Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Sukladno svojoj obvezi Zakona o izvršavanju kazne zatvora Vlada Republike Hrvatske dužna je podnositi godišnja izvješća o stanju i radu kaznionica, zatvora, odgojnih zavoda ovome Visokome domu. I ovom prigodom to se čini za proteklu 2006. godinu. Dozvolite mi samo nešto reći, izdvojiti iz dosta opsežnoga izvješća. Dakle kad govorimo o temeljnim poslovima i organizacijskom ustroju temeljni poslovi zatvorski sustav su omogućavanje izvršavanja kazne zatvora izrečene u kaznenom i prekršajnom postupku te izvršavanje kazne maloljetničkog zatvora, zatim izvršavanje mjere pritvora i izvršavanje odgojne mjere upućivanja u odgojni zavod. U našem sustavu to se obavlja u 23 ustrojstvene jedinice, 7 kaznionica, 14 zatvora i 2 odgojna zavora. Isto tako u okviru upravo zatvorski sustav djeluje i posebno i poseban centar za izobrazbe Pravosudne policije, odnosno službenika koji rade u zatvorskome sustavu. Osim izvršavanja kazne zatvora u našem zatvorskom sustavu kroz ovu upravu se osigurava i organizira izvršavanje drugih kaznenopravnih sankcija, a to su rad za opće dobro na slobodi i uvjetna osuda sa zaštitnim nadzorom. Uz pitanje smještajnih kapaciteta, odnosno dovoljnoga broja osobito kaznionica zatvorenoga tipa jedan od poteškoća i problema s kojima se suočava naš zatvorski sustav je i nedovoljan broj službenika i namještenika premda se taj nedostatak godinama otklanja ipak i u protekloj godini je za potpuno za popunjavanje mjesta svih službenika i namještenika nedostajalo 15% službenika i namještenika. Naime, u prošloj godini je bilo sistematizirano 2 tisuće 802 službenika i namještenika, a bilo je popunjeno 2 tisuće 285 što znači da je nedostajalo 417 ili kao što sam već rekla 15% službenika i namještenika. To je važan podatak zbog toga što se radi o osiguranju redovitog funkcioniranja ovoga sustava i radi dakako aspekta sigurnosti koji se mora provesti, to zapravo osigurava kroz prekovremeni rad postojećeg broja službenika i namještenika. Dakako da njihovo dodatno opterećivanje nije dobro sa aspekta sigurnosti sustava s jedne strane, s druge strane moram napomenuti da izračuni ako o tome isto moramo voditi računa, pokazuju da se zbog plaćanja prekovremenih sati, a mi smo platili protekle 3 milijuna kuna više nego 2005. godine i ukupno smo platili skoro 15 milijuna kuna, zapravo to pokazuje neučinkovitim, jer zapošljavanje novih službenika i namještenika košta naš sustav manje. I upravo zbog toga u ovoj godini raspisali smo natječaj za 115 novih službenika, to su zapravo pravosudni policajci i postupak je okončan tako da će nadamo se tijekom ovog mjeseca taj broj biti povećan. Ono što je možda interesantno napomenuti sa aspekta strukture zaposlenih uz dakako pitanje onih koji rade u Pravosudnoj policiji, dakle osiguranje dovoljnog broja onih koji rade na osiguranju, ono što je interesantno to je da u zatvorskom sustavu nedostaje, a oni su važni i zdravstvenoga osoblja, službenika tretmana i strukovnih učitelja. Moram napomenuti i iskoristiti priliku i reći, da na žalost i na natječaje kada se raspisuju recimo za zdravstveno osoblje i za liječnike, na žalost ne javljaju se osobe uopće ili one koje ne ispunjavaju uvjete. U pogledu broja zatvorenika u zatvorskom sustavu naše države, prošle godine je izdržavalo kaznu zatvora ukupno 17 tisuća 921 zatvorenik. Ako pogledamo njihovu strukturu, oni koji su bili zatvorenici dakle upućeni na izdržavanje kazne zatvora po pravomoćnoj presudi ih je bilo 5 tisuća 924, pritvorenika je bilo 5 tisuća 82 i oni kažnjeni u prekršajnom postupku bilo ih je čak 4 tisuće 380. Tu se pokazuje jedan trend povećanja kazne zatvora koji zapravo uvjetuje naravno što je dobro inače pooštrenje kaznene politike, ali ima za posljedicu i dakako veću opterećenost zatvorskoga sustava osobito zatvorenih kaznionica. Ako pogledamo strukturu kaznenih djela, dakle s obzirom na vrstu kaznenoga dijela i tu nema bitnih pomaka ili promjene i dalje izdržavaju zatvorenici koji su počinili kazneno djelo protiv imovine, oni sudjeluju u ukupnom broju zatvorenika sa otprilike 35%, zatim zatvorenici koji su počinili kazneno djelo protiv života i tijela 21% te zatvorenici koji su počinili kaznena djela protiv vrijednosti zaštićenih međunarodnim pravom 20%, dok je broj zatvorenika koji su osuđeni za kazne djela protiv spolne slobode 8%. Ako pogledamo strukturu zatvorenika s obzirom na duljinu kazne, najbrojnija skupina zatvorenika oko 31%, dakle skoro svaki treći je ona skupina koja izdržava kaznu zatvora u trajanju od jedne do tri godine, a zatim slijede oni koji su, kojima je dosuđeno da izdržavaju kaznu zatvora u trajanju od 5 do 10 godina, njih otprilike 18%. U pogledu sigurnosnih mjera, dakle kao mjera korektivnih koje trebaju u skladu zatvora djelovati pa i na način da otklanjaju uzroke činjenja kaznenih djela, svaki treći zatvorenik otprilike njih 32% su dobili neku od sigurnosnih mjera. Najučestalija je obvezno liječenje od ovisnosti opojnim drogama i alkoholu. I u prethodnoj točki je bilo nešto govora oko spolne ravnopravnosti. Ovdje se dakako ne govori o spolnoj ravnopravnosti, ali dozvolite mi reći da ako pogledamo strukturu zatvorenika s obzirom na spol, tijekom 2006. godine u zatvorskom sustavu Republike Hrvatske boravi ukupno 840 žena, dakle samo 4,7% od ukupnog broja su bile pripadnice ženskoga spola. U pogledu strukture kazne međutim one se bitno ne razlikuju od općeg dakle strukture kaznenog djela, najviše ih je suđeno za kaznena djela protiv života i tijela i zatim slijede vrijednosti zaštićene međunarodnim pravom. Dakako izdržavanje kazne zatvora i uopće izvršavanje kaznenih sankcija je odgovor države prema onima koji su se ogriješili o naš pravni sustav i zato su kažnjeni. Međutim kada izdržavaju kaznu zatvora, zatvorenici imaju određena prava, odnosno omogućava im se između ostaloga da se tijekom izdržavanja kazne zatvora stručno osposobe, kada izađu iz zatvora da mogu lakše zapravo ostvarivati svoja građanska prava. U protekloj godini od ukupnog broja 3 tisuće 800 novoprimljenih zatvorenika, tisuću 814 imalo je završenu srednju obrtničku školu, a tisuću 779 nije imalo nikakvog zanimanja, od nepismenih do nezavršene srednje škole. Tako da se tijekom protekle godine 394 njih upisalo u neki oblik obrazovanja u okviru zatvorskog sustava ili izvan njega. U pogledu radnog angažmana zatvorenika to je njihovo pravo, ne i obveza, međutim uvijek je dobro i poželjno da tijekom izdržavanja kazne zatvora budu i radno angažirani, prvo da iskoriste na neki način vrijeme, drugo da si možda steknu neki prihod, a treće da se i osposobe za neka zanimanja i tako da je prosječan broj radno angažiranih zatvorenika u 2006. godini povećan za 10,8%. U pogledu zdravstvene zaštite zatvorenika dozvolite mi samo reći da je tijekom protekle godine u zatvorskom sustavu obavljen 121 tisuća 985 pregleda, od čega su više od polovine medicinske obrade, a odnose se na opće preglede. I zatim su usluge specijalista, pregledi specijalista psihijatara su na drugome mjestu. Što se tiče uz zapošljavanje novog osoblja i njihovu edukaciju te osiguravanje smještajnih kapaciteta dakako za sigurnost sustava je bitna i nabavka opreme. Protekle godine nabavljeno je 12 novih specijalnih vozila i 46 kompleta opreme za interventnu jedinicu i odgovarajuće streljivo i pribor. Dakle, konstantno se radi na nabavljanju takve opreme. U završno se može reći da uz ono što se protezalo kroz prethodna izvješća i uz napretke koji su ostvareni u protekloj godini, ali i pitanja koja će se pojaviti čini mi se i u narednim izvješćima, dakle uz konstantno i kontinuirano osiguranje dovoljnih smještajnih kapaciteta, dovoljnog broja osoblja i njihovu edukaciju, stanje sigurnosti je zadovoljavajuće, nije bilo nekih specijalnih devijacija u sustavu koje bi govorile da sustav ne funkcionira ili da uz ove sve ograničenja koja postoje stanje sigurnosti nije zadovoljavajuće. Dapače, zapažen je trend smanjivanje fizičkih sukoba među zatvorenicima kao i broja odbijanja uzimanja zatvorske hrane. To su … [[Govornik se ne razumije.]] štrajkovi glađu. Evo, uvažene dame i gospodo zastupnici, ovo je ono što je izneseno o stanju u kaznionicama i zatvorima za proteklu godinu. Zahvaljujem.
Hvala. Odbor? Ne. Otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a, poštovani zastupnik Kruno Peronja. Izvolite!
Poštovani gospodine predsjedniče, državna tajnice! Također pozdravljam i magistra Ivana Damjanovića, našeg pomoćnika! I naglašavam jedan izvrsno u prvom redu pripremljeni materijal Izvješća o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu, iscrpno napisan sa puno podataka od početka, državni službenici i namještenici, kapaciteti, standardi uvjeti smještaja zatvorenika, pa zatvorenici kako su razvrstani, pritvorenici, zadržanici, kažnjenici, odgajanici, rad zatvorenika, stanje opreme, sigurnosti, financijsko izvješće o poslovanju te posebni osvrti na izvješće pučkog pravobranitelja i Izvješće o izvršavanju alternativnih sankcija. Ono što posebno valja istaknuti i u ovom predmetnom izvješću jest da je stalan trend porast broja zatvorenika. Stoga su i obveze omogućavanja ostvarivanja svih prava zatvorenicima propisanih zakonima te zbog nepopunjenosti radnih mjesta koji su utvrđeni Pravilnikom o unutarnjem redu. Službenici zatvorskog sustava svoja su radna mjesta i poslove obavljali izvan radnog vremena pa su i ostvarili jedan veliki broj prekomjernih sati, kako to se i navodi u ovom izvješću. Posebno valja istaknuti je težnja za stalnom izobrazbom u svim segmentima hrvatskog društva a posebno državne uprave, pa tako i za službenike zatvorskog sustava. Organizira se stalna izobrazba iz područja specifičnih za rad sa zatvorenicima, od prevencije suicida, komunikacijske vještine, tretman zatvorenika ovisnika o alkoholu i drogama, prevencija zlouporabe droga, tretman zatvorenika oboljelih od PTSP-a, prevencija zaraznih bolesti, pa zbog toga je i državna služba ona koja treba i ovaj dio, iako su to zatvorenici i na drugi način razvrstani, isto dijelovi našeg društva kako bi na kraju izdržane kazne mogli čim prije se socijalizirati u normalan život. Ono što posebno zabrinjava jesu kapaciteti i standardi uvjeta smještaja zatvorenika, jer broj zatvorenika znatno premašuje zakonski smještajni kapacitet osobno u zatvorenim uvjetima izvršavanja kazne zatvora i mjere pritvora. Navedeni su i standardi kako bi i mi stekli jasan uvid što to znače kaznionice, zatvori i odgojni zavodi. Vjerujem da će i ovo prihvaćeno izvješće biti jedan jasan put na kakav način i razvijati i osuvremenjivati upravo rad u takvim zatvorenim sustavima, jer struktura zatvorenika i prema izrečenoj sigurnosnoj mjeri govori o jednim temeljitim pristupima kako bi se doista sve napravila da se nakon izdržane kazne, nakon prestanka izrečenih sigurnosnih mjera može doista normalno funkcionirat u društvu. Posebno je također istaknuto i o zatvorenicama da se je tijekom 2006. u zatvorskom sustavu nalazilo ukupno 840 žena različitih formalno pravnih statusa, što predstavlja 4,7% od ukupne zatvorske populacije u izvještajnoj godini, pa ne treba uvijek na silu težiti ravnopravnost spolova nego kako je to već i dosad rečeno. Također je poseban moment za istaknuti i brigu o zdravstvenom stanju zatvorenika, pa se vrlo detaljno navodi broj zdravstvenih pregleda u zatvorskom sustavu od općih pregleda, stomatoloških pregleda, psihijatrijskih pregleda, laboratorij i drugih pregleda. Ističe se i broj specijalističkih zdravstvenih pregleda u javnom zdravstvu tijekom 2006. godine. Stegovni postupci protiv zatvorenika gdje su i žalbe omogućene kao i u svim drugim postupcima, da zatvorenik sukladno zakonu ima pravo žalbe sucu izvršenja na odluku upravitelja kojom se ograničava ili privremeno uskraćuje u pravima na odluku o stegovnoj odgovornosti te na odluku o naknadi štete. Govori se o transferima zatvorenika, uvjetni otpust i o pritvorenicima. I stoga će, budući je kvalitetno materijal napravljen sa posebnim Izvješćem o izvršavanju alternativnih sankcija te sa osvrtom i na rečeno Izvješće pučkog pravobranitelja, klub Hrvatske demokratske zajednice ovo izvješće prihvatiti u cijelosti.
Hvala lijepa. Klub zastupnika HSU-a, poštovani zastupnik Stjepan Kozina. Izvolite!
Gospodine predsjedniče, gospođo državna tajnice, gospodi iz … [[Govornik se ne razumije.]] uprave, kolegice i kolege. Klub zastupnika HSU-a podržava usvajanje Izvješća o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu. Prema ovom materijalu koji smo mi dobili ovdje normalno prikazan je u uvodu kaznionice zatvorenog tipa, poluzatvorene i otvorenog tipa. Evo, ovdje kaznionica u Glini i Lepoglavi su kaznionice zatvorenog tipa i ovdje je važno napomenuti da je kaznionica u Lepoglavi otvorena 1854. godine. Ja danas moram reći da baš mještani Lepoglave nisu zadovoljni što imaju kaznionicu. Oni bi rađe da bude ono što je bilo nekada kad je Lepoglava bila nekakav kulturni centar gdje je osnovana prva gimnazija i prvo sveučilište. Međutim, šta je tu je i oni normalno su tu da rade ukoliko imaju kakve uvjete. Ovdje isto tako se govori da Središnji ured uprave za zatvorski sustav između ostalog pod točkom 18. govori: "izvršavanje kazneno-pravnih sankcija, rada za opće dobro na slobodi i uvjetne osude sa zaštitnim nadzorom.". Ja moram napomenuti da je to dosta slabo prisutno, da se ne radi puno oko toga. Ja znam da je to malo i problem jer za svakog takvog mora biti neposredni voditelj kojeg određuje ustanova, znači mora biti povjerenik koji šalje izvješće o radu i to je dobro za osuđenika i za ustanovu u kojoj radi. Ja mislim da bi to trebalo više suditi jer ja mislim da to i sud treba dosuditi, tako da bi trebalo to više koristiti. Posebno svi oni koji imaju kazne do šest mjeseci, ja mislim da bi oni svi mogli upravo radi previše zatvorenika u zatvorima trebalo bi koristiti ovaj vid znači izvršavanja kazneno-pravnih sankcija rada za opće dobro na slobodi. Mislim da imate već dovoljno ovih povjerenika odnosno ljudi koji mogu se time baviti a isto tako ima i neke ustanove, ima ti ljudi koji su završili tu edukaciju i mogu se baviti tim poslom. Ja mislim da bi to trebalo što više koristiti tako da bude što manja gužva u zatvorima. Ovdje mi stalno govorimo o nedostatku kadrova u zatvorima. Ja mislim da nije to u redu da se to ponavlja iz godine u godinu jer nema nikakvih razloga da se ne popuni brojno stanje radnika u kazneno-popravnim ustanovama. Prije svega, ja mislim na ove ljude koji imaju neposrednu zaštitu. Znači, oni koji se bave sa osuđenicima. Mi moramo priznati da taj rad je težak rad, da je to odiozan posao i da ti ljudi imaju isto tako frustracija ponekad kao i sami osuđenici. Po meni bi trebalo popuniti, taj broj zaposlenih bi trebalo popuniti prema svemu onome kako je to pravilnicima i uredbama naznačeno a ne da mi imamo tu veliki nedostatak tih kadrova. Meni to nije jasno zašto mi to ne bi mogli popuniti i zašto se to iz godine u godinu ponavlja. Ovdje imamo da za službenike zatvorskog sustava organizira se stalna izobrazba iz područja specifičnih za rad sa zatvorenicima. To se meni sviđa. Sviđa mi se radi toga jer i ti ljudi moraju biti u stalnoj edukaciji. Njih treba stalno educirati jer ima sve većih problema u zatvorskim sistemima. Prije svega, treba prevenirati ovisnike o alkoholu i drogama. Što se tiče droga one se unose u zatvor na razne načine. Imate zbilja situacija koje su čudne. Na primjer, u zatvor šalje orahe, izvadi unutra jezgru, unutra stavi drogu i opet ju zalijepi. Ili nedavno je bio slučaj da je baka došla unuku u posjetu i u štapu je donesla drogu unutra. Znači, svi ovi koji se bave time moraju biti bolji i više moraju imati sluha za to i moramo predvidjeti više od samih zatvorenika na koji način bi to trebalo spriječiti. Međutim, tu bi familija isto tako voditi računa o tomu da mu njegov član familije ne zloupotrebljava drogu i da se on toga liječi i da bude što bolji. Međutim, vidite i članovi obitelji isto tako rade oko toga kako bi trebalo biti. E sada, smještajni kapaciteti. I prošle godine bilo je rečeno da se gradi zatvor u Glini, ne znam kako je to daleko i ti smještajni kapaciteti su premali. Mi se moramo složiti i s time da mi imamo prema broju stanovnika još dosta mali broj zatvorenika. Neke srednjo-europske zemlje imaju znatno veći broj i mi isto tako trebamo očekivati da će biti njih više. Na primjer, Češka ima 160 osuđenika na 10 hiljada stanovnika. Mi imamo tu znatno manji broj. I prema tome, moramo vidjeti da opremimo to. Isto tako, da se poboljšaju uvjeti jer sve ono što se traži, jer vi ovdje ste i napisali koliko mora kvadratnih metara, kubičnih metara biti po jednom zatvoreniku a ja mislim da se to ne ispunjava i da je to dosta veliki problem. E sada, što se tiče ovoga rada ja se slažem da svaki osuđenik radi bez razlike što mi danas imamo da on ne mora raditi. Mislim da, ne znam da li bi trebalo mijenjati tu zakon ili ne jer upravo ako on radi i ako je stalno zaposlen tim više što su ti zatvori, ja znam posebno zatvor u Lepoglavi, ima te radionice, industrijske pogone gdje se može raditi, gdje se svatko može raditi. Prema tome, njemu se omogućuje ako on hoće raditi. Međutim, ja smatram da bi bilo možda dobro da se preispita to da li mora ili ne mora raditi jer bilo bi bolje da radi jer onda ne misli na neke druge stvari itd. Evo, mi još jednom kažem podržavamo ovo izvješće, izvješće je kvalitetno i dobro. Međutim, ne bi se smjelo ponavljati iz godine u godinu da nema dovoljni broj radnika, da su kapaciteti takvi kakvi jesu. To bi trebalo srediti. Ipak je zatvor nešto specifično. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sad ćemo prekinuti raspravu. Raspravu ćemo nastaviti o ovoj točci dnevnoga reda u srijedu. A u 12 sati danas glasovanje. … [[Upadica se ne čuje.]] Reći ću vam sve. Ovo ćemo nastaviti i druge one teme koje idu. Sad u 12 sati pripremimo se za glasovanje. Dame i gospodo! Nastavljamo sjednicom i raspravom o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu. Nastavak rasprave. Klub HSS-a, poštovana zastupnica Ljubica Lalić. Izvolite!
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospođo državna tajnice. Taman sam bila žalosna što nije nazočan predstavnik izvjestitelja ali evo, tu smo. Dakle, u uvodnom izlaganju državna tajnica reče da je zatvor odgovor države počinitelju za počinjeno društveno opasno djelo. A iz ovog izvješća kao i iz izvješća pučkog pravobranitelja možemo vidjeti kakav je taj odgovor. Karakteristika naših zatvora jest prekapacitiranost ili razumljivo rečeno prenapučenost, što se očituje u podatku da je prošle godine popunjenost bila 141%. S takvom prenapučenošću kapaciteta sasvim je sigurno da je upitna sigurnost, preciznije rečeno sigurnost je bitno ugrožena. Isto tako je sigurno da se u tim uvjetima krše ljudska prava zatvorenika. Iščitavajući ovo izvješće prisjećam se jednog obilaska jednog zatvora 1995. godine, kojom prigodom je jedan moj kolega vijećnik županijske skupštine obrazlagao kako će se u Hrvatskoj zatvori pozatvarati i porušiti kao nepotrebni jer u Hrvatskoj neće biti počinitelja kaznenih djela. Tada sam se nasmijala i rekla, kolega, da niste malo preveliki idealista. Kriminala i kriminalaca ima svugdje, pa i u Hrvatskoj. Uspoređujući podatke s podacima drugih država vidjet ćemo da u odnosu na broj stanovnika imamo manje počinitelja kaznenih djela i manje počinitelja osuđenih na kaznu zatvora. To ne znači da kod nas ima manje kriminala. To je više pitanje razotkrivanja, otkrivanja počinitelja, procesuiranja i sankcioniranja. Temeljem percepcije građana više je kriminala i evidentno je nezadovoljstvo njegovim otkrivanjem, procesuiranjem i sankcioniranjem. Kada bismo i polučili bolje uspjehe u otkrivanju i pravednom kažnjavanju postavlja se pitanje, a gdje bi kažnjenici izdržavali kaznu zatvora? Zatvori su prepuni, a niti sada svi osuđenici na kaznu zatvora nisu na izdržavanju kazne. Zaključak bi bio da nije odgovarajući odgovor države počiniteljima za počinjena društveno opasna djela. A ako je odgovor države neadekvatan, gubi se smisao prijetnje zapriječene kazne. Imamo prijetnju države, ali postoji velika vjerojatnost da prijetnja neće biti ostvarena. Što nam je činiti da bi prijetnja bila ostvarena? Čini se da je odgovor lak i da bi se riješilo izgradnjom dodatnih kapaciteta. Međutim, prije ovakvog odgovora potrebno je razotkriti razloge povećanju zatvorenika. Da li je to zbog učinkovitijeg razotkrivanja, procesuiranja i sankcioniranja počinitelja? Ili je to posljedica zakonske regulative koja puni zatvore i onima koji bi radi njih samih i društva kao cjeline mjesto trebalo biti negdje drugdje, a postigla bi se svrha kažnjavanja? Sljedom takvog promišljanja dolazimo do dijela izvješća koji kaže, citiram: "Od ukupno 2 tisuće 430 zatvorenika koji se nalazio na izdržavanju kazne na dan 31. prosinca 2006. godine svaki treći ili točnije 32,8% imao je uz kaznu zatvora izrečenu sigurnosnu mjeru, od kojih su najučestalije obvezno liječenje od ovisnosti o opojnim drogama i obvezno liječenje od alkohola. Na kraju 2006. godine u poseban program tretman zatvorenika ovisnih o psiho-aktivnim drogama bilo je uključeno ukupno 295 zatvorenika, od kojih 209 sa izrečenom sigurnosnom mjerom obveznog liječenja od ovisnosti, a 86 po odluci stručnog tima jer je tijekom dijagnostike utvrđeno da taj broj zatvorenika zlorabi psiho-aktivne droge što je povezano s njihovom kriminalnom djelatnošću." Završen citat. Za ovih 86 zatvorenika za koje je stručni tim utvrdio da trebaju liječenje ne znamo da li je to konačni broj, jer u Izvješću o provedbi nacionalni strategije borbe protiv ovisnosti čitamo, citiram: "Protokol za testiranje zatvorenika na prisutnost ovisnost u organizmu uveden je u siječnju 2006. godine. Ova aktivnost i nadalje se provodi, ali zbog manjka financijskih sredstava nije mogla biti nabavljena potrebna količina verificiranih testova za kontrolu urina na psiho-aktivne tvari." Završen citat. Za pretpostaviti je da takovih zatvorenika ima puno više od prikazanog ali se oni ne mogu otkriti jer država nije osigurala sredstva za njihovo otkrivanje. No, vratimo se ovoj trećini ukupnog broja zatvorenika kojima je izrečena sigurnosna mjera obveznog liječenja. Najveći dio njih počinio je imovinsko kazneno djelo kako bi si pribavio novac za nabavku droge. I zato su kažnjeni na kaznu zatvora. E, sad se pitamo. Da li zatvaramo dilere ili zatvaramo ovisnike? Koja je ciljana skupina našim organima gonjenja, ovisnici ili dileri? Pravi dileri, oni koji se bogate na zdravlju i životima mladih nikada nisu ovisnici. Oni zaslužuju najteže zatvorske kazne, tamo im je mjesto i tamo neka budu. Međutim, što sa onih 33% zatvorenika ovisnika? Da li je njima mjesto u zatvoru? Da bismo odgovorili na ovo pitanje potrebno je prethodno odgovoriti na pitanje, da li je ovisnost bolest ili izabrani način života? Struka kaže da je ovisnost bolest i to opaka bolest uslijed koje dolazi do počinjenja kaznenih djela i to najčešće imovinskih. Ako je bolest, onda se pitamo da li im je mjesto u zatvoru ili na liječenju? Po našem mišljenju, mjesto im je na liječenju i to u specijaliziranim terapijskim zajednicama u kojima bi se provodio psihosocijalni tretman, rehabilitacija i resocijalizacija ovisnika. Predstavnik izvjestitelja reći će nam da se ta kategorija zatvorenika upućuje u posebne odjele i prolazi kroz posebne tretmanske programe. Izvješće nam kaže da je svega 44% zatvorenika ovisnika uključeno u tretmanski skupni rad. To je tek dio onih kojima je potrebna pomoć. Prema našim saznanjima takvi posebni odjeli postoje samo u kaznionici u Lepoglavi. Mi iz izvješća ne vidimo kakvi su to posebni tretmanski programi. Izvješće o provedbi nacionalne strategije borbe protiv zlouporabe opojnih droga kaže: "U djelu provedbe posebnih programa za zatvorenike ovisnike u zatvorima i kaznionicama i odgajanike na izvršavanju odgojne mjere službenici odjela tretmana su u sklopu svojih tretmanskih skupina kontinuirano organizirali edukativno informativna predavanja za zatvorenike i odgajanike.". Samo od edukativno-informativnih predavanja nerealno je očekivati željeni rezultat. Zbog toga ne čudi što prema istom izvješću prema mnogobrojnim istraživanjima do predoziranja ovisnika dolazi najčešće tijekom prvih nekoliko tjedana nakon izlaska na slobodu. Što to govori? Govori da je kod te kategorije zatvorenika učestao recidiv ili povratak drogi a zajedno s njom i kriminalu kako bi došli do novca potrebnog za nabavku droge. Zašto je recidiv tako čest? Vjerojatno zbog toga što je za uspješnost odvikavanja potrebna volja ovisnika a ne prisila. Svaka prisila dovodi do otpora prema svemu pa i vlastitoj dobrobiti. Što nama kao društvu treba biti cilj? PO nama u Hrvatskoj seljačkoj stranci cilj nam treba biti tim ljudima pomoći da se trajno oslobode ovisnosti i da se uključe u normalan život. Očito je da zatvorski sustav u odvikavanju ovisnika nije učinkovit i treba tražiti nova rješenja. Prvi korak u traženju novih rješenja jest izmjena Kaznenog zakona koji bi ovisnicima počiniteljima kaznenih djela počinjenih zbog ovisnosti dopuštao izricanje alternativne kazne mogućnost odvikavanja u specijaliziranim terapijskim zajednicama umjesto zatvora. Dakle, odviknimo se ili birajmo zatvor. Druge europske zemlje potiču takve oblike izdržavanja kazne. Takvom izmjenom zakona osuđenike ovisnike podvrgli bi tretmanu koji ima veću vjerojatnost trajnog odvikavanja i oslobodili smo prostor za smještaj dilera i svih onih koji su slobodnom voljom odlučili se za počinjenje društveno opasnog djela ili skraćeno rečeno zla. Iz izvješća koje je pred nama nije vidljivo koliko su u tim posebnim tretmanskim programima zastupljene radne aktivnosti ovisnika zatvorenika. Ako se i na njih odnosi pravilo zatvorskog sustava da zatvorenik može raditi samo ako on to želi tada je za zaključiti da su to programi bez radnih aktivnosti pa ćemo po njegovom završetku imati odgajanike bez radnih navika za koje bismo trebali očekivati da će se po izdržavanju kazne zatvora uključiti u normalan život. Mi ne znamo da li u sklopu tih programa zatvorenici ovisnici završavaju škole i stručno osposobljavanje kako bi po izlasku bili osposobljeni za rad. Program resocijalizacije je dobro došao, no on još ne funkcionira i ne znamo kakve će rezultate polučiti. Dakle, sve one manjkavosti u programima zatvorskog sustava mogu se zamijeniti učinkovitijim programima terapijskih zajednica uz postizanje svrhe kažnjavanja. Nadalje, izvješće nam kaže tijekom 2006. godine bilo je 803 zatvorenika svih kategorija kojima je ambulantno propisan Metadon što u odnosu na prethodnu godinu predstavlja porast od gotovo 30%. Bez želje ulaženja u temu da li se Metadonom liječi ili se nastavlja ovisnost jer tema je sporna i među stručnjacima za zaključiti nam je da je droga ozbiljan problem u zatvorskom sustavu s kojim se sustav neuspješno nosi. Potrebnim promjenama na koja smo ukazali u svojoj raspravi kao i onima na koje zbog ograničenja vremena nismo stigli ukazati došli bismo do puno uspješnijeg odgovora države počinitelju za počinjena društveno opasna djela. Stoga ovo izvješće mi u klubu Hrvatske seljačke stranke i prihvaćamo ali samo kao pokazatelj nužnosti promjena. Hvala lijepa.
Hvala. Klub IDS-a poštovani zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjena gospođo državna tajnice, uvažena gospodo zastupnici. Ako su prilike u pulskom zatvoru najbolje u Hrvatskoj kako sam čuo jednom u jednoj televizijskoj emisiji od jednog zatvorenika, on je to nazvao kao hotel sa pet zvjezdica prema nekim drugim zatvorima u Hrvatskoj onda su doista prilike u hrvatskim zatvorima katastrofalne. No, s druge strane zatvorenici su eto i osuđenici. Oni jasno nisu robijaši, na njih se ne može primijeniti ne znam uvjet Golog otoka koji je vladao prije trideset ili četrdeset godina, ne daj Bože Jasenovca, Stare Gradiške bez obzira što im Thompson posvećuje svoje stihove ali naši zatvori isto tako ne trebaju biti niti hoteli sa pet zvjezdica. Nažalost, jedan dobar dio onih koji imaju hotele sa pet zvjezdica kada je riječ o hrvatskim prilikama trebali bi biti u zatvorima ali nisu jer su do njih došli bez novaca a u našim zatvorima su možda, dobro ajde nije baš to tako, ljudi u pravilu za hiljadu ili dvije hiljade eura. Dobro, ima tu i notornih kriminalaca, ubojica, ratnih zločinaca i uvijek ne treba moralizirati oko sudbine ljudi koji su ubijali, pljačkali, lišavali ljude života itd. No, i oni su jasno ljudi. I mi moramo učiniti sve o čemu je govorila i gospođa Lalić da kada se ti ljudi vrate iz zatvora nastave živjeti kao ljudi. Ja da budem iskren ja bih više volio da ovu raspravu posvećujemo umirovljenicima, da li će majke zatvorenika dobiti povrat penzije, da li će se stari i novi umirovljenici izjednačiti nego što se sada bavimo zatvorenicima. Jasno je da prilike u našim zatvorima moraju odražavati trenutne mogućnosti hrvatskog društva. Protiv sam da ljudi u zatvoru imaju bolje uvjete od naših umirovljenika u staračkim domovima ili studenata u njihovim naseljima. Protiv sam da više posvećujemo brigu o zatvorenicima nego staračkim domovima ili bolnicama. Kada bi imali, jasno standard jedne Švicarske onda bi mogle i te prilike biti bitno drugačije. Ovako, između standarda, "pacijenata" u općim bolnicama i standarda pacijenata u zatvorima, pod navodnicima ono "pacijenata", onda ću sigurno izabrati standard "pacijenata" u općim bolnicama. Ja znam da na ovaj način nije oportuno govoriti, ali bez obzira na sve, ja sam svoj govor započeo ovim prilikama o tom pulskom zatvoru gdje je taj zatvorenik kojega sam imao prilike čuti rekao otprilike da su tamo uvjeti kao u Hiltonu. Da je tome tako možda svjedoči i činjenica da je danas tamo ovaj, Babo iz Kladuše pred ne znam koliko godina prebačen. Što je je, to moramo jednostavno priznati. U zatvoru ima zasigurno i nevinih ljudi, ali kada je riječ o Hrvatskoj puno je onih koji bi trebali biti u zatvoru a nisu u zatvoru a isto tako znamo da nisu pod navodnicima "nevini". Mislim na one koji su pokrali ovu državu a koji danas mogu jasno svima dijeliti lekcije. Što se tiče ovog izvješća, najprije da spomenem ovaj tu podatak sa strane druge, da kazna zatvora izrečena muškim osobama u kaznenom postupku u trajanju duljem od šest mjeseci izvršava se u kaznionicama Glini, Lepoglavi i Lipovici, Popovači, Požegi, Turopolju i Valturi. Prema stupnju sigurnosti i slobodi kretanja zatvorenika kaznionice u Glini i Lepoglavi su zatvorene. U Lipovici i Popovači, Požegi, Turopolju su poluotvorene a ona u Valturi je otvorena. Znate šta mene recimo u svemu tome smeta? Što ta naša zaštita kod tih zatvorenika u zatvorenim, pogotovo u zatvorenim institucijama je šuplja kao švicarski sir. Danas u našim zatvorima možete lakše doći do droge nego recimo na ulicama ili na naročito popularnim mjestima gdje se to inače distribuira u okolici neke škole, čemu bi trebao taj kazneni represivni aparat malo više posvetiti pažnje. Za vrijeme, ne znam, stare Jugoslavije govorili su da je Lepoglava bila komunistički univerzitet, danas su naši zatvori, nažalost, institucije koje produciraju češće još vještije kriminalce no što su ti koji su se tamo našli bili kada su u njih ušli. Jasno, da je to možda jedno nategnuto mišljenje, ali pogledajmo, ajde, koliko je tih, tog recidiva u Hrvatskoj. Jasno, temeljni je problem, ja bih rekao, u svemu ovome i državnih odvjetnika i sudaca itd.. Da sam u pravu, možda svjedoči ovaj podatak na strani šestoj, da u teškoj povredi službene dužnosti službenika zatvorskog sustava odlučuje službenički sud za zaposlenike kaznionice i zatvora uprava za zatvorski sustav Ministarstva pravosuđa. Tijekom 2006. godine pokrenuta su 33 postupka protiv 39 službenika zatvorskog sustava zbog teške povrede službene dužnost. Najviše postupka je pokrenuto u zatvoru u Splitu, potom slijede zatvorska bolnica u Zagrebu, kaznionica u Lepoglavi i zatvori u Puli, Zagrebu i Sisku. I sada da ne nabrajam koliko se na koga tih stegovnih, nazovimo ih to tako, mjera odnosilo. Zalažem se, znači za to, da kada čovjek ode u zatvor, da kada odradi svoju kaznu, da se vrati iz tog zatvora kao čovjek koji će se moći na neki način implementirati u javni život. Postavlja se pitanje da li je tome tako? Na žalost nije dome uvijek tako. Dobar dio onih koji su danas na vlasti ili bili jučer, znači za komunizma bili u zatvoru, čudim se da nisu malo senzibiliziraniji do ovih prilika koji danas recimo vladaju u našim zatvorima. Ja se slažem, zatvorenike, jasno ne treba gledati kao na nekog tko nije čovjek, ali isto tako u 99% slučajeva, vjerojatno su tamo ljudi, ne vjerojatno nego sigurni koje možda treba sažaljevati zbog ovih ili onih prilika ali su usko, sasigurno i krivi. Slažem se, ne znam, jednoga recimo bivšega ministra Heraka je žrtvovala ona bivše vlast 2000. godine, isti je oslobođen, biti će oslobođen, učinjena mu je nepravda i sada odjedanput nikome ništa. Meni je čak Mateša jednom bio pričao da ni on sam kao premijer nije znao za taj slučaj da će biti pokrenut od strane Državnog odvjetništva. Postavlja se ovdje pitanje tko se u Hrvatskoj ima pravo igrati sa ljudima. Onaj tko se na taj način poigra sa nečijom sudbinom taj isto tako bi morao snositi određene konsekvence. Može on biti 100 puta sudac ako je upropastio nečiju sudbinu i taj sudac na neki način mora snositi, ne znam, neke posljedice, ostati bez položaja, pod navodnicima "titule", otići i on u zatvor, pa da vidimo tko će se onda poigravati nečijim sudbinama. Ovdje na strani 8 se govori da tijekom 2006. godine u zatvorskom sustavu Republike Hrvatske boravilo je ukupno 17 tisuća 921 zatvorenik koji su imali sljedeće formalno-pravne statuse: zatvorenici, znači, pritvorenici, zadržanici, zatim kažnjenici, odgojanici. Ali još jedanput boravilo je 17 tisuća 921 zatvorenik. Jedan značajan dio biračkog elektorata, eto nalazi se u zatvoru. Na stranama 9. i 10. date su tablice zatvorenika prema vrstama kaznenih dijela. Pa tako, recimo imamo ove podatke da protiv života i tijela imamo 517 zatvorenika, imovine 852, vrijednosti zaštićenih međunarodnih prava, pravom 494, to je vjerojatno i posljedica, ne znam nedavno završenog rata, spolne slobode, čudoređa 198 itd.. A prema duljini kazne na dan 31. 12. 2006. najviše zatvorenika u našim zatvorima bilo je onih koji su izdržavali kaznu zatvora od jedne do dvije godine ukupno 487, zatim onih od pet do deset godina 444, potom onih od šest mjeseci do godinu dana 275. Prema, no, ja se javljam međutim, u čitavoj ovoj diskusiji više zbog toga da bih nešto samo rekao o onima koji su u zatvorima a vezani su uz droge, ili kako ovdje se navodi, broj zatvorenika ovisnika prema vrstama psihoaktivne droge. Ukupno broj zatvorenika tijekom godine bilo je 1093, pritvorenika 902, prekršajno kažnjeno njih 146, maloljetnika 65, zatvorenici na dan 31.6. i da sada ne nabrajam sve ove ostale podatke. Sad se postavlja ono temeljno pitanje, znamo da tih je premalo u našim zatvorima, ali kako te ljude vratiti u život, kako od njih u zatvoru učiniti ljude, kako od njih učiniti one koji će sutradan reći što znaju o svojim pod navodnicima sudrugovima s kojima su dilali taj heroin u okolici neke škole, u kasarnama, na ulici ili ne znam gdje. Na primjer zbog droge nas, ovaj Dom, javnost s pravom proziva. Proziva izvršnu vlast. Ali s druge strane ne znam ni jednog roditelja da je o tome otvoreno progovarao tko su oni koji njihovoj djeci dilaju tu materiju. Ne znam da je o tome progovorio otvoreno i jedan zatvorenik. On će reći da, ja sam u tome svemu sudjelovao, ali da bi on nakon toga pod navodnicima "izdao" onoga s kojim je radio, to u pravilu se ne dešava. Zašto šutimo? Zašto svi šutimo? Ja da budem iskren ne znam nikog, ali pozivam da ljudi koji se suočavaju sa tim problemom o tome i progovaraju. Nemojmo uvijek samo prozivati policiju, nemojmo uvijek samo prozivati politiku, a oni koji znaju u pravilu šute. Jednom riječju, treba govoriti. Treba se boriti protiv toga. Ali šta ćemo?! Ljudi izlaze iz zatvora i onda ti isti kamo u pravilu odlaze? Opet se vraćaju u zatvor, a u tom jednom intermecu u pravilu opet se bave tom drogom itd. Sve u svemu jasno, uvjeti u hrvatskim zatvorima nisu idealni, te uvjete treba mijenjati jasno na bolje, ali to su opet zatvori. Treba izgraditi kao što se navješćuje i niz nove, iako ću ja reći da između staračkih domova ili studentskih domova iz zatvora uvijek bi dao prednost jasno umirovljeničkim domovima, općim bolnicama ili ne znam studentskim centrima. Usuđujem se reći da su i uvjeti u hrvatskim zatvorima pod navodnicima "bolji" nego u zatvorima u Sjedinjenim Američkim Državama, kao što su i u mnogim bolnicama u Hrvatskoj bolji i zdravstveni uvjeti nego u Americi, ali slažem se da treba u zatvore uložiti dosta novaca da bi tamo došli i oni koji su ne znam kroz pretvorbu pokrali ovu državu. No, za to treba jasno politička volja. Nje na žalost nema. Dapače, što se vlasti brže mijenjaju, to stvarni kriminalci postaju sve zaštićeniji.
Hvala. Klub SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovana državna tajnice, poštovani upravitelju, kolegice i kolege. Uspješnost kaznene politike jednog društva, ogleda se prije svega kako funkcionira njezin penalni sustav. Evo danas pred nama je i ovo izvješće o stanju u našem penalnom sustavu, tj. o stanju kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda. Nema sumnje da se društvo brani od opasnih radnji, od kaznenih djela, od kriminaliteta i na način kako je sazdan njezin kazneni zakon, odnosno što određeno društvo smatra u svojoj kaznenoj politici, u svojoj kriminalnoj politici što mora biti predmet inkriminacija, odnosno koja su to djela koja su posebno opasna za jedno društvo i koje društvo onda na određeno vrijeme eliminira, tj. stavlja ih u kaznionice, tj. zatvore, odnosno odgojne ustanove. Što je to alarmantno u našim kaznionicama, zatvorima, ali i odgojnim ustanovama? Naslov iz 5. mjeseca jednih naših dnevnih novina je ovakav: "Strava u zatvorima, Strazbourg užasnut situacijom u našim zatvorima i kaznionicama". 2003. godine slične institucije ocjenjivale su naš konac, to je bio konac 2003. godine, nalaz je stigao početak 2004. godine. Naš zatvorski sustav tad je ocijenjen da je stanje u zatvorima i kaznionicama takvo, a da imamo inače takav normativ, odnosno zakonski sustav koji može poslužiti kao primjer tranzicijskim zemljama. Upravo zbog toga mnoge tranzicijske zemlje su i kopirale, prepisale naš Zakon o izvršavanju kazne zatvora koji je apsolutno bio uređen po svim europskim normama i konvencijama. Zato je Hrvatska dobila posebno priznanje. Ali nama se očito to ne sviđa i onda kako očito praksa i pogrešna kaznenopravna politika koja je dovela do prekapacitiranosti gdje više nije bilo moguće udovoljiti tim europskim standardima i umjesto dakle da se pojačaju sredstva i iznađu nove mogućnosti, čitav ovaj mandat nekoliko u pogledu ovih stvari i prekapacitiranosti bile su osvanule naslovnice "Hrvatska gradi nove zatvore". To su bile naslovnice. A kada vidimo što se uložilo, onda jedna malo bolja obitelj, višečlana od desetak članova, više uloži u renoviranje svog postrojenja, tj. za snabdijevanje svojih članova. To se vidi iz ovog vašeg izvješća. Dakle od tih velikih najava nije bilo ništa nego to je bio odgovor kada su eto mediji bili posebno osjetljivi, odnosno kada bi se nešto i dogodilo u zatvore što bi izašlo u javnost i uzburkalo tu javnost onda bi se na takav način reagiralo. Ali takvim reagiranjem ne postižu se, možda se kratkotrajno eto umiri javnost da će biti sve u redu, ali ne postižu se trajni rezultati. To se evo vidi i sa ovim izvješćem. Ako pogledamo malo ovo godišnje izvješće koje donekle ocrtava stanje stvari, ali ne ipak u svemu treba ga malo komparirati sa izvješćem koje je podnio pučki pravobranitelj gdje je po prvi puta 2005. godine gdje su njegovi ljudi boravili nekoliko mjeseci u svakoj čeliji u svakom zatvoru, u svakoj kaznionici, u svakoj odgojnoj ustanovi. Dobili smo bili opsežni, opsežno izvješće gdje je on konstatirao da je stanje u našim zatvorima katastrofalno. Jednom rečenicom je rekao i sublimirao svoj nalaz: ispod ljudskog dostojanstva. 2006. njegovo izvješće glede ovih pitanja je ovakvo: Stanje se nije popravilo nego se pogoršalo. To govori pučki pravobranitelj. Naime temeljem pregleda svih penalnih ustanova on je uočio da se može primjetiti očiti debalans između svrhe koja se želi postići izvršavanjem kazne zatvora i onoga što se zaista postiže. Nedvojbeno je i time ćemo se i mi svi složiti da je retribucija dakle vraćanje zla zbog počinjenog zla neizbježan sastojak i kazne i kažnjavanja bez obzira što ona kao svrha kažnjavanja nije navedena izrijekom u članku 50. Kaznenog zakona. Međutim izvršavanje kazne zatvora na način da su zatvorenici 22 sata dnevno zaključani u lošim i neprimjerenim uvjetima, slaba ili nikakva mogućnost rada te nedostatnost ili odsustvo rada odjela tretmana svojstveno je kažnjavanju koje se temelji na apsolutnim teorijama o svrsi kažnjavanja tj. o isključivo da kazna predstavlja samo vraćanje zla za zlo. Dakle isključivo odmazda. Ovo su citati. Dakle ovo nisu moje riječi, ovo su citati izvješća pučkog pravobranitelja za 2006. godinu. Prema tome nema nikakve sumnje da se ne poštuju elementarni uvjeti odredbe kako Kaznenog zakona o svrsi kažnjavanja tako jednako ni elementarne odredbe, uvodne odredbe Zakona o izvršavanju kazne zatvora. Nema dvojbe da je prekapacitiranost nešto što je našoj općoj javnosti poznato. To također evo proizlazi iz ovog izvješća. Međutim na prekapacitiranost se ne može gledati samo matematički i reći da se samo radi o većem broju osoba u pojedinom zatvoru ili kaznionici koji negdje dosižu taj postotak do 174, 180%. Upravo takvo stanje stvari jeste jedan ozbiljan i na to tako i treba gledati, na ozbiljan sigurnosni problem s jedne strane, a s druge strane uzrok je mnogobrojnih povreda i kršenja prava zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika. Naravno treba također napomenuti slučaj Miroslava Cenbauera koji je dobio spor pred Europskim sudom za ljudska prava. Takav spor bi dobio gotovo svaki zatvorenik ili čak i pritvorenik da pokrene takav spor. I to je nešto što je alarmantno, na što smo ukazivali ali evo ništa se promijenilo nije. Dapače, evo gospodine ravnatelju možda ćete vi biti, eto uči u povijest što ste u hrvatski zatvorski sustav ponovo uveli noćne posude. Noćne posude su ponovo, to su one famozne kible o kojima je i Kajin govorio, koje su nekad bile izraz mučenja u jugoslavenskim kazamatima a danas su eto oni zbog neprimjerenih i adekvatnih uvjeta u zatvorima ponovo postali naša stvarnost. Kako onda možemo očekivati da će se postići svrha kažnjavanja? Kako možemo očekivati da će kažnjenik se preobraziti u osobu da bude korisna za društvo. Ovdje su od strane kolege Kajina učinjene neke neprimjerene paralele sa Domom umirovljenika i sa zatvorima. Ne znam odakle takve asocijacije? Vjerojatno ali ja mislim da ovdje ne treba stvarno polemizirati niti politizirati jer zatvorski sustav uvijek treba više sredstava nego što su mu ona bila i odobrena. Pa sjećamo se i u prošlom mandatu kada smo ovdje svi jednoglasno izglasali da se povećaju sredstva jer također je i tada Hrvatska bila pritužena zbog onog krila B i tada smo sa zajedničkim snagama jednostavno privolili Vladu da iznađe rezervna sredstva i onda je renovirano krilo B tzv. zvijezda u Lepoglavi i na taj način smo dakle uložili sredstva ali smo i izbjegli i dodatno suđenje, tuženje i ono što Hrvatska i inače mora napraviti. Samo kad ne napravi to u pravom trenutku onda to uvijek košta nekoliko puta više, a i blamiramo se bez imalo, bez ikakve potrebe. Jer to nikad nisu opet takva sredstva zbog kojih smo se eto neprimjereno i ne znam na kakav način doveli. Očito da to nije nekakav problem jer se i smatra da to nije nekakav politički problem od čega to donosi posebne poene pa eto vlast se puno i ne brine za to. A osim toga ljudi su i inače ljuti kako žive svoj običan život da bi eto brinuli i skrbili o nečemu i razmišljali o nekima koji su eto zaslužili da budu tamo. Međutim demokratičnost jednog sustava i prva ocjena o jednoj zemlji stiče se sa njezinom infrastrukturom, ono što je vidljivo, ali jednako tako i posjetom zatvora, zatvorima i kaznionicama. Dakle današnje stanje stvari je takvo da zbog nedostatka prostora se kreveti uvode odnosno unose i u kapelice. Ono što je eto toliko hvale vrijedno bilo gdje smo prije nekoliko godina upravo u cilju njihovog, njihove resocijalizacije i pomoći u svakom pogledu dakle osim što je uvedeno i dušobrižništvo i kapelice su, uređeno je nekoliko prostorija za kapelice. Ali eto danas se one ukidaju. Ukidaju se čak i društvene prostorije da bi se mogli smjestiti kreveti. To je nešto što nije dobro. To je nešto dakle gdje ne možemo govoriti više o nekom tretmanu. Gdje zatvorskom osoblju uz nadljudske sposobnosti nije moguć nikakav rad sa zatvorenicima. Dakle ukupni zatvorski kapacitet od 3009 broj osuđenika na zatvorske kazne stalno raste. Krajem, dakle to je bilo još prošle godine, probijen je taj plafon. Prema tome, neki upravitelji su rekli da evo su se snalazili na sve moguće načine čak i na ovakve. Dakle gdje su sužavali taj zajednički prostor da bi mogli smjestiti zatvorenike ali jednostavno više ni to nije moguće. Dakle, napominjem ovaj slučaj gdje u osječkom zatvoru, gdje su ponovo uvedene noćne posude, one su rezultat upravo i nedostatka broja osoblja, ogromnog broja zatvorenika koje nije moguće tako noću izvoditi. Međutim, ono što posebno zabrinjava dakle osim ove materijalne strane koje, da se samo prisjetimo u Osijeku je prekapacitirano 178%, u Splitu 174%, izuzetno broj je veliki pritvorenika, ali to je i slabost kaznene politike. Dakle ono što je i kolegica Lalić rekla, dakle ono što je osnovno mi moramo, dakle osim što su Hrvatskoj zaista potrebni novi zatvori, ali jednako tako zatvore treba rezervirati za one opasne kriminalce i kako vidimo po strukturi tko se u zatvoru nalazi onda mi zaista prema toj mlađoj populaciji koju eto novi zakon, odnosno izmjene Kaznenog zakona tretiraju kao dilere, oni su ustvari žrtve istinskih dilera koji nisu u zatvorima, koji su i dan danas nedohvatni ruci pravde, koji figuriraju vani kao sponzori, kao ugledni građani, a kojima je mjesto ovdje. Prema tome, pogrešna kaznena politika dovela je, dobrim dijelom je uzrok katastrofalnog stanja u našem penalnom sustavu. Ono što posebno zabrinjava u ovakvoj jednoj situaciji, a to je da su upravo ovog trenutka otvoreni natječaji, oglasi za mjesta upravitelja. Ali kako? Po izmijenjenom Zakonu o izvršavanju kazne zatvora što je apsolutno neprihvatljivo. Dakle suprotno je europskim pravilima. Mi sutra odlazimo u Europu, mi ćemo ponovo morati promijeniti taj Zakon i vratiti ga na ono ustrojstvo koje smo bili ustanovili 2001. godine po svim europskim kriterijima jer je nemoguće da nam netko s ceste dolazi za upravitelja zatvora. Danas su to takvi kriteriji da ne treba imati nikakvog iskustva sa zatvorenicima. To je protivno europskim zatvorskim pravilima. Dakle ponovo govorimo o političkoj podobnosti, a europska pravila izrijekom kažu osoba može taj posao obavljati koja se može posvetiti, odnosno koja je apsolutno svojim osobnim svojstvima prilagođena poslu i čije su profesionalne sposobnosti neupitne. Posljedica ovakvog i ovakvog stanja pitanje koliko imamo suicida.
Hvala lijepo.
Koliki broj je pobjeglo. Gospodo, pobjegao je 76 zatvorenika, 24,8. Čitav jedan zatvor je pobjegao, nitko nije odgovarao.
Pobjegao. Dobro. U 10 i 14 isteklo je vrijeme, istići će za neko vrijeme je li za prijavu za raspravu u trajanju 10 minuta. Poštovani zastupnik Slaven Letica. Izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče. Nisam tako kvalificiran u temi kao vi, jer ste vi bili u kazamatu komunističkom i znate da iz razdoblja, iz jedne povijesne perspektive doista stanje u zatvorima se bitno popravlja. Dr. Marković mi je pričao da je 50-tih godina, on je bio jedan od prvih političkih zatvorenika, stopa smrtnosti u zatvorima bila 50% na godišnjoj razini. Ispričao je jedan zanimljiv slučaj. Ujutro bi išao liječnik i zatvorski stražar u obilazak obično samica i on je bio od, imao je jednu veliku krizu, bio je bolestan, iscrpljen i stražar je došao do njega i rekao je čini se da je ovaj mrtav, a on je zadnjim naporima snage nekako krenuo nogom pa je liječnik rekao, nije mrtav izgleda da je živ, i tako je preživio. Dobro je da se u hrvatskim zatvorima situacija popravlja. Iz ovog vašeg izvješća koje je uredno pisano kao izvješće državnog odvjetnika. To je isti rukopis. Znači ono je puno statističke preciznosti, ima pita i grafikona i ima nekoliko elemenata koji nedostaju, ali je poučno. Vidio sam kolegicu Vesnu Pusić, mislim da je navratila. Ljubo Jurčić još uvijek nije. Znači u kom smislu je ovo izvješće jako dobro? Prije svega ono pokazuje da je kriminalno ponašanje u Hrvatskoj još uvijek fantastično u odnosu na situaciju u Sjedinjenim Američkim Državama. Broj zatvorenika i pritvorenika u Hrvatskoj je 10 puta manji nego u Sjedinjenim Američkim Državama. Međutim već se tu naziru neki trendovi koji će biti pred nama u godinama i desetljećima koji dolaze. Prva je utješna činjenica iz ovog izvješća se vidi da u procesima opće feminizacije svega i svačega još uvijek kad je u pitanju kriminalno ponašanje nije srećom došlo do feminizacije. U zatvorima je samo 840 žena što je samo 4,7% ukupnih ljudi u zatvorima u 2006. godini. Međutim moramo računati na okolnost da i taj trend će se u skoroj budućnosti povećavati, zbog toga što hrvatska javnost ohrabruje agresivne oblike ponašanja. Imate jednu apsurdnu situaciju recimo da javna televizija je u zadnjih 10-tak dana posvetila dvije ugledne emisije "Otvorenog" jednom nasilničkim ponašanju koje u civiliziranim zemljama na svim javnim televizijama i medijima bilo prešućeno. Tu se radi o jednom agresivnom primitivizmu, hinjenom ludilu, jednom lažnom domoljublju i jednom upitnom humanizmu, međutim državna televizija ohrabruje taj tip ponašanja. Ja znam da on ima pogubno djelovanje, zbog toga što jedna skupina ljudi koja je otišla gledati utakmicu Ajax-Dinamo. Nakon što je Ajax poveo 3:0 oni su me zvali i tražili su mobitel tog nasilnika da mu izraze svoje divljenje. Znači drugi trend uz trend na žalost feminizacije kriminalnog ponašanja koji se može očekivati je ulazak sve veći maloljetnika i to mlađih maloljetnika od 9, 10, 11 godina u svijet kriminala. Djelomično je to povezano sa fenomenom ovisnosti o kojem se vrlo dobro govori u ovom izvješću. Meni bi gospodine Damjanoviću bilo, pustite vi bivšu ministricu, slušajte vamo. Bilo bi mi drago da u budućem izvješću budem malo analitičnije obrađen problem zdravlja zatvorenika. Tu imate obradu zdravlja zatvorenika iz negativne strane i sa stajališta korištenja zdravstvene zaštite. Znači, imate prikaz ovisnosti i prikaz korištenja zdravstvene zaštite. Mene, međutim nemamo jednu ozbiljniju javno zdravstvenu sliku zdravlja zatvorenika i to od fizičkog i duševnog zdravlja do oralnog zdravlja i zdravlja zubi. S tim u vezi svakako bi podsjetio na okolnost da bolnica u Svetošimunskoj ima gotove projekte. Vi to znadete. I da bi trebalo već u proračunu za sljedeću ili za sljedeće četiri godine izdvojiti i ja bi molio i da vi idete prema budućoj Vladi ako bude te sreće da budete i dalje, i Vladi da se izdvoji tih mislim 30 ili 40 milijuna kuna za dovršenje bolnice u Svetošimunskoj, da imate jednu usporedbu o kakvim se odnosima radi. 40 milijuna u Svetošimunskoj za dovršenje bolnice koja bi bila na ponos i diku ne samo hrvatskog društva i hrvatskog zatvorskog sustava i hrvatskog liječništva. Taj iznos je deset puta manji od vrijednosti dvorane u Osijeku prema Šišljagićevom planu i dvadeset puta manji prema Đapićevom planu. Prema tome, pitanje društvenih prioriteta je tu vrlo važno pitanje. Ja bi tu govorio i o dva posebna slučaja. Radi se o dvojici pritvorenika. Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora! Ja pretpostavljam da ste i vi dobili pismo koje sam ja ovoga časa u svom pretincu našao. To je pismo gospođe Jadranke Gotovac, majke Ivana Gotovca. On se nalazi u pritvoru. I žena meni piše, vjerojatno ste i vi dobili to pismo. Na temelju podataka koje je ona tu, ja na želim ulaziti u meritum stvari. Međutim, čini mi se da postoje dva pritvorenika koji su zreli da ih se pusti iz pritvora. To je Dražen Slavica, pritvorenik iz poznatog slučaja "Kornati" i Ivan Gotovac o kojem piše njegova majka. Samo ću toliko kazati, teško je se zalagati za one koji se nalaze u teškim situacijama. Međutim, upravo zbog toga što se nalaze u teškim situacijama, što svi mi imamo djecu, čak i djecu sličnih godina, ako jedna majka vjeruje da je njeno dijete, zapravo to se radi o odraslom čovjeku koji ima 34 godine, nepravedno završio u zatvoru, ona bi zaslužila odgovor i od predsjednika Hrvatskoga sabora kojem je poslala pismo, od Predsjednika Republike i predsjednika Vlade, a i od resornog ministra. Što se mene tiče ja ću se zainteresirati za slučaj. Poć' ću posjetiti čovjeka i založit ću se barem da moja žena ili ja odgovorimo toj majci. Hvala vam lijepo.
Klub zastupnika HSLS-a, poštovana zastupnica potpredsjednica Doma Đurđa Adlešić. Pet minutna rasprava. Izvolite!
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa doista bi se iz ovog izvješća kad čujemo da su zatvori prekapacitirani i da je popunjenost u 2006. godini bila oko 140%, moglo pomisliti da pravna država funkcionira. Međutim, kad pogledamo strukturu zatvorenika onda se takva slika ozbiljno ruši jer su tamo, ja sam se sada sjetila bjelovarskog zatvora koji prilično dobro poznam jer ih posjećujem minimum jednom godišnje. Uglavnom su, to su petorci ili su to vrlo često gradski siromasi koji ne mogu platiti neke kazne. Ali moram vam reći da se susrećem sa doista, upravo zbog te prekapacitiranosti sa jednom situacijom kojom vam želim reći, a gotovo je apsurdna, a to je da traže vezu za odlazak u zatvor. Doista traže vezu. I to traže vezu za odlazak u zatvor zimi zato što tamo imaju sigurno grijanje i hranu. Ja mislim da to možete i vi potvrditi. A sjećam se i koliko je bilo gužve oko toga gdje će se graditi novi zatvor, koji će to grad biti? Pa se moguća izgradnja zatvora u Imotskom spominjala gotovo kao gospodarsko čudo. Htjela bih se kratko osvrnuti na upozorenja koja smo dobili od nevladinih udruga koja se bave stanjem ljudskih prava ali i pučkog pravobranitelja gdje se upozorava osim na ovu prenapučenost, nedostatak prostora, neopremljenost. Mislim da treba posebno upozoriti na nedovoljna broj liječnika i pravosudne policije. Pri tom nemam namjeru govoriti o bijegu za vrijeme određenih poslova koje zatvorenici po gradovima rade poput ponovo grada Bjelovara gdje rade na čišćenju ambrozije. Međutim, bilo bi dobro čuti što kažete o zatvorskim bolnicama i nedostatku Odijela za izvršavanje mjera obaveznog psihijatrijskog liječenja. Ja vjerujem da smo svi čitajući ovo izvješće osjetili posebnu brigu za ove maloljetne zatvorenike kojima je itekako potrebna pomoć u socijalizaciji. Ako pogledate tko su ti maloljetnici onda ćete vrlo često vidjeti da dolaze ili iz zapuštenih odgojnih situacija, iz nedovoljne brige roditelja ili se radi o žrtvama dilera. Bilo bi dobro čuti i koja su moguća rješenja za ovu prekapacitiranost, osim preporuke koja će sigurno ići kao jedna od naših zaključaka da se ne štedi na stručnjacima koji rade u zatvorima jer su takve štednje uglavnom preskupe. Ali isto tako i o zamjeni zatvorskih kazni za društveno korisni rad. Sa takvim prijedlogom zamjene kazni se uglavnom ne slažu oni koji su morali raditi dok su bili u zatvoru tamo negdje '70.-tih godina. Međutim, držim da bi danas o tom modelu trebalo razmisliti. A isto tako i o prenamjeni vojnih objekata koji još uvijek stoje, u velikom dijelu gradova zapušteni. Nedavno sam dobila podatak da je svega 5% vojnih objekata koji su dodijeljeni lokalnim samoupravama dobro iskorišteno. Dakle, nije nužno uvijek kretati ispočetka. A štednja na stručnim kadrovima je preskupa. Hvala lijepo.
Hvala. I pet minutna rasprava kluba SDP-a, poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite!
Hvala poštovani gospodine predsjedniče, poštovana državna tajnice, gospodine ravnatelju, kolegice i kolege. Evo, u ime kluba želim još jednom istaknuti da je prekapacitiranost naših kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda jedan veliki problem. I posebno naglašavam da to nije samo problem prostora, da je to veliki sigurnosni problem i problem iz kojeg onda proizlazi da postojeći zakon pa i ovakav kako je okrnjen u mnogim pravima zatvorenika i pritvorenika, više nije moguće ispoštivati. Prema tome, tako jedno stanje je uzrok povreda i kršenja prava zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika, što Hrvatsku izravno dovodi na optuženičku klupu pred Strasbourgom. Mislim da je to alarmantno jedno stanje, da ovdje ukoliko ima ja mislim ozbiljnosti i ukoliko se ozbiljno sagleda ovakav jedan problem da se donese zaključak kojim bi se Vlada obvezala da osigura sredstva, potrebna sredstva upravo u cilju poboljšanja uvjeta u kaznionicama, zatvorima i odgojnim ustanovama. Još jednom skrećem pozornost da izmjenom Zakona o izvršavanju kazne zatvora pogotovo glede popunjavanja odnosno potrebnih uvjeta za najodgovornije mjesto u kaznionicama, zatvorima i odgojnim ustanovama tj. na mjesto upravitelja gdje su otklonjeni osnovni kriteriji, gdje su otklonjeni potrebni kriteriji prakse i stručnosti to dakle direktno izravno dovodi do ponovne političke podobnosti u našem zatvorskom sustavu a to je jedan veliki korak nazad od one postojeće situacije koju smo bili inaugurirali 2001. godine i koji je Hrvatsku svrstao u sam vrh tranzicijskih zemalja po pravima, poštivanju prava zatvorenika i pritvorenika. Mi ukoliko, dakle sasvim je sigurno da sa ovakvim zakonom a još manje sa ovakvom praksom mi ne možemo, mi ćemo biti prisiljeni dakle vrlo skoro ponovno mijenjati taj zakon na tragu onih normi koje smo kažem imali 2001. godine. Takvo jedno stanje dakle i takav jedan odnos vlasti prema penalnom sustavu reflektira se i u sigurnosnom aspektu ali jednako tako i po povećanom broju suicida. Ako vidimo ovu tabelu na 33. strani, dakle broj pokušaja nekad je bio veći ali upravo zbog manjeg broja zatvorenika, kažnjenika moguće je bilo adekvatno i reagirati. Broj samoubojstava u zatvorima raste. To je potencijalna također i jedna bomba, opasnost od talačkih kriza i svih onih nesmiljenih situacija koje gledamo po američkim zatvorima. Prema tome, da bi se prevenirala takva situacija potrebno je dakle u ovom normativnom sustavu vratiti stanje kakvo smo imali a u pogledu dakle osigurati i veća sredstva kako bi dakle se otklonile ove najteže situacije koje su ipak u određenim zatvorima bile posebno od strane pučkog pravobranitelja apostrofirane da bi se otklonilo kažem takvo jedno stanje koje je on sublimirao u jednoj jedinoj rečenici da je ispod ljudskog dostojanstva. Dakle, veliki je broj, povećan je broj suicida, veliki je broj bjegova. 2006. godine pobjeglo je 76 zatvorenika. To je 24,8% nego 2005. godine. Dakle, kad zbrojimo ponavljam čitav jedan zatvor je pobjegao. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisu se vratili predsjedniče. … [[Upadica se ne čuje.]] Nisu se vratili, ljudi cijene svoju slobodu ali je ipak dato u nadležnost države da ih drži tamo gdje je sudski pravo im odredio i mjesto, ali jednako tako nisu time kad ih je već smjestio u zatvor i u kaznionicu nisu time prestale sve obveze države prema takvim osobama. Dapače, nastale su nove. Hvala.
Hvala. Završni osvrt državna tajnica Ministarstva pravosuđa Snježana Bagić. Izvolite državna tajnice.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Uvažene dame i gospodo zastupnici. Kao i uvijek ovo Izvješće o stanju kaznionica i zatvora za ovu proteklu godinu 2006. izazvalo je raspravu premda je riječ o izvješću. Pardon, premda je riječ o izvješću koje prikazuje brojke činjenice, dakle ima puno statistike, onakve kakve jesu. U rasponu od toga da imamo ocjene da je stanje idealno što doduše nitko nije rekao, i nije i katastrofalno. Možemo, ja bih se usudila reći kad sam slušala rasprave ono daleko od toga da je katastrofalno ali svakako nije nešto s čime bi mogli biti u potpunosti zadovoljni. Problemi su poznati. Osnovni problem je prenapučenost i to nitko ne krije, i to izaziva određene probleme ali daleko od toga da bismo mogli govoriti o tome da je stanje katastrofalno pa ili potpuno nezadovoljavajuće. Tome u prilog govori i činjenica o jednom manjem izvješću pučkoga pravobranitelja. Međutim, činjenica jest da nas redovno posjećuju kolege iz inozemstva, preko Europske komisije, preko Vijeća Europe pa i na bilateralnoj razini koji nas i pozivaju naše eksperte koji rade u središnjem zatvorskom sustavu, upravitelje zatvora kako bi sa drugim kolegama iz drugih zemalja radili, surađivali i širili naša iskustva. Da je stanje tako loše i katastrofalno pa sasvim sigurno ne bi nas pozivali. Osim toga stanje sigurnosti u našim zatvorima uz ovu činjenicu da je velika prekapacitiranost je zadovoljavajuće. Ne možemo govoriti o tome da su opće … [[Govornik se ne razumije.]] zapažen je prošle godine upravo trend smanjivanja štrajkova. Talačka situacija je bila samo negdje još kad je uvažena zastupnica bila ministrica što doduše ništa ne mora značiti nego znači da se kontinuirano povećava to stanje sigurnosti. Suicidi nisu nešto što se inače u društvu pa i u zatvorima treba hvaliti zato što sad kažem u odnosu na povećan broj stanovnika mi smo imali 17 tisuća 790 zatvorenika prošle godine. Broj suicida je veći u odnosu na 2005., sa tri na četiri se povećao. Taj broj varira. Međutim, želim naglasiti da broj suicida u odnosu na ukupan broj zatvorenika ne možemo prosuđivati o tome da je onda situacija alarmantna ili nije. Treba s dužnom pažnjom svakome pristupiti. Međutim, kažem to nije nešto za hvaliti se ali nama kolege iz Francuske kažu pa čujte vi imate tu brojku, pa vi onda možete biti zadovoljni, kod nas je ta situacija puno gora. Prema tome, to su situacije koje kada se ovako izdvoje mogu dovesti do nekih ocjena, međutim u ukupnoj situaciji to dakako nama nalaže da povećamo mjere sigurnosti dodatno ali ne same po sebi ne kažu da je stanje alarmantno. Nažalost, i u našem svakodnevnom životu postoje zemlje koje se daleko više s tim problemom kao takovim suočavaju. Mi smo što se tiče kapaciteta broj kapaciteta u odnosu na prošlu godinu povećali za 225. To nije nešto … [[Govornik se ne razumije.]] dapače, otvorili smo nove kapelice. Isto tako, kad je riječ o provjerama koje se rade u našim zatvorskim sustavima i osobito oni koji se odnose na unos droge, evo baš jučer je provjerom kad se išlo u posjete pronađeno je 300 grama kokaina. Neću reći mjesto u kome su pronađeni da neki drugi ne bi došli na tu ideju. Ali kažem, redovite kontrole, redovite provjere pokazuju i daju rezultate. Ovdje je koja je inače ova ocjena između katastrofičnog stanja i dobroga stanja bilo puno ocjena oko toga odnosno rasprave oko toga kakva prava dajemo zatvorenicima. Ja sam uvodno rekla i iza toga stojim, to je odgovor države na to zato što se netko ogriješio o norme ponašanja. Ali kada se netko nađe u zatvorima i mi smo to našim zakonima koje je Visoki dom izglasao garantirali određena prava. I na ovoj Državi jest, osobito onima koji rade u zatvorskom sustavu da ta prava i osiguraju. I mi to kontinuiramo osiguravamo uz činjenicu da se, smještajni kapaciteti nisu idealni to ne, u tim uvjetima se s njima omogućavaju sve moguće pogodnosti, uključujući i rad. I ta brojka raste. Tako da je, recimo 2005 godine bilo radno angažirano 1190 zatvorenika a prošle godine 1320, broj je povećan za 10,8%, s tim da u odgojnim zavodima je radni angažman je 100%-tan. Dozvolite mi onda samo reći nešto o izobrazbi jer je cilj da mu se omogući, ako to želi, da se osposobi dok je na izdržavanju kazne zatvora za rad u životu. Ja napominjem isto tako da onda i na drugim institucijama društva kada netko izađe iz zatvora i na društvu u cjelini da mu osigura tu resocijalizaciju. Tako da smo recimo, prošle godine proveli razne vrste izobrazbe u ukupnom broju od 394 Od toga je recimo bilo opismenjavanja 15, obrtnička škola su bila 172, razni tečajevi 116 i slično. Preskočit ću zdravstvene preglede jer sam uvodno rekla da ih je bilo ukupno osigurano 121 tisuća 985 mi smo ove godine uložili u rad, rekonstrukciju određenog dijela bolnice za osobe lišene slobode, to planiramo i narednim godinama ali baš se posebna pažnja poklanja tamo, u tim zatvorima, u toj bolnici, oprostite, upravo psihijatrijskome liječenju i tretmanu. Uvodno sam rekla i ponoviti ću. Mi raspišemo natječaj unutar zatvorskoga sustav za liječnike, nažalost, činjenica jest da ti natječaji prođu bez toga da se ne javi niti jedan kandidat, liječnik ili psihijatar koji bi bio zainteresiran raditi u ovome sustavu. Što se tiče organiziranog korištenja slobodnoga vremena, dakle, prošle godine smo osigurali, organizirali 245 raznih sportskih susreta i za nogometni, stolni i košarke, kojih je bilo otprilike sve skupa 500. Organiziramo kulturne priredbe, koncerte tako da je to prošle bilo organizirano 23 koncerta, kazališne predstve 24, drugo, mise, galerije, muzeji 280. Broj posjeta je povećan u odnosu na 2005. godinu sa 9800 na otprilike 11 i pol, oprostite 98 tisuća 861, na 115 tisuća 509. Dakle, ne možemo govoriti ni na koji način o ugrožavanju prava, tim više ako to povećamo sa brojem posjeta, to znači da mi moramo sigurnost osigurati. I dozvolite mi samo reći. Unutar svih ovih prava i pogodnosti bilo je samo 95 pritužbi zatvorenika na, … [[Govornik se ne razumije.]] o izvršenju na odluku upravitelja zatvora. I mislim da to ipak jest realan pokazatelj koliko se pažnje posvećuje ostvarivanju prava zatvorenika. Što se tiče ovih bjegova, moram samo ispraviti, da to nisu bjegovi, to su zapravo kojima je bila dana pogodnost, dakle oni su preko vikenda omogućeno im je da provedu vikend sa obitelji i onda se nisu vratili. Dakako, odmah se obavijesti policija i daleko velika većina se njih vrati. I konačno, bilo je ovdje riječi i o novom natječaju za upravitelje, to izmjena zakona nema nikakve veze sa političkom podobnošću, ona ima zapravo veze sa potrebom i samo tom potrebom da se upravitelj zatvora, te osobe koje su najodgovornije za funkcioniranje zatvora i kaznionica budu osobe koje svojom stručnom kvalifikacijom tom zahtjevu i udovoljavaju. Zakon je mijenjan zato što se pokazalo unatoč dobrim namjerama da to krug osoba koje to mogu biti, ako su samo iz zatvorskoga sustava, je objektivno preuzak. To se onda vrti unutar samoga sustava i ne možemo osigurati onda najbolju kvalitetu kandidata za upražna mjesta čelnih osoba u kaznionicama i zatvorama. Ali to ne mogu biti osobe s … [[Govornik se ne razumije.]] , to mogu biti samo osobe visoke stručne spreme koje rade u sustavu, dakle rade u pravosuđu, dakako, pogodne su i osobe koje su iz zatvora. I napominjem da i one idu kao i svi ostali bivši neki dužnosnici, primjerice pomoćnici ministara, oni postaju državni službenici, dakle, njihova, u tom segmentu služba postaje profesionalna. Evo dozvolite, ovo je bilo kratak osvrt, nadam se da sam većinu toga obuhvatila na raspravu koja se vodila povodom ovoga izvješća o stanju kaznionica i zatvora za proteklu 2006. godinu. Zahvaljujem.
Hvala. Ispravak navoda. Prvo poštovana zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Točno je ustvrdila gospođa državna tajnica da nije stanje u zatvorima tako. Ja ću pročitati što je rekao tako strašno, što je rekao pučki pravobranitelj, a da nije izmislio, to smo se mi ovdje svi složili kada smo jednoglasno podržali njegovo izvješće. Mogu, molim vas da citiram: "Uvjeti smještaja zatvorenika, pritvorenika i kažnjenika su vrlo loši, a u pojedinim zatvorima i kaznionicama može se zaključiti: Ispod svih zdravstvenih i higijenskih standarda, te potpuno neprimjereni ljudskom dostojanstvu.". Ovo je bilo 2005. a za 2006. je ustvrdio da se još stanje naknadno pogoršalo. Imali ste 74 bijega, 24,8% nego 2005., dakle, pobjegao vam je cijeli jedan zatvor. I imali ste suicida toliko da u jednom danu dvije osobe su vam se ubile. Dozvolili ste da vam se Kihalić ubije.
I drugi ispravak, poštovana zastupnica Ljubica Lalić.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa gospođa državna tajnica je rekla da, na raspisane natječaje nije se prijavilo liječnika ni psihijatara što bi trebalo vjerojatno po državnoj tajnici biti opravdanje zbog tako malog broja uključenja zatvorenika ovisnika u posebne tretmanske programe. Gospođo državna tajnice to vam je upravo poticaj da pristupite izmjeni i dopuni kaznenog zakona kako bi se onim zatvorenicima, ovisnicima, koji su počinili kazneno djelo mogla izreći alternativna kazna. Jer za njih je, a i za društvo je daleko učinkovitije i bolje da budu smješteni u specijalizirane terapijske zajednice pod pretpostavkom da su tamo zaposleni stručnjaci kako bi ih resocijalizirali i odviknuli od droge. Dakle, to je interes, to je interes države, to je interes i države i pojedinca. A ti vam ljudi zauzimaju 30% kapaciteta, 30% kapaciteta.
Zaključujem raspravu o ovom Izvješću. Izvješće o stanju i radu kaznionica, zatvora i odgojnih zavoda za 2006. godinu. Dajem na glasovanje sljedeći zaključak. "Prihvaća se predloženo izvješće." Tko je za? Hvala. Protiv? Hvala. Suzdržan? Sa 99 za, 8 protiv i 22 suzdržana prihvaćen predloženi zaključak.