Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zastupnici Hrvatskoga sabora. Pred vama je Godišnje izvješće o radu državnih odvjetništava u Republici Hrvatskoj za 2006. godinu. Uobičajenom metodologijom napisano kao i ranijih godina uz dodatna proširenja koja su samo po mom mišljenju popravila kvalitet njegovog rada, a vama pružilo mogućnost da i detaljnije uđete u sve ono što smo radili tijekom prošle godine. Inače Godišnje izvješće o radu državnih odvjetništava sadrži podatke o radu državnih odvjetništava na području kaznenog, građanskog i upravnog prava, pravnu problematiku pojedinih područja, pregled organizacije stanja kadrova kao i prijedloge za unapređenje rada državnih odvjetništava. Inače sve ove poslove koji su sadržani u ovom izvješću obavilo je 20 županijskih državnih odvjetništava, 61 općinsko državno odvjetništvo i Ured za suzbijanje korupcije organiziranog kriminala kao posebno državno odvjetništvo i konačno Državno odvjetništvo Republike Hrvatske. Ovo izvješće kao što ste navikli ranijih godina, u sebi sadrži ne samo pregled rada državnih odvjetništava nego sadrži u sebi nešto što je još važnije od toga, a to je pregled stanja i kretanja kriminaliteta u Republici Hrvatskoj kao i sve mjere i radnje koje su poduzete radi zaštite imovine Republike Hrvatske. Zbog toga je ono ovakvo detaljno, opširno, ali s druge strane pruža vam mogućnost da u svakom trenutku ne samo Sabor koji ocjenjuje rad državnog odvjetništva nego i građani Republike Hrvatske, obzirom da se naše izvješće nalazi transparentno na web saiteu Državnog odvjetništva Republike Hrvatske, uvid u sve podatke koji su u njemu naznačeni. Konačno, metodološki način i pristup izradi ovog izvješća kao i podatke koje sadržava ne samo tekstualni dio nego i prilozi u tabelarnim prikazima, daju mogućnost uspoređivanja svih ovih godina od kada je ovakav sustav izrade godišnjeg izvješća sačinjen. Ja ću samo u najkraćim crtama dati osnovne pokazatelje iz ovog izvješća i to one koje smatram bitnim, a odnose se ne samo na naš rad nego kažem na stanje i kretanje kriminaliteta kao i brigu o imovini Republike Hrvatske. Ono što je najznačajnije je da je u prošloj 2006. godini došlo kao i ranijih godina do pada kriminaliteta za daljnjih 3%, s tim da je broj prijavljenih osoba veći za 2% a broj nepoznatih počinitelja manji za 9% što pokazuje da su i druga tijela otkrivanja u prošloj godini radila bolje. Naime, u odnosu na ukupan broj kaznenih prijava ili bolje rečeno kaznenih događaja policija je podnijela veći broj prijava, a manji broj je ostao neotkriven. Paritet između poznatih i nepoznatih je 57,2 poznatih u korist 42,8% nepoznatih što upućuje na zaključak da se taj odnos u zadnje vrijeme popravlja i da je puno bolji nego što je bio ranijih godina. U grafičkim pokazateljima koji govore o teritorijalno rasprostranjenosti kriminaliteta navikli ste već da dajemo prikaz po županijama. Kao i ranijih godina Pula, odnosno Istra ima najveći broj prijavljenih kaznenih djela na području Republike Hrvatske, objašnjavamo to istim onim razlozima kao i ranijih godina i za to imamo uporište, prije svega se to odnosi na tzv. turistički kriminal koji se događa u ljetnim mjesecima posebice na onim graničnim prijelazima Buje itd. itd. Zanimljivo je da se u tim pokazateljima također može vidjeti gdje i kod kojih županija je došlo do porasta, odnosno pada kriminala po pojedinim područjima. Onaj isti podatak koji spominjem već nekoliko godina unatrag uspoređujući podatke u regiji ili u okolnim zemljama, mi skoro pa imamo najmanji broj prijavljenih osoba, prijavljenih događaja na 100 tisuća stanovnika u odnosu na susjedne zemlje, ali o tome je već sve poznato i već rečeno. Što se tiče strukture kriminaliteta najveći broj su imovinska kaznena djela, krađe, teške krađe i sl. a potom kaznena djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina, to su prijetnje kojih ima daleko najviše ali one same po sebi nisu kaznena djela koja daju posebnu težinu niti društvenu opasnost. Što se tiče rada državnih odvjetništava u kaznenim predmetima prosječno vrijeme rada državnih odvjetništava po kaznenoj prijavi je već skoro ispod tri mjeseca i tu smo doista dosegli one standarde koji su u Europskoj uniji već odavno, ali posebno što je važno i tu smo dali detaljan prikaz u grafičkom dijelu, pratimo rad nad predmetima koji su stariji od šest mjeseci pojedinačno, tako da jednostavno broj starijih predmeta je sve manji i manji i iz ovih podataka proizlazi da broj neriješenih prijava starijih od šest mjeseci na području cijele zemlje iznosi 4 tisuće 182 prijavljene osobe. Najveći broj starijih predmeta na području Zagreba, a potom Splita. Što se tiče vrsta odluka koje donosimo po kaznenim prijavama, broj odbačaja kaznenih prijava je negdje oko 35% standardno na uobičajenom postupku kao i ranijih godina. Odbačene kaznene prijave mogu govoriti u dva pravca, prvo da dio podnesenih kaznenih prijava doista nije dobro i kvalitetno napravljen zbog čega nema dovoljno sumnji za nastavak kaznenog postupka ili pak činjenica da se znatan broj prijava podnosi iz ovih ili onih razloga, a ne zato što sadrži u sebi obilježja kaznenog djela. To je posebno u odnosu na kaznena dijela prijetnje gdje je broj odbačaja izuzetno velik, ali isto tako i u odnosu na kaznena djela zlouporabe položaja ili ovlasti gdje se prijavljuje veliki broj službenih osoba samo zbog toga što su u svom prethodnom radu donijeli nekakvu negativnu odluku koja ne zadovoljava nekog od prijavitelja. Što se tiče odluka koje su donesene povodom naših optuženja ili procesnih odluka jedino čime možemo mjeriti objektivno kvalitet našeg rada su sudske odluke. Povodom naših optuženja 87,4% su osuđujuće presude što je izuzetno veliki postotak. 7,3% su oslobađajuće i 5,3% su odbijajuće presude. Ovako veliki postotak je izuzetno potvrda kvalitete tih odluka koje su se podnosile, odnosno podizale optužnice ili optužni prijedlozi, a isto tako moram naglasiti jednu činjenicu koja proizlazi iz izvješća, a to je što je prošle godine broj bezuvjetnih zatvorskih kazni 16,1% i to je dosad najveći postotak otkad pratimo i dostavljamo izvješća Saboru Republike Hrvatske. Pretprošle godine ih je bilo 14%. Ovdje sa ovim postotkom od 16,1% došli smo na samu granicu europskih prosjeka oko bezuvjetnih kazni zatvora i razmišljamo na koji način i kako u sljedećem razdoblju kaznenu politiku i kaznene sankcije pored uvjetnih osuda koje ima znatan broj pokušati kroz sporedne novčane kazne da sankcionirano okrivljenike jer čini mi se da na taj način bi mogli jednostavno postići svrhu kažnjavanja. Žalbe na takve presude su podnošene u odnosu na svaku sedmu presudu i na taj način državna odvjetništva su pokušala sa svoje strane sudjelovati u kaznenoj politici, međutim pored presuda koje su donesene na temelju redovnog kaznenog postupka alternativni načini rješavanja kaznenih postupaka koji su u nekoliko zadnjih godina došli do punog izražaja u prošloj godini je rezultiralo činjenicom što je preko 5 tisuća kaznenih naloga doneseno i na taj način su faktički državna odvjetništva bez sudskog postupka, stvarnog sudskog postupka uspjeli odlukama koje su potvrdili sudovi riješiti kaznenim nalozima. To je skoro 25% svih sudskih odluka, faktički je doneseno putem i preko kaznenih naloga. Nešto o maloljetnim osobama. Oni su posebno pod našom pozornošću. Pratim rad na tim maloljetničkim odjelima, izuzetno su važno da u svakom trenutku znamo procijeniti što se događa u odnosu na maloljetnički kriminal. Tu je stanje otprilike jednako u nekoliko zadnjih godina, neznatno povećanje u odnosu na godinu dana prije, međutim maloljetnici uglavnom su u okviru imovinskih delikata 63,6%. Dakle to su manje-više sitne krađe, provale itd. Nema alarmantnih pojava u odnosu na maloljetnike. Međutim u odnosu na maloljetnike posebno je istaknuti da smo u našem izvješću obratili posebnu pozornost na delikte nasilja u ukupnom kriminalitetu maloljetnika. Naime percepcija javnosti je po mom mišljenju pogrešna kad spominje često puta maloljetnički kriminal, nasilje maloljetnika itd., itd. Podaci brojčani objektivni su izuzetno realni, puno manje nego li ranije godina, svega 399 prijava za deliktna nasilja u prošloj godini. Godinu dana prije ih je bilo 409 itd. Međutim čak u odnosu na te prijave mi smo značajan dio odbacili jer primjenom načela svrhovitosti u odnosu na maloljetnike taj institut se primjenjuje u čak 56% svih odluka jer smatramo da samo opomena ili prijetnja opomenom maloljetniku je dovoljna da ovakvo ili slično kazneno djelo ne čini. Dakle nasilja kod maloljetnika nema onako kako se to pogrešno drži u javnosti. Prema svega 919 maloljetnih osoba tijekom 2006. izrečene su maloljetničke sankcije, a svega zatvor u 14 slučajeva. Nešto o radu USKOK-a prema ovim statističkim pokazateljima. U 2006. godinu bilo je 397 prijava iz nadležnosti USKOK-a, sadašnje nadležnosti USKOK-a u koju nije uključeno kazneno djelo zlouporabe. U rješavanju tih prijava USKOK je bio izuzetno ažuran, donesene su 96,8% osuđujućih presuda, čak više nego što je to u redovnom postupku, svega 2,6 je bilo oslobađajućih, odnosno 0,6% odbijajućih. Većina tih presuda su bile zatvorske kazne, odnosno bezuvjetne zatvorske kazne. Područja kriminala, kaznena djela protiv života i tijela su također dosta zastupljena, ali u padu u odnosu na prošlu godinu za 4,2%. Ukupno prijavljenih osoba u cijeloj državi za ova kaznena djela su tisuću 654. Međutim u odnosu na ova kaznena djela moram naglasiti da je došlo do neznatnog porasta najtežih oblika ovih kaznenih djela, a to su ubojstva, teška ubojstva ili ubojstva u pokušaju. Međutim ti podaci sami po sebi ne zabrinjavaju jer su, ti porasti su relativno mali. Primjerice ubojstava je u prošloj godini bilo 48 u odnosu na 42 godinu dana prije. Uglavnom za ova kaznena djela izriču se bezuvjetne kazne zatvora. Kaznena djela protiv slobode i prava čovjeka i građanina su uglavnom prijetnje koje se u najvećem broju slučajeva odbacuju. Konačno prošle godine je i promijenjen Kazneni zakon kad je najveći dio ovih prijetnji prebačen iz sfere kaznenih djela po službenoj dužnosti u privatne tužbe jer se praćenjem ovih kaznenih djela utvrdilo da se radi o bezznačajnim ili bagatelnim stvarima, a u većini da nemaju ni obilježja ovog kaznenog djela. Broj odbačaja za ove kaznene prijave je čak 87,8% što dovoljno pokazuje o čemu se radi. Nešto o kaznenim djelima protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom, ratni zločini. U 6. godini prijavljeno je bilo 76 osoba. Većina tih prijava je riješeno na način da su podneseni istražni zahtjevi. Dio je nakon istraga optuženo, ali i presuđeno na način da su donesene 32 osuđujuće osobe, a u odnosu na 10 osoba donesene su negativne ili oslobađajuće ili odbijajuće odluke. U odnosu na ratne zločine mogu samo kazati da su kao i ranijih godina nastavljen jedan postupak kontrole ranijih postupaka gdje se malo preširoko išlo u procesuiranje tako da je broj osoba koje su trenutno u postupcima za ratne zločine u Republici Hrvatskoj negdje oko tisuću 107 od optuženja od '91. pa na ovamo. Pored toga Državno odvjetništvo je u suradnji sa Policijom i SOA-om nastavilo ili intenziviralo bolje rečeno rad na predmetima ratnih zločina iz Drugog svjetskog rata. U tom pravcu posebno je angažiran Hrvatski državni arhiv koji pregledava sve arhive iz tog vremena, a isto tako zatraženo je od susjednih zemalja, prije svega od Državnog arhiva u Srbiji kontrola dokumenata koji oni tamo imaju kako bi se stvari, ratni zločini iz tog vremena raščistili i eventualno oni koji su još živi procesuirali, ali prije svega da bi utvrdili stvarno činjenično stanje i osobe koje su bile za to odgovorne. Na tim predmetima odnosno bolje rečeno na problematici ratnih zločina iz Drugog svjetskog rata se na ovaj način doista intenzivno radi. Droga. Što se droge tiče 2006. bilo je više prijavljenih osoba za 2,1 osobu. Međutim tu imamo jednu situaciju koja nije dobra, bar je ja tako procjenjujem. Veći broj prijava odnosi se na kazneno djelo zlouporabe opojnih droga iz stavka 1. To je ono posjedovanje opojnih droga. Međutim, u odnosu na kvalificirane teže oblike koji se odnose na dilere broj prijavljenih osoba je manji nego li je godinu dana ranije. Ne puno ali ipak manje. Smatram da stvari tu treba okrenuti jer u odnosu na samo postojanje opojnih droga, Državna odvjetništva u velikom broju primjenjuju institut … [[Govornik se ne razumije.]] društvene opasnosti jer smatramo da je korisnije ako samo za jedan joint ili jedno korištenje marihuane, govorimo o lakšim drogama, bude nekakav postupak koji neće rezultirati kaznenim postupkom pred sudom, jer na taj način će se postići svrha a i praćenje obično mlađih osoba, mlađih punoljetnika ili maloljetnika oko prvog uživanja opojne droge. Govorimo o prvom putu i o lakšim oblicima droge. Kaznena djela gospodarskog kriminaliteta su u porastu negdje oko 3%. Međutim kod kaznenih djela gospodarskog kriminaliteta moram vam kazati da je stav Državnog odvjetništva, a mi smo to prošle godine i artikulirali na način da smo prilikom izmjene Kaznenog zakona predlagali jednu radikalnu izmjenu kaznenih djela protiv gospodarstva kako bi ga prilagodili sadašnjem stanju stvari jer u Kaznenom zakonu Republike Hrvatske po mišljenju Državnog odvjetništva kaznena djela gospodarstva još uvijek imaju u sebi velike primjese obilježja kaznenih djela iz bivše Jugoslavije odnosno socijalističke imovine zbog čega u veoma, zbog čega smo svi skupa od Policije, Državnog odvjetništva pa i sudova u situaciji da teško možemo današnji način izvršenja tih kaznenih djela prilagoditi obilježjima i opisu tih kaznenih djela. Sankcije za ta kaznena djela su otprilike na onom nivou prosjeka kako je to i naglašeno na samom početku. Kaznena djela protiv službene dužnosti direktno se naslanjanju na kaznena djela protiv gospodarstva. Njih je za skoro 17% više nego li u prošloj godini. Međutim tu je ono što cijelo vrijeme pokušavamo naglasiti. Kaznena djela zlouporabe položaja ili ovlasti uglavnom su prijavljene osobe za stavak 1. ili 2. a to su suci, tužitelji, upravni referenti, predstavnici lokalne samouprave itd., koji se prijavljuju zbog odluka koje donose bilo u sudskom postupcima, upravnim postupcima ili slično. Nezadovoljstva takvim odlukama pokušavaju se riješiti prijavama zbog ovog kaznenog djela. Za ovo kazneno djelo inače, za kazneno djelo iz članka 337. stavak 4. imamo veliki postotak oslobađajućih i odbijajućih presuda što pokazuje svu složenost i teškoće u dokazivanju tih kaznenih djela. Odnosi između podnesenih prijava podignutih i optužnih akata izrečenih presuda je izrazito nepovoljan. O tome pišemo na strani 37. našeg izvješća. Predlažemo, sugeriramo izmjene zakona koje bi omogućili efikasnije postupanje, ali isto tako protiv stajališta Vrhovnog suda u pogledu stava da zlouporaba položaja i ovlasti iz članka 337. u pokušaju nije moguća, mi smo podnijeli jedan zahtjev za zaštitu iz zakonitosti a smatramo da pokušaj tog kaznenog djela je moguć kao i uostalom kod većine kaznenih djela, a to stajalište Vrhovnog suda, mislim da će u bitnom doprinijeti da broj ovakvih negativnih odluka bude manji. Pored toga držimo da otkrivanje i istraživanje složenijih slučajeva gospodarskog kriminaliteta zahtjeva zajednički rad Policije i pojedinih agencija Ministarstva financija pod nadzorom Državnom odvjetništva. Bez aktivnog sudjelovanja svih navedenih državnih tijela nećemo biti uspješni u detekciji i otkrivanju ovog kriminala. Imat ćemo ali i imamo krupne afere u kojima Državno odvjetništvo započinje provođenje izvida kojima se djelomično prikupljaju potrebni podaci ali ne i u mjeri i na način koji omogućava brzi dovršetak postupka. Zbog toga podržavamo platformu za izmjenu Zakona o kaznenom postupku koja će omogućiti u naravu i u slučaju da Sabor prihvati u konačnosti izmjenu Zakona o kaznenom postupku na način kako je to u platformi naznačeno koja će omogućiti brži i efikasniji rad Policije i Državnog odvjetništva u onoj predkaznenoj fazi odnosno u fazi kad se neće na način kako je to i dosada, kako je to dosada evidentirano provoditi istraga, sudska istraga, nego će taj dio bit prebačen na Državno odvjetništvo i Policiju, uz naravno sudsku kontrolu provedenih, pribavljenih dokaza. Korupcijska kaznena djela su posebno obrađena u našem izvješću što je normalno, jer korupcija je i inače predmet interesa Državnog odvjetništva i USKOK-a broj jedan, u protekloj godini ali u ovoj još i više. Što se strukture prijavljenih osoba tiče u prošloj godini su bili djelatnici Policije, pravosudne policije, carinski službenici, službenici državne uprave, liječnici, suci i stečajni upravitelji, ravnatelji lječilišta, javni bilježnici, sudski vještaci, inspektori zaštite na radu, lučki kapetani, liječnici itd. Međutim, upravo ona naša inicijativa da USKOK vodi i kazneno djelo zlouporabe položaja ovlasti govori vam zašto to radimo. Zato što većina tih koruptivnih kaznenih djela se napravi upravo kroz kazneno djelo zlouporabe položaja i ovlasti od strane službenika, službene osobe. I zbog toga kad, ako Sabor Republike Hrvatske prihvati to naše stajalište u svakom slučaju podaci o stvarnoj korupciji i progonu će biti bitno drugačiji. Problem je u tome što 337 kao takav nije uvršten u koruptivna kaznena djela i nema ga u ovim evidencijama. Nasilničko ponašanje u obitelji također je jedna glava našeg izvješća koja je posebno interesantna i tu je došlo i dolazi iz godine u godinu do značajnog porasta ovih kaznenih djela. Uzrok stalnog porasta prijava nije samo porast nasilja već i veća osjetljivost društva na ovo nasilje što pomaže žrtvama da se odluči na prijavljivanje nasilnika. Iz godine u godinu je veliki porast. Primjerice, od 2003. kad smo imali 244 prijavljene osobe 2006. imamo tisuću 208, dakle višestruko. Počinitelji su uglavnom muškarci. Nešto o radu na građanskim upravnim predmetima jer vrijeme mi skoro pa ističe. Pad predmeta građanskih je također u prošloj godini evidentiran u postotku od 5,8% i to prije svega pad upravnih predmeta za 28,8% i parničnih predmeta za 38,5%. Zašto ovaj pad? Prije svega, nema ili u znatno manjem broju su radni sporovi zastupljeni. Radnih sporova više nema onako kako ih je bilo ranijih godina, sklopljene su brojne nagodbene, povučeni su tužbeni zahtjevi a novih predmeta nema. To je dobar pokazatelj i svi skupa nas to mora radovati. S druge strane, u porastu je broj parničnih predmeta zemljišno-knjižne naravi što također pokazuje da poduzimamo sve mjere u pravcu uknjižbe državne imovine obzirom da nam oni rokovi ističu 2010. i do tada državna imovina mora biti uknjižena. Što se tiče predmeta koji su bili evidentirani prošle godine najviše predmeta generira Ministarstvo unutarnjih poslova, zatim Ministarstvo financija, Ministarstvo obrane, prije svega se odnosi ili na radne sporove ili pak sporove vezano za imovinu Republike Hrvatske. Što se parničnih predmeta tiče ukupna vrijednost parničnih sporova, to je pokazatelj koji svake godine ističemo, koji smo imali u radu zastupanje temeljem zakona bilo je 12,5 milijardi kuna. Ukupna vrijednost predmeta spora u kojima je Republika Hrvatska bila tužitelj je 3 milijarde 174. a vrijednost sporova gdje je Republika Hrvatska tužena bila je 9 milijardi 338 milijuna. Podaci su negdje otprilike na onim od prošle godine, jer ako tome pridodamo zastupanje po punomoći onda dođemo do podatka od 14 milijardi kuna. Jedno poglavlje u našem izvješću je zaštita prava na suđenje u razumnom roku. To je novi institut uveden prošlih godina temeljem presuda koje je donio sud u Strasbourgu. Tisuću 250 predmeta je bilo formirano temeljem tužbi građana koji nisu bili zadovoljni suđenjima i rokovima u kojima su očekivali odluku. Država je temeljem tih tužbi u prošloj godini platila 4 milijuna 122 tisuće kuna. Stečajnih predmeta je sve manje i manje. Prošle godine svega 624 predmeta što stečajeva, što prijava potraživanja, što likvidacija ukupno kažem negdje oko 624 predmeta. Uspješnost u predmetima je bolja nego li je prošle godine, pogotovo tamo gdje smo tužitelji. Gdje smo tuženi faktički također smo lošiji ali to ne ovisi o nama nego o tužbama i obvezama Republike Hrvatske. Evo, ja bih otprilike završio moje uvodno izlaganje u svezi rada državnih odvjetništava u prošloj godini. Mogu kazati na kraju samo još jednu rečenicu. Statistički pokazatelji upućuju na to da smo radili nešto bolje nego li prošle godine i da taj trend kvalitetnijeg rada pravosuđa u cjelini, posebno govorim o nama, je evidentan iz godine u godinu. To je naše stajalište. Naravno, ne znači da će biti vaše. Hvala.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Dražen Bošnjaković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, državni odvjetniče, kolegice i kolege. Završili ste svoje izlaganje sa konstatacijom da je vaše stajalište kako je rad državnog odvjetništva iz godine u godinu sve bolji i moram reći da je to i stajalište kluba Hrvatske demokratske zajednice. Doista, kada pogledamo, evo ja moram reći da već četvrtu godinu za redom u ime našeg kluba ja iznosim stajalište kluba HDZ-a o Izvješću o radu državnog odvjetništva i vidi se da ste uveli određene standarde i dosegnuli ste određenu kvalitetu, ja bih rekao čak izvrsnost u radu. I kada smo došli na tu jednu razinu vrlo je teško sada i nekakve dramatične velike pomake naprijed i raditi. Ono što svake godine obilježava rad državnog odvjetništva to je ažurnost i uspješnost. To su definitivno dvije osnovne karakteristike rada državnog odvjetništva u cjelini. Jer, ako smo ove godine također imali 95 tisuća i nešto više kaznenih prijava, ako je od toga ostalo u državnom odvjetništvu 200 i nešto desetak tisuća je ostalo u drugim državnim tijelima koja moraju napraviti još određene izvide kako bi se prijava mogla obraditi. I ako su u ukupnosti te prijave riješene u sada već nešto i manje kraćem roku od tri mjeseca onda zaista možemo biti zadovoljno sa ažurnošću rada državnog odvjetništva. Također, ako pogledamo od svih onih optužnih akata koje je državno odvjetništvo podnijelo nadležnim sudovima, ako vidimo da je gotovo 88% završilo osuđujućim presudama to je također vrlo značajan pokazatelj uspješnosti rada odvjetništva, njegovim dobrim procjenama i dobrim aktima koje je podnosilo. Doista izvješće kao izvješće sjajno napravljeno ima sve one potrebne sastojke koje je imalo i prošlih godina. Ima pokazatelje, ima grafikone, obrađena su kaznena djela po vrstama, po granama, po počiniteljima, maloljetnicima, po svim kategorijama tako da ono doista nije samo skup statističkih podataka nego ono što bi rekao i naš profesor Horvatić ono predstavlja sjajnu podlogu i za znanstvena i za druga istraživanja vezano za stanje kriminaliteta u našem društvu. Vidimo kada malo brojke pogledamo broj kaznenih prijava se otprilike na 100 tisuća stanovnika kod nas već određeni broj godina tu vrti oko 2 tisuće i gledajući sam broj po sebi Slovenija ima 3 tisuće i 600, Italija preko 4 tisuće i tu mi spadamo u jednu ono donju, donji dio gdje je zapravo taj podatak ukazuje da to nije tako dramatično stanje kod nas vezano za broj kaznenih prijava po broju stanovnika. Također vidimo da već nekoliko godina je najbrojniji broj kaznenih djela i prijava vezan za imovinske delikte. Nakon toga sloboda, nakon toga sloboda i ugroza života građana a vidimo da što se tiče ažurnosti predmeta zaista iz godine u godinu se taj postotak još više i diže. Također što se tiče, što se tiče politike kažnjavanja iz izvješća je vidljivo da su dali rezultate i one, i oni napori koje smo mi ovdje u Hrvatskom saboru činili a to je promijenili smo Kazneni zakon. Promijenili smo Kazneni zakon jer smo vidjeli i nezadovoljni smo bili kaznenom politikom. Kazne su bile izrazito niske i to je zaista deprimiralo, deprimiralo javnost. Što smo učinili? Promijenili smo Kazneni zakon na način da smo u nizu kaznenih djela povisili onu donju, minimalnu granicu za izricanje kazne a negdje smo čak i povisili onu gornju. Jer prije se, uglavnom se vrti taj broj izrečenih presuda oko kaznenog minimuma. Ako smo taj minimum povisili sama ta činjenica će dovesti da kazne budu oštrije i to se vidi da i sada daje rezultate. Ono što nas posebno raduje je rad USKOK-a. USKOK je posebno tijelo, posebna organizacijska jedinica tako da kažemo koja se bavi onim najtežim kaznenim djelima organiziranim kriminalom, korupcijom i tu vidimo da su postignuti bitni pomaci naprijed. To ćemo, posebno će se vidjeti u izvješću za 2007. godinu koje će sljedeće godine biti prezentirano jer ne mogu iako je ovo izvješće za 2006. ne mogu se ne osvrnuti na akciju "Maestro" koja se dogodila jer to je, ja bih rekao jedna prelomnica i jedna godina koja će zaista ostati zabilježena kao vrlo bitna u radu Državnog odvjetništva i kao, kao jedan značajan udarac borbi protiv organiziranog kriminala i korupcije. Nakon ove akcije ništa više doista u Hrvatskoj neće biti jednako. Neće više ja mislim biti tog suca, državnog službenika, bilo kakvog državnog dužnosnika koji će nakon ove akcije od nekoga bezbrižno zatražiti, primiti mito, ulaziti u takve akcije i tu je zaista vrlo značajna ova akcija zato što smo pokazali jednu odlučnost a čini mi se na ovoj akciji da možemo definitivno vidjeti da one ustavne, ustavne odrednice da je Državno odvjetništvo samostalno i neovisno tijelo da upravo se ovdje to vrlo jasno može vidjeti. Nema više niti toga tko može ja mislim riješiti stvar na način da će sad tu nekoga nazvati telefonom pa reći daj ovo malo stavi u nekakav pretinac, malo niže neka to čeka. Ne. Čini mi se da svi ovi rezultati i posebno ove akcije koje su sada u ovoj godini se dogodile pokazuju odlučnost obračuna sa organiziranim kriminalitetom i korupcijom. Stoga Klub HDZ-a daje punu podršku Državnom odvjetništvu i USKOK-u u ovoj borbi i na nama je samo da osiguramo još bolje i još kvalitetnije materijalne uvjete za rad i ako se vidi iz izvješća Državnog odvjetništva da putem CARDS programa i Vlada Republike Hrvatske da je što se toga tiče učinila vrlo bitne napore. Ono što se tiče same statistike neću se ponovno vraćati jer je državni odvjetnik vrlo precizno i u samom izvješću naveo statistike pa i u svom uvodnom izlaganju i obrazloženju spomenuo je određene trendove. Manje-više su ti trendovi otprilike slični onima koji su bili i prošle godine. Ono što nas raduje raduje nas da je povećan broj ovih prijava protiv poznatih počinitelja jer to također ukazuje na jednu činjenicu. Ukazuje na činjenicu da nam i policija bolje i kvalitetnije radi jer one nepoznate, prijave protiv nepoznatih počinitelja to je vrlo, vrlo teško po njima i raditi. Htio bih se još i osvrnuti na rad, na građansko-pravnim predmetima. Također vrlo bitna činjenica. Svake godine imamo trend smanjenja građanskih predmeta u radu. Prošle godine je to bilo za 40 i nešto posto. Ove godine je za 38%. O čemu to govori? To govori o činjenici da je država postala puno bolji poslodavac i puno bolji dužnik. Na vrijeme se izmiruju obveze prema vjerovnicima, dakle prema onima koji sa državom posluju i rade. A na vrijeme se i uredno sukladno kolektivnim ugovorima izvršavaju se i obveze prema zaposlenima. Jer zaista je bilo sramno i nedopustivo da potpišu se kolektivni ugovori, uvedu se određeni standardi i kriteriji koji će biti poštivani i nakon toga država to ne plaća. Danas iz ovog izvješća vidimo da tome više nije tako i to je činjenica koja nas definitivno mora radovati. Također i stečajni postupci svake godine, svake godine ima stečajnih postupaka i manje jer definitivno u većini i gotovo svim stečajnim postupcima pojavljuje se i država kao vjerovnik. Ove godine u ovom izvještajnom razdoblju je toga sve manje i to znači da se i situacija na tržištu stabilizira polako i da je sve manje tih stečajeva, da je sve manje tih postupaka u kojima Državno odvjetništvo mora zastupati interese Republike Hrvatske. Doista što se tiče, što se tiče samih vrijednosti tih, tih sporova koji su u tijeku državni odvjetnik je rekao da je to oko 12 milijardi kuna. Preko 3 milijarde su postupci u kojima država je vjerovnik. Oko 9 je tamo gdje smo još dužnici, ali u svakom slučaju ovo su činjenice koje nas u tom građansko-pravnom, imovinsko-pravnom dijelu itekako mogu ohrabriti. Završno u ime Kluba demokratske, Hrvatske demokratske zajednice podržavamo ovo izvješće ali podržavamo i sve napore, sve aktivnosti Državnog odvjetništva u zaista jednoj odlučnoj borbi protiv organiziranog kriminaliteta, korupcije i svih oblika kažnjivog ponašanja. Također podržavamo napore Državnog odvjetništva i u radu na građanskim predmetima i u radu znači na svim predmetima koji se odnose na zaštitu imovine u vlasništvu Republike Hrvatske. Hvala vam lijepo.
Hvala. Klub HNS-a poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, gospodine državni odvjetniče, kolegice i kolege. Klub Hrvatske narodne stranke da odmah kažem podržava, ne samo ovo izvješće državnog odvjetnika koje je standardno iscrpno, složeno po metodologiji dobro i tome slično, nego i državnog odvjetnika kao instituciju i sve što on u zadnje vrijeme radi da bi ono kako to nazivamo pravna država, a što jest država drukčije ne može ni biti nego pravna, da bi profunkcionirala u ovim našim granicama. Kao što rekoh izvješće je standardno iscrpno. Dakle, dano je stanje kriminaliteta i poslagana kaznena djela po vrstama, po počiniteljima, geografski raspodjele sve se može vidjeti, sve što čovjek može poželjeti, saznati o tome što se događalo u kriminalnom miljeu u Hrvatskoj i ne samo u kriminalnom miljeu nego i u počinjenju kaznenih djela. Sve se može ovdje lijepo vidjeti. Dakle, u izvješću kao dokumentu malo se toga novog može reći. To smo izvješće hvalili, istu tu metodologiju i lani i pred lani i pred pred lani. Vjerojatno će i slijedeći saziv Sabora hvaliti na godinu. Očito je postignut jedan standard rađenja izvješća koje svima nama odgovara jer je dovoljno transparentno da se svi možemo i laici u njemu snaći, a dovoljno stručno da ni stručna publika nema primjedbi posebno na to. Slično vrijedi i za rad Državnog odvjetništva u okviru ustavne definicije zaštite društva pred kriminalom i zaštite kompletnog društvenog sustava. Posebice se to može reći za otkrivanje i progon kaznenih djela koja najviše narušavaju povjerenje građana u sustav, a to je korupcija, organizirani kriminal i zlouporaba službene dužnosti. Upravo na tom polju očito u 2006. jer se u 2007. značajni i spektakularni rezultati vide. Na tom polju je Državno odvjetništvo u 2006. očito puno radilo i puno napravilo. Htio bih u ime Kluba Hrvatske narodne stranke prokomentirati par točaka iz ovog izvješća koja su zapravo čini mi se društveno zanimljiva i gdje Državno odvjetništvo poduzima sve ono što može i treba. Ali gdje bi se očito moglo promišljanjem i sustavnim reformama i više napraviti, odnosno gdje se zapravo ne vidi stvarni problem od velike mase problema, od drveća šuma. Na strani 25. govori se o zlouporabi opojnih droga i podatak često objektivno kaže da 75,3% svih prijavljenih osoba su korisnici. Dakle, oni što čitamo svaki dan u “Crnoj kronici“ uhvaćen na izlazu sa autoputa sa dva grama marihuane, tri grama marihuane što jest naravno kršenje odredbi Kaznenog zakona. Međutim, tu očito nije ključni problem. Od velikih dilera u Hrvatskoj uhvaćen je samo jedan i to dobrim dijelom zaslugom naše kolegice Ruže Tomašić. Drugih velikih dilera se barem u medijima, barem u javnosti ne vidi. A nije moguće da je stanje u zlouporabi opojnih droga u Hrvatskoj takvo da je samo jedan, jedincati čovjek taj koji zapravo dovodi do toga da svaki dan možete pročitati o jednom predoziranju, svaki dan barem jedna mlada osoba ostane bez života zbog takve situacije. Čini mi se kad bi se malo smanjila, kad bi se malo smanjila pažnja koja se posvećuje ovih 75,3% korisnika u smislu kaznenog progona, ne mislim u smislu pomoći njima, da bi se moglo više pažnje posvetiti i ovima koji stvarno predstavljaju društvenu opasnost. Na strani 31. govori se o kaznenim djelima protiv okoliša. Za zagađenje okoliša prema članku 250. Kaznenog zakona u prošloj godini podneseno je devet prijava. Ne znam što se je dogodilo sa ostalima. Ogorčenje javnosti na zagađenje i pojedine slučajeve zagađenja bilo je značajno više od devet u toku godine. Međutim, 9 njih je prijavljeno, 5 odbačeno, a samo su tri osobe osuđene u Hrvatskoj zbog zagađenja okoliša. Ako je tome stvarno tako onda znači da naši zakonski propisi na tom polju sjajno funkcioniraju bolje nego bilo gdje u svijetu, pa pohvalimo onda Ministarstvo zaštite okoliša. Na strani 33. govori se o kaznenom djelu zlouporabe ovlasti u gospodarskom poslovanju i ono što odmah upada u oči jeste da gro tih kaznenih djela se čine gospodarske prevare i zlouporabe ovlasti u gospodarskom poslovanju što je naravno istina i što je naša realnost koju guramo svih ovih 17 godina. Međutim, zanimljivo je da je utaja poreza prema članku 286. Kaznenog zakona u 2006. bilo 90, u 2005. 63 u cijeloj Republici Hrvatskoj, u čitavoj Republici Hrvatskoj. To je potpuno nevjerojatno. Pogledajmo malo kako raste imovina naših nezaposlenih sugrađana ili poduzetnika koji su u financijskim poteškoćama pa ne mogu plaćati plaće. Dakle, očito onda ne plaćaju ni poreze, a kako im raste osobna imovina. Pitam se da li je itko ikad pokušao sustavno u Hrvatskoj usporediti porast vrijednosti imovine poreznog ovisnika sa plaćenim porezom u prethodnom razdoblju. Kad bi se to napravilo mislim da bi ova kaznena djela bila daleko, daleko najbrojnija u ovom sklopu dijela protiv platnog prometa i poslovanja u gospodarskom kriminalu. Na strani 36 dan je grafikon strukture i kretanja kaznenih djela protiv službene dužnosti, dakle koruptivnih, to su po definiciji koruptivna kaznena djela i brojke koje su ovdje iznešene su očito realne. U njima se ne vidi ovo što se je dogodilo u 2007. i što će se događati još u 2007. Očito da je Državno odvjetništvo pokrenulo akciju funkcioniranja države. Oduševili smo se s tom akcijom svi, oduševila se čitava hrvatska javnost. Što će iz toga biti i da li je državno odvjetništvo do kraja, odnosno USKOK u ovom slučaju do kraja i dobro obavio taj posao, vidjet ćemo. Ministrica Lovrin je neki dan na jednoj tribini rekla da se ne treba prerano veseliti tome što se je dogodilo i što su uhvaćeni ti ljudi iz Fonda za privatizaciju, tek kada se završi istraga i tek kad sud obavi svoj posao vidjeti ćemo koliko je ovaj posao bio uspješan. Treba poželjeti državnom odvjetniku da mu i ovdje onaj postotak osuđujućih presuda bude isti ili bolji i da ovaj slučaj upadne u tu kategoriju. Na stranici 39 dan je grafikon prikaza strukture organiziranog kriminala. Zloupotreba opojnih droga je na prvom mjestu i ovdje, naravno kad se u nju računaju i oni korisnici. Zgodno je za vidjeti da je zbog izbjegavanja carinskog nadzora prijavljena od strane državnog odvjetništva u 2006. godini jedna jedincata osoba. Doista zvuči pomalo nevjerojatno, odnosno prelijepo da bi bilo istinito. Na stranici 42 vidimo što se je dogodilo sa slučajevima mita u prošloj godini. Prijavljeno je 50 osoba, od 50 38 je prijavljeno za pravo primanje mita iz članka 347. stavak 1. Kaznenog zakona. U odnosu na 24 osobe kaznena prijava je odbačena zbog nepostojanja osnovane sumnje. U odnosu na 19 osoba pokrenuta je istraga, jedna osoba je optužena neposredno, dakle bez istrage. Nakon provedene istrage optuženo je 13 osoba. Donešeno je 8 presuda od kojih jedna oslobađajuća. Dakle 7 presuda za 50 slučajeva mita u Hrvatskoj. Mi smo jedna od najpoštenijih zemalja u svijetu što se toga tiče, savršeno evidentno, ima nas 4 milijuna, 4 i pol milijuna, 50 prijava, samo 7 ljudi stvarno krivo za to, dakle na 700 ili 600 tisuća jedna osoba u gradu veličine Zagreba jedna osoba prima mito, sram ga bilo i to nas sasvim sigurno svrstava u vrh, u sam svjetski vrh. Doduše statistike i međunarodnih organizacija i nevladinih udruga govore nešto drugo, ali mora da se varaju jer ovo su stvarni podaci. Možda par riječi o građanskim i ovim drugim poslovima koje obavlja državno odvjetništvo. Na stranici 78 govori se o prednosti van sudskih nagodbi, o tome smo i u prošlom izvješću državnog odvjetnika govorili. Naime država kad je u radnom sporu najčešće je kriva i državni odvjetnik sam to kaže u svom izvješću. Većina tih postupaka se gubi i nema smisla ići u njih. Em se plaćaju skupi sudski troškovi, em se plaćaju debele kamate. Državno odvjetništvo je dobilo ovlaštenje da sklapa van sudske nagodbe, očito to i čini i to je dobro, jer kako se na najbolji način štite interesi i imovina Republike Hrvatske u situaciji kada je vlast ova ili prošla za ovaj slučaj to nije bitno, zabljala i nije naprvila ono što je trebala po kolektivnim ugovorima i zakonima napraviti. Jednu stvar nisam uspio naći u izvješću državnog odvjetnika, a to je podatak što se dogodilo sa kršenjima prava na rad prema članku čini mi se da je 114. Kaznenog zakona. U prošlom izvješću je bilo par takvih slučajeva pa smo ustanovili da je zapravo situacija u Hrvatskoj sjajna, jer svega ne znam desetak prijava, tako je bilo, u ovom izvješću, toga podatka nema. Pretpostavljam da u 2006. godini nitko nikoga, odnosno državno odvjetništvo nije pokrenulo niti jedan postupak za kršenje prava na rad što bi bilo pohvalno kad ih ne bi bilo, ali šansa je zapravo vrlo mala. Sve u svemu ovo izvješće je napravljeno apsolutno prihvatljivo što se tiče Hrvatske narodne stranke i klub Hrvatske narodne stranke će glasati za njega. Pozdravljam još jednom napore Državnog odvjetništva da sa svoje strane napravi sve što je moguće da ovu državu učinimo ljepšim mjestom za življenje za sve njene građane. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Slaven Letica.
Kolega je u mnoštvu biranih riječi upućeno Državnom odvjetništvu izrekao i jednu tvrdnju koja je netočna. Kaže Državno odvjetništvo poduzima sve što može i treba. To nitko ne zna koliko poduzima, usmeno u zapisnik gospodina državni odvjetniče nekoliko stvari koje bi trebalo poduzeti. Slučaj "Male kuće", slučaj "Genere", slučaj …
Ispravak navoda!
I slučaj "Bechte". Znači nije točna tvrdnja ili navod da Državno odvjetništvo poduzima sve što može i treba to su četiri slučaja koja sam usmeno u zapisnik izjavio da se može učiniti puno više nego je do sada učinjeno. Ali ja razumijem da Državno odvjetništvo nema tisuću ruku i tisuću ljudi, ima samo jednog eksperta za pranje novca i treba ga javno podržati za njegove velike napore koje ulaže da lovi kriminalce po Hrvatskoj.
Klub HSP-a, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, poštovani glavni državni odvjetniče. Klub HSP-a kad vam je dao podršku za imenovanje za glavnog državnog odvjetnika rekli smo napravite infrastrukturu i krenite u odlučan obračun protiv najeklatantnijih oblika teškog gospodarskog kriminaliteta i ostalih oblika kriminaliteta, prije svega smo mislili na brojne nezakonitosti počinjene u pretvorbi i privatizaciji. Želimo vjerovati da ste u tome razdoblju znači uspjeli dosad napraviti tu infrastrukturu. Vjerujemo da je posljedica takve jedne infrastrukture i ova akcija "Maestro" i da akcija "Maestro" neće biti iznenađenje prije nekih izbora, nego da će akcija "Maestro" i odlučna borba protiv nezakonitosti počinjenih u pretvorbi i privatizaciji protiv korupcije, protiv narkodilera biti normalna situacija gdje će s jedne strane djelovati represivno prema onima koji čine takva kaznena djela, a s druge strane gdje će se napraviti puno preventivno djelovanje. Ali na žalost kad se umiješa državni vrh u sve vaše akcije to već govori o tome da Državno odvjetništvo u tome dijelu nije baš samostalno kako je to utvrđeno Ustavom Republike Hrvatske, jer kad se tu miješaju predsjednik Vlade, predsjednik Republike Hrvatske i predsjednik Sabora, tri tenora znači sa ove razine to već nije dobro rješenje i to već govori da ima određenih možda pritisaka i na samo Državno odvjetništvo i da mi nismo uspjeli do kraja Državno odvjetništvo staviti, osamostaliti da bi bili sigurni, a i hrvatski građani, hrvatska javnost da se neke ili slične situacije ne rade čisto iz političkih i nekih drugih pobuda, nego da to postane normalan i redovan posao tijela gonjenja, to znači da nema tu nikakvoga spektakla jer mi smatramo da je ova akcija "Maestro" tek početak i nadamo se da ona neće stati, znači početak stvarno odlučnog obračuna protiv svega onoga što tišti hrvatske građane, hrvatsku javnost, a to je ono konačno da institucije pravne države funkcioniraju i da su ti poslovi institucija pravne države njihova redovna djelatnost. Ali da bi to bilo tako očito će se morati napraviti taj jedan bitan pomak jer kad vam je za kaznena djela krim policija u sklopu Ministarstva unutarnjih poslova automatski se u tim situacijama ne može se isključiti svi oblici djelovanja izvršne vlasti jer je kažem krim policija u sklopu Ministarstva unutarnjih poslova i onda je teško za vjerovati da predsjednik Vlade, predsjednik države ne znaju šta i kako radi krim policija, da predsjednik Vlade i predsjednik države ne znaju šta radi Obavještajna zajednica kad su njih dvojica, su predsjedatelji Vijeća za nacionalnu sigurnost i kad su njih dvojica šefovi Obavještajne zajednice, kad njih dvojica dobivaju tjedno izvješće o radu Obavještajne zajednice i kad moraju davati nove naloge. Ali da bi tu napravili taj bitan dio očito je da ovaj dio što radi krim policija u predistražnome dijelu, taj dio treba prijeći u sastav Državnoga odvjetništva jer onda ćemo dobiti još jedan dodatnu polugu, dodatno jamstvo da se izvršna vlast ni u jednom obliku neće moći miješati u rad Državnoga odvjetništva. To je poglavito bitno i za pitanje borbe protiv narkomafije i drugih kaznenih djela jer je vidljivo da na nižim razinama unatoč onome sporazumu koji ste vi potpisali glavni državni odvjetniče sa Benkom ravnateljem, da postoji raznoraznih situacija gdje je vidljivo da nema baš te dobre suradnje. To najbolje zna ovdje kod nas gospođa Ruža Tomašić koja svakodnevno dobiva informacije vezano za ovaj dio borbe protiv narkomafije, gdje je vidljivo da na … [[Govornik se ne razumije.]] razinama postoji čak i povezanost između pojedinih osoba ili u policiji negdje drugdje sa tim protiv kojih bi se trebalo poduzimati odgovarajuće kaznene stvari. Također vi ste i dali, ali ovaj dio vjerojatno ćemo nakon 25. srpnja konačno i saznati koja je bila uloga Saše Perkovića u ovome dijelu afere Mesić-Zagorec. Da li je on išao, rekli ste i sami da nije išao kao vaš ovlaštenik za ono što je medijski kazano za nuđenje ovoga dijela odustajanja od tjeralice ili za dobivanje statusa pokajnika, ali takve situacije u normalnim državama nisu normalne i zato tražimo i očitovanje i Vlade i svih mjerodavnih, jer ne može savjetnik za nacionalnu sigurnost predsjednika države inkognito ići na područje druge države, da njega ne prati Obavještajna zajednica te države. To su temeljna i normalna pravila ponašanja. I mislim da bi ovakvih ili sličnih situacija trebalo biti daleko manje. Nek' se svatko drži svojih ustavnih i zakonskih ovlasti i nek' svatko radi svoj dio posla, a ne da se na onima stvarima koje u biti Državno odvjetništvo napravi, koje treba da se skupljaju jeftini politički bodovi. Nadamo se mi u klubu Hrvatske stranke prava da ćete vi glavni državni odvjetniče sad konačno kad se raščišćava i situacija u Hrvatskome fondu za privatizaciju moći odlučno krenuti u provedbu zaključaka Hrvatskoga sabora o sankcioniranju nezakonitosti počinjenih u pretvorbi i privatizaciji, odnosno pljački i grabežu i to u skladu sa nalazima državne revizije koji su jasno kazali, nadzirali su tisuću 556 slučajeva. Za tisuću 481 slučaj su utvrdili da su bile nezakonitosti ili nepravilnosti, znači 95,17%. Samo je 75 predmeta po takvom lošem zakonu, odnosno prvo o pretvorbi onda o privatizaciji je sve obavljeno na način na koji se trebalo obaviti i sama činjenica da je i gospođa i Šima Krasić kazala da je negdje za 60% tih slučajeva gdje su utvrđene nezakonitosti i nepravilnosti bilo obilježja kaznenih djela. Sama činjenica da je podneseno tisuću 54 kaznene prijave, a da je na kraju samo kaznom zatvora kažnjeno mislim 9 osoba dovoljno govori da su tu institucije pravne države podbacile, da očito se nije napravilo ono što se mislilo napraviti, da ne govorimo o ovom dijelu gdje još se i nema konkretnih stvari, rezultata, gdje ni jedna vlast, ni bivša ni sadašnja nisu dopustili da se provede revizija pretvorbe i privatizacije hrvatskih banaka. Znamo kakva je situacija bila za hrvatski porezni obveznici odnosno država je u saniranje banaka uložila 15 milijardi eura, za milijardu eura te banke su prodane. Današnja vrijednost je 40 milijardi eura ili konkretan slučaj privatizacije "Splitske banke". To imate, to je javna tajna. Bivša koalicijska vlast je prodala "Splitsku banku" Talijanima za 84 milijuna eura. Nakon toga taj je Talijan odmah preprodaje Austrijancu za 136 milijuna eura. I na kraju kupuju Francuzi za milijardu eura. A tko će raditi takav posao? Samo netko, nitko normalan neće takav posao raditi. I već sama ta činjenica ukazuje da tu nešto smrdi. Da ne kažem da tu nisu teže igre u pitanju. Prema tome, puno je takvih situacija i puno je takvih slučajeva. Ali valjda je sad konačno su, sazreli su se uvjeti, jer ja, meni je jasno pravno i nama u klubu Hrvatske stranke prava, da bi vi krenuli u oglašavanje ništavnim pojedine slučajeve za koje je državna revizija utvrdila da je, utvrđene su nezakonitosti i to eklatantne nezakonitosti, da vam taj predmet mora pripremiti Fond za privatizaciju. Ali nažalost on to nije radio. Zašto nije radio? Pa zbog toga što su ti ljudi koji jesu u fondu, oni su to i radili svojevremeno. Ali sad znači pozivam i državni vrh u ime kluba Hrvatske stranke prava da pređu sa deklaratornog govorenja kako su oni za odlučnu borbu protiv korupcije i predsjednika Šeksa i predsjednika Mesića i predsjednika Sanadera, da se stvore uvjeti što trebaju prema zaključcima Hrvatskoga sabora, da dođu ljudi u hrvatski fond koji će raditi svoje pošteno i koji će davati glavnom državnom odvjetniku čiste predmete da se krene u oglašavanje ništavnim. Mi iz kluba Hrvatske stranke prava smo glavnom državnom odvjetniku na temelju i zahtjeva, jedno 40 sigurno predmeta takve naravi smo mu uputili, ali treba se to riješiti unutar Hrvatskoga fonda za privatizaciju, jer mislim čudna je situacija kad, nama recimo potpredsjednik Vlade kaže da on i ne zna koje su sve odluke u tome području donešene. Mislim to je stvarno jedna zanimljiva situacija. I onda jedna čudna situacija da ministri koji su članovi upravnih odbora ili Šime Prtenjača koji je predsjednik veli, oni nisu za ništa odgovorni. A general Gotovina zbog zapovjedne odgovornosti čami u tamnici. A oni sve čisti, sve pet, sve je to radio netko drugi. Pa što se prihvaćaju takvih ili sličnih dužnosti? Znači, sad bi trebali ti ljudi koji su ministri, koji su odgovorni, ako nisu ranije stvoriti uvjete da glavno, da vi glavni državni odvjetniče imate čiste situacije, čiste papire da bi mogli pravno djelovati i da hrvatska javnost znači vidi da institucije su profunkcionirale i da se prelaze sa toga dijela deklaratorne podrške, deklaratorne borbe. Pa to je, smo čuli u raspravi, svi su deklaratorno za. Recimo bivša vlast je znala kakva je situacija sa pretvorbom, privatizacijom još 2003. godine. Nije poduzimala te mjere što se moglo prema propisima, bez izmjene što mi nudimo još jedan novi Zakon o sankcioniranju nezakonitosti počinjenih pretvorbi privatizaciji. Ali za ove eklatantne oblike već postoje pravni okviri za oglašavanje ništavnima i načelo je pravno u Hrvatskoj kao svim normalnim zemljama nešto nezakonito stečeno ne može nikad postati zakonito. Ali ako se ne stvore ti uvjeti i vi ne počnete djelovati nažalost to će se dogoditi i to će biti jedan nonsens i to će biti jedna teška mrlja, crna mrlja na ovome djelu i radu odvjetništva i svih mjerodavnih tijela na tome pitanju. Nema tu što kaže SDP veli, onima koji su u dobroj vjeri stekli. Ma kakvoj dobroj vjeri kad je kupio od nekoga tko nije bio vlasnik. Pazite! Oni sad govore veli o dobroj vjeri. Uzmite konkretan primjer dobre vjere. Evo, recimo kupite osobni automobil i u dobroj vjeri provjerite kod Policije da je taj, dakle da ga kupujete od vlasnika. I nakon toga Policija normalno utvrdi da je taj auto ukraden, doći će i oduzet će vam taj auto, je li tako? A oni kažu u dobroj vjeri. Pa kakva dobra vjera. Zašto dobru vjeru ne primjenjujete u ovoj situaciji. Znači vi dobru vjeru primjenjujete samo u situacijama kad nekoga hoćete zaštititi. … [[Upadica se ne čuje.]] Neću mirnije Slavene jer to su stvari preko kojih se ne može tako jednostavno prijeći. I sad ono što mi na kraju ćemo vam reći, ono ostalo ću pojedinačno, normalno. Ono što mi u ime kluba Hrvatske stranke prava već duže vremena govorimo, opet je tu vama pozicija nezgodna zato što vi u ovima imovinsko pravnima sporovima zastupate kao što je nekad to radilo ono pravobraniteljstvo bivše, zastupate državu znači postupate po nalogu Vlade Republike Hrvatske. Ta vrijednost svih tih sporova je prema ovome dijelu skoro 14 milijardi kuna. Znači preko 9 milijardi kuna odnosi se na one situacije gdje vi zastupate državu, gdje država kao takva tužena. Problem je u tome što je negdje sigurno 70 do 80% ako ne i više takvih sporova, objektivna je situacija takve naravi da nećete ništa uspjeti napraviti. I samo se sudski troškovi stvaraju novi, kamate i sve ostalo, umjesto konačno da sa riječi opet pređemo na dijela, da se da ona mogućnost sklapanja sudskih ili izvan sudskih nagodbi gdje će se utvrditi i vrijeme kako i na koji način platiti i sve ostale situacije jer se bojimo evo vidite, svake godine za jedno u ovome sazivu Sabora taj iznos se diže. Mislim da je bio prvo 9 milijardi, sad je evo, već doseg'o 14 milijardi. Prema tome, mi ćemo podržati ovo izvješće. Nadamo se da su konačno, da ste napravili infrastrukturu i da će na godinu izvješće koje bude razmatrao novi saziv Hrvatskoga sabora, gdje će nas biti daleko više ovdje baš kao … [[Govornik se ne razumije.]] Hrvatskoga sabora, da ćemo moći vidjeti da akcija "Maestro" nije bila pucanj u prazno, nego da je ona postala redovna stvar i rad Državnog odvjetništva, a da se tri tenora više neće miješati. Hvala lijepo.
Klub IDS-a, poštovani zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni državni odvjetniče, gospodo zastupnici! Osobno sam mišljenja da nikada u pravije vrijeme jedno izvješće Državnog odvjetništva nije došlo u Hrvatski sabor no što je ovo vrijeme. Hrvatskoj sljede izbori. To će biti tamo negdje kraj 11. mjeseca znači za četiri mjeseca. Sve se na neki način otvorilo. Eto, "Maestro". Sudac Boris Ivančić odredio je da će prvo ročište u istrazi u slučaju Hrvatskog fonda za privatizaciju biti 17.7. i to ono koje se tiče Istre i to je dobro. Do tada čuvajte nam samo ljude fizički. Istra je na neki način otvorila taj "maestro" 2006. i tražimo od vas da se ovdje ide ama baš do kraja, da se sav šljam ukloni sa društvene pozornice. A vi isto tako znate da su neki ljudi bili spremni i po cijenu atentata učiniti sve da se sačuva društvena imovina. Mislim da će to ljudi u Istri prepoznati. Inače, slučaj "maestro" koji se vezuje na tu 2006., 2007. je hvale vrijedan iskorak Državnog odvjetništva. Ja osobno sam mišljenja da je to najbolje što se Hrvatskoj dogodilo u zadnjih sedamnaest godina. To je najžešći udarac kriminalu, to više u ovom trenutku nije predstava. I ako imate hrabrosti onda ćete ići razriješiti ne samo ta tri "maestra" već i slučajeve nekih "sopranistica" koje su recimo odrađivale slučajeve Liburnije iz Opatije itd. Međutim, nije problem samo na tim "sopranisticama" koje su nakon toga dobile dobro plaćena mjesta u nekim holdinzima. Problem je na onima koji su recimo u Vladi 4.8.2005. krišom u jeku odmora dali suglasnost na sporazum o nagodbi Hrvatskog fonda i … [[Govornik se ne razumije.]] holdinga, 8.8. potpisali sporazum o nagodbi, 17.8. Vlada povlači sporazum, 30.9. u sporazum se uključuje Državno odvjetništvo. Vjerojatno će se taj slučaj rješavati tek po izborima 2007. a do 29.7. treba vidjeti i dobiti onu legalnost tih prijenosa dionica Vlade na grad Opatiju i mislim da će to biti pozitivno riješeno. Zašto to govorim? Zato jer jednostavno ne vjerujem da će Državno odvjetništvo imati hrabrosti zagristi i u privatizacijske rabote jer u tom slučaju dovodi se u pitanje na neki način i same stupove društva o kojem je i gospodin Pero Kovačević govorio. Da se razumijemo, ja nemam nikakvih iluzija o tim privatizacijskim momentima. Danas je najveći odljev hrvatskog kapitala prema Srbiji i prema Švicarskoj. To što ide kapital prema Srbiji to mene ne tangira. Dapače, to je pozitivno jer tu idu ulaganja, preuzima se tržište itd., i to je u redu. Ali zamislite, odmah iza Srbije najveća naša ulaganja su ni manje ni više nego u Švicarsku, u porezne oaze. Najveći odljev hrvatskog kapitala dogodio se 2001. godine i to u Liberiju, Bahame, Maršalove otoke, Antigvu, Britanske Djevičanske otoke itd. Riječ je o stotinama milijuna dolara. U trenucima, znači dok se prijetilo da će se novac vratiti u zemlju zapravo najviše novca se iz zemlje iznijelo te 2001. recimo godine. I zato treba dati podršku gospodinu Bajiću jer ako u ovom trenutku glede "maestra", jer ako on ne odradi taj posao bojim se da ni nakon promjene vlasti taj posao se neće odraditi. Sve to na neki način dovodi do ovog najnovijeg slučaja da je premijer na neki od svojih računa pohranio 19 tisuća 875 kilograma zlata. Mislim, to su gluposti jasno. Toliko zlata nisu imale niti Inke prilikom upada konkvistadora. No od kuda s druge strane premijeru pravo da od opozicije traži da ga brani. On mora doći pred Sabor ili državni odvjetnik nam mora nešto o tome reći koji je danas ovdje i treba objasniti što se zbiva. Inače, po mom sudu tu se slažem to je udar na sam vrh hrvatskih institucija, i na Predsjednika i na Vladu, i na Državno odvjetništvo i to onih istih gospodo koji su bili poraženi na Saboru HDZ-a 2001. ako se ne varam, vidim da me dobro pratite. Ovo što danas radi državni odvjetnik i to ću reći nije igra. Sve ću ja osobno učiniti da dođe do promjene vlasti ali institucije valja sačuvati. Jer, ako se danas četiri mjeseca do izbora netko na ovaj način poigrava sa hrvatskim institucijama što će tek biti po promjeni vlasti. I bojim se da se nakon toga može štošta blokirati. i zato valja obraniti institucije a onda kada ljudi koji su u načelu najviše učinili za ovu zemlju ionako će otići sa vlasti. Nitko do Zagorca nije tako jako objedinio državni vrh kao on sam. I mišljenja sam da iza njega stoje oni koje često proziva Stipe Mesić Predsjednik države i da će u narednih četiri, pet mjeseci biti bespoštedna borba kako bi se nastavilo jasno degradirati vlast a što će biti nakon izbora 2007. to će se možda tek rasplamsati. Još jedanput ću reći, najveći odljev kapitala iz zemlje zamislite dogodio se onda 2001. kada smo svi govorili da će se taj kapital upravo tada vratiti. To treba imati na umu. Znamo da se ti pojedinci danas u Beču hvataju za slamku, to nam je jasno. Njega sam inače dva puta u životu vidio. 2000. četiri, pet mjeseci po promjeni vlasti na Odbor za unutarnju politiku. A ono što je zanimljivo da je najprije razriješen a tek potom navodno ovo što mu se stavlja na teret otuđio dijamante i drugi put pred godinu dana ovdje u Saboru ali u prisutnosti tajnice kluba IDS-a gospođe Sandre Štifanić i Nedeljko Tomić ja sam rekao ako ćeš razgovarati sa mnom ti piši bilješku. I tako je trebalo učiniti i u Beču a ne na tako jedan naivan način jednostavno utrčati u škare ne znam tih obavještajnih zajednica. Da je predsjednik Mesić tu ispao naivan je na neki način, ali i to nakon Norca i Gotovine nije mu se smjelo dogoditi ali zasigurno predsjednik Mesić je u dobroj vjeri želio razriješiti neke repove iz devedesetih godina. Za to ga ne treba prozivati ali da će to biti štetno pred bečkim sudom u ovom slučaju u to ne treba misliti. Nama u Hrvatskoj je logično da politika recimo u tom slučaju ima "dobre namjere" a njima u Austriji ili Austrijancima je neshvatljivo da Hrvatska ne priznaje na neki način tu diobu vlasti. Ja sam na Mesićevoj strani sto posto ali tu smo malo ispali naivni, možda jer Državno odvjetništvo nije bolje brefiralo neke osobe. Vjerujem jasno u izručenje ali nakon slučaja Beč ostaje ta neka sumnja. CD će vjerojatno doći u javnost i zato bi možda bilo bolje da ga se prikaže na nekoj zatvorenoj sjednici Sabora. Ono što, još jedanput ću reći, IDS traži, šta se dole dešavalo zna najbolje gospodin Bajić. Osim što možda ova moja izjava može nekome od naših ljudi štetiti ili otežati život je da se ide do kraja, da se taj mulj i blato kako je da parafraziram gospodina premijera naprosto očisti, da se već jedanput makne sa društvene scene. Hrvatska nema većeg prioriteta od tog doli da nas se oslobodi bilo te privatizacijske hobotnice bilo tog podzemlja. Bojim se gospodinu Bajiću da neki ljudi koji bi trebali kazneno nekoga progoniti možda su i ugledni državni odvjetnici. Jasno je, evo danas ćemo popodne usvojiti ovaj novi Zakon recimo o USKOK-u, to je dobar zakon. Kako je moguće gospodo da netko tko je bio ravnatelj te institucije, koji je trebao progoniti tu zločinačku organizaciju sutradan je nakon što je ostao bez posla preuzeo njenu obranu. To je naprosto nevjerojatno, to nije normalno iako u Hrvatskoj eto i to je bilo moguće. Znao sam i prije da hrvatskim podzemljem danas na neki način upravlja građevinska mafija. Ona se naprosto pere, izlazi iz onih poslova reketarenja, droge, ne znam prepada i tako dalje pljačka, pljačke. Tu treba tražiti izvršitelje a Hrvatski fond za privatizaciju poslužio im je kao poluga da dođu do nekih povoljnih prije svega zemljišnih akvizicija. Drugo čime se odvjetništvo treba baviti je droga. U zadnjih dva mjeseca od "over dose" u Rijeci, to je podatak koji me naprosto frapirao, stradalo je 8 mladih života. U Istri po riječima doktora Ivančića od početka godine dvoje. Inače 2006. u Istri nam je stradalo od "over dose" šestero mladića i cura. 2005. četvero, 2004. četvero, 2003. četiri, 2002. tri, 2001. čak devet, 2000. tri, 1999. šest i tako dalje. Čitam da je jučer palo 40 dilera. I to je isto nešto što treba sigurno pozdraviti. Rad narko mafije mora biti bezpoštedan do istrebljenja. Nema većega zla. Stoga uvedimo i ove testove na drogu u školu, u srednje škole, na fakultetu. Učinimo nešto da se i dio iznesenog novca iz Hrvatske bilo devedesetih, bilo te 2001. to je podatak kojega sam danas pronašao a dao ga je guverner Hrvatske narodne banke, naprosto vrati u zemlju. Odgonetnimo te tajne račune za financiranje hrvatske obrane. Nije to teško ako jasno postoji dobra volja. Za kraj zašto govorim na jedan ovakav plastičan način? Prvo da bi se moglo me razumijeti i drugo ovo je materijal koji je dobar, ali ipak ne govori o konkretnim primjerima nego naprosto o čitavom nizu brojku. Nije da Državno odvjetništvo, ne znam, nije odradilo neke velike stvari. Hrvatski fond za privatizaciju svi mu priznaju, slučaj Petrač, Gotovina i tako dalje. No ja ću se tu dotaći i još nekoliko momenata. Strana 69. aneks G sukcesije bivše znači SFRJ. Mislim da te imovinsko-pravne odnose između Hrvatske i drugih država prije svega Srbije i Crne Gore treba što je moguće prije razriješiti da bi se mogla ta jedna ulagačka klima promijeniti. Strana 70. pomorsko dobro. Kako se moglo dogoditi to da padne stečaj u slučaju "Lenca" odnosno kako se moglo ugroziti, ne znam, taj stečajni plan, poziciju te tvrtke zbog jednog neshvatljivog propusta da pomorsko dobro uključi se u stečajnu masu. Jednako tako treba otvoriti slučaj ovoga turističkog zemljišta. To treba razriješiti. Od tuga je krenuo ovaj "Maestro". Uspjelo se u Istri osporiti najvećim tvrtkama u Hrvatskoj uknjižbu nad stotinama i stotinama tisućama hektara tzv. turističkog i potom poljoprivrednog zemljišta bilo da je riječ o "Jadran turistu", "Rivijeri", "Plavoj laguni", ne znam "Istra turistu", "Laguni Novigrad", "Agro laguni Poreču". Koji kapital stoji iza toga neću vam sada govoriti jer i sami to prepoznajete ali to pitanje također treba riješiti. Za kraj koliko je država dužna? Sveukupno parničnim predmeta je ako se ne varam u iznosu 10,3 milijardi kuna. 50% tog iznosa na neki način pripast će tužiteljima tj. onima koji potražuju taj novac od Hrvatske države. Tog iznosa znamo nema u proračunu. Sve u svemu ja mislim da je akcija "Maestro" povratila povjerenje u Državno odvjetništvo. To nije malo. To valja jasno povjerenje obraniti i dodatno opravdati. S druge strane Hrvatski fond za privatizaciju valja funkcionirati a oni koji su jasno zlorabili institucije valja da odgovaraju. I bez obzira, bez pardona da li se oni nalaze u Istri, da li se nalaze u Zagrebu, da li se nalaze u Rijeci, Šibeniku, Splitu i tako dalje. Ako to ne napravimo ušlo se u jednu bitku u kojoj ćemo se iskompromitirati. Prema tome apsolutna u tom dijelu podrška Državnom odvjetniku. Podržavamo izvješće. I još jednu rečenicu o čemu je govorio gospodin Bajić. Nije drugi nitko spomenuo to su ovi zločini u Drugom svjetskom ratu. Ratni zločin jasno ne zastrarijeva. Bilo je tog zločina na svim stranama. I pobjednicima i poraženima. To su ljudi znamo danas bliže 95 nego 85 godina no pravda jasno treba biti zadovoljena međutim ono što je danas možda i potrebnije i aktualnije je kako zabraniti pojavljivanje sa tim ustaškim oznakama, kapama i slično na nekim koncertima i da ne nabrajam dalje ili stadionima. To su provokacije i taj duh jednom riječju u Hrvatskoj ne smije živjeti. Sve u svemu još jedanput podrška gospodinu Bajiću i mislim da radi dobru stvar i korisnu stvar i da ćemo možda za godinu dana imati na umu i ovu današnju raspravu i ovo što se dešavalo u roku, u zadnjih nekoliko mjeseci.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Lino Červar.
Gospodine predsjedniče, gospodine glavni državni odvjetniče pa rekao je gospodin zastupnik Kajin da on plastično govori da bi ga razumjeli. Ali ja sam siguran da ovdje nitko ga nije razumio jer pas s maslom to ne bi mogao spojiti. Ali ispravljam netočni navod kad je rekao da Državno odvjetništvo nema snage, nema hrabrosti da razriješi pitanje pretvorbe i ostalu kriminalizaciju u našoj zemlji a s druge strane mu daje potporu. Ali on je pokazao doduše dobru hrabrost kad se govori o ksenofobiji kada je došao na, kad je održao … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? [[Upadica: Netočan navod.]] Da, rekli ste vi u Umagu kad ste rekli, poručili građanima Umaga oni koji su rođeni u Umagu ako ne šute da mogu otići iz Istre. To je klasičan primjer ksenofobije. A nemate hrabrost u Istri da uperete prstom na one koji su zaista napravili kriminalna djela u pretvorbi i privatizaciji. … [[Govornik se ne razumije, govornici govore uglas.]]
Poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Sljedeći ispravak.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega Kajin dopustite mi da ispravim dvije, dva vaša navoda koja ocjenjujem da je važno ispraviti jer su doista pogrešna. Vi ste kazali kako je Vlada iz 2001. godine prijetila da će vratiti odnesena sredstva vani … … [[Upadica se ne razumije.]] 2001. kako ste vi kazali, da će vratiti odnesena, odnesene novce vani. I onda ste kazali kako se upravo tada dogodio najveći odljev novca vani i da je najviše novca otišlo vani. Dakle, to je netočno, nije se prijetilo, nego se obećavalo narodu da će se vratiti da što se i sada čini. Dakle, jednostavno obećanje za nekoga je očito ludo radovanje. I druga stvar, kazali ste kako premijer traži da ga oporba brani u svezi sa ovim sumanutim optužbama o ne znam vagonima ili čime zlata. Ne traži to premijer da ga oporba brani jer on zna da je sad predizborno vrijeme i da mu oporba stalno podmeće. Međutim, traži da se oporba ogradi od ovakvih sumanutih optužbi zapravo kako bi se raščistilo jel smo doista toliko u prljavoj predizbornoj kampanji ili nismo. Hvala.
Klub zastupnika HSLS-a poštovani zastupnik Zlatko Kramarić. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine državni odvjetniče gospodine Bajiću, kolegice i kolege. Evo, kolega Kajin je imao jednu krivu sumnju da mu se neće dopustiti da govori, ali doista pokazuje se visoki stupanj tolerancije ovoga Visokog doma i njegovog predsjednika da doista prilikom ovdje, da se ovdje doista u povodu ovoga izvješća može reći doista ono što jest ili što bi trebala biti bit problema. Vidim ovdje padaju ove naše dosjetke “pas maslom“, ali onda isto također bi na to mogli odgovoriti da neki žele da obilaze oko problema kao kaže “mačak oko vruće kaše“ i mislim da se to ne smije dogoditi. Sve se može dogoditi ali se to ne smije dogoditi. Ovo izvješće je kao i obično uvijek korektno napisano, pedantno, uredno sa puno konstatacija, puno grafikona i doista žanrovski mu se ne može ništa prigovoriti. Ono kada bih ja ocjenjivao kad ovako dobijem seminarski rad onda kažem izvrsno, gotovo da čovjek ne mora na ispit doći jer pokazuje doista da državni odvjetnik poštuje ovaj Visoki dom i da podnosi izvješća koja zadovoljavaju sve one kriterije žanra. Ali ovo izvješće je zapravo je, predstavlja onu našu hrvatsku noć, hrvatsku tamu, hrvatski mulj i to je činjenica. I to upravo na neki način čovjek je ambivalentan – pokazuje se zapravo kako naše društvo nije imuno od ovih svih devijacija i to onih najgorih mogućih. I ono što ja mislim da se danas zapravo kad se pohvalno izlazimo o strukturi ovoga izvješća doista moramo se vratiti na onaj bit problema, a bit problema je to da li institucije u našem društvu funkcioniraju i koji je stupanj povjerenja u te institucije. Upravo zbog toga mi se čini da ovo što se je dogodilo nedavno da pokazuje da možemo reći ono galilejovski “ipak se kreće“ i to je ono što nas u Klubu Hrvatske socijalno-liberalne stranke čini zadovoljnim. Znate, taj pozitivni trend ako vlada ovo jedno nihilističko raspoloženje da zapravo ništa ne valja i da se sve može staviti pod tepih to je opasno raspoloženje. To raspoloženje ne generira zapravo određene odnosno one anarhističke elemente, elemente koji zapravo svaki puta poslije svakih izbora da moramo kretati iznova. Ja mislim da samo pametni ljudi, mudri ljudi, mudri sa iskustvom uvijek Sabor preuzima prtljagu onih prije da ih ne moraju dva puta ili tri puta nositi. To je iskustvo i onih, oni koraci koji su se učinili u nekim prethodnim periodima, mandatima moramo poštivati. I upravo zbog toga ovo što se dogodilo pokazalo se kada se poštuje liberalna doktrina, liberalni svjetonazor, kada se shvati da su institucije zapravo duša i srce ovoga našega društva da onda zapravo možemo očekivati da i reforme uspiju. Ja sam ovdje već možda papagajski, možda dosadno govorio zašto neke, zašto recimo Jelcinjove reforme nisu uspjele. Upravo zbog toga što je ignorirao tu važnost institucija što nije shvatio da zapravo samo neovisne institucije koje ne ovise o političkim odnosima snaga mogu biti jamac bilo koje reforme. To je, to se dogodilo u post Frankovoj Španjolskoj. Upravo zbog toga i tamo je tranzicija relativno kratko trajala i danas doista je Španjolska jedna uređena zemlja, uređeno društvo upravo zbog toga što su tamo bili mudri ljudi koji su shvatili tu važnost i mislim da konačno mi to i u Hrvatskoj moramo shvatiti. Sve neke velike reforme, priče o nekoj reindustrijalizaciji neće gospodarskim stopama rasta neće uspjeti ako ne postoji temelj na kojima se te stvari mogu graditi. A upravo između ostaloga jedna od tih institucija je i Državno odvjetništvo i zato ja želim vjerovati da ništa ne može više biti isto kao poslije ove akcije “Maestro“. Jednostavno se ta lavina se je zakotrljala. Sve to ovako može izgledati bezazleno, može izgledati benigno, mnogi to čak i pokušavaju stavljati u kontekst ove neke predizborne kampanje, ali oni se grdno varaju. Znate, lavina počinje kao gruda, ali dolje u dolini doista može napraviti veliki dar mar i mislim da će se to i dogoditi. I to se mora dogoditi, jer ako se to ne dogodi, onda zapravo ćemo se ponovno vratiti zapravo na same početke. Dobra, dobra je i činjenica upravo što je sada govorim, govorio je sada osobno kolega Bajić, on se kaže preživio smjenu vlasti. Pokazalo se doista ako jedna vlast jedan odnos političkih snaga dao povjerenje gospodinu Bajiću, a drugi su to potvrdili isto se pokazuje naš stupanj zrelosti da doista ne mijenjamo ljude, da ne unosimo taj neki hokejaški princip onih brzih izmjena i doista samo ja i moji dečki. Sa ja i mojim dečkima možete piti, možete igrati karte, možete se družiti u nekim stvarima. Ali ja i moji dečki ne smiju funkcionirati u, onda kada se obnašaju odgovorne dužnosti. I to je, i to su također ti pozitivni pomaci i te također te pozitivne pomake moramo ih detektirati i moramo ih pohvaliti i moraju postati neki standard ponašanja. Zato me i ne iznenađuje zapravo što se, što vidimo da se, da reakcije na ovu akciju i na ovu zapravo spremnost da se ide do kraja doživljavaju i ove udare koje pokazuju upravo da oni koji se osjećaju ugroženim da reagiraju. Moram čak priznati da pomalo i ne mogu shvatiti kada krene ova akcija, gotovo je to konsenzus da postoji da manje-više svi građani Republike Hrvatske korupciju i mito smatraju jednim od najvećih problema, da u privatizaciji vide doista izvor mnogih naših zla i da se ta močvara želi isušiti onda imate ove reakcije tipa da se čak dovodi u pitanje i ustavne ovlasti Predsjednika Republike. Nitko ne želi interpretirati članak 97. Ustava onako kako bi ga trebao interpretirati. Mi možemo sada reći da smo ga možda kada se mijenja Ustav da smo ga zaboravili jer upravo on je jamac ovoga prezidijalanoga elementa u našem Ustavu. Na neki način su ovih da kažemo ovih stvari smo predsjednika bili oslobodili nekih elemenata koji pripadaju prezidijalnom ovome sustavu, ali smo ostavili taj članak 97. gdje smo mu zapravo omogućili da radi i određene diferencije. Na stranu da li je svaki puta intervencija besprijekorna, da li se mogla napraviti elegantnije i to je druga stvar. Ali je činjenica ako doista želimo da se tu močvaru naše privatizacije i ovih svih ovih negativnih, ove tamne strane hrvatskog društva isušimo onda su, nisam materijalista, ali doista onda su sva sredstva dopuštena i konačno se moramo suočiti sa svim imenima ne da opet bude selektivno. Svaka akcija koja u sebi ima selektivni karakter, pa ćemo raditi neku segregaciju naši i vaši, to nije dobra. Upravo zbog toga ne se zadržati samo ne znam na imenima i prezimenima nekih obitelji i nekih, nego upravo da vidimo, da doista vidimo dokle je ta hobotnica došla i dokle je taj karcinom dubok i pokazat će se što gotovo već sada možemo a priori reći bez nekih velikih analiza, da ona doista pripada svim segmentima na žalost našega društva. Zlo se ne smije relativizirati, zlo ne smije dobiti legitimitet u ovom društvo, zlo se ne smije … [[Ne razumije se.]] kao što se poneki puta gotovo da neki protagonisti dobivaju lupenovski atribuciju i to ako to bude konsenzus u ovom Parlamentu onda imamo šanse da uspijemo. Jer nama dana, nema mjeseca, nema godine izborne, predizborne koja nije mjesec i dan i sat borbe protiv korupcije i ovoga najvećega zla u našem društvu. Ako to pokušavamo kažem relativizirati pa reći da je to zbog nečega, zbog kampanje ili ne znam čega, nekih ubiranja jeftinih političkih trenutnih poena onda doista možemo odustati od ovoga posla s kojim se bavimo i to onda nije prav stvar. Kažem upravo zbog toga mi ćemo i dalje inzistirati upravo na neovisnosti, jačanju tih institucija, da ti ljudi se ne mijenjaju kao hokejaši nego upravo ako rade svoj posao profesionalno djelotvorno, ako su uspješni, ako građani u njih imaju povjerenja oni moraju ostajati i bez obzira na promjene ovih odnosa u ovim klupama i to je ono za što se zalažemo opet na svim razinama, da to vrijedi kako za državnu razinu tako da vrijedi i do ovih lokalnih razina. U tom smislu će klub HSLS-a dati potporu i ovom izvješću i ovim aktivnostima. Želimo inzistirati da se ima građanske i političke hrabrosti da se ide do kraja, jer ono što je sigurno ne samo što je korupcija vrlo visoko pozicionirana i doista dodiruje upravo te što netko kaže stupove društva nego upravo korupcije ima posvuda. Onda doista, ona nije samo rezervirana ne znam za uz Vladu, uz Parlament nego doista ona je kapilarno se spušta do najnižih mogućih granica. Kažem još jedanputa isto, dat ćemo potporu onim detaljima koji su ovdje prisutni, a to je svakako da treba vidjeti, ne znam govorili smo nedavno i o problemima zatvorskih kazni, smještaj kapaciteta, upravo treba vidjeti u ovoj legislativi koji je način zapravo rješenja koji bi mogli upravo na neki način umanjiti taj pritisak i stvoriti neke manje uvjete i za one ljude koji zasluže kaznu. Isto veliki problem koji se ovih posljednjih dana se javlja u Hrvatskoj, taj problem ksenofobije … [[Ne razumije se.]] određenih znakovlja. Jučer je kolega Tadić mislim podnio jedan amandman kada se govorilo o elektroničkim medijima onda govori da se tu treba obračunati sa jednom vrlo zanimljivom konstatacijom ako dobro parafraziram, a mislim da se dobro sjećam protiv kaže fašističkih, nacističkih, komunističkih i drugih ovih totalitarnih režima. Doduše bilo bi vrlo zanimljivo i ovih drugi, koji su to ovi drugi kraj ova tri, ali isto mi smo doista isto svjedoci da određene aveti prošlosti još uvijek su prisutne i pokušavaju se ono što je najzanimljivije kod ovih najmlađih se implementirati i očito da stalna borba protiv upravo tih znamenja koji su na neki način obilježili našu nesretnu povijesti da ih treba na jedan oštar, ali isto jedan također i onaj način koji će biti edukativan, koji će imati pedagošku komponentu, iskorijeniti. Ali moram se osvrnuti jučer se ovdje u ovom Saboru, odnosno u hodnicima ovoga Sabora također nešto dogodilo, da su dvoje mladih ljudi napravili jednu iako po mom mišljenju predivnu provokaciju, držali su se za ruke i onda jedan naš bivši kolega, bivši zastupnik je na jedan vrlo ružan, zapravo da nemam ovog građanskoga srama koji me zapravo tjera da to kažem, da je ovdje mogao biti zastupnik koji doista ima i dalje problema sa odnosom prema istospolnim zajednicama, prema drugačijoj artikulaciji određenih oblika ljubavi to i sa onim vrlo biranim riješimo je počastio i nas da mi to štitimo, ne mi što doista štitimo samo ljudska, kao sva ljudska građanska prava, manjinska prava, to ćemo uvijek raditi, to moramo raditi pa bez obzira da li se to nekome sviđalo ili ne sviđalo to ne može biti naš vlastiti stav, ne može biti mjerilo da uvodi upravo tu neku razdjelnicu između onoga što je poželjno i što je nepoželjno, to su privatni izbori, privatni stavovi koji ni na koji način nikoga drugoga ne dovode u pitanje i to je kud i kamo manje zlo upravo od svih onih …, onoga znakovlja iz ovih totalitarnih vremena koji se eto s vremena na vrijeme ponovno recikliraju i ponavljaju i sa lijeva i sa desna da se razumijemo. To mislim nitko nije iz toga isključen, pa bi to isto tako, ja mislim da je problem kada državno odvjetništvo bi trebalo reagirati promptno na svake takve izjave, a kažem tim više što upravo dolaze od jednoga bivšega saborskoga zastupnika koji je sebi dopustio pravo da na jedan vrlo vulgaran primitivan način upravo komentira i stav ovoga Sabora. Ja sam sretan što je stav upravo toga Sabora takav, odnosno ili velike većine, ne mogu govoriti u ime svih i što izaziva kod njega gnjev. Ali još jedanputa, imate punu potporu i za ovu hrvatsku tamu i hrvatsku noć, ali i za ono doista što nam slijedi i što vjerujem da u hrvatsko, da ja vidim ovo svjetlo na kraju tunela. Hvala.
Hvala. U 11,01 sati isteklo je vrijeme za prijavu za raspravu u trajanju od 10 minuta za koju se prijavilo 10 zastupnica i zastupnika. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, ispravljam, odnosno čak utočnjavam taj netočan navod uvaženog kolege govoreći o amandmanu Odbora za ljudska prava na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o električnim medijima. Naime, njihov tekst glasi ideje znači fašističkih, nacističkih i drugih totalitarnih režima. To se odnosi na ovaj dio što se ne može, … [[Govornik se ne razumije.]] medijski poticati koji su drugi totalitarni režimi. Odgovor je jasan. Mi smo dali svoj amandman. Misli se na komunistički i teokratske režime. To se onda zna koji su to režimi. Hvala.
Hvala. Za klub HSS-a, poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni odvjetniče, kolegice i kolege zastupnici. Pa i klub Hrvatske seljačke stranke pohvaljuje izvješće državnog odvjetnika, zaista je kvalitetno, temeljito i zapravo želimo dati ohrabrenje državnom odvjetniku da nastavi na radu kako bi se još više ažurirao progon počinitelja kaznenih djela, ali isto tako i zaštita državne imovine. S time što smo zadovoljni sa izvješćem državnog odvjetnika to ne znači da smo zadovoljni sa stanjem u Republici Hrvatskoj. Mi nismo zadovoljni sa stanjem u Republici Hrvatskoj, ali smo svjesni isto toga da sam državni odvjetnik niti je ovlašten, niti je moćan ispraviti, urediti to stanje bez suradnje sa svim drugim institucijama i tijelima kako je to u pravnom poretku propisano. Dakako da smo i kao i ostali klubovi zastupnika apsolutno podržali državnog odvjetnika u akciji "Maestro" jer smo očekivali i očekujemo da će putem te akcije zapravo se vratiti povjerenje građana u funkcioniranje pravne države, da će kroz tu akciju zapravo doći do ohrabrenja i sudjelovanja i građana u razotkrivanju onoga što je najteže razotkriti, a to je korupcija. I u tom dijelu se slažemo sa državnim odvjetnikom da je to složen posao. Ne bismo željeli svjedočiti posljedicama i konačnici te akcije kao što smo svjedočili završnici akcije oko uhićenja i razotkrivanja zločinačke organizacije kad znamo da su danas svi na slobodi. Ako bi ova akcija završila na takav ili sličan način to bi bila tragedija za pravni sustav i mislim da bi to definitivno ubilo povjerenje građana u funkcioniranje pravne države, a bez suradnje građana zaista nema uspješnog razotkrivanja kriminala i suzbijanja kriminaliteta u Republici Hrvatskoj. Dakle kao što sam rekla mi smo zadovoljni sa izvješćem državnog odvjetnika jer smatramo da je svoj dio posla obavio, a ove primjedbe koje ćemo, odnosno na što ćemo ukazati, a o čemu nam govori Državno odvjetništvo i izvješće državnog odvjetnika bilo bi dobro da čuju članovi Vlade jer tu u tom dijelu državni odvjetnik je nemoćan, ali državni odvjetnik nam ukazuje na neke situacije koje bi trebalo ispraviti, poboljšati i učiniti efikasnijim zaštitu, dobro reći ću ovom prilikom državne imovine. U 2006. godini državna odvjetništva su postupala i u stečajnim predmetima. Dakle štitili su državnu imovinu. U stečajnim postupcima prijavili su 520 milijuna potraživanja države i to najvećim dijelom potraživanja Ministarstva financija, a koja se potraživanja odnose na neuplaćene poreze i doprinose. 520 milijuna novih potraživanja u stečaj. Ako imamo na umu da je u 2005. godini prijavljeno 447 milijuna, moramo se zabrinuti jer to je porast za nekih 80 milijuna kuna. Odvjetništvo izvještava da je iz narednih godina u stečajnim postupcima ostalo nenaplaćeno milijarda 617 milijuna kuna. Nije greška. Radi se o preko 2 milijarde kuna nenaplaćenih potraživanja Republike Hrvatske. Dakako da se moramo upitati koji su to razlozi zbog kojih je naplata u stečajnim postupcima tako slabašna, jer je opće poznata činjenica da se u stečajnim postupcima naplata potraživanja vrši malo ili nikako zbog nedostatka stečajne imovine. Razlog je nepravodobno pokretanje stečajnih postupaka. Državno odvjetništvo kaže da u proračunu nisu osigurana sredstva za uplatu predujma za troškove prethodnog postupka. Da li to znači da u ovoj državi nositelji vlasti ne znaju računati? Ne osiguravanjem beznačajnih sredstava država gubi preko 2 milijarde kuna. Sasvim je sigurno da se tako ne ponašaju dobri gospodari. Unatoč toga kada smo u raspravama o prijedlozima Stečajnog zakona i njegovim izmjenama ukazivali da visina predujma onemogućava pravodobno pokretanje postupka, Vlada je nepokolebljivo ostajala kod svojih zamisli iako je i proračun gubitnik, odnosno gubitnici su građani Republike Hrvatske. Što još vidimo iz izvješća Državnog odvjetništva? Sam državni odvjetnik kaže tijekom 2006. godine još uvijek je bilo premalo raspolaganja poljoprivrednim zemljište u vlasništvu države. Za nas u Hrvatskoj seljačkoj stranci ovo je alarmantan podatak jer to isto i takovo izvješće je bilo i za 2005. godinu. Proces raspolaganja započet je stupanjem na snagu Zakona o poljoprivrednom zemljištu i mjerila i kriterijima raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Cilj je zakona bio da se iz poljoprivrednog zemljišta u državnom vlasništvu stvore preduvjeti stvaranja i funkcioniranja obiteljskih gospodarstava kao osnovnih nositelja poljoprivredne proizvodnje. To je preduvjet prilagođavanja hrvatskog seljaka Europskoj uniji kojoj tako težimo. Na žalost nova vlast nije prepoznala tu potrebu. Proces raspolaganja i stvaranja obiteljskih gospodarstava već zaustavljen i takovom politikom ogromna većina seljaka ulaskom u Europsku uniju osuđena je na propast i postaju socijalni slučajevi problem države. Ali ne samo to. Takvom politikom dolazi i dolazit će do iseljavanja seoskog stanovništva, a život Hrvatske svest će se na život u svega 4 grada i tu je problem, jer ti gradovi nisu spremni prihvatiti takav priljev stanovništva. Da li je to cilj ove politike vladajuće koalicije? Sve upućuje da jest, ali je onda pošteno to izrijekom i reći stanovnicima naših sela kako ne bi doživjeli sudbinu posljednjih Mohikanaca na braniku nacionalne tradicije i kulture koja nas kao narod čini duhovno bogatima, a u odnosu na druge specifičnima. Vlada je čak potpisala sporazum sa seljačkim udrugama prošle godine čiji je temeljni zahtjev bio ubrzanje postupka privatizacije. Seljaci su ponovno prevareni. Umjesto socijalno pravednijeg sustava obiteljskih gospodarstava putem koncesija, ova Vlada stvara dva posto bogatih a ostali će biti njihovi nadničari i to samo onda ako budu imali sreće. Ovo nisu prigovori dakako Državnom odvjetništvu, ovo su prigovori Vladi Republike Hrvatske a odvjetništvo može primiti kritike zbog neažurnog davanja mišljenja na ugovore koje sada nije onako kako je bilo u 2005., 2004. godini ranije. Sada nas uvjeravaju i uvjerili su nas da su ažurni. A oni mogu biti ažurni kad više nema Ugovora o prodaji poljoprivrednog zemljišta iz razloga što Ministarstvo poljoprivrede ne daje suglasnosti na planove raspolaganja poljoprivrednim zemljištem. Nadalje, jedan od najvažnijih poslova u radu Građansko upravnih odjela Državnog odvjetništva je uknjižba prava vlasništva Republike Hrvatske na nekretninama. Uknjižba prava vlasništva je od izuzetnog značaja za Republiku Hrvatsku u cjelini. S obzirom na značaj nezamislivo je da država nema uknjiženo vlasništvo na svojim nekretninama. A iz izvješća vidimo da nema. Čak nema ni evidencije nekretnina u društvenom vlasništvu pa se s njima mešetari tako kako se mešetari, o čemu ćemo vjerojatno puno više saznat u provedbi akcije "Maestro". A državna odvjetništva u prikupljanju pravno relevantnih isprava i podataka imaju upravo u državnim i drugim tijelima koja koristi imaju u posjedu nekretnine ili vode evidencije o njima. S obzirom na vrijednost tih nekretnina teško je povjerovati da se radi o čistoj nemarnosti obnašatelja državne vlasti. Sredinom '90.-tih poduzeća su podijeljena političkim odabranicima koji su se u tom darovanju osobno obogatili, a većina je osiromašila. Pitamo se nije li sada pred nama odabiranje političkih, obdarivanje političkih odabranika vrijednim nekretninama. Za napomenuti je da nema niti uknjižbe općih dobara o kojima skrbi Republika Hrvatska, a što se odnosi na javne ceste i primorsko dobro. Bez uknjižbe nema zaštite izuzetno vrijedne imovine, obala, mora, otoka i šuma, poljoprivrednog zemljišta, prirodnih bogatstava, zaštite okoliša. Jedino je uknjižbom moguće učiniti transparentnim način raspolaganja nekretnina. Ukoliko Vlada ne osigura uvjete za uknjižbu dala nam je dokaz da upravo ona ne želi transparentnost raspolaganja nekretninama. U netransparentnosti dakle bez očiju javnosti mogu se vraćat razno-razni dugovi i izražavati zahvalnost, ali i davati bespovratne kredite i stvarati dužnike koji će se Vladi u cjelini ili njenim pojedinim dužnosnicima morati odužiti. Nadalje, Državno odvjetništvo nas izvješćuje o stanju kriminaliteta u području narko miljea. Iako se Državno odvjetništvo hvali uspješnošću akcija, međutim činjenica je koju smo vidjeli u Izvješću o suzbijanju zlouporabe opojnih droga, da je u Hrvatskoj sve više i više konzumenata opojnih droga, da je ponuda na tržištu sve veća i veća. A ako je ponuda na tržištu sve veća i veća dakako ona je došla na potražnju, postavljamo si pitanje koliko smo učinkoviti u suzbijanju te ponude droge na tržištu? Da li uistinu uhićujemo samo one koji imaju drogu za vlastitu uporabu ili one sitne neznatne, a pravi kako ih narod zove kapitalcima ostaju neuhićeni i ostaju nekažnjeni? Po meni je zabrinjavajući problem dostupnosti upravo opojnih droga, jer ta dostupnost je vidljiva na svakom koraku. Dakako da mi se može reći, pa obveza je svakog građanina da prijavi onoga koga vidi da dila drogom. Međutim građani nemaju hrabrosti, a nemaju hrabrosti iz razloga nepovjerenja u funkcioniranje pravne države. Sami su mi neki policajci rekli da su uhitili i priveli one koji su drogu prodavali ni manje ni više nego maloljetnoj djeci, da su se nakon dva dana našli ponovno na ulici i usudili su se prijetiti Policiji. Na takav način ne možemo spriječit dilanje i dostupnost droge na tržištu i to najtragičnije dakle onima maloljetnima. Dakle, u konačnici gospodine državni odvjetniče, vama čestitamo na vašim akcijama, ali smo svjesni toga da morate imati potporu i drugih. Morate imati potporu i sudbene vlasti koja mora u konačnici izreći svoj pravorijek, morate imati potporu i suradnju Hrvatske Policije, a morate imat i potporu hrvatskih građana. Koliko ćete imat potporu i povjerenje hrvatskih građana ne ovisi samo o vama, ali dobrim djelom ovisi o završetku onih akcija koje bi trebali simbolizirat volju suzbijanja onoga što se zove glavnom preprekom gospodarskog razvitka Republike Hrvatske, a to je mito i korupcija. Malo je zaprepašćujuće da je u 2006. godini prijavljeno svega 50 osoba koje su primile mito. Od tih 50 osoba koje su primile mito prijavljenih 24 su odbačene, a samo u jednom slučaju je izrečena osuđujuća presuda. Mislim da to nije dobro. To je ono što ukazuje da vas ne prate oni koji bi vas trebali, a od kojih ponavljam ovisi povjerenje građana u ono što vi činite. Dakle, u konačnici klub Hrvatske seljačke stranke podržava izvješće državnog odvjetnika s time što ukazujemo da nismo zadovoljni sa stanjem u Republici Hrvatskoj.
Hvala. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik potpredsjednik Doma Mato Arlović. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege! Dozvolite mi da u ime našeg kluba odmah kažem da ćemo podržati ovo izvješće i da ćemo ga sa zadovoljstvom prihvatiti. Pridružujemo se pohvalama i čestitkama Državnom odvjetništvu i moramo posebice naglasiti zapravo veliki uspjeh Državnog odvjetništva koje je tamo negdje od 2001. godine kada je za rad Državnog odvjetništva ovaj Sabor donio odluku da je nezadovoljavajuće do danas došao u takvu situaciju da je ono postalo ažurno, da ono postupa u skladu sa Ustavom, Europskom konvencijom o zaštiti ljudskih prava i sloboda i da u tom segmentu možemo stvarno biti veoma zadovoljni. Možemo biti zadovoljni i u jednom dijelu što smo i sami učinili u stvaranju preduvjeta za ovakvu ažurnost Državnog odvjetništva a posebice njihovim radom na ostvarivanju i realizaciji takve mogućnosti i šanse koje je dao Ustav i zakon. Treba ipak još jedanput podsjetiti da je Državno odvjetništvo samostalno i neovisno tijelo u skladu sa našim Ustavom koje postupa protiv počinitelja kaznenih djela i drugih kažnjivih djela poduzimajući pravne radnje radi zaštite imovine Republike Hrvatske ali u skladu sa Ustavom i zakonom. Zašto na ovo treba posebice podsjetiti? Zato što i "akcije" u zadnje vrijeme pokazuju da je zapravo aktivnost Državnog odvjetništva kada je ona vezana uz provođenje Ustava i zakona i kada nije potčinjena nekoj vlasti izvan sebe zapravo dovela do takvih velikih rezultata kao što je između ostalog i rezultat vezan za akciju "Maestro". Mi moramo jasno reći Sabor i izvršna Vlada, dakle zakonodavna i izvršna vlast imaju svoje nadležnosti zakonodavne, političke i trebaju donositi zakone koji trebaju osigurati borbu protiv različitih oblika kriminala i kriminalnog djelovanja ili protiv zaštite, ili koji moraju stvoriti uvjete i preduvjete za zaštitu državne i svačije imovine ali u isto vrijeme politika ima mogućnost da svojim aktima, preporukama, smjernicama pokreće i stimulira određene akcije dajući na taj način prioritet. No, ono što moramo zaštititi i za što se moramo izboriti, moramo se izboriti za samostalnost i neovisnost Državnog odvjetništva, ili još preciznije za samostalnost i neovisnost u okviru Ustava i zakona i da u okviru Ustava i zakona … [[Govornik se ne razumije.]] utvrđujemo njihovu odgovornost a ne u odnosu na politički princip, političkog oportuniteta i svrsishodnosti kad tko ocjenjuje koji oblik državne politike treba provoditi. Državno odvjetništvo mora provoditi Ustav i zakone a ne samo državnu politiku. Drugo što bismo htjeli u tom segmentu posebice naznačiti jeste veoma važno a to je da otvarajući prostor samostalnosti i nezavisnosti našeg Državnog odvjetništva da se zapravo približujemo svima onima koji su to već napravili u zemljama Europske unije ili su na putu da to naprave vodeći računa o principima koji zapravo se otvaraju u suvremenoj reformi uopće ove institucije u europskim tijekovima i kretanjima. I ono najvažnije, ovdje valja povući liniju razgraničenja. To ne znači da je Državno odvjetništvo sastavni dio pravosudne vlasti. Državno odvjetništvo nije pravosudna vlast ali jeste sastavni dio pravosuđa, i u tom pogledu moramo kao zakonodavno tijelo naročito kad se donose zakoni i proračuni stvarati pretpostavke da se osiguraju dovoljna sredstva za prostorne ako hoćete informatička opremljenost, stručna opremljenost, edukaciju, osposobljavanje državnih odvjetnika da zapravo upravo u svojoj ustavnoj i zakonskoj funkciji, ulozi moraju imati mogućnost da ju realiziraju a to je, ponovno podvlačim, da kao ovlašteno tijelo mogu postupati protiv počinitelja kaznenih djela i poduzimati radnje radi zaštite državne i društvene imovine. U tom pogledu ima još posla. I dozvolite da ne govorimo o pojedinim stranicama ovog izvješća, o njima ću nešto kasnije reći vezano za zaključna razmatranja ali prvo bi htjeli naznačiti da u tom segmentu ima potrebe da i mi u Saboru dodatno raspravimo neka dodatna pitanja. Bilo bi dobro da kroz slijedeće zakonodavne inicijative i izmjene kad budemo mijenjali između ostaloga i Zakon o državnom odvjetništvu zapravo ugradimo i obvezu izvještavanja odvjetničkog vijeća, na njega mislim, ne samo o tome šta radi Državno odvjetništvo i državni odvjetnik nego zapravo o ostvarivanju kadrovske politike, o disciplinskim postupcima, o ostvarivanju rada. Dakle, samostalnost i neovisnost Državnog odvjetništva jeste vezano za ustavno-pravne i zakonske ovlasti postupanja ali nema neodgovornosti i samostalnosti od nerada, od propuštenih radnji itd. I u tom pogledu bi trebali o tome voditi računa, kao što bi trebali voditi računa i vezano ne samo za Zakon o državnom odvjetništvu nego i zakoni koji uređuju rad sudova da zapravo otvorimo prostor da se može brže i kvalitetnije s jedne strane pružiti pravna zaštita onima čije je pravo povrijeđeno, i s druge strane da se mogu procesuirati i primjereno kazniti oni koji su počinili povredu prava ako se radi naravno o kaznenim djelima. I u tom pogledu ima još prostora koje bi trebalo učiniti i u zakonodavnom smislu. Drugo što bismo trebali posebice naglasiti jeste činjenice da mi u Ustavu imamo propisano praktički otvoren prostor da se propiše jedno posebno djelo a to je u stavku 121. i stavku 2. gdje se kaže: "Suci i suci porotnici koji sudjeluju u suđenju ne mogu biti pozvani na odgovornost za izraženo mišljenje ili glasovanje pri donošenju sudbene odluke, osim ako se radi o kršenju zakona od strane sudaca za koje je kazneno djelo.". Znate, u takvim slučajevima mi smo imali prilike čitati po našim novinama pojedine takve slučajeve gdje se vodio sudbeni disciplinski postupak ali još uvijek nemamo dovoljno prostora u Kaznenom zakonu da se zapravo ovo provede. Predugo vremena protječe da mi dođemo u situaciju da se zakonodavno uredi provođenje samog Ustava. A mi smo imali suce u praksi koji su zapravo i u odlučivanju svjesni prekršili zakon i izazvali štetu i povredu prava drugih. Neću vam spominjati o oduzimanju zemljišta, o mirovinama i bog te pita čega šta se sve dešavalo. Ja u tom segmentu smatram da bi trebali sličnu odredbu imati i kod državnih odvjetnika i kod sudaca. Kad oni u odlučivanju hoće li neko djelo prihvatiti, odbaciti i tako dalje suprotno zakonu to učine i izvrše kazneno djelo e to bi trebalo dodatno zakonodavno urediti i ta pitanja bi trebalo dodatno razmotriti jer time znate zakonodavna vlast ne trenira strogoću. Nego uređuje pravila igre oko upravo sadržaja ostvarivanja ove samostalnosti i neovisnosti Državnog odvjetništva pa ako hoćete i sudbene vlasti. Da oni znaju opseg i doseg svog sadržaja i da mogu na kvalitetan način, na kvalitetan način raditi. Treće, mislim da i zakonodavna i izvršna vlast bez obzira na aktualnost političkog trenutka, uoči izbora, prije izbora i tako dalje, predizbornim, izbornim koalicijama ne bi se smjeli zanositi "ad hoc" djelovanjima maltene kao aferama. Mi moramo dati punu potporu Republici Hrvatskoj i svim njenim institucijama a osobito sudovima i Državnom odvjetništvu kada su u pitanju neka od djela koja su bila postala, kaznenih djela koja su postala pošast danas u Hrvatskoj da na njih tražimo nultu točku toleranciju. Nema i ne smije biti u pravno uređenoj građanskoj državi tolerancije za mito i korupciju. I u tom pogledu nije dobro donositi akcijske planove. Akcijski plan mora biti ova polazna točka. Nulta točka. I u tom segmentu treba dati punu potporu i potrebna sredstva i naravno edukaciju u državnim odvjetništvima da ta djela mogu ispitivati, utvrđivati i pokretati postupke i obaviti bilo kao samostalna institucija bilo u suradnji sa USKOK-om koja opet u krajnjoj liniji zapravo produžena ruka Državnog odvjetništva zajedno sa pravosudnim, sa sudbenim tijelima. Ali se ne smije zbog toga dogoditi da neke stvari koje su rezultat mita i korupcije ostaju zanemarene. Primjera radi mi smo imali izvješće Državne revizije o pretvorbi i privatizaciji u kojima smo utvrdili da na nezakoniti način je od onoga što se revidiralo, nekih 1556 poduzeća odnosno trgovačkih društava gdje je na nezakoniti način provedena pretvorba i privatizacija. U tom segmentu mi moramo dati punu potporu kako građanskom dijelu, odjelu tako i kaznenom odjelu Državnog odvjetništva da pokreću i procesuiraju u okviru postojećih zakonskih odredbi ova pitanja, a tamo gdje je nedostatno uređeno zakonom da daju svoje mišljenje pa i poticaj ovom Parlamentu i njegovim radnim tijelima da donesu potrebnu zakonsku regulativu. Jer ako u Ustavu piše da je Državno odvjetništvo štiti državnu imovinu onda nije moguće raspravljati danas hoćemo li mi ili nećemo priznati da netko tko je na nezakoniti način stekao nekakav kapital i imovinu to može zadržati. Jer je to suprotno ne samo važećim odredbama zakona nego između ostaloga to je suprotno našem Ustavu i ono se može ograničiti doduše zakonom. Ako uzmete članak 16. Ustava onda ćete vidjeti da se sloboda i prava mogu ograničiti zakonom ako se time štiti sloboda i prava drugih ljudi, pravni poredak, a nema tog pravnog poretka koji može opstati i može počivati na nezakonitosti. I ako je to suprotno javnom moralu i zdravlju. Pa naravno da je suprotno javnom moralu. Nepošteno je na nezakoniti način doći do imovine. E vidite tu treba Državno odvjetništvo moći postupati. I mislim da u tom segmentu Državnom odvjetništvu treba stvoriti dodatnu mogućnost da kroz ova izvješća ako ne drugačije može i treba sugerirati šta treba napraviti u zakonodavnom smislu putem poticaja ili mišljenja da bi se ta prostor za njihovo legalno i legitimno postupanje mogao ostvariti. Da se zapravo ove stvari riješi. Treće što iza toga samo po sebi slijedi, nijedna akcija koja daje rezultate, pa i akcija protiv mita i korupcije ne smije zanemariti i zaštitu onih ponovo kažem posljedica kao što je ovo. Četvrto, mi moramo dovesti do toga da isto tako stvorimo preduvjete da imamo nultu toleranciju na nasilje kako obiteljsko i nasilje u obitelji tako isto tako i nasilje općenito kao takvo, kao takvo pojavni fenomen. Jer ovo što se dešava nije samo rezultat donošenja zakona kojim se otvorila mogućnost da se zapravo jave oni koji su ugroženi, nad kojima je izvršeno nasilje u obitelji, izvan obitelji i tako dalje nego je zapravo to pokazuje i jedan trend relativne manje socijalne osjetljivosti i solidarnosti prema pojedincima i prema … [[Govornik se ne razumije.]] I mora država reagirati i to nije samo nasilje u obitelji, to je nasilje ja bih to nazvao prema manjinskim ili slabijim skupinama i spolovima. I u tom segmentu treba poduzeti dodatne mjere koje bi morale biti i na zakonodavnoj, i na političkoj i na ekonomskoj mogućnosti da zapravo naša državna odvjetništva mogu kvalitetno postupati. I još jednu važnu stvar. Znate mi smo donijeli zakonske odredbe neke koje stvaraju pretpostavke za kvalitetno postupanje državnih odvjetništava i našeg, i USKOK-a vezano za borbu protiv organiziranog kriminala, širenja oružja za masovno uništenje. Zatim pitanje šverca ljudima, prostitucija, organizirane prostitucije i tako dalje. Ali nije to dovoljno. Mi moramo osim toga što se možemo javno u Europi pohvaliti da zakonodavno imamo uređena ta područja moramo stvoriti pretpostavke da to mogu raditi naša državna odvjetništva, naš USKOK i tako dalje. I nije nikakvo čudo zašto u završnim razmatranjima između ostaloga se stavlja težište na potrebi dodatne edukacije, na pitanja koja osiguravaju i trebaju osigurati kvalitetna preispitivanja vezano za provedeni kazneni postupak i tako dalje. I da li je i u kojoj mjeri se neke stvari mogu dodatno raditi? Prema tome ja mislim da ovo, ovo izvješće treba prihvatiti. Pridružujemo se svima koji pohvaljuju rad Državnog odvjetništva, ali isto tako ne smijemo se uljuljkati u rezultatima koje trenutno imamo. Nego trebamo dalje raditi na tome jer pitanje tranzicije se ne ostvaruje samo na reformama sustava nego se u okviru sustava a posebice … [[Govornik se ne razumije.]] treba razriješiti pitanje provedbe samog sustava. Nije dovoljno samo ozakoniti nego se moraju stvoriti preduvjeti i da se zakoni provode jer zakoni jesu sredstvo i jamstvo naših osobnih ali i kolektivnih sloboda i samostalnosti. Hvala vam lijepa.
Hvala. Klub zastupnika SDSS-a poštovani zastupnik Milorad Pupovac. Izvolite.
Gospodine predsjedniče da li je gospodin Arlović završio ili je možda gospodin Letica počeo? Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege Klub SDSS-a se pridružuje ocjeni većine klubova po kojem je ovogodišnje izvješće Državnog odvjetništva za razdoblje od prošle godine u nizu aspekata poboljšano u nizu aspekata takvo da se može izraziti zadovoljstvo onim što je u njemu prezentirano kako rezultatima koji su postignuti, tako istovremeno i načinom prikazivanja tih rezultata jer je očito da se iz godine u godinu ova izvješća pripremaju bolje i bolje i mi koji to pratimo smatramo da je to doista rezultat ukupnog poboljšanja rada Državnog odvjetništva i ukupnog bilježenja boljih rezultata na strani rada Državnog odvjetništva. Zato će i klub SDSS-a podržati ovo izvješće i koristimo priliku da u ovoj raspravi upozorimo na nekoliko stvari. Pored ove opće pozitivne ocjene. Prvo, što se tiče sankcioniranja i kaznenog progona za ratne zločine koji je za našu zemlju i za Državno odvjetništvo od iznimne važnosti, od iznimne važnosti kako zbog principa pravednosti tako istovremeno i zbog stvaranja povoljnih među etničkih i socijalnih odnosa i mi smatramo da i u ovom području je napravljen značajan napredak. Međutim, očito iz ovoga što stoji u ovom izvještaju se vidi da postoji i da ima još uvijek prostora za poboljšanje, za poboljšanje koje bi se moglo i trebalo ostvarivati po mojem mišljenju u slijedećim pravcima. Prvo, čini mi se da bi profesionalnost, efikasnost i vjerodostojnost poslova Državnog odvjetništva u ovoj materiji se mogla povećati ukoliko bi se još dodatno reducirao kampanjski pristup problematici ratnih zločina kakav je bio dominantan u devedesetim godinama i početkom 2000. i u tom smislu mi mislimo u klubu SDSS-a da ima još uvijek prostora za reviziju postupaka iz toga razdoblja i za to da svi oni za koje ne postoje dokazi da su počinili ratne zločine ne budu obuhvaćeni takvim postupcima, a s druge strane da oni za koje postoje dokazi i za koje se još mogu osigurati dokazi da doista budu sankcionirani i da se protiv njih vode postupci. Naime, iskustvo koje imamo pokazujemo da postoji velik broj ljudi koji su sankcionirani, a da za njih nisu bili prikupljeni adekvatni dokazi. Riječ je prije svega o građanima Srpske nacionalnosti kod kojih se lakše donosila odluka o podizanju optužnice, lakše donosile presude neovisno o tome da li su bili odsutni ili su bili dostupni našem pravosuđu, a istovremeno takav postupak, takva lakoća u optuživanju i u presuđivanju nije bila primjenjivana u drugim slučajevima. I ja mislim da Državno odvjetništvo dakle taj posao oko revizije još može nastaviti i treba nastaviti, a s druge strane da svoju efikasnost u pogledu procesuiranja onih koji su doista počinili ratne zločine može pojačati i povećati suradnjom sa Državnim odvjetništvima, odnosno tužiteljstvima zemalja u regiji, prije svega Bosne i Hercegovine i Srbije i početni rezultati koji su i u tom pogledu postignuti na osnovi sporazuma koji je potpisan između našeg Državnog odvjetništva i tužiteljstva Vlade Srbije pokazuju da je to dobar put, pokazuju da je to dobar način i da je to dobro i za razvijanje povjerenja u odnosu između dviju država ali istovremeno i za sankcioniranje onih koji su u jednom momentu postali nedostupni našem pravosuđu, a za koje postoje valjani dokazi koji su dovoljni da bi se postupak mogao pokrenuti. I Klub SDSS-a u tom smislu podržava takve napore i smatra da je to vrlo značajan način kako se može izbjeći sankcioniranje onih koji nisu odgovorni kako se do sada često događalo, a istovremeno da se konačno sankcionira one koji su odgovorni. Još jednu stvar bih spomenuo u vezi sa ovom materijom, a to je pojava neke vrste kampanje u posljednjih godinu dana. Ljudi koji posredstvom paralelnih sistema, paralelnih institucija vrše pritisak ili na policiju ili na Državna odvjetništva i koji nalaze svjedoke koji često nisu vjerodostojni u ovoj materiji i koji onda nanose ozbiljnu štetu sigurnosti ljudi i vjerodostojnosti Državnog odvjetništva i policije kao što se dogodilo nedavno u Vukovarskom području u kojem je šest osoba bilo privedeno. Od toga neki zadržani kraće, a neki duže u pritvoru, da bi se na kraju ustanovilo da zapravo za njih nije bilo nikakvih valjanih dokaza da bih ih policija mogla privesti, nego da je eventualno bilo razloga da policija i Državno odvjetništvo i drugi nadležni organi još nastave sa istragama i vide ima li kakvih drugih dokaza, pa onda tek nakon toga da se poduzmu adekvatne radnje. Međutim, ovdje se na osnovi pritiska određenih grupacija i na osnovi povjerenja u svjedoke koji nemaju kredibiliteta poseglo za mjerama koje su na kraju bile kompromitirane, a ljudima je nanesena velika šteta kako zbog medijske slike koja je u tom pogledu stvarana tako istovremeno i zbog njihovih obiteljskih razloga naravno života u zajednici. Drugu stvar koju bih u vezi sa ovim izvješćem spomenuo jeste pitanje ranijeg Zakona o obveznih odnosa, ukidanja pojedinih odredbi Zakona o obveznim odnosima koje su na žalost nisu bile kompenzirane obećanim, a kasnije nerealiziranim supstitutima za ono što je Zakon o obveznim odnosima koji važi od '96. godine ljudima omogućavao. Naime, mnogi ljudi čije su kuće izvan ratnoga područja bile ili minirane ili uništene na neki drugi način su pokrenuli sudske postupke. Ti sudski postupci su najprije bili zamrznuti. Poslije toga su bili ukinuti i mnogi ljudi su se našli u nekoj vrsti pravne praznine, jer njihovo pravo nije bilo zaštićeno sve do početka 2000. godine dok nisu doneseni dva, odnosno tri zakona po osnovi kojeg su oni mogli na neki način mi je pružena mogućnost da njihova prava budu zaštićena u tom pogledu za nadoknadu za njihovu uništenu imovinu. Međutim, dogodilo se da je u tom razdoblju, dakle početkom 2000. godine u vrijeme koalicijske Vlade su doneseni zakoni, Zakon o nadoknadi šteti nastale uslijed terorističkih akata javnih demonstracija i Zakon o nadoknadi štete nastale uslijed djelovanja bilo Hrvatske vojske bilo Hrvatske policije i taj zakon je omogućavao s jedne strane nadoknadu za gubitak života i tjelesna oštećenja, ali istovremeno nije omogućavao nadoknadu za, odnosno onemogućava nadoknadu za štete nanešene nad imovinom nego se upućuje na jedan drugi zakon, a to je Zakon o obnovi. I onda se zapravo događa sljedeće, da negdje oko dvije tisuće predmeta još uvijek stoji na našim sudovima zato što ova dva zakona, ova prva dva zakona reguliraju zaštitu vlasništva, vlasništvu imovine, a Zakon o obnovi regulira pravo ljudi na dom. I budući da su se ljudi našli u situaciji da ova prva dva zakona im trebaju zaštiti pravo na vlasništvo koje je, odnosno na imovinu koja je uništena a ovaj drugi zakon im treba osigurati mogućnost da imaju dom koji su mogli izgubiti. Kako nerijetko ta imovna nije bila samo osnovni dom nego istovremeno su bile imovine koje su ljudi koristili za odmor ili za neku drugu svrhu ili su bile obiteljske kuće koje su posjedovali, oni su zapravo se našli u situaciji da im je s jednim zakonom nešto dano, a drugim zakonom im to više nije omogućeno zato što se traži da imaju prebivalište na toj adresi. Drugim riječima njihova imovina zapravo nije zaštićena zato što oni ne prebivaju na toj adresi nego prebivaju na nekoj drugoj adresi i mi mislimo da bi bilo ovaj Dom, bilo Upravni sud ili Ustavni sud morao donijeti neku vrstu tumačenja oko toga, jer ova dva zakona su zapravo u koliziji i Državno odvjetništvo se nalazi u situaciji da ne može u tom pogledu djelovati kako valja nego te predmete upućuje kao što ovdje i stoji, nadležnom ministarstvu, Ministarstvu mora, turizma, prometa i razvitka, a koje opet samo ne može djelovati po osnovi ova prva dva zakona nego po osnovi Zakona o obnovi, a Zakon o obnovi tim ljudima de facto ne omogućava da im se nadoknadi nanešena šteta postupkom obnove, jer postupak obnove zapravo imaju pravo samo oni koji imaju tamo prebivalište. I to bi svakako trebalo promijeniti i mi ćemo nakon razgovora koji smo imali sa Državnim odvjetništvom, zatražiti bilo od Predsjedništva Sabora, bilo od druge nadležne institucije da se osigura neka vrsta autentičnog tumačenja kako bi se ova kolizija koja je stvorena djelovanjem ili važenjem dvaju zakona, odnosno različitih zakona a ide na štetu oštećenih ljudi, mogla otkloniti. Treća stvar se tiče imovine koja je protupravno zaposjednuta. Državno odvjetništvo spominje da još imamo 127 predmeta. Takvih je predmeta vjerojatno i nešto više. Jer nerijetko ljudi nisu stigli ili neznaju ili nisu u mogućnosti pokrenuti sudske postupke kao što je slučaj sa ljudima čija zemlja je zaposjednuta u području zadarskoga zaleđa gdje se radi o velikim količinama poljoprivrednoga zemljišta i koji iz različitih razloga nisu bili u prilici da pokrenu tu vrstu postupaka, ali i ovih 127 slučajeva su nakon svega, dakle praktički nakon toliko godina što smo uspjeli vratiti imovinu većini ljudi ili gotovo ukupnu imovinu koja je bila dana na privremeno korištenje, ovih 127 slučajeva su zapravo velik broj s obzirom na dužinu koliko ti ljudi čekaju da im se ta imovina vrati. I s obzirom na činjenicu da se time ako ništa drugo onda povređuje princip razumnoga roka suđenja i ovo što Državno odvjetništvo čini da pokušava dodatnim tužbenim prijedlozima ići protiv onih koji zloupotrebljavaju sudske mehanizme da bi što duže mogli ostati u imovini koju protupravno koriste, čini mi se dobro, ali istovremeno mi se čini da bi to moralo biti efikasnije i brže aktivirano. I na kraju. Zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina u Državnom odvjetništvu svakako ne spada u najniži prag onoga što imamo u našim pravosudnim institucijama, ali još uvijek je to ispod polovice onoga što se zakonom i zakonskim aktima zapravo treba zajamčiti, a to je da imamo razmjernu zastupljenost pripadnika nacionalnih manjina u pravosudnim institucijama uključujući i Državno odvjetništvo. Ja se nadam da ćemo za izvještaj sljedeće koji ćemo primiti, a koji će se odnositi na ovo izvještajno razdoblje i ta slika biti povoljnija nego što je u ovom izvještaju. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Josip Đakić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Ispravit ću netočan navod gospodina Pupovca gdje je ustvrdio da se vodi kampanja pojedinaca ili skupina i pritisak na državna tijela, Državno odvjetništvo i pravosuđe u postupcima koji nemaju vjerodostojnost i legitimnost kroz svjedoka. Naime netočno je da se vodi kampanja ili bilo kakovi pritisak nego demokratsko izražavanje udruga ili pojedinaca koji su stvarni stradalnici Domovinskog rata i imaju svoje demokratsko pravo da se izjasne o onom što su doživjeli i proživjeli, kao isto tako da je netočno da se koriste nevjerodostojni svjedoci, jer najvjerodostojnih svjedok je Slavo Štrbac i njegov Veritas.
Hvala. Pojedinačna rasprava u 13,00 sati je glasovanje, pozivam i podsjećam zastupnice i zastupnike da je u 13,00 sati glasovanje. Imamo 40-tak zakona i drugih odluka. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, Državno odvjetništvo je kao medicina. Znači ako vodite neuredan život, ako pušite, ako ste rabijatni, ako imate sedam kroničnih bolesti i dođete kod liječnika i kažete vratite mi moje zdravlje to nije moguće napraviti. Zbog toga ne smijemo očekivati od Državnog odvjetništva više od onoga što mu možemo dati. U više navrata sam govorio o potrebi stvaranja konsenzusa koji sam ja nazivao hrvatski antikorupcijski savez ili "haso" ali da bi se to stvorilo ne smije se dogoditi da prakticiramo kič demagogiju kojom se jučer bavila buduća koalicija između HSLS-a i HSS-a koja je zbog predizbornih razloga povukla svoje ljude iz nadzornih odbora ali nije istodobno odlučila da povuče svoje ljude iz nadzornih odbora, ali nije istodobno odlučila da povuče svoje ljudi koji su stranački postavljeni od uprave profitabilnih javnih i drugih poduzeća. Prema tome gospodo ako hoćete da se borimo sa korupcijom moramo ostvariti suglasje i ne voditi stranačke ratove. Ni to nije dovoljno. Treba stvoriti hrvatsku antikorupcijsku klimu. Kako? Zlo je zavodljivo. Ja ću vam kazati na dva primjera iz zadnjega "Globusa" na koje su mi skrenuli pažnju moji ukućani, preciznije moja supruga. Za Željku Antunović stanovita žena radi njenih tzv. profil na temelju čitanja govora tijela i za nju kaže ovako: "Čuvarica zatvora ponaša se kruto kao stroj i rukuje se kao da zabija bodež." Za uzoritog premijera pak Sanadera ta ista dama kaže sljedeće: "Premijer Ivo Sanader drži se uspravno, gotovo kraljevski, previše je napuhan, ima izbačena prsa, uzdignutu glavu, napet i raskoračen hod."
Idemo na temu zastupniče.
To su tipični. Oprostite to je i suština te teme, samo imajte strpljenje jer samo.
Izvješće o radu državnih odvjetništava u 2006. godini, ne psiho karakteristike pojedinih ljudi.
To su ti. Kolega Šeks, ja vas računam čovjekom koji razumije suštinu stvari.
Razumijem i vi razumijte Poslovnik i rekao sam vam.
To su tipični znaci agresivne, bahate i pomalo ohole osobe.
Završite s time. Opominjem vas i upozoravam vas, oduzet ću vam riječ. Izvolite dalje.
Dobro. Dakle htio sam ustanoviti tko je ta osoba koja piše takve monstruozne konstrukcije. Ona je suradnica novinarke Jelene … [[Govornik se ne razumije.]] i skrenuta je pažnja da je ona teta iz dječjeg vrtića i pripada jednoj oporbenoj stranci koja je povezana s organiziranim kriminalom.
Dobro.
E sad se ispričajte meni što ste mi htjeli oduzeti riječ, jer to je suština.
Ja se vama neću ispričati, nego vam sada oduzimam riječ. Izvolite sjesti.
Jeste mi oduzeli riječ?
Izvolite sjesti.
Trebate se sramiti predsjedniče Sabora jer se ne želite boriti s organiziranim kriminalom.
Oduzimam vam riječ i kažnjavam sa opomenom jer se nedolično ponašate na krajnji način. Gospođa Gordana Sobol. Izvolite. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisam ja bahat, nego se vi nedolično ponašate. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine glavni državni odvjetniče. Ja sam htjela u svojoj raspravi samo se nakratko osvrnuti na ovaj jedan dio koji u vašem izvješću kao i u zadnjih nekoliko godina obrađujete posebno nasilničko ponašanje u obitelji. Naravno kao i što sam to proteklih godina i sad mogu reći dakle da pozdravljam napore Državnog odvjetništva, dakle da o ovoj jednoj problematici kroz svoje izvješće progovori u posebnom jednom poglavlju. Ono što se iskazuje iz ovog izvješća i jasno je izrečeno govori o tome da ustvari svi podaci ukazuju na velik broj prijava kada je u pitanju, porasta prijava kada je u pitanju nasilničko ponašanje u obitelji. Naravno negdje mi se čini da će ostati ustvari vječna nekakva dilema. Ne znam da li je to uopće moguće točno utvrditi koliko je taj povećan broj prijava, s jedne strane rezultat ohrabrivanja žrtava, dakle da nasilje prijavljuju, a koliko je to s druge strane ustvari ukazuje na porast nasilja i kada je u pitanju nasilničko ponašanje u obitelji. Vjerojatno je negdje kombinacija jednog i drugog. Međutim ono što ja ustvari ću postaviti pitanje zbog određene razlika koje su u statistici i u broju prijava kada je u pitanju izvješća koja imamo od strane policije i kada je u pitanju izvješće koje imamo u ovom izvješću Državnog odvjetništva. Naime u izvješću Državnog odvjetništva ako uzmemo u obzir ovu tabelu broj 23 se može kazati da se može iščitati da je ukupno za prošlu godinu, dakle govorimo o kaznenoj prijavi prijavljeno tisuću 272 nasilnička ponašanja što je porast u odnosu na 2005. Međutim prema podacima policije za proteklu godinu policija je podnijela tisuću 985 kaznenih prijava za kazneno djelo nasilničkog ponašanja u obitelji, pa ja možda ne znam, ne razumijem i očekujem odgovor gdje je nestalo tih nekakvih preko 6 stotina kaznenih prijava od strane policije. Ono što mi se čini da je izuzetno bitno naglasiti kad je u pitanju nasilje u obitelji, a što čini mi se nekako ne naglašavamo dovoljno kad govorimo o borbi protiv nasilja u obitelji jer mi tada svi često spominjemo i zakonske odredbe, često spominjemo strategije nacionalne politike, protokol itd. Međutim, na strani 90 u izvješću Državnog odvjetništva stoji ovo podaci pokazuju kontinuirani porast prijava pa cijeneći okolnost da su u najvećem broju slučajeva žrtve obiteljskog nasilja žene i djeca ne možemo biti zadovoljni izrečenim sankcijama. Državni odvjetnici moraju predlagati visinu i vrstu kaznenopravne sankcije kojom će se žrtve zaštititi od daljnjeg zlostavljanja. Dakle tu negdje ustvari u toj rečenici izrečeno na neki način da se u tom postupku kažnjavanja dakle u odnosu na počinitelje još uvijek ajde da nekako se tako izrazim olako možda ili previše olako odnosimo prema samim počiniteljima na neki način s jedne strane zanemarujući to na koji način se to onda odražava na žrtvu. I vi ste sami u ovom izvješću također još nešto naznačili da je nužno poklanjati punu pozornost razvijanju raznih preventivnih i tretmanskih programa usmjerenih na zaštitu oštećenika žrtve i na zaustavljanje i sprečavanje zlostavljajućeg ponašanja roditelja prema djeci i nasilničkog ponašanja u obitelji općenito. Tu također i ja podržavam ovo vaše, odnosno ovo vaše stajalište jer mi se čini da upravo u tom dijelu kad je Hrvatska u pitanju dakle bez, ponavljam bez obzira na zakone na nacionalne strategije politike i na protokol da ustvari premalo posvećujemo pažnje prevenciji kad je u pitanju nasilničko ponašanje, pa i nasilničko ponašanje u obitelji i još manje bih rekla posvećujemo pažnje i tretmanskim programima. Ja ću samo u ovom slučaju napomenuti i neke podatke koji su za mene ustvari poražavajući kad govorimo o prekršajnim prijavama koje je policija izrekla u odnosu na počinitelje nasilja u obitelji kad je u pitanju prekršajni postupak. Tada je protiv podnešeno prošle godine preko 15 tisuća i 2 stotine zahtjeva za pokretanje prekršajnog postupka. Međutim, treba reći da tom prilikom se onda predlažu i određene mjere. Između ostalog npr. i mjere psihosocijalnog tretmana kad se radi o nasilniku ili mjere zabrane približavanja žrtvi ili mjere udaljenja od stana itd. I u odnosu na prijedloge Policije evidentno je strašno mali broj izrečenih takvih mjera. Pa ću npr. kazati da kad se govori o obaveznom psihosocijalnom tretmanu, Policija je za prošlu godinu predložila takav tretman u četiri tisuće 591 slučaju. Sudovi su samo u nekakvih tridesetak ili četrdeset slučajeva izrekli takvu mjeru. Ili npr. kad se govori o zabrani približavanja, zabrani uznemiravanja ili uhođenja osobe koja je izložena nasilju tada je npr. od 285 takvih prijava izrečeno samo 45, a od 508 mjera udaljenja iz stana izrečeno je samo 91. Jedan od razloga zašto se tako mali broj prijava uvažava kad je u pitanju su ovakvi posebni tretmani i postupanje sa nasilnicima između ostalog što vi ustvari u Hrvatskoj bez obzira što je negdje u ljeto prošle godine donesen i poseban pravilnik, u biti se još uvijek ne zna gdje se ustvari uopće može ostvariti psihosocijalni tretman nasilnika. Ili npr. kada je u pitanju udaljenje od kuće, bez obzira odnosno iz stana, bez obzira na vlasništvo naravno postavlja se pitanje a gdje će ustvari ti nasilnici onda boraviti. I kad smo tom prilikom i ovog puta moram iskoristiti također priliku i reći da u tom jednom dijelu kad se govori o zbrinjavanju žrtava nasilja apsolutno ne činimo dovoljno te ustvari se s jedne strane u pojedinim našim skloništima za žene žrtve nasilja i njihovu djecu događaju malverzacije, a radi se o ugovornim institucijama. S druge strane jedan dio takvih organizacija naravno i nadalje kuburi sa novcima i preživljava od danas do sutra. I konačno, potaknuta i raspravom kolegice Ljubice Lalić, moram kazati da mislim da već postaju ustvari zabrinjavajuće podaci koji u biti iz godine u godinu proizlaze ne samo iz nekih drugih, nego iz izvješća Državnog odvjetništva, a to je kada je u pitanju oblici kaznenog djela vezani uz uporabu odnosno zlouporabu opojnih droga. I ja se samo pitam, kada će se konačno netko u Hrvatskoj zapitati kako to da mi iz godine u godinu imamo sve veći broj prijavljenih osoba za uporabu jednog jointa, a sve manji broj prijava i kažnjavanja onih koji toj djeci ustvari omogućavaju dostupnost droge? Ja vas samo želim podsjetiti da smo u zadnjih mjesec dana ili dva je bilo nekoliko slučaja predoziranja i čak je jedno ako se ne varam pokušaj, odnosno izvršeno ubojstvo predoziranje. Ali izgleda da i bez obzira na već sada izrečene javne vapaje pojedinih roditelja kada su u pitanju, kada je u pitanju razotkrivanje i hapšenje i kažnjavanje dilera droge, očito da u Hrvatskoj bar kada je to u pitanju nema dovoljno snage, želje, volje, ne znam čega da se uhvati u koštac sa ovim problemom jer izgleda da je stvarno najlakše uhvatiti negdje u nekakvom disco klubu ili pred discom neku maloljetnu osobu sa jointom, a puno teže je uhvatiti one puno, puno krupnije ribe. Hvala.
Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Pa mislim da ovo kolegica je potpuno krivo navela, da u Hrvatskoj nema snage, da se uhvati u koštac sa drogom. Pa i zadnja privođenja i pretrage itd., pokazuju vrlo uspješnu borbu. Ali kolegica je zaboravila pitat zašto ima sve više onih koji uživaju marihuanu? Možda je i SDP pomogao s tim, jer svaki predsjednik se hvali da je uživao marihuanu, pa se djeca onda hoće ugledati na ugledne ljude. Hvala.
Hvala. Apelirao bih na zastupnice i zastupnike vode računa o vremenu i da evo, u 13 sati bi trebali glasovati, da se pokuša ekonomizirati sa vremenom. Poštovani zastupnik, to je … [[Govornik se ne razumije.]] za kratkoću. Poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni odvjetniče, kolegice i kolege! Prvo bi ovaj evo, pošto je kolega Markovinović spomenio i aludirao i na pokojnog predsjednika SDP-a Ivicu Račana i na sadašnjeg predsjednika SDP-a Milanovića, ja bi se zapitao zbilja što to uzima gospodin Markovinović, a šta ovako loše djeluje na njegovo zdravlje da govori ovakve nebuloze, ovakve stvari uvredljive koje su ispod razine ovog Visokog doma? … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Ovo je moja izjava iza koje stojim u potpunosti. Ovo smatram inače da je ovo godišnje izvješće jedna vrlo kvalitetna zbirka nedjela koja se dešavaju u Hrvatskoj, ali isto tako i opis stanja u onim institucijama, instancama koje bi trebali tretirati ta nedjela i sankcionirati one koji ih rade. Gospodin državni odvjetnik je spomenuo nužnost uske suradnje Državnog odvjetništva i Policije i napomenuo je da će u budućnosti to biti ustvari nešto što će biti još povezanije. Ja bih iskoristio i svoju raspravu da se zapitam ustvari, prvo bih rekao da Policija u puno slučajeva vrlo dobro, solidno pa možemo kazati ponekad i odlično obavlja svoj posao i ponekad se kao građani pitamo kako to da Policija evo, tu se spominjali su se i šta ja znam droga itd., privodi neke ljude ali onda na nekoj drugoj instanci se dolazi do oslobađanja itd.? Dakle ne treba kriviti uvijek Policiju. Ali ovaj put ja se pitam kad se govori o korupciji i aferama koje su potresale Hrvatsku zadnju godinu dana, a prije svega bi spomenu aferu "Brodosplit", zaista se moram osvrnuti na djelovanje Policijske uprave Splitsko-dalmatinske županije u okviru njezinih nadležnosti vezano za tu aferu. Imamo s jedne strane Državno odvjetništvo, s druge strane policijsku upravu. Policijska uprava odnosno njihov Odjel za gospodarski kriminal je zadužen bio da vrši istragu oko toga. Ta istraga je tekla puževim korakom. To je jedan blagi, to je eufemizam, blagi izraz za ono kako je tekla. Nikako nije tekla. Po meni nikada nije ni završena. Dapače, na samom početku te istrage požurili su se neki ljudi iz policijske uprave da daju priopćenje za javnost kako se tu ne radi o nikakvim protuzakonitim djelima što je vrlo neobično jer je istraga još trajala, što su dobili zadatak od nekih tko je njima nadležan za to, da se istrče sa takvom izjavom. Kasnije se pokazalo da to i nije baš tako. I ja bih ovom prilikom rekao na sreću Državno odvjetništvo je istrajalo i povuklo je neke poteze koje nisu uobičajeni ali su u ovom slučaju bili očito nužni i nadam se da će biti plodonosni. Naime, Državno odvjetništvo je to procesuiralo dalje i uputilo prema sudu ne čekajući kraj istrage koju je provodila Policijska uprava Splitsko-dalmatinske županije što sam ja kao saborski zastupnik i kao građanin prevodeći to na običan jezik shvatio kao opstrukciju od strane policije što je za mene, mislim konkretno na Policijsku upravu Splitsko-dalmatinske županije i one koji su bili zaduženi u ovoj istrazi da je provode. Po meni je to jedna situacija koja govori da može doći do kolizije, nesuglasja pa i suprotstavljanja između onih koji bi trebali usko surađivati. U ovom slučaju prije svega od strane policijske uprave koja nije radila svoj posao kako treba, po meni, i to sam javno puno puta rekao pa i ovdje za ovom saborskom govornicom. A sada kad govorimo o godišnjem izvješću mislim da to treba ponoviti, pohvaliti Državno odvjetništvo što nije posustalo i što je kažem još jedanput bez obzira na to šta policija nije došla do zaključka koji se očekivao ne čekajući to poduzela mjere da to ide dalje, odnosno prema pravosuđu, prema sudu. Mislim da je to jedini slučaj u Hrvatskoj i zaista se moramo pitati sada. Moje je pitanje sasvim logično kao saborskog zastupnika hoće li netko snositi konzekvence u toj policijskoj upravi za takav način ponašanja ili po meni još gora kvalifikacija opstruiranja istrage oko onoga što je vezano za aferu "BrodoSplit". Dakle, opet dolazimo do onoga famoznog pitanja odgovornosti. Što se tiče zlouporabe droga ovdje je dosta kolega govorilo, očito će biti tu politiziranja ovoga i onoga. Ja bih zaista tu pohvalio ovaj izvještaj zbog toga što iz brojki koje su tamo navedene sasvim je jasno da članak 173. stavak 1. Kaznenog zakona je upravo taj koji je najviše da tako kažem u upotrebi, pa tako dakle mlađe punoljetne osobe, a to je to posjedovanje malih količina, evo recimo jedan joint ili kako se navodi u izvješću ponekad i opušak od jedne cigarete dakle marihuane. Već vi podliježete kao maloljetna osoba ili mlađa punoljetna osoba, ili bilo kakva osoba restrikcijama Kaznenog zakona i na određeni način ulazite u evidenciju kao neka vrsta kako se to u našem društvu kolokvijalno govori kriminalca. Tu je problem. Da li se možemo hvaliti da je 76,8% od svih prijavljenih za zlouporabu droge među mlađim punoljetnim osobama ustvari došlo pod udar ovog članka 173. stavak 1., ili 74,4% je došlo pod udar ovoga članka svih maloljetnih osoba. Dakle, dovoljno da je imao kao što se navodi u izvješću opušak neke cigarete marihuane. Mislim, ja samo govorim da se ne bi zavaravali. Pa nije to borba protiv narkomanije. Nije, jer istovremeno je pao doduše neznatno ali je pao, trend je negativni. Pao je trend dakle hvatanja dilera ili onih koji su de facto već ulaze u onu sferu koju smatramo itekako opasnom za širenje ove pošasti. Riječ je samo o tome da li ćemo kriminalizirati one koji su žrtve, bolesnici itd. i možda tako ponekad kroz brojke prikazivati kao uspješnu borbu protiv narkomanije. Doduše, koliko se vidi iz ovoga Državno odvjetništvo i ostale instance primjenjuju ustvari prema ovim osobama takve kriterije da po prilici polovica ili nešto manje dođe pod udar a ostali se de facto i oslobađaju. Dakle, priča o marihuani pa nitko nije za širenje nikakve narkomanije, bilo kakve marihumanije. Nemam pojma kako da to nazovem, radi se samo o tome da nađemo najefikasniji način da se borimo protiv te pošasti a bez da ugrozimo možda sudbinu mladih ljudi u dobi u kojoj još nemaju dovoljno odgovornosti da odgovaraju i za neke svoje postupke koji su ipak u cjelini gledajući toliko beznačajni da ne bi trebali doći pod udar Kaznenog zakona. Evo, toliko.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Pa evo, moram ispraviti kolegu jer je rekao dvije stvari. Prvo, pitao se što ja uzimam. Drugo, da spuštam nivo ovog Sabora. Kao prvo, moram reći ne uzimam ništa i ja ne vidim što sam krivo rekao jer su se oba vaša predsjednika hvalila da su konzumirali marihuanu, prema tome rekao sam točno. Drugo, što se tiče nivoa ovog doma ja gospodine Jurjević vi i vaši ste redovito izmišljali afere što može biti stvarno posljedica haluciniranja nakon uzimanja opojnih droga.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Marijan Mlinarić.
Poštovani gospodine predsjedniče, isto tako dva netočna navoda da negativni primjer uzimanje pa makar i marihuane ne utječe na mlade. To sigurno ne stoji jer znamo da se mladi vrlo rado poistovjećuju sa nekim poznatim osobama. I drugi, dekriminalizacija uzimanja droge može dovesti do takvih negativnih utjecaja na zakonodavstvo kao što sam doživio u jednoj susjednoj zemlji gdje je zapljena 1000 kila heroina jedan lokalni sud dosudio obitelji za osobnu upotrebu. Da, u susjednoj, jednoj od naših susjednih zemalja bio sam kao ministar sud je dosudio 1000 kila marihuane da je to za osobnu upotrebu. Da li to želimo? Ne. Hvala lijepo.
Treći ispravak poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Kolega Jurjević je rekao da se ne bi trebao kriminalizirati jedan opušak i jedan "joint". Ma kolega Jurjeviću daj napokon shvatimo nekakve stvari. Droga je zlo. Droga je jedno od najvećih zala suvremene civilizacije. I naravno nisam ja za to da se jednako jedan kriminalac koji preprodaje drogu, na tome se bogati i uništava mlade živote tretira kao i onaj, kako ste vi rekli koji je uzeo jedan "joint" ili uzeo jedan opušak. Mi moramo prema drogi gledati kao jednomu velikomu zlu. A reći ću vam i sljedeće. Za mene je i zlo bilo izjava vašega bivšega partijskoga šefa kao i danas da su oni probali drogu i to je zlo jer te poruke imaju zlokobnost. Hvala lijepa.
Replika, poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite.
Kolega Jurjević, ja se s vama apsolutno slažem kad ukazujete na potrebu suradnje državnog odvjetnika sa policijom. To je neminovna suradnja međutim ona nije dostatna da bismo se efikasno borili protiv kriminala. Potrebna je suradnja sa građanima. A da je to tako evo uzet ćemo primjer eksploatacije mineralnih sirovina koje je u nadležnosti dakle suzbijanje nelegalne eksploatacije mineralnih sirovina gdje državni odvjetnik kaže da su podnešene 222 tužbe a tražbina je države prema njima 438 milijuna kuna. A naplaćeno je svega 100 milijuna kuna. Dakle ako je ova 221 tužba podnešena pitanje je koliko još ima tužbi i jer je uopće poznata stvar da postoje nelegalni eksploatatori mineralnih sirovina. Primjerice kamen Okučani, … [[Govornica se ne razumije.]] iz Okučana. Pa to je javno poznata stvar da eksploatiraju kamen, da odlažu jalovinu na razno razno zemljište. Osobno sam podnijela nadležnom Ministarstvu prijavu međutim nadležno Ministarstvo veli da je to moguće. Dakle kad bi svaki građanin prijavio, ali ne može policija hodati po brdima, ispitivati i tražiti tko gdje šta kopa? Ali ako imamo suradnju građana dakako da je onda to uspješnije. I glede ovih droga pa sama izmjena članka 173. neće riješiti pitanje zlouporabe opojnih droga. Problem je u tome što sustav koji je uveden 2001. godine donošenjem Zakona o suzbijanju zlouporabe opojnih droga nije dalje usavršavan. Nema političke volje da se usavrši taj sustav i na koncu on predstavlja jedan dekor, a mi građani imamo se pravo zapitati tko to zapravo upravlja tim našim sustavom borbe protiv zlouporabe droge? Nažalost sve ukazuje na to da upravljaju oni koji debelo zarađuju na životima, zdravlju naših najmlađih. … [[Govornici govore uglas, ne razumije se.]]
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Kad sam govorio o policiji, o odnosu između Državnog odvjetništva i policije odnosilo se zaista na jedan konkretan slučaj koji ja mislim da je bjelodan, očigledan da je u istrazi koju je trebala provoditi policijska uprava Splitsko-Dalmatinske županije opstruirala tu istragu. To po meni je na neki način reklo je Državno odvjetništvo kad je poduzelo daljnje radnje ne čekajući kraj te istrage. Što se tiče ove priče oko droge, oko droge znam da će biti politiziranja i vrlo neukusno. Ja nikad neću gospodinu Markovinoviću kazati vi i vaši, jer vas jako dijelim od mnogih ovdje ljudi koji su iz HDZ-a i nikoga ne trpam u vreću bilokakvu. Ni nacionalnu ni stranačku ni klasnu ni kako god hoćete, zavičajnu i tako dalje. Svakoga pojedinačno dijelim. Nažalost o vama mislim to što mislim. Nije pohvalno za vas, ali to je moja osobna stvar. Ovo je replika, da. … [[Upadica se ne razumije.]] Vama, ne vašima nego vama. Dakle nikad neću reći vi i vaši. I čuvajte se takvih uprošćavanja i tako dalje. A to da smo mi iz SDP-a uzimali drogu pa se narkotizirani izmišljali afere to je mislim na razini, to uopće nije na razini, to je ispod razine pardon. I još bih nešto rekao, nećemo se ovakvim nadmudrivanjima riješiti problema koji nas sve muči, to je istina. I zaista mislim da svak dobronamjeran, tu je većina takovih želi stati na kraj tome. Jedino se bojim onoga licemjerja da govoreći o drogi amnestiramo alkohol, alkoholizam i one posljedice koje iz alkoholizma proizlaze, a po društvo čini mi se s obzirom na proširenost da su teže za samo društvo. A i na mozak pojedinaca.
Replika poštovana zastupnica Gordana Sobol.
Zahvaljujem kolega Jurjeviću. Ja bih se, ja se neću posebno osvrtati na stvarno neke nebulozne izjave koje se čuju i ovdje u Hrvatskom saboru ali potkrepljujući i vašu raspravu kada je u pitanju droga ja bih uputila sve takve da pročitaju izvješća Državnog odvjetništva ako to nisu učinili pa bi onda mogli vidjeti da na strani 25. piše: "Podaci iz donjeg grafikona pokazuju da su u padu prijave za teži oblik ovog kaznenog djela iz članka 173. stavak 2. Kaznenog zakona dok je neznatno u porastu broj prijava za organizirani oblik ovog djela iz članka 173. stavak 3. Kaznenog zakona". I nadalje: "To nisu dobra kretanja jer težište treba biti na pojačanom otkrivanju proizvođača, preprodavača i organizatora prodaje droge jer to je orijentacija koja može utjecati na smanjenje količine droge na narko tržištu i samim time na smanjenje broja novih konzumenata". Od riječi do riječi ovo stoji u izvješću Državnog odvjetništva koje ako se ne varam će danas i kolege iz HDZ-a podržati. Pa pretpostavljam da će se onda i ravnati u skladu sa ovim što ovdje piše. Hvala.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Marin Jurjević.
Mislim da ono što piše u izvješću na najbolji način govori o namjerama nas evo koji ovo govorimo i nije ovo prvo, i lanjsko izvješće, i lanjsko izvješće je konstatiralo iste stvari. Htio bih podsjetiti kolege iz HDZ-a da i za vrijeme HDZ-ove vlasti nije uvijek postojao ovaj članak koji je na ovaj način kriminalizirao posjedovanje malih količina evo jednog jointa, opuška itd. naročito kad se radi o ovim malodobnim osobama i kad se radi o mlađim punoljetnicima. To je osjetljivo i nikome nije palo na pamet da onda osuđuje HDZ da je to, da je tada protežirao neku narkomaniju jer to je bilo makar u pola mandata HDZ-a '90-tih godina tako uređeno kao onako za što se mi sad zalažemo, pa se promijenilo, pa se može opet promijeniti. Dakle, stvar je dogovora, a ne međusobnog vrijeđanja kad govorite o ovom problemu. Po meni je državni odvjetnik, odnosno ovo izvješće koje je pisao, da pisao njegovi suradnici i on na izvrstan način već dvije godine za redom upozorava doduše na jedan indiskretan, fin način. Nije tu da nam soli pamet nego da nam ukaže putem brojki. Svakome pametnome je dosta tko hoće razumjeti dobronamjernost koja dolazi od strane Državnog odvjetništva da se na ovaj način ništa ne mijenja, a dovodimo u pitanje sudbine nekih ljudi, uvjeravam vas. Mladih ljudi, ne govorim o nama. Govorim o dobnim skupinama o maloljetnicima i mlađim punoljetnicima. Nemojmo im zagorčati život da ih goni cijeli život da su neki kriminalci zbog toga što su jedan put benigno falili u životu, ništa drugo i ništa manje ni ništa više.
Poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, glavni državni … Nemojte. Pero oprostite. Javio sam se na vrijeme predsjedniče nemojte me diskriminirati. Pitajte vašeg tu suradnika.
Je, je točno je da ste se vi javili. Ali po članku 210. stavak 3. kada se govornik i drugi puta kada bude opomenut i kad nakon opomene izgubi pravo na riječ onda piše u stavku 210. stavak 3. u tom slučaju zastupnik piše ne može sudjelovati u raspravi o toj točki dnevnog reda, o toj temi dnevnog reda. Hvala lijepa. Da, ja ću se …
Treba vas biti sram jer sam htio objasniti teoriju moderne korupcije …
Dobivate dodatnu opomenu sa …
… [[Govornik nije uključen, ne čuje se.]]
Točno je, da, da, da. Vi ste tako je da jedna krasna mjera pristojnosti, jedan uzor pristojnosti. Izvolite.
Ovako, da se mi vratimo na temu. Mislim da hajmo malo analitički i realno sagledati svu problematiku i ono što mi tražimo od glavnog državnog odvjetnika. Znači mi tražimo odlučan obračun protiv svih oblika organiziranog kriminaliteta protiv sankcioniranja, pljačke i grabeži u pretvorbi i privatizaciji, sankcioniranje ratnog profiterstva, sankcioniranje šverca duhana, šverca nafte i naftnih derivata. To su ogromni iznosi, a sve se to događalo prije svega za vrijeme Domovinskoga rata dok su branitelji branili samostalnost Hrvatske države drugi su tu državu pljačkali. Što mi dalje odlažemo taj konačni obračun sa organiziranim kriminalitetom i sa svim ovima situacijama oni koji su stekli takav imetak, imovinu, na nezakonit način nelegalno oni polako već upravljaju državom. Oni polako već upravljaju državom. Oni imaju kapital. Oni su znači sad imaju metode djelovanja koje su prilagodile situaciji koja se događa i sad suptilno, suptilne metode djelovanja. I sad idu na novi oblik korupcije, jedan dio korupcije drugi nezakonitosti. Sad se bacaju na područje urbanističkih planova, GUP-ova i svega ostaloga, a to je ta varijanta da svoje ljude postupno ubacuju u gradska poglavarstva ili u razno razna predstavnička tijela, dođu do zemljišta koje je kao takvo ili zelena površina ili drugo nije predviđeno kao dio gdje će se graditi, kupuju za bagatelu i nakon toga to u legalnom postupku provode ili kroz Skupštinu Grada Zagreba ili kod druge skupštine. Znači, ti takvi čak glume mecene, dobrotvore. Oni osnivaju i zaklade i sve ostale situacije i što se dalje bude odlagalo rješavanje toga pitanja, ali tu ne može sam glavni državni odvjetnik ništa napraviti dok se god bude govorilo deklaratorno sa razine ili SDP-a ili HDZ-a ili trojice predsjednika dok se ne prijeđe s riječi na djelo vjerojatno ni hrvatski građani neće vjerovati da će se u tome dijelu nešto uspjeti napraviti. Evo recimo samo uzmimo situaciju. Jučer smo imali tiskovnu u Hrvatskom saboru sa predstavnicima “Nama“-e, malih dioničara d.o.o. u stečaju, TDZ-a Zagreb. Dio medija uopće to nije objavio. Normalno da nije objavio zato što taj dio suptilnog djelovanja onemogućava i objektivno informiranje javnosti jer su vam to varijante na žalost koje su takve, treba ih javno kazati i prokazati pojedini mediji sad su čak u vlasništvu onih koji su došli do imovine na nezakonit način i zbog toga vas molim glavni državni odvjetniče, kažite javno dokle je stigao predmet radnika TDZ-a Zagreb, dokle je stigao radnika “Nama“-e, “Croatia bus“-a, “Razvitka“, koncertne direkcije Zagreb i razno raznih drugih predmeta i slučajeva gdje se ovdje govorilo s ove strane recimo Vukelića ili pojedinih drugih u Vladi, s one strane Čačića, Linića i svih ostalih. Evo mislim da je to, to bi bio taj dio da. Najgora je ona situacija što se događa u Hrvatskoj, a to je ta da jedna afera zamjenjuje drugu aferu, ali ne da mjerodavna tijela javno kažu ovo je afera. Utvrdili smo činjenično stanje. Nema nikakvoga kaznenoga djela, nego dapače afere se na žalost kako javnost to percipira i ocjenjuje proizvode čisto u svrhu političkoga nadmetanja, političkoga natjecanja i znam budući imate podatke što sve imate i koja je problematika bila da odgovorni u Hrvatskom fondu za privatizaciju nisu ništa odrađivali što su dobivali bilo od nas zastupnika, bilo od obespravljenih radnika, bilo što su od vas. Što ste tu poduzeli i što je tu za očekivati. Ali kažem, moramo biti svjesni da što odlažemo ove situacije rješavati ih, da ta perfidnost ići će dalje da će na kraju oni, druga generacija ovih koji su opljačkali i pokrali Hrvatsku bit će čestiti i pošteni građani, oni će biti dobrotvori, oni će biti donatori, a što idemo dalje teško je jer taj i takav kapital znači nezakonito stečen na žalost služi i sudjeluje i u izbornim kampanjama u financiranju političkih stranaka. Znači problem je vrlo širok, problem je velik i zato ga treba gledati i sa ovog aspekta i sa ovog stajališta i najvažniji je onaj dio da konačno ovaj dio Krim policije uđe u odvjetništvo i da konačno izvršna vlast niti Predsjednik države niti predsjednik Vlade nemaju nikakvu ingerenciju niti bilo šta mogu utjecati ili ne utjecati i da je ovaj dio Državno odvjetništvo, Hrvatski sabor, ta relacija u smislu onoga što svi želimo. Evo toliko. Hvala.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Ivo Lončar.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Kolega Kovačeviću vi ste ovdje u jednomu negativnom kontekstu spomenuli gospodina Linića i gospodina Čačića, čak se iz vaše rasprave moglo razumjeti, bar sam ja tako razumio da su oni kriminalci. Ja u to jednostavno ne vjerujem. U nekoliko navrata sam čitao u novinama i gledao na televiziji gdje su ljudi rekli da nisu kriminalci i ja njima vjerujem. Prema tome ako čovjek kaže da nije, ja mu vjerujem. Prema tome mislim da je ova vaša opaska ovako malo na klimavim nogama. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Čini mi se da me kolega Lončar namjerno pogrešno razumio, ja kao pravnik nikad takve izraze ne rabim. Ja mogu govoriti samo postoji osnovana sumnja, postoje indicije ili slični pravni izrazi za tu situaciju, ali sam to rekao samo jedan od primjera što se događa da recimo kolege iz HDZ-a kažu za Čačića to i to, ali na žalost mjerodavna tijela ništa o tome ne odgovaraju. Letica je rekao da je predmet 99 centimetara kod glavnog državnog odvjetnika. To je ono što nije dobro za percepciju javnosti. Ajmo vidjeti znači sve te afere, svi ti slučajevi da odgovor kažu nadležna tijela, ali na vrijeme a ne da se završava pod tepihom. Recimo konkretan je primjer onaj vezano za … [[Ne razumije se.]] tonskih snimaka sa brijunskih transkripata. Na kraju je to, svi smo dali gospodinu Mladenu Bajiću da on o tome odluči, a Vlada je odmah mogla reći za koga je skinula deklasifikaciju i za koje potrebe se može koristiti. Evo to je jedan od oblika gdje je izvršna vlast, u biti samo eto mi smo riješili pa dajmo državnom odvjetništvu a on mora pitati Vladu šta je to napravila. Hvala.
Poštovani zastupnik Josip Leko. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovani državni odvjetniče, kolegice i kolege zastupnici. Telegrafski. Važno je napomeniti da je Državno odvjetništvo samostalno, neovisno pravosudno tijelo i da jedino Hrvatskom saboru podnosi izvješće. Drugo što želim reći, izvješće je pregledno i informativno. Statistički rezultati su bolji u 2006. od 2005. godine. Statistički Hrvatski sabor može biti zadovoljan. Problemski stanje kriminaliteta posebno korupcije u hrvatskom društvu i Hrvatskoj državi, Hrvatski sabor ne može biti zadovoljan pa ni državni odvjetnik. Neosporno je da je Hrvatska od Europske unije u izvješću Europske unije o stanju u društvu, u hrvatskom društvu, Hrvatska označena kao zemlja koju treba zakočiti zbog stanja kriminaliteta posebno korupcije u pristupu Europskoj uniji. Odmah k tome da dodam aktualnu situaciju. "Maestro" je iskra državnog odvjetnika i nada hrvatskih građana da će se upaliti svjetlo nad tamnim nebom hrvatske korupcije u državi, ali previše je već sada politički interesa uključeno u pravosudnu i policijsku akciju "Maestro". Bojim se da je to loš predznak. Treće što želim telegrafski napomeniti. Vlada spominje da je opremila državna odvjetništva tehnički, dakle kompjuteri i druga potrebita oprema, državni odvjetnik u svojem izvješću na dva mjesta spominje da je tehnički nedovoljno, da su tehnički nedovoljno opremljena odvjetništva i da međusobno tehnički nisu povezana niti je sustav praćenja predmeta osiguran na tehničkoj razini. Treće što želim reći odmah iza ovoga. Zanimljiv je statistički podatak pa bih volio da državni odvjetnik podrobnije o tome nešto kaže, da je uspješnost državnog odvjetnika u procesuiranju općeg kriminaliteta negdje 87%, a kod koruptivnih tijela negdje oko 50%. Ta diskrepancija traži i jasnije izvješće državnog odvjetnika. I na kraju da kažem što se tiče građansko upravnim stvarima, državno odvjetništvo je potraživalo jednu milijardu i 600 milijuna samo u ovršnim postupcima. Međutim na stranici 92. citirat ću: "Državno odvjetništvo konstatira nesporno je da građani i pravne osobe od države uvijek naplate svoja potraživanja makar i u ovršnom postupku što na žalost često nije slučaj obrnuto." Drugim riječima državni odvjetnik hoće reći da su pojedinci jači od države i njenih institucija što nije dobra poruka o organiziranosti države, a negdje dolje niže spominje se i o potraživanja poreza pa čak državni odvjetnik sugerira da se država osigura u naplati poreza hipotekom na nekretnine pravnih i fizičkih osoba što naravno može biti jedan od oblika zaštite interesa države, ali najbolji je efikasna Porezna uprava i dobra evidencija poreznih obveznika i poreznih zaduženja. Dakle moja ocjena je da je Državno odvjetništvo zaista dalo kvalitetne podatke za dobru raspravu o radu državnih odvjetništava, o nekim manjkavostima u opremanju i pomoći Državnom odvjetništvu da bolje i efikasnije progoni kaznena djela i istodobno zabrinjava da je nesklad raskorak diskrepancija u ocjeni Vlade i Državnog odvjetništva o opremi, dakle ono što zaista ovisi o Vladi opremi državnih odvjetništava, tehničkim pomagalima i povezanosti. Dakle naravno tre prihvatiti izvješće i tražiti da se pojača aktivnost Državnog odvjetništva i njegova samostalnog posebno na korumptivnim dijelovima. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Josip Đakić.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskog sabora. Naime ja gledajući ovo izvješće mogu reći da sam zadovoljan iako želim nešto reći o ratnim zločinima i procesuiranju ratnih zločina koje proizlazi iz ovoga izvješća. Vidljivo je da se učinilo puno na jednoj i na drugoj strani, no ne može se prihvatiti teza koja govori o tome da netko grupe ili pojedinci vrše pritisak na bilo koju instituciju tako ni na Državno odvjetništvo. Pritiska nema, nego demokratski osvrt da jednakopravnost mora vrijediti za sve pa tako naročito želimo naglasiti da imaju pravo i hrvatski branitelji, invalidi Domovinskog rata reći i svoje mišljenje u pogledu jednakopravnosti zadržavanja, sankcioniranja i postupaka prema svima građanima Hrvatske jednako. Znači ne može biti za jedne ovako, za druge onako, pa kao gospodin Bukovac misli da netko vrši pritisak. To nije točno, nego se izjašnjava kao što i on u hrvatskom Parlamentu jasno govori o interesu svojih stavova i svojih mišljenja tako i udruge govore o svojima. Ja bih se osvrnuo i na ono što u našoj županiji je preokupacija, a to je Četnekovac, Čojluk, Balenci, Voćin i nerazriješeni slučajevi, tj. optužnice koje su podignute, presude u odsutnosti i ono što imam saznanja da se u datim momentima dogodilo da nisu tjeralice pravovremeno obnovljene, ne znam da li su danas, ali može se provjeriti jer stvarno narod na onom području traži da se krivca zna, a s obzirom na međudržavnu suradnju danas mislim da treba ići dalje i da treba stvarno jedanputa za zločine za koje se danas radi po jednoj televizijskoj ekipi rekonstrukcija događaja, nadamo se da ćemo vidjeti na televiziji uskoro i da će i to pomoći u daljnjem rasvjetljavanju. Ima i novih iskaza svjedoka koji govore o tome da su prepoznali određene osobe koje su striktno bile uključene u masakar pa treba i njih sankcionirati. Nešto bih rekao i s obzirom da je vrijeme na izmaku, i o ratnim zločinima koji su se dogodili '45., '46. i za te ratne zločine iz tih vremena komunističkog totalitarizma može se reći da samo jedan slučaj u 2007. godini, mislim da je u Karlovcu je doživio optužnicu i vidjet ćemo kako će on izaći. No međutim, govoreći o ovom izvješću da nema dovoljno dokaza, ja vjerujem da nema dovoljno živih svjedoka, da nema onih koji mogu autentično posvjedočiti i reći pravu istinu. No međutim, sjećam se jedne izjave kada su antifašisti digli svoj glas, a među njima i bivši predsjednik Fumić zajedno sa Radom Bulatom kada su sami protiv sebe posvjedočili da su pobili bandu i da nemaju pred kime odgovarati. Mislim da to samo priznanje Rade Bulata u izjavi u dnevnom tisku jasno govori o počinjenju zločina za koji on nema kome odgovarati. Ako smo svi jednakopravni pred državnopravnim sustavom, pred Državnim odvjetništvom, pravosuđem i policijom, mislim da i takovi slučajevi kao što su Jazovka, kao što je Bleiburg, kao što je Limbuš i svi drugi moraju biti jednako procesuirani. Za neke i osobno znam, bar u mom kraju da za Limbuš postoje živi svjedoci koji su gledali smaknuće i humke i danas su još uvijek na životu. Humke su ostale zatrpanih tijela nedužnih civila i eventualno vojnika koji nisu bili nikada suđeni, nego su presuđeni onako kako je nekomu palo na um. Stoga želim reći da ovo jedno procesuiranje koje se doživjelo za zločine 2. svjetskog rata bi trebalo također biti nastavljeno, ali želim isto još naglasiti nešto što se tiče posljednjih optužbi kroz tisak i za osobno mene kao zastupnika u Hrvatskom saboru, kao i za gradonačelnika Virovitice da sam pozvao jasno i glasno Državno odvjetništvo i na županijskom i na općinskom nivou da taj slučaj rasvijetli eventualne krivce procesuira, da sam spreman svjedočiti o svojoj nevinosti i dokazati to i želim da se razjasni taj pojam tko je počinio bilo šta u Grubišnom Polju, a ja sam u međuvremenu digao i tužbe protiv oni koji su takove insinuacije stavili. Mislim da ovo izvješće govori o kvaliteti, a i krivulje koje pokazuju optuženima, osuđenima, optužbama, osuđenima i oslobođenima u zadnje vrijeme od '98. godine nekako stvarno dolaze u jednu 10 postotno odstupanje i mislim da bi to trebalo biti mjerilo rada i policije i pravosuđa i sudstva da ne može biti odstupanje kao što je bilo nekadašnjih godina, '96. recimo da je broj osuđenih spram optuženih razmjeran 80:20 u korist ovih. Mislim da netko nije radio svoj posao, da posao treba biti konkretno odrađen kada samo 10% ima promašenih ili odbačenih ili oslobađajućih optužbi. Mislim da hrvatsko pravosuđe treba biti jednakopravno prema svim građanima i ono što danas u Hrvatskom saboru netko želi spočitati da se prema srpskoj nacionalnosti drukčije postupa ili se koriste neautentični svjedoci. Mislim da nije točno. Da jedan od nevjerodostojnih svjedoka zasigurno je Savo Štrbac koji ima svojih djela učinjenih protiv Republike Hrvatske, protiv njezinih građana i kao organizator pobune u Hrvatskoj zasigurno bi trebao biti među procesuiranima. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kolega je točno ustvrdio da na žalost oni koji su počinili zločine na Jazovki, Bleiburgu i ostalim stratištima da nisu odgovarali i da ih se nije procesuiralo. Ja bih spomenuo još jedan slučaj s kraja 1944. iz listopada kada su na Daksi pobijeni hrvatski intelektualci, svećenici, dakle oni koji doista nikome nažao nisu napravili kroz razdoblje 2. svjetskog rata. Među njima samo radi javnosti da spomenem bio je i pater Perica, autor dviju himni rekao bih crkvenih hrvatskog naroda. Jedna od njih je "Rajska djevo, kraljice Hrvata", a druga je "Do nebesa nek' se ori". Dakle ta je osoba ubijena zločinački na Daksi bez ikakvog suda. Međutim rekli ste da nema dokaza kolega Đakiću. Dokazi postoje. Postoji arhiva u kojoj je zabilježeno pismo Marina Jurjevića Baje odnosno Ante Jurjevića Baje, ispričavam se. Ante Jurjevića Baja u kojem on među ostalim spominje sva imena intelektualaca i završava svoje pismo, bilo kako bilo ubiti ih se mora. Dakle, sasvim je jasno koja je zločinačka ideologija vodila tadašnje komuniste ne antifašiste, nego to su bili komunisti koji su izvršili težak zločin ne samo na … [[Govornik se ne razumije.]] , ne samo na Jazovki, ne na Bleiburgu nego i nažalost na mnogim drugim stratištima. U Dubrovačko-neretvanskoj županiji samo da spomenem Orsoulu, da spomenem Korčulu. Dakle, to su sve bila mjesta gdje su zločinci, komunisti počinili zločine za koje postoje dokazi u arhivu. Postoje njihovi dokumenti koje su oni potpisivali i doista treba jednom raščistiti sa tim dijelom povijesti, jer zločini takve vrste nikada ne zastarijevaju. I molimo vas da doista u tom smjeru svoje napore usmjerite također.
Hvala. Zaključujem raspravu. Godišnje izvješće o radu Državnih odvjetništava u 2006. godini. Dajem na glasovanje zaključak. Prihvaća se Godišnje izvješće o radu Državnih odvjetništava u 2006. godini. Molim uključimo se. Možemo glasovati. Rezultat? Sa 95 glasova jednoglasno prihvaćeno izvješće.