Hvala lijepo. Dobro jutro, vidim da se već javio kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Temeljem članka 248. u vezi sa člankom 3. Poslovnika Hrvatskoga sabora u ime Kluba zastupnika SDP-a tražim stanku vezano uz nadolazeću točku dnevnog reda koja se tiče Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, pa ako mi dopuštate 2 min da obrazložim zahtjev. Zahvaljujem. Poštovane kolegice i kolege, kao što svi znamo, nakon provedene mirovinske reforme mirovina se u RH isplaćuje iz tri stupa. Prvi stup je onaj klasični stup generacijske solidarnosti. Međutim drugi i treći stupovi su stupovi koji isplatom mirovine baziraju na individualiziranoj i kapitaliziranoj štednju. Što to znači? To znači da trgovačka društva kojima je povjerenje upravljanje mirovinskih fondova u ime građana RH bilo dobrovoljno ili obvezno ulažu novac koji građani štede za svoju mirovinu u vrijednosne papire. Dio tih vrijednosnih papira su obveznice ali drugi dio, velik dio su dionice koje kotiraju na uređenim tržištima, uglavnom na uređenom tržištu RH. Ono što svi moramo znati kada govorimo o uređenim tržištima da su ona uređena zato što se na njima poštuju određeni propisi. Jedan od najvažnijih propisa na svakom uređenom tržištu kapitala je zabrana dilanja i korištenja povlaštenih informacija. A povlaštene informacije su one informacije koje ne bi trebale biti dostupne svim ulagačima do jednog trenutka kada postaju dostupne svima. Što je trgovanje i zlouporaba tih informacija? Kada primjerice potpredsjednica Vlade u obnašanju svoje dužnosti sazna za financijske podatke u poslovanju Agrokora i onda ih daje Intercapitalu, Texu, Alteri itd.. Zbog toga smatramo da su mirovine građana RH ugrožene i želimo 10-ak minuta kako bi se unutar kluba mogli konzultirati kako ćemo se po tom pitanju postaviti. Hvala.
Dobro. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 9,45 SATI]] Evo kolegice i kolege, stanka je istekla. Prije nego što dam slijedeću točku, ja bih vas još jedanput podsjetio na ono što je jučer bilo rečeno, a to je da molim zastupnice i zastupnike da sa klupa u sabornici uklone laptope, materijale itd., kako bi se sabornica mogla pripremiti za održavanje sastanka parlamentarnog odbora Parlamentarne dimenzije srednje europske inicijative u ponedjeljak 14. svibnja. Izvolite, kolega Grmoja.
Poštovani zastupniče odnosno poštovani predsjedavajući, ne znam kad je danas planirani slobodni govor ali to nije u skladu s Poslovnikom u 1 sat jer mi u Poslovniku imamo činjenicu da piše da je slobodan govor dopušten petkom nakon glasovanja. Mi danas nemamo glasovanja i ja molim da mi se razjasni mogu li ja u ovom trenutku održati slobodni govor budući da u Poslovniku nije definirano u kojem trenutku se taj slobodni govor drži kada nema glasovanja jer ste naveli samo petkom nakon glasovanja. Mi danas nemamo glasovanja pa je li to slobodna procjena predsjedavajućeg na koji način se to definira i mogu li ja u ovom trenutku održati slobodan govor?
Ovako, dakle, mi smo imali to pitanje već prošli puta i dogovoreno je da će o tome zauzeti stav Odbor za Ustav, Poslovnik i politički sustav i da će onda to biti pravilo. Činjenica jest da je i prošli puta bilo tako da se onda u 1 sat to održi bez obzira na to što nije bilo glasovanja tako da bismo tako napravili i danas i tako je planirano i danas da napravimo, jel'. Izvolite, ako rasprava završi ranije naravno da ćemo onda odmah to napraviti.
Ne možemo, to je nekakva onda slobodna procjena. Mora se znati u kojem trenutku [[Upadica Reiner: U 1 sat, evo, rekao sam vam.]] A tko je to definirao da je u 1 sat? [[Upadica Reiner: Jučer je to i predsjednik Sabora rekao.]] Ali na temelju čega? Na temelju čega je to definirano? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Ali ne, na temelju čega je definirano u 1 sat, zašto ja u ovom trenutku ne bi mogao imati slobodan govor? … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] [[Upadica Reiner: I u pravilu glasovanje je, uvijek počinje u 12 sati.]] Pa ne možemo u pravilu, u Poslovniku piše znači petkom nakon glasovanja, vi ste napravili Poslovnik koji je nedefiniran, ja tražim da u ovom trenutku imam slobodan govor ako niste to definirali na pravi način u Poslovniku.
Kolega Grmoja, jučer je vrlo jasno to predsjednik Sabora rekao. Ako vi mislite da je to suprotno Poslovniku, ja vas molim da se obratite sa pitanjem Odboru za Ustav, Poslovnik i politički sustav. Dapače, ja vas stvarno to molim i da se onda definitivno razjasni tumačenjem Odbora za Ustav, Poslovnik i politički sustav. U ovom času naravno je ovako kako je rekao i predsjednik Sabora, i kako je predviđeno, dakle u 1 sat će biti slobodni govor. Sada ćemo preći na prvu točku a to je: - Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju („Narodne novine“, br. 79/09 i 114/11) Predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo na temelju članka 210. stavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da, predsjednica Odbora za zakonodavstvo, kolegica Marija Jelkovac, izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Sabora. Evo ukratko ću izložiti oko ovoga prijedloga. Dakle Odbor za zakonodavstvo je na svojoj 41. sjednici održanoj 12. prosinca 2017. godine raspravljao o Prijedlogu za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju „Narodne novine“, br. 79/09 i 114/11 koji su predsjedniku Sabora podnijeli zastupnici kolega Peđa Grbin i kolega Silvano Hrelja aktom od 19. listopada 2017. godine. Odredba članka 3. glasi: Pravo na dodatak na mirovinu prema ovome zakonu ne pripada korisnicima kojima je mirovina određena pod povoljnijim uvjetima i/ili na povoljniji način prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju korisnicima najviše mirovine određene prema Zakonu o najvišoj mirovini, korisnicima osnovne mirovine i korisnicima obiteljske mirovine kojima je mirovina određena od mirovine koja je ostvarena prema propisima o mirovinskom osiguranju koji su važili do 31. prosinca 1998. godine.“ Predlagatelji vjerodostojnog tumačenja ističu kako je primjena u praksi navedene odredbe dovela do toga da se dodatak od 27% na dio mirovine koji osiguraniku pripada kao da je dio osiguran samo u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju generacijske solidarnosti, ne isplaćuje za onu mirovinu koja je ostvarenu na temelju mirovinskom osiguranja ostvarenog do početka primjene obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje. Odbor je razmotrio mišljenje Vlade RH od 16. studenog 2017. godine kojim se ocjenjuje da nema potrebe za davanje vjerodostojnog tumačenja navedenog članka. Odbor nije razmotrio mišljenje matičnog radnog tijela Odbora za rad, mirovinski sustav i socijalno partnerstvo od 29. studenog 2017. godine jer nije podneseno u roku. Prema članku 209. stavku 3. Poslovnika Hrvatskog sabora, ako matično radno tijelo ne dostavi mišljenje o propisanom roku, smatrat će se da su suglasni sa prijedlogom za davanje vjerodostojnog tumačenja. Nakon provedene rasprave, Odbor za zakonodavstvo je većinom glasova utvrdio da prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja nije osnovan te predlaže Hrvatskom saboru da donese odluku o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju iz razloga što je odredba jasna i nedvojbeno određuje kojim korisnicima ne pripada pravo na dodatak na mirovinu prema Zakonu o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, NN br. 90/09 i 114/11, a način na koji se određuje osnovna mirovina propisana je odredbom čl. 91. Zakona o mirovinskom osiguranju NN br. 157/13, 33/15, 93/15 i 120/16. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu i u ime Kluba zastupnika MOST-a nezavisnih lista prvi će govoriti poštovani zastupnik Tomislav Žagar.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege. Evo, za početak bih htio reći da ova inicijativa koju pozdravljamo naravno u klubu, ide k tome da ispravi jednu nepravdu. Naime, možda bi mogli ovako slikovito reći da je čitav naš sustav ili mirovinske reforme su zapravo rađene po principu dobrih očekivanja s velikim problemima koje smo kasnije nastojali ispraviti. Pa ću reći slikovito, zamislite automobil kojemu je ovjes malo otišao pa da bi ga izravnali pumpali smo gume, jedna guma nam je pukla pa smo onda išli stavljati rezervnu, pa smo izgubili šarafe, da bi se mogli voziti sa svakoga točka smo skinuli po jedan šaraf, tako da na svakom imamo tri da se vozimo dalje. E sad je došla situacija da više nemamo baš puno prostora. Ljudi odlaze u mirovinu, a zakinuti su u određenom pravu. Ovdje su kolege, kolega Hrelja i kolega Grbin pokušali ukazati da bi se makar u onom proporcionalnom dijelu koji su uplaćivali do te tzv. reforme, male mirovinske reforme mogli obeštetiti ljudi koji će odlaziti u mirovinu ove godine, već nagodinu i idućih godina. Dakle, umirovljenicima iz drugog stupa neophodno je dati pravo na propocionalni dio dodatka na mirovinu te im omogućiti izbor bolje mirovine u trenutku umirovljenja. Tako sam ja shvatio ovu inicijativu. Iz mišljenja Odbora vidimo da Odbor nije htio dati vjerodostojno tumačenje. Riječ je o članku 3. Zakona o dodatku na mirovinu i čl. 91. samog Zakona o mirovinskom osiguranju i mislim da Odbor nije dobro postupio, to je moje osobno mišljenje, ali ono što nadilazi zapravo nadležnost Odbora je svakako ministar rada. Premijer kad ga je predstavljao rekao, vidjet ćete da je dobar. Pa ja očekujem od njega da pokaže da je dobar ministar. Ovo pitanje se može i mora riješiti jer kažem, sve ono što smo očekivali od drugog stupa, individualne kapitalizirane štednje nije se ostvarilo. Mi negdje mirovinu imamo, mislim da u ovom trenutku je najmanje 10% BDP-a odlazi za mirovine. To je velik iznos novca, nismo uspjeli ostvariti one rastove. Ja inače, iako mirovinski fondovi su ostvarili određene dobiti, nismo ostvarili onaj rast koji smo trebali i na taj način je zapravo upitna čitava budućnost mirovinskog sustava jer ako se to nastavi u budućnosti, imati ćemo sve više problema. Sve manje i manje mirovine u odnosu na plaće. Naravno, a to se tiče najvećeg broja hrvatskih građana. To su oni sa prosječnim ili ispodprosječnim plaćama u RH koji najmanje izdvajaju u taj drugi mirovinski stup je prema podacima i od 2002-2010. oni koji su se mogli zapravo birati između ova dva modela, njih četvrtina se ipak odlučilo o drugom stupu i to su ljudi koji imaju veće plaće, pa onda više izdvajaju i više mogu očekivati. Dakle, mirovinski sustav ne smijemo više krpati. Trebamo doista razmisliti o kojem ćemo modelu, na koji način ćemo riješiti ove probleme. Bilo je prijedloga, čak se u početku kad se vodio drugi stup, bilo je razmišljanje da se poveća na 10% izdvajanja za drugi mirovinski stup. To se iz niza razloga nije moglo dogoditi, između ostalo i zbog pojave krize. Ali ono što vala naglasiti da su umirovljenici u RH OD '90-ih na ovamo višestruko puta oštećeni, a u manjem dijelu samo obeštećeni. I očekujemo od ministra da ovom pitanju pristupi ozbiljno i da ga riješi jer je riječ o ljudima čija je egzistencija ozbiljno ugrožena. Najljepša vam hvala.
Hvala lijepa. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojeg će govoriti poštovani zastupnik Ante Babić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjednike Hrvatskog sabora. Poštovane kolegice i kolege, naši zastupnici u Hrvatskom saboru kolege Peđa Grbin i Silvano Hrelja uputili su prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenje čl. 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju koji zapravo navodi: Pravo na dodatak na mirovinu prema ovom Zakonu ne pripada korisnicima kojima je mirovina određena pod povoljnijim uvjetima i/ili na povoljniji način prema posebnim propisima o mirovinskom osiguranju korisnicima najviše mirovine određene prema Zakonu o najvišoj mirovini, korisnicima osnovne mirovine i korisnicima obiteljske mirovine kojima je mirovina određena od mirovina koja je ostvarena prema propisima o mirovinskom osiguranju koji su važili zapravo do 31.12.1998. godine. Između ostalog, zbog razloga traženja vjerodostojnog tumačenja navode da sve osobe iz čl. 91. Zakona o mirovinskom osiguranju smatra isključivo korisnike osnovne mirovine, a ne korisnicima od dva dijela od kojih je samo drugi dio osnovna mirovina. Po njima se tako ne kritičko tumačenje citirane odredbe zakona dovode do toga da se na različit način tretiraju osiguranici koji su svoje pravo na mirovinu ostvarili pod istim uvjetima što nikako nije mogla biti intencija zakonodavstva te je to razlog traženja vjerodostojnog tumačenja. Navode također da zato nije potrebno osigurati dodatna sredstva iz državnog proračuna. Ja moram priznati da me ovaj prijedlog za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju s jedne strane jako zaintrigirao s pravnog aspekta, a s druge strane sam ponovno zatečen situacijom da je i ovaj propis podložan tumačenju. Znate kada ostane nešto nedorečeno ili se naknadno utvrđuje. Zbog toga sam iako je Vlada dala svoje mišljenje još jednom s pravnim stručnjacima HZMO-a želio potvrdu ovoga prijedloga. Imajući u vidu da bi taj prijedlog kada bi se utvrdio utemeljenim predstavljao potrebu osiguranja dodatnih sredstava u državnom proračunu za tu namjenu i to je nedvojbeno. Analizirali smo i neke propise koji se odnose na navedeni prijedlog iz čega slijedi, najprije smatram da treba polaziti od ponovljenog određena osnovne mirovine koja je definirana u članku 8. točke 9. važećeg Zakona o mirovinskom osiguranju koji kaže da osnovne mirovine i novčano primanje iz mirovinskog osiguranja koje pod određenim uvjetima stječu osiguranici koji su od 1. siječnja 2002. godine osigurani u obaveznom mirovinskom osiguranju na temelju individualne kapitalizirane štednje, dakle osiguranici mlađi od 40 godina su od 1. siječnja 2002. godine obavezno osigurani u drugom stupu, osiguranici između 40. i 50. godine mogli su dobrovoljno pristupiti drugom stupu pri čemu kao što vam je poznato za drugi stup se izdvaja 5% doprinosa, a za prvi mirovinski stup 15% doprinosa iz plaće. Treba napomenuti da je prema točci 7. istog članka definirano da je mirovina, dakle starosna, prijevremena mirovina, invalidska mirovina, privremena invalidska i obiteljska mirovina novčano primanje iz mirovinskog osiguranja. Također je člankom 3. Zakonom o mirovinskom osiguranju propisano koja se pravo obavezno osiguravaju pa je navedeno pod točkom 7. ponovno osnovna mirovina. Iz tog se može zaključiti da je riječ o posebnom pravu koje proizlazi iz osiguranja rizika u slučaju starosti, invalidnosti i smrti korisnika u drugom stupu koji se prema članku 91. stavak 1. koji propisuje kako se određuje starosna i prijevremena starosna mirovina pripadnika prvog i drugog stupa da su dio jedinstvene mirovine dakle osnovne mirovine koje se za te korisnike isplaćuje sam zavod, a to još više potkrepljuje stavak 2. tog članka koji mirovinu osiguranika koji su pripadnici samo drugog stupa nazivaju ugovornom mirovinom. Osim toga, za korisnike mirovine iz drugog stupa osiguravajuće društvo isplaćuje prema ugovornom odnosu još dio mirovine, ali se taj dio odnosi samo na mirovinu od primjene obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje tj. na staž osiguranja za koje su korisnici bili osigurani u drugom stupu nakon 1. siječnja 2002. godine sa 5% učešća u doprinosima. Međutim, smatram da ovdje nije u pitanju možda pogrešna primjena odredbe već je odlučujući odjeljak 10 pod nazivom osnovna mirovina koji obuhvaća odredbe članka 91. do 93. te navodi na zaključak da se radi o osnovnoj mirovini i kada se mirovina određena za uplaćeni doprinos u prvom stupu određuje od oba dijela. Ipak treba reći i to da članak 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju kaže i da korisnici osnovne mirovine nemaju pravo na dodatak na mirovinu, ali nije jasno i za predlagatelje pri tome radi li se samo o korisnicima iz članka 91. stavka 2. ili o svim korisnicima odnosno i onima u čijim je mirovinama uključen udio osnovne mirovine. Dakle radi se o tome jeli se korisnicima s jednim i drugim udjelom treba povećati dio mirovine koji se odnosi na staž ostvaren od 31. prosinca 2001. godine. S tim u vezi htio bih napomenuti da smo i detaljnije istraživali intenciju zakonodavca koja se navodi u mišljenju vezano uz članak 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju pa smo pronašli one dokumente iz PZ 744 u 5. sazivu Hrvatskog sabora kada je na 26. sjednici uz obrazloženje uz članak 1. i 3. Prijedloga zakona o dodatku na mirovine prema Zakonu o mirovinskom osiguranju s Konačnim prijedlogom zakona se kaže da su od dodatka izuzeti korisnici osnovne mirovine iz članka 83. Zakona o mirovinskom osiguranju koji je važio do 2007. godine odnosno vrijeme donošenja tog zakona kada koliko sam provjerio nije bilo pojmovnog određena osnovne mirovine, ali je na sličan način propisivao određivanje mirovine. Međutim, upravo u tom obrazloženju stoji da bi se povećale samo mirovine koje se određuju prema članku tada 74. do 81. i uz primjenu članka 184. E sada kada čitate taj članak 83. stavak 1. Zakona o mirovinskom osiguranju onda se može iščitati da upravo taj dio mirovine treba povećati s obzirom da se u toj odredbi jasno referira na način određivanja tog dijela mirovine prema članku 74. do 81. E sada nije mi baš jasno kako su u prijedlogu i gospoda Grbin i Hrelja rekli da bi ukoliko bi se ovo vjerodostojno tumačenje kao takvo prihvatilo ne bi bila potrebna dodatna sredstva sudjelovati u državnom proračunu. Treba također reći da je Odbor za zakonodavstvo nije razmatralo mišljenje odbora, a mislim da je to u ime predlagatelja kolegica Jelkovac obrazložila, dakle nije razmatralo mišljenje Odbora za rad i mirovinski sustav jer on sam nije podnesen u roku po članu 209. Poslovnika o radu Hrvatskog sabora dakle ako matični odbor ne dostavi mišljenje u propisanom roku onda će se smatrati da su suglasni sa prijedlogom za davanje vjerodostojnog tumačenja. Odbor za zakonodavstvo je stoga razmotri mišljenje Vlade RH od 16.11.2017. godine pa ću samo nekoliko stvari reći o tome, dakle koje kaže da dodatak na mirovinu ne pripada korisnicima kojima je mirovina određena prema povoljnijim uvjetima. Poziva se također na članak 91. Zakona o mirovinskom osiguranju kojim je definirana osnovna mirovina te kaže da je Zakon o mirovinskom osiguranju precizno propisao, a na koji način se određuje osnovna mirovina. Vlada također smatra da je iz stipulacije same norme razvidno da se ne radi o dvije vrste mirovina, nego i člankom 91 ZMO-a propisan način određivanja osnovne mirovine koja za osiguranike osigurane u oba obvezna mirovinska stupa ima dvije komponente koje čine cjelinu, tj. osnovnu mirovinu. Osim toga i Zakonom o samom dodatku na mirovine, ostvarene po Zakonu o mirovinskom osiguranju, naveden je zapravo krug osoba koje su izuzete od njegove primjene. Intencija tog zakona bila je ujednačavanje visine mirovina, odnosno smanjenje razlika u visini mirovina ostvarenih za jednak mirovinski staž, odnosno pod jednakim uvjetima kojim se ocjenjuje da nema potrebe za davanje vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju i temeljem toga predlaže se predsjedniku Hrvatskog sabora da donese odluku da se ne daje vjerodostojno tumačenje članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, što je predlagateljica zapravo i kao predsjednica odbora jasno obrazložila. Hvala vam lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj GLAS-a i HSU-u u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Silvano Hrelja.
Poštovani gospodine podpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana predlagateljice odluke o ne prihvaćanju. Mi smo, dakle kolega Peđa i ja smo htjeli na jedan elegantan način riješiti problem i doista ne treba za godinu za koju smo predlagali, ne treba osigurat novac, sredstva u državnom proračunu jer za 14 mirovina ne može nitko predvidjeti da li će biti dosta, više ili malo u državnom proračunu. Zbog toga nismo napisali da je za godinu u kojoj smo predlagali vjerodostojno tumačenje potrebno povećati iznose u proračunu i to je realno, jer ako proračun je definiran na 14 mirovina, ja to ne mogu nikako vjerovati i iz praktičkih razloga nije i neće nikad bit na toliko mirovina, to zanemariv iznos u ukupnim izdacima mirovinskog osiguranja. Htjeli smo riješiti nepravdu odmah kad nastane iz razloga jer su nam se pojavili prvi osiguranici rođeni '62. godine koji su sticajem okolnosti radili 30 godina na poslovima sa stažem, uvećanim stažem trajanja, dakle to su bili strojovođe i staklari koji su za svaku godinu staža osiguranja, dakle priznato im je za svakih 12 mjeseci, 18 mjeseci staža osiguranja, tzv. beneficirani radni staž da svi razumijemo. Dakle oni su sa 50 godina života stekli najmanje, dakle njima se granica od 65 godina temeljem zakonskih propisa smanjila za starosnu mirovinu na 55 godina jer po zakonskim propisima svake 3 godine pod beneficiranim stažom se dobna granica za odlazak u starosnu mirovinu smanjuje za godinu dana. Oni su za 30 godina na taj način skupili 45 godina radnog staža i oni su prvi, dakle tih 14-ak ljudi su prvi naši građani koji nemaju pravo izbora, ovdje kolega Žagar nema prava izbora, ovdje se mora koristiti drugi stup jer su oni na dan 1.1.2002. godine bili mlađi od 40 godina. Naravno, na godine uplate, samo I stup, nemaju 27% i nisu po načelu za jednake doprinose i jednaka prava, oni su u podređenoj situaciji. Drugo, imaju solidnu ušteđevinu u drugom stupu od nekih gotovo 400 000 kuna jer su to dosta dobro plaćena radna mjesta. Međutim, mjesečni iznosi isplate su relativno mali. Vi znate da kad netko ode u 65. u mirovinu i skupio je 330 000 kuna na svom računu, onda će po tom djelu doživotno imati pravo na 1000 kuna mirovine. Međutim kod njih dolazi nekih svega 570 do 600 kuna. zašto? Zato što je prema aktuarskim tablicama njihova dob za primanje mirovina 10 godina duža, prema tome i u tom djelu njima iznos koji su uštedili u kapitaliziranoj štednji, bez obzira na razinu kapitalizacije, ne daje rezultate kao što će dati onima koji u mirovinu odu u 65. godini. Predložili smo, umjesto izmjena i dopuna zakona vjerodostojno tumačenje jer bi to značilo da bi njima isplatili u godini razlike za 5,6 mjeseci, koliko već koriste mirovine i to ne bi bili neki veliki iznosi. Kad bi se ovo riješilo onda imamo na neki način dovoljno vremena da u sljedeće dvije godine ovaj problem riješimo i zakonski jer tek za dvije godine će početi u obveznu, u mirovinu ići građanke RH koje će sticati uvjete koje su bile 2002. mlađe od 40 godina koje će stjecati uvjete za odlazak u prijevremenu mirovinu. Dakle ovih ljudi nema tako puno. Znate, jedan dan sam putovao za Zagreb iz Pule, slušam radio i gospodin Jadran Marinković sa radio Splita se čudi da kakve to mi imamo zakone, kakva smo mi to država jer nama pomorci u maloj obalnoj plovidbi ne žele otići u mirovinu jer će biti oštećeni. Dakle pomorci koji imaju uvjete, imaju 45 godina jer oni isto imaju 12, 18, benificirani radni staž u maloj obalnoj plovidbi ne žele otići u mirovinu, zauzimaju mjesto mladim školovanim pomorcima koji nemaju gdje raditi zato jer imamo ovaj problem jer ne žele biti oštećeni sa 2 naslova. Nemaju dodatka od 27% na godine uplate u prvi mirovinski stup, odnosno međugeneracijsku solidarnost. I ono ako počinju koristiti kapitaliziranu individualnu kapitaliziranu štednju iz drugog stupa onda zbog duljine primanja njima će taj iznos biti manji. Tako da su sa oba dvije osnove oštećeni jedino što je njihova prednost da idu mladi u mirovinu što bi značilo da si moraju osmisliti neki posao i dodatni izvor prihoda da bi kompenzirali ove štete a mislim da za to ne služi mirovinski sustav. Dakle to je ono što smo htjeli napraviti, dakle poticaj je ja mislim izuzetno pravičan i rješenje je poprilično elegantno. A da smo u pravu za ovo što tvrdimo jer moram osporiti tvrdnju da je sve što primaju, odnosno što će primati korisnici mirovine iz dva mirovinska stupa da će to biti sve osnovna mirovina, to jednostavno nije točno. Mirovine ostvarene u sustavu međugeneracijskoj solidarnosti su starosne, prijevremene starosne, starosne mirovine za dugogodišnji staž, starosne mirovine zbog stečaja poslodavca, obiteljske i invalidske. U drugom mirovinskom stupu sve te mirovine prelaze u osnovnu mirovinu što znači da za buduće umirovljenike će mirovina morati biti uređena kao razmjerna mirovina za godine u prvom stupu i za godine u drugom stupu. A ne da imamo dvije vrste osnovne mirovine koja se stapa u jednu, to jednostavno nije točno. I drugo, mi imamo isplate osnovne mirovine za ovih 14 ljudi a još uvijek u statističkim podacima HZMO-a nemamo kategoriju osnovne mirovine koliko imamo, odnosno umirovljenika koji primaju osnovnu mirovinu i koliko ona iznosi. Članak 3. Zakona o dodatku se može promatrati samostalno na temelju ovoga što smo kolega Peđa i ja predložili ali najbolje ga je promatrati u kontekstu odredbi članka 91., stavka 1. Zakona o mirovinskom osiguranju čiji naslov glasi osnovna mirovina. Propisano je da osiguraniku osiguranom u obveznom mirovinskom osiguranju na temelju individualne kapitalizirane štednje koji je ostvario staž u razdoblju do početka primjene obveznog mirovinskog osiguranja na temelju individualne kapitalizirane štednje, dakle staž do 2002., staž do 2002., starosna mirovina i prijevremena starosna mirovina, dakle posljedični i obiteljska i invalidska određuje se na način da se dio mirovine koji mu pripada za mirovinski staž navršen do tog dana određuje kao da je bio u sustavu samo u sustavu na temelju generacijske solidarnosti. A dio mirovine nakon 2002. koji mu pripada za mirovinski staž od toga dana određuje se kao osnovna mirovina. Dakle ovdje nepreciznosti nema. I gledajte, naravno da se mi, dakle kriva je u potpunosti tvrdnja Vlade RH koja smatra da se navedenom odredbom Zakona o mirovinskom osiguranju precizno je propisano na koji način se određuje osnovna mirovina za osiguranike osigurane u prvom i drugom mirovinskom stupu, odnosno da osnovna mirovina ima dva dijela. To nigdje, ama baš nigdje iz ovog što sam vam pročitao članka 91. ne proizlazi da osnovna mirovina ima dva dijela. Onda bi u statističkim podacima sve ove mirovine koje se vode kako sam ih nabrojao bile osnovna mirovina a nisu jer su to vrste mirovina iz međugeneracijske solidarnosti. Mi za međugeneracijsku solidarnost zbog toga što smo imali prijelazno razdoblje od 1999. do 2010. da od najboljih 10 godina cijeli radni staž ulazi u obračun mirovine stvorili smo ogromne razlike među novim umirovljenicima samima jer je vladalo pravilo što kasnije ideš u mirovinu to ti je mirovina manja jer ti ulazi sve veći broj godina staža u obračun. To, dakle ovaj dodatak je povlastica samo onoga koji je od prvog do zadnjeg dana radnog staža bio na istom radnom mjestu, koji uopće nije napredovao, kojemu se uopće plaća nije u razmjernom dijelu povećavala on je dobio nagradu. Ali svi ostali koji su napredovali tijekom rada oni su i dalje oštećeni ali smo našli kompromis koji se zove ovisno o godinama kada je netko otišao u mirovinu od 4 do 27%. S time da od 2009. na dalje svi primaju 27%. 2011. taj dodatak više ne postoji ni u rješenju nego u rješenju se automatski uvećava mirovina iz godina staža na temelju međugeneracijske solidarnosti za 27% i ona u rješenju više kao takav dodatak ne postoji jer dok je bio dodatak, taj dio mirovine nije bio oporeziv, vi to dobro znate. Mi smo uvijek radili u HSU-u i protiv sebe, borili smo se da dodatak uđe u osnovicu, kad je ušao u osnovicu onda smo dobili batina jer su ljudi počeli plaćati poreze, ali mislim da je ispravno da je to ušlo u osnovicu jer to više kad jednom uđe rješenje, nitko ne može izuzeti. Imamo sada osiguranike I. i II. stupa. Po mišljenju Vlade, oni ne mogu koristiti 27% ako za svoje godine u I. stupu ako se odluče na korištenje mirovine iz II. stupa ali ako vrate novac u državni proračun i odluče se za povoljnije pravo, dakle to su generacije koje su 2002. imale između 40 i 50 godina koje su dobrovoljno ušle unutra u mirovinski sustav, odnosno upisale II. mirovinski stup, ako taj nonsens, znači ako se odlučimo da vratimo u I. stup, dobivamo 27 godina za sve godine staža. Dakle, lovimo se na detaljima ali mislim da smo u pravu kad tražimo da umirovljenici dobiju barem ovaj dio, 27% na godine kada su uplaćivali 20% doprinosa kada i svi. Ne na onaj dio iz II. stupa. Onaj drugi dio će ostati manji jer čovjek ide ranije u mirovinu i ušteda će mu dati manje rezultate. Ako ide kasnije, dat ćemo bolje rezultate. Dakle, evo pri kraju sam. Da zaključimo. Mi ovdje stati nećemo. S ovime što mi predlažemo odnosno prihvaćanjem ove odluke, svi u ovoj sabornici koji su mlađi od 56 godina, za godine staža u I. mirovinskom stupu za uplatu doprinosa od 20%, bit će im mirovine manje za 27% za te godine a mi samo za taj razmjerni dio i tražimo povećanje ovih 27%, pa izvolite, poštujte mišljenje Vlade i glasajte i protiv svog osobnog interesa. Hvala lijepo.
Hvala. Slijedeći Klub zastupnika je onaj SDP-a u ime kojega će govoriti poštovani zastupnik Peđa Grbin, izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege, u normalnim okolnostima sada bih pozdravio i predstavnike Vlade RH ali danas to ne mogu učiniti jer predstavnike Vlade RH ovdje nema zbog toga što vjerojatno smatraju da tema mirovina za hrvatske građane nije dovoljno bitna da bi bili ovdje i o njoj razgovarali, predstavili svoje mišljenje a onda jer Poslovnik to saborskim zastupnicima dopušta, i odgovarali na pitanja saborskih zastupnika da dodatno pojasne stvari koje su rekli u svom mišljenju a koje ne stoje. Bez obzira što smo ovaj prijedlog za vjerodostojno tumačenje inicirali kolega Hrelja i ja, kad sam ga slušao, shvatio sam da se nas dvojica ipak u dvije stvari ne slažemo pa ću sada spomenuti prvu. Kolega Hrelja je rekao da se članak 3. može promatrati na više načina pa i na način da se promatra i kroz članak 91. A ja se sa kolegom Hreljom ne slažem jer ja smatram da se članak ne može promatrati bez članka 91. Zašto? Zato što u ovom zakonu vjerodostojno tumačenje kojeg smo tražili ne nalaze pojmovi koji su bitni za njegovo razumijevanje. On se poziva na odredbe Zakona o mirovinskom osiguranju i bez povlačenja paralele i čitanja Zakona o mirovinskom osiguranju, mi ovaj zakon ne možemo primijeniti i mi bez Zakona o mirovinskom osiguranju ne možemo definirati kome pripada onaj dodatak na mirovine od 27%. A to je ključno. Zbog čega? Zbog toga što mi ovdje imamo jednu izrazitu nepravdu. A nepravdu ću sažeti na vrlo jednostavan način kako bi bila svima razumljiva. Samo zbog godine rođenja, samo zbog godine rođenja određenim građanima RH pripada jedno pravo a drugima ne pripada. U konkretnom slučaju, svima onima rođenima prije 1962. godine pripada pravo na dodatak od 27% na mirovinu ostvarenu isključivo, i to govorimo isključivo po temelju međugeneracijske solidarnosti. Rođenima nakon toga, ako su počeli raditi prije 2002. godine, to pravo ne pripada. Za sve one koji znaju išta o Ustavnom pravu, za sve one znaju išta o ljudskim pravima, za njih je vrlo jasno da se ovdje radi o nečemu što se zove diskriminacija na temelju dobi. A diskriminacija na temelju dobi je u hrvatskom pravnom poretku zabranjena kao i svaka druga diskriminacija. Pogotovo kada kao u ovom slučaju nema valjano opravdanje u zakonu, Ustavu i praksi. Slijedeća stvar s kojom se neću u potpunosti složiti sa kolegom Hreljom je ona kada je on rekao da imamo umirovljenike I., II. i III. Stupa odnosno rekao je I. i II. stupa. A ja ću mu reći ne, mi imamo umirovljenike I., II. i III. reda ne na temelju toga koliko su radili, ne na temelju toga koliko su uplaćivali u fondove mirovinskog osiguranja, već samo na temelju toga kada su rođeni i to je problem kojeg mi ovime pokušavamo adresirati. Da bude potpuno jasno što smo tražili i što smo predlagali i što smo tvrdili da je ispravno ovim našim vjerodostojnim tumačenjem, vrlo je jednostavno. Za sve građane RH koji su rođeni nakon 1962. godine, a koji su počeli raditi prije 2002. godine predlažemo jer smatramo da to proizlazi iz odredbi ova dva zakona o kojima govorimo, da se ti zakoni imaju tumačiti na način da im se za onaj mirovinski staž koji je ostvaren samo u doba dok je bio na snazi isključivo onaj sustav međugeneracijske solidarnosti, dakle bez individualizirane kapitalizirane štednje, na to razdoblje koje je provedeno u stupu međugeneracijske solidarnosti isplaćuje dodatak od 27%. Onom tko je radio godinu dana, na tu godinu će se isplatiti 27%. Onome tko je 20 godina, na tih 20 godina. I to je to. Jer mi smatramo i mi ovaj Zakon čitamo upravo na taj način. Da ne duljim, završiti ću sa slijedećim. Mi smo ovaj prijedlog uputili u proceduru u listopadu 2017. godine, kolega Hrelja i ja. Više-manje u to vrijeme i Klub zastupnika SDP-a je ponudio rješenje za ovaj problem koji je evidentan. Što je Vlada RH napravila u međuvremenu? Ništa, ništa. Vlada nije ponudila nikakvo rješenje, a svakog dana, bez obzira što mi do danas imamo samo 14 ljudi koji su na taj način otišli u mirovinu, svakoga dana će se njihov broj povećavati. U ovoj godini to će biti 30-ak ljudi, slijedeće godine biti će stotinu. Već 2020. možemo očekivati tisuće ljudi koji na ovaj način odlaze u mirovinu i koji će na ovaj način biti oštećeni. Zbog toga apeliramo na vladajuće da što je prije moguće, ako već ne žele prihvatiti ovaj Prijedlog koji smo uputili kolega Hrelja i ja u proceduru, ako već to ne žele da onda upute svoje sustavno rješenje. Nas ne zanima da li će ga predložiti Vlada ako je ono dobro, mi ćemo ga podržati. I za kraj, s obzirom da je evidentno da jer je to u krajnjoj liniji prijedlog Odbora za zakonodavstvo da se ovaj Prijedlog vjerodostojnog tumačenja ne prihvaća, Klub zastupnika SDP-a glasovati će protiv Prijedloga Odbora za zakonodavstvo, a kolega Hrelja i ja ćemo iskoristiti svoje pravo i Ustavnom sudu ćemo podnijeti prijedlog za ocjenu ustavnosti čl. 3. Zakona kako bi utvrdili da li je u hrvatskom pravnom poretku ovakva diskriminacija na temelju dobi dopuštena. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Prije nego što prijeđemo na pojedinačnu raspravu, pozdravimo učenike osnovne škole Kamen-Šine Split koji su nam na galeriji gore. Pljesak! A sada ćemo u pojedinačnoj raspravi prvo čuti poštovanog zastupnika Miranda Mrsića.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Iz mišljenja koje sam čitao više puta Odbora za zakonodavstvo čini mi se da proizilazi potpuno nerazumijevanje funkcioniranja mirovinskog sustava u RH kao što je to pokazala i Vlada koja je dala negativno mišljenje na Zakon o izmjeni Zakona o dodatku na mirovinu. Jer duboko nerazumijevanje mirovinske reforme je nešto što dovodi do toga da u RH imamo umirovljenike koji su umirovljenici dva različita, dvije različite razine. Jedni koji su rođeni do 1962. i drugi koji su rođeni nakon toga. Što nije pravedno, nije pošteno i ako Vlada već nije mogla i nije željela to razriješiti zbog svojih nekakvih politikantskih razloga jer očito da je nesposobna i neodlučna i ne može domisliti rješenje problema koji će postajati sve veći i veći, onda si je to trebalo riješiti tu u ovom uvaženom domu. Jer posao saborskih zastupnika je upravo to da probleme građana koji su vidljivi, a ovo je problem koji vrišti i vidljiviji je svakog dana, rješavaju bilo zakonskim prijedlozima, bilo evo i ovim vjerodostojnim tumačenjem Zakona koji je donio ovaj Sabor. I očito da je stranačka stega puno jača nego nešto što se zove dnevni život i ono što će i dijelu saborskih zastupnika se desiti kada odu u mirovinu jer opet podsjećam, vjerojatno saborski zastupnici znaju da saborskih mirovina više nema, da će se ići u mirovine po općem propisu. Dakle, mirovine iz prvog i drugog mirovinskog stupa. Prema tome gospodo, vi sa ovim negativnim mišljenjem radite i protiv sebe. Ne samo protiv ovih ljudi koji su sada otišli u mirovinu, nego i protiv sebe, protiv vlastitih interesa. Otići ćete u mirovinu jednog dana. Kad odete u mirovinu, mirovina će vam biti 27% manja nego… ... [[Upadica: ne čuje se.]] Da, za godine staža, nego za one koji su otišli u mirovinu samo iz prvog mirovinskog stupa. I to je problem. Problem koji Vlada nije riješila. Vlada, ministar Pavić da je kriva osoba u jednom dobrom Ministarstvu koje zahvaća veliki dio populacije, dakle sve osim školske i predškolske djece je nesposoban da to riješi i s druge strane, očito da premijer Plenković se boji kako bi to riješio da mu se ne naruši njegov imidž. Ovo vjerodostojno tumačenje, već ako vam stranačka nije dopustila da se izglasa Zakon o dodatku na mirovinu je moglo biti jedan spasonosni kolut koji je mogao riješiti problem neodlučnog premijera Plenkovića i nesposobnog ministra Pavića. Jer možda vam se čini da je to malo, da je to 20, 30 ljudi sada, ali to je nešto što je iza tih 20, 30 ljudi izuzetno bolno. Oni imaju 500 kuna manju mirovinu nego njegov kolega koji je otišao u mirovinu prije. I ono što nam se dešava što je rekao i kolega HRelja da ljudi neće odlazit u mirovinu, čekaju da to Vlada riješi, a Vlada to rješava niti ima pojma kako će riješiti. Ministar Pavić je najprije govorio da će taj dodatak na mirovinu iz prvog stupa biti različit jer ne mogu mirovine iz prvog i drugog stupa biti veće nego mirovine iz prvog stupa. Pa šta samo onda radili mirovinsku reformu ako ne možemo dakle ako to nije rezultat mirovine reforme? Pa rezultat mirovinske reforme treba biti taj da nam mirovine iz prvog i drugog stupa budu veće nego mirovine iz prvog. I evo sada prema zadnjim nekim informacijama barem prema medijima, ministar Pavić se sada vraća. Došlo mu je iz nečega u glavu i kaže evo sada ćemo uvesti dodatak na mirovine, ali to ćemo uvesti krajem godine kada se donese novi zakon itd., itd. i niko ne brine o tih 30 ljudi koji sada u mirovini. Ali to su glasači gospodo iz HDZ-a, možda su neki i vaši glasači. Ali bit će ih još i više jer sljedeće godine će doći žene koje će moći odlaziti u prijevremenu mirovinu. Nakon toga 2020.-2022. dolazi veliki broj umirovljenika koji će odlaziti u starosne mirovine i to je ono što očito Vladu ne brine jer ne nudi nikakvo rješenje. Ovo vjerodostojno tumačenje bi moglo biti jedan izlaz za sve i za poziciju i za opoziciju, nas pokušavamo ukazati Vladi da je vrijeme da počne rješavati probleme, a i vama iz pozicije koji eto zbog nesposobnosti ministra Pavića koji to još nije riješio, napominjem da je ovaj problem od siječnja 2017., to nije problem od siječnja 2018., tih 30 ljudi već godinu i pol dana ima 500 kuna manju mirovinu. Ako se to ne riješi, a izgleda da se nema namjeru riješiti jer Vlada jednostavno ne želi, ne zna ili ne može onda nam opet preostaje da ponovno u ovom Saboru pokušamo ponuditi rješenja jer vjerodostojno tumačenje će biti odbijeno, ali evo proći će šest mjeseci od kada smo Zakon o dodatku na mirovinu predložili, predložit ćemo ga opet i predlagat ćemo ga stalno dok god se to ne riješi. I to se mora riješiti. Mirovinski sustav ne može dalje ako se to ne riješi i to je obaveza Vlade, obaveza svih nas u Saboru. I žao mi je što stranačka stega je tako čvrsta da i saborski zastupnici koji će dignuti ruku za ovo vjerodostojno tumačenje direktno rade protiv sebe, protiv građana RH, protiv ovih koji su sada u mirovini i imaju malu mirovinu. Ja apeliram na Vladu i ministra Pavića da se to riješi, a vrlo je jednostavno, samo se izmijeni članak u Zakonu o doprinosima ili se prihvati ovo vjerodostojno tumačenje. I jedno i drugo je rješenje koje se nakon toga onda može rješavati za sve ostale generacije. Najpravednije je da svi oni koji odlaze u mirovinu iz prvog i drugog mirovinskog stupa imaju pravo na dodatak na mirovinu koja se isplaćuje iz prvog stupa u iznosu od 27%. Ako to ne bude, imat ćemo u budućnosti siromašne umirovljenike, imat ćemo umirovljenike koji će imati mirovine ispod granice siromaštva, a mirovinski sustav će možda biti i stabilniji. Prići će na onu basnu gdje je vlasnik učio magarca gladovati pa ga je nakon 40 dana naučio gladovati, ali onda je magarac uginuo. Tako će to biti i sa ovim ako Vlada i ovaj Sabor ne donesu izmjene zakona, novi zakon, što god hoćete, ali gospodo riješite problem. Žao mi je što ova evo po ovome što se sada vidi ovo vjerodostojno tumačenje neće dobiti saborsku većinu, ali to će biti grijeh onih koji podignu ruku za to. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo nekoliko replika na vaše izlaganje, prva je poštovanog zastupnika Peđe Grbina.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega Mrsiću. Za vas imam jedno pitanje, a pitanje je vrlo jednostavno i držim da ćete mi vi na njega moći meritorno odgovoriti s obzirom na vaše iskustvo na području mirovinskog osiguranja, a to je da li smatrate da je pravedno da netko samo zato što je rođen 1961. ima pravo na dodatak na mirovinu od 27%, a netko zato što je rođen 1962. nema odnosno pitam vas, da li smatrate da je praksa HZMO-a ispravna ili ne? Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Hvala lijepo. Uvaženi kolega Grbin. Pa to je duboko diskriminirajuće, duboko nepravedno, ne ljudski, šta god hoćemo jer dob ne smije biti razlog za diskriminaciju u hrvatskom društvu. I s druge strane osiguranike koji su rođeni '62. oni su po sili zakona morali ulaziti u drugi mirovinski stup, dakle nisu mogli birati da li će biti u prvom ili drugom mirovinskom skupu i to treba ispraviti. Potpuno se slažem i to ću potpisati zajedno s vama, da ako Vlada, a očito da to ne namjerava riješiti u dogledno vrijeme, da dignemo, dakle da vidimo ustavnost ovog članka zakona pa da onda nam Ustavni sud kaže ono što svi tvrdimo da je to neustavno i da to treba razriješiti. Zašto je to doneseno onda kada je donesen zakon, to treba pitati one koji su donosili zakon tada, ali ono što mi moramo napraviti je sada to riješiti i maknuti tu diskriminaciju iz mirovinskog sustava.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Tomislava Žagara.
Hvala podpredsjedniče. Uvaženi kolega Mrsić, naravno da je iz aviona vidljivo da je neustavno. 1999. kad se donijela prva mini mirovinska reforma uvidjelo se da će mirovine biti, zbog produženja obračunskog roka, manje za određenu skupinu umirovljenika. Onda se uvode ovi dodaci od 4 do 27%. Dakle, zbog mini mirovinske reforme. Igrom slučaja oni su pokrpali rupu II stupa ovih koji su imali malo razdoblje individualizirane kapitalne štednje. Dakle igrom slučaja. I sad objašnjenje Vlade da ovo nije, birokratsko objašnjenje, da ne može rješavat zato što oni imaju osnovnu mirovinu koja se obračunava iz I. i II. stupa, nije jednostavno logično i zato smatramo da zapravo je objašnjenje, da je ovo rješenje neustavno i svakako treba ovaj dodatak omogućiti ljudima koji su rođeni poslije '61. godine.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
U prvom redu da i tu se čulo sa saborske govornice oko osnovne mirovine, gdje se osnovna mirovina smatra da je to mirovina iz I. mirovinskog stupa. Ne, osnovna mirovina je I. i II. mirovinski stup, to je mirovina. Ona se sastoji iz dva djela. Nepravda koja je učinjena '99. kada se prešlo sa 10 najboljih godina na puni radni staž je dovela do toga da je došlo do diskriminacije između novih i starih umirovljenika i to je ispravljeno dodatkom. I onda opet nam se to sad ponavlja. Ponavlja se ista priča kao i '99. da, s obzirom da umirovljenici koji su u II. mirovinskom stupu nemaju pravo na dodatak od 27% na mirovinu iz I. mirovinskog stupa, opet ćemo imati umirovljenike prvog i drugog reda. To se ispravilo dodatkom na mirovinu, ovdje se ispravlja tako da ćemo to uključiti u ove mirovine iz I. i II. mirovinskog stupa.
Hvala. Sljedeća replika poštovanog zastupnika Davora Vlaovića.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Mrsić rekli ste da je ovdje riječ o nerazumijevanju prijedloga ili mirovinske reforme. Ja kažem da to nije nerazumijevanje, nego namjerno zaobilaženje istine jer svi ovdje u sabornici znaju da je prijedlog dobar i da je učinjena nepravda prema jednoj skupini umirovljenika samo zato što su rođeni nakon 1962. To je žmirenje pred istinom da već sad umirovljenici teško žive sa mirovinama koje su niže od 40% prosječne plaće u RH, da mnogi od njih nemaju mogućnost ni režije plaćat, a kamoli drugu kvalitetu života koju sigurno zaslužuju. Pa i moj prijedlog da svi oni koji budu protiv ovog prijedloga izdvoje tih 500 kuna iz tog džepa i daju tim umirovljenici dok god Vlada ne donese kvalitetnije rješenje. Hvala.
Hvala. Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Pa hvala lijepo. Ono što se vidi iz obrazloženja Vlade i izjava ministra Pavića je potpuno nerazumijevanje mirovinske reforme. Jer ako se kaže da će se uvesti ipak dodatak na mirovinu, ali na način da on izjednači mirovinu iz I. i II skupa sa potencijalnom mirovinom ili hipotetskom mirovinom iz I. mirovinskog stupa, onda se vidi potpuno nerazumijevanje mirovinskog sustava. Ovdje je stvar da Vlada mora rješavati probleme građana. Očito da Vladi se ne čini da tih 30 ljudi je vrijedno da se potrude, ljudi u ministarstvu da riješe ovaj problem jer očito da smatraju da to nije veliki broj glasača pa da će se to zaboraviti, ali upozoravam. Tih 30 ljudi je 30 sudbina, 30 obitelji i Vlada im svaki mjesec uzima 500 kuna koje su trebali imat i to je činjenica od koje ne može nitko pobjeć.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Silvana Hrelje.
Poštovani kolega Mrsić. Ja priznajem da je vaš prijedlog zakona u djelu da su ga usvojili bio dobar, čak sveobuhvatniji od ovoga šta predlažemo, ali samo da znate da smo predložili vjerodostojno tumačenje zbog našeg lošeg iskustva kada smo uveli potpuno novu kategoriju mirovina za dugogodišnji staž kada smo zbog recesije, zbog svojevrsnog monitoringa od strane Bruxellesa izuzeli one koji su imali 40 godina staža iz ranijih perioda i njima je ostala penalizacija. Dakle poučen takvim životnim pričama odlučio sam reagirati zajedno sa kolegom da se problem riješi odmah kad nastane i mislim da je ovo ponuđeno vrlo elegantan način da se problem riješi.
Odgovor poštovanog zastupnika Mrsića.
Uvaženi kolega Hrelja. Napravili ste što ste mogli jer očito da Vlada ne želi riješiti ovaj problem i da je ovo jedan od načina i mehanizama kako Sabor može ispraviti nelogičnosti Vlade. A ovo je potpuno sljepilo prema problemima građana, potpuno sljepilo prema problemima u mirovinskom sustavu i da, uveli smo mirovine za dugotrajni staž, dakle oni koji imaju 61 godinu i 40 godina radnog staža, 60 41, koji mogu otići u mirovinu bez penalizacije, ali nažalost nismo mogli to honorirati generacijama prije koje su zbog toga imali penalizaciju potpuno nezasluženo jer ti ljudi su odradili svoj puni radni staž, a sustav ih je penalizirao zato što nemaju 65. godina. To smo riješili, ima puno nelogičnosti u mirovinskom sustavu. Vrlo brzo ćemo u ovom Domu imati prijedlog zakona, izmjena Zakona o mirovinskom osiguranju koji će te nelogičnosti koje imamo probati riješiti jer je vrijeme da se stvari rješavaju.
Hvala zastupniku Mrsiću. I posljednja replika, kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Mrsić, Vi, gospodin Hrelja i gospodin Grbin ste dobro pričali o ovoj temi. Nažalost, znamo da to vladajući neće prihvatiti, ali jasno nam je da se u ovom trenutku HDZ nema vremena baviti sa umirovljenicima. Oni će im tek postati interesantni pred izbore. Sad se bave sa izvlačenjem novca iz Agrokora, s privatizacijom Petrokemije, sa zatvaranjem Rafinerije u Sisku i koje kakvim rabotama koje rade već 20 i nešto godina. Umirovljenici su u tih 20 godina postali sirotinja. Kad sjedite vani u gradu na klupi i sjednete i gledate i vidite da kopaju po kontejnerima, skupljaju flaše i uglavnom jako, jako loše žive. U ruralnim prostorima na selu još lošije jer poljoprivredne imovine su toliko male da su one i zanemarive, ne može se od njih živjeti, a reforme u ovom sustavu, ispravljanje nepravdi, to HDZ ne zanima danas. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo. Pa očito da se Vlada bavi nekim drugim problemima, a ne bavi se ovim. Ne bavi se problemima građana, nego opstankom Vlade u Banskim dvorima i pokušajima da se spinovima u medijima neke stvari prekriju, ali ovo ostaje zapisano. Ostaje zapisano i u ovoj sabornici, ali ono što je, što se vidi da građani to vide. Građani vide da Vlada ne rješava probleme, da Vlada ne provodi reforme i da u Hrvatskoj je stanje bolje zato što je i ekonomija u Europi u porastu, pa onda vuče i Hrvatsku ekonomiju. Činjenica je da ako ne napravimo promjene, bitne promjene da će Hrvatska ponovno otići u recesiju i ponovno će zaostajati za Europom. Sad je vrijeme kada se rade reforme, a Vlada je uljuljkana u dobru turističku sezonu, u suficit proračuna, ali to neće biti vječno i doći ćemo u fazu kada ćemo žaliti za ovim vremenima.
Hvala. Nastavljamo sa pojedinačnim rasprava. Slijedeći je kolega Silvano Hrelja. Izvolite kolega.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Još ću se u svojoj pojedinačnoj raspravi osvrnuti na mišljenje Vlade u čini mi se, prvi, drugi, treći, četvrti, peti, šesti stavak kaže: slijedom navedenoga Vlada RH smatra da se iz tipulacije norme, da je iz tipulacije norme razvidno da se ne radi o dvije vrste mirovine. Nego o čemu nego o dvije vrste mirovine? Jedna iz perioda kad se plaćalo 20% doprinosa, a druga kad se plaćalo 15, a 5% doprinosa je išlo u individualnu kapitaliziranu štednju, prema tome to je greška. Nego je čl. 91. propisan način određivanja osnovne mirovine, što nije točno. Člankom 91. je propisan način određivanja mirovine, a ne osnovne mirovine jer osnovna mirovina je karakteristika samo mirovine iz dva mirovinska stupa koje za osiguranike osigurane u oba mirovinska stupa ima dvije komponente. Netočno, koji čine cjelinu tj. osnovnu mirovinu. Ne tj. osnovnu, nego mirovinu. To jesu dvije komponente, ali ne osnovno mirovine nego dvije komponente mirovine jer oprostite, mi danas razgovaramo o onima koji su išli u starosnu, koji su išli prošle godine u starosnu mirovine. Za dvije godine ići će naše radnice u prijevremenu mirovinu. Penalizacija, jel je predviđena penalizacija osnovne mirovine? Je jer imaju kratko vrijeme štednje, ali penalizacija je predviđena samo za prijevremenu mirovinu. Znači, za koju komponentu? Za onu kada je netko izdvajao samo u prvi mirovinsku stup. Prema tome, ovo nije baš odgovorno ovako napisati, a da se nije ušlo u suštinu. Nadalje, u 7. stavku osim toga Zakonom u dodatku na mirovinu ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, naveden je krug osoba koje su izuzete od njegove primjene i kojima dodatak ne pripada, a to su između ostalih, korisnici osnovne mirovine. S time se mi slažemo, ali samo za dio osnovne mirovine, a ne za ovaj prethodni dio. Navedeni Zakon ne razlikuje korisnike kojima je dio mirovine određen kao osnovna mirovina od onih kojima je mirovina u cjelosti određena kao osnovna. Stoga smatramo da je čl. 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju od primjene dodatka jasno isključio korisnike osnovne mirovine zbog čega se ne može navedena zakonska odredba tumačiti na način da dodatak uz mirovinu pripada za dio mirovine koji je odrađen za mirovinski staž do 1. siječnja 2002. Ma nemojte. Ako onaj koji je dragovoljno ušao u drugi stup odluči da će se vratiti u prvi stup i vratiti ušteđena sredstva u državni proračun, e tada mu pripada. Gdje je taj slučaj utvrđen zakonom, al mu pripada. Jel je to proizvoljno tumačenje samo Zavoda za mirovinsko osiguranje ili na temelju čega ga pripada 27% za cjelokupni radni staž jer je svoju uštedu vratio u državni proračun. A tih ljudi je bilo 120 tisuća. Već je nekih gotovo 30-ak tisuća se vratilo u prvi stup, nekih 100-tinjak je ostalo i koristi drugi stup i taj ciklus će vraćanja u prvi mirovinski stup će još trajati devet godina dok se cijeli ovaj bazen od 120 tisuća sadašnjih osiguranika, odnosno većim dijelom još uvijek osiguranika ne iscrpi. Nadalje, u mišljenju Vlade kaže: Naime, Vlada RH ističe da su osiguranici prvog i drugog stupa između ostalih izuzeti od primjene Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju budući je intencija tog Zakona bilo ujednačavanje visine mirovina, odnosno smanjenje razlike u visini mirovina ostvarenih za jednak mirovinski staž, odnosno pod jednakim uvjetima korisnicima koji su mirovine ostvarili isključivo prema Zakonu o mirovinskom osiguranju u odnosu na korisnike koji su mirovine ostvarili prema ranijim propisnicima. Korisnici koji mirovinu ostvaruju iz oba obavezna mirovinska stupa tj. u sustavu generacijske solidarnosti i obvezne kapitalizirane štednje ne mogu biti u istom položaju kao korisnici koji su mirovinu ostvarili samo u sustavu generacijske solidarnosti jer ostvaruju pravo na dvije mirovine osnovnu i mirovinu iz drugog stupa koji se isplaćuje mirovinsko osiguravajuće društvo temeljem ugovora koji osiguranik sklopi sa društvom. Pa mi nismo ni tražili da oni budu u potpuno jednakim uvjetima jer oni dodatak za godine uplate u drugi mirovinski stup mi to nismo tražili ovim vjerodostojnim tumačenjem. Mi smo tražili da i dodatak pripada u razmjernom dijelu samo za isplate Fond međugeneracijske solidarnosti samo za vrijeme kada su uplaćivali 20% doprinosa, a ne za vrijeme od kada su uplaćivali 15% doprinosa, njihovi poslodavci naravno, a 5% u individualnu kapitaliziranu štednju. Ali i tu postoji različito postupanje. Naime, mi imamo jedan dio korisnika mirovina njih 164.000 koji se isplaćuju u inozemstvu, zato što su građani država u okruženju Italije, Njemačke, Francuske europskih zemalja nekada radili ovdje 5, 10, 15 godina i sticanjem uvjeta za mirovinu u državama gdje žive oni ostvaruju pravo temeljem socijalnog sporazuma sa RH da primaju mirovinu za te godine rada ovdje. Njih ima 164.000, e sada taj dijelom naš umirovljenik, a građanin Njemačke ili Austrije neovisno o tome dal on tamo prima još mirovinu iz tzv. tvorničke kase, a to je isto tako kao i naš drugi stup individualna kapitalizirana štednja. On ostvaruje na ovih deset godina pretpostavimo šta mu se obračunava mirovina za staž u Hrvatskoj on dobije 27%, ne dobije samo u slučaju da su uplate tako male da ga pokriva najniža mirovina. Ali ukoliko je imao koliko toliko pristojne plaće tada će dobiti i dodatak od 27% neovisno da li je korisnik drugog ili trećeg mirovinskog stupa negdje u Njemačkoj, Austriji, Švicarskoj i negdje drugdje. Sada je i Švicarska ušla u ovaj krug zemalja. Prema tome, vidim da imamo različite pristupe i zato je ovo elegantno rješenje, da riješimo problem od početka, da vidimo da imamo još dvije godine vremena da vidimo kakve će ustvari biti početak mirovina iz dva skupa i to prijevremenih, one neće biti velike. Da li ćemo morati intervenirati nekim ajmo reći socijalnim sidrima da garantiramo jednakost najniže mirovine samo iz prvog stupa i sa jednakosti mirovine iz oba stupa jer radnici i oni koji su živjeli sa tako malim plaćama imaju pravo, apsolutno imaju pravo na socijalnu odnosno egzistencijalnu sigurnost. To što država dozvoljava tako niske plaće i plaćanje ispod stola, to je njezin problem, ali građani moraju imati u vremenu starosti, bolesti određenu socijalnu sigurnost. Zato postoji najniža mirovina. Nažalost u njoj je 240.000 naših sugrađana i to pokazuje svo rasipanje svijeta rada u zadnjih 27 godina, svo propadanje industrije i gubitak ranog mjesta jer otprilike 800.000 novih umirovljenika gotovo 30%, dakle onih 1.1.1999. gotovo 30% završava u najnižu mirovinu. I ne može prosječna mirovina rasti kada novi umirovljenici u kontinuitetu bez obzira na usklađivanja unose sve manje i manje mirovine u sustav zbog ne uplate doprinosa. Neće mirovina ni iz oba stupa ako je minimalna plaća biti velika kao što nema velike mirovine sa niskim plaćama. Mi moramo drugačije organizirati naš svijet rada i boriti se za dobro plaćena radna mjesta i ugrađivati višak vrijednosti, višak svog znanja u naše proizvode. Hvala lijepa.
Hvala kolegi HRelji. Na njegovo izlaganje imamo dvije replike, ali prije replika pozdravljamo predstavnike Općine grada LJubuški zajedno sa gospodarstvenicima sa područja koji se danas nalaze s nama. Lijep pozdrav. [[Pljesak]] Nastavljamo s replikama, zapravo započinjemo s replikama. Prvi je kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Kolega Hrelja valjda ćemo vi i ja jedno sto puta ponavljati jednu činjenicu koja valjda mora izaći iz ove sabornice da ljudi shvate gdje je problem. Oni koji su rođeni '62. godine imat će za četvrtinu manju mirovinu nego oni koji su rođeni '61. Žena rođena '62. godine koja je imala prosječnu mirovinu i otići će sa 36,5 godina staža u prijevremenu mirovinu 2019. imat će 22% manju mirovinu od kolegice rođene '61. na istom radnom mjestu, sa istim stažom, sa istom plaćom. Pa jel to, to je nepojmljivo da u sustavu za iste uvjete imate različite mirovine. Ili muškarci oni će otići u mirovinu 2022. godine imat će mirovinu također za jednu četvrtinu manju nego oni koji su rođeni '61. i to nije pravedno.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega Hrelja.
Kolega Mrsić, mi imamo jedan problem koji Vlada ne vidi, a za kojeg imamo rješenje. A vi govorite o problemu koji će nastupiti za dvije godine, ali još niste rekli. Ta gospođa, ako ide u prijevremenu mirovinu osim gubitka ovih 27% ima i penalizaciju. Ima i malu uštedu u drugom mirovinskom stupu. Onda će netko ovdje vrištat, srušimo i drugi mirovinski stup, srušimo sve. Ljudi, pravila igre su loša. Mijenjajmo pravila igre. Ovo što se predlaže nije niti skupo niti je udar na proračun u ovom trenutku, ali kad budemo stvarali nove siromahe, a bez obzira na mirovinsku reformu to će doći jer sa prijevremenim mirovinama to automatizmom dolazi, a onda ćemo se loviti za glavu koji će to biti pritisak na proračun.
Hvala. Slijedeća replika, kolega Tomislav Žagar. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi kolega Hrelja, čitate obrazloženje Vlade. Dodatak se isplaćivao na mirovine isključivo na temelju uplate međugeneracijske solidarnosti, dakle 20% do 1999. i to je smisao dodatka. Pa vi isto tražite da se taj dodatak isplati isto, ali proporcionalno za onaj dio koji ... [[Govornik se ne razumije.]] Ja ne vidim logički tu nikakvu zamku. Ako se ove stvari ne budu rješavale, onda će nam mirovinski sustav uskoro izgledati kao većina županijskih cesta u RH, krpa do krpe, do zakrpe, krpa do zakrpe. Dakle, tražite da se proporcionalno onoliko koliko je čovjek uplaćivao u to vrijeme kad se uplaćivalo 20%, a on nema ni više izbora, to ste sami rekli, nakon '61. koji su rođeni da mu se toliko proporcionalno isplati na taj iznos dodatak. I ne vidimo što je tu, jednostavno ne vidimo što je tu sporno.
Hvala. Odgovor na repliku, izvolite kolega.
Kolega Žagar, ni ja ne vidim što je ovdje sporno. Ovdje je sve jasno ko dan. Pa čak imamo i jasno da je Odbor za rad prešutno dao suglasnost. Međutim, predlagatelj ove Odluke o kojoj ćemo glasati je Odbor za zakonodavstvo. Naravno, po našem Poslovniku. To što je matični odbor dao prešutnu suglasnost odnosno složio se sa vjerodostojnim tumačenjem nažalost, ne znači ništa. Ali očito je da imamo svi loše navike u hrvatskom društvu pa se to reflektira i na izvršnu vlast da se problemi stavljaju pod tepih, a ne rješavaju se onda kad su nastali. Da su se rješavali i da se evaluiraju sustavi, onda ne bi trebalo čekati do 2007. da se uvede taj dodatak jer se znalo od punih osam godina da svaka godina kasnijeg odlaska u mirovinu nosi sa sobom manju mirovinu, što je duboko nepravično, što je velika nepravičnost u mirovinskom sustavu.
Hvala. I posljednja replika, kolega Željko Lenart. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolega Hrelja, evo trudite se ispraviti jednu nepravdu u moru nepravdi, ovo je jedna kap u ispravljanju nepravdi i ono što je tragično, a i komično, znamo da vladajući to normalno neće prihvatiti kao što ne prihvaćaju niti jedan prijedlog oporbe. Žalosno i smiješno u isto vrijeme je to što mi kao oporba podržimo ono što mislimo da su vladajući dobro predložili, a oni ne žele podržati ama baš ništa pa i ovakvu jednu malu nepravdu koja se pokuša ispraviti nego evo, dodaju još na onu vagu koja ovu Hrvatsku nažalost pretvara u dolinu suza pa onda nek ta dolina bude veća i nek suza bude što više. Hvala.
Odgovor, izvolite kolega Hrelja.
Hvala kolega Lenart, al ova kap će za dvije godine biti potočić, za 5 godina će biti žešći potok, a za 10 godina će biti jaka rijeka. Prema tome, neko iskustvo već u životu imamo. Imam 6 destljeća iza sebe i ako me ništa nije naučilo iskustvo, onda me naučilo rješavaj problem dok je vrijeme jer poslije ga možda, poslije ćeš ga samo teže riješiti, a i kad ga budeš rješavao, oštetit ćeš neke ljude jer nitko, odnosno zamjenu za ovo vjerodostojno tumačenje može dati samo prijedlog izmjena i dopuna Zakona sa povratnim djelovanjem. Razumijete što hoću reći? Dakle, to može biti jedina dostojna zamjena ovom vjerodostojnom tumačenju, da se problem riješi onda kad je počeo nastajati. Sve drugo bit će oštećenih.
Hvala kolega Hrelja na odgovoru. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Slijedeći je kolega Hrvoje Zekanović, izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče, uvažene kolege. Danas govorimo o jednoj temi koja je itekako opterećuje hrvatsko društvo i mislim da će u slijedećem periodu, slijedećem razdoblju još više opterećivati i sami znamo zbog čega. Glavni razlog je loša demografska slika odnosno dugoročno neće biti onih koji mogu puniti mirovinski sustav odnosno mogu zarađivati da bi oni koji su to zaslužili imali mirovine. Tako kad govorimo uopće o ovom problemu ključni problem je demografija, ali ja bih sad malo povezao kroz ovu svoju raspravu demografiju sa mirovinskim sustavom odnosno pravednost cijelog sustava. Ovdje smo čuli, evo odnos muškaraca i žena, je li to pravedno ili nepravedno, mirovine koje su besprizorno niske, neke koje su strašno velike. Međutim, što je s onima koji odgajaju npr. 10-oro djece ili 5-oro djece i troše svoje vrijeme, svoje resurse, svoj novac za odgoj te djece i on ode u mirovinu jednog dana kao i onaj koji nema niti jedno dijete, ili jedno dijete ili dvoje djece i njih dvoje će na koncu imati jednaku mirovinu. Međutim, desetoro djece od ovoga prvoga će puniti 10 puta više proračun od ovoga drugoga. Ovo je jedno pitanje o kojem se nije razgovaralo, nije se mislilo. A ja mislim da bi se morao naći još neki institut da upravo one ljude koji su otvoreni rađanju, kojima je to, ja ću reći, i smisao života, da ih se na još neki način nagradi pa i većim mirovinama zato što su doprinijeli da i oni koji su odustali od rađanja, iako da se razumijemo, ima i onih koji ne mogu imati djece, to moramo imati u vidu, ali ove moramo nagraditi, ne ove sankcionirati, definitivno, nego ove moramo nagraditi. Jer da nema njih, nitko ne bi mogao puniti mirovinski sustav. Tako da kad govorimo o pravednosti, nepravednosti i ovo je jedna, neću reći nepravda, ali jedna situacija koja se mora riješiti, o kojoj se mora voditi računa da sve one koji su uložili svoje resurse, svoj novac, svoje vrijeme, svoju ljubav u odgoj djece, u podizanje obitelji, da ih se na neki način mora nagraditi jer da nema njih ne bi bilo niti države.
Zahvaljujem. Na izlaganje kolege Hrvoja Zekanovića imamo 3 replike. Prvi je kolega Željko Glasnović. Izvolite.
Poštovani kolega Zekanović javio sam se vama za repliku, ovim drugim nisam mogao jer bi dobio posttraumatski stres od tih ljudi. Pa svakom je jasno u zemlji gdje imate 1,15 zaposlenih, jedan u mirovini da je taj sustav neodrživ i da bez javnih izdavanja za mirovine iz BDP-a, kolko će on bit mi ne znamo, ali morat će bit, da nema uopće spasa za mirovinski sustav, … [[Govornik se ne razumije.]] i spika čiji ljudi sakrivaju svoj nerad i neznanje. Drugo, to nećemo moć napravit bez investicija, bez suzbijanja sive ekonomije, bez plaćanja poreza, oni ljudi koji ne plaćaju poreze, a šta je sa ljudima izvana, dijaspore? Dolaze ovdje, lupe im duplo oporezivanje. Šta je s mirovinama, do 90. godine dragi … [[Govornik se ne razumije.]] gdje vam je lova do desetke milijarde dolara, gdje je ostalo to? U jugobanci, o tome ne govorite. Imali ste tamo u Vinkovcima, evo jedan liječnik sjedi ovdje, mogli ste iz Vinkovca dijalizu u Tuzlu šta je s tim bivšim sustavom? [[Upadica Dončić: hvala.]] /Govornici pričaju u isti glas./ [[Upadica Dončić: hvala kolega Glasnoviću.]] Opet radite istu stvar.
Hvala, hvala. Vrijeme vam je isteklo. Odgovor na repliku izvolite.
Poštovani kolega Glasnoviću, ne slažem se s vama. Znači puno toga je nasljeđe upravo onoga bivšeg sustava, a to nasljeđe nije dobro i upravo zbog tog sustava danas je situacija ovakva što su ljudi navikli da bez obzira na rad, bez obzira na vrijeme kada odu u mirovinu da mirovinu zaslužuju, a ne trebaju zaslužiti, neki nisu zaslužili. I upravo, ja ću reći da nama kao društvu i treba ta jedna, ja ću reći duhovna obnova u konačnici da se napravi jedna katarza, odnosno da više, da se sve veze, mentalne veze kako vi volite reći, s tim sustavom zapravo prekinu. A to da država mora upumpavati milijune i milijune kuna u mirovinski sustav da opstane, to je nažalost tako, samo je pitanje kad će sustav kolabrirati, odnosno kada više to neće moći podnijeti.
Hvala. Sljedeća replika kolega Mirando Mrsić. Izvolite.
Zadnja replika u ovoj točci, moja treća. Gospodine Zekanoviću, mirovinski sustav je temelj socijalne države i mirovinski sustav neće nikad propasti dok je države. Prema tome, katastrofične izjave ostavite za negdje drugdje. Vi ste krenuli dobro, ali ste na kraju završili sa još jednom diskriminacijom u sustavu što nije pošteno jer sustav ne može diskriminirati na taj način, ali ono što sustav može napraviti i što treba napraviti, da žene koje rađaju, njihove mirovine zbog toga što su rodile ne budu manje zato što u onom periodu porodiljni primaju manju plaću itd. to smo također predlagali vladajućima, vi ste digli ruku protiv toga da u Zakonu o mirovinskom osiguranju to ispravimo, da se ta nepravda ispravi. Dakle da za vrijeme trudnoće i nakon poroda se obračunavaju doprinosi na način da nemaju mirovine manje.
Hvala vam. Odgovor izvolite.
Kolega Mrsić i vi ste dizali ruku za sve i svašta. Ali slažem se sa ovom mjerom da bi trebalo da žene nisu oštećene zato što su rodile. Međutim imamo npr. institut beneficiranog radnog staža. Nekoga smo nagradili zato što se obavlja težak posao, jel tako? Imamo taj institut. Zašto ne bi imali institut nagrade za onoga koji je odgojio i rodio desetero djece? Zašto ne. Znači institut nagrade. Isto kao što nagrađujemo vojnike ili policajce ili vatrogasce sa beneficiranim radnim stažom, ajmo nagraditi i majke koje rađaju djecu sa nešto većom mirovinom ili boljim uvjetima naših da mogu ići u mirovinu nešto ranije.
Hvala. I posljednja replika na vaše izlaganje je replika kolega Hrelja. Izvolite.
Poštovani kolega Zekanović. Mi moramo uvijek promatrati sustav mirovinskog osiguranja, ono što on nije, dokle god piše osiguranje, to znači da izlaz mora na neki ugovarati pravu koje radnici stvaraju desetljećima, ne jedan dan. Dakle oni ne uplaćuju u onih 15% sada ili 20% prije novac u neku štednju, nego stvaraju svoju razinu prava i taj dio će se morat poštivat dokle god je sustav mirovinskog osiguranja. Kad bude socijalni sustav onda će biti metoda jednakih trbuha, ali ovo potaknuli ste me za repliku jer postoji mogućnost, postoji preporuka Vijeća Europe da se skrb o starijima, bolesnima, o djeci honorira i kroz mirovinski sustav. Prema tome mi moramo raditi inovacije u našem mirovinskom sustavu i može se dio demografskih problema i na taj način riješiti.
Hvala kolegi Hrelji. Posljednja pojedinačna rasprava, a isprika.
Samo jedan odgovor kratki. Kolega Hrelja, nisam znao i drago mi je da postoji rekli ste preporuka Vijeća Europe pa evo ga i drago mi je da sam se uključio u raspravu i nešto čuo. Nadam se da su kolege to zapamtili pa upravo na tom tragu nek se ovo što sam ja predložio unese ili razmotri kroz neki budući zakonski prijedlog jer je stvar logična. Ako imamo one koji će uplaćivat u mirovinski sustav, onda će mirovinski sustav funkcionirati, ako nema, jako teško. Kolega Mrsić je rekao da nije katastrofična situacija, ma ne želim ja stvarati neko ozračje da je katastrofa i bezizlazna situacija u državi bez razloga, međutim stvarno je, stvarno je. Ljudi su siromašni, ljudi imaju iznimno niske mirovine i pitanje je, ja ću reć trenutka, kada će sustav doživjeti kolaps.
Hvala. Kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepa. Kolegice i kolege. Poštovani zastupnici i ono šta je najvažnije poštovani umirovljenici koji nas danas ovdje gledate u ovom ne baš jednostavnom trenutku gdje se pokazuje da je nažalost u našoj zemlji nekima preče kako organizirati skupinu koja će zaraditi desetke milijuna kuna na godišnjoj razini konzultante gospođe DAlić i gospodina Plenkovića nego da li će se osigurati umirovljenicima nešto više mirovine nego šta su to danas odnosno da li će naši umirovljenici živjeti bolje. I sa te strane je nevjerojatno da evo danas gledamo i dalje grčevitu borbu premijera Plenkovića za ministricu DAlić i njezin opstanak i puste milijuna kuna koje je ona osigurala kroz i zakon i poslije konzultantske usluge svojim prijateljima, umjesto da gledamo grčevitu borbu premijera Plenkovića kako da naši umirovljenici žive bolje nešto su to živjeli jučer. I to bi bilo dobro i to bi pokazivalo u biti da naš premijer brine o njima i da mu je bitno kako umirovljenici žive. A u ovom trenutku je taj omjer zaposlenih i umirovljenika izuzetno nepovoljan za naravno u odnosu na zaposlene za Hrvatsku jer jako malo ljudi radi, a jako puno ljudi nažalost ima nedostojno male mirovine i sa te strane vrlo teško žive. Znači mi u ovom trenutku imamo skoro milijun i 200 tisuća umirovljenika, prosječne mirovine su nikakve. Samo podatak koji bi sada trebalo reći premijeru Plenkoviću dok razmišlja na sastanku u hrvatskoj Vladi kako sačuvati Martinu DAlić da 95.000 ljudi živi sa mirovinom manjom od 500 kuna, 231 kuna prosječna mirovina. Treba reći gospodinu Plenkoviću dok u ovom trenutku beskompromisno brani bogataše u hrvatskoj Vladi, konzultante koji su uzeli desetke milijune kuna da 87.000 skoro ljudi ima prosječnu mirovinu od 500 do 1000 kuna, znači 799 kuna odnosno ukupno 305.000 i 306.000 ljudi ima mirovinu manju od 1.500 kuna, 1.500 kuna. Pa znate li za koliko 1.500 kuna zaradi onaj ko mu je to omogućio u Agrokoru premijer Plenković i gospođa Dalić TExo Management to on zaradi od 250.000 mjesečno znači 8 dnevno znači u dva sata čovjek zaradi dok otare krmelje ujutro kada dođe na posao zaradi nažalost koliko dobiju i 305.000 naših umirovljenika. I onda se pitam ovdje opravdano o kome se mi to brinemo? Da li se treba brinuti o ovima koji su zaradili već puste milijune i da li se grčevito treba boriti za njih ili da li premijer Plenković treba preuzeti odgovornost i napraviti određeni iskorak i povećati prosječne mirovine i ljudima dati nešto više novaca kako bi mogli kvalitetno živjeti? Pa ljudi moji, pogotovo ovi koji nas sada gledaju putem malih ekrana dobijaju povećanje mirovine nekoliko kuna 5,6,7 kuna mjesečno, pa šta je to? Od čega će ti ljudi živjeti i da li se uopće vi iz pozicije pitate to, da li vas je to uopće briga ili je jedino o čemu sada brinemo kako preživjeti ovu krizu i kako mandat dovesti do kraja? I to uopće očito nije tema koja zanima vladajući većinu, kako ovi rekao sam 305.000 ili ako hoćete skoro 500.000 ljudi koji imaju manju mirovinu od 2.000 kuna, znači svaki dan ljudi moraju živjeti sa 65 kuna, 65 kuna svaki dan. A mi ovdje pričamo o tome kako je Martina DAlić osigurala kroz poslove svojih pajdaša u konzultantskim tvrtkama jednoj 12 milijuna kuna, drugoj nešto manje, trećoj nešto više itd., itd. I dok mi ne obrnemo tu logiku odnosno dok ljudi koji zbilja nemaju od čega živjeti budu u fokusu budu prvi dotle neće biti dobro. Nadam se da će ovoliko šušura koliko se danas stvorilo oko jedne notorne činjenice, jednostavne činjenice da Martina DAlić više ne smije biti u Vladi RH, to duboko sam uvjeren osjećaju zastupnici HDZ-a ovdje i znam da bi mi replicirali da misle da nije tako, ali s obzirom da ne repliciraju znači slažu se s time. Tako da pošto mi to svi osjećamo nadamo se da će osjetiti i premijer Plenković odnosno da će danas povući ispravan potez, mada ovo sada zaslužuje, ja bih rekao nove izbore odnosno da ljudi koji apsolutno nemaju više povjerenja, prvenstveno ovi umirovljenici koji nas gledaju, nemaju apsolutno nikakvo povjerenje više u postojeću Vladu, da kažu jednostavno dosta je idemo to riješiti, idemo vidjeti tko će dobiti novo povjerenje i da li ljudi kažu, a tko zna kako bi bilo drugačije. Gledajte, ovako sigurno ne bi bilo. Ljudi ne bi uzimali ovakve novce kao što se redovito dešava kada HDZ dođe u poziciju. Pa netko mi je danas rekao evo, za vrijeme Sanaderova je trebalo da se čovjek opusti 4, 5 godina. Pa ovi su to počeli rješavati 4, 5 mjeseci nakon što su počeli mandat. Sanader je tek u drugom mandatu se razmahao kad je, ako se sjećate dobro kad je to tako funkcioniralo. A sada 4 mjeseca, evo skupina oko HDZ-a se domislila kako da uzme i kako da si osigura nevjerojatno lukrativne ugovore i kako da zaradi 12 milijuna kuna, a sa druge strane o umirovljenicima nitko ne govori, nego evo ovdje nekolicina oporbenih zastupnika koji se bore da bi ostvarili njima bolju poziciju nego što su to imali do jučer. I sa te strane zamislimo se kolege svi, zamislimo kako promijeniti taj mind set očito sada koji prevladava u Vladi, kako sačuvati sebe, a s druge strane napravimo kako pomoći ljudima koji žive teško i gotovo nemoguće od onoga šta su zaslužili tijekom svog rada i tijekom, ja bih rekao, pa neki i 40 godina, a sad imaju sramotno male mirovine i jednostavno od toga ne mogu živjeti. Pa čak mi malo neugodno dođe kada vidim ove kazne za ljude koji nisu prisutni u Saboru, kaže 1500 kuna može izgubiti ako se 10 puta ne pojavi u Saboru, sad tu pogledam i vidim 305 000 ljudi, 1500 kuna im je maksimalna mirovina, a prosječna daleko ispod toga. Znači trebamo se oko toga zamisliti i to treba biti nit vodilja i to treba biti nešto šta mi ovdje u Saboru, a nadam se da će konačno doći kak se kaže premijeru Plenkoviću do glave sada i u Hrvatskoj Vladi i da neće bespogovorno slušati i braniti one koji su se ogriješili o neke normalne principe ponašanja i upravljanja našom zemljom. Hvala lijepo.
Na izlaganje kolege Marasa imamo dvije replike. Prvi je kolega Vlaović, izvolite.
Hvala podpredsjedniče. Kolega Maras rekli ste da oko 95 000 umirovljenika živi sa mirovinom od 500, 600 kuna. to je strašno za čuti i nepravedno da umirovljenici, pogotovo koji su otišli u mirovinu iz poljoprivrede, obrtnici imaju tako male mirovine. Još je veća nepravda, veliki dio naših sugrađana nije imalo mogućnost se zaposliti i nemaju nikakvu mirovinu i pravo je vrijeme, obzirom da imamo suficit u državnom proračunu da se razmisli o uvođenju nacionalne mirovine koja po prijedlogu HSS-a ne bi smjela biti ispod praga siromaštva po Eurostatu, a to je negdje danas oko 1800 kuna. Ali ne, o tom se ne razgovara, o tome se ne vodi briga. Briga se vodi da pojedinci kroz svoje savjetovanje ostvare milijunske iznose za par mjeseci savjetovanja. A oni koji su godinama radili, ulagali u mirovinski sustav, njih ćemo kaznit sa 500 kuna manje mirovine. Hvala.
Odgovor, izvolite kolega Maras.
Prosječna mirovina u Hrvatskoj je danas nedovoljna da ljudi žive, a šta je najgore od svega rekao sam, do 1500 305 000, do 2000 pola milijuna, znači svaki drugi umirovljenik ima mirovinu manju, svaki drugi umirovljenik skoro ima mirovinu manju od 2000 kuna. Ja se s vama slažem, ja uopće ne znam odakle obraz danas premijeru Plenkoviću da tako bespogovorno brani ministricu Dalić, nevjerojatno mi je to. Treba izaći na cestu i pogledat tim ljudima u oči i reć im da, ja ću braniti jednu koja je omogućila svojima da zarade milijune kuna, a o vama, ne da neću predložit nacionalnu mirovinu, pa neće se desiti gotovo pa ništa. Hvala lijepo.
Sljedeća replika. Kolega Željko Jovanović, izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Maras, govorili ste o tome kako se ova Vlada ne brine o svojim umirovljenicima. Ne brine se ona uopće o hrvatskim građanima, nego o jednom uskom krugu interesnih lobija kojima pomaže posebno potpredsjednica Vlade. Ali javio sam se zbog toga što govorimo o mirovinama i još jedan primjer nebrige za hrvatske građane, a povodom sutrašnjeg dana medicinskih sestara i tehničara je odbijanje da se djelatnicima hitne medicinske službe osigura beneficirani radni staž. Ne želi se osigurati beneficirani radni staž jednoj izuzetno stresnoj, teškoj profesiji gdje možete zamisliti medicinskog tehničara od 64 godine koji trči u neku provaliju i izvlači ranjenog čovjeka, vjerojatno će trebati poslati drugu ekipu da pomogne medicinskom tehničaru koji će stradati pokušavajući pomoći ostalima. Dakle Vlada ne želi osigurati beneficirani radni staž djelatnicima hitne medicinske pomoći i smatram da i na tome, iz ove sabornice moramo inzistirati.
Odgovor, izvolite kolega Maras.
Hvala lijepo kolega Jovanović. Pa nije samo to nonsense. Ja vam kažem da i sada ljudi koji imaju sada beneficirani radni staž, očito je intencija Vlade da smanji broj zanimanja, da, vidjeli smo to i po napisima, da napravi jednu reformu gdje će ljudi ići sa dvije godine poslije u mirovinu, od 2033 godine i dodatno zahvatiti još 300, 400 000 naših građana koji su si već isplanirali kada će ić u mirovinu. Kažu, u HDZ-u kaže premijer Plenković ne, ostat ćete još dvije duže i mnogi od njih kao što ste rekli će raditi na zanimanjima koje jednostavno nije moguće raditi, ne do 65. nego radit će do 67. godine, znači još će im produžit 2 godine ovim tehničarima o kojima ste vi maloprije ovdje govorili. Tako da sa te strane imamo totalno pogubljenu Vladu što se tiče onih kojima je najpotrebitije i za koje bi se trebali najviše brinuti. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Marasu. Završili smo sa pojedinačnim raspravama. Sada imamo dvije rasprave u ime klubova zastupnika. Prvi je ponovo kolega Gordan Maras u ime Kluba zastupnika SDP-a, završno. Izvolite.
Hvala lijepa kolegice i kolege. Apeliram na sve, pošto nas danas nema previše ovdje jer nema glasanja sada u podne, ali doći će glasanje, prenesite svojim kolegicama i kolegama da je ova točka vrlo važna kako bi se omogućilo da govorimo o temama koje su bitne, koje obuhvaćaju preko milion naših sugrađana koji će biti sutra još i više, s obzirom na demografska kretanja i moramo se tu ujediniti oko tih tema, a ne se svaditi i samo osluškivati što će nam reći Vlada ili što će nam reći premijer ili što će nam reći predsjednik HDZ-a. Znači, sa te strane Hrvatski sabor je nažalost izgubio ulogu koji dosta često simbolično vidim i u predvorju Hrvatskog sabora gdje je oslikano nebo iznad Hrvatskog sabora i ono sugerira simbolički samo je nebo iznad Hrvatskog sabora. Ja bi volio da se to vrati, ta simbolika i te odluke, da ovdje donosimo odluke u korist naših građana, da ne bude danas premijeru najveća briga da li će Martina Dalić preživjeti ili neće nego da mu najveća briga bude da li ćemo osigurati 100, 200 ili 500 kuna veće i više mirovine za naše umirovljenike. Da o tome razmišlja. Jer ukoliko o tome neće razmišljati, mi ćemo takav zakon predložiti i mi ćemo ga izglasati. Znači, mi smo totalno, ja bih rekao, zanemarili i izgubili u Hrvatskom saboru orijentir ono što je važno. Znači, uopće se ne razgovara o ovim važnim temama, malo to interesa izaziva i obično kada raspravljamo o ovakvim temama jako je malo zastupnika prisutno i nema nekog velikog interesa za raspravu. Kada se raspravlja o onome što je očito, a to je da Martina Dalić treba otići iz Vlade i da se tu desila neviđena nemoralna rabota, moguće sa ozbiljnim kriminalnim radnjama, onda ono što je očito svi raspravljaju, HDZ brani, opozicija napada, ali to je očito. To se već trebalo riješiti. Svima je to jasno u Hrvatskoj da gospođa Martina Dalić ne može ostati ministrica i da ovo ozbiljno kompromitira Vladu i vjerujem, moguće da će čak završiti izvanrednim izborima. Znači, to je vrlo moguće zbog toga što nigdje u normalnom civiliziranom svijetu ovo ne bi prošlo bez takve situacije da se ide na izvanredne izbore. Bez obzira kom to pasalo, kom to ne pasalo ljudi su izgubili povjerenje u Vladu Andreja Plenkovića i to svi mi skupa moramo znati. Kako bi mogli rješavati probleme umirovljenika i ovo o čemu danas mi ovdje govorimo, moramo promijeniti Vladu Andreja Plenkovića. Hvala lijepo.
Hvala kolegi Marasu. I slijedeća rasprava završna u ime Kluba zastupnika GLAS-a i HSU-a, kolega Silvano Hrelja. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Nasuprot mišljenju kolege Marasa, ja mislim da je ova tema u ovih sati i pol vremena izazvala solidnu pažnju i razumijevanje ljudi ovdje u sabornici Hrvatskog Sabora jer ako ništa drugo smo pozorno slušali i secirali Zakon. Da li je to dovoljno, vjerujem da nije, ali eto, u odnosu na neke još važnije teme ovo ajmo reći, solidna diskusija i solidna pažnja. Ono što je bitno na kraju reći, završno u ime Kluba, da smo vjerodostojno tumačenje predložili kolega Peđa Grbin i ja u dobroj vjeri da možemo pravovremeno riješiti problem u nastajanju, problem koji nije bio predvidiv 2002. godine jer nitko nije računao da će tako rano korisnici staža osiguranja sa uvećanim trajanjem otići u punu starosnu mirovinu i nitko nije predviđao 2002. godine da će tako dramatične razlike biti između umirovljenika zbog povećanja, odnosno u njihovim mirovinama, zbog povećanja obračunskog razdoblja za izračun mirovine, pa smo bili prisiljeni to izjednačavati sa dodatkom od 4 do 27% koje je kasnije ugrađeno u mirovinu. Dakle, nudili smo elegantno rješenje. Vlada odnosno Odbor za zakonodavstvo i Vlada su se očitali negativno o ovoj našoj inicijativi. Na vama je da sa punom savjesti odlučite svi saborski zastupnici da li ćete presuditi svim danas mlađima od 56 godina u RH koji imaju sreću da rade i koji će kad-tad imati sreću da idu u mirovinu. Da li će za godine uplate doprinosa u stup međugeneracijske solidarnosti po stopi od 20% imati dodatak od 27% ili neće imati. Ne da odlučujete samo o sudbini svih građana nego i o vašim pravima jer saborski zastupnici su od 2011., kad idu u mirovinu obični umirovljenici, umirovljenici koji mirovinu koriste po općim propisima, ne po povlaštenim uvjetima. Dakle, većina ovdje, većina je mlađa od 56 godina, imati će dio staža samo u generacijskoj solidarnosti i ovom odlukom će ostati bez odnosno prihvaćanjem ovog vjerodostojnog tumačenja mogli su imati 27% sukladno čl. 91. Zakona o mirovinskom osiguranju i Zakona o dodatku jer je ovo preciznije tumačenje, a u slučaju odbijanja, prema Odluci odbora za zakonodavstvo ovog vjerodostojnog tumačenja ostati će bez toga i saborski zastupnici mlađi od 56 godina, ali ono što je puno gore, svi budući umirovljenici sadašnji osiguranici u RH mlađi od 56 godina koji su ikada imali i jednu godinu i jedan mjesec uplate uz prvi mirovinski stup, stup generacijske solidarnosti. Naravno ovo se ne odnosi na one koji su prvo zaposlenje imali odnosno koji su se zaposlili nakon 1. siječnja 2002. jer su tek tada počeli raditi, oni nemaju uplata u prvi mirovinski stup. Prema tome, ljudi moje je da hladno i argumentirano predlažem ovo, kolega Peđa je najavio, mi ćemo to napraviti, tražit ćemo ocjenu ustavnosti ovih odredbi i Zakona o dodatku, ali suodnosu sa Zakonom o mirovinskom osiguranju pa ćemo vidjeti borba se nastavlja. Nažalost propustili smo jedno vrlo elegantno rješenje da curenje zaustavimo dok je jedna kap, a nekad bude velika i jaka rijeka problema. Hvala vam lijepa.
Hvala. Time smo zaključili raspravu o prijedlogu odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 3. Zakona o dodatku na mirovine ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, a glasovat ćemo kada s steknu uvjeti.
Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenje čl.3. Zakona o dodatku na mirovine, ostvarene prema Zakonu mirovinskog osiguranju, predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo, rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenje čl.3. Zakona o dodatku na mirovine, ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju, molim glasujmo. Utvrđujem da većinom glasova, 77 za i 2 suzdržana donijeta odluka o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl.3. Zakona o dodatku na mirovne, ostvarene prema Zakonu o mirovinskom osiguranju u tekstu kako je predložio Odbor za zakonodavstvu.
Nastavljamo sa: - Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja članka 42. stavka 3. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor („Narodne novine“, br. 116/99., 109/00. – vjerodostojno tumačenje, 53/03., 167/03. – odluka o nedavanju vjerodostojnog tumačenja, 44/06. - Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu RH, 19/07., 20./09. – vjerodostojno tumačenje, 145/10., 24/11. – Zakon o financiranju političkih aktivnosti i izborne promidžbe, 93/11. - odluka Ustavnog suda RH i 120/11. – pročišćeni tekst, 19/15., 104/15. - odluka Ustavnog suda RH). Predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo na temelju članka 210. stavka 3. Poslovnika Hrvatskog sabora. Želi li predstavnica predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Ne. Otvaram raspravu. Kolege MIre Bulja nema, kolege Ivana Vilibora Sinčića nema. Sljedeća rasprava je kolega Marka Šimića između Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene kolegice i kolege zastupnici. U mjesecu ožujku imali smo prijedlog dopune i izmjene Poslovnika Hrvatskog sabora, prilikom te izmjene raspravili smo i o vjerodostojnom tumačenju odnosno da li vjerodostojnom tumačene treba imati prostora u Poslovniku Hrvatskog sabora i da li uopće Hrvatski sabor je ovlašten davati takva tumačenja. Evo danas vidimo da na dnevnom redu imamo čak dvije točke i da raspravljamo o vjerodostojnom tumačenju. Što se tiče kada promatramo vjerodostojno tumačenje kroz prizmu nekakvog prostora i ovlasti saborskih zastupnika i Hrvatskog sabora, treba reći da je Ustavni sud u svojim odlukama 2004. i 2007. godine jasno dao nekakve smjernice i izrazio svoj stav o ovome tumačenju, posebno u pogledu povratnog djelovanja, zadiranje u načelo diobe vlasti i same ovlasti Hrvatskog sabora da zapravo donosi vjerodostojna tumačenja. Treba naglasiti da je od devedesete godine do 2016. bilo 30 vjerodostojnog tumačenja, 18 puta je Hrvatski sabor donio odluku o davanju tumačenja, 12 o ne davanju tumačenja. Danas u ovoj drugoj točki dnevnog reda vezano za davanje vjerodostojnog tumačenja o Zakonu izborima zastupnika u Hrvatski sabor članku 42. stavku 3. Odbor za zakonodavstvo, mi kao Klub zastupnika HDZ-a smatramo da Odbor za zakonodavstvo na potpuno ispravan i utemeljen način odlučio i predložio zaključak da nema osnove za davanje vjerodostojnog tumačenja u ovome slučaju. Mi kao klub smatramo da je odredba zakona nedvojbena u potpunosti jasna i da ovakvom vjerodostojnog tumačenju zaista nije mjesto po pitanju ovog članka ovoga zakona. Zahvaljujem.
Hvala. Nemamo replika. Pojedinačna rasprava, kolega Podolonjak. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Evo nažalost ova točka prolazi u izuzetno kratkoj raspravi u kojoj čak i u ime predlagatelja Odbora za zakonodavstvo predsjednica nije uzela riječ, a zapravo je riječ o jednom važnom pitanju koje je na dnevnom redu Hrvatskog sabora već više od godinu dana. I kada sam se pripremao za izlaganje ovih dana, morao sam se prisjetiti što se točno događalo prije više od godinu dana u veljači i ožujku prošle godine kada smo raspravljali o ovom pitanju. Naime, o čemu se radi? kada bi netko gledao ovaj materijal koji je priložen o nedavanju vjerodostojnog mišljenja, ne bi shvatio o čemu je bilo riječ i što je problem u ovom predmetu o kojem je rasprava. Naime, riječ je o tome da je 2016. godine naš kolega zastupnik Branimir Glavaš stavio mandat u mirovanje, umjesto njega sa zajedničke koalicijske liste dvije stranke je njegova stranka HDSSB za zamjenu predložila kandidata Josipa Salapića, Mandatno-imunitetno povjerenstvo je to prihvatilo, Hrvatski sabor prihvatio na svojoj sjednici i rasprave nije o tom pitanju niti bilo. Međutim pokazalo se vrlo brzo da je došlo do određene problematične situacije u toj zamjene. Naime, Mandatno-imunitetno povjerenstvo je za zamjenu stavilo gospodina Salapića kojeg je odredila stranka, a pri tom nije gledajući listu kandidata dviju stranaka vidjelo da dva kandidata na toj listi imalo preferencijalni broj glasova i to veći od 10%, a temeljem kojeg su trebali imati prednost pri određivanju zamjene gospodinu Glavašu koji je stavio mandat u mirovanje. I tu je nastao problem i zbog toga je Mandatno-imunitetno povjerenstvo zatražilo da se ne da odnosno da se da vjerodostojno mišljenje, da ono nije pogriješilo i da nije trebalo uvažiti preferencijalne glasove za navedene kandidate i da je postupilo ispravno uvažavajući prijedlog stranke koja je odredila zamjenika zastupnika. I tu je pokrenuto pitanje davanja, odnosno nedavanja vjerodostojnog mišljenja. Kao matično radno tijelo o tome je trebao prvo raspraviti Odbor za Ustav i svoje mišljenje uputiti Odboru za zakonodavstvo. Odbor za Ustav o tome je raspravljao u veljači prošle godine, u vrijeme kada sam još bio predsjednik toga Odbora i u raspravi sam tada istakao da prema Zakonu o izborima zastupnika u Hrvatski sabor je nesporno da je prilikom određivanja zamjene zastupnika trebalo prije svega utvrditi da li se na toj listi nalaze kandidati koji ispunjavaju uvjet analogne primjene odredbi o preferencijalnom glasovanju, odnosno o preferencijskim glasovima. Ta analogna primjena je značila da ukoliko postoje kandidati koji su na izborima dobili više od 10% preferencijskih glasova u odnosu na broj glasova koje je dobila ta kandidacijska lista, oni imaju prednost pri određivanju zamjenika zastupnika koji stavlja mandat u mirovanje ili mu mandat prestaje po nekoj drugoj osnovi. U raspravi na Odboru za Ustav takvo mišljenje iznijeli su i drugi zastupnici, međutim odbor nije donio odluku jer je ostao bez kvoruma i koliko mi je poznato kolege iz kluba HDZ-a tražili su određenu stanku da utvrde stav po tome pitanju. Kasnije je Odbor za zakonodavstvo, tada je još predsjednik bio, ako se ne varam gospodin Bošnjaković, u ožujku utvrdilo da neće dati vjerodostojno mišljenje mandatno imunitetskom povjerenstvu i da stoji na stajalištu koje je jednoglasno utvrđeno na Odboru za zakonodavstvo da se prilikom utvrđivanja zamjene zastupnika moraju uvažavati primjene odredbi o preferencijskim glasovima. To znači da je mandatno imunitetno povjerenstvo pogriješilo kada je utvrđivalo zamjenu za kolegu Glavaša koji je stavio mandat u mirovanje. Međutim, kako se ta točka nije našla na dnevnom redu Hrvatskog sabora svih proteklih mjeseci, nakon 6 mjeseci u svibnju prošle godine, kolega Glavaš je podnio zahtjev za prekid mirovanja mandata, vratio se u Hrvatski sabor, kolegi tada Salapiću je mandat prestao i zapravo time je ta priča okončana. Ali činjenica je da smo tijekom 6 mjeseci imali u Hrvatskom saboru zastupnika koji nije smio postat zastupnik prema odredbama Zakona o izborima zastupnika i prema odluci koju predlaže Odbor za zakonodavstvo Hrvatskome saboru. To naravno, u ovom trenutku još znači samo jedno, da se ta greška naravno može ispraviti, po meni ne samo davanjem vjerodostojnog mišljenja, odnosno u ovom konkretnom slučaju ne davanjem sa obrazloženjem da se moraju primijeniti odredbe o preferencijskim glasovima kada je riječ o zamjenjivanju kandidata na listi, nego da bi najbolji i najispravniji način bio da se izmijeni zakon u tim odredbama. Zakon je dosta neprecizan, zakon koji je rađen upravo u smislu određivanja zamjena za kandidata koji stavlja mandat u mirovanje i onda imate različite situacije da se radi o listama jedne stranke, o listama koalicijskih stranaka, o nezavisnoj listi, dakle ima različitih kombinacija koje nude i različita rješenja. I mi smo u klubu MOST-a, upravo imajući u vidu tu situaciju iz prošle godine u zakonu koji predlažemo i koji je na dnevnom redu Hrvatskog sabora, predložili izmjene i tog članka i pažljivo propisali zamjenu za zastupnike koji stavljaju svoj mandat u mirovanje ili im on prestaje po nekoj drugoj osnovi na način da se u tim situacijama uvažavaju preferencijski glasovi koje su dobili kandidati koji su na listi, naravno uz sadašnji zakonski uvjet da imaju najmanje 10% tih preferencijskih glasova. Činjenica je dakle, sada kad raspravljamo o ovom pitanju da se radi o prošlom svršenom vremenu, ali bi u svakom slučaju bilo dobro da se na dnevni red rasprave i odlučivanja stavi prijedlog zakona kojeg smo predložili jer smatramo da je najbolji i najispravniji način izmjena ili dopuna zakona, a ne vjerodostojno mišljenje koje je preživjelo kao institut i nakon posljednjih izmjena Poslovnika. A i ovaj slučaj pokazuje da do kraja, i u primjeni i u praksi zakona, nije saživjelo preferencijsko glasovanje i uvažavanje preferencijskih glasova jer jasno je da preferencijske glasove uvažavamo kada je riječ o utvrđivanju rezultata izbora uz prag koji je sada zadat od 30%, ali očito kod zamjene kandidata je došlo do pogrešnog postupka i dobro je jedino što će se ubuduće do izmjene zakona, uz primjenu vjerodostojnog mišljenja, kada Hrvatski sabor donese odluku temeljem predložene odluke Odbora za zakonodavstvo, ti preferencijski glasovi uvažavati pri zamjeni eventualnih budućih zamjena zastupnika u Hrvatskom saboru. Hvala.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo jednu repliku, ali prije replike pozdravimo učenice i učenike Medicinske škole Bjelovar. Pljesak! Hvala. Nastavljamo. Kolega Glasnović, izvolite vaša replika.
Poštovani kolega Podolnjak, čuo sam iz vašeg izlaganja da se radi o nekakvoj proceduralnoj grešci po pitanju kadroviranja u Hrvatskom saboru. Dobro, mi se gubimo u toj šumi ... [[Govornik se ne razumije.]] kontradikcija svugdje. U zakonodavstvu imamo stotine propisa, to je šuma jedna koju nitko ne može razumjeti, niti svi hindu bogovi i katolički sveci. Jedno kratko pitanje za vas. Mogu li biti u RH u sudskim tijelima, zakonodavnim tijelima ljudi koji su bivši suradnici UDBA-e čiji su dosjei u Beogradu, koji su radili za KOS. Evo jedno kodno ime Vrbik, on je danas ustavni sudac. Ljude koji su pljačkali državna poduzeća, tu su. Neki su iz SDP-a, sad su ustavni suci. O čemu mi govorimo? Ako ne riješimo ... [[Govornik se ne razumije.]] te kadrovske politike, kako možemo postavljat nove zakone? I to je srž problema u RH da nikad nije provedena akademska, kadrovska lustracija, kamo li akademska lustracija. A tu se brinemo o gospodinu Glavašu.
Hvala. Odgovor, izvolite kolege Podolnjak.
Zahvaljujem poštovani kolega Glasnović. Danas je Zakonom o izborima zastupnika točno propisano tko ne može biti zastupnik u Hrvatskom saboru i na koji način mu prestaje mandat. Ali bih rado rekao da Zakonom koji smo predložili, a o kojem se nije raspravljalo kao konačnom prijedlogu već godinu dana, predviđena je dopuna Zakona da osobe koje su osuđene za određena kaznena djela protiv koji postoji, dakle pravomoćna presuda ne bi mogle obnašati dužnost zastupnika u Hrvatskom saboru niti biti kandidati, ali ta odredba koju smo ugradili u Zakon o lokalnim izborima nije još uvijek dio Zakona o izborima zastupnika i tu ponovno apeliramo da se ujednači upravo svo zakonodavstvo koje bi riješilo to pitanje tko može biti kandidat.
Hvala kolega Podolnjak. I u ime Kluba zastupnika SDP-a završno kolega Bauk Arsen.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Klub zastupnika SDP-a slaže se da ne treba vjerodostojno tumačenje nečega što je očito jasno i nedvojbeno i slaže se također da je bila pogreška, a obzirom da i smo to potvrdili u Hrvatskom saboru, onda nema smisla da i sebe ... [[Govornik se ne razumije.]] od te odgovornosti da to nismo primijetili prilikom zamjene zastupnika Glavaša sa ovdje prisutnim danas državnim tajnikom, gospodinom Salapićem i da je ta pogreška nakon 6 mjeseci onako utiho ispravljena. Ali posljedice ovog nedavanja vjerodostojnog tumačenja Zakona mogu se svesti samo na jednu rečenicu, a to je da parlamentarna većina ovisi o tajmingu odluke Vrhovnog suda u drugostupanjskom predmetu u slučaju Glavaš jer ako gospodinu Glavašu bude potvrđena prvostupanjska presuda, on će prestati biti zastupnik i ući će gospodin Šišljagić, pa onda ćete morati s njim dogovarati hoće li biti dio parlamentarne većine ili neće i u tom smislu Vrhovni sud je također ključar parlamentarne većine, ne želeći prejudicirati njegovu odluku, ali bilo bi dobro da je on donese tako da taj mač ne visi nad ovom parlamentarnom većinom da kolege iz palamentarne većine mogu mirno spavati ako se već ne raspadnu kod ovog slučaja gospođe Dalić. Zahvaljujem.
Zahvaljujem kolegi Buku. Time i zaključujemo raspravo, a glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Prijedlog odluke o nedavanju vjerodostojnog tumačenja čl. 42 stavka 3. Zakona o izborima zastupnika u Hrvatski sabor, NN br. 116/99 109/00 vjerodostojno tumačenje 53/03 167/03. Odluka o nedavanju vjerodostojnog tumačenja 44/06 Zakon o Državnom izbornom povjerenstvu RH 19/07 20/09 vjerodostojno tumačenje 145/10 24/11 Zakon o financiranju političkih aktivnosti, izborne promidžbe 93/11 odluke Ustavnog suda RH i 120/11 pročišćeni tekst 19/15 104/15 odluka Ustavnog suda RH. Predlagatelj je Odbor za zakonodavstvo, rasprava je zaključena. Sukladno čl. 254. stavku 2. Poslovnika za donošenje ove odluke potrebna je natpolovična većina svih zastupnika. Dajem na glasovanje prijedlog navedene odluke, molim glasujmo. Utvrđujem da je većinom glasova 77 za i 2 suzdržana donijeta navedena odluka u tekstu kako je predložio Odbor za zakonodavstvo.
Slijedeća točna dnevnog reda je: - Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje P.Z. br. 326 Predlagatelji su Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista i Klub zastupnika HSS-a na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Vlada je također dostavila mišljenje. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Kolega Goran Aleksić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjednike Hrvatskog sabora. Na dnevnom redu je danas prvi dio tzv. antiovršnog paketa koji je pripremljen u zadnjih mjesec-dva i koji su podržali Klub Živog zida i SNAGA-e, Klub MOST-a i Klub HSS-a. Zašto sam ga nazvao antiovršni paket? Kolokvijalno nisam protiv ovrha, nikad nisam bio protiv ovrha, ali ovrhe na koji način se one sada provode su izuzetno rigorozne, izuzetno su štetne, dokaz je broj blokiranih građana, dokaz je novčana masa koja je pod blokadom u budućnosti. Znači, ukupni dugovi blokiranih građana su ogromni, a oni su ogromni zbog rigoroznog Ovršnog sustava koji pogoduje prije svega vjerovnicima, odvjetnicima i javnim bilježnicima. To je moguće promijeniti, to je već trebalo promijeniti jučer, to je trebalo promijeniti kod zadnjih izmjena Ovršnog zakona u jednom dijelu, međutim nije bilo sluha da se to promijeni na način da bude optimalno. Dakle, nije cilj onoga što predlažem da se spriječi vjerovnike u njihovom ostvarenju da svoje dugove dobiju natrag, svoja potraživanja ustvari da dobiju natrag, nego je cilj da se smanje ovršni troškovi i da se smanji zatezna kamata. Pa ovaj Prijedlog zakona o Izmjeni i dopuni Zakona o obveznim odnosima ide u smjeru smanjivanja onog dijela koji se odnosi na zateznu kamatu. Dvije su odredbe koje se žele promijeniti. Jedna odredba smanjila bi zateznu kamatu na način da ona u ukupnom iznosu ne smije prijeći glavnicu duga. A druga odredba ide u smjeru da se naplata potraživanja promijeni na način kako je sada propisana. Sada je propisano da se kod potraživanja određenih dugovanja najprije naplaćuje trošak, zatim se naplaćuje kamata i tek na kraju se naplaćuje glavnica. Prijedlog je da se to, redoslijed obrne, da se najprije naplaćuje glavnica, potom trošak i tek na kraju zatezna kamata. Imam iskustvo iz Udruge Franak gdje često sudjelujem na konzultacijama i na tribinama Udruge Franak gdje osim ljudi koji su pogođeni nezakonitim poslovanjem banaka dolaze i ljudi koji su upravo zbog tog nezakonitog poslovanja banaka došli u prekomjerne dugove, krediti su im otkazani. I zbog tih otkazanih kredita kompletan kredit dolazi na naplatu, kompletan ostatak duga. Pa tako netko tko je npr. dužan 500 tisuća kuna, koje treba platiti u sljedećih 20 godina zbog neredovite otplate dugovanja dobiva odmah na naplatu kompletnih 500 tisuća kuna. Dajem to kao primjer. I sad budući da taj čovjek uistinu teško može plaćati svoje dugove na tih 500 tisuća kuna dolazi zatezna kamata a dolazi i neki trošak ako se još dodatno angažiraju neki odvjetnici, dolazi trošak, pa onda u tom slučaju najprije se naplaćuje trošak, pa se naplaćuje zatezna kamata pa se naplaćuje tek onda glavnica. I što se tim ljudima događa? Oni dolaze i kažu ja plaćam svaki mjesec neki iznos, 2 tisuće, 3 tisuće kuna, međutim meni je dug stalno isti, meni se dug ne smanjuje. A ne smanjuje mu se upravo zbog toga što on stalno otplaćuje zateznu kamatu prije svega. I on otplaćuje zateznu kamatu i otplaćuje zateznu kamatu i nikako da dođe do glavnice. Kada bismo promijenili redoslijed naplate potraživanja takav dužnik bi konačno mogao početi otplaćivati glavnicu. E sad obrazloženje Vlade koja se protivi ovom prijedlogu za mene nisu realna, čak nisu niti istinita nego su oni jednostavno odbacili taj prijedlog prije svega zbog toga jer je prijedlog došao iz opozicije mada ja za sebe volim reći da ja nisam nikakva opozicija nego nastojim biti konstruktivan i predlagati rješenja koja bi trebala biti prihvatljiva svima ovdje u sabornici. Međutim to se ne događa zbog tradicije da je opozicija, opozicija, vlast je vlast i nikako da dođe do nekakve suradnje gdje bi se mogli napraviti kvalitetni pomaci. I onda obrazloženje zašto se ne prihvaća da zatezna kamata ne smije prijeći visinu glavnice jest da će se na taj način spriječiti vjerovnika da naplati kamatu. Obrazloženje zašto redoslijed ne bi išao obrnuto nego što ide sada naplate potraživanja sličan je obrazloženju za zateznu kamatu koja ne smije prijeći veličinu glavnice. Kada Vlada kaže da zatezna kamata ne može biti propisana na način da se ne smije prijeći veličina glavnice ona se poziva na direktivu EU koja kaže da to nije dopušteno. Međutim, Vlada nije u pravu. Neću reći da Vlada laže, jer Vlada možda nije imala u dohvatu svojih saznanja jednu odluku suda EU-a. Sud EU-a, prošle godine, donio je odluku pod oznakom C 256/15. Ta presuda C 256/15 govori o jednom slučaju o Sloveniji gdje je zatraženo mišljenje na prethodno pitanje je li Zakon o obveznim odnosima, slovenski Zakon o obveznim odnosima u skladu sa EU pravom u dijelu u kojem je u tom zakonu propisano da zatezna kamata ne smije prijeći veličinu glavnice. Dakle Slovenci imaju Zakon o obveznim odnosima kojim je propisano ovo što ja predlažem, što predlažemo ustvari mi, Klub Živog zida i SNAGA-e, Klub MOST-a i Klub HSS-a. Dakle Slovenci to imaju tako propisano a to je tako bilo propisano i u vrijeme dok smo živjeli u socijalizmu. U demokraciji je to maknuto van iako ja ne smatram da je socijalizam nešto izvan demokracije. Demokracija i socijalizam to nisu pojmovi koji se mogu uspoređivati. Uspoređuju se pojmovi demokracije i totalitarizam ili autoritarizam, ti pojmovi se uspoređuju a pojmovi demokracija i socijalizam se ne uspoređuju jer to nisu usporedivi pojmovi, uspoređuju se pojmovi socijalizam i kapitalizam. No, dakle u tom socijalizmu je bilo propisano da glavnica, da zatezna kamata ne smije prijeći veličinu glavnice. I Slovenci su naslijedili taj princip i u njihovom Zakonu o obveznim odnosima piše i dalje da zatezna kamata ne smije prijeći veličinu glavnice i Sud EU-a u jednom procesu na prethodno pitanje o tome je li ta odredba iz slovenskog zakona u skladu sa EU pravom, odgovara kratko i jasno da ta odredba nije suprotna EU pravu. Budući da ta odredba nije suprotna EU pravu onda Vlada nije u pravu kada se poziva na direktivu EU, jer Sud EU-a je iznad te direktive. Kad Sud EU-a kaže da je nešto u skladu sa EU pravom, onda znači da nije niti suprotno toj direktivi. To je vrlo jednostavno, to je matematika. Ja često kažem da je pravo matematika. Pravo uistinu jest matematika i onaj koji ne razumije matematiku pravom se ne bi trebao baviti. To je moje ovako skromno mišljenje. Toliko o tome da zatezna kamata ne smije prijeći veličinu glavnice i da je to suprotno direktivi EU-a. Dakle nije suprotno direktivi EU-a, nije suprotno EU pravu i nema razloga da se to ne propiše. Ne postoji razlog, razlog može biti samo kapric nečiji u Vladi, bilogdje koji to ne želi dopustiti. Druga odredba koja govori o promjeni redoslijeda naplate potraživanja također nema prepreka da se propiše kao što je predloženo. Međutim na Odboru za pravosuđe dobio sam primjedbu i ta primjedba je meni prihvatljiva, kolega Miljenić je rekao da nije u redu da glavnica ispred troška i to je realno i logično istinito, i s time se slažem. I zbog toga između dvaju čitanja ako ovo prođe u drugo čitanje, a znam da neće proći, nema šanse da će proći, međutim moram reći, ako prođe u drugo čitanje ovaj prijedlog, promijenit ćemo redoslijed za konačni prijedlog i u konačnom prijedlogu neće pisati da prvo ide glavnica pa trošak nego će pisati da prvo ide trošak pa glavnica. Zašto? Zato jer je istina da se ne smije opterećivati vjerovnika troškom, to je istina i zbog toga taj redoslijed treba biti drugačiji, dakle bit će izmijenjen prijedlog ako se moji kolege iz klubova usuglase sa mnom a „morat će“ jer je to realno i logično pa će se promijeniti taj prijedlog za konačni prijedlog na način da će pisati prvo trošak onda glavnica i tek na kraju kamata. Opet obrazloženje Vlade da se time sprječava vjerovnika da dobije svoju kamatu odnosno da zaradi kamatu, ne drži vodu. Zašto? Ako imamo nekakvi dug glavnice 100, nema veze čega 100. Na tih 100 naplaćuje se zatezna kamata. Godišnja zatezna kamata za potrošače je nekih 7,09%. Ako nakon godinu dana potrošač vrati 10, zatezna kamata narasla je na 7,09 jer je 100, 7,09% od 100 jednako je 7,09. Dakle, ako dužnik vrati 10 na kraju perioda od godine dana, bit že dužan po ovom prijedlogu kako ja predlažem, 90+7,09 i u nastavku nije točno da vjerovnik neće zaraditi zateznu kamatu, on će nju zaraditi ali zatezna kamata se neće obračunavati na 100 nego će se obračunavati na 90. Po sadašnjem načinu naplate, mi imamo situaciju da ukoliko netko vrati 10 da će biti dužan 100, -7,09, pardon 100 minus razliku između onoga koliko čini naplaćena zatezna kamata i još ostatak onoga što je naplaćeno. Ako je 10 ono što je vraćeno, od toga je vraćeno 7,09 zatezne kamate. Ajmo zaokružiti na 7, znači 10 minus 7 jednako 3. što znači da je vraćeno 3 glavnice. I po ovome kako sada teče naplata potraživanja, dužnik koji je otplatio 10 nakon godinu dana, bit će dužan 97, i dalje će se naplaćivati zatezna kamata na tih 97. Ukoliko bi se prihvatio prijedlog koji ide iz ova 3 kluba, onda bi dužnik nakon što bi otplatio 10 bio dužan 90 + 7,09 zateznu kamatu. I na ovih 90 bi se opet naplaćivala zatezna kamata. I na kraju bi vjerovnik dobio i cijeli dug i zateznu kamatu. Obrazloženje da će vjerovnik ići zbog toga na sud i zahtijevati da mu se plati neka šteta, ne drži vodu. Nema štete jer će on tu zateznu kamatu dobiti. Ukoliko on ne bi dobio tu zateznu kamatu na kraju, onda bi postojala šteta. Dakle, rekao sam, spreman sam da se promijeni redoslijed na način da prvo ide trošak, zatim da ide glavnica i na kraju zatezna kamata, to je realno. I treba isto tako objasniti onim ljudima koji moždane razumiju da se tu ne radi o anuitetima. Dakle u anuitetima nema naplate prvo kamata, prvo glavnica. Anuiteti su jedna kompletna cjelina. Anuiteti se određuju unaprijed. Onaj tko otplaćuje kredit, on ima unaprijed određeno da otplaćuje kredit u anuitetima ili rata, i tu se točno zna u anuitetu i u rati koliko je iznos kamate, koliko je iznos glavnice. I čovjek koji kasni s naplatom anuiteta, njemu će kredit biti otkazani doći će mu kompletan kredit na naplatu, dakle to se ne odnosi na tad redoslijed potraživanja jer se anuiteti naplaćuju u kompletu. I ukoliko se anuiteti ne naplate u kompletu, na vrijeme, vjerovnik će otkazati kredit. I tek kad vjerovnik otkaže kredit, kada kompletni iznos kredita dođe na naplatu, tek ona počinjemo govoriti o ovome redoslijedu potraživanja o kojem ja govorim u ovom prijedlogu o kojem danas raspravljamo. Ne bih duljio previše, mislim da sam dovoljno rekao, moram samo reći da je to prvi dio antiovršnog paketa, naglašavam antiovršni nije u smislu da je protiv ovrhe nego je u smislu da se smanje troškovi ovrhe a drugi dio je dio koji se tiče na izmjene Ovršnog zakona koji je vezan za ovaj prijedlog izmjene Zakona o obveznim odnosima jer se u njemu isto tako govori o smanjenju troškova a to smanjenje troškova direktno utječe i onda i u ovoj situaciji gdje govorimo o redoslijedu naplate gdje ukoliko troškove smanjimo i ta naplata će biti puno efikasnija. Ja tvrdim da ukoliko se prihvati ova prijedlog ali i prijedlog izmjene Ovršnog zakona, da će se u roku 2, 3, 4 godine drastično smanjiti ili u najmanju ruku usporiti rast dugovanja dužnika koji su pod ovrhama i u blokadama. I to je onaj pravi antiovršni paket i to su prave antiovršne mjere, to su prave mjere koje će smanjiti troškove ovrhe dok ove mjere koje predlaže Vlada RH privremeno nekome olakšavaju stanje ali im u nastavku ne pomažu jer će ti svi ljudi nakon što eventualno smanje neki svoj ovršni trošak u jednom trenutku kada stupe na snagu te mjere Vlade, ako uopće one stupe na snagu, to će biti samo privremeno, međutim već za par mjeseci ti ljudi će doći ponovo u probleme, dok ovo što predlažemo mi iz 3 kluba dugoročno može riješiti problem možda za 50% ljudi koji su pod ovrhama i blokadama, a možda i više. Evo zahvaljujem što ste me saslušali, toliko za sada.
Hvala lijepo. Na vaše izlaganje kolega Aleksić imamo dvije replike. Vi tražite nešto? … [[Govornik nije uključen.]] Kao repliku ili? … [[Govornik nije uključen.]] Izvolite.
Gospodine podpredsjedniče, zbog dramatične izjave člana kluba Živog zida da oni nisu nikakva opozicija, molim vas stanku od 10 minuta da se konzultiramo o nastavku sudjelovanja u raspravi temeljem njihovog prijedloga. Zahvaljujem.
Nažalost ne mogu vam dat stanku jer je SDP imao ujutro stanku od kolege … [[Upadica se ne čuje.]] Pa da moje pravo je da poštujem Poslovnik rada Hrvatskog sabora, to je jedino moje pravo kad sam ovdje. Molim? … [[Upadica se ne čuje.]] Ako žele mogu, sad nastavljamo, evo upravo ste vi na redu, izvolite kolega Bauk.
Obzirom gospodine podpredsjedniče da mi niste odobrili stanku onda se nisam stigao konzultirati sa kolegama iz kluba kako ćemo nastavit raspravu pa odustajem od replike. Zahvaljujem.
Dobro. Sljedeća replika, nadam se da ste se vi uspjeli kolega Tomislav Žagar konzultirat u ime kluba pa možete krenuti sa replikom.
Hvala podpredsjedniče. Ja sam samo htio reći uvaženi kolega Aleksiću, hvala vam na ovome iscrpnom objašnjenju. I ono što sam ja zaključio, ovaj zakon je od interesa za RH. Ovdje su bila dva zakona koja unatoč njihovoj zlouporabi su postigla određene i pozitivne rezultate, to je Zakon o predstečajnim nagodbama, kažem unatoč njihovim zloupotrebama i Zakon o sistemski važnim tvrtkama, to je tzv. lex Agrokor. Jer i u jednom i drugom slučaju se išlo ka spašavanju radnih mjesta. To je bio prvenstveno misao zakonodavca da se riješi problem ljudi koji su zaposleni u tim tvrtkama, na stranu sad kažem mafijaši koji su to iskoristili. Ali ovdje je ista logika 325 000 ljudi, o njihovim sudbinama se ovdje treba raspravljati, treba riješiti, vi nudite razumno rješenje, dakle 3 kluba nude razumno rješenje da se ovaj problem konačno, barem ublaži.
Hvala. Odgovor, izvolite kolega.
Zahvaljujem. Uvaženi kolega Žagar vidite, stanje sa ovršenim i blokiranim građanima uistinu je dramatično. Dok ovdje u Saboru nije ništa dramatično, ali se rade senzacije svako malo. Te senzacije sprečavaju nas zastupnike da radimo kako treba i zbog tih senzacija imamo izmijenjen Poslovnik koji više ne omogućuje onu normalnu raspravu kakvu smo imali, samo zbog toga jer smo radili dramatiku, senzaciju i gluposti po Hrvatskom saboru. Da smo mi svi skupa, i vlast i opozicija, radili zajednički na rješenju problema kao što je ovaj problem o kojem danas govorimo, mi bismo možda puno kvalitetnije pomogli hrvatskim građanima da izađu iz problema u kojima se nalaze, međutim mi izgleda smo ovdje samo zbog svog vlastitog interesa, zbog svog vlastitog političkog plemena, to se odnosi i na opoziciju i na vlast i ja smatram da to nije dobro. Mi trebamo zajednički upregnuti svu svoju volju i snagu za dobrobit hrvatskih građana, a ove izmjene su upravo u tom smjeru. Hvala.
Hvala vam. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Kolega Mara Jelkovac, predsjednica Odbora za zakonodavstvo, kolege Orsata nema. Želi li predstavnik Vlade? Ne želi, dobro. Time otvaram raspravu. Prvi je prijavljeni Klub zastupnika MOST-a nezavisnih lista, kolega Hrvoje Runtić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine podpredsjedniče, kolegice i kolege. Mislim da je kolega Aleksić dobro obrazložio cijelu priču i da tu ne treba nešto posebno dodavati. Međutim, malo bih se dotaknuo ovoga što je kolega Aleksić pričao o tome što taj redoslijed naplate ustvari radi u stvarnosti i na koji način bi se to promijenilo kada bi se izmijenio redoslijed naplate, znači govorimo o situacijama kada su krediti otkazani i kada je cjelokupni iznos došao na naplatu. Ja sam vam to ovako priredio pa ako možete pratit, ako je nekome zanimljivo. Znači postoji jedna donja granica duga iznad koje ustvari ulazite u neotplativ dug, možda čak doživotno, osim ako ne dobijete na Eurojackpotu ili ovako nešto. Recimo znači da se radi o osobi koja je bila bez posla godinu dana i nakon tih godinu dana se ponovno zaposlila na plaću od 4000 kuna. Prema Ovršnom zakonu aktualnom, za ispodprosječnu plaću se usteže jedna četvrtina, a tri četvrtine su zaštićene. Znači imate ovakvu situaciju, netko tko ima plaću 4000 kuna, mjesečno otplaćuje 1000 kuna, odnosno mu se usteže ovrhom. Ako je dug koji je njemu dospio, ja sam uzeo ovaj primjer 190 000 kuna, može ići i malo manje, ali tu je negdje granica neotplativosti duga. Sa 1000 kuna mjesečno ta osoba otplati, odnosno ustegne joj se godišnje 12 000 kuna, odnosno ustegne joj se na taj dug 9840 kuna zbog toga što 2160 kuna ide na naknade FINA-e za svaku transakciju, odnosno FINA vam uzima za svaku transakciju 180 kuna naknadu, bez obzira jel se ovrhom usteže 1000 kuna, 500 kuna ili recimo 300 kuna. Ako se 300 kuna usteže ovrhom, FINA od tih 300 kuna uzima 180 kuna naknadu pa sad zamislite kako bi to izgledalo. Ali evo, na ovom primjeru od plaće od 4000 kuna i 1000 kuna ustezanja, nakon godinu dana otplate taj dug na kojeg se obračunava zatezna kamata pada na 180 160 kuna. Kada se na taj iznos obračuna ponovno zatezna kamata od 7,09%, evo vidite ta je osoba dužna 192 933 kune što je gotovo 3000 kuna više od iznosa koji je bio na početku otplate. I tako svake godine. Znači takvi ljudi koji su u ovakvoj situaciji zaposleni, oni su doživotno blokirani, oni ne mogu izaći iz blokade nikako. Osim ovog što sam rekao, ako dobiju na lotu. Mislim da je važno da u Hrvatskom saboru, znači najvišem zakonodavnom tijelu u državi, konačno konstatiramo da su RH i hrvatsko društvo izloženi problemu koji je eskalirao do takvih razmjera da ga u kontekstu recentnih događaja možemo slobodno nazvati sistemskim problemom. Riječ je dakako o problemu prezaduženosti građana i drugih osoba privatnog prava koji se u hrvatskoj zbilji manifestira u najgorem mogućem obliku te ima pogubne i razorne posljedice za društvo ali i ekonomiju i demografske trendove. Ovaj problem izražen u brojkama govori nam o 325 000, sad nešto više blokiranih građana koji ukupno duguju preko 43 milijarde kuna glavnice. Ispravite me ako griješim, ali po ukupnoj visini ovih nenaplaćenih odnosno neplaćenih obveza naših sugrađana, govorimo o problemu reda veličine jednog Agrokora. I mislim da je krajnje vrijeme da se svi dobro zamislimo i nad time. Ako problem ovršenih i blokiranih sugrađana promatramo u tom kontekstu, lako ćemo po analogiji doći do zaključka da izvanredna situacija zahtijeva izvanredna rješenja odnosno izvanredne mjere i pravi je čas se mi kojima su građani poklonili povjerenje, nas ovdje 15, uhvatimo u koštac s problemom i razriješimo ovaj gordijski čvor prezaduženosti koji limitira i društveni i ekonomski i sveopći napredak našeg društva. Evo jedna mala digresija, budući je tu gospodin Salapić. Bilo bi možda okej da sad u ovom savjetovanju javnom jel' oko ova 3 zakona koja ste pustili van, uzmete u obzir da bi trebalo na neki način možda kada se nekome pušta blokada, odmah automatski ili ovako ili onako, znači zaštititi onaj iznos koji je po Ovršnog zakonu zaštićen jer mnogi ljudi kada im dođe ovrha odnosno kada im sjedne blokada, oni to uopće ne znaju, i onda im cijela ta plaća za taj mjesec bude skinuta sa računa, oni dođu na bankomat ili u banku i vide da nemaju ni kune više na računu. To vam govorim zbog toga što takvi ljudi onda taj mjesec dolaze u novi problem jer ne mogu platiti struju, vodu ili neke druge režije i to otvara nove blokade. Znači mislim da bi možda ako možete uzeti u obzir da to uvrstite u ove mjere koje ste pustili van. Čini se kako su ove jednostavne činjenice ovih dana napokon doprle i do naše Vlade koja se dugo vremena nastojala izmaknuti od rješavanja ovog problema koja ga je vrlo učinkovito ignorirala, a sve time opravdajući se riječima da taj problem nije od jučer i s time slažem s tom tvrdnjom, doista problem nije od jučer, njegova pojava i eskalacija podudara se s velikom gospodarskom krizom koja je brutalnom silinom prelila se u Hrvatsku tako negdje oko 2008. godine. U to vrijeme neki su tadašnji ministri zatvarali oči pred nadolazećom recesijom ili su umanjivali njezine razmjere. Kako je vrijeme pokazalo, recesija se na malu Hrvatsku obrušila nesmiljenom žestinom a zbog impotentnosti ili možda prepotentnosti naših Vlada u provođenju reformi, potrajala je duže nego i u jednoj državi članici EU-a. U međuvremenu naše su političke elite oblikovale suludi sustav ovršnog prava u kojem su jednom trenutku istovremeno na snazi bila 3 Ovršna zakona. Pa je tako bivša HDZ-ova Vlada uvodila u sustav ovrha javne ovršitelje da bi ih SDP-a ova Vlada ukinula zakonom koji je stupio na snagu prije nego što je predloženo. U tom vrtlogu pravne nesigurnosti zakonodavnog šlamperaja, emocionalne odcijepljenosti naših političkih elita od svakodnevnih problema naših sugrađana, bilo je jasno tko će nastradati, a to su najslabiji. Ako sve ovo imamo na umu, umjesto da danas slušamo jadikovke iz Vlade kako se oni eto moraju uhvatiti s problemom koji nisu stvorili, bilo bi poštenije da Vlada izađe pred hrvatsku javnost i sve naše građane i da prizna da ste ovaj kupus vi stvorili, znači ne ova Vlada samo nego nekoliko zadnjih Vlada, da se ispričate za sve nevolje i nedaće koje ste priuštili narodu i da riješite problem brzo i bez odgađanja. U javnosti se već duže vrijeme nude razna rješenja, među ima ozbiljnih i konstruktivnih rješenja i bilo je dovoljno samo ta rješenja poslušati, znači osluhnuto malo i što komunicira recimo Predsjednica Republike ili Udruga Blokirani razne inicijative građanske itd., i neki mediji i to znači što se vrti u javnosti složiti u jedan smislen zakon koji će i ovrhe kao jedan problem i pitanje blokiranih građana kao drugi problem, riješiti brzo, djelotvorno i jeftino. Ono što smo do sada mogli iščitati iz ovoga što je pušteno van i što se najavljuje da će biti pušteno vezano uz Ovršni zakon je da će Ovršni zakon novi, taj novi pravedniji, bolji, ljepši, biti po uzoru čini mi se, na austrijski model ali će biti uklopljen u postojeći sustav. Znači FINA, javni bilježnici i ostali paraziti u tom redoslijedu će i dalje ostati, možda sa nešto manjim naknadama. Moramo reći da mi je bilo zgodno vidjeti dva ministra kada su predstavljali ta 3 nova zakona, dva ministra, jedan do drugog, jedan govori kako će pokušati utjecati na to da FINA smanji naknade, a kraj njega stoji ministar koji te naknade propisuje. Znači ne propisuje FINA naknade koje naplaćuje. Za razliku od vas mi u oporbi kontinuirano tražimo rješenja za probleme ovršenih i blokiranih građana i komuniciramo ih kako znamo. Prošle smo godine upravo na inzistiranje kluba MOST-a nezavisnih lista donijeli u Saboru izmjene Ovršnog zakona, no svi smo tada bili svjesni da je to tek jedno prijelazno i privremeno rješenje kojemu je cilj bio nekako olakšati položaj ljudi koji su izloženi dugotrajnim ovrhama do donošenja cjelovitog rješenja čak i u reduciranom opsegu bez amandmana koje je MOST naknadno predložio, taj je zakon izazvao neke pozitivne učinke. No mi u MOST-u, kao i ostatak oporbe, tu se slažem sa kolegom Aleksićem da bi ustvari to svi skupa trebali radit, ne bi se trebali dijelit na oporbu i vlast po ovakvim barem pitanjima. Mi ćemo nastaviti potencirati ovo pitanje, otvarati ga na svakom koraku kako god možemo i među građanima, i na tribinama, i okruglim stolovima itd. Taj su problem doduše prepoznali i neki mediji pa ga je konačno morala prepoznati i Vlada i to je također dobro. Na kraju samom bih vam htio reći ovak jednu stvar koja se meni vrti po glavi zadnjih dana, a to je da u ovim naprednim zemljama znanstvenici, političari u zadnje vrijeme razmišljaju o tome na koji način će se na broj radnih mjesta odraziti napredak umjetne inteligencije, robotizacije, automatizacije itd. i kako će se države nositi sa problemom u kojem strojevi preuzimaju radna mjesta ljudi. Mi već danas imamo, ne znam, autonomne kamione koji voze sa jednog kraja Europe na drugi bez vozača itd. Za to vrijeme dok se taj neki napredni svijet bavi takvim problemima, mi u Hrvatskoj nismo u stanju riješiti 325 000 blokiranih i jednu ovakvu situaciju pa se postavlja jedno pitanje ustvari, ako i Hrvatska jednog dana bude i zemlja u koju će ta automatizacija, umjetna inteligencija i roboti preuzeti mnoga radna mjesta, hoćemo li mi bit zemlja u kojoj će bit 4 milijuna blokiranih? Jer neće bit posla za ljude. Toliko od mene. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Sljedeći Klub zastupnika je onaj HDZ-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Marija Jelkovac. Izvolite.
Poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Sličan prijedlog raspravljali smo i u srijedu koji je bio od strane SDP-a. Ja ću ukratko o ovom prijedlogu ispred kluba HDZ-a. Naime, navedenim prijedlogom Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznim odnosima predlaže se da zatezne kamate prestaju teći onda kad dosegnu visinu glavnice duga. Navedeno rješenje nije prihvatljivo nama u klubu HDZ-a jer je ono suprotno svrsi kamata i zbog pravne prirode kamata, a i zbog pravnog okvira kojim je dužnih dostatno zaštićen od plaćanja prekomjernih kamata. Zatezne kamate su zakonom unaprijed određena naknada koja nastaje kao posljedica zakašnjenja dužnika u ispunjenju određene novčane obveze i teku sve do njenog ispunjenja. U Hrvatskom pravnom sustavu zakonom je ograničena visina stope zateznih kamata, a također je dužnih zaštićen i načelnom zabranom obračunavanja kamata na iznos dospjelih neisplaćenih kamata. Predloženo rješenje poticalo bi vjerovnike da štetu koju su pretrpjeli zbog dužnikovog zakašnjenja ostvaruju u parnicama temeljem članka 30. stavak 2. ZOO-a što bi dovelo do povećanja broja sporova i dodatnog opterećenja sudova. Prijedlog da se izmijeni redoslijed uračunavanja na način da se najprije namiruje glavnica pa troškovi i tek na kraju kamate, također nije prihvatljiv jer troškovi izravno opterećuju vjerovnika, bez obzira hoće li uspjeti u namirenju kamate i glavnice. Nadalje, to bi značilo da namirenjem glavnice, kamate na iznos glavnice prestaju teći dok bi se dužnik i dalje koristio novčanim sredstvima vjerovnika nepodmirenim najma kamata na iznos koji je dužan. Na taj iznos zbog zabrane obračunavanja kamate na iznos dospjelih neisplaćenih kamata, također kamate ne teku. Predloženi članak 2. predložene izmjene i dopune zakona napisan je tako da se odnosi na sve dužnike, a nije prihvatljivo da se odnosi na obveze proizišle iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovca i osobe javnog prava jer se radi o osobama za koje se očekuje da ispunjavaju svoje obveze u rokovima, na što ih obvezuje i poseban propis Zakon o financijskom poslovanju i predstečajnoj nagodbi. Potrošači, odnosno naši sugrađani već jesu posebno zaštićeni jer je stopa zakonskih zateznih kamata za njih niža od stope zakonskih zateznih kamata predviđenih za odnose iz trgovačkih ugovora i ugovora između trgovca i osobe javnog prava. Člankom 3. predložene izmjene i dopune zakona predloženo je da se odredbe primjenjuju i na pravne poslove, ugovorene prije stupanja na snagu samog zakona što je ustavno pravno dvojbeno sa aspekta povrede pravne sigurnosti. Iz svih navedenih razloga ne možemo prihvatiti predloženi Prijedlog navedenih izmjena i dopuna Zakona, ali isto tako želim reći da vjerujemo da će novi Ovršni zakon koji je u pripremi sigurno pridonijeti boljem položaju svih blokiranih u RH. Hvala.
Hvala lijepo. Slijedeći Klub zastupnika je onaj HNS-a u ime kojeg će govoriti poštovana zastupnica Božica Makar. Izvolite.
Kolegice i kolege, aha tamo je na kraju. Dobro, nisam primijetila. Evo, imamo sada jedan slični Zakon o kakvom smo raspravljali prije dva dana. Naime, svi se slažemo da je problem blokiranih u RH veliki problem. Ali isto tako stoji i činjenica da svaka situacija je individualna situacija. I da ima različitih blokada, pa neću o tome govoriti nego ću se više osvrnuti na ovaj odnos između vjerovnika i dužnika, odnosno taj ugovorni odnos jer to je odnos u kojem samostalno, svojevoljno stupaju i ugovaraju uvjete. Činjenica je da su dužnici često u nepovoljnijem položaju jer kod sklapanja moraju prihvatiti uvjete koji im se nude i da ih ne mogu mijenjati. Ali imali smo i situacije kada su bili dužnici daleko više zaštićeni od vjerovnika i vjerovnici zapravo nisu imali nikakva prava, pa se pokušalo zakonom to nekako ujednačiti da prije svega ta prava budu izjednačena. Kod obrazloženja, čuli smo da se zapravo radi o matematici. Da je to čista matematika, pa ako koje ne razumije. Međutim, život nije matematika. Svaka situacija je jedna sudbina i treba vidjeti i prije svega znam i imam saznanja da svatko tko je došao u bilo kakve poteškoće, naročito kod banaka, gdje se radi o velikim iznosima, možda kod kartičarskih kuća nešto manje, da su pokušali dogovoriti neki načini otplate, da se pokušao jer vjerovniku je isto cilj naplatiti. Nije vjerovniku cilj uništiti dužnika i sad ću ja prodati tvoja potraživanja za 20% vrijednosti, pa što dobim, dobim. Ne, i kod takvih slučajeva važno je da li je dužnik ispravno prezentirao svoju situaciju, da li je ugovorio ono dalje u nagodbi što objektivno može izvršavati. Znam da je jako teško kad si bez bilo kakvih primanja nešto dogovarati i preuzimati nekakve obaveze. Međutim, i tu se mogao dogovoriti moratorij na otplatu kredita. Znam da je nakon toga čak nije bila zatezna kamata u pitanju, nego se ugovaralo nešto između zatezne i redovne kamate, ali da i to često puta prevelika obaveza za dužnika je činjenica. Možda da se u ovom Zakonu pokušalo osim što su se ovako izmjene predložile vidjeti što je to još daljnje smanjenje zatezne kamate. Da li postoji tu, jer ja sam malo pokušala vidjeti što to imaju ostale zemlje. Ni jedna država članica EU, bez obzira na ovu presudu nema na taj način kako se predlaže ovim Zakonom regulirano ovo područje o obveznim odnosima. Slovenija na koju ste se i vi tu pozvali je pojam zatezne kamate definira u čl. 374. Zakona o obveznim odnosima, njihov obligacijski zakonik gdje regulira da dužnik osim glavnice duguje i zateznu kamatu kad je tako predviđeno zakonom ili ako su tako dogovorili vjerovnik i dužnik. Znači da vjerovnik i dužnik mogu i drugačije dogovoriti, ne što je zakonom odnosno mogu dogovoriti i nižu, što često kod nas nije slučaj. Ako dužnik kasni sa izvršavanjem novčane obaveze, on u skladu s čl. 378., st.1. ovog Zakona osim glavnice duguje i zatezne kamate i njih je dužan podmirivati upravo na način kao što je i kod nas regulirano dakle, prvo zatezne kamate onda glavnica. Isto i kod njih je zabranjeno obračunavanje kamate na kamate, kao i kod nas i baš zbog toga je to dato i obrazloženje zbog čega se ne vrši na drugačiji način, da se na dospijele, ali neplaćene kamate ne obračunavaju zatezne kamate. Dakle, nije dozvoljeno dodavanje zatezne kamate na neplaćeni dospijeli iznos kamata dakle, ako se to učini to je ništavno. Zato, kao što smo i onda imali obrazloženje da ne možemo prihvatiti Zakon u takvom obliku, naročito gdje se predlaže i da se prvo primjenjuju troškovi, da se prvo naplaćuju troškovi, znamo da su troškovi naknadno još koji nisu ugovoreni, nego te troškove mora vjerovnik platiti, da oni često nisu razmjerni dugovanju naročito kad se radi o manjim dugovanjima ne kod banaka možda i kartičarskih kuća, nego kod teleoperatera i drugih trgovačkih društava i to je činjenica. Ali da Zakon u takvom obliku nije prihvatljiv. Evo, i klub zastupnika u prvom čitanju ga neće prihvatiti. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Sada će u ime predlagatelja riječ uzeti poštovani zastupnik Aleksić. Izvolite.
Zahvaljujem. Ukratko ću samo reći da sada se obrazlagalo što piše u slovenskom Zakonu o obveznim odnosima, ali oni dijelovi koje ja uopće nisam niti spominjao. Ja sam rekao da je u slovenskom zakonu propisano da zatezna kamata ne može prijeći veličinu glavnice. To piše u Zakonu o obveznim odnosima slovenskom i to je potvrdio Sud EU-a da nije u suprotnosti da EU pravom. Ovo drugo što ste vi spominjali ja uopće nisam, što se slovenskog zakona tiče niti jednom riječi spomenuo. Hvala.
Hvala. Onda ćemo nastaviti sa sljedećim Klubom zastupnika a to je SDP-a u ime kojega će govoriti poštovana zastupnica Marija Alfirev. Izvolite.
Uvaženi potpredsjedniče Sabora, kolegice i kolege zastupnici. Dakle prije 2 dana smo imali, u srijedu smo imali na raspravi i naš prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima. Tada smo vrlo, vrlo jasno obrazložili sve što se tiče ovog našeg prijedloga. I evo kako je pred nama danas zakon kluba SNAGA-e, Živog zida, na sličan način rješava navedenu problematiku, vrlo kratko, klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Hvala lijepa. Sada prelazimo na pojedinačnu raspravu i prva će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Evo pred nama je jedna tema, odnosno izmjene i dopune Zakona o obveznim odnosima i to kada ovako pročitate još jedne izmjene i dopuna zakona ali zapravo jedna vrlo, vrlo ozbiljna tema. Mi u Hrvatskoj smo svjedoci i vidimo koliko je puno blokiranih, koliko se naši sugrađani muče sa sljedećom činjenicom. Dakle kako je netko se doveo u tu situaciju? Koliko ima ljudi toliko ima i sudbina. Netko se doveo zato što se preinvestirao, netko se doveo zato što je nešto više htio nego što je mogao, netko se doveo iz jednostavno razloga što je neke bazične elementarne stvari treba rješavati. I sada ostaje i dalje u nečem što se može zvati dužničko ropstvo. Nikako da se dovede u situaciju da krene otplaćivati glavnicu, cijelo vrijeme otplaćuje kamate, otplaćuje troškove, otplaćuje sve drugo i taj svoj drug će prebaciti i svojim nasljednicima i to je stvar oko koje se svi, bez obzira da li sjedimo u ovoj sabornici lijevo, desno ili u centru možemo složiti. Možemo se složiti da to treba riješiti, možemo se složiti da je to jedan od ključnih problema koje moramo riješiti u Hrvatskoj e i tu sve slaganje prestaje. Mi imali smo priliku raspravljati o jednom zakonu koji je predložio klub SDP-a pa sada imamo o drugom modelu. I bez obzira i da li je model A ili je model B ili je model C, oporba na taj način poručuje i kaže, ljudi moji to je problem, problem koji trebamo riješiti. Trebamo pomoći svojim građanima, uzmimo model Slovenije, uzmimo model bilo koje države, predložimo svoj model ali je problem koji trebamo riješiti. I šta onda imamo? Imamo vladajuće, to vam je kao u onoj priči selo gori, baba se češlja. I sada imamo vladajuće koji bez obzira što mi predlažemo i način na koji predlažemo oni dalje govore svoje. Dakle poruka na ovaj način zašto oporbe predlaže izmjenu prvu, izmjenu drugu, pa izmjenu treću, pa izmjenu četvrtu, iz jednostavnog razloga što građani kažu ljudi moji, napravite nešto. Mi se nalazimo u situaciji koja je dramatična, u bezizlaznoj situaciji, više ne znamo što da radimo, dajte nam pomognite i napravite nešto. Ove izmjene koje predlaže oporba je zapravo poziv vladajućima napravite nešto, predložite nešto. Ako to bude u korist građana, mi ćemo vam to prihvatiti i tu ne treba gledati tko je bio prvi, tko je bio pametniji, tko je to bolje sročio. Treba pogledati konačni interes. Ako mi broj ovršenih, broj blokiranih možemo smanjiti na bilo koji način, to je naša obveza, to je naš zadatak, to je naša, nas su građani birali ne zato da prebrojavaju koliko nas ovdje sjedi ili da slušaju gdje se mi svjetonazorski razlikujemo, nas su između ostalog građani birali iz razloga napravite nešto i pomognite nešto. Ovo, jednako tako imali ste priliku i kada je klub SDP-a objašnjavao, jednako tako i kada je kolega Aleksić je rekao, mi se slažemo i da bude neka druga opcija i nekakva druga varijanta samo nešto napravite. A nažalost, svjesni smo sljedeće činjenice, čak i nije tako jako kasno, pogledajte koliko nas ima, mi ovdje govorimo, govorimo nešto trebamo napraviti i biti će idući tjedan kada se skupi dovoljan broj ruku glasanje i odbiti će se kao što su i iz vladajućih klubova rekli, odbiti će se i ovaj prijedlog. I onda ćemo mi doći s nekim drugim prijedlogom i doći ćemo sa nekim trećim prijedlogom i neki drugi prijedlog će se odbiti i neki treći prijedlog će se odbiti. I dok mi ovdje raspravljamo kamate rastu, broj, problem, raste dalje, problem onih koji su sad u problemu biti će samo veći a nekih drugih biti će samo manji. Model i ključ po kojem je tko krenuo u priču, je različit, netko je krenuo zato što se preinvestirao ali i netko je krenuo zato što nije imao izbora. Ni danas nema izbora i danas on otplaćuje nešto i otplaćivati će dalje. Dakle ove zahtjeve koji su došli s oporbene strane je vapaj, je želja, je poruka, je krik. Ljudi moji, došli smo do određenog trenutka i moramo nešto napraviti. Budući da prijedlog nije došao od vladajućih, prijedlozi dolaze od oporbe. Mi se nećemo tvrdoglaviti i nećemo reći naš prijedlog je bio najbolji mogući, predložite nešto, mi ćemo vam to podržati. Ali imaju i neke stvari sa strane oporbe što bi moglo se podržati, ne podržava se. Nemojte se tvrdoglaviti, tvrdoglavljenje na kraju će se svi tvrdoglaviti a nećemo znati zašto je. Zadatak je pomoći građanima, ako možemo pomoći građanima kroz jednu malu izmjenu zakona, to je naša obveza i naša zadaća i pri tome nitko nikog ne sprječava da radi jedan cjeloviti paket, jedno cjelovito rješenje. No međutim dok mi radimo cjelovito rješenje stvari odu tamo gdje ne trebaju. Ja uvijek volim se izražavati slikovito. To vam je kao situacija imate kuću, curi vam krov i vi ne sanirate krov nego čekate cjelovitu rekonstrukciju kuće. Na kraju kad dođete do cjelovite rekonstrukcije kuće – kuće nema. Ovo je vapaj da se nešto napravi. Uzmite ove prijedloge, posložite ih drugačije, predložite, ali nešto napravite. Hvala.
Hvala. Imamo dvije replike, jedna je poštovanog zastupnika Gorana Aleksića. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvažena kolegice Mrak-Taritaš, ja sam već nekoliko puta rekao da je problem taj da mi nemamo u stvari, zakonodavnu vlast jer vlada jednako zakonodavna vlast. Dakle, zastupnici većine ovdje sjede samo zato da bi stiskali gumbić za ili protiv u ovisnosti o tome što Vlada želi. I to je naš veliki problem. Evo, njih nema ovdje da saslušaju argumente uopće, a trebali su biti ovdje da saslušaju argumente o kojima govorim. Čak kolegica Jelkovac koja je čula argumente i kojoj sam rekao prije nego što je izlagala da sam spreman promijeniti redoslijed, da prvo idu troškovi, pa onda glavnica, uopće nije to čula nego je samo pročitala ono što je napisala unaprijed i nije uopće se osvrnula na ono što sam ja rekao. Dakle, ne sluša se ono što se govori i ne zanima nikoga ono što se govori, zato jer imaju svi unaprijed već utemeljen stav, a to je stav Vlade RH i kolega Salapić, da nije u Vladi, on bi ovo podržao. Hvala.
Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepo. Kolega Aleksić, dakle ja inače mislim i uvjerena sam da ove zemlja može ići naprijed samo onda kad jedna Vlada ili jedna varijanta nastavi tamo gdje je druga stala i sve ono što je dobro, što se napravilo nastavlja se dalje, a ono što je loše, kaže gle, loše je možda bi i da je ostalo radilo se drugačije. Mi to tako ne radimo. Ja bezbroj puta u ovom sabornici čujem argument, niste ni vi, pa zašto niste vi. Dakle, to je retorika s kojom trebamo stati. Jednako tako ja osobno, mi u Klubu GLAS-a nemamo nikakav problem podržati zakon i glasati za zakon za koji ocijenimo da dobar, da je razuman, da je u korist građana RH. Jednako tako ja čekam jedan taj iskorak. Vladajući bi trebali pokazati tu svoju veličinu i reći, predložili ste nešto dobro, podržati ćemo. Zanima me kad će biti taj dan.
Slijedeća replika je poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića.
Hvala lijepo. Kolegice Mrak-Taritaš, ja bih samo želio proširiti ono što ste vi rekli. Dakle, ovo je samo jedan od niza prijedloga oporbe za rješavanje zaista bitnog problema i sva su rješenja odbijena. Pa ja ne mogu vjerovati da nismo predložiti ništa smisleno i dobro. S druge strane, mi se nismo libili podržati ono što predloži većina, što mislim i smatramo da je dobro ili je najbolje rješenje koje imamo. Ovo me sve podsjeća na onu situaciju, vi volite biti slikoviti pa ću sad biti i ja. Svađale se dvije babe u selu, na kraju su i zaboravile zašto se svađaju, ali su u svađi. Dakle, možemo biti konstruktivni jedni i drugi, sa naše strane mislim da konstruktivnosti ne fali zato što su svi oporbeni klubovi predlagali niz zakonskih rješenja, a većina ih je sustavno odbijala. Da oni nude rješenja, ja ne bih ništa rekao, ali ih ne nude. Mi ih nudimo, a oni ih ne žele prihvatiti.
Odgovor poštovane zastupnice Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo kolega Hajduković. Ono što ste rekli je zapravo činjenica. Činjenica je u tome da se nude neka rješenja. Ja razumijem ako je nešto svjetonazorski, pa je jedan ukopan na jednoj strani, drugi na drugoj i to razumijem. Ali ovdje je riječ o tome da se pomogne građanima RH i mi se deklarativno svi slažemo da treba pomoći. No međutim, uopće se ne razmišlja u kontekstu toga gle, nešto su predložili dobro je, ajmo mi vidjeti, možda to možemo malo modificirati pa prihvatiti. Nama bi i to bilo prihvatljivo. Dakle, ali je neprihvatljivo da se ne rješava problem i to je ono na čemu ukazujemo. Imam problema koji se mogu riješiti. Mi smo imali, glasali smo jučer o Zakonu o OIB-u kojem je bila ideja da se pomogle tisuću djece koja su posvojena, način na koji se to treba riješiti. Da je Vlada rekla, način na koji ste predložili nije dobar, ali mi ćemo predložiti taj, mi bi odustali od svog i podržali to, ali to nažalost nismo dobili. Hvala.
Hvala lijepa. Slijedeća pojedinačna rasprava bi trebala biti poštovanog zastupnika Gordana Marasa. Nema ga, gubi pravo na govor. I time ću zaključiti raspravu o ovoj točci. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Mi ćemo sada napraviti jednu stanku od 8 minuta, do 13,00 sati. U 13,00 sati će oni Klubovi koji su se prijavili iznositi svoja stajališta, prema tome za osam minuta se vidimo, a inače sutra se, u srijedu, oprostite 16. svibnja ćemo započeti sa radom u 09,30 i prva točka biti će Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora između Vlade RH i Vijeća ministara BIH o europskom partnerstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 235, a plan naravno ćete dobiti tijekom dana za cijeli tjedan i evo vidimo se sad već za 7 minuta. STANKA U 12,53 SATI.
Prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje P.Z. br. 326 predlagatelj je Klub zastupnika Živog zida i SNAGA-e, Klub zastupnika Mosta nezavisnih lista i Klub zastupnika HSS-a. Rasprava je zaključena sukladno prijedlogu saborskih radnih tijela, dajem na glasovanje sljedeći zaključak, ne prihvaća se prijedlog Zakona o izmjeni i dopuni Zakona o obveznim odnosima, glasujmo, molim vas. Utvrđujem da je većinom glasova, 73 za i 1 suzdržan i 5 protiv donijet zaključak kako su ga predložila saborska radna tijela. Idemo na zadnju raspravu, Klub zastupnika SDSS-a poštovani kolega Milorad Pupovac, izvolite.