Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo zastupnici. Ja sam zajedno sa Hrvatskim izaslanstvom u kojem su bili ministrica vanjskih poslova Europskih integracija, ministar kulture gospodine Biškupić u funkciji ne ministra nego međunarodnog tajnika HDZ-a jer je bio sastanak Europske pučke stranke u kojoj on predstavlja našu stranku i državnog tajnika Hide Biščevića kao i glavnog pregovarača Vladimira Drobnjaka bio dva dana u Bruxellesu da pokušamo prije svega izvidjeti hoće li se postignuti konsenzus Europskih ministara, dakle Vijeća ministara, a u pripremi toga veleposlanika, stalnih predstavnika u tzv. Tijelu Koreper. Oko procjene je li Hrvatska u potpunosti surađuje sa Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu ili ne. Naime, radi naše javnosti treba razjasniti što je bio tijek događaja i što je odlučeno jučer i zato sam zahvalan na prigodi da govorim u ovom Visokom domu. Jučer je na Vijeću ministara trebalo odlučiti ne o tome je li počinju pregovori ili ne jer to je odlučilo Europsko vijeće 18. prosinca da pregovori počinju danas, da su trebali početi danas 17. ožujka. Jučer je trebalo odučiti je li postoji puna suradnja Hrvatske sa Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu, to je bila odluka na Koreperu pa na Vijeću ministara. Budući da se u Europskoj uniji sve takve odluke donose konsenzusom dakle jednodušnošću ukoliko postoji ijedna zemlja koja bi digla ruku protiv jedne ili druge odluke ne postoji jednodušnost u odluci, i onda se ne može primijeniti ta Odluka, Europskog vijeća od 18. prosinca. I cijela rasprava se na Koreperu i na Vijeću ministara vodila oko toga je li Hrvatska surađuje ili ne. Želim ovdje prije svega istaknuti poziciju hrvatske Vlade a vjerujem da je dijelite sa mnom da Hrvatska ne želi da se Europa dijeli na pitanju Hrvatske i pitanju naše perspektive ulaska u Europsku uniju. MI želimo da sve zemlje Europske unije svih 25 članica budu jedinstvene u ocjeni da Hrvatska treba Uniji i da Unija treba Hrvatskoj. To nije jednosmjerna ulica, to je dvosmjerna ulica i zbog toga smo pokušali u razgovorima, danas se to moderno zove lobiranje, ali u razgovorima sa ključnim ljudima upravo sa onim predstavnicima onih zemalja koje su imale suprotno mišljenje od našega razgovarati, razjasniti podastrijeti dokaze pune suradnje. Prije desetak dana učinili smo jedan diplomatski presedan, uputili smo pismo Predsjednik Republike, predsjednik Hrvatskoga sabora i ja kao predsjednik Vlade svim predsjednicima država, parlamenata, vlada u kojemu smo podastrijeli naša viđenja i naše dokaze o punoj suradnji. Pri tom je razjašnjeno isto tako u posljednja dva dana da puna suradnja ne znači da još jedini preostali slučaj koji je otvoren a to je slučaj generala Gotovine, da to ne znači da on mora biti u Haagu kao preduvjet početka pregovora, iako su neki interpretirali odluku iz prosinca i tako, međutim, postignut je Bogu hvala mogu reći iako još neki su malo bili suzdržani ali je postignut dogovor i suglasnost da to ne znači to nego da znači da Hrvatska zaista sve poduzima. Drugo što treba reći također da je postojala opasnost da se uz postojanje ili nepostojanje konsenzusa veže i pitanje pregovaračkog okvira i bilo je nekih koji su predlagali da u odluci hoće li danas 17. ožujka početi pregovori, ako da ako postoji konsenzus oko toga, ako postoji suglasje oko toga onda usvajamo i pregovarački okvir. Drugi su zastupali stajalište ako se i ne dogovorimo, ako i ne postoji suglasnost, ako ne postignemo suglasnost oko toga je li Hrvatska u potpunosti surađuje ili ne ali onda moramo ipak usvojiti pregovarački okvir. Pobijedila je ova druga struja koja je zastupala to stajalište ali je pobijedila na način da su postigli konsenzus i da su se svi ministri vanjskih poslova na kraju jučer ipak s tim složili. Ja to ocjenjujem kao daljnji korak i naš napredak prema približavanju Uniji. Naša javnost pa i Hrvatski sabor, ovaj Visoki dom nije bio posebno, nije se posebno bavio tom problematikom i tim pitanjem pregovaračkog okvira ali vas mogu izvijestiti sada kada je usvojen, kada je gotov i kada se više ne može mijenjati, da je bilo velikih rasprava oko sadržaja i datuma donošenja pregovaračkog okvira. U sadržaju je bilo problematično to što su neke zemlje htjele da cilj pregovora bude otvoren, dakle da se ne definira da je cilj pregovora punopravno članstvo Hrvatske u Europskoj uniji, to su zastupale neke zemlje, pustimo na stranu koje. I te iste zemlje su zastupale tezu, odnosno stajalište da pregovarački okvir treba usvojiti onog dana kada se ocijeni da trebaju početi pregovori, istog danas da treba usvojiti i jedan i drugi dokument. Završilo je na kraju tako da je usvojen pregovarački okvir u kojemu jasno stoji nekoliko stvari. Prije svega proces Hrvatske jučer nije zaustavljen nego je nastavljen usvajanjem okvira za pregovore. To jasno stoji. Drugo, zaključcima vijeća ministara jučer također dodatno istaknuta nedvosmislena perspektiva članstva Hrvatske u Europskoj uniji, znači ono je dodatno potvrdilo privrženost Europske unije pristupanju Hrvatske. To izrijekom stoji. Treće, ponovili su da treba sazvati bilateralnu međuvladinu konferenciju za početak pregovora. Još jednom su rekli da treba sazvati tu međuvladinu konferenciju. Ovo se možda nekome može činiti da su prazne formulacije, ne, one itekako odražavaju sadržaj i reflektiraju odnos Europske unije prema nama. Četvrto, ono što sam rekao usvojen je pregovor, peto, u tom pregovoru stoji u okviru za pregovore stoji da je zajednički cilj pregovora pristupanje Hrvatske Europskoj uniji. I šesto, što je iznimno važno a reći ću to jer je nekoliko kolega na zadnjoj sjednici i Nacionalnog odbora ali i sastanka neformalnih naših sastanka predsjednika stranaka, postavilo pitanje individualnog pristupa. Još jednom se u ovom pregovaračkom okviru naglašava individualni pristup ističući, sada citiram pregovarački okvir da će "se pregovori temeljiti na vlastitim postignućima Hrvatske i da će njihova brzina ovisiti o napretku Hrvatske u ispunjavanju obveza za članstvo". To je ono dobro a sada što nije dobro, zbog čega naravno ne možemo izraziti zadovoljstvo a to je što mi doista smatramo u Vladi da smo učinili sve da riješimo ovaj zadnji otvoreni slučaj s Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu i naša procjena je da postoji puna suradnja i naša procjena je bila da ta puna suradnja ne znači da je Gotovina u Haagu. Barem u tome smo uspjeli postići konsenzus svih jer danas od jučer, više neće biti interpretacija da je Gotovina u Haagu, bila je čak jedna interpretacija da je Gotovina u Haagu jednako ispunjavanje tog uvjeta. Bila je jedna interpretacija čak od predsjedavajućeg Europske unije Luxemburškog premijera Jeana-Claudea Junkera koja je bila distribuirana u našim medijima u kojoj je bilo kazano da je stavljen ultimatum pred Hrvatsku, i da znači da je Gotovina u Haagu to znači puna suradnja. Jučer je Junker to demantirao, mislim da je bilo i u našim medijima i na Hrvatskoj televiziji da je to demantirano, prema tome od jučer dame i gospodo nemojte podcjenjivati to nemojmo to ni preuveličavati, ali od jučer Unija ima zajedničko stajalište da puna suradnja ne znači da je Gotovina u Haagu. Puna suradnja znači da Hrvatska sve poduzima da taj zadnji slučaj riješi. E, sada koja je odluka jučer donešena, mislim da je iznimno važno naglasiti to i molim vas također za tu finu distinkciju koja u mnogome ima političko značenje. Jučer nije donesena odluka o odgodi pregovora. Jučer nije donesena odluka koja mora se donijeti suglasnošću o tome je li Hrvatska surađuje ili ne. To je bilo na dnevnom redu! I budući da je jedna grupa zemalja govorila da Hrvatska u potpunosti surađuje, da je druga grupa zemalja govorila da Hrvatska ne surađuje došlo je do pat pozicije što ipso fakto znači ne mogu početi pregovori jer treba biti suglasnost. Znači nije se glasovalo o tome je li treba odgoditi pregovore. Na tome, na toj distinkciji valja iznistirati jer bi to bilo puno gore. De facto je isto, ne počinju pregovori danas, ali u političkom smislu nije bilo glasovanja o odgodi pregovora. U političkom smislu treba reći da je to iznimno važna distinkcija, da se jučer glasovalo o tome je li postoji puna suradnja ili ne. Ja želim ovdje zahvaliti sa ove govornice onima koji su zastupali to stajalište i koje smo u našim izvješćima uvjerili u punu suradnju i punu privrženost Hrvatske međunarodnim obavezama i hrvatskom pravu, hrvatskim zakonima a to je Ustavni zakon o suradnji sa Međunarodnim kaznenim sudom u Hagu. Ali isto tako želim zahvaliti i onima koji su bili kritički raspoloženi. I najavljujem pojaćani dijalog upravo sa tim zemaljama jer želimo raspraviti i doći do zajedničkog cilja a to je do ocjene da postoji puna suradnja. Ne želimo da Europa u projektu proširenja zapne na jednoj takvoj stvari koja je važna ali koja u perspektivi europskog proširenja i europskog ujedinjenja ne može biti presudna. Pogotovo ne može biti presudna ukoliko jedna zemlja ispunjava taj kriterij a malo prije sam vam obrazložio da je postignut konsenzus oko toga što to znači puna suradnja. Prema tome Hrvatska će i dalje činiti sve da taj slučaj riješi ali ćemo pojačati naše napore da se u idućih dana neću govoriti mjeseci, da se idućih dana pojaća dijalog sa tim zemaljama koji smatraju da nije postignuta puna suradnja. Iduća prigoda biti će u utorak na samitu europske pučke stranke, politike aosocijacije koju Hrvatska demokratska zajednica pripada, uz nas još i Hrvatska seljačka stranka i Demokratski centar i mislim da će to biti daljnja prigoda da se još jednaput Hrvatsku stavi na dnevni red. Osobno držim da je ovo, da ovo nije dobra odluka, odnosno da nije dobro da je došlo do nepostojanja konsenzusa po pitanju suradnje. Jer siguran sam da su pregovori danas započeli, da su se otvorili međunarodnom konferencijom na koju bi naša ministrica vanjskih poslova i Europskih integracija sudjelovala i pročitala naša opća stajališta da bi to bilo puno bolje nego da čekamo još. Hrvatska je zaslužila početak pregovora o tome dvojbe nema. I želim izraziti svoje zadovoljstvo da postoji u političkim strankama u Hrvatskom saboru zaista dobar i plodonosan konsenzus oko ovog pitanja. Želim izraziti također svoje zadovoljstvo da je nacionalni odbor, kojemu predsjedava Ivica Račan imao svoju konstituirajuću sjednicu prošlog tjedna, i ja mislim da naša zadaća jest da nastavimo ovim putem, a zadaća izvršne vlasti je da uvjeri one koji još uvijek sumnjaju u punu suradnju da je ona zaista činjenica. Držim da ovo nije udarac euroentuzijastima niti da je vjetar u jedra euroskepticima ne, držim da rasprava euroentuzijasta, euroskeptika i eurorealista kojih nas je najviše mora ići dalje, da moramo zaista dobro razmotriti sve aspekte ulaska u punopravnog članstva, da se moramo dobro pripremiti za pregovore, posebno za ona poglavlja za koja smo apsolutno zainteresirani da postignemo iznimke ili prijelazna razdoblja kao što su to i druge zemlje radile. Držim da nas ovo niti malo ne treba obeshrabriti. Ja sam jučer u televizijskom nastupu rekao da vidim da je čaša polupuna a ne poluprazna, riječ je o pristupu, uvijek sam za to da imamo pozitivan pristup ne da se zavaravamo ali da imamo pozitivan pristup i mislim da činjenica da smo ostvarili pregovarački okvir, da je on usvojen jučer, da je izbjegnut scenarij odgađanja a on bi nas doveo u jednu vrlo opasnu zonu, ne želim govoriti jer je vezano uz jednu zemlju i želimo svima dobro pa i toj zemlji kao Hrvatska želimo sa svima dobre i prijateljske odnose i svima uspjeh i prosperitet njihovih naroda, ali moramo voditi računa o samima sebi. I zato držim da je dobro da smo jučer ostvarili to, da je to dobar uspjeh, da je to još jedan korak naprijed ali dakako nije dobro da danas nije otvorena međuvladina konferencija. Prema tome, uvjeravam ovaj Visoki dom da će hrvatska Vlada učiniti sve da u idućih, idućem vremenu koje je pred nama uđemo u još dublji dijalog sa onim zemljama s kojima treba još razgovarati a izražavam zadovoljstvo što je usuprot pisanjima nekih medija, ne samo hrvatskih, nego i europskih, jer su čak onih četvero susjeda koji su neki bliži, neki malo dalji, Mađarska, Slovenija, Slovačka i Austrija su čak bili nazivali banda od četiri, asocirajući se na kineske neke itd., banda četvorice. Da je to, jučer su osam zemalja govorilo ove koje su nabrojene danas u medijima nisu svi govorili protiv, manje ih je govorilo protiv, ali ne treba prebrojavati. Mi želimo konsenzus, mi želimo da se Europa ne dijeli na nama. I kada je došla, još samo tu informaciju sve neslužbeno od naših izvora, kada je došla rasprava na pregovarački okvir, uz ovih 8 javilo se još 7, 8 koji su iznimno oštro, odlučno tražili da se usvoji pregovarački okvir. Možemo reći da je oko 15, 16 zemalja jučer govorilo za Hrvatsku što nas ohrabruje ali želimo da svih 25 govori za Hrvatsku. I ovo spominjem sam kao podatak, kao informaciju, ne kao motiv da počnemo sada prebrojavati tko je tko. Uvjeren sam da će i ove zemlje koje su jučer smatrale da nije dana puna suradnja, da će uskoro promijeniti svoje mišljenje, ali na nama je da ih na to navedemo i ja sam tu i dalje umjereni optimist i slažem se sa onima koji kažu da ne treba, da ne treba posustati. Uvjeren sam dame i gospodo da pred Hrvatskom stoje dobri dani, da stoje izazovni dani jer po samom zanimanju novinara jučer koji su pratili ta događanja u Bruxellesu na press konferenciji ih je bilo negdje stotinjak koji sam dao poslije nastupa u vanjsko-političkom odboru Europskog parlamenta. Inače želim reći dakle po tom zanimanju se vidi koliko je ta važna, koliko je to važna tema za Europu i za Hrvatsku. Ja sam jučer athok dobio poziv predsjednika Vanjsko političkog odbora Europskog parlamenta u kojemu su bili jučer po svom poslu Mimica i Jandroković, dobio sam poziv govoriti tamo i dati ocjenu. Imao sam uvodno izlaganje, nakon toga jedno 15-ak, 20, možda 20 zastupnika imao pitanja na kjoa sam odgovarao a nakon toga je vanjskopolitički odbor zaključio da će predsjednik vanjskopolitičkog odbora i specijal koji je iz Europske pučke stranke, i to je zanimljivo reći, a specijalni izvjestitelj koji je iz socijalističke grupacije, socijaldemokratske grupacije u Europskom parlamentu da će zajednički napisati pismo potpore Hrvatskoj i zahtjev Europskom vijeću i zahtjev Europskom vijeću i komisiji da se pregovori odmah otpočnu. To je zajednički zaključak Vanjsko-političkog odbora dakle obje grupacije koje su glavne, mislim da ni liberali nisu imali ništa protiv, ali ova dva će potpisati dakle Elmar Broke kao predsjednik Vanjsko-političkog odbora i Hanes Svoboda kao specijalni izvjestitelj, jedan iz Europske pučke stranke, jedan iz Socijaldemokratske asocijacije. Isto tako želio bih vas pozvati, upoznati da je, postoji rezolucija Europske pučke stranke u kojoj se traži bezrezervna i bez odgađanja početak pregovora i u kojoj se tvrdi da Hrvatska ispunjava sve uvjete i u kojoj se traži od Europske unije ukoliko predsjednik Sabora i vi budete željeli možemo distribuirati da imate rezoluciju, to ipak, riječ je o najjačoj frakciji u Parlamentu koja ima 270 zastupnika za razliku od socijaldemokratske opcije koja ima negdje oko 200, ali dakle vrlo je važno da smo dobili jednu jasnu potporu koja kaže da ultimativni početak, znači neodgodivi, bezrezervni početak pregovora se traži i da ta odluka mora biti isključivo u Europskoj uniji, da se ne može oslanjati na bilo kakve druge institucije, osobe ili organizacije. Ili zemlje koje nisu članice Europske unije. U tom smislu ja sam siguran da će rasprava koja se događa ovih dana i koja je bila na dnevnom redu u Europskoj uniji ići dalje ovih dana, mi ćemo pojačati sve naše aktivnosti. To međutim ne znači, da odmah odgovorim i na, i na druga pitanja koja se postavljaju, to nipošto ne znači stavljanje u drugi plan ili zaboravljanje domaće političke scene, gospodarstva čak štoviše ja sam uvjeren da uz naše napore koje radimo na domaćem planu, na planu gospodarstva da će i ovaj pristup Uniji imati apsolutno blagotvoran utjecaj na razvoj gospodarstva. Već danas imate u medijima uput rejting agencijama hoće li se odgoda početka pregovora odraziti negativno na rejting Hrvatske? Odgovor je bio vrlo jasan: Ne. Prema tome to je iznimno važna informacija, ali i suprotno će biti slučaj. Uvjeren sam da onog dana kada počnu pregovori s Hrvatskom da će rejting Hrvatske u Međunarodnoj zajednici, a to znači i u financijskim institucijama, a to onda implicite znači i na domaćoj sceni biti veći, da ćemo imati puno bolje, puno bolje stanje. Ulazak u Europsku uniju odnosno pregovori s Europskom unijom neće rješavati naše domaće probleme. Može ih samo blagotvorno na njih djelovati i utjecati. Našu domaću zadaću moramo riješiti sami, ali i dalje ostajem uvjeren pogotovo nakon što sam vidio dame i gospodo koliko su se neke zemlje zauzimale za Hrvatsku, nemamo pravo na odustajanje, nemamo pravo na obeshrabrivanje. Mislim da imamo pravo i da imamo sve razloge da s optimizmom gledamo prema naprijed. Nismo danas započeli pregovore, ali ćemo ih započeti vrlo skoro. Hvala lijepo.
Zahvaljujem Predsjedniku Vlade. Budući da je ovo jedan osebujni politički i poslovnički trenutak oni koji su se prijavili u ime klubova neka nađu jednu mjeru sami po svojoj prosudbi na koji će način dati jedan osvrt ili jedan, svoje stajalište pa imamo prvo poštovani zastupnik Frano Piplović, Klub zastupnika HSLS-DC-LS-a.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, gospodo ministri, kolegice i kolege. Treba biti hrabar onda kada je teško i kada su neugodni trenuci. Ja vjerujem da je ovo sada prilika za sve nas da pokažemo hrabrost, mudrost i odlučnost u ovome trenutku. Ja bih na početku ovog svog kratkog izlaganja htio zahvaliti u ime Kluba DC-HSLS-LS-a predsjedniku Ivi Sanadru, Vladi, ministrima i svima onima koji su do sada uložili trud u ovom procesu približavanja Europskoj uniji odnosno na ovom projektu Europska unija. Ujedno bih zahvalio također i bivšem premijeru Ivici Račanu i njegovoj Vladi. Također bih zahvalio i ovim zemljama koje su nas izrijekom podržale znači susjednoj Republici Sloveniji, Austriji, Mađarskoj, Slovačkoj, malim državicama baltičkim Estoniji, Litvi, Irskoj i Grčkoj. Hrvatska je kroz svoju povijest imala puno teških trenutaka. Bila je često ucjenjivana, ali je ipak uspjela preživjeti sve te trenutke. Prema tome i ovakva je neugodnost koju sada imamo i očekivanja koja nam se nisu obistinila ne treba shvatiti kao neki poraz nego dignuti glavu gore. Čini mi se da nam je ovako nešto ipak svima trebalo da se na neki način svi prizemljimo, otrijeznimo da put, da ulazak u Europsku uniju neće biti tako jednostavan i lak, da ima dosta tih prepreka i za preskočiti te prepreke treba se pripremiti i to nije put niti projekt Ive Sanadera ili Ivice Račana, to je projekt hrvatskog naroda. Mogli smo kroz ovo vidjeti zapravo tko su nam pravi prijatelji odnosno tko su pravi partneri. Ima zemalja koje mi nazivamo pravim prijateljima međutim prije svega čini mi se da treba gledati partnerski odnos, a svatko onaj tko u tom partnerskom odnosu bude i prijatelj dobro došao. Mislim da u ovom trenutku nema mjesta ni za neka posebna radovanja onih kojih, koje mi nazivamo u Hrvatskoj euroskepticima, ali niti treba biti posebno žalostan odnosno mi koji se zovemo eurooptimistima odnosno euroentuzijastima. Ja bih zamolio Premijera i sve one koji budu radili na ovom projektu da se držimo dva načela. Da ne dopusti da Hrvatska i bilo tko tko u ime Hrvatske pregovara da kleči pred eurobirokratima, ali isto tako da se ne dopusti bilo kakvo poniženje i ponižavanje. Hrvatska je mala ali ponosna i čestita zemlja i vjerujem svi oni koji budu zastupali da se trebaju držati, držati ovih načela. Jer ukoliko bude suprotno vjerujem da nam neće naši preci oprostiti, ali neće vjerojatno ni sadašnje generacije. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba HSP-a gospodin zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Gospođe i gospodo zastupnici, gospodine predsjedniče Vlade i članovi Vlade. U ovom času prije otprilike pola sata započela je tiskovna konferencija Hrvatske stranke prava povodom odluke Vijeća ministara Europske unije ovdje u Zagrebu u hotelu Westin i dopustite mi da naravno za to, to je razlog što eto nema ovdje svih članova Kluba HSP-a ali ja ću da ne bi Premijer a i vi svi zajedno morali čitati sutra u novinama koji je naš stav ovdje iznijeti to. Dakle Vijeće ministara Europske unije kao što je svima poznato donijelo je odluku o odlaganju pregovora Hrvatske s Europskom unijom. Formalni razlog je takozvana nepotpuna suradnja Hrvatske sa Haškim tribunalom. Odgoda o odgađanju pregovora Hrvatske sa Europskom unijom imat će štetne posljedice i za Hrvatsku i za širu regiju. Jer je po naše sudu očito je u dijelu međunarodne zajednice interese da Hrvatska najprije sačeka Tursku, a onda Srbiju i Crnu Goru za početak pregovora. Odluka Vijeća ministara Europske unije za nas je nekorektna i neprihvatljiva jer nije utemeljena na objektivnoj istini i činjenicama. Takva odluka u potpunosti ignorira činjenicu da je republika Hrvatska od proglašenja samostalnosti do danas učinila iznimne napore u svoj razvoju prema Europskim standardima jer je to konačno i bio jedan od ciljeva u projektu stvaranja hrvatske države .Posebno prosvjedujemo protiv zemalja članica Europske unije koje su se suprostavljale početku pregovora Republike Hrvatske sa Europskom unijom, iako upravo one imaju najmanje po našem sudu moralnog prava dijeliti lekcije Hrvatskoj o europskim standardima i koje su podredile opća načela pravednosti svojim uskim nacionalnim interesima koje imaju na ovim prostorima. Isto tako HSP-e izražava duboku zahvalnost svim onim državama članicama Europske unije koje su takvu politiku prepoznale kao nekorektnu i nepoštenu i kao takvu ju ocijenile. Međutim za novonastalu situaciju i realno vrlo težak položaj Hrvatske iznimnu odgovornost snosi i Vlada Republike Hrvatske. Odluka vijeća ministara Europske unije najveći je dosadašnji Vlade Republike Hrvatske budući da se cjelokupna njena politika temeljila na brzom početku pregovora Hrvatske sa Europskom unijom i završetku tih pregovora u 2007 godini. Dakle prije redovitih parlamentarnih izbora. Pri tome Vlada Republike Hrvatske sustavno zanemarivala gospodarski razvoj problem nezaposlenosti, rekonstitiranje velikih javnih sustava, reformu zdravstva, reformu pravosuđa te posebno poticanje proizvodnje. Vlada Republike Hrvatske počinila je čitav niz pogrešnih poteza odnosno čitava strategija prečice prema Europskim integracijama bila je krivo postavljena. Prvo Vlada je podcijenila problem umirovljenog generala Ante Gotovine te suradnju Hrvatske sa Haaškim tribunalom na početku svoga mandata tretirala samo kao pravno pitanje. Iako se upravo to pitanje pokazalo kao prvorazredno političko pitanje. Svojim postupcima Vlada ovaj problem u praksi nije niti pokušala rješavati pa niti pravnim putem na koji se pozivala ako se pravnim putem ne smatra činjenica da je Vlada bez imalo pravnog otpora prihvatila nedopustive političke ocjene o oslobađanju Hrvatske kao zločinačkom poduhvati u Haaškim optužnicama protiv generala Gotovine, Markača i Čermaka. Vlada Republike Hrvatske prebacila je problem na Ministarstvo pravosuđa koje se pokazalo potpuno nesposobnost i neučinkovito za rješavanje toga problema. Drugo, Vlada Republike Hrvatske nije poduzimala nikakve konkretne odlučne pravne mjere utemeljene na statutu Haaškog suda, kako bi dokazala da tzv. Brijunski transkripti na temelju kojih je i napisana Haaška optužnica protiv generala Gotovine nisu autentični iako je HSP-e već više godinu dana čvrsto inzistirao na utvrđivanju objektivne istine putem svoga prijedloga da se u Hrvatskom saboru osnuje istražno povjerenstvo za utvrđivanje ovih važnih činjenica. Na žalost tim poslom se temeljem tek kaznene prijave odvjetnika generala Gotovine Državno odvjetništvo započelo baviti tek prije mjesec dana ali vrlo neodlučno i sporo što je najbolji dokaz da se ovdje radi o čisto političkoj odluci. Utvrđivanje autentičnosti po našem bi sudu sasvim sigurno pomoglo Hrvatskoj u rješavanju problema generala Gotovine barem u onim zemljama koje su podupirale Republiku Hrvatsku u borbi za početak pregovora sa Europskom unijom. HSP-e se oštro suprostavljala svih ovih godina politici po kojoj se u Hrvatskoj bio na djelu građanski rat a ne klasična agresija na Hrvatsku. Hrvatska ni po koju cijenu ne može pristati na presumkciju krivice čime se zapravo kažnjava hrvatski narod što je uspostavio i obranio svoju državu. Vlada Republike Hrvatske nije učinila ništa konkretno u aktivnostima koje bi trebale pomoći u zaštiti i obrani hrvatskih nacionalnih interesa na Haaškom tribunalu. I to prije svega u formi prijateljica suda. Na žalost na tom polju do sada nije učinjeno ništa a pogotovo ne u odbacivanju političkih dijelova optužnice protiv generala Gotovine nego upravo obrnuto otvorila nedopustivu kampanju protiv generala Gotovine, njegove obitelji, njegovih prijatelja, služeći se nerijetko i nezakonitim sredstvima. Nasuprot takvom ponašanju i najnovije odluke Sudskog vijeća Haaškog tribunala u slučajevima generala Markača i Čermaka govore da je optužnicu moguće promijeniti, i to upravo na način na koji je predlagala Hrvatska stranka prava. U ostalom i protiv generala Gotovine već je jednom izmijenjena optužnica njemu u korist i to bez njegove nazočnosti u Haagu. Treće. Vlada Republike Hrvatska dopustila je glavnoj haaškoj tužiteljici a ne sudu tj. Stalnom Sudskom vijeću procjenjivati surađuje li Hrvatska potpuno sa Haaškim tribunalom ili ne. Vlada ne samo što nije koristila pravne mogućnosti koje joj pruža Statut Haaškog tribunala i pravila postupanja suda poglavito tzv. Pravilo 7BIS nego je svojom popustiljivom politikom upravo pridonijela da Europska unija prihvati praksu po kojoj je tužiteljica Carla del Ponte jedina izvjestiteljica Haaškog tribunala. To je veliki neuspjeh ove Vlade i ona mora po nama upravo za snositi puno odgovornost. Četvrto. Vlada Republike Hrvatske još prije tri mjeseca netočno je informirala hrvatsku javnost kako datum početka pregovora nije uvjetovan te da se radi o bezuvjetnom datumu za početak pregovora Hrvatske sa Europskom unijom. Time je dakako svoju vjerodostojnost Vlada Republike Hrvatske dovela u pitanje. Na tragu pogreške strategije približavanja Europskoj uniji kako je mu u HSP-u nazivamo prečicom, a sada bih dodao da se pomalo pokazuje da je čak i stramputica, učinjen je cijeli niz i drugih po našoj procjeni loših političkih odluka i poteza kao npr. Odustajanje od primjene ribolovno ekološke zone za članice Europske unije a na štetu hrvatskih nacionalnih interesa. Potpuno zapuštanje gospodarske reforme potpisivanje nepovoljnih stand by aranžmana sa MMF-om, povećanja vanjskog duga Hrvatske sa 24 na 30 i pol milijardi američkih dolara. Ili 80,5% BDPija što je više od bilo koje nove članice Europske unije uključujući tu i Bugarsku i Rumunjsku koje će to vjerojatno postati 2007. godine. Vlada Republike Hrvatske se i dalje zaduživala za potrošnju i otplatu staroga duga, a ne za pokretanje proizvodnje i smanjenje nezaposlenosti. Nezaposlenost se povećava a kao eklatantan primjer politike prečice simbolički želimo upozoriti ovdje na samo jednu iracionalnu situaciju u Hrvatskoj. A to je, da Vlada Republike Hrvatske se dodatno zaduživala na velike financijske iznose osiguravajući sredstva za ostvarivanje programa povratka izbjeglih Srba u Hrvatsku a istodobno su bivši hrvatski prognanici ostavljeni na milost i nemilost hrvatskih sudova gdje su u pravilu prisiljeni plaćati dugogodišnje najamnine za korištenje napuštene srpske imovine, temeljem odluka hrvatskim državnih tijela. Po našem čvrstom stajalištu to je sumrak političke odgovornosti i nacionalne solidarnosti. Peto. U velike pogreške Vlada Republike Hrvatska treba ubrajati dopuštanje razaranja sustava obavještajne zajednice a posebno pristajanje na to da Republici Hrvatskoj strane obavještajne službe daju zahtjeve i upute što da radi uključujući tu i preporuke za difamiranje časnika, sudaca i visokih državnih dužnosnika. Suradnja sa stranim obavještajnim službama je potrebna, ali prihvaćanje ultimativnih zahtjeva bilo koje strane službe koje apsolutno podrivaju nacionalni suverenitet protuzakonito je protuustavno. Šesto. Hrvatska stranka prava procjenjuje kako je Vlada Republike Hrvatske zapustila odnose sa SAD jedinom realnom svjetskom velesilom te odnose sa Kinom i Ruskom Federacijom stalnim članicama Vijeća sigurnosti. Vlada Republike Hrvatske očito je igrala na samo jednu kartu. Kartu početka pregovora sa Europskom unijom, i u toj igri je izgubila a to je po našem sudu nedopustivo kockanje sa sudbinom hrvatskog naroda. Što Hrvatska treba učiniti sljedećih mjeseci uz prkos nezadovoljstva odgodom pregovora Hrvatska stranka prava ne podupire općenite protueuropske ili euro fobične reakcije iako ističemo zabrinutost radi politike nekih članica Europske unije koje su odigrale glavnu ulogu u odgodi pregovora i izražavamo zahvalnost svim onim državama članicama Europske unije koje su čvrsto podupirale Republiku Hrvatsku u ovom procesu. Hrvatska mora jasno izraziti svoje nezadovoljstvo odlukom Vijeća ministara Europske unije i zabrinutost radi politike nekih članica Europske unije koje su se usprotivile donošenju odluke temeljem svojih uskih nacionalnih interesa na ovim prostorima. HSP ocjenjuje kako je prevladavajući euroskepticizam u Republici Hrvatskoj više prosvjednog karaktera, a manje stvarni. Kao izraz protivljenja dijelom usmjerenog protiv politike Vlade Republike Hrvatske, a dijelom protiv pojedinih članica Europske unije. No mi držimo da nije svako zlo za zlo. Možemo konstatirati kako se prvi put od oslobađanja okupiranih dijelova Hrvatske, vanjska politika Republike Hrvatske vraća u područje realnih unutarnjih gospodarskih, političkih, socijalnih odnosa koji vrijede u domaćem dvorištu. U tom pravcu držimo kako Hrvatska treba nastaviti pripreme za početak pregovora s Europskom unijom što je još važnije nastaviti ili započeti konačno reforme pravosuđa, zdravstva i državne uprave. Hrvatskoj treba nova gospodarska politika, nova vizija razvoja gospodarstva. Sve to nam treba ne zbog iščekivanja početka pregovora, nego zbog konačnog pokretanja procesa koji će početi rješavati najvažnije hrvatske probleme. I za kraj gospođe i gospodo HSP smatra da Vlada u ovom sastavu i s dosadašnjom politikom nije više garancija za uspješno vođenje Hrvatske. Zbog opasnosti od urušavanja hrvatskog gospodarstva i rastućih socijalnih napetosti, Hrvatskoj treba novi razvojni gospodarski program prilagođen novim okolnostima na načelima pravednosti, solidarnosti i supsidijarnosti. A nasuprot programu koji je temeljen na nepovoljnom aranžmanu sa MMF-om koji ne rješava probleme rastočene nezaposlenosti, usporavanja izvoza, raslojavanja hrvatskog društva i osiromašenje građana Republike Hrvatske. Budući da je Vlada Republike Hrvatske opetovano izjavljivala kako nema alternativu za slučaj odgode pregovora, predlažemo zaokret unutarnje i vanjske politike temeljene na navedenim prijedlozima ili sazivanje prijevremenih parlamentarnih izbora, ukoliko Hrvatska najkasnije do lipnja ove godine ne otpočne s efektivnim pregovorima s Europskom unijom. Hvala lijepo.
Prije nego premijeru dam riječ, imamo nekoliko ispravaka netočnih navoda. Prvo je gospodin zastupnik Ivan Jarnjak. Izvolite.
Poštovani gospodine dopredsjedniče i predsjedniče Vlade. Predstavnik Kluba HSP-a je rekao sve netočno, a ja ne mogu baš sve netočno ispraviti, pa budem samo jednu stvar ispravio, a to je da je to najveći neuspjeh hrvatske Vlade. To uopće nije uspjeh ili gospodin Rožić nije, to uopće nije neuspjeh, nego je uspjeh upravo u tome što smo dobili okvir pregovora, što Hrvatska nije inzistirala na tome da dođe do stvarnih podjeljivanja unutar Europske unije. I na kraju krajeva s obzirom da nemrem druge stvari mu ispraviti želim reći da nisam očekivao da će danas ovdje biti pokušaj politizacija i čak i rušenje hrvatske Vlade. … [[Upadica se ne razumije.]] Bracek ne bu išlo.
Gospodine Rožić vi tražite povredu Poslovnika. Izvolite.
Gospodine Bebić posve je jasno da gospodin Jarnjak uopće nije ispravio ni jedan netočni navod [[Upadica: Članak.]] 209. nego ispravlja, nego ispravlja moje mišljenje i ocjene Hrvatske stranke prava.
Pa moglo bi se otprilike približno tako reći, međutim to kao što znate svi radimo, pa onda nemojte gledati samo kad netko drugi to tako radi, nego gledajte i kad se vi javite pa ispravljate netočni navod koji uopće nije netočni navod. Ispravak netočnog navoda gospodin Frano Matušić. I molim vas da se držite ispravka.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. U nizu netočnih navoda imputiranih hrvatskoj Vladi dopustite mi ispraviti dva. Netočno je da je hrvatska Vlada mogla utjecati na to tko će Europsku komisiju, Europsku uniju izvijestiti o tome surađuje li Hrvatska sa Haagom u potpunosti ili ne. Dakle to je potpuno netočno. Hrvatska nije mogla utjecati na to to je sasvim jasno. Druga netočnost je da je hrvatska Vlada tumačila da je riječ o bezuvjetnom početku pregovora. To nije istina jer smo znali u prosincu da nam je uvjet puna suradnja sa Haagom, samo što smo tu suradnju tumačili na način kako je danas tumači i Europska komisija, znači da sve hrvatske institucije rade svoj posao, a ne da je Gotovina u Haagu. I to je velika razlika, i to je netočno što pokušavate imputirati hrvatskoj Vladi među ostale.
Hvala. Slijedeći ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik potpredsjednik Milinović Darko. Izvolite.
Bilo je nebrojeno rekao bih, netočnih navoda. Ja ću ispraviti dva. Vlada Republike Hrvatske nije reagirala da je Oluja zločinačka organizacija. Pa nebrojeno puta dame i gospodo premijer i ove Vlade i predsjednik HDZ-a je reagirao, pa i nedavno na televiziji da je Oluja herojska, veličanstvena vojno redarstvena akcija kojoj je bio cilj jedan jedini, oslobađanje okupiranih dijelova Hrvatske od Srbije i Crne Gore i Jugoslavenske narodne armije. A to je isto odgovor na konstataciju vašu da nije reagirano na političke dijelove optužnice protiv generala Gotovine nebrojeno puta. A mi nismo uistinu krivi što sjedite na ušima ili to nećete da čujete ili to želite zloupotrijebiti da je Vlada Republike Hrvatske, pa i bivša Vlada rekla da u optužbi protiv generala Gotovine postoje neprihvatljivi dijelovi za Republiku Hrvatsku.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Rožić.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, ja vas najljepše molim da se ne ispravljaju stvari koje nisam rekao. Ovdje se navode da sam ja nešto rekao i onda se ispravlja to što nisam rekao [[Upadica: Pa pogledaj u stenogram.]]
Dobro, pogledati ćemo. Poštovani zastupnik Andrija Hebrang. Ispravak netočnog navoda.
Štovani gospodine predsjedniče od niza netočnih navoda ja evo imam priliku istaknuti samo dva. Prvi je da ova Vlada nije dovoljno ozbiljno shvatila problem generala Gotovine i da na tom problemu nije dovoljno radila. Pa i osobno sam svjedok da je ova Vlada 14 mjeseci danonoćno radila na tom problemu u bezbroj kontakata kako sa strane premijera tako i sa strane svih drugih dužnosnika. … [[Upadica se ne razumije.]] Zabilježio sam tvoje riječi. … [[Upadica se ne razumije.]] Rečeno je, dozvoli. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]] Ja bih molio da iskoristim svoju priliku za govor.
Molim vas. Nastavite molim vas.
Mogu nastaviti? Hvala lijepo. Drugi netočni navod je … … [[Upadica se ne razumije.]] Molim dodatnu minutu zbog nekorektne intervencije gospodina zastupnika. Drugo što je netočan navod to je da je Vlada zanemarila gospodarstvo. O tome ne moram govoriti ja, o tome neka govore statistički pokazatelji. A najnetočniji navod koji je rekao gospodin zastupnik je da je za vrijeme mandata premijera Sanadera povećana nezaposlenost. Ako gledate izvješće s 31. prosincem onda je nezaposlenost smanjena za 2,6% u odnosu na prethodnu godinu. A ako analizirate pojedine mjesece onda sezonski naravno da ima odstupanja. Ostali gospodarski pokazatelji također pokazuju da je ova Vlada upravo veliki dio svog truda uložila u napredak. Pa vidimo da je po prvi puta zabilježeno povećanje industrijske proizvodnje od 4%, da je po prvi puta zabilježen povećani uvoz, smanjeni uvoz u odnosu na izvoz, da je po prvi puta povećana realna plaća za 3,6%. Možemo argumentirati i s drugim pokazateljima ali vrijeme ne dozvoljava da ovaj netočni navod je ispolitiziran i da se ne temelji na činjenicama. Hvala.
Hvala. Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader. Izvolite predsjedniče.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Moram izraziti s jedne svoje žaljenje a s druge strane i očekivanje u ovakvom nastupu Hrvatske stranke prava i gospodina zastupnika Rožića. Naime on je pročitao jedan pamflet koji je vrlo dobro pripremljen i koji nema veze sa aktualnom situacijom nego sa politizirajućom raspravom, odnosno namjerama da se jedna stvar ispolitizira kako bi se dobili glasovi. Takvu politiku Hrvatska demokratska zajednica nikad nije vodila, jer to nije odgovorna politika za Hrvatsku. Jer to nije odgovorna politika za Hrvatsku i smatramo da to neće donijeti ploda kao što očekuju naši suparnici i politički rivali iz Hrvatske stranke prava. Dakle ovdje je izneseno složio bih se s jednim od zastupnika koji je rekao, sa zastupnikom Jarnjakom, iznesen čitav niz neistina u ovom pamfletu. Jedna od neistina je primjerice da smo se mi koncentrirali samo na dobivanje datuma početka pregovora, a da smo zaboravili gospodarsku situaciju u Hrvatskoj. To je neistina. Djelomice je to ispravio zastupnik doktor Hebrang, dosadašnji potpredsjednik Vlade. Naprosto je neistina zbog toga što smo poduzeli čitav niz gospodarskih aktivnosti i što se na kraju godine pokazalo da su makroekonomski pokazatelji upravo rezultanta tih nastojanja aktivnosti i napora Vlade. Ne bi trebao sada govoriti ovdje, ali možda treba o tome da je izvoz tri puta brže rastao od uvoza, da on još uvijek nije dovoljan da bi pokrio cijeli uvoz to znamo svi, ali smo zatekli na puno nižoj razini i on je ove godine puno veći, da je industrijska proizvodnja brže rasla, da je bila najbolja turistička sezona, da je broj zaposlenih bio pao u rujnu ispod 300 tisuća itd. itd. Prema tome to nije točno gospodine Rožiću da je hrvatska se Vlada koncentrirala samo na ovu temu, a da je zaboravila gospodarstvo kod kuće. Ali to ste i vi sami opovrgli u zadnjoj rečenici. Vi ste rekli, citiram vas, nemojte me sad, nemojte me citirati, nemojte se uvrijediti ako nisam doslovce zapisao sve što ste rekli, ali ste rekli ovako: Da Hrvatska stranka prava zahtjeva izbore ukoliko do lipnja ne dobijemo i ne otpočnemo pregovore. Pa ono što nam predbacujete da smo radili sad nam stavljate kao uvjet jer tobože mi nećemo, mi ne radimo to, a vi tražite da počnu pregovori do lipnja ali ne tražite da mi na tome radimo. Tražite da počnu pregovori do lipnja u suprotnome tražiti ćete izbore, ali mi dovoljno na tome ne radimo, odnosno sada što smo radili to nije dobro jer ne treba na tome raditi, ali je zahtjev da radimo i sada tko je tu šta, kakva je to politika, gdje je tu konzistentnost. Ja ću inače vrlo rado poslušati što jedna uvažena stranka vaša i vi kao uvaženi zastupnik imate nama reći, ali meni nije jasno što vi sad od mene tražite. Da li da radimo na tome da pregovori počnu do lipnja ili da na tome ne radimo kao što smo do sada radili jer to nije dobro. Vi ste rekli jedno i drugo pa bih vas molio da se opredijelite za jedno pa ćemo mi to ozbiljno razmotriti u HDZ-u, ali ne znači da ćemo i prihvatiti. Drugo, rekli ste da hrvatska Vlada i to je opasna ocjena koju ćemo odlučno opovrgnuti i odbaciti. Kao predsjednik hrvatske Vlade i kao predsjednik Hrvatske demokratske zajednice odlučno tvrdim da smo učinili sve u obrani nacionalnih interesa u suradnji s Haagom. Dokazi, osam optuženih su danas na slobodi i brane se sa slobode i dokaz je da smo formirali komisiju koja će biti amicus kurije prijatelji suda u postupcima pred Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu, a sve to poštujući hrvatske zakone, Ustavni zakon o suradnji s Haagom i Rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda kojih je Hrvatska članica. Koliko se sjećam Hrvatska stranka prava je apsolutno bila da Hrvatska postane članica Ujedinjenih naroda. Ali ja sada vama postavljam pitanje. Je li tada kada ste tražili da postanemo članica Ujedinjenih naroda, što je Hrvatska ostvarila pod vodstvom HDZ-a? Jeste li tada mislili da mi možemo biti samo članica ondje gdje nam to odgovara, a kada UN donese rezoluciju onda mi više nismo članica pa ću se sada ja malo maknut ovdje sa ove, pa više nisam za govornicom. Jeste to mislili? Ako smo članica Ujedinjenih naroda onda moramo poštovati Rezoluciju Ujedinjenih naroda. Ne možemo biti članica kad nam odgovara, a onda malo ne biti članica kada nam ne odgovara. Prema tome moj zaključak. Politizirate situaciju. Žao mi je što je to slučaj, ali kada govorimo o nacionalnim interesima i o Domovinskom ratu, o Domovinskom ratu u kojemu su sudjelovali bez obzira na političko opredjeljenje svi hrvatski domoljubi od ljevice do desnice. Poštovani i uvaženi gospodine zastupniče, jedina stranka koja nije glasovala o Deklaraciji o Domovinskom u Hrvatskom saboru je bila Hrvatska stranka prava. Ta Deklaracija na koju se često pozivamo i koju uzimamo za temelj obrane istine o Domovinskom ratu, obrane njegovog karaktera koji je bio osloboditeljski obrambeni legitiman i pravedan. Jedina stranka koja to nije potpisala ste vi, žao mi je to. I na kraju imate pravo tražiti izbore, neće ih biti. Imate pravo tražiti izbore, ali nećete taj film gledati i mogu završiti na žalost s onim što sam rekao jučer kad su me suočili sa zahtjevom Ante Đapića, što se babi htilo to se babi snilo ali taj film da citiram Dalmatinca Jarnjaka, nebute gledali.
Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Pero Kovačević.
Gospodine predsjedniče ja sam se javio u ime kluba ne zbog ispravka netočnog navoda, sada. Sad.
Ali imam ispravak. Moram prije riješiti pitanje ispravaka netočnih navoda.
Ispravit ćemo sve kroz to. Ja vas lijepo molim, obzirom da je gospodin predsjednik Vlade uputio nekoliko izravnih pitanja kako klubu HSP-a tako i meni osobno, ja vas molim stanku 10 minuta za klub da mogu odgovoriti ili pet minuta za klub da mu mogu odgovoriti na ta pitanja.
Dobro. A što je sa ispravcima netočnih navoda?
Ispravit ćemo u tom odgovoru sve navode.
Znači povlačite vaše prijedloge, zahtjeve za ispravak netočnih navoda?
Povlačimo, da.
Dobro. Stanka pet minuta. Pardon deset minuta. Deset minuta stanka. STANKA U 12,00 SATI Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. U Ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Miroslav Rožić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici, gospodine predsjedniče Vlade. Dakako tražili smo kao Klub stanku da bi mogli odgovoriti na neka od vaših pitanja koje ste postavili ovdje. Prvo i prije svega apsolutno je nekorektno izjavu jedne parlamentarne demokratske stranke, koja je izgovorena u Hrvatskom saboru koja sadrži ocjene i političke stavove te parlamentarne političke stranke nazivati pamfletom. To je nekorektno, dakako dopustivo ali nekorektno. NO, kada smo već kod samog termina pamflet onda dopustite da ste tijekom te izjave rekli HDZ se nikada nije koristio takvim načinom za prikupljanje naklonosti birača i nikada se nije koristio pamfletima. Ne želim biti, ja se uključiti u tu političku nekorektnost ali sasma sigurno vaš govor na Splitskoj rivi prije dvije godine bio je politički pamflet za skupljanje glasova i to vrlo jeftin. Ili skup kako god hoćete. Prema tome, to je oko pamfleta. Ovdje se ne radi o nikakvom pamfletu radi se političkim ocjenama Hrvatske stranke prava o dosadašnjem radu Vlade i o procjeni uspjeha rada te Vlade obzirom na činjenicu da je sve stavila na jednu kartu. Na vaše pitanje koje ste postavili prilično teatralno ovdje što bi vi trebali raditi, samo što niste postavili pitanje tko je tu lud, što mi tražimo od vas, da li da radite do lipnja ili da ne radite do lipnja, odgovorit ću vam vrlo jednostavno. Tražimo od vas a to piše i u izjavi, a to sam pročitao odnosno rekao da tražimo od vas da nastavite raditi do lipnja, ali da ne radite samo na tome do lipnja, nego da se konačno okrenete svojoj zemlji, svom narodu i problemima u ovoj zemlji pa makar i do lipnja. Prema tome, nije to shvaćanje politike na način što sada treba raditi da li da mi radimo do lipnja na pregovorima ili da ne radimo. Ostavite ministrici vanjskih poslova, Ministarstvu vanjskih poslova i Europskih integracija i onima koji su zaduženi da na tome rade, da se time bave, a vi i ostatak vaše Vlade okrenite se ovoj državi, problemima koji postoje u ovoj državi i radite na tome, nemojte samo raditi na datumu pregovora. To je odgovor. Dalje, kada ste rekli što mi mislimo, kako poštivati međunarodne propise ako smo postali članica Ujedinjenih nacija, da li to znači, rekli ste ulazimo u Ujedinjene nacije ali onda kada nam ne odgovaraju njihove deklaracije onda izlazimo, kažete vi ovako iz Ujedinjenih naroda, kada nam paše opet se vraćamo u krilo Ujedinjenih naroda. Da, ne gospodine predsjedniče vlade, ja ću vam reći što smo mislili. Biti član jedne međunarodne organizacije pa makar to bila i Ujedinjene nacije ne znači slijepo poštivati dokumente koje netko drugi u toj organizaciji donosi. Svaka članica Ujedinjenih naroda pa i Hrvatska može i mora utjecati na dokumente koji se donose u Ujedinjenim narodima, pa čak i ako nisu zadovoljni s onima koji su doneseni i imaju pravo i mogućnost mijenjati te dokumente, mijenjati njihov sadržaj, raditi na njihovoj promjeni itd., a ne shvaćati politiku ili članstvo u međunarodnoj organizaciji na način ili-ili, ili slušamo ili ne slušamo. Naravno da između ili-ili postoji veliki prostor. To na žalost nije rađeno. Nadalje, rekli ste da smo bili jedina stranka koja nije glasovala o Deklaraciji o Domovinskom ratu ovdje. Točno nismo glasovali zbog članka broj 6. te Deklaracije koji je omogućio Haaškoj tužiteljici Carli Del Ponte da kriminalizira akcije "Bljesak" i "Oluja" da ju istražuje i tom Deklaracijom mi smo dopustili Haaškom tužiteljstvu da akcije "Bljesak" i "Oluja" pripadnu pod ingerenciju Haaškog tužiteljstva i da ih istražuju. Tako je, zbog toga smo bili protiv Deklaracije. A kakva je korist...
Hvala kolega Rožić.
A kakva je korist gospodine predsjedniče Vlade.
Kolega Rožić. Imate 5 minuta ste imali, ne možete z avršiti više.
Evo ja želim završiti ovu rečenicu. A kolika je korist bila od te Deklaracije o Domovinskom ratu pokazuje činjenica da je nakon nje rezultiralo to tome da su Bljesak i Oluja okarakterizirani kao zločinački poduhvat, odnosno dio zločinačkog poduhvata. Eto.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Frano Matušić.
Opet uz niz netočnih navoda ispravit ću onaj koji se odnosi na skup u Splitu. Naravno da to nije bilo nikakvo jeftino kupovanje glasova, jer je skup u Splitu imao jasne poruke, dio kojih se nalazi u Deklaraciji u Domovinskom ratu za koju vi niste ni glasovali.
Predsjednik Vlade doktor Ivo Sanader, izvolite predsjedniče.
Počet ću poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvaženi zastupnici. Počet ću od ove zadnje konstatacije gospodina Rožića koja je u najmanju ruku bit ću vrlo umjeren, neprimjerena i neistinita da je donošenje Deklaracije o Domovinskom ratu dovelo do toga da se Bljesak i Oluja smatraju zločinačkim operacijama. Da se istražuju pa može bilo tko na ovom svijetu istraživati on ne može promijeniti istinu o domovinskom ratu. Može bilo tko, da naravno da može jer Ujedinjeni narod, i sada ću vam ispraviti ondje kada ste rekli da Ujedinjeni narodi kad donesu neki dokument da se može i ne mora. Kad se donese rezolucija vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda ona je obvezujuća za sve zemlje članice. To ne znači da nama netko nešto nameće ili ne nameće, ako smo članica Ujedinjenih naroda onda su rezolucije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda kao i rezolucije Opće skupštine Ujedinjenih naroda obvezujuće za sve zemlje. Nekada nama te rezolucije ne odgovaraju nekada nam odgovaraju ali moramo biti svjesni toga da mi nemamo izbora. Ili ćemo biti punopravna članica Ujedinjenih naroda ili nećemo biti. Rezolucija 827 kojom se ustanovljuje Međunarodni kazneni sud za zločine u bivšoj Jugoslaviji je obvezujuća rezolucija za sve zemlje članice. Kao što je i rezolucija i opće skupštine iz 94. ne znam joj broj, ovoj sam upamtio broj o ustanovljenju, jer se sjećam koliko smo i mi radili na tome i tražili kao Hrvatska se formira jedan međunarodni kazneni sud, da bi kaznio zločine počinjene u Hrvatskoj. Ali vas podsjećam na to da jedna od ključnih pretpostavki za "Bljesak" i "Oluju" i to je ono što mi često zaboravljamo je bila rezolucija opće skupštine Ujedinjenih naroda u 94. na temelju koje je kazano da je Hrvatska okupirana i da je riječ o okupiranim područjima. Prema tome, kad je rezolucija o ustanovljenju Haškog suda, onda je nećemo primjenjivati, a kad je riječ o rezoluciji opće skupštine, da je riječ o okupiranim područjima kod koje Hrvatska ima pravo osloboditi, onda nam to odgovara. Dakle, ne možemo se tako ponašati. Ja sam siguran da se HSP tako i ne želi niti ponaša. To želim reći vrlo odgovorno da ne bismo međusobno se predbacivali. Ali nemojmo ni ostavljati dojam da možemo u jednom slučaju biti za, u jednom slučaju protiv. Uvjeren sam da HSP-e to tako ne gleda. Drugo, vi ste rekli da sam ja u svom govoru na jedan ne znam kako ste rekli neprimjeren način reagirao na vaš govor, jer da ste vi govorili, da to nije bio pamflet, nego da je to bila ocjena o dosadašnjem radu Vlade i nazvali ste mu reakciju nekorektnom. A kako bi ja trebao nazvati vašu reakciju kada danas uopće nije rasprava o radu Vlade, a vi ste rekli da ste o tome govorili, nego je danas rasprava o mom izvješću iz Bruxellesa. Kakve veze ima izvješće iz Bruxellesa u kojem su vas vrlo potanko izvijestio što se tamo govorilo sa radom Vlade. Nemam ništa protiv rasprave o radu Vlade. Vi znate koja je poslovnička procedura i vi je možete staviti. Ali današnja rasprava nije bila o radu Vlade, iako je netko bio nekorektan, onda ste to bili vi. I ostajem na ocijeni da je to bio politikanski pamflet jedne stranke koja traži birače kod jedne druge, ali taj film neće gledati. I dalje, strane službe, još jedanput ću vrlo jasno reći. Strane službe u Hrvatskoj nikada ni mojoj Vladi ni bilo kojim drugim Vladama neće govoriti tko će što činiti. Suradnja Hrvatske na svim poljima od diplomatskih do gospodarskih do obavještajnih sa međunarodnom zajednicom treba biti, jer smo dio te međunarodne zajednice, ali na taj način apsolutno vrijeđate ne moju Vladu, nego suverenitet Hrvatske, to nije točno gospodine Rožiću što ste rekli. To sam vam rekao i na aktualnom prijepodnevu ovdje odgovarajući predsjedniku vaše stranke, nikad moja Vlada neće dopustiti da bilo koja međunarodna ili strana država ili neka obavještajna zajednica govori što će činiti. Izabran sam na temelju volje hrvatskih birača, s daleko većim postotkom nego što ste ostvarili vi i predstavljam daleko veći postotak hrvatskih građana, nego što ga vi predstavljate. I budite sigurni da će to tako ostati i u budućnosti.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Miroslav Rožić.
Poštovani gospodine predsjedniče Vlade. Vi ste rekli da smo mi iskoristili vaše izvješće iz Bruxellesa ovdje da raspravljamo o radu Vlade. Pa ja vas molim, pa niste vi valjda u Bruxellesu radili nešto drugo, nego ste valjda tamo to upravo radili izvještavali o radu vaše Vlade. To ste radili u Bruxellesu, izvještavali ste o uspjesima, o radu vaše Vlade, o onom što ćete učinit, uvjeravali ste da uspjesi vaše Vlade osiguravaju početak pregovora. Ako niste onda ništa. Ja sam se nadao da vi to radite u Bruxellesu, da vi zapravo tamo izvještavate o uspjesima Vlade i na temelju toga tražite da pregovori otpočnu. Drugo, što se tiče obavještajne zajednice, ako vi tvrdite da je to laž, onda ću vam ja gospodine predsjedniče ili Klub HSP-a će vam dostaviti izvješće POA-e u kojem to jasno stoji, ako ste ga slučajno bacili u koš za smeće kao Ivica Račan ono Turekovo. Hvala lijepa.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Anto Đapić, izvolite.
Gospodine predsjedniče Vlade, nije točno da mi ne raspravljamo i o radu Vlade, jer je u našoj izjavi o odgodi pregovora više nego decidirano stoji, da je Vlada praktički sve svoje glavne aktivnosti usmjerila na početak pregovora. Konačno cilj program ove Vlade što je legitimno, što je legalno da izbori, da pregovori sa Europskom unijom završe do 2007. godine i tom projektu, tom program, tom cilju je praktički podređeno sve. Mi to nazivamo politikom prečice. A kako je to podređeno sve, mi procjenjujemo da ste vi napravili brojne druge propuste, a na kraju nije ostvaren taj glavni cilj u ovoj fazi Vlade da otpočnu pregovori. I tu nema razloga za nervozu i za ljutnju i to nije pamflet, pamflet bi se lakše mogao nazvati vas koji ste ovdje … [[govornik se ne razumije]] probate neuspjeh prikazati kao uspjeh. Gospodine predsjedniče Vlade, nije točno da mi ne raspravljamo i o radu Vlade, jer je u našoj izjavi o odgodi pregovora više nego decidirano stoji, da je Vlada praktički sve svoje glavne aktivnosti usmjerila na početak pregovora. Konačno cilj program ove Vlade što je legitimno, što je legalno da izbori, da pregovori sa Europskom unijom završe do 2007. godine i tom projektu, tom program, tom cilju je praktički podređeno sve. Mi to nazivamo politikom prečice. A kako je to podređeno sve, mi procjenjujemo da ste vi napravili brojne druge propuste, a na kraju nije ostvaren taj glavni cilj u ovoj fazi Vlade da otpočnu pregovori. I tu nema razloga za nervozu i za ljutnju i to nije pamflet, pamflet bi se lakše mogao nazvati vas koji ste ovdje … [[govornik se ne razumije]] probate neuspjeh prikazati kao uspjeh.
Sljedeći ispravak poštovani zastupnik Pero Kovačević, izvolite.
Također ispravljam netočan navod predsjednika Vlade da je naše stajalište, znači Hrvatske stranke prava pamflet, po tome načelu vaš bi govor bio pamflet, jer ste vi rekli da ste spasili Europsku uniju od raskola [[Upadica: šta da sam?]] Da ste spasili Europsku uniju od raskola. To ste rekli.
Sljedeći ispravak, poštovana zastupnica Ruža Tomašić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče hrvatske Vlade, vi ste rekli da ste vi dobili izbore i da ste dobili puno više glasova nego mi. A razlog što ste vi dobili puno više glasova, zato što ste onda govorili sasvim drugačije, vi ste dobili na račun onoga što ste vi govorili izbore. A ne na račun onoga što sada radite. Hvala.
Poštovani zastupnik Milorad Pupovac u ime Kluba SDSS-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, potpredsjednice. Kolegice i kolege. Dozvolite mi samo nekoliko riječi u vezi sa, ne samo govorom predsjednika Vlade, nego prije svega u vezi sa temom. Za koje smo mnogi od nas u hrvatskoj politici i u ovom Saboru uložili napore koji doista u ranijim razdobljima političkog života Hrvatske nisu bili primijećeni, odnosno nisu bili zapaženi. To nije fraza. Nije fraza da je oko činjenice reformi Hrvatske na putu Europske unije i dakako pozitivnog mišljenja Unije oko članstva, kandidature i početka pregovore aktiviralo najbolje snage koje Hrvatska ovoga trenutka u politici ima. Ne kažem sve, ali najbolje svakako. Vi gospodine predsjedniče Vlade ste zadnjih dana krenuli u Bruxelles u misiju koju ste zapravo već obavili tri mjeseca ranije. Prije tri mjeseca u 12. mjesecu ste bili u nemogućoj misiji. Tada ste napravili nešto što nije bilo realno da se može napraviti u ovih nekoliko dana. Svatko tko ozbiljno promišlja europske političke okolnosti, hrvatske političke okolnosti zna da ste tada preskočili nešto što objektivno gledajući nije bilo realno da se može preskočiti sa snagom i kondicijom u kojoj se danas nalazimo kao država. Pokušali ste to uraditi i ovaj put, ne samo u ime svoje Vlade, nego u ime ljudi, u ime politika i politike u Hrvatskoj koja vjeruje da je put prema Europi ne samo pitanje članstva, a najmanje pitanje datuma, nego put jačanja demokratskog, proeuropskog hrvatskog patriotizma. I sada mi dozvolite ovdje, s obzirom na karakter dosadašnje rasprave neke tonove u raspravi u kojoj sam čuo slobodu meni, iako bih volio da to netko drugi kaže, u tom kontekstu, u kontekstu dakle rada, golemog napora za demokratski, hrvatski, proeuropski patriotizam, da kažem sljedeće, pri čemu ću vjerojatno neke rasrditi i neke motivirati na žešće reakcije. Za Europu biti spreman gospođe i gospodo ne znači za dom biti spreman. I naša, i naša politika i ovdje i izvan ove dvorane u kontekstu svega onoga što se događa posljednjih tjedana i posljednjih dana u našoj javnosti i načinu i jačanja desnih snaga, desnih grupacija i desnih krugova na upravo tu vrstu, ja mislim, ja mislim da treba pronaći adekvatan odgovor. Drugo, gospodine predsjedniče Vlade, da smo kojim slučajem uspjeli u tome da pregovori, da … [[Govornik se ne razumije.]] konferencija bude danas i da pregovori doista od današnjega dana krenu, ja vjerujem da dobar dio naših građana bi rekao to je dobro, to je dobro, ali možda ne bi bili fascinirani tom činjenicom kao što smo mi fascinirani. Zato što oni doista očekuju više od toga. I sada mi dozvolite, to su već neki kolege ovako ili onako u dosadašnjim govorima kazali, a i sami smo u nekoliko navrata u međusobnim razgovorima jedni drugima kazali. Mislim da je vrijeme da se okrenemo Hrvatskoj. Mislim da je vrijeme da počnemo govoriti Hrvatskoj, mislim da je, da treba uočiti činjenicu a to je da naši građani, da naš narod, da naša država traži da joj se predsjednik Vlade, predsjednik Države obrate govorom ne samo ohrabrenja, nego govorom iz kojega će se jasno razlučiti, jasno raspoznati da Hrvatska jeste prva briga, da stanje u Hrvatskoj jeste prva briga i Vlade i Sabora i to ovoga trenutka čini mi se nedostaje, takav govor, takva poruka. Pa i danas ovdje, i danas ovdje u raspravi oko datuma i oko izvještaja. Mnogo bi po mojem osjećaju bilo plodotvornije, umjesto da zbrajamo i oduzimamo zemlje u Europi i njihova stajališta da se doista okrenemo i pošaljemo poruku vlastitom narodu. A poruka je sasvim sigurno jasna, to što nismo uspjeli ujutro ili na početku dana, ili to što nismo mogli dobiti za doručak, sasvim je sigurno da ćemo uspjeti dobiti do kraja dana i sasvim je sigurno da ćemo uspjeti dobiti za večeru. Ali svejedno dozvolite, jučer smo imali jednu kratku digresiju, jučer smo imali u posjetu, zahvaljujući potpredsjedniku Sabora, gospodinu Arloviću, kao predsjedniku Skupine prijateljstva Hrvatske-Poljske, posjeti predstavnike Zastupničkog doma i Senata Poljskoga Seima s kojima smo razmjenjivali mišljenje i o raznim pitanjima uključujući i pitanje njihova iskustva, priključenja Uniji. Kod njih je raspoloženje u Uniji u jednom trenutku bilo jedva nešto više od 30% u pogledu podrške Vladi. I na pitanje šta su oni učinili da se tu stvari promijene. Dobili smo gospodin Tadić, časni zastupnik HSP-a, je i ja smo dobili odgovor sljedeće vrste. Prvo, razgovarali smo sa našim biskupima, i oni su otišli u Bruxelles i u Bruxellesu obavili razgovore koji su sasvim sigurno bili dobri i za Poljsku i za Bruxelles i za njih koji su razmjenili iskustvo o tome što je Unija, što je Poljska i što je položaj Crkve unutar unije. Drugo, organizirali smo posjetu ključnim seoskim poljoprivrednim organizacijama i u Bruxellesu i u drugim centrima europskim nakon kojega su poljski seljaci i njihovi ključni predstavnici shvatili da ovi u Europi ne samo da žive bolje nego da neprestano i bez prestanka zanovijetaju i traže još bolje. Da je u tom smislu Europa prostor u kojem doista jeste dobro, u kojem se živi dobro, i u kojem politika služi zato da se živi još bolje i svatko čini što je moguće više da se živi što je moguće bolje. Ako su Poljaci nakon toga, župnici seoski, domaćini u roku od godinu ili dvije dana preokrenuli cijelo raspoloženje i mobilizirali naciju za taj posao pa mislim da mi možemo i mi to uraditi. Da li je na taj ili na neki drugi način to je pitanje, ali je jedna stvar sigurna nakon svega ovoga: Europa nije projekt i ne može biti projekt samo hrvatske političke elite. Europa mora biti projekt i treba biti projekt jer će hrvatska politička elita pretvoriti to u svakodnevni način bavljenja interesa i stremljena svih naših građana. Ukoliko ustrajete na tome gospodine predsjedniče Vlade, a ja ne sumnjam da hoćete, ukoliko na taj način se Europa smjesti u Hrvatskoj ja ne sumnjam u najskoriji početak pregovora i naravno ne sumnjam u uspjehe u tim pregovorima i ne sumnjam u to da napori koje smo poduzimali do sada neće biti umanjeni zbog činjenice da danas ne možemo slaviti. Hvala vam.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Ivo Lončar. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodin Pupovac je rekao citiram: "Nije isto za dom spremni i za Europu spremni", završen citat. To nije samo netočno nego i neozbiljno i neodgovorno za jednoga zastupnika koji je pod prisegom Hrvatskog državnog sabora a ta me njegova izjava podsjeća ni manje ni više nego za Pupavčenim plačom, za planom Z-4 o čemu je svojedobno prije 20-ak dana pisao u "Nacionalu". Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica potpredsjednica Vesna Pusić u ime Klubova HNS-a, PGS-a, izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine predsjedniče Vlade, članovi Vlade, kolegice i kolege. Da počnem od onoga što mislim da je činjenica a možda se moglo malo izgubiti ovdje u ovoj, u ovoj raspravi a to je da je ovo što smo doživjeli neuspjeh. Dakle loše je što nismo počeli pregovore i loše je što su pregovori odgođeni bez obzira iz kojeg razloga. Prema tome nalazimo se u jednoj situaciji koja za nas nije dobra, koju trebamo pogledati ravno u oči i vidjeti što i kako iz te situacije dalje da ju pretvorimo u ono što bi za nas bila dobra situacija. Prvo da pogledamo sitauciju sa recimo tehničkog stanovišta odnosno tehnički u kojoj smo situaciji. Tehnički mislim da je nešto lakše nego u političkom smislu. Tehnički zaključci Europskog vijeća, savjeta koji se odnosio na Hrvatsku kako se ovdje to zove kažu da je Hrvatska i Europska unije je spremna da primi Hrvatsku u svoje članstvo i da je Hrvatska dobro došla, kažu da je prihačen okvir za pregovore i tu se slažem sa onima koji su rekli da to jeste pozitivan pomak jer ako se sjećate ili ako ste to dovoljno detaljno pratili znat ćete da je, da su četiri zemlje bile aktivno protiv toga da se prihvati pregovarački okvir u ovom obliku u kojem je on predložen i željeli su o tome još dodatne političke rasprave. U međuvremenu te četiri zemlje su prihvatile pregovarački okvir ovako kako je on definiran i dakle to je jedna odluka koja je svakako pozitivni pomak u bazično za nas lošoj i negativnoj odluci. To znači da treba stav tužiteljstva odnosno stav suda na temelju kojega će Vijeće donijeti svoje mišljenje, ali samo još uzimajući u obzir jedan element ili jedan element u cijeloj seriji kriterija, a to je element suradnje sa tribunalom. Dakle ne razmatrajući sve druge elemente i konačno jedna odredba u ovom, u ovim zaključcima koja nije, tehnički nema nikakvog značaja, ali mislim da politički ju ne treba preskočiti i nije irelevantna, a to je da je u te zaključke ušlo da iako nije bilo jednoglasnosti u tome da se počnu pregovori sa Hrvatskom nije bilo ni jednoglasnosti u tome da se ti pregovori ne počnu. Dakle to tehnički naravno ništa ne znači zbog toga što tehnički mora postojati jednoglasnost da se pregovori počnu, a sve ostalo je odgoda, ali sa političkog stanovišta jeste jedan pozitivni signal i činjenica da je to ušlo u zaključke mislim da je pozitivno. Dakle tehnički gledano imamo jedan mali pozitivni pomak, imamo bazično lošu situaciju iz koje sada moramo vrlo intenzivno krenuti raditi dalje. Slovenija kao što znamo se pripremala 18 mjeseci za početak pregovora, ovo što smo mi sada radili 3 mjeseca. Dakle imamo šta raditi na pripremama i držati tempo i pojačati tempo u domaćim reformama u prezentaciji cijele stvari domaćoj javnosti i u suradnji sa tribunalom odnosno o, u izgradnji vjerodostojnosti hrvatske Vlade. Politički po mom mišljenju smo u puno težoj situaciji nego tehnički gledano. Politički smo u jednoj situaciji u kojoj je to apsolutno ekstrimistička desnica u Hrvatskoj shvatila kao signal da se vraćaju njezina vremena i taj simptom od inicijativa za formiranje vojnog krila političke stranke do inicijativa sadržanih u onim monstruoznim raspravama o in vitro odnosno umjetnoj oplodnji. U cijelom tom rasponu, u revizionističkim idejama o pravopisu i jeziku dakle u svim, svom rasponu tih inicijativa koje su se javile, tih javnih nastupa i ideja pokazuje se da je od trenutka od kad se počelo raspravljati o tome da mi nećemo početi pregovore sa Europskom unijom da je to ekstremna desnica u Hrvatskoj prepoznala kao signal da bi mogla ponovno izaći u punom sjaju na javnu scenu. To je za Hrvatsku pogubno. To je za Hrvatsku pogubno ne zato što ona time ne ulazi u Europsku uniju nego zato što to direktno ide kontra civilizacijskih reformi, kontra reformi institucija, kontra onoga čemu mi tvrdimo da stalno pripadamo, a to je Europska unija vrijednosti, a ne samo Europska unija političkih članica, Europska unija institucija nego i Europska unija vrijednosti. I ta erozija europskih vrijednosti i civilizacijskih standarda koje mi, za koje se borimo da prevladaju u ovoj zemlji, a naravno da postoje i drugi i da to nisu jedine vrijednosti i standardi koji u ovoj zemlji postoje, su po mom mišljenju ovom odlukom ozbiljno ugroženi i politički nalazimo se u situaciji u kojoj smo pred lokalnim izborima, pred svima nama, pred svima vama stoji obaveza da ne, da pazite šta se radi u lokalnim izborima. U lokalnim izborima postoji ogromna šansa da se počinje iskorištavati ponovno upravo zbog ovoga ekstremistička politika od šovinističke, seksističke kakve god hoćete politike da bi se uhvatila viječnička mjesta, da bi se uhvatila načelnička, gradonačelničke i županska mjesta u situaciji u kojoj naravno u javnosti logično postoji određeni šok od činjenice da su pregovori odgođeni. I upravo u ovom razdoblju u kojem, a to razdoblje se samo na prvi pogled čini da nema rok, ono ima rok, rok je šesti mjesec. U tom razdoblju mi idemo u lokalne izbore u kojima postoji velika opasnost da upravo protivnici Europe kao, kao unije vrijednosti, oni koji nastupaju sa kontraeuropskih vrijednosti dobiju prve redove, budu najglasniji i upropaste našu šansu koja jeste pred nama i koja je za nas izrazito važna. Prema tome politički ja bih ovu situaciju uzela krajnje ozbiljno i Klub HNS-PGS-a smatra da tu, za tu političku situaciju su apsolutno sve stranke koje su u ovom Saboru, a i one koje nisu, direktno odgovorne. Tko je odgovoran za to da nismo dobili mogučnost da počnemo pregovore danas? Sasvim jasno je da je u prvom redu odgovorna sadašnja Vlada, nema nikakve sumnje da je odgovorna sadašnja Vlada, to je njezin posao. Ona taj posao radi i odgovorna je za to. Odgovorna je i bivša Vlada. Gotovina je pobjegao za vrijeme bivše Vlade. Nema nikakve sumnje. Naravno da je bivša Vlada bila u situaciji u kojoj je današnja pozicija demonstrirala masovno protiv suradnje sa Haagom, a današnja opozicija surađuje sa Vladom u suradnji sa Haagom. Prema tome situacije su bile različite odnosno jesu različite ali nema sumnje da postoji ta odgovornost. Krivi su i svi koji su u hrvatskoj javnosti, u hrvatskoj politici stvarali atmosferu ili odgovorni za to, izigravanja dogovora, izigravanja čvrstih stavova, lova u mutnom, korištenja neistina, nespremnosti da se sagledaju činjenice i onda od tih činjenica gledajući mu u oči počne ravno izgrađivati zemlje i voditi politika. To je isto odgovorno. Jer naš glavni problem danas nije to što ova Vlada nije izručila ljude koje je uspjela locirati u Hrvatskoj i što se oni nisu pojavili u Haagu. Na glavni problem danas je činjenica da nema vjerodostojnosti. Prema tome da se ne vjeruje ovoj Vladi kada kaže da radi sve što je u njezinoj moći. I to je posao koji mi moramo obaviti. Što nam je činiti. Iako se čini kao što sam rekla da su pregovori odgođeni bez roka i da možemo početi pregovore kad god. To nije naravno točno. Carla del Ponte podnosi izvješće Vijeću sigurnosti u lipnju ove godine. I u lipnju ove godine ovisno o tome kakvo je to izvješće mi ćemo nakon toga pregovore početi, ili ih nećemo početi. Sljedeće izvješće glavne tužiteljice Vijeću sigurnosti je u studenom. Turska ima datum oni počinju pregovore u listopadu dakle prije toga. I dobro je da počinu po mom mišljenju. Ali u tom slučaju jedan puta kada Turska počne pregovore situacija se bitno mijenja, Turska je ogromna zemlja od 70 miliona ljudi, sa sasvim drukčijom situacijom, u sasvim drukčijem položaju, politička odluka je sasvim drukčija. Djelomično na drugom kontinentu, dakle sve skupa definira okvire i kontekst pregovora na sastavim drugačiji način ako počinjemo nakon, dakle ako ne počinjeno nakon lipnja nego eventualno tekar nakon studenoga. Prema tome rok postoji. Rok jeste lipanj i na nama je da naravno da je moguće ako se nešto dramatično dogodi moguće je po ovoj odluci početi i ranije. Ali pod pretpostavkom da se ništa dramatično u suradnji sa tribunalnom ne dogodi, lipanj je taj rok. Mi do lipnja ne da ne možemo popustiti u tempu mi do lipnja moramo sve ono što se odnosi na pripreme, dakle, reforme domaće raditi istim intenzitetom i većim intenzitetom nego što smo ih radili. Jer jedan od naših problema je da smo donekle se pristupanje i početak pregovora počeli interpretirati isključivo kao lobiranje. Lobiranje je važno. Ali nije jedino. Lobiranje je samo jedan element. Mora biti sadržaja, sadržaji su reforme koje radimo kod kuće. Dakle mi moramo početi puno većim intenzitetom raditi te reforme ovdje u Hrvatskoj. MI morao do 6 mjeseca izgraditi vjerodostojnost. Istina je da je ovo što je rečeno a to je da je uvjet puna suradnja sa Tribunalom bitna razlika, od uvjeta Gotovina u Haagu. Ali bez obzira na to, da bi bila cijenjena naša suradnja sa Tribunalnom kao potpuna, za to moramo kao zemlja i Vlada kao Vlada mora steći vjerodostojnost da apsolutno sve članice dakle niti jedna jer to je uvjet, ne sumnja u vjerodostojnost kad kaže da u potpunosti surađuje. Prema tome mi imamo tri mjeseca da u potpunosti izgradimo pa da budem preciznija ova Vlada ima tri mjeseca da izgradi svoju vjerodostojnost kod svih 25 članica Europske unije, zato jer samo tako ide. To je i naš interes. Jer ova Vlada u tom pogledu ima tri mjeseca da izgradi i vjerodostojnost naravno kod svih svojih građana. U svojim opredjeljenju da te reforme koje znače europske standarde u Hrvatskoj da te reforme faktički želi provesti da ih hoće provesti i da ih može provesti. Dakle, nalazimo se u situaciju koja za nas nije dobra, ali koju možemo ako postoji volje i snage i znanja pretvoriti u situaciju koja će na kraju rezultirati pozitivnih ishodom za Hrvatsku. I mislim samo na kraju u ime Kluba HBS-a k PGS-a da primjedba da tu situaciju ne treba politizirati ne stoji jer ovo jeste politička situacija par ePREDSJEDNIK:elance, ovo je politička tema par ePREDSJEDNIK:elance i ne nema druge stvari koja s njom se može raditi, nego politizirati jer ona jeste najbitnija politička odluka. Koja u ovom mandatu se donosi. Prema tome naravno da ju treba politizirati zbog toga što ju jedino na taj način kao političku temu i kao politički projekt možemo na kraju uspješno i realizirati. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Miomir Žužul.
Hvala gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora gospodine predsjedniče Vlade. Gospođa potpredsjednica je iznijela niz netočnosti naravno kao što je i sama rekla zbog toga što je pristupila tome kao političkome pitanju što je. Međutim jedna od netočnosti je da je odluka bila kakva ona donesena zbog nepostojanja vjerodostojnosti hrvatske Vlade jer to naprosto nije točno. Hrvatska Vlada ima vjerodostojnost u svijetu a uvjeren sam naravno i doma uostalom rezolucija koja je podijeljena na klupe svim zastupnicima jasno govori o vjerodostojnosti Vlade. Drugo gospođa zastupnica se postavila kao jedini autentični tumač Europskih vrijednosti pa je u europske vrijednosti npr. Stavila i pitanje začeća a u Europi o tome postoje drastično različita mišljenja kao što znamo. Ili pitanje pravopisa što je par ePREDSJEDNIK:elance nacionalno pitanje a ne pitanje europskim vrijednosti. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospođa Pusić, ispravljam netočan navod gospođe Pusić vezan sa jezikom. Poštovana kolegice svi narodi svijeta brinu o svom jeziku, njeguju ga, čuvaju pa i osuvremenjuju i obogaćuju. Zalaganje za hrvatski jezik nije nikakav revizonizam i desničarstvo. Hrvatski jezik će u Europskoj uniji biti bogatstvo kao što je i portugalski i hrvatska kultura uopće. Hvala.
Hvala. I treći ispravak poštovana zastupnica Nevenka Majdanić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, uvažena gospođa zastupnica Pusić je rekla da je šok u javnosti što su pregovori odgođeni. To nije točno, javnost je realna, i shvaća realnost i nastojanje Vlade. NO činjenica je da je na političčkim strankama kako će se ova odgoda početka pregovora odraziti na javno mjenje korištenja toga u negativnom kontekstu sigurno će odraziti na negativno na mjenje javnosti i pitanje je tko će tada snositi odgovornost. Ova Vlada premijera Sanadera sigurno neće.
Hvala. Predsjednik Vlade dr. Ivo Sanader, Izvolite predsjedniče Vlade.
Gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, dame i gospodo, želim reagirati na neke tvrdnje gospođe zastupnice Pusić. Prije svega ne znam odakle vam informacija da će slijedeća ocjena o punoj suradnji Hrvatske sa Međunarodnim kaznenim sudom u Haagu biti donesena u lipnju. Vi je temeljite na informaciji koju imate kao i ja što je imam da je CArla del Ponte dati svoje Izvješće Vijeću sigurnosti u lipnju. I to je točno, ta informacija je točna. Ali to ne znači da će to izvješće koje će Carla del Ponte dati u lipnju biti temelj za odluku Vijeća ministara Hrvatska surađuje ili ne. Jer vas podsjećam da je Carla del Ponte svoje izvješće dala u tri zadnja tjedna tri puta predsjedavajućem Europske unije što nema veze sa Vijećem sigurnosti. Znači zašto bi mi sada prihvaćali, a ta ideja postoji o kojoj vi govorite, i ja znam koja je zemlja promovira. Dobio sam informaciju od te iste zemlje kao što ste vjerovatno dobili i vi. Zašto bismo sada mijenjali praksu? Zašto bi Hrvatska i potpredsjednica Visokog doma Sabora prihvaća nama praksu koja nam ne odgovara. Zašto mi ne ostanemo na ovoj praksi koja je bila, kao što je bila i ovih dana. Carla del Ponte davala je izvješće gotovo na tjednoj bazi predsjedavajućem Europske unije Luxemburgu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim? … [[Upadica se ne razumije.]] Ali zašto vi sada prihvaćate da mi čekamo izvješće u lipnju, kad može biti to izvješće isto sljedeći tjedan. Ona je prekjučer poslala zadnje izvješće luxemburškom ministru vanjskih poslova Osbornu. Ja ne prihvaćam takav pristup koji vi prihvaćate i zagovarate. I nije točno da će Europska unija dati ocjenu, odnosno Vijeće ministara nakon izjave Haaške tužiteljice pred Vijećem sigurnosti. Vijeće ministara može to zaključiti svakog tjedna i može od nje zatražiti svaki tjedan. I ako bismo mi prihvatili ovakav pristup koji vi zagovarate pa to bi bio autogol. Onda bismo mi prihvaćali da oni koji ne žele da počnu pregovori ranije, ili možda oni koji ne žele da uopće počnu pregovori da se sad, sad im paše da Carla del Ponte daje tjedno izvješće predsjedavajućem Unije, a sada više neće, e sad ćemo čekati lipanj, pa ćemo onda čekati studeni kad je slijedeće izvješće. E to nećemo. Imamo i mi itekako vrlo jakih argumenata, a najbolji argument je dosadašnja praksa u zadnja tri mjeseca. Predsjedništvo je tražilo izvješće od tužiteljice, to predsjedništvo može učiniti i sutra ili Vijeće ministara to može učiniti sutra i nema nikakvog razloga da mi prihvatimo ovo. Ja ću biti protiv, koliko ćemo uspjeti vidjeti ćemo. Ali imamo više šanse za uspjeh ako i vi prihvatite ovo moje stajalište, da se ne čeka lipanj i njezino izvješće pred Vijeće sigurnosti, nego da se dosadašnja praksa nastavi. Ako je gospođa del Ponte mogla izvješćivati tjedno Jeana Osborna kao predsjedavajućeg Vijeća ministara može Bogami i dalje.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovana zastupnica, potpredsjednica Vesna Pusić. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Vlade, rečeno je da je to, kako bih rekla, zagovaranje jedne prakse koja nama ne odgovara. Dakle, čekanje izvješća u lipnju. To nije zagovaranje netočne, da je to zagovaranje bilo kakve prakse. To je naprosto činjenica. Činjenica je da je izvjesno izvješće del Ponte u lipnju. Sve ostalo je moguće ali nije nužno da će tako biti. Praksa nas uči i zadnjih nekoliko mjeseci da je kad je gospođa del Ponte davala izvješće u predsjedništvu u više navrata, ono je svaki puta bilo sve negativnije za Hrvatsku. … [[Upadica se ne razumije.]] Prema tome, pa ima veze jer je očito dodatni zahtjevi za dodatnim izvješćima imaju određeni, dakle pomak je na nama. Pomak je na nama na argumentima koje mi možemo dati. 6. mjesec je izvjesno da će biti izvješće, a sve drugo može i ne mora biti. Međutim ni 6. mjesec nije tako daleko da bi se izgradila vjerodostojnost, to je dakle.
Hvala. Poštovani zastupnik Damir Kajin u ime Kluba IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni gospodine predsjedniče Vlade, uvažena gospodo zastupnici. Šteta je da Hrvatska nije otpočela pregovore, no život ide dalje. I točna je ona konstatacija premijera da time proces približavanja Hrvatske Europske unije nije zaustavljen. Istina je i ta da će se javljati euroskepticizam izvan ove sabornice, ali stranke koje su ovdje zastupljene zasigurno neće mijenjati svoju politiku do Europske unije jer bi time između ostalog iskazale i vlastiti poraz. Neće, vidjeli smo to, učiniti ni HDZ, neće SDP, HSLS, IDS, ma neće ni HSP, jer bi i oni time priznali svoj poraz. Na stranu sad istup gospodina Rožića koji je više za domaću upotrebu, na tragu neke daljnje izolacije, iako mi nikako nije jasno kako će on koalirati po lokalnim izborima sa nekim strankama lijevog političkog svjetonazora. Međutim, ovim zaključkom koji je bio jučer u Bruxellesu, a kojima je i IDS razočaran, Hrvatska ipak nije poražena. Konačno mi i nemamo nekog velikog izbora, ili izolacionizam, a toliko valjda ludi nismo da bi se sami sebe izolirali što jednako je Balkan, ili integracije a to je Europska unija. Zemlja sa 30 milijardi dolara vanjskoga duga zapravo i nema drugoga izbora doli surađivati i sa Haagom i sa Međunarodnim monetarnim fondom i sa Komisijom u Bruxellesom. Neka ostanemo samo bez jedne kreditne tranše i ovaj narod bi bio gladan. Kome odgovara najviše, ja bih rekao, možda ovakva politika, najviše odgovara uvoznicima, kome bi trebala biti ta politika približavanja Europskoj uniji najviše u interesu? Izvoznicima. No priznali mi to sad sebi ili ne. Hrvatska je svoju šansu da već bude dio Europske unije izgubila još tamo 90.-tih godina. Ja sad nemam namjeru govoriti o tom razdoblju, bilo je to vrijeme stvaranja Hrvatske države, izuzetno časno, ponosno, obrane, ali i nekih avantura u BiH, slobodnog interpretiranja što se to može, odnosno ne smije u obrani itd. Međutim, danas je sve to za nama. Politika se nakon 3. siječnja 2000. godine bitno promijenila. Znatno manje je pritiska do medija, slobode su neusporedivo veće, bilo da se radi o onim poduzetničkim, bilo da se radi o manjinskim, bilo da se radi o medijskim sigurnost građanina je zasigurno veća, odnos do susjeda je bolji. Mene silno raduje da je Slovenija čvrsto stala, da se tako izrazim, na pozicije Hrvatske, ne vjerujem da je po srijedi neka koncesija. Konačno suradnja sa Haagom je potpuna i takva mora i ubuduće ostati. Ono što me pomalo smeta, smeta, indirektno mi je drago da Hrvatsku podržava svatko u Europi, ali malo me smeta da recimo desne Vlade podržavaju Hrvatsku, da su lijeve suzdržane. Npr. premijer Velike Britanije suzdržan, ili ne znam, SchrÖder kao njemački premijer kada je Hrvatska po srijedi, o skandinavskim zemljama da ne govorim. Dok recimo desnica ili premijer bi rekao pučani itekako u ovom trenutku podržavaju napore Republike Hrvatske. Možda to nije dobra poruka unutar političkoj sceni u Hrvatskoj, međutim Europska unija se neće podijeliti na Hrvatskoj. Prepotentno bi bilo očekivati da će se Europska unija na Hrvatskoj podijeliti. Što se tiče generala Gotovine. Da je on u Hrvatskoj zasigurno bi bio u Haagu. Gdje je, to mogu prije svega reći, ako uopće mogu, Velika Britanija i Sjedinjene Američke Države. Ali ni njima ne ide hvatanje baš Bin Ladena od ruke. Za IDS nema druge. Gotovina svoju vjerodostojnost mora braniti u Haagu, a jasno tamo gdje se država u tom slučaju envulvira, država Hrvatska mu mora pružati zaštitu, pravnu. Ono čega se pribojavam, to je ovih preslagivanja odnosa na Balkan. Američki predsjednik Bush pred tri ili četiri tjedna najavio je priznanje Kosova u periodu od 5 do 6. godina. Đukanović najavljuje isto za Crnu Goru. Na prostoru Bosne i Hercegovine, Kosova, Makedonije u ovom trenutku je 25 tisuća vojnika NATO-a, 18 tisuća na Kosovu, 6 tisuća u Bosni i Hercegovini i oko tisuću u Makedoniji. Što je znači hrvatski izbor? Čekati da se stabilizira cijeli Balkan ili pokušati ući u Europsku uniju. Za IDS naprosto druge dileme nema. To je Europske unije, jasno da ni na koji način ne smijemo zapostaviti iskrenu suradnju i sa našim najbližim susjedima. I oni koji ka tome vode mi ćemo ih jasno podržati. S druge strane smeta me zapostavljanje unutar političkih problema bilo da se radi o zdravstvu, gospodarstvu, brodogradnji. Mirovine su 2005. iznosile 41,2% prosječne plaće, godinu dana prije su bile veće za 1,5% poen. Vanjski dug svi smo ga spominjali, dostigao je usprkos usporavanju 30 milijardi dolara iako ne bi bili pošteni a da ne spomenemo da su neke stvari i dobro napravljene. Neznam deficit tekućeg računa platne bilance Hrvatske lanije je iznosio milijardu i 276 milijuna eura što je 27,4% manje u odnosu na godinu dana prije u odnosu na procijenjeni bruto društveni proizvod za prošlu godinu negativan je saldo na tekućem računu platne bilance tako smanjen za 4,6% sa 6,9 na 4,6%. Povećan je nešto izvoz itd. Znači ako osporavamo određene momente onda s druge strane treba reći i nešto što je pozitivno učinjeno. Međutim još jedanput ću reći, Hrvatska drugog izbora nema jer naprosto bilo koja politika pozicioniranja na neznam Balkanu jednostavno nije perspektivna. Oni koji se s druge strane najviše u ovome času protive Europskoj uniji, najovisniji su od hrvatskog proračuna. Naprosto traži se da se svima sve omogući i veće penzije i veće otpremnine i veće neznam braniteljske naknade i više radnih mjesta, a s druge strane kada se pojedinci zatvaraju u sebe kao u svoje kućice puževi, takva politika je naprosto besperspektivna. Konačno sve zemlje koje su ušle u Europsku uniju od jedne Mađarske, Slovačke, Češke pa do Poljske itd. silno su uznapredovale. To bi zasigurno i Republika Hrvatska. Stoga cilj mora biti Hrvatske u Europskoj uniji ranije spominjane 2009. godine, a do tada prihvaćanje standarda Europske unije jer Europa je unija vrijednosti kao što je gospođa Pusić prije istakla. U Češkoj, Mađarskoj, Poljskoj, Slovačkoj itd. najveći zagovornici njihova ulaska u Europsku uniju bio je reprezentativan strani kapital. On im je stabilizirao s druge strane ekonomiju, povećao izvoz za deset puta, doveo tehnologiju, zaposlio ljude, ali na žalost mi ni to ne želimo. Bojim se i čovjek si stvarno postavlja pitanje, kamo to hrvatsko samoizoliranje vodi. To je po meni možda centralno pitanje. Vodi pod navodnicima, samouništenju. Spomenuo sam 30 milijardi dolara vanjskoga duga. Do konca godine taj dug biti će 35 po nekima možda i 37 milijardi dolara, a još je on bitno spomenuti da je on usporen njegov rast u odnosu na godinu 2003. Da li ćemo mi to sada moći pokriti. 2005. da, ali da li ćemo budućih godina to jednostavno moći uredno servisirati. Stoga za IDS jasno nema dileme. Europska unija je od hrvatskog interesa. Podržat ćemo jasno napore onih koji na tome rade od predsjednika Republike gospodina Mesića preko Vlade do Nacionalnoga odbora kojega vodi gospodin Račan. Ovo znači što se jučer dogodilo po našemu mišljenju u klubu IDS-a nije smak svijeta. Zbog psihoze koja se stvarala u hrvatskoj javnosti to je zasigurno mali ili veliki sve jedno gubitak za Vladu, ali na žalost i stvarni gubitak za Republiku Hrvatsku. To što je Vlada time nešto izgubila to je manje važno, ali to što je zbog toga Hrvatska izgubila, točnije njenih 4 milijuna i 300 tisuća stanovnika, e to je sada ogroman problem sviju nas ovoga Sabora i zemlje u cjelini. Međutim dugoročno ja ne vjerujem u jedan trajniji euroskepticizam. Zašto? Jer to naprosto ne odgovara nikome. Ne odgovara ni hrvatskim građanima, to konačno ne odgovara niti Europi jer taj osjećaj koji se i ovdje možda stvara prelit će se i na susjedne prostore i Bosne i Hercegovine i Srbije jer mi smo jednom riječju poput spojenih posuda, a u tome Europska unija zasigurno mora voditi računa. Vjerujem u Europsku uniju jer Hrvatska naprosto drugog izbora nema. Mi nismo Švicarska. Mi nemamo brutoproizvod od 40 tisuća dolara da možemo sami. Drugo je sada pitanje da li se moglo više kada je recimo suradnja sa Haagom posrijedi. Kada je suradnja sa Haagom posrijedi možda se nešto više moglo od 2001. ali od 2004. na ovamo toga smo svi svjesni, a mislim i oni izvan ove sabornice više se nije moglo učiniti. Ali ono što se je moglo više učiniti kada je hrvatska Vlada posrijedi to su reforme u ovoj zemlji od kojih jasno ovisi svakodnevni život svakog građanina ponaosob.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda. Prvi je gospodin zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Gospodin Kajin je rekao više netočnosti. Jedna od netočnosti da je istup gospodina Rožića bio za unutarnju uporabu, to je netočno. Gospodin Rožić je samo iznio stajalište HSP-a vezano za probleme u Hrvatskoj. Gledajte 17. ne interesira nezaposlene, njih interesira kada će dobiti posao, umirovljenike kada će dobiti veće mirovine. Znači bio je cilj da se ukaže na tešku situaciju u zemlji da se trebaju poduzeti mjere. Također gospodin Kajin neka računa o tome s kim će on koalirati nakon lokalnih izbora, ne HSP.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Antun Vujić. Izvolite.
Hvala. Ne ulazeći u meritum političkoga izlaganja gospodina Kajina, želio bih se samo osvrnuti na jednu sintagmu, a to je podjela lijevih i desnih pri čemu bi ispalo da su desne stranke više za Hrvatsku u Europi, a lijeve manje. To nije točno, jer ako bismo pogledali od ponašanja gospodina … [[Ne razumije se.]] koji je predsjednik upravo kluba Socijaldemokrata u Europskom parlamentu do pojedinih država gdje su na vlasti socijaldemokrati kao i nekih drugih država gdje su … konzervativci da tako ne izgleda ta slika. Drago mi je da premijer nije na taj način također govorio pa bih molio zbog javnosti da se ne ponavljaju ovakve izjave koje stvaraju loš utisak oko političkih stratifikacija u Europi u odnosu na Hrvatsku. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Još ispravak netočnog navoda gospođa Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine potpredsjedniče želim ispraviti netočan navod gospodina Kajina koji je rekao da je Republika Hrvatska svoju šansu da bude članica Europske unije izgubila već devedesetih. To jednostavno nije točno nego je upravo devedesetih godina Hrvatska stvarala svoju državu, obranila se od agresije, oslobodila svoj teritorij i tek 1998. mirnom reintegracijom Hrvatskog Podunavlja kad je bila u punim granicama stvorila uvjete da bi mogla tražiti pristup europskim integracijama pa toliko zbog povijesne istine. Hvala.
Hvala lijepa. Idemo dalje. U ime Kluba zastupnika nacionalnih manjina gospodin zastupnik Furio Radin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, gospodine premijeru, uvažene kolege. Možemo slobodno reći da nacionalne manjine spadaju u one segmente hrvatskog društva koji su najviše europski orijentirani. Ako jedno istraživanje bi sigurno pokazalo da među nacionalnim manjinama stupanj eurofobije ili euroskepticizma je minimalan. To nešto i znači. A za to naravno ima i razloge. Danas udruge nacionalnih manjina, uključujući i moju udrugu Talijansku uniju, bezrezervno su podržali proeuropsku politiku ove vlade, kao što su bezrezervno podržali kao što znate i proeuropsku politiku prošle Vlade. I danas naravno ta podrška ostaje netaknuta i nakon ovoga što se dogodilo u Bruxellesu. Mi predstavnici nacionalnih manjina za razliku od nekih drugih segmenata društva, mislimo da će Hrvatska u Europi biti mnogo bolja zemlja nego što je danas i da će prihvaćanje Europskih vrijednosti a kada se danas počelo govoriti o vrijednostima odmah sam shvatio da tu postoji jedan zajednički jezik, znači prihvaćanje europskih vrijednosti i Europskog ustava i Europskih odnosa i multilateralnih i bilateralnih doprinositi boljem životu i pojedinaca u našoj zemlji ali i boljem funkcioniranju države a prije svega boljoj vladavini prava. Svi oni koji iskreno vole Hrvatsku znaju da je to istina a mi se zato suprotstavljamo svim onim manipulacijama koji hoće pokazati da ulazak Hrvatske u Europu će zapravo unazaditi Hrvatsku i oduzeti joj nešto. Da Europa donosi vrijednost uostalom pokazuje i status zemalja koje su ušle u Europsku uniju, posebno one koje prije ulaska su bile siromašne zemlje, a mi sigurno ne spadamo u bogate zemlje, sve zemlje koje su bile siromašnije, profitirale su od ulaska u Europu. Zašto govorim o tome, govorim zbog toga što smatram da realne opasnost je da u ovom deceniju Hrvatska ne uđe u Europe da realno takve opasnosti nema. Osim u slučaju da se i u nas razvije sindrom odbijanja koji se temelji na iracionalnim strahovima od Europe i od njenih vrijednostima. MI se pripadnici nacionalnih manjina osjećamo nelagodno kada vidimo da euroskepticizam raste jer znamo da je takav stav uvijek i usko povezan sa nacionalizmom. Euro-skepticizam koji se ne zasniva na gospodarskim eventualnim problemima, vidite sve zemlje su najprije pozitivno usmjerene prema Europi onda raste ipak euro-skepticizam kada ste počeli raspravljati o ekonomskim problemima, ali ovdje nikada nije došlo do rasprave o tome što ćemo gospodarstveno dobiti i što ćemo gubiti, nego one se temelje ili na iracionalnim motivima ili se temelji na tome da netko iskorištava te iracionalne motive. Ovaj strah od tzv. Gubitka suvereniteta zapravo bi nas uvodio u izolaciju i opasnost od ideologije oprostite što to spomenem pa čak i uz strah da doprinosim popularnosti određenih osoba ali ideologije sira i kajmaka zapravo dovode do jedne situacije koja je realno opasna jer igraju na iracionalnim strahovima i na iracionalnim motivima, nemojmo to podcijeniti. Ova Vlada, za nas pripadnike nacionalnih manjina je jasno da ova Vlada je snažno europski orijentirana i mi to smatramo vrijednošću. MI to smatramo da je vrijednosti. Biti ću još i jasniji, smatram da je napravila sve, ili ajde dopustimo gotovo sve da bi se došlo do pregovora i da bi se oni konkretno započeli. Smatramo da je dužnost ovo malo što preostaje dovršiti u kratkom razdoblju. To se posebno tiče i ovdje ću ući na teren koji možda za nekoga može biti skliski ali to se posebno tiče iznalaženja zajedničkog jezika sa Carlom Del Ponte, jer mislim ako novine, a ja drugačijih informacija nemam, ali ako novine dosljedno prenose određene događaje mislim da je tu bilo na žalost i propusta. Kako ove tako i prošle Vlade. Sada ću napraviti malu zagradu jer želim to ipak da ovaj u ovom parlamentu to kažem, i da prisjetim vas uvažene kolege i gospodina premijera i vas na riječi gospodina Galana koji su na sve na neki način razveselile jer je pokazao veliko prijateljstvo prema Hrvatskoj. Nemojmo zaboraviti, Veneto ima isti broj stanovnika kao Hrvatska a budžet malo veći. Ove riječi, je i to tako provokativno i snažno rečeno zapravo nam pokazuju da mi ovdje pogotovo u ovom Jadranskom potezu da imamo itekako i prijatelja a ja sam uvjeren da jedan stav koji je za podršku ulasku Hrvatsku u Europu i kod BErlusconija kao što vi gospodine premijer to dobro znate ali i kod Prodija da to ubrzo će se vidjeti i sa glasom. Mi smatramo, mi predstavnici nacionalnih manjina cijenimo da ste početkom ovoga vašeg mandata imali hrabrost, a cijenimo oprostite i našu hrabrost što smo to napravili i vi imali ste pravo ući u koaliciju s nama i mi smo imali hrabrost, što smo u koaliciju, ne zbog vas nego zbog prošlosti imali. I također cijenimo izbor koji ste napravili, a izbor je bio na valu današnje polemiku izbor je bio tada jasan. Jer je HSP ostao izvan vlasti. Vjerujte da mi vjerujemo da se nalazimo blizu početka pregovora i da ta činjenica je rezultat ovakvog tadašnjeg izbora. Gospodine premijeru moram se pridružiti gospođi Vesni Pusić kada izražava bojaznost od skretanja u radikalizam, pogotovo u neke lokalne sredine. MI imamo povjerenja naravno da je Hrvatskom narodu dosta radikalizma ali ipak ostaje opasnost od etnocentrizma pogotovo u vremenima kada su izbori i pogotovo na lokalnom nivou. Ja skrećem pažnju svim strankama, i mi skrećemo pažnju svim strankama da ne iskoriste već da se suprotstavljaju ovakvim avanturističkim politikama. Posebno pogubno bi bilo za ovu zemlju da se zatvori u sebe jer u tom slučaju bismo kao što je prije rekao i kolega Kajin utonuli u blato Balkana. Regionalni pristup ovisi samo o nama, a mi znamo što to znači. Iako smo se mi svi nadali da na početak pregovora, i time završavam, jedan kompromisni rezultat je ipak postignut i smatramo da on predstavlja ipak jedan djelomičan uspjeh, jer davanje okvira za pregovore je nešto što za nas Euro file ipak izaziva nadu. Dapače, smatramo da uz dodatne napore koji se traže od hrvatske Vlade i uz intenzivniju suradnju sa Haškim sudom zapravo ova situacija ne može dugo trajati. Zato Klub nacionalnih manjina podržava europsku i eurofilsku politiku hrvatske Vlade. Hvala lijepa.
Hvala lijepa jedna obavijest. Predsjednik Odbora za unutaranju politiku i nacionalnu sigurnost Ivan Jarnjak sazvao je u 13,30 sjednicu Odbora u drvenom kabinetu i predlažem da pozdravimo izaslanstvo moliških Hrvata na čelu sa gospodinom Antonio Sanmartinom koji prate današnje zasjedanje … [[Pljesak!]] Još imamo dva govornika u ime klubova pa bi onda nastavili pa onda nakon toga imali stanku, mislim da bi to bilo najrazboritije. Poštovani zastupnik potpredsjednik Luka Bebić. Izvolite, u ime Kluba HDZ-a.
Gospodine predsjedniče, gospodine premijeru i članovi Vlade, gospodo i, gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici. Htio bih u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice da dam potporu naporima Vlade Republike Hrvatske i svim onima koji doprinose našim nastojanjima da se što prije razriješi posljednji problem kako bi započeli pregovore sa Europskom unijom. Pri tome bez ikakvog izuzetka pozdravljamo i podupiremo sve one uključujući i … [[Govornik se ne razumije.]] i oporbu koje tome daju značajan doprinos. Pogotovo ako taj doprinos nije uvjetovan nekim domaćim, mnogobrojnim čak neslaganjima na političkoj sceni u našoj državi. Jer nastaviti ćemo se natjecati, kritizirati, oponirati, na unutar stranačkoj i političkoj sceni ali smo nadam se mudro i dalekosežno i odgovorno odlučili da u pogledu pristupanja Hrvatske atlanskim integracijama vodimo više-manje, više-manje sličnu politiku potpore tim nastojanjima. I zato korištenje u dnevno političke svrhe i ovog zadnjeg događaja od jučer kada smo dobili okvir za pregovore a plutajući datum početka pregovora pa prema tome mogućnost da oni započnu i u rasponima od nekoliko dana do nekoliko tjedana tu mislim da se ne bi trebali sukobljavati i pokušavati dobiti političke poene na razlikama koje možebitno imamo oko nekih pristupa u tehnologiji provođenja ove naše politike a ne u bitnim razlikama koje nadam se ne postoje, a nadam se isto tako da ne postoje tu bitne razlike u odnosu ni, u odnosu na HSP- Premda smo ovdje čuli jedno izlaganje koje nismo očekivali da budemo iskreni u ovom trenutku. Zato radovanje ili trijumfalizam ili natjecanja oko toga da li surađujemo i koliko surađujemo sa Međunarodnom zajednicom u pogledu posebice haškog tribunala ne treba biti predmet našeg natjecanja. Jer oni ako se sjećate dijela predizborne političke, odnosno predsjedničke kampanje koji su pokušali na tome poentirati a zapravo su tko se dobro sjeća bili otpravnici i aviona i generala za Hag da tu uberu političke poene pokazalo se u ovim predsjedničkim izborima u prvom krugu da nisu u tome uspjeli. A ova Vlada vraća pa se može smatrati otpravnikom vraćanja generala iz Haga u Hrvatsku. Nema lakih poena, ni poena koji bi bili za pet ili deset dana. A što neki ovdje tvrde da nam Europa ne vjeruje to je samo djelomično točno i to vrlo usko od pojedinih zemalja zanimljivo vjeruju na više onih koji su nam bliže a nekako nam manje vjeruju oni što su nam dalje. Pa bi to moglo isto značiti da kao, što je netko dalji da on bolje pozna situaciju i politiku Hrvatske nego onima kojima je jako blizak kao Mađarska ili Slovenija ili Austrija ili Slovačka. Ali to je politička činjenica bez obzira iz kojih razloga. Zato mi smo vjerodostojni i vjeruju nam mnoge zemlje u Europskoj uniji jer kako nam ne vjerovati kada smo od nekoliko stotina, 626 predmeta koji naravno nisu svi predmeti gonjenja nego sumnjičenja i slično je Hrvatska na zadovoljstvo i Europske unije i Haškog tribunala riješila 625 a nije riješila jedan slučaj kojeg po mojem uvjerenju ne može ni riješiti. Pa te zemlje nama vjeruju. Što nam ostaje, ostaje nam raditi normalno u interesu vlastite zemlje. Ono što je najbolje, što je najbolje za Hrvatsku, činiti i prema vanjskom i prema unutarnjem političkom djelovanju sa uvjerenjem da mojim osobnim recimo uvjerenjem da činiti najbolje za Hrvatsku može samo onaj tko voli Hrvatsku, pa prema tome, to je osnovni uvjet, voliti Hrvatsku pa ona i činiš dobro za Hrvatsku, barem po svom vlastitom uvjerenju a i po nekim objektivnim kriterijima koji se dadu vidjeti, koji se dadu uporediti. Nismo nikada bili zaneseni kao da nas u Europi samo čekaju ruže, naravno, čeka nas realnost posebice realnost naše vlastite pozicije na gospodarskom i drugom planu i da ćemo ako uspijemo popraviti naše opće stanje prilagoditi se europskim kriterijima i biti konkurentni na sutrašnjem europskom tržištu možemo i obogatiti taj ružičnjak europski i u našim vlastitim doprinosom. I zato ne treba tu biti ekstreman, imamo problema, imati ćemo ih i sutra ali sa vjerom da ćemo ih znati postaviti, uočiti i rješavati. Ne treba zaboraviti i ovdje je bilo samo u nekim raspravama dotaknuto koliko će slučaj i približavanje Hrvatske Europskoj uniji i početak pregovora imati utjecaju pozitivnom ili negativnom smislu u našem okruženju posebice u našim, prema našim susjedima Bosne i Hercegovini i Srbiji i Crnoj Gori. Nadam se da su sve te okolnosti imale i sagledavale i sagledavaju se na razini Europske unije i oni koji odlučuju da će značiti naše skoro početak pregovora i poticaj ovim zemljama da idu istim putem, a da će eventualno što ne vjerujem zadžravanje i unedogled ili odlaganje početka pregovora imati itekako negativni utjecaj na naše susjedne zemlje kojima želimo također što prije da počnu ispunjavati uvjete i budu što prije kandidati za pristup u euroatlanske integracije posebice u Europsku uniju. I da kažem ja ocjenjujem, ocjenjujem da je ovaj slučaj odgađanja početka pregovora na hrvatskoj političkoj sceni pokazao zrelost hrvatske političke scene. Osim možda rijetku izuzetak sve oporbene stranke su odgovorno i po mom mišljenju zrelo prokomentirali novonastalu situaciju. Ja ću još reći da je naš predsjednik Nacionalnog odbora gospodin Ivica Račan, a kad to govorim onda mi zaista mi je drago da svak bude zaslužan za ulazak u Europsku uniju tko god to doprinosi i tu ne treba biti ljubomore. U sinoćnjem svom istupu prema hrvatskoj javnosti pokazao ne stranačku ni, daleko od toga politikantsku, ovaj, pristup tom problemu nego državničko po mojoj ocjeni razmišljanje o našim sadašnjoj situaciji i ono što nas očekuje u budućnosti. Isto tako komentari nekih drugih vođa oporbe su pokazali poznavanje, zrelost i odgovornost u odnosu na ono što nas sve skupa čeka. Natječimo se na drugim poljima, ovdje budimo zajedno i nisam ljubomoran na nikoga osobno, a ni moj Klub koji u tome bude doprinosio i onda sutra imao od toga i političke koristi. I treba da ima onaj tko odgovorno i ozbiljno promišlja našu sadašnjost i našu budućnost. I zato će svaka inicijativa bez obzira od koga dolazila koja je usmjerena prema Europskoj uniji i prevladavanju ovih naših problema biti od Kluba Hrvatske demokratske zajednice pozdravljena i uživati i našu potporu. Hvala lijepa.
Pouka. Hvala. I poštovani zastupnik Ivica Račan u ime Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. Ispričavam se, zbog ranije preuzete obveze nisam mogao prisustvovati većem dijelu današnje rasprave. Nisam čuo ni izlaganje premijera, nisam čuo niti polemiku za koju sam čuo da je bila međutim ne mogu fulati, moram ponešto reći u ime SDP-a o temi koja je na dnevnom redu. Neovisno od hendikepa da nisam sudjelovao i slušao raspravu do sada. Prvo što želim odmah reći. Rasprava o tome što se desilo jučer u odluci Europske unije o početku pregovora sa Hrvatskom je logična. Logično je da se nećemo složiti uvijek ni oko krupnijih stvari, a kamoli oko pitanja kako ocijeniti odluku Europske unije jer do početka pregovora kao što vidimo sedamnaestoga nije došlo. Želim odmah reći, valja reći bez ublažavanja to je određeni neuspjeh, rekao bih prva lošija vijest koju dobijamo iz Europske unije posljednjih godina, preciznije posljednjih 5 godina ali nije katastrofalna, nije prva ni zadnja prepreka koju smo imali i koju ćemo morati svladati na putu za Europsku uniju. Dramatiziranje ove lošije vijesti koju smo dobili stoga mislim da nema smisla osobito ako to dramatiziranje koristi demobilizaciji nas u Hrvatskoj da činimo u našem interesu ono što je neophodno u rješavanju domaćih problema, obavljanju tranzicije koja nije završena, u reformama koje moraju i traže da dođu na dnevni red. Rekao bih još nešto s tim u vezi. Što je dobro? Činjenicu zbog ove odluke Europske unije mnogima je žao u Hrvatskoj, ne svima, ali koliko vidimo činjenica je mnogima je žao i u samoj Europskoj uniji. To govori da ne samo da je Hrvatska demokratska, pluralistička zemlja nego da je Europska unija jedan složeni organizam, nije bezkonfliktan, nije neproturječan i to me naprosto navodi na potrebu da istaknem kako nije dobro, nije bilo dobro Europu idealizirati, ali nije dobro danas i Europu negirati i jednostranim ocjenama odbacivati. Europa je integracija, Europska unija je integracija koja se širi. Ja mislim teško da će se naći odgovoran čovjek u Hrvatskoj koji će reći da Hrvatska treba ostati van te integracije koja se širi. Europa djeluje na principu konsenzusa i tu ne može biti kada je riječ o ovako krupnim odlukama kao što je prijem u Europsku uniju i tu ne može biti, ne može biti iznenađenja. Europa je do sada, Europska unija do sada je bila jedinstvena u efikasnom približavanju Hrvatske Europskoj uniji. Jučer nije bila. Ali vjerujem, ja vjerujem, a zavisi od nas to uveliko sutra će biti i na pitanju datuma pregovora, početka pregovora s Europskom unijom. Možda ovaj datum početka pregovora, to je moja opaska, neće nikome pasti kruna sa glave, je predramatizirana u Hrvatskoj jer smo mi malo previše apostrofirali pa i Vlada je previše apostrofirala maltene početak pregovora kao «Dan D» za Hrvatsku. Nije to «Dan D» za Hrvatsku, ali je važan dan, osobito je važno kad pregovori počnu. A još važnije će biti kako pregovori se odvijaju, koliko smo kvalitetni u tim pregovorima i hoćemo li uspješno završiti pregovore. Ja razumijem dinamiku političkog života. Ponekad znademo apostrofirati nerealno neke momente u tom životu pa nam se to znade malo obiti i o glavu. Tako da neko preveliko razočaranje vjerojatno je i posljedica nepotrebnog dramatiziranja i akcentiranja samog dana početka pregovora. Želim također reći ako Europa djeluje na principu konsenzusa i nama u Hrvatskoj bi trebao biti i morali bi ga obnoviti, neki minimalni konsenzus oko Europe. Očekivati od Europe da ima konsenzus oko Hrvatske koja želi ući u Europu, a nemati neki minimalni oblik konsenzusa u ovom trenutku u Hrvatskoj oko Europe, Hrvatsku ruši u Europi više od bilo kojega neriješenoga pitanja ili problema. Moramo imati konsenzus da počnemo pregovore. Morao imati konsenzus da u pregovore upremo najbolje snage, dademo najbolje argumente, da se najbolje pripremimo. Morao imati konsenzus u cilju da pregovori budu uspješno završeni, a na kraju krajeva građani ove zemlje imati će demokratsku priliku kada zbroje sve skupa da kažu hoćemo pod ovim uvjetima u Europu ili nećemo pod ovom uvjetima u Europsku uniju jer predstoji kao što znademo referendum. Morali bi imati minimalni konsenzus o tom ostatku puta do referenduma i do odluke demokratskoj Hrvatskoj hoćemo li ili ne u Europsku uniju. Bez toga rušimo poziciju Hrvatske i moraju demokratske snage ove zemlje biti toga svjesne. Želim još nešto reći. Euro skepticizam raste u Hrvatskoj. Nema ovdje mogućnosti pa ni potrebe i ako to biva vrlo interesantna tema zašto je to tako. Što su sve uzroci za jedan gotovo stihijski rast euro skepticizma. Pa dakako i na kojoj sve strani leži odgovornost za taj rast euro skepticizma. Euro skepticizam je legitiman, sumnjičavato prema Europi apostrofiranje problema koje Europa ima i koja čak ne skriva niti od sebe niti od nas upozorenje da tamo nije med i mlijeko. Da nam neće biti lako makar u nekoj fazi to su legitimne stvari. Istoga izvlačiti euro skeptički i zaključak da se moramo dobro pripremiti dobro organizirati također je legitiman govorim o logici euro skepticizma iako ja ne pripadam euro skepticima. Međutim mislim da se moramo zamisliti što gro euro skepticizma itekako ima domaće korijene a ne korijene u Europu i doživljaju Europe. Mislim da se moramo zamisliti da štošta od nezadovoljstva ljudi unutrašnjim socijalno ekonomskim uvjetima života utječe i na oštro odnošenje prema Europu i perspektivi Europe. Uostalom olako od očekivanja da nam Europe sve riješi dolazimo u drugu krajnost da nam Europa ne može ništa riješiti ili čak nanijeti štetu. Te krajnosti pokazalo se vrlo su opasne i negiraju zrelost demokratskih snaga i demokratskih institucija svake zemlje pa i Hrvatske. Ono što želim također reći, ne mislim da i oni među nama koji zagovaraju Europu dobro čini rejtingu Europe i europske unije u Hrvatskoj kada olako nesposobni da brane neke stvari pa i teške odluke jednostavno kažu to Europa traži od nas. Znam što govorim, i znam da svakoj izvršnoj vlasti nije lako donositi neke odluke. Znam također da za neke odluke, a osobito u periodu tranzicije kada ih donesete i kad su ispravne i dugoročno se pokazuju ispravnima ne dobijate za njih aplauz. Pravdati takov odluke eto Europa traži znači u isto vrijeme nas opravdati olakšati nama situaciju kada donosimo teške odluke ali time nećemo pomoći rejtingu Europske unije u Hrvatskoj dapače. Želim također reći ne pomažu nam ni oni branitelji Europske unije koji kažu moramo otići u Europsku uniju da napravimo ono što sami ne možemo. Sami ne možemo normalizirati Hrvatsku, sami ne možemo i tako dalje. Dakle hoću vam reći evo i među eurofilima postoje nijanse strujanja, slojevi kao što postoje i među euro skepticima. Ne generaliziramo stvari kada govorimo o slojevima, slojevitosti onda želim također reći da ono što zabrinjava u među euro skepticima to je politički ekstremizam. Branio sam i branim da euro skepticizam legitiman ali ne mogu braniti i ne želim braniti i stranka kojoj pripadam ne želi braniti politički ekstremizam koji oblači euro skeptične odore. Riječ je o onom političkom djelovanju koje je spremno jednostrano odbaciti međunarodne obveze, vladavinu prava, i tome slično. Takav politički ekstremizam može djelovati naizgled euro skeptično. Ali on je daleko više od toga, i mislim da demokratske snage se moraju suočiti sa pokušajem jačanja tih snaga političkog ekstremizma. Mi se već duže vrijeme suočavamo kada govorimo o političkom ekstremizmu sa onima koji kažu treba nešto učiniti ili treba nešto odbaciti pa što košta da košta. Citiram jednu vrlo često parolu koju možemo čuti čak i u anketama. Ovdje ću namjerno otići korak dalje u konkretizaciji. Da, bilo je moguće i jučer reći odbacujemo ovu ili onu optužnicu. U ime odgovorne vlasti to jučer nije bilo rečeno to ni danas ja vjerujem ne može biti rečeno jer svaka vlast mora biti u stanju da sagleda i konzekvence takovog poteza i po nacionalni interese. Mora sagledati i stav Ustavnog suda Republike Hrvatske koji kaže da se takva optužnica ma koliko se s njome ne slagali može braniti jedino pred sobom u Haagu. Možemo reći jučer kao i danas idemo mi otvoriti raspravu pred Ujedinjenim narodima ili Vijećem sigurnosti. Ali moramo i reći što košta i koje su konzekvence takove političke odluke. Možemo reći ukinimo ustavni zakon o suradnji Hrvatske i suda u Haagu. Ali moramo reći u isto vrijeme i koje su konzekvence toga. Možemo reći ne treba nam Europska unija, ali moramo imati snage da kažemo i koje su posljedice toga pa ako se demokratski odlučuje i o takovim dilemama sve mora biti na stolu sve mora biti predmet rasprave. Ja zagovaram kao što vidite više rasprave o Europskoj uniji, o slojevitosti, o problemima koji su otvoreni u Europskoj uniji, nisam za diskvalifikacije osobito ne olako i nisam za jednostrane i rekao bih pogrešne dileme koje Hrvatskoj i hrvatskim nacionalnim interesima ne pomažu. Stoga završavam, mislim da je vrlo važno u ovom trenutku vrlo važno shvatiti ovog kao jednu prepreku pred kojom stojimo koju valja svladati izvući pouke što moramo činiti još kvalitetnije u našem unutrašnjem životu u rješavanju problema u reformama, u pripremama za pregovore kada počnu jer ja vjerujem da će početi, kako bi mi u njima bili kvalitetniji ne samo po rezultatu nego i obrani interesa koje moramo zastupati i promovirati maksimalno moguće. Zato mislim da je trezvena rasprava o ovoj temi danas test demokratskih snaga. Ako je Europska unija pogriješila u svojoj odluci, a mislim da jeste, ne bi smjeli ako želimo sebi dobro i poštivati nacionalne interese mi pogriješiti u reakciji. To je ono što sam želio reći i barem dio rasprave koji sam čuo podržavam kao jednu dobru i zrelu raspravu, ne mogu govoriti o onome što je prethodilo prije.
Hvala. I molim predsjednika Vlade doktora Ivu Sanadera za završni osvrt. Izvolite predsjedniče Vlade.
Hvala gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Ja držim da je Hrvatska jučer, prije svega kroz činjenicu ili putem činjenice da smo dobili pregovarački okvir i da smo bili višesatna tema rasprave, višesatna tema rasprave. Nije se o tome odlučilo olako, naime o temi je li imamo punu suradnju ili ne. Da je Hrvatska jučer postala puno više nego što je to bila prekjučer pridruženom članicom Europske unije. O nama se jučer raspravljalo puno ozbiljnije nego što je to bilo prije nekoliko mjeseci. O nama se jučer raspravljalo kao zemlji u kojoj nije upitna demokracija, odnosno funkcioniranje demokracije ili funkcioniranje slobodnog tržišta, niti demokratski standardi. O nama se jučer raspravljalo samo i isključivo o činjenici je li Hrvatska u potpunosti surađuje sa Haagom ili ne. I u tome je podijeljeno mišljenje bilo među članicama Europske unije. Ja osobno to smatram velikim napretkom. I kad uzmemo da smo prije 15 godina bili praktički nigdje, a da smo danas pred vratima neupitni i u pogledu karaktera naše demokracije, postignuća demokratskih standarda, ostvarenja tih demokratskih standarda i svega onoga o čemu danas suvremena Europa na čemu suvremena Europa počiva, a to su vrijednosti zajedničke koje dijelimo, da je sve to neupitno. Onda ja jučerašnji dan smatram ne potpunim uspjehom, ali sigurno djelomičnim uspjehom. I zato se ne bi složio uza sve naše zajedničko gledanje na našu zajedničku budućnost i na zajedničke napore oko Unije, ne bi se složio da je to neuspjeh ove Vlade. Jer je gospodin Račan, uvaženi predsjednik Nacionalnog odbora je na početku rekao da je to neuspjeh, a na kraju je rekao da je Europa pogriješila. Ako je Europa pogriješila onda to nije neuspjeh Vlade. Ali pustimo te rasprave, mislimo zajednički o tome i želim samo reći jednu stvar. Mi smo jučer puno više nego što je to bilo u prosincu i puno više nego što je to bilo u lipnju i puno više nego što je to bilo u travnju. A to su bila ona tri mjeseca kada su se donosile presudne ključne odluke o Hrvatskoj bili neupitna članica, pridružena članica Europske unije koja dijeli zajedničke europske vrijednosti i kojoj se to priznaje. Bilo je jedino i to mi je žao i tu izražavam naravno svoje neslaganje s odlukom Europskog vijeća, odnosno Vijeća ministara da se nisu mogli usuglasiti o tome je li surađujemo ili ne surađujemo. Broj zemalja koji je podržao puno je veći nego što je to bio prije. I zato ja mislim da nije točna ocjena kada se kaže da je Vlada predramatizirala 17. ožujka. Ne, Vlada je samo uvijek iznova govorila da smo učinili sve što se od nas traži da počnu pregovori danas, 17. ožujka. Dakako da je u javnosti bilo stvarano pojam i poimanje 17. ožujka kao dana D. To je točna ocjena. Stvoreno je kao dan D. I tu se slažem sa gospodinom Račanom nije trebalo, niti trebamo to gledati kao dan D, život ide dalje i Hrvatska ide dalje. I mi smo dame i gospodo bili sudionici svih perioda od 90-te do danas i možemo reći ni jedan politički cilj nismo ostvarili lako, ni jedan politički cilj nismo ostvarili bez dodatnih napora od međunarodnog priznanja, od stvaranja oružane sile, otpora okupatoru do oslobađanja zemlje, obnove, stvaranja demokratskih institucija itd. I sve ono što je Hrvatska proživljavala kroz ovih 15 godina promijene vlasti od jedne do druge to je sve jačalo demokraciju i jačalo svih nas. I u tom smislu ja gledam optimistički naprijed. Može mi netko prebaciti da kao predsjednik Vlade, da je to u opisu radnog mjesta. Jer time branim uspjeh ili neuspjeh Vlade. Ne. Ovo govorim i kao obični hrvatski državljanin i kao obični Hrvat. Ja sam siguran da Hrvatska ide dalje, po raspoloženju a pokušao sam vam ga komunicirati u uvodnoj riječi. Mi smo bili vrlo dobro tretirani u protekla dva dana. Činjenica da se pokušalo odgoditi pregovarački okvir, o čemu vi i s pravom niste posebno govorili, jer smatrate također kao ja da je to dobar uspjeh. Ali je činjenica da je bilo pokušano odgoditi i usvajanje pregovaračkog okvira što bi nas dovelo u puno težu situaciju da je taj scenarij i uspio. Pogotovo sa naporima nekih da u pregovaračkom okviru bude otvoren cilj pregovora. Da dakle konačni cilj pregovora bude otvoren. Što znači, ne mora rezultirati punopravnim članstvom nego može rezultirati primjerice imate jedan termin uz tehnikus u Europskoj uniji privilegiranim partnerstvom, što nas nipošto ne zanima. Nas zanima ili punopravno članstvo a nikakvo privilegirano partnerstvo. Prema tome Hrvatska ide dalje puna samopuzdanja, barem što se tiče Vlade, a svjestan sam i siguran i svih drugih političkih čimbenika posebno i konsenzusa koji vlada u Nacionalnom odboru. I ja sam siguran da ćemo kao i do sada sve političke ciljeve, da ćemo ostvariti i ovaj. I držim da i slažem se s ocjenama da ne treba idealizirati Europu, ali da treba u nju ući o tome dvojbe nema. Europa danas ima velikih problema. Europa ima problem prije svega sa činjenicom da europske zemlje članice, odnosno njihovi državljani, njihovi građani ne žive, u potpunosti nisu se identificirali s Europskom unijom. O tome govori najbolji postotak izlaska na parlamentarne izbore za Europski parlament. On nije nigdje veći od 30%. U nekim zemljama jest, ali uglavnom je to 30% odaziva. I zato Europska unija ide sa jednom velikom akcijom communicate Europe, kako komunicirati Europu. To je i naša zadaća ovdje u Hrvatskoj kako komunicirati Europu i zašto u Europu želimo ući. Drugi veliki problem Europske unije je Europski Ustav. To će biti slijedeća velika kušnja, hoće li biti svugdje prihvaćen, hoće li biti svugdje kroz referendum proći? Treći veliki problem je Lisabonska agenda. I pitanje je Europskog Ustava kad sam ga već spomenuo. Bili smo i sami svjedoci, doduše na rubu, da su velike rasprave bile vođene o Europskom ustavu, o preambuli, o ostalim temama itd. Lisabonska agenda u kojoj je jedna od filozofija da je ekonomija, da mora ukoliko Europska unija želi biti konkurentna na globalnom tržištu da ekonomija mora biti temeljena na znanju. Ta Lisabornska agenda još uvijek nije zaživjela u Europskoj uniji. I na kraju Pakt o stabilnosti. Ne ovaj naš za jugoistočnu Europu, nego Pakt o stabilnosti u kojemu je glavni onaj kriterij da deficit državnog proračuna ne smije biti veći od 3% i dalje je veliki problem. Njemačka ga npr. ne ispunjava. I jedan od najvećih prijepora u zadnjih nekoliko tjedana između luxemburškog predsjedništva i Savezne Republike Njemačke je bio upravo oko toga. Nisam siguran reći ću to ovdje, jer govorim u ovom Visokom domu suverene zemlje, pa si možemo dopustiti i takove opservacije. Nisam siguran da i prijepori o Paktu o stabilnosti, a to sam dobio potvrdu i jučer, na kojemu inzistira luxemburško predsjedništvo upravo zbog činjenice što je premijer ujedno i ministar financija. Da Pakt o stabilnosti nije bio negdje možda jedan od razloga da se igralo i sa drugim temama itd. i da se jedan drugome moralo negdje popuštati u pogledu ovoga. Ja nisam dekuražiran, to su teme koje su sigurno važne za Uniju, ali je važna i Hrvatska. Prema tome, pozdravljam sve rasprave koje su se ovdje dogodile, pa pozdravljam i raspravu gospodina Miroslava Rožića u ime Hrvatske stranke prava, posebno onaj dio rasprave, to sam sada kada sam pogledao stenogram u kojemu je dao obrazloženje euro-skepticizma. Apsolutno se slažem s vama u ocjeni da euro-skeptici u Hrvatskoj nisu sami po sebi euro-skeptici i to je ono na čemu trebamo bazirati i temeljiti naš rad. Ja sam uvjeren onog dana kada počnu pregovori da će postotak onih koji podržavaju Hrvatsku, barem ajde ilustrativno recimo oko 10% se povećati, nadajmo se tome a na nama ostaje sigurno raditi dalje. Uvjeren sam da scenarij koji je ovdje bio izrečen od jedne predstavnice kluba da će tek u lipnju biti ocjena Carle Del Ponte, veliko je pitanje hoće li se ubuduće uzimati ta ocjena kao jedina za početak pregovora i za ocjenu Hrvatske suradnje. Nakon jučerašnje rasprave u Vijeću ministara, veliki je upitnik nad tim, a pogotovo u ime Vlade ću reći da ćemo inzistirati da se što prije da ocjena o toj punoj suradnji, prva prilika će biti na summitu Europske pučke stranke u utorak. Hvala na pozornosti, zahvaljujem svima koji ste nam dali i ocjene, koji ste i o drugim temama govorili uzet ćemo ih na znanje ali dakako da smo sigurni da smo sve do sada dobro napravili, i ja sam uvjeren da je ovo jedan dobar korak naprijed, nije ostvaren u potpunosti, bilo bi najbolje da smo danas počeli pregovore ali ako nismo danas počet ćemo ih uskoro. [[Pljesak.]]
Hvala lijepa. Dopustite mi da kažem svoje gledište da je Hrvatski sabor doista zrelo, demokratski i odgovorno raspravio ovo važno Izvješće predsjednika Vlade i da su sve političke stranke i svi pojedinci bili uistinu na jednoj visokoj, odgovornoj razini one ustavne uloge koju ima Hrvatski sabor. Sjednicu sada prekidam, nastavak u 15 i 30 počinjemo sa raspravom o Prijedlogu zakona o proglašenju nacionalnog parka "Kopački rit". Na redu je u ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. STANKA U 14,10 SATI. Gospođe i gospodo zastupnici, nastavljamo sa sjednicom. Obzirom na jučerašnju ne odluku ministarskog vijeća iz Bruxellesa u 11 sati pozvao sam predsjednika Vlade da se obrati Hrvatskom saboru i da obrazloži, da informacije o sveukupnom, sveukupnoj situaciji koja je vezana za jučerašnju odluku Europskoga vijeća. I da obrazloži daljnje postupke i djelovanja i premijera i Vlade u sklopu daljnjih aktivnosti vezanih za pristupanje Europskoj uniji. Sada bi nastavili sa, s time da jasno i određeni osvrt nakon njegovoga ekspozea mogu dati i, primjereno bi bilo da i predstavnici Klubova se osvrnu. Taj dijalog ćemo vidjeti kako ga ostvariti nakon njegovoga uvodnoga izvješća. Kolega Letica, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, vidim da je pripremljena multimedijska prezentacija, ja u načelu nemam ništa protiv toga samo bi trebao Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav to regulirati. Jer ako se to uvede kao praksa meni to osobno odgovara ali to je onda prevelika, preveliki presedan. Doduše rekao mi je kolega Hebrang da je to bio jedan slučaj i u ranijem sazivu Sabora.
Kolega Letica, bilo je toga u više navrata kada smo imali različite zakone i slično, dakle nije nešto, samo što smo imali, nismo imali to puno prakticirali ali nije to. … [[Upadica se ne čuje.]] Da. Prelazimo na: - Prijedlog Zakona o proglašenju Nacionalnog parka "Kopački rit" – Predlagatelji zastupnici Ivica Pančić, Mato Gavran i Josip Leko, prvo čitanje, P.Z. br. 228; Kod donošenja ovoga Zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje Zakona. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo, prostorno uređenje i zaštitu okoliša. Vlada je dostavila svoje mišljenje. Molim predstavnika predlagatelja, poštovani zastupnik tko će od vas? Zastupnik Ivica Pančić, da obrazloži Prijedlog na ovaj način. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, gospodine državni tajniče, dame i gospodo. Pred nama je Prijedlog zakona o proglašenju "Kopačkog rita" nacionalnim parkom. Ovaj prirodni biser Hrvatske nalazi se kao što je svima poznato u Osječko-baranjskoj županiji između rijeka Dunava i Drave. Možemo nastaviti, evo. Znači, područje se nalazi u Osječko-baranjskoj županiji između rijeka Dunava i Drave i trenutno ima status parka prirode. Odmah da pređem na bit. Zašto smatramo da je "Kopački rit" potrebno proglasiti nacionalnim parkom? Zato što mislimo da postojeći sustav zaštite kroz park prirode nije dostatan da spriječi devastiranje ovoga prirodnog bogatstva Republike Hrvatske. I drugo, red bi bio da Slavonija i čitava kontinentalna Hrvatska dobiju prvi nacionalni park. A njih je da podsjetim u Hrvatskoj 8. Čime bi se stvorile i pretpostavke da "Kopački rit" bude najvažnije turističko odredište u ovom dijelu Hrvatske. Ovo nije samo rasprava o Prijedlogu proglašenja Zakona o nacionalnome parku, ovo može biti rasprava i o regionalnome razvitku Republike Hrvatske. Ovaj Prijedlog vidim kao jedan od projekata kojih treba biti na desetke za revitalizaciju Slavonije. Prisjetimo se projekta navodnjavanja koje je upravo moja malenkost sa poduzećem IPK-a ponudila hrvatskoj Vladi, i ova Vlada, Sanaderova Vlada taj projekat je prihvatila i pretočila ga u nacionalni projekat navodnjavanja Republike Hrvatske i osobno sa time sam zadovoljan. Vjerujem da će slično biti i sa ovim Prijedlogom nacionalnog parka "Kopački rit". Ovo je da podsjetim, da se malo vratimo u povijest treća inicijativa. Prva je bila 1998. kada je skupština Županije Osječko-baranjske jednoglasno donijela odluku da se "Kopački rit" proglasi nacionalnim parkom, potom je slijedila inicijativa 2000. godine Odbora za zaštitu okoliša, prostorno uređenje i zaštitu okoliša i znači ovo je treća inicijativa koja je po prvi puta došla i u prvo čitanja, i bez obzira na negativno mišljenje Vlade, rasprave koje su provedene na terenu daju uvjerenje da će "Kopački rit" i biti proglašen nacionalnim parkom. Ali budući da slika govori više od riječi ja bih zamolio kolegu da pusti jedan kratak petominutni film.
Molim vas mir! - FILM – Vlada Republike Hrvatske nedavno je odbila inicijativu saborskog zastupnika Ivice Pančića da Park prirode "Kopački rit" proglasi nacionalnim parkom i na taj način od daljnje devastacije zaštiti ovo najočuvanje i najznačajnije poplavno područje rijeke Dunav u čitavoj srednjoj Europi. Nažalost, na taj način samo je produžena agonija prostora izuzetne biološke raznolikosti organizama vezanih uz močvarne ekosisteme. 291 vrsta ptica, 56 vrsta sisavaca, 55 vrsta riba, 11 vrsta vodozemaca i 11 vrsta gmazova. Uz to, "Kopački rit" je i najznačajnije mrjestilište riba Dunavskoga sliva u ovom dijelu Europe, jedno od posljednjih staništa mnogim ugroženim vrstama biljaka i životinja, područje najvećih kolonija čaplje i velikog vranca u cijeloj Hrvatskoj i vrlo važno odmorište za mnoge vrste močvarica. Područje "Kopačkog rita" uvršteno je i na popis međunarodno važnih močvara, poznatije kao Ramsarska konvencija i u tom smislu Republika Hrvatska dužna je skrbiti o tzv. ramsarskim područjima na način da omogućuje provođenje i provodi u djelo principe održivog korištenja tih močvarnih područja. Osim toga, poplavna dolina Dunava uvrštena je na listu europskih ornitoloških značajnih područja. Kako sada stvari stoje i međunarodne obveze Republike Hrvatske i postojeća svijest o potrebi očuvanja ovakvog prirodnog bisera same po sebi nisu dovoljne da bi rit zaštitile od beskrupoloznog iskorištavanja koje za posljedicu ima dugoročno smanjenje bioloških vrsta i u konačnici smanjenje močvarnog područja. Devastacija "Kopačkog rita" traje već desetljećima a posebno je intenzivizirana posljednjih godina. Naime samo u razdoblju od 1998. do 2004. u ritu je posjećeno više od 1100 hektara šuma a posjećene površine nisu ponovno pošumljene, odnosno ako jesu onda su ondje posađene plantaže stranih vrsta drveća koje se ne uklapa u postojeći sustav a nisu rijetki slučajevi da se na mjestu nekadašnjih šuma sadi kukuruz. S druge strane neracionalno i nesvrsishodno organizirano lovstvo koje bilježi stalne gubitke kontinuirana je opasnost za životinjski svijet. Trenutno je akutan problem poremećene spolne i dobne populacijske strukture jelena. Proglašenje Kopačkog rita nacionalnim parkom osiguralo bi pored zaštite životinjskog i biljnog svijeta i kvalitetniji život lokalnog stanovništva čitave Baranje. Ono bi imalo mogučnost normalnog privređivanja na tradicionalne načine uz sigurno snaženje potencijala u seoskom turizmu. Osim toga takav bi potez doveo do povećanja međunarodnog ugleda Republike Hrvatske kao zemlje koja vodi računa o svojim prirodnim bogatstvima na čemu zemlje Europske unije posebno inzistiraju. Naravno izuzetno je važan podatak da bi Nacionalni park Kopački rit vjerojatno bio najveći nacionalni park u Hrvatskoj, a to je činjenica koja dodatno obvezuje lokalno stanovništvo te građane Slavonije i Baranje u cjelini jer bi uz dobru organizaciju dijelovi rita mogli postati najznačajnije turističko odredište srednje i istočne Hrvatske. A dodatno bi se promoviralo i čitavo područje uz rijeku Dunav, drugu najveću europsku rijeku koja protječe kroz 10 europskih država. Tako bi se povećao i interes za hrvatski granični prostor na lijevoj obali Dunava koji danas neometano devastiraju šumari susjedne države. Dakle razlozi za prvi nacionalni park u sjevernom kontinentalnom dijelu zemlje su ekološki, gospodarski i politički. Ti su argumenti jamac da je proglašenje rita nacionalnim parkom samo pitanje vremena. Nasuprot njima ustobočila se tek malodušna teza prema kojoj bi Kopački rit najprije trebalo dovesti u stanje u kojemu ga se može proglasiti nacionalnim parkom. Dakle priskrbiti još vremena onima koji devastiraju biljni i životinjski svijet zaštićeni neodgovarajućim i nedostatnim nasljeđenim sustavom očuvanja područja, sustavom koji su si prilagodili. Njima dakle ne treba omogučiti više vremena jer u specifičnim lovačkim zamkama svakodnevno strada zaštićena krupna divljač, a u šumarskim pohodima nestaju deseci hektara šuma koji su do jučer bili staništa te iste divljači. To više nema smisla gledati. Nema smisla ni samo prihvačati da se takvo što događa nego to treba odmah zaštititi zbog vlastite savjesti i zbog generacija koje dolaze. Izvolite kolega Pančić.
Evo nadam se da ne zamjerate da i Slavonija pokaže svoje prirodne ljepote. Možda oko riječi može biti spora ali svi ćete se složiti da su slike prekrasne i da ovo područje treba zaštititi. Smatramo da Kopački rit pored međunarodnih standarda zadovoljava i nacionalne kriterije za proglašenje nacionalnim parkom jer članak 152. Zakona o zaštiti prirode tako kaže: Nacionalni park je prostrano, pretežno neizmjenjeno područje kopna ili mora iznimnih i višestrukih vrijednosti, obuhvača jedan ili više sačuvanih ili neznatno izmjenjenih ekoloških sustava, a prvenstveno je namijenjeno čuvanju izvornih prirodnih vrijednosti. Iako Vlada Republike Hrvatske tvrdi da Kopački rit ne zadovoljava ove uvjete jer citiram: «Područje koje se predlaže za proglašenje nacionalnim parkom pretežno je izmjenjeno područje tako da su i prirodne vrijednosti nastale većim dijelom utjecajem čovjeka», završen citat. Smatram da ta tvrdnja ne stoji jer danas skoro da nema dijelić prirode u svijetu koji nije pod čovjekovim utjecajem makar djelomično promijenjen i da ovi kriteriji iz našeg zakonodavstva što je vidljivo iz Prijedloga zakona su zadovoljeni. Uzmimo naprimjer Nacionalni park Brijuni koji su u potpunosti nastali djelovanjem ljudske ruke. Također za razliku od Vlade koja tvrdi da bi proglašenjem Nacionalnog parka svaku gospodarsku aktivnost trebalo obustaviti smatramo da to također nije točno niti je to namjera predlagatelja. Dapače proglašenjem ovoga područja nacionalnim parkom prestaju samo gospodarske djelatnosti kojima se ugrožava izvornost prirode, a stječu se pretpostavke za gospodarski razvitak temeljem na održivom korištenju prirodnih dobara te promicanje onih gospodarskih djelatnosti koje su u funkciji razvoja nacionalnoga parka. Znači umjesto intenzivnog šumarstva koje je neisplativo s tim da napominjem da ovih 1100 hektara posječene šume više od 600 hektara su posjekle Šume Srbije sa lijeve strane Dunava da ne bi bilo zabune jer 2/3 područja kad govorimo o šumarstvu je neplodno šumsko zemljište te lovstvo na kojem moram primjetiti Vlada posebno inzistira kao da živimo u Velikoj Britaniji u 19. stoljeću, lovstvo koje je u potpunosti neracionalno i nesvrsishodno i u stalnim gubicima. Po našem mišljenju treba inzistirati na turizmu, ugostiteljstvu, tradicijskim zanatima također i lovu, ali na drugačiji način organiziranom. Time se stječu pretpostavke za daljnje zapošljavanje lokalnog stanovništva jer na ovom području prisutan je depopulacijski trend, ljudi odlaze, naselja su pusta i smanjuje se broj zaposlenih. Uporedni podaci o turističkom prometu nacionalnih parkova i parkova prirode pokazuju da nacionalni parkovi imaju daleko veći broj posjetitelja te sukladno tome i veći priljev financijskih sredstava od parkova prirode. Stoga ovaj prijedlog ide za tim ne da zatvori ovaj prostor iako će neka područja biti strože zaštićena kao što je i sad slučaj sa zoološkim rezervatom već da i lokalno stanovništvo od njega ima znatne koristi a oni će to uzvratiti čuvanjem ovoga prirodnog bogatstva. Naglašavam da osječka luka neće prestati sa radom jer to nam nije cilj naprotiv. Ono što je u potpunosti otvoreno u ovom prijedlogu i gdje je bilo najviše zamjeraka u raspravama koje smo proveli i ono što u potpunosti prihvačamo je pitanje granica. Dozvoljavamo njihove korekcije upravo iz razloga da slučajno ne budu prepreka normalnom životu ljudi i na ovom pitanju moguč je konsenzus i zadovoljenje interesa različitih subjekata. I da završim, znači Nacionalni park donosi očuvanje eko-sustava, daleko veću gospodarsku korist i povećanje međunarodnog ugleda zemlje, zemlje koja štiti svoja prirodna bogatstva. Evo za sada od predlagatelja toliko i nemojte zamjeriti na ovome filmu. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić.
Hvala lijepo. Pored niza netočnih navoda iznesenom u ovom uvodu dopustite mi da ispravim navod da je Osječko-Baranjska županija 1998. godine donijela odluku o proglašenju, jednoglasnu odluku o proglašenju Kopačkog rita nacionalnim parkom. To nije bila odluka. To je bila inicijativa da se uđe u postupak eventualnog proglašenja Kopačkog rita nacionalnim parkom i nakon svih onih stručnih timova koji su tu inicijativu razmotrili zaključak je bio da proglašenje nacionalnog parka bilo bi loše i po lokalno stanovništvo i imalo bi dalekosežne posljedice na gospodarstvo, lov, ribolov, poljoprivredu tako da se od toga odustalo.
Hvala. Da li izvjestitelji Odbora žele? Da. Izvjestitelji Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša, poštovani zastupnik Marko Širac, izvolite.
Gospodine predsjedniče, kolege i kolegice zastupnici Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša Hrvatskog sabora na 23. sjednici 8. ožujka 2005. razmotrio je Prijedlog zakona o proglašenju Nacionalnog parka "Kopački rit", kojeg su predsjedniku Hrvatskog sabora podnijeli Ivica Pančić, Mato Gavran, Losip Leko zastupnici u Hrvatskom saboru aktom od 7. prosinca 2004. godine. Odbor je na temelju svoje nadležnosti iz članka 83. Poslovnika Hrvatskog sabora o predloženom zakonu raspravlja u svojstvu matičnog radnog tijela. Sjednici su osim predstavnika Vlade Republike Hrvatske te nadležni državnih tijela sukladno članku 54. stavak 1. Poslovnika Sabora bili nazočni i predstavnici Hrvatske akademije Znanosti i umjetnosti Županije Osječko-baranjske općine Bilje, Javne ustanove park prirode "Kopački rit" , Hrvatskih šuma, nevladinih ekoloških udruga. Odbor je za raspravu raspolagao mišljenjem Vlade Republike Hrvatske, koja predlaže da se ne prihvatila predloženo zakon u ocjenu da je u ovom trenutku neprihvatljiv i u najmanju ruku preuranjen. U odnosu članovi Odbora upoznati sa prijedlogom Odbora za zakonodavstvo koji ne podupire donošenje ovoga zakona. Međutim predlaže Hrvatskom saboru da utvrdi prijedlog mjera kojima bi zadužio Vladu Republike Hrvatske za poduzimanje svih aktivnosti radi jačanja zaštite u Kopačkom ritu. Nakon što je predstavnik predlagatelja obrazložio podneseni prijedlog zakona, uslijedila je rasprava o potrebi donošenja zakona odnosno o različitim i suprostavljenim ocjenama o tome postoji li uvjeti i opravdanja da se postojeći park prirode "Kopački rit" proglasi nacionalnim parkom sa znatno proširenim granicama. U raspravi na sjednici Odbora iznesene su slijedeće ocjene mišljenja i prijedlozi. Predstavnici Hrvatskih šuma izrazili su oštro neslaganje sa podnesenim prijedlogom zakona ocjenjujući među ostalim, da bi stroži režim bio na štetu šumarstva, drvne industrije i lovstva. Uzimajući u obzir mišljenje Vlade a posebno uvažavajući zaključak Odbora za zakonodavstvo, iznesena je sugestija da nakon rasprave Odbor predloži Hrvatskom saboru provedbu prethodne rasprave radi donošenja zaključka o zaduženju Vlade Republike Hrvatske radi utvrđivanja određenih mjera za učinkovitiju zaštitu Kopačkog rita. Naglašeno je da bi prethodnu raspravu trebalo obaviti jer za sada nema dovoljno stručne argumentacije za odgovorno odlučivanje. Predstavnik ministarstva zaštite okoliša, prostornog uređenja, graditeljstva izvijestio je Odbor da je nakon višegodišnjeg rada, usuglašavanja sa svim korisnicima prostora u "Kopačkim ritu" i provedene javne rasprave pripremljen prijedlog prostornog plana toga parka prirode, kojeg će Vlada Republike Hrvatske uskoro uputiti u saborsku proceduru. Navedeni dokument može poslužiti ako dobra podloga za odlučivanje o razini zaštite toga područja. Posebno je naglašeno da je pitanje zaštićenih dijelova prirode od nacionalnog interesa te je neprimjernim ocjenjena atmosfera sukobljavanja različitih interesnih skupina posebice zaštita i lovno šumarskog gospodarstva. Također je izraženo nezadovoljstvo što se nadležnosti za zaštitu prirode koje ima nacionalnu vrijednost prebacuje iz jednoga u drugo ministarstvo. Iznesena je zamjerka predlagateljima što u prijedlog zakona nisu priložili kartografski prikaz iz kojeg bi bile razvidne granice predloženog nacionalnog parka u odnosu na granice postojećeg parka. U prijedlogu zakona među ostalim nedostaje i socioekonomska analiza područja predloženog nacionalnog parka. Ukazano je na značenje Kopačkog rita a ne samo na pravni status već i njegove razvojne potencijale. Budućnost toga prostora nije u eksploataciji šuma u lovstvu već u razvoju znanstveno istraživačkog i seoskog turizma. To je naglašeno u planu upravljanja parkom koji još nije usvojen. Taj dokument nije i ne može biti podloga za odlučivanje , treba li Kopački rit imati stroži režim zaštite u kategoriji nacionalnog parka. Prilikom predlaganja prijedloga zakona nije se poštovala procedura propisana zakonom zaštiti prirode jer je predloženo proširenje za oko 150 kvadratnih kilometara novih područja koja prethodno nisu stručno valorizirana. Ukoliko postoji državni interes da park prirode prijeđe u višu kategoriju zaštite, odnosno nacionalni park potrebno je izraditi temeljite stručne podloge uključivo socioekonomske analize. Takve bi analize možda pokazale da je opravdano za nekoliko manjih lokaliteta i područja unutar Kopačkog rita povećati ili smanjiti stupanj zaštite. Načelno. Intencija predlagatelja nije loša, i na tragu je europske unije koja zagovara povezivanje tzv. Zelenog koridora sa Republikom Mađarskom. Zaštićeno područje KOpačkog rita potrebno je zadržati i sačuvati u statusu parka prirode, međutim među ostalim i radi provedbe protupožarnih mjera. Što su naročito isticali predstavnici jedinica lokalne samouprave. Ne može se dati podrška razmatranom prijedlogu zakona jer nije kvalitetno pripremljen i kao takav je ne neutemeljen i predlagateljima predloženo da ga povuku iz saborske procedure. Nakon zaključenja rasprave Odbor se glasovnim izjašnjavanjem o slijedećem prijedlogu. Prvo. Odbor predlaže Saboru da se o prijedlogu zakona o proglašenju nacionalnog parka Kopački rit provede prethodna rasprava. Ovaj prijedlog nije dobio potrebnu podršku. Odbor je odlučio većinom glasova predložiti Hrvatskom saboru da ne donese slijedeći zaključak. Odbija se prijedlog zakona o proglašenju Nacionalnog parka "Kopački rit". Hvala lijepa.
Hvala. Državni tajnik u Ministarstvu kulture u ime Vlade Jadran Antolović. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, dame i gospodo zastupnici. Dozvolite mi da samo jer se Vlada pisano očitovala podvučem naglaske zašto je očitovanje dano u ovom obliku. Naime prijedlogom zakona kojim se proglašava jedno područje nacionalnim parkom rješava se u stvari pitanje granica područja koje se stavlja pod zaštitom i rješava se režim zaštite koji se na tom području uvodi. Kako je pri obrazloženju predlagatelja na kraju rečeno da se otvara da se ostavlja otvorenim pitanje granica. A kako smo čuli prijedlog i nema katrografski prikaz u kojem jasno ukazuje na granice dovoljna je i ta činjenica da se može obrazložiti zašto je Vlada smatra da je ovaj prijedlog neprihvatljiv i preuranjen. Ali dozvolite da tome dodam još nekoliko argumenata. Naime, Svjetska organizacija za zaštitu prirode ustanovila je klasifikaciju zaštićenih područja pa tako i kriterije za proglašenje pojedinih područja. Što se tiče nacionalnog parka, dakle ispunjavanja tih kriterija također u ovom trenutku ne postoji podloga i to stručna podloga koja bi utvrdila postojanje tih kriterija osobito na konkretnom području i dala točna rješenja gdje treba povući granice zaštite i koje segmente staviti pod koji režim zaštite. Također u prilog tome govore dva dokumenta, jedan koji se zove plan upravljanja i kojim se ustvari rješava način provođenja mjera zaštite na zaštićenom području Kopački rit je jedan od parkova koji je plan upravljanja dobio među prvima koji je usvojen sukladno Zakonu o zaštiti prirode i koji je rađen u suradnji sa stručnjacima na međunarodnoj razini i dakako našima. Taj plan upravljanja upravo pokazuje da propisani režim zaštite i odgovarajući za ovo područje, a isto tako drago mi je da je ovdje u izvještaju odbora spomenuto i završene pripreme za donošenje prostornog plana Kopačkog rita koje su nastajale kroz šest godina i u kojima je valorizirane su vrijednosti ovog područja i koji će također odgovoriti na pitanje koje režime zaštite treba provoditi i kako gospodariti tim zaštićenim područjem. Dakako da u ovom uvodu kada se kaže da je područje beskrupulozno iskorištavano to citiram, je bilo u onom prilogu, mislim da se ako i postoji takva pojava, dakle da je negdje došlo do takve situacije, to je pitanje odgovornosti vodstva javne ustanove koja je dužna provoditi Zakon o zaštiti prirode i sve ostale propise za područje i u režimu zaštite koji je tu određen, a manifestacija da bi se deklarativno područje stavilo u veći režim zaštite je pitanje deklaracije. Ovdje je suština kako tim postupkom, dakle sprječavanje eventualne zaštite od eventualne devastacije nije proglašavanje prema stajalištu Vlade strožega režima nego provedbe utvrđenog režima i dozvolite da još kažem nekoliko riječi vezano za obrazloženje koje se odnosi da bi se proglašenjem nacionalnog parka utjecalo na regionalni razvoj i da bi to bila smjernica za razvoj turizma, ali istovremeno moramo biti svjesni da bi proglašenje područja koje bi u odnosu na postojeći, na područje bilo veće za 150 kilometara kvadratnih, značilo da na tom području obustavljamo gospodarske djelatnosti i da se odričemo onog razvoja koji je do sada učinjen, koji je tu povijesno prisutan i da ga usmjeravamo prema turizmu. Ja bih vam samo rekao da posjećivanje također je određeni oblik devastacije i to onog trenutka kada prelazi dozvoljene kapacitete. Planovi upravljanja upravo služe tome da utvrde kapacitete i da zaštite prirodu od pretjerana posjećivanja. Prema tome i to treba imati na umu kada se govori o ovom prijedlogu, odnosno da bi on bitno narušio i onemogućio gospodarske djelatnosti koje se sad odvijaju u parku prirode. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Davorko Vidović.
Ispravljam navod, iako bi toga mnogo bilo za ispraviti iz ovoga što je gospodin tajnik govorio, navod da je posjećivanje devastacija. … [[Ne razumije se.]] točan navod, ali suprotstaviti posjećivanje kao devastaciju činjenici da se ovoga trenutka kao što smo imali prilike vidjeti iz ovih podataka, stotine hektara šume uništava, da je potpuno narušena eko ravnoteža kada je riječ o biljnom i životinjskom svijetu je doista licemjerno i cinično spominjati kao argument u ovom slučaju.
Hvala. Otvaram raspravu. Klub zastupnika SDP-a, poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Odmah u ime kluba SDP-a moram izraziti naše nezadovoljstvo pa pomalo i u izvjesnom smislu prosvjed što se kod korištenja i iznošenja mišljenja bilo u pisanom, bilo u usmenom obliku oko ovog prijedloga zakona zapravo koristi pomalo neistinama ili na rubu istine. Prvo činjenica, evo i sada smo imali prilike čuti predstavnika Vlade koji govori između ostaloga da nema kartografskog prikaza, a ja bih htio pokazati radi naše javnosti prijedlog zakona koji je dao kartografski prikaz iz zraka, drugi kartografski prikaz koji je ovakav prema tome, a u tekstu zakona u sadržaju, obilježeno po naseljenim mjestima i granicama mjesta cijeli kartografski dio. Druga činjenica koja pokušava izazvati nezadovoljstvo i kod lokalnog stanovništva i kod gospodarskih subjekata, a činjenica je i takva da pomalo zbunjuje i nas saborske zastupnike pa ispada da neznamo šta smo glasali i koje smo zakone donijeli, je činjenica da se ne bi moglo obavljati nikakve gospodarske djelatnosti što je potpuno suprotno zakonu. Oni koji to tvrde, a dužni su da provode zakon onda ne poznaju temeljnu materiju koju trebaju provoditi u djelo pa makar i bili državni tajnici. Ja bih htio podsjetiti da je člankom 152. Zakona o zaštiti prirode propisano u stavku 5. između ostaloga, citiram: U nacionalnom parku dopušteno je obavljanje ugostiteljsko-turističkih i rekreacijskih djelatnosti koje su u ulozi posjećivanja i razgledavanja te bavljenja poljoprivredom, ribarstvom i obrtom na tradicionalni način te gospodarskih djelatnosti koje su se u obavljanje u nacionalnom parku do njegova donošenja, proglašenja. Gospodo i prijatelji, sve gospodarske djelatnosti koje se sada obavljaju u nacionalnom parku moći će se i dalje obavljati, ostaje samo pitanje s kojom svrhom i s kojom namjenom one se neće moći obavljati na štetu zaštićenog prirodnog dobra, e to je nešto drugo. A ovo ako se netko opredijelio da nekoga podupire u ostvarivanju svojih interesa ili određenih interesa to je njegov problem, ali ne smije zanemariti činjenicu da postoji zakonska obveza. Ja iznimno poštujem u ime našeg kluba to moram iskazati, stajalište naših radnih tijela. Međutim po prvi puta se dogodilo da radno tijelo predlaže predlagateljima da povuče iz procedure zakon pogotovo zastupnicima i u tom pogledu mi moramo naglasiti s obzirom da smo pročitali to izvješće, da teško možemo prihvatiti takvu sugestiju jer ona nije pitanje samo odnosa prema predlagatelju nego i odnosa prema Ustavu. Kao što ste vidjeli ustavna osnova je navedena za donošenje ovog zakona, ali je zanemaren samo jedan članak koji nije citiran to je članak 69. u kojem između ostaloga stoji i to da svatko ima pravo na zdrav život, država osigurava uvjete za zdrav okoliš, svatko je dužan citiram u sklopu svojih ovlasti i djelatnosti osobitu skrb posvećivati zaštiti zdravlja ljudi, prirode i ljudskog okoliša. Poštovane kolegice, kolege, Pančić, Gavran, Leko, predložili su upravo na liniji ostvarivanje svoje dužnosti ustavne ovaj Prijedlog zakona kojim predlažu da se osnuje i proglasi Nacionalni park "Kopački rit". Ali zašto je to važno posebice naglasiti? Hoćemo li mi danas sutra ili ne znam kada izglasati ovaj Prijedlog zakona ili ne, možda je malo manje važno ali je činjenica da sve prirodne, nažalost prilike i stvarnosti u "Kopačkom ritu", kao parku prirode upućuju na to. Da je neophodno potrebno podići na viši stupanj zaštite, to posebice značajno europsko i naše područje da bi se zaštitio eko sustav i posebice prirodna bogatstva. I u tom pogledu vrlo je interesantno da nitko od predstavnika vlasti nije sa tog aspekta nije pokušao analizirati ovaj Prijedlog zakona da li on ispunjava i predloženu odredbu članka 152 stavak 1. koji glasi, kaže: "Nacionalni park je prostorno, pretežno neizmijenjeno područje kopna ili mora i/ili mora, iznimnih i višestrukih prirodnih vrijednosti, obuhvaća jedan ili više sačuvanih ili neznatno izmijenjenih ekoloških sustava a prvenstveno je namijenjeno očuvanju izvornih prirodnih vrijednosti. Ovo podruje je utvrdila i Europske komisije, međunarodne komisije koje su između ostaloga davale i daju i nepovratna sredstva za zaštitu određenih prirodnih bogatstava jer je to bogatstvo zapravo budućih generacija i toga je svijet svjestan i u tom kontekstu je u isto vrijeme uočeno da se vrši sve češće i češća neravnoteža u biljnom i životinjskom svijetu u "Kopačkom parku" prirode, "Kopački rit". I zbog toga je neophodno potrebno pristupiti višem stupnju razine zaštite. Da li ćemo mi se opredijeliti da to bude prijelazna faza kao što otprilike nudi odbor ili ćemo doći do toga da proglasimo nacionalni park, to je stvar između ostaloga ne samo političke volje nego i nužde koja je neophodno potrebna da se poduzmu mjere. Ali nije dobro u pisanim dokumentima, pa i ovom materijalu kojeg je Vlada u svom izvješću napisala govoriti ono što po zakonu ne stoji, jednostavno ne stoji, pa nije moguće obavljati nikakvu gospodarsku djelatnost. Ja bih htio podsjetiti u ime našeg Kluba da postoje ustavno-pravne, to sam već spomenuo, ali postoje i međunarodno pravne obaveze kojima je Republika Hrvatska pristupila i po kojima ili slijedom kojih bi radi usklađivanja našeg zakonodavstva sa tim međunarodno pravnim obavezama izražene u konvencijama kao što su Konvencija o važnim područjima od međunarodnog značaja, Konvencija o biološkim raznolikostima, Konvencija o suradnji na zaštiti i održavanju uporabe rijeke Dunav itd., bilo neophodno potrebno zapravo proglasiti ovo područje nacionalnim parkom. Isto tako je neophodno potrebno naznačiti da oko ovoga područja lokalnog postoji interes da se proglasi nacionalni park. On se nažalost kod ljudi mijenja i zbog toga što ih se dezinformira iznošenjem činjenica koje ne stoje u Zakonu o zaštiti prirode pa i u ovim da se ne može obavljati nikakva, gospodarska i ina djelatnost. A ja sam citirao što se sve može raditi. Ali nije točno da predstavnici lokalnih i regionalnih zajednica nisu podrprli i donosili zaključke o tome da se pristupi i uputi prijedlog Hrvatskom saboru, da donese Zakon o nacionalnom parku "Kopački rit". 98. godine je skupština Osječko-baranjske županije to donijela, u vidu zaključka, ne u vidu inicijative, taj zaključak je objavljen u službenom glasilu, Osječko-baranjske županije i na osnovu tog zaključka je trebalo pokrenuti takvu inicijativu. Ja bih htio podsjetiti da je prilikom rasprave tada o zakonima, čitavom nizu zakona o nacionalnim parkovima jedan od njih bio i ovaj. I da su se u to vrijeme, postigo se politički dogovor, da se čitav niz predloženih zakona o nacionalnim parkovima povuće iz procedure dok se ne donese Zakon o zaštiti prirode. Sada kada ga imamo i kada je Zakon o zaštiti prirode u članku 152. između ostaloga proglasio i propisao šta bi trebalo biti nacionalni park i kada je u isto vrijeme propisano i koje se djelatnosti mogu obaviti a i da se zakonom dodatno može izvršiti u skladu sa Ustavom ograničenje poduzetničke, vlastničke itd., strukture, onda ne vidimo razloga zbog čega bilo tko pa i ove tri naše kolege ne bi na liniju ostvarivanja svojih ustavnih i osobito ljudskih prava i mogućnosti trebali i mogli dati prijedlog ovakvog zakona. Drugo. Činjenicu što mi želimo reći jeste da je teško govoriti o odgovornosti uprave nacionalni park ako u isto vrijeme zapravo unutar nacionalnog parka uprava ima odnosno ovdje nema nacionalnog parka nego parka prirode Kopački rit obavezu da upravlja Kopačkim ritom a daju se koncesije Hrvatskim šumama da one obavljaju gospodarske djelatnosti. Nemoguće, ta uprava nikakvih ovlasti zapravo nema a nažalost državna tijela su zakazali u tom pogledu što se ponajviše vidjelo i na osnovu slika koje smo imali prilike malo prije vidjeti. Četvrto. Činjenica je da se u Kopačkom, parku prirode Kopački rit dolazi do toga da se vrše određene devastacije, činjenica je da je još uvijek jedan dio Kopačkog rita i u Domovinskom ratu strašno devastiran i neplanirano sječom ali i miniranjem koje je nanijelo velike štete biljnom i životinjskom svijetu tamo, činjenica je da su se pojavljivali požari, da je bilo neplaniranih sjeća, bilo je i takvih situacija u kojem su fizičke osobe imale koncesije vezano za lovišta i tako redom, i tako redom. Sve to je dovelo i dovodi do remećenja zapravo biljnog i životinjskog svijeta i do ugrožavanja pojedinih vrsta. Nema smisla nabrajati šta se dešava u odnosu na ne znam, stepskog sokola, šta se dešava u odnosu na orlove, bjelorepane, šta se dešava u odonosu na pojedine vrste riba ili ne znam, njihova mrjestilišta, šta se dešava u odnosu na pojedine vrste biljaka kao što recimo sibirska perunika itd., itd.. Sve je to ovdje prisutno i mi moramo o tome voditi računa. Znate, teze po kojem bi se malterne trebalo zatvoriti Belje, jer Belje ne bi moglo dalje raditi, jednostavno ne stoje i u tom pogledu mi iz SDP-a, podupiremo da se donese Zakon kojim se treba proglasiti Kopački rit nacionalnim parkom nemamo ništa protiv da se razmotri mogućnost a radi usklađivanja sa konvencijama koje smo citirali kao i drugim konvencijama kao između ostalog Konvencija o zaštiti prirode da li Zakonom o zaštiti prirode pored ovih djelatnosti koje su nabrojane u članku 152. stavku 5. koje se mogu obavljati i kao gospodarske djelatnosti otvoriti i neke druge mogućnosti ako to ne šteti zaštiti biološkog svijeta dolje, u tom nacionalnom parku da se to rasvjetli i da se vidi, pa da u tom pogledu imamo sličnu poziciju u našim nacionalnim parkovima kao što to imaju Amerikanci, kao što to imaju i mnogi drugi u Europi. A u isto vrijeme osiguravaju i čine spoj i ugodnog i korisnog i istodobno bitnog za zaštitu prirode itd., itd., jer praktički ta pitanja dovode i postižu određene ravnoteže. Nažalost, mi se ovdje ukopavama na principu tko za koga više navija. Vidite ako već se treba opredjeliti tko za koga više navija. Mi iz SDP-a se opredjeljujemo da navijamo za buduću generaciju. I želimo da što više u sadašnjem parku prirode Kopački rit, a u budućem Nacionalnom parku ostane biljaka i životinja koje će moći posmatrati i na njima učiti i spoznaje stići, i steći naša djeca i naši unuci. Hvala lijepa. Mi ćemo podržati ovaj Prijedlog zakona.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, uvaženi potpredsjednik gospodin Arlović je između ostalog naveo dva netočna navoda, a ja ću biti, više, ali ja ću biti slobodan samo da mu ukažem na dva. Prvo, uz Prijedlog zakona su predložene dvije pregledne skice. To nije nikakva kartografska podloga iz koje se uopće može zaključiti koje područje predloženi Nacionalni park treba obuhvatiti. Prema tome nema odgovarajuće kartografske podloge. Drugo, u, u, na predloženom proširenju postojećeg parka prirode za 15 kvadratnih kilometara danas se odvija normalna gospodarska djelatnost i onog trenutka, a to je i eksploatacija šuma, upravljanje šumama, obrada poljoprivrednih površina, onoga trenutka kad to ulazi u sastavni dio Nacionalnog parka ma nema više gospodarenja šumama na postojeći način. Ostaje bez, 150 radnika ostaje bez radnih mjesta. Hvala.
Hvala. Predlagatelj, poštovani zastupnik Ivica Pančić izvolite.
Da riješimo za početak da li postoji kartografska podloga ili ne. Ne samo da postoje dvije karte već postoji i popis svih mjesta koje ulaze odnosno koje čine granicu predloženoga Nacionalnoga parka Kopački rit, a svi su mogli doći i do dodatnih karti ukoliko su željeli, a posebno Vlada kojoj su ove karte daleko dostupnije nego oporbenim zastupnicima. A mislim da bi bilo nezgodno da smo u naše prijedlog zakona još stavljali i ovakve i još desetak sličnih karata. Ako ovo nije kartografska podloga e onda ne znam što bi trebalo biti. Hvala.
Klub zastupnika HNS-PGS-a poštovani zastupnik Vilim Herman. Izvolite. I u drugom dijelu poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin-Šain.
Gospodine predsjedniče, kolegice, kolege predstavnici Vlade, naime cijela ova situacija koja je naoko dramatična mogla bi se svesti naravno uz sve opasnosti da se ponešto reducira na jedno jedino pitanje. Hoće li se u Parku prirode Kopački rit kakvoga je statusa danas naprosto povećati stupanj zaštite prirode. Ni manje ni više. Koje su metode za to možemo raspravu otvoriti i ta rasprava evo upravo teče. Jedna od tih metoda nema dvojbe jeste i pravno sredstvo, pravni instrument. Naravno onaj kojeg su ljudi upoznali, kojeg su obradili, kojeg su dotjerali kao jedan pouzdani pravni model i taj se pravni model zove upravo Nacionalni park. Niti je to naša izmišljotina niti je to neko novo iskustvo. To je naprosto, obično bi se sad moglo ubaciti je li ono tako poznato i lako upotrebljivo europsko iskustvo, ali budući da je današnji dan ovako malo napet onda je bolje ne reči europsko iskustvo jer je to točno inače nego naprosto reći da je to dobro iskustvo. Svjetsko. To još uvijek možemo reći. Bez fige otvoreno i za slavonsko baranske interese. I o tomu se radi, to je ustvari ona točka koju treba kao drugu naglasiti. Dakle ako je prva zaštititi prirodu i povećati taj stupanj zaštite prirode onda je upravo ova okolnost interes Slavonija i Baranje ne izvan hrvatskoga interesa nego u okviru njega jer je pitanje Nacionalnoga parka Kopački rit pitanje razvoja Slavonije i Baranje. Naravno da je to tako ako će se povećati stupanj zaštite prirode u rečenome prostoru. Taj važan, prevažni razvojni resurs za Slavoniju i Baranju nije to sam po sebi. On je u jednome prostoru koji prvo vapi za dobrim projektima, a ovo je jedan od takvih. Uz to dakle projekt koji se zove Osječka zračna luka pa ste za nekoliko, za nekoliko desetaka minuta sa jadranske obale evo blizu Kopačkoga rita, to su Bizovačke toplice, to je Osijek kao metropola Slavonije i Baranje i time zapravo jedan paket ako mogu tako možda pretvrdo reći koji naprosto sugerira evo potreba koje će za Nacionalnim parkom jer tu postoji razina simbolike učiniti da se napravi razvojni korak naprijed. O tome se radi. Ovdje je na svoju veliku nevolju državni tajnik više puta pohvalio plan upravljanja Kopačkim ritom. Kolega i naravno gospodin Jadran Antolović govorio je o dokumentu koji, kojega nema nijedan park prirode i nijedan nacionalni park u Hrvatskoj i to je veoma dobro i to potvrđuje da je upravljanje u tom parku bilo vrlo solidno, koliko se ja sjećam i više puta pohvaljeno od Ministarstva, dapače i od kolege Jadrana Antolovića. Ne čudi me zbog toga da je kolega Antolović u ime Vlade rekao kako je ovaj plan upravljanja vrlo solidan dokument, dapače da je riječ o stručnoj podlozi, dobroj stručnoj podlozi koja dakle komentira dapače definira prostor Kopačkoga rita i ukazuje na to što su zapravo njegove stvarne mogučnosti kao i metodologije kojima se poslužiti, a da bi se priroda čuvala. Zašto je to i na nevolju kolege Antolovića? Jer je ovo očitovanje, a to je očitovanje Vlade naprosto proturječno u odnosu na očitovanje Vlade koja kaže da se upravo na tom prostoru treba i dalje razvijati lovstvo, neke druge djelatnosti i tako dalje. A rečeni dokument, plan upravljanja, hvala vam što se pozivate na taj dokument. Treba se na njega pozivati, vrlo je stručan, znanstvenici su ga radili, izričito stoji: stupanj zaštite prirode u tome prostoru, u prostoru Kopačkog rita povećat će se tako što će se isključiti lovstvo u najvećoj mjeri, broj 1 i što će se preoblikovati šumarska djelatnost. Naprosto tako piše. Dakle mi imamo stručne podloge za to kako i na koji način sa Kopačkim ritom. Mi imamo o tome, molim vas lijepo, je li to paradoksalno ili je to zapravo jedan, jedno buđenje svijesti kod Vlade jer je vladin predstavnik upravo potvrdio da imamo stručne podloge preko ovoga prevažnoga, ponovit ću dokumenta, plana upravljanja. Dakle zadržimo pozornost bez ostrašćenosti na tomu da postoje stručne podloge temeljene na planu upravljanja prostorom parka prirode Kopački rit. Isto dokument govori također i o tomu da je mogućnost razvoja turizma u tomu prostoru izrazito u ovom času hendikepiran zato što se turisti mogu približiti važnom dijelu tzv. čuvanom zoološkom rezervatu samo vodenim putem. I time se limitira godišnja posjeta na 35 tisuća posjetitelja. Ona je prošle godine bila 17 tisuća što je negdje 200% više nego prethodne godine, što opet na vaše zadovoljstvo je radila ona uprava koja je taj posao dobro radila, a vi se je neprestance hvalili. Što se tu sada onda može dogoditi? Pa naravno dok god lete metci na sve strane dok se događa taj famozni lov, dakako praćen budno zlatnom gredom gdje se događaju važni razgovori između lovaca političara, nekih trećih koji to sve mudro prate, neće se povećati broj turista i posjetitelja. Nije svaki posjetitelj turist. I ostat će na ovoj brojci koja je 35 tisuća. Lovcu prikazuju odnosno udruga Hrvatske šume također da 70tak lovaca godišnje zapravo stvara gubitak molim vas lijepo od 2 do 2,5 milijuna kuna. To su podaci. Samo 20 tisuća turista prihoduju sa milijun kuna. Dakle što je onda sada 35 tisuća, a otvorimo mogućnosti ne da samo vodenim putem idu, jer dok se šusira kako Slavonac kaže na sve strane u lovnome području, neće biti ozbiljnoga turizma ali bit će i dalje spominjane s pravom Zlatne grede, u kojoj se eto tako važni hrvatski razgovori vode. O različitim temama, počesto sudbonosnim takvim da se onda odluke koje ovdje donosimo već davno oblikovaše tamo u ono prostoru koji već i zbog toga mora biti nacionalni park. Kako god me shvatili rekao sam ovo zapravo iz dubine duše misleći najozbiljnije. A prije svega sa odgovornošću na to kakve se zapravo u politici možda uopće odluke i donose. Htjeli bismo upozoriti da se pitanje granica oko kojih se također povela rasprava mogu relativno uz sve opreze jednostavno riješiti. Kako? Stručne podloge koje daje dokument plan upravljanja prikazuje prostor današnjeg parka prirode u cijelosti u svim mogućim razinama. Socio-razini, ekonomskoj razini, biološkoj razini, i tako dalje i tako dalje. Multidisciplinarnim pristupom. I taj prostoj koji je definiran granicama parka prirode je u tom smislu proučen, i to je jedna od mogućnosti da tako definiramo granice. U svakom slučaju nemojmo raditi fetiš od same činjenice kako i na koji način proglasiti granice. Nego upozorimo na to da se dobro definiranih granica sa stručnim podlogama, jeli tako kolega Antolović jer imamo plan upravljanja možemo doći,. Cijela ova rasprava ako ne bi bila povezana i sa jasno slavonsko-baranjskim interesom meni se čini neće imati onaj smisao do kraja. Zato bih bilo vrlo važno da se ne dogode po definiciji stranački konflikti, inače veoma dobrodošli. Ali da s ovdje proba naprosto vidjeti da se suočavamo sa dobrim projektom, da se suočavamo sa prilikom da se učini odlučujući korak u razvojnom smislu u Slavoniji i Baranji. Najmanje što se može učiniti to da se glasačkom mašinerijom naprosto ne zaguši mogućnost onoga što dobar projekt u sebi nosi. Prijedlog je dakle jednostavan. Možemo napraviti dva čitanja, možemo zadužiti u Vladu i mislim da moramo zadužiti Vladu, da zapravo pristupi svemu onome što su do kraja definiranja stručne podloge da se ovaj prostor proglasi nacionalnim parkom. I da se tako dođe do potpunoga odgovora na to što nam zapravo u tom prostoru treba. Nije dakle riječ o jačanju političkih mišića nego je riječ o tomu da zagledani u svoju savjest pogledamo što se doista dobroga može napraviti. Inače ako se govori o tomu što se to dobroga može napraviti bilo bi veoma dobro da kao prilog tomu Vlada, i njen predstavnik odgovori na pitanje što je uopće politika zaštite prirode u ovom času u našoj Hrvatskoj. Jer teško je razumjeti zašto se događaju bilo preko natječaja bilo izravne smjene u nekolik parkova prirode, a da se doista sami temelji profilirane dapače eko politike ne prepoznaju. U tom smislu vidim određena lutanja, pa onda moguće i lutanja oko realizacije ovoga projekta. Možda se danas dogodio onaj čudesni klik moguće. Moguće. Ovaj današnji dan je po svemu neobičan. Pa smo zato čuli kako je plan upravljanja dobar dokument. Neizravno to je podrška Vlade ovome prijedlogu zakona o proglašenju Kopačkoga rita nacionalnim parkom. Gospodine predsjedniče hvala lijepa. Ja sam imao obećanje da predam riječ ali sam bio sav u vatri, valjda je ostalo još malo vremena. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mato Štimac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, Pa ispravljam netočan navod da su gubici u lovstvu od 2 i pol milijuna kuna, znače loše gospodarenje ili devastaciju. Već naprotiv znače ulaganja u lovište i skrb za divljač jer imamo primjera jelena običnog gdje su samo Hrvatske šume dale milijun kuna za Liječenje Velikog metilja. Znači, nije gubitak u lovstvu, raubovanje, nego u ulaganje u lovište. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovana zastupnica Alenka Košiša Čičin Šain. Dvije i pol minute.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče, cijenjene kolegice i kolege. Pred nama je prijedlog o proglašenju Nacionalnog parka, parka prirode dosadašnjeg u Nacionalni park Kopački rit, ali ujedno se predlaže i proširenje postojećih granica obuhvata u jugozapadnoj zoni. I sjeverno uz Dunav, tako da bi se postojećih 228 km povećalo na 374 kvadratna kilometra. Ovaj na izgled bezopasan i dobronamjeran prijedlog u već nizu slučajeva izazvao je burne polemike te sljedom toga očekivati današnju raspravu u ovom Saboru da bi mogla biti sadržajna i argumentirana. Hrvatska danas ima 8 nacionalnih parkova uglavnom u priobalnom području koji su isključivo kraškog tipa i razvojni i ekonomski potencijali leže u činjenici da su upravo oni suplement turističkoj ponudi na Jadranu. Međutim park prirode Kopački rit najočuvanije poplavno područje izrazite biološke raznolikosti močvarnih organizama sa cirka 300 vrsta ptica i više desetaka vrsta vodozemaca, gmazova, ptica i sisavaca ono je što više po karakteristikama eko sustava kao posljednje stanište mnogim ugroženim vrstama biljaka životinja i kao odmorište za mnoge kolonije ptica. Sve ove prirodne posebnosti uz dakako nužnost stručnu evaloaciju dovoljna su pretpostavka da Hrvatska država u ovaj svoj iznimno vrijedan prostor pravovremeno što je prije moguće uvede pooštreni režim zaštite prirode i odgovorno ograniči korištenje dosadašnjih gospodarskih resursa kojima se ugrožava izvornost prirode. S druge strane mjere zaštite prirode moraju biti održive moraju biti uravnotežene sa potrebama autohtonog stanovništva, i gospodarskim razvojem toga područja. Napuštena seoska domaćinstva unutar Kopačkog rita nisu odraz gospodarskog blagostanja niti elitizam lokalnog stanovništva koje odlazi živjeti u grad veću upravo suprotno, nemogućnost da se u ovakvim etavističkim gospodarskim odnosima u ovom kraju dostojno preživi i školuje. Važno je spomenuti da je primjerice posjećenost nacionalnih parkova i prihod koji se od takvih posjeda ostvaruje mnogo veći nego li prilikom posjeta parkova prirode. Dakako razvoj tog prostora ne leži u eksplataciji šuma i lovstvu nego razvoju, te leži u razvoju turizma. Iako je iz svih dosadašnjih pisanih materijala i rasprava na Odboru za zaštitu prirode nije u potpunosti jasno kolika je korist ili dobit od eksplatacija šuma jer je prostor uvelike močvaran a po nekim podacima npr. hrasta lužnjaka više niti nema te još su manje poznati podaci koliko se uprihodi komercijalizacijom lovstva jer je dobro poznata tradicija ugošćivanja zaslužnih uglednika kao zanačajnije, koje značajnije ne doprinosi gospodarskom razvoju ovog prostora jer se uvijek odvija u zatvorenom krugu malog broja korisnika. Ostaje i dalje mogućnost šumske eksplatacije u dijelu gdje ona ima opravdanje kao i lovstvo u onim dijelovima koje ostanu izvan nacionalnog parka a predodređeni su prvenstvno kao nadopuna osnovne turističke djelatnosti. Prirodna specifičnost, biološka raznolikost i visoka ekološka svijet potencijali ovog prostora za razvoj posebne vrste znanstveno istraživačkog eko-turizma i seljačkog turizma potpuno je neutemeljena i isforsirana bojazan od gubitka radnih mjesta, naročito u šumarstvu jer ovakav gospodarski razvoj otvara daleko veći broj radnih mjesta i puno kvalitetnije mogućnosti zapošljavanja u turizmu i inim uslugama. Da revitalizacija tradicionalnog života, vraćanja ljudi, onavljanja kuća i održavanja običaja o tome da niti ne govorimo. Dodatno u kontekstu vrijednosti čitavog Podunavlja, proglašavanje nacionalnim parkom ovog prostora otvara mogućnost jake teme na zbližavanju neposrednih susjednih država i uklanjanja problema državne granice koja ide starim … [[Govornik se ne razumije.]] Dunava time što bi dio područja, parka preko Dunava bio u nadzoru, korištenju i pod upravljanjem nacionalnog parka. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Državni tajnik, Jadran Antolović.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, naime ovdje je bio u jednoj raspravi citiran jedan dio članka 152. sadašnjeg Zakona o zaštiti prirode pa mi dozvolite da u pogledu obavljanja gospodarskih djelatnosti u nacionalnom parku, pa mi dozvolite samo da citiram i stavak 3. odnosno 4. istog članka koji kaže: "U nacionalnom parku su dopuštene radnje i djelatnosti kojima se ne ugrožava izvorno prirode."., to je jedan stavak i sljedeić: "U nacionalnom parku je zabranjena gospodarska uporaba prirodnih dobara.". To naime, isto tako stoji i u mišljenju Vlade samo radi, da ne bi bilo nesporazuma. I dozvolite još da kažem nešto o planu upravljanja na koji sam ukazivao kod obrazloženja stava Vlade. Naime, točno, plan upravljanja koji ima Kopački rit odnosi se na postojeći prostor parka prirode. Nikako se ne može koristiti kao stručna podloga za proširenje od 150 km kvadratnih. Evo toliko. I još nešto. U jednoj od rasprava također je rečeno da je Vlada smanjivala ravnatelje što nije točno, naime, promjene su uslijedile zbog isteka mandata i izbora na novo mandatno razdoblje. Toliko. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Vilim Herman.
Naime, državni tajnik veli da plan upravljanja ne može poslužiti na, izvan onoga što su granice parka prirode oko utvrđivanja granica. Kako ne? Ako je on dao stručne podloge za taj prostor onda će nema sumnje omogućiti i ono dalje da se jednako tako stručno. Ne možete se kolega Antolović ispričavati nakon što ste u prvom dijelu svoga izlaganja očigledno otišli ali iskreno korak dalje nego što se to izgleda od vas očekuje.
Hvala. Predlagatelj, poštovani zastupnik Ivica Pančić, izvoltie.
Zahvaljujem. Dozvolite mi, ne više od dvije minute, samo da pojasnim namjere predlagatelja oko ovoga proširenja postojećih granica parka prirode. Bile su tri solucije. Ostati u postojećim granicama parka prirode, to je bila jedna, možda najjednostavnija. Druga, otići korak nazad pa postojeći zoo rezervat sa višim stupnjem zaštite proglasiti nacionalnim parkom sa istim tim stupnjem zaštite znači postojećega zoo rezervata. Ili ova treća solucija možda najkompliciranija, najsloženija, a to je ići poplavnom dolinom Dunava i Drave. Posebno, budući sam rođen u Vukovaru na Dunavu vodio sam se upravo Dunavom. Ne samo zato što Europska unija ima projekt zaštite podunavskog sliva i mogućnosti i otvaranja predpristupnih fondova, izvlačenja sredstava. To sam kasnije saznao. Već razlog je bio druge prirode a to je pitanje hrvatskih teritorija sa lijeve obale Dunava, hrvatskih teritoraija koje su prema erdutskom sporazumu izvan domašaja hrvatske vlasti. Nadam se ne zadugo. Teritroja koje su Srbija, odnosno vojvodina šume skoro u potpunosti devastirale. I to je je bio cilj da pokažemo da kroz nacionalni park ne samo da vodimo računa o teritoriju, o podrčujima sa desne obale Dunava, već da pokažemo i Europi da smo u potpunosti zainteresirani i za hrvatska područja na lijevoj obali Dunava. Evo, to je bio temeljni razlog zbog čega smo išli na ovo povećanje. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HSS-a, poštovani zastupnik Zlatko Tomčić, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođe i gospodo zastupnici. Držim naprosto u ime Kluba HSS-a da je dobra inicijativa općenito dobra inicijativa dizanja razine i veličine zaštićenih područja u Republici Hrvatskoj. Ako se dobro sijećam podataka ovog momenta je zaštićeno negdje oko 10% državnog teritorija u raznim kategorijama zaštite. Mislim da bi Hrvatska naprosto u dogledno vrijeme trebala tu razinu zaštite proširiti na makar duplo veća područja. Dakle, kada razgovaramo o Kopačkom ritu, o eventualnom proglašenju nacionalnog parka Kopački rit, onda ne govorimo samo o tom parku prirode i o tom eventualno nacionalnom parku, govorimo zapravo i morali bi bar mi ovdje u Saboru govoriti o jednom pravilu sa tendencijom. Dakle, pravilo sa tendencijom mora biti povećanje razine zaštite i povećanje zaštićenih područja u Republici Hrvatskoj. Zašto? Naprosto radi notorne činjenice da Republika Hrvatska u tom danas za svijet interesantnom području prirodnih resursa, biološke raznolikosti, zaštite prirode u odnosu na osiromašenu Europu ima što pokazati, prezentirati i zaštiti. Mogli bi sada dakako razvijati teze zašto je Europa do danas u samo zadnjih nekoliko desetaka godina uništila 80% poplavnih područja u dolinama velikih rijeka itd., koja su velika mrjestilišta riba, staništa ptica, itd., itd.. Europa je platila veliki ceh brzo svom industrijskom razvoju nakon Drugog svjetskog rata ne vodeći računa o zaštiti prirode, ne vodeći računa o ekologiji. I dakako da je onda danas u Europi postaje standard da od onih koji to nisu još učinili da oni radi Europe i radi ukupno svijeta sačuvaju ono što se sačuvati još može. Ne mislim da bi to trebao biti nekakav autodestruktivan stav Hrvatske nego naprosto to bi mogla biti naša jedna konkurentska pa i komparativna prednost. Biti ću pomalo i sarkastičan kad o ovoj temi govorim. Nekvalitetnih šuma i metiljavih životinja u Europi ima napretek, ali mjesta gdje se može proglasti zaštićeno područje, park prirode ili nacionalni park toga nema. I zašto mi Hrvati ne bi počeli na taj način razmišljati. Metilja ima svugdje, degradiranih šuma ima svugdje, a kvalitete na vrlo malo mjesta. Dakle ponavljam tezu, ovo nije pitanje samo ovog predmeta, ovo je pitanje koncepcije razvoja. Prije svega koncepcije razvoja Slavonije, a dakako i koncepcije razvoja Republike Hrvatske. Što je naša prednost? Gdje mi imamo određene prednosti u svom razvoju? Pa ne sigurno u proizvodnji televizora, automobila nego upravo u korištenju onih resursa koje imamo. Zaštićena priroda, očuvana priroda, nezagađeni zrak, nezagađene vode, nezagađeno tlo i tako dalje je jedan od naših, naših resursa. Da li baš moramo sve proglasiti Nacionalnim parkom, na koji način to očuvati to je drugo pitanje. To je pitanje struke i neka stručnjaci o tome govore. Dakako da ovaj prijedlog kojeg su nam kolege iz SDP-a ponudile on nije savršen, ali kao inicijativa usuđujem se reći dovoljno dobar. Mogli smo imati gospodo dobar kartografski prikaz, ali ja ne želim potencirati priču o kartografskom prikazu. Iz vašeg kartografskog prikaza naprosto nije vidljivo što se predlaže. Koje je to područje, kako veliko i tako dalje. Što je postojeći rezervat, što je postojeći park prirode, na što se pokušava proširiti u smisliu Nacionalnog parka? Međutim to nije ključno pitanje. Bilo bi dobro da smo imali taj kartografski prikaz, bilo bi dobro da smo ove prekrasne snimke koje ste nam danas pokazali imali, imali ranije, ali dobro nismo imali međutim onaj tko zna razmišljati o zaštiti i o vrijednosti tog resursa zna o čemu govorimo. Dakako da smo mogli imati i bolje eknomske analize. Koje to djelatnosti ... [[Govornik se ne razumije.]] će sve više isplatiti osim onih djelatnosti koje će se morati tamo pomalo gasiti. Mogli smo imati i bolje demografske analize. Koliko u budućem Nacionalnom parku ćemo imati naselja sa kojim brojem stanovnika, s čim će se ti stanovnici baviti i tako dalje? Sve smo to mogli imati. Mogli smo imati sasvim sigurno i bolji prikaz supstituirajućih gospodarskih grana. Mogli smo imati, ne znam, i dokaz isplativosti novih nekih zanimanja s čim će se lokalno stanovništvo baviti. OK, nemamo sve to što bi trebali imati ali nitko ne može osporiti da je ovo jedna inicijativa koja mora postati u ovoj državi pravilo i zato treba naprosto tražiti izlaz ne na način kako je to Vlada pokušala naći iz ove situacije nego na jedan ja bih rekao pristojniji i objektivniji način. Naime stav Vlade je neproglasiti nacionalni park. Isti stav je prihvatio i Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša nadglasavanjem 65 i tako dalje što mislim da naprosto, naprosto nije, naprosto nije dobro. Mi ovdje dragi prijatelji moramo progovoriti istinito o čemu se ovdje radi. Ovdje se radi o sukobu dva lobija. Jedan zaštitarski koji je koncilijantan, ja bih rekao pristojan i zna što hoće. Pa pogledajte recimo jedan dopis Zelene akcije koja vrlo jasno govori, ali na jedan pristojan način, pogledajte jedan dopis Ekološke družbe Prijatelji Kopačkog rita koji u nekih 12, 13 točaka obrazlažu zašto nije dobar stav Vlade i sugeriraju Vladi da promijeni, promijeni svoj stav s jedne strane i s druge strane nešto što je za mene gotovo nevjerojatno jedan arogantan, usuđujem se reći na rubu bezobrazluka dopis Hrvatskih šuma potpisan po voditelju uprave Šuma Osijek u kojem se govori o eko imperijalizmu, molim vas lijepo eko imperijalizam, inozemni zaštitarski lobi koji naše stručnjake, pod navodnicima, instrumentaliziraju u rukama zelene mafije, molim vas lijepo da se radi o pripremi razno raznih investicija otkupa objekata, kupovine imovine, zemljišta, ukratko klasična kolonizacija. Pa molim vas lijepo pa na šta to liči? O čem se ovdje radi? Pa dobro šta Hrvatske šume kroz ovog gospodina koji je ovo potpisao, neću mu spominjati ime, šta uprava Hrvatskih šuma prihvača ovakve ocjene? Ja molim prije svega da se Hrvatske šume očituju je li ovo stvarno neokolonijalizam ili o čemu, o čemu se ovdje radi? Ili je naprosto kroz usta ovog gospodina i kroz njegovo pero se pokušava sačuvati ono diskreciono pravo koje inače Hrvatske šume pokušavaju na nekim područjima zadržati gospodareći i onim zemljištima koja nisu šumska zemljišta, gospodareći i onim lovnim područjima koja koriste zapravo samo za nekakav elitni, elitni lov i diskreciono pravo na lov dakako bez plaćanja određenih, određenih naknada. Dakle u sukobu ova dva, dva lobija s jedne strane zaštitarskog, s druge strane šumskog lovnog ni ovaj Sabor neće kroz ovaj sukob doći do kvalitetnog rješenja. Mene zabrinjava jedna notorna činjenica. Ovdje je spominjano smjene ravnatelja parka prirode. Stručna ravnateljica parka prirode smjenjena je na pravdi Boga i na njeno mjesto dovedena osoba koja nema ni jednog jedinog dana iskustva u zaštiti prirode. Ma molim vas lijepo. Možda ona prethodna nije valjala, ali ona koja nema nikakvog iskustva u ovom itekako osjetljivom području ne može biti bolja. OK, svaki tko je na vlasti ima pravo da svoje kadrove plasira, da im da šansu međutim nema pravo da radi na jedan nestručan i nedopušten način. Neki podaci koji su zastupljeni u ovom prijedlogu mene krajnje zabrinjavaju, a nismo do sad čuli nikakve odgovore na te konstatacije. Recimo jedna od konstatacija u ovom prijedlogu govori da su šume hrasta na ovom području, da su prisutne samo u tragovima. Pa zašto se onda uopće Hrvatske šume ovdje tuku? Nitko mi još nije demantirao da su tamo hrastove šume samo još u tragovima. Ako ih ima, a daj Bože da ih ima, ali ovdje piše da ih ima u tragovima. Ali nitko o tome ne govori. Ovdje u ovom materijalu govori se i o tome da je samo jedna trećina cijelog ovog područja o kojem govorimo zapravo pod šumama, da su ostale livade, bare, trstici i tako dalje, a da je sve to šumsko zemljište. Gospodo draga mi onda moramo u ovom Saboru otvoriti dakako na inicijativu struke raspravu o tome što je zapravo šumsko zemljište i zbog čega bi ono što nije šumsko zemljište bilo pod upravom Hrvatskih šuma. Nadalje ovdje se govori, a nitko do sada nije demantirao da zapravo cijeli nekakav prihod od eksploatacije šuma, kompletni prirast drvne mase manje vrijedi nego onaj hladni pogon ljudi koji tamo rade, a tu se spominju nekakvi veliki argumenti da će 150 ljudi ostati, ostati bez posla. I ono što je najgore nitko do sada nije demantirao jednu činjenicu koja piše, ne znam ovaj prijedlog nije numeriran pa ne vidim koja je to stranica, gdje se doslovce kaže da je na više od 23 tisuće hektara lovišta prema podacima Hrvatskih šuma za 2002. godinu bilo svega 75 lovaca gostiju. Molim vas lijepo 23 tisuće hektara lovišta, za godinu dana 75, da, 75 lovaca. To je ako znam dobro računati 0,25 lovca komada lovaca dnevno. Četvrtina jednoga lovca dnevno. U lovištu od 23 tisuće hektara. Nitko to nije demantirao. O čemu mi razgovaramo. Ma kakvo lovište od 23 tisuće hektara. Čemu uopće ovi ovdje podaci služe ako nitko ne želi o njima ozbiljno govoriti. Gledajte u ovakvom načinu razmišljanja i u ovakvom sukobu nećemo doći do pravoga rješenje, naročito nećemo doći do pravoga rješenja ako Vlada podlegne samo pod utjecaj jednoga lobija, i Vlada u svom obrazloženju onda govori da će biti onemogućeno bilo kakvo, o tome se ovdje govorilo, bilo kakva gospodarska djelatnost. Ma neće biti zabranjena svaka gospodarska djelatnost, dakako da će se morati gospodarske djelatnosti i šumarstvo i lovstvo i sve prilagoditi činjenici da je to nacionalni park. Dakako da će to stanovništvo i ono postojeće i ono koje će doći na to područje morati prihvatiti nekakve nove vještine zanimanja i tako dalje. Ali dakako da oni koji se bave određenim tradicionalnim zanimanjem da će se moći i dalje baviti svojim tradicionalnim zanimanjima. Prema tome, netočno je naprosto je netočno da će se tamo zabraniti bilo kakva gospodarska djelatnost. Kao što je netočno da će se morati među narodima pomorska luka Osijek zatvoriti. Nema nikakve veze. Prema tome nije ni dobro da Vlada pada pod utjecaj samo jednog lobija, kao što nije ni dobro gospodine državni tajniče da vi kao struka nemate hrabrosti ne mislim vi osobno nego prije svega mislim da je to zavod za zaštitu prirode ili ne znam kako se u našem sustavu danas zove. Nemate dovoljno odgovornosti i kada je u pitanju struka zaštite prirode ovdje niste demonstrirali ni dovoljno visoku znanja iz ovoga područja. Bio sam nadležni ministar pred 10 godina između ostaloga i za zaštitu prirode i tu struku sam dobro upoznao radi se o ljudima visoko svjesnim, visoko motiviranim visoko odgovornom i visoko nacionalno odgovornim. Kada su u pitanju parkovi prirode, nacionalni parkovi, i ostale kategorije zaštite. Nemojte ovdje to je moja sugestija nemojte ovdje podlijegati bilo kojeg lobiju nego pokušajte sa stručnoga aspekta dati najkvalitetnije rješenje za područje Kopačkog rita. Ja nemam nikakvih iluzija danas nećemo donijeti odluku ili sutra ako budemo glasali. Nećemo donijeti odluku o proglašenju nacionalnog parka. Ali gospodo, možemo prihvatiti možemo razmisliti i još jednom to predlažem , to sam predlagao i na matičnom odboru, proglasimo ovu raspravu prethodnom raspravom. Otvorimo raspravu sa strukom o mogućim granicama nacionalnog parka. Otvorimo raspravu dali je to onih 7 tisuća hektara dali je to 17 tisuća, dali je to 34 tisuće hektara, napravimo sve one analize koje su nam potrebne. Ako ćemo ići drugačiji putem, petrificirati ćemo postojeće stanje, produbit ćemo sukobe između zaštitara i lovno šumskih lobija. A Hrvatska odnosno taj dio Slavonije ostat će bez jednoga važnog resursa. Pa dobro zar mi uvijek moramo biti mazohisti. Zašto ponekad kad vidimo da nam potencijalne odluke ne idu u korist zašto nismo u stanju odluku odgoditi, uhvatiti malo zraka, napraviti pravu analizu, i u tom smislu Klub HSS-a će predložiti da ova rasprava bude zapravo prethodna rasprava. Bez obzira na još samo jedna rečenica, na neke i grube riječi koje sam izgovorio, izgovorio sam ih radi toga da se ozbiljno shvati materija o kojoj se radi. Mislim da ovaj Sabor može imati toliko odgovornosti i snage i reći ovo je prethodna rasprava, a odluku ćemo donijeti onoga momenta kada budemo imali adekvatne stručne analize. I s jedne i s druge strane. Za sad ih nemamo. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnica Marija Bajt. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ispravljam netočan navod gospodina zastupnika Tomčića koji je rekao citiram:"Stručna ravnateljica smijenjena je na pravdi Boga". Naime to je netočan navod jer ravnateljica nije smijenjena, nego joj je istekao mandat. I na temelju natječaja izabrana je druga osoba. A ako je gospodin Tomčić zaboravio smjene su bile nakon 3. siječnja 2000. kada je i predsjednik Hrvatske akademije gospodin Padovan smijenjen iz jednoga nadzornog odbora zdravstvene ustanova sa obrazloženjem da se biraju stručni a ne podobni. Hvala.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Vilim Herman.
Kolega Tomčić je rekao vjerojatno više uvažavajući svakodnevnicu dakle citiram "svaka ekipa ima pravo dovesti svoje kadrove". To je eventualno točno ali sigurno nije točno onda kada se radi o natječajima jer tada kriterij treba biti stručnost i sposobnost. Ministarstvo gospodina Biškupića a u provedbi kolege Antolovića je više puta bilo u Kopačkom ritu bili na Vranjskoj jezeru pa i Plitvicama pokazalo da ne primjenjuju kriterije stručnosti. Hvala lijepa.
Hvala. Treći ispravak poštovani zastupnik Mato Štimac.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče pa ispravljam navod o sustavnom uništavanju šuma hrasta Lužnjaka. Postojanju degradiranih šuma jer se to često ponavljana teza ne samo kod donošenja ovoga zakona već nekoliko i prije. Stvarno je stanje da je Republika Hrvatska jedna od rijetkih europskih država koja ima očuvane šume. Čija je prirodnost 95%. Te šume budući da se njima organizirano gospodari već 2 stoljeća nije očuvao nitko drugi nego šumari i šumarska struka. I ja sada ne znam kako se osjeća naš kolega Ledinski koji je bio 4 godine na čelu toga šumarskog lobija o kojem ste vi malo prije pričalo. Hvala lijepa.
Hvala. Ispravak poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa evo slažem se sa gospodinom Tomčićem zaista da je upotrijebio vrlo grupe riječi. Ne radi se o smjeni ravnatelja ponavljam još jednom jer je to dezavuiranje javnosit. Radi se o tome da je mandat istekao, raspisan je natječaj temeljem uvjeta natječaja, temeljem uvjeta natječaja i programa izabran je novi ravnatelj kvalitetan ravnatelj u mandatu. I još jedan navod, ne radi se o lovištu od 23 tisuće hektara, radi se o Kopačkom ritu koji je na toj površini u koje je uključen i posebni zoološki rezervat od 7 tisuća i 700 hektara. Hvala lijepa.
I peti zadnji ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Pero KOvačević.
Uvaženi kolega Tomčić je govorio o vrijednosti posjećenog drveta na području Kopačkog rita i to je mjerio kubicima. Vrijednosti daleko veće ne može se mjeriti u kubikaži zbog opće korisne funkcije i svega ostaloga i znamo sami kakva je situacija. Također je netočna činjenica ako bi se ovaj dio pretvorio u nacionalni park da će Slavonije ostati bez jednog važnog resursa. Dapače Slavonija sada taj resurs uopće ne koristi.
Gospođe i gospodo zastupnici nastavljamo sa sjednicom. Prijedlog Zakona o proglašenju nacionalnog Parka Kopački rit. U ime Kluba HSP-a poštovani zastupnik Pero Kovačević. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, kolegice i kolege, državni tajniče. Za Klub HSP-a je nesporna činjenica da je Kopački rit takav dragulj, takvo autohtono područje sa bogatstvom biljnog i životinjskog svijeta i drugim vrijednostima kakvog nema u Europi. I žalosna je činjenica da UNESCO i druge međunarodne organizacije koje se bave zaštitom prirode i zaštitom okoliša imaju više sluha za zaštitu naših vrijednosti od nas samih. Da se Kopački rit nalazi u bilo kojoj drugoj državi ne bi čekali ni trena, nego bi ga odmah proglasili Nacionalnim parkom. Još je žalosnija činjenica da je čak i ratni zločinac Mile Martić koji je cijelu Hrvatsku uništio, devastirao to područje bio proglasio u svojoj para državi nacionalnim parkom. Dobro je što se danas otvorila ova tema u Hrvatskome saboru, zbog činjenice jer na ovaj način možemo skrenuti i pozornost na žurno ustrojavanje učinkovitog sustava u državi za zaštitu prirodnih bogatstava i okoliša u Hrvatskoj. Trend sustavnog uništavanja prirodnog bogatstava i okoliša od Jadranske obale, parkova prirode, šuma, nacionalnih parkova, biljnog i životinjskog svijeta poprima alarmantne posljedice. Ono što smo mi ustanovili u tome sustavu sada u ovom trenutku imamo Hrvatske šume s jedne strane. S druge strane imamo parkove prirode. S treće strane imamo nacionalne parkove. Žalosno je da se nitko od njih ne skrbi za ono zašto su osnovani. Sami znamo, mogu vam reći iz iskustva, iz inspekcijskoga nadzora, kakva je situacija bila u Hrvatskim šumama, vjerojatno je i dan danas, iako su za vrijeme bivšeg vodstva nekakve mjere bile poduzele. Naime, Hrvatske šume su bile te koje su upravo devastirala područja kojima su trebali gospodariti. U smislu sječa nisu pošumljavali, u smislu što su dopuštali, odnosno prednjačili u nelegalnoj eksploataciji mineralnih sirovina i svega drugog. I sad nisu ni tu poduzete neke bitne mjere. I vidimo ovdje sučeljavanje između Hrvatskih šuma i onih koji hoće zaštititi Kopački rit, zaštititi tako bogato područje i tu se mora naći granica. Mora se naći granica. Prema tome, znamo i sami da je recimo jedni Brijuni po ničemu nisu autohtoni, a proglašeni su Nacionalnim parkom u odnosu recimo na Kopački rit, u odnosu na Kopački rit. Znamo i sami da se u Nacionalnom parku Plitvička jezera više puta mijenjale granice. Prema tome, ajmo utvrditi onaj dio koji je nužan, koji bi obuhvaćao ovo područje nacionalnoga parka, a onda ćemo vidjeti, granice se mogu mijenjati, ali najgora će biti ova situacija ako mi to sustavno ne zaštitimo. Što se tiče znači ovoga dijela zaštite moram reći kakva je situacija i u parkovima prirode, recimo nacionalni park. U nacionalnom parku uzmimo primjer sjevernog Velebita ili Paklenice, situacija vam je takva da se i dalje takva područja devastiraju, zbog činjenice što te uprave, odnosno ustanove se sastoje od recimo ravnatelja, zamjenika ravnatelja i dvije, tri tajnice. To je pogotovo vezano za parkove prirode. Prema tome, oni uopće niti gospodare, niti osmišljavanju, niti poduzimaju mjere. Situacija je recimo malo bolja u Nacionalnom parku Paklenica, tamo imaju čak dva nadzornika, ali nemaju oni nikakve ovlasti. Prema tome, nemojmo misliti ako smo osnovali nacionalni park da smo nešto riješili. Jer ako smo osnovali utvrdili, proglasili zapravo park prirode smo nešto riješili. Dapače, tek onda nastaju problemi, znači osnuje se ustanova, imenuju se ljudi, onda je ovdje glavna prepucavanja oko toga, je li netko trebao biti ili nije trebao biti smijenjen? Pa trebaju svi biti smijenjeni koji se bave ovakvim područjima ne poduzimaju mjere. Pa ako hoćemo imati, moramo imati, moramo štititi znači prirodna bogatstva, moramo štititi okoliš, moramo štititi šume. Onda dajmo napravimo ustrojstvo koje će davati rezultata. Te ustanove moraju biti u funkciji onoga zašto su osnovane, a ne da na kraju budu svrha sama sebi. Takva je recimo ista situacija i sa Parkom prirode Žumberak. Ista je situacija, znate i sami tko je bio ustanova je mala, troje, četvero ljudi radi i oni ne mogu niti obilaze ono područje. A nadzornici kažem nemaju ni nikakvih ovlasti. Prema tome, to je daleko veći problem to samo gospodarenje očuvanje i što je najvažnije, znači te ustanove koje bilo da je riječ o nacionalnim parkovima ili da je riječ o parkovima prirode su ti koji moraju biti nositelji odgovarajućih programa znači turističkih, i gospodarskih i drugih aktivnosti. Znači nesporna je činjenica da i u nacionalnim parkovima može biti gospodarski … to uopće nije sporno. Ali normalno da se uvjeti pogotovo studije zaštite okoliša daleko strožije, daleko više uvjeta se stavlja da bi se to moglo očuvati i da bi bilo u funkciji onoga temeljnoga, znači da je riječ o parku prirode ili o nacionalnom parku. Ali ovakav nesluh za ovakve probleme nama je nepojmljiv. Jer ako budemo i ovako dalje štitili gospodarili, odnosno ne gospodarimo uopće, našim prirodnim bogatstvima, našim okolišem doći ćemo u situaciju da ćemo imati kao što su imali drugi u Europi dok nisu shvatili kako i na koji način moraju štititi okoliš, a mi od te Europe imamo daleko bolje uvjete i bolje pogodnosti, i ljepša prirodna bogatstva, i hvala Bogu manje devastirana od, nego što su njihova. Njima je trebalo dugo, dugo vremena da su to shvatili, na kraju to su palijativne mjere jer pokušavaju spašavati ono što se spasit može. A mi imamo daleko bolju prigodu, znači da ono što je hvala Bogu još očuvano zaštitimo, ali zaštitimo u punom smislu riječi. Prema tome, ali u tome dijelu moraju biti jače inspekcije. Sami znate, ja znam kakva je inspekcija bila u okviru Ministarstva bivšega koji su se ovim stvarima bavili, bilo je 4, 5 inspektora koji uopće nisu ni znali ni zapisnik napraviti ni jedan dio, pa smo išli zajedno inspekcijske nadzore, tako da su se poduzete mjere vezano za eksploataciju protupravno mineralnih sirovina i za druge stvari. Ali opet je ta situacija takve naravi da i inspektori nije Zakonom o zaštiti prirode nisu riješene odgovarajuće mjere u smislu poduzimanja što i kako mogu napraviti u smislu davanja takvih ovlasti, gdje mogu odmah zaustaviti sveo ne stvari koje su protivne bilo zaštiti parka prirode bilo zaštite nacionalnog parka. To je onaj dio koji se uvijek zaboravlja kad se radi o činjenice da je inspekcija recimo u sklopu Ministarstva kao resornoga, jer nikad se tima matičnim zakonom ne reguliraju konkretne ovlasti, niti se simulira do čega inspektor može doći i šta bi on trebao imati kao mjeru da spriječi takvu jednu devastaciju. Prema tome, znači apeliram na sve nas, da stvarno vodimo računa da je Kopački rit jedan dragulj kojega moramo sačuvati, da se u okviru nacionalnog parka može obavljati i gospodarska djelatnost, i druge djelatnosti. Ali znači napravimo tu razliku između Hrvatskih šuma kao lobija koji hoće to zaštititi, jer i sami znamo kako i dan danas gospodare Hrvatskim šumama, čuli smo i u današnjoj raspravi. I riješimo ovu situaciju, jer za pad godinama nećemo biti u mogućnosti da uopće rješavamo, jer će sve biti devastirano. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Mato Štimac, prvo.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Pa ispravljam netočan navod koji po tko zna koji put čujem ovdje ovoj sabornici da Hrvatske šume devastiraju prostor u Hrvatskoj čistom sječom, to se sugerira kroz more govornika, inače čista sječa nije devastacija, to je samo jedan od šumsko uzgojnih zahvata. I kako ćete objasniti da Hrvatska ima jedne od najboljih, najčistijih šuma u ovom dijelu Europe a sa druge strane i ove … [[Govornik se ne razumije.]] cijelo vrijeme kao da su … [[Govornik se ne razumije.]] jednostavno ili su oni … [[Govornik se ne razumije.]] pa uništavaju sve i onda nemamo šume kakve nemamo ili je činjenica nešto sasvim drugo da 200 godina oni skrbe i paze na te šume za razliku od parkova koje smo 97. … [[Govornik se ne razumije.]] Znači ne moramo reći ako nešto treba napraviti a ne moramo popljuvati nešto drugo što nisu zaslužili, i to nije korektno koje se po tko zna koji puta danas čuje da su naše Hrvatske šume malterne u radngu … [[Govornik se ne razumije.]] , oprostite kolega.
Drugi ispravak poštovani zastupnik Emil Tomljanović.
Gospodine predsjedniče, netočan je navod uvaženog kolege Kovačevića da je prisutna devastacija područja na podruju nacionalnog parka sjeverni Velebit. To apsolutno nije točno, kao član upravnog vijeća nacionalnog parka sjeverni Velebit sa sjedištem u Krasnu tvrdim da apsolutno je zaštićen prostor nacionalnog parka i da devastacija prostora tamo nije prisutna ni u kom obliku, naprotiv zaštita.
I treći ispravak. Poštovani zastupnik Jure Bitunjac, izvolite.
Hvala. Hvala gospodine predsjedniče. Ja bih također je kolega … [[Govornik se ne razumije.]] ispravio netočan navod vezan uz devastaciju, drugim riječima kako je rekao gospodin Kovačević Hrvatske šume sječu, uništavaju oni pošumljavaju. Ja bih rekao da generalno to nije točno i da Hrvatske šume su se pokazale dobrim gospodarom, da su uvijek radile temeljem zakona ali hvala Bogu da je tu bilo propusta. Na kraju krajeva Hrvatske šume i njihov kompletan rad također podliježe nadzoru i možemo se uvjeriti u njihov kontinuirano solidan rad. A u kontekstu Kopačkog rita tu im se baš ne može ništa prebaciti jer defacto danas raspravljamo o prijedlogu jednog zakona a da Hrvatske šume se nisu ponašale kao dobar gospodar predlagatelji ne bi izašli sa prijedlogom koji je pred nama a koji smatram osobno da iz više razloga gospodarskih, socijalnih itd., da je neopravdan. Hvala lijepo.
Hvala. U ime predlagatelja poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa prije svega dozvolite mi da zahvalim, dozvolite mi da zahvalim svim klubovima koji su uzeli učešće u raspravi i unaprijed zahvalim svim kolegicama i kolegama koji će dati svoj doprinos raspravi o ovom Zakonu. Isto tako gospodine predsjedniče, želim vam u ime predlagatelja zahvaliti na mogućnosti da na ovaj način prezentiramo i približimo ovu temu primarno svima nama koji sudjelujemo u procesu odlučivanja. Želim uvodno reći i posebno naglasiti da motiv za predlaganje ovoga zakona nije bilo htjenje da bilo koga optužujem, da bilo koga prozivamo. Ja se ispričavam ako se ne čujem dobro, ali naprosto da mogu pokazati sve ovo što želimo pa evo truditi ću se da i glasnije govorim. Dakle, motiv predlaganja ovoga zakona nije bilo prozivanje niti jednog od subjekata koji gospodare ovim podrujem ili sudjeluju u ovom stupnju održivog razvoja, sigurno ne Hrvatskih šuma. Motiv smo našli u nečemu sasvim drugom. I ja vas pozivam da danas kolegice i kolege ne raspravljamo da li su Hrvatske šume izvršili devastaciju na ovom području ili to nisu učinili a kako god to nazvali devastacija ili nekako drugačije, po našem sudu šteta je neupitna već da se okrenemo temeljnom pitanju kako ovu jedinstvenu prirodnu ljepotu koju je priroda stvorila a čovjek svojim marom oplemenio u znatnoj mjeri i sačuvao tijekom proteklog vremenskog perioda kako dakle što prije dodatno i to maksimalno zaštiti na ponos i zadovoljstvo generacija koje dolaze iza nas. Bez namjere ponavljam da bilo koga optužujemo kao jedan od predlagatelja ovoga Zakona nastojali smo da pripremimo što više elemenata i da ne govorimo dojmovno. Kada govorimo o devastaciji činjenica da je čistom sječom u periodu od 98. godine do 2004. prema podacima kojima mi raspolažemo posječeno najmanje 1194 hektara. Od toga preko 600 hektara sa lijeve obale Dunava, dakle, na ne znam da li se, sa lijeve obale Dunava, onaj prostor kojima nažalost, kojima ne gospodari niti Hrvatske šume niti uprava parka prirode, niti Republika Hrvatska, već vojvođanske šume i neki drugi koji tamo sijeku i to nesmetno. U ovom pregledu vidljvo je ako, naročito ovi koji vide iza mene svi ovi koncentrični trokutovi ili oznake su označena područja čiste sječe što je po nama naprosto u parku prirode ili sutra u nacionalnom parku dalje nedopustivo. Evo ovdje je samo jedan od prikaza čiste sječe sa druge strane Dunava a kako to izgleda u poredbi evo pokazati ćemo ili pokazati ću na četiri sljedeća primjera. Prvi primjer je van područja, prvi primjer je područje kod postojećeg parka prirode neposredno ispod onih koji poznaju taj kraj ispod Zmajevca a riječ je, riječ je dakle o području, ovako, evo vidite, prvi primjerak aerofotogrametijski snimak iz 1998. godine obratite pozornost na centralni dio ovoga snimka u kojem je vidljiva šuma i drugi snimak tog istog područja 2003. godine, nema šume, gotovo da se mogu prebrojiti panjevi. Drugi primjer je južno, riječ je o prostoru iznad Sarvaša o velikom bajeru u kojem je također vidljivo snimak iz 98. godine i taj isti snimak 2003. godine. Treći primjer opet, nigdje nema šuma, treći primjer je prostor rekao bih u centru ili u srcu parka prirode, o prostoru desno od Tikveša koji izgleda ovako, koji je izgledao isprika, 98. ovako, a 2003. godine izgleda ovako, dakle, opet nema šume. I četvrti primjer riječ je o prostoru neposredno uz zlatnu gredu … [[Govornik se ne razumije.]] Mala … [[Govornik se ne razumije.]] koji je 1998. godine izgledao ovako, obratite pozornost na ovaj lijevi dio ovoga fotosnimka i 2003., čisto. Tako bi mogli nabrojati niz drugih primjera ali mislim da je, mislim da je i ovo dostatno da pokažemo kakovo je stanje sada na tom području. Da li je ovo područje pošumljeno i u kojoj mjeri, nismo uspjeli doći do kvalitetnih podataka. Iz filma koji je na početku kao uvod u raspravu o ovom Zakonu prikazan vidjeli ste i sami u kojoj mjeri su ona područja koja su išla čistom sječom, koja su pošumljena. Ono što je najbitnije u ovom trenutku i ponovo velim zbog čega smo predlagali ovaj Zakon je primarno zaštita ovog područja i dovođenje u onu poziciju koja će omogučiti generacijama iza nas da uživaju u tom jedinstvenom prirodnom biseru, neponovljivom u Europi, a posebno u Hrvatskoj kako su to i mnogi prethodnici ovdje iznjeli. Drugo, cilj ovoga Prijedloga zakona je da zaštitimo što prije i to maksimalno naše granice. Dakle ono područje koje se nalazi sa drugom stranom Dunava, a koje je neupitno hrvatsko. Treće, da na ovaj način potaknemo znatno širu i veću brigu i to promptnu brigu društva u cjelini, a ne samo Hrvatskih šuma. Ovdje smo čuli niz primjera, a i na koncu raspravama koje smo vodili i okruglim stolovima koje smo organizirali s ciljem da čujemo što više prijedloga, kritika, pohvala. Čuli smo koje napore i koja financijska sredstva ulažu Hrvatske šume da bi s jedne strane uredili pristupne puteve, a s druge strane da bi zaštitili i sačuvali fond divljači na ovom području. Uz sve te napore držimo da nije dobro da sav teret odgovornosti prebacimo na Hrvatske šume, Hrvatske vode ili ne znam, lokalnu samoupravu već da je nužna potrebna briga društva u cjelini. Jer je, ponovo velim riječ o zaista biseru, biseru Hrvatske. Naravno nema potrebe posebno naglašavati i gospodarsku aktivnost jer držimo da unatoč bojazni pa i sijanju straha rekao bih od strane pojedinaca da će bez posla ostati 150 ljudi koji trenutno rade u Hrvatskim šumama što naravno nema utemeljenja jer će o ovom prostoru isto tako morati gospodariti, skrbiti stručnjaci dakle i ljudi koji su danas uposleni u Hrvatskim šumama, ali da će istovremeno biti prostora i za evo i ovakove aktivnosti dakle za tradicionalna zanimanja, za seoski turizam, za staze vina, kulina, kako mi već to nazivamo u Slavoniji pa i puno, puno više od toga. Vrijeme mi ne dozvoljava. Mi mislimo da moramo misliti evo na ove naše najmlađe. Moramo misliti na dobrobit budućih generacija i zbog toga predlažemo između ostaloga da se Kopački rit proglasi nacionalnim parkom. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić.
Ispravio bih netočan navod, zapravo bilo je niz netočnih navoda pa čak i u materijalu govori se da je izvršena sječa šuma na 549 hektara. To jednostavno nije točno. Sječa šuma je izvršena na 370 hektara i to je izvršena za informaciju i ostalih zastupnika ali i hrvatske javnosti. Sječa evroameričkih topola, evroameričke topole nisu autohtone vrste, to su alohtone vrste. Sječa je izvršena upravo na zahtjev javne ustanove parka prirode. I još jedna dodatna informacija. Ovo što ste pokazali zemljišta zapravo su plantaže evroameričke topole koje je gospodin Božo Kovačević 2000. godine proglasio kroz Pravilnik o unutarnjem radu promijenio odnosno pripojio posebnom zoološkom rezervatu.
Hvala. Drugi ispravak poštovani zastupnik Mato Štimac.
Hvala vam lijepo gospodine predsjedniče. Pa isto kao što sam ispravio to se mora ispraviti sad da to nije devastacija nego to je, to samo jedan od zahvata u šumama. Upravo se radi o tome da je vijek trajanja topole 25 godina. Nakon 25 godina dolazi do propadanja i da se ovakav zahvat mora ... [[Govornik se ne razumije.]] Znači to nije devastacija.
Hvala. Treći ispravak poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Štovani gospodine predsjedniče ispravio bih navod gospodina kolege Gavrana. Nije istina da su Hrvatske šume iskrčile taj dio šuma koje tamo jesu. To su bile poznate euroameričke topole koje su se šezdesetih, sedamdesetih godina sadile na tom području. One su dozrele za sječu, a na tim površinama o kojima govorimo, na 350 hektara pošumljeno je 50%, otprilike oko 172 hektara sa hrastom i jasenom, a ostatak je prirodno pomlađenje koje je tamo nastalo i na tim površinama na ortofoto snimku se ne može vidjeti ona mala biljka koja je isto šuma i kad je visoka pola metra ili deset centimetara. I to je netočan navod i nije korektno da se ovdje prikazuje ortofoto na kojem se ne može vidjeti kada je mlada ... [[Govornik se ne razumije.]] nego se samo jasno vidi odnosno ... [[Govornik se ne razumije.]] To kolega koji je geodeta jako dobro znaju. To mi njegov navod i sva implikacija i sve što je govorio ovdje sa jednom tendencijom koja nije korektna prema šumarstvu, a odgovorno tvrdim a da je to točno što on govori ja bi danas sjedio u zatvoru, a ne ovdje sa vama u Saboru jer bi bio odgovorna osoba koja je dozvolila te sječe. Hvala.
Hvala lijepa kolega Gavran. Samo da, ovaj, prije još treba u ime Kluba HDZ-a poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić pa onda ide po tom redoslijedu. Izvolite. ... [[Upadica se ne razumije.]] Da, da. Pa, ... [[Upadica se ne razumije.]] Da, dobro. Predlagatelj se može javiti uvijek u tijeku rasprave. Sad je rasprava. Vi ste nakon ovog Kluba, a, a pri, između će biti vas i bit će u ime predlagatelja gospodin Gavran. Izvolite gospodine Šišljagić.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege zastupnici. Razmatrajući sve pozitivne i negativne aspekte Prijedloga zakona o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit ovom Visokom domu kojeg su predložili kolege zastupnici Ivica Pančić, Mato Gavran, Josip Leko početkom prosinca 2004. godine, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice ocijenio je ovaj prijedlog nedorečenim i u ovom trenutku neprihvatljivim. Tim više jer predlaže načine zaštite bez prethodno provedenih potrebitih postupka i objektivne analize posljedica po lokalno stanovništvo, poljoprivredu, gospodarstvo, lovni turizam, općine i gradove u kontaktnoj zoni pa onda i sam park prirode Kopački rit i njegove, ono što je nesporno prirodne vrijednosti. Važeći Zakon o zaštiti prirode donesen je u prethodnom sazivu Hrvatskog sabora 2003. godine i on definira Nacionalni park kao citiram: «prostrano, pretežno neizmjenjeno područje kopna i mora ili kopna ili mora iznimnih i višestrukih vrijednosti koje obuhvaća jedan ili više sačuvanih ili neznatno izmjenjenih ekoloških sustava, a prvenstveno je namijenjeno očuvanju izvornih prirodnih vrijednosti», završen citat. I park prirode Kopački rit zaista je sa svojim biljnim i životinjskim svijetom i svojim ekološkim sustavima hrvatski biser prirode. Područje iznimnim, i iznimnih i višestrukih vrijednosti koje zauzima površinu od 23 tisuće 896 hektara, ali a to je sasvim sigurno i područje na kojem je ljudska pamet i ruka kontinuirano radila i djelovala u nastojanju upravo očuvanja izvornih prirodnih vrijednosti. Još tamo krajem 18. stoljeća, a osobito dvadesetih godina 19. stoljeća ovdje su se počeli dakle na prostoru Kopačkog rita graditi prvi nasipi. 1980. godine podignut je glavni obrambeni nasip dužine 60 kilometara koji na sreću priječi svako godišnje plavljenje gotovo trećine Baranje. U zaštićenom dijelu izrađene su kilometarske mreže kanala za navodnjavanje negdje blizu tisuću kilometara, a još 70-tih godina prošlog stoljeća podignuta je zaštitna ograda visoka dva metra koja ide od Batine na sjeveru pa sve do Drave na jugu u sveukupnoj dužini od 70 kilometara. Ovo iz razloga da bi se susjedne poljoprivredne površine zaštitile od divljači. Tu se nalaze osim toga i gospodarski ribnjaci «Belja», kapaciteta 530 tona ribe godišnje. U dijelu zaštićenom od poplava, šumama se gospodari više od 150 godina na način da se dosljedno primjenjuju sve mjere zaštite šuma i prirode sukladno odrednicama Zakona o zaštiti prirode. Iz ovih nekoliko primjera potpuno je jasno da se u slučaju Parka prirode «Kopački rit» ne radi o pretežno neizmijenjenom području nego naprotiv prirodne vrijednosti parka prirode sačuvane su i nastale u velikom dijelu utjecajem čovjeka. Ne stoji dakle tvrdnja izrečena u ovom prijedlogu zakona da predloženo područje u cijelosti zadovoljava nacionalne kriterije za njegovo proglašenje, odnosno zakonske odrednice jer se jednostavno ne radi o pretežno neizmijenjenom području. U nacionalnom parku svaka gospodarska aktivnost i uporaba prirodnih dobara najstrože je zabranjena. Kako su ovim prijedlogom zakona granice nacionalnog parka zamišljene daleko šire od današnjih granica parka prirode jer bi nacionalni park sa sadašnjih 23 tisuće hektara zauzimao površinu od čak 37 tisuća hektara, to bi značilo na ovoj površini zabraniti postojeće gospodarske aktivnosti, a sadašnje korisnike razvlastiti, a upravo na ovom području ljudi žive od poljoprivrede, šumarstva, lova i ribolova i predloženom zaštitom bez posla bi ostalo preko 200 obitelji. Ne treba zaboraviti niti egzistenciju gospodarskih ribara koji uz odgovarajuće dozvole legalno obavljaju ribolovnu djelatnost kao i činjenicu da se na gospodarskim ribnjacima «Belja» danas u privatnom vlasništvu godišnje proizvede 160 tona ribe. Svaku gospodarsku aktivnost trebali bi obustaviti Hrvatske šume koje uz suglasnost i dozvole nadležnog Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodnog gospodarstva, ali i Ministarstva kulture te javne uprave parka prirode redovito obavljaju prorjeđivanje, prorjeđivanje kao šumsko uzgojni zahvat a ne kako se to u prijedlogu ovog zakona nastoji sugerirati nekontroliranu sječu. Prema dugoročnom planu odobrenom od strane nadležnih ministarstava vrši se kontrolirana sjeća euroameričkih topola kao alohtone vrste drveta te se, alohtone. Euroameričke topole. Alohtone. Dakle one koje nisu tu domaće i isporučuju kombinatu «Belišće» za preradu. Ne stoje dakle tvrdnje predlagatelja o nekontroliranoj sječi šuma jer je upravo tradicija i znanost hrvatskog šumarstva uspjela očuvati šumsko blago i hrvatskoj pribaviti svjetski priznati certifikat o održivom gospodarenju šumama. Drugim riječima gospodarenje šumama organizirano je na način da se poštuju biološke i društvene funkcije šuma uz uvažavanje potreba svih zainteresiranih skupina i pojedinaca. Vjerujemo da je predlagatelj nenamjerno izostavio predočiti podatke o pošumljenim površinama na ovom području poslije izvršene sječe, ali sječe ne nekontrolirane nego kontrolirane, ali i o pošumljenju neobraslih površina koje upravo govore o brzi za očuvanje prirodnog okoliša parka prirode. Dakle, u razdoblju od 98. do 2004. godine Hrvatske šume su izvršile pošumljavanje na prostoru današnjeg parka prirode na sveukupnoj površini od 250 hektara i to na mjestima gdje se s obzirom na prirodu terena pošumljavanje moglo obaviti. A ja ću još pozvati se na raspravu od malo prije, dakle sa domaćim vrstama drveta. Na ovom području od lovnog turizma u 2004. godini još jedan podatak koji predlagatelj zapravo nije predočio, ostvareno je tri milijuna kuna. Lovni turizam je kao značajno gospodarska djelatnost uvršten u nacionalnu gospodarsku strategiju i svi relevantni pokazatelji ukazuju da je interes za lov u značajnom porastu, suprotno od onoga što tvrde predlagatelji. Neosporna je činjenica da je baranjski jelen zaštitni znak ovog područja, a da je baranjsko lovište poznato u svijetu više od 100 godina upravo zahvaljujući entuzijazmu, radu i zalaganju generacija lovaca i šumara, i nešto pokazatelja, a sada bih se osvrnuo na onu primjedbu o devastaciji. 98. godine upravo na ovom području nakon 15. siječnja inventurom je utvrđeno 500 grla baranjskog jelena sa narušenom spolnom strukturom u korist ženki 1:3. Šest godina kasnije, 2004. godine ovdje se nalazi na ovom području 1500 jelena, dakle tri puta više sa odnosom 1:1,2. Upravo ovih dana beljski kulen od divljači dobio je priznanje kao izvorno hrvatski proizvod. Unutar predloženih granica nacionalnog parka nalazi se i kompletno područje međunarodne luke Osijek, dakle i ona bi morala prestati sa radom ili bi se sadašnja lokacija luke Osijek morala značajno izmjestiti. Podsjećam da je upravo bivša koalicijska Vlada Uredbom o određivanju lučkog područja luke Osijek odredila područje osječke luke. Za posebni rezervat koji je u južnom dijelu parka prirode on uživa posebnu zaštitu proglašenje nacionalnog parka istodobno bi značilo i njegovu degradaciju u smislu režima zaštite. Predlagačima je zasigurno poznato da je u protekle tri godine izrađen plan upravljanja Parkom prirode «Kopački rit», a koji nakon temeljitog razmatranja svih vrijednosti ovog područja i različitih načina zaštite i korištenja nije prihvatio izmjenu kategorije zaštite i proglašenja nacionalnim parkom. Nadalje, tijekom izrade prostornog plana područja Parka prirode «Kopački rit» valorizirane su sve prostorne i prirodne vrijednosti parka, a sadašnja zaštita parka prirode ocijenjena je primjerenom. Trenutačno je prostorni plan područja parka prirode u pripremi za upućivanje u proceduru usvajanja u Hrvatski sabor, prošao je javni uvid i obrađene su sve primjedbe dane tijekom provedene javne rasprave. Prijedlogom navedenog prostornog plana ocijenjeno je da područje biljskog rita uz jugozapadnu granicu parka i neposredno uz sjevernu granicu imaju istovjetna prirodna obilježja i vrijednosti tako da se njihova zaštita treba provesti prema postupku predviđenom Zakonom o zaštiti prirode. Sadašnja razina zaštite koju provodi javna ustanova park prirode ocijenjena je dobrom. Kroz zajam Svjetske banke provedena je infrastrukturno opremanje prostora i nabavka opreme, a da se istodobno nisu postavljala radikalna ograničenja za današnje korisnike prostora. U zaključku, klub Hrvatske demokratske zajednice je mišljenja da je postojeća razina zaštite Parka prirode «Kopački rit» dostatna, optimalna i dobra, a da je u postojećim uvjetima prijedlog zakona o proglašenju nacionalnog parka Kopački rit u ovom trenutku neprihvatljiv sa nesagledivim posljedicama po lokalno stanovništvo, gospodarstvo Baranje i Slavonije, ali i na sam biljni i životinjski svijet u parku prirode. Zbog toga klub Hrvatske demokratske zajednice Prijedlog zakona o proglašenju Parka prirode «Kopački rit» neće prihvatiti. Neće prihvatiti. Hvala lijepa.
Imamo ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Vilim Herman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime kolega, ovako je rečeno. Područje je pretežito izmijenjeno i pod utjecajem je čovjeka. Netočan navod. Naime više od 50% predloženog za zaštitu u prijedlogu zakona nalazi se u poplavnom području, nebranjenom području i pod direktnim utjecajem voda i redovitih poplava Dunava. To je notorna činjenica i zapravo cijelo ovo izlaganje je bilo ništa drugo nego himna lovačko-šumarskom lobiju i kao što kolega čuva interese Osječke kliničke bolnice, tako i čuva ovdje interese Kopačkog rita, čitaj Slavonske interese. Hvala.
Zahvaljujem u ime predlagatelja, uvaženi zastupnik Josip Leko.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege zastupnici, gospodine državni tajniče. Došla mi je u ruku jedna knjiga Kopački rit, Park prirode koju je izdalo Ministarstvo zaštite okoliša i prostornog uređenja Republike Hrvatske od 2003. godine. Evo što piše u toj knjizi i zašto mi predlažemo da se Park prirode proglasi nacionalnim parkom Kopački rit. Dojam koji se dobiva pri prvom susretu s KOpačkim ritom ostaje nezaboravan, posjetitelj biva zadivljen ponajprije geografskom konfiguracijom terena, hidrografskim značajkama ovog područja, a na potpunu ljepotu ovom kraju daju biljni i životinjski svijet koji osvaja raznolikošću oblika i organizama, bogatstvom boja i ljepotom pokreta. Sav taj svijest sjedinjen sa staništem čini jedinstvenu cjelinu. Prilikom proljetne ili jesenske migracije ptica na obalama najvećeg jezera u Ritu kopačkog jezera obitava oko 50 tisuća jedinki ptica. I treći citat, osnovno ekološko obilježje ovom prostoru daju dinamika plavljenja, tako da o intenzitetu plavljenja ovisi izgled cijelog prostora odnosno pojedinih biotipa. MOzaično raspoređeni dijelovi Ritskog kopna i Ritskih voda mijenjaju svoju veličinu, oblik i funkciju u ovisnosti o količini nadošle vode. Sve je počelo 67. godine kada je Sabor proglasio zaštićenim područje Kopački rit. Riječ je o 17,5 tisuća hektara u prvom aktu ove države. Što reći o samom prijedlogu, počeo bih o dva negativna stava za Prijedlog ovog zakona, prvi je stav Vlade Republike Hrvatske. Načelno sve ono što Vlada navodi da se odbije prijedlog zakona da se Kopački rit kao park prirode ne proglasi nacionalnim parkom prirode zapravo ide u korist proglašavanja parka prirode u nacionalni park. Pa i kolege iz HDZ-a kada se pozivaju na gospodarsku djelatnost u parku prirode samim time negiraju zaštitu prostora, jer je prvi cilj gospodarska aktivnost a mi se zalažemo da raritetno područje, jedinstveno područje u Europi zaštitimo i to na način da očuvamo područje, da očuvamo domicilno mjesno stanovništvo sa supstituiranom djelatnošću. Dakle, mi smo koegzistenciju stanovništva i zaštite a nismo za eksploataciju u nacionalnom parku jer je on po prirodi stvari nacionalni park. Prema tome, prigovor da nema karata ne stoji, ako je Klub HDZ-a i oni koji prigovaraju nedovoljno preciznom aktu Prijedloga zakona, pa glasujte za drugo čitanje pa ćemo pripremiti karte, pa ćemo onda odlučiti koliki je obuhvat odluke odnosno Zakona o nacionalnom parku Kopački rit. Ovdje je važna želja da li mi želimo sačuvati nešto za trajnu vrijednost ili želimo, oprostite je li sukob interesa Hrvatskih šuma ili je nacionalni interes zaštititi ovako vrijednu raritetnu površinu u našoj zemlji. Ako o tome moramo odlučivati onda moramo staviti i tu dilemu na dnevni red. Ovdje smo stavili na dnevni red zaštitu prirodne nacionalne vrijednosti u širim razmjerima. Prema tome, još nešto kolegama iz Hrvatskih šuma ako je točno da nije njihov interes u Kopačkom ritu gospodarski nego zaštita područja, onda podizanje zaštite u tom području neće oštetiti njihove interese. A ako je cilj eksploatacija šuma onda izravno kažu da je područje ugroženo ili jedno ili drugo. Zbog toga kolegice i kolege da ja puno ne iznosim i nema puno valjanih novih razloga ovdje zaista riječ o vrijednosti koju moramo sačuvati, pojačanim mjerama zaštite, dakle to je nacionalni interes, nije interes ni jednog lobija, ni jedne grupe. Prema tome, ako treba se opredijeliti između lobija ili elite Hrvatske ili između naše zajedničke budućnosti onda mislim da nema dileme da će svi oni kojima je u cilju zaštita vrijednosti Hrvatskih, pa makar bilo to i područje Kopačkog rita o kojima se sporima glasovati za zaštitu a ne za pojedinačni ili grupni interes, bilo kako da se on zvao. Lovački ili šumarski. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. U ime Kluba IDS-a uvaženi zastupnik Damir Kajin.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, cijenjena gospodo zastupnici. Pa kada o Kopačkom ritu govori netko tko tamo nikada nije bio taj netko sam sada ja, može se opredjeljivati temeljem do sada rečenog odnosno bolje rečeno prikazanog. Znači postoje neki argumenti za, neki argumenti protiv, međutim, nesporno je da je riječ o jednom, u pravom smislu riječi prirodnom fenomenu. Evo, može se reći da se radi o najočuvanijem i najznačajnijom poplavnom području Dunava u cijeloj srednjoj Europi, zatim se kaže da se radi o području najveće biološke raznolikosti organizama, vezanih uz močvarne ekosustave, zatim najznačajnije mrjestilište riba Dunavskog slijeva u ovom dijelu Europe, jedno je to od posljednjih staništa mnogih ugroženih vrsta biljaka i životinja, područje najvećih kolonija pojedinih vrsta ptica u Republici Hrvatskoj i odmorišta mnogih vrsta močvarica i da ne navodim sve druge podatke koje sam imao slučajno prilike pročitati tijekom jučerašnjeg dana u Večernjem listu. Jednom riječju radi se znači o izuzetnom rezervatu koji u pravom smislu te riječi oplemenjuje prostor Republike Hrvatske. Međutim, život se mora živjeti i u simbiozi sa Kopačkim ritom bio on nacionalni park bio on park prirode. Utoliko je i upitno da li možemo raspravljati a da prethodno lokalna zajednica ne zauzme jedan jasan stav što želi i kako doživljava ovu zakonsku inicijativu. Mišljenja sam da bi o tome trebalo odlučivati lokalne samouprave bilo da je riječ o općinama, gradovima, jasno o županiji iako smo čuli od gospodina Arlovića da je Osječko-baranjska županija donijela zaključak godine 1998. iako je od tog vremena do danas prošlo punih 7 godina. Ako se već znači zalažemo za jednu supsidijarnost, ako se zalažemo za decentralizaciju da metropola da visoka politika ne odlučuje mimo građana, iako je jasno da ovakvu inicijativu može donijeti samo Sabor, onda moramo i te ljude pitati za mišljenje. Ja mislim da to nalaže jedna kultura komunikacije. Između lova s druge strane i prirode, iako nisam lovac, ja se uvijek opredjeljujem za zaštitu prirode. Konačno nisam ni krivolovac, konačno moj birački eletorat kakva god odluka bila donesena neće imati nikakve štete. Međutim, nemojmo od visoke politike zanemarivati lokalne interese. No, da ne bi bilo nikakve dvojbe IDS-e će apsolutno glasati za inicijativu gospodina Pančića, pogotovo da ide ka drugom čitanju, daj Bože da se takva inicijativa možda i usvoji. Međutim, što želim reći. Mi imamo jednostavno dva pola. S jedne strane iz ovih svih dosadašnjih diskusija primijetio sam da s jedne strane imamo Hrvatske šume, one brane svoju poziciju, znači neku mogućnost eksploatacije indirektno zalažu se za uređenje. Ovdje su se spominjale neke Američke topole itd. što se tamo nalazi, ne znam. Na toj strani imamo i lovce koji brane jasno svoju poziciju. Oni isto tako istupaju sa pozicije da je njihova djelatnost nota bene i turistička što na neki način i je. Dok s druge strane imamo zagovarače nacionalnog parka koji žele da se jedan prostor dodatno valorizira što je jasno moguće. Ukoliko se posjeduje turistička infrastruktura i daj Bože tabaranja do toga jednoga dana na takvoj jednoj lokaciji i dođe. Međutim, evo čuli smo malo prije Hrvatske šume prijete otpuštanjem 150 radnika, to je nedopustivo. Pogotovo za kraj kao što je Baranja koja je najviše stradala za vrijeme Domovinskog rata, koji prije svega živi isključivo od javnog poduzeća od Hrvatske vojske, Policije, Uprave itd. Stoga sam eto danas sa jednom posebnom radošću pročitao u Vjesniku da je u Lipiku, dobro Lipik nije Baranja, da će se izrađivati stakla za …, Ferrari, Audi, ja im čestitam na tome, to bi mogao biti pravi posao, znači trebamo podržati takvu jednu tvrtku. I onako usput možda pitati te ljude kad smo već jutros razgovarali jesmo li ili nismo za Europu, da li su i oni za Europu? Ma jasno da jesu. Znači priče da bi nacionalni park s druge strane koji sad imamo prilike jučer pročitati pridonio razgraničenju sa Srbijom, po mom sudu su neosnovane. To neće riješiti nacionalni park, to će vjerojatno jednoga dana riješiti ili neka Vlada ili arbitraža, ali sigurno nacionalni ili ne znam kakav park na to neće utjecati. Do sada je kao što smo čuli Kopački rit bio poznat kao atraktivno lovište, od Kralja Aleksandra preko Josipa Broza Tita. Nakon Tita kada se taj interes malo počeo gubiti tamo su se nažalost počeli nalaziti Hrvatsko-srpski kartografi i crtali granice u Bosni i Hercegovini. Šteta da nismo dobili i ove grafičke prikaze na ovom panou. NO, za kraj ovaj intimno sam za nacionalni park, za zaštitu prirode na tim prostorima. Ali moramo prethodno samo to želim istaknuti dobiti sud lokalne zajednice. Bez toga može se stvarno sve prikazati kao najobičniju političku borbu u ovo predizborno vrijeme prije lokalnih izbora. Najveća borba međutim, trebala biti kada je Kopački rit posrijedi, kada je Baranja posrijedi da se taj prostor što je prije moguće deminira. Jasno to će biti teško, niti Nacionalni park Plitvice nisu u cijelosti deminirane. Međutim, eto ni taj hendikep tog jedinstvenog nacionalnog parka u Europi ne smeta im da se ne znam njega obilazi sigurnim stazama. Za kraj i u Nacionalnom parku po mišljenju IDS-a moglo bi biti mjesta za sve. Pitanje je samo jasno onda što je sa lovcima, ali nezaboravimo isto tako brigu da i oni itekako vode brigu o prostoru, šumama i tome slično svojim lovištima. Možda ponekad i neusporedivo više i od samih ekoloških grupa. Sve u svemu Dalmatinci bi rekli dajte dite materi, neka lokalna samouprava zauzme se što sa tim prostorima. A dok oni o tome ne odluče nemojmo jednostavno tu inicijativu odbaciti, proslijedimo je u drugo čitanje i indirektno obvežimo te općine, županije, županiju da se ponovo odluče glede sudbine Nacionalni park, Park prirode. Možda je neko rješenje malo smanjiti granice radi kao što rekoh na početku simbioze između s jedne strane građana, lokalne samouprave. S druge strane nacionalne, nacionalnog parka. Međutim, jasno je da o tome treba najprije odlučiti netko na terenu, a potom nam dostaviti takvo mišljenje da možemo se bez grižnje savjesti zauzeti za rješenje koje će u najvećoj mogućoj mjeri pogodovati stanovništvu koje obitava na tim prostorima.
Zahvaljujem. Čuli smo i o raznim lovcima koji su pohodili u to područje. Ispravak netočnog navoda, uvaženi zastupnik Šišljagić.
Hvala lijepo. Pa evo ispravio bih netočan navod kolege Kajina. Naime, on je iskazao u jednom trenutku da se ovdje u Saboru raspravlja, da imamo dva suprotstavljena tabora. Da s jedne strane imamo oni koji predlažu nacionalni park, a sa druge strane imamo one koji zastupaju lovce, odnosno šumare. To jednostavno nije točno. Sa druge strane su oni koji činjenicama i argumentima obrazlažu da nisu za prijedlog Nacionalnog parka, ne zbog interesa lovaca i šumara, nego zato što mislimo i činjenicama potkrjepljujemo da to nije u interesu Slavonije i Baranje, pa onda i cijele države Hrvatske. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Herman.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Naime, u ovom nadahnutom izlaganju na samom rubu nedopustive improvizacije, bilo je rečeno da će se možda 150 čak radnika, jer se to čulo u nekom drugom pak nastupu, biti otpušteno. To je savršeno netočan navod. Može biti "eventualno" kako je rečeno otpušteno i to pod navodnika, manje od 5% osoba koje se nalaze u tom prostoru koje se predlaže kao zaštićeno područje, ali naravno sa idejom da se prezaposle u nizu drugih djelatnosti koji će se pojaviti od Velnesa, do … to su vam oni što gledaju itd. To će objasniti kolega Antolović državni tajnik i veliki ekspert za ovo područje.
Zahvaljujem. Zlorabite instituciju ispravka netočnog navoda. Prije prelaska na pojedinačnu raspravu u ime predlagatelja uvaženi zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo cijenjeni gospodine potpredsjedniče. Ovdje niz put iskazan dojam, a ja ću i traženi su argumenti. Hvala lijepo. Naime, htio sam i pokazati još nekoliko slajdova. Toliko toga smo pripremili kao argumente za ovu raspravu da je doista da bi nam trebalo znatno više vremena no što to Poslovnik omogućava. No, dozvolite mi u najkraćem. Bez namjere da raspravljamo dojmovno. U prijedlogu Zakona smo iskazali, a ovdje u prethodnih nekoliko rasprava bilo primarno riječ o šumarstvu, iskazali smo argumente iz kojeg je vidljivo da najveći dio ovog područja koji se koristi za potrebe šumarstva iako se to područje u cjelini ne smatra šumskim zemljištem sukladno definiciji Zakona o šumama samo 1/3 predstavljaju šume dok 2/3 predstavlja neplodno šumsko zemljište. Drugo, ja se slažem sa svima vama poštovane kolegice i kolege koji ste rekli da su zbog intenzivnog šumarstva i to sječe starih sastojina šuma i njihovih zamjena i to plantažama alohtonim dakle vrstama dovedeni svi u poziciju da nažalost autohtonih sastojina imamo vrlo malo ili kako smo mi to rekli u tragovima. Dio posječenih šuma nažalost nikad nije pošumljen i to zahtijeva znatna financijska ulaganja. Naravno i organizacijska, a po podacima kojima mi raspolažemo danas pod ovim plantažama o kojima ste govorili, plantažama stranih vrsta drveća nalazi se 30% ukupnih površina pod šumama. Iz svih pokazatelja kojima mi raspolažemo naglašavam na predloženom za zaštitu ovom području eksploatacija šuma očito ekonomski nije isplativa. Naime prema podacima stručnjaka Šumarskog instituta u Jastrebarskom proizlazi da su novčana, da je novčana vrijednost cjelokupne drvne mase na području parka prirode ispod osnovnih troškova sječe istih. Prema tim podacima Hrvatske šume na ovom području sljedećih 40 godina nastankom sadašnjeg načina gospodarenja bi ostvarile čisti gubitak već i od 120 milijuna kuna. Upravo iz tih razloga mi tvrdimo suprotno da će svi ovi koji, djelatnici koji su uposleni u Hrvatskim šumama naći svoje uposlenje ali na pošumljavanju i na zaštiti i promjene ovih alohtonih vrsta, a na upit koji smo čuli u šumarstvu na predloženom području stalno je zaposleno manje od 5% radno aktivnog stanovništva u općinama Bilje, Kneževi vinogradi i Draž. Dakle mi držimo da bi restauracija postojećih devastiranih šumskih sastojina zahtijevalo i omogućilo zapošljavanje znatno većeg broja zaposlenih od ovog postojećeg. I na kraju u ovom dijelu nepobitna je činjenica da se na ovom području površine ne pošumljavaju. Planom pošumljavanja 2001., 2004. samo na ovom prostoru današnjeg Parka prirode predviđena je čista sječa od 225 hektara, a pošumiti se planira svega 62 hektara. Dakle manjak od 162 hektara što je dakako suprotno odredbama Zakona o šumama. I na koncu dozvolite mi da upozorim naročito državnog, gospodina državnog tajnika i na one koji su u ime Vlade pisali obrazloženje Vlade, netočna je tvrdnja da će se na ovaj način znatnost proglašenjem, u slučaju proglašenja parka nacionalnim parkom, da će se smanjiti nivo zaštite. Očito gospoda koja su pisala ovaj materijal nisu dobro pročitala Zakon o zaštiti prirode, a da ne bih bilo što improvizirao samo da ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica: To nije dobro.]] Naime u mišljenju Vlade kaže se izrijekom sljedeće, citiram: «Proglašenje nacionalnog parka u pregledanom području istovremeno bi značilo i degradaciju režima zaštite u južnom dijelu koji danas uživa kategoriju posebnog rezervata što je znatno stroži režim.» Ovo je netočno. Temeljem članka 150. Zakona o zaštiti prirode kaže se da su zaštićene prirodne vrijednosti prema ovom Zakonu zaštićena područja i to: 1. strogi rezervat, 2. nacionalni park pa tek onda posebni rezervat. Ovo je posbni ornitološki rezervat koji je po kategorizaciji ispod nacionalnog parka. Dakle ova tvrdnja naprosto ne stoji, a čini mi se da ste tom tvrdnjom gospodine državni tajniče doveli u zabludu i mnoge klubove koji su danas citirali ovo mišljenje Vlade. Da zaključim: iz svega ovoga mi držimo da je ovom biseru ponavljam prijeko potrebna drugačija zaštita, da imamo ponovo generacije koje će doći iza nas ovu lijevu sliku dakle starih sastojina i to autohtonih slavonskog hrasta i drugih vrsta, a ne kao na desnoj alohtonih kanadskih topola.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Ledinski.
Gospodine potpredsjedniče netočan je navod kolege Gavrana da Hrvatske šume nisu tamo pošumile nego da su samo sjekle. Ja bih više volio, netočan je u tom dijelu što to nije istina s obzirom da su Hrvatske šume redovito tamo vrše pošumljavanja ili prirodnu obnovu gdje je to moguče. Od 350 hektara koje su posječene evroameričkih topola pošumljeno je sa hrastom i jasenom od 172 hektara, a ostatak je prirodno pomlađen i ja molim kolegu da to više ne ponavlja za ovime Domom jer to nije istina i netočan je navod. A temeljni fenomen Parka prirode Kopački rit je šuma, šuma takva kakva je, a sav život koji se u njoj odvija. A ne ostale priče koje se ovdje danas ponavljaju.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Na redu je uvaženi zastupnik Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Pa ja moram priznati odmah na samom početku da ne razumijem baš do kraja tok ove rasprave. Gledajte imamo prekrasnu zemlju i u tome se svi slažemo i volimo tu zemlju i u toj ljubavi smo složni. I u toj predivnoj zemlji koju svi volimo imamo 8 nacionalnih parkova i na njih smo svi ponosni. I sad se javlja prijedlog da se jedan poseban, a vidjeli smo i na filmu čaroban prostor proglasi nacionalnim parkom i onda je netko protiv. Pa zašto smo protiv toga da u toj prekrasnoj zemlji uz 8 parkova nacionalnih imamo i deveti? Tko je protiv? Protiv je Vlada i protiv su Hrvatske šume koje ujedno gospodare i lovištem tamo. E sad iz kojih razloga? Ja ne znam iz kojih razloga je, naime Vlada je tu pobrojala neke svoje razloge no možda treba spomenuti i jedan razlog koji Vlada nije navela u svome mišljenju, a koji bi možda mogao biti odlučan za ovakav stav Vlade. Naime u tom prostoru Tikveša postoji lovište koje je funkcioniralo kao protokolarno lovište. A što znači protokolarno lovište? To znači da visoki političari, visoki dužnosnici idu tamo u lov pa onda odstrijele divljač pa onda to sve ide o državnome trošku, onda nakon takvog lova još obave i ručak i kušaju kapljicu tamo finoga vina. Beljskoga Rizlinga. E sad možda je to razlog koji nije naveden u mišljenju Vlade da vladini dužnosnici nastave s takvom djelatnošću. A ako se proglasi nacionalni park onda toga nema. Jer ja mislim da je to ipak jedan od bitnih razloga s obzirom da su ovi koji su ovdje navedeni potpuno čudni, a prvi kaže da je to neprihvatljivo jer područje koje se predlaže za proglašenje nacionalnim parkom pretežno izmijenjeno područje tako da su i prirodne vrijednosti nastale većim dijelom utjecajem čovjeka. Nakon ovakvog mišljenja Vlade ja se bojim da bi Vlada mogla i nacionalni park Brijune donijeti odluku da se mu se skine taj rang nacionalnog parka. Jer su Brijun to je valjda Vladi poznato bili jedno močvaro područje malarično područje koje je kultivirao jedan Austrijanac zvao se Kupervizer. On je kupio cijelo to brijunsko otočke, čini mi se od nekakvog talijanskog grofa, i onda ga uredio. I sve ono kako Brijuni danas izgledaju to je sve stvorila ljudska ruka. I sada ako je ovaj razlog koji Vlada navodi točan, i ako Vlada misli reagirati logično i konzekventno onda očekujem da predloži da Brijuni prestanu biti nacionalnim parkom. To bi se ja mislim dopalo i Hrvatskim šumama i lovcima. Jer tamo ima jako puno jelena lopatara pa bi lovci imali po čemu pucati. Na Brijunima. A ima dosta Kupervizer je tako posadio dosta toga drveća to drveće je sve preko godine sto godina staro to bi šumari, dajte molim vas zamolite gospđu Babić Petričević da se ponaša sukladno mjestu.
Ja molim da se pojedine grupacije od 5. 6. zastupnika ne stranački nego više stranački malo upristoje. Vi niste dobili riječ uvažena zastupnice.
Dakle, kada bi onda lovci ušli na te Brijune imali bi puno posla i puno zabave. A i šumari bi imali dosta posla jer velim vam tamo ima toga drveća staro preko 100 godina. Ima jedna maslina stara 1500 godina sve bi se to dalo iskrčiti kao na ovim snimkama koje smo ovdje vidjeli. Ja se nadam ipak da se to neće dogoditi i da će Brijunu ostati nacionalni park. Bez obzira što su uređeni ljudskom rukom. Što kažu Hrvatske šume? Ja ovdje imam jedan dopis i tu je zaglavlje stvarno Hrvatskih šuma u kojima piše slijedeće. Predlagači predlažu bezuban iskorak za interes neumornog inozemnog zaštitarskog lobija a kad smo već spomenuli inzemni zaštitarski lobi, piše autor ovoga teksta pa stavlja zagradu, prevedeno eko imperijalisti pa zatvara zagradu, tu treba pojasniti i na ovaj raspravi dokazati da stručnjaci na koje se pozivaju političari SDP-a služe kao instrument i u rukama tzv. Zelene mafije. Posebno naglašavamo da ne smijemo dozvoliti da postanemo nove žrtve na podužem popisu eko imperijalizma, na čemu možemo reći vrlo predano rade naši novo pečeni stručnjaci čiji interes je sve samo ne hrvatski. E sad gledajte autor ovoga nečuveno bezobraznog i prilično nepismenog teksta piše taj tekst na zaglavlju Hrvatskih šuma a on je i voditelj nekakve uprave šumarskog područja Osijek. Ravnatelj. Ja predlažem Vladi da toga gospodina koji se usudio ovako neto napisati smjeni sutra, po mogućnosti danas ako se Vlada sastaje, jer taj čovjek sramoti Republiku Hrvatsku, jer on jednu instituciju međunarodnu koja inače podržava ovaj prijedlog, on njih naziva imperijalistima, i što je ono rekao zelenom mafijom, mafijašima ih naziva. A predlagatelj ovoga zakona znači SDP-e, proglašava za anti-hrvatsvo. Pazite za anti-hrvatsvo zato što predlažemo da se Kopači rit proglasi Hrvatskim Nacionalnim parkom. Čovjek ima problema sa logikom možda i sa zdravljem ali svakako nije za posao koji obavlja jer Hrvatsku sramoti. Koji su sada argumenti za argumenti protiv. Argumente za pa njih valjda ne treba ponavljati, valjda ne treba nikome dokazivati da je status nacionalnog parka omogućava bolju zaštitu toga KOpačkog rita, nego status koji ima sada. Pa to jedan puta to je valjda svima jasno. Koji su argumenti protiv. Uz ovaj koji sam već analizirao, kaže se da bi trebalo obustaviti svako gospodarsku djelatnost u tom području. Pa slušajte to ne da je netočno, to je upravo neinteligentno. Pa dajte otiđite u bilo koji nacionalni park pa vidite dali tamo ljudi se bave turizmom, pa jeli to nekakva djelatnost gospodarska, pa ja mislim da jeste. Pa dajte vidite dali oni da bi se mogli baviti turizmom se bave i poljoprivedom, pa onda svoje poljoprivredne proizvode plasiraju tim turistima. Pa dajte onda razmislite o tome dali je brand nacionalnog parka u turističkom smislu bolji nego parka prirode, pa ja mislim da jeste. Prema tome taj argument otpada, to je posve nelogično i upravo neshvatljivo. Onda veli da bi stotinjak obitelji ostalo bez kruha, ma molim vas lijepo. Pa stotinjak obitelji bi imali što raditi, baviti se eko turizmom ako ničim drugim. Onda, da bi šumari ostali bez posla. Pa dobro zar vi stvarno mislite da u Nacionalnom parku šumari nemaju što tražiti. Nemaju što raditi, pa imaju. Pa i u nacionalnom parku se mora brinuti o tom nacionalnom parku. Jedino nema nekontrolirane sječe. Toga nema. To je istina. Ali posla za šumare ima i u nacionalnom parku. I onda da bi to predstavljalo degradaciju režima zaštite u južnom dijelu. A posve netočno. Jer je nacionalni park daleko viši stupanj zaštite od ovoga što postoji. Znači kada analiziramo ove argumente koji se iznose protiv vidimo da oni ne vrijede apsolutno ništa. Tu postoji jedino politička volja, ili nema političke volje, da dodatno zaštitimo jedno područje ne zbog nas zbog generacija koje dolaze. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Herman.
Gospodine predsjedniče, dakle kolega STazić je rekao ovako, voditelj šumarije dodao važan čovjek i ne znam što. Ovo posljednje je potpuno netočno. Dakle nije ne znam što. Točan navod je, član Upravnoga vijeća javne ustanove parka prirode Kopački rit. Trenutno angažiran na rušenju plana upravljanja kojega neprestance hvali kolega državni tajnik Antolović. Ali je isto taj član upravnog vijeća postavljen od kolega Antolovića u ovo upravno vijeće. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Na redu je uvaženi zastupnik Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče , poštovane kolegice i kolege. Nakon ovoga što je ovdje izrečeno tokom dosadašnje rasprave zapravo se čovjek pita dali ima smisla nastaviti raspravu. Jer je očigledno da se sve više i više pokušava pokušava interesno ako hoćete i politički ideološki razvrstati i podijeliti a ne da se vrednuju argumenti koji se ovdje padaju. Meni je to još donekle razumljivo kad govore zastupnici, ali mi je potpuno neprihvatljivo da se članak 150., 151. i 152. krivo interpretira kako u mišljenju Vlade Republike Hrvatske netočno, tako isto i u ovoj raspravi. Ja sam citirao u ime našeg kluba članak 152. koji govori koje gospodarske djelatnosti se mogu obavljati, koje su se do sada obavljale da se mogu nastaviti kad se, obavljati kada se proglasi nacionalni park. I isto tako je sasvim jasno da se zakonom u skladu sa Ustavom radi zaštite prirode i prirodnih zaštićenih vrednota mogu ograničiti određene djelatnosti, ali i propisati određene djelatnosti koje će biti usmjerene u tom pravcu. Iz tog razloga ni u kojoj zapravo varijanti ne prijeti opasnost da bi ljudi mogli ostati bez posla. Možda se može dogoditi da bi neki trebali promijeniti poslove koje obavljaju. Možda se, i bi se dogodilo da se promijeni odluke tko će donositi vezano za održavanje i upravljanje prirodnim bogatstvom u nacionalnom parku, ne bi se to moglo raditi mimo uprave i nadležnih vijeća i tijela nacionalnog parka. Ali je sasvim jasno da je potpuno netočno i neprihvatljivo tvrditi kako sada tamo stanovništvo koje živi ne bi moglo više živjeti u nacionalnom parku. Kako se gospodarske djelatnosti koje se obavljaju ne bi mogle obavljati, a u isto vrijeme u zakonu piše nešto drugo. I zbog toga ja mislim da se stvarno trebamo vratiti pitanju argumenata. Trebamo se vratiti pitanju svih pitanja. Netočna je recimo teza da eto kad ne bi bilo tu šume, ne bi bilo ni razloga da postoji park prirode ili nacionalni park. Pa to ne stoji. Pa ima nacionalnih parkova u pustinji koji su proglašeni, gdje je pustinja proglašena nacionalnim parkom. Ovdje nije samo šumski, šumske eko zajednice, nego i vodene i barske itd. eko zajednice koje treba zaštiti i ovdje se treba rasprava voditi sa aspekta dobra koje je ugroženo, da li ga treba ili ne treba podići na višu razinu zaštite sa ciljem da se omogući da ta zaštićena dobra opstanu iza generacije koja dolazi iza nas, s jedne strane. I s druge strane da se u takvim specifičnim okolnostima koji nalaže nacionalni park i gospodarenje prirodnim resursima i prirodnim resursima unutar njega, a osnovana svrha mora biti da se održavaju upravo ti resursi i da se zaštite kako ga onda staviti u odgovarajuću djelatnost koja će biti korisna i za ljude. Od turističke, ugostiteljske preko poljoprivredne, šumarstva, lovstva i drugih gospodarskih djelatnosti kako piše u zakonu koje su se do sada obavljale ili koje su se obavljale do proglašenja nacionalnog parka mogu se poslije toga nastaviti obavljati. A ja čisto teško mogu zamisliti, neovisno o tome da li će to ostati park prirode ili nacionalni park, da bi se osim šumarstva, lovstva, ribolova, nešto malo poljoprivrede, malo stočarstva moglo tamo obavljati recimo prehrambena industrija ili kemijska industrija. Što ne znači da možda ne bi bilo … [[Govornik se ne razumije.]] Jer i u parku prirode se to ne bi dogodilo. Prema tome takve argumente kad iznosimo zapravo mi ne želimo se sudariti sa temeljnim problemom, jesu li ugrožena ili nisu ugrožena prirodna bogatstva koja su predmet općeg interesa i zaštite. Nažalost, i to je pitanje svih pitanja. Pokazatelji, tekući pokazatelji upozoravaju da su mnoge vrste tih dobara već ugrožene. I iz tog razloga ne samo za Kopački rit, kao park prirode, da postoji ideja da se proglasi nacionalnim parkom. Nego postoji ideja u Europskoj zajednici, u Europskoj uniji a sukladno konvencijama kojima su pristupile članice Europske unije i Hrvatska iako još nije članica Europske unije da se zaštiti, kao nacionalni park proglasi čitav sliv rijeke Mure, Drave i Dunava. I da čak i naseljena mjesta i gradovi budu u dodirnim točkama sa nacionalnim parkom. To ne znači da neće biti gospodarske djelatnosti, uostalom to kolege znaju. Znaju za Kapošvarsku ideju itd. Prema tome ako sa tog aspekta hoćemo razgovarati postavlja se pitanje šta Republika Hrvatska može i treba tražiti kao svoj interes. E to je osnovno pitanje. Da li je naš interes proglasiti nešto nacionalnim parkom i staviti to u funkciju održavanja bioloških vrsta u tom parku i istodobno iz toga izvući o održivom razvitku i upravljanju nacionalnom parkom ekonomske i druge socijalne koristi za stanovništvo koje prije svega tamo žive, a i za Republiku Hrvatsku. … [[Upadica se ne razumije.]] Ja mislim da je to moguće. Ja mislim da naš zakon sada dopušta, a ako nije moguće ili kad, da budem još precizniji, kad po zakonu ne bi bilo moguće, što nije točno, moguće je, kada ne bi bilo onda bi mi morali izmijeniti i dopuniti zakon. Onda bi mi morali izmijeniti i dopuniti zakon, a ne bi nam to trebao biti razlogom da ne prihvatimo da se ovo proglasi nacionalni park. Dodatno tome ja mislim da Kopački rit zaslužuje zbog vrijednosti koje nosi za sadašnje i buduće generacije kao dobro koje nije samo od interesa za Republiku Hrvatsku nego kao dobro koje prelazi naše granice, ono je civilizacijsko dobro. Jer se na tom području nalaze određene vrste flore i faune koje jednostavno nigdje drugdje ne žive i treba ih održati radi dobra, civilizacijskog dobra ili civilizacijske stečevine ljudske zajednice. E vidite kad sa tog aspekta posmatramo onda treba postaviti slijedeće pitanje. Da li je razina nacionalnog parka dostatna? Ili bi u okviru nacionalnog parka trebalo proglasiti i posebna područja i posebne rezervate dodatno za pojedine vrste flore i faune koje treba dodatno zaštiti i koje ne bi trebalo doći pod utjecaj ljudskog ili bilo kojeg drugog faktora da bi bio do te mjere ugrožen, naravno osim više sile kojom čovjek za sada ne može gospodariti u pravilu. I zbog toga molim vas lijepo, nije dobro ovaj Prijedlog zakona odbiti. Ja plediram da se uozbiljimo, da shvatimo da je ovo pitanje koje je od interesa za sve nas, i da o ovom pitanju ne samo da provedemo raspravu. Ja sam uvjeren da naše kolege ništa protiv ne bi imali da ovaj zakon prođe prvo čitanje i ako treba zadužimo Vladu Republike Hrvatske da ona dosljedno konzekventno prouči konvencije koje smo prihvatili, da prouči naš Zakon o zaštiti prirode, da snimi stanje u Parku prirode Kopački rit i da shvati da je nužno potrebno što prije poduzeti odgovarajuće mjere da bi se to dobro zaštitilo. Molim vas ako imate kolegice i kolege prilike čim prije odite tamo. Znate, imate takvih ljepota da vam dah zastane od ljepote prirode koja se pred vama pojavi, a istodobno kad naiđete na pustu poljinu koja je do jučer bila obrasla posječenu, iskrčenu, zapuštenu, upropaštenu na koju se ne vraćaju i drugi oblici života, ne samo oni koji su uvriješteni na njoj, nego i drugi koji su zbog toga što onih predhodnih nije bilo u eko sustavu otišli sa tog prostora, e onda vas zaboli i zazebe oko srca. Jer imate jednostavno osjećaj da ste nešto uzeli što je priroda nudila svima nama i generacijama koje dolaze iza nas. I ja mislim da mi imamo i ljudsku i političku u povijesnu i kako god hoćete, čak i osobnu odgovornost jer igrom slučaja mi smo izabrani da predstavljamo narod da danas povučemo potez kojim ćemo zaštiti ova dobra u interesu svih nas i budućnosti koja dolazi iza nas. Nije dobro, ponovno podvlačim, okretati stvari na način da se izigraju zapravo propisi. Pogledajmo 152. stavak 5. vidjeti ćete da nije točno da nema gospodarske djelatnosti. Ako toga ima onda je sasvim jasno da nema prilike da će ljudi ostati bez posla, nego će se te gospodarske djelatnosti moći i morati i trebati staviti u funkciju ne da ostvaruju profit nego prije svega da se tim funkcijama zaštiti zaštićeno dobro koje je od interesa i koje treba proglasiti u nacionalnom dobru, ali to ne znači da ljudi u tome neće raditi, dapače. I da neće zaraditi, dapače. Prema tome mislim da smo, mi smo vjerojatno u situaciji kada ćemo danas-sutra to trebati raspravljati i o nekim drugim područjima Republike Hrvatske kao što … [[Ne razumije se.]] kao što je ovo i kao što je ono. I hvala Bogu da imamo takve ljepote koje možemo i trebamo čuvati i za sebe i za generacije iza nas i naravno za sve one koji će sutra dolaziti to gledati i učiti na tim prostorima ono što zapravo neće imati više prilike vidjeti u svojim područjima i u svojim domovinama i to debelo platit. Hvala vam lijepo.
Zahvaljujem. Evo pozvani smo u Kopački rit, s tim da nas uvaženi zastupnik Stazić ne proglasi protokolarnim lovcima. Riječ ima uvaženi zastupnik Mato Štimac.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Državni tajniče, kolegice i kolege. Pa nedvojbeno je da Kopački rit predstavlja jedinstveni prirodni fenomen što potvrđuje i uvrštavanje tog područja na … [[Ne razumije se.]] popis važnih staništa od međunarodnog značaja. Republika Hrvatska prepoznala je njegovu vrijednost i to područje zaštitila kategorijom parka prirode i posebnim zoološkim rezervatom. Napominjem da se posebni rezervat prema Zakonu o zaštiti prirode, članak 150. nalazi između kategorija nacionalnog parka i parka prirode. Ovaj prijedlog uvaženih zastupnika otvara raspravu je li trenutna kategorija zaštite Kopačkog rita primjerena ili ne. Pri razmatranju toga prijedloga trebali bi se prvenstveno rukovoditi argumentima struke. Stoga odmah moram reći da obrazloženje koje nam je priloženo uz prijedlog zakona istima nije potkrijepljeno, dapače iznešeno je niz optužbi za kršenje zakona za koje bi se zbog ozbiljnosti očekivalo da budu utemeljene na nalazima inspekcijskih službi, međutim to je izostalo. Što se pak samog prijedloga tiče prvo treba kao što su predlagatelji ispravno odlučili, utvrditi postoji li uporište za proglašenje Kopačkog rita nacionalnim parkom. Uvjet prostornosti zasigurno budući da bi se već postojeće granice parka prirode povećanjem ovog prijedloga uvelike proširile zadovoljava, no teško da je to dostatan uvjet za proglašenje. Težište definicije je držim ipak na pretežno neizmijenjeno područje. Predlagatelji naravno u to na početku ne dvoje, dapače navode da citiram, predstavlja najočuvanije i najznačajnije poplavno područje rijeke Dunav u čitavoj srednjoj Europi. Međutim nešto dalje uskaču sami sebi u usta. Na jednom mjestu tvrdi se da je područje pretežno neizmijenjeno, a onda na drugom dokazuje kako je ugroženo raznim utjecajima pa se tako navodi citiram, jednu trećinu predstavljaju izuzetno ugroženi ekološki sustavi poplavnih šuma, najviši tereni koji su izvan dosega redovitih poplava prekriveni su šumama hrasta lužnjaka kojih je danas zahvaljujući prekomjernoj sjeći ima samo u tragovima. Ja se ovdje moram zapitati je li to neznatan utjecaj ili ne. Ukoliko je utjecaj, a vjerujem da jest, jer predlagač ponavljam govori o prekomjernoj sječi pa šume danas ima tek u tragovima. To najbolje govori da on nije samo neznatan. Čini mi se stoga da se predlagatelji nisu mogli odlučiti između želje za prikazom očuvanosti što je potrebno da bi se dokazalo da to područje zadovoljava kriterije nacionalnog parka i potrebe naglašavanja ugroženosti od strane kako se to može pročitati pod točkom 2.2. koja govori o načinu upravljanja i korištenja prirodnih dobara, intenzivnog šumarstva, lovstva i poljoprivrede. Citiram samo neke tvrdnje. Sadašnji način gospodarenja ne može se smatrati gospodarenjem na načelima potrajnosti i održivog razvitka. Pa gospodo ukoliko je izmijenjeno i ukoliko se njime intenzivno gospodarilo kako sami tvrdite onda se ne može proglasiti nacionalnim parkom, a ukoliko se ipak treba onda možda ipak nije tako loše gospodareno kako ste prikazali u obrazloženju. Želio bih znati što je od toga točno, jer ponavljam ništa od toga što tvrdite nije potkrijepljeno nalazima nadležnih tijela, odnosno inspekcije. Već sama kategorija parka prirode postavlja ograničenja gospodarskoj djelatnosti koja je opet isključena na područjima posebnog zoološkog rezervata. Razlozi pak koji se navode u prilog prijedlogu zašto bi se zaštita Kopačkog rita sa kategorije parka prirode podigla na kategoriju nacionalnog parka poput citiram, sprječavanja ekonomskih šteta u gospodarstvu nastalih neodgovarajućim korištenjem prirodnih dobara. Trebalo bi prvo dokazati, za sada tek možemo ustvrditi da će vjerojatno 150 ljudi zaposlenih u Hrvatskim šumama ostati bez posla i teško je za vjerovati da je posao obnavljanja i pošumljavanja toliko obiman da neće izgubiti posao, tim više što se nigdje ne navodi tko će ih preuzeti i isplaćivati plaće. Naglašavam, riječ je o Baranji. Ovako čini mi se da predlagatelji smatraju da je recept za gospodarski oporavak toga područja proglašenje nacionalnog parka. Osim toga između 40 i 45 tisuća kubika drvenih sortimenata neće biti isporučeno domaćoj drvnoj industriji. Hrvatske šume potpisuju petogodišnje ugovore sa drvoprerađivačima, a izuzimanjem tih površina iz gospodarenja znači ne samo u području parka već i onih šuma koje do sada u njega nisu bile uključene, a što predlagatelji traže. Ta se drvna masa ne može nigdje drugdje posjeći. Stoga nije jasno na koji način se može postići pozitivan gospodarski efekt kada kriterij nacionalnog parka podiže stupanj zaštite pa i sužava gospodarske aktivnosti. Razvoj eko turizma niti sada ništa ne sprječava. Što se tiče lovstva prema podacima iz 1997. godine nakon mirne reintegracije na području Kopačkog rita zatečeno je 500 grla jelenske divljači poremećene dobne i spolne strukture. Velikim trudom i znatnim financijskim ulaganjima Hrvatske šume su ovih godina podigle brojno stanje matičnog stada na 1600 jedinki. Osobno me zanima da li ste i na koji način saslušali mišljenje lokalne zajednice o prijedlogu i to prije njegovog upućivanja u saborsku proceduru. Jasno da se ne možemo voditi isključivo gospodarskim interesima već da trebamo tražiti suglasje između zaštite prirode, gospodarskih aktivnosti i interesa lokalne zajednice. U svijetu to običavaju nazivati održivim razvojem. Tome i mi trebamo težiti. Kopački rit trebamo sačuvati jer smo ga, ponovit ću već toliko puta danas rečeno, samo posudili od svoje djece, međutim to je potrebno učinit na primjeren način. Kategorija parka prirode sa posebnim zoološkim rezervatom dostatan je stupanj zaštite koji na ispravan način vrednuje i usklađuje zaštitu prirode sa gospodarskim potencijalom tog područja, koji može biti pokretač ovog dijela zemlje. Proglašavanje nacionalnog parka smatram nepotrebnim pa čak i kontra produktivnim. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Marko Širac.
Gospodine predsjedniče, kolegice i kolege zastupnici. U 60-tim godinama prošlog stoljeća na temelju niza znanstvenih radova iz područja hidrologije, biologije, geologije, ekologije, ornitologije, botanike izrađenih na području Kopačkog rita stručna javnost i nadležna državna tijela prepoznali su posebne vrijednosti ovoga područja. Već 1967. zaštićen je dio poplavnog područja rijeke Drave u površini od 17 tisuća i 700 hektara radi očuvanja njegovih izvornih prirodnih vrijednosti. Od 1976. godine zaštićeno područje temeljem Zakona o zaštiti prirode stječe status parka prirode, a unutar njega uže područje toga parka u površini 7 tisuća i 700 hektara proglašeno je posebnim zakonom, zoološkim rezervatom. Kategoriju parka prirode na predmetnom području potvrdio je i Hrvatski sabor donošenjem zakona o Parku prirode «Kopački rit» 1999. godine kojim je zaštićena površina povećana na 23 tisuće 896 hektara sa detaljnim utvrđenim granicama. Istakao sam to samo iz jednog razloga, da prikažem da u Hrvatskoj odnosno u našoj državi Republici Hrvatskoj postoji dugogodišnji kontinuirani niz aktivnosti na zaštiti ovoga područja, koje se temelji na stručnim i znanstvenim analizama i podlogama, napravit temeljem niza istražnih radova koji su provedeni na tome području. Danas upravljanjem parka prirode Kopački rit vrši javna ustanova Park prirode Kopački rit temeljem plana upravljanja. Stručne institucije, sadašnji režim zaštite koji provodi javna ustanova ocjenjuju primjerenim. Pri izradi prostornog plana toga područja koji je u tijeku ocijenjeno je da područje Biljskog rita uz jugozapadnu granicu parka, i neposrednu sjevernu granicu ima identična prirodna obilježja, stoga bi njihovu zaštitu trebalo razmotriti i provesti sukladno postupku koji je predviđen zakonom o zaštiti prirode. Predlagatelj ovoga zakona, kolege zastupnici Pančić, Gavran i Leko predlažu da se područje postojećeg parka prirode Kopački rit sa površine od 23 tisuće hektara poveća na 37 i proglasi nacionalnim parkom Kopački rit. Za proširenje tog područja ne navode se valjani razlozi. Zašto? Otprije poznato da je Kopački rit i poplavna dolina Dunava i Drave vrlo bogato raznovrsnom florom i faunom, da se na ovom području nalazi centar rasprostranjenosti srednje europskih populacija vrijednih i zaštićenih ptica kao staništa niza rijetkih i ugroženih vrsta sisavaca. DA je na poplavnom dijelu najvažnije mrjestilište riba na srednjem Dunavu te da su tu sačuvane mnoge vrste ugroženih biljaka i životinja, međutim, to nije na cijelom predloženom području od 37,5 tisuća hektara. Vodeni i močvarni sustavi su dobro očuvani osobito u poplavnim područjima i predstavljaju prirodno naslijeđe od međunarodnog značaja. Stoga je područje KOpačkog rita uvršteno na popis važnih područja od međunarodnog značaja, tzv. Ramsarsko područje. Po mojoj ocjeni područje Kopačkog rita ima primjerenu kategoriju zaštite kao park prirode, unutar kojeg je posebno područje u kategoriji zoološkog rezervata kao znatno stroži režim zaštite. Proglašenjem nacionalnog parka na tom cijelom području doprinijelo bi degradaciji režima zaštite za posebno zaštićeni rezervat. Predlagači u ocjeni stanja upravlja i korištenja prirodnih dobara na ovom području ističu da je neodgovarajući i neprihvatljiv sa stanovišta zaštite i održivog korištenja prirodnih vrijednosti, naročito ukazuju na šume u području koje su najugroženije u tom području. Tvrde da Hrvatske šume neracionalno iskorištavaju šumske površine čistom sječom a pri tome ne vrše pošumljavanje. Dalje, Hrvatske vode održavanje ... kanala uništavaju vlažna staništa i ugrožavaju šume snižavanjem nivoa podzemnih voda. Kao dobar poznavatelj toga područja i stanja na terenu takvu ocjenu stanja ne bih mogao nikako prihvatiti, ona je neutemeljena, nerealna a rekao bih i dvojbena. Procjena je kontradiktorna osnovnim uvjetima koji su predviđeni za proglašenje nekog područja nacionalnim parkom, to bih potkrijepio sljedećim činjenicama. Prostor na koji se predlaže proširiti zaštita je najvećim dijelom degradiran, stručna valorizacija prostora i vrijednosti koje treba štititi nije napravljena, sociološka analiza za taj prostor nije napravljena. Granice budućeg zaštićenog područja nisu prikazane na odgovarajućoj preglednoj podlozi. Turizam u Kopačkom ritu tek je u nastajanju i ne može se brzo razviti u profitabilnu djelatnost. Svu gospodarsku aktivnost bi trebalo obustaviti to bi doveli do iseljavanja stanovništva i to upravo na području teško pogođenom ratnim zbivanjem u Domovinskom ratu. Predlagatelji nisu obrazložili kako bi osigurali financijska sredstva za troškove upravljanja nacionalnim parkom. Javna rasprava o prijedlogu proglašenja nacionalnog parka nije provedena u jedinicama lokalne samouprave. Jedinice lokalne samouprave protive se prijedlogu ovoga Zakona. I pored toga i na kraju ovaj Zakon je suprotan zakon o zaštiti prirode, Zakon o prostornom uređenju, strategiji i programu prostornog uređenja i županijskom prostornom planu Osječko-baranjske županije. I na kraju bih zaključio, stoga smatram da je Prijedlog zakona o proglašenju nacionalnog parka Kopački rit ovog trenutka treba odbiti. Potrebno je sačekati usvajanje novog Zakona o zaštiti prirode, a potom izvršiti sveobuhvatnu valorizaciju izvornih prirodnih vrijednosti i očuvanosti ekoloških sustava prostora Kopački rit te ocijeniti sadašnji i po potrebi predložiti drugi odgovarajući tip zaštite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Replika uvaženi potpredsjednik doma Mato Arlović.
Gospodine potpredsjedniče, u pravilu ne uzimam baš olako pločice da bih replicirao ali me motivira zaključna riječ kolege Marka Širca kada kaže da u ovom trenutku treba zakon odbiti eventualno razmotriti izmjenu Zakona o prirodi itd., ja moram reći da ja nisam previše opterećen s onima koji nas optužuju da smo povezani sa eko-imperijalizmom da zastupamo svake interese samo ne Hrvatske itd., jer nije problem što piše nego tko je to napisao, s obzirom da znam tko je napisao osobu onda ne treba tome pridavati pažnju to je na diku vladajućoj stranci da drži takve ljude na određenim funkcijama. Ali dopustite da se vratim ovom osnovnom pitanju. Vidite nas je jedan od motiva zašto smo predložili i zašto podupiremo naše kolege što su predložili ovaj Zakon, strah od neposredne budućnosti kolege. Nikakva motivacija od eko-imperijalizma, nikakvi posebni interesi nego strah od neposredne budućnosti, mi bi htjeli vas podsjetiti da je 4. 8. prošle godine Vlada Republike Hrvatske zajedno s međunarodnim monetarnim fondom potpisala memorandum o stand by aranžmanu. Kolege i kolegice tamo piše između ostalog da će Hrvatska restrukturirati Hrvatske šume i početi postupak privatizacije Hrvatskih šuma. MI u Slavoniji javno poručujemo ne slažemo se da se privatiziraju Hrvatske šume u parku prirode Kopački rit i zato želimo da postane nacionalni park da i to spriječimo. Slažem se kolege da možda postoji opasnost da netko ostane bez posla, ali ne 150 nego par stotina njih ako se budu privatizirale Hrvatske šume, jer oni koji će i kupovati, kupovati će ih radi ekonomske isplativosti a ne radi njihova održavanja i obnavljanja. I kolege nas jeste motivirao taj strah da predložimo ovaj Zakon, i zato vas molim dajte da Zakon ide dalje u proceduru neka Vlada pripremi konačni prijedlog zakona, neka nađe najbolje rješenje ali da zaštitimo ovo dobro da ne bi bilo upropašteno i privatizacijom koja će uslijediti. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Širac.
Gospodine uvaženi potpredsjedniče Hrvatskog sabora. U svojemu izlaganju nisam uopće spomenuo eko-mafiju iako bih pred ovim Saboru na tu temu mogao održati vrlo opširno predavanje. Nemojte se zanositi ona zaista u Europi postoji. Imam za to vrlo pravih i detaljnih dokaza. A isto tako nisam.. … [[Upadica iz klupe, ne čuje se]] Molim vas. … [[Upadica iz klupe, ne čuje se]] Isto tako u svojoj raspravi nisam se uopće dotakao privatizacije i o tome naravno imam svoje mišljenje. Međutim, ono što sam u svojoj raspravi istakao to želim ponoviti ponovo. Ovaj prijedlog nije stručno pripremljen, suprotan je postojećim hrvatskim zakonima, i mislim da se ne bi trebali zauzimati da ovaj prijedlog pustimo u drugo čitanje. Zalažem se za to da donesemo novi Zakon o zaštiti prirode, da stručna institucija, a na prvom mjestu Zavod za zaštitu prirode, i nadležno ministarstvo izvrše valorizaciju tog prostora. Pa ja sam gospodo draga isto prema tom prostoru, ja vjerujem daleko sentimentalniji i od onih koji su danas ovdje izlagali. Ali ne možemo predlagati nešto što je suprotno prostornom planu Hrvatske strategije, prostornog uređenja. Što je Zakon o zaštiti prirode suprotno, a da bio sam tolerantan i nisam htio nabrajati niz nekorektnih obrazloženja koja su u ovome programu, odnosno prijedlogu zakona navedeni koje se može vrlo lako bez ikakvih problema oboriti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Budući da ste vi u zadnji tren digli ispravak netočnog navoda, ali sad idemo obrnutim redom. Ali molim vas, ispravak netočnog navoda na izlaganje uvažene zastupnice, osnovno izlaganje.
Gospodine predsjedniče, nema zadnjega trena ili prvoga trena, postoji mogućnost za podizanje tablice..
Ide vam vrijeme.
Neka. Dok god kolega izlaže. Prema tome, niste vi meni uslugu napravili. Dakle, netočni navod je, ne ja sam rekao..
Izvolite imate riječ. Izvolite.
Vi ste, vrlo borbeno ste mi to osigurali. Dakle, netočan navod je da je prvo potrebno donijeti Zakon o zaštiti prirode. To je netočan navod. Točan je navod da se može izravno donijeti ovaj Zakon, a priča o tome da treba donijeti Zakon o zaštiti prirode je zato da bi se s pravni statusi zaštite prirode mijenjali što možemo očekivati od državnog tajnika da će svojim pravnim akrobacijama recimo od statusa nacionalnog parka napraviti status recimo parka prirode. To su stvari koje mene ne bi uopće iznenadile.
Zahvaljujem. Riječ ima uvažena zastupnica Nevenka Majedenić.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe i gospodo. Smatram da prilikom ili prije donošenja ovako važnog Zakona moraju se napraviti sveobuhvatne analize sadašnjeg stanja i realne procijene koristi, ali i gubitaka koji se mogao očekivati njegovom primjenom. Svakako da pompozno zvuče riječi mi hoćemo Nacionalni park Kopački rit, mi se borimo da istočna Hrvatska dobije najveći nacionalni park u Hrvatskoj, a pitam se i pitam vas da li samo donošenje Zakona od pet članaka rješavanja pitanje osnivanje Nacionalnog parka Kopački rit? Da li su stvoreni svi materijalni, stručni i institucionalni uvjeti da se predloženi zakon i provede? Stručne, naučne i ekonomske analize trebaju pokazati što se dobiva, a što se gubi, koje su prednosti i koristi, a koje slabosti i nedostaci nastaju proglašenjem ovog područja nacionalnim parkom? Isto tako treba realno procijeniti u kojem se vremenu i s kojim i čijim sredstvima se to može učiniti. Predlagač Zakona nije predočio nikakve stručne i naučno utemeljene studije o tome kako bi taj nacionalni park trebao izgledati. Što bi se dogodilo sa postojećim kanalima, branima, vodotocima i šumama, da ih čovjek ne održava? Koliko bi to utjecalo na kompletan biljni i životinjski svijet? U kojoj mjeri agresivne vrste prevladale i uništile postojeću floru i faunu? Tko bi sprječavao pojavu zaraznih bolesti? Da li bi Baranjski jelen kao trenutno jedini … bez pomoći čovjeka preživio zarazu veliki metiljem. Ja bih napomenula nekoliko činjenica o kojima treba ozbiljno razmišljati i prije promjene sadašnje kategorije zaštite Kopačkog rita. A to su. Kopački rit kao park prirode već sada pretežno izmijenjeno područje, jer su sadašnje prirodne vrijednosti većim dijelom nastale djelovanjem čovjeka. Proširenjem granica budućeg nacionalnog parka kompletno područje međunarodne luke Osijek moralo bi prestati gospodarski djelovati. Hrvatske šume, Hrvatske vode i Belje morali bi obustaviti svaku gospodarsku aktivnost na tom području. A što bi to značilo za lokalno stanovništvo koje bilo teško pogođeno ratnim razaranjima i gdje su ekonomski pokazatelji razvijenosti daleko ispod prosjeka Republike Hrvatske? Mislim da predloženi Zakon nije ni na ova pitanja ni ponudio odgovor. Gospodarski subjekti Hrvatske šume, Hrvatske vode i druge koje djeluju i koji su do sada brinuli o očuvanju i zaštiti parka prirode svakako su dovoljno stručni i kvalificirani da se očituju i daju svoje mišljenje po tom prijedlogu zakona. A da li ih je itko uopće i kontaktirao ili možda to predlagaču uopće nije bitno? I na kraju, što s lokalnim stanovništvom koje živi na tom području predloženog nacionalnog parka? Nedostaju podaci o stanovništvu, koliko ih živi na zaštićenom području, čime se bavi, da li će se morati iseliti, od čega će živjeti, da li ono to uopće želi? Veliko močvarno područje dovesti će i do povećanja broja komaraca. U Županiji osječko-baranjskoj župan Krešimir Bubalo i poglavarstvo je dalo izraditi strategiju suzbijanja i zaštitu od komaraca da bi stanovništvo moglo koliko toliko tamo normalno živjeti. Ja predlažem predlagačima da malo predlagačima zakona da malo kampiraju u području Parka prirode sa osjete sve prednosti tog života u prirodi uz prisustvo komaraca. U raspravi se čulo da je proglašenje Nacionalnog parka interes Slavonije i Baranje, da je to razvojni korak naprijed. Ne mogu prihvatiti da je interes nas Slavonaca i Baranjaca da je to, da to područje bude močvarno i napušteno. Ne mogu prihvatiti da je interes nas Slavonaca i Baranjaca neminovno iseljavanje preostalih stanovnika zbog prestanka gotovo svih privrednih i poljoprivrednih aktivnosti, tim prije jer je riječ o pograničnim područjima. Status Parka prirode dovoljna je zaštita ovog područja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Replika uvaženi zastupnik Stazić.
Pita se uvažena zastupnica kako bi se spriječile zarazne bolesti kod životinja u Nacionalnom parku? Kao da proglašenje Nacionalnog parka potiče širenje zaraznih bolesti kod životinja. Ali da vam odgovorim kako bi se spriječilo. Vrlo jednostavno bi se spriječilo, djelovanjem veterinarske službe, kao i u drugim Nacionalnim parkovima, na primjer na Brijunima, gdje nema tamo među onim lopatarima velikih širenja zaraznih bolesti, znači nisu oni ugroženi time što su Brijuni proglašeni Nacionalnim parkom. I ne radi vam se ovdje znate o brizi za širenje zaraznih bolesti u nacionalnom parku, tu se radi o jednome lovačkome lobiju koji želi lovačko-političkome bih rekao, koji želi za sebe sačuvati tikveš da tamo puca po jelenima. O tome se radi. I to treba ljudi dragi reći i priznati. Mene jedino čudi što to Vlada nije iskreno napisala u svom ovom mišljenju. Da kaže, nas zanima tamo loviti. Pustite nas na miru da lovimo. To nas zanima, to hoćemo, to smo radili do sada, to su radili oni prije nas tamo još od Karađorđevića. I nemojte molim vas u ovu vrlo jednostavnu problematiku unositi ove neshvatljive veterinarske probleme.
Odgovor, odgovor na repliku, uvažena zastupnica Majdenić izvolite.
Pa ja moram reći da i dalje smatram da ovaj Zakon od 5 točaka ne rješava pitanje nacionalnog parka. U prvom članku ću vam reći odmah da piše da je to, da, radi se samo o povećanju ukupne površine, da će ona iznositi 37 tisuća 458 hektara. Što mislite ako se poveća ta močvarna površina da neće doći do proširenja zaraznih bolesti? U 2. članku vam se kaže ustvari samo se govori o granicama Nacionalnog parka Kopački rit. U 3. članku se samo kaže da se ustvari propisuje se da javna ustanova parka prirode Kopački rit kojem je, koja upravlja parkom prirode nastavlja upravljati nacionalnim parkom pod nazivom javna ustanova. U 4. članku propisuje se da danom stupanja na snagu ovog Zakona prestaje važiti Zakon o parku prirode i 5. članak, odredba članka 5. propisuje se da, da dan stupanja na ovog, dan stupanja ovog Zakona. To nije rješenje za osnivanje nacionalnog parka, to nije rješenje onih problema koje imaju stanovništvo na tom području. Slavonija i Baranja ne zaslužuje da to bude jedno veliko močvarno područje koje je napušteno bez gospodarske aktivnosti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Riječ ima uvaženi zastupnik Ante Markov. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ovo je jedna uistinu lijepa i zanimljiva tema koja može uveseljavati ali može izazvati i različite oprečna mišljenja, slaganja, neslaganja. Kreće se od katastrofičnog pesimizma do naivnog optimizma u ovisnosti o tome kako se želi o njoj raspravljati. Jasno pri tom mislim na kontekst zaštite prirode a jasno uključivo i ovu legitimnu temu i prijedlog o osnivanju novog nacionalnog parka. Znači najvećeg oblika zaštite koji postoji u Republici Hrvatskoj. Za utvrditi ili konstatirati da stanje u zaštiti prirode nije najbolje, nije najkvalitetnije, a vjerojatno je to činjenica s kojom ćemo se svi složiti. No možda uzroci, a jedan od uzroka je i način ove rasprave zbog kojeg stanje u zaštiti prirode nije onakvo kakvo bi trebalo biti. Ne leži zasigurno isključivo u organizacijskim formama i u normativima koji postoje u pogledu Zakona o zaštiti prirode. Nego leži uvijek u činjenici jedno te istoj. Društvene pojave se uvijek isto manifestiraju. Grabilački mentalitet uvijek postoji u svakoj sferi. On svugdje gdje mu je dozvoljeno pokušava širiti svoj interes, pokušava zlouporabiti i ljude i prostor i vrijeme. I upravo ta činjenica govori o, o ispravnosti jedne vrlo ozbiljne rasprave koja treba imati i svoje zakonodavne razloge, ali i činjenja da se stanje popravi. Naime neupitno je da predlagatelji ovoga Prijedloga zakona žele ovaj prostor ojačati u zaštiti. Znači žele ga ne samo sačuvati nego i oplemeniti. I mislim da u tom stavu nema prijepora. Mislim da svi apsolutno svi žele da prostor ostane očuvan, da se oplemeni u svojoj izvrsnosti i da se čim je to više moguće bude dostupno ljudima. Ljudi su jednako bitni čimbenici kao i prostor. Prostor bez ljudi nije onakav prostor kakav ga danas pamtimo. Ljudi su oni koji taj prostor na neki način karakteriziraju pa i obilježavaju generacijski. Oni naprosto postaju dio prostora posebice kad se radi od autohtonom stanovništvu koje je vjekovima i to je gotovo bez iznimke za sve zaštićene krajolike identičan stav. Oni su dio tog prostora prenjeli generacijski u taj prostor. Znate u nekim prostorima iz onih iz kojih ja dolazim nekako i ljudi su se poistovjetili pa ih možete prepoznati na njihovim licima dio tog pejsaža. Dio tog truda, jada, nevolje jer svi ti krajevi ako ih sada pokušamo približiti nama svima, naši nacionalni parkovi sve su to prostori u kojima se nije baš rado živjelo, gdje se nije baš rado ostajalo, gdje se dolazilo samo kad bi vas pozvali na ekskurziju ili ako biste imali neku obvezu u okviru vašeg saborskog odbora. To su gospodo bili prostori koji su ostali takvi jer tamo naprosto ljudi nisu imali aktivnosti jer da su imali aktivnosti onda to ne bi bili posebno zaštićeni krajolici. To ne bi bili parkovi prirode, to ne bi bili nacionalni parkovi. Da li Hrvatska ima ispravnu politiku u pogledu prostora i u pogledu komuniciranja sa prostorom? Ja mislim da nema. Zašto mislim to? Pa mislim to iz iskustava u onim prostorima gdje su nacionalni parkovi saživjeli, gdje imaju iskustva od petnaestak godina, gdje su čak i neke i neki zaključci u pogledu vremenskog perioda koje je prošlo mogući. Prema tome sasvim načelno želim na početku kazati da iskustva u pogledu način na koji mi konzumiramo prostor i u okviru zaštičenih krajolika, parkova prirode i nacionalnih parkova postoji negativna iskustva. Jer postoje danas u Hrvatskoj i oni dijelovi koji se zovu nacionalni parkovi koji bi se vrlo rado danas zamijenili da Kopački rit postane nacionalni park, a da recimo nacionalni park Kornati ne bude više nacionalni park. I to imate jedinstveno stajalište i ljudi i vlasnika i još što je najgore turista. Znači posjetitelja koji posjećuju taj dio prostora. Zašto? Pa zato što uvođenjem normi nažalost u našem društvu se stvorila navika da se stvori birokratski aparat koji ne samo da stvori normativne navike nego i zaustavi sve mogučnosti i ispravnog djelovanja u okviru gospodarstva ali i života u tom prostoru pa su posljedice takve da smo izgubili i ljude kao domicile, više ih nema. Izgubili smo njihovu tradiciju, njihove kulturološke navike, ali i potrebe. Izgubili smo jedan dio suvereniteta u prostoru koji je ustvari rezultirao razlogom da taj krajolik postane nacionalni park. Prostor koji je nekada imao ogromne svoje resurse u pogledu raznih vrsta kultura, koji je za to trebao svoje stanovništvo, ostao je bez toga. Jedini novi ako ga možemo nazvati vegetarijanac u tom prostoru je postao alepski bor koji u Dalmaciji baš i nije toliko cijenjen osim što u sezoni izaziva ogromne probleme, ali nažalost on je dobrodošao jer ga nitko ne zove, nitko ga ne treba, a on sam se stvara, rađa i vrlo brzo se razvija. A opasan je iz razloga što se ljudska aktivnost izgubila na tim prostorima. Prema tome mi moramo kad razgovaramo o ovim i ovakvim temama potpuno jasno razgovarati i sa aspekta iskustava, iskustava funkcioniranja pa i u pogledu turista. Opet ću Nacionalni park Kornati. Tamo je turista koji dođu u Nacionalni park Kornati na žalost doveden u situaciju ako dođe jedan puta drugi puta će vrlo rijetko doći. Zašto pa zato što administrativne, birokratske navike i navade su dovele njega u poziciju da mu se ne isplati tamo doći iz razloga što će ga najprije presresti nekakav … koja će ga za vrijeme plovidbe zaustaviti, naplatiti mu dva puta 80 kuna puta broj osoba, a on jadan će nakon toga će on pitati a što sada ja mogu? Ništa ne možeš, možeš samo nastaviti ploviti. I nadati se da ne trebaš nigdje pristati jer nečeš moći nigdje pristati. Prema tome mi naše navike moramo korigirati i moramo stvoriti onu poziciju u zaštiti prirode koja odgovara ljudima, krajoliku ali i održivom razvoju na tim prostorima. Jer to su pre-atraktivni prostori, to su prostori koji su posvećeni na neki način marketinškom prezentaciju pojedinom dijela naše zemlje ili zemlje u potpunosti. Naravno da i prijedlogom osnivanja ovoga nacionalnog parka treba ići sa tom tendencijom, tendencijom održivog razvoja, znači da se domicili odreže. DA oni budu ti koje će biti pitani kakav oblik zaštite žele i kakve vrste aktivnosti žele. Da prostorni plan koji će definirati polje ljudske aktivnosti bude približen i njima i prirodi. Jer ukoliko ne postoji sklad tih dvaju sudionika onda je sve ovo rađeno naopako. Onda mi možemo donijeti odluku o osnivanju novoga nacionalnog parka ali mi ćemo za tri godine ponovno biti tu gdje smo i danas i konstatirati manjkavosti kojih ima sa nacionalnim parkom i bez nacionalnog parka. Prema tome, ja ovu svoju raspravu i apel prema posebice prema članovima Vlade želim uputiti u smislu da moramo efikasnije sagledati postojeće oblike organizacije u okviru zaštite prirode. Posebno posjećivanja posebno normativne akte jer područje koje s proglasi nacionalnim parkom više lokalna samouprave a i nema nikakve kompetencije na tom djelu. I tu se događaju novi sukobi koji opet negativno rezultiraju. Prema tome podržavajući jer je ovo legitimna ideja jer je ovo legitiman stav, vrlo je bitno suočiti se sa svim izazovima i problemima koje nose ovakve institucije ali i ukupnost problema zaštite prirode jer ona je nedjeljiva i nemjerljiva u smislu nemjerljivosti negativne konotacije koja dođe ukoliko se ne nađu najbolji odgovori na pitanje odnosa čovjeka i prirode.
Hvala lijepa kolega Markov. Na redu je poštovani kolega Zubović.
Gospodine potpredsjedniče, kolege i kolegice. Pred nama se nalazi Prijedlog zakon o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit, predlagatelja nekolicine zastupnika. Moram kazati da je ovo izrazito biran prijedlog zakona kojeg moramo sustavno razmotriti i bez selektivno preispitati jer građani Republike Hrvatske od nas traže kvalitetan zakonski okvir u kojem će biti implementiran značaj očuvanosti prirode i ljudskog okoliša. Upravo iz toga razloga danas moramo ozbiljno posvetiti pitanju parka prirode Kopački rit i omogućiti da se zaštita toga izuzetnog prirodnog fenomena nastavi provoditi postepeno i u skladu s razvojem cijeloga okolnog područja. Predlažem da se za sada odbije prijedlog zakona o proglašenju parka Prirode Kopački rit Nacionalnim parkom iz više, o proglašenju parka prirode Kopački rit Nacionalnim parkom iz više razloga. Kao prvo sa ovim prijedlogom zakona ne slažu se sve zainteresirane strane prisutne na danom području. Interes fizičkih i pravnih osoba koji bi u normalnoj situaciju zajedno trebale biti nositelje ovako bitnog projekta, nalaze se u neposrednom sukobu. Takva situacija ne dozvoljava razvoj potrebnih uvjeta za provođenje jednoga ovako bitnog zakona. I njegovo donošenje bili bi kontraproduktivno. Među onima koji su protiv proglašenja nacionalnog parka za sada se nalazi relativno velik dio lokalnog stanovništva, zatim šumari, lovci pa čak i neke lokalne udruge koje se bave zaštitom prirode. Ne bih želio dovoditi u pitanje prirodne vrijednosti Kopačkog rita. Poznato je koliko su močvarni sustavi rijetki u Europi. Znanstvena istraživanja pokazala su izuzetno biološku raznolikost toga područja. A sve to je potvrđeno i uvrštenjem Kopačkog rita u ramstarski popis međunarodno značajnih močvara. Kopački rit je stoga vrijedno područje, njegova zaštite će se možda još povećati ali ovaj prijedlog zakona je mogu reći nagao i preuranjen. Htio bih podsjetiti da je temeljni fenomen to je južni parka zaštićen kao posebni zoološki rezervat u kojem nisu dopuštene nikakve radnje i djelatnosti koje bi mogle narušiti prirodnu ravnotežu. Iako je park prirode proglašen još 1976. godine, za vrijeme Domovinskog rata prekinut je dug niz zaštite prirode Kopačkog rita. Lokalno stanovništvo se usmjerilo na druge gospodarske djelatnosti te je sada potrebno preusmjeriti interese osoba koje tamo žive i za njih osigurati korist u proglašenju nacionalnog parka. Podsjećam da smo u prosincu 2003 .godine paljenjem dijela parka prirode Vranjsko jezero upozoreno na drastične posljedice do kojih se može dovesti sukob interesa nad zaštićenom dijelu prirode. Ovakve situacije prilikom kojih se uz prirodi gospodari i ljudskim sudbinama moraju se prvenstveno rješavati konsenzusom, dijalogom i suradnjom svih zainteresiranih strana. Proglašenje Nacionalnog parka trebalo bi biti projekt koji se planira i koji se provodi kroz više faza. Uz taj projekt treba biti uključena lokalna samouprava, stanovništvo ali i gospodarske grane koje su prisutne na području eventualnog nacionalnog parka i u neposrednoj okolici. Donošenje ovakvog zakona bez prethodne razrade i odgovarajuće pripreme terena može izazvati otpor stanovništva, i dovesti do spomenutih ekscesnih situacija. Mi iz Zagreba naravno vidimo korist i čini nam se odličnom idejom proglašenje ovoga novoga nacionalnog parka, ali to će trebati provesti upravo stanovnici toga područja. Njih treba senzibilizirati na zaštitu prirode, a što je još bitnije oni moraju u tome naći svoj izravni gospodarski interes. Donošenje centraliziranih odluka iz Zagreba bez konzultacije sa onima koji će te odluke najviše, na koje će te odluke najviše utjecati nije dobro. Vlada se intenzivno bavi pitanjima zaštite prirode i u tom je smislu izrađen nedavni plan upravljanja. Svjesni smo toga da Hrvatska još nije zaštitila dovoljan udio svoga područja i Kopački rit će u budućnosti vjerojatno biti strože zaštićen u skladu s državnom strategijom o biološkoj raznolikosti. Pitanja zaštite prirode raspravljat će se i prilikom pristupanja Europskoj uniji. Ovo je upravo situacija u kojoj možemo pokazati da želimo u Hrvatskoj razvijati moderne europske sustave upravljanja, i jedan od njih je pravilno gospodarenje prirodni potencijalima. Ali da ćemo to raditi u svom ritmu i u skladu sa svojim nasljeđem i načinom upravljanja. Moramo pokazati da nećemo jednostavno preispitati neki zakon jednostavno prepisati neki zakon zato što je negdje drugdje uspješan već da ga trebao prilagoditi uvjetima na terenu pripremiti njegovo uvođenje i primjenu. Ako nastavimo nametati zakone bez suglasnosti lokalnih sudionika i bez da se prije uvjerimo da je moguće provođenje tih zakona, onda se ne možemo čuditi zašto se zakoni ne poštuju i govoriti da ne funkcionira pravna država. Mi smo upravo za to da se na vrijeme i upravo dovoljno vremena unaprijed počne razmišljati o odgovarajućoj zaštiti Parka prirode Kopački rit. Odluka o donošenju ovog zakona danas bi bila nesmotrena i nepromišljena te bi mogla dovesti do suprotne reakcije i navesti ljude da povjeruju da se gospodarski razvoj kosi s principima zaštite prirode. Mi se zalažemo za održiv razvitak kao jedinu opciju za budućnost Hrvatske, što znači da se ovako bitne odluke trebaju donositi nakon kvalitetne pripreme, razrade problema i s rješenjima koje će uzeti u obzir sve zainteresirane strane, a ponaosob lokalno stanovništvo. Trebalo bi pričekati provedbu plana upravljanja kojim je predviđeno provođenje brojnih mjera zaštite prirode i parka prirode. Plan upravljanja izrađen je u skladu s principima održivog razvoja i uzima u obzir sve osobitosti pojedinih dijelova tog područja. Predviđene su odgovarajuće mjere u skladu sa hidrološkim, biološkim i gospodarskim svojstvima pojedinih zona Kopačkog rita. Javna ustanova Park prirode Kopački rit pokazala je svojom dosadašnjom djelatnošću da uspješno provodi upravo danim područjem. To nas navodi na zaključak da će uz pomoć Svjetske banke za obnovu i razvoj i podršku Ministarstva kulture uspješno provoditi spomenuti plan upravljanja. Njime će se postići još veća obnova prirode i smanjenja utjecaja ljudskih djelatnosti na prirodu u Kopačkom ritu. Posebna pažnja posvećuje se očuvanju najbitnijih bioloških osobitosti parka, odmorištu ptica močvarica te mriještenju riba iz tokova Dunava i Drave. Turizam je gospodarska grana koja se uz potrebne mjere nadzora najbolje može uklopiti u zaštitu prirode. Ipak prirode Kopački rit već je prepoznato vrijednost koju turistička djelatnost predstavlja za lokalno stanovništvo. Predlagatelji su izrazili i sumnju u gospodarenje šumskim resursima u području Parka prirode Kopački rit. Ako je ta sumnja utemeljena onda je navedeni način sječe u nesuglasju i s trenutno važećim zakonom te se ta situacija treba regulirati i bez obzira na proglašenje nacionalnog parka. Zbog svega ovdje navedenog predlažem da saborski Odbor za prostorno uređenje i zaštitu okoliša provjeri način gospodarenja šumskim površinama i izvještava nadležno tijelo o provedbi zakona na takvim područjima. Hvala lijepo.
Hvala vama poštovani kolega Zubović. Na redu je poštovani kolega Šišljagić. Izvolite kolega [[Upadica: A replika.]] Polako, polako. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Ja se ispričavam za malo kašnjenje. Pa evo, nekoliko riječi zaista mog osobnog mišljenja svega ovoga, dakle razmatrajući. Ja naime vjerujem da svi mi koji sjedimo u ovoj sabornici u konačnici žele dobro i Slavoniji i Baranji, da želim vjerovati da ovaj prijedlog o proglašenju nacionalnog parka nije niti zločest, niti ima neke druge namjere, nego jednostavno zaista da ovaj biser prirode, ja mislim da je on biser prirode, da ga u što izvornijem, prirodnijem obliku sačuva. No, mislim isto tako da se pri tome mora voditi računa i o stanovnicima tog područja, općina i gradova koji graniče dakle kontaktnim zonama na tom području, da se mora voditi i sagledati što se u parku prirode zbiva trenutačno, međutim i ono što se godinama ranije događalo. Ja sam ispravljajući jedan negativan navod zaista mislim da u jednom trenutku smo možda krenuli krivim tijekom. Sučelili smo jedan prijedlog i sučelili smo na drugoj strani Hrvatske šume, odnosno lovce koji po mom mišljenju veze nemaju sa ovim što mi danas raspravljamo. Mi raspravljamo o prijedlogu, mislim kao ozbiljni ljudi sa činjenicama i argumentima slažem se i jednih odnosno onih koji taj prijedlog iznose ovdje pred Hrvatski sabor. Ali nadam se i sa uvažavanjem nas, odnosno mene osobno koji pokušavam činjenicama i argumentima i iz onoga što vidim tamo u onom kraju gdje godinama živim što se događa. Nije to prvi prijedlog u ovakvom obliku. I točno je da je Osječko-baranjska županija isto tako želeći dobro svom kraju odnosno Baranji i Kopačkom ritu još 98. godine predložila u Skupštini Osječko-baranjske županije inicijativu za proglašenje Kopačkog rita nacionalnim parkom. I donijela je zaključak 29. listopada 98. godine dakle o pokretanju inicijative. Što je to podrazumijevalo? To je podrazumijevalo da se sa stručne razine procijene sve koristi, sve pozitivne odnosno negativne strane takovog jednog prijedloga ne samo u odnosu na biljni i životinjski svijet u parku prirode, nego dakako i na sveukupne odnose u Baranji odnosno u onom graničnom području gdje je park prirode, kontaktne zone, gdje je park prirode. 17. prosinca 98. godine ponovno drugi zaključak Osječko-baranjske županije a povodom razmatranja informacije o stanju i problematici zaštite upravo Parka prirode Kopački rit. Dakle nešto što pokazuje stvarno brigu za ovo područje, za ove eko sustave. Dakle zaključci u smislu da je nužno precizno utvrđivanje granica Kopačkog rita uz potporu prijedlogu javne ustanove Parka prirode za proširenje granica prema jugu do rijeke Drave. Dalje, da se bez odlaganja pokrene postupak na sređivanju zemljišno-knjižnog stanja, posebno se to odnosi na reprezentativne objekte u Tikvešu. Traži se od svih gospodarskih korisnika dosljedno postupanje sukladno Pravilniku o unutarnjem redu Parka prirode, a u suprotnom pokretanje odgovarajućih postupaka protiv onih koji ga krše. Od Zavoda za prostorno uređenje, od javne ustanove Parka prirode Osječko-baranjska županija je tada zahtijevala da pokrene inicijativu za podizanje razine zaštite parka prirode na stupanj nacionalnog parka uz dakako prikupljanje svih relevantnih stručnih mišljenja o ovoj inicijativi. Međutim nakon toga javna ustanova Park prirode u suradnji prikupljajući sve relevantna stručna mišljenja o ovom prijedlogu došla je zapravo do dvije varijante. Jedna varijanta koja u prijedlogu koja obuhvaća područje od 12 tisuća hektara, dakle 12 tisuća, ovaj je prijedlog sada 37 tisuća hektara u kojem nisu obuhvaćene šumske površine i u kojem se kaže da bi u varijanti na površini od 12 tisuća hektara što leži zapadno od obrambenog nasipa postavljena bila bi ostavljena mogućnost za one pošumljene površine, dakle da se i dalje provodi gospodarska aktivnost, ali i lovno gospodarenje oko dvorca i u toj varijanti jedan se kaže da je park prirode i razina zaštite u parku prirode dostatna. Takvo je bilo stručno mišljenje. I u varijanti dva koje obuhvaća površinu od 14 tisuća i 500 hektara koja bi isključila lovstvo i šumarstvo na ovom području, ali stručnjaci su tada kazali da bi to negativno utjecalo na populaciju orlova štekavaca i neke vrste ptica i sisavaca koje se zimi prehranjuju iznutricama od srednje divljači. Povećat će se i dobna starost ovih šuma, a time bi bila narušena ekološka ravnoteža u smislu, ekološka ravnoteža, završavam citat. Dakle ekološka ravnoteža u smislu nekakvih starosti, ja nisam šumar pa ne bih ulazio u struku i tehniku, ali i u jednoj i drugoj varijanti prijedlog o zaštiti, prijedlog u smislu nacionalnog parka zapravo je pokazao se više u negativnom svjetlu nego u pozitivnom i zbog toga se od te inicijative tada 98. godine odustalo. Ono što zapravo Zakon o zaštiti prirode kaže kada definira nacionalni park, da je nacionalni park pretežno neizmijenjeno područje. Ja ponovo ovdje želim ponoviti, želim iskazati svoje mišljenje da se ovdje ne radi o pretežno neizmijenjenom području, da su ovdje u prošlosti rađeni veliki zahvati u smislu podizanja velikog obrambenog nasipa u dužini od 70 kilometara koji je zapriječio redovito plavljenje svake godine velikog dijela Baranje. Dalje da je tu podignuta zaštitna ograda da bi se poljoprivredne površine zaštitile od divljači i ono što nije izrečeno da je tijek Dunava upravo zbog ovih zahvata čovjeka, zbog isušivanja onih rukavaca skraćen za 19 kilometara. Za 19 kilometara u dužini, dakle računajući hrvatsko-mađarsku granicu pa do utoka Drave u Dunav. Dakle ipak je tu ljudska ruka išla sa velikim zahvatima i ni to upravo ti zahvati dakle, govore o tome da se ne radi o pretežito neizmijenjenom području. I pri završetku ja bih kazao ovako. Zapravo više godina unazad. Dvije ili tri godine se rade prostorni planovi. Rade se prostorni planovi općina, prostorni planovi upravo Parka prirode «Kopački rit» i neznam što je sprječavalo u razdoblju od 2001. do 2003. godine, dakle dok je koalicija na izborima predala vlast Vladi premijera Ive Sanadera. Dakle zaista neznam što je sprječavalo tada da se utječe i na prostorne planove, da se u prostorne planove ukomponira ovaj vaš prijedlog o nacionalnom parku i da se zapravo ne provede ono što vi sada zastupate i što želite da idete sa prijedlogom zakona o proglašenju nacionalnog parka. Dakle bilo je vremena i ja bar tako mislim, tri godine od 2000. do 2003. tamo negdje studenog, odnosno prosinca da ukoliko je to tako kvalitetan prijedlog kako se danas ovdje tvrdi i kako smo čuli ovdje u Saboru od strane predlagača, da jednostavno se ovaj zakon već do 2003. godine usvoji. Hvala lijepo.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, poštovani zastupnik Vilim Herman.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime ponovljeno je evo drugi puta da se radi o području koje je pretežito intervencijom čovjeka izmijenjeno ovako ili onako i taj netočni navod je bio izrečen kada se govorilo u ime kluba. Ja sam ga ispravio i sad se on opet ponavlja i sad što meni preostaje siromahu nego da još jednom to isto učinim i da ispravim taj netočni navod, a naprosto je točno da je više od 50% onog područja koje se predlaže zaštititi ovim zakonom, Prijedlogom zakona o Kopačkom ritu kao nacionalnom parku bez te intervencije u poplavnom dijelu uz Dunav itd. Dakle to tvrdoglavo ponavljanje po mom sudu znači samo jednu stvar. Nastavak ove himne koja se tako uporno svira u lovačko-šumarskom lobiju.
Hvala. Replika, poštovani zastupnik Zlatko Tomčić.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora. Jednog momenta je kolega zastupnik Šišljagić rekao da smo nepotrebno ušli u raspravu oko toga kakvi su stavovi šumarske struke, kakvi su stavovi lovačke struke da bi mi ovdje trebali raspravljati kao ozbiljni i odgovorni ljudi. Pa baš upravo radi toga što želim da se ovdje raspravlja na odgovoran i ozbiljan način, morao sam i ja u svojoj raspravi spomenuti, potaknut čitavim nizom dokumenata kojih imam ispred sebe, koje su pisali ja neznam odgovorni ili neodgovorni ljudi koji se bave šumarstvom. Ja neznam, ali ovdje piše te ravnatelj, te voditelj, te direktor itd. Bio sam i na sastanku matičnog radnog tijela Odbora za prostorno uređenje i zaštitu okoliša na kojoj sam morao slušati raspravu osobe iz šumarske struke neprimjerenu za prostore Hrvatskog sabora. Neprimjerenu, euforičnu, arogantnu, bezobraznu, neargumentiranu itd. Pa ja sam tome prisustvovao, nisam ja to izmislio. Pa upravo radi toga da se otklone mogućnosti da nam takvi koji očito zastupaju nekakve samo sebi znane interese, da ih otklonimo od mogućnosti da utječu na nas, ajmo mi razgovarati o ovom, o ovoj stvari bez njih, ali dakako onda i Vlada ima obavezu da kada daje mišljenje na određeni zakonski prijedlog da ne uzima u obzir samo njihovo mišljenje jer se ono uklapa u nekakav stereotip koji si je Vlada predočila, nego da zapravo prihvati mišljenje i struke zaštitara prirode. Ja ponovo ponavljam to su ozbiljni ljudi, to su stručni ljudi, to su zauzeti ljudi koji znaju što znači zaštita prirode i što zapravo njegovanje temeljnog fenomena, a ovdje je temeljni fenomen otvorenost prostora ka slobodnom Dunavu koji slobodno nebranjeno plavi ova područja. To je temeljni fenomen ovog područja. Pa dajmo nek' nam o tom temeljnom fenomenu koji je još uvijek zastupljen preko 50% u ovom području, nek' nam nešto stručnjaci kažu, a ne šumari, lovci i oni koji radi političke stege moraju ovako pričati. Hvala.
Odgovor na repliku, poštovani zastupnik Vladimir Šišljagić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Da, ja sam ovdje zapravo poslušao navode iz nekakvog materijala kojeg ja nemam. Navodno je to materijal koji je došao iz Hrvatskih šuma, ali ja vas uvjeravam da ja taj materijal nemam. Da se mogu složiti sa vama ako su nazivi eko-emrerijalisti, zelena mafija itd. da je to neprimjereno, međutim ja bih htio još jednom nešto ponoviti. Htio bih ponoviti da iz ovog mog prvog dijela izlaganja da su stručnjaci doduše prije sedam godina kazali svoje viđenje o prijedlogu za nacionalni park Kopački rit. To su bila stajališta stručnjaka zbog tih stajališta stručnjaka odustalo se od inicijative pokretanja postupka za nacionalni park. Što se tiče lokalnog stanovništva mogli ste svi pročitati u medijima da je najveće mjesto, kontaktna zona uz Kopački rit, sadašnji park prirode Bilje, da se Bilje proglašenju nacionalnog parka. Što se tiče udruge ekologista i zelenih, Osječki zeleni tako se nazivaju pa onda Udruga ekologista Osijeka, Baranje, Osijeka i Baranje Fluvios, isto se protivi ovom Prijedlogu proglašenja parka prirode Kopački rit u nacionalni park. Hvala lijepo.
Hvala. Replika poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Ja moram priznati da ne razumijem logiku gospodina Šišljagića koji kaže da je izgrađen nasip na Dunavu i sad zbog toga što je izgrađen nasip na Dunavu to nas treba spriječiti da podignemo nivo zaštite u Kopačkome ritu. Jer onda će taj nasip, jer ovaj prijedlog ne samo da je preuranjen nego je on nemoguć. Dok god postoji nasip na Dunavu, Kopački rit neće moći biti nacionalni park i nećemo moći tamo pružiti adekvatnu zaštitu tom biseru zbog nasipa na Dunavu. To ja ne razumijem. Drugi vaš navod, velite vi zašto Vlada Ivice Račana nije predložila ili SDP predložila ovo, gledajte Vlada Ivice Račana je dosta toga napravila, između ostaloga auto-cestu Zagreb-Split i Zakon o zaštiti prirode, ali gledajte nije stigla baš sve napraviti, ali da je baš sve napravila onda poslije nje ne bi bilo potrebne nikakve Vlade, ni Sabori itd., po toj logici, jer ako se stalno pitate zašto mi to nismo napravili u ove četiri godine, jer da jesmo sve to napravili što vi kažete nama da smo trebali napraviti, ja ne znam što će onda poslije bilo kakva politika, morala bi politika izumrijeti nakon Vlade Ivice Račana. Prema tome, ja tu logiku uopće ne razumijem. Djelatnost jedne političke stranke ne prestaje kada ona iz parlamentarne većine pređe u parlamentarnu manjinu, pa nije prestala ni politička djelatnost HDZ-a kada im se dogodilo pa neće prestati ni kada ponovno izgubi vlast, normalno da ćete nastaviti politički djelovati i predlagati nekakve zakone, i molim vas dajte se kanite te argumentacije koja je posve nelogična.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Pavlic, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo, predstavnici ministarstva, predlagatelji. Dopustite eto da se ja ukratko osvrnem na donošenje ovog Zakona kojim bi se park prirode Kopački rit pretvorio u nacionalni park, mogu na početku reći da podržavam ovu inicijativu, dakle dat ću glas za prihvaćanje ovog zakona, uz glavni argument dakle da se ovim zakonom zaštite i očuvaju iznimne prirodne vrijednosti Republike Hrvatske od daljnjeg uništavanja i nestanka, dakle konkretno se radi o području sadašnjeg parka prirode Kopački rit za koji smo danas čuli koje on različite biološke vrijednosti, možda tu samo da napomenem nije dovoljno istaknuti da on je u svjetskim okvirima poznat pogotovo kod ovih orijentologa dakle, gdje posebnu zanimljivost predstavljaju ptice koje se gnijezde u kolonijama koje svakako treba istaknuti čaplju i velikog vranca, a osim toga ovdje se može naći veliki broj ugroženih vrsta kao su crna roda i orao štekavac. Ono što je najzanimljivije da na čitavom području Kopačkog rita da je do sada zabilježeno čak 285 vrsta ptica, ovisno o vremenu posjete u prostor parka prirode koji je dozvoljen za posjetitelje može se vidjeti do različitih vrsta ptica, tako da ovaj park prirode gotovo jedinstven i u svjetskim okvirima to bi itekako treba očuvati. Drugi argument zbog čega podržavam ovaj Zakon je to da je navedeno područje već posjeduje svoj međunarodni značaj te zadovoljava nacionalne i međunarodne kriterije za proglašenje nacionalnim parkom. Uključujući prostranost, pretežnu neizmijenjenost, posebne višestruke vrijednosti i sačuvane ekološke sustave tj. Sve ono što je predloženo u zakonu postoji dakle i u naravi, tj. Mogli bismo reći da zadovoljava sve uvjete koji su postavljeni i prema Zakonu o zaštiti prirode, tj. Prema članku 4. tog Zakona a eto mogu ga danas i citirati. Dakle, prema članku 4. Zakona o zaštiti prirode, nacionalni park je prostrano pretežno neizmijenjeno područje iznimnih i višestrukih prirodnih vrijednosti a obuhvaća jedan ili više sačuvanih ili neznatno izmijenjenih eko-sistema. Sadašnji dakle park prirode zadovoljava sve ove uvjete. Nacionalni park ima znanstvenu, kulturni, odgojno-obrazovnu i rekreativnu namjenu. Također se sve aktivnosti već provode u ovom parku prirode. U nacionalnom parku su dopuštene djelatnosti kojima se ne narušava izvornost prirode. E sada, tu je već bilo određenih dilema i primjedaba koje bi se dakle provedbom ovog članka izbjegle. U nacionalnom parku su dopuštene djelatnosti kojima se ne ugrožava izvornost prirode, također vezano za ovo što sam prije rekao, u nacionalnom parku je zabranjena gospodarska uporaba prirodnih dobara. Ukoliko bi dakle primijenili ovaj stavak ovog članka dakle riješili bismo problem aktivnosti lovaca, i šumara u ovom nacionalnom parku. Također, turističko rekreacijske djelatnosti moraju biti u ulozi posjećivanja i razgledavanja koje je dozvoljeno svima pod istim uvjetima. Tu mogu samo dakle da ponovim da bi nacionalni park Kopački rit bio prvi nacionalni park sjeverno od Save, do sada ima u Hrvatskoj 8 nacionalnih parkova svi su dakle južno od Save tj. U Kraškom području, tako da bi na ovaj način dobili najveći park u Hrvatskoj koji bi dakle svojim vrijednostima bio itekako atraktivan. Zašto to govorim? Zbog toga, ovdje je bilo riječi o tome da bi ljudi ostali zbog formiranja nacionalnog parka bez posla. Upravo suprotno bi se desilo, mislim da bi se puno više ljudi zaposlilo, u tom nacionalnom parku što bi itekako dobro došlo Osječko-baranjskoj županiji tj. Samoj Baranji. Evo tu mogu dati i primjer Plitvičkih jezera koje su do 20. listopada prošle godine posjetilo 710 tisuća gostiju. I u kojima je zaposleno negdje oko 700 ljudi, direktno a indirektno još i više. Mislim da na taj način ukoliko očuvamo sve prirodne vrijednosti budućeg nacionalnog parka, ukoliko ga ponudimo posjetiteljima na način na koji se to radi i ostalim nacionalnim parkovima u Hrvatskoj, mislim da bi od toga itekako velike gospodarske koristi imale stanovništvo Baranje i okolica mislim da je u ovom trenutku možda čak i najvažnije. Eto toliko dakle završavam, podržavam ovaj Zakon, s generalnom potporom i namjerom da se sve prirodne vrijednosti u Hrvatskoj zaštite na najvećoj mogućoj razini a isto tako u tom kontekstu spominjem i potrebu zaštite rijeke Mure, tj. Ušća rijeke Mure u rijeku Dravu kao jednog od rijetkog takvog prirodnog ušća u Europi za koje se nadam da će u budućnosti dobiti veću razinu zaštite i biti zaštićeno od devastacije. Eto toliko. Hvala lijepa.
Hvala. Poštovani zastupnik Željko Ledinski izvolite.
Štovani gospodine predsjedniče, štovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo dozvolite nekoliko riječi o ovom prijedlogu Zakona o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit koji se u većem dijelu svog prijedloga osvrće posebno na djelatnosti šumarstva i lovstva na ovome području. Dozvolite mi da u uvodu kažem da se osobno zalažem za jedan interdisciplinarni pristup u gospodarenju zaštićenim objektima prirode. I mislim da bi u idućem Zakonu o zaštiti prirode trebali staviti da se gospodarenje zaštićenim objektima tamo gdje je temeljni fenomen šuma povjeri jednom gospodaru, a ne kao što je to do sada slučaj da imamo više gospodara, a po uzoru na Austriju i Njemačku koji imaju takav način gospodarenja kod sebe. U obrazloženju prijedloga Zakona u dijelu koji govori o posljedicama zatečene gospodarske aktivnosti, autori prijedloga su djelatnost šumarstva i lovstva otisnuli kosim slovima. I tako naglasili svoj stav da te djelatnosti treba ukinuti, odnosno maknuti sa tog područja. Međutim, želim upozoriti sve vas ovdje kolegice i kolege da je temeljni i glavni fenomen područja Kopačkog rita, odnosno pobliže gospodarskih jedinica Kopačevskih, Tikveških i Zmajevačkih, Podunavskih šuma je šuma. U njoj se kao u ambijentu odgajaju svi opisani procesi i odnosi živog i neživog svijeta na tom području. A šuma se kao i svugdje u svijetu mora dati na gospodarenje stručnim i odgovornim ljudima koji to znaju. Želim vas podsjetiti da u Hrvatskoj postoji već 240 godina tradicija organiziranog šumarstva, a sama znanstvena nastava se već preko 105 godina održava na Šumarskom fakultetu sveučilišta u Zagrebu. Isto tako autori prijedloga tvrde da nastavak sadašnjeg načina gospodarenja osim direktne ekonomske štete, uzrokuju i uzrokovat će oštećenja. Odnosno sadašnji način gospodarenja ne može se smatrati gospodarenjem na načelima potrajnosti održivog razvitka niti je sukladno načelima certifikacije šuma i sadašnjem Zakonu o šumama. Dozvolite mi da kao inženjer šumarstva kažem kako to se stalno gospodari u šumarstvu Republike Hrvatske. Radi organiziranog i stručnog temeljnog gospodarenja šumama u Republici Hrvatskoj, pravilnikom o uređivanju šuma koji je osnovan na osnovu Zakona o šumama ustanovljene su gospodarske jedinice. Za gospodarsku jedinicu svakih 10 godina izrađuje se poseban stručan elaborat osnova gospodarenja kojom se propisuje sve mjere gospodarenja, zaštita šuma određenog područja. Detaljno za sljedećih godina okvirno za još 10 godina i predviđaju događanja za sljedećih 20 godina, znači dugoročno se planiraju svi potrebni radovi za 20 godina. Bilanciranje propisa osnova gospodarenja za sve gospodarske jedinice kojih u Republici Hrvatskoj ima 650, radi se na razini gospodarske osnove za cijelo područje, tj. za cijelu Republiku Hrvatsku, što je garancija jedne održivosti gospodarenja. Taj elaborat osnova gospodarenja pregledava komisija i odobrava Ministarstvo poljoprivrede i šumarstva sa svojim rješenjem. I sljedećih 10 godina se gospodari na način da se provode mjere gospodarenja zaštita šuma propisane tom osnovom. Za područje Parka prirode uvjet za zaštite prirode izdane od nadležnog ministarstva su ugrađene u osnove gospodarenja, a nadzor je propisan i osiguran putem nadležnih inspekcija. Osnivanjem poduzeća Hrvatske šume prvi puta se u povijesti šumama … počelo gospodariti jedno poduzeće iz Republike Hrvatske. Početak poslovanje dat je od 3. siječnja 91. godine kada je preuzeto svih 720 radnika bivšeg gospodarstva Jelen iz Beograda. Kao i šume i šumska zemljišta desnoj obali Dunava. Objekti, oprema i poslovanje koje je bilo u tijeku. Gospodarenje šumom i divljači kao i upravljanje Parkom prirode i posebnim zoološkim rezervatom odvija se normalno putem lokalne naše uprave šuma. Do privremene okupacije u kolovozu 91. godine. Mirnom reintegracijom 97. godine šume su ponovo preuzele zatečenih 290 radnika, organiziraju rad povratnika i nastavljaju rad svih djelatnosti. Šumama se gospodari po stalnim gospodarskim osnovama, izvršavaju se zacrtani programi obnove devastiranih šuma, program obnove ratom narušenog lovnog gospodarstva, kao i program obnove objekata. I pristupa se izradi novih osnova gospodarenja. Donošenjem Zakona o zaštiti prirode 94. godine propisana je obaveza osnivanje javnih ustanova za upravljanje posebno zaštićenim dijelovima prirode na području Parka osnovane 97. javna ustanova poznata kao Park prirode Kopački rit. Koja je preuzela poslove zaštite i promidžbe Parka prirode i posebnog … rezervata. Kopački rit što je do tada bio … Hrvatskih šuma, a dakle u skladu sa važećim zakonskim propisima na istom području ustanovljena su dva javna subjekta, Hrvatske šume koje u skladu sa Zakonom o šumama gospodare svim državnim šumama i šumskim zemljištima i financiraju se iz ovih vlastitih sredstava i javna ustanova i Park prirode Kopački rit u skladu sa Zakonom o zaštiti prirode i pravilnik o unutarnjem redu obavlja djelatnost zaštite, održavanje i promicanje zaštićenih dijelova prirode. A financira se iz proračuna. Dakle, na istoj površini imamo dva subjekta koji provode javne ovlasti u skladu sa zakonskim propisima. Park prirode Kopački rit i posebni ZOO rezervat prostiru se na šumsko gospodarskim jedinicama Dvorac, Siget, Tikvečke Podunavske šume i Kopačevske podunavske šume. Dio koji se u prijedlogu Zakona predviđa za proširenje gospodarske jedinice pripada gospodarskoj jedinici Zmajevačke podunavske šume. Za područje Parka prirode uz kredit Svjetske banke poduzeće Elektroprojekti izradile plan upravljanja Parkom prirode Kopački rit. Prilikom rasprave u sektorskoj studiji šumarstvo koji su napravili znanstvenici šumarskog instituta iz Jastrebarskog potvrđeno je da je glavni fenomen Parka prirode Kopački rit šuma, kao stajalište svih događanja. Znanstvenici instituta prikazali su gospodarenje šumama putem osnova gospodarenja u koji su ugrađeni uvjeti zaštite prirode u svakom trenutku za sljedećih 40 godina propisano je što se mora na terenu raditi. Podatak iz prijedloga zakona o gubitku djelatnosti šumarstva, koji proizlazi iz razlike vrijednosti realizacije drvnih proizvoda i troškova za radove koje je potrebno učiniti da se osigura potrajnost i održivost gospodarenja šumom. U prihod se moraju jasno ukalkulirati i koristi od opće koristi funkcija šuma koje su do 10-tak i više puta veće, nego sam prihod od kubika drveta. S obzirom da se bilanciranje izvodi na nivou cijeloga poduzeća, onda se može govoriti, ne može se govoriti o jednome samo segmentu i bilanciranja jednoga posebnoga dijela, što je po Zakonu o šumama tako i precizirano. Dalje, Hrvatske šume na ovom području gospodare također sa lovištem Podunavlje-… putem lovno gospodarske osnove koja je donijeta također od resornog ministarstva. A koji su ugrađeni posebni uvjeti zaštite prirode od nadležnog ministarstva u skladu sa zakonom. Kao što je poznato za područje Baranje postoji još pet lovišta u državnom vlasništvu gdje je glavna vrsta divljači jelen kojim gospodare koncesionari. Prijedlog Zakona na ovakav način bi smanjio znači jedno lovište. Pod stručnim profesionalnim vođenjem i gospodarenjem Baranjskim lovištima napravljen je jedan program, program obnove ratom narušeno lovno gospodarstvo za ovo područje, upravo zbog toga da se može na jedan određen način plasirati vrhunski izvozni turistički projekt, proizvod toga dijela, a to je poznati Baranjski jelen. Hrvatske šume su na područje Baranje od mirne reintegracije od 97. godine do 2004. godine uložile oko 104 milijuna kuna u biološke radove, zatim u obnovu opreme i objekata na tom području. Za razminiranje uloženo je 7,6 milijuna kuna. Isto tako moram istaknuti da je to dobar primjer daje jedno poduzeće samo uložili u razminiranje, što su slijedila druga poduzeća poput Hrvatske elektroprivrede i Hrvatskih voda. Na taj način evo … jedan dio miniranih površina koje su tamo razminirati. Isto kao primjer jednoga djela koji je 1999. godine iz vlastitih sredstava razminiran. To je predjel «Mali Bajern» koji nakon što je razminiran sredstvima Hrvatskih šuma proglašen zaštićenim područjem, a do tada nije bio zaštićen. Isto tako želio bih usporediti i povezati susjedna područja u Republici Mađarskoj kao i u Srbiji koja isto tako su, imaju određenu zaštitu. Tako na primjer u Republici Mađarskoj postoji nacionalni park Drava-Dunav koji je površine od 100 tisuća hektara znači čak i veći nego ovaj i u njemu se normalno vrši sve gospodarske djelatnosti što mislim da bi u konačnici trebao biti cilj i ovdje. Također bih istakao da prihodi od lovstva Hrvatskih šuma iznose otprilike preko 3 milijuna kuna za područje Baranje, a isto tako da nije točan podatak kojim se ovdje baratalo o nekakvih ne znam 60, 70 lovaca. Godišnje u području Baranje odsjedne oko 600 do 700 lovaca koji imaju otprilike od 1300, 1500 noćenja što je popunjenost kapaciteta Hrvatskih šuma od 75 do 100 dana što je za to područje s obzirom da se još razvija izuzetno dobro. A očekujemo da će biti ubuduće više. I s obzirom da vrijeme izmiče zaključio bih na kraju da podržavam prije svega još jednom interdisciplinarni pristup gospodarenju zaštićenim objektima prirode sa jednim gospodarom i onda se izbjegava dvojnost svih funkcija, a u skladu sa važećim zakonima i propisima i u zaštiti prirode i u šumama. Hvala.
Hvala. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Zlatko Tomčić.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče dogodi se i to da predsjednik Kluba ispravlja svog zastupnika. Pa evo uvijek je dobro da se ponešto prvi puta dogodi. Kolega Ledinski temeljni fenomen u Parku prirode Kopački rit nije šuma i budite dobri pa zapamtite to. Ovo govorim radi hrvatske javnosti. Temeljni fenomen je poplavno nebranjeno područje pod direktnim utjecajem voda redovitih poplava rijeke Dunava. To je temeljni fenomen. Oni koji malo nešto znaju o zaštiti prirode moraju znati da u svakom vidu zaštite postoji temeljni fenomen. Tako je temeljni fenomen u Nacionalnom parku Krka ili na Plitvičkim jezerima sedrane barijere, barijere koje se stvaraju pod posebnom mikrobiologijom i tako dalje. U Kornatima to je posebna morfologija kraskog, kraškog terena. A u Baranji je to poplavno područje rijeke Dunava. Razumijem da se kolega Ledinski zauzima za svoju šumarsku struku ali ipak ne treba miješati pojmove. Hvala lijepo.
Povreda Poslovnika, poštovani zastupnik Željko Ledinski.
Moj uvaženi predsjednik Kluba nije vjerojatno pratio. Ja sam pročitao što je napisano u sektorskoj studiji o šumarstvu koje je potvrdila Svjetska banka. Ja bih volio da i drugi to pročitaju. Tamo upravo piše da je šuma fenomen, a vi koji to niste pročitali, a time ste povrijedili Poslovnik jer ja to nisam rekao nego je to napisano negdje drugdje.
Poštovani zastupnik Krunoslav, kako? Izvolite.
Na isti način gospodine predsjedniče kako ste gospodinu zastupniku Ledinskom dali da ispravlja navod pod firmom povrede Poslovnika tako ćete dati i meni. Što piše u dokumentima Svjetske banke u vezi Baranje baš me briga jer naprosto postoje pravila struke. Ovdje je temeljna struka zaštita prirode, a u zaštiti prirode postoji pojam temeljnog fenomena, a u Kopačkom ritu temeljni fenomen nije šuma nego poplavno područje rijeke Dunava. A tu i je problem gospodine predsjedniče ako mi dozvolite reći zašto nam se šumari malo previše ritaju kada se, kada se govori o Nacionalnom parku Kopački rit. Postoji to ritanje, ali nek se ritaju. Kopački rit, Kopački rit će kad tad postati nacionalni park. Kad tad. [[Pljesak.]]
Poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo zbog poodmaklog vremena jedan kratak pregled samo. Dakle podupirem jednostavno i mišljenje načelnika općine Bilje možda ne samo kolegijalno, ali i kolegijalno da je dovoljan status parka prirode cijelog ovog područja. Ako treba može se i povećati zaštićena površina što uopće nije sporno. U ovom prijedlogu nedostaju podaci o stanovništvu, koliko ih živi u nezaštićenom području, čime se bave. Nisam primjetio baš neke detaljnije podatke. Zatim proglašenje nacionalnog parka neke bi djelatnosti morale prestati s radom, a broj novonastalih radnih mjesta sigurno bi bio minimalan. Teško je očekivati znatnije povećanje broja turista i razgledavanje zbog močvarnog područja, to smo čuli od gospodina Hermana. U čamcima baš i nije, ne vjerujem da će neki konvoji veliki biti ili regate. Prema tome baš nije moguće znatno povećanje na taj način. Prijedlog nema ni ozbiljniji kartografski prikaz. Čuli smo danas da ima, ali nažalost nismo ga vidjeli. Prestankom rada Hrvatskih šuma ostaje bez posla 150 do 200 radnika, a opet mišljenje načelnika Bilje da su Hrvatske šume i održavale a i gradile lokalne ceste za što općina Bilje nema novaca, a to mi je jasno da nakon proglašenja parka da će Bilje doći u prilično nepovoljan položaj. Lovačke udruge, ja gledam kod nas malo promatram. One ne samo na bdiju nad tim područjem, tu i tamo jasno nešto i odstrijele, ali štite poprilično od krivolova. Krivolova sigurno ima puno. E sad jasno ovisi o njihovom poštenju u svakom slučaju je li? Znači jedna dobra kontrola treba i tu. Zatim dalje čuli smo iz Ministarstva da je prostorni plan nakon 6 godina u cijelosti izrađen i spreman za saborsku proceduru, a u njemu su usaglašeni stavovi svih subjekata. Čuli smo također da je čak 6 godina to trajalo, da je prošao i javnu raspravu, a ovim prijedlogom trebalo bi cijelu stvar ponoviti iz početka. Zatim predloženo povećanje sa 228 na 335 kilometara kvadratnih obuhvaća i veliku površinu na području Srbije i Crne Gore, a mi više, ne znam predlagači vjerojatno znadu nismo u zajedničkoj državi. Treba izraditi stručnu podlogu i za povlačenje granica. Konačno očekujemo donošenje Zakona o zaštiti prirode kao temelj za povećanu zaštitu prostora. Mislim da će Slavonija prihvačanjem Zakona o proglašenju nacionalnog parka Kopački rit ipak više izgubiti nego dobiti. Naime Kopački rit nisu Plitvička jezera da će turisti onaj dan kad se ne mogu kupati dolaziti fino razgledati Nacionalni park Kopački rit. I ono posljednje pitanje da li ćemo i mi ostali imati pravo na onakovu prezentaciju. Recimo kad jednog dana ja budem predlagao da moja općina postane grad mogu isto niz šarenih sličica lijepih ovdje prezentirati. Vjerujem da ćete kolege to prihvatiti. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda poštovani zastupnik Mato Gavran.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Koncentrirat ću se samo na jedan. Savršeno nam je jasno da je sa druge strane Dunava hrvatski teritorij. Meni je žao što kolega nije pomno slušao, a još manje gledao. Mislim da je daleko pa ne vidi možda prezentaciju. Riječ je o državnoj granici i teritoriju Republike Hrvatske koji se nalazi sa druge strane Dunava. To je ispravak krivog navoda.
Hvala. Replika, replika poštovani zastupnik Nenad Stazić.
Kaže kolega Markovinović: «Teško je očekivati znatno povećanje turističkih posjetitelja ako se proglasi nacionalnk park.» Ja nisam dobro shvatio da li je to mišljenje načelnika općine Bilje ili samog kolege Markovinovića ali svakako za tu originalnu konstataciju prvi put čujem da se broj posjetitelja smanjuje u neko područje ako se to područje proglasi nacionalnim parkom. Stvar je naime potpuno obrnuta. Nacionalni park je jedan turistički brent koji se daleko bolje prodaje na turističkom tržištu nego park prirode. Prema tome ovo ne samo da je netočno. To je i posve nelogično. I takvo umovanje ne samo da ide na štetu ovoga prijedloga i na štetu stanovništva tamo toga područja. Nego ide na štetu gospodarskih interesa Republike Hrvatske.
Hvala. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče, pa mislim da me ovo sigurno nije uvjerilo. Naime ako je to takav dragulj o kojem cijela Europa priča pa nema razloga da ta cijela Europa i sada već ne dođe ovdje razgledati, pogledati i uživati. Znači da samo sam status nacionalnog parka, nisam siguran da će toliko privući. Prezentacija može biti i marketing dobar i uz ovaj status.
Druga replika poštovani zastupnik Vilim Herman.
Na jedan čudesan način se začula u sabornici izjava da Kopački rit nisu Plitvice i da zbog toga naravno ne trebaju biti ni nacionalni park. Naime, sjajno je što Kopački rit nisu Plitvice i da Slavonije i Baranja upravo Baranja imaju taj prostor koji naprosto je valoriziran u cijelom svijetu. Postoji jedan atest reklo bi se ovako slikovito koji to m području čak i kad mi to sami ne bismo znali, daje jednu osobitost i prepoznatljivost. Dakle ovo što je kolega ustvrdio da nisu Plitvice treba mu u stvari zahvaliti. Jer na Plitvicama su možda moguće regate a tu u Kopačkom ritu treba koristiti one prednosti koje taj prostor ima. Prije svega znanstveno istraživački turizam ja ću poslije objasniti kolegi što je to, to je sad nemoguće. Žao mi je dalje postoje sadržaji koji se zovo kao moderni Wellenss, postoji eko turizma etno turizam, naravno uz sve to se uključuje domaće stanovništvo. U to će se uključiti i Eden Hrvojević u kojega se poziva gospodin Markovinović koji se možda protivi da prostor bude nacionalnim parkom. Ali se sasvim sigurno građani tome ne protive i na to se ne bi trebalo pozivati dali jesu za ili protiv dok se ne napravi što je razumljivo referendum. Kolega Markovinović je sve u svemu pokazano da je spreman za regatu na Pliticama.
Odgovor na repliku poštovani zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala gospodine predsjedniče, ma evo uvaženi kolega Herman, nisam uopće rekao zbog toga. Plitvice sam rekao samo zato jer u Pliticama je velik broj posjetitelja, ovdje sam prije svega htio reći o nekakvom velikom potencijalu odnosno nekakvoj dobiti koje bi to područje dobilo, jasno od nekakvih ulaznica i slično. Slažem se apsolutno dolazit će i mnogi znanstvenici, dolazit će i turisti ja se nadam i vjerujem i sve više. I da će to biti dobro organizirano. Regatu sam spomenuo samo zato jer veliki broj turista zahtjeva i veliki broj čamaca. Samo to. Ako se oni ne vjerujem da će biti nekakve posebne utrke. Hvala.
I treći ispravak poštovani zastupnik potpredsjednik Mato Arlović. Replika pardon.
Gospodine predsjedniče, poštovani kolege. Ma mene zapravo i osobna povrijedila način kako je kolega Markovinović to iskazao. Ja moram reći da razumijem žar rasprave i zanos koji nekada rasprava ponese. Ali govoriti o području koje predstavlja najočuvanije, najznačajnije poplavno područje rijeke Dunav u Srednjoj Europi kao da se prikupilo par sličica pa se te sličice pokazuju ovdje da se to prezentira. Jednostavno nema nikakvog smisla jer time se ponižava i poništava vrijednost koju mi raspolažemo i kojoj svijet daje izgleda puno više značaja nego pojedini diskutanti kod nas ovdje. Ja bih htio podsjetiti da je Svjetska banak, Europska banka za obnovu i razvoj ne samo da su dali odgovarajuće kredite za oživljavanje i očuvanje ovog prostora, nego i bespovratna sredstva koja se ulažu da se očuvaju najvrednosniji oblici prirode u ovakvom jednom zaštićenom područje koje je nastalo redovitim godišnjim plavljenjem donosu, nanosu i taloženju sedimenata i tako dalje i tako dalje i tako dalje. I mi bi trebali biti ponosni na ovo područje i ne bi trebali govoriti da su evo predlagatelji prikupili nekoliko sličica da bi nas uvjerili kako treba donijeti ovaj zakon. Budimo sretni da čitave studije i čitave slike i sličice promoviraju i ako hoćete na neki način nose kvalitetni imidž Republike Hrvatske po Europi i Svijetu kao jedne od najljepših zemalja zahvaljujući i ovom biseru prirode koji se u njoj nalazi. Hvala vam lijepa.
Hvala. I replika, odgovor na repliku poštovani gospodine zastupnik Krunoslav Markovinović.
Hvala pa ja se ispričavam uvaženom kolegi Arloviću ako sam povrijedio njegove osjećaje. Ali me sada ponovno stavio kolega ARlović u dilemu. Dali je to najočuvanije područje ili najviše devastirano područje zbog čega se cijela ova akcija i zapravo predlaže. Hvala.
Hvala. Pojedinačna rasprava je završena. U ime Kluba HSS-a 5 minutna rasprava poštovani zastupnik Zlatko Tomčić izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, 1994. godine negdje u svibnju mjesecu bio sam prisutan a ujedno i pokrovitelj jednog malog posavskog sela ovdje u blizini Siska selo se zove Čigoč proglašenjem europskim selom roda. U tom vrijeme sam bio ministar graditeljstva, prostornog uređenja i zaštite okoliša. Intresantno je obzirom da sam bio tamo prisutan, interesantno je doživio sam iznimnu radost tih ljudi koji su doživjeli da pod pokroviteljskom jedne međunarodne zaklade, ne sjećam se više koje da to njihovo selo bude proglašeno međunarodnim selom roda. Bili su strašno ponosni , radosni i onda i danas evo nekakvih 10 godina nakon toga u tom selu je više roda nego ljudi. I danas evo baš ovih dana ljudi u tom selu očekuju sa velikom radošću kada će se njihove rode početi vraćati, ponovno će brojati mlade, u gnijezdima na vrhovima njihovih dimnjaka drvenih kuća.- Preko zime njegovati one rode koje iz razno raznih razloga neće moći otići dakle sa slomljenim nogama ili oštećenim krilima i tako dalje. I zapravo se u tom selu ništa nije promijenilo oni žive na rubu Lonjskog polje koje je Park prirode. Oni i dalje se bave svojim poslovima oni i dalje vole svoje rode kako su ih voljeli i ranije. Ali ima jedna velika promjena u to selo danas hrle kolone i kolone ljudi, domaći gosti, inozemni gosti. Inozemni gosti dolaze dovode svoju djecu da vide bijelu rodu koje više nema po Europi. Nema je. Dakle dovode djecu da vide nekakav prirodni raritet. Dakako ti ljudi tamo prespavaju, pojedu nešto, kupe novi suvenir jer u zadnjih desetak godina ti ljudi tamo otvorili restorane, suše šarane, pripremaju nekakve svoje posavske specijalitete. Digla se dakle digla se i razina standarda tih ljudi. To je iznimno malo selo ja ne znam dali iam više od 150 ljudi. Ovaj detalj je bio potreban upravo na naglasim da ja vjerujem da i Baranjci i Slavonci vole svoj Kopački rit. Vjerujem da će ga oni isto tako znati zaštiti bez obzira što znate u svakoj sredini postoje oni sa nekim posebnim interesima oni koje vole kako bi se to reklo, ići u krivo ribolov ili raubšicati dakle onaj lov na jelene bez dozvole i tako dalje i tako dalje. Svugdje toga ima ima toga i u Slavoniji ima toga i u Moslavini svugdje toga ima. Dakle ja vjerujem da i ti ljudi vole svoj Kopački rit i siguran sam da bi i oni našli načina kako bi kapitalizirali činjenicu i interesu svoga standarda u interesu svoga kraja, da imaju nacionalni park i nemojmo zaboraviti pa ne mogu shvatiti ovaj slavonski mazohizam. Slavonci neće Nacionalni park. Pa to bi bio jedini nacionalni park u Hrvatskoj u Panonskom dijelu i sad to Slavonci neće. Ja to razumjeti jednostavno ne mogu. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim te nemoj me prekidati, imaš pravo na ispravak navoda. … [[Upadica se ne razumije.]] Tako je. Prema tome mislim da ima onih koji su ispravno rekli da je ova rasprava danas ukrivo pomalo otišla. Ja mislim da nema, čak i onih koji su grubo govorili nema zlonamjernosti. Ali ljudi moji mi moramo shvatiti da u ovoj državi moramo posložiti prioritete za svako područje. Za područje Baranje ako izuzmemo onaj dio obradivih površina i ako se koncentriramo na Kopački rit, za to područje Baranje je mogućnost razvoja nekakvog biznisa Kopački rit. Danas više nacionalni parkovi nemaju samo funkciju znanstvenog, kulturno odgojnog i drugog karaktera, oni imaju funkciju biznisa. Pa nije moguće da Slavonci ne znaju razvijati biznis u nacionalnom parku. Ja u to naprosto ne mogu vjerovati. Dakle i taj fenomen koji je jedno vrijeme bio teret, kojeg je teško bilo kontrolirati. Dunav je radio i štete itd. Danas je on pod nekakvom kontrolom, od njega se može stvoriti i egzistencija i biznis za 200, 300 ili 500 ili tisuću obitelji. Priča o velikoj, ako mi dozvolite još jednu minutu gospodine predsjedniče, o velikom broju turista u Kopačkom ritu prošle godine 17 tisuća, možete misliti koliki je to veliki broj, pa to je niti jedan autobus dnevno, pa to svaka malo veća birtija proguta taj veliki broj posjetitelja. Zoološki rezervat smije i može primiti do 35 tisuća godišnje. A nacionalni park ako bi se proglasio ne na 34 tisuće hektara, nego na nekakvih 25 ili ne znam koliko, on bi trebao imati 200, 300 tisuća posjetitelja za početak. U tom smislu ja očekujem od Ministarstva kulture, od nadležne uprave da nakon ove rasprave shvati da su dobre namjere i da zapravo struka mora pomiriti ove partikularne interese šumarske struke, zaštitarske struke, lovne struke i svih drugih struka koje se tamo sukobljavaju u interesu atraktivnosti ovog područja i u interesu kvalitetnijeg života u ovom području. Hvala vam lijepa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda. Poštovani zastupnik Vilim Herman.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo upravo je gospodin Tomčić potaknuo, naime netočan je navod da su Slavonci mazohisti. Uz to je išao i navod da su nesložni oko ove stvari. No naprosto hoću reći da bi točan navod mogao biti da se treba pozivati na zavičajni sentiment, pa evo u vas gledam gospodine predsjedniče Šeks, kada se spominje zavičajni sentiment okupimo se pa probudimo taj, ili ga samo razbudimo sentiment. Osim toga postoje drugi razlozi uz ovaj sentiment koji su naprosto racionalne prirode i koji definiraju onda i racionalni okvir. To je upravo gola činjenica da taj prostor pruža razvojne mogućnosti i ako su to doista razvojne mogućnosti onda evo sad gospodine predsjedniče Šeks još jedna zamolba, obvežite marnoga i nadasve talentiranoga državnog tajnika da preko jednog našega zaključka Vlada pripremi ono što zapravo svi očekujemo i mi Slavonci zbog zavičajnog sentimenta i svi oni koji pripadaju hrvatskom suverenitetu jer se na tom prostoru nalazi ono što vrijedi iskoristiti u svakom smislu riječi i u najplemenitijem dapače. Hvala.
Hvala lijepa. Predlagatelj. Izvolite. Poštovani zastupnik Ivica Pančić.
Gospodine predsjedniče, dame i gospodo. Evo u ovaj kasni sat, zahvalio bih na raspravi koja je trajala koliko sati već, koja je bila bez obzira na možda neke polemike tolerantna i iznimno zanimljiva. Zahvaljujem znači na sugestijama, primjedbama, kritikama i pohvalama koje su se mogle počuti. Ispričao bih se u ime predlagatelja na nekim nepreciznostima tipa nedovoljno preciznih karata, nekih dodatnih analiza koje su se mogle napraviti i mi smo spremni obvezati se do drugog čitanja ili ako ovo bude prethodna rasprava sve to napraviti jer smatramo da uistinu ovaj Prijedlog zakona zaslužuje da bude izglasan u Hrvatskom saboru. Ali u svakom slučaju ovaj prijedlog je ispunio svoju funkciju. Sad barem znamo tko što zastupa. Ja bih bio ipak sretniji da je Vlada u svojem mišljenju, gospodin Antolović bi kao državni tajnik, moram reći da sam od bivšeg ministra kulture o vama puno pohvala čuo, i mislim da ovo mišljenje Vlade, ne samo da nije pročitao gospodin Sanader, nije ga pročitao niti gospodin Biškupić, a priznajte niste ga pročitali ni vi. Zato je ovakav prijedlog i mogao ići, jer u protivnom umjesto ovih nekih grubih kvalifikacija da ovo područje ne zaslužuje da bude nacionalni park jer se radi o izmijenjenom području djelovanjem ljuske ruke ili da će se obustaviti svaka gospodarska djelatnost uz grešku nepoznavanja stupnjevanosti pojedinih zaštićenih područja jedno argumentirana kritika Vlade mislim da bi i predlagateljima dobro došla, a sigurno bi dobro došla i saborskim zastupnicima. Jer ja moram priznati da nisam stručnjak, poseban stručnjak za ovo područje. Učio sam u ovih nekoliko mjeseci kao što vjerojatno i svi vi ste ili učili o tome ili sada učite, pa onda se ne bi dogodilo da u raspravi se kaže da Slavonija ne zaslužuje da Kopački rit bude nacionalni park, ili da će uslijediti nesagledive posljedice po lokalno stanovništvo i biljni i životinjski svijet, jer vjerujem da sa jednim kvalitetnijim mišljenjem Vlade, pa makar bilo to i pogubnije po predlagatelje da bismo izbjegli ovakve rasprave. Vjerojatno se ne bi niti dogodilo, odnosno to je u prilog ovoga da svi mi učimo ne bi se onda govorilo da popis međunarodnih močvara, već se radi o popisu vlažnih područja od međunarodnog značaja, ali dobro sve je to periferno. Da se vratim na bit. Što su bili ciljevi predlagača? To je broj 1. zaštita postojećeg eko sustava. Do sada nisam uopće spominjao Hrvatske šume i uistinu naša namjera nije bila da se raspravlja o Hrvatskim šumama već da se raspravlja o Kopačkom ritu i da li to područje treba ili ne treba proglasiti nacionalnim parkom, odnosno ako ne treba jer i Vlada je rekla da je preuranjen prijedlog, onda kada će sazrijeti uvjeti da se Kopački rit proglasi nacionalnim parkom. Drugi naš cilj je bio da se od Kopačkog rita kao nacionalnog parka stvore pretpostavke da Kopački rit postane najvažnije ili jedno od najvažnijih turističkih odredišta u kontinentalnom dijelu Hrvatske. Ovo sjeverno od Save ili zapadno, odnosno istočno od Zagreba. I mislim da to mora biti u interesu svakoga Slavonca bez obzira živio u Slavoniji ili je nekoć živio u Slavoniji i svakoga građanina Hrvatske. I treći naš cilj koji iz toga proizlazi, da bi Republika Hrvatska na taj način u Europskoj uniji, odnosno u Europi pojačala svoj međunarodni ugled kao zemlja koja štiti svoja prirodna bogatstva. Evo to su jednostavno bili ciljevi predlagatelja. Nikakvim političkim implikacija u tome nije bilo. Barem osobno za sebe, a mislim i za svoje kolege, kolegu Gavrana i kolegu Leku možemo reći da nismo, da ne postajemo ekologisti uoči izbora jer nitko od nas nema namjeru kandidirati se na lokalnim izborima u Osječko-baranjskoj županiji ili Vukovarsko-srijemskoj županiji, sve jedno. Znači nije bio taj interes posrijedi. Ono što ostaje otvoreno i što smo spremni na razgovor i na konsenzus, to je pitanje granica. Rekao sam zbog čega smo išli na povećanje područja. Može to biti naivno kako je netko rekao, ali ja uistinu smatram da treba koristiti svaki argument koji možemo iskoristiti kada dođe vrijeme za konačnu raspravu sa susjednom državom oko razgraničenja na Dunavu, a ja smatram da su hrvatski teritoriji i na lijevoj strani Dunava. Ovaj Prijedlog zakona o Nacionalnom parku «Kopački rit» je naše poimanje zaštite nacionalnih interesa. Vidjeli smo da postoje neki pojedinačni partikularni interesi. To je legitimno i to prihvaćam. Ali vjerujem da će u Hrvatskom saboru se ipak voditi računa o prioritetu tih interesa i meni je bilo drago za čuti kada je bila rasprava izvješće oko događanja početka pregovora sa Europskom unijom, sa time završavam. Mišljenje, odnosno stajalište predsjednika, predsjednika kluba HDZ-a kada je izrekao da će klub HDZ-a podržati sve ono što doprinosi ulasku Republike Hrvatske u Europsku uniju. Smatramo i ovaj zakonski prijedlog tim malim doprinosom uvođenju europskih standarda u našoj domovini. Još jednom zahvaljujem na svim raspravama, a vama gospodine predsjedniče zahvaljujem što ste nam dopustili evo da napravimo i malu prezentaciju. Nadam se da ove lijepe slike nikoga nisu povrijedile iako se možda i to moglo čuti, a vjerojatno se radilo o nespretnosti. Hvala.
Hvala lijepa. Ispravak netočnog navoda, poštovani potpredsjednik Mato Arlović.
Gospodine predsjedniče moram ispraviti netočni navod iz jednostavnog razloga jer se radi o odnosima između dviju država. Kolega Pančić je napravio jedan lapsus, ne radi se o hrvatskim teritorijima na lijevoj strani Dunava nego se radi o česticama u vlasništvu građana Republike Hrvatske na teritoriju druge države preko Dunava, odnosno na lijevoj strani Dunava.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Sutra nastavljamo sa Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskoj agenciji, izvješće Mandatno-imunitetnog povjerenstva, pa Konačni prijedlog Zakona o područjima županija, gradova i općina. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o izboru članova predstavničkih tijela je Vlada povukla. I Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o lokalnoj i područnoj samoupravi. To ćemo vjerojatno sutra s time apsolvirati i raspravni dio sa ovim zakonima sutra i glasovanje jasno u 15,00 sati. 7, 8, 9, 10 je povučen i 11. To bi bilo optimalno nekako da završimo sutra prije … … [[Upadica se ne čuje.]] Ne bi stigli. Mislim da ne stignemo. Hvala lijepo. Sutra nastavak u 9,30. SJEDNICA PREKINUTA U 18,55 SATI Prijedlog zakona o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit. Prvo imamo prijedlog zaključka gospodina zastupnika Zlatka Tomčića koji glasi: o Prijedlogu zakona o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit koji su predložili zastupnici Ivica Pančić, Mato Gavran i Josip Leko, provedena je prethodna rasprava. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da zakjučak nije prošao jer je dobio 29 glasova, 3 suzdržana i 66 protiv. Sukladno prijedlozima radnih tijela dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Ne prihvača se Prijedlog zakona o proglašenju Nacionalnog parka Kopački rit koji su predložili zastupnici Ivica Pančić, Mato Gavran i Josip Leko zbog razloga navedenih u mišljenju Vlade i izvješćima radnih tijela. Molim uključite se. Možete glasovati. Rezultat? Utvrđujem da je predloženi zaključak prihvačen sa 70 glasova za, 7 suzdržanih i 23 protiv.