaju podjelu hrvatskog autohtonog stanovništva na sjeveru Bačke radi njegove lakše asimilacije. U skladu s tim u ovom pismu se najenergičnije traži da vlasti svih razina domicilne države Srbije i Crne Gore prestanu poticati podjele hrvatske etničke zajednice u Vojvodini uključujući tu i potporu podjele jedinstvenog književnog jezika kojim se služi hrvatski narod svagdje u svijetu, prije svega u samoj Republici Hrvatskoj a također u Bosni i Hercegovini pa je ne samo znanstveno i pravno nego i civilizacijski nedopustivo da se na teritoriju Srbije prave umjetne i jezične podjele hrvatskoga naroda. U točki 2. traže također da vlasti matične države Hrvatske osobito mjerodavna ministarstva i Hrvatski sabor poduzmu sve mjere kako bi se zaštitio indikritet hrvatskoga naroda i hrvatskog jezika u Vojvodini osobito u svijetu najavljene ratifikacije Sporazuma o zaštiti manjina sa Srbijom i Crnom Gorom. Tako stoji u ovom pismu, otvorenom pismu sa kojim je upoznata javnost Srbije i Crne Gore. Postoji još jedan problem, kolegica Trakoštanac ga je istaknula. To je problem informiranja na hrvatskom jeziku na televiziji Novi Sad. Jedna polsatna televizijska emisija na hrvatskom jeziku informativnog, kulturnog sadržaja koja je bila dva puta mjesečno emitirana na državnoj televiziji, u zadnjih 6 mjeseci više ne ide. Postala je jedan ozbiljan politički problem. Vjerojatno, o tom su na onom povijesnom sastanku u Beogradu kada je bio potpisivan ovaj sporazum upoznati premijer Vojislav Koštunica i naš premijer Ivo Sanader. Tada je bilo rečeno da će se ova pitanja vrlo brzo riješiti. Međutim to još do dana današnjega nije riješeno. Četiri puta je na televiziji Novi Sad bila zabranjivana emisija. Tri puta emisija Divani, ja neću ovdje sada trošiti vrijeme da sve to ovdje iščitavam, ali ukratko: prvi puta je to bilo, prvi puta je to bilo 2000. godine, 6. travnja zbog navodne izjave jednog subotičkog franjevca patera Marijana Kovačevića koji je izjavio kako smatra da su Bunjevci Hrvati. I to je bio razlog da se, da se zabrani ta emisija. Došlo je do promjene emitiranja termina. Emisija je stavljena kasno navečer negdje u 23 sata tako da je bilo onemogućeno velikom broju ljudi da ju gleda u to doba jer je vrijeme spavanja. Druga zabrana je bila 9. kolovoza 2002. godine nakon prikazivanja jednog jubileja «100 godina postojanja Hrvatskog kulturnog ... [[Govornik se ne razumije.]] društva Stjepan Radić» u Slankamenu kada je došlo do manifestacije koja je prijetila remećenjem javnog reda i mira. Intervenirala je policija. Doduše nije bilo nekih većih ekscesa. Taj dio je emitiran nakon tjedan dana u emisiji «TV divani» međutim odnosno pripremljen je, emitiran. Iza toga je došlo do ponovnog skidanja te emisije. Spomenuti, dobro je spomenuti da su ti prilozi, te emisije bile u drugim televizijskim privatnim kućama po Vojvodini emitirani, ali na državnoj televiziji nije bilo emitirano. Treća zabrana je, se dogodila 25. siječnja 2004. godine kada je bio prikazan prilog gdje je došlo do rušenja grobalja i spomenika hrvatske manjinske zajednice. To je bio jedan od razloga da se ponovo ta emisija skine sa dnevnoga reda. I zadnje je bilo protekle godine kada je bilo dogovoreno da 1. listopada bude potpisan ugovor u televiziji Novi Sad o novoj emisiji čiji procudent bi bilo novinsko izdavačka ustanova Hrvatska riječ. Naziv emisije je trebao biti «Tragom hrvatskim». Kako onda tako danas ugovor nije potpisan. Nitko se o tome ne očituje. Čak je i na hrvatskoj dalekovidnici kada je gostovao gospodin Tijanić bilo rečeno da je on naredio da se što hitnije pokrene ta emisija. Ta emisija do današnjeg dana nije spomenuta. Evo ja sam bio dužan poštovane kolegice i kolege informirati u ovom Visokom domu o tom jednom problemu za kojih bih, koji bi trebalo riješiti što prije jer Hrvatska etnička zajednica u Vojvodini je organizirana. Ona želi temeljem prava, pozitivnih prava odnosno zakonskih propisa u Republici Srbiji i Crnoj Gori, koristiti ta svoja prava i čini mi se da bi bio znak dobre volje da se i u Srbiji i u Crnoj Gori prihvati, da se ratificira ovaj sporazum ukoliko pokažu dobru volju pa da ta emisija već jednom krene na televiziji Novi Sad. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HNS-a PGS-a gospodin zastupnik Jozo Radoš. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine državni tajniče, naravno u ime Kluba HNS-a i PGS-a treba pozdraviti ovaj Zakon. Taj zakon je svakako plod jednoga razvoja koji se dogodio posebice zadnjih 5 godina u odnosima između dviju zemalja. I treba očekivati da će taj zakon omogućiti odnosno taj sporazum omogućiti da odnosi među državama odnosno, zaštićenost manjina budu na višoj razini nego što je to bilo do sada. Nego što je to danas također. A pogotovo što je to bilo nekim tamo godinama prije desetak godina. A posebice kada se radi o zaštiti hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori. U tom smislu sve ovo afirmativno o čemu su govorili kolege ispred mene, također potpisujemo u ime Kluba zastupnika HNS-a i PGS-a. međutim treba upozoriti na neke tendencije o kojima je ovdje malo govorio zastupnik koji je prije mene govorio. A nisu baš našli odjeka u istupima kolega zastupnika koji su govorili u ime Kluba. Što mislim da nije dobro. Naime Hrvatska manjina u Srbiji i Crnoj Gori priznate je tek 2002. godine. I može se reći da nakon pokušaja asimilacije, razbijanja koji su bili tijekom cijeloga razdoblja Miloševićeve vladavine tijekom 90. tih godina bilo je tu i progona o tome je bilo ovdje govora. Tek dolaskom nove vlasti 2000. godine dolazi do promjena u politici. Međutim nakon najnovijih promjena vlasti u Srbiji i Crnoj Gori taj se proces zaustavlja. I o tome naravno treba nešto govoriti. Ja ovdje pred sobom imam tri pisma vrlo aktualna pisma ovih dana koja se pišu koje pišu Hrvati u Vojvodini. Otvoreno pismo jedne skupine uglednih Hrvata njih 50 tak koji pišu javnosti upućenoj naravno svim institucijama, upućeno naravno i hrvatskim državnim institucijama. Imam pismo koje upućuje Hrvatsko nacionalno vijeće a tiče se ove nelogičnosti u pogledu hrvatske emisije na televiziji Novi Sad. I naravno imam i pismo političke stranke Demokratskog saveza Hrvata u Vojvodini koja govori o tim pitanjima. A o čemu se zapravo radi. Radi se o tome da dolaskom nove vlasti u Srbiji i Crnoj Gori na svim razinama ne samo da je zaustavljen proces poboljšanja položaja Hrvata u Srbiji i Crnoj gori nego se nastavljaju stare tendencije najprije cijepanja Hrvata umjetne podjele. A onda nakon toga naravno i lakšeg asimiliranja Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori a posebice u Vojvodini. I to se podržava sa svih razina. To se podržava sa razine središnje države, regionalnih vlasti, i naravno lokalnih vlasti. O čemu se zapravo radi samo nekoliko vrlo upečatljivih priloga primjera u tom smislu. Jedna jedina emisija koju su Hrvati imali na televiziji Novi Sad ukinuta je polovicom 2004. godine. Emisija Tragom hrvatskim i od tada dakle evo skoro godinu dana te emisije više nema. Jer su se navodno u toj emisiji je bio govor mržnje. A taj govor mržnje ne zapravo bilo prikazivanje onoga što su Šešeljevi radikali radili Hrvatima u Vojvodini. To je za njih bio govor mržnje. I dakle već više od pola godine gotovo godinu dana Hrvati u Vojvodini nemaju jednu jedinu emisiju koja je išla pola sata u dva tjedna, možete misliti o kakvoj se snažnoj zastupljenosti radi, ali su oni bili zadovoljni tom emisijom makar naravno treba ići dalje od toga. Međutim niti to Hrvati u Vojvodini više nemaju. Jer su se tamo našle razne administrativne, prepreke da se to ukine. To je jedna krupna stvar i govori o klimi koja danas vlada a koja je sasvim suprotna od onoga što piše u ovom sporazumu. U tom sporazumu se govori o niz vrlo afirmativnih pozitivnih ciljeva i tako dalje. Međutim već ta činjenica zapravo to vrlo jasno demantira. A posebice mislim da demantira činjenica da se spekulira oko uvođenja bunjevačkog jezika i kulture u školske programe škola u Vojvodini. To je nešto što je naravno poticanje cijepanja jedne nacionalne zajednice, nacionalne manjine da bi ju se lakše asimiliralo. A to je sasvim suprotno onome što piše u svim poveljama na koje se pozivaju ovi sporazumi. Jednako tako piše i o ovom samom sporazumu. Naime u ovom sporazumu piše da će se stranke koje su potpisale sporazum dakle Republika Hrvatska i Srbija i Crna Gora osigurati pravo zaštite od svake djelatnosti koja ugrožava ili bi mogla ugroziti njihov opstanak. Umjetno cijepanje jedne nacionalne zajednice odnosno nacionalne manjine, da bi je se lakše moglo asimilirati, nije ništa nego usmjereno protiv osiguranja opstanka te nacionalne manjine. I to je vrlo jasno naznačen u ovim pismima o kojima sam malo prije govorio. Tako se u pismu Demokratskog saveza Hrvata u Vojvodini vrlo jasno navodi, aktivno, dakle radeći na jezičnome podvajanju Hrvatske manjine u Vojvodini nove državne vlasti ponovno otvoreno rade na njezinom asimiliranju i ne poštuju obvezu za čuvanje i njegovanje nacionalne, etičke i jezičke posebnosti čime se neposredno ugrožava opstanak hrvatske manjine na području Sjeverne Bačke. To piše dakle u pismu koje ovih dana 27. siječnja 2005. godine u javnost šalje Demokratski savez Hrvata u vojvodini. Jednako tako isto tako ovih dana dakle nakon lokalnih izbora koji su se dogodili u Srbiji i Crnoj Gori u Subotici dakle u mjesto gdje bi se to najmanje očekivalo u Vojvodini na inicijativu Šešeljeve Radikalne stranke ponovno se enormno povećaju sredstva koja se namijenjena za rad Bunjevaca ne Hrvata. Upravo onih Bunjevaca koji zbog svoga neznanja zbog manipulacija, zbog interesa materijalnih često pristaju na to da budu Bunjevci a ne Hrvati. I upravo se ovih dana dakle na inicijativu uprave te Šešeljeve Radikalne stranke u gradu Subotici događa enormno povećanje sredstva za djelatnosti za rad upravo te skupine. A naravno cilj je upravo ovaj. Ako ga podupiru Šešeljevi radikali odnosno iniciraju onda znate o čemu se radi, da stvar bude gora prihvaćaju i sve ostale stranke u skupštini grada Subotice. I taj dakle ta je odluka izglasovana. Ali to su stvari koje nisu male, i u tom mi zapravo vrlo malo čujemo u hrvatskoj javnosti. I zato će trebati pozorno pratiti ovo što se ovdje zapisalo u ovom sporazumu odnosno u ovim zakonom. Što naravno ponovno pozdravljamo. No ako je tako u Vojvodini gdje su Hrvati i politički i kulturno organizirani gdje imaju razvijenu mrežu onda ne možemo očekivati da je situacija u Zemunu gdje nema niti političke niti kulturne organiziranosti Hrvata da bi mogla biti bolja. Ta situacija u Zemunu naravno može biti još puno, puno gora. DA ne govorim o tome da se ovdje vrlo malo govori u Hrvatskoj o onim godinama kada su proganjani Hrvati iz Srijema ali ne iz samo Srijema nego iz cijele Srbije i Crne Gore. Ja slučajno također imam obiteljske veze sa ljudima koji su prognani. Tko danas govori o tome u kojim okolnostima su oni prognani jer su se puno veće nesreće događale ovdje u Hrvatskoj i BiH. Ali ti ljudi su prošli svoju kalvariju proteklih godina. Tko danas govori o nekakvom njihovu prava povratka. O tome da li su ti ugovori koje su oni sklapali pod prisilom, da li su oni bili ugovori koji bi štitili njihova imovinska prava, a pogotovo tko danas govori eventualno o njihovom pravu povratka i da li je to pravo uopće nešto što je realno moguće u današnjim okolnostima. Dakle, puno pitanja ima otvorenih i naravno pozdravljajući sve ovo dobro što piše u ovome sporazumu treba upozoriti na to. O tome hrvatske vlasti vrlo malo govore, o tome se u hrvatskoj javnosti vrlo malo zna i zato će biti dobro da hrvatska javnost, Hrvatski sabor prati ostvarivanje ovoga sporazuma, da prati ostvarivanje sporazuma naravno i u onom segmentu naših obveza, daljnjega širenja zaštite prava nacionalnih manjina Srba u Hrvatskoj. Mi se tu imamo razloga ponositi dostignutom razinu, ali naravno da tu isto postoji prostor za poboljšanje toga. Ali naravno naš je posebni interes da pratimo upravo onaj dio sporazuma u kojem se trebaju štititi prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori. Manjine koja je također proteklih 15-tak godina prošla kalvariju, koja je desetkovana, ili još gorje. Dakle, taj broj je možda čak i prepolovljen i koja naravno radi povijesnih razloga, radi interesa tih ljudi također treba zaštitu i potporu matične države, kao što je to ovdje, kao što to i piše u ovim dokumentima. Još jedno pitanje o kojemu ovdje treba posebno napomenuti predstavnicima izvršne Vlasti, a to je pitanje dobivanja dvostrukog državljanstva Hrvata iz Srbije i Crne Gore. Često puta Hrvatska država, naravno u namjeri da spriječi zlouporabe u tom smislu se postavlja toliko birokratski da gotovo nije moguće dobiti dvojno državljanstvo ljudima koji to žele, Hrvatima iz Srbije i Crne Gore u skladu sa zakonima Republike Hrvatske. I te birokratske manire svake administracije treba otklanjati. Ja sam o tome kontaktirao sa Hrvatima iz Srbije i Crne Gore, o tome sam izvijestio i naš odbor koji se bavi tim pitanjima, o tome sam izvijestio i naša nadležna ministarstva. Ali i u tom smislu također treba imati više sluha nego što jedna birokracija koju se ne potiče ima sama po sebi. Evo u tom smislu dakle gospodine državni tajniče, Klub zastupnika HNS-a i PGS-a će itekako pratiti ono što se događa na ovom segmentu i u pogledu, kao što sam rekao, ostvarivanja prava srpske nacionalne manjine u Hrvatskoj, ali posebice zbog ovih poteškoća o kojima sam govorio, zbog razloga za zabrinutost koji postoje, koji su se pojavili u zadnjih nekoliko godina, a to je po prvi puta da u zadnjih 15 godina jedna tendencija kreće nagore. Mi možemo govoriti o zaštiti srpske manjine u Hrvatskoj na razne načine, ali teško je nekom možda reći da je neki dostignuti stupanj u jednom trenutku bio doveden u pitanje. Upravo to se dogodilo u Srbiji i Crnoj Gori i zato će naša pozornost u pogledu rada ovog mješovitog odbora biti posebno usmjerena prema praćenju ostvarivanja onih prava koja su zajamčena Hrvatima u Srbiji i Crnoj Gori. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sukladno članku 207. u 17 i 15 je proteklo vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta. U ime Kluba HSP-a, gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Pa drago mi je da je nakon Kluba HSS-a i Klub HNS-a kritički progovorio o teškom položaju Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. I zbog toga odmah moram kazati i gospodinu Mimici koji je govorio u ime Kluba SDP-a, standardi hrvatski u smislu prava nacionalnih manjina su daleko viši od standarda u Europskoj uniji. Mi ako nešto u Hrvatskoj radimo, moramo raditi u skladu da provodimo svoj Ustav, svoje ustavne zakone i ostale zakone koje smo donijeli a ne uvijek govoriti da mi to moramo napraviti radi Europske unije. A znamo i sami da Europska unija ima manju razinu prava, manja je razina standarda nego što je u našem ustavnom Zakonu za nacionalne manjine i drugim provedbenim propisima. A kakve ima sve standarde Europska unija mogli smo vidjeti i slučaj nakon Tsunami kad su recimo Šveđani koji se protive našima pregovorima bacali na obalu Somalije u more nuklearni otpad koji su sad Tsunamiji izbacili van. Znači riječ je o jednoj dvoličnosti. Prema tome, daj Bože da što kaže državni tajnik, da ovo bude povijesni zakon u smislu provedbe, a to znači prije svega provedbe sa strane Srbije i Crne Gore. Jer sadašnji položaj je iz dana u dan je sve lošiji Hrvata kako u Vojvodini tako i u samoj Srbiji i Crnoj Gori. Činjenica da su Hrvati dobili, postali nacionalna manjina 2002. godine, dovoljno govori o svemu tome. Činjenica da se ukidaju emisije na televiziji, bilo novosadskoj, bilo ostalim televizijama gdje su Hrvati imali, da se poduzimaju mjere protiv Hrvata koji govore istinu i koji hoće zaštitu svojih prava. Dovoljno govori o težini položaja i dovoljno govori o tome da mi izražavamo skepsu u smislu provedbe ovoga sporazuma sa stajališta Srbije i Crne Gore. Jer sama činjenica blage ili nikakve reakcije recimo vodstva Srbije i Crne Gore koji dopuštaju da se u Novome Sadu organizira i osniva tzv. fantomska Vlada, odnosno neka obnoviteljska Skupština, dovoljno govori i njihova mlaka reakcija kako oni misle o položaju Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. A nemojmo zaboraviti činjenicu da je većina čelnika toga vodstva sadašnjeg u Srbiji i Crnoj Gori na ovaj ili onaj način izravno ili neizravno bila uključena na agresiju na Hrvatsku. Od ministra vanjskih poslova do svih predsjednika, i to nas pravaše nije ni čudilo tako mlaka reakcija njihovih vlasti, njihovih čelnika. Ali nas je čudila reakcija nikakve Vlade Republike Hrvatske. Trebalo je tri dana, mi smo tri dana na radio postajama govorili da nema nikakve reakcije Vlade Republike Hrvatske. Tek nakon toga, negdje u utorak Vlada pozvala, odnosno Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija veleposlanika Srbije i Crne Gore da bi mu uložili notu. A sama ta činjenica govori o tome, naime, daleko oštrije i daleko je bolje u takvoj situaciji reagirala SDSS. Oštro i odgovorno su reagirali, od hrvatske Vlade. E to sad samo govori o tome zašto mi izražavamo skepsu u smislu provedbe ovoga sporazuma, jer izvršna vlast mora biti ta, znači Ministarstvo vanjskih poslova i europskih integracija koja će stvarno morati poduzimati odlučnije mjere u smislu zaštite i ostvarivanju prava Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. Jer budimo svjesni ovdje je riječ o tzv. nematerijalnim pravima, a znamo da je veliki problem i tzv. materijalnih prava, pitanje prognanih Hrvata bilo iz Vojvodine, bilo iz Srbije iz Crne Gore, pitanje prava njihovog povrata. Znamo i sami da su morali budi zašto, za ništa dati svoju imovinu ili su mijenjali na neviđeno. Prema tome, položaj je daleko teži i zato mi je drago kažem, da je čak i HNS progovorio o teškom položaju Hrvata. I zbog toga mi očekujemo da Vlada počne izvršavati svoju ustavnu obvezu, a to je taj dio da putem diplomatskih mjera pogotovo vezano za ovaj sporazum. E sad je pitanje kad će on biti ratificiran sa strane Srbije i Crne Gore. Dobro, mi smo tu dali i prvi korak, mi krećemo u taj dio jer normalno imamo i obvezu i ustavnu i moralnu i svakakvu drugu da štitimo prava Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. Ali kažem, dok god je ovakva politika u Srbiji i Crnoj Gori, mi sami znamo da je radikalna stranka koja je, morate biti svjesni, ona nije na vlasti, ona je najjača stranaka u Srbiji, ona je otvoreno podržala osnivanje ove fantomske Vlade. Sami znamo da smo vidjeli i filmove što su ti predstavnici fantomske Vlade govorili i šta govore. Većina od njih je bila ili su optuženi za ratne zločine, a s druge strane izvršna vlast ništa nije radila na tome dijelu da je tražila njihovo izručenje, da je poduzimala zakonske mjere putem Interpola, putem svih drugih situacija. I zato mi nemamo velikog povjerenja da će Vlada sada početi voditi odlučniju politiku u smislu zaštite nacionalnih interesa, prije svega interesa Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori niti mi imamo baš puno nekakvog jamstva da će Srbija i Crna Gora odjedanput promijeniti svoju politiku. Zamislite samo situaciju da se recimo u jednoj Njemačkoj dogodilo to da se osnovala tzv. nekakva fantomska vlada koja hoće oduzeti dio teritorija Francuske. Pa znate kakva bi tu reakcija bila međunarodna, a vidimo kakva je reakcija niti sa strane naše Vlade, niti sa strane Srbije i Crne Gore nego najjača akcija je bila SDSS-a. Prema tome to dovoljno govori da ta politika nije u skladu sa Ustavom hrvatskim niti je u skladu sa našim nacionalnim interesima niti ta politika u ovome trenutku daje jamstvo, nadamo se da će se sada temeljem ovoga sporazuma i znači izvršna vlast početi odgovornije ponašati i stvarno štititi interese Hrvata. Nama u HSP-u se, imali smo sastanke i sa strankama Hrvata bilo da su u Crnoj Gori, bilo da su u Vojvodini i u Srbiji, bilo da su udruge, oni nam stalno govore o velikim problemima. Zadnji recimo slučaj kada je dolazilo izaslanstvo bilo Hrvata iz Crne Gore, nije ih primio predsjednik Vlade niti ih je primio predsjednik Sabora. Oni su bili više nego ljuti. Evo to zna i gospođa Zdenka Petričević i drugi. Veli sama ta činjenica da nas nije primio niti predsjednik Vlade, niti predsjednik Sabora dovoljno govori o tome koliko vi brinete o nama. Prema tome promijenimo mi puno stvari unutar sebe, unutar sebe promijenimo. Radimo ono što nam Ustav kaže, što nam kažu naši zakoni. Prema tome mi kao Hrvatska stranka prava uvijek ćemo se zalagati da Hrvatska što ima u svome Ustavu, što ima u svojim zakonima, što je preuzela prema međunarodnim ugovorima obveznima to mora provoditi. Mora provoditi ako hoće biti i ponašati se kao odgovorna država, kao po načelu vladavine prava, ali tražimo to od drugih, nemojmo dopustiti da naše ljude vani gaze a da mi sjedimo skrštenih ruku ili da u našim medijima nema prostora o teškom položaju Hrvata vani. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba SDSS-a, gospodin zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Doista pitanje realizacije manjinske politike nije prigodno pitanje pa makar prigoda bila i sporazum ove vrste za koji čujem da je državni tajnik rekao da ima povijesni karakter i ja se s njim slažem, ali pitanje položaja Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori kao ni pitanje položaja Srba i Crnogoraca u Hrvatskoj doista nije prigodno pitanje. I ukoliko hoćemo ozbiljno tim pitanjima pristupiti onda mislim da bismo trebali odustati od prigodničarskih govora. Na tome svaka ozbiljna matična politika ako ima okvir za to da čini u legalnim okvirima, radi svaki dan pogotovo svaka matična politika koja kreira svoju politiku prema dijelu svojega naroda izvan vlastitoga teritorija u susjednoj ili nekoj drugoj državi kada se to događa nakon ratnih godina i nakon višegodišnjeg razdoblja odsustva normalnih odnosa sa državom u kojoj žive pripadnici te manjine. Prema tome ja apsolutno razumijem neke kolegice i kolege kada izražavaju značajnu i veliku brigu za položaj pripadnika hrvatskog naroda na području Srbije i Crne Gore, ali ponovio bih još jedanputa, to gospođe i gospodo, to kolegice i kolege doista nije prigodno pitanje. Na tim stvarima treba raditi svaki dan. Mnogi od ljudi koji su danas potezali pitanje emisije «Divani» koja je skinuta s programa Vojvođanske televizije ja nisam čuo u javnim raspravama niti u kontaktima, u međudržavnim kontaktima niti sa nadležnim institucijama kada smo o toj problematici radili i predsjednik Vlade i predsjednik Sabora, a i mi predstavnici srpske manjine u Hrvatskoj. Doista nisam čuo nikoga, a danas sam čuo vrlo velike riječi o tome i to na mjestu na kojem se govori tonom kao da usvajamo nešto što ne bi trebalo doprinijeti promjeni takvih situacija i takvih iskustava i takvih negativnih i neprihvatljivih rješenja nego suprotno, kao da usvajamo nešto što će biti protiv toga. Pa doista svijet koji nas gleda i sluša može se pitati, pa kakvi su ovi ljudi, kojim poslom se oni zapravo bave ili poslom kojim se ide za to da svari budu bolje ili kojim se ide za tim da stvari budu gore. Drugim riječima dozvolite mi gospodine državni tajniče da se priključim vašoj ocjeni, a dugo godina se stvarao sporazum o zaštiti prava pripadnika hrvatskog naroda u Srbiji i Crnoj Gori i Srba i Crnogoraca srpskog, pripadnika srpskog i crnogorskog naroda u Republici Hrvatskoj. I uz doista značajne napore taj sporazum je ratificiran, odnosno parafiran, najprije usuglašen uz aktivno djelovanje i pripadnika vodećih institucija hrvatskog naroda u Srbiji i Crnoj Gori i predstavnika Srpske zajednice i Crnogorske zajednice u Hrvatskoj. I živo se sjećam izjave predsjednika Hrvatskog narodnog vijeća svojeg kolege sa studija ovdje u Zagrebu, gospodina Ivanovića koji je doista biranim i pohvalnim riječima pozdravio parafiranje toga sporazuma. Ako on misli da je to za njega dobro i ako mi Srbi i Crnogorci ovdje mislimo da je to za nas dobro, ja dopuštam da ima nekih koji misle da to nije dobro za nas, ali dopustite da mi još jedanput kažemo, to je za nas dobro. Dobro je da postoji taj zakonski sporazumni okvir između dvije države koje su imale razdoblje ratnoga iskustva, koje su imale razdoblje godina nesuradnje i koje su konačno stvorile okvir onakav kakav se u međudržavnim i međunarodnim okvirima zapravo očekuje, a to je da Hrvatska može normalno pomagati u zakonskim okvirima pripadnicima svoje manjine u Srbiji i Crnoj Gori i Srbija i Crna Gora obrnuto prema Srbima i Hrvatima i Crnogorcima. Ali ima nešto što je još važnije od te pomoći, ima nešto što sam čuo samo da je nekolicina kolega napomenula, a to je činjenica priznavanja novih realnosti političkih, ustavnih i svakih drugih i svi oni koji danas ovdje s pravom se osvrću ne govorim sada o jeziku nego s pravom se osvrću na fantomsku grupu ljudi koji obnavlja priču o skupštini i o vladi tzv. srpske krajine u izbjeglištvu trebali bi znati da je upravo ovaj sporazum potvrđuje nove realnosti koje smo mi Srbi u Hrvatskoj odavno prihvatili, radili na tome da oni budu afirmirani i ovim sporazumom i drugim aktima i naravno, i naravno da je upravo taj sporazum i taj dokument najbolji pokazatelj da oni koji govore vi ste manjina, a mi smo narod ne samo da govore stvari koje su irelevantne nego govore gluposti. Koje za međudržavne odnose doista nemaju nikakvu relevantnu težinu, ali imaju težinu naravno ometanja. U tom smislu ovaj Sporazum ima takav karakter zato što pokazuje da Hrvatska s jedne strane i Srbija i Crna Gora s druge strane mnogo ranije nego što su to uradile neke druge države, nakon raspada zajedničkoga državnoga okvira potpisuju ovako važan i značajan sporazum. Mnogima je trebalo mnogo više vremena nego što je trebalo Republici Hrvatskoj, Srbiji i Crnoj Gori da potpišu jedan ovakav sporazum. E sad što se tiče realnosti, sasvim je sigurno da kad je u pitanju položaj Hrvata, onoliko koliko ja o njemu znam u Srbiji i Crnoj Gori da treba uraditi mnogo više da se on unaprijedi. U nizu pitanja. Naravno da nije dovoljno samo formiranje Hrvatskog nacionalnog savjeta u skladu sa tamošnjim Zakonom o manjinama nego da je potrebno otkloniti i sve ove dileme koje se javljaju već godinama oko pitanja odnosa između Hrvata i Bunjevaca, da je potrebno otkloniti ovakve probleme kao što je priznavanje prava na vlastiti program i vlastite emisije. Ali mi dozvolite samo jednu stvar. Kad bismo mi predstavnici Srpske zajednice ovdje povodom ovog Sporazuma počeli govoriti o svim negativnim aspektima vlastitoga položaja u Hrvatskoj, gdje bismo došli? Pri tom naravno ne kažem, ne oduzimam pravo ikome da govori o problemu progonstva, izbjeglištva ili bilo čega drugoga, ali ja sebi povodom ovoga Sporazuma neću dati za pravo da govorim o svojoj majci koja je u izbjeglištvu, neću dati sebi za pravo da govorim o svojem bratu i njegovoj obitelji koji su u izbjeglištvu i neću odgovarati nikome tko je potegao tim povodom ta bolna i teška pitanja. Jer ima svatko pravo da to učini, ali nema pravo podcijeniti ovaj Sporazum kao sredstvo da se i ta pitanja riješe. I nema pravo prigodničarski voditi manjinsku politiku i brigu za vlastitu manjinu u susjednoj državi jer to se doista ne može raditi prigodničarski. Niti prigodničarskim govorom niti prigodničarskom politikom niti prigodničarskim djelovanjem. Kad bih nekoga u Skupštini Srbije čuo da govori u moje ime i o zaštiti prava Srba u Hrvatskoj na način na koji sam čuo neke kolegice i kolege oduzeo bi im to pravo jer ga nemaju. Jer je to lažno skrbništvo i bolje da se na taj način ne brinu. Prema tome, htio bih na kraju kazati, ako su to prihvatili pripadnici manjina, vodećih institucija i Hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i Srpske i Crnogorske ovdje, pa to je već vrlo značajna činjenica koju ne bi trebalo osporavati. Ako oni misle da je to za njih dobro, a misle. Ako misle da je to put i okvir preko kojega mogu i trebaju riješiti sva svoja pitanja i međusobno se približiti onda im treba dati tu priliku i podržati ih u tome. Ne stvarati lošu atmosferu u odnosima između države u momentu kada se stvara sredstvo za dobru atmosferu. A onima koji nama šalju Srbima u Hrvatskoj poruku kako smo mi manjina, a oni su narod, ja ću samo kazati sa ove govornice. Oni su šaka jada, a mi smo ljudi koji se bave poštenim poslom, za interes svoje države i onih koji nas biraju i koji će nas birati i ubuduće. Samo je šteta što se toj šaki jada nasuprot svima onima koji uprežu sve svoje napore za interes svoje države u ovim odsutnim danima koji nisu samo tjedni nego mjeseci i godine daje više pažnje nego što se daje svima onima koji se drže ozbiljnoga posla i rade ozbiljan posao. Gospodine potpredsjedniče, hvala.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak, jesam li dobro registrirao? Ispravak netočnog navoda, gospođa Zdenka Babić-Petričević.
Gospodine dopredsjedniče, kolegice i kolege, gospodine Pupovac. Vi ste rekli da niste na vašim razinama gdje često sudjelujete u sličnim i ovakvim raspravama čuli da je ukinuta emisija "TV divani" na Novoselskoj televiziji. 14. studenog 2004. godine generalni direktor Aleksandar Tijanić na HTV-u izjavljuje da je naredio da emisija "Tragom hrvatskim" bude emitirana na TV Novi Sad. 15. studenog 2004. godine u Beogradu se potpisuje Sporazum između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o međusobnoj zaštiti manjina. Predsjednik Svetozar Marović i premijer Vojislav Koštunica javno obećavaju da će emisija "Tragom hrvatskim" biti emitirana. 17. studenog 2004. godine TV Novi Sad podnosi tužbe protiv Dušice Dulić i Zvonimira Perušića radi zabrane govora mržnje i traži odštetu od svakoga 10 tisuća eura. O tome sigurno vi znate, pa uvijek se kaže, i to ću reći i danas, nemojte tražiti ono što niste spremni učiniti, za sebe što niste spremni učiniti drugima.
Nema nažalost poslovničke mogućnosti da se ispravak ispravka, ali ako mogu dati jednu primjedbu, to je da prihvaćam ton i namjeru gospodina Pupovca da pozitivno razmišljamo o ovom Sporazumu i da pojedina pitanja koja su nas opterećivala ne može doprinijeti tome. Prema tome, da to izbjegavamo i onda ćemo završiti ovu raspravu u najboljem redu i pomoć narodu našem u Srbiji i Crnoj Gori i također uzajamno, dakle, i obratno da ove bolne primjere iz prošlosti prevladavamo u pozitivnom ozračju, a ne vračajući se previše na pojedinosti. Dakle, budući da nemam poslovničke mogućnosti, hvala lijepa. Na redu je gospođa Zdenka Babić-Petričević. Izvolite.
Gospodine dopredsjedniče, dame i gospodo. Neobično mi je drago što danas možemo raspravljati o već naslovljenomu Sporazumu, pa ću ja iznijeti, jer je dosta toga rečeno, ali ću napraviti jedan kratak uvod da bi otprilike znali, pa i o broju pripadnika Hrvatske nacionalne manjine u Srbiji i Crnoj Gori. Temeljem posljednjeg popisa stanovništva iz 2002. godine koji je proveden u Srbiji i Crnoj Gori, u Crnoj Gori održan je u listopadu 2003. godine, ustanovljeno je da u Srbiji živi ukupno 70 tisuća i 602 Hrvata. U Crnoj Gori održan je popis godinu dana kasnije, žive negdje oko 7 tisuća i 62 Hrvata, a na Kosovu, konkretno u Janjevu 350, a skupa s Prištinom taj broj iznosi najviše 500 Hrvata. Sigurno, taj broj je smanjen od prije ratnoga vremena. U Vojvodini je zabilježeno 56 tisuća i 546 Hrvata, u Beogradu 10 tisuća i 381 Hrvat, u centralnoj Srbiji 3 tisuće 675 Hrvata. Smatra se da veliki broj Hrvata uključen i u one druge kategorije kao Jugoslaveni, Bunjevci, neopredijeljeni, nepoznati iz razloga svima nama dobro poznatim, da je ovdje kolega Kajin ja bih mu odgovorila i zašto. Broj Hrvata u Srbiji i Crnoj gori osobito u Srijemu od 1991. godine do 1995. godine kada je protjerano 20 tisuća Hrvata neke statistike ukazuju na protjeranih oko 40 tisuća Hrvata sa toga područja, sigurno da je smanjen broj Hrvatske zajednice u Srbiji i Crnoj gori. NO, međutim, potpisivanje sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj gori, srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj obje države potvrđuju da nacionalne manjine predstavljaju integralni dio društva i države u kojoj žive, i da obogaćuju materijalno duhovnu kulturu zemlje kao i doprinose produbljivanju prijateljstva, suradnje te boljem razvijanju dobrosusjedskih odnosa između stranaka ovog Sporazuma. Uvijek se kaže, počesto se čuje ja se nadam da to nije forma da će to i zaživjeti da su hrvatske nacionalne manjine mostovi između matične države i Hrvatske nacionalne manjine koje žive u europskim zemljama. Sigurno, ja sam u odgovoru kolegi Pupovcu još ću jedanput citirati gospodo ne tražite ono što niste spremni sami učiniti, zato još jedanput vezano za ovaj Sporazum. MI u Hrvatskom saboru smo donijeli Zakon o uporabi jezika i pisma nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj, Ustavni zakon o pravima nacionalnih manjina, Zakon o odgoju i obrazovanju na jeziku i pismu nacionalnih manjina. Apsolutno je rečeno tada da smo mi primjer zemlje ne u Europskoj uniji, van Europske unije, i prednjačimo u pravima, odnosno u pravima i zaštiti ljudskih prava nacionalnih manjina u Republici Hrvatskoj i neka je tako. Upravo zbog ovoga kao što sam rekla neka je tako, ja kao zastupnica za useljeništvo i iseljeništvo i Hrvata izvan domovine često putujem i izvan domovine, susrećem se stalno sa Hrvatima u iseljeništvu, sa Hrvatima u drugim zemljama, sa pripadnicima Hrvatskih nacionalnim manjina u Europskim zemljama, u nadi da će ovaj Sporazum donijeti ono što su Hrvatska nacionalna zajednica ili autohtoni Hrvatski narod u Vojvodini, Boki Kotorskoj odnosno u Srbiji i Crnoj gori, zaslužili da će se to i dogoditi, pa upravo kolegama koji predstavljaju nacionalne manjine u Republici hrvatskoj, kako god u Hrvatskom saboru govorite i tražite prava i zaštitu ljudskih prava, imena, riječi, vašeg materinskog jezika na jeziku vaše nacionalne manjine, molim vas guknite isto tako prema vašim matičnim državama da se to dogodi i Hrvatskoj nacionalnoj manjini, u Europskim zemljama, onda će se dogoditi da ćemo sa pravom svi dignuti ruku i za ovaj Sporazum koji je danas ovdje ispred nas. A do tada, iako su moje kolege ovdje po nekoliko puta ovdje pripomenule, ja ću samo ukratko reći i to sam već rekla redoslijed događanja vezano za jedinu emisiju na Hrvatskom jeziku na Novosadskoj televiziji, da ne ponavljam reći ću što se dogodilo ovih dana vezano za tu emisiju na Hrvatskome jeziku, raspisan je natječaj, u natječaju nije bilo uvjeti da urednik ili kako su ga nazvali pomoćnik urednika govori Hrvatskim jezikom nitko ne zna kada je raspisan taj natječaj, i kada će se završiti taj natječaj i kada će, i tko će dobiti takvo radno mjesto, uvjeti su takvi kakvi oni jesu pa prema tome, ja se nadam da nakon ovoga potpisivanja Sporazuma u jednome i drugome parlamentu, da će Hrvatske nacionalne manjine u Srbiji i Crnoj gori biti sigurnije a sigurnost znači opstojnost i opstanak na tomu području. NO, međutim, o otvorenom pismu već nekoliko puta je ovdje bilo rečeno, u nadi da se to neće dogoditi, da će Hrvatska nacionalna manjina, zajednice ili autohtoni Hrvatski narod u Srbiji i Crnoj gori imati pravo govoriti svojim materinskim jezikom. Danas je ovdje rečeno tko je rođen u Srbiji i Crnoj gori sigurno da do sada nije imao šansu do sada govoriti hrvatskim jezikom, govore jezikom matične zemlje gdje su oni rođeni, gdje su odgojeni to je Srpski, no međutim, s obzirom da gospodo pripadnici nacionalne manjine Srpske i Crnogorske ovdje uživate ona prava koja nemaju Hrvatska nacionalna manjina u Srbiji i Crnoj gori upravo u odgoju i obrazovanju na materinskom jeziku ja se nadam da ćete biti vi pokretači toga a ne da Hrvatska dopunska nastava odvija se u Kotoru i u Tiftu ali u Kotoru i Tiftu u okviru Hrvatske dopunske nastave koju financira Ministarstvo znanosti i obrazovanja, sporta Republike Hrvatske. Neka se dogodi onako kako se to dogodilo vama već ovdje ukazanim Zakonima koje smo donijeli u Hrvatskome saboru. NO, međutim, ja neću govoriti o nečemu što sigurno ne bi doprinijelo ovomu Sporazumu da se prava ostvaruju na jednoj i drugoj strani, pa ću pripomenuti nešto. Ako tražimo pravo na povratak, pravo na vlasništvo, zaštitu ljudskih prava, sigurnost, govor na materinskom jeziku, odgoj i obrazovanje na materinskom jeziku Hrvatsko državljanstvo sigurno, nekoliko sam puta iznijela prema Ministarstvu unutarnjih poslova, Ministarstvu vanjskih poslova o zahtjevima i dugom postupku primitka Hrvatskoga državljanstva pripadnika hrvatskoga naroda nadam se da se to ubuduće neće tako događati, no međutim, ta procedura birokratska još se nije smanjila. Ne ostvaruju se sporazumi ako ljudi žive u strahu, ako se mrtvima ne da počivati u miru, ako evo jučer u "Večernjem listu" pretučeni zbog Hrvatskih obilježja u Novom Sadu, napadnutom vodstvom mladih uzrasta hokejaša Zagreba. Ovo su sve primjeri na koje se mora ukazivati da bi se dogodilo ono što vi gospodo s pravom u Republici Hrvatskoj uživate. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin zastupnik Stjepan Bačić, izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Ja ću odmah reći da ću biti na strani onih koji će podržati i glasati za ovaj Prijedlog zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske, Srbije i Crne gore o zaštiti prava nacionalnih manjina i Hrvata u tim državama, i Srba u Republici Hrvatskoj. Razlog je vrlo jednostavan ovaj Sporazum je na tragu činjenja dobroga i boljega, i svaka takva akcija treba biti podržana i pozdravljena. Ja bih se vratio na razloge donošenja ovoga Sporazuma i rekao bih da je to razlog isključivo, s naše strane ja ga tako doživljavam, da je premijer Sanader inicirao potpis tog Sporazuma iz razloga da zaštiti prava Hrvata u Srbiji i Crnoj gori. Prava Srba u Hrvatskoj su zaštićena i bez tog Sporazuma, ustavnim zakonom i svim onim aktima koji su već sada u raspravi spomenuti. Prema tome, to je akt bilateralni, a svaki bilateralni akt počiva na načelu reciprociteta. Prema tome, u ovom aktu meni nešto nedostaje, a to su rokovi. Nema nikakve svrhe potpisivati sporazum ako se on sa druge strane neće primjenjivati ili se odgađa primjena u nedogled. Prema tome, tu fali rok. Ali to ne znači da taj Zakon reciprociteta onda primjenjujemo i na prava Srba u Hrvatskoj, jer kažem to se praktički ni u kakvom negativnom smislu na njih ne odnosi, jer njima su prava zagarantirano na Ustav i Zakon o pravima nacionalnih manjina. I to je dobro, i na tom treba raditi i dalje i usavršavati ih, dograđivati ih, kako bi bili svi zadovoljni. Prema tome, to je stvar koja u raspravi se već i sad spominjala nekoliko puta. Kao što je gospodin Tomčić rekao na razini duhovnih prava. A u ovom sporazumu nema govora o ovim drugim materijalnim pravima, povratu imovine itd., što ne znači da su to nevažne stvari i treba ih u budućnosti rješavati nekim drugim još sporazumima, ali ovo je sporazum koji je ovog sadržaja dobar. A u samom tekstu sporazuma ja bih imao nekoliko primjedbi koje mene osobno smetaju, s lingvističke strane, pa možda i smisao. U članku 1. kaže se da između ostalog kao i pravo na održavanje i razvijanje manjinskog školstva, odnosno obrazovanja. Nekako ta riječ manjinsko školstvo mi ne odgovara, ja bih to preporučio ako se može ispraviti, od školstva i obrazovanja na nacionalnom jeziku. Jer nisu to manjinski jezici, to su nacionalni jezici. To su nacionalni jezici koji govore manjine u određenoj državi, gdje nisu većinski narod. Dakle, u svim tim člancima gdje se takva terminologija spominje, ja bih molio da ako se može na neki način to popravi i nazove na pravi način koji bi onda govorio u pravom smislu o ravnopravnosti i jezika kad govorimo. A kad smo kod jezika onda bih isto tako na neki način tražio i od strane hrvatske Vlade, da kad je u pitanju hrvatski jezik u Srbiji i Crnoj Gori kojim govore Hrvati u toj državi, da se on zove nacionalni, dakle da je to hrvatski jezik, službeni hrvatski jezik i da svi ti pokušaji o uvođenju podjela na bunjevački, štokavski, hrvatski itd. mi ne prihvaćamo, ne prihvatimo i da inzistiramo samo na jednom terminu, na, da se govori kad je o jeziku riječ, o hrvatskom jeziku. Međutim, da bi, kad smo već kod jezika zaštitili jezik hrvatski, i da bi ga mogli štitit u drugim državama, onda ga moramo zaštiti prvo u vlastitoj državi. Jer hrvatski jezik je u Hrvatskoj ugrožen. I zato smatram da je to važno naglasit. I kad smo već kod ovog sporazuma, ja bih nešto što nije vezano na sam ovaj sporazum, a što meni, što po meni treba biti izrazita pažnja Hrvatske države, a to je položaj Hrvata u Bosni i Hercegovini koji tamo nisu manjinski narod, tamo su konstitutivni narod, a nemaju pravo na svoj jezik. Prema tome, ja bih apelirao da se uskoro na ovim klupama pojavi jedan sporazum između Hrvatske i države Bosne i Hercegovine da istu tematiku raspravi po pitanju prava Hrvata i položaju Hrvata u Bosni i Hercegovini. Hvala.
Hvala lijepa. Gospodin zastupnik Zlatko Kramarić, izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče Hrvatskog parlamenta, poštovani državni tajniče, poštovane kolege i kolegice. Moram priznati da nije jednostavno govoriti o jednoj jako delikatnoj temi. Teško, jednostavno protiv sporazuma se ne može biti, on pokazuje da neke stvari koje 90-tih godina nisu bile moguće da hvala Bogu početkom 21. stoljeća postaju moguće i da se stekla kritična masa, politička masa u jednoj i drugoj zemlji, da mogu već potpisivati i ovakve sporazume. I s te strane i kao zastupnik i kao političar i građanin čovjek mora biti za ovaj sporazum. Isto tako jako je dobro kada čujemo da su ga podržale i sve vodeće institucije Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori, kao i sve institucije srpske zajednice i Crnogorske zajednice u Hrvatskoj, što isto pokazuje da doista postoji upravo ta odgovornost prema ovome jednom vrlo važnom pitanju koji svaki od ovih dviju država određuje kao demokratsku, kao građansku, kao države koje doista žele da uvažavaju sve europske standarde, posebice kad se to tiče u odnosu spram manjinskog pitanja, koje zapravo svaku državu legitimira, i upravo taj odnos prema manjinama je jedan od onih bitnih naših sadržaj naše legitimacije. No, ono što uvijek izaziva kod ovakvih stvari jednu određenu skepsu, a to je, ne vodimo mi svjesno jedan paralelni zapravo život, nije li sve ovdje zapravo u pitanju jedan paradoks. Mi jako dobro i jedni i drugi znamo što se od nas očekuje, što je to poželjno ponašanje. I onda se potpisuju se ovakvi sporazumi, kažem koje treba pozdraviti. Ali da životova stvarnost, naša stvarnost je ipak puno drugačija i puno ispod razine ovoga sporazuma. Ono što se i u nekim i ovim govorima danas u ime klubova i u ime pojedinaca dalo osjetiti, a to je upravo da smo uvijek iskazujemo onu posebnu osjetljivost kada su u pitanju naša strana, pa onda smo vrlo osjetljivi, pa ćemo jednako dobro pobrojati sve incidente koji se dogode na nekim ekskurzijama, utakmicama i problemima koji se s vremena na vrijeme pojave u susjednoj sredini, a dok s druge strane ne vodimo ni malo računa da po neki puta se to događa i u ovoj našoj sredini, a da se onda reakcije, onda su reakcije takove kakve, uglavnom zapravo izostaju i na neki način jednostavno se preko toga prelazi, ili nevoljko se daju izjave upravo da se oko toga ograđujemo ili osuđujemo određene pojave koje smetaju u ovoj poželjnoj slici kako drugi od nas vide. S druge strane, uza sve uvažavanje nekih zastupnika, uvijek me je strah kada bilo koja politička stranka ili institucija zapravo sebi uzme pravo da bude zastupnik određene manjine. I kao kažem čovjek liberalnog svjetonazora, liberalne filozofije, doktorine koja upravo neki način iz tog svjetonazora iznjedrena su ova upravo činjenica da se manjinskim pravima, ljudskim pravima mora voditi računa. Mene ipak smeta kad netko misli da ima ekskluzivno pravo da upravo samo on zastupa određenu manjinu i da zapravo nitko drugi nema prava da kaže bilo koju svoju kritičnu objekciju. Ja za sebe kao gradonačelnik jednog velikog Hrvatskog grada mogu reći da jednako potpuno doista jednako zastupam interese svih građana bez obzira na njihovu i stranačku i nacionalnu pripadnost, da doista ne vidim kakav bi to mogao biti građanin, gradonačelnik samo ili zastupnik samo jednoga, jedne etničke zajednice, a ne i za druge, da je to jednostavno gotovo nemoguće. Upravo želim progovoriti nešto s ove lokalne razine. U onim vremenima kad to doista nije bilo lako otvarali su se ovi putevi da se otvore komunikacija sa Srbima, prije svega sa Vojvodinom i grad Osijek je imao intenzivnu komunikaciju i sa Suboticom i sa Novim Sadom iz jednostavnog razloga. Jedan od razloga je upravo bio i taj što tamo živi velika hrvatska zajednica i koja je i sa te razine, sa lokalne razine očekivala određene poruke i određenu u onim kažem pogotovo devedesetim godinama vremenima kada to nije ni na koji način bilo lako biti manjina da doista postoji netko tko vodi računa o njima, pa sa onim simboličnim posjetama, izjavama, press konferencijama i pokušajima da se u drugoj javnosti djeluje odnosno upozori na tu činjenicu da tamo postoje i neki građani koji ne pripadaju većini ali da oni upravo zbog toga što nisu većina zaslužuju puno pravo, punu pozornost i već onda je bilo određenih nesporazuma jer upravo zbog toga ja mislim da je filozofija reciprociteta zapravo jedna palanačka filozofija. Ja nisam dobar zato što je netko drugi dobar nego ja sam dobar po samom svom habitusu, po svom svjetonazoru ali to ne znači da ako netko drugi u mojoj, pripadnicima moje zajednice u drugoj zemlji radi nešto loše da onda ja na isti takav način trebam vraćati u vlastitoj sredini. I ta borba upravo, i na kraju krajeva da doista niti jedna politička stranka, niti jedan pojedinac sebi ne smije dati za pravo da bude ekskluzivni tumač prava svoje zajednice. To je opasan put, to je put koji vodi ga getoizaciji, koji vodi upravo ka tom ekskluzivitetu i koji zapravo onda i gotovo kao da i uživa što postoje ovi incidenti jer upravo onda samo ako postoje incidente situacije onda se može, onda ima prostora za političko djelovanje, političko istupanje i onda da se onda pojavljujemo sve na vrijeme u funkciji zaštitnika. Mislim da to nije dobra politika i da jednostavno smo svi pozvani i svi odgovorni kada se god dogode incidenti u bilo kojoj sredini da zapravo jednako reagiramo i da u tome doista vidimo ono čisto jedno kafkijansko pitanje kada je u pitanju nesreća jednoga čovjeka zapravo da je to u isto vrijeme i moja nesreća i da ja kao takvu trebam zaštititi pravo tog čovjeka jer jednostavno na taj način mogu štititi i svoja prava. I upravo zbog toga da ovaj sporazum ne ostane samo jedan deklarativni čin, čin koji kažem eto je poželjan i koji pokazuje upravo ono o čemu sam na početku govorio jedan visoki stupanj spoznaje o tome da se na ovim prostorima ne može ponašati drugačije nego da se određeni standardi moraju poštivati i da jedan od tih visokih standarda, ljudskih standarda je upravo i zaštita manjina. Ali s druge strane, da gledamo da se upravo ta načela koja postoje u ovom sporazumu da se što je moguće prije implementiraju i u stvarnosti i da se u stvarnosti zapravo ne vodi onda ona ta kažem dvostruka politika, taj paralelni život da s jedne strane imamo sjajne dokumente koje ćemo ovdje pored parafiranja i ratificirati ali s druge strane da dopuštamo da život zapravo teče na posvema drugačiji način. I upravo zbog toga da spriječimo poneki puta taj osjećaj frustracije koji postoji kod pripadnika jedne i druge nacije, na to sam nailazio da je negdje drugdje bolje i onda da se tamo drugdje rješavaju ne znam vlasnička ili neka druga pitanja nego zapravo da poradimo upravo na činjenici da i ova načela koja ćemo ovdje ratificirati da ih što je moguće prije implementirano i da što prije zajednički osuđujemo sve one pokušaje koji su upravo na tragu da se vremena iz devedesetih godina na jedan loš način ponove. Kažem u tom smislu kao član Liberalne stranke, kao zastupnik ovog parlamenta puni, zapravo puna potpora ovome Prijedloga zakona o potvrđivanju Sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore ali isto s tom jednom malom napomenom da to ne smijemo dopustiti da samo zapravo ratificiramo ali da poslije toga dopustimo da život ide već kako ide a svi incidenti koje sada upravo nećemo brojati s koje se strane događaju više ili manje ali smo svjedoci da se događaju da doista budu predmet pravne države, predmet odnosno institucija koje su za to zadužene a ne nikakvih političkih, da politika na bilo koji način dirigira ili je ona ta koja određuje kako se treba ponašati nego jednostavno da institucije sustava autonomno djeluju, da svake takve ekscese, incidente da kažnjavaju a i s druge strane ono što mi onako malo to mi se čini kao neki kalk a to je da pod točkom 4. ocjena i izvori potrebnih sredstava za provođenje zakona kažu nije potrebno osigurati dodatna sredstva. Ja mislim da je itekako potrebno osigurati dodatna sredstva kako upravo bi i za ove naše prostore i za ove zajednice, sve manjinske zajednice na ovim prostorima ali isto također i sve naše zajednice koje žive u susjednim zemljama doista mislim da im trebamo dati jer na taj način ako dajemo mislim da se onda dvostruko daje i da onda isto imamo pravo i tražiti da se oni na jedan ravnopravni način tretiraju kao što i mi tretiramo u ovoj našoj zemlji. Hvala.
I kao posljednji u pojedinačnoj raspravi gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite!
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Budući je gotovo sve rečeno stvarno nema potrebe da dugo govorim ja bih samo stavio jedan naglasak na to da ako je nešto sporazum i ako je u puno smislu te riječi sporazum onda je on koristan za obje strane i kao takvoga ga svakako podržavam. Podržavam i istupe odnosno prijedlog gospodina Pupovca koji je kazao da ne treba ovom prigodom možda ulaziti u sve pojedinosti problema hrvatske nacionalne manjine u Srbiji i Crnoj Gori i Srba u Hrvatskoj koji su izvan ovog sporazuma. Međutim, i prihvaćam dakako da njegovo ovdje izlaganje u cijelosti. Međutim, u isto vrijeme izlaganje gospodina Tomčića držim vrlo značajnim i važnim a na njega se nadovezao i gospodin Bačić kad govori o ostvarenjima prava vlasništva i Srba u Hrvatskoj i Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori. Dakle, vlasništvo kao takvo ne može biti dovedeno u pitanje. Ono može biti kao takvo prodano, može biti zamijenjeno, može biti poklonjeno ali nikako ne može biti osporeno kao pravo i ne može nikakvim rokom ne znam … [[Govornik se ne razumije.]] pravo na vlasništvo. Prema tome, ovaj zakon ponavljam podržavam ali također držim vrlo važnim sve učiniti kako bi ostvarenje prava vlasništva i jedne i druge nacionalne manjine i u Hrvatskoj Srba i Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori bila zajamčena i dostupna. Dakle, zaključujem zapravo svoju raspravu podrškom ovom sporazumu ali i sagledavanjem svekolike problematike osobito Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori a koja nije pokrivena i nije riješena ovim sporazumom. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Obratit će se zaključno i državni tajnik gospodin Gordan Bakota u ime predlagača Vlade Republike Hrvatske. Izvolite!
Gospodine potpredsjedniče, zastupnice i zastupnici! Pa, želim naglasiti da i rado bi ovdje odvojio zaključno dva pitanja. Mislim da je to potrebno reći. Jedno je naravno ovaj bilateralni odnos između Hrvatske i Srbije i Crne Gore i ovo što se događalo nemili događaji vezani oko incidenta vezano za osnivačku fantomsku skupštinu u Beogradu. Tu je Vlada, želim samo skrenuti pozornost na jednu snažnu izjavu predsjednika Vlade. Želim također naglasiti i podsjetiti vas na vrlo snažnu izjavu također i predsjednika Hrvatskog sabora a i demarš koji je Ministarstvu vanjskih poslova uputilo veleposlaniku Srbije i Crne Gore u Zagrebu. Također diplomacija sigurno ne sjedi skršenih ruku kada je riječi, ovo što ste rekli o problemima vezanim za emisiju, pomoćnik ministra je razgovarao sa ministrom za ljudska i manjinska prava … [[Govornik se ne razumije.]] , ja sam osobno bio u Subotici na obljetnici "Hrvatskoga slova", kada sam javno izložio također te probleme. Ali od svih tih stvari oko kojih će i dalje diplomacija i Vlada i Ministarstvo vanjskih poslova itekako voditi računa treba odvojiti sadržaj ovoga vrlo važnoga. Ponovno naglašavam povijesnoga sporazuma. Zaista samo, ne samo da će i nacionalne manjine nego i šire društvo u cjelini imati koristi od toga da nacionalne manjine a posebno kada govorimo o tome to su i prava Hrvata u Srbiji i Crnoj Gori, dakle, imati vezano za kulturan, jezični, vjerski identitet, školstvo, obrazovanje, mediji, samo da ponovim na kraju, pitanje nediskriminacije, pravo zaštite od svake djelatnosti koja ugrožava opstanak, pitanje nacionalnog identiteta i vjeroispovjesti, zar to dovoljno ne govori o tome koliko je značenje toga sporazuma za svakodnevni život, kako hrvatske nacionalne manjine u Srbiji i Crnoj Gori, tako i srpske i crnogorske nacionalne manjine u Hrvatskoj. S time u svezi, osobno sam vrlo zaista mislim da je dobra okolnost ta da je postignut vidim široki konsenzus oko toga da je riječ o sporazumu, zakonu i ugovoru kojeg treba ratificirati i mislim da je riječ, ponovno naglašavam krucijalnom zakonu, krucijalnom sporazumu koji će imati daleko sežne posljedice i na ukupne bilateralne odnose između Hrvatske i Srbije i Crne Gore.
Hvala lijepo državnom tajniku. Zaključujem raspravu. Odlučivat će se naknadno.
Treće, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma između Republike Hrvatske i Srbije i Crne Gore o zaštiti prava hrvatske manjine u Srbiji i Crnoj Gori i srpske i crnogorske manjine u Republici Hrvatskoj. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Molim uključite se. Molim glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je Zakon donijet sa 101, jednoglasno sa 101 glasom.
Prelazimo na 6. točku dnevnog reda. 6. Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 256 Predlagatelj je Zakona Vlada Republike Hrvatske. Kod utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog hitnog postupka kod donošenja ovoga Zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Sukladno članku 159. Poslovnika, hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje, amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Državni tajnik Ministarstva unutarnjih poslova, gospodin Ivica Buconjić.
Evo, hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Vrlo kratko, budući je i Zakon vrlo kratak. Radi se o Zakonu kojim se potvrđuje Ugovor o readmisiji, odnosno o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit, koji je potpisan 28. siječnja 2003. godine. A budući je Albanija zemlja visokog migrantskog rizika vrlo je važno ovaj Ugovor i ratificirati kako bi se mogla provoditi puno efikasnija politika oko nezakonitih migracija i boravka između Republike Albanije i Republike Hrvatske. Dakle, ovim Ugovorom će se regulirati jedno vrlo važno pitanje bez obzira koliko je ovaj Zakon kratak ali je ugovorom ta materija riješena na način uobičajen Europi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji Odbora uzeti riječ? Gospodin Ivan Jarnjak, predsjednik Odbora za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, potpredsjedniče, ispričavam se. Odbor za unutarnju politiku i nacionalnu sigurnost na 37. sjednici održanoj 8. ožujka 2005. raspravljao je o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit sa Konačnim prijedlogom zakona. Odbor je podržao iznijeto stajalište predsjednika Vlade Hrvatske, te se ne protivi prijedlogu za donošenje ovog Zakona po hitnom postupku jer ocijenjuje da je Zakon od interesa za Republiku Hrvatsku. Nadalje, Odbor je nakon provedene rasprave ocijenio da predmetni Zakon predstavlja element daljnjeg unapređenje, … [[Govornik se ne razumije.]] suradnje dviju država, te jednoglasno odlučio Hrvatskom saboru predložiti donošenje Zakona o potvrđivanju Ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o predaji i prihvatu osoba kojih je boravak protuzakonit, u tekstu kako je predložen od predlagatelja Zakona.
Hvala lijepo. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a, gospodin zastupnik Šime Lučin, izvolite.
Hvala lijepo. Kolegice i kolege ovaj problem, odnosno ovaj Zakon tretira jedan jako ozbiljan problem, možda koji je bio mnogo ozbiljniji do prije nekoliko godina nego što je danas. Dakle, Hrvatska je napravila velike pomake u smislu sprječavanja ilegalnih migracija pogotovo tranzita preko vlastitog područja a isto tako i bitno je smanjila troškove u smislu potpisivanja ovakvih readmisijskih ugovora ne samo sa Albanijom nego sa nizom zemalja iz okruženja, pa i ne samo onih iz okruženja. Pitanje ovakvog tipa ugovora jako je važno iz jednostavnog razloga jer kako je Hrvatska na tom tranzitnom području oni imaju i iziskuju velike troškove obzirom na osobe koje se zateknu u ilegalnom prelasku granice, odnosno u boravkom u Republici Hrvatskoj. Ja moram kazati da mi nije jasno zašto je trebalo 2 godine i 2 mjeseca da se ovaj Ugovor ratificira jer ja bih sada mogao otprilike napraviti jednu kalkulaciju koliko je ne znam, Albanaca bilo zatečeno u ilegalnom boravku u Republici Hrvatskoj i koliko je to košatalo Republiku Hrvatsku. Inače, zapravo, koliko je meni poznato Albanci su najčešći sada, odnosno u najvećem postotku su u struktri legalnih migranata u Republici Hrvatskoj, doduše ne iz Republike Albanije nego iz Srbije i Crne Gore. I Klub SDP-a će podržati ovaj Zakon uz tu primjedbu da obzirom da readmisijski ugovori imate nekoliko generacija readmisijskih ugovora oni se stalno dakle kako se mijenja i dopunjuje useljenička i politika prema strancima tako se i ti ugovori moraju mijenjati. Dakle, koliko mi je poznato ima tri ili četiri, ja mislim da je već četvrta generacija tih readmisijskih ugovora na dijelu i čini mi se da bi već sada trebalo početi razmišljati i oko obnavaljanja odnosno širenja i ovog Ugovora sa Albanijom ali isto tako i niza drugih ugovora koje je Republika Hrvatska potpisala. Zašto? Pa iz jednostavnog razloga šengenska granica nam se približava, a nadamo se da će ona skoro i biti na istočnim granicama Republike Hrvatske ali prije svega toga sada aktualno recimo uzeti ću samo jedan primjer a to je u međuvremenu u protekle dvije godine od kada je ovaj Ugovor potpisan Hrvatska je donijela i Zakon o azilu. Recimo, najnovija generacija tih ugovora ima i na umu dakle i taj segment. Recimo ako ne ništa drugo, trebalo bi barem razmotriti u nekom novom ugovoru rokove jer rok od 15 dana da se dakle nekoga obavijesti da je nečiji državljanin na vašem području pa da vam on odgovori itd., ne anticipira i problem ako taj ilegalni migrant koji je ušao u vaše područje zapravo zatraži azi. Evo, stoga uz napomenu da bi trebalo razmisliti o tome da se čitav niz ovakvih ugovora dakle prebace jednu generaciju više, recimo to je sada posljednjih godinu dana i posebno prošlu godinu dana Republika Slovenija napravila, dakle, veliki dio svojih ugovora readmisijskih je prebacila on o što se kaže na jednu veću razinu. Ali generalno gledajući možemo biti zadovoljni sa stanjem jer čini mi se negdje krajem 99. i 2000. godine imali smo negdje blizu 20 tisuća ilegalnih migranata, mislim da se sada to negdje ustalilo na negdje oko 4, 4,5 tisuće. Dakle, završavam Klub SDP-a će podržati ovaj Zakon.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSS-a gospodin zastupnik Josip Vresk izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče odmah da kažem da će i Klub Hrvatske seljačke stranke podržati ovaj Zakon. Naime nije uobičajeno da se govori o ovakvim ratifikacijama pogotovo ne o readmisijskim ratifikacijama, ali našao sam za shodno da velim o tome nekoliko riječi. Albanija je čini mi se jedna od zadnjih zemalja tzv. zone visokog rizika s kojim je Republika Hrvatska odnosno Vlada Republike Hrvatske još 2003. godine zaključila ugovor o readmisiji i mislim da je time upravo zaključila tu cjelinu tih zemalja koje nose visoki rizik odnosno veliki broj ilegalnih migranata. Čini mi se da su i zaključeni i u međuvremenu još neki ugovori, ali uglavnom ova cjelina je sad zaokružena pa i bez obzira na smanjenje trenda ilegalnih migracija koji se u zadnje vrijeme zbiva. Želim reći jednu drugu stvar. Mi smo čini mi se pred dvije godine i donjeli Zakon o azilu što zapravo znači dvije stvari. Ne samo da smo time, dakle da je Republika Hrvatska time ispunila svoju međunarodnu obavezu da ima takav zakon nego da je doista Republika Hrvatska dobila jedan kvalitetni zakon, da je zakon rađen na najvišoj stručnoj razini zajedno sa stručnjacima UNHCR-a i da imamo zapravo moderan jedan Zakon o azilu. Drugi razlog je taj da smo tim Zakonom zapravo i dokazali koliki stupanj demokratskih standarda imamo i da možemo biti ponosni bez obzira na sve rizike koje taj Zakon nosi. Ono što želim reći neka mi to bude dopušteno gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, mi znamo da se ovoga puta već na drugoj lokaciji, a radi se o Stubičkoj Slatini u Hrvatskom zagorju nastoji izgraditi jedan moderni centar za azilante. Prvo je bila odabrana lokacija čini mi se Rugvica i od te se lokacije odustalo. Ja i ovim putom apeliram na Vladu obzirom da se bavi s tri razloga, radi o neadekvatnoj lokaciji da ukoliko god ili koliko god može da iznađe kvalitetniju lokaciju. Naime sama lokacija je smještena, sama lokacija u bivšoj vojarni u Stubičkoj Slatini je smještena na jednom, na jednom od ruralnom najnaseljenijih područja u Republici Hrvatskoj. Lokacija je u neposrednoj blizini naselja. Lokacija je svojom površinom prevelika i zapravo sam centar za azilante neće moći iskoristiti cijelu lokaciju i treći važni razlog, razlog je da se radi o turističkom mjestu i da te dvije zapravo, te dvije, ta dva sadržaja teško mogu ići zajedno. Naime nitko od tih ljudi koji tamo žive nema nikakvih fobija. Oni su itekako svjesni da Republika Hrvatska mora imati takav centar, ali ljudi smatraju da se radi o neprihvatljivoj lokaciji pa ovim putem nažalost moram koristiti govornicu da još jedanput apeliram na Vladu Republike Hrvatske da iznađe bolju lokaciju i da tamo bude smješten Centar za azilante. Ponavljam još jednom Klub HSS-a će podržati ratifikaciju ove readmisije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime Vlade gospodin državni tajnik Ivica Buconjić. Izvolite.
Hvala lijepa. Nisam, nisam se mislio javljati budući sam rekao da je ugovor kratak, ali bih samo htio odgovoriti na ovaj zadnji komentar koji nema baš puno veze sa ovim Zakonom o ratifikaciji ugovora o readmisiji. Budući se radi o jednoj temi koja je vrlo aktualna i koja se često koristi u hrvatskoj javnosti u zadnje vrijeme, a naročito kako idu lokalni izbori odnosno kako se približava vrijeme lokalnih izbora. Gospodin Vresk je bio na mojoj funkciji u Novom mjestu u mandatu prethodne Vlade i sigurno zna koliko su oni imali problema odnosno bivša Vlada sa pronalaskom lokacije za smještaj centra za azilante. Bila je u igri i Rugvica, bile su u igri i još neke druge lokacije međutim bivša Vlada nije uspjela riješiti sve one probleme koje nosi dobar odabir dobre lokacije. Bilo da je bilo u pitanju nedostatak prostorno-planske dokumentacije, bilo da je bilo određenog otpora lokalnog stanovništva ili neki drugi ili treći razlozi. Ova Vlada isto se sreće sa sličnim problemima i ono što ja mogu odavde poručiti je da ćemo sigurno uvažavati raspoloženje i volju lokalnog stanovništva i da ćemo pokušati centar za smještaj tražitetlja azila locirati na onom mjestu gdje neće biti nikakvog otpora a naravno vodeći pri tome računa da imamo određene rokove koje moramo poštovati i da imamo na raspolaganju sredstva Europske unije u iznosu od milijun 100 tisuća EUR-a koja također moramo u jednom razumnom roku potrošiti. Dakle sigurno ćemo voditi računa kod donošenja konačne odluke o konačnoj lokaciji centra za tražitelje azila i nastojat ćemo pod svaku cijenu da se ta lokacija odredi na onom mjestu gdje neće biti nikakvog protivljenja lokalnog stanovništva koje živi u blizini većoj ili manjoj toga centra. Mi još nismo donjeli konačnu odluku gdje će taj centar biti. Inače gdje god se pojavi neka informacija o nekoj budućoj lokaciji nastaju prilično žurne, prilično žustre pa rekao bih žurne reakcije. Mi o svim tim momentima zaista vodimo računa i kod donošenja odluka, odluke o definitivnoj lokaciji toga centra ćemo biti maksimalno ozbiljni i nastojati da izgradnjom centra za azilante ne izazovemo probleme ili sukobe sa lokalnom sredinom. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovat će se naknadno. U petak, 11.3. u 9,30 sati započinjemo sa 7. točkom dnevnog reda – Konačni prijedlog zakona o dopunama Zakona o boravišnoj pristojbi. Zaključujem današnju sjednicu. Svima zahvaljujem.
Dalje, Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade Republike Hrvatske i Vlade Republike Albanije o prihvatu i predaji osoba kojih je boravak protuzakonit. Molim uključite se. Možemo glasovati. Rezultat. Utvrđujem da je i predloženi Zakon donijet sa 95 glasova za i jednim suzdržanim.