Samo jedan upit. Pošto imamo i neke obaveze, dio zastupnika će biti preko u Vladi radi tih ustavnih promjena, koje točke ćemo danas odrađivati? Evo ništa drugo.
Pa evo ovu koju smo preskočili prekjučer, to znači Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga itd. i 7. Konačni prijedlog Zakona o turističkim i ostalom građevinskom zemljištu ako stignemo to. Dakle, ne možemo precizno kazat. Ako neku točku započnemo nastojat ćemo ju završiti. U svakom slučaju evo neka bude to za 12 sati. Ne znam kad vi imate tamo taj razgovor? … [[Upadica se ne razumije.]] U 1 sat. Pa to ćemo mi završit dotle. Ja se nadam da ćemo to završit. Prelazimo na - Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu (ISAF) u razdoblju od 1. travnja 2008. do 30. rujna 2009. godine Vlada Republike Hrvatske je podnijela ovo izvješće na temelju točke 4. Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obranu. Izvješće ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Pjer Šimunović, državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. U izvještajnom razdoblju u području mirovne operacije u Afganistanu, operacije ISAF bila je raspoređena 11., 12. i 13. smjena hrvatskog kontingenta sa šestomjesečnim trajanjem mandata, kao i početak mandata 14. hrvatskog kontingenta. Ukupni brojčani sastav kontingenta povećao se na 295 pripadnika Oružanih snaga, ne prelazeći 300 pripadnika Oružanih snaga što je razina koju je odredio Hrvatski sabor. Osim dotacije … [[Govornik se ne razumije.]] kontingenta tijekom izvještajnog razdoblja obavljene su redovite smjene stožernih časnika u stožeru mirovne operacije, zapovjedništvima, Regionalnog zapovjedništva Sjever i Kabul te hrvatskog kontingenta u litvanskom … [[Govornik se ne razumije.]] i mađarskom … [[Govornik se ne razumije.]] Republika Hrvatska je u izvještajnom razdoblju pojačala svoje napore u mirovnoj operaciji u Afganistanu usuglasivši svoje prioritete doprinosa s traženjima NATO-a i usredotočiti se na doprinos izlaznoj strategiji ISAF-a iz Afganistana koja je temeljena na obuci afganistanskih snaga sigurnosti. U ožujku i travnju 2009. godine u područje mirovne operacije upućene su dvije nove vrste postrojbi tipa operativnog mentorskog tima za vezu OMLT od kojih je jedna multinacionalna sa nacionalnom gardom Minnesote koja je ujedno i partner, američki partner Oružanih snaga Republike Hrvatske. Izvještajno razdoblje obilježava opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu sa čime su suočene sve sastavnice kontingenta iako ne u istoj mjeri. Povećanje broja incidentnih situacija te izravnih sigurnosnih ugroza za sudionike mirovinske operacije za hrvatski kontingent nije imalo za posljedice ljudske ili značajne materijalne štete. Tijekom izvještajnog razdoblja došlo je do poboljšanja objektivnih čimbenika koji utječu na rad pripadnika, a koji su u domeni utjecaja Oružanih snaga. Najznačajnija poboljšanja koja smo napravili, dame i gospodo, tiču se komunikacijsko-informacijskih sustava i uređaja te poboljšanja u naoružanju, opremi, smještaju i zaštiti. Uočene su potrebe za dodatnim poboljšanjima logističke potpore određenih sastavnica kontingenta, sukladno novim zadaćama ili povećanju intenziteta postojećih, kao i određene promjene u segmentu obuke i pripreme pripadnika našeg kontingenta za sudjelovanju u ISAF-U. Pripadnici Oružanih snaga svoje su zadaće u mirovnoj operaciji u Afganistanu izvršavali profesionalno, korektno, savjesno i bez većih problema. Za svoje profesionalno djelovanje često su dobivali pohvale i druga priznanja. Iako su neke komponente djelovale u zahtjevnijim uvjetima koji se odražavaju na tehničku opremu i oružje koje koriste, uspješno su obavili svoje zadaće bez ljudskih žrtava i ozljeda. Pripadnici Oružanih snaga prevladali su većinu problema u svojem radu dodatnim zalaganjem i motivacijom. Sve postavljane zadaće izvršavane su profesionalno i na visokoj razini. Pripadnici su motivirani, psihofizički spremni za izvršenje zadaća i u najtežim uvjetima te dostojno predstavljaju Oružane snage i Republiku Hrvatsku, o čemu govore i mnogobrojne pohvale savezničkih oružanih snaga. Stečeno iskustvo iz mirovne operacije u Afganistanu i pri tom naučene lekcije pridonijet će još bolje pripremi i obuci pripadnika Oružanih snaga za sudjelovanje u mirovnim operacijama i misijama u inozemstvu kako one pod okriljem NATO-a, tako pod vodstvom Europske unije i Ujedinjenih naroda. Ovaj Visoki dom je u prosincu prošle godine odobrio sudjelovanje naših pripadnika u ovoj mirovnoj operaciji, u operaciji ISAF u Afganistanu u 2010. godini s mogućnošću upućivanja do 300 pripadnika. Krajem ovog mjeseca i početkom ožujka izvršit će se redovita rotacija pripadnika Oružanih snaga u ISAF-u te će se u ovu operaciju uputiti 15. kontingent o čemu ćemo vas, kao i o radu i boravku pripadnika našeg 14. kontingenta izvijestit u našem sljedećem izvješću kojeg ćemo podnijeti Hrvatskom saboru. Dame i gospodo zastupnici, gospodine predsjedniče, ja bih samo još nekoliko napomena koje se tiču specifičnosti tijekom ovog izvještajnog razdoblja. Napomenuo bih da je tijekom izvještajnog razdoblja došlo do visokih posjeta iz Republike Hrvatske. U Afganistanu je bila potpredsjednica Vlade gospođa Đurđa Adlešič, ministar obrane Branko Vukelić. Te posjete su sa svoje strane izuzetno doprinijele kao prvo pozitivnim osjećajima kod pripadnika i pripadnica kontingenta i dali su jednu značajnu vidljivost i spram stranih partnera u samom Afganistanu i na međunarodnom planu. Što se tiče samog razdoblja, kao što sam kazao, definitivno trend je … [[Govornik se ne razumije.]] sigurnosne situacije i izazova koji predstoje pred ISAF-om. Međutim, kao što ste i sami mogli vidjet strategija koju je zapovjednik ISAF-a general McCristal u posljednje vrijeme razvio, a koja je povezana i sa odlukom predsjednika Obame o slanju dodatnih 30 tisuća vojnika, daje već prve rezultate. NATO ih može vidjet, o njima je bilo govora prošli tjedan kada je ministar obrane bio na sastanku ministar obrane u Istanbulu, ministar obrane NATO-a u Istanbulu. Rezultati na planu jačanja sposobnosti afganistanskih oružanih snaga i svih instrumenata Afganistanske države da se sami nose sa izazovima koji pred njima stoje. Znači da omoguće što brže i smislenije izvlačenje Međunarodne zajednice, izvlačenje nazočnosti snaga NATO-a i ISAF-a općenito iz zemlje, a nakon što snage afganistanske vojske i policije budu sposobne preuzeti zadaće za sigurnost zemlje to je naš cilj i jednostavno suočeni sa zadaćama i izazovima koji stoje pred nama i tijekom ove godine, strategija koja je osmišljena počinje davati rezultate i mi smo kao i ostale članice NATO-a optimistični da će u vrlo brzom razdoblju ti rezultati biti još i vidljiviji i u krajnjoj istanci dovest do uspjeha ove operacije koji je bitan za funkcioniranje NATO-a, za ugled NATO-a i naravno Hrvatske kao članice NATO-a. Naš naglasak ovog trenutka dame i gospodo jest na jačanju svih instrumenata pripreme, obuke, opremanja, vođenja nadzora, stege i koordinacije koje se tiču slanja i upravljanja i zapovijedanja našim kontingentom. Naglasak koji dajemo a koji je već, koji je očit i u trendovima zabilježenim u izvještajnom razdoblju o čemu izvješće imate pred sobom jest razvoj obučnih sposobnosti. Znači, mi nismo u Afganistanu nikad bili, niti jesmo, niti ćemo biti da vodimo rat umjesto Afganistanaca. Mi smo ondje da pomognemo u jednoj stabilizacijskoj mirovnoj operaciji, onim gdje najbolje možemo ili imamo najsnažnijih sposobnosti stečene velikim dijelom i u Domovinskom ratu i kasnijom nadogradnjom i učenjem, a to je na planu obuke, na planu potpore afganistanskim snagama vojske i policije da posao svoje nacionalne sigurnosti rade same. U tom smislu trendovi koji su u ovom izvještajnom razdoblju prepoznati su, nastavljani i pojačani tijekom ove godine kada povećavamo ne kao što ste imali priliku vidjeti u prosincu kada se raspravljalo o strukturi snaga i veličini snaga za ovu godinu. Znači, u okvirima brojki od 3 stotine mi razvijamo restrukturiranjem nove obučne sposobnosti. Konkretno, doprinos ove godine će se ticati dva tima policijsko-vojna osnovana na suradnji Ministarstva obrane i Ministarstva unutarnjih poslova koji bi služili za obuku afganistanske policije. Znači, naglasak je na obuci, naglasak je na jačanju svih instrumenata zaštite, opremanja, vođenja kako bismo uistinu osigurali najuspješniji mogući nastavak ove operacije. I ja podsjećam na jednu stvarno primjerenu uspješnost našeg sudjelovanja u operaciji ISAF da tijekom svih ovih godina Republika Hrvatska, Oružane snage Republike Hrvatske su jedna od oružanih snaga jedna od zemalja koja nije pretrpila žrtve u ovoj operaciji. Mislim da je to najbolji dokaz obučenosti, pripreme, vođenja i zapovijedanja naših pripadnika u ovoj operaciji. Ali s obzirom na jačanje izazova i uslužnjavanje sigurnosne situacije ono na što ćemo naglasak stavljati tijekom ove godine i u kasnijim razdobljima jest daljnje jačanje na osnovu naučenih lekcija svih potrebnih elemenata funkcioniranja naših Oružanih snaga u ovoj operaciji. I u tom smislu mi je zadovoljstvo pred vas iznijeti činjenicu da smo uveli nove instrumente pripreme kontingenta u čijoj pripremi sudjeluje zapovjednik kontingenta kroz duže razdoblje, certificiranje pojedinih elemenata, pojedinih sastavnica kontintenta kao i cjeline kontingenta. Mi smo nedavno prije nekoliko tjedana upravo imali takvu jednu završnu vježbu tijekom kojeg je certificiran cjelokupni kontingent pod zapovijedanjem nacionalnog zapovjednika. Znači, na osnovu naučenih lekcija primjenjujemo niz instrumenata koji služe povećanju na prvom mjestu zaštite i naravno povezano s tim uspješnosti i učinkovitosti pripadnika našeg kontingenta. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, dakako ukoliko bude nekih pitanja ili sugestija meni će biti više nego drago odgovoriti.
Hvala. Želi li predstavnik odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime kluba SDP-a gospodin zastupnik Ante Kotromanović. Izvolite.
Gospodine predsjedniče Sabora, poštovani kolege zastupnici. Želim vam dobro jutro! Nadam se da ste dobro spavali nakon jučerašnje oštre rasprave i da niste sanjali Mladena Bajića sinoć dok ste spavali. Prije nego što krenemo želio bih pozdraviti sve svoje suborce, pripadnike Hrvatske vojske koji se trenutno nalaze širom svijeta u 11 misija operacija NATO-a, UN-a i Europske unije, te na taj način doprinose miru i stabilnosti u svijetu, ali na najbolji mogući način izgrađuju ugled Lijepe naše, te olakšavaju naš mukotrpan put u Europsku uniju. Prije nego što krenem dalje tu smo čuli od našega gospodina tajnika Pjera da je bilo prošle godine više posjeta i više visokih delegacija iz Republike Hrvatske u Afganistanu. Prije skoro godinu i pol dana ja sam molio i predsjednika Sabora i Ministarstvo obrane da bi bilo dobro da delegacija zastupnika po prvi put ode da podsjeti naše snage gore u Afganistanu. Mislim da bi to bilo zgodno zato što mi odlučujemo o njima, mi smo donijeli važne odluke i mislim da bi bilo primjereno da se na taj način, da na taj način vidimo, da pogledamo kako ti ljudi rade, kako žive, u kojim uvjetima. Ja mislim da bi također bilo njima jako drago da oni znaju da mi pratimo njihov rad i da razmišljamo o njima ovdje u Saboru. O pitanju našeg angažmana u Afganistanu želio bih naglasiti da Republika Hrvatska mora imati jasnu strategiju svojeg daljnjeg angažmana u ovoj zahtjevnoj operaciji. Možda je danas čak i prerano govoriti o nekakvoj izlaznoj strategiji, ali Ministarstvo vanjskih poslova, Ministarstvo obrane moraju ... [[Govornik se ne razumije.]] koje ciljeve želimo postići, političke i vojne kroz angažman Hrvatske vojske u mirovnim misijama, operacijama, te koja sredstva, osigurana sredstva i način ostvarenja tih ciljeva. Moramo reći koji su to optimalni resursi u dostizanju navedenih ciljeva, gdje možemo se krenuti u nekom smjeru a da vam nije jasno kada i kako idemo, te na dnevnoj bazi donositi odluke, ad hoc odluke. Mi smo prije više godina donijeli u ovom Saboru političku odluku da pošaljemo naše snage u mirovnu misiju. Također smo donijeli odluku o veličini snaga Republike Hrvatske. Negdje danas imamo oko 18200 vojnika rebalansom proračuna, proračunom novim mi smo smanjili znatna sredstva za Oružane snage Republike Hrvatske. To je po meni jako loše i danas Hrvatska vojska, ono po informacijama koje imam i razgovor sa visokim časnicima ima problema sa sredstvima. Moram naglasiti zabrinutost za opću sigurnost naših snaga u misijama zbog velikih smanjenja ovih sredstava za Ministarstvo obrane Republike Hrvatske. Mi se danas nalazimo negdje na granici od 1,4% proračunskih sredstava što je na granici funkcionalnosti. Pitam se da li možemo osigurati kvalitetnu obuku, kvalitetan trening, kvalitetnu logistiku za snage koje se nalaze u mirovnim operacijama s obzirom kada znamo danas da se veći dio kopnenih snaga je na jednom vrstu prisilnog odmora zbog nedostatka sredstava. I te snage koje se danas nalaze u Hrvatskoj one se moraju pripremati za iduće operacije, one moraju provoditi trening obuku vrlo kvalitetni da bi mogli gore izvršiti zadaće koje imaju. I naglašavam tu pitanje sigurnosti, vrlo važan segment i element i sjajno je da mi do danas nismo imali jednog … [[Govornik se ne razumije.]] pripadnika Hrvatske vojske, ali se može to desiti svaki dan, i mi moramo poduzeti sve, ama baš sve da ti ljudi koji se nalaze gore imaju osiguranu potpunu logistiku i potpunu sigurnost. Afganistan se trenutno nalazi u tranziciji, afganistanski narod zaslužuje istinsku pomoć međunarodne zajednice i ja osobno smatram da naš doprinos mora biti usmjeren ka izgradnji afganistanskih sigurnosnih snaga. To je ključ gore i u tom cilju je potrebito razmišljati o organizaciji i grupiranju naših sposobnosti u Afganistanu. Potrebito nam je funkcionalno i teritorijalno reorganiziranje snaga, i smatram što je sa vojničkog stanovišta potpuno opravdano smanjiti našu rastrošnost po Afganistanu. To sam već više puta tu govorio i upozoravao, iako sad znam da se razmišlja o Ministarstvu obrane i … [[Govornik se ne razumije.]] razmišlja o toj varijanti. Na taj način što ćemo dobiti? Dobit ćemo lakše vođenje i zapovijedanje snaga. Danas se zapovjednik snaga u … [[Govornik se ne razumije.]] nalazi 500 kilometara daleko od vojske kojima je gore podređeno. Osigurat ćemo lakši transport. Mi danas više puta gore šaljemo naše snage, angažiramo transport kojeg vjerojatno moramo i platiti tako da bi mogli napraviti smjenu, kompletnu smjenu u jednome … [[Govornik se ne razumije.]] prema gore. Osigurat ćemo kvalitetniju logistiku, osigurat ćemo kvalitetniju sigurnost snaga. Ako se gore snage nalaze na pet mjesta, sigurnost je apsolutno će biti teže osigurati na način nego da imamo ljude na jednom mjestu i da na taj način kontroliramo i stegu i red ono što dolazi uz sve to. U tom cilju predlažem da se razmotri raspoređivanje naših snaga na samo dvije lokacije u Kabulu i … [[Govornik se ne razumije.]] Naš značajan doprinos može biti ako ponudimo da se obuka posebne … [[Govornik se ne razumije.]] afganistanske vojske, kao što je npr. helikopteri, MIG17 provode Republici Hrvatskoj. To se danas razmišlja i u NATO-u i to bi mogli vjerojatno oni financirati … [[Govornik se ne razumije.]] svojih fondova ili od naših strateških saveznika, a doprinos afganistanskoj vojsci bio bi puno značajniji nego sada. NATO bi to puno više cijenio. Prilikom posjeta u NATO-u osobno sam se uvjerio da su naši časnici iz funkcionalnog područja logistika, topništvo, inženjerija jako cijenjeni i traženi od NATO-a. Jedan instruktor u Afganistanu vrijedi kao 10 vojnika. Mi pošaljemo 50 instruktora to je ekvivalent 500 ljudi koji se nalaze gore. Koeficijent za jednog vojnika je 0,25%, to gospoda znaju i mislim da mi u tom kontekstu moramo gledati kako imati nekakvu izlaznu strategiju da šaljemo gore vrsne instruktore koji mogu obučavati kažem od pilota, to su zainteresirani jako Amerikanci, za helikoptere MIG17 to topnika, zato što … [[Govornik se ne razumije.]] koja se pokazala … [[Govornik se ne razumije.]] uvjetima gore i možda čak i Amerikanci je stave u funkciju svojih snaga. Mir i stabilnost se ne mogu izvoziti niti izvoziti, ali se mir i stabilnost mogu izrađivati. Po pitanju strategije međunarodne zajednice prema Afganistanu stalno slušamo da treba biti sveobuhvatna i da ne postoji samo vojno rješenje o Afganistanu. Volio bih da se taj sveobuhvatni pristup vidi u našoj strategiji prema Afganistanu. Također smatram da međunarodna zajednica ne može samo izrađivati profesionalnu vojsku u Afganistanu i da puko kopiranje iračkog modela ne može biti adekvatan odgovor. Mješoviti model profesionalaca kombiniran sa obveznim služenjem je najbolji i najjeftiniji model, model izgradnje stabilnosti u konfliktnim i postkonflitnim društvima. Zato očekujem da našim savjetima i iskustvima pomognemo međunarodnoj zajednici da što prije izradi sposobne i funkcionalne afganistanske sigurnosne snage koje će same moći omogućiti funkcionalno djelovanje i sigurnost u samom Afganistanu. Od naših institucija u Republici Hrvatskoj prije svega Ministarstvo vanjskih poslova, MORH-a i MUP-a očekujem maksimalan napor ne samo u sustavnom vođenju naših vojnika, već i opremanju i modernizaciji naših sposobnosti u cilju dosezanja adekvatne obučenosti, uvježbanosti i pripremljenosti naših vojnika za zadaće koje izvršavaju složenim uvjetima međunarodnog okruženja. U samom izvješću se govori da postoji potreba za daljnjim jačanjem logističkog segmenta, zbog elementa sigurnosti s obzirom na povećanje sigurnosnih prijetnji. Mi smo imali nedavno napad u samom centru Kabula i to su po prvi put riješile snage, same snage afganistanskih sigurnosti. Naravno da moramo popraviti taj segment kupovine motornih vozila, sustav veze kako smo čuli već je to riješeno, iako je to dugotrajan proces kupovine. Sada kad smo ušli u NATO to će sad olakšati vjerojatno nabavu svih tih stvari. Znači samu logističku potporu i pripremu treba provesti kvalitetnije sa planskim pristupom, utvrditi nadležnost i obveze. Npr. mi nemamo propisane standarde i operativne postupke, razgovarao sam sa jednim časnikom, obavještajnim časnikom koji je došao iz Kabula i on mi kaže kako pripadnici koji se upućuju u misiji ISAF nisu se zadužili za … [[Govornik se ne razumije.]] prve pomoći. Oni to moraju raditi kao dopunski … [[Govornik se ne razumije.]] Oni moraju prije odlaska, samo govorim, moraju nekoliko vojnika u jednoj desetini mora imati dopunski … [[Govornik se ne razumije.]] , za medicinskog tehničara, za vezistu i na taj način osigurati ljudima ono sve što je potrebno u zadaćama koje životno, kada su životno ugroženi. Smatram da naši pripadnici Hrvatske vojske koja se nalazi u misijama visokog rizika trebaju imati bolji sustav suradnja. To je po meni važno i ključno. Tajnik je rekao da mi nismo imali ni … [[Govornik se ne razumije.]] gore, ali se to može desiti sutra. U slučaju pogibije i teškog ranjavanja ja predlažem da se ti ljudi rješavaju nešto slično kao po Zakonu o hrvatskim braniteljima, kako smo rješavali ljude u Domovinskom ratu. Ovaj način i ovaj sustav suradnja za mene nije dobar. Predlažem da radimo rehabilitaciju sa pripadnicima Hrvatske vojske koji se vraćaju iz Afganistana. Imamo gore snage koje se nalaze po tri puta. Ja sam o tome govorio. Mi moramo napraviti jedan veliki rehabilitacijski centar, to može biti bilo gdje na moru, npr. u Duilovu, i za sve branitelje, naravno i za druge ljude, i dolje moramo raditi prevenciju, rehabilitaciju pripadnika oružanih snaga koji se vrate iz raznih misija. To je vrlo važna zadaća, na tom polju nismo dosad ništa radili i mislim da je to jedna obaveze Ministarstva obrane, glavnog stožera Ministarstva branitelja, Ministarstva zdravstva da u tom kontekstu i u tom segmentu naprave nešto više. Također moramo spomenuti i potrebu za dodjelom medalje. O tome sam govorio također tu više puta. Praksa zemalja NATO-a je da nakon svake misije, vojnik koji provede određeno vrijeme na određenom prostoru dobije medalju Afganistan, … [[Govornik se ne razumije.]] visoravan. Mi nismo, mi tu kaskamo, to su banalne stvari, ali tako vrijedne tako značajne za svakog vojnika, dočasnika, časnika i mislim da to trebamo napraviti što prije i na taj način osigurati također isto jednu moralnu potporu ljudi koji idu po raznim misijama van. Pitat ću Ministarstvo obrane što se desilo sa četiri vojnika koja su odbila zapovijed gore, je li postupak okončan, jesu li ljudi oslobođeni ili su možda kažnjeni. Gospodine tajniče, niste proveli zadaću Odbora za obranu, niste se obvezali izvijestiti Odbor za obranu, šta se desilo sa ova četiri vojnika. Na takav način Odbor za obranu vrši … [[Govornik se ne razumije.]] nadzor, ustavna kategorija je, vi morate poštivati odluku odbora. Ovdje bi bilo logično, potpuno logično, što je praksa i u drugim zemljama, pogotovo NATO-a da načelnik glavnog stožera ponekad dođe govoriti o stanju u Hrvatskoj vojsci. To je '47., '54. ne znam Montgomery radio u engleskom Parlamentu. I drugi načelnici glavnog stožera trebali bi doći ovdje. Ponekad je to pitanje struke. Pogotovo kada govorimo o polugodišnjem izvješću o borbenoj gotovosti hrvatskih snaga. Ja mislim da mi moramo tu nešto promijeniti. Da nije dobar način da samo dolazi ovdje ministar obrane koji je po prirodi civil ili tajnik koji je također civil. Tu ima dosta stručnih pitanja koje bi ja volio uputiti načelniku glavnog stožera jer je u pitanju čista struka. I zato predlažem da u narednim izvješćima, da u narednim izvješćima o borbenoj spremnosti Oružanih snaga RH ovdje bude nazočan načelnik glavnog stožera koji može odgovoriti na određena pitanja koja se tiču struke. Mi ćemo podržati naravno izvješće, ali ja bih molio Ministarstvo obrane da razmotri ovih nekoliko prijedloga da se to ne oteže nekoliko godina i da nekakve stvari, da ministar na nekakve stvari reagira puno brže i kvalitetnije nego što se to danas. Kažem sitne stvari, banalne stvari za vojnika su ponekad jako bitne, jako značajne i njegov angažman će biti puno bolji, kvalitetniji ako mu damo i tu drugu dimenziju. Hvala puno.
Hvala. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Krešimir Ćosić, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, dame i gospodo. Nakon gotovo 7 godina sudjelovanja predstavnika Oružanih snaga RH Ministarstvo unutarnjih poslova, ali ne smijemo zaboraviti naše diplomate. Znači, predstavnika Ministarstva vanjskih poslova u toj rizičnoj, važnoj mirovnoj operaciji NATO-a u dalekom Afganistanu rekao bih vrlo jednostavno mi ovdje u Hrvatskom saboru možemo i moramo biti ponosni na sve ono što su naši vojnici, dočasnici, časnici, diplomati i policajci učinili za RH i za međunarodni mir u toj zahtjevnoj operaciji. Moramo zaista biti ponosni i više puta sam isticao najbolji hrvatski diplomati su bili hrvatski policajci na Međunarodnom aerodromu u Kabulu. Stotine delegacija, svaku od njih je pratila Vojna policija Oružanih snaga RH, hrvatska zastava na tim vozilima. To je itekako bio važan politički impakt koji se tih godina 2003., 2004., 2005., 2006., 2007. dešavao u prostoru svih onih koji su odlučivali o hrvatskom ulasku u punopravno članstvo NATO-a. Zbog toga moramo biti ponosni na ono što su oni učinili u svakom pogledu. Posebno u političkom pogledu. Zahvaljujući njihovom angažmanu, njihovom profesionalizmu Hrvatska je postala punopravna članica NATO-a. Moramo biti, isto tako, ponosni što je ovdje prethodno rečeno od uvaženog zastupnika Kotromanovića i na sigurnost jer biti 7 godina u takvom prostoru to je gotovo preko nekoliko tisuća ljudi, bez poginulih, bez teško ranjenih jedan je dobar indikator profesionalizma, stege, ozbiljnosti, dobre odluke, dobrog treninga, dobre selekcije. Sve to je važno istaknuti. Sve to je važno istaknuti jer da taj sustav kvalitetne personalne selekcije, da sustav obuke i treninga nije funkcionirao besprijekorno, da standardne operativne procedure nisu bile u punoj mjeri poštovane ne bi zaista mogli konstatirati da hrvatski kontingent je uspješno izvršio svoju zadaću u svakom pogledu. I političkom i sigurnosnom itd. No, međutim svakako kad se ljudi nalaze na takvim prostorima i u području borbenih operacija, iako treba naglasiti da naši vojnici, dočasnici ne sudjeluju direktno u borbenim operacijama svakako to itekako ima utjecaja na vjerojatnost stradavanja, važan faktor u svemu tome je i sreća. Svi oni koji su imali iskustva u ratu i borbenim operacijama znaju i imaju osjećaja koliko poneki puta zbog trivijalnih razloga ljudi ostanu, neću reći trivijalnih, objektivnih razloga, situaciju u kojoj se danas nalaze, ostaju i bez života, bivaju teško ranjeni itd. Brojni improvizirani eksplozivni uređaji, suprotstavljanje trgovcima droge itd., sve su to vrlo rizične operacije i evo zaista je važno konstatirati da u tom čitavom razdoblju hrvatski časnici, policajci, diplomati su svoj posao profesionalno, korektno odradili. Nekoliko općih konstatacija, gotovo nakon punih 8 godina od početka mirovne operacije u Afganistanu, Afganistan je danas bez ikakvog pretjerivanja možemo reći top politička tema suvremenog svijeta. Top sigurnosna tema suvremenog svijeta. Pogledajte CNN, pogledajte Russia Today ili ne znam BBC gotovo nekoliko sati programa dnevno posvećeno je toj temi. Zašto? S opravdanjem i s puno razloga. Traži se rješenja, ulažu se enormni napori čitave Međunarodne zajednice na čelu s UN-om. Misija UN-a u Afganistanu nema, napori NATO-a, napori EU-a gotovo 45 država sudjeluje u toj operaciji. Napomenut ću samo neke od država za koje možda obični građani ne vjeruju da su uključene u te operacije: Koreja, Japan, Australija, Novi Zeland i mnoge druge. Gotovo 100 tisuća vojnika, traže se rješenja. Rješenja nisu jednostavna. Očekivana rješenja su jedno, stvarnost je drugo. Kakva rješenja zaista postoje, kakva su rješenja dostižna sa odgovarajućim resursima to je drugo pitanje. Traženje rješenja itekako je ozbiljan politički napor svih onih koji oblikuju političke odluke od strane Međunarodne zajednice, NATO-a, NATO-vih tijela, Sjevernoatlantskog vijeća, NATO-ve parlamentarne skupštine itd. Međunarodna zajednica što se tiče svoga angažmana u Afganistanu možemo reći dostiže gornje granice svojih mogućnosti. To nije nikakvo pretjerivanje, u financijskom, materijalnom i svakom drugom pogledu. Nova administracija, nove ideje. Itekako važne na političku scenu glede rješenja krizne situacije u Afganistanu vraćaju se neki ljudi koji su nekada imali itekako važne zadaće i uloge na ovim prostorima. Kao što je gospodin Holbruk, američki predstavnik za Misiju Afganistan Pakistan. Tu je i nekad američki veleposlanik poznat na ovim prostorima gospodin Galbrejt koji je nažalost izjuren sa tih prostora iz različitih razloga o kojima ovaj čas ne možemo govoriti. Ipak neke paralele se mogu povući s onim što se dešavalo na ovim prostorima i onim što se dešava u Afganistanu. NATO je ušao na prostore Bosne i Hercegovine '95. godine kroz misiju IFOR. To je bila prva NATO-va mirovna operacija. 60 tisuća ljudi, tenkovi, oklopne snage nešto što je bilo gotovo neprimjereno prostoru Bosne i Hercegovine. Sjećam se te operacije jako dobro, pred kraj rata. Tada sam kao ministar obrane Republike Hrvatske imao itekako važnu i odgovornu zadaću da čitavo to iskrcavanje sa ostalim državnim tijelima prođe na najbolji mogući način. Kako je NATO ušao u Afganistan? NATO je ušao u Afganistan 2003. godine u državu koja je gotovo nekoliko desetaka puta veća od Bosne i Hercegovine u kojoj sigurnosna, politička i svaka druga situacija daleko složenija, daleko zahtjevnija sa desetak tisuća vojnika na Kabulski međunarodni aerodrom i onda na prostore Kabula. Svakako bilo je nerealno očekivati da te snage mogu postići ambiciozne političke ciljeve koje je međunarodna zajednica imala u svom vidnom polju. I zbog toga kada govorimo o uspjehu ili neuspjehu međunarodne zajednice u Afganistanu, trebamo voditi računa o realnosti i složenosti problema. 2003. godina Kabul i okolica Kabula nakon toga sjever 2004. godine gdje se šire i postrojbe Oružane snage Republike Hrvatske, Mazare Sharif, Fezabad itd. Širenje na zapad Herad, nakon toga na jug i konačno ključne, ja bih rekao možda i zaključne operacije međunarodnih snaga vezane su uz Kandahar iz različitih razloga. Najmanje politički, puno više činjenice da droga sa tih prostora sa financira međunarodni terorizam, financira Talibane, Al-Qa'idu itd. i možemo očekivati da će te snage njih gotovo 100 tisuća izići čvrsto na Pakistansku granicu i da dolazimo u sferu razdoblja kada se može govoriti o izlaznoj strategiji. Svakako nerealno je pričati o izlaznoj strategiji sa fiksnim datumima i fiksnim rokovima. Izlazna strategija čini mi se da će krajem ove godine biti jasnija, vidljivija i dosežnija, posebno kada se odgovarajuće snage rasporede na jug međunarodne zajednice. Nekoliko riječi o našim snagama. Više puta sam i osobno govorio u Hrvatskom saboru da bi bilo mudro iz različitih razloga imati integrirane hrvatske snage, njih 150, 200, 300 u određenim prostorima kako bi se preuzela jedna možda zahtjevnija, konkretnija zadaća kao što je nadzor nad jednim provincijskim timom za rekonstrukciju. Naše snage su disperzirane na čitav niz različitih prostora i to onda predstavlja složene logističke, pa ja bih rekao i sigurnosne, komunikacijske zahtjeve. I o tom problemu treba razmišljati. Ali isto tako treba voditi računa o tome kada se generiraju snage, onda to nije isključivo u nadležnosti Ministarstva obrane Republike Hrvatske, nego onih institucija NATO-a koje su za tu zadaću odgovorne i nadležne. Hrvatska u tom svom generiranju snaga i oblikovanja snaga za ovu operaciju postigla je zavidnu ja bih rekao razinu specijalističke izobrazbe i sposobnosti i naši tzv. omlet timovi imaju sve važniju ja bih rekao itekako važnu obuku odnosno zadaću u obuci Afganistanske oružane sile tzv. ANA-e Afganistanske nacionalne policije. Prema prosudbama upravo ti timovi mentorski za obuku su ona kritična točka koju treba u idućem razdoblju što je moguće više jačati. Mentorski timovi i činjenica da oni imaju multinacionalni karakter je itekako važna. Sastav predstavnika Ministarstva obrane Oružanih snaga Republike Hrvatske i predstavnika naše partnerske države Minesote itekako daje tom našem omletu jednu međunarodnu dimenziju. Svakako je važna i činjenica da se u budućnosti očekuju s obzirom na karakter operacije da ta civilna komponenta u Afganistanu bude sve izraženija i važnija, jer stabilizacija društva ne može se provesti isključivo kroz ulogu zadaću sposobnosti oružanih snaga i sve više mora se taj civilni karakter naglašavati. Pa u tom smislu suradnja između Ministarstva unutarnja poslova i Ministarstva obrane je itekako važna. Mislim da nije ovdje pretjerano ovdje reći i naglasiti i kada ne bi trebali i da nismo odlučili sudjelovati u toj zahtjevnoj mirovnoj operaciji Oružane snage Republike Hrvatske trebale bi takve operacije kako bi mogle svoje sposobnosti na odgovarajući način testirati i držati na visokoj razini profesionalne spremnosti. Još jedno pitanje koje zaslužuje posebnu pažnju. O njemu gotovo malo govorimo. I tako će biti sve dotle dok se nešto ne dogodi. PTSP procjena psihičke bojne spremnosti je nešto o čemu se vodi računa. Ali podaci pokazuju da je prevencija PTSP-a među postrojbama u Iraku, Afganistanu gotovo 15%. I ti podaci upozoravaju da među onima koji se vraćaju iz mirovnih operacija ima ljudi koji imaju ozbiljne psihičke probleme i teškoće. Scrining nadzor tih ljudi zahtjeva zajednički napor. Mogu reći osobno sudjelovao sam i vodim nekoliko NATO-vih projekata, nekoliko NATO-vih znanstvenih projekata koji upravo toj dimenziji poklanjaju posebnu pažnju. I zamolio bih da u buduće ne samo u okviru ovog izvješća nego izvješća o stanju o Oružanim snagama tom problemu poklonimo malo više pažnje. Jer to je dobra preventivna mjera kako se ne bi dogodile stvari koje nitko u Hrvatskoj ne želi. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin Damir Kajin u ime Kluba zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Prvo, mislim da je ovo maksimalno korektno izvješće i kao takvo jasno je da će ga svi podržati ili barem pretpostavljam. Drugo što kanim kazati ili sam možda tako trebao i početi treba čestitati našim vojnicima na hrabrosti, na požrtvovanju, na profesionalnosti, na riziku kojem se izlažu u toj jednoj nepoznatoj zemlji. Točno je, hrvatski vojnici su profesionalci što će reći da su za svoj angažman i plaćeni. Oni tamo ne odlaze protiv svoje volje. Međutim, ono zbog čega sam se javio ali i zbog čega sam pohvalio ovo izvješće to je ova sigurnosna situacija koja tamo zasigurno nije dobra pa se tako kaže da izvještajno razdoblje obilježava opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu sa čime su suočene sve sastavnice kontingenta iako ne u istoj mjeri. Povećanje broja incidenata, incidentnih situacija te izravnih i sigurnosnih ugroza za sudionike mirovne operacije ISAF za hrvatski kontingent nije imalo za posljedicu ljudske ili značajne materijalne štete. Kada je riječ o sigurnosnoj situaciji onda citiram, kaže se da tijekom izvještajnog razdoblja došlo je do daljnjeg pogoršavanja sigurnosne situacije na cijelom području Afganistana, aktiviranje i intenziviranje djelovanja pobunjeničkih snaga diljem Afganistana rezultiralo je povećanjem broja incidenata kojima su izložene snage ISAF-a ali i pritisku kojem je izloženo lokalno stanovništvo. Završnu fazu registriranja birača za predsjedničke izbore koji su održani u kolovozu 2009. inače u mirnijem razdoblju godine označilo je povećanje razine nesigurnosti itd. I ono što je zasigurno najbitnije ovdje se kaže, citiram, da krizna žarišta se javljaju u do tada relativno sigurnijem sjeveru Afganistana. Treba imati na umu činjenicu da su tamo smješteni upravo i u Kabulu naši vojnici i zatim se nastavlja a relativno izolirani, mirni, gorski dio zapada također je obuhvaćen intenzivnim pobunjeničkim djelovanjima. Kabul do 2009. relativno najsigurnija zona izgubila je taj status privlačeći pažnju pobunjenika zbog ciljeva visoke vrijednosti. Sveukupna procjena stupnja ugroza pripadnika kontingenta tijekom izvještajnog razdoblje kretala se od niskog do značajnog, i da ne citiram sve ostalo. Znači, mi možemo danas konstatirati da u onim dijelovima zemlje ili Afganistana gdje su stacionirani naši vojnici situacija sigurnosna se ... [[Govornik se ne razumije.]] promijenila. Danas se daleko više gine u jednom Afganistanu no što se gine na primjer u Iraku. Afganistan danas postaje krajnje nesigurno područje i bojim se što se tiče te nesigurnosti da će biti u dogledno vrijeme još nesigurnije. S druge strane, ja osobno ne vjerujem u uspjeh NATO-a u Afganistanu. I kao što se diljem svijeta govori o povlačenju trupa iz Afganistana na primjer u Italiji, Kanadi itd. u trenutku ne daj Bože da netko strada i iz hrvatskog kontingenta o povlačenju bi se možda moglo početi govoriti i u Hrvatskoj bez obzira što svi znamo da su vojnici koji se tamo nalaze taj poziv odabrali kao životni poziv. Ako bi mene netko pitao kad bih ja mogao što bih učinio sa tim vojnicima ja bih trupe odmah povukao jer bojim se da će tamo netko stradati. Nas prisustvo tog kontingenta od 3 stotine vojnika u ovom trenutku na godišnjoj razini košta negdje oko 3 stotine milijuna kuna, cirka 1 milijun kuna po vojniku. Neke gardijske postrojbe slušamo, čitamo, ne znamo zapravo ni što je točno su "na godišnjem odmoru" da se tako izrazim. Proračun za vojsku nam je izrađen ekvivalentom od nekih 4,5 milijardi kuna, nikada manje. Otpada modernizacija a vidimo da samo taj kontingent košta oko 3 stotine milijuna kuna. Za misije hrvatskih vojnika u inozemstvu izdvaja se otprilike jedna desetina hrvatskog vojnog proračuna. Danas čitamo nešto u Jutarnjem oko patrije ali pustimo to za neku drugu priliku. Ono što je sigurno pitanje da li će ova misija uspjeti ja da budem iskren sumnjam. Bojim se kada kažem mi onda mislim na NATO u cjelini da će u Afganistanu proći kao Rusi. Postavljat ćemo si jednoga dana pitanje što smo tamo radili, zašto smo tamo bili. Sve postaje normalno kada je riječ o uspjehu upitno i utoliko možda bi trebalo razmišljati i o povlačenju trupa iz Afganistana. Istina je, mi to moramo sebi i pred svijetom i pred Bogom priznati da je i Hrvatska primala vojnu pomoć. Bez UNPROFOR-a vjerojatno bi u onim ratnim godinama od 91. do 95., pa možemo reći slobodno do mirne reintegracije 98. sve bilo drugačije. Rat bi na ovim prostorima zasigurno bio puno nesmiljeniji no što je bio. Ali ja si isto postavljam pitanje da li Afganistanci u ovom trenutku žele NATO ili američke vojnike. Bojim se da ne i ukoliko ih ta zemlja ne prihvati onda pitanje je da li misija može i uspjeti. Afganistan je zemlja veličine gotovo trećine Europe sa 30 možda i više milijuna stanovnika. To su planinski masivi. Pakistan je tamo u susjedstvu i pitanje je da li se jedna ovakva zemlja može kontrolirati i sa postojećim ili znatno većim kontingentom. Postavlja se pitanje što će biti sutra sa jednim Iranom, sa njihovim atomskim programom. Ja se bojim i pomišljati ali u Afganistanu sigurno u ovom trenutku nema pomaka na bolje a kada zemlju ostavimo afganistanskim vlastima bojim se da će se ponovo sve vratiti na pozicije prije ili nakon tek 11. rujna. Zato se ja mislim Afganistan brani pomoću gradnje cesta, pomoću gradnje bolnica, škola i tome slično a ne puškama. Daj Bože da griješim ali mislim da će se upravo ti moji strahovi na kraju pokazati i ispravnim. Što se tiče još jedanput samog izvješća da ne govorim o drugim momentima ono je iskreno, ono je maksimalno korektno i utoliko razumljivo da to Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu treba prihvatiti.
Hvala. U ime kluba HSLS-a, SDA, gospodin zastupnik Antun Korušec. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj misiji u Afganistanu za razdoblje 1. travanj 2008. - 30. rujan 2009., ja i to želim podsjetiti, je Vlada uredno dostavila Saboru na temelju točke 4. Odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu i time uredno ispunila svoju obvezu. Klub zastupnika i to uvodno želim reći, HSLS-a i SDA Hrvatske podržava ovo izvješće smatrajući da je izvješće dovoljno opsežno, odlično strukturirano, vrlo jasno i konkretno. Posebno ističemo da je izvješće u svim dijelovima realno i objektivno sa istinitom ocjenom uspješnosti djelovanja te isticanjem uočenih nedostataka iz potrebnih smjernica za poboljšanje. Svakako treba istaći da sudjelovanje Republike Hrvatske u međunarodnim mirovnim operacijama svrstava Republiku Hrvatsku među odgovorne članice Međunarodne zajednice koje su spremne preuzeti svoj dio tereta i odgovornosti. A da je tome tako svjedoči i činjenica da Hrvatska danas sudjeluje u više od 10, 13 mirovnih misija diljem svijeta. Malo je zemalja koje se mogu pohvaliti sa tako snažnim mirovnim angažmanom u združenim operacijama Ujedinjenih naroda, NATO-a i Europske unije. Svakako treba istaći podatak da je nešto više od tisuću 200 hrvatskih časnika, dočasnika i vojnika bilo jednom, dvaput, a neki čak i triput u nekoj međunarodnoj operaciji izvan zemlje. Ministarstvo obrane i Hrvatska vojska dosad su izrotirali više od 20 tisuća ljudi na tim zadaćama, a to zapravo znači da su provedene i zahtjevne reforme u kojima su Oružane snage Republike Hrvatske usvojile najmodernije standarde djelovanje što je svakako za pohvalu. Operacija u Afganistanu upravo to i potvrđuje. Hrvatska je odgovoran saveznik, Hrvatska se odgovorno ponaša, a da je tome tako govori i činjenica da je naš čovjek, bojnik Ivan Galović prvi hrvatski časnik koji je u NATO-ovoj misiji u Afganistanu zapovijedao i američkim postrojbama, odnosno američkim vojnicima. Mirovne misije u kojima sudjeluje Hrvatska vojska, a posebno misija u Afganistanu Hrvatskoj vojsci je dala prepoznatljiv stil, prepoznatljivi status, a na području jugoistoka Europe dala joj je što mislim da i ne osporavamo, ne poričemo i gotovo liderski status. Zato možemo biti izuzetno zadovoljni što u mirovnim operacijama doprinosimo razvoju operativnih sposobnosti Europske u nije za djelovanje u zajedničkim operacijama što smo uključeni u stvaranje i održavanje mira u drugim sredinama i posebno kao izuzetnu kvalitetu što smo uključeni u upravljanje postkonfliktnim situacijama. Naše sudjelovanje u mirovnim operacijama jedan je od kotačića nezaobilaznih koji će pomoći Hrvatskoj da uđe u Europsku uniju. Klub zastupnika HSLS-a i SDA Hrvatske smatra da iz predmetnog izvješća svakako treba istaknuti nekoliko bitnih činjenica. Izvještajno razdoblje obilježava opće povećanje razine nesigurnosti i nestabilnosti u cijelom Afganistanu. Povećanje broja incidentnih situacija te izravnih sigurnosnih ugroza za sudionike mirovne operacije u Afganistanu za hrvatski kontingent na sreću nije imalo za posljedicu ljudske ili značajne materijalne štete. Podsjećam da je u listopadu 2008. godine zapovjednik operacije američki general zatražio hitno povećanje broja oružanih snaga zbog rastuće opasnosti od talibana i Al-Qa'ide. Nažalost, bilo je i mrtvih vojnika iz mirovne operacije, ali ne iz našeg kontingenta. Drugo, pripadnici hrvatskog kontingenta, to također treba istaći, djelovali su profesionalno, disciplinirano i uspješno u obavljanju zadaća. Svojim radom i ponašanjem doprinijeli su ugledu i Oružanih snaga Republike Hrvatske, ali i Republike Hrvatske u cjelini. Određeni nedostaci misije u Afganistanu, a to je izuzetna kvaliteta Hrvatske vojske brzo su uočeni, kao što je bilo potreba jačanja sigurnosti hrvatskog kontingenta kroz nabavu vozila sa balističkom zaštitom i sredstva veze, korištenje iskustava prethodnih rotacija, jačanje psihološke spremnosti pojedinaca te odgovarajuća priprema kroz NATO-ove tečajeve. I dalje bi se moglo govoriti o ovom izvješću, međutim zaista zaključno treba svakako pohvaliti izvješće i zahvaliti pripadnicima Oružanih snaga Republike Hrvatske koji se nalaze u Afganistanu na svemu onom što su napravili za Oružane snage Republike Hrvatske, za Republiku Hrvatsku i posebno za mir i razvoj zemlje u kojoj se nalaze. Upravo zaključno, zbog brojnih pohvala partnerskih oružanih snaga koji govore o uspješnosti hrvatskog kontingenta u Afganistanu, Klub zastupnika HSLS-a i SDA Hrvatske podržati će ovo izvješće. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba HSS-a gospodin zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Na početku same rasprave želimo reći da ćemo mi u klubu Hrvatske seljačke stranke podržati ovaj tekst predmetnog izvješća, no želimo i smatramo da je dobro u vezi ove mirovne operacije i istaknuti neke činjenice. Sudjelovanjem i postepenim jačanjem naših sposobnosti na 300 pripadnika u ovoj mirovnoj operaciji potvrđuje se opredijeljenost ciljevima antiterorističke koalicije te se na taj način ojačava politički i vojni kredibilitet Hrvatske kao članice NATO saveza. Analizirajući dosadašnji doprinos Hrvatske mišljenja smo da su naši kontingenti dobro pripremani, da uspješno predstavljaju Republiku Hrvatsku i Oružane snage Republike Hrvatske, kao i to da su se dobro adaptirali na uvjete na terenu, način rada i funkcioniranje u misiji. Naravno da je pri tome ponekad bilo i problema s popunjavanjem kao i obnavljanjem opreme, oružja, prijevoznih sredstava, komunikacijskih mogućnosti i uvjeta života i rada. Prema našim spoznajama problemi su sada svedeni na minimum. Mi u Hrvatskoj seljačkoj stranci izražavamo malu zabrinutost postepenim pogoršanjem sigurnosne situacije na lokacijama gdje su razmješteni naši pripadnici, te u posljednje vrijeme poradi sporadičnih pojavnih oblika nediscipline što na žalost, htjeli mi to ili ne, ponekad ostavlja i drugačiju sliku o profesionalnosti pripadnika našeg kontingenta. Postoji mogućnost da će se pred nas zastupnike u Hrvatskom saboru staviti možda jedna od težih odluka ukoliko će ona za posljedicu eventualno imati i promjenu mandata u smislu ofenzivnog djelovanja za provedbu protuterorističkih ili protu narkotičkih operacija, a ne kao do sada kad naši pripadnici nemaju takav mandat kao ni deklarirane sposobnosti za provedbu ofenzivnih borbenih djelovanja. Jasno mislimo na slučajeve neposredne same ugroze vlastite sigurnosti. Takva odluka će morati biti usklađena sa našim nacionalnim interesima i interesima naših pripadnika kao i financijskim mogućnostima Republike Hrvatske. Također, ukoliko će se pred nas zastupnike staviti odluka koja će za posljedicu imati samopovećanje broja pripadnika bez mijenjanja postojećeg mandata vjerujemo da bi ona mogla prouzročiti određene nedoumice ili dodatne poteškoće. Danas je već nekoliko puta istaknut, a ja ću ga ponovit poznat problem dislociranosti naših snaga u misiji na nekih 4 ili 5 lokacija u Afganistanu, te različite datume rotacije, različite zapovjednike, različite zadaće i odgovornosti. Sve to predstavlja izrazitu nepogodnost za koordinaciju, kontrolu, snabdijevanje snaga, dodatno povećanje broja naših pripadnika u komisiji preko broja 300 sigurno bi usložilo njihove probleme, izazove i zadaće s kojima će se susretati kao i zadaće Ministarstva obrane, a posebno Oružanih snaga Republike Hrvatske s upravljačkim i rukovodnom strukturom u cjelini. Prvenstveno iz razloga što je ova misija neupitna po opsegu i strukturi aktivnosti sigurno najzahtjevnija u odnosu na druge misije diljem svijeta u koje je uključena Hrvatska i međunarodni partneri. Mi kao i obično iz kluba Hrvatske seljačke stranke na kraju naše rasprave želimo pohvaliti i pozdraviti sve pripadnike Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, te civilno osoblje koje sudjeluje u mirovnim operacijama širom svijeta i želimo im dakako da se sretno vrate svojim obiteljima. Iz sveg iznijetog klub Hrvatske seljačke stranke podržati će sadržaj ovog izvješća. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba HNS-a, gospodin zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Evo na početku izlaganja odmah ću reći da će i klub Hrvatske narodne stranke podržati ovo izvješće, ali mi dozvolite da kažemo nekoliko riječi u svezi tri dijela samog izvješća. Naime, na trećoj stranici stoje tri elementa o kojima smatram da trebamo malo više ovdje progovoriti. Naime, prije svega stoji da je Hrvatska pojačala svoje napore u mirovnoj misiji ISAF-a. Drugo, da je uskladila svoje prioritete sa traženjima NATO-a. I treće, da će RH dati doprinos izlaznoj strategiji ISAF-a iz Afganistana. Ono što se tiče samog izvješća ono je korektno prikazalo stanje i djelovanje naših vojnika i časnika u Afganistanu, korektno je prikazana sigurnosna situacija, rečeno je da se ona komplicira praktično iz dana u dan zbog toga što se sad više jasno ne može ni sjever i zapad Afganistana proglasiti mirnim područjima. I tamo talibani sve češće ulaze i napadaju pojedine objekte. Dat je prikaz rasporeda naših snaga po lokacijama, sastavnice, odnosno jedinice u kojima oni rade prikazani su svi njihovi zadaci i ocijenjen je njihov rad. Tu mi nemamo nikakvog prigovora i zaista treba čestitati našim vojnicima i časnicima u Afganistanu. Ono što međutim nedostaje možda ovom izvješću, a sigurno zanima naše građane, a i sve nas ovdje jesu financijski kazatelji. Mi možemo doduše posredno o njima zaključivati kroz proračun i projekciju proračuna. Ali bilo bi dobro reći odmah da Hrvatska izdvaja i izdvojit će ove godine za mirovne misije, a želim reći da 75% mirovnjaka upravo se nalazi u Afganistanu, izdvojit ćemo između 300 milijuna i 400 milijuna kuna. Sljedeće godine namjeravamo povećati izdvajanje za mirovne misije za punih 30%, trideset posto, što znači da svaki vojnik u mirovnoj misiji košta Republiku Hrvatsku otprilike milijun kuna godišnje. Ako to pomnožimo sa skromnim brojem od 400 vojnika to je već 400 i nešto milijuna kuna. Ja želim reći da mi u Hrvatskoj narodnoj stranci apsolutno podržavamo mirovne misije, ali tražimo nekakav balans. Hrvatska je 14 država po svom doprinosu u mirovnoj misiji u Afganistanu od ukupno 40 i nešto država. Međutim, Hrvatska nije na 14 mjestu i po gospodarskoj snazi, po GDP-u po glavi stanovnika. Mi smo vjerojatno negdje 30, 35. Dakle, dajemo znatno veći doprinos no što bi to realno trebali dati kada bi uzeli u obzir neke materijalne, novčane kazatelje. Posebno mene kao znanstvenika, evo mladi ljudi su nam tu na galeriji, za sve hrvatske znanstveno-istraživačke projekte u kojima sudjeluje 10000 hrvatskih znanstvenika Hrvatska izdvaja 200 milijuna kuna godišnje. Dakle, upola manje nego za 400 vojnika u mirovnim misijama. Možda je to dobro. Možda nije. Mislim da o tome moramo razgovarati. Posebno moramo razgovarati zato što su nas mnoge međunarodne organizacije zamolite da znatno više izdvajamo za obrazovanje i za znanost. Imali smo po Bolonjskoj deklaraciji obvezu do ove 2010. godine povećati izdvajanje za znanost na 3% bruto društvenog proizvoda. Došli smo kolegice i kolege na 0,8%, ne 3%, 0,8%, a omjere kada usporedimo pojedine aktivnosti djelatnosti čini mi se da nisu baš idealni. Osim toga povremeno će se događati i situacije u kojima će doći do neočekivanih dodatnih troškova. Pogledajte što se dogodilo sa Njemačkom. Pod pritiskom javnosti greške koje su počinjene, civili koji su stradali, njemačka Vlada će dati, odnosno obeštetiti, … [[Govornik se ne razumije.]] ono velikim novcem afganistanske civile i obitelji koji su stradali djelovanjem njihovih jedinica na prostoru Afganistana. Nadalje, vezano uz financijsku stavku, ja kao član ovog Parlamenta lakše dođem do podataka vezanih uz planove američke administracije u svezi Afganistana u sljedećoj godini, čitam da će doći do povlačenja znatnog dijela njihovih jedinica, a mi u toj '11. godini planiramo povećati izdvajanje za 30%, a oni ga smanjiti za 10-ak, 15, 30%, već jasno ne mogu ni oni reći točno koliko, ali je plan smanjivati. Dakle to bi bilo vrijedno ovdje raspraviti državni tajniče kako to da mi povećavamo, a drugi u sljedećoj godini smanjuju. Nadalje, puškom nećemo moći osigurati … [[Govornik se ne razumije.]] strategiju, izlazna strategija iz Afganistana se osigurava kroz gospodarske aktivnosti, kroz izgradnju škola, bolnica, cesta, tvornica, to je izlazna strategija. Mi bi trebali čini mi se napraviti jedan veliki kvalitativni pomak u radu Sabora kada su u pitanju mirovne misije, posebno one u kojima NATO igra značajnu ulogu. Kolegice i kolege, petoro nas ili petoro saborskih zastupnika, ja nisam u parlamentarnoj skupštini NATO-a, ali petoro nas tamo sjedi, naših kolega. Što bi oni tamo trebali činiti? Zastupati svoj stav ili naš stav? Prinositi naše mišljenje ili samo svoje mišljenje? Prinositi stranačko mišljenje ili mišljenje Hrvatskog sabora. Mislim da bi morali napraviti iskorak u tom smislu, da i mi koji sjedimo u parlamentarnoj skupštini Vijeća Europe, i oni koji sjede u parlamentarnoj skupštini NATO-a i u drugim izaslanstvima da u biti odavde nosimo glavne poruke što i kako Hrvatska želi da se radi u tim organizacijama. Ja ne znam ništa o toj izlaznoj strategiji, ja nemam povratnu informaciju, a želio bih ju znati. Tada mogu dignuti ruku za povećana sredstva iz proračuna, tada mogu podignuti ruke za neke dodatne aktivnosti na ovom području, ovako zaista ostajemo u jednom zrakopraznom prostoru bez adekvatnih informacija. Evo dakle, ja se zahvaljujem državnom tajniku koji je u uvodnoj riječi dopunio ovo pismeno izvješće koje imamo pred sobom, ali bilo bi dobro da možda i o budućim akcijama i aktivnostima u ovim mirovnim misijama kažemo nešto više, dakako da ne možemo ići u detalje, ali barem nešto što se planira, nekakve strateške poteze da dobijemo u pismenom materijalu, da možemo o njima razgovarati, ponavljam samo zato da to budu smjernice državni tajniče i za vaš rad i za rad naših kolega u parlamentarnoj skupštini NATO-a i na drugim mjestima. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Tonino Picula. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajničke, poštovane kolegice i kolege. Činjenica je da se problemi Afganistana ne mogu riješiti iz inozemstva, ali je činjenica jednako tako da ti problemi stvaraju probleme po svijetu, i otvaraju rasprave, kao što je ova naša današnja u Hrvatskom saboru. Pokušaj rekapitulacije učinaka međunarodne zajednice u Afganistanu proteklih 10-ak godina dogodio se nedavno i to u Londonu na konferenciji posvećenoj toj zemlji. Mislim da jedan citat zaslužuje da ga se ovdje kaže kako bismo doista napravili dobar uvod u našu današnju raspravu. Naime, konferencija u Londonu je pokazala da je prošlo vrijeme iluzija. Snovi o svijetloj budućnosti Afganistana nisu postali java. Donatorske zemlje su postale svjesne da korupcija, droga i talibani iz Afganistana neće nikada nestati. Sve ovo je promijenilo poglede, pa se može reći i biznis. Sada se više neće vršiti probe i dodjeljivati novac koji će biti razbacivan bez ikakve kontrole. Međunarodna zajednica što je prije moguće želi stvoriti bazu za stabilnost u Afganistanu i napokon se probuditi iz noćne more u kojoj je pretrpjela gubitke. Kraj citata. Kako bi doista shvatili kakvim su naporima izloženi i naši vojnici u Afganistanu treba reći da je prošla 2009. godina bila najkrvavija za saveznike od početka rata. Od početka 2009. stradao je 301 američki vojnik, dok je u cijeloj 2008. bilo 294 mrtvih savezničkih vojnika, od čega 155 Amerikanaca. I u ovoj 2010. na žalost zadržao se jednak trend nasilja, jer je od početka godine poginulo preko 20 vojnika iz redova međunarodnih snaga. Talibanski napadi sve su jači, a polovinom siječnja zabilježen je i napad na Kabul, na predsjedničku palaču. Tek nakon jednodnevne teške borbe pobunjenici su istisnuti iz glavnog grada. Do sada je u Afganistanu poginulo i 235 britanskih vojnika od kojih 98 prošle godine. Zbog pogoršanja opće sigurnosti Ujedinjeni narodi su početkom studenog 2009. povukli 600 pripadnika svojih ljudi iz te zemlje. Ovdje je već spomenuti zapovjednik američkih snaga u Afganistanu Stanley McCrystal, koji je prošle godine predstavio izvještaj u kojem stanje procjenjuje otprilike ovako. Na vojnom polju ovaj rat se ne može dobiti, ali se bez dostatne vojne snage on može izgubiti. Najveći problem je da afganistansko stanovništvo ne vidi korist od nazočnosti ISAF-a, te da sve više gubi povjerenje u vlastite političare. Cijela misija u Afganistanu je trpjela nedostatak osoblja i novaca i to se na žalost nastavlja. Afganistanska vojska sa 92 tisuće vojnika još uvijek je slaba jer je potrebno čak 240 tisuća, a policije ima tek polovicu od potrebnih 160 tisuća policajaca. Obrazovanje snaga sigurnosti zaostaje za planom i nisu samo hrvatski vojnici oni koji se žale na nedostatnu opremu za svoju misiju u Afganistanu, a ako ste imali priliku pažljivije čitati izvješće vidjeli smo da je u rujnu prošle godine također bilo određenih problema, disciplinskom karaktera u našem … [[Govornik se ne razumije.]] za koji vjerujem da su otklonjeni na najbolji način, a to je povećanje sigurnosti naših vojnika upućivanjem i adekvatne opreme. No kako bi sav ovaj vojni napor uokvirili u realnu sliku stvari treba reći kako se danas u Afganistanu bori ukupno 250 tisuća Amerikanaca, NATO-vih saveznika, domaćih vojnika i policajaca sa otprilike 25 do 30 tisuća talibana. Znači, odnos je gotovo 1 naprema 10. Najavljeno je pojačanje kontingenta antitalibanskih snaga na 300 tisuća vojnika. No naravno sad prelazimo na drugu stranu afganistanskog problema i treba još jednom spomenuti notornu činjenicu da osim talibana prijetnju ne samo u Afganistanu nego u cijelom svijetu predstavljaju uzgajivači opijuma. Poharane institucije vlasti tradicionalno su mamac za kriminal svake vrste. Prema nekim podacima čak je 60% tamošnje ekonomije upravo sastavljeno od aktivnosti narko industrije. Treba reći da je proizvodnja opijuma procvjetala nakon što su talibani zavladali Afganistanom, gdje se još uvijek proizvodi više od 90% svjetskih potreba za opijumom koji naravno se koristi u proizvodnji heroina. Evo, premda je sigurnost ključno pitanje novi izvještaj UN-a dokazuje da se korupcija u Afganistanu prikazuje čak i ozbiljnija prijetnja od samih sigurnosnih standarda. Citiram: "Korupcija je najveći problem s kojim se narod u Afganistanu sada susreće. Čak veći od pobunjenika i siromaštva. Korumpirani zvaničnici u svoje džepove okreću oko četvrtine ukupnog proizvoda zemlje što je otprilike 2,5 milijarde dolara." Da bi dobili dodatni uvid u stanje afganistanskog društva prema posljednjim podacima stopa nepismenosti u Afganistanu iznosi 64%. Naravno da se svi pitamo gdje je izlaz iz ovog više desetljetnog afganistanskog košmara. Britanski ministar vanjskih poslova David Miliband, smatra i nije samo on takvog stajališta, da treba uključiti talibanske pobunjenike koji žele sudjelovati u Vladi. Miliband je rekao da mi znamo da je ključ osigurati reintegraciju pobunjenika koji su spremni živjeti u skladu s afganistanskim Ustavom, braniti narod, a ne ga napadati. O tome sam imao priliku razgovarati sa dvoje Afganistanaca nedavno ovdje u Hrvatskom saboru. To su bili doista vrijedni sugovornici na ovu temu, a riječ je o gospođi Fatimi Gailani koja je predsjednica Afganistanskog Crvenog polumjeseca i sa njom je naravno bio u izaslanstvu i gospodin Nesimi, novinar. Moram reći da su se oni zahvalili hrvatskom doprinosu u izgradnji mira, ali su istaknuli kako su Afganistanu potrebniji stručnjaci, a ne vojnici. Oboje su se složili da umjesto povećanja broja međunarodnih vojnih snaga treba uputiti više sredstava za izgradnju infrastrukture, bolnica i škole. Gospođa Gailani je uz to rekla da se nalaze u začaranom krugu. Otkuda početi sa izgradnjom zemlje? Stvaranjem sigurnosti, izgradnjom pravosuđa ili izgradnjom ekonomije. Gospodin Nesimi upozorio je na rastući jaz između vlasti i naroda, grada i sela jer se sigurnosno stanje popravilo donekle. Samo donekle u gradovima, ali ne i na selu. A pristup obrazovanju i zapošljavanju dostupan je gradskom, a malo ili nikako seoskom stanovništvu. Ja sam pitao gospođu Gailani kako ona procjenjuje šanse prosječne afganistanke u gradu i na selu da nakon 10 godina vojne intervencije i napora Međunarodne zajednice stekne pristojno obrazovanje i da se uključi u svijet rada? Rekla je u gradu to je još i moguće, međutim na selu to je apsolutno nemoguće. Drugim riječima, uz vojne ciljeve jednako tako su važni civilni i politički ciljevi. Posebice izgradnja infrastrukture, stvaranje uvjeta za ekonomski razvoj zemlje, edukacija stanovništva, izgradnja civilnog društva kao i borba protiv trgovine krijumčarenja narkoticima. Dobro je da RH i dalje nastavlja s civilnom humanitarnom pomoći Afganistanu. Prije svega financijske donacije ženama Afganistana te pomoć za gradnju bolnice i škole. Za pohvaliti je da je u okviru dugoročnog hrvatskog plana potpore afganistansko nacionalne razvojne strategije Hrvatska je tijekom 2008. uplatila 50 tisuća američkih dolara potpore programu "Hrana za edukaciju" kojeg u Afganistanu provodi Međunarodna organizacija za hranu. I 8. prosinca prošle godine u selu Layoba u Afganistanskoj pokrajini Badakhshan svečano je izvršena primopredaja temeljnog zdravstvenog centra Ministarstvu javnog zdravstva Islamske Republike Afganistana. Ta gradnja zdravstvenog centra započela je u travnju 2009. godine, a projekt je proveden u suradnji sa Međunarodnom organizacijom za migraciju i u cijelosti je financiran od strane RH. No, i time zaključujem, sigurnost i dobra vladavina jesu ključ održivog razvoja kako se kaže, međutim to je cilj koji je u Afganistanu nažalost danas jednako dalek kao i 2001. godine u vrijeme intervencije Amerike i njezinih saveznika. No, to naše napore nimalo ne diskreditira. Treba čestitati ljudima koji su u Afganistanu no moramo doista biti svjesni da je to operacija, ukoliko se zadrži samo na svojoj vojnoj komponenti, ima ograničeni karakter. U čemu je nažalost tragična povijest Afganistana više puta bila svjedok. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. U 10:44 minute je prošlo vrijeme za prijavu 10 minuta. Imamo jednu repliku, gospodin Dragutin Lesar. Izvolite.
Kolega Picula mislim da ste rekli jednu užasno važnu rečenicu ocjenjujući mogući uspjeh misije, stanovnike Afganistana ne vjeruju ili sve manje vjeruju u uspjeh misije. To je izrečeno u zadnjih 2,3 mjeseca često puta, a mi sad raspravljamo o tome izvještaju temeljem čega bi ja volio da Hrvatska vodi i svoju politiku ubuduće. Kolega Dorić je rekao da od 40 država koje sudjeluju u mirovnim misijama Hrvatska je po sudjelovanju 14 po redu. Koji god kriterij primijenili, od BDP-a, pa do broja stanovnika od tih 40 država sigurno nismo 14 po snazi. Treće, postoji spor, a i vi ste to naznačili, da li je izlazna strategija iz Afganistana puška ili obnova društva i države? Ova rasprava i eventualni naši zaključci imali bi smisla samo pod 2 uvjeta. Prvo, da Sabor svojim zaključcima da naputke našim predstavnicima u Parlamentarnoj skupštini NATO-a da ove teme otvaraju jer ne znam što inače tamo rade i koga zastupaju. Jer u protivnom, i s time završavam, sve ove rasprave su nepotrebne, ili bi prije njih trebali ići po svoje mišljenje u Washington. Jer bojim se da sve ove ključne odgovore na ključna pitanja koja ste i vi gospodine Picula postavili, a prije i kolega Dorić, nećemo definirat mi nego Washington.
Odgovor, gospodin Tonino Picula. Izvolite.
Odgovarajući na, ne bih rekao replicirajući vam jer se slažem sa vašim pristupom problema Afganistana, mogu jedino evo i na neki način i podržati ono što je rekao u svojoj raspravi gospodin Ante Kotromanović, kako bismo izbjegli u što većoj mjeri posredovanje informacijama o kojima ćemo ovdje u obliku zaključaka raspravljati. Bilo bi dobro da izaslanstvo Sabora RH se i samo zaputi u Afganistan i da u razgovoru ne samo sa našim vojnicima, naravno to bi bio i glavni cilj našeg odlaska nego u razgovoru sa ljudima na kojima leži daleko velika odgovornost da izlišnost međunarodne zajednice u Afganistanu postane nepotrebna. To znači onima koji se ovog trenutka bore možda i sa većim problemima nego što je vojno sukobljavanje sa Talibanima. Volio bih da je ovo jedan takav zaključak ili odluku ovdje uobličimo i da je možda već u prvoj polovici ove godine i sprovedemo kako bismo možda i sljedeće izvješće, a imat ćemo ih sigurno, mogli voditi na temelju vlastitog iskustva.
Hvala. Gospodin zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dobili smo izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji u Afganistanu od 1. travnja 2008. do 30. rujna 2009. godine. Treba reći prije svega da je izvješće napravljeno korektno, pregledno i kvalitetno. Iz njega se može vidjeti što se kroz promatrano razdoblje događalo i kakve su zadaće i kako su te zadaće izvršavali pripadnici Oružanih snaga Republika Hrvatske. Republika Hrvatska i prije nego što je postala punopravna članica NATO saveza sudjelovala je u brojnim mirovnim misijama diljem svijeta. Tako da trenutno sada u ovom času odlukama Hrvatskog sabora pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske sudjeluju u ukupno 15 mirovnih misija u svijetu. Republika Hrvatska trenutno u mirovnim misijama ima oko 450 pripadnika Oružanih snaga. Broj pripadnika Oružanih snaga u mirovnim misijama kreće se u granicama utvrđenim dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske od 2006. do 2015. godine. Najveći broj pripadnika Oružanih snaga nalazi se u Mirovnoj misiji ISAF u Afganistanu. Sada je tamo 295 pripadnika Hrvatske vojske. Hrvatski kontingent koji se nalazi u Afganistanu sastoji se od zapovjednika Nacionalnog tima za obavještajnu potporu, Nacionalnog tima za logističku potporu, Namjenski organizirane snage vojne policije, Namjenski organizirane snage pješaštva za zaštitu snaga, Pokretni promatrački tim za vezu, Operativni mentorski tim za vezu, Mješoviti medicinski tim, Osoblje provincijskog rekonstrukcijskih timova i Stožerno osoblje. Hrvatski kontingenti djelovali su u području tri regionalna zapovjedništva u Kabulu na sjeveru i zapadu. Najveći broj pripadnika hrvatskog kontingenta nalazi se u regionalnom zapovjedništvu sjever, ostali su smješteni u regionalnom zapovjedništvu Kabul i zapad. Oni svoje zadaće obavljaju neovisno o nacionalnom kontingentu i isključivo su u internacionalnom okružju. Procjena je da u promatranom razdoblju došlo do pogoršavanja sigurnosne situacije na cijelom području Afganistana. Povećao se broj incidenata kojemu su izložene snage ISAF-a ali i lokalno stanovništvo. Na pripadnike naših Oružanih snaga nije bilo izravnih napada iako je bilo napada na baze u kojima su smješteni i konvoje u kojima su sudjelovali. To je rezultiralo materijalnom štetom na motornim vozilima. U tim situacijama naši vojnici su pokazali profesionalnost, te strogo poštivanje sigurnosnih i zapovjednih procedura. Ono što bitno utječe na izvršavanje zadaća i sigurnost pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a s tim smo imali mnogo problema i u proteklom razdoblju, to su materijalno-tehnička sredstva i oprema. No u posljednje vrijeme i to se mijenja na bolje, povećanjem opsega i zahtjevanosti zadaća pojedinih komponenti, terenski rad, uglavnom se to odnosi na terenski rad izvan baze, zahtijevaju daljnja poboljšanja u vezi motornih vozila i njihovo održavanje, medicinske opreme te komunikacijsko-informacijskih sustava. Postignuta je zadovoljavajuća razina opremljenosti komunikacija, nabavljena je nova količina motornih terenskih vozila zaštićene izvedbe, nešto vlastitim sredstvima, a nešto iznajmljivanjem od Oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država. Za terenski rad pripadnika hrvatskog kontingenta izuzetno je važno ugradnja uređaja za protuelektronsku zaštitu na sva vozila u operativnoj upotrebi, čime se povećava sigurnost od improviziranih eksplozivnih naprava upravljanih radio vezom. S obzirom na povećanje sigurnosnih prijetnji i pogoršavanje sigurnosne situacije u području mirovnih operacija sve poduzeto na jačanju sigurnosti pripadnika Oružanih snaga nije dostatno. Potrebna je nabavka motornih vozila sa balističkom zaštitom bilo kupnjom na tržištu ili iznajmljivanjem od Oružanih snaga Sjedinjenih Američkih Država. Kako o uspješnosti za svoje profesionalno djelovanje pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske često su pohvaljivani i odlikovani. Ono što bih želio naglasiti to je trenutak kada sam ja a i cijelo jedno izaslanstvo Sabora bilo izuzetno ponosno na naše pripadnike Oružanih snaga koji se nalaze u Afganistanu. Saborska delegacija je bila u sjedištu NATO-a u Bruxellesu. I najveći kompliment koji sam čuo to je od jednog američkog generala koji je na kraju predavanja nama zastupnicima Hrvatskog sabora rekao: "Znate gospodo, ja kada idem u Afganistan obavezno tražim da me čuvaju pripadnici Oružanih snaga Hrvatske da mi oni daju osiguranje". To je najbolji dokaz kako se naši vojnici profesionalno odnose i kolika je njihova zasluga između ostalih zato što smo danas punopravna članica NATO saveza. Zahvaljujem.
Hvala. Gospodin zastupnik Mato Bilonjić. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolege i kolegice. Evo danas je dosta toga rečeno. Ja ću se osvrnuti na ono što smatram da je najbitnije po pitanju ovog izvješća. Naime, krajem 2001. godine u operaciji potpori mira pod mandatom UN-a sudjelovalo je u prvoj godini 19 država, između ostaloga Velika Britanija, Njemačka, Nizozemska i ostali. Vojnu misiju u Afganistanu od kolovoza 2003. godine pod vodstvom NATO-a prije nego što je NATO preuzeo vojnu operaciju u Afganistanu, učešće je uzelo 26 država sa cirka 5 tisuća i 400 vojnika. Kad je NATO preuzeo, znači osim članova NATO-a 26 članica je uzelo učešće sa 35 tisuća 500 vojnika kao što je Australija, Albanija, Austrija, Novi Zeland i Švicarska. Naši vojnici u operaciji ISAF-a rade kao vojni instruktori što je između ostalog kao vojni instruktori u timovima za mentorsku vezu, stručnjaci za civilno-vojnu suradnju i regionalni razvoj, obnovu. Mentorski timovi za obuku afganistanske vojske i policije mnogi smatraju jednom od najvažnijih mehanizama za okončanje NATO-ove misije gdje prednjače naši mentorski timovi iz oružanih snaga. Naime, trenutno u Afganistanu vojska broji 92 tisuće vojnika a procjena je da bi trebali imati 240 tisuća vojnika. Znači, treba obučiti i opremiti još dodatni kontingent vojske. Policija ima trenutno 84 tisuće pripadnika a predviđa se da je potreba oko 160 tisuća policajaca. U 25-godišnjem ratovanju u Afganistanu gospodarstvo je skoro uništeno i to je jedna od najsiromašnijih zemalja iako pokazatelji od 2001. do danas pokazuju da je BDP u Afganistanu tri puta porastao što je zasigurno posve slabo za razvoj jedne zemlje koja je toliko godina u ratu. I ono zasigurno što smatram najbitnijim u ovoj operaciji jesu timovi za vojnu, civilnu suradnju, obnova i razvoj gospodarstva, obuka vojske i policajaca. Znamo da je vojska mehanizam za pregovaračku poziciju i kad vojska stekne, oslobodi jednu teritoriju i kad Vlada Afganistana bude imala dovoljan broj vojnika i uz potporu međunarodnih svih snaga onda će moći pregovarati sa svima onima jer nijedan se rat nije završio puškom u ruci nego za pregovaračkim stolom. Ono što bi trebalo učiniti za poboljšanje uvjeta naših pripadnika u Afganistanu jeste da Ministarstvo obrane i glavni stožer trebaju učiniti dodatne napore da jedno od zapovjedništava sektora dobije Republika Hrvatska. Imamo iskusne obučene generale koji su ratni generali, koji su prošli sve škole i mislim da mogu dobro voditi ta zapovjedništva i samim time pridonijeti boljim uvjetima našim vojnicima u Afganistanu. I na kraju, pozdravljam sve pripadnike Oružanih snaga i MUP-a ma gdje bili na dužnosti van domovine koji časno služe domovini. Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešimir Ćosić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče. Ja bih još rekao nekoliko riječi koje nisam uspio izreći govoreći u ime kluba HDZ-a. No, na početku ovog pojedinačnog izlaganja ponovit ću i ono što sam naglasio i što su mnogi drugi istakli. Trebamo biti ponosni na sve ono što su učinili u ovoj zahtjevnoj mirovnoj operaciji hrvatski vojnici, dočasnici, časnici ali ne samo oni nego i hrvatski policajci. Ali sjetimo se i hrvatskih diplomata koji su u toj mirovnoj operaciji imali itekako istaknuta, važna mjesta. Jedan od naših diplomata bio je savjetnik visokog predstavnika Ujedinjenih naroda u toj mirovnoj operaciji i to je omogućavalo Republici Hrvatskoj da aktivno indirektno utječe i oblikuje politiku NATO-a na tim prostorima. No međutim, ovaj problem Afganistana zaslužuje jedan možda malo širi političko-sigurnosni komentar. Pročitat ću dio onoga o čemu se u Međunarodnoj zajednici sve više govori. Jedan od najpoznatijih, najuglednijih novinara bez pretjerivanja današnjeg svijeta, nadam se da ćete se složiti Farid Zakaria. Možemo ga vidjeti nedjeljom na GPS-u CCN-a. Napisao je strategiji glede Afganistana "Vrijeme je" citiram "da budemo realniji što se tiče politike Međunarodne zajednice u Afganistanu. Povlačenje nije ozbiljna opcija. Sjedinjene Američke Države, NATO i Europska unija i mnoge druge države su investirale ogromna sredstva u tu državu u proteklih osam godina i sigurno da iz tih razloga neće odustati niti se povući iz te važne mirovne operacije Međunarodne zajednice. Konstatirao je dalje u uvodu tog članka: "Ali postoji velika razlika između deklariranih ciljeva i raspoloživih sredstava koje Međunarodna zajednica ulaže u tu mirovnu operaciju. Nažalost, novci, ljudi, struktura oružanih snaga, struktura civila, programi su nedostatni s obzirom na te ciljeve." I naglasio je onda na kraju tog uvoda ono što je najvažnije: "Taj problem se najbolje može riješiti ne slanjem novih desetaka tisuća vojnika nego boljim, potpunijim i cjelovitijim razumijevanjem granica onoga što je moguće u Afganistanu zaista na jedan razumljiv i opravdan način i realizirati." U jednom od svojih predavanja zajedno smo držali tajniče, govorili na jednom NATO-ovom skupu, naglasio sam a mislim da se to i ponavlja šire u Međunarodnoj zajednici samo 20% problema se može riješiti oružanim snagama i oružanom silom. 80% problema su daleko složeniji. Najbolji primjer, najbolja ilustracija je situacija i stanje gotovo nakon 15 godina nakon potpisivanja Daytonskog sporazuma u našoj susjednoj prijateljskoj državi Bosni i Hercegovini. U samo nekoliko mjeseci NATO-ova mirovna operacija IFOR, pa nakon toga ESFOR uspostavila je i riješila ono što oružane snage mogu riješiti i to je da li 20% ili nešto više ili manje nije važno. Činjenica je da 80% problema koji su daleko složeniji i danas stoje na dnevnom stolu i s njima je suočena Međunarodna zajednica. Konzistentnost politike Međunarodne zajednice u Afganistanu je isto tako tema čestih rasprava u Međunarodnoj zajednici. Sjedinjene Američke Države podupiru predsjednika Karzaia, dobar dio ne. Sporovi, čak i uklanjanje jednog visokog predstavnika Međunarodne zajednice ambasadora Galbraighta i jedan primjer tih nesporazuma koje Međunarodna zajednica ima u pitanju svoje konzistentnosti, šta, kako i na koji način uspostavljati administraciju na tom prostoru. Narkotici, dobro poznata tema. 80% svjetske proizvodnje opijuma i heroina dolazi sa tih prostora. Zadnje mjesto u Afganistanu koje je problem je pokrajina Helmand i ova zadnja operacija ima za cilj upravo da minimizira tu proizvodnju droge kojom se financiraju talibani i Al-Qa'ida. Korupcija, nešto o čemu smo jučer gotovo govorili cijeli dan, itekako je prisutna na tim prostorima. Sjećam se jednog razgovora sa zamjenikom ministra unutarnjih poslova Afganistana u Kabulu kad se razgovaralo o problemima droge, on je ozbiljno iznosio sve moguće probleme. Nakon toga su nam eksperti Ujedinjenih naroda rekli on je jedan od glavnih sudionika tog korupcijskog lanca. Prema tome, nerazvijena demokracija, disfunkcionalne institucije, sve to na neki način ukazuje na složenost problema. Ono o čemu bih ja htio nešto više reći, zbog čeg sam se javio za ovaj dio raspravio, odnosi se na obnovu Afganistana. Obnova Afganistana je posao unutar kojeg Međunarodna zajednica ima veliku ulogu i ulaže velika i značajna sredstva. U svemu tome Republika Hrvatska i njeno gospodarstvo, posebno u uvjetima krize, može naći određene niše unutar kojih hrvatske tvrtke Končar, Dalekovod itd., mogu imati aktivnu poziciju. Sjećam se jednog putovanja na kabulski aerodrom. Gotovo sa nekoliko stotina metara, a vi to vjerojatno dobro znate, vide se ogromne reklame globaliziranog, svjetskog gospodarstva Siemens, Nokia, Ericsson itd. Iz tih razloga tijekom druge posjete zatražio sam razgovore u USA. Da li za hrvatsko gospodarstvo ima onih niša unutar kojeg naše tvrtke mogu zaposlit svoje ljude. Rekli su evo ovdje za tu godinu, 2006. ili 2007. alocirano milijardu eura. Evo vam niše, sektore gospodarstva, voda itd. Bio sam iznenađen i prenio sam to hrvatskim tvrtkama. Nakon toga sam razgovarao i imao sam priliku imati jedan vrlo kooperativan i dobronamjeran razgovor sa ministrom energetike i voda, gospodinom … [[Govornik se ne razumije.]] ili ministrom … [[Govornik se ne razumije.]] koji je nekada vodio zapovjedništvo u Heratu. Rekli su Končarovi generatori, Končarove hidroelektrane dajte dođite, imate sredstva, možete raditi. Dobra prilika, prilika koja još uvijek stoji, ali prilika koja je neiskorištena. Razumljivo, veliki su rizici, teško se odlučuju naše tvrtke, nemamo veleposlanstvo i taj problem treba riješiti ako hrvatsko gospodarstvo želi uzeti kolač od nekoliko milijardi dolara ili eura koje Međunarodna zajednica, Europska unija, EBRD ulaže u te prostore. No međutim, to gospodarstvo neće ići ako ih neće pratiti ljudi, profesionalci, vojnici, časnici koji su bili u tim mirovnim operacijama. I mi nažalost imamo ratnih veterana koji su doživjeli vrhunsku profesionalnu afirmaciju, ne želim govoriti o imenima, u Iraku, sada idu u Afganistan i rade za druge tvrtke kako bi i m omogućili da provode svoje gospodarske programe. Iz tog razloga jako podupirem ideju da zaista imamo agenciju koja će omogućiti da hrvatski ratni veterani i profesionalci daju svoj doprinos sudjelovanju hrvatskog gospodarstva na tim prostorima. Još jedna ilustracija. Sjećam se dobro razgovora sa ljudima, mladim Bosancima koji su radili na Butmiru. Otišli su u Bagram u zračnu luku. Pitao sam ih dečki koliko imate mjesečno plaću. Od 5 do 10 tisuća dolara. Od 5 do 10 tisuća dolara. Znači, jedan profesionalni časnik, satnik, bojnik itd. kad ode u mirovinu dobije 2, 3 ili 4 tisuće kuna. No međutim njemu se pruža prilika da na tim prostorima može zaraditi 7 do 10 tisuća dolara radeći gotovo iste poslove koje je nekad radio surađujući sa mirovnim snagama ili u prostoru Republike Hrvatske ili Bosne i Hercegovine ili negdje drugdje. Stotinu ljudi, 1 milijun dolara mjesečno. Prema tome, stvorit radna mjesta, znat zaradit, itekako je isto jedan put o kojem moramo razmišljati kad gledamo mogućnosti sudjelovanja Republike Hrvatske u svim ovim mirovnim operacijama. I na kraju, reći ću vrlo jednostavno, svakako sveobuhvatni pristup, vojne snage, policija, diplomacija, liječnici, gospodarstvo, ali i hrvatska znanost. Pred neki dan ugledni američki časopis "CyberPsychology & behavior social networking" članak hrvatskih znanstvenika. Nije važno što je voditelj tog tima Krešo Ćosić … [[Govornik se ne razumije.]] itd., ne želim vas s time zamarati, kako primijeniti nove tehnologije u mijenjanju mentalnih mapa lokalnog stanovništva koje će imati odlučujuću ulogu u razrješenju krize u Afganistanu.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Ante Kotromanović.
Gospodine zastupniče, govorili ste o nizu bitnih, važnih stvari kao što je izlazna strategija, gospodarstvo gdje se može … [[Govornik se ne razumije.]] gore na prostoru Afganistana. Spomenuli ste ovu agenciju koja bi zapošljava ratne veterane, pripadnike specijalnih postrojbi i pripadnike gardijskih brigada. O tome već skoro godinu dana govorim, ja smatram da nam treba jedna takva agencija iz dva razloga. Prvo, okupili bi ratne veterane na mjestu, to su ljudi koji su stalno u treningu. Ja sam ih usporedio jednom kao obučene, istrenirane vrsne borce, otprilike kao pitbullove koje ćemo pustiti na ulicu i ne znamo što ćemo napraviti sa njima kasnije. Oni bi bili sjajni ljudi koji bi mogli određene poslove raditi u Hrvatskoj, npr. potpuno bi rasteretili Hrvatsku vojsku, profesionalnu vojsku koja se bavi osiguravanjem nepotrebnih objekata i naravno ne može raditi ono što je primarno i interes, a to je kvalitetna obuka, trening obuka itd. I drugo, mi nemamo pričuvu. Mi imamo planiranu pričuvu oko 2000 vojnika, ali mi nismo razvili nikakvu pričuvu. Isti ti časnici, dočasnici u slučaju bilo kakve potrebe mogu se koristiti kao zapovjednici u toj pričuvnoj brigadi, ekvivalent te brigade. A da ne govorim da je praksa NATO-va, Engleske, Australije i drugih zemalja da koristi bivše časnike u misijama ne borbenim misijama, nego misijama UN-a. One angažiraju svoje časnike kada su preopterećeni i kada imaju više misija tipa Irak i Afganistan, koriste ljude iz pričuve i šalju ih u misije UN-a tamo gdje mi šaljemo naše aktivne časnike. Stav aktivnog časnika u jednu misiju UN-a je totalno gubljenje vremena. Njega treba kasnije dovesti u funkciju, vratiti ga normalno u funkciju te borbene postrojbe. I mislim da u tom kontekstu mi možemo puno više napraviti i mislim da ministar obrane mora biti odlučniji. Mora on poduzeti mjere. On je ministar obrane. On mora lupiti šakom o stol i reći da, ja želim to i imamo interesa za to. Mislim da je to jedan bitan i važan segment kako na kraju zaposliti nekoliko stotina ljudi ne samo u Hrvatskoj nego i vani. Mi imamo našega šta je Jerko Vukas bio je naš kolega zastupnik ovdje. On je dole u Bagdadu. Mislim plaćamo dolje ljude zaštitare. Zašto ne bi poslali preko te agencije nekoliko ljudi koji će to odraditi. Hvala puno.
Odgovor na repliku, uvaženi Krešimir Ćosić.
Zahvaljujem se uvaženom zastupniku Kotromanoviću na replici. Razgovarali smo o toj temi. Izuzetno mi je drago što se slažemo, što imamo isti stav, isto gledanje na jedan projekt koji zaslužuje pažnju naše državne administracije i vjerujem da možemo za taj projekt formiranja agencije kroz koju će hrvatski ratni veterani, profesionalci, dočasnici, časnici koji trebaju na žalost u budućnosti ovisiti o mirovinama od nekoliko tisuća kuna imati prilike zarađivati desetke stotine tisuća dolara u interesu svojih obitelji, hrvatskog gospodarstva i mislim da taj projekt zaslužuje pažnju. Vjerujem da dva umirovljena generala u Hrvatskom saboru mogu svojom inicijativom i svojim naporima uz suradnju i Ministarstva ratnih veterana i Ministarstva obrane, ali i Ministarstva vanjskih poslova kao i svi saborskih zastupnika osigurati nova radna mjesta zapošljavanja, jer ti ljudi su zaslužili poštovanje. Oni mogu biti korisni, sastavni dio ovog društva ne samo u gospodarskom kontekstu, nego ja bih rekao itekako važnom političkom, na međunarodnoj sceni povezujući različite države, različite tvrtke sa interesima hrvatskog gospodarstva. I evo, ja mislim da je odgovornost na nama, a očekujem svakako da ćemo dobiti potporu svih institucija ne samo u Vladi, ne samo u Saboru, nego i u Uredu predsjednika. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Josip Đakić. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo, pred nama je izvješće u promatranom razdoblju od 1. travnja 2008. do 30. lipnja 2009. godine naših Oružanih snaga koje su angažirane u području mirovne operacije u Afganistanu, gdje je u promatranom razdoblju zasigurno došlo do pogoršanja sigurnosne situacije na cijelom području Afganistana, te je povećan broj incidenata od strane pobunjeničkih snaga i to je sve u 2009. godini bilo neposredno prije u pripremi i u provođenju izbora u Afganistanu. Inače, po svim promatranim razdobljima ovih sedam godina angažmana hrvatskih Oružanih snaga u mirovnim misijama sedmi mjesec, tj. mjesec kolovoz u ovih sedam godina je najsigurniji mjesec koji je bio prije. No međutim, promijenilo se i to s obzirom na prethodeće izbore. Inače, kroz ovih sedam godina kao što sam rekao, malo su me kolege omele u svojoj bučnoj raspravi iza leđa pa sam stao. Inače, kroz ovih sedam godina kao što kažem u promatranom razdoblju zasigurno je kolovoz mjesec bio najmirniji u promatranju i povećana nesigurnost se dogodila zapravo radi tih pripreme provođenja izbora, evidencije stanovništva. I naše Oružane snage zasigurno su dale nesebičan doprinos u svim tim aktivnostima. Sveukupno je prouzročilo veći broj civilnih žrtava ta nesigurnost i pojačani napadi civilno stanovništvo je stradalo u najvećem dijelu uz vojne komponente koje su angažirane najveći dio je NATO-vih, tj. američkih snaga koji je smrtno stradao na području Afganistana. Relativno najsigurnija zona je bila Kabul. Ona je taj status izgubila zbog ciljeva pobunjenika koji se odnose na najviše vrijednosti i napada na sam Parlament u Kabulu. Sveukupno možemo zaključiti da u promatranom razdoblju stupanj ugroza pripadnika kontingenta se kreće od niskog do vrlo značajnoga. No, bez obzira na njihov intenzitet, te načine izvođenja direktnim ili sporadičnim ugrozama, te napadima improviziranim eksplozivno-minskim tvarima do raketnih napada, ručnih raketnih bacača ili bombašima samoubojicama, pripadnici hrvatskog kontingenta poštivali su procedure, te održavali visoku razinu sigurnosti i zaštićenosti. Pripadnici Oružanih snaga Republike Hrvatske u ovoj mirovnoj operaciji u Afganistanu pokazali su veliku profesionalnost, te temeljito izvršenje svih zapovjedi zadržavajući visoku razinu sigurnosti u promatranom razdoblju na pripadnike hrvatskog kontingenta nije bilo izravnih napada iako su napadnute baze u kojima su bili smješteni, odnosno konvojima u kojima su sudjelovali. U izvještajnom razdoblju u mirovnoj operaciji u Afganistanu bile su raspoređene 11, 12 i 13 smjena hrvatskog kontingenta, a 14 je počela sa trajanjem u ovom promatranom razdoblju. Hrvatske snage raspoređene su u sastavu multinacionalnih struktura kao što je provincijski rekonstrukcijski tim ili PRT. Pojedina složena mjesta u zapovjedništvima u kojima je drukčiji vremenski raspored razmještanja. Broj pripadnika u sastavu kontingenta povećao se na 295 hrvatskih pripadnika ne prelazeći odobrenu kvotu od 300 koju je donio Hrvatski sabor. Hrvatski kontingent djelovali su u području tri regionalna zapovjedništva u Kabulu, sjevernom dijelu i zapadnom dijelu. Najveći broj pripadnika hrvatskog kontingenta nalazio se u regionalnom zapovjedništvu sjever Mazarik Sharif. … [[Govornik se ne razumije.]] u regionalnom zapovjedništvu u Kabulu i na zapadu. Pripadnici koji su raspoređeni na rad u stožeru ISAF-a u regionalnom zapovjedništvu nisu u liniji nacionalnog zapovijedanja i nadzora i oni svoje zadaće obavljaju neovisno o nacionalnom kontingentu isključivo u internacionalnom i multinacionalnom okruženju. Osim zapovjednika kontingenta i njegove skupine, s obzirom da je 2009. godine ugašena komponenta medicinskog tima državama američko-jadranske povelje, sastavnicu hrvatskoga kontingenta čine zapovjednik nacionalnog kontingenta s osobnom skupinom, nacionalni tim za obavještajnu potporu, te namjenski organizirane snage vojne policije, namjenske organizirane snage pješaštva za zaštitu snaga, pokretni promatrački tim za vezu, operativni mentorski tim za vezu mješoviti, medicinski tim, osoblje policijskih pokrajinskih timova i stožerno osoblje. Kada gledamo u ovom promatranom razdoblju i stegu pripadnika oružanih snaga koji se nalaze u mirovnoj misiji zasigurno možemo biti zadovoljni uz incidente koji su se dogodili i narušavanje discipline koja je bila. Pripadnici hrvatskog kontingenta svoje su dužnosti i zadaće obavljali odgovorno i savjesno, kvalitetno i uspješno pridržavajući se svih standarda i operativnih procedura nacionalnih i međunarodnih, te poštujući liniju zapovijedanja svojim osobnim primjerom i radom, te vojničkim ponašanjem dostojno su postavljali, predstavljali i zastupali oružane snage. U izvještajnom razdoblju jedan je pripadnik iz 12., jedan iz 13. kontingenta bio vraćen sa dužnosti zbog različitih, zbog smrtnog slučaja ili nekih drugih stvari. Četvorica pripadnika oružanih snaga u promatranom razdoblju također su odbila zapovijed, vraćena su te su disciplinski snosila odgovornost, no ne znamo kako je taj disciplinski postupak završio. U konačnici možemo reći da pripadnici u mirovnoj misiji u Afganistanu zasigurno su psihofizički spremni za izvršenje zadaća i u najtežim uvjetima, te su dostojno predstavljali oružane snage, o čemu govore mnogobrojne pohvale partnerskih oružanih snaga, o čemu govore svi pripadnici ili zapovjednici iz drugih država, naročito zapovjednici NATO-a koji hvale hrvatske oružane snage, njihove pripadnike. Malu mrlju na to sve što je učinjeno zasigurno je donijelo i doprinijelo odbijanje ove zapovijedi koja je bila zbog sumnje u nedovoljno zaštićenost vozila za prijevoz, ali nadamo se da takovih više otklona od izvršenja zapovijedi neće biti. Nadamo se da, kao što su kolege govorili da ova mirovna operacija u Afganistanu ne možemo samovoljno vojno riješiti sigurnosno pitanje, ne može donesti mir ukoliko nema i potpore civilnoga dijela, ukoliko nema izgradnje komunalne infrastrukture, ukoliko nema zajedništva naroda u Afganistanu koji zajednički želi uspostaviti sigurnost i mir, koji želi u demokratskim načelima provoditi izbore, koji želi vladati svojom državnom vlašću i upravljati svojim sigurnosnim službama i vojskom na cijelom području države. Doprinos hrvatskih oružanih snaga zasigurno je velik i zasigurno predstavlja Republiku Hrvatsku u međunarodnoj zajednici, ali isto tako u Europi i svijetu u najsvjetlijim primjerom kako jedna mala zemlja izašla iz rata može imati časnu vojsku koja zasigurno prati, kao što smo vidjeli sigurnost svih delegacija, svih onih koji dolaze, obilaze Afganistan. Ali zasigurno i u zajedništvu sa u tim pokrajinskim timovima gdje djeluju i predstavnici različitih zemalja, kako bi uvidjeli, kako bi isprogramirali, kako bi stavili na papir, a i našli mogućnosti financiranja izgradnje institucija kako i komunalne infrastrukture za poboljšanje života kako bi što bolje civilizacijski opremili sva područja, a onda doprinijeli u konačnici zajednički miru na tim prostorima, zasigurno hrvatske oružane snage imaju veliku zadaću i misiju. Podržavamo ovo izvješće i zasigurno želimo da što manje naših pripadnika u ovoj operaciji strada, da što više ih izvrši temeljito zadaće i doprinesu miru i stabilnosti u Afganistanu. Hvala lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Dakle, obzirom da mi svakih nekoliko mjeseci raspravljamo o izvješću o sudjelovanju naših vojnika u misiji u Afganistanu i da svaki put izvješće prihvatimo, to će se dogoditi i ovaj put, izvješće kako je rekao kolega Kajin dobro, korektno, iskreno i nema razloga da ga se ne prihvati. Ali da se podsjetimo. Dakle misija ISAF je odobrena od strane Ujedinjenih naroda 20.12.2001. godine. U njoj sudjeluje 85 tisuća 795 vojnika, od čega je 70 tisuća vojnika NATO-a. U toj sudjeluju vojnici iz 40 zemalja, a južna Koreja, Singapur i Švicarska su povukle svoje snage, a Kanada planira povući svoje snage 2011. godine. NATO je u ovoj misiji do studenog 2009. godine izgubio tisuću 513 vojnika, u prosjeku od srpnja 2009. godine poginu barem dva vojnika, izgubljeno je 56 helikoptera i 16 aviona. U ovome trenutku dakle snage Sjedinjenih Američkih Država broje 45 tisuća 780 vojnika, a prošle godine taj je broj bio 19 tisuća 950 vojnika. U misiji sudjeluje 295 hrvatskih vojnika, prošle godine, odnosno pretprošle taj je broj bio 211, 2007. 130, a 2003. čini mi se da smo krenuli s 50 vojnika, da je to bila prva misija. Dakle za razliku od jučerašnje rasprave koja je bila burna, polemička, bilo je puno replika, ispravaka navoda, iako je ovo tema još osjetljivija, jer se radi o ljudima, radi se o našim vojnicima, rasprava je nekako ipak smirenija, između ostalog i zbog toga što je o odlasku hrvatskih vojnika u Afganistan uvijek se tražio politički konsenzus. I onda se obje strane osjećaju suodgovorne za nešto što se može dogoditi i zato je rasprava ovako mirna i naravno daju se konstruktivni prijedlozi kako bi to bilo još bolje. Kako je u RH u tijeku proces izmjene Ustava onda se i ova odredba o potrebnoj većini, odnosno o potrebnom političkom dogovoru ili političkom konsenzusu, pokušava promijeniti i ja sam sasvim siguran da kada bi se ona promijenila da bi rasprava o ovoj temi ili o nekoj sličnoj temi bila slična jučerašnjoj raspravi, a to je ono što najmanje i Hrvatskoj i hrvatskoj vojsci treba. Da se podsjetimo, 2003. godine kada se donosila odluka o odlasku u Afganistan također se tražila dvotrećinska većina glasova zastupnika. I u petak ujutro, tadašnja opozicija bila je protiv odlaska hrvatske vojske u Afganistan, a u petak popodne je promijenila mišljenje. Legenda kaže da je tadašnji vođa opozicije razgovarao sa američkim veleposlanikom, ja ne znam da li je to točno, ali kako ni za neke druge poteze gospodina Sanadera ne znamo razlog onda ne moramo znati ni za to zašto se promijenilo mišljenje. Ali je sasvim sigurno da bez glasova tadašnje opozicije hrvatska vojska i ne bi mogla ići u Afganistan jer Sabor ne bi potrebnom odlukom donio, potrebnom većinom donio tu odluku. Zato je za stanje svijesti i za nekakvi duševni mir svih nas ovdje puno bolje, gospodine potpredsjedniče, da ta odredba o dvotrećinskoj većini ostane i dalje. Između ostalog i zbog toga dakle što onda ne bi ovakve stvari se mogle donositi naravno samo vladajuća većina nego o tome treba postići konsenzus svih političkih faktora u RH. U slučaju Afganistana i svih drugih mirovnih misija to smo imali i zato na neki način zajedno za dobrobit i naših vojnika i naravno vanjskopolitičke uloge RH sasvim sigurno nismo tamo otišli iz čista mira nego smo imali nekakav vanjskopolitički interes, je dobro dakle da te rasprave i dalje budu ovakve. Jer podsjetimo se u jednu mirovnu misiju hrvatski vojnici ipak nisu otišli. Nisu otišli u Irak iako se to od nas tražilo. Ili se barem indirektno tražilo. Zato jer nije bilo političkog konsenzusa. I ako bi se sjetili izborne kampanje 2003. neki čimbenici su čak i zagovarali odlazak Hrvatske vojske u Irak. Prema tome, dobro je da ova odredba, gospodine potpredsjedniče, od dvije trećine ostaje jer nikad nije bio problem skupit dvije trećine zastupnika da bi se izglasala neka odluka o mirovnoj misiji oko koje je postojao opći politički konsenzus. I ne vidim razloga da se dakle to promijeni. I upravo zbog toga ovakva izvješća su dobra, ovakva izvješća su iskrena, otvorena jer se unaprijed očekuje konstruktivna i dobra rasprava. Kada bi ova tema i slične teme postale dnevno političke teme, kada bi opozicija i vladajuća većina, o kome god se radilo, s jedni na druge prebacivali odgovornost onda bi danas ova rasprava bila puno žučnija, a hrvatski vojnici u Afganistanu postali bi meta dnevno političkih prepucavanja vladajućih i oporbe o kome god se radilo, tko god bio na vlasti i tko god bio u opoziciji. Što se tiče same uloge RH u mirovnoj misiji u Afganistanu, dakle to je negdje 300 vojnika od 80 tisuća. To je ispod 0,5%, i sasvim sigurno je da RH nema toliki presudni utjecaj na spremnost mirovnih snaga u Afganistanu i sasvim sigurno da je određeno povećanje o kojem se pričalo, dakle hrvatskih snaga u Afganistanu, ima više simbolično značenje nego što bi to stvarno doprinijelo na neki način rješavanju nagomilanih problema. Jer ako su Sjedinjene Američke države povećale skoro za dvostruko, skoro 25, 30 tisuća broj vojnika u godinu dana to sasvim sigurno ne treba raditi RH. RH se pokazala kao solidan i stabilan partner NATO-u, kao odgovorna članica UN-a i RH sudjeluje, čini mi se, i zemlja sa jednim od najvećim brojem mirovnih misija u kojima sudjeluje. Doduše sa malim, sa relativno malim brojem pripadnika u pojedinim misijama. To svaki put odobri Hrvatski sabor i nikad nije bilo neke velike rasprave oko toga jer smo svjesni da nije bilo lako ni vojnicima iz Jordana, Argentine i drugih zemalja doći u RH kada je nama trebalo da ovdje uspostave mir. Zbog toga je na neki način naša tolerancija prema broju mirovnih misija u kojima sudjeluju hrvatski vojnici nešto veća i na taj način vraćamo, neću reći dug, ali vraćamo našu, ispunjavamo našu moralnu obavezu prema Međunarodnoj zajednici koja je omogućila RH da uzme na neki način time out '92. godine kada su došle Mirovne snage da svoju vojsku još bolje opremi da ona bude spremna sama osloboditi tada okupirane teritorije. I prema tome, uz želju dakle da i dalje sudjelovanje hrvatskih vojnika u mirovnim misijama ne bude tema dnevno političkog prepucavanja podržavam i pohvaljujem ovaj izvještaj Ministarstva obrane. Zahvaljujem.
Hvala. Replika, gospodin zastupnik Ante Kotromanović.
Evo nekoliko riječi na izlaganje gospodina Bauka. Naravno da RH mora imati vlastite interese i da to mora biti onaj glavni motiv kako se naša politika mora orijentirati i u budućnosti. Spomenuli ste Kanada i izlazak njihovih snaga sa prostora Afganistana. Ono što ja smatram da mi moramo napraviti, a to je realizirati naše snage na način da damo drugačiji angažman i da pristupom drugačijem angažmanu gore, mi moramo organizirati naše funkcionalne sposobnosti, ponuditi časnike koji su iz ovih funkcionalnih područja, a to je časnik logistike, to je časnik topništva, to je časnik inžinjerije, časnik pješaštva i oni mogu napraviti puno na obuci i obučavanju snaga sigurnosti kako vojnih tako i policijskih u Afganistanu. A da ne govorimo, i ponovit ću ponovno, NATO puno više cijeni takav angažman nego klasično slanje vojnika gdje je koeficijent jednog vojnika 0,25%. Mislim da u tom kontekstu Hrvatska mora gledati vlastite interese na način da šaljemo vrsne instruktore i časnike koji imaju svoje veliko iskustvo u Domovinskom ratu. To znači, to se puno više cijeni u NATO-u, a s druge strane na taj način mi možemo poboljšati maksimalnu sigurnost u odnosu na sada. S obzirom da ti časnici koji bi se bavili obukom i obučavanjem raznih struktura gore u Afganistanu bili bi u tim štićenim i zaštićenim bazama i prostorima koje imamo gore. Eto samo toliko.
Pet minutna rasprava. Klub zastupnika HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Misija ISAF evo već deveta godina je u primjeni u Afganistanu jednoj za nas ipak dalekoj zemlji koja je okružena regijama i zemljama koje su bogate energentima. Prvotna namjena Misije ISAF spominjao se dakle terorizam, sprečavanje terorizma, borba protiv terorizma. Danas u raspravama ovdje čujemo i jasno ono što već postoji odavna u toj zemlji, a to je trgovina drogom proizvodnja droge. I na kraju ovdje sada čujemo i korupcije koja ugrožava samu državu Afganistan iznutra. I sada su tu snage ISAF-a u kojima Hrvatska sudjeluje sa kontingentom od 295 ljudi, što je 0,5% u odnosu na ukupne snage koje su razmještene u Afganistanu. Do sada je Hrvatske sabor jasno uz prijedlog hrvatske Vlade, Ministarstva obrane poslao i slao vojnike, predlagao slanje vojnika, Hrvatskih vojnika u 15 misija diljem svijeta. Zadnja posljednja rasprava ovdje u svezi slične tematike bila u svezi slanja pomorskih časnika u Misiju Atalanta uz obale Zapadne Afrike odnosno Afričkog roga ili Somalije. Kada bismo gledali sudjelovanje Hrvatske vojnika s obzirom na veličinu zemlje, s obzirom na brojnost stanovništva onda bismo nekakvu staru izreku koja je bila uvriježena rekli "Rado Hrvat ide u vojnike". A i nije to danas ni bez vraga. S obzirom na situaciju u Hrvatskoj, s obzirom na to da Hrvatska nije odobrila slanje vojnika u Irak, ali je ovdje gospodin Bauk možda je zaboravio reći ili možda ne zna podatak koliko hrvatskih civila ima u službi Američke vojske u Iraku, koliko ima Hrvata iz Bosne i Hercegovine pri Američkoj vojsci u Iraku. Dakle, radi se o tisućama ljudi koji su otišli, znate zbog čega? Zato što ovdje nisu imali posla, zato što su morali ići negdje da zarade za kruh. I otišli su na svoj vlastiti rizik u Irak u raznim službama pri Američkoj vojsci. Ovdje se govorilo o tome da postoji i vanjsko politički interes zemalja koje čine Misiju ISAF, pa prema tome i Republike Hrvatske. Dobro je rekao general Ćosić, da bi taj interes trebalo pretočiti i u nekakav gospodarski interes i vrlo se ozbiljno oko toga pozabaviti. Sasvim sigurno zemlja koja porušena ratom koja je u jednom košmaru ima potencijale i potrebe za gospodarskom obnovom, gospodarskim razvojem u kojem Hrvatska mora naći svoj interes. I ne samo da general Ćosić i stožerni brigadir ili kako reče gospodin Ćosić dva generala, a ja znam da je samo Branimir Glavaš još general uz Krešu Ćosića u ovom Saboru, dakle ne podržavaju ovakve ideje, negoli da mi svi imamo ovdje dobre namjere i u dobroj vjeri bi podržali ovakve ideje ovdje nazočnog generala Krešimira Ćosića. Kada su istaknuta ova dva problema korupcija u Afganistanu i droga koja rješava vojska ISAF-a, uvijek mi pada na pamet da postoje druge zemlje u kojima postoji trgovina drogom i korupcija, ali vidite to ne rješava vojska te zemlje ili tih zemalja u kojima je tako razvijena korupcija i trgovina drogom. U svakom slučaju ovo izvješće koje je korektno napisano koje ozbiljno objašnjava poziciju naših vojnika i njihovu ulogu u Afganistanu, HDSSB će podržati jer je korektno izvješće. Evo, hvala vam lijepa.
Hvala. Završnih 5 minuta Klub zastupnika HDZ-a gospodin Krešimir Ćosić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Dame i gospodo. Evo dozvolite nekoliko rečenica na kraju. Republika Hrvatska aktivno sudjeluje u oblikovanju međunarodne globalne sigurnosno-političke scene. I to je činjenica, to je važna konstatacija. Republika Hrvatska aktivno sudjeluje u uspostavljanju mira, stabilnosti i prosperiteta u široj međunarodnoj zajednici. I to isto tako treba naglasiti i to je važna činjenica koje moramo biti svjesni. To je jedna od važnijih poruka od ove današnje rasprave, ali ne samo današnje rasprave nego i rasprava koje smo imali u proteklom razdoblju. Republika Hrvatska i hrvatska državna politika sudjeluje u uspostavljanju mira, stabilnosti, prosperiteta sigurnosti u Afganistanu, ali isto tako i duž obala Somalije u Operaciji Europske unije "Atalanta". To je isto tako važna operacija koja je sastavni dio europske obrambene i sigurnosne politike u kojoj hrvatski časnici i mornari imaju važnu ulogu. Hrvatska sudjeluje u uspostavljanju mira, stabilnosti i u Haiti-u. To je hrvatska državna politika, odgovorna, važna i ona je doprinijela da Republika Hrvatska danas bude punopravna članica NATO-a a vrlo skoro i Europske unije. Klub HDZ-a podupire takvu državnu politiku. Na kraju i zbog činjenice da je upravo Hrvatska demokratska zajednica bila nositelj takve politike svakako u svemu tome su imale važnu, aktivnu ulogu sve ostale parlamentarne stranke i na tu činjenicu moramo biti ponosni. Moramo isto tako biti zahvalni svim našim ljudima. Gotovo nekoliko tisuća naših žena, djevojaka, mladića, očeva, majki sudjeluju i sudjelovali su u tim zahtjevnim mirovnim operacijama. Ono što je nesporno i činjenica je operacija u Afganistanu ima svoje probleme. Povlačenje iz te mirovne operacije nikom ozbiljnom u međunarodnoj zajednici ne pada na pamet s obzirom na sve ono što su učinile međunarodne institucije, prije svega NATO, Europska unija, Sjedinjene Američke Države i mnoge druge članice međunarodne zajednice. No međutim, usklađivanje ciljeva u toj zahtjevnoj mirovnoj operaciji sa raspoloživim sredstvima itekako je važno. Istaknuto je da se samo 20% problema ne samo u ovoj mirovnoj operaciji nego i mnogim drugima može riješiti oružanim snagama. 80% problema su daleko složeniji i zahtijevaju sveobuhvatniji angažman. U tom sveobuhvatnijem angažmanu Republika Hrvatska daje svoj puni doprinos kroz Oružane snage Republike Hrvatske, kroz predstavnike policije, predstavnike Ministarstva unutarnjih poslova, kroz predstavnike Ministarstva vanjskih poslova naše diplomate, kroz naše liječnike koji su sudjelovali u zajedničkom liječničkom timu u Kabulu na aerodromu, ali isto tako nudi nam se velika prilika da u svemu tome ne samo u obnovi Afganistana važniju ulogu ima hrvatsko gospodarstvo. I ne zaboravimo na kraju, ljudi koji misle, ljudi koji su aktivni, produktivni, znanstvenici koji publiciraju iz Republike Hrvatske isto tako kroz svoje objavljene radove u uglednim međunarodnim časopisima sudjeluju aktivno znanstveno u oblikovanju mira, stabilnosti na ovim prostorima oblikujući ukupnu politiku Međunarodne zajednice kako bi ona dala željene rezultate u što je moguće kraćem periodu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Završni osvrt gospodin državni tajnik Pjer Šimonović.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Na prvom mjestu bih želio zahvaliti u ime svih pripadnika i pripadnica Oružanih snaga Republike Hrvatske raspoređenih u operacijama konkretno na prvom mjestu u operaciji ISAF u Afganistanu na čestitkama i pozdravima koje ste im uputili. Uistinu oni to zaslužuju i mislim da potpora koju sa strane ovog Visokog doma uživaju je izuzetno važna u dnevnom obavljanju njihovih izuzetno zahtjevnih i složenih zadaća. Mislim da je to ono što na prvom mjestu želim reći. Također, poštovani zastupnici hvala na riječima potpore ovom konkretnom izvješću. Ono je rezultat naših analiza našeg rada po uzoru na druge napredne demokracije i odnose Ministarstva obrane, Vlade sa parlamentima svojih zemalja ali i ono je velikim djelom odraz i vaših napora tijekom ovih rasprava u Hrvatskom saboru u plenarnom zasjedanju a pogotovo na Odboru za obranu. Mi smo u ovom konkretnom izvješću nastojali u punoj mjeri uvrstiti niz sugestija, napomena, pitanja, prijedloga koje ste nam iznosili tako da ćemo što se tiče strukture i što se tiče jasnoće i relevantnosti navedenih informacija i navedenih poglavlja u ovom ... [[Govornik se ne razumije.]] izvješću i tijekom ove sadašnje rasprave i nailazećih rasprava na Odboru za obranu. Mi ćemo naravno slijedeća izvješća strukturirati i pisati upravo da sa naše strane vam pruže što snažnije elemente za vrhovno odlučivanje koje počiva na ovom Visokom domu. Posebno mi je drago bilo čuti s vaše strane ocjene da su neki trendovi u Afganistanu koji su uistinu zahtjevni, složeni i ozbiljni s naše strane da ste ih prepoznali kao iskrene i točne. Radi se uistinu o našem naporu da u ovom Visokom domu sa svoje strane iznesemo sve potrebne argumente na osnovu kojih bi imali punu sliku prije odluka, prije izuzetno važnih odluka koje se tiču života pripadnika i pripadnica oružanih snaga da bi te odluke bile uistinu u punoj mjeri informirane. Dame i gospodo, slična rasprava je vođena nedavno tijekom prijedloga o strukturi snaga za ovu godinu. U ovom izvještajnom razdoblju vidim povod je bio dobar da se raspravlja o situaciji u Afganistanu općenito. Nama je opet dragocjeno dobijati smjernice i naputke od ovog Visokog doma u smislu vođenja same operacije. Ja sam bio slobodan sistematizirati raspravu na nekoliko točaka gospodine predsjedniče vrlo kratko. Bilo je govora o proračunu. Ministarstvo obrane u uvjetima Vladine antirecesijske politike poduzima sve potrebne mjere za racionalizacijom svojih troškova, za pravilnom prioritizacijom tako da na neki način ovu sadašnju situaciju koristimo za maksimalno sređivanje obrambenog sektora. I u tom smislu i na tom planu ja vjerujem da bilježimo značajne uspjehe. Prioritet su sigurnost naših vojnika u konkretnim operacijama tako da unatoč mjerama racionalizacije i štednje ni na koji način u smislu opremanja, obuke, pripreme i vođenja mirovne operacije na prvom mjestu ova najzahtjevnija u Afganistanu ne trpi nego štoviše, u nju se ulaže i više slijedom iskustava koja stječemo. Isto tako, što se tiče borbene spremnosti borbena spremnost je na onoj razini koja je potrebna u skladu sa zakonom, u skladu sa ovlastima a i kao odgovor na prijetnje nacionalnoj sigurnosti koje se u danom razdoblju u ovom konkretnom trenutku pojavljuju. Drugi element je strategija. Bilo je više puta govora o strategiji NATO-a, strategiji Međunarodne zajednice u Afganistanu. Sa svoje strane Republika Hrvatska, Ministarstvo obrane u okviru svojih nadležnosti doprinosi upravo toj sveobuhvatnoj strategiji. Znači, nema vojnog odgovora, vojni instrumenti su dio rješenja u Afganistanu. Ostali dijelovi koji su razvojni, diplomatski, politički, policijski Republika Hrvatska sukladno svojim mogućnostima kao što je profesor Ćosić govorio izrazito sudjeluje i nastavit će sudjelovati i širiti svoj angažman upravo na planu razvoja samoodrživih struktura u Afganistanu. Što se tiče incidenata koji se pojavljuju, izvanrednih događaja koji obuhvaćaju naš kontingent tako i neke druge kontingente svi ti incidenti su predmet naše dubinske raščlambe kroz postrojbe, kroz grane, kroz glavni stožer, kroz Ministarstvo obrane po dubini i širiti tako da sve ono što se događa u Afganistanu, sve ono u čemu sami sudjelujemo ujedno shvaćamo i kao naučenu lekciju. Mislim da je ozbiljnost pristupa koji imamo dokazana i kroz činjenicu visoke razine sigurnosti naših vojnika koju smo srećom uspostavili. Moja završna napomena gospodine predsjedniče, dame i gospodo tiče se novaca koje ulažemo u mirovne operacije. Mislim da novci uloženi u mirovne operacije su dobro uloženi novci. Teško je uspoređivati razne troškove države. Svi su oni troškovi koji čine državu. U ovom konkretnom slučaju radi se o prepoznatljivoj koristi na planu naše sigurnosti. Prijetnje s kojima se suočavamo u Afganistanu kao Republika Hrvatska i cijela Međunarodna zajednica jesu prijetnje i nama međunarodni terorizam, droga. Naša odgovornost i obveza je da sudjelujemo u međunarodnim naporima u suzbijanju tih prijetnji. Naša obveza unutar NATO-a, kao članice NATO-a, da bismo imali pravo na sve koristi koje nam daje članstvo u NATO-a jednostavno mi sa svoje strane moramo doprinosit naporima NATO-a i jednostavno razvoj, ulaganje u mirovnu operaciju na najbolji mogući način ujedno razvija sposobnosti Oružanih snaga opet na korist naše nacionalne sigurnosti. Tako da novci uloženi su dobro uloženi, transparentno uloženi u prepoznatljivu političku i sigurnosnu korist Republike Hrvatske. Gospodine predsjedniče, dame i gospodo, hvala lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo nešto kasnije. Prelazimo na Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu u razdoblju od 1. travnja 2008. do 30. rujna 2009. godine. Podnositelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Sukladno prethodnom mišljenju Odbora za obranu, dajem na glasovanje sljedeći zaključak: Prihvaća se Izvješće o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji u Afganistanu u razdoblju od 1. travnja 2008. do 30. rujna 2009. godine. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovo mišljenje odbora je prihvaćeno većinom glasova. 76 glasova za, 6 suzdržanih i 22 protiv.