. Prva točka: - Prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, prvo čitanje, P.Z. broj 251 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose i na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Imamo dakle prije nego što nam poštovana ministrica poljoprivredne Marija Vučković predstavi zakon vidim da imamo povredu Poslovnika i stanku. Prvo povreda Poslovnika, kolegica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Dakle, po zna koji puta u ovom sazivu povrijeđen je članak Poslovnika Hrvatskog sabora broj 174. kojim je definiran sadržaj prijedloga zakona. Ovaj članak kaže kako će uz prijedlog zakona predlagatelj dostaviti iskaz o procjeni učinaka propisa. Iskaz nismo dobili što ukazuje na povrijeđenu proceduru donošenja zakona, ali i na nedemokratičnost kao i na izbjegavanje razložnog i svrsishodnog donošenja propisa. Dakle, drugim riječima [[Upadica: Hvala vam.]] gubi se bit parlamentarizma. Zahvaljujem.
Hvala vam lijepa, ovdje se ne radi o povredi Poslovnika, pitanje je procedure našeg rada u saboru, a ministrica će objasniti, ja očekujem da će odgovoriti na ovo što ste postavili legitimno kao pitanje. Sada ćemo preći na zahtjeve za stankom. Prvi na redu je kolega Petrov, izvolite.
Poštovani predsjedniče sabora tražim stanku u ime Kluba MOST-a o zakonu o komasaciji. Prvenstveno želim naglasiti da je komasacija odnosno okrupnjivanje zemljišta bitno. Ono je preduvjet kvalitetnog korištenja poljoprivrednog zemljišta. Ono je preduvjet da biste stvorili konkurentne poljoprivredne proizvode jer ako provedete komasaciju odnosno okrupnjivanje zemljišta dobit ćete više proizvoda, postat ćete konkurentniji na tržištu. Što je danas? Danas u ARKOD-u prosječna površina parcele iznosi 0,87 hektara. Iznimno malo. Još je tragičnije u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje je prosječna površina parcele 0,23 hektra. Što je država napravila po tom pitanju? Država je 2009. donijela program okrupnjavanja zemljišta u razdoblju od 2009. do 2021. nula komasacija. Država je imala na raspolaganju 300 milijuna kuna iz EU fondova od 2014. do 2020. nula iskorištenih kuna. Država je donijela Zakon o komasaciji 2015. nula provedenih komasacija. Danas dolazimo nakon 5 godina ove vlade pričat ponovo o Zakonu o komasacija, vlada u zadnjih 5 godina nula komasacija. Ja bih vas stvarno molio da ozbiljno se uključite u program rješavanja komasacija. Zašto? Po ovom vašem zakonu koji je danas u prvom čitanju i ovaj prijedlog zakona je neprovediv. Zašto? Potrebno vam je više od 380 milijuna kuna koje ste predvidjeli. Druga stvar, ne možete prebaciti na lokalne samouprave provođenje komasacija gdje u općinama ima po par zaposlenih vaše ministarstvo to nije uspjelo riješiti sa stotinama zaposlenih u 12 godina. Molim vas, pristupite ozbiljno okrupnjavanju zemljišta. Ne PR uradcima.
Hvala vam, stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista kako bi još jednom naglasili važnost zakona koji je pred nama. Zadnja komasacija je bila '80.-ih godina prošlog stoljeća. Temeljem važećeg zakona nije napravljena ni jedna. Hoće li temeljem ovog koji je danas na našim klupama koja komasacija i biti napravljena to ćemo još vidjeti, ali činjenica je da mi našim prostorom i vrijednim resursom, a to je naše poljoprivredno zemljište ne raspolažemo i ne upravljamo onako kako bi to bilo u duhu dobrog gospodara. A temeljem tog poljoprivrednog zemljišta se isplaćuju milijunski poticaji i osvrnut ću se samo na ono što se zove povijesna prava. Naime, kada smo ulazili u EU tada su stočari koji su u to vrijeme bili stočari stekli jednu povlaštenu situaciju da dobivaju veće poticaje nego svi ostali. U međuvremenu su njihove štale postale prazne. Velika većina njih više stoku ne drži i dok je naše stočarstvo na koljenima imamo jednu grupu povlaštenih kojima se isplaćuju ta tzv. povijesna prava samo zato što su oni nekad držali stoku koje danas više nema. I stočari koji danas uistinu imaju ogromne probleme govore kako se radi upravo o onom što bi se moglo nazvati legaliziranom pljačkom jer to je ušlo i u sljedeće programsko razdoblje i nastavlja se i dalje, a krajnje je vrijeme da se to ukine ili barem preispita. Hvala.
Stanka je odobrena. Kolegice Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem. Dakle, tražim stanku u ime kluba za Pravednu Hrvatsku u trajanju od najmanje deset minuta kako bi još jednom ukazali na sve nelogičnosti odnosno na neustavnosti i nezakonitosti kojima obiluje ovaj prijedlog zakona, dakle od toga da nam procedure donošenja nisu ispoštivane na što nas je i sama EU upozorila kroz semestralna izvješća koja smo im u obvezi dostavljati pa do toga da zapravo u ovom prijedlogu postoji mogućnost izvlaštenja čak i rušenja zagrada koje su u skladu sa pravilnicima o jednostavnim zgradama, čak i uklanjanja trajnih nasada ako tako procijeni sudski vještak odnosno procjenitelj. A protiv ove odluke zapravo sami poljoprivrednici odnosno vlasnici tih legalnih zgrada i vlasnici nasada nemaju pravo na žalbu. Ako to nije neustavnost onda ne znam što jeste. Dakle, drugim riječima u postupku komasacije može vam se rušiti legalni objekt, uklonit nasad, a vi se na to ne smijete žaliti. Po meni je to ozbiljan problem i smatram da se o tome treba još puno govoriti. Zahvaljujem.
Stanka je odobrena. Kolegice Mrak Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče HS-a. Molim stanku u trajanju od deset minuta u ime kluba Centra i GLAS-a. Na ovim našim prostorima se u prošlih stotinjak godina mijenjale su se vojske, mijenjala su se društvena uređenja, mijenjali su se i nazivi država, ali postoje neke stvari koje su bile konstanta, a to je da mi pričamo o kanalu Dunav-Sava tamo još od doba Austro-Ugarske o tome da li pruga kroz centar Grada Zagreba treba se dići gore ili se treba spustiti ispod zemlje, o tome da se treba navodnjavati i pričamo o komasaciji. I sad se nalazimo u 2022.g. i točno gdje smo? Točno tamo negdje na samom početku. Sam predlagatelj u uvodnom obrazloženju zakona je napisao konstataciju koja kaže, primjena zakona u praksi pokazala da postoje zapreke koje usporavaju komasaciju poljoprivrednog zemljišta, a druga rečenica, dakle riječ je o zadnjem zakonu iz 2015., na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta nije proveden nijedan postupak. I umjesto da napravimo jednu dobru analizu, jednu dobru uopće usporedbu hodogram što smo imali do sada, a što zapravo želimo, ključno pitanje koji si uvijek trebamo postaviti što je cilj. Da li mi stvarno želimo imati komasaciju? Da li želimo stvarno da se ta komasacija provede? Da li zaista želimo riješiti taj problem ili želimo imati niz zakona koje ćemo donijeti u saboru pa će onda 2022. biti donesen još jedan zakon pa za sljedećih sedam do deset godina će se zaključiti da on u određenim eremitima nije provediv. Kao što sam imala petminutni govor rekla sam da živimo u nekom novom normalnom, vrijeme koje živimo je nenormalno. Ja apsolutno mislim da zakon o komasaciji treba biti brz, učinkovit [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] i operativan, a to ovaj nažalost nije.
Stanka je odobrena. Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa. Hvala predsjedniče. Tražim stanku u ime kluba IDS-a od deset minuta kako bi se dodatno konzultirali, ali zapravo i ukazali na nekoliko stvari. Da Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta je potreban, nužno je potreban pogotovo za Primorsku Hrvatsku, za područje s kojeg mi dolazimo s obzirom na rascjepkanost katastarskih čestica, na složenost katastra. No ima i prepreka za njegovu realizaciju, to bi htjeli posebno ukazati. On je u praksi teško provediv, pogotovo u našem dijelu i to iz nekoliko razloga. Neriješeni su imovinskopravni odnosi, u gruntovnici se još nalaze neki vlasnici koji su pred stotinjak godina bili vlasnici, njihova djeca razasuta po svijetu, po 30 suvlasnika na parceli od 1000 kvadrata, nalaze se u Americi, Australiji, ne znam ni ja zemljama Europe. Nakon toga optanska imovina dakle nikad do kraja riješeno pitanje imovine nekadašnjih vlasnika koji su nakon II. svjetskog rata opredijelili se za državljanstvo nekih drugih zemalja i neriješeno posjedovno stanje. Mi imamo u praksi da nam katastar po sedam, osam godina kasni za gruntovnicom, da se ovako plastično izražavam, dakle pogotovo kod pitanja posjeda zna se dogoditi da je još ne znam nono upisan, a već je sin svome sinu prepisao tu česticu, a o kupoprodaji da niti ne pričam i katastarski operati naravno koji su neusklađeni sa realnim stanjem na terenu. Mišljenja smo da sam zakon u redu, ali preduvjeti nisu učinjeni i kad se radi jedan takav, a to je ipak jedna reforma agrara, kad se radi jedan takav složeni sustav da bi trebalo uskladiti sa drugim institucijama, s drugim ministarstvima i ostalim i geodetskom upravom itd. jer nama stvarno je nerealna situacija terena s onim što zapravo se želi učiniti. Hvala lijepa.
Kolega Kolarek, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba HDZ-a u trajanju od deset minuta da se još malo konzultiramo i učvrstimo stavove i da ukažemo na činjenice koje su bitne i važne što se tiče ovog zakona. Sigurno je jedno da će ovaj zakon okrupniti poljoprivredne površine, riješiti imovinsko pravne odnose i po meni ono što je najvažnije doći će i otkrit će se još puno, puno poljoprivrednih površina koje su do sad uzurpirane a u vlasništvu su RH i zato smatramo da je ovaj zakon i da je ministarstvo i vlada prije svega odlučna, hrabra da se krene u komasaciju jer je ona nužno potrebna kako bi se pokrenule daljnje radnje za i navodnjavanje i sve ono što je potrebno kako bi se poljoprivredna proizvodnja racionalizirala i da bi naši poljoprivrednici imali konačno benefit od svoje poljoprivredne proizvodnje.
Stanka je odobrena. Imamo još jedan zahtjev, poštovana kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem. Tražim stanku u ime Kluba SDP-a u trajanju od 10 minuta kako bi još jednom razmotrili sam kontekst donošenja ovog zakona. Krenimo od činjenice da imamo važeći Zakon o komasaciji koji je usvojen 2015. godine, kao što su i moji prethodnici rekli na kojeme se nije poduzelo apsolutno ništa. Također bi napomenula da važeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je donesen 2018. godine zakonodavno nije usklađen sa postojećim Zakonom o komasaciji i to zapravo govori o neambicioznosti ovog ministarstva i neusklađenosti propisa na koje upozoravamo zaista već dugi niz. Smatramo da je sam postupak provedbe komasacije vrlo složen i dugotrajan i dodatan uteg cjelokupnom postupku će biti to da su neuređene zemljišne knjige i imovinsko pravni odnosi još uvijek, još uvijek nesređeni te da su vlasnici nedostupni i nepoznatog prebivališta ili boravišta. Također kod odredbi vezanih za sastav povjerenstava postoji bojaznost da brojne lokalne samouprave neće imati dovoljne administrativne kapacitete za provedbu ovog posla. U javnom pozivu kojeg ste objavili tijekom prošle godine odnosno koncem prošle godine gdje je bio i javni poziv za zapravo iskaz interesa za komasaciju ste pozvali i jedinice regionalne samouprave, no u ovom zakonu jedinice regionalne samouprave ne mogu biti nositelji komasacije. Sve to zapravo dovodi do zbrke i zapravo govori o tome kako će taj složen i dugotrajan postupak biti i kako će to povjerenstvo raditi zapravo samo u praksi. Zahvaljujem.
Imamo još jedan zahtjev za stankom, kolegica Martinčević, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče sabora. Tražim stanku u trajanju od 10 minuta kako bismo unutar Kluba Reformista i HSLS-a još jednom raspravili ovu iznimno važnu temu. Ja sam o komasaciji govorila prije 2 tjedna kada smo ovdje raspravljali o strategiji poljoprivrede. Jasno sam naglasila da bez provođenja postupka komasacije mi ne možemo uopće govoriti o provođenju strategije poljoprivrede. Danas 70% hrvatskih poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara zemlje, a na sjeveru Hrvatske u sjevernim županijama prosječna parcela je 0,38 hektara. Naravno da bez komasacije mi ne možemo pokrenuti niti realizirati projekt navodnjavanja, niti možemo koristiti mehanizaciju na adekvatni način, niti samim time možemo uopće biti konkurenti. Ja pozdravljam činjenicu da je ministrica sada izašla sa ovim prijedlogom zakona međutim moramo potpuno jasno naglasiti da ovaj zakon da bi mogao ići u realizaciju treba određene pretpostavke, a to je prije svega, o tome su već ovdje kolege i govorili to su izmjene i dopune Zakona o nasljeđivanju kao i izmjene i dopune Zakona o zemljišnim knjigama. Dakle, bez novog Zakona o nasljeđivanju komasacija znate da nema šanse. I isto tako ono što bi svakako trebalo napraviti je da se na razini županija uspostave instituti koji će u roku od 3 godine pružati besplatnu uslugu čišćenja zemljišnih knjiga i na taj način nekako prisiliti dakle da se te imovinsko pravne zavrzlame koje postoje dakle u svim tim česticama razriješe kao dakle ključna pretpostavka komasacije. I treće naravno da se omogući zamjena zemljišta bez oporezivanja. Mi sad imamo sustav u kojem dakle kada se radi o komasaciji po ovom zakonu, a koja kao što se vidi ide prvenstveno u smjeru državnog zemljišta nema oporezivanja dok kod privatnih vlasnika u zamjenama imamo dapače duplo oporezivanje, a to je također nešto što bi svakako trebalo … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala vam, stanka je odobrena. Javlja li se još tko? Ne. Onda ćemo napraviti malu stanku do 11 i 15. STANKA U 11,06 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 11:15 SATI]] Poštovane kolegice i kolege molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bi mogli nastaviti sa radom. Pozivam sada ponovno poštovanu ministricu poljoprivrede Mariju Vučković da da obrazloženje Prijedloga zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, gospođe saborske zastupnice i gospodo saborski zastupnici. Trenutno je na snazi Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta objavljen u Narodnim novinama broj 51 iz 2015. godine. Primjena odnosno neprimjena ovog zakona pokazala je da postoje određene zapreke koje usporavaju provedbe postupka komasacije poljoprivrednog zemljišta pri čemu je točno da je ovo Ministarstvo poljoprivrede više puta iniciralo od strane jedinica lokalne samouprave koje su bile izabrane za pilot područja da tako što i pokrenu, no to i pisanim putem no na žalost to nije išlo. Na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta, dakle nisu provedeni postupci komasacije. To naravno utječe na učinkovitost korištenja poljoprivrednog zemljišta koje je rascjepkano u veliki broj parcela male površine, nepravilnog oblika, često neprikladnih za poljoprivrednu proizvodnju. Zakonom se nisu na odgovarajući način mogli ostvariti cilj i svrha komasacije poljoprivrednog zemljišta, a komasacija, okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta od strateškog su interesa za Republiku Hrvatsku. Svrha je ovog prijedloga smanjenje administrativnih zapreka, bolja i učinkovitija provedba postupaka komasacije poljoprivrednog zemljišta, stavljanje u funkciju poljoprivrednog zemljišta sve u cilju povećanja produktivnosti, stvaranja više dodane vrijednosti, boljeg i kvalitetnijeg korištenja poljoprivrednog zemljišta u RH. Donošenjem novog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta stvorit će se preduvjeti za okrupnjavanje katastarskih čestica male površine i nepravilnog oblika u veće i pravilnije, stvoriti pretpostavke za povećanje poljoprivredne proizvodnje, te bolji preduvjeti za obrađivanje poljoprivrednog zemljišta uređenjem puteva i komunalne mreže. Stvorit će se preduvjeti za bolje rješavanje imovinsko-pravnih odnosa na zemljištu što će u konačnici provedbom propisa značajno i pozitivno utjecati na razvoj i unapređenje ruralnih prostora. Za provedbu predmetnog zakona sredstva su planirana u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2022. godinu te u planovima za 2023. i 2024. pri čemu su sveukupna sredstva za prvih 18 000 hektara koji će se naći u budućem programu kojeg izrađuje Vlada osigurani putem Nacionalnog programa za otpornost i oporavak. Prijedlogom zakona omogućit će se stavljanje u funkciju poljoprivredne proizvodnje rascjepkanog i zapuštenog poljoprivrednog zemljišta posebno onog kojem je otežan pristup. Okrupnjavanjem se optimizira oblik i površina poljoprivrednog zemljišta, omogućuje planiranje i izgradnja pristupnih puteva, vodnih građevina za melioracije i druge infrastrukture. Propisuje se da Vlada Republike Hrvatske donosi program komasacije poljoprivrednog zemljišta koji izrađuje Ministarstvo poljoprivrede, a kojim se utvrđuje provođenje komasacije poljoprivrednog zemljišta na okvirnoj površini zemljišta za određeno razdoblje i u skladu sa planiranim financijskim sredstvima. Propisuje se da Ministarstvo poljoprivrede uspostavlja i vodi informacijski sustav komasacije u elektroničkom obliku u okviru kojeg se nalazi i registar komasacije. Propisuje se da se komasacija pokreće na osnovi idejnog rješenja komasacije koje će izraditi jedinica lokalne samouprave, odnosno grad Zagreb kad se utvrdi da postoje značajne površine poljoprivrednog zemljišta koje se ne koristi u svrhu poljoprivredne proizvodnje ili se loše iskorištava, a više od 50% tog zemljišta nalazi se na njihovom području što mora biti u skladu sa programom. Propisuje se da će Ministarstvo poljoprivrede radi ubrzanja postupka komasacije poljoprivrednog zemljišta donijeti Odluku o izradi prijedloga idejnog rješenja komasacije, odnosno pokrenuti postupak komasacije ako jedinica lokalne samouprave nije donijela Odluku o izradi prijedloga idejnog rješenja za značajne površine koje se ne koriste ili se loše iskorištava a ministarstvo preuzima nadležnost za postupak komasacije koje je jedinica lokalne samouprave pokrenula, ali ga ne provodi. Propisuje se da nositelji komasacije mogu biti jedinica lokalne samouprave i grad Zagreb ili Ministarstvo poljoprivrede. Propisuje se da se radi provođenja postupka komasacije imenuje povjerenstvo kao kolektivno tijelo koje koordinira uređenje vlasničkih stvarno-pravnih i drugih odnosa na zemljištu, radova na izgradnji građevina za melioracije i drugih radova, te priprema izrađuje prijedloge akata koje donosi nositelj komasacije. Propisuje se da je stručna osnova za provedbu komasacije projekt komasacije kojim se utvrđuju područja na kojem će se provoditi komasacija, izvori financiranja, rokovi za provedbu, popis zemljišta sudionika komasacije koje je uneseno u komasacijsku gromadu i drugo. Utvrđuje se izdvajanje zemljišta svakog sudionika komasacije kojemu pripada naknada u skladu sa odredbama propisa kojima se uređuje procjena vrijednosti nekretnina. Hvala lijepa.
Zahvaljujem ministrici, pa krećemo sa replikama. Prva je na redu kolegica Maksimčuk, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora, uvažena ministrice. Učinkovito korištenje poljoprivrednog zemljišta na velikom dijelu površina ograničeno je upravo zbog usitnjenih i međusobno udaljenih obradivih površina. Znamo da je produktivnost hrvatske poljoprivrede na 31% prosjeka EU. Prosječna veličina poljoprivrednog gospodarstva je nešto manja od 7 hektara. Sigurno da će se okrupnjivanje poljoprivrednog zemljišta doprinijeti učinkovitosti i naravno i većim prinosima što svakako podržavamo. Rješavat će se imovinska, pravna pitanja ali moje pitanje vama imaju li sve jedinice lokalne samouprave dovoljno kapaciteta za njegovu provedbu i što će biti sa onima koji možda nemaju dovoljno resursa za istu. Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa na pitanju. Za one jedinice lokalne samouprave koje nemaju dovoljnih kapaciteta i to se pokazalo kao nedostatak postojećeg zakona sada se propisuje odgovornost i mogućnost Ministarstva poljoprivrede da preuzme takav postupak ako je u skladu sa interesima, ako se radi o poljoprivrednom zemljištu koje može osigurati vredniju proizvodnju. Također što se tiče produktivnosti, da ona je niska no prije pet, šest godina na početku mandata ove Vlade je bila negdje između 26, 27% u odnosu na prosjek EU, pa i kada smo počeli raditi strategiju bila je 29. Danas je 31%. Mi naše indikatore ostvarujemo, neće ona skočiti preko noći.
Kolegica Ban-Vlahek, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, važeći Zakon o komasaciji usvojen je u 2015. ali se kako smo čuli do danas nije napravilo apsolutno ništa. Prošle ste godine upravo vi ministrice zajedno sa premijerom u nekoliko navrata najavljivali da zakon nije dobar i da ga treba mijenjati. Da, slažem se trebalo ga je već odavno uskladiti jer brojne aktivnosti po odredbama tog zakona provodi Agencija za poljoprivredno zemljište koja je ukinuta Zakonom o poljoprivrednom zemljištu još 2018. godine. Od tada nije izvršeno usklađivanje zakonodavnog okvira, dakle pune četiri godine. Zbog tog nemara nisu iskorištena EU sredstva namijenjena za tu svrhu. Naime, u programu ruralnog razvoja od 2014.-2020. konkretno podmjere 4.3 Potpora za ulaganje u infrastrukturu vezana uz razvoj, modernizaciju ili prilagodbu poljoprivredi ili šumarstva, tip operacije dva, komasacija poljoprivrednog zemljišta planirana su sredstva pri čemu je intenzitet potpore iznosio do 100% vrijednosti ukupno prihvatljivih troškova.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Dakle, ne bih ja sad baš rekla da mi nismo iskoristili sredstva. Mi smo sva sredstva Programa ruralnog razvoja to je odgovor na prethodne rasprave, mi njih dobro koristimo, mi smo osnovna sredstva iskoristili, dakle potrošili na razini od 85% za razdoblje 2014.-2020. što nas je dovelo na peto mjesto u EU i to je statistički podatak koji je točan. Dakle, sredstva koja se ne koriste sukladno specifičnim ciljevima i pravilima za korištenje fonda se onda preusmjeravaju tamo gdje je potrebno, a imali smo krize i druge strukturne potrebe. Sredstva se također nisu koristila između ostalog, ali naravno koristili su se za druge jednako važne svrhe zato što je zakonom predviđeno tko može nositi, pokretati, tko može biti korisnik sredstava a nije bilo interesa i to rješavamo ovim izmjenama.
Kolega Okroša, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, uvažena ministrica. Svjedoci smo da unazad nekoliko godina raste poljoprivredna proizvodnja prema svim statističkim podacima u Republici Hrvatskoj. Isto tako kao čelnik jedinice lokalne samouprave svjedok sam kako Vlada velika pomama za poljoprivrednim zemljištem i smatram da će upravo zakon brojeva, zakon tržišta napraviti svoje kako će ovaj Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta donijeti dobro i da će se sa tim zakonom upravo i okrupniti poljoprivredne parcele, ali i urediti upravo ovi odnosi između jedinica lokalne samouprave i Ministarstva poljoprivrede. Moje pitanje glasi kada bi mogli očekivati neke konkretnije mjere i koliko će se ove izmjene, zadnje izmjene Zakona o poljoprivrednom zemljištu ticati promjena regulativa vezano za posao koji bi obavljali djelatnici u općinama i gradovima.
Izvolite odgovor.
S obzirom na rokove koje propisujemo pred jedinicama lokalne samouprave je velika i važna zadaća brze provedbe, no Ministarstvo poljoprivrede će u timove, u povjerenstva imenovati jednog svog člana kojeg će prethodno obučiti. Izrađuje se informacijski program koji bi trebao ubrzati postupke i konačno se donosi prijedlog bodova koji je u skladu sa Strategijom poljoprivrede i nacrtom našeg strateškog plana koji će odagnati sve nejasnoće, omogućiti brzo, jasno rangiranje i ugovaranje bez ikakvih prijepora i dvojbi što je posebno novost, pa i velika reforma koje donose ove izmjene.
Kolega Pavliček, izvolite.
Poštovana ministrice, Hrvatska ima nešto više od 154000 čini mi se obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava. Kolika je prosječna površina poljoprivrednog zemljišta unutar jednog OPG-a i kolika je prosječna parcela po veličini i gdje smo tu u usporedbi sa ostatkom EU?
Izvolite odgovor.
Parcele koje se odnose na ono poljoprivredno zemljište koje je upisano u ARCOD prosječno hrvatsko u vlasništvu ili u korištenju, u zakonitom korištenju jednog poljoprivrednika, poljoprivrednog gospodarstva u upisniku su čini mi se 6,7 ha. Ako uzmemo u obzir one sve površine manje koje postoje u Hrvatskoj, koje se donekle obrađuju, a koje nisu u ARKODU zato što ne udovoljavaju osnovnim pravilima onda se to penje na 11 hektara. Što se tiče prosječne veličine parcele ovdje je iznesen točan podatak danas nešto više od 0,8 hektara.
Kolega Piletić, izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana ministrice u 10 mjesecu prošle godine vaše ministarstvo objavilo je javni poziv zainteresiranima za komasaciju, a kroz provedbu Nacionalnog plana otpornosti i oporavka do 2026. godine. S obzirom da znamo da se na isti poziv javilo tek nešto manje od 30 jedinica lokalne samouprave, a smatrajući ovaj zakon nakon današnje rasprave i vrlo brzog usvajanja više nego dobro došlim zanima me kada možemo očekivati, dakle konačni javni poziv i dakle provedbu komasacije zainteresiranim jedinicama lokalne samouprave.
Izvolite odgovor.
Mi smo, mi ćemo poštivati rokove koji su pred nama i koji su vrlo zahtjevni. Dakle, po usvajanju ako Hrvatski sabor podrži Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta Vlada je dužna na prijedlog Ministarstva poljoprivrede u roku od šest mjeseci napraviti Program komasacije. Što se tiče javnog poziva koji je bio krajem listopada 2021. godine javilo se 23 jedinice lokalne i područne samouprave sa iskazanim interesom za 46,6 tisuća hektara. Mi imamo osigurana sredstva za 18 tisuća hektara zajedno s Državnom geodetskom upravom i ostalima koji su uključeni u cijeli program. Mi sad već radimo i završavamo prijedlog prioritizacije koji će biti takav da će i možemo iskoristiti na vrijeme ova sredstva od 18 tisuća hektara, ako tih 18 tisuća hektara na vrijeme komasiramo onda ćemo komasirati i sve drugo što bude moguće u Hrvatskoj. Ovo je izazov i njega je potrebno ostvariti u kratkom roku, znači polazimo od onoga što imamo, od ovih 46 tisuća i 600 hektara.
Hvala vam. Kolegice Marić, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, kako se ovdje navodi za komasaciju je iz NPOO predviđeno 250 milijuna kuna, a za program trajnog praćenja stanja odnosno monitoring poljoprivrednog zemljišta 13 milijuna kuna. I sad prema svoj dostupnoj literaturi vaš plan je bio da se do kraja 2021. donese zakon, dakle tu malo kasnimo. Onda navodite da bi plan bio do kraja prvog kvartala 2026. da se mora okončati komasacija za najmanje 18 tisuća hektara koje ste spomenuli, a do kraja drugog kvartala 2026. bi trebalo potpuno uspostaviti i opremiti 90 postaja za trajno praćenje stanja odnosno za monitoring. Tako je prema onome što sam ja, do čega sam dospjela. E sad, da li vi imate potpunu sliku koliko mi zapravo zemljišta imamo koje treba okrupniti odnosno podvrgnuti komasaciji, tu ste spominjali nekih 46 tisuća ili koliko, pa vas molim konkretan podatak. Ovdje je planom odnosno ovim zakonom predviđeno 18 tisuća, kada će sve ostalo onda doći na red? Hvala.
Odgovor izvolite.
Ovo je rezultat poziva na iskaz interesa, 23 odgovora 46 tisuća i 600 hektara. Sada oni koji su za to u državi stručni radi na prioritizaciji kako bismo komasirali prvih 18 tisuća hektara. Naravno da će ova vlada nastojati i povećati sredstva ako za to bude potrebe. Naš je cilj, sve ste dobro rekli što se tiče rokova, završiti ovih 18 tisuća hektara. To nas neće sprječavati ako sve bude dobro odnosno kad sve bude dobro išlo, a ići će da onda taj program i povećamo. Naš je cilj 18, prvi iskaz interesa je pokazao da postoji interes za 46 i 600. Koliko ukupno vidjet ćemo po slijedećim pozivima.
Gđa. Martinčević.
Evo zahvaljujem. Poštovana ministrice, dakle svi smo se složili da je za konkurentnost i razvoj naše poljoprivredne proizvodnje komasacija ključna. Drago mi je da danas raspravljamo o ovom zakonu, ali isto tako mislim da se svi možemo složiti i danas je o tome bilo već govora da za i realizaciju ovog zakona su nužne izmjene i dopune Zakona o nasljeđivanju, Zakona o zemljišnim knjigama i ukidanje dvostrukog oporezivanja, pa molim da nas izvijestite, dakle to su resori vaših kolega ministara, vi sigurno znate u kojoj su fazi izmjene tih zakona, kada ćemo o njima raspravljati, kada će one nastupiti, a kao što sam rekla kao nužna pretpostavka za provođenje ovog zakona.
Hvala. Odgovor.
Razumijem vaše pitanje, no ne bi sada mogla konkretno odgovoriti kada će se, kada će se mijenjati zakoni za koje, za čiji prijedlog ovo Ministarstvo poljoprivrede nije nadležno. No za prvih 18 tisuća hektara, pa i za mnogo više po prioritizaciji koju mi sad radimo i podacima koje imamo zajedno s Državnom geodetskom upravom i Ministarstvom pravosuđa i uprave neće bit nužna izmjena drugih propisa, za neke za koje bi bila dobra… [[Govornik se ne razumije]] možda da, ali za ove prve koje smo si dali za cilj neće bit nužne.
Gđa. Vukovac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice, dakle unutar programa ruralnog razvoja kroz mjeru 4. ulaganje u fizičku imovinu, konkretno operacija 4.3.2 koja se odnosila na komasaciju i regulaciju poljoprivredne i šumske infrastrukture na raspolaganju nam je bilo 32 milijuna eura za ulaganje u investiranje u komasaciju poljoprivrednog i privatnog šumskog zemljišta minimalno je bilo predviđeno 5 tisuća eura po projektu, a maksimalno do 3 milijuna eura po projektu. Koliko je konkretno i da li je uopće bilo realiziranih projekata u razdoblju koje je iza nas, a odnose se na komasaciju privatnog poljoprivrednog odnosno privatnog šumskog zemljišta? Zahvaljujem.
Hvala. Odgovor.
Operacija namijenjena komasaciji poljoprivrednog zemljišta nije se koristila. Ovo Ministarstvo poljoprivrede je učinilo sve da se ono koristi na način da smo mi izmijenili program ruralnog razvoja i jedino ovoj mjeri omogućili financiranje projektno tehničke dokumentacije. To nije bilo omogućeno u izbornom programu od '14. do '20. nego smo mi to promijenili. Međutim, korisnici su mogli bit oni koji jesu i nisu iskazivali interes zato se ovim zakonom sada predviđa da tamo gdje to hrvatskoj poljoprivredi i ruralnom prostoru treba, a interes ne prepoznaje JLS može pokrenut Ministarstvo poljoprivrede.
Gđa. Šimpraga.
Zahvaljujem. Uvažena ministrice, može li RH aktivno sudjelovat u komasaciji na način da osigura sredstva za otkup zemljišta koje je uključeno u komasacijsku gromadu ukoliko neko od sudionika želi prodati zemljište? Naime, na terenu imamo takvu situaciju da ljudi imaju po nekoliko desetaka kvadrata poljoprivrednog zemljišta i oni bi se htjeli toga riješiti isplatom tržišne cijene koja ide i do nekih 50 kuna po metru kvadratnom poljoprivrednog zemljišta, oni bi radije pristali na isplatu nego da dobiju tih nekoliko desetaka kvadrata na nekom drugom mjestu. Hvala.
Hvala. Odgovor izvolite.
Poštovana zastupnice, mi razumijemo vaše pitanje. No zakonom kojeg predlažemo želimo ostvariti naš reformski cilj, želimo komasirati onih 18 tisuća hektara koji će se moći najbrže, najjednostavnije i sa najvećim učincima napravit. Naravno da će Vlada RH učiniti sve da to ne stane na tih 18 tisuća hektara i da odgovori i na neke posebne i pojedinačne situacije, a ovaj zakon je predviđen da se donese program, da se potroše sredstva u zadanom roku koja su osigurani i da bude praktično pilot od 18 tisuća za sve ono drugo što će iza toga slijediti.
Gđa. Vučemilović.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana ministrice, mi često imamo situacije da na pola hektara imamo po 7-8 vlasnika od kojih polovica više nije među živima, a druga polovica je razasuta kao rakova djeca po cijelom svijetu od Australije, Amerike, Novog Zelanda itd. Na ovom prvom sastanku se inzistira koji je u Članku 20. definiran inzistira se na sastanku uživo. Namjeravate li možda dati nekakvu mogućnost da se sukladno tekovinama 21. stoljeća ljudi koji su zainteresirani uključe video vezom pa da onda cijeli proces možda još više dobije na legalnosti i vjerodostojnosti. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Razumijem vaše pitanje. Dakle, zakonom je predviđeno da se osigura suglasnost najmanje 50% vlasnika, 50 plus 1 koji imaju najmanje 67% površina. Isto tako, s obzirom da je riječ o vrlo izazovnom postupku koji se desetljećima nije radio i zadire u stvarno pravne imovinsko pravne odnose predviđeno je za one koji nisu tu, predviđen je postupak imenovanja u pisanom obliku punomoćnika te se koriste pravni instituti iz drugih područja za slične situacije. To je također novitet i ovog zakona. I to je prijedlog koji je iznjedrila stručna radna skupina geodeta, pravnika i agronoma.
Gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice na temelju dosadašnjeg zakona provedeno je 5 pilot projekata, no utvrdilo se da u stvari zakon treba unaprijediti i zbog toga je ministarstvo izradilo novi zakon, raspisalo javni poziv, javilo se 22 jedinice lokalne samouprave. Mene zanima da li znate gdje je provedeno ovih 5 pilot projekata i koji su bili rezultati i s kojeg područja Hrvatske dolazi ovih 22 jedinice lokalne samouprave? Da li su one posebno smještene u nekom dijelu Hrvatske gdje je jači interes za komasaciju? Do kada se planira provesti komasacija ovih 18.000 hektara i postoji li mogućnost da se financijska sredstva povećaju za komasaciju obzirom da se i na ovaj poziv prijavilo preko 46.000 hektara znači da postoji interes, postoji potreba samo je pitanje hoće li biti sredstava.
Hvala. Odgovor.
Što se tiče 5 pilot područja one su se provodile u različitim područjima Hrvatske, obuhvaćale su i Dalmaciju i Istru i kontinent, ona su se planirala oprostite. Mi smo krajem 2019. ili početkom 2020. godine neovisno i ne znajući tada da ćemo ovu reformsku aktivnost predložiti za Nacionalni program za otpornost i oporavak jer nismo svi zajedno u svijetu znali ni da će do njegove potrebe doći, poslali pisane zahtjeve i upite za iskaz interesa o nastavku planiranih aktivnosti. 4 jesu se izrazile jedinice lokalne samouprave da su zainteresirane od tih 5 no nažalost nisu ipak konkretizirali taj, taj interes kroz razgovore o korištenju programa ruralnog razvoja. Ovih današnjih iskazanih 46.600 hektara se moraju stručno obraditi na način da oni koji su stručni za to moraju reći što od toga jest pogodno ali mi već vidimo da nećemo imati probleme s indikatorima i da će biti više od onoga [[Upadica: Hvala.]] što je planirano provedbom komasacije i pokušat ćemo povećati sredstva ako dođe do potrebe.
Hvala. Gospođo Zmaić.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice na području moje općine komasacija je dijelom provođena '40.-ih godina, a dijelom '80.-ih godina prošlog stoljeća i ostale su neriješene neke poljoprivredne površine odnosno komasacione gromade. Kako sam dugogodišnja općinska načelnica i htjela sam riješiti tu problematiku i zajedno sa županijskim povjerenstvom za provođenje komasacije smo u više navrata i po zakonu iz vremena Jugoslavije i po ovom Zakonu o komasaciji iz 2015. godine pokušavali to riješiti, ali još uvijek je status quo. Još uvijek nije riješeno iz razloga zato što je zakon neprovediv i nije zaživio na terenu. Smatrate li vi da će se ovim novim zakonom otkloniti ta tromost, pojednostaviti i da ćemo riješiti se toga svega što nas kočilo kroz provođenje ovoga i da ćemo mi napokon te komasacione gromade ukloniti. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor.
Umjesto 17 tijela, 11 tijela i 1 povjerenstvo koje izrađuje nacrta akata, javne nabave, informatički sustav, mogućnost da komasaciju provodi ministarstvo tamo gdje to ne može ili evo nije spremna jedinica lokalne samouprave, a potrebno je korištenje pravnih instituta koji u ovoj državi postoje, a nisu bili korišteni odnosno nije bilo moguće ih koristiti kroz prethodni zakon jamstvo su da si učinimo veliki korak naprijed. Osigurana sredstva kroz NPO drugi su značajan iskorak i jamstvo da ćemo ovih 18.000 najmanje hektara komasirati, a to je puno više nego što je napravljeno posljednjih desetljeća. I isto tako naravno da ćemo, da smo spremni sagledavati sve pojedinačne slučajeve i da smo spremni planirana sredstva nadograđivati, to smo pokazali u svim ovim vremenima i za sve strukturno važne aktivnosti, ovaj nadograđivati i sredstvima iz državnog proračuna.
Gospođa Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice prema važećem Zakonu o komasaciji poljoprivrednog zemljišta iz 2015. godine nije pokrenut niti jedan postupak i tako se propustila zapravo mogućnost povlačenja sredstava iz programa ruralnog razvoja baš za taj, tu svrhu iz perioda od 2014. do 2020. godine. Vi sada kažete da su se sredstva utrošila, ali jesu al općenito na razini programa, ali ne u tu svrhu jer se komasacija nije provodila što je činjenica. Sada će jedinice lokalne samouprave odnosno nositelji komasacije postupke sufinancirati u 20%-tnom iznosu, a moglo se znači financirati do 100%-tnog iznosa prema tom programu koji je tada vrijedio. Ovako je to teret jedinicama lokalne samouprave, a jedinice područne samouprave su u tome izostavljene bez obzira što je u tom pozivu za iskaz interesa su jedinice regionalne samouprave bile uključene, pa vas molim za taj komentar toga čemu je to tako. I molim vas objasnite kako ćete [[Upadica: Hvala vrijeme.]] kako ćete zapravo osigurati transparentnost u radu povjerenstava, transparentnost u radu.
Morat ćete se zaustavit na jedan komentar, hvala, hvala, hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Jedno povjerenstvo umjesto 6 kako je predviđeno zakonom će značajno olakšati. 11 tijela umjesto 17 će značajno olakšati. Jedinice lokalne samouprave su mogle koristiti operaciju, planiranu operaciju iz programa ruralnog razvoja. Nisu iskazale interes. Ne možemo ih puškom natjerati. Zato sada oni koji su iskazali bilo JLS, bilo područne samouprave znaju šta moraju raditi jer je to napisano u javnom pozivu i zato sada ovo Ministarstvo poljoprivrede može umjesto njih sve pokretati, osiguravati im nedostajuće kadrove, nedostajuća tehnička, nedostajuća materijalna sredstva i zato ćemo sada svih tih 18 tisuća hektara najmanje napraviti.
Gospodin Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovana ministrice, evo najprije moram iskazati jednu pohvalu da evo barem otkada sam ja ovdje nekih mjesec do i po dana najviše upravo prijedloga zakonskih i akata je išlo iz vašeg ministarstva, tako da evo zahvaljujem vama i vašim suradnicima što upravo poljoprivredu u ovim vremenima itekako stavljate na razinu koju ona zaslužuje. Kako dolazim iz područja Dalmacije znamo okrupnjivanje da je posebno ja bih rekao teško sprovedivo na području Dalmacije jer znamo da su male parcele, a evo primjerice u Sinjskom Polju prije nekoliko 10-ljeća se prilikom melioracije polja dogodila značajna i komasacija. Međutim, nasljeđivanjem i dijeljenjem zemlje to se opet došlo u početnu fazu, pa ne znam je li razmišljate primjerice po uzoru na Austriju da se onemogući daljnje dijeljenje zemlje pri nasljeđivanju? Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa na komentarima i ovaj pohvalama, one su značajne i važne za rad ovog Ministarstva poljoprivrede i motivirajuće. Ovim zakonom je predviđeno da sve ono što se komasira ne može se dijeliti u narednih 99.g.. Također ovo Ministarstvo poljoprivrede odnosno Vlada RH dala je i određene prijedloge kroz zakon o izmjenama, kroz Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu koje sprječavaju daljnju parcelaciju i uništavanje poljoprivrednog zemljišta, dakle i jednim i drugim propisom radimo na tome.
Hvala. Gospodin Matula.
… [[Govornik nije uključen]] Molim? Evo, u ovih 18 tisuća hektara za koje ste se odlučili što bi bilo 1% od zemljišta koje je sada obrađeno, ovo koje se obrađuje, kada bi se ovih 313 milijuna na to nekako raspodijelilo to bi znači ispalo da je to nekakvih 17 tisuća i nešto kuna po hektaru, najveći dio toga je dakako iz ovog europskog fonda. Međutim, mene zanima, recimo u čl. 17. govori se o prijedlogu idejnog rješenja i sada je na JLS na koji način ćete nadgledati da se ne događaju stvari koje imate iskustva da se događaju na lokalnoj samoupravi i što je ono što smatrate da je ključna razlika ovog zakona da će napokon biti proveden?
Hvala. Odgovor.
Dakle program je temelj, program kojeg donosi vlada, jedan program, a ne pojedinačni programi kako je bilo predviđeno … [[Govornik se ne razumije]] Program će krenut od onoga za što su osigurana sredstva. To je isto tako jedna od ključnih razlika, nisu bila osigurana sredstva prethodnim propisom odnosno prethodnim propisom da. Dalje se spominje kao jedan od ključnih pojmova idejno rješenje komasacije. To je osnova za pokretanje komasacije nakon donošenja programa u idejnom rješenju jedinicu lokalne… [[Govornik se ne razumije]] JLS može naravno nadograditi Ministarstvo poljoprivrede. Kao što je idejno rješenje osnova za pokretanje, a trebalo bi ga donijeti predstavničko tijelo, tako je projekt komasacije kojeg će raditi stručnjaci na temelju provedenog postupka javne nabave stručna osnova za provedbu komasacije, odluku sam rekla da donosi predstavničko tijelo, osigurana su financijska sredstva, broj povjerenstava je značajno manji, uključeni su predstavnici drugih tijela na način da su predložili i koje pravne institute možemo koristiti. Budući informacijski sustav je interoperabilan i multifunkcionalan i predviđa umrežavanje svih tijela u državi koji mogu doprinjeti rješavanju.
Hvala ministrice. Gospodin Daus.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, povijest Istre, Dalmacije, otoka i primorja zadnjih 100.g. nažalost je takav da su ljudi emigrirali i bili primorani teškim životom, ali ostali su vlasnici zanimljivih čestica usred nekih velikih površina, vlasnici koji su pre 50 ili 100.g. umrli u nekom New Yourku, Melborneu, a još uvijek se vode, nikad nije to provedeno bilo gruntovno, a posljedično ni katastarski. I sad me zanima kako tome doteći, kako riješiti na jedan pravi način s obzirom da intencija vaša ponavljam je dobra ministarstva, ali sve ovo ostalo ne znam koliko prati. Radi se o zanimljivim površinama usred jedne cjelokupne poljoprivredne cjeline. Hvala lijepa.
Izvolite odgovor.
Sve što su zastupnici isticali, a vezano je za jadransku Hrvatsku je točno, a mi to vidimo i po inicijativama koje smo zaprimili odnosno odgovorima na javni poziv i meni se čini nažalost da nemamo dovoljno iskaza interesa iz jadranske Hrvatske, a tamo bi komasacija vjerojatno donijela ključne promijene. Mi se sada moramo baviti s ovih 18 tisuća hektara koje će prioritizirati, koje će prioritizirati stručna tijela na način da potrošimo sredstva u zadanom roku i to će donijeti dobro Hrvatskoj. Naravno da ćemo se nastaviti baviti i drugim situacija, no ne može ovo ministarstvo i ova vlada u jednom danu sve te probleme riješiti, sve ih staviti na stol jer onda neće riješiti niti jedno, idemo korak po korak.
Gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana ministrice, dakle nekoliko puta ste naveli sva ona skraćenja na koja ste se odlučili uopće da bi se jer je bivši zakon pokazao da je trom, da je inertan i sve ostalo. Ono što sam ja u ovom zakonu gledala gledala sam ovaj dio iza, iza odluke o pokretanju komasacije. Dakle, sve ovo ste skratili vezano uz odluku o pokretanju komasacije, donese se odluka i iza nje ono što sam uspjela iščitati, nadam se da nisam pogriješila i da nisam nešto zaboravila, su 4 različita vrsta rješenja koja će se donositi, dakle temeljem pojedinih odredba i, e sad moje pitanje je vrlo operativno, dakle ajde da ovo sve ćemo skratiti sve ostalo i dalje nam ostaju četiri vrste, četiri različita vrste rješenja, protiv njih ne ide žalba nego ide upravni spor obzirom na sve ostalo. Oni temeljem Zakona o opće upravnom postupku postoje određeni rokovi, moje iskustvo je za ta četiri rješenja će biti danji mjeseci i mjeseci. Da li ste razmišljali tu o nekakvim mogućim skraćenjima i nekakvim možda jedno rješenje u jednom rješenju dve teme ili nešto tome slično?
Hvala. Odgovor.
Rješenje o utvrđivanju zemljišta za zajedničke potrebe se donosi, donosi se rješenje o komasaciji. To rješenje o komasaciji treba naravno postati pravomoćno. Rješenje o provođenju komasacije također još jedno od rješenja, sve ste ih dobro pobrojali. Međutim, na prijedlogu su radili stručnjaci koje je imenovao Geodetski fakultet, Državna geodetska uprava, Ministarstvo pravosuđa i uprave, Ministarstvo poljoprivrede, Pravni fakultet u Zagrebu dakle radilo je pet, šest ljudi unutar povjerenstva, uža radna skupina od najvećih eksperata za ovo područje pri čemu su se značajno koristili već postojeći pravni instituti. Naravno da ovo ministarstvo kao i uvijek do sada će razmotriti sve primjedbe i prijedloge koje čuje i u HS-u pa će vidjeti je li moguće još daljnje ubrzati postupke. Što se tiče onog prvog rješenja koje ste spomenuli [[Upadica Radin: Vrijeme, hvala.]] ono mora postojati po isto po posebnim propisima za zajedničke potrebe.
Hvala. I g. Lenart.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice. Evo o ocjeni stanja ovoga zakona kaže znači da je Zakon o komasaciji na snazi od 20. svibnja 2015. iza toga kaže da je primjena zakona u praksi pokazala da postoje zapreke koje usporavaju komasaciju, a onda stavak iza toga na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta nije proveden niti jedan postupak. Zar nam je trebalo sedam godina da ponovno, da shvatimo da zakon ne funkcionira? Izgubili smo sedam godina, od 30 godina postojanja RH u kojoj nije riješeno dan danas pitanje državnog poljoprivrednog zemljišta, a nije proveden niti jedan postupak komasacije barem prema ovome što ovdje piše. Komasacija je nekome majka, nekome maćeha i bez nasilnog na neki način načina rada ona se neće provesti. Ja smatram da i ovaj zakon kao i onaj prije koji je imao sve lijepe epitete, ukrasne pridjeve u to vrijeme isto tako neće riješiti problem … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala lijepa. Imamo odgovor izvolite za sada, odgovor izvolite.
Pa gledajte imali smo mi 2019. korištenje 80.000 ili nešto hektara šumskog zemljišta, a 6.000 hektara pod ugovorima, pa danas imamo preko 50, a u natječaju smo ponudili 70.000. Imali smo i imamo zastoj isto tako na poljoprivrednom zemljištu, ali napravili smo programe, imamo skoro 200 natječaja koji su završili ili koji su u tijeku, a ovaj prijedlog izmjena isto tako rješava i ona ključna pitanja da niko više nikad neće moći u tom procesu donositi diskrecijske odluke i to je ključna vrijednost i ovog zakona koji se bavi s jednom dugom i teškom temom u hrvatskoj poljoprivredi. Imali smo i par postotaka ugovaranje potrošnje programa Ruralnog razvoja pa danas imamo 105% ugovorenog, 85% od izvorne alokacije, potrošenog i već smo počeli trošiti nove znači mogu samo na temelju iskustva reći da ćemo ovo napraviti u zadanom roku.
Dobro. Hvala lijepa. I na kraju gospođa Orešković koja nije bila greškom upisana.
Hvala predsjedavatelju. S obzirom da se radi o prvom čitanju reći ću nešto više kao prijedlog, kao komentar ne toliko kao pitanje, čisto za razmišljanje. Dakle, smatram da se Hrvatska treba okrenuti jačanju svoje javne uprave i njezinoj profesionalizaciji. Mislim da općenito trebamo napustiti jednu lošu naviku da svaki puta kada nešto treba provesti formiramo posebno povjerenstvo. Iako ste vi u odgovorima na druge replike pojasnili da se ovim zakonom smanjuje broj povjerenstava, moj prijedlog bi bio da mi uopće napustimo koncept kao takav. Naime, i ovdje ćemo imati situaciju da brojne jedinice lokalne samouprave neće moći po ovim kriterijima formirati svoja povjerenstva pa će onda njihove uloge preuzeti povjerenstvo koje je formiralo ministarstvo, međutim mi na taj način kreiramo kaos u sustavu. Ne zna se tko za što odgovara i cijelo vrijeme imamo jedan ad hoc sistem umjesto da imamo profesionalizirana tijela [[Upadica Radin: Vrijeme.]] koja imaju svoje znanje i track rekord u rješavanju neke problematike. Hvala lijepa.
Hvala, hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Povjerenstvo je kolektivno tijelo kojeg imenuje nositelj, sastoji se od sedam članova, svi imaju zamjenike. Predsjednik iz redova nositelja, to može biti jedinice lokalne samouprave, Grad Zagreb ili Ministarstvo poljoprivrede, traže se određeni stručni uvjeti. Dva članova iz redova državnih službenika Ministarstva poljoprivrede, jedan iz redova sudaca, sudskih savjetnika ovlaštenih zemljišno-knjižnih referenata i jedan iz redova službenika Državne geodetske uprave, a jedan se bira između vlasnika. Ovo predstavlja prilično ubrzanje, postavlja sustav, postavlja dakle traži određene stručne kvalifikacije, ali postavlja sustav na način da su svi i vlasnici i JLS i stručnjaci ministarstava koji mogu pomoći Državnoj geodetske uprave unutra. Svaki prijedlog koji dođe u HS-u treba biti ozbiljno razmotren, no i naglasit ću ovaj prijedlog zakona na njemu je [[Upadica Radin: Hvala.]] intenzivno pored ministarstva radila jako vrijedna i stručna skupina najvećih eksperata u zemlji.
Hvala gospođo ministrice nemate više replika za sada. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite gospođa Petir, Odbor za poljoprivredu naravno. Izvolite, predsjednica. Izvolite.
Hvala vam g. potpredsjedniče HS-a. Gospođo ministrice sa suradnicima, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu HS-a raspravio je na 50. sjednici održanoj 23. veljače 2022.g. Prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 10. veljače 2022. godine. Odbor za poljoprivredu je sukladno članku 99. Poslovnika Hrvatskog sabora proveo raspravu o navedenom prijedlogu zakona kao matično radno tijelo. U raspravi su članovi odbora pozitivnim ocijenili prijedlog akta. Zbog neriješenih imovinsko-pravnih odnosa postavljen je upit o mogućnosti ubrzavanja rješavanja istih. Upitano je i koliko je jedinica lokalne samouprave iskazalo interes za provođenje postupaka komasacije. Rečeno je i kako rad Povjerenstva za provođenje postupaka komasacije treba biti transparentan. Predloženo je da se razmotri mogućnost smanjivanja postotka predloženog člankom 20., stavkom 6. koji se odnosi na suglasnost vlasnika zemljišta za pokretanje postupka komasacije. Ukazano je i na dobre prakse nekih jedinica lokalne samouprave u kojima su kroz isplate potpora za okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta već okrupnjene poljoprivredne površine. Rečeno je kako je člankom 20. trebalo propisati pravila za utvrđivanje identiteta za pravne osobe, te opravdane razloge zbog kojih vlasnik zemljišta nije u mogućnosti sudjelovati na sastanku vlasnika zemljišta uključujući i mogućnost sudjelovanja zastupnika vlasnika. Predloženo je da se propiše mogućnost održavanja ovih sastanaka na daljinu. Aktom je potrebno jasnije propisati i predvidjeti sankcije za izvođača stručnih radova za poslove izrade prijedloga projekta komasacije u slučaju nepridržavanja roka za izradu predloženog člankom 29. stavkom 2. prijedloga akta. Isto tako predloženo je da se propiše točan vremenski rok za sazivanje skupa sudionika komasacije koji se predlaže člankom 30. prijedloga zakona. Postavljen je i upit tko su druge nadležne osobe u čiju korist se prenosi zemljište za zajedničke potrebe bez plaćanja naknade što je predloženo člankom 32. stavkom 2. Rečeno je da bi se jasnije trebali propisati uvjeti za isključivanje zemljišta iz komasacijske gromade što je predloženo člankom 34. stavkom 2. prijedloga zakona. Upitano je na koje doprinose je zakonodavac mislio vezano uz obavezu koja se predlaže člankom 45. stavkom 4. prijedloga zakona, a obzirom da je Zakonom o upravnim pristojbama izuzet trošak komasacije, a Zakonom o porezu na promet nekretnina izuzeto je zemljište koje se komasira. Rečeno je kako bi u članku 46. stavku 2. trebalo jasnije propisati postupanje sa posebnim uređajima koji se bez veće štete mogu odijeliti od zemljišta, odnosno pitano je tko će iste ukloniti ako to prijašnji vlasnik ne napravi i tko će snositi trošak uklanjanja? Isto tako, potrebno je jasnije propisati kojim kriterijima će se utvrđivati vrijednost korisnih nasada i uređaja koji se bez veće štete ne mogu odijeliti od zemljišta a koje je novi vlasnik dužan preuzeti uz naknadu stvarne vrijednosti prethodnom vlasniku što je predloženo stavkom tri članak 46. Kako se člankom 47. prijedloga zakona predlaže da se nakon izdavanja uporabne dozvole, vodne građevine za melioraciju predaju na upravljanje pravnoj osobi nadležnoj za upravljanje vodama upitano je radi li se ovdje o Hrvatskim vodama. Zatraženo je obrazloženje komentara Hrvatskog agronomskog društva iz e-savjetovanja kojim se upozorava da je agronomska struka ovim prijedlogom marginalizirana uz izuzetak agronoma koji su djelatnici Ministarstva poljoprivrede koji će biti uključeni u provedbu ovog akta. Predstavnica ministarstva odgovorila je većim dijelom na izrečene primjedbe dok je dostavljeno i pisano očitovanje na ostatak primjedbi koje su proslijeđene svim članovima odborima. Ukoliko netko od zastupnika koji nisu članovi odbora zainteresiran dobiti odgovor može se obratiti našem odboru. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova 7 glasova za i 1 glas suzdržan odlučio predložiti Hrvatskom saboru sljedeće zaključke: Prihvaća se prijedlog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. I ako nema drugih izvjestitelja otvaram raspravu. I prva je gospođa Vesna Vučemilović koja će govoriti ispred Kluba zastupnika i zastupnica Hrvatskih suverenista, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Kao što smo već čuli posljednja komasacija je provedena u prošlom stoljeću osamdesetih godina kada su tadašnji kombinati, a danas velike tvrtke provele okrupnjavanje poljoprivrednih parcela. Sve to u principu naša obiteljska poljoprivredna gospodarstva dovodi u izuzetno nepovoljan položaj, jer ako se preko 30 godina nije radila komasacija onda ne čudi i činjenica da su upravo usitnjene površine jedan od temeljnih problema naše poljoprivredne proizvodnje, ali isto tako i ograničavajući čimbenik razvoja. Na većim parcelama su manji troškovi, olakšana je upotreba velike mehanizacije, smanjuje se ukupni trošak proizvodnje, a posljedično diže produktivnost koja je kod nas manja nego u EU. I ne treba previše mudrovati i razmišljati kako bi došli do zaključka da je upravo ta manja produktivnost naše poljoprivredne proizvodnje posljedica upravo tih usitnjenih parcela. Stoga učinak komasacije je uistinu jako bitan, jer on nije samo na produktivnost već isto tako i kreira bolje uvjete za obrađivanje zemljišta. Isto tako pozitivno djeluje na uređenje puteva i komunalne mreže i u konačnici ima utjecaja na sam razvoj i unapređenje ruralnih prostora. E sad, zašto mi 30 godina nismo ništa radili na tom polju to je po meni ključno pitanje danas na koje bi trebali dobiti odgovor, jer komasacija nije nešto što se radi s vremena na vrijeme nego se mora raditi kontinuirano. Jer ako mi imamo važeći zakona šest i pol godina i vidimo da on nije polučio željene rezultate čak se i agencija u međuvremenu ukinula koja bi trebala znači raditi na komasaciji stvarno je prvo i osnovno pitanje zašto ministarstvo već odavno nije pokrenulo postupak ili izmjene i dopune postojećeg zakona ili donošenje novog zakona koji je danas na našim klupama jer svi znamo da su imovinsko pravni odnosi složeni i često su prepreka i ozbiljnim investicijama, poduzetničkoj aktivnosti, a ovdje kad govorimo o poljoprivredi i poljoprivrednom zemljištu su uistinu jedan značajan ograničavajući čimbenik jer mi imamo u katastru jedno stanje, u gruntovnici drugo, zemljišne knjige su nam često još iz vremena Austrougarske i onda nam se događa ono što sam i navela u replici da na pola hektara imamo 7-8 vlasnika gdje polovica više nije među živima, a druga polovica živi razasuta po cijelom svijetu. Tako da ovaj odgovor koji sam dobila od ministrice vezano za Članak 20. i taj prvi sastanak na kojem bi se trebali vlasnici izjasniti ne znam koliko će biti provediv, evo najiskrenije jer velika većina se uopće ne bavi poljoprivrednom, nisu uopće zainteresirani za te male parcele. Kako ćete doći do tih 50% vlasnika plus jedan odnosno do 67% ukupne površine poljoprivrednog zemljišta na području na kojem se planira komasacija čini mi se da će to i dalje ostati jedan popriličan i značajan problem koji će opet i temeljem ovog zakona biti ograničavajući čimbenik. Osim toga, znači ostaje tu još nekih problema i mi se, ja se stvarno moram zapitati zašto je al ama baš svako područje kad god se nekako malo zagrebe ispod površine, vidi se ono što se najblaže, najblažim riječima može okarakterizirati kao nerad i nemar jer svi znamo da smo mi došli iz tog nekakvog socijalističkog uređenja kojeg je tu nekih 45 godina bilo na ovim prostorima gdje je društveno vlasništvo značilo otprilike da je sve svačije i ničije, ali to ne može biti opravdanje za nerad zadnjih 30 godina zašto se nije provodila komasacija, a prema nekim informacijama od ljudi koji su u toj struci, geodeta itd., kad sam se pripremala za ovu raspravu rekli su mi da mi čak imamo ukupno nekih 15 miliona katastarskih čestica, naravno nije sve poljoprivredno zemljište ima tu i građevinskog, ali to je jedan takav, takav jedan kaos koji ova komasacija po ovom zakonu da sad krenemo i da ju provodimo uistinu onako ozbiljno mislim da nam treba narednih 30 godina da to sve skupa sredimo. Kad svemu tome dodate znači i ove nesređene zemljišne knjige opet će provođenje ove komasacije biti jedan onako ozbiljan zalogaj. Ali evo ja čestitam ministrici što je uopće krenula u taj postupak jer kažu neki da ima neobrađenog zemljišta između 700 i 800.000 hektara. Meni se to čini malo onako prevelika brojka, ali eto neki kažu da je to to, tako da ove brojke od 18 odnosno 46.000 hektara što je predviđeno kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti ne ulijevaju sigurnost. Pretpostavljam da je i ovo napuhano. Ja dolazim iz Slavonije tamo je uistinu svaki pedalj obrađen. Gdje je tih 700, 800.000 ne znam ali kada se malo vozite dolje Dalmacijom onda ima onoga što je zaraslo u šikaru i previše. I vjerujem da nije brojka takva, ali da ima dosta neobrađenog zemljišta ima ga. Znači ono što je ključno i što bi provođenje sustavne komasacije trebalo polučiti je u stvari povećanje vrijednosti poljoprivrednog zemljišta. E sad, ne možemo ni to promatrati, a da ne uzmemo u obzir jednu činjenicu, a to je da 2023. istječe embargo na prodaju poljoprivrednog zemljišta stranim ulagačima koji nisu zainteresirani upravo zbog rascjepkanosti i slabe infrastrukture koja u stvari i dovodi do toga da je trenutno cijena poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoga među najnižima u zemljama EU. Stranci nisu zainteresirani za male parcele. Oni su zainteresirani za velike parcele gdje će im naravno i produktivnost i sukladno tome zarada biti prihvatljiva. E sad, je li se čekalo toliko, jesmo li sad malo požurili pa evo baš sasvim slučajno i europskim sredstvima se financira ova komasacija i baš se nekako poklapa sa tim ukidanjem znači istjecanjem embarga na prodaju poljoprivrednog zemljišta stranim ulagačima. Nisam pobornik teorija zavjere, ali baš se nekako sve lijepo poklopilo. I to su prava pitanja koja mi moramo danas postaviti jer u Slavoniji i danas stranci i Mađari i iz Srbije koji imaju dvojno državljanstvo kupuju vrijedno poljoprivredno zemljište i u Baranji i u Vukovarsko-srijemskoj županiji, a cijene variraju ovisno o tome kolika je veličina parcele. Znači to se i sada događa. Mi i sada ostajemo bez vrijednog resursa, a to je naše poljoprivredno zemljište. 2023. će to naravno biti i više, ali stranici nisu zainteresirani za male parcele. Njih zanimaju velike parcele gdje oni mogu ostvariti pripadajuću dobit. Ima tu još nekakvih čisto tehničkih pitanja vezano za to tko je recimo nadležna osoba nad zemljištem za zajedničke potrebe. Znači Članak 32. stavak 2., pa onda ne znam koliko će cijeli proces trajati. Sukladno Članku 29. stavak 2. izvođač je u roku od 6 mjeseci dužan samo izraditi prijedlog projekta komasacije, pa onda dok to sve, to je proces koji će trajati. Neće to baš ići tako brzo. Znači vidimo već po ovim nekim rokovima da će to poprilično trajati. Isto tako recimo čl. 46. ostavlja dosta nejasnoća i otvorenih pitanja koje bi se trebalo otkloniti do drugog čitanja. Neke stvari će se tu podzakonskim aktima definirati, možda bi bilo bolje to staviti u zakon. Ima dosta nejasnoća i Hrvatski suverenisti će biti suzdržani u ovom prvom čitanju, podržavamo to da se krene u komasaciju, ali da se neke stvari ipak malo detaljnije, podrobnije, konkretnije samim zakonom definiraju. Hvala.
Hvala vama. Nastavljamo dalje, u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista govorit će uvažena zastupnica Natalija Martinčević, izvolite.
Poštovana potpredsjednice sabora, poštovana ministre, tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege. Evo nakon neuspjeha Zakona o komasaciji iz 2015.g. vlada je odlučila ići sa novim zakonom, sa jednostavnijom procedurom i jasnijim postupkom nadležnosti kod donošenja odluka. Poseban poticaj za donošenje zakona sasvim sigurno je dobivanje 263 milijuna kuna u okviru NPOO-a za omogućavanje komasacije najmanje 18 tisuća hektara do kraja prvog kvartala 2026.g.. Dakako da je u odnosu na 900 tisuća hektara oranica, te 700 tisuća hektara neobrađenog zemljišta to očito gotovo beznačajna površina, dakle ovdje mi ne možemo govoriti o pravoj komasaciji, mi ovdje govorimo o pilot projektu komasacije. Međutim, iz iskustva s komasacijom u proteklih pola stoljeća i potpunog kolapsa prošlog zakona ne gledamo s optimizmom ni realizaciju ove pilot komasacije. Već sam govorila o tome da 70% hrvatskih poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara zemlje. Na sjeveru Hrvatske prosječna parcela je 0,38 hektara. Isto tako znamo da je komasacija pretpostavka realizacije projekta navodnjavanja, a jedno i drugo su temelj konkurentnosti naše poljoprivrede. U odnosu na mediteranske zemlje navodnjavamo 5 puta manje površina, a iznijela sam već nekoliko puta i u raspravi oko Strategije poljoprivrede primjer njemačkih proizvođača krumpira, govorim o krumpiru jer je to namirnica koja je poljoprivredni proizvod koji je kod nas najviše zastupljen na sjeveru Hrvatske, dakle svaki drugi u Njemačkoj ima parcele veće od 50 hektara, u Hrvatskoj to je tek svaki 70-ti. Trenutna struktura poljoprivrednog zemljišta u cijeloj Hrvatskoj pokazuje da sa 160 tisuća poljoprivrednih gospodarstava imamo prosječno 0,8 hektara po parceli što nas u startu čini nekonkurentnima. Upravo zato naglasila sam i danas i ponovo se dakle vraćam na Strategiju poljoprivrede o kojoj smo raspravljali prije nekakva dva tjedna da bez provedene komasacije nikakve Strategije razvoja poljoprivrede kod nas nemaju šanse. Nažalost ako ostanemo samo na ovom zakonu, a ne ponudimo paralelno prvo izmjene Zakona o nasljeđivanju i Zakona o zemljišnim knjigama koje bi konačno spriječili daljnje i svaki put ponovno usitnjavanje posjeda, komasacija nažalost nema šanse. Isto tako ako istovremeno s ovim zakonom na razini županija ne uspostavimo tijela koja će u roku od 3.g. imati zadatak pružiti besplatnu uslugu za čišćenje gruntovnice i katastra, a vlasnicima ne propišemo taj rok za obvezu čišćenja komasacija ponovo neće imati šanse. I treće ako ne uspostavimo banke zemljišta, ako ne omogućimo zamjene bez poreznog tereta od 3% ne samo po Zakonu o komasaciji nego za svaku zamjenu zemljišta i cijela ideja okrupnjavanja postaje upitna. Mi danas imamo ovdje jednu nevjerojatnu situaciju u kojoj kada imamo zamjene zemljišta u ovih 18 tisuća hektara tada oporezivanja nema, a kada imamo zamjene zemljišta privatnih osoba tada imamo dvostruko oporezivanje. Takav pristup je potpuno neprihvatljiv. Ja evo predlažem ministrici da čim prije uputi inicijativu nadležnom ministarstvu, Ministarstvu financija za izmjene ovakvog načina oporezivanja. Sve ovo o čemu govorim posebno je važno nama u Varaždinskoj županiji i na sjeveru Hrvatske jer primjerice od 60 tisuća hektara poljoprivrednih površina u Varaždinskoj županiji samo je 30 tisuća u ARKO sustavu vlasnički sređeno i prima poticaje, a 30 tisuća to nije, dakle oni su u potpunosti van sustava. Cijeli ovaj proces mora bit praćen ne samo sa predviđenih 263 milijuna kuna europskog novca i 50 milijuna kuna koliko je predviđeno iz nacionalnih sredstava koje kao što vidimo namjeravamo koristiti za tih 18 tisuća hektara, već i snažnim i kontinuiranim od strane i financiranjem od strane države u slijedećih 10-tak godina. Jer okvirna cijena komasacije, to je tu jako važno reći, po hektaru je oko 2 tisuće eura. Primjerice cijena hektara na sjeveru Hrvatske je od 5 do 10 tisuća hektara, a kada uzmemo prosjek na razini cijele Hrvatske ta cijena je manja od 3,5 tisuće eura. Naravno da bi provođenje sustavne komasacije rezultiralo povećanjem vrijednosti poljoprivrednog zemljišta, a svi smo svjesni činjenice, o tome je upravo maloprije bilo riječi, da s početkom 2023.g. istječe embargo na prodaju poljoprivrednog zemljišta stranim ulagačima. Upravo zbog te rascjepkanosti i slabe infrastrukture cijene poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj su među najnižima u zemljama EU. Tako primjerice u Češkoj hektar zemlje vrijedi 7,5 tisuća eura, u susjednoj Sloveniji 18,5 tisuća eura, u Italiji 42 tisuće eura, za Nizozemsku i neke druge zemlje uopće da ne govorimo. Usprkos svemu sama činjenica da o komasaciji govorimo da se izašlo i sa ovim, ovakvim kakav jest prijedlogom zakona, da se osiguralo sasvim sigurno nedovoljan za ozbiljnije potvrde, ali ipak europski novac je pozitivna. I da zaključim, dakle ovaj zakon ima šanse ako bude dio cjelovitog paketa zakonskih izmjena, pod prvo dakle bez onoga što sam govorila izmjeni Zakona o nasljeđivanju, izmjeni Zakona o zemljišnim knjigama i izmjeni Zakona o dvostrukom oporezivanju, to nema šanse. Dakle, ako ga bude pratio dakle izmjene cjelokupne izmjene zakona kontinuitet ulaganja i ono o čemu sam također govorila to je uspostava sustava koji će tako očitu nužnu komasaciju učiniti prihvatljivom za poljoprivrednike, a samim time i mogućim. Evo, hvala.
Sada je na redu Klub zastupnika MOST-a i vrijeme će dijeliti gospodin Petrov i gospodin Bulj. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovana ministrice, poljoprivredno zemljište je dobro od strateškog interesa za RH. Ono je strateški resurs. I onda to nije strateški resurs samo za RH i budućnost RH, nego budućnost cijeloga svijeta. Jesu li zbog toga komasacije potrebne? Jesu. Komasacija odnosno okrupnjivanje zemljišta je jedan od preduvjeta razvoja poljoprivrede. Komasacija odnosno okrupnjivanje zemljišta ima izravan učinak na konkurentnost poljoprivredne proizvodnje. U trenutku kad imate okrupnjene, uređene poljoprivredne površine količina proizvoda koju proizvedete je veća s manje utrošenih sredstava. Zato je komasacija odnosno okrupnjivanje zemljišta bitno. Bitno je također reći gdje smo mi danas. Prosječna veličina parcele upisana u ARKOD na razini Hrvatske 0,87 hektara. Još je gore stanje u Zagrebačkoj županiji gdje je 0,57 hektara prosječna veličina parcele. Najtragičnije je u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje je 0,23 hektara prosječna veličina parcele. I to je sadašnje stanje. Što se je napravilo u zadnjih 20, 30 godina da se to promijeni? Vlada je 2009. donijela program okrupnjavanja zemljišta za razdoblje 2009.-2021., dogodilo se ništa. Vlada je imala mogućnost od 2014. do 2020. iz EU fondova povući preko 300 miliona kuna. Povukla ništa. Vlada je donijela Zakon o komasaciji 2015. Tvrko Jakovina. Komasacija nula do danas. Ova vlada u zadnjih 5 godina po pitanju komasacija nije napravila ništa. Lažem, napravila je nešto, ustvrdila je nakon 5 godina da zakon nije dobar. To je napravila. Znači nemojte se ljuti tuga, čemer i jad. I danas ispred nas stoji ovaj zakon. Samo jedna crtica mala prije nego objasnim zbog čega je problematičan. Najveća komasacija provedena na području Slavonije i Baranje 490.000 hektara okrupnjeno s izgrađenom kanalskom mrežom, sustavima odvodnje tamo gdje je potrebno. Najveći poljoprivredni kapacitet korištenja u Slavoniji i Baranji. Tuga je što je to napravljeno za vrijeme bivše Jugoslavije. Od tog trenutka do danas ništa. Danas imamo zakon u kojem nažalost možemo konstatirati da je i ovaj neprovediv kao što je bio Jakovinin neprovediv. Zašto? Vlada se hvali da je dodijelila 380 milijuna kuna za komasaciju. Nije dovoljno. Vlada nije apsolutno ničim dala do znanja kako će riješiti imovinsko pravne odnose da bi se provela komasacija. Ja sam očekivao minimalno ovdje i ministra pravosuđa koji će nam reći kako će se to napraviti, koje će se mjere, koji će se zakonski okvir dogodit koji će on predložiti da se komasacija može provesti. Znači nema ni toga. Povrh svega toga donosi se zakon u kojem se kaže sve to, svu tu odgovornost mi ćemo prebaciti na lokalnu samoupravu. Zanimljivo. U 12 godina vlada sa stotinama zaposlenih nije napravila jednu komasaciju, nula komasacija, e sad će to lokalna samouprava s par zaposlenih riješiti u koliko, u par godina, sve će riješiti. Znate, isti taj argument da će biti lakše to provesti na razini lokalnih samouprava koristili ste za Zakon o poljoprivrednom zemljištu kad ste rekli provodit će se zakon, provodit će se lakše dodjeljivanje zemljišta kad to bude na razini lokalnih samouprava. Rezultati su vam bili porazniji nego kad je to bilo na razini države. I bez obzira što to, što je pokazano da vam taj argument jednostavno nije točan, nije precizan, nije ispravan, vi nastavljate s istim temom. Da ono što sam vidio bit će i par ljudi zaposleno u ministarstvu zbog ovoga pa vjerojatno eto ima ipak učinka ovaj zakon. Hvala.
Gospodin Bulj, drugi dio. Izvolite.
Vjerojatno ovo zainteresirani gledaju, pa ovim putem njih pozdravljam. One uvažena ministrice koji su me jutros zvali npr. u Sinjskom polju koji su zasadili sjemenja određena, ali je suša, sad moraju zalit. Dajte vi sad presedan trenutno, mi govorimo aktualno, kad govorimo o samodostatnosti, kad govorimo o krizi, ljudi su uložili, posijali međutim imamo odvodne kanale koji se mogu i zalijevati. Znate šta su Hrvatske vode napravile? Zatvorile da ti poljoprivrednici ne mogu zaliti svoje poljoprivredne usjeve pa evo ovim putem ih pozivam da u Sinjskom polju otvore klapne i da poljoprivrednici u Sinjskom polju mogu zalijevat iz kanala svoje sjeme jer je suša, ogromna je suša i bio je vjetar tako da imamo problema puno jer obećanja kojih smo se naslušali, ovaj zakon je toliko smišan da bi lokalna samouprava tribala doslovno sve raditi. I ono od 2009. godine kad je donesen za vrijeme HDZ-a da će riješiti do 2021. komasaciju pa do 2015. što je kolega Petrov rekao gdje je donio Jakovina tada u SDP-ovoj vladi i sad ste vi 5 godina ministrica. E i sad bi tribali lokalni čelnici sa velikim svojim kapacitetima sve riješit. I ministrica se smije. 5 godina. I vi se smijete jel tako? Hoćete pohvaliti ministricu za ovo što je napravila dosada? Hoćete pohvaliti? Pa ste čuli da je samo Tito to kažu da je napravio tu komasaciju koju vi želite sad provesti. Znači on je to proveo, kako ja ne znam, neću ulaziti u to. Kako je to, evo ne znam kako je Slavoniji riješeno. Kako je riješeno? A ja bi ministrici i vama postavio jedno pitanje …
Oprostite gospodin Bulj, zaustavite vrijeme, ovaj kronometar trenutak. Kada gospodin Bulj postavlja pitanje, to je retoričko pitanje. Na takvo pitanje se ne odgovara, ok. Izvolite.
Hvala lipa na opasci.
A takav je Poslovnik.
Poslovnik je da oni komuniciraju i naravno da …
Ne, ali ne sa mjesta.
Pa mogu kako hoće što se tiče mene.
Ajde, ajde izvolite, molim vas.
Mogu … [[Govornik se ne razumije.]] jer će samo hvaliti ministarstvo i ministricu koja apsolutno nije ništa u posljednjih 5 godina po ovom pitanju napravila. Činjenica da još nekoliko mjeseci, u 7. mjesecu stranci će moći kupiti poljoprivredno zemljište. Tako ja bi sam sebi postavljam pitanje možda je i bolje da djelomično i nismo napravili tu komasaciju jer bi to davno otišlo za sitne novce tko zna kojim lobijima. Jedan lobij određeni je odradio da jedan dio zemlje ode Rusima. To je vrlo znakovito. Tako da možda imamo sriću što niste proveli sve to što ste imali na umu. A ja još jednom pitam vas zbog čega ne date zakon o zabrani prodaje poljoprivrednoga zemljišta kao strateškog resursa RH, a vidimo koliko je značajan. Zabranu prodaje poljoprivrednoga zemljišta stranim pravnim i fizičkim osobama jer ako je i Orban valjda je i Mađarska u EU, zabranio kupovati hrvatskim pravnim i fizičkim osobama zbog čega mi nismo jednakopravni, zbog čega nismo jednakopravni u tim odnosima. Sad će reći ministrica ne, prvo otkup će biti kod države, kao država mora ići prvootkup. Ja znam šta će reći, neće biti prvootkup države onda kako je prispilo to u ruske ruke što je bio vlasnik Agrokor. Ili ne znam koje drugo zemljište. 700.000 hektara ministrice je neobrađenog poljoprivrednoga zemljišta, 700.000. Da sad donesete vi kao ministrica poljoprivrede, poljoprivredne predložite premijeru Plenkoviću koji se više doslovno upravlja ratom u Ukrajini, umjesto da donesete odluku kako ili mjere kao poljoprivrednicima osigurati besplatno gnojivo, kako aktivirati traktore, tehničko operativna sredstva da zasadimo sve, dajte mjere. Evo ja kao gradonačelnik sam spreman to sufinancirati, napravite zakonski okvir i mjere, pa ćemo uzorat sve. Posadit ćemo kumpire, a ne da ga im ga nećemo imati u robnim rezervama kilu kumpira i ako bude ovakva suša i ovakvo vrijeme nećemo imati ništa jer doslovno ste naše OPG-ove pomeli uvoznim lobijima jer doslovno lička pola u Plitvičkim jezerima se prodaje u turističkim, u restoranima se prodaje kao ponuda iz Egipta kumpir, a od naših OPG-ova niste kupili. Ličke pole od egipskog kumpira. Ovo vam je istina što govorim. Ovo je istina. Ja stojim iza ovoga. Tako da u ovome trenutku za sve imamo sriću i sve ste pribacili jedinicama lokalne samouprave kao ostavili ste nam poglavito u mom Sinju ogromne kapacitete prethodna vlast koja je bila iznad mene. Znaš kakve kapacitete.
Hvala, hvala lijepa. Sada je na redu gospođa Marija Vučković u ime predlagatelja. Gospođa ministrice izvolite. Izvolite.
… [[Govornica naknadno uključena.]] zahvaljujem na riječi. Ovako najprije netočno je da ovim zakonom sve prebačeno na jedinice lokalne samouprave. Naprotiv, za razliku od postojećeg zakona Ministarstvo poljoprivrede preuzima tu vrlo velike dužnosti tamo gdje vrijedi pokrenuti komasaciju, a jedinice lokalne samouprave to ne mogu ili neće. Evo zadržimo se na, to je posve pogrešna teza i netočna. Smanjujemo im obaveze, smanjujemo i dajemo sebe više u to sve skupa. I vi znate svi dobro da ćemo to provesti. Netočno je da je neprovediv zakon, na zakonu su radili najbolji stručnjaci u Hrvatskoj, zakon se radio brzo, efikasno i zakon predviđa korištenje svih pravnih instituta u Hrvatskoj i njihovu međusobnu komunikaciju i zato će biti tako brzo provediv za razliku od svih prethodnih. Netočno je da je u Hrvatskoj 700.000, 700.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. To je jedna teška nebuloza i ja nemam ljepše riječi. Gospodine Bulj vama želim reći što se tiče problematike Sinjskog polja, ponovit ću ono što sam vam rekla na našim sastancima. Što se tiče navodnjavanja država tu radi što može, molim vas osigurajte od strane jedinice lokalne samouprave 70% interesa korisnika jer ne možemo bacati novce poreznih obveznika to je pravilo koje vrijediti za sve pa treba vrijediti i za Sinj i na tome treba raditi jedinica lokalne samouprave. Što se tiče okrupnjavanja niste se javili na naš poziv koji smo objavili u 10. mjesecu, oprostite ako govorim krivo. No, isto tako ćemo raditi sve što možemo raditi i dalje. Što se tiče gnojiva mi smo, mi radimo program pomoći od 200 miliona kuna kao žurnu reakciju. Nema 2 mjeseca da smo isplatiti 200 milijuna kuna za hrvatske stočare, pri tome nismo povećali dug nego smo napravili preraspodjelu u državnom proračuni i sa drugim programima koji sad radimo to je pola milijarde kuna za hrvatske poljoprivrednike, a naravno da u ovakvim okolnostima ne možemo napraviti sve da nitko ne osjeti posljedice, ali prilično čvrste dokaze imamo da nitko nije radio ni više, ni brže.
Hvala, ne, ne imate replike gospođo ministrice, da, ako želite odgovoriti. Gospodin Bulj replika.
Uvažena ministrice, naravno da ste sve prebacili na lokalnu samoupravu i perete pilatovski ruku od vaših županijskih čelnika koji vrše pritiske na vas i ne smijete ih više niti spomenuti. Za navodnjavanje je obaveza bila županije, a županija apsolutno nije ništa poduzela, točno ni u Sinjskom Polju, ni vi kao dožupanica u Neretvanskoj županiji. Šta vam je sa Konavoskim Poljem, kolko ste, kolko vam je doli u prosjeku, vi ste doli, vi poslali poziv interesa, na ovaj zakon poziv interesa di ukopajete i perete pilatovski ruke da lokalne čelnike prepustite bez da ste riješili imovinskopravne odnose. Gdje vam je ovdje ministar pravosuđa da kaže na koji će način on riješiti imovinskopravne odnose? Pa šta bi mi bili, oni koji će doći i govoriti i sasjeći mi ćemo nacionalizirat to. Di su vam osigurana sredstva? Pa samo uvaljujete lokalnim čelnicima obavezu da bi vi sav nerad i nemar uvoznih lobija koji su radili u interesu uvoznih lobija i ti koji su otišli u Irsku ne mogu iskazati u Sinju interese [[Upadica: Vrijeme, hvala]] koje ste potrali … [[Govornik se ne razumije]] uvoznih lobija.
Gđa. ministrice odgovor.
Najviše uvozimo prehrambenih proizvoda u Europi u povijesti, u povijesti.
Gospodine Bulj, g. Bulj, vrijeme.
Opljačkana je Slavonija, iseljena selo i seljak.
Prva opomena, opomena, jedna opomena g. Bulju, izvolite.
Idemo redom, kad nemamo ništa pametnije i stručnije onda ćemo o uvoznim lobijima ili o grobarima hrvatske … [[Govornik se ne razumije]] Sinjsko Polje, pomozite da se dođe do korisnika, javljajte se na javne pozive, ima Sinj kapacitete administrativne za to, kao i mnogi drugi. Konavosko Polje, super što ste to spomenuli, možete se obratiti načelniku koji je već poduzeo aktivnosti oko idejnog rješenja koji se javio na naš javni poziv i da bit će to polje zbog toga komasirano, naravno da se ne može i bez JLS. Što se tiče doline Neretve ja ću se prisjetit kad se radilo i prve, kad se je, kad se početno radilo na velikom nacionalnom projektu navodnjavanja da je tamo negdje 2013.-'14. kad sam ja bila dožupanica kako ste to rekli došlo do određenog problema, pa je grad Metković ukazao odnosno nije ukazao nego sam ja ukazala, reagirali su 6 mjeseci poslije da će se možda zatvoriti plovni put do Metkovića, da je projekt potrebno promijeniti, pa sam ja kad bi završila svoj posao [[Upadica: Hvala, vrijeme]] volonterski radila na toj studiji [[Upadica: Gospođa, vrijeme, vrijeme, vrijeme]] koja je poslije priznata i sad imamo svih 6 građevinskih dozvola i da to će se riješiti.
Gđa. ministrica, vama ne mogu dat opomenu, vama ne mogu dat opomenu jel nije predviđeno Poslovnikom, mogu vam reć vrijeme je isteklo. Gospodin Bulj je tražio povredu Poslovnika ako sam dobro shvatio, jel da?
Da, tražio sam povredu Poslovnika. Ministrica omalovažava saborske zastupnike implicirajući im nešto da su oni morali raditi što mora raditi ministarstvo. Tisuće vaših djelatnika samo su radile u interesu uvoznih lobija i Monsanta velikih kompanija. Evo imajte hrabrosti dati Zakon o glifosatu, zabranit ga, što je Austrija napravila i druge zemlje, da ne trujemo svoju djecu, svoje ljude, svoj okoliš, svoje ptice, ne smite. Zakon o zabrani prodaje poljoprivrednog zemljišta…
/Upadica: Vrijeme, vrijeme, vrijeme, vrijeme, vrijeme, bila je replika, opomena/
… i Mađarska je u EU, vi to ne smijete jel su vam sponzori Monsanto i ekipa.
I vrijeme, vrijeme, dobro, dobro, stali ste na vrijeme. Dvije replike ima g. Bulj, dvije opomene, pardon, ispričavam se, ispričavam se. Gospodin Grmoja.
Povrijeđen je čl. 238 [[Upadica: A povreda Poslovnika]] nismo mi reagirali kada ste nas vi upozorili nego smo upravo mi prvi reagirali, a nakon toga ste vi nakon naše reakcije počeli nešto po tom pitanju raditi, tako da ne obmanjujete javnost. Upravo smo mi najviše na to upozoravali i jedini mi iz grada Metkovića.
Bila je replika.
Netočno. Ja osobno zvala g. Petrova 6 mjeseci prije nego što ste reagirali.
Ne, ne, ne, gđo. ministrice nije odgovor, gđo. ministrice ne možete odgovoriti. Gđo ministrice ne možete odgovoriti jer je bila povreda Poslovnika, nije bila, nemojte da se ljutim na vas sad isto, nemojte. Ovaj g. Grmoja ima opomenu naravno jer je replika, a on se i slaže vidim ne. Gospodin Bulj ima treću povredu Poslovnika ako želi, ako želi, ako ne želi ništa … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Ne, ne, dobili ste već dvije … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] A da, dobili ste već dvije.
A ako je tako onda…
Ako je tako onda… [[Govornik se ne razumije]]
…košto ministrica govori … [[Govornik se ne razumije]] odustajem od povrede Poslovnika.
Onda odustajete, dobro, hvala, pametno. Ovaj gđa. Vučemilović replika.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovana ministrice, vratimo se mi malo u Slavoniju, malo ste previše otišli tamo u neke druge krajeve gdje imaju viška mandarina, sada je embargo e pa nemaju kud s njima jel inače u Rusiju odu, ali činjenica je da Hrvatska ima preko 500 JLS. Pomalo je nelogično jer znamo da parcele često ne poštuju sad te granice JLS. Možda bi bilo logičnije da su tu malo više uključena područna i regionalna odnosno županijska razina. Po meni bi to imalo više smisla. U redu, vi ste našli to da premostite sa ministarstvom, ali županije su tu odjednom kao da ne postoje. Puno logičnije bi bilo da se komasacija i planovi rade na razini županije [[Upadica: Vrijeme, hvala]] , a ne općina i gradova.
Odgovor gđa. ministrice.
Svaki prijedlog saborskih zastupnika koji se odnosi na ovaj zakon će se naravno ozbiljno razmotriti, ako može biti bolji bit će bolji.
Gospodin Matula.
Zahvaljujem. Uvažena ministrice, zamislimo molim vas evo da ovako kako ste vi zamislili i stvarno krene uspješno provođenje zakona i na lokalnoj razini, kako ćete spriječiti one ljude koji u tome naravno da vide svoju priliku i ako se pokažu izuzetno vješti i ako krenu i počnu provoditi tu komasaciju ovaj kako ćete spriječiti ipak na kraju ono što dosta ljudi sada postavljaju sumnju u to da se možda to poklapa sa ulaskom odnosno sa skidanjem zabrane prodaje zemljišta, hoće li to zapravo omogućiti tim ljudima da počinju prodavati ili ćete imati onu istu odredbu koju imate u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu [[Upadica: Hvala lijepa, vrijeme, vrijeme.]] da to spriječite
Izvolite odgovor.
Zakon o poljoprivrednom zemljištu ako se usvoji naravno u obliku kako je predloženo jednostavno se odnosi na svo poljoprivredno zemljište. Zakon o komasaciji sprječava daljnju sada, daljnju parcelaciju na 99 godina onog zemljišta koje je komasirano. Što se tiče prodaje, dakle ovdje smo čuli, nemojte mi sada zamjeriti puno toga što uopće ja ne mogu shvatiti da se to može ovdje govoriti. Primjerice o ruskim vlasnicima i zemljištu koje će njima otići u prodaju, a radi se o državnom zemljištu koje je u zakupu i koje ničim nije predviđeno za prodaju i koje se uopće ne može i neće moći prodavati. To su takve nejasnoće. Ne trebamo se mi toga na taj način bojati.
Hvala. Gospodin Troskot.
Poštovana gospođo ministrice i ja bih bio nervozan da sam na vašem mjestu iz razloga što financijski vi gubite 2 i pol Pelješkog mosta na neobrađenim, neobradivim poljoprivrednim zemljištima što je 10 Peljeških mostova za vrijeme jednog mandata. I ja bih bio nervozan danas. To je 10 Peljeških mostova. Možda ste izgradili 1, ali ste izgubili 10 iz razloga što je neobradivih poljoprivrednih zemljišta negdje otprilike 500.000 nogometnih igrališta. To je ono što je činjenica. I ja bih bio nervozan na vašem mjestu. A drugo, ne bih se smijao ne, a druga stvar vezano za komasaciju znači od 2009. do 2021. godine strategija, ništa niste okrupnili. 2015. godine doduše Jakovina ništa nije okrupnjeno i zadnjih par godina vi ste ministrica u tom resornom ministarstvu, ništa nije okrupnjeno. Dakle, meni uopće ne bi to bilo smješno i bio bih nervozan na vašem mjestu iz razloga što zbog ovakve nesposobnosti i nerada [[Upadica: Hvala lijepa gospodine Troskot.]] mi gubimo u jednom mandatu 10 Peljeških mostova.
Nemojte, gospodin Troskot nemojte da ja budem nervozan sada. Izvolite, gospođo ministrice.
Ja vam nisam nervozna imam prava ukazati kad govorim istinu koju naravno mogu uvijek putem dokazati zastupnicima koji ne govore istinu, a nervozni su oni, a ne ja, a oni nisu navikli da im netko govori istinu pa ću ja tu njih, pa ću ih ja navikavati. Što se tiče podataka o 500.000 nogometnih igrališta malo prije smo čuli 700.000 hektara što je netočno, netočno i netočno, ovo ne mogu komentirati jer u ovom trenutku ne znam koliko je to hektara pa ću vam komentirati pisano ako može.
Dobro, nema nikakvih razloga da itko bude nervozan, nema ničeg osobnog u svemu tome, koliko ja, koliko ja vidim. Gospodin Ivanović. Tko, tko, povreda Poslovnika? Ma jel da, izvolite.
Trebala je biti prije replike, ali ok.
Ja ne znam kada ste trebali, ali sada da čujemo.
Uvaženi potpredsjedniče povreda Članka 238., vi ste trebali reagirati na ove riječi gospodina uvaženog zastupnika Troskota gdje on govori ministrici da se ne smije, on njoj implicira što će ona raditi i kakvu će gestikulaciju imati, a iznio je toliko neistina da jednostavno ja mislim da hrvatska javnost mora ostati zaprepaštena onim o čemu je on govorio, ali niste reagirali pa evo samo u svrhu toga da malo pojačate budnost.
Hvala lijepa, uz dužno poštovanje i simpatiju koju imam prema vama ne slažem se s vama pa dobivate opomenu jer je bila, jer je bila čista replika i to meni. Gospođa Martina Vlašić Iljkić, sada stvarno replika.
Poštovana ministrice, ranije niste odgovorili na pitanje koje su to lokalne samouprave koje su iskazale se znači javni interes odnosno prijavile su se na javni poziv pa vas molim da odgovorite barem iz koje regije su zastupljene u većini. I da li postoji negdje popis gdje se može vidjeti koje su to jedinice točno navedene. Također ste govorili da se regionalne jedinice samouprave nisu javile na taj javni poziv pa iz toga razloga nisu uvrštene kao nositelji komasacije u ovom zakonu. No, to znači da se ubuduće neće moći ni javiti jer su izostavljene kao nositelji komasacije, pa mislimo da trebaju biti svakako uvršteni u ovaj prijedlog zakona da bi se eventualno javile za neke buduće javne pozive.
Hvala. Odgovor.
Možda se ja nisam dobro izrazila. Nisu nositelji komasacije još određeni. Mi smo imali javni poziv za iskaz interesa sukladno našim obavezama kroz Nacionalni program za otpornost i opravak i rekla sam da su se javile 23 jedinice lokalne samouprave. Što se tiče bivših planiranih pilot područja koliko ja znam postoji na internetu, na internetu je postojao određeni dokument koji je govorio o tim pilot područjima i dokumentima. One dolaze kao što sam rekla sve su iz različitih županija i različitih krajeva Hrvatske. Obuhvaćaju Istru i Istru i kontinent i Dalmaciju i 4 od njih, 5 su bile na naš upit krajem negdje 2019. godine kad sam postala ministrica, nisam 5 godina ministrica, kad sam postala ministrica mi smo poslali upit o iskazu interesa. 4 su rekle da su zainteresirane, imali smo nekoliko sastanaka, taj se iskaz nije realizirao i mi ćemo naravno omogućiti i drugima da se i dalje javljaju, ali krenit ćemo od onoga što sada stručne službe imaju na temelju javnog poziva [[Upadica: Hvala lijepa.]] na temelju iskaza interesa kako bismo … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala. Gospodin Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. U ovoj raspravi netočno je rečeno da je više agencija za raspolaganje poljoprivrednim zemljištem stavilo u funkciju državna poljoprivredna zemljišta od jedinica lokalne samouprave. Apsolutno netočan podatak. Dakle, molim da i ovaj Hrvatski sabor se izvijesti koliko je dakle jedinica lokalne samouprave raspisalo natječaj i za zakup i za prodaju u odnosu na razdoblje 2011.-2015. godine. Što se tiče okrupnjavanja i komasacije dosad provedenih, imamo slučaj u Hrvatskoj gdje su provedeni dakle geodetski elaborati i okrupnjeno državno poljoprivredno zemljište. Slučaj grada Novske. Što se tiče granica dakle katastarskih općina i jedinica lokalne samouprave Državna geodetska uprava upravo provodi dakle nacionalni plan gdje će se uskladiti granice katastarskih općina sa granicama jedinicama, jedinica lokalne samouprave [[Upadica: Vrijeme, hvala lijepa, vrijeme.]] jer takvih problema imamo svugdje u Hrvatskoj.
Prije odgovora gospođe ministrice htio bi upozoriti zastupnike MOST-a da ih ima 5 i da ih može biti 4. Izvolite gospođo ministrice. Izvolite, izvolite odgovor. Nema odgovora, hvala.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice i kolege. Doista moram reagirati na niz ovih neistinitih stvari koje su iznijeli ovdje kolege, jer da ne bi ostalo tako doista želim govoriti o činjenicama, a evo na prostoru Baranje, na prostoru općine Draž, katastarska općina Topolje u posljednjih nekoliko godina ukrupnjeno je preko 800 ha poljoprivrednih površina novim katastarskim izmjerama. I upravo kroz programe raspolaganja poljoprivrednim državnim zemljištem koje su jedinice lokalne samouprave bile dužne napraviti i omogućiti prodaju i zakup poljoprivrednih čestica. Moguće je bilo i one jedinice koje su to uredno odradile mogle su okrupnit čestice stvarajući tehnološke cjeline, na taj način izlaziti u susret s poljoprivrednicima, omogućiti im kvalitetniju obradu tla. To su neke jedinice napravile. Sada na ovim površinama se radi upravo sustav navodnjavanja vrijedan [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] 25 milijuna kuna [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] Zašto to u Sinju nije napravljeno ja ne znam.
Radi se okrupnjavanje putem i Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je na snazi putem mogućnosti zamjene, putem drugih mehanizama koji postoje. A ovo je doprinos na jedan sustavan način i države i mi to mislimo provesti. To će biti putokaz i daljnje, veće, snažnije i brže doprinose oko okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta. Što se tiče statistike doista je posve netočno da je u vrijeme bivše Agencije za poljoprivredno zemljište ugovoreno više, odnosno stavljeno u funkciju. Osobito je netočna ova teza stavljanja u funkciju, jer se ja sad suočavam sa činjenicom kad smo proveli kontrole da se puno toga od onoga malo što je tada dato u natječaj nije obrađivalo u skladu sa gospodarskim programom i sad imamo problema sa tim.
Hvala. Gospodin Grmoja.
Hvala. Evo poštovana ministrice, dakle vi tvrdite da se radilo na okrupnjavanju i da nije točno ovo što iznose zastupnici MOST-a, mogli smo sad čuti i gospodina Šašlina i Piletića. Možete li nam reći onda u postotku, evo ne morate točnu površinu, koliko je od onoga što je planirano okrupnjeno. Kolji je to postotak? Valjda biste to kao ministrica trebali znati?
Hvala. Odgovor.
Ja nisam rekla da se radilo na komasaciji. Rekla sam da se radi o pojedinačnim okrupnjavanjima, a da je ovo sustavan doprinos države ovaj zakon. Činjenica je da je ovo Ministarstvo poljoprivrede kandidiralo komasaciju kroz MPO i činjenica je da je to Europska komisija to ocijenila odlično, odličnim prijedlogom i odličnom aktivnosti i podržala i smatra da je to prava reformska aktivnost.
Povreda Poslovnika gospodin Grmoja.
Mislim da bi bilo dobro da se sazove nekakva stanka, budući da je povrijeđen članak 238., da imamo različite informacije koje dolaze od strane ministrice i od strane gospodina Piletića i Šašlina, pa da se oni dogovore i da vidimo gdje smo i što smo. Jer očito je tu jedno nesnalaženje i nepoznavanje materije.
Hvala. Bila je replika, opomena. Gospodin Grmoja kunem vam se da nisam vam htio dati opomenu jer sam mislio da ćete reći da nije rečeno ono što je rečeno jer je greškom bilo rečeno. Onda vam ne bi dao opomenu, ali sad vam moram dati opomenu jer ste imali repliku. Gospođa Jelkovac, povreda Poslovnika također.
Kolega Grmoja povrijedio je članak 238. Poslovnika jer se ponaša na način kako se ne bi trebao ponašati ovdje u Hrvatskom saboru. Daje konstatacije da ministrica i zastupnici iznose suprotstavljene teze što nije točno. Bolje poslušajte ili pročitajte tematiku, jer ne razumijete. Naši zastupnici su govorili o pojedinačnom okrupnjavanju, a ministrica govori o zakonu koji je danas na dnevnom redu.
Hvala lijepa. Ali bila je replika, to znate i sami pa ide opomena po sili Poslovnika. Također gospodin Piletić Poslovni, ali vidite već smo dali opomene. Jel' da? Ja ne znam zašto idete dalje, ali u redu. Vi isto. Izvolite, imate pravo.
Ja ne znam potpredsjedniče jel' imam opomenu, ali ako imam dakle [[Upadica Radin: Ne, ne, ne, nemate opomenu vi. Ali kažem dobio je opomenu već gospodin Grmoja. Vi se na njega odnosite. Jel' da?]] Kolega Grmoja je povrijedio članak 238. Pa nije replika, dakle govori da ovdje iznosimo suprotstavljene podatke što je netočno i da se ne snalazimo, dakle samim time vrijeđa. Ja nisam rekao da smo proveli komasaciju, nego da smo sukladno geodetskim elaboratima proveli okrupnjivanje poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu Republike Hrvatske. To je sasvim različit postupak od postupka komasacije i rezultat je dovršetak komasacije.
Vrijeme, vrijeme. Naravno bila je replika. Gospodin Grmoja je dobio opomenu i onda moram dati opomenu i vama. Gospodin Šašlin imate potrebu još uvijek?
Da. Povreda Poslovnika članak 238. Gospodin Grmoja obmanjuje javnost doista, jer mi smo govorili o činjeničnom stanju, o činjenicama. Znači to možete provjeriti bilo gdje tih 800 ha je stvarno ukrupnjeno i doista se tamo radi sustav navodnjavanja 25 milijuna kuna vrijednosti na tim površinama i ostalim površinama koje su trenutno u vlasništvu Belja koje rade tamo također. Prema tome, zašto vi na sinjskom polju, vi se sinjskog polja očito sjetite samo ovdje u Saboru. Ne znam kad ste zadnji puta bili tamo?
Bila je replika. Ide opomena po sili Poslovnika. Gospodin Daus ima, na svu sreću ima repliku.
Hvala lijepa. Da, da se vratimo malo onima zbog kojih se ovo i radi a to su poljoprivrednici. Meni su naravno najdraži oni u Istri, pa imam tu jednu situaciju koju bih volio malo da čujem i ministricu. U Istri će biti iznimno teška procjena vrijednosti određene čestice u odnosu na drugu pogotovo ako ta druga nije u neposrednoj blizini prve. S druge strane već do sada imamo neugodnih iskustava sa cijenom državnog poljoprivrednog zemljišta, odnosno kvadrata puno siromašnije zemlje koja je skuplja nego kvadrat neke bogatije u ravničarskom dijelu Hrvatske. I također porez koji će biti na te čestice koje budu u postupku cijelog procesa s obzirom da se procjenjuje na nekoj vrijednosti po tablicama koje ne moraju nužno biti i prave vrijednosti odnosno i sama cijena je skuplja s obzirom na geografsko područje, a radi se ovdje o poljoprivrednom zemljištu i cilj nam je pomoći samim poljoprivrednicima da to bude što blaže i s one financijske strane. Hvala lijepa.
Hvala vama. Odgovor.
Pa ne mogu u ovom trenutku odgovoriti drukčije nego da su podloge za cijene sustav i propisi ove zemlje, Porezna uprava, e-Nekretnine, procjene moram to pojedinačno sagledat u ovom trenutku ne mogu drukčije odgovoriti.
Hvala. Gospodin Miletić, replika.
Hvala vam potpredsjedniče HS-a g. Radin. Uvažena ministrice. Dva pitanja, dakle možete li za hrvatsku javnost jasno reći, ako sam dobro razumio materijale predviđeno je iz proračuna 150 milijuna kuna do '24., pa molim vas komentar na to. Je li to dovoljan novac za cijelu ovu našu priču? I drugo, da jednom za svagda prekinemo sa pričom neobrađenog zemljišta, ovih podataka, onih podataka. Možete li javno hrvatskoj javnosti reći kao ministrica pet godina ako se ne varam, a imate dugogodišnje iskustvo, imate dakle u poljoprivredi u različitim sektorima, dakle koliko točno u metar imamo neobrađenog zemljišta u RH? Hvala.
Hvala vama. Izvolite odgovor.
Što se tiče točnih brojki one nisu ni blizu jednake 700.000 hektara, mogu govorit da približno točna procjena za državno poljoprivredno zemljište govori da ga imamo 460.000 hektara, da smo programa raspolaganja dobili u vrijednosti u blizu od 300.000 hektara, 290 i da se po nekoj osnovi zakonito bilo po privremenom ugovoru, dugogodišnjem zakupu koncesiji ili zakupu koristi približno 250.000 hektara i mi naravno predviđamo promjene kako bismo svih tih projiciranih 460 stavili u funkciju i kako bismo institut privremenog ugovora, kako bismo institut privremenog ugovaranja potpuno više izostavili i omogućili ljudima dugoročne zakupe. Što se tiče točne brojke za privatno zemljište [[Upadica Radin: Hvala, vrijeme.]] u tijeku je revizija šumsko gospodarskih osnova [[Upadica Radin: Vrijeme, vrijeme.]] u tijeku je izrada … [[Govornica se ne razumije.]] i mi ćemo to kad budemo znali točno objavit.
Gospodin Petrov.
Poštovana ministrice. Mogu se prepucavat, ali nije smisao u prepucavanju nego u molbi da se stvarno ozbiljno uhvatite ovoga problema. Nemojte se ljutit, pet godina vam je prošlo nula komasacija provedeno. Ničim ne garantirate da će se išta popraviti jer kažete da ste u dobroj komunikaciji. Mene ne interesira dobra komunikacija, mene interesira jasno, konkretno način rješavanja imovinskopravnih odnosa koje će nam doći ovdje ministar izložiti kroz jasan zakonski okvir kako će se moći komasacija provesti. I moram vas upozoriti da ne iznosite istinu, vi sta kao ministarstvo naručili od tvrtke Oikon da vam da podatke koliko je neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, oni su vam ispostavili i unutra stoji 700.000 hektara. Hvala.
Izvolite odgovor.
Što se tiče mene ja nisam naručila takvu vrstu studija i ja nisam ministrica pet godine, ja sam ministrica dvije i pol godine pri čemu je točno da sam Ministarstvu poljoprivrede radila na različitim temama, da je to vrijedno iskustvo, a nisam radila na zemljištu uopće. Radila sam na financijama, javnoj nabavi, Fondu za ribarstvo i donekle jedno vrijeme programu Ruralnog razvoja. Dakle, nikad se nisam prije toga bavila ovom temom. Ovom temom se bavim kao i svim drugima, radila sam po programu sve što sam rekla kada sam preuzimala dužnost je izvršeno od strategije, od onoga što smo trebali započeti s digitalizacijom, od ugovaranja i potrošnje novog fonda, od izrade nacionalnog strateškog plana, a kao što vidite uhvatili smo se i onoga što nismo bili u tom trenutku stavili u osnovi u program. Slažem se da se ne treba prepucavati, samo to ne treba biti to ne treba biti odgovor kad ja kažem istinu. Ne trebamo se prepucavati uopće.
Hvala. Bila je povreda poslovnika g. Petrova.
Povreda poslovnika čl. 238. unatoč upozorenju, kada govorite istinu onda bi vas ili govorite da govorite istinu, molio bih vas da to stvarno radite. Inače tražim da mi pismeno napišete da niste upoznati i da nikad niste znali za tvrtku Oikon. Evo, hvala vam lijepa.
Ne, ne, ne možete vi odgovoriti to je bila povreda Poslovnika. Naravno ide po sili poslovnika opomena. Ne ulazim u sadržaj i ne ulazim u meritum stvari, ali opomena mora ići jer je bila replika. Gospođa Martina Vlašić Iljkić govorit će u ime kluba HDZ-a, ovaj SDP-a.
Bolje da se vratim.
Dobro, ali ne bi bilo smiješno da govori u ime HDZ-a, ali govori u ime SDP-a jer je član SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem [[Upadica Radin: Članica, članica.]] Kao i za svaki zakon koji dolazi iz neambiciozne radionice ministrice Vučković moramo javnosti pojasniti kontekst odnosno narativ donošenja ovog zakona. Ne sumnjamo da će ministrica reći da su napori koje njen tim ulaže na visokoj ljestvici u provedbi zadataka u razvoju poljoprivrede, no krenimo od činjenice koju smo danas nekoliko puta izrekli da imamo važeći Zakon o komasaciji koji je usvojen 2015.g., a od tada nemam niti jedan započeti postupak komasacije prema tom zakonu. Prošle godine smo i kako smo i imali priliku za čuti i ministrica i premijer u nekoliko navrata govorili da je potrebno ili donijeti novi zakon ili izmijeniti postojeći. Mi se slažemo da je potrebno ga uskladiti jer od zadnjeg donošenja Zakona o poljoprivrednom zemljištu 2018.g. nije usklađen propis i mi već četiri godine imamo znači u važećem zakonu da komasaciju provodi Agencija za poljoprivredno zemljište koja je ukinuta još prije i 2018.g. Znači neusklađenost propisa problem problem je to što se kasne pune 4.g., a sedma godina zapravo od važećeg zakona. Brojne države članice EU zaista provode komasaciju u kontinuitetu i svjesni su zapravo da je to prioritet za rješavanje poljoprivredne proizvodnje, za poboljšanje, za uključivanje i dodatne vrijednosti. Bez toga ne ide poboljšanje poljoprivredne proizvodnje i povećanje dodatne vrijednosti i neshvatljivo je kako tek sada smo mi prepoznali odnosno ministrica kako je tek sad prepoznala važnost komasacije. Zbog tog nemara nisu iskorištena sredstva EU u tu svrhu. Naime, u programu ruralnog razvoja u periodu od 2014. do 2020.g. baš u operaciji „Komasacija poljoprivrednog zemljišta“ su planirana sredstva potpore u kojima je vrijednost potpore iznosio do 100% prihvatljivih troškova. Naravno u tom dijelu nisu iskorištena sredstva i nemamo, jer nismo imali i nemamo još uvijek usklađen zakonodavni okvir i iskorišteno je 0% sredstava. Sada imamo situaciju da je Ministarstvo poljoprivrede u listopadu 2021.g. raspisalo javni poziv JLS i jedinicama područne i regionalne samouprave za iskazivanje interesa za sudjelovanje u provedbi NPOO od 2021. do 2026.g., konkretno o unaprjeđenju sustava za restrukturiranje poljoprivrednog zemljišta i komasaciju. Za sudjelovanje u javnom pozivu propisana je obveza prijavitelja da o svom trošku izradi jednostavno idejno rješenje komasacije. Za visinu i iznos financiranja navodi se da je provedba komasacije sufinancirana sredstvima EU u iznosu od 80% dok je sufinanciranje od prijavitelja u iznosu od 20%. Dakle, ono što je moglo biti financirano u 100%-tnom iznosu sada se traži za prijavitelje odnosno lokalnu samoupravu da sufinancira troškove do iznosa 20%. Na javni poziv ministarstva smo imali prilike i čuti da su se javile 23 JLS, a time će bit obuhvaćeno 46.600 hektara poljoprivrednog zemljišta. Upozoravali smo na hitnost donošenja ovoga zakona ili izmjene postojećeg, a ministarstvo je planiralo ovaj zakon upravo donijeti do kraja 2022.g., a mi sada u ožujku tek imamo raspravu u prvom čitanju. Također moramo i napomenuti i loše tempiran period javnog savjetovanja o čemu danas nismo razgovarali i dužini trajanja, a to trajao je 15 dana od kraja prosinca do početka siječnja iako javno savjetovanje u pravilu traje do 30 dana i to sigurno nije doprinjelo kvalitetnom postupku i skraćena savjetovanja treba zasigurno izbjegavati ako je važna kvalitetna povratna informacija od zainteresirane javnosti. Što se tiče prijedloga zakona moramo upozoriti na nekoliko nelogičnosti. Smatramo da čl. 6. u kojem se definiraju pojmovi treba postati čl. 2. jer definicija pojmova se obično određuje iza predmeta i cilja propisa. Nedostaje također članak koji se odnosi na zaštitu tla, voda, okoliša i prirode jer se kroz trenutne odredbe navodi samo zaštita krajobraza što smatramo nedovoljnim. Po pitanju programa komasacije predlažemo donošenje dva programa, višegodišnji program da bi donosio HS, a godišnji program Vlada RH. Ministarstvo poljoprivrede bi pripremilo godišnji program na temelju provedenog javnog poziva i izrade odluke o područjima prihvatljivim za provedbu komasacije. Zbrka je i oko javnog poziva koji se prema predloženim odredbama objavljuje nakon izrade prijedloga idejnog rješenja. Što to znači, da JLS o svom trošku izrađuju prijedlog, a onda nakon objave javnog poziva ministarstvo odlučuje za koje prijedloge idejnog rješenja će se sufinancirati njihova izrada, a što je s onim JLS čiji prijedlozi neće biti prihvaćeni i uludo su zapravo utrošili novac? Naš je prijedlog da se cijeli postupak provodi na drukčiji način. Proces bi trebao trajati i započeti zapravo objavom javnog poziva, izradom jednostavnog idejnog rješenja uz dobivanje suglasnosti većine vlasnika zemljišta za izradu prijedloga, a ne suglasnosti za provedbu komasacije. Nakon toga treba izvršiti administrativnu obradu prijava i od strane povjerenstva objaviti odluku o područjima prihvatljivim za sudjelovanje u programu na mrežnim stranicama ministarstva. Ta odluka bila bi temelj za izradu godišnjeg programa. Ako je poljoprivredno zemljište namijenjeno za komasaciju utvrđeno u predmetnoj odluci predstavničko tijelo JLS ili Grad Zagreb donijeli bi odluku o izradi prijedloga i od tog trenutka bi postali nositelji komasacije. Što se tiče preuzimanja posla nositelja komasacije od strane ministarstva, ukoliko znači nositelj komasacije nije odradio potrebne radnje i pravovremeno pokretanje i provođenje postupka komasacije sporno je zapravo imenovanje povjerenstva sa sastavom po slobodnoj procijeni ministarstva, što bi zapravo značilo da ministrica ovdje može raditi i zapravo imenovati povjerenstvo kako hoće i koga hoće ona staviti u to. Treba pojasniti da JLS ili Grad Zagreb šalju u prijedlog idejnog rješenja nakon njegove izrade po mišljenju ministarstvu nadležnom za poslove pravosuđa i Državnoj geodetskoj upravi. Nakon zaprimanja mišljenja prijedloga se može, prijedlog se može dopuniti ako je potrebno, te poslati na suglasnost ministarstvu. Sad se postavlja pitanje ko ministarstvu daje suglasnost ako je on nositelj komasacije? To je bilo riješeno kada je postojala Agencija za poljoprivredno zemljište koja je ukinuta i tu ministarstvo smatramo da treba jasnije definirati. U našoj državi općenito vlada visoko nepovjerenje u rad institucije i građani su vrlo nepovjerljivi što se tiče transparentnosti u radu različitih povjerenstava, te smatramo neprihvatljivim zaista da se na taj način ministarstvo uzima i preuzima poslove sa određivanjem povjerenstva da se imenuje kako ona želi odnosno imenuje članove po njenoj volji. Smatramo da je sam postupak provedbe komasacije vrlo složen i dugotrajan, dugotrajan uteg cjelokupnom poslu je i neuređena zemljišna knjiga odnosno zemljišne knjige i imovinskopravni odnosi što će sigurno otežati cjelokupni postupak gdje su nedostupni i podaci vezano za prebivalište ili boravište zainteresiranih vlasnika. Također kod odredbi vezanih za sastav povjerenstava postoji bojaznost da brojne jedinice lokalne samouprave neće imati dovoljno kadrova i tu smatramo da svakako treba omogućiti jedinice regionalne samouprave da i oni budu nositelji komasacije kako bi se možda ovdje osigurao nedostatni resurs što se tiče kadra. Što se tiče rada povjerenstva tek u praski ćemo vidjeti kako će ono funkcionirati. Ne bi se čudili da za godinu dana ili dvije imamo ovaj jako dobar kako ministrica kaže ispred nas, već u izmjeni gdje će se popravljat i konstatirati da određene stvari ne idu dobrim tijekom i da treba puno toga popravljati jer to smo navikli, evo pogotovo s obzirom na raspolaganje poljoprivrednog zemljišta. Na kraju izražavamo zabrinutost kako se značajan dio sredstava iz NPOO-a neće iskoristiti. Plan izrade podzakonskih akata nije poznat, a završetak ulaganja u iznosu od 250 milijuna kuna se predviđa do prvog kvartala 2026.g. kada bi se trebalo komasiriti oko 18.000 hektara zemljišta, a zakon imamo tek u prvom čitanju. Također nije jasno da li će se aktivnosti u provedbi komasacije nastaviti i u programskom razdoblju 2023.-2027. ili će se financirati samo iz NPOO-a. Naime, javnost nije upoznata sa sadržajem strateškog plana [[Upadica Radin: Vrijeme.]] u okviru zajedničke poljoprivredne politike kao i činjenicom da li se planira [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] nastavak provedbe komasacije. Zahvaljujem.
Hvala lijepa, hvala gospođo Vlašić Iljkić. I sada je na redu Klub zastupnika SDSS-a i gospođa Anja Šimpraga. Izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče. Poštovane kolege i kolegice. Danas se skoro sedam godina nakon stupanja na snagu sadašnjeg zakona pred nama našao potpuno novi Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Bez obzira na mišljenja pojedinaca ovo je zapravo dobar put u prilog ovome govori i činjenica da trenutno važeći zakon niti u najmanjoj mjeri nije poslužio svojoj svrsi jer nijedan konkretan postupak okrupnjavanja odnosno grupiranje poljoprivrednog zemljišta po njemu nije završen, točnije većinom ovdje smo čuli da je bilo primjera okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta, prema nekim informacijama posljednja komasacija provedena je davnih osamdesetih. Upravo iz tog razloga moramo imati potpuno novi pristup, korjenitu promjenu, a ona je moguća jedino donošenjem novog zakona. Trenutna struktura poljoprivrednog zemljišta ukazuje na nužnost provođenje komasacije. U Hrvatskoj je registrirano oko 160.000 poljoprivrednih gospodarstava s prosječno 7,2 hektara poljoprivrednih površina na 8,6 parcela prosječne veličine 0,8 hektara po parceli. Ovakva struktura svjedoči o velikoj rascjepkanosti parcela što znatno povećava troškove, ali i vrijeme koje je potrebno za njihovu obradu. Nažalost, parcele koje se obrađuju su uglavnom usitnjene, imovinskopravni odnosi složeni pa cijeli postupak komasacije u ovom trenutku ne može proći glatko. Bez okrupnjavanja nema ni napredne poljoprivredne proizvodnje, a okrupnjavanje bi bilo ujedno i praktično i pragmatično jer su na velikim parcelama uvijek manji troškovi upravo zbog mehanizacije jer velika mehanizacija s velikim radnim zahvatom smanjuje ukupni trošak proizvodnje svake kulture. Okrupnjene i uređene čestice OPG-ovima jamče uštedu vremena i novca. Zamislite trošak koji ima neki poljoprivrednik koji do jedne od svojih parcela putuje 20-ak kilometara, a nerijetko poljoprivrednici koji obrađuju veću količinu poljoprivrednog zemljišta imaju i po nekoliko desetaka sitnih parcela. Komasacijom bi se u funkciju stavilo i neobrađeno poljoprivredno zemljište kojeg nije malo, uredila bi se i poljoprivredna infrastruktura te osigurala ekonomična i modernija proizvodnja hrane na selu. Ovo su samo neki od razloga zašto je dobro što se neke općine sustavno pripremaju i to katastarskim izmjerama kao podlogom za buduću komasaciju. Novi pokušaj komasacije mora dovesti do povećanja poljoprivredne proizvodnje, stvoriti veću dodanu vrijednost u toj proizvodnji, staviti u funkciju zapušteno poljoprivredno zemljište, ali i bolje uvjete za obrađivanje tog zemljišta uređenjem puteva i komunalne mreže. Nipošto ne smijemo zanemariti ni to da bi provođenje sustavne komasacije trebalo rezultirati povećanjem vrijednosti poljoprivrednog zemljišta jer je upravo zbog rascjepkanosti i slabe infrastrukture cijene poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj trenutno među najnižima u zemljama EU. Sve to bi u konačnici trebalo utjecati na razvoj i unapređenje naših ruralnih prostora. Međutim, bojim se kako bi u procesu okrupnjavanja poljoprivrednog zemljišta koji je pred nama nažalost moglo biti i problema, prvenstveno zbog već spomenutih imovinskopravnih odnosa. O tom problemu ovdje smo govorili nekoliko puta, prvenstveno kada smo raspravljali o katastarskim izmjerama. Problematični imovinskopravni odnosi definitivno će usporiti cijeli proces jer su primjerice u katastru navedeni jedni podaci, u zemljišnim knjigama odnosno gruntovnici drugi. Čest je slučaj i da na pola hektara zemlje postoji veći broj suvlasnika od čega je većina nažalost preminula ili na neki drugi način nedostupno. Moguće je i situacija da se jedan dio vlasnika ne bavi poljoprivredom zbog čega je njihov interes za postupkom komasacije gotovo nikakav. Otpor je smatram najveći jer se ljudi boje da neće dobiti istu kvalitetu i klasu zemlje ili da će biti u manjoj parceli zašto se nadam da se neće dogoditi prije svega zbog definiranih načela jednake vrijednosti te načela oblika uporabe i položaja zemljišta. Ključ uspjeha u pojednostavljivanju postupka kroz smanjene jeste administracije i educiranju ljudi. Država je za razdoblje do 2026.g. za provođenje komasacije iz NPOO-a osigurala 263 milijuna kuna odnosno ukupno 313 milijuna kuna. Za dodjelu tog novca proveden je i javni poziv na koje su svoje prijave poslale 23 JLS koje imaju interes za takve postupke. Ovdje se s pravom pitamo zašto je ostalih 532 JLS nije pokazalo interes. Smatram da je zbog toga dobra odredba koja predviđa da tamo gdje postoje značajne površine poljoprivrednog zemljišta koje se loše iskorištava, a lokalna samouprava nije poduzela potrebne korake inicijativu za provođenje komasacije može pokrenuti nadležno ministarstvo. Nije zgorega razmisliti o mogućnosti smanjivanja postotka predloženog čl. 20. st. 6. prijedloga zakona koji se odnosi na suglasnost vlasnika zemljišta za pokretanje postupka komasacije. Također čl. 20. trebalo bi propisati pravila za utvrđivanje identiteta za pravne osobe jer to trenutno nije učinjeno, kao i opravdane razloge zbog kojih vlasnik zemljišta nije u mogućnosti sudjelovati na sastanku vlasnika zemljišta uključujući mogućnost sudjelovanja zastupnika vlasnika. Pandemija nas je naučila kako održavati dobar dio sastanaka na daljinu, pa možda treba razmisliti o mogućnosti održavanja i ovakvih sastanaka na daljinu. Zakonski prijedlog definitivno izgleda kao ogroman pozitivan iskorak koji ne smije nipošto dovesti do svojevrsnog deja-vua. Svima nam je u interesu da zakon se u praksi provodi i zbog toga svi trebamo zapet u njegovom provođenju. Klub zastupnika SDSS-a podržat će prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta u prvom čitanju. Hvala.
Hvala gđa. Šimpraga. Sada je na redu g. Krešo Beljak koji će zastupati stavove Kluba zastupnika HSS i Radničke fronte, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče HS. Kolegice i kolege, saborske zastupnice i saborski zastupnici, ja slušam ministricu, slušam njene suradnike, slušam sve vas i ne znam il bi se smijao, il bi se plakao. Ima jedna država, jedno područje, jedna zemlja, jedan kamen, prelijep, Bogom dan, na kojem jedan narod ili narodi žive 1000.g., jedna zemlja, jedan kamen, pašnjaci koji isti taj narod neovisno o vjeri, neovisno o porijeklu, zajedničkih, zajedničkog jezika, zajedničke kulture nataplja svojim znojem vrlo često kroz tih 1000, okvirno govorim, godina nataplja svojom krvlju, a svih tih ili gotovo svih tih 1000.g. gladuje dame i gospodo, gladuje, umire od glade. Još '30.-tih godina prošlog stoljeća se umiralo od gladi u Hrvatskoj, a 95% naših predaka, vaših predaka su upravo bili ti stočari koji su napasali pašnjake stokom za tuđe interese, ne za svoje jer su oni bili gladni, koji su obrađivali i natapljali znojem tu zemlju o kojoj vi sad pričate za tuđe interese, a ne za svoje jer su bili gladni, za interese stranih vlasnika, za interese ljudi koji su upravljali iz Beča, iz Mletaka, iz Budimpešte, iz Vatikana ako hoćete jednim velikim dijelom. Taj narod je bio gladan, gladan, a radio je od zore i prije zore do mraka da bi preživio, a veći dio toga su uzimali stranci ili strane sluge u smislu naših plemića, hrvatskog plemstva onih dama i gospoda kojih je bilo 1% koji su uživali i imali sve, sve do prije praktički 70-tak godina. Prva ideja oko reguliranja, poštenog reguliranja prava na zemljište na prostoru RH je došlo od HSS-a, od Stjepana Radića, od Antuna Radića, od cijelog niza ljudi koji su stvorili originalnu hrvatsku političku ideju o tome da bi ljudi koji obrađuju zemlju, koji svoju stoku, svoju stoku vode na svoje pašnjake trebali biti ti koji će imati najveće koristi od toga, a ne umirati od gladi. Tko je vas Ličane, vas Bosance, vas Hercegovce, vas Dalmatince doveo u Slavoniju, ko je počeo to raditi na sustavnoj kolonizaciji i podjeli zemljišta u Slavoniju do Stjepana Radića i HSS-a '20. i '30.g. prošlog stoljeća? Nitko, dovodili su strance, strance su dovodili. Tko je tu ideju na grub način preuzeo od Radića i na grub način, ali ipak djelomično ili dobrim dijelom proveo poslije '45.? Onaj protiv kojeg su svi bili, a danas ga se s tugom možemo sjećati jer je to jedini period gdje je hrvatski čovjek većim dijelom živio dobro od svog poštenog rada i prolivenog znoja na svojoj zemlji ili na svom kamenu. I što danas? 30.g. mi raspravljamo kako ćemo i što ćemo sami na svom, svoji smo na svom, da bismo za nekoliko mjeseci sve ovo skupa mogli poderati, bilo kakav zakon donijeli, poderati i baciti u smeće jer ćemo otvoriti prostor da sve to skupa kupe stranci ili pak oni koji već imaju, a to je ona ista kasta 1% sluge odnosno sluge onih koji su možda ne stranci, ali dio vladajuće kaste uglavnom HDZ-a. Pa zna se jako dobro tko drži zemlju po Slavoniji, tko je, tko ima tisuće i stotine tisuća hektara u zakupu nezasluženo je dobio po političkim linijama. Zna se jako dobro tko je to napravio, tko je to kome omogućio i tko od toga će imati koristi. Tko je stvorio Agrokor? Tko je danas gazda Agrokora? Tko za to pita uopće? Ili kako se zove Forte nova. Jesu to Rusi, Amerikanci? Tko je to? I kad se donese ovakav zakon koji se donosi a neprovediv je, pa ne mogu općine niti gradovi. Bio sam gradonačelnik 12 godina i to velikog i ozbiljnog grada. Nema jednostavno mogućnosti provesti te zakone. Dakle, to se neće provesti što god se dogodilo, a i ono što će se provesti kad se otvori prostor da poljoprivredno zemljište kupuju stranci vratit ćemo se znate kud? U vrijeme prije Stjepana Radića samo sa jednom bitnom razlikom nas više dame i gospodo, kolegice i kolege, Hrvatice i Hrvati, nas više nema. Nema više poljoprivrednika, nema više stočara, nema više seljaka i nema više hrvatskog sela. Doći će tu neki drugi ljudi i ova priča koja traje 30 godina će vrlo, vrlo skoro završiti i pisat će na ekranu game over, bila jednom ovdje država koja se zvala Hrvatska i bio ovdje jedan narod koji se zvao hrvatski. Ima jedna poslovica za kraj, odnosi se na vatru. To su me učili još dok sam bio mali. Vatra je dobar sluga, a loš gospodar. A to se odnosi na Hrvate i hrvatske građane. Mi smo dobri, odlični, možda i najbolji sluge, a najlošiji gospodari u povijesti vjerojatno ljudske civilizacije. Hvala vam lijepa.
I sada će govoriti gospodin Emil Daus ispred Kluba zastupnika IDS-a.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Da, pred nama je Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta i nužno je potreban pogotovo za primorsku Hrvatsku zbog malih poljoprivrednih površina. No ima puno prepreka na putu njegove realizacije. Neke od njih smo već i čuli i kroz replike i kroz izlaganja dosadašnjih kolegica i kolega. Ja ću pokušati ukazati na nekoliko njih i kako to vidimo iz pozicije Istarskog demokratskog sabora ili poljoprivrednika u Istri i primorju. U praksi je provediv teško iz razloga prvo neriješeni imovinsko-pravni odnos. Vi znate dolazimo sa onog područja što sam rekao i prije zadnjih stotinjak godina migracije su velike bile sa područja Istre, primorja, otoka, Dalmacije. Gruntovnice se nalaze još uvijek, odnosno u zemljišnim knjigama, vlasnici koji su čak neki od njih i umrli pred stotinjak godina ili pred 50, 70. Tad su se nalazili u Americi, Australiji, Kanadi, zemljama Europe. O otocima da, da niti ne pričamo kakva je situacija ostala. Drugo je što se pojavilo to je bilo dosta prisutno u Istri, ne znam kako je u ostatku jadranske Hrvatske optanska imovina. Nikad nije bilo riješeno to pitanje baš kako treba, to su nekadašnji vlasnici zemljišta koji su nakon Drugog svjetskog rata opredijelili za državljanstvo drugih država ili tamo '43. na dalje u Istri. Neriješeno posjedovno stanje, posjed je još uvijek na pokojnom djedu, na pokojnom nonetu iako je već njegov sin dao svome sinu, dakle već unuk je vlasnik čestice, a još uvijek se vodi posjed na pokojnog noneta. Katastar zna kasniti po sedam, osam godina u odnosu na zemljišne knjige, odnosno provedba posjedovnog lista itd., posjeda u katastru. Katastarski operati neusklađeni sa stvarnim stanjem na terenu. Da bi dobili jednu pravu sliku pokušat ću vam jedan primjer iz prakse većine zemljišta na primjer u središnjoj Istri odakle ja dolazim. Ovdje kad čujem kolegice i kolege da je na pol hektara ili hektar nekoliko vlasnika to je kod nas super. Ne? Tamo zna biti na jednom hektaru vjerovali ili ne i do stotinjak suvlasnika, odnosno vlasnika na jednom hektaru, a onda još i suvlasnika po svakoj čestici itd. I kako to riješiti sada s obzirom na sve ono što sam prethodno naveo? Kako na taj način komasirati zemljište, kako zamijeniti sa česticama tih vlasnika jer se tu često radi o nekim površinama koje su nekad bile jako dobro, kvalitetno poljoprivredno tlo. Danas je to na žalost šuma. Također čitajući zakon primjećujemo da, bit će potreban veliki broj stručnjaka za povjerenstva za provedbu, pa nadam se da ćemo ih imati toliko u svim tim malim sredinama to je s jedne strane, a tamo gdje te male općine neće moći to provesti, ako provodi ministarstvo da li će stići u nekom kvalitetnom roku obraditi sve te postupke. I nekako se stječe dojam koji je meni shvatljiv, ali nije naravno prihvatljiv, da je nekako pisan zakon više ne namjerno, ali jednostavno tako iz prakse za ravničarsku Hrvatsku, za velike poljoprivrednike a najveći problem u praksi zapravo je da se vratim na početak primorska Hrvatska jer je tamo rascjepkanost tih čestica jako velika i tamo je mnogo malih poljoprivrednih proizvođača i reljefni su razlozi i kvaliteta tla itd. I ono što sam i prije u replici ministrici rekao u Istri će biti iznimno teška procjena vrijednosti određene čestice u odnosu na drugu pogotovo ako nije odmah u njenoj neposrednoj blizini. Imamo već neugodnih iskustava sa državnim poljoprivrednim zemljištem, odnosno sa vrednovanjem istog gdje je jedan kvadrat državnog poljoprivrednog zemljišta u Istri, ponavljam državnog poljoprivrednog ne nešto što je na tržištu gdje je kvadrat skuplji nego onaj na primjer u Slavoniji gdje je puno kvalitetnije tlo i kvaliteta tla. Tako da još jedan moment, da ono što sam i prije spomenuo i sam porez koji će se plaćati prilikom samih procesa usklađivanja svega i prijenosa vlasništva itd. koji će se mnogostruko više po onom kako sad stoje stvari plaćati nego što bi trebao. Jer cilj nam je zapravo pomoći hrvatskom poljoprivredniku. I zato mislim kad se radi jedan ovakav zakon odnosno kad se kreće u takav proces tada bi ga trebalo učiniti još jednostavnijim. I ono što je također važno osigurati preduvjete za takav proces, to znači riješeni imovinsko-pravni katastarski preduvjeti i kad se ide u reformu agrara, a komasacije bi trebale biti jedan dio reforme poljoprivrede, onda ta reforma mora biti cjelovita i sustav mora biti usklađen kad nije to pitanje samo Ministarstva poljoprivrede nego i ostalih ministarstava ostalih nadležnih institucija. Ovdje se radi o jednoj strateškoj državnoj odluci gdje bi trebalo zapravo inkorporirat sve koji su u tom procesu i tako stvorit preduvjete da i sam taj zakon u primjeni, u praksi ima, ima puno lakši put zapravo da dođemo i do cilja. Iako je cilj ubrzati postupke i staviti u funkciju poljoprivredno zemljište koje zbog da se ponavljamo rascjepkanosti malih površina nije u funkciji ovo će biti administrativno ipak u praksi, a to znamo svi koji smo do sad imali s tim iskustva, administrativno će biti vrlo složen postupak, dugo će trajati iako se pokušava smanjit i cilj je smanjit broj tijela u postupku sa 17 na 11 što svakako pozdravljamo, ali i dalje smatramo da će biti presložena administracija. Jer ponavljam kako riješiti zamjenu zemljišta s nekim vlasnikom za koga ne znaš ni da li je živ, koji se nalazi u nekoj dalekoj zemlji ako je uopće živ ili njegovih ne znam 30 potomaka suvlasnika na parceli od 1.000 kvadrata, a svi razasuti po bijelom svijetu. Da li treba posebno naglašavat, ali mislim da je to važno jer nama u Istri je, takve parcele su odavno obrasle vegetacijom, stvaraju probleme u prostoru posebno poljoprivrednim proizvođačima. Nakon njihovog zapostavljanja posljednjih nekoliko desetljeća od strane vlasnika ili posjednika njihovoj obraslosti vegetacijom danas su postale područja koje mijenjaju zapravo bioraznolikost cijelog tog prostora, područja gdje se koti divljač, divljač koja radi velike štete na usjevima i višegodišnjim nasadima. I postoje mnogi poljoprivrednici koji bi to raskrčili, to je u neposrednoj blizini njihovih čestica, ali nije njihovo i ne smiju, a vlasnici ako ih uopće znaš koji su nisu dužni takve površine držati u kulturi s važećim zakonima. A s većinom će biti nemoguće provesti komasaciju, zamjenu parcela ili bilo koji postupak koji bi trebao. Dakle, prije same komasacije potrebno je riješiti osnovne preduvjete. Ponavljam, prije svega imovinsko pravne odnose i katastar, ali i podići odgovornost vlasnika u važnosti održavanja njihovih parcela. Pa da li to znači i možda i neki novi akt donijeti u ovom domu gdje bi natjeralo same vlasnike da imaju svoje parcele poljoprivredne površine u kulturi ili ako ne da daju nekome tko ih želi obrađivati. I zapravo mi dolazimo do apsurda da, da smo zadnji put kvalitetno uređenje, gospodarenjem ruralnim prostorom imali za doba Austrougarske, a katastar je još stariji u doba one Carevine Austrije iz 1920. ima 200, 200 godina i nakon toga nikad novi nije učinjen, nikad nije kako treba ovoga to kasnije sprovedeno. Na samom kraju pozdravljamo namjeru ministarstva da se želi problem riješiti, rascjepkanosti poljoprivrednog zemljišta kao isto da bude što više njega privedeno poljoprivrednoj namjeni, no ovaj zakon neće nažalost biti dovoljan za to učiniti. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa Ružica Vukovac govorit će u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, dakle unaprijediti selo i poljoprivrednu proizvodnju nužan je proces u očuvanju ruralnog prostora za koji se deklarativno u RH i svi zalažu. No, što smo dosada učinili? Kakvo je uistinu postojeće stanje sela i ruralnog prostora? Jesu li naši posjedi usitnjeni? Kakva nam je zakonska regulativa? Koliko je neograđenog odnosno napuštenog zemljišta? Koliko je istinskih mladih poljoprivrednika, a koliko je staračkih domaćinstava? Pratimo li u poljoprivredni napredne tehnologije? Postoje li kvalitetne edukacije i kakvi su njihovi rezultati? Ugrožavaju li našu poljoprivrednu proizvodnju suše i poplave odnosno jesmo li poljoprivrednicima kroz dostupne projekte navodnjavanja i odvodnje umanjili štete? Kakva je doista konkurentnost naših poljoprivrednika? Sve su ovo ozbiljna pitanja na koja bismo trebali moći dobiti odgovore od strane mjerodavnih institucija. Postupak komasacije je zasigurno mjera kojom bi se smanjili ili potpuno eliminirali mnogi od navedenih problema. Rezimirajmo kratko situaciju na ovom polju dakle, postupak komasacije do 2015. godine. Od 1991. do 2008. godine ne provodi se komasacija. Dok drugi rade mi spavamo. Zemlje poput Slovenije, Srbije, Makedonije, Češke, Poljske, Bugarske, Rumunjske, Turske, Njemačke, Litve, Latvije, Estonije sve intenzivno rade na postupcima komasacije i time pomažu jačanju konkurentnosti svoje poljoprivrede. 2008. godine sklopljen je poseban ugovor između RH i Kraljevine Švedske o implementaciji faze projekta komasacije u RH. Svrha projekta bila je poduprijeti nacionalnu politiku okrupnjavanja zemljišta kroz dizajn i razvoj zakonodavnog okvira za okrupnjavanje zemljišta. Koji su rezultati projekta? Educirani službenici, osviještenost građana, osnova za Zakon o poljoprivrednom zemljištu, ali nema zakonskog okvira za komasaciju. Zakonski okvir predlaže Ministarstvo poljoprivrede u 2014., zakon je stupio na snagu 20.5.2015., tada nas je većina bila uvjerena kako se napokon pokrećemo s mjesta nakon 24 godine. Agencija za poljoprivredno zemljište tada je uspostavila bazu koju će koristiti za implementaciju komasacije, radilo se na bazi izradi baze podataka o državnim, o državnom poljoprivrednom zemljištu. Drugi podaci koji su se tada trebali objediniti su one, oni koje je imala Agencija za plaćanje u poljoprivredi i ruralnom razvoju. Također je trebala biti dostupna i koristiti se evidencija naplate ugovora o zakupu i koncesijama planirano preko FINE. Trebali smo poznavati status svake katastarske čestice, njenu povijest i njenu budućnost. Također je trebala biti postavljena baza podatka privatnog poljoprivrednog zemljišta. Ciljevi provedbe komasacije bili su okrupnjavanje katastarskih čestica u veće i pravilnije, osnivanje i izgradnja poljoprivrednih putova, izgradnja vodnih građevina za melioracije, izvođenje i drugih radova na uređenju zemljišta namijenjenog poljoprivredi, zatim sređivanje imovinsko pravnih odnosa na zemljištu. Komasacija jeste integrirani proces. On obuhvaća kreiranja većih i pravilnijih čestica odnosno posjeda zbog njihovog ekonomičnijeg iskorištavanja i stvaranja povoljnijih uvjeta za razvoj poljoprivredne proizvodnje, povećanje konkurentnosti poljoprivrednika stvaranjem povoljnijih uvjeta za proizvodnju, mogućnost kupovine ili prodaje zemljišta u postupku komasacije, zatim poboljšanje fizičkih uvjeta svake parcele, poravnanje zemljišne površine i provođenje mjera za unaprjeđenje tla, poboljšanje ruralnog okoliša, promjenu namjene zemljišta dakle slabo plodno u šumsko ili močvarno područje, zatim izgradnja prometnica da odgovaraju krajobrazu, obnova vodnih tijela, osiguranje zaštićenih područja i stvaranje osnovnih uvjeta za navodnjavanje, dakle glavni preduvjet za izradu projektne dokumentacije sustava navodnjavanja, kao i za njihovu izgradnju su površine na kojima je provedena komasacija, izgrađeni i kvalitetno održavani hidro melioracijski sustav i za odvodnju s pravilno oblikovanim poljoprivrednim parcelama, te kanalskom i putnom mrežom s odgovarajućim objektima, zatim poboljšanje uvjeta života i rada poljoprivrednika i drugih u selu, rezerviranje adekvatnog zemljišta za nove kuće, radna mjesta, rekreacijsku namjenu, investicije obnova neiskorištenih objekata i njihovo pretvaranje u drugu društvenu i komercijalnu uporabu. Zatim imamo i socijalne aspekte komasacije, dakle poboljšanje standarda i uvjeta života, stvaranje promjena u poljoprivrednom sektoru u ruralnom prostoru kroz učinkovitije višestruko korištenje seoskog prostora nakon balansiranja interesa poljoprivrede, krajolika i okoliša, rekreacije i prijevoza, stvaranje transparentnog tržišta nekretnina, izrada novih, novog katastra i zemljišne knjige, osiguravanje posjeda i vlasništva, stvaranje novih prostornih podataka itd., itd.. No unatoč lijepim željama stvarnost je u Hrvatskoj nešto drugačija. Primjena spomenutog zakona u praksi je pokazala da postoje zapreke koje usporavaju komasaciju poljoprivrednog zemljišta. Na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta nije proveden nijedan postupak što utječe na učinkovitost korištenja poljoprivrednog zemljišta s obzirom na rascjepkanost i velik broj zemljišnih čestica male površine. Zakonom se nisu na adekvatan način u praksi mogli ostvariti cilj i svrha komasacije poljoprivrednog zemljišta zbog čega se ne može očekivati ni napredak u poljoprivrednoj proizvodnji. Tijekom primjene zakona uočeno je da bi propisani postupak komasacije poljoprivrednog zemljišta bilo potrebno pojednostaviti, da je potrebno učiniti jasnijim, jasnijom i konkretnijom nadležnost samih tijela koja donose odluke, zatim učiniti efikasnijim nadzor nad provedbom postupka komasacije, kao i urediti financiranje i dostupnost sredstava potrebnih za komasaciju, dugotrajnost postupka, složeni mehanizmi donošenja odluka, različiti rokovi trajanja postupaka niz subjekata koji sudjeluju u samom postupku samo su neki od elemenata koji utječu na neučinkovitost, te ostvarenje cilja i svrhe komasacije poljoprivrednog zemljišta. Predloženim zakonom Ministarstvo poljoprivrede ponovno priječi pravo na žalbu. Primjerice govorim o čl.9., tijekom komasacije, a ako je to potrebno radi ostvarenja svrhe komasacije može se odrediti premještanje odnosno rušenje jednostavne građevine stambene ili gospodarske zgrade s tim da za premještanje ili rušenje postojeće jednostavne zgrade ili građevine izvedenih u skladu s pravilnikom kojim se uređuje određivanje jednostavnih i drugih građevina i radova odnosno krčenje nasada vlasniku pripada naknada. Međutim, utvrđivanje visine naknade iz st. 1. ovog članka obavit će stalni sudski vještak za procjenu nekretnina ili sudski procjenitelj. Zatim ako stalni sudski vještak ili sudski procjenitelj u skladu sa st. 2. ovog članka utvrdi da je određeni nasad neplodan odnosno zastario toliko da za njegovo održavanje ima više troška nego što vrijede njegovi prinosi odlukom iz st. 3. ovog članka određuje se da se ne daje naknada za taj nasad s nalogom za njegovo uklanjanje, što je vlasnik obvezan izvršiti u roku iz naloga i o svom trošku. Protiv odluke iz st. 3. ovog članka dakle kojeg sam i pročitala, žalba nije dopuštena, ali se može pokrenuti upravni spor. Mislim da svi znamo koliko su upravni sporovi komplicirani, dugotrajni i skupi. Drugim riječima, u postupku komasacije koji se predlaže ovim prijedlogom može vam se srušiti legalni objekt, može vam se ukloniti nasade i vi se ne smijete žaliti. Držim kako je ovim i sličnim odredbama ponovno naš poljoprivrednik građanin drugog reda. Ostaje nam samo nadati se da će ovaj zakonodavni okvir doprinjeti stvaranju dodane vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji kao rezultata uređenosti poljoprivrednog zemljišta, efikasnijem postupku komasacije, smanjiti će se broj tijela koja sudjeluju u postupku, nadamo se i smanjenju broja alata na temelju kojih se provodi komasacija, nadamo se i uvođenju informacijskog sustava u postupak komasacije s obzirom na prirodu postupka koji traje više godina. Sve spomenuto neće biti na štetu naših poljoprivrednika, tome se najviše nadamo, kojih je svakim danom sve manje i nakon ovako rigoroznih prijedloga s pravom se možemo zapitati tko će nam se sutra uopće baviti poljoprivredom i proizvoditi nam hranu. Zahvaljujem.
I vama. Gđa. Anka Mrak-Taritaš, zastupat će stavove Kluba zastupnika Centra i GLAS-a, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je u prvom čitanju Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Kao što je predlagatelj uvodno rekao postojeći zakon koji je iz 2015. nakon evo malo manje od 7.g. se je pokazao da postoje zapreke koje usporavaju komasaciju poljoprivrednog zemljišta i da na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta nije proveden niti jedan postupak a što utječe na učinkovitost korištenja poljoprivrednog zemljišta. Ja bih u ovoj raspravi krenula od nekoliko važnih elemenata i nekoliko važnih stvari. Prva stvar je, da li se mi zaista zalažemo za komasaciju poljoprivrednog zemljišta? Da li zaista to mislimo napraviti? Koji nam je cilj? Jer ako se zaista zalažemo, ako zaista to mislimo napraviti i koji nam je cilj onda bih voljela i to ću zbog toga da uđe u raspravu pa da za drugo čitanje predlagatelj napravi u obrazloženju ovog zakona trebalo je onda biti usporedba dva hodograma. Jedan hodogram kako to sukladno zakonu koji je iz 2015. izgleda postupak komasacije, što se radi, koliko povjerenstava, koliko tijela, koliko dana za nešto a što će to biti prijedlogom ovog zakona. Dakle, ja sam inače tehničke naobrazbe, razmišljam u slikama da ne kažem u kućicama i ako se odluči nakon sedam godina se zaključi, ljudi moji u tom džaba smo krečili tu nešto ne štima. Ova situacija koju imamo sa koronom, situacija gdje imamo u Europi rat bez obzira kako mi to zvali, možemo zvati invaziju, možemo zvati ovo ili ono, ali to se događa u Europi. To se ne dešava kao što je prije bilo tamo negdje daleko, to se dešava u Europi. Posljedice rata kojeg imamo na Ukrajini će Europa trpiti sljedeći 10 do 15 godina ne samo na temi svakodnevnog života, na temu nekakvih drugačijih preslagivanja, na temu demografije, na temu energenata, na temu hrane. Dakle, ako mi želimo poboljšati našu poljoprivrednu proizvodnju, a mislim da se tu svi možemo složiti da želimo, ako želimo odraditi komasaciju, a svi se nekako mi se čini da nisam čula niti jedan do sad niti jednu raspravu ni u ime klubova niti replika ministrici iz kog bi bilo ne, mi smo protiv komasacije, dakle želimo to, ajdemo onda vidjeti kako probati doći do nekakvog rješenja. Nitko nema čarobni štapić i niko ne može propisat rješenja koje ovaj čas može funkcionirati, ali ono što mislim da bi trebalo biti minimum, to je da vidim nekakve usporedne. To je danas na odboru sam ja pitala i suradnica koja je bila zajedno sa državnim tajnikom je pokazala pojedine kartograme odnosno priče, ajde da vidimo koliko je to temeljem zakona iz 2015. dana, mjeseci, godina od početka do kraja, a koliko će to biti temeljem zakona iz 2022. dana, mjeseci, godina jel bojim se da mi ovdje ne govorimo ni o danima, ni o mjesecima nego govorimo o godinama. Dakle, to je jedna stvar koja je minimum standarda kada dođete s ovakvim jednim zakonom. Druga stvar je, ajdemo vidjeti na kojim elementima mi to baziramo. Mi to baziramo na katastarskim općinama, katastarskim česticama u cijelom postupku moraju biti uključeni dakle i geodeti i imovinskopravni odnosi i to nam je rak rana. Rak rana ove naše zemlje u kojem nas nema puno i koja nije ni prevelika niti bilo, dakle nama je rak rana situacija u kojoj imamo u katastru odnosno u kojoj imamo u gruntovnicu. Još i kad sredimo koliko toliko nešto katastar onda dođete do gruntovnice i to su i kolege do sad, pogotovo iz pojedinih krajeva rekli. Dakle, valjda smo već osvijestili i valjda smo već došli do toga da imali smo tu odluku kroz sljedećih deset godina će se sređivati katastar za građevinsko područje RH i ja pretpostavljam da tamo gdje idemo u komasaciju će isto to biti sređivanje katastra i gruntovnice vezano uz komasaciju jer bez toga se to neće moći provesti, bez toga nećete imati sve elemente koje trebate imati. Treća stvar o kojoj trebamo voditi računa, ja sam s ove govornice nekoliko puta spominjala, spomenut ću i ovaj put. Nešto što je nama u prostornom planiranju RH bila jedan kartogram na kojem smo bazirali različite stvari su bile slike odnosno snimke iz zraka s 15. veljače '68.g. koji je tad radila vojska i te sve snimke za područje Hrvatske da ne kažem da za područje cijele bivše Jugoslavije postoje. Nama koji smo se, ja koja sam se bavila i nekako si utvaram da još uvijek nekako to prostorno planiranje mi je bazična nekakva mjesto kojim krećem, nama je to trebalo da vidimo temeljem tog su se utvrđivale i što je legalno, što nije legalno, utvrđivale su se i neke granice, što je grad, što je naselje sad da ja tu jer nije ovo tema s tim vas ne davim, meni su one bile fascinantne. Dakle, mi smo zadnje snimke uspjeli dobiti 2015.g. išli smo u Beograd po njih i sad je to jedna duga zgodna priča za nekakve anegdote kako smo uspjeli izvuć te snimke Hrvatske jer je kad je otišla 5. vojna oblast onda je sa sobom unijela sve, ali to ne treba sada o tome i onda sam ih ja gledala i uspoređivala jer me je zanimalo kako su procesi u prostoru se dešavali, kako su ljudi širili naselja ili gradova i onda se točno vidjelo da su to širili po jednoj uobičajenoj metodi. Bili su poljski putovi, bila je usitnjene parcele koje su dobili, po tom poljskim putovima po tim usitnjenim parcelama se poljoprivredno zemljište pretvaralo u zemljište na kojima se ili građevinsko ili bespravna gradnja. Ali nešto što koristim ovu priliku što želim naglasiti je sljedeće, tad '68. 15. veljače '68. su tad bili do tad su bili preleti i Hrvatska bila obradiva. Kad vi vidite koliko je u Hrvatskoj bilo obradivog poljoprivrednog zemljišta i napravite preklop sa snimkama vi ih i sad možete imati. Dakle, mi smo radili tad 2011. preklop, ostanete zapravo iznenađeni. To nije štetu na poljoprivredi napravljena prenamjena tog poljoprivrednog u građevinsko zemljište ili nije štetu na poljoprivredi dakle napravili gdje ste vi širili su se naselja, štetu na poljoprivredi napravljeno neobrađivanje jer se zemlja nije obrađivala. Kad se zemlja nije obrađivala to što se nije obrađeno i pretvoreno u šume i šumska zemljišta. Mi danas otprilike 49,3 to je zadnji podatak imamo pod šumama i šumskim zemljištima. Nisu te šume i šumska zemljišta nastale organizirano, dakle sadnjom da sad ne gnjavim koliko vrsta ima šuma nego se poljoprivredno zemljište, točno možete pratiti je djelomično prelazilo uz one nekakve šumarke, dakle šume su se, odnosno stabla su se na to širila. I kad vi usporedite tu šezdeset i osmu što za prostor nije sad nešto strašno daleko i sadašnje vi vidite koliko se poljoprivrednog zemljišta nestalo i pretvoreno je u te nekakve šumarke. E sad, ključno pitanje i u ovom zakonu je što mi hoćemo? Dakle, ako smo svjesni toga, a trebali bi biti svjesni, jer ne znam što bi nas još trebalo lupiti po glavi, dvije godine živimo u koroni koja je cijelo vrijeme govorimo o tome da u proizvodnji hrane moramo biti samostalni i dostatni. Sad imamo taj nesretni rat koji imamo, gdje zapravo Ukrajina koja je bila i žitnica i sve ostalo je pitanje što će biti i sljedećih, ja apsolutno mislim da sljedećih desetak godina će biti mirovni procesi. Mi smo to sve prošli pa znamo kako to izgleda. Dakle, nama bi ovo trebao biti prioritet. I sad je tema da li ovaj zakon to stvarno omogućava, da li su rađeni scenariji u kojem vidimo da to ovaj zakon omogućava. Ja na žalost, voljela bih da sam u krivu, ali na žalost ja ne vidim da se ponovno otišlo u iskorak. Znate kad pitate dajte da vidimo jesu li te procedure skraćene, pojednostavljene i sve ostalo odgovor je, jedan od odgovora ali nat o se nisam ni referirala, kaže bivši zakon je imao 79 ili ne znam koliko članaka. Ovaj ima 50 i nešto. To nije to. To je da vi napravite jedan veliki hodogram i u tom hodogramu vidite koliko dana što stoji. Nije slučajno da sam i u replici ministrici se referirala čak ne ni na onaj prvi dio, nego u trenutku kad donosite odluku o pokretanju komasacije koliko samo imate rješenja, koliko to dana traje i ja se bojim da mi to dalje ne govorimo ni o mjesecima, nego govorimo o godinama. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin Ljubomir Kolarek, Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, državni tajniče, poštovane kolegice i kolege. Prije nekog vremena upravo sam za ovom govornicom govorio o problemu komasacije i koliko je komasacija bitna i važna za razvoj poljoprivredne proizvodnje, odnosno i za opstanak. I zato danas sa zadovoljstvom mogu sudjelovati u raspravi o Prijedlogu zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta. Mnogo smo danas čuli i brojni su problemi u poljoprivredi, lako ih je nabrojati i od toga ne treba bježati. Mala i nekonkurentna gospodarstva, veliki broj staračkih gospodarstava, rascjepkanost poljoprivrednog zemljišta, male parcele, nedovoljna primjena agrotehničkih mjera, slaba produktivnost, loše zbrinjavanje … [[Govornik se ne razumije.]] i poljoprivrednog otpada. Ali od toga nitko ne bježi i sa njima se treba nositi, boriti da nam bude bolje. I sigurno da kada pogledamo definiciju iz udžbenika što znači komasacija da jednom suvremenom obradom i primjenom agro tehničkih mjera koje omogućuje grupiran i uređen posjed, racionalnije se iskorištava zemljište, smanjuju se troškovi proizvodnje, povećava se produktivnost i povećavaju se prinosi u poljoprivrednoj proizvodnji. Činjenica je da su poslije provedene komasacije na većim površinama poljoprivrednog zemljišta primjenjuje suvremenije mjere poljoprivredne proizvodnje, kako na društvenom, tako na individualnom posjedu. I da su one uvijek dale stanoviti gospodarski učinak. Vjerujem i siguran sam da će poljoprivredni proizvođači, odnosno vlasnici poljoprivrednog zemljišta u postupku komasacije riješiti imovinsko-pravne odnose pri čemu siguran sam da ćemo naći jako puno uzurpiranog državnog zemljišta koje će se staviti u funkciju poljoprivrednog proizvođača. Nakon provedenog postupka sigurno da će doći do manjeg broja površinski većih parcela, te s obzirom na konfiguraciju terena i naravno s povoljnijom orijentacijom. Sigurno je jedna činjenica i točna je da se posljednja komasacija zabilježena prije tridesetak godina i logično je pitanje zašto se u međuvremenu nije napravila kvalitetnija druga. Naravno stručnjaci ističu i danas smo čuli probleme koji su vezani uz komasaciju, ali opet govorim da od problema treba bježati, sa problemima se treba nositi i rješavati se. Brojni su troškovi, to je činjenica koji uključuju izradu idejnog projekta, izvođenje geodetskih poslova, procjenu, utvrđivanje imovinskog pravnog stanja, troškove županijskih državnih povjerenstava. Mnogi se vlasnici zemljišta više ne bave poljoprivredom, te nemaju interesa u komasaciji. Ovim prijedlogom zakona planira se provesti komasacija na 18000 ha poljoprivrednog zemljišta. Uz to će biti uloženo 250 milijuna kuna. Prijedlogom zakona smanjuju se administrativne zapreke kako bi se omogućila provedivost, te ubrzali postupci komasacije, stavilo u funkciju poljoprivredno zemljište koje se zbog rascjepkanosti i malih površina otežano koristi ili se uopće ne koristi u svrhu poljoprivredne proizvodnje. Kako bi se povećala produktivnost i stvorila dodana vrijednost proizvodnje, te bolje i učinkovitije koristila, koristilo poljoprivredno zemljište. U RH prevladavaju mali i usitnjeni posjedi. U 2018. godini bilo je registrirano 157.394 obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva sa prosjekom od 7,2 hektara površina u 8,6 parcela prosječne veličine 0,7 hektara po parceli. Zbog mnogo razloga, a prvenstveno visokih troškova uređenja zemljišta komasacija se preporuča za županije sa manjim brojem ali prosječnom većih zemljoposjednika dok se ostalim županijama preporučuje neki drugi oblici okrupnjavanja površina i proizvodnje kako, kao što su dragovoljna zamjena, prodaja ili stvaranje nekih novih proizvođačkih oblika, povezivanje u proizvođačke organizacije, ali imamo i dobrih primjera iz prakse gdje mnoge jedinice lokalne samouprave potiču okrupnjavanja poljoprivrednih proizvoda, tako, poljoprivrednih površina tako da se poljoprivrednici mogu na jedan kvalitetan način međusobno dogovorit, kupit, a za to ih stimulira jedinica lokalne samouprave. Komasacijama se stvaraju povoljniji uvjeti za razvoj poljoprivredne proizvodnje osnivanjem većih i pravilnih katastarskih čestica, izgradnjom poljoprivrednih putova, vodnih građevina za melioracije te izvođenjem i drugih radova na uređenju zemljišta namijenjenih poljoprivredi pri čemu se posvećuje dužna pažnja u očuvanju i prirode odnosno krajobraza. Komasacija se može pokrenuti ako se zbog rascijepljenosti i nepravilnog oblika zemljišta ne može svrsishodno obrađivati, ako se zbog postojećih stvarno pravnih odnosa ili zbog velike rascjepkanosti zemljišta ne može organizirati proizvodnja koja osigurava bit uloženih sredstava na područje na kojem se izrađuju ili su već izrađene vodne građevine za melioracije ili izgradnju nove prometne infrastrukture ili drugih infrastruktura, infrastrukturnih građevina kao uređenje većih vodotoka. I naravno tu je bitno da se ta usitnjenost zemljišta poveća i redi. Ako se komasacija predlaže zbog izgradnje vodnih građevina za melioracije može se pokrenuti ako su među ostalim uvjetima ispunjeni i uvjeti za izgradnju tih sustava propisani posebnom zakonom. Neće se pokrenuti ako se utvrdi da bi se provođenjem komasacije mogli i pogoršati uvjeti za poljoprivrednu proizvodnju vlasniku zemljišta na području na koje se planira komasacija ili nisu osigurane propisane mjere zaštite na bioraznolikosti i krajobrazne raznolikosti. Na nacrtom zakona dakako da su predviđene i sankcije odnosno kazne za fizičke i pravne osobe. Provođenje sustavne komasacije kako je ovdje u zakonu predviđeno trebalo bi se u konačnosti, konačan rezultat bi trebalo biti povećanje vrijednosti poljoprivrednog zemljišta osobito u kontekstu činjenice da do početka 2023. godine ističe embargo na prodaju poljoprivrednog zemljišta stranim ulagačima, a isto tako vjerujem da će i ta, to okrupnjavanje dignuti i visinu infrastrukture na tom poljoprivrednom zemljištu na razinu gdje ćemo doći na mjesto koje nam u stvari i zbog vrijednosti naših poljoprivrednika i njihovom znanju i pripada. Klub HDZ-a podržat će Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta u prvom čitanju.
Hvala. Klub zastupnika Socijaldemokrata odnosno Socijaldemokrati je sad na redu i zastupat će ga gospodin Nikša Vukas. Izvolite.
Potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, državni tajnice, državni tajniče, kolegice i kolege pa pred nama je Zakon o komasaciji ali mislim da prije samog razgovora o zakonu moramo se vratiti na strategiju poljoprivredne proizvodnje 2030. o kojoj smo u ovom saboru razgovarali prije par tjedana i naravno da u toj strategiji je komasacija jedan od preduvjeta da napravimo neko poboljšanje i da pomognemo našim poljoprivrednicima za ono sve ovih 2-3 sata što mi slušamo da budu konkurentni, da budu samodostatni, da možemo im smanjiti te troškove velikih rascjepkanosti poljoprivrednih parcela da bi na neki način i smanjili trošak i hod od jedne do druge parcele, ali ono što je najbitnije tu što je i kolegica Anka Mrak Taritaš da li mi to želimo donijeti i u praksi sprovesti ili ne želimo to je glavno pitanje. Kada vidimo da imamo tu preduvjet Zakon o nasljeđivanju, da imamo neriješene imovinsko pravne odnose, da imamo poljoprivredno gospodarstvo u Hrvatskoj OPG koji u prosjeku ima nešto više od 6 hektara poljoprivredne površine za obrađivanje, kad vidimo da prosjek veličine jedne čestice je 0,7 ili 0,8 hektara onda vidimo u biti stvarnu problematiku hrvatske poljoprivrede. I ja mislim da nema osobe u ovome domu koja ako se imalo razumije u poljoprivrednu, koja neće reći da treba napraviti komasaciju. I još dok sam bio studen agronomije uvijek je glavna teza bila komasacija, komasacija, komasacija i nije sporno da li komasaciju treba donijeti ili ne treba nego je sporno da maknemo sve one prepreke i sve one barijere i sve one stvari koje od komasacije sutra mogu napraviti problem. Kada vidimo šta nam se događa na Baniji gdje imamo novce, gdje trebamo obnoviti kuće ljudi koji žive u kontejnerima koji su u teškome stanju pa vidite kako je to sve skupa sporo, traljavo i nikako ide, a onda ne mogu biti neki optimist pa da sada kažem da ćemo Zakonom o komasaciji predviđenih 18.000 hektara napraviti u nekom vremenskom periodu koji bi bio brz, koji bi bio učinkovit na adekvatan način, a da neće bit problema kojima smo se u prošlosti susretali. Ono što mogu reći da u toj Strategiji poljoprivrede gdje vidimo u biti i po popisu stanovništva koliko su ljudi odselili upravo iz razloga što teško dolazi do poljoprivrednog zemljišta, upravo iz razloga gdje ih birokracija koči, nekonkurentnosti malih parcela, mislim da ovaj Zakon o komasaciji je trebao biti zakon od državnog interesa i mislim da je država to trebala prije svega biti glavni nositelj Zakona o komasaciji, da se to nije trebalo prebaciti na jedinice lokalne samouprave i uz dužno poštovanje prema tim jedinicama pomalo sam skeptičan kako će to sve skupa biti. Ono drugo što nije dobro, kaže ministrica trebalo je 17 tijela donijet neku odluku, sada će biti 11 i 11 tijela je ogromno, 4 rješenja je puno, neriješeni imovinskopravni odnosi i nisam siguran da ćemo u nekom vremenskom periodu, a to mislim za godinu dana, dvije imati nekakve dobre pokazatelje vezano za okrupnjivanje i Zakon o komasaciji. Ono što me baš posebno smeta je što o toj komasaciji se priča preko 20 godina, a ništa se nije napravilo. I koja će bit garancija da ćemo s ovim zakonom nešto napraviti? O člancima zakona i nekim primjedbama neću baš puno sada govoriti imamo vremena do drugoga čitanja, vidjet ćemo kako će konačni prijedlog izgledati, ali ono što je bitno naglasiti da sama ta komasacija od 2015. kada je taj zakon stupio na snagu nije se napravilo ništa. Prije tog zakona 2015. isto se nije napravilo ništa. Kad vidimo kako smo raspolagali poljoprivrednim zemljištom i kad vidimo da imamo u vlasništvu RH 460.000 neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, pa tko je za to kriv? Kako se jedna ozbiljna država sebi može dopustiti da kroz svoju povijest 30-ak godina ima 460.000 neobrađenog poljoprivrednog zemljišta? I to je tragedija. Pozdravljam Zakon o komasaciji, moramo ga donijeti, moramo spriječiti sve te barijere koje taj zakon ima da bi se sproveo i nisam zadovoljan sa svim tim povjerenstvima. Kada slušam cijelo jutro taj Zakon o komasaciji mislim da je agronomska struka skroz podcijenjena, da je agronomska struka maknuta i nigdje nisam čuo uopće neke agronomske stručnjake koji će procijeniti koja poljoprivredna proizvodnja, koje kulture, dati podršku, sve se svelo na DORH, na geodete i na građevinare. I to mogu reći da me podcjenjuje kao agronoma da agronomska struka je skroz maknuta i pitanje je uopće da li Agronomski fakultet u Zagrebu u Osijeku uopće koji je njihov bio upliv i koliko su oni mogli pomoći ovomu Zakonu o komasaciji. Ono što želim još napomenuti da kroz cjelokupno gospodarenje hrvatskom poljoprivredom došli smo do toga da smo se sveli na uvoz, uvoz svinjetine, mljekare smo naše potukli skroz do kraja, proizvođači goveda su također na dišnim aparatima i ako išta mislimo raditi u poljoprivredi moramo okrupniti poljoprivredne površine, a zadatak je države i ministarstva da napravi sve preduvjete da se to donese u čim prije vremenskom periodu i da vidimo tko će biti odgovoran. Mene zanima kada ćemo imati i prvi izvještaj kad donesemo zakon u drugom čitanju, kada ćemo imati prvi izvještaj pred HS-om da možemo reći evo zakon na komasaciju je stupio toga i toga datuma i za godinu dana smo napravili taj i taj projekat i koja će bit osoba koja će u Hrvatskoj biti sinonim za komasaciju. Mora jedna osoba iz ministarstva uhvatit se te problematike, reć ja ću nositi tu komasaciju na leđima to će bit moja tema, neću se baviti populizmom, jedino što želim napraviti poljoprivrednim proizvođačima i jedinicama lokalne samouprave da im napravim one sve preduvjete da se sa Zakonom o komasaciji ne dogodi upravo ono što se dogodilo u Baniji, da je država najveći kočničar obnove i da sada još dan danas imamo ljude u kontejnerima koji ne mogu se vratiti u svoje domove jer država je napravila sustav koji nije dopustio da se novi potroše koji stoje na računu za obnovu kuća. I kako ćemo sada moći garantirati našim poljoprivrednicima da ovaj zakon uz neke male zamjerke koje bi se mogle popraviti kada se donese da će se to za par godina dogoditi i da će se tih 18.000 hektara ili u perspektivi tih 46.000 koje su krajnji cilj, koja je garancija da će se to dogoditi? Doći će ponovo neki izbori, formirat će se nove vlade, vi ste druga ministrica u mandatu ove Vlade, već danas se u par rečenica povučete ručnu kažete nisam ja, ja sam se u Ministarstvu poljoprivrede bavila samo tim i tim resorom što je također vjerojatno istina, ali prebacivanje loptice s jednoga na drugog neće riješiti onaj problem, a to je problem malih površina, to je rascjepkanosti, to je ne gospodarenjem jer da je država, nebitno koja je Vlada i koja je stranka bila na vlasti da se brinula kao pravi gazda o svojim poljoprivrednim površinama, ne bi se dogodilo da 460.000 kao što ste vi rekli ministrice vas citiram, državnog zemljišta je neobrađeno. Vi me možete kasnije demantirati. Ali meni je smiješno da mi ne pričamo o problemima poljoprivrednika, da ne pričamo o onim stvarnim problemima koji se događaju nego … već slušam godinu dana je li 800.000 hektara ili 50 to je nebitno, ajmo napraviti jedan zakon … pomoć poljoprivrednim proizvođačima jer ovo prije svega radimo za njih. Ovdje nitko se manje-više osim možda kolege Lenarta ne bavi poljoprivrednom proizvodnjom, ali svi ljudi koji ovdje sjedu oni se neće baviti većina poljoprivrednom proizvodnjom. Hajmo to napraviti našim poljoprivrednicima, zato smo tu, oni nas plaćaju. Ostavimo sitni populizam i napravimo zakon koji će u stvarnosti biti provediv, da ćemo nakon godinu, dvije dana moći reći svaka čast, napravili smo zakon i po tom zakonu tih 18000 ha se okrupnilo. Imamo benefite u mljekarstvu, u govedarstvu, u ratarstvu i to je cilj zašto se ti zakoni donose. Hvala vam lijepa.
Gospodin Silvano Hrelja zastupat će stavove Kluba zastupnika HSU-a, HNS-a i nezavisnih zastupnika. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pripremajući se za ovu raspravu naišao sam na jednu misao koja otprilike kaže ovako: „Bar jednom u životu trebat ćeš liječnika, odvjetnika, policajca, propovjednika ali svakoga dana najmanje tri puta trebat ćeš poljoprivrednika ili njegovih ruku djela“. Vjerujem da ćete se složiti sa time. Poljoprivredna proizvodnja temeljna je grana gospodarstva, a poljoprivrednici neophodni nositelji prosperiteta i budućnosti zemlje, ali obilježili su i povijest ove zemlje. Cijenim radičevštinu, cijenim ono što je kolega Beljak ovdje spomenuo, ali je zaboravio spomenuti da u tridesetim i četrdesetim godinama prošlog stoljeća ključne za gospodarstvo ovog terena, ovog naroda su bile zemljišne i šumske zajednice. Mi to u Istri nismo imali. Ja sam slučajno naletio na to. Dakle, nije bilo bitno vlasništvo nego proizvodnja, nego upravljanje resursima, nego što će se ostavit na ugaru, što će se obrađivati, koliko će tko od toga dobiti, koliko će se prodati. Dakle, bio je jedan tip upravljanja zemljištem i šumskim bogatstvom koji su činili sami ljudi. Dakle, oni koji su od toga živjeli. To je jedna kvaliteta hrvatskog naroda zbog koje je i bila trn u oku Kraljevini SHS u tim godinama zbog ekonomskog prosperiteta o kojem mi jako malo znamo, odnosno jako malo vrednujemo. Dakle, idemo mi u sadašnjost i budućnost. Članstvo u EU Hrvatskoj je otvorilo veliko tržište za plasman poljoprivrednih proizvoda, ali istovremeno je domaće poljoprivrednike izložilo snažnoj konkurenciji. S druge strane pandemija korona virusa sa kojim živimo već dvije godine, energetska kriza i sada rat u Ukrajini izazivaju snažne globalne poremećaje koji će dugoročno utjecati na poljoprivrednu proizvodnju, prehrambenu sigurnost te dostatnost i dostupnost hrane. Usudio bih se reći da će uskoro poljoprivredno zemljište i voda i hrana postati jedno od najtraženijih, najvažnijih resursa za naš život. U Hrvatskoj poljoprivredne površine su dostatne no drugo je pitanje jesu li iskorištene i zašto nisu iskorištene. Prema ARCOD evidenciji upotreba poljoprivrednog zemljišta u RH trenutačno se obrađuje 1,15 milijuna hektara zemlje od čega 281446 državne i 867167 ha privatnog zemljišta. Međutim, ti podaci su isto poprilično varljivi. Ovisi kad ih snimate iz zraka, ako snimate u jesen ili zimi onda ćete tretirati i ono što vidite zeleno kao poljoprivrednu površinu jer još nije izraslo ni jedno stablo na njoj. Ako to činite u proljeće onda će te razlikovati boje da li je nešto obrađeno ili nije kod snimki iz zraka, tako da ovo su podaci koje treba uzeti sa rezervom, ali hajmo im vjerovati jer je to jedina evidencija. Uz brojne boljke sa kojima se domaći poljoprivrednici suočavaju ono što svakako predstavlja problem za konkurentnu i produktivnu poljoprivrednu proizvodnju jeste usitnjenost zemljišta. U Hrvatskoj je registrirano oko 170 000 poljoprivrednih gospodarstava. Pri tome 76% poljoprivrednika koristi površine manje od 5 ha. Podaci su porazni. Prosječna površina parcele je 0,36 ha što je vrlo malo, nedovoljno za ikakvu konkurentnu proizvodnju, te dugoročne i ozbiljne projekcije razvoja poljoprivrede. To je problem u svim dijelovima Hrvatske. Upravo bi Prijedlog zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta o kojem danas raspravljamo trebao ići u pravcu rješavanja ovog problema. U klubu HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika pozdravljamo navedeni prijedlog obzirom da bi on trebao smanjiti administrativne zapreke, te ubrzati i pojednostaviti postupak komasacije što bi u praksi značilo povećanje produktivnosti, stvaranje dodane vrijednosti i boljeg i kvalitetnije korištenje poljoprivrednog zemljišta. Kako se navodi u prijedlogu komasacijom bi se stvorili povoljni uvjeti za razvoj poljoprivredne proizvodnje osnivanjem većih i pravilnijih katastarskih čestica, izgradnjom plovnih puteva i građevina za melioracije, te izvođenjem drugih radova na uređenju zemljišta. Time bi se u funkciju stavilo i neobrađeno zemljište od čak 700 000 ha. Za provedbu ovog zakona bi u prvoj fazi trebalo omogućiti komasaciju najmanje 18000 ha do kraja prvog kvartala 2026. godine što je osigurano, sredstva su osigurana kroz nacionalni plan oporavka i otpornosti otprilike 250 milijuna kuna. Drago mi je da je interes za proces komasacije iskazalo i više JLS iz svih dijelova Hrvatske. Vjerujem i nadam se da je interes iskazan u svim županijama i vjerujem da ćemo velikom većinom u ovom visokom domu podržati ovaj prijedlog zakona. Pardon, obzirom da je prijeko potreban želimo li u budućnosti razvijati ozbiljnu i konkurentnu poljoprivrednu proizvodnju, provođenje sustavne komasacije trebalo bi rezultirati i povećanjem vrijednosti poljoprivrednog zemljišta osobito u kontekstu činjenice da početkom 2023. istječe embargo na prodaju poljoprivrednog zemljišta stranim ulagačima. Upravo zbog rascjepkanosti i slabe infrastrukture cijene poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj su trenutno među najnižim u zemljama EU, što se ne bi moglo reći za sve krajeve Hrvatske. Pred 5.g. u Istri je bilo 5 eura po m2, danas je ta cijena poljoprivrednog zemljišta od 15 do 20 eura sa potencijalnom špekulacijom da će se to nekad negdje pretvoriti u građevinsko zemljište, barem onaj dio koji je uz put, što uvijek ovaj onemogućava određene aktivnosti vezano uz okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta. No ono što me brine u provedbi ovog zakona i što bi u praksi moglo znatno usporiti proces komasacije jest problem nesređenih zemljišnih knjiga i vlasničkih odnosa. Potrebno je što prije ozbiljno krenuti u proces uređenja poljoprivrednih zemljišta u katastarskom i zemljišnoknjižnom smislu. Znači ovo nije samo posao koji je vezan uz jedno ministarstvo već će biti potrebna sinergija nekoliko resora, nekoliko resora. Komasacija je sama po sebi kompleksan posao i zakon bi trebao biti jednostavniji i što efikasniji. Da zaključim, poljoprivredna proizvodnja može izgledati lako i uspješno kada je olovka plug, a oranica ured u gradu. No svi mi znamo da je poljoprivreda mnogo teža, složenija i zahtjeva mnogo više angažmana, a pogotovo želimo li da ona bude produktivna, konkurentna i kvalitetna. Treba upamtiti uvijek onu staru uzrečicu da zemlji nisi gospodar, zemlji si sluga. Pitam i za slijedeće čitanje bi trebalo riješiti još neke probleme koje osobno mene muče, a to je pitanje nedostupnosti vlasnika malih parcela, što s ljudima koji su iseljeni i s kojima niko ne može doć u kontakt 50-tak i više godina, pitanje dosjelosti i pojednostavljenje upisa u vlasništvo kad neko koristi tuđe zemljište ili državno zemljište, pitanje politike zapuštenog poljoprivrednog zemljišta, da li ima smisla da u okruženju 5-6 parcela koje se obrađuje stoji jedna parcela bez obzira na vlasništva koja samo smeta i zapuštena je zar upravo moramo se baviti isključivo vlasništvom ili može se dat neka potvrda da se to može obrađivati, pitanje zamjene zemljišta. To su sve detalji koje bi trebalo još više pojasniti do drugog čitanja. Prijedlog Zakona o komasaciji poljoprivrednog zemljišta ide u smjeru koji je nužan i Klub zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika će ga podržati. Hvala lijepa.
Gospodin Vilim Matula zastupat će stavove Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Okrupnjavanje poljoprivrednih posjeda dakako da u zeleno-lijevom bloku u potpunosti podržavamo i tu namjeru, međutim ne možemo ne izražavati iste sumnje koje su ovdje već danas više puta izgovorene. Iskustvo je takvo kakvo je. Osobno sam daleko najviše upoznat sa situacijom koja je baš ovdje na prostoru Zagreba. Kada se pogleda snimka Grada Zagreba tu se vide brojne velike poljoprivredne površine, prije svega kao potencijal, zatim tu se dalje širi na Zagrebačku županiju, na Prigorje, na Zagorje i već smo čuli danas da su prostori Zagrebačke županije upravo te parcele još bitno smanjenije nego što je to prosjek na državnoj razini i/ili je gotovo kako je rekao kolega dolje u Dubrovačko-neretvanskoj županiji gdje je 0,20 i ne znam koliko je rečeno hektara po, u prosjeku po parceli. Gđa. ministrica je rekla da posljedice ovog pilota u kojem će se 18 tisuća hektara komasirati da bi to na kraju trebalo rezultirati da više nema diskrecijskih davanja zemlje u zakup i sve ove probleme. Na pitanje moje gdje ste vi mene i kolege zastupnike i javnost vjerujem ohrabrivali time da kažete da neće biti prodaje zemljišta, nadam se naravno i to vjerujem državnog zemljišta svakako ne to je jasno, međutim pitanje je hoće li JLS i nakon toga uz dozvolu ministarstva hoće li kada se te parcele onako stvarno povećaju hoće li to onda biti mogućnost da se za neke velike proizvođače na godinu koji dolaze ovdje hoće li oni dobivati koncesiju na nešto ali na 99 godina što je isto tako ovaj evo drago mi je da mi dajete znak da neće, želimo vjerovat da neće i da će to stvarno ići u tom smjeru. I mi svakako u zeleno-lijevom bloku nemamo se razloga bojati kada bi izvana dolazili stvarno ljudi kao što je primjer koji sam ovdje nekoliko puta već rekao, iz susjedne Austrije, iz Gradišća koje je vama sigurno svjetonazorski blizu da se podrži Gradišćanske Hrvate i tu činjenicu da su oni stvarno svjetski lideri u proizvodnji ekološke hrane, da sa takvim ljudima zajedno radimo nekakve zajedničke, ja ću reći i zadruge, ali kako god to nazovete kooperacije ako vas smeta taj zlokobni naziv, ja vjerujem da ne jer danas i u zakonima postoje zadruge, ne vidim zašto ne bi sa njima sve napredne i sve moguće oblike proizvodnje u tom smislu podržavali. Ja razumijem razloge da kolegice i kolege u tome koji se više bave poljoprivrednom ili koji baš dolaze u to i koji su u tome stručniji, daleko stručniji od mene, ali i ono što su meni ljudi pisali i na što su me upozoravali da zakon liči na to da se ipak obraća sjevernom dijelu, ono što ste i sami rekli da to nije, da se nisu javili ljudi iz jadranskog dijela Hrvatske gdje postoji taj gordijski čvor nerješivih imovinsko pravnih odnosa barem u ovom trenu, ali da se iz toga iščitava da će to zapravo veliki i eventualno srednji samo još povećati te parcele i ako je to nešto što pomaže velike sustave navodnjavanja, u redu. Toliko nam nedostaje sustava za navodnjavanje da neka se i to desi iako mi je drago da je koliko sam razumio kolegu Kolareka i on upozorio na to koliko su takvi sistemi, gdje se stvarno ekstremno ono velike površine samonavodnjavaju i koje idu onda pod isključivo monokulturu da je onda to opasno baš za sve ono što je danas važno i za što ćemo od europskih fondova lakše dobivati novac, a to je pitanje bioraznolikosti, to je pitanje krajobrazne raznolikosti. Da ne dođemo do toga da je ono što je posljedica ovoliko desetljeća zanemarivanja prostora poljoprivrednih površina i sve ovo što su kolege govorile i snimkama iz zraka iz svega, da zapravo danas nažalost osim tog problema sa divljači, ali mi de facto imamo na nekim od tih prostora ovaj jedino gdje imamo zadovoljenu tu minimalnu ovaj bioraznolikost u onim prostorima govorim gdje se događa preintenzivna proizvodnja koja se samo oslanja na umjetno gnojivo i na pesticide. Svjesni smo u zeleno-lijevom bloku, dakako da smo svjesni da se to ne može odmah premostiti. I ono za što se zalažemo i o čemu ćemo puno govoriti ubuduće to je pitanje kako to kod nas zovemo urbanom politikom hrane. Zagreb kao stvarno u tom smislu kažu optimalan grad, ni prevelik, niti premali, ali već sam spomenuo ovdje Prigorje, Zagorje, ali svakako Banija koja nam je odmah ovdje i uz Sisak koji je stradao u potresu, uz Karlovac koji je veći grad, uz podizanje Petrinje i Gline koji su totalno stradali u potresu uvjeren sam da bi kvalitetna provedba okrupnjavanja i njima pomogla da po logici kratkih lanaca opskrbe tamo stvarno te mlade obitelji imaju razloga dugoročno računati na to i da će u okrupnjavanju tih parcela naći ekonomsku računicu i smisao da mogu imati obitelji i djecu i nastaviti živjeti na ovim prostorima. Ono što sam pri tom rekao i sa čime zapravo namjeravam završiti ovo. Iz svega što je ministrica govorila i kada ste govorili o tome da više neće biti diskrecijskog davanja zemlje u zakup ponavljam to, međutim vidjeli smo kako nam se, kako su se javljali u javnoj raspravi i komora agronoma i javnobilježnički komora koji sve vide sebe kao priliku da na prostoru jedinica lokalne samouprave gdje pretpostavljaju da će biti nedostatak kvalitetne snage koje će educirane koja će moći provoditi komasaciju oni razumijem da nude svoje usluge. I veliki broj njih je sigurno pošten i u redu i na mjestu. Međutim, u ovih 300 i netko je rekao 80 ja sam vidio unutra 313 miliona za 4 godine sredstava koji će biti za ovih 18.000 hektara tu, ja mislim da se mnogi ljudi vide u mogućnosti da se u to ugrade, a treba pri tom uzeti u obzir ogroman negativan reputacijski teret HDZ-a stranke na vlasti kada je pitanje korupcije na razini jedinica lokalne samouprave to svakako treba uzeti u obzir. Hvala.
Sada prelazimo na pojedinačne rasprave, prvi je g. Mišel Jakšić. Izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege zastupnici. Prije svega dobar dan, lijep pozdrav. Od 1954.-1990. kad smo živjeli u jednom drugačijem društvenom uređenju i u planskoj privredi komasaciju je prošlo 654.000 hektara zemljišta. Zašto sam ovo sad rekao? Zato jer postoje razlozi zašto su ta društvena uređenja propala i zašto su se neke stvari mijenjali i ušli smo u liberalni kapitalizam. No ono što je zanimljivo da smo mi tada kada smo ušli u liberalni kapitalizam od toga odustali jer je to valjda bilo nešto što je relikt planske privrede, a puno razvijenije zemlje i gospodarski, ali i poljoprivredno od RH da ne kažem perjanice EU u brojnim područjima to rade u kontinuitetu 100 godina i nisu od toga modela odustajali. Onda naravno se postavlja jedno racionalno pitanje, ako smo ušli u jedan novi model, ako smo željeli ući u EU zašto nešto što neki rade 100 godina, što smo i pokazali u 40-ak godina da znamo očito dobro raditi, nismo uspjeli pokrenuti do 2022. znači ispada više od 30 godina. 30 godina bistrimo neke navodne poljoprivredne politike i strategije, pričamo više-manje stalno iste mantre. Imali smo brojne situacije gdje jednostavno smo imali možda i mogućnost napraviti određeni zaokret, ali u svim tim godinama smo ostali tamo gdje smo bili '92., '96., '99., 2007., 2015., 2022. čak štoviše mogli bi reći da ovih 30 godina ne da naša poljoprivreda nije stagnirala nego je samo neupitno propadala sa puno krivih događanja i krivih relikata koji su se pojavili jer je svakome ko je i malo pratio hrvatsku poljoprivredu jasno kako se u nekim fazama naše državnosti dolazilo do zemljišta, kako su ih neki koristili kad pričamo o državnim zemljištima, kako smo napravili politiku da nismo ni poticali proizvodnju nego smo poticali one koji su grebatorstvom došli do čim više zemlje, pa makar rasla makija i poslije toga nastajalo sijeno bitno je da idu poticaji. Tako da bolje ikad nego nikad i lijepo je znati da nakon 30 godina konačno krećemo u smjeru koji je nužan hrvatskoj poljoprivredi i koji mislim da se sad pokazuje sa ovim krizama koje je donijela korona i koju donosi ova inflacija koliko bi nam trebao biti važan korak prema jasnijoj i smislenijoj poljoprivrednoj politici, politici nakon koje ćemo moći reći da u puno više kultura i proizvoda Hrvatska je samodostatna i ne ovisi o uvozu, uvoznom lobiju i o tome što će se događati sa cijenama na svjetskim tržištima jer obično to je jedino i isključivo išlo na štetu hrvatske proizvodnje i hrvatskih građana. Ono što moram reći iz kuta SDP-a da ćemo pozorno pratiti razradu zakona prema drugom čitanju jer kao što se slažemo s time da je to potrebno smatramo da moramo napraviti još podosta izmjena, ne zato jer je namjera da pametujemo nego zato jer smatramo da je potrebno još ponešto koraka da bi sam zakon postao životan i da bi se mogao koristiti u realnim projektima, u realnim ostvarenjima, u realnoj proizvodnji i na taj način jačati hrvatsku poljoprivredu. Za kraj nešto ću reći kao gradonačelnik, imali smo mi jako puno promjena i u pravilnicima i u tome kako koristiti državna zemljišta i kako onda da jedinice lokalne samouprave to provedu u nekakvo djelo. No ono što jedino mogu reći je da sve to uvijek do sada je bilo skoro pa totalno neprovedivo ili je bilo posloženo da se unaprijed moglo znati kome će ići u korist i kome će to biti dobra stavka za nažalost daljnje bogaćenje, a ne za razvoj naše poljoprivrede. Tako da i sa aspekta jednog grada koji je čak i poznat po prehrambenoj proizvodnji koja je nastala iz intenzivne poljoprivredne djelatnosti, mogu reći da se nadamo i da ćemo nastojati i u budućim raspravama i o amandmanima doprinijeti tome da ovaj potreban zakon postane životan, postane provediv i postane puno kvalitetniji okvir za hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju nego što smo imali do sada. Hvala vam lijepa.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovane zastupnice Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega. Kao gradonačelnik Grada Koprivnice i sami ste naveli da ste do sada imali različitih iskustava sa različitim situacijama, projektima itd. pa me zanima da li se možda vi u onih 23 jedinica lokalne samouprave koje su se javile i iskazale interes, to je onih 46.600 hektara i jeste li upoznati sa kriterijima koji će se gledati da se odabere onih 18.000 hektara? Svjedočili smo već i čuli smo da smo u veljači 2016. imali pilot projekt u pet županija koji je neslavno propao, između tih pet županija je bila i naša Međimurska sa pet katastarskih općina, čitam sad tu detalje, bilo je vrlo puno iskazanog interesa, ljudi su dolazili na skupove zaista je to se nadalo jel da će projekt zaživjeti, međutim od toga ništa. Pa evo molim vas vaše mišljenje i komentar.
Poštovani zastupnik Jakšić.
Hvala vam lijepa na vašem pitanju. Mislim da se ne radi o 23 jedinice lokalne samouprave nego o 28 na kraju, ali dobro sve to dođe na isto. Dakle, naravno da smo upoznati sa kriterijima i da uvijek postoji taj neki interes, ali ono što sam rekao i u svojoj raspravi, dosadašnje sve izmjene, promjene, pravilnici, uredbe sve što se donašalo na kraju nažalost nije uspjelo zaživjeti u praksi onako kako su ljudi iz ministarstava zamišljali. Ja uopće nemam želju reći da je to bila namjera jer sigurno da su ljudi u datim fazama htjeli dati najbolje. No ono što se pokazalo na terenu jednostavno nije zaživjelo jer nije sad tu samo stvar samo kriterija, imamo mi još uvijek dosta veliki nered i u gruntovnicama i sad bi se mogli raširiti u jako puno polja, a nemamo baš toliko vremena jer samo da vam dam jedan mali štiklec da imamo situaciju danas u Koprivnici gdje jedno veliko državno zemljište koje koristi jedna velika prehrambena tvrtka sad ga moramo preslagivati na drugačiji način jel je konačno završen spor nacionalizacije iz doba komunizma. Tako da ima tu još jako puno stvari koje nažalost loše utječu na provedbu zakona.
Hvala. Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovani kolega, Ministarstvo poljoprivrede je 5. listopada 2021. raspisalo javni poziv JLS i jedinicama područne i regionalne samouprave za iskazivanje interesa za sudjelovanje u provedbi NPOO od 2021. do 2026., konkretno unaprjeđenje sustava za restrukturiranje poljoprivrednog zemljišta i komasaciju. Za sudjelovanje u javnom pozivu propisana je obveza prijavitelja da o svom trošku izradi jednostavno idejno rješenje komasacije. Za visinu iznos financiranja navodi se da je provedba komasacije i sufinancirana sredstvima EU u iznosu do, od 80% dok je sufinaciranje od strane prijavitelja do 20%. Još jednom podsjećam i molim vas i vaše mišljenje da je sufinanciranje po programu ruralnog razvoja za provedbu komasacije bilo do 100%, ali je od tih sredstava iskorišteno točno 0%.
Poštovani zastupnik Jakšić.
Pa vi ste zapravo sve rekli i u svojem pitanju. Dakle, činjenica je da smo jako puno vlakova promašili i zato smo dovedeni u situaciju da sad okej idemo napraviti neki korak, idemo pokušat spasit što se spasit dade, ali si moramo priznati da smo tu izgubili onaj vlak gdje smo to mogli sve dobiti 100% na teret nekoga drugoga, a ne ostaviti niti jedan udio u našim proračunskim sredstvima ili u sredstvima građana ove zemlje. Očito je da s jedne strane nije 30.g. postojala politička volja da se krene u ozbiljnom smjeru komasacije i promjene u hrvatskoj poljoprivredi, a ono što mogu reći iz terena, ali to je nešto što i vrapci na granama znaju iz medija da smo imali 30.g. poljoprivrednih politika koje su bile najčešće okrenute velikom krupnom kapitalu i zato nas nije bilo briga za nekakvu smisleniju i jasniju poljoprivrednu politiku.
Poštovani zastupnik Matula.
Zahvaljujem. Poštovani zastupniče Jakšić, da već je rečeno gradonačelnik ste Koprivnice i u ovom smislu grada uređenog i sa velikom, velikom firmom koja radi baš sa poljoprivrednicima. Međutim zanima me slijedeće, čl. 2. govori o tome kako su svi postupci radi ove komasacije hitni. Mene zanima i rekao sam već da i mi u zeleno-lijevom bloku smo itekako zagovornici i mislimo da treba okrupnit zemljište. Međutim ono što nas brine kada ljudi sa terena kažu da svaki stvarni stručnjak od integriteta ako stupi u Povjerenstvo za komasaciju je gotovo sigurno već jednom nogom u Remetincu i onda se oni povuku, a uđe ekipa koja nije im problem niti nekoliko godina ležat jer će bit dobro plaćeni.
Hvala. Poštovani zastupnik Jakšić.
Pa dobro ste postavili svoje pitanje i ja moram reć da nasreću u Koprivnici bar koliko ja znam nismo imali takvih slučajeva. No ono što sam rekao u svojoj raspravi, sustav je 30.g. posložen apsolutno krivo i bilo je jasno da se u nekim fazama poslagivao prema nečijim interesima, a naravno kad zagrebeš po nečijim interesima ideš to probat malo izvrnuti i napraviti drugačije da se nađeš u problemu. I situacija kad pričamo o poljoprivrednim politikama, o državnim zemljištima, o interesu velikih i krupnih kapitalista i onda nekih ljudi koji bi došli sa strane da to naprave na stručniji i bolji način za samodostatnost hrvatske poljoprivredne proizvodnje ili plešu po rubu na kraju dana Remetinca ili plešu po rubu potencijalnih prijetnji i svega onoga što nose one uz to jer jednostavno sve to do sada je bilo posloženo apsolutno krivo i rezultat je pad iz godine u godinu poljoprivredne proizvodnje koju imamo. Hvala vam.
Hvala lijepo. Slijedeća će govoriti poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Moram priznat kad sam čitala ovaj zakon i pripremala se za ovu raspravu, to je onaj od jednih momenata kad sam nekako imala potrebu da ništa ne znam, da nemam nikakvo iskustvo od prije, da ništa ne znam i da zapravo samo razmišljam o dobrim idejama i dobrim željama i da se ne opterećujem sa svim onim znanjima koja imam od prije jer kad sva ta znanja koja imam od prije i kad čitam i proučavam zapravo me uhvati jedna mala onako zaista neću reći depresija, ali ne osjećam baš se dobro i ne vidim nekakvo svjetlo na kraju tunela. Kad uzmete malo i kad malo proučavate neke stvari postoje neke situacije koje se već 100.g. ponavljaju. Jedna od tih situacija je potreba izgradnje kanala Dunav-Sava od 1890 i neke, potreba o tome da se pruga u centru grada, rasprava o tome dal će se dignuti ili spustiti bilo je 1892. kad je … [[Govornik se ne razumije]] davao ostavku zbog toga, potreba navodnjavanja poljoprivrednog zemljišta i potreba komasacije. U ovih 30-tak godina nije bilo niti jedne opcije političke koja nije govorila o potrebi komasacije i potrebi navodnjavanja i gdje smo, točno tu gdje jesmo. Mi sad ponovo 2022.g. idemo sa prijedlogom novog Zakona o komasaciji i ono što zaista s ove govornice je poruka koju šaljem predlagatelju, napravite si hodogram zbog sebe, ne zbog mene, ne zbog nas tu, nego zbog sebe. Napravite jedan hodogram da vidite koji su vam sve postupci, koji su vam sve koraci i koliko vam dana treba dana, mjeseci, godina za te korake kad je situacija idealna. Dakle, ja zaista uvijek razmišljam o kućicama i kad bilo što radim imam potrebe i crtati i crtam i gledam koliko mi je dana za nešto potrebno da bi na kraju se mogle donijeti odluke. Kolegice i i kolege, u ovom sastavu Sabora u bivšem sastavu na žalost to će biti i sljedeći mi ćemo ponavljati iste rečenice koje glase da su nam nesređeni katastar, da nam je nesređena gruntovnica, da nam stanje u katastru ne odgovara stanju na terenu, da nam stanje u gruntovnici vlasništva ne odgovara stvarnom stanju. Kako mislimo ovo napraviti bez toga? Točno kako? Nikako. Dakle, to će morati biti projekti koji jesu od velikog značaja i tu će se morati naći neka druga metoda i neki drugi način. Ako idemo ovom metodom i ovim načinom za 109 godina eto nas do sređenog katastra, ne pretjerujem, ne karikiram. Moram priznati da u ovom trenutku stvarno govorim nešto o čemu znam i o čemu sam se susrela i susrećem se dalje. Dakle, ako želimo da zaista imamo komasaciju, ako želimo da zaista komasacija uspije onda to treba biti snažna politička volja, snažna stručna volja sa idejom i vizijom što hoćemo. Nisam slučajno, dakle ja uvijek u zakonima čitam onaj dio koji razumijem, referiram se na dio koji se razumijem i referiram se na dio gdje imam nekakva iskustva. I nisam opće prakse i ne razumijem se u sve i ne želim se razumjeti u sve. Nisam slučajno govorila o četiri rješenja. Samo uzmite jedno rješenje. Dakle, prvo rješenje temeljem članka 32. da razumijete o čemu govorim. Dakle, mora se podnijeti zahtjev, mora imati u zahtjevu sve. Sukladno Zakonu o općem upravnom postupku imate 30 dana za donošenje rješenja, sve sukladno zakonima. Na to rješenje nema pravo žalbe, ima pravo upravnog spora. Koliko u Hrvatskoj traje upravni spor pitam vas? Koliko godina? Ne pitam vas koliko mjeseci, pitam vas koliko godina? To je prvo, dakle a ovo sve da je i posloženo jer ja se referiram dakle onom odlukom o pokretanju komasacije. Sve ove tehničke stvari smo sredili, odradili, napravili. Sad dolazimo do odluke o pokretanju komasacije, dakle sve to smo izdefinirali, skupili smo 50 plus 1. Oni imaju 67. Dakle, sve ono jesmo i sad dolazimo u ovaj formalni dio. Pitam vas koliko dugo traje upravni spor? Ja znam upravnih sporova koji su trajali godinama. Dakle, hajdemo vidjeti ovaj tehnički dio. Ja želim da komasacija ide, želim da komasacija uspije. Na žalost ja u ovom prijedlogu zakona vidim previše zamki i samo vas upozoravam na te zamke da ne bude ponovo za pet ili šest godina novi zakon i da kažemo ovaj nije uspio.
Hvala. Sljedeći će govoriti poštovani zastupnik Marin Piletić, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Sabora, uvažena ministrice, poštovana ravnateljice. Ovdje sam imao potrebu svima vama pokazati fotografiju katastarske općine Roždanik, digitalni ortofoto. Ovo vam je druga katastarska općina Rajić Gornji. Ako gledate na katastarskom planu ovako izgleda Roždanik, ovako izgleda Rajić. I zašto sam imao potrebu pokazati vam, dakle upravo ovaj digitalni ortofoto plan? Zato što je katastarska općina jedna do druge. Od Novske pa sve do Roždanika '83. započeta je komasacija, '86. sa mojih tri godine bila je završena. Od tada čuli smo i danas u Hrvatskome saboru nije bilo, dakle slučajeva komasacije. Nakon Domovinskog rata očito da su bili neki drugi prioriteti, ali ova Vlada uz sve što je promijenila, ovo ministarstvo o Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, imali smo Zakon o naseljima, sada imamo Zakon o komasaciji. Napokon dolazimo do točke šta smo radili 30 godina? Prošlo je. Što ćemo raditi sljedećih 30 godina? Idemo iskoristiti više od 300 milijuna kuna sredstava bilo iz 85% iz dakle Nacionalnog plana otpornosti i oporavka i ostalih 15% iz nacionalnih sredstava. To je bit i to je ključ. Nemamo vremena za odlagati upravo zbog ovoga. U katastarskoj općini Roždanik niti jedna parcela nije neobrađena, sve do jedna registrirana u ARKOD-u što nije slučaj sa katastarskom općinom Rajić Donji gdje više od 50% nije obrađeno privatnih parcela, a da ne govorim da niti su uvedene u sustav ARKOD niti dakle doprinose da ovdje na plodnom slavonskom tlu proizvodimo hranu. Upravo zbog toga na istočnom dijelu grada Novske pet katastarskih općina prije Domovinskog rata je komasirano, u potpunosti obrađeno i 100% tog zemljišta prijavljeno u ARKOD-u. Ostale su nam tri katastarske općine, Rajić Gornji, Donji i Borovac. Na njima se nalazi više od 2000 ha poljoprivrednog zemljišta, dakle koje nije uredno, nema ovakvu mrežu kanala, nema omogućen pristup svakoj parceli, javnom prometnicom nego upravo suprotno. Zbog potrebe da se i to zemljište uredi, ali dakle da se i ispuni svrha ovog zakona mi smo kao grad naručili, dakle projekt jednostavnog rješenja, komasacije za ove tri katastarske općine i cilj je vrlo jasan omogućiti povećanje poljoprivredne proizvodnje, stvoriti uvjete za provedbu hidro melioracijskih zahvata, stvoriti uvjet za neometan pristup svakoj parceli. Mi sada imamo stotine čestica koje ne možete doći a da se ili ne zamjerite susjedu ili da nemate nekakvih neugodnosti. Okrupniti postojeće posjede, tako da do sada postojeći raštrkani posjedi nakon provedbe komasacije postanu i nastanu kao ekonomski održive cjeline. I to je bilo dakle pitanje o neusklađenosti granica katastarskih općina, mjesnih odbora jedinice lokalne samouprave upravo na ovom primjeru katastarske općine Borovac, a zbog odrađene komasacije nikad provedene mi imamo neusklađenu granicu jedinice lokalne samouprave Novske i Okućana, samim time i neusklađenu granicu županije Sisačko-moslavačke i Brodsko-posavske, a da ne govorim da stanovnici naselja Borovac za vlasničke listove moraju ići u katastarski ured dakle u Gradišku, za jedna dio svojih parcela, za drugi katastarski ured u Novskoj. Krajnji je rok da se zakon stavi u funkciju, da iskustvo koje je Hrvatska itekako imala prije Domovinskog rata, uredila svoje poljoprivredne površine učini to i sada nakon izglasavanja dakle ovoga zakona. Ukoliko bude bilo kakvih evidentiranih poteškoća nemogućnosti provedbe vjerujem da će ministarstvo kao predlagatelj, a i mi u postupku dakle donošenja ovoga zakona intervenirati i eventualne nedostatke ukloniti. Hvala lijepo.
Hvala, u, imate više replika, prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega, pa evo u vašem izlaganju čuli smo puno toga što ste učinili, što namjeravate upravo primjenom ovog zakona učiniti. Međutim, čuli smo i neke druge poglede, neka druga ograničenja. Mene zanima sukladno svemu onom što je predlagatelj odnosno ministrica u ime predlagatelja Vlade RH iz Ministarstva poljoprivrede najavila osim niza akata koji će ubrzati i olakšati, pojednostaviti upravo primjenu ovog novog zakona također su osigurana i značajna sredstva kroz Nacionalni fond za oporavak i otpornost. Mene zanima što smatrate da će donijeti osnovne poteškoće na terenu i da li će onima koji imaju drugačiji pogled ovaj biti zakon jednako dohvatljiv kao i vama. Evo, hvala lijepa.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Pa upravo zbog toga i ova slika. Nema zornijeg odgovora od ove fotografije, od ovog ortofoto. Susjed u selu do ima sve sređeno, ima put, ima kanalsku mrežu, ima dakle puno vrijednije zemljište nego ono koje je neuređeno, koje je rascjepkano, koje je na više dakle katastarskih čestica, do kojih se nekih ne može doći, neke su poplavne, dakle prinosi nisu dovoljni. I ovdje u prijedlogu zakona i objašnjenju dakle jasno ste vidjeli da samo na kulturi pšenice možete komasacijom doći do 9% većih prinosa. Dakle, to je smisao i na taj način ljudima treba se vlasnicima objasniti zašto se ide u komasaciju. Nitko nema neugodno iskustvo ili ako je imao oni su, bilježe se u promilima, ljudi nisu zaboravili što znači kada se uredi ovakvo zemljište, kada napravite dakle raster prometnica gdje najnormalnije možete doći do svoga vlasništva [[Upadica: Hvala.]] što to znači.
Poštovani zastupnik Šimičević.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega evo nisam imao dosada prilike pa koristim da izrazim svoje poštovanje ministrici i njezinu timu što su se uhvatili u koštac sa ovim problemom, okrupnjavanjem zemljišta radi bole proizvodnje u Hrvata i jasno više i hrane na hrvatskom tržištu. Mene interesira koliko će biti problem zemljišne knjige u ovim namjerama da se ovo okrupni i da li vam se čini da bi više ministarstava trebalo uključiti, ne samo Ministarstvo poljoprivrede da bi se to što prije riješilo i da bi se okrupnjavanje zemlje dovelo svojoj svrsi. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo kolega, dakle cilj svake komasacije je uspostava nove zemljišne knjige. Dakle, to je zakonski propisan postupak i naravno da se očekuje dakle nakon što se provede komasacija da u komasacijskoj gromadi više ne postoji niti jedna čestica koja je postojala prije. Ponavljam, imamo iskustvo, ljudi koji su provodili komasaciju i dalje dakle prenose svoja iskustva na mlađe kolege u sustavu katastra i gruntovnice i cilj je da se vlasništvo počiva na uređenim dakle dokumentima. A nova zemljišna knjiga to svakako jest. Dakle, sve dosada nesređeno, pravno neusklađene informacije na terenu se ispravljaju uspostavom nove zemljišne knjige. I tu vjerujem da nikakvih problema, naravno ako se poštuju procedure neće biti.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala potpredsjedniče. Zastupniče Piletić govorili ste o primjerima u gradu Novska, znači onih katastarskih općina koje su komasirane i onih koje nisu. Da li imate neke pokazatelje u razlici, u produktivnosti poljoprivredne proizvodnje na tim područjima? Dakle, koliko se ta produktivnost razlikuje, koliko je veća na onim parcelama koje su komasirane, za razliku od onih koje nisu komasirane?
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepa. Ako sam vas dobro razumio mislim da sam to već u svom uvodnom izlaganju rekao. Dakle, ove nekomasirane katastarske općine, dakle preko 50% zemljišta nije obrađeno. Ako uzmemo samo taj postotak dakle u obzir i dođemo da od komasacijske gromade 2.000 hektara 1.000 hektara nije obrađeno samim tim nije u sustavu dakle ni poticaja, ni proizvodnje. Dakle, dovoljno vam govori da ljudi nisu zainteresirani sami sređivati imovinsko-pravne odnose i stanje na terenu. Zbog toga tu intervenira država. Imali smo 2015. zakon koji nije bio provediv, sada nećemo žaliti za prolivenim mlijekom idemo vjerujem hrabro dalje i ovaj javni poziv koji je ministarstvo raspisalo pokazalo je da zainteresiranih za provedbu komasacije ima. A razliku produktivnosti dakle samog zemljišta koje je komasirano od onog koje se obrađuje, a nije komasirano nažalost taj podatak nemam.
Poštovani zastupnik Brčić.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo ovako kada čujem kako je to kod vas komasacija uspješno zaživjela pa neću reći da iz perspektive osobe koja dolazi iz Dalmacije osjećam evo pod navodnike malo ljubomoru, ali zasigurno kod nas to kud i kamo teže ide, evo vidim da ste ljude uvjeravali, uspjeli ste da je to za njihovo dobro, da su veći benefiti, dodana vrijednost kada je zemlja komasirana, kad je znači okrupnjena. U Dalmaciji jasno ljudi su često puta i emotivno vezani za zemlji i kada idete udarati jel na to područje često puta doživite neuspjeh. Vi ste zasigurno imali javna savjetovanja i razna uvjeravanja od strane zasigurno i struke, evo što nam sugerirate nama u Dalmaciji koji kako sam rekao smo dosta i emotivno vezani iako nema pragmatičnosti u tome.
Poštovani zastupnik Piletić.
Pa kolega Brčić ništa manje u Slavoniji mi nismo manje emotivni, tako da što se tiče zemlje zakon je jasno ovaj prijedloga zakona predvidio da u komasacijskoj gromadi naravno da unesena površina vlasništva mora odgovarati površini koju ćete dobiti u diobi komasacijske gromade i da položaj mora bit donekle istovjetan onom koji ste imali. Dakle, neće nitko ostati bez svoje zemlje pa će reć ja izgubio djedovinu. Ne, ta djedovina će bit ljepša, urednija, kvalitetnija i produktivnija. I to je poruka i ovog zakona i intencija Vlade da zaista ne da slušamo da je stanje u poljoprivredi loše kada imamo puno dobrih, kvalitetnih primjera i malih OPG-ova koji su unatoč svim zakonima, zakonskim rješenjima narasli, dobivaju bespovratna sredstva, poboljšavaju svoju mehanizaciju i povećavaju produktivnost svojih imanja.
Poštovana zastupnica Jelkovac.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega. Drago mi je što ste u svojoj raspravi poslali poruku može se. Može se i mora se u razdoblju koje je ispred nas i sigurno da smo prijedlogom ovog zakona pokazali političku volju da se to napravi. Sigurno je da postoje određeni problemi na koje smo danas i čuli tijekom rasprave, ali ja bih samo napomenula da i vlasništvo i odnosi koji postoje neriješeni nisu identični na cijelom području RH. Mi imamo županija gdje su i katastar i gruntovnica riješeni, pa čak bi mogli reći i dobro za razliku od nekih drugih gdje je to još uvijek u početku jel rješavanja, tako da nemojmo sve gledati istoobrazno. Ono što želim poručiti i nesređeni imovinskopravni odnosi ne smiju biti prepreka. Mi smo donijeli u ovom saboru i zakon koji mi popularno iz Karlovačke županije zovemo lex Kupa za rješavanje obrane od poplave [[Upadica Reiner: Hvala.]] i tamo smo proceduru skratili prvo da bi ubrzali [[Upadica Reiner: Hvala lijepa.]] rješavanje projekta.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo kolegice Jelkovac. Da sam ja očajavao i bio pesimist kao neki kolege jutros kada su napadali ministrici, a da ništa poduzeli u svojim sredinama po pitanju poljoprivrede onda ja zasigurno ne bi u suradnji sa Ministarstvom poljoprivrede proveo geodetski elaborat u katastarskoj općini Brestača gdje smo više od 100 hektara državnog poljoprivrednog umjesto 300 čestica dobili tri čestice koje su nastale još ranijom komasacijom. Dakle, naravno da se može. Iskustvo koje mi imamo i u izmjeri koja je trajala gotovo 10 godina govori naravno da će bit poteškoća ili problema, ali to ne umanjuje činjenicu da smo u rješavanje problema krenuli, kolikogod bude trebalo. Želimo da ova lijepa naša bude i ljepša i urednija i vidimo svaki dan da se to događa.
Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega. Evoga, znamo da je i najvažnija problematika koju smo evoga danas i čuli da su to neraščišćeni zemljišno pravni odnosi da bi se sprovela prava komasacija. Ja bi vam navela primjer evoga mi u Varaždinskog županiji smo imamo 60.000 hektara od toga je 30.000 sređeno, a ovih 30.000 se još treba srediti. S obzirom da dolazim iz Općine Sv. Ilija gdje smo proveli katastarsku izmjeru znači kompletno i onda kad smo prvi dio koji smo napravili je bilo snimanje iz zraka i onda smo tek u pravilu vidjeli koliko i kako su sve te naše čestice raspoređene, složene, di su svi ti putevi i di se treba napraviti, znači dobili smo jednu cjelovitu sliku. Pa vas ja sad pitam da li bi bilo dobro da se za potrebe komasacije i uvede da se najprije snimi jedan teren iz zraka pa da se onda točno vidi svi problemi koji se nalaze na terenu? Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo kolegice Dreven Budinski. Pa dakle u RH u nadležnim tijelima, bilo da je riječ o Državnoj geodetskoj upravi dakle Ministarstvu graditeljstva postoje dakle digitalni ortofoto planovi dakle svi su tereni na području RH snimljeni. To su javno dostupni podaci koji se mogu operabilno pretraživati i koristiti i za saborske rasprave i za rješavanje svih mogućih poteškoća u raspolaganju zemljištem, bilo da je poljoprivredno ili građevinsko. Naravno da upravo ovakva slika govori više od tisuću riječi kada stavite da je katastarska općina jedna do druge, razlika nebo i zemlja po pitanju sređenosti poljoprivrednog zemljišta. Ovo je najbolja poruka zašto nam ministrice komasacija nužno treba.
Poštovana zastupnica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS-a. Kolega vi ste u vašoj raspravi odnosno mogli smo vidjeti da ste napravili puno pripremnih radnji. Jedni ste od 28 jedinica koje su se prijavile na javni poziv koji je objavilo ministarstvo, znamo da su sredstva osigurana jednim dijelom i kroz NPOO. Okrupne table jamče uštedu vremena novaca, ali i ostanak u ruralnim područjima što je u ovim demografskim situacijama po meni i najbitnije. Svjesni da ovo nije nimalo lak niti jednostavan postupak koji treba provesti velika podrška svima u tome, a jeste li spremni i ekipirani za provedbu svega ovoga do 2026.g. kada je za prvi krug ovo rok za provedbu?
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo kolegice Maksimčuk. Pa ja vjerujem da mi u našoj jedinici lokalne samouprave jesmo, dakle i po pitanju kadrova koji rade u gradskoj upravi, da li po pitanju ljudi koji rade u gruntovnici, u sklopu Ministarstva pravosuđa ili u ispostavi katastra Državne geodetske uprave ovdje u Novskoj. Za sve oni koji nisu ekipirani zakon je isto također predvidio mogućnost da se koriste kadrovi iz dakle jedinice područne samouprave, iz Ministarstva poljoprivrede i na taj način vjerujemo da ćemo kao društvo i kao zajednica i kao država sasvim sigurno odgovoriti dakle po pitanju izazova biranja kadrova za provedbu komasacije kroz predloženo povjerenstvo kako je to zakon i predvidio. Moramo bit ekipirani na terenu gdje svakodnevno raspisujemo natječaje za prodaju ili dakle koncesiju odnosno najam državnog poljoprivrednog zemljišta. Poljoprivrednicima zemljišta treba. Ovdje sam vam naveo primjer [[Upadica: Hvala.]] 1.000 hektara nije u funkciji.
Sad će govoriti poštovani zastupnik Stipan Šašlin. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice, kolegice, kolege, pa evo ovaj prijedlog zakona ako možemo definirati glavni cilj odnosno jedan od najvažnijih ciljeva sigurno je smanjenje administrativnih zapreka u provedbi komasacije kako bi na taj način povećali ukupne poljoprivredne obradive površine i povećali produktivnost odnosno konkurentnost samih poljoprivrednih proizvođača. Da je to tako odnosno da je dosta u ovome prijedlogu zakona sve precizno i jasno razrađeno govori i ovaj precizan i jasan hodogram provedbe komasacije sa vrlo jasnim i definiranim zadaćama sudionika i sa jasnim i definiranim rokovima provedbe tih zadaća. Ministarstvo objavljuje javne pozive, ministarstvo objavljuje javne pozive za izvođenje stručnih geodetskih poslova, odluku o izradi prijedloga … [[Govornik se ne razumije.]] rješenja također jedinica lokalne samouprave, ministarstvo odobrava itd., da ne nabrajam sve korake koji su u samoj provedbi. Ovaj doista su oni vrlo, vrlo precizno navedeni i što je najbitnije da je smanjen broj ukupnih tijela koji su uključeni u provedbu komasacije sa 17 na nekih 11 što nam na neki način garantira pojednostavljenje cjelokupnog ovog, ovog postupka. Bez obzira na ovaj administrativni cilj ukupno najvažniji cilj sigurno je i konačni cilj povećanje poljoprivredne proizvodnje i na taj način povećanje i konkurentnosti i naših poljoprivrednih proizvođača na tim površinama i u konačnici opstanak odnosno ostanak naših, naših sela. Stanje na terenu i potrebe za provedbom komasacije sigurno su različite, to su govorili i neki govornici prije mene ovaj i razliku se od pojedine regije do regije u RH. Na prostoru Baranje komasacija je provođena negdje takom '70.-ih godina prošlog, prošlog stoljeća, znači prije pedesetak godina i ona je tada rađena za potrebe tadašnjih tehnologija odnosno mehanizacije poljoprivredne itd., to su bile površine negdje oko 5 do 10 hektara itd. su se okrupnjavale. Danas je ta situacija bitno drukčija. Sigurno da za potrebe današnje mehanizacije za prosječne aktere preko 100 konjskih snaga svaka površina ispod 5 hektara je praktički neisplativa pogotovo kad uzmete u obzir da su te poljoprivredne površine često puta udaljene od 5 do 10 pa nekada čak i više desetaka kilometara od sjedišta OPG-a i onda kad uzmete cijene današnje eurodizela itd. odnosno, odnosno ovog plavog dizela vidite da doista je rentabilnost takve poljoprivredne proizvodnje upitna i da doista moramo što hitnije i što prije krenuti ka tom okrupnjavanju odnosno provedbi, provedbi ove, ove zadaće. Ovim prijedlogom zakona daje se velika uloga i značaj jedinicama lokalne samouprave, no ja ću napomenuti da su jedinice lokalne samouprave i dosada imale vrlo važnu ulogu u gospodarenju i upravljanju poljoprivrednim zemljištem. Upravo kroz programe raspolaganja poljoprivrednim zemljištem jedinice lokalne, lokalne i regionalne samouprave su trebale i sugeriralo im se i pokušavale su neke više uspješno, neke manje uspješno okrupnjavati, okrupnjavati čestice u tehnološke cjeline i kroz, tada kroz natječaje za prodaju, za zakup ili koncesiju na taj način te, te površine okrupnjavati. Kažem neki su u tome više bili uspješni, neki manje, no evo danas na, na imamo doista možemo reći i pozitivnih primjera. Kažem ja tamo imamo primjere gdje na takvim površinama koje su sada negdje u prosjeku oko 7-8 hektara u komadu ovaj uspješno se provode i nekakvi drugi zahvati odnosno sustavi navodnjavanja izgrađuju itd. to, to je mislim jedan od ovako malo pozitivnijih primjera. Isto tako na terenu i svjedočimo i jednom po meni pozitivnom procesu da sami poljoprivredni proizvođači jednostavno zamjenama odnosno spajanjem svojih poljoprivrednih površina, svojih čestica okrupnjavaju te površine i na taj način, na taj način postaju konkurentni odnosno poboljšavaju svoju poziciju. Mislim da bismo trebali razmisliti, naći načina, mogućnosti kako da te površine na neki način formaliziramo odnosno da to provedemo da uštedimo i trošak tim poljoprivrednim proizvođačima i državi da se na neki način kroz nekakvu humanu ovaj da se to na neki način provede i da kažem izbjegnemo nepotrebne, nepotrebne troškove o tome jel. Mislim da će ovaj zakon u konačnici [[Upadica: Hvala.]] doista omogućiti [[Upadica: Hvala lijepa.]] komasaciju tamo gdje je ona doista potrebna i ima interesa za nju.
Hvala, hvala, imamo više replika prva je poštovanog zastupnika Šimića.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega, pa evo vidimo da je primjedbi i primjeni i provedbi ovog zakona prethodilo više problema koji su bili manje-više čak i realni i objektivni, međutim evo pozitivan primjer koji ste vi pokazali kroz svoju raspravu i poštovani kolega iz Novske ste pokazali da unatoč problemima da se puno toga moglo odraditi i puno toga pripremiti i spremnije dočekati provedbu ovog novog zakona koji je pred nama. Probleme možemo svesti kao najveće, najveći problem imovinskopravne odnose, međutim možemo ih nazvati i sociokulturološkim odnosima, relacijama, tradicijskim relacijama u različitim regijama RH. Međutim, jedan od problem koji je danas spomenut to je mogući problem organizacijski u JLS poglavito onim manjima u smislu nedostatka financijskih sredstava, nedostatka stručnih kadrova upravo radi nedostatka novaca, međutim evo RH je pokazala [[Upadica: Hvala]] partnerski odnos i omogući će da i takvima se provede komasacija. Hvala.
Poštovani zastupnik Šašlin, hvala vam lijepo.
Evo, hvala.
Molim vas držimo se vremena, izvolite.
Hvala kolega na pitanju. Ovaj, doista međutim ovdje je predviđeno, vidjeli ste da su, doista ovaj puta predviđena i konkretna sredstva za provedbu komasacije, u '22.g. to je negdje 18 milijuna kuna, pa je onda negdje '23. 40 i nešto, pa onda 90 milijuna kuna u '24.g. i mislim da će ta sredstva doista biti dostatna ovaj. Ovo što ste govorili o pomanjkanju kadrova odnosno kapaciteta u JLS to je doista prisutno u nekim JLS, no tu su i jedinice regionalne uprave odnosno županije koje u takvim situacijama uskaču, a u konačnici čak i samo ministarstvo doista imamo pozitivnih primjera gdje smo se mi obraćali i kroz naših programa provedbe programa o raspolaganju poljoprivrednim zemljištem gdje su nam službenici ministarstva doista izlazili u susret, pomagali, odgovarali na nejasnoće, na pitanja, tako evo treba biti na neki način fleksibilan.
Poštovana zastupnica Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Šašlin, svrha ovog novog Zakona o komesaciji poljoprivrednog zemljišta je okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta, zatim rješavanje imovinskopravnih odnosa, zatim veća vrijednost zemljišta, bolji uvjet za rad i obradu zemljišta, a jedna od glavnih ciljeva je unaprjeđenje ruralnog područja na kojima mi živimo, a poglavito ruralnog područja na kojima će se provoditi komesacija, pa možete li to malo prokomentirati koje će to bit prednosti.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Pa sve ove prednosti koje ste vi nabrojali zaista stoje, ovaj. Mi moramo omogućiti onim da kažemo sada većim poljoprivrednim proizvođačima. Mi imamo takvih dosta sada, njih ne možemo zvati kao mali koji rade preko 100 i 200 hektara zemlje, ovaj moramo im omogućiti da doista na, na tim svojim parcelama primjenjuju maksimalnu odnosno zadnju, zadnju tehniku koja, koja postoji i koja je naj, najsvrsishodnija trenutno u poljoprivredi. Ali isto tako moramo omogućiti i ovim manjim poljoprivrednim proizvođačima koji se bave možda povrtlarstvom, voćarstvom itd. da i oni svoje na neki način parcele, parcele ukrupne i da povećaju poljoprivrednu proizvodnju odnosno da ju učine rentabilnijom jer sami troškovi kažem prvo dizela vidite i sami kolko, kolko sada skaču i svega toga ovaj jednostavno dovode u pitanje takvu proizvodnju. Evo imamo problem tamo sa plastenicima i tako.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem. Evo, poštovani kolega Šašlin ja se ne slažem s vašom tvrdnjom da sve parcele ispod 5 hektara nisu rentabilne za obradu. Evo moja najveća je 4,2 hektara od 27 i ja bih volio kad bih imao barem po 5, no međutim cijena eurodizela ne igra toliko veliku ulogu u samoj rentabilnosti proizvodnje ako se racionalno proizvodnjom i strojevima radi. Poljoprivrednici sami znaju jako dobro izračunati kolika je ta njihova rentabilnost i kolike površine oni mogu obrađivat. Ja obrađujem zemljište na području grada Kutine koje je bilo komasirano tamo '60.-tih godina, postoje sitnije parcele, postoji dio koji je nekada radio PIK, danas to radi netko od gazda, nema mogućnosti da se, ovo bi se trebalo oduzet ljudima jer nema mogućnosti da se to sada nešto okrupni, znači stvari su podijeljene, komasirano. Tako da mislim da treba pustit seljaka da on sam odluči što je rentabilno, a što ne, hvala.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani kolega Lenart, apsolutno se slažem s vama i ja sam rekao i u svom izlaganju da su, situacija na terenu je bitno različita od istočne Slavonije, Baranje do zapadne Slavonije, Like, da ne govorim o Dalmaciji jel i doista je ovaj zakon mislim da omogućava odnosno osigurava provedbu komasacije upravo tamo gdje se bude pokazao opravdani interes i gdje se iskaže želja onih vlasnika zemljišta koji doista žele i koji imaju potrebu za, za provedbom komasacije. Neće niko nikome nametati nešto što, što on ne želi jel osim u slučajevima kad je to nešto posebno u interesu ne znam izgradnje nekakvih prometnica itd. gdje bude država bila imala svoj interes. Međutim, ovdje na ovim prostorima gdje su to već tradicionalno su na neki način manje parcele, ja znam da će tu biti poteškoća, ali evo ostavlja se mogućnost svima da doista se dogovore i da i država pomogne da to realiziraju svoje interese.
Poštovani zastupnik Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Poštovani kolega Šašlin, u svom uvodnom izlaganju spomenuli ste i ulogu JLS i o okrupnjivanju zemljišta sređivanjem stanja na terenu. Međutim, mi smo mogli danas tu jutros u saboru čuti da ministarstvo uvaljuje ovaj posao iz Zakona o komasaciji, kao i o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištima JLS. Po vašem mišljenju tko je najviše zainteresiran, tko ima najviše financijskog benefita da se stanje u poljoprivredi što je više moguće sredi i po pitanju stavljanja državnog poljoprivrednog zemljišta u funkciju, kao i po pitanju dakle provedbe komasacije na terenu?
Poštovani zastupnik Šašlin.
Evo hvala potpredsjedniče. Pa evo mislim da ste pogodili jedno, jedno bitno pitanje odnosno ja ću vam ukratko odgovoriti. Sigurno da najbolje stanje na terenu i potrebe za provedbom komasacije, a i inače za gospodarenjem sa poljoprivrednim zemljištem znaju JLS poglavito općine i stanovnici odnosno ljudi poljoprivrednici lokalni koji tamo žive. Oni doista najbolje znaju što im je u ovoj situaciji i inače u inim drugim situacijama činiti, da li je tamo komasacija, trenutno govorim o komasaciji, potrebita ili nije, ali isto tako oni su najbolje znali i prije kada se raspolagalo poljoprivrednim zemljištem. Najgora situacija je bila kad se sve to izuzelo JLS i dalo agenciji, nije se napravilo doslovno ništa. Mi smo imali u Osijeku tamo, tamo ispostavu jednu agencije koju jednostavno u 4.g. nisu napravili doslovno ništa.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi kolega Šašlin. Pa ovdje se često kad se govori o poljoprivredi javnost može steći jedan pogrešan dojam, a taj je da prvo i prvo brojka kojom se barata da je to nekih 750.000 hektara neobrađene površine što apsolutno ne stoji i ne znam gdje je taj podatak iščitan, ali se stvara dojam da u biti je to uglavnom državno zemljište. Obrnuto, zato i je ovaj Zakon o komasaciji dobar, imamo puno privatnih parcela gdje su vlasnici razasuti diljem svijeta, ne rješavaju se imovinskopravni odnosi i upravo te parcele stvaraju problem za ovo o čemu danas govorimo. Poljoprivrednici koji se bave poljoprivredom žele te parcele i kupiti, ako treba i otkupiti, no imovinskopravni odnosi su složeni, zamršeni i to stvara problem. No to nije državno zemljište, to je uglavnom riječ o privatnom zemljištu.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Hvala. Pa evo ovako ja vam mogu govoriti iz onoga dijela gdje ja doista poznajem situaciju, a to je znači na onim predjelima odnosno ravničarskim dijelovima cijele naše Slavonije i Baranje tu ćete vrlo malo naći neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, vrlo, vrlo malo. Znači ono zemljište koje je isplativo za proizvodnju, poljoprivrednu proizvodnju to je uglavnom i obrađeno. Uglavnom mislim da se radi o brdskim područjima gdje imamo male usitnjene parcele koje su neobrađene, često puta su to i parcele koje se vode kao pašnjaci itd. i na kojima je pitanje rentabilnosti bilo kakve poljoprivredne proizvodnje. Zato statistika kako kaže se da je točan zbir netočnih podataka, često puta se s tom brojkom od 700.000 hektara onako olako barata kao nije to obrađeno itd., a pitanje da li bi to uopće, da li ima iskazanog interesa uopće pojedinaca odnosno poljoprivrednih proizvođača za obradom tih i takvih poljoprivrednih površina.
Hvala lijepo. Sada će govoriti poštovani zastupnik Nikša Vukas. Izvolite.
Potpredsjedniče HS-a, ministrice sa kolegicom. Ma kad pričamo stječe se dojam, ja ne bih htio da se stječe dojam da osobno ja ili moj klub da smo mi protiv Zakona o komasaciji. Ne nismo, itko tko se imalo razumije u poljoprivredu taj jedino što može znati da okrupnjavanjem i povećanjem površine pojedinih čestica gdje se provodi poljoprivredna proizvodnja je jedan od glavnih preduvjeta da bi ona mogla biti efikasna. Sad je li to bitno na cijenu plavog dizela ili je to bitno kad dođe kombajniranje pa da ta grdosija od šest metara mora ići na 16 malih čestica, to su sad teme koje puno ljudi tu nikad se u praksi s time nije srelo i o tome neću pričati, to su one čiste tehničke stvari usko specifične. Ja ono što oću reć da svakako pa podržavamo Zakon o komasaciji, ali ono što moram upozoriti, mi moramo upozoriti kao oporba da ste tu da se taj zakon provede i da taj Zakon o komasaciji bude efikasan. A kako će on biti efikasan kad u vremenskom periodu u nekom roku od par godina može izaći van sa egzaktnim činjeničnim stanjem i reć od 18.000 hektara koliko smo mi i planirali smo ostvarili toliko i toliko. Gdje sam ja pomalo skeptičan? Pomalo sam skeptičan što stvarno vidim da je agronomska struka tu nekako maknuta sa strane, uz dužno poštovanje i geodetima i državnom odvjetništvu, i katastru, i zemljišnim knjigama, mislim da je agronomska struka maknuta sa strane i da vidimo da na tim pojedinim česticama da nam se ne dogodi što nam se u povijesti događalo da smo imali raznorazne potpore pa su ljudi dobili potporu od 16.000 kuna po hektaru, da se bave proizvodnjom breskvi u okolici Karlovca i potroše se ogromna sredstva, nigdje breskve, nigdje proizvodnje, nigdje proizvoda. To je bilo i sa orasima. Ono što mi moramo napravit, moramo napraviti da uključimo struku, da vidimo što se na toj gromadi misli proizvoditi toj jedinici lokalne samouprave čega fali, ko je u najvećim problemima. Ako su u toj jedinici lokalne samouprave najveći problem imaju mljekari, pa dajmo prednost tim mljekarima da ne uništimo tu proizvodnju mlijeka. Ako su to poljoprivredni proizvođači koji se bave tovom junadi, dajmo njima prednost ajmo jednom uključiti i agronomsku struku, ajmo jednom maknut sa strane populizam i sitne špekulacije i ajmo napraviti jedan efikasan zakon koji neće kočit. Moram još jedanput se vratit kad sam govorio u ime kluba, pa nemojmo napraviti sa zakonom o komasaciji zakon o potresu koji imam dole na Baniji i jednostavno to. Da, pozdravljamo Zakon o komasaciji, ja sam skeptičan da jedinice lokalne samouprave same na svojim leđima mogu iznijet uz dužno poštovanje pojedinim gradonačelnicima koji u svojim sredinama to rade na kvalitetan način. Mislim da u Strategiji poljoprivredne proizvodnje država mora nositi tu komasaciju na svojim leđima, morate odrediti jednu osobu u ministarstvu koja će bit sinonim kad je bilo tko vidi na televiziji da se kaže e evo ovaj će sad počet pričati o komasaciji. Napravili smo to, to, to i to, a ne da nam se dogodi da mi cijelo vrijeme padamo na proceduri. Pa danas nije lako otić u banku otvorit tekući račun moraš imati hrpu papirologije, a kamoli ćeš 18.000 hektara poljoprivrednog zemljišta kad u 30 godina nismo ništa napravili efikasno napravili s jednim zakonom. Pa nećeš pa to je čista utopija. I siguran sam da to provođenje zakona ma neću reći siguran, ali skoro da sam siguran da možda i vi nećete bit ministrica, doće neko drugi pa će on pričati neku svoju priču sa nekim drugim suradnicima, od toga poljoprivredni proizvođači nemaju ništa. Ovo nisu teme za sitni populizam, ovo nisu teme za dobivanje političkih poena. Ako netko želi treba napraviti poljoprivrednicima da dođu do poljoprivrednih površina, oni koji ih nemaju, a žele se baviti proizvodnjom, a oni koji imaju čestice raštrkane u različitim općinama da im se proba pomoć da im se ta proizvodnja nekako suzi, okrupni i da imaju lakše uvjete za svoj rad.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Ban Vlahek.
Poštovani kolega Vukas. Izražavam zabrinutost kako se značajan dio sredstava iz NPOO-a neće iskoristiti. Plan izrade podzakonskih akata nije poznat, a završetak ulaganja u iznosu od 250 milijuna kuna predviđa se do kraja prvog kvartala 2026. kada bi se trebalo komasirati oko 18000 ha zemljišta, a ovaj zakon je tek u prvom čitanju. Također nije jasno da li će se aktivnosti u provedbi komasacije nastaviti u programskom razdoblju 2023. do 2027. ili će se financirati samo iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti. Jer naime javnost nije upoznata sa sadržajem strateškog plana u okviru zajedničke poljoprivredne politike kao i činjenicom da li se planira provesti nastavak komasacije.
Poštovani zastupnik Vukas.
Pa tu zabrinutost koju ste iskazali kolegice i ja iskazujem isto i moje neke su slutnje upravo da će se to i dogoditi, da se taj plan neće provesti jer ja ne vidim, ne vidim stvarno uz dobru volju ne vidim da će se to moći napraviti. A mislim da neovisno jesu li sredstva od EU da Republika Hrvatska kao stratešku proizvodnju mora imati poljoprivredu. Mi moramo imati svojih sredstava kada želimo nešto napraviti. Ako želimo okrupniti 18000 ha i pomoći poljoprivrednim proizvođačima mene već polako ježi ta teza nacionalni plan oporavka, EU, novci iz Europe. Pa mi moramo kao država biti svjesni da mi moramo sami ulagat u svoju proizvodnju. Kad smo prihvaćali strategiju nije bilo rata u Ukrajini. Sad su se dogodile skroz desete stvari. Pitanje kako bi ta strategija izgledala da o njoj danas razgovaramo tu.
Poštovana zastupnica Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovani kolega. Vi ste se u raspravi kad ste raspravljali u ime kluba, a i u pojedinačnoj referirali na ulogu i značaj agronoma. Dakle, to vam je uvijek tema forme i sadržaja. Dakle, mi često kada je riječ o zakonima raspravljamo o formi. Svim onim koji trebaju sudjelovati u tome da se donose rješenja, da se napravi sve ostalo. Ali sam nekako istog mišljenja kao i vi, da oni koji trebaju u krajnjoj liniji zadnju odluku donijeti su agronomi. Netko tko nešto, kome je to struka, mi nekako struku zaboravljamo i ona nam samo služi onako kao nekakav argument da nešto pojačamo ili ne. Jednako tako mislim da je u jednom odgovoru već bilo kad se referiralo i u javnom izlaganju su agronomi i udruge agronoma ukazivali na taj problem i onda im je bilo odgovoreno da su oni aktivno sudjelovali, aktivno sudjeluju i u pripremi zakona a i svega ostalog. Ali na kraju loša odluka će biti loša odluka.
Hvala. Poštovani zastupnik Vukas.
Pa slažem se da vama i to sam istaknuo i to ću ponavljati stalno, da agronomska struka je na neki način maknuta sa strane. Mislim da uz sve ove druge struke koje moraju biti uključene, znači i geodeti i zemljišne knjige i katastar mislim da agronomska struka treba nositi i ovaj projekat na svojim leđima, jer da nije tako onda ne bi ministrica Vučković u ime Ministarstva poljoprivrede ni iznosila ovaj Prijedlog zakona o komasaciji. I to me na neki način žalosti, jer razgovarao sam sa mnogo profesora sa Agronomskog fakulteta i nisam stekao dojam da je ta agronomska struka baš konzultirana u tolikoj mjeri u kolikoj bi trebala za provedbu ovog zakona, za pripreme ovog zakona.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega Vukas svakako tko se iole malo razumije u poljoprivredu, pa čak i da se ne razumije, da je gleda iz naslonjača znači da komasacija je nešto što je vrlo bitno, nužno okrupniti zemljište, riješiti na kraju krajeva zemljište. Agronomska struka dapače, bez struke nema uspješne poljoprivrede. No, da bi imali tu uspješnu poljoprivredu moramo imati tu dodanu vrijednost, ne možemo biti samo sirovinska baza. I to je jedan od problema. No, ono što ja smatram i mislim da nepoštene trgovačke prakse doduše nanose možda i najviše štete hrvatskoj poljoprivredi, evo konkretno mljekarima gdje mljekari proizvode mlijeko po dvije kune i dvadeset lipa, a u trgovačkim lancima ono se penje i do 11, 12 kuna. Znači i te nepoštene trgovačke prakse i nepoštene trgovačke marže koje su postale svakodnevnica u Hrvatskoj u biti ruše temelje ovoga o čemu mi pokušavamo govoriti u Hrvatskom saboru.
Pa evo hvala što ste se toga dotaknuli. Nepoštena trgovinska praksa je dovela do toga da smo mi praktički ubili našu poljoprivredu, ali tu je država zakazala. Država je trebala na vrijeme pomoći svojim mljekarima, država je trebala na vrijeme pomoći svojim tovljenicima koji se bave tovom svinja, država je na vrijeme trebala pomoći govedarskom sektoru i dogodilo se što se dogodilo. Dogodilo se da nas je preplavio uvoz, a da naša proizvodnja iz dana u dan sve je manja. Dogodilo se da naši kvalitetni proizvodi tu prije svega mislim na pšenicu, kukuruz, ječam, zob se izvozi vani odmah nakon žetve, a pitanje kakve proizvode uvozimo iz svijeta, Europe, nebitno. I to su stvari gdje se strateški nije sa poljoprivredom gospodarilo kako se treba gospodariti, a da se gospodarilo ne bi imali toliko tisuća neću govoriti broj neobrađenog poljoprivrednog zemljišta.
Poštovani zastupnik Miletić.
Poštovani kolega doktor sciencie Hrvoje Kutnjak sa Agronomskog fakulteta sveučilišta u Zagrebu kaže da Hrvatska ima zemlje za hraniti 11 milijuna ljudi, a onda imamo još toliko zemlje ne samo da hranimo 11 milijuna građana nego da izvozimo hranu. Situacija u Hrvatskoj je nešto drugačija. Mi uvozimo više od 50% prehrambenih proizvoda, dakle mi uvozimo. Zanima me da li mislite da će ova treća sreća komasacije, znamo 2009. jel' tako, pokušaj, strateški dokument pokušaj okrupnjivanja. Pa 2015. tzv. Jakovinin prije izbora priča isto komasacije. Da li je ovo treća sreća da će komasacija uspjeti i hoćemo li napokon krenuti evo u bolju budućnost što se tiče proizvodnje i zaštite naših poljoprivrednika.
Hvala na pitanju. Ja mislim da ta treća sreća neće uroditi nekim velikim plodom, na žalost. Volio bih da me brojke demantiraju, volio bih da to ne bude tako. Ali pratim tu poljoprivredu praktički od 2004. godine i jednostavno me, statistika me obori uz neku dobru volju, uz entuzijazam, uz neke želje da to bude stvarno dobro, da mi imamo samodostatnost poljoprivredne proizvodnje. Znači površine imamo, možemo proizvesti svega dovoljno za nas, možemo izvest. Brojevi nas demantiraju, jer da nas brojevi ne demantiraju ne bi bio toliki uvoz, a toliki mali izvoz. Ali što je najtragičnije mi ono kvalitetno izvezemo, a ono nekvalitetno uvozimo, a i pokazao vam je zadnji popis stanovništva kako stojimo u predjelima zemlje gdje je primarna djelatnost poljoprivreda. I tu kao država smo zakazali, ne zanima me koja vlada i koja stranka i ja nisam neki optimist te vaše treće sreće.
Poštovana zastupnica Marijana Petir će sljedeća govoriti. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicom, zastupnice i zastupnici. Sa ograničenjima sa kojima se hrvatski poljoprivrednici susreću zbog velikog broja usitnjenih poljoprivrednih površina, a posebno na sjeveru i na jugu Republike Hrvatske nebrojeno smo puta raspravljali ovdje u Hrvatskom saboru. To naravno utječe na konkurentnosti poljoprivrednih proizvođača, ima direktan utjecaj na upravljanje poljoprivrednim zemljištem u okolišnom, gospodarskom i ekološkom smislu. Imamo i pozitivnih primjera u kojima su jedinice lokalne samouprave bili svojevrsni pokretači komasacije u kojima su uspjeli moderirati dogovor između poljoprivrednika na terenu i tako okrupniti i parcele poljoprivrednog zemljišta. Da je usitnjenost parcela veliki problem za hrvatsku poljoprivredu govore i dosta izdašna sredstva koja su osigurana upravo za provedbu ovog zakona iz državnog proračuna iz Nacionalnog programa oporavka i otpornosti u iznosu od 313 milijuna kuna za razdoblje od 2021. do 2026. godine. Znamo da je poljoprivredna produktivnost u Hrvatskoj povijesno bila uvjetovana niskim kapitalnim ulaganjima u razvoj uz dodatne otegotne okolnosti kao što su problemi vezani uz konsolidaciju i upravljanje poljoprivrednim zemljištem. Niska poljoprivredna produktivnost posljedica je između ostalog ograničenog obuhvata sustava navodnjavanja, usitnjenosti, razbacanosti poljoprivrednih parcela, nedostatne zaštite i trajnog praćenja stanja poljoprivrednog zemljišta kao i nedostatne primjene najboljih proizvodnih praksi. Usprkos značajnim površinama poljoprivrednog zemljišta Hrvatska je ispod prosjeka EU po produktivnosti prirodnih resursa i po učinkovitosti kojom ih koriste naša poljoprivredna gospodarstva. Učinkovito korištenje poljoprivrednog zemljišta na velikom dijelu površina ograničeno je zbog toga što postoji znatan broj usitnjenih, međusobno udaljenih obradivih površina. Prosječna veličina poljoprivrednog gospodarstva u 2020. godini prema Izvješću Agencije za plaćanje u poljoprivredi iznosila je 6,7 ha, stoga je potrebno stvaranje preduvjeta koji će omogućiti povećanje prosječne veličine poljoprivrednog gospodarstva između ostalog i procesima okrupnjavanja, odnosno komasacije poljoprivrednog zemljišta. Provedbom postupaka komasacije područja koja su trenutačno manje pogodna za poljoprivredu zbog loših uvjeta naravno da će postati atraktivnija za poljoprivrednu proizvodnju, postupcima komasacije između ostalog planira se izgradnja mreže pristupnih poljskih puteva sustava za navodnjavanje i melioraciju tamo gdje se pokaže potreba za takvim sustavima. Također postupcima komasacije stvorit će se preduvjeti za primjenu suvremenih metoda obrade poljoprivrednog zemljišta, a izgradnjom infrastrukture planira se omogućiti lakši i učinkovitiji pristup zemljištu. Provedba planiranih aktivnosti osim svega navedenog doprinijet će boljem upravljanju vodama i očuvanju voda, sprječavanju erozije i zakiseljavanju tla, očuvanju zraka, uređenju i zaštiti krajolika, povećanja zapošljavanja što će posredno i neposredno utjecati na obnovu ruralnog prostora i na opstanak hrvatskog sela. Poljoprivredno zemljište je i Ustavom i Zakonom o poljoprivrednom zemljištu definirano kao dobro od posebnog interesa za Republiku Hrvatsku. Mjere usmjerene na upravljanje i zaštitu poljoprivrednog zemljišta predstavljaju prioritet nacionalne poljoprivredne politike. Strategijom poljoprivrede za razdoblje do 2030. godine prepoznata je ključna potreba postizanja veće usklađenosti između sustava poljoprivredne proizvodnje i agroekoloških svojstava proizvodnog okoliša kroz bolje planiranje korištenja zemljišta. U tu svrhu razvit će se i informacijski alati za prikupljanje podataka o zemljištu obuhvaćenom komasacijom sve kako bi se iskustva stečena kroz pojedine postupke komasacije mogla iskoristiti i u narednim komasacijama. Znamo da nakon donošenja Zakona o komasaciji 2015. godine i provedbe njegove prve faze od 5 pilot projekata u stvari došlo se do saznanja i potrebe da se zakon izmijeni što je ministarstvo napravilo i uputilo zakon u proceduru. U međuvremenu je raspisalo i javni poziv za iskaz interesa za provođenje postupka komasacije na koji se javilo 23 jedinice lokalne samouprave koje su ponudile 46600 ha poljoprivrednog zemljišta. Novaca imamo za 18000 ha, pa ovim putem apeliram na ministarstvo da osigura dovoljna sredstva za komasaciju.
Hvala. Na vaše izlaganje imamo više replika. Poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Petir, evo ga na uvodnom izlaganju naše ministrice odgovorila je kako je za izradu ovog prijedloga formirano povjerenstvo koje je okupilo predstavnike Ministarstva poljoprivrede, Ministarstva uprave, Ministarstva pravosuđa, Državne geodetske uprave i znanstvene zajednice. Međutim iz dosadašnjih nekih rasprava smo čuli da je iz tog prijedloga bilo izuzeto agronomska struka, pa vas ja pitam kao predsjednicu Odbora za poljoprivredu smatrate li vi tvrdnju točnom, da je ta tvrdnja točna da je agronomska struka izuzeta iz provedbe ovog prijedloga. Hvala lijepa.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepa. Kolegice zastupnice. U povjerenstvu koliko ja znam bili su uključeni i profesori sa Agronomskog fakulteta tako da vjerujem da su oni vodili računa o uravnoteženosti i zastupljenosti agronomske struke. U e-savjetovanju ovog zakona točno je da Hrvatsko agronomsko društvo apostrofiralo taj problem jer su oni procijenili da agronomska struka nije dovoljno zastupljena i tim tragom smo mi na odboru zatražili od ministrice očitovanje. Ona je to demantirala i rekla je da će agronomi biti uključeni u sve postupke javne nabave.
Poštovana zastupnica Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Petir, evo čuli smo da se Grad Novska javila na poziv za iskaz interesa za provođenje komasacije, pa imate li saznanja da li se još jedinica lokalne samouprave s područja vaše Sisačko-moslavačke županije koja je potresom pogođena javila, da li je zainteresirano i šta smatrate koliko će utjecati i pomoći ovo poljoprivrednicima komasacija kao sam zakon i provođenje? I ti poljoprivrednici što mogu u budućnosti očekivati kada se to provede? Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo kolegice Zmaić na pitanju. Znam da su se javile 23 jedinice lokalne samouprave ja sam baš jutros ministricu pitala jer sam bila znatiželjna, htjela sam više čuti da li postoje neke regije u Hrvatskoj koje može iskazuju veći interes kao što primjerice smo znali čuti na odboru da su se na području Međimurja općine i gradovi sami organizirali nekako prirodnim putem zajedno sa poljoprivrednicima, pokušali provesti komasaciju, tako da nemam saznanja koje su to općine i gradovi se javili, ali prema onom što je ministrica odgovorila na moje pitanje da su zastupljene jedinice lokalne samouprave iz svih područja Hrvatske. Mislim da nam treba biti interes da ovih 46.600 hektara za koje je iskazan interes pokušamo naći financijska sredstva jer prema onom što sad znamo imamo novaca za 18.000 hektara, no uzdam se u to da evo kroz utvrđivanje prioriteta će komasacija biti visoko postavljena na ljestvici.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovana zastupnice Petir. S obzirom na vaše dugogodišnje iskustvo u poljoprivredi odnosno poljoprivrednoj politici i Hrvatske i EU, zanima me da li biste mi mogli malo pojasniti činjenicu da kako ste rekli da prosječno poljoprivredno gospodarstvo u Hrvatskoj negdje oko 6,7 hektara, ako se ne varam prosječna poljoprivredna čestica odnosno je negdje oko 0,8 hektara. E sad uzimajući u obzir da imamo velike površine u Dalmaciji … gdje su te čestice znatno, znatno još brojnije odnosno usitnjenije, teško da ćemo tu nešto uspjeti i ovim Zakonom o komasaciji promijeniti da taj prosjek popravimo. Zanima me vaše mišljenje, vaše iskustvo vezano u odnosu na najrazvijenije poljoprivrede države zemlje članice EU poput ne znam Nizozemske, Mađarske, Poljske itd. kakvo je stanje tamo u odnosu odnosno nas u odnosu na njih? Da li je uvijek uvjet veličina gospodarstva odnosno veličina čestice za razvoj odnosno stupanj razvijenosti ukupne poljoprivrede pa i pojedinog gospodarstva?
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam zastupniče Šašlin. Pa naravno da se to ne može produktivnost isključivo uz samu površinu jer znamo da u Nizozemskoj doslovce svaki pedalj iskorišten, a i da te površine koje su u vlasništvu pojedinih poljoprivrednika i nisu toliko velike, ali je činjenica da se na svakom pedlju nešto proizvodi, bilo to cvijeće ili mljekarska proizvodnja ili tov svinja dakle nema pedlja koji je ne iskorišten. Kod nas evo slušali smo na primjeru nekih kolega koji su prije govorili da postoje površine koje jednostavno nisu privedene svrsi, razlog tome mogu biti imovinskopravni odnosi, ali postoji niz drugih razloga. Tako da sasvim sigurno okrupnjavanje može pridonijeti većoj produktivnosti, ali tu je i pitanje i navodnjavanja i nekih drugih praksi, pozitivnih praksi koji bi trebali češće koristiti i učestalije kako bi pomogli našim poljoprivrednicima.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče, uvažena kolegice Petir. Kad sam ulazio u HS i kad sam tamo zaokružio da želim biti dio član Odbora za poljoprivredu nisam ni mogao zamisliti da ćemo u ovih godinu i pol dana održati 58 sjednica, da ćemo stvarno intenzivno i na plenarnim sjednicama govoriti o poljoprivredi. I ovaj zakon ide u prilog k tome, evo i vi kao predsjednica matičnog odbora, pa i ministrica, ministarstvo daju jasan signal da se nešto događa u hrvatskoj poljoprivredi. Da li je to dosta? Zasigurno nije. Može li više? Može. Jače? Može. No ono što ja vidim u komasaciji kao projektu, neovisno na količinu hektara 18.000 hektara toliko imamo novaca, možda će biti i više je nešto što se mora početi rješavati i to vrlo brzo, a to je ono što nam donose klimatske promjene. Upravo ovakvim stvarima barem djelomično rješavamo odnosno pokušat ćemo [[Upadica Reiner: Hvala.]] riješiti taj veliki globalni problem.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam lijepo kolega Ivanoviću. Vi ste potpuno u pravu, znači klima se mijenja, ona neminovno utječe na poljoprivrednu proizvodnju i to osjećamo doslovce svakodnevno iz godine u godinu, čak prema nekim projekcijama koje su znanstvenici i stručnjaci izračunali moglo bi se dogoditi da nam do 2050.g. prinosi padnu i za 8-10% ako ne obuzdamo klimatske promjene. To znači da moramo ulagati veće napore, posebno usmjeravajući es prema očuvanju biološke raznolikosti i koristeći dobre poljoprivredne prakse. U tom smislu sasvim sigurno i u ovom zakonu su prepoznati ti elementi koji ne idu samo za okrupnjavanjem poljoprivrednog zemljišta što je važno i što je osnovna intencija već idu i u tom smjeru da se njegova i ekološka i ekonomska vrijednost očuva i unaprijedi.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Da li vi smatrate da će se ovim zakonom odnosno kriterijima po kojima će se odrediti kojih će to biti 18.000 hektara hoće li se potaknuti više ekološka proizvodnja? Naime, s obzirom na ciljeve EU o povećanju površina pod ekološkom proizvodnjom na 25% površina koje zapravo i Hrvatska mora pratiti. Eko proizvođači smatraju da ekološka proizvodnja treba biti daleko više vrednovana i u kriterijima za ostvarivanje prava na korištenje državnog poljoprivrednog zemljišta. Osim toga smatraju da bi trebala država izdašnije voditi računa o zaštiti poljoprivrednog zemljišta od erozije vodom i vjetrom, zelene gnojidbe, zaštiti okoliša i prirode koji se u principu u ovom sad zakonom nedovoljno spominju, praktički se naglasak više stavlja samo na zaštitu krajobraza. Hvala.
Poštovana zastupnica Petir.
Hvala vam zastupnice Marić. Pa svi ovi elementi koji spominjete su propisani čl. 6. novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu gdje bi se trebalo voditi računa o dobrim poljoprivrednim praksama uključujući zelenu gnojidbu i plodored i sve ono što je važno za poljoprivrednu proizvodnju. Meni je teško odgovoriti na vaše pitanje hoće li tih 18.000 hektara biti pod ekološkom proizvodnjom obzirom da ne znam koje su se jedinice lokalne samouprave javile, a koliko smo čuli ne zna ni ministrica što će stručno povjerenstvo utvrditi nakon što napravi evaluaciju. No u svakom slučaju poljoprivredno zemljište, Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji je bio na odboru u konačnom prijedlogu zakona ima dodatno bodovanje za ekološku proizvodnju, tako da ekološki proizvođači jesu nagrađeni. Ono o čemu bi trebali voditi računa da ta ekološka proizvodnja bude malo više raznolika od samih lješnjaka i oraha čemu danas svjedočimo.
Hvala. A sada će govoriti poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Poštovana ministrice. Kolegice i kolege. Komasacija je svakako nužan proces u onim predjelima u kojima treba obaviti, ali on je isto nužno i bolan i kompliciran za mnoge dionike tog procesa. Što se tiče zakona koji evo i do sada nije funkcionirao da li će funkcionirati? Ne znam. Moram priznati da evo ministrica ima volju i trudi se rješavati nagomilane probleme u poljoprivredi u ovih 30 godina, no bojim se da oni resursi s kojima upravlja ovo ministarstvo nisu dovoljno niti zainteresirani niti kapacitirani u velikom dijelu da opće žele pridonijeti maksimalno rješavanju svih tih problema koje hrvatska poljoprivreda nagomilala. Kaže da će se postupcima komasacije smanjiti broj katastarskih čestica poljoprivrednog zemljišta po vlasniku. Mi imamo danas i efikasnijih metoda, bržih kojima možemo smanjiti broj čestica. Primjerice, parcelu od 4 hektara koju sam složio kupio sam od nekoliko vlasnika 12 čestica i kada bih sada želio izbrisati granice između tih čestica da to bude jedna čestica morao bih raditi elaborate, mjernike i to bi me koštalo više nego što to zemljište vrijedi kada se je nabavljalo. Znači pojednostavimo to jednom administrativnom mjerom, tko želi izbrisati čestice i pretvoriti sve u jednu neka to država o svom trošku za njega odradi i slika će biti drastično drugačija nego što je ona danas. Komasacija je nekom majka, a nekom maćeha. Znamo kako su se odradile privatizacije na hrvatski način, znamo kako su se odradile podjele državnog poljoprivrednog zemljišta na hrvatski način, pa evo normalno da se svako sumnja tko ima poljoprivredno zemljište ili nekakvo drugačije da će i komasacija biti odrađena na hrvatski način. Moji roditelji su cijeli svoj život imali traume od komasacije iz šezdesetih godina kada im je uzeto kvalitetno, dodijeljeno im je manje kvalitetno jer nisu pripadali boračkim partizanskim familijama, a oni koji su pripadali dobivali su ono što je najbolje. Bojim se da bismo mogli i u tom smjeru danas ić, ne tvrdim, ali moguće. Svaki seljak je sentimentalan prema svojoj njivi. Ja svoje imanje slažem 30 godina, 30 godina popravljam zemlju, proširujem, znam za svaku svoju parcelu pa i onu najmanju od 2.500 kvadrata na koji način je treba izorati, kuda ona treba vodu propustiti i suprotstavljam se tim tvrdnjama da manje parcele nisu rentabilne. Pogledamo sjever Italije, pogledamo Austriju pa zar su njihove poljoprivrede loše? Ja mislim da nisu. Da su oni jednu svjetlosnu godinu ispred nas. Puno puta sam prošao sjever Italije rade se i tisuću kvadrata i pet tisuća kvadrata i nema velikih tabli dok ne dođete tamo kod Torina, ali proizvodi se. Bitno je proizvoditi na svakom komadiću zemlje. U 30 godina hrvatske novije povijesti mi danas nemamo dovoljno hrane, nemamo dovoljno energije, znači da smo promašili u svim poljoprivrednim politikama. Zbog čega se nije komasacija napravila prije 20 godina? Ili smo možda došli, pretpostavljam, da smo državno poljoprivredno zemljište otprilike tu negdje sada kroz natječaj podijelili, izlazi moratorij za kupovinu zemlje, pa možda mi sada trebamo i to privatno okrupniti da stvorimo neke nove veće parcele jer bivše koje su stvarane, stvarane su u vrijeme komunizma kada se je lakše oduzimalo i okrupnjavalo, pa da pripremi to za one koji nisu zainteresirani za male parcele. Pretpostavka, dao Bog da nije tako. Statistika nam govori da smo sitni, vjerujte mi da nismo baš tako sitni. Mi danas zbog europskih fondovima radimo usitnjavanje, stvaramo mala gospodarstva jer gospodarstva ispod 30 hektara vrlo teško dobivaju novac iz fondova pa onda dio prebacuju na mlađe, stvaraju 5,6,7 hektara i stvaraju nova manja gospodarstva kako bi barem nešto povukli. Radimo sve kontra ovome što bismo trebali raditi. Hvala.
Hvala. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš, ostanite, ostanite ovdje, imate replike i vi. Poštovana zastupnica Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Lenart vi ste me zapravo, vaša rasprava je otvorila jednu drugu priču, a to je mi danas zaista govorimo o tom velikom broju katastarskih čestica, ali vi ste jasno na svom primjeru i to je uvijek dobro kad čovjek ima svoj vlastiti primjer pa ona može reći, vi u principu niste, kupili ste određene ako sam dobro određene čestice i niste formirali novu česticu iz jednostavnog razloga što ste zaključili nema veze one su i ovako i onako moje to sam sredio u odnosu na vlasništvo nije dilema, a ovaj cijeli postupak traži vrijeme, traži ovaj dodatni novac i ne želim to tako ići, jednog dana kad će se sređivati katastarska općina gdje nalazi će se sređivati stvarno stanje. Čini mi se da je to jedan ako sam dobro razumjela, a mislim da jesam, da je jedna od stvari zapravo da se ljude ne potiču da sređuju svoju imovinu nego da ostavljaju onakav kakav je i da bi to jedna od mjera i načina trebalo biti.
Poštovani zastupnik Lenart.
Evo, u pravu ste. Znači čestice koje se kupuju i koje se spajaju i čak neke jedinice lokalne samouprave daju potporu za to da se spajaju i okrupnjuju imanja, ali čestice ostaju čestice. Zahvaljujući ARKOD sustavu koji nam omogućuje da ih objedinimo sa jednom ID parcelom nam olakšava pri prijavljivanju na sustav potpora i svake godine kada se moraju prijavit površine kako su posijane no međutim čestice i dalje ostaju u katastru čestice. Vrlo lako bi ih se moglo okrupniti, izbrisati, naravno onaj tko želi, onaj tko ne želi ne treba ga siliti na to, ali daleko bi bila bolja slika u vrlo kratkom vremenu kada bi se administrativnom odlukom na zahtjev svakoga tko to želi jednostavno izbrisalo i pretvorilo bez elaborata, izmjera i čuda koje koštaju čudo novaca.
Poštovani zastupnik Šašlin.
Poštovani kolega Lenart pa evo ja cijenim doista vaše iskustvo i znanje što se tiče poljoprivrede i kao člana Odbora za poljoprivredu, ali i prije svega čovjeka koji se bavi poljoprivrednom proizvodnjom i pogotovo što govorite da ste vezani za svaku svoju česticu, da ju znate u dušu, znate kakva je kvaliteta itd., to govori u prilog tome da doista poznajete problematiku. E sad ja iz vaše diskusije nisam uspio doista razabrati da li, da li vi u stvari odobravate odnosno smatrate da bi provedba komasacije bila dobra konkretno kod vas u vašoj jedinici lokalne samouprave ili smatrate da je to nepotrebno ovaj da je tu dovoljno da se izbrišu ne znam ja čestice i da se spoje itd. jel. Mislim da u jednom dobrom dijelom RH ipak komasacija je potrebita i treba ostaviti mogućnost da ljudi to provedu ako žele i ako imaju potrebu. Tamo gdje nema potrebe, normalno da neće se ni nikoga ni prisiljavati, ni ići. Ne znam volio bih malo da budete ako možete malo precizniji.
Poštovani zastupnik Lenart.
Evo, hvala kolega Šašlin. Dobro smo se mi razumjeli jel. U mojoj jedinici lokalne samouprave znači katastarska općina Kutina komasacija je provedena tamo '60.-ih godina. Postoje putevi, postoje kanalska mreža, postoje table tko je obrađivao nekadašnji PIK danas to radi netko od privatnih proizvođača i postoje recimo table između kanala i puteva koje su usitnjene sa više čestica koje obrađuju privatni vlasnici sa manjom mehanizacijom i manjim kapacitetima. Mislim da tu nije potrebno provoditi komasaciju, ali tamo gdje nikada nije bila provedena i gdje se ona može napraviti svakako ju treba da bi se barem to dobilo u nekakve pravilne okvire, ali nikako ju raditi nasilno. A laganim mjerama ja mislim da je to jako teško jer znate ima ljudi koji ne mijenjaju kunu za kunu, a kamoli parcelu za parcelu.
Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Lenart, svi znamo da je vama to struka i život ja bih rekao, pa evo vrlo konkretno pitanje. Hrvatska ima zemlje za hraniti 11 milijuna ljudi. Prvo pitanje zašto to uopće u ovih 30 godina nismo razvili ni trećinu je li zašto? Drugo pitanje mislite li da će ova sad priča komasacije koja mislim da smo se većinom složili je stvarno potrebna biti treća sreća? Imali smo 2009., 2015. imamo 2022. Možete li vi kao čovjek koji uistinu poznaje materiju iznutra, a imate iskustva ovdje iz saborskih klupa kao političar reći hoće li ovo biti treća sreća ili ćemo čekati četvrtu sreću ili možda petu sreću, a možda šesta sreća, a možda su u bunaru, a možda su u šumi? Evo, molim vas.
Poštovani zastupnik Lenart.
Zahvaljujem na pitanju. Što se tiče poljoprivredne proizvodnje, da imamo kapacitete za, ja vjerujem i više od toga što ste vi naveli. Vrlo jednostavno ću vam to slikovito to objasniti sa ratarskom proizvodnjom. Nakon ulaska u EU otvorilo se tržište Italije, Austrije, Njemačke gdje partneri sa pristojnom cijenom na vrijeme plaćaju taj proizvod. Ratari su se organizirali, proizvode, trude se da imaju što veće prinose i imaju izvanredno dobre dobiti do ove godine, iduće, kada će nas sjetva koštati papreno i ne znam kako će to izgledati. U treću sreću više ne vjerujem tako da sve ovisi o ljudima koji će to raditi i da li to stvarno žele napraviti ili je ovo jedan od procesa kojih mi ovdje u saboru smo svjesni, svaki dan donosimo zakone, a oni vrlo malo su djelotvorni ili nema nikakve koristi.
Poštovani zastupnik Brčić.
Evo, poštovani kolega zastupniče pokušat ću vas ovdje donekle citirati jer ste između ostalog rekli, cilj je obratiti što više zemlje pa i one sa malom kvadraturom. Apsolutno se slažem sa tom konstatacijom evo ima masu primjera posebno nama dolje koji smo okrenuti prema turizmu, da ljudi sa malim parcelama imaju određene financijske benefite proizvodeći sezonsko voće i povrće, a u ovom kontekstu postavljam pitanje i zanima me vaše mišljenje šta sa onim neobrađenim zemljištem koje graniči sa onim koje je obradivo, a evo često puta i zbog opravdanih razloga ili su ljudi vlasnici ostarili. Uglavnom se radi kako sam rekao pasivnim krajevima, znamo zakon. To je privatnog vlasništva. Evo po vašem mišljenju što činiti, jer zasigurno takva obrađena zemljišta čine štetu onima koji obrađuju zemlju.
Poštovani zastupnik Lenart.
Pa evo komasacija će kod vas uz obalu biti posebno bolna jer ako imate malo bliže, a dobijete malo dalje normalno da će bit problema. Što se tiče ovoga neobrađenoga, nepoznatih vlasnika, nedostupnih vlasnika Hrvatska seljačka stranka je prije nešto godina imala jedan prijedlog zakona da se takvo zemljište nepoznatih ili nedostupnih vlasnika da u najam onima koji su zainteresirani kroz neku vrstu natječaja i da se sredstva čuvaju na računu godinu dana ukoliko se vlasnik pojavi da mu se ona isplate, znači od najamnine koju će odrediti država. A ukoliko se ne pojavi i ne zatraži ta sredstva, da se ona stavljaju u Fond za okrupnjavanje poljoprivrednog zemljišta. Na žalost zakon je pao na Ustavnom sudu.
I repliku ima poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče u svojem ste izlaganju rekli da će nekome komasacija biti maćeha, a nekome majka. Gore kod nas u Zagorju kad gledate poljoprivredne površine nisu velike i nekog poljoprivrednika ili obiteljskog gospodarstva koji ima 2, 3, 5 hektara teško možete naći. Imam prijatelja koji obrađuje puno hektara, ima jako puno parcela i njemu bi komasacija jako dobro došla jer on putuje i 20, 30 km sa traktorom do neke parcele da bi to mogao obraditi, da bi poslije mogao to kod kuće iskoristiti na svojoj farmi krava. Tako da moramo o tom malo staviti na svoje mjesto da bismo mogli možda i neke dati prijedloge … [[Govornik se ne razumije.]] jer očito su kriteriji sasvim drugačiji u Slavoniji i u Zagorju i u drugim našim krajevima gdje su parcele puno manje.
Poštovani zastupnik Lenart.
Kolega Pavić ovo ste u pravu, znači postoje regije u Hrvatskoj koje nema državnog zemljišta puno nego nešto možda malo. Sve se svodi na privatne parcele koje su bile usitnjene i onda proizvođači koji su razvijali svoje proizvodnje su uzimali zemljište u daleko većem krugu nego što bi bilo normalno, ali su bili prisiljeni to tako raditi jer da bi zadovoljili svoje kapacitete koji su im potrebni pogotovo za stoku morali su koristiti što ima. Cijene zemljišta su uglavnom u tim regijama daleko veće nego recimo u Slavoniji i u drugim regijama u kojima je bilo više državnog poljoprivrednog zemljišta, pa su apetiti bili namireni kroz to. Mislim da bi država uz plan komasacije trebala imati i nekakav plan stimuliranja na okrupnjavanje ili stimuliranje na prodaju zemljišta kojega ljudi ne koriste. Ali mislim da je to tema za razradu i postoji mnogo mogućnosti.
Sada će govoriti poštovani zastupnik Goran Ivanović. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana ministrice, državni tajniče. Kao i svaka rasprava u Hrvatskom saboru kada je riječ o poljoprivredi ima dva poluvremena ono prvo kad treba iscipelariti ministricu, ministarstvo, sve ono što se događa u poljoprivredi i ono drugo poluvrijeme koje u biti nikog ne zanima, apsolutno niti saborske zastupnike, niti one koji čak i sjede u Odboru za poljoprivredu jer to je jasno. Ovaj dio je nezanimljiv jer nema više, kamere su otišle negdje dalje, a ostali smo evo mi koje to donekle i zanima iz dva razloga. Prvo zato što sjedimo u Hrvatskom saboru i to nam je dužnost, a s druge strane jer dolazimo iz kraja, odnosno iz krajeva gdje poljoprivreda još uvijek je gospodarska grana koja generira jedan dio bruto društvenog proizvoda. Što se tiče Zakona o komasaciji tu smo sve čuli, tu mislim da se i lijevi i desni slažemo i žuti i crni oko toga da bez komasacije, bez uređenog zemljišta nema uspješne poljoprivrede i to je jasno i laicima ne samo struci. E ali to je samo jedan dio problema koji pokušavamo riješiti, a na žalost nismo ga riješili. Pročitat ću neke godine. 1890., 1902., 1954. i 1979. To su četiri godine kada se provodila komasacija na prostoru pa i ondašnje države Hrvatske i od tada nismo puno napravili u tom smislu. No i tu postoje dva različita problema. Jedan je taj da pojedine jedinice lokalne samouprave po tom problemu nisu apsolutno ništa radile, uopće ih to nije zanimalo. I drugi je dio ovaj problema što nismo imali zakon koji puno jasnije kazuje kako ćemo to provesti u odnosu na zakon iz 2015. godine. I budimo iskreni sada imamo tih 300 milijuna kuna na raspolaganju, ovih 250 milijuna iz Nacionalnog plana oporavka i otpornosti što budimo iskreni za nacionalni proračun nisu mala sredstva. Prema tome, tu je nekoliko tih problema sa kojima se moramo suočiti i sa kojima se moramo nositi. Naravno da poljoprivredu svi gledaju kao nešto što treba biti gospodarska grana u Republici Hrvatskoj koja će donositi bruto domaći proizvod pa rekao bih u puno većem postotku nego što je to sad. Iako je on u europskom prosjeku, znači 3,6% čini poljoprivreda u BDP-u RH toliko vam je otprilike i europski prosjek. Ništa mi tu bitno ne zaostajemo za Europom kada je u pitanju to. E gdje zaostajemo? Zaostajemo u onome dijelu kad trebamo tu dodanu vrijednost. Tu imamo problem. Ali tu nemamo problem zato što nemamo dovoljno agronoma. Nego tu imamo problem zato što je žetva velika, a radnika je malo. To je problem s kojim ćemo se mi suočiti prije ili kasnije. Nije problem da agronom kaže da je ova parcela pogodna za rajčicu, ali imati hektar rajčice, dva hektara rajčice pod plastenikom, staklenikom to nije nimalo jednostavno pogotovo kad govorimo o oprašivačima o svemu onome što zahtijeva dinamiku 1/1. Imam i volim govoriti iz primjera, evo sjedi tu i Stipa, na području njegove općine ima jedan krasan čovjek koji uzgaja upravo rajčicu domaću, sve je prodao. Uopće nema problema sa plasmanom, nema problema s ničim. Znate s čim ima problema? Sa radnicima. Ne može naći dovoljan broj radnika koji će odraditi posao koji se mora odraditi taj dan i taj sat. O tome trebamo govoriti. Plaća on dobro, nema tu, nije to nikakav ni polukriminalac, ni kriminalac, to je krasan čovjek čija cijela obitelj radi to. No, ima problem i kod njega će doći nekakvi Nepalci uskoro preko neke agencije i raditi. Prema tome, problem poljoprivrede je vrlo kompleksan i ja bi rekao da i ministrica i Marijana kao predsjednica matičnog odbora barem koliko sam ja ovdje, a ovdje sam godinu i pol dana, fokus poljoprivrede stavljaju u stvarno osvjetljavamo sa jednim drugim svjetlom, a to je ono da se vidi taj kraj ili da se vidi početak tog tunela u koji trebamo ući. Prema tome, samo jako zajedno možemo dići hrvatsku poljoprivredu na ono mjesto koje joj pripada i koje je nekada imala, ali budimo iskreni tada nas je bilo puno više i tada je poljoprivreda bila sasvim drugačije strukturirana.
Replike ima prvo poštovani zastupnik Šimić.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo danas razgovaramo o Zakonu o komasaciji poljoprivrednog zemljišta, razgovaramo zapravo o okrupnjavanju pojedinih poljoprivrednih zemljišta. Međutim izuzetno je bitno da bi rezultat koji taj zakon treba polučiti bila dostupnost i dijelovima zemljišta odnosno parcelama koje nisu dostupne, koje nisu obrađene i da bi na taj način i iskorištenost svih naših poljoprivrednih površina bila na puno višoj razini, da bi poljoprivredna mehanizacija kojom slavonski poljoprivrednici, a i diljem Hrvatske raspolažu bila upravo ekonomičnija, također i efikasnija, da bi uvođenje i izgradnja vodoopskrbnih odnosno sustava za navodnjavanja povećala daleko vrijednost samih zemljišta, da bi sve to skupa trebalo rezultirati i velikom, većom produktivnošću, ali također većom vrijednošću rada i da bi naši potencijali znači uz sadašnje poljoprivrednike i potencijali oni zainteresirani pokazali još veći interes za proizvodnju hrane na našim proizvodima. Hvala lijepo.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Je sve ste nabrojali, naravno da nije isto mnogi su zastupnici tu govorili o tome i koji se bave dijelom poljoprivredom nije isto s jednim traktorom biti na jednoj parceli ili istim tim traktorom doći na 5 različitih parcela koje su udaljene međusobno po 3, 5, 8 kilometara. Da ne pričamo danas su strojevi sasvim drugačiji, danas nisu kombajni kao što su bili prije 30 godina sa zahvatom kose od 2,4 metra, nego su to kombajni sa zahvatom od 6, 6,5, 7 i 8 metara, prema tome njima trebaju velike parcele. Navodnjavanje pogotovo, ne možemo vršiti navodnjavanje na 5 različitih parcela, vući infrastrukturu, treba nam jedna parcela preko koje ćemo to obaviti. I prema tome ovaj zakon, prvo je čitanje, ministrica je i na početku rekla sve što vidi da je korisno, da je dobro, da bi poboljšalo ovaj zakon dapače spremna je surađivati. Prema tome [[Upadica: Hvala.]] idemo ka tom cilju.
Poštovana zastupnica Vukovac.
Poštovani kolega Ivanović, dakle danas je u ovoj raspravi bilo govora o raspolaganju poljoprivrednim, državnim poljoprivrednim zemljištem na području Baranje. Dakle, svi znamo da je država tamo dosta ulagala, da je okrupnjivala, da je čak izvlašteno nekoliko OPG-ova koji su smetali u tom postupku okrupnjivanja posjeda koji je na kraju čini se završio u rukama stranaca. Da li vi znate tko upravlja sa površinama od otprilike 36 toliko se barem spominje ta brojka 36.000 hektara? Tko ubire potpore za taj dio najplodnije kvalitetne ravnice koju Hrvatska ima? Tko ostvaruje profit na toj zemlji jel jako je puno kontraverzije u javnosti? Isto tako, imam vremena pitati vas smatrate li to potencijalnim problemom da dođe … [[Govornica se ne razumije.]] ne daj Bože određenih ratnih prijetnji s druge strane granice. Tko bi branio taj dio Hrvatske? Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Na ovaj prvi dio ću vam odgovoriti kad budem predsjednik uprave Fortanove i bit će mi drago da onda mogu to odgovoriti jer je to puno bolje nego biti saborski zastupnik. Ne znam, znam koliko obrađuje Fortanova grupa u Baranji zemlje, koliko je od toga njihovo ono što su oni kupili ne bih htio licitirati sa brojkama. Ono što sigurno znam, a ministrica je to jutros jasno apostrofirala to je hrvatska zemlja. Znači to je vlasništvo RH. To zemljište oni su dobili na upravljanje da rade, ono što su kupili privatno ok, kupili su od nekih privatnih pojedinaca. A što se tiče ovog drugog, drugog pitanja ja bih volio da, da jednom to stane i da jednom to postavimo na mjesto na koje treba. Tu nemamo ni lijevih, ni desnih, tu mislim da smo svi suglasni oko toga. I ja bi volio tu moćnu Slavoniju, Baranju, Srijem, Hrvatsku Zagoru, to, to je sve naša zemlja [[Upadica: Hvala.]] to su naši djedovi sticali pa nemojmo onda to rasipat.
Poštovani zastupnik Lenart.
Poštovani kolega Ivanoviću, spomenuli ste pitanje agronoma. Mi smo agronoma imali, imamo ih i danas ali doduše sve manje. Ova Hrvatska država kad je postala samostalna naslijedila je PIK-ove u kojima su agronomi radili i implementirali ono što se s fakulteta prenosilo i onda je netko po podobnosti rasformirao PIK-ove podijelio svojim prijateljima, poznanicima zemlju, znate kako je to išlo i za to odgovorno tvrdim jer se sjećam tih vremena. I onda jednostavno ti koji su uzeli tu zemlju više agronome nisu trebali. Ja sam radio kod jednog takvoga, bio sam traktorista, bio sam agronom, vozio sam robu u trgovinu, kafić, naftu za strojeve i svašta nešto. Znači nisam trebao kao agronom bio sam primljen kao sa srednjom stručnom spremom. Agronomi su se razbježali u nešto sasvim drugo i danas više agronomija nije poželjna nakon svih ovih 30 godina neuspješne poljoprivredne nije agronomija poželjna da biste je upisali i da biste studirali agronomiju i da biste bili uvaženi agronom jer više agronom više nije uvažen nego ispada na kraju da to zanimanje niže vrijednosti. Hvala.
Poštovani zastupnik Ivanović.
Pa djelomično prihvaćam. I vi ste sami po struci to i danas se bavite svojim poslom. U onom sustavu do '90.-ih godina to je bilo nemoguće da budete agronom u PIK-u i da radite neku privatnu svoju, svoju zemlju. Prema tome, tu vidim tu perspektivu za, za struku. Što se tiče Fakulteta bioagrotehničkih znanosti u Osijeku, on dobro radi, ministarstvo je donijelo odluku prije 2 godine još u vrijeme ministra Tolušića da će svaki student 2, 3, 4 i 5 godine biti stipendiran sa 1.000 kuna što mislim da je odlična odluka, ministarstvo i sada primjenjuje tu odluku. Prema tome, doći će na red agronomi. Nema uspješne poljoprivrede bez ljudi koji su se obučavali da znaju sve o agrotehnici, agrokulturama, plodoredu i ostalim stvarima koje su potpuno bitne za poljoprivrednike.
Poštovana zastupnica Petir, e ne nećemo s mjesta baš dovikivati se jel. Poštovana zastupnica Petir.
Hvala gospodine predsjedniče. Kolega Ivanoviću nedavno smo u Osijeku održali tematsku sjednicu odbora gdje smo razgovarali o utjecaju klimatskih promjena na poljoprivrednu proizvodnju pa smo došli do podataka da u razdoblju od 2013. do 2016. godine su štete koje je samo suša počinila poljoprivrednim usjevima bila u iznosu 3 milijarde kuna. Znači 43% ukupnog iznosa izravnih plaćanja što je ogromno. Tamo smo posjetili neke primjere dobre prakse pa između ostalog i plasteničku proizvodnju u Baranji. Ono što smo primijetili osim što ste vi spomenuli da je problem radna snaga o čemu nam je govorio vlasnik, također je i problem korištenje proizvodnje obnovljivih izvora energije na vlastitom gospodarstvu jer postoje nalazišta termalne vode koja bi se mogla stavit u funkciju i zaokružit cjelokupna proizvodnja i smanjiti bitno troškovi i utjecaj na okoliš, no tu još uvijek stvari zapinju. Imate li neke pozitivne informacije od zadnjeg posjeta tom gospodarstvu?
Poštovani zastupnik Ivanović.
Hvala lijepo. Da, tako bi trebalo biti. Kad jednom smrkne, drugom osvane. A to bi upravo trebalo biti u ovom dijelu. Geotermalni izvori i obnovljivi izvori energije su budućnost poljoprivrede koja će se sve više suočavati sa ovim promjenama koje su globalne. Slavonija ih već sad osjeća. Ponovit ću taj podatak mislim da je bitno. Do 1991. godine u sezoni ozime pšenice, kukuruza svega ostaloga je padalo 690 litara kiše. Sada od '91. do 2021. pada svega 360 litara kiše. Znači 50% manje kiše padne u istom vegetacijskom razdoblju. Prema tome, budimo svjesni globalnih promjena, ali isto tako budimo svjesni da pomognemo ljudima da iz obnovljivih izvora rade ono što im ne bi smjeli mi administrativnim barijerama [[Upadica: Hvala lijepa.]] braniti. Hvala lijepa.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Domagoja Hajdukovića, ne vidim ga, gubi pravo na govor, pa će onda slijedeći govoriti poštovani zastupnik Marin Miletić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora gospodine Reiner, poštovana i uvažena ministrice zajedno sa svojim suradnicima, poštovani kolege, kolegice, komasacija zemljišta, pa rekao sam prije ministrici ali i svima ja bi stvarno volio i nekoliko puta sam to rekao ovdje u Hrvatskom saboru na koncu i kad je SDP nešto dobro predlagao, bio je onaj Ovršni zakon neki mi smo ga podržali i ja osobno kao MOST-ovci i ja bi volio da dam neki dekret. Kad bi ja imao dekret i tu čarobnu moć, čarobni štapić da uspije, ja bi rekao treća sreća, pozlatilo ti se neka uspije i neka stvarno evo ne bude četvrta sreća, peta ili tako dalje. No, građanima RH treba ipak malo posvijestiti cijelu situaciju. 2009. donesen je strateški jedan dokument o okrupnjavanju poljoprivrednog zemljišta. Nismo se proslavili, pa 2015. donesen je onaj famozni pod navodnim znakovima Jakovinin predizborni Zakon o komasacijama bome nismo se ni tu proslavili. I evo ja se nadam neka bude, daj Bože dragi treća sreća. E sad, oće biti vidjet ćemo ubrzo svi skupa. Ono što je nama MOST-ovcima jako bitno komasacija uvijek treba ići i treba biti usmjerena u korist prema malim, prema srednjim poljoprivrednicima. Dakle, strah nas je da opet se ne dogodi da neki podobni veliki, znamo kad je bilo ono oko zemljišta, o tome ću govoriti posebno kad dođe ta tema, gdje opet najbolja zemljišta dobiju neki koji su bliže vatri je li ne, pa onda oni tu okreću milijune, vlasnici su od Baranje do Istre zemljišta, a oni maleni pa vuk pojeo magare je li. Tako da moramo bdjeti nad tim da i ta komasacija kad se bude provodila da uistinu bude pravedna ili koliko god je moguće pravednija i poštenija. No, ja bih htio ovdje ministrice kako ja volim gledati malo šire ajmo to tako reći, širu sliku, komasacija apsolutno nam je potrebna i to nije sporno. No, razmišljao sam osim poljoprivredne učinkovitosti koju ova komasacija konkretno pomaže mi trebamo vizionarski razmišljati o revitalizaciji sela. Nama su sela ključ ljudi moji. Dakle, samodostatnost, ključ. Dakle, ključ za život građana RH. Bit ću plastičan. Da se dogodi da i imamo demografski prirast gdje će nam ti ljudi živjeti? U Zagrebu, neka mi oproste moji zagrepčanci, u Zagrebu, pa tam, pa ljudi su poludjeli čovječe kvadrat stana 4.000 eura pa ko da su se najeli ludih gljiva, pa tko će to platiti, tko to može platiti? Dakle, moramo, moramo sela upogonit. To je jako važno. To je ta vizija. Znači ti ako ideš u komasaciju poljoprivrednih zemljišta ajmo razmišljati što učiniti da oživimo sela. Da naši građani žele doći živjeti na selo, a ne da bježe iz sela kao što nam je poluprazna Slavonija i cijela ta naša područja. Dakle, sela su nam ključna za naš opstanak. Ozbiljno vam kažem. Također trebamo razmišljati koji to projekti bi bili, a da onda naselimo njima raseljena područja jer u protivnom što se može dogoditi. Možemo dobiti ogromne poljoprivredne površine koje mogu postati, pa ne znam puste proizvodne zone, a to ne želimo. Svi mi ovdje znamo voda, energija i hrana to su ključne teme idućih 20 godina. Vidimo u koje, u kojem vremenu živimo. Dakle, voda, energija i hrana. Mi MOST-ovci ćemo učiniti sve što možemo da vodu dignemo na razini ustavnosti. To je naš novi plani i projekt. Dakle, vodu ćemo zaštiti, sve ćemo napraviti da je zaštitimo i uspjet ćemo u tome. Mi i projekte koje započinjemo privedemo kraju. I uspijevamo i to ćemo napraviti i u pogledu vode. Energija, govorili smo ovdje o zelenim politikama. Naravno zelene politike, naravno, ali smo otvoreni o nuklearnoj energiji i o svim onim energijama koje će čuvati opstojnost naših građana i našeg naroda. I hrana. Ključne teme. Hrvatska mora ići prema svojoj samodostatnosti. Dr.sc. Hrvoje Kutnjak s Agronomskog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu kaže da imamo zemlje za hraniti za više od 11 milijuna ljudi. Pa gospodo ja ne želim upirati prstom u nikoga. Zašto 30 godina netko tko vodi državu ili nešto malo manje nije uspio u ovom, nije uspio u onome, ministrice energija je tu, udarajte što jače i napravimo sve što možemo. Ljudi ozbiljno vam kažem. Da dignemo tu našu poljoprivredu i samodostatnost naše države. Hvala.
Repliku ima poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani gospodine kolega Miletić zamislite vi da se nalazite na poziciji ministra, evo sada da tamo sjedite i da naručite jedan elaborat od Instituta za primijenjenu ekologiju Oikon koji vam prezentira te rezultate i gdje imate državnih neobradivih zemljišta negdje oko 460.000 hektara, imate privatnih zemljišta i kad to sve zbrojite dobijete nekakvih 700 do 750.000 hektara. I sadan dal biste vi to odgovorili razlomljeno strateški kako je to odgovorila naša ministrica ili biste stvarno dali egzaktan odgovor, pravi odgovor da točno dobijemo konkretno taj podatak koliko je stvarno ovaj zemljišta neobradivo u Hrvatskoj kako bismo mogli uopće gledati i imovinsko pravne odnose i planirat onda proizvodnju i ići u ovom smjeru da se može ishranit 11 miliona ljudi.
Poštovani zastupnik Miletić.
Ja kakve sam sreće kad bi postavo ministar ovi bi mi posakrivali sve po ladicama, 2 godine ne bi znao gdje se šta skriva je li, morao bi prvo imati istražna tijela čisto dok se snađem, ali po prirodi sam snalažljiv pa vjerujem da nakon par mjeseci da bi uspio posložit, da bi me ljudi zavoljeli i da onda bi uspjeli kvalitetno raditi. Malo se šalim, a u stvari se na šalim je li. Dakle, ja stvarno ne sad zato jer ministrica tu, pa sad ja otprilike znate da što mi je what you see is what you get, kod mene, ja mislim da nije lako biti na ni jednoj ovaj izvrsnoj poziciji, ali zato je ona tu i zato je onda mi kritiziramo, ali i govorimo što mi mislimo da bi moglo se izvesti bolje je li nekako je to logično, mislim kad si tu gdje jesi. Da, kolega Troskot pitali smo ministricu u raspravama i ja sam je osobno pitao u replici točno da jednom završimo više s pričom jel 700, jel 500, jel 100, jel 20, da nam kaže točno koliko i da onda budemo na miru. Hvala.
Poštovani zastupnik Bulj.
Kolega Miletiću samo u Dalmaciji imamo 200.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. I ovo nije ispravak nego činjenica. Samo u Dalmaciji da je obrađena, plodna zemlja u Dalmaciji može prehraniti 11 miliona ljudi. A ukupno Hrvatska ima 700.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Selo je doslovno spaljeno, ne postoji. Stjepan Radić je rekao velke riči kolega Miletiću, ministrice, kolegice i kolege, bez bogata sela nema države, nema gradova. Što smo mi napravili tome selu? Najveći uvoznici u, po glavi stanovnika u EU je Hrvatska, a zemlja poljoprivredna ekološki sačuvana nam leži u korovu. I to su činjenice. Nama triba odma sad, uzorat zemlju i zasadit.
Hvala lijepo. Poštovani zastupnik Miletić.
Kolega Bulj, ja sam rođeni Riječanin, živim u gradu, ali da prostite da ja stvarno mislim da su ljudi zdraviji, pa nek mi ne zamjere valjda me neće netko hitit kamen kad budem na cesti, na selu. Ja mislim da su ljudi zdraviji psihički i fizički. Ja mislim da nije prirodno da čovjek živi u krletci cijeli život i da bude zatvoren u 29 kvadrata ko što mi imamo ovu jadnost tamo di živimo u stanu ko zastupnici. Ja mislim da je prirodno kad čovjek izađe na svjež zrak, kad malo kopa svoju zemlju, slušajte me kolega Bulj, vama odgovaram, kolega Bulj, vama odgovaram, dakle kada čovjek ima svoju zemlju što vi znate kao gradonačelnik i kao onaj koji je puno toga napravio za svoje ljude Sinja i Sinjske krajine. I zato još jednom, cijelog dolje područja i zato stvarno mislim da je važno ljudi da napravimo sve što možemo da podignemo naša sela. Bit ćemo svi zdraviji.
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Miletiću dotakli ste se nekoliko bitnih tema u vašem izlaganju. Ja vam odgovorno mogu reći da u Slavoniji nema dovoljno zemlje koliko su je spremni i obraditi, Slavoniji, Baranji i Srijemu, gleda me kolega Šašlin evo da ga ne izostavim znači obrađeno, evo ja sam i jutros došla iz Slavonije, ljudi rade ali dotakli ste se onog što je vrlo bitno, a to je da naše selo izumire i zato je i ova tema danas važna jer komasacija je onaj preduvjet da bi se moglo kvalitetnije živjeti u ruralnim krajevima jer ta prazna sela, a neki procjenjuju da ima čak nekih 100.000 kuća u Slavoniji i Baranji koje su prazne što je sad već uistinu zabrinjavajuća brojka postaju i sigurnosni problem i mislim da o tome uistinu treba povesti ozbiljno računa jer [[Upadica: Hvala.]] to je problem [[Upadica: Hvala lijepa.]] na više razina. Hvala.
Poštovani zastupnik Miletić.
Hvala vam kolegice Vučemilović na ovom pitanju. Ma stvar je ustvari jako jednostavna. Dakle, mi budemo li ovako nastavili voditi politike za 20 godina, mislim valjda gospodi doći je li do tih 20 godina, ali za 20 godina nama više neće tko imati mirovine isplaćivati, mi nećemo više mislim demografija je složena, složena priča. Dakle, tko će punit proračun, s čime, tko će raditi? Dakle i zato stvarno mislim da je ono … [[Govornik se ne razumije.]] da treba dignuti totalno frku svi zajedno skupit glave i vidjet koje zakone i šta možemo pokrenuti koje procese da prvo podignemo demografiju i da drugo oživimo sela. Evo vi imate pandemiju, nema čovječe kad je selo sve funkcionira. Selo je zdravo, tamo je dobro doći, dobro je bit, živjeti tamo, ali moramo stvoriti uvjete naravno, moramo stvorit uvjete. Hvala vam.
Sad će govorit poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Kao što rekoh u replici, citirat ću uvijek Stjepana Radića, bez bogata sela nema bogate države. Ne more i ne može ili kako god želite biti obrnuto. Trenutno ministrice imamo krize, imamo poskupljenja znači goriva, repromaterijala, umjetnog gnojiva. Ja sam očekivao da ćemo mi dobiti mjere. Ja kao lokalni čelnik ću dobiti od vas mjeru da mogu zakonito što brže poljoprivrednicima omogućiti umjetno gnojivo ako nemaju stajsko. Zbog čega? Zbog toga što će sutra biti kasno. Vrijeme je sadnje. A vidimo koja je kriza. Neka samo 7 dana zatvore granicu, bez obzira jer se pozivamo na Schengen neće brigati ni Njemačke, ni Italije, ni Austrije svi će oni gledati svoja pola i svoje stanovnike. Mi nećemo biti samodostatni. O tome govorim godinama. Nama je sveta poljoprivredna zemlja, to je sveto tlo. Ja sam odgojen na toj zemlji, preci od moje matere ona je … [[Govornik se ne razumije.]] majka, su otišli u Slavoniju u Vrbanju … [[Govornik se ne razumije.]] '20.-ih godina prošlog stoljeća i poslije tijekom prije Drugog svjetskog rata, poslije Drugog svjetskog rata da bi okopali da bi vidili tu zemlju. U toj škrtoj zemlji ljudi su opstajali. A kad govorimo o poljima u Zagori u zaleđu govoriti o komasaciji čisto PR-ovski je apsolutan promašaj. U Dalmaciji i manje površine mogu ljudima donijeti dodatnu vrijednost. Nakon privatizacije sve uništeno u slobodnoj Hrvatskoj, u mojoj Hrvatskoj u kojoj sam iša u Domovinski rat, ja i drugi moji vršnjaci stariji. Polje sinjsko je se obrađivalo, a u slobodnoj Hrvatskoj sve više se obrađiva i trudit ću se. Moji prvi potezi su bili da pravilnikom podignem za 45% poticaj poljoprivrednicima iz tog proračuna grada Sinja. Što se tiče Dalmatinske zagore najvećega grada. Što je nama zemlja? Sve. Koliko ste navodnili u mandatu? Premijer je ovdje kazao da će duplo navodniti nego što sad trenutno. Znate li koliko je navodnjeno u RH? Negdje oko 7.000 hektara čini mi se, jel malo više jel? Znači vi ćete navoditi 3 i po tisuće hektara. To su te fraze. Zemlja nam je sve. Zemlja je sveta. Nama je ostavljeno u amanet za nju se krv prolivala. Kako se odnosimo prema toj zemlji, korovu, praznom selu, praznom ognjištu. 3 puta minjamo zakon o komasaciji. I što donosi taj zakon? Nekome volove kao i u ratovima, a neko će davati svoje sinove da bude roblje i da kopa nekome drugom na njegovoj didovini nastavimo li ovako. I zato ministrice dao sam zakon u proceduru u 7. mjesecu, strani, stranci mogu kupovati poljoprivredno zemljište. Ako Mađari kažu da pravne i fizičke osobe osim Mađara ne mogu kupovati to poljoprivredno zemljište niti jedan razlog ne postoji da to ovaj dom, najveći dom, narodni dom, u ovom povijesnom trenutku samodostatnosti i bitnosti od ugroza nesnalaženja vrhuške političke oko naše nacionalne sigurnosti, ponašaju se dva brda kao Lolek i Bolek. Ne zna se jel bio eksploziv u nekom avionu … [[Govornik se ne razumije.]] ej radite cirkus. Cirkus u vrlo teškim vremenima. Zamislite da je se '90. godine ovako ponašao dr. Franjo Tuđman ko što se sad 2 brda ponašaju. Ja sam bio mlad čovik, uze sam pušku, mora sam čak u jednom trenutku i zapovidat ljudima u puno težim trenucima nego što se mi sad nalazimo. Što bi sad rekli ti ljudi? Tuđman, Šušak, ti koji su preuzeli odgovornost tada za opstanak ljudi na tim područjima. Sramite se obadva brda, sva ministarstva, ovo je harač nad ljudima.
Hvala lijepa, hvala lijepa, malo ste se zanijeli, previše ste izašli potpuno izvan teme, a ne vidite da imate replike. Poštovani zastupnik Troskot najprije.
Poštovani kolega Bulj, moje prvo pitanje je kratko. Što ste uspjeli napravit po pitanju Sinjskih polja otkad ste gradonačelnik Sinja i drugo, možda stvarno treba gledat i dobro u ovim svim stvarima koje ste vi navodili u smislu da se sve ove strategije, komesacije, zakoni, dakle sve ovo prelijevanje iz zakona u zakon i strategije u strategiju možda je dobro, pa onda još to i zakompliciramo na lokalnoj razini, pa onda stvarno taj stranac nakon 30.6.2022. neće doć u Hrvatsku i kupit to zemljište. Evo možda stvarno to treba gledat pozitivno da se to još dodatno zakomplicira, pa evo da na taj način dakle mi zaštitimo naša zemljišta. Evo možda stvarno treba gledat to da je strategija iza toga i da si želimo zaštitit naša zemljišta kroz takvu jednu neučinkovitost.
Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala vam lijepo što ste vratili ovu temu i pošto me je upozorio vitez od jeruzalemskoga groba da sam utekao van teme, ja sam čovjek koji ne čita. Krenut ću, koji nije, napiše mu neko, pa govori jel, govorim iz srca, možda ponekad i emotivno. Znači kao gradonačelnik grada Sinja odma sam potpore povećao za poljoprivrednike, prošla je javna rasprava, bit će na idućem gradskom vijeću za 45%, sa 700 tisuća kuna na milijun tisuća kuna. To je ono što mi možemo napravit u ovome trenutku i povećat ću ako bude takav interes i to sam kao vijećnik predlagao s ovim klubom i to je ušlo u kao program grada Sinja za poljoprivrednike. Trudit ću se maksimalno da se obrađuje ta zemlja. Slat ću poruke, evo ja sam jučer bio u gradskoj upravi do 5 i po sati, došao sam kući, oko kuće nije isfrezano, išao sam frezati i frezao sam sinoć do 10 sati i evo me ovdje. Danas će moja obitelj i tu oko kuće posaditi kumpire, kapulu i sve što triba. Zato svima poziv sadimo i uzorimo našu zemlju.
Hvala. Slijedeća replika poštovane zastupnice Vukovac.
Poštovani kolega Bulj dakle čitajući odredbe ovog prijedloga zakona ovako kako je ovaj prijedlog postavljen može se dogoditi da primjerice u komasacijskoj gromadi završe mali obiteljski vrtovi. Znam da i vi radite u vrtu i znate onda koliko osobe koje rade u svojim vrtovima zapravo i imaju koristi, ali koliko su i truda uložili u njega i koliko su emotivno vezani uz svoje vrtove. Je li to u redu, jesmo li trebali zapravo male obiteljske vrtove gledat, sačuvat i ne dozvolit da oni budu dijelom komasacije ili nekog većeg, šireg i jačeg interesa?
Poštovani zastupnik Bulj.
Komesirali bi oni i nama jakete sa nas da mogu. Tako je to očito cilj. Naravno da ljudi poglavito u mome kraju i oni koji rade imaju dodatnu vrijednost da se bave i svojim vrtovima, zemljama koje imaju je li poljoprivrednim i to im je dodatna vrijednost i zdravu hranu proizvode na tome području za svoju obitelj i to im je vrlo bitan prihod. Zato tribamo biti, ne samo reći mi donosimo komesaciju, izjavite interes, dajte mi zakon i znate što su napravili kada su tisuće uposlenika, agencija poljoprivrednih, ovi kad nisu ništa napravili, e sad je red na lokalnoj samoupravi, a sve ćemo što treba prebaciti na županiju. Državni uredi su prebačeni na županiju, milijarde cure u tu tvorevinu, kočnicu razvoja RH, poglavito moje Dalmacije. Stotinu tisuća manje je ljudi u Splitsko-dalmatinskoj županiji otkad je osnovana … [[Govornik se ne razumije]]
Hvala. Slijedeći će govoriti poštovani zastupnik Zvonimir Troskot, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovane kolegice i kolege i poštovani narode koji nas pratite putem ekrana. Evo g. Ivanović je za vrijeme svog izlaganja spomenuo dva poluvremena odnosno izrazio se nogometnim rječnikom, al nažalost vama ni tri poluvremena, ni raspucavanje penala nije dostatno iz razloga što, dakle činjenice su na drugoj strani. Dakle činjenica broj jedan, dakle danas kad pogledate i kad preračunate minimalno evo neko će doć do nekih drugih brojeva, ali minimalno 500 tisuća nogometnih igrališta je neiskorištenog zemljišta poljoprivrednog, dakle minimalno. Činjenica broj dva, kada se uzme prosječni prinos, dakle na ta, na neobrađena poljoprivredna zemljišta vi otprilike koji iznosi 14 tisuća kuna ovisno o dakle šta uzgajate dobijete zapravo da na godišnjoj razini Vlada RH sa resornim ministarstvom koje ovdje predstavlja to gubi negdje oko 2 i pol Pelješka mosta, što znači dakle da u jednom mandatu dakle imamo gubitak od 10 Peljeških mostova. Znači super, izgradiš jedan izgubiš 10. Treća činjenica je ministrica nije baš govorila istinu, dakle naručen je bio elaborat, došla je kompanija koja se zove OIKON. To je institut za primijenjenu ekologiju, prezentirani su tamo rezultati i osobe iz menadžmenta da ne navodim sad imena, al ako je i to potrebno i to ću napravit, su prezentirali upravo dakle brojku dakle koju smo rekli za neiskorištena zemljišta. Dakle, s obzirom da ministarstvo to ne može imate inicijativu od iste te, iste te udruge odnosno instituta, dakle „Zaorimo hrvatska polja“. Dakle to je inicijativa koju su poduprli dakle agronomi, profesori, stručnjaci i poduzetnici gdje se krenulo dakle sa jednom strategijom kako bi što više poljoprivrednog zemljišta bilo iskorišteno što prije. Dakle ako ovako samo pogledate danas je ministrica rekla da je ona u mandatu ministrice 2 i pol godine, matematički samo gledano to vam je gubitak 6 do 7 Peljeških mostova da se nismo ni pokrenuli. Činjenica broj 4, od 2009. do 2021.g. mi imamo program i strategiju za okrupnjavanje poljoprivrednih zemljišta, od toga se dogodilo zerov, zero tako govore neki. Od 2015. također Zakon o okrupnjavanju dakle možemo ih nazivat sad kako hoćete, ali pozadina je dakle uvijek isti, rezultat opet zerov. Dakle, vlada je do sad već imala priliku povlačit 300 milijuna kuna, sada vidimo da će bit povlačeno negdje oko 400 milijuna kuna dakle 700 milijuna kuna, a zapravo se ništa ne događa. Ono šta vjerujem šta je posebno pogodilo kolegu Bulja i zašto je imao ovako burniji nastup dakle iz konteksta poljoprivrede jest činjenica da je jugoslavenska birokracija napravila veću komasaciju poljoprivrednog zemljišta nego Hrvatska od svog osnutka. E sad, koji su zaključci? Zaključci br. 1 da Vladi RH sa ovim resornim ministarstvom nije stalo do poljoprivrede i to mogu dokazati iz razloga što se sjećam da je kolega Bulj bio među prvima koji je slao apele Vladi RH, ministrici da se pošalje u EU molba da se produlji moratorij na poljoprivredna zemljišta. Znate kad smo to poslali? Zadnji dan. Pa nekome kome je to stalo valjda ne šalješ zadnji dan apel da produljiš moratorij. Točka br. 2, danas kad je ministrica rekla da će ovaj zakon biti efikasan i učinkovit ja sam iskreno smrznuo jer ista je retorika bila spomenuta i za obnovu Grada Zagreba koji je moj grad i gdje sam rođen i za Banovići, dakle vrlo osjetljivo područje u RH efikasno, učinkovito. Gledajte gdje se nalazimo. I točka br. 3, da ne bi bilo da samo govorimo negativno. Dakle, uz ove sve komasacije uz sve ove strategije uz pretakanje iz šupljeg u prazno dovoljno je samo da odete u Slavonski Brod, ne trebate dalje. Znači uz sadašnju zakonsku infrastrukturu dakle okvire koje imamo imate školu koja se zove Srednja škola Matije Antuna Reljkovića koja je iskoristila predpristupne novce iz fondova, izgradila je školu gdje danas učenici o poljoprivredi znaju više nego ministrica danas. Em znaju kako postupit, kako zapakirat, kako plasirat proizvod. Dolazili Danci, Nizozemci, Šveđani gledaju na koji način se razvija škola koja danas čak i jedan laboratorij dakle oni danas sklapaju ugovore sa mladim poduzetnicima u županiji i razviju tu županiju i prenose znanje u ostale dijelove RH.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovanog zastupnika Bulja.
Hvala lijepo. Ne da samo govorio zabrana prodaje poljoprivrednog zemljišta nego sam dao prijedlog zakona koji nije došao u proceduru, nego točno ste rekli zadnjih dana isteka je ministrica poslala zahtjev prema EU. Opet ponavljam i sad je u proceduri, više od godinu dana moj prijedlog Zakona o zabrani prodaje poljoprivrednog zemljišta jer od 7. mjeseca kraja 6. ovoga godine stranci će nam pokupovati što mogu pokupovati. Sve što je učinjeno komasacijom što je uređeno, što je vlasništvo čisto sve će nam kupit jer sve smo napravili, naše politike uvozne koje pogoduju isključivo proizvođačima glifosata i GMO proizvoda, a to je Monsantu su sve učinili da uvozimo, a ne proizvodimo domaću proizvodnju, čak i sjeme smo kalibrirali, čak i luk nam treba biti isti kao i kineskih dimenzija, znači sve su napravili da isele našeg seljaka i unište proizvodnju.
Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani kolega Bulj, mogu shvatiti vaš argument i s pozicije samodostatnosti države. Recimo današnje smijanje ministrice ovdje danas nije bilo jasno. A znate zašto? Kad pogledate jednu Saudijsku Arabiju koja nema takva bogatstva koja mi imamo imate činjenicu da ljudi kupuju poljoprivredna zemljišta po Sudanu i po Somaliji. Izrael nema nikakva poljoprivredna zemljišta uzgajaju mango i slatkovodnu ribu po pustinjama Negeva, a mi čekamo zadnji dan da bismo EU poslali apel i zamolbu da produžimo moratorij kako bismo zaštitili naše poljoprivredna zemljišta. Evo ljudi se smiju na to, Izraelu to nije smiješno, Saudijskoj Arabiji to nije niti malo smiješno, a nije smiješno našim učenicima u Slavonskom Brodu koji uz svu ovu sav pravni okvir dakle napravili su poduzetničku zonu dakle odgajaju mlade OPG-ovce i znaju apsolutno sve od samog početka do marketinga i plasiranja proizvoda na tržište.
Poštovani zastupnik Zekanović ima repliku.
Poštovani kolega Troskot, evo slušam vas pozorno pa me zanima odgovorite mi na jednostavno pitanje, što je to komesacija?
Ok, lapsus linguae dakle okrupnjavanje zemljišta. Znam što ste me pitali ali lapsus linguae u samom izlaganju, ako je samo lapsus linguae vama nešto na cijelu suštinu govora onda na cijelu problematiku koju mi imamo oko poljoprivrednih zemljišta i oko toga da se sela raspadaju onda imamo problem. Dakle, mislim da je puno važnije da razgovaramo o strategijama nego se hvatat za lapsus linguae.
Poštovani zastupnik Pavić ima repliku.
Poštovani zastupniče, često nam se dešavaju greške u izgovoru i to ne trebamo shvatiti za zlo, bitno da znamo o čemu govorimo i znamo koja je tema tako da ne bismo sad o tome trebali razgovarati. Na jedan dio replike ste mi već odgovorili htio sam postaviti pitanje baš u vezi Izraela, s obzirom da je Izrael znamo gdje je, znamo kako funkcionira i znamo koliko poljoprivredne proizvodnje ima. A drugo, htio sam vas pitati da li ste svjesni i g. Bulj da naše poljoprivredno zemljište mogu kupiti i naši državljani koji nisu nikada svojom nogom stupili na teritorij Hrvatske. Dobili su državljanstvo, imaju naš pasoš, nikada nisu bili ovdje, ali mogu kupovati to zemljište za tuđe interese jer njima nije interes da dođu tu i da nešto rade.
Poštovani zastupnik Troskot.
Poštovani kolega Pavić.
Iako to sve izlazi naravno izvan teme, ali izvolite odgovoriti.
Ja u se vratiti nazad na temu dakle da Izrael se nije bavio sa ovakvim stvarima, dakle krenuo je u strategiju razvoja poljoprivrede do te mjere da danas izvoze, a nemaju ovakvo bogatstvo kakvo mi imamo. Ko što izvoze i vodu recimo, dakle mi imamo i bogatstvo vode pa imamo problem s time. Dakle, kada se radi strategija onda se ne donose zakonski okviri, prelijevanje iz šupljeg u prazno iz jednog mandata u drugi nego se krene sustavno s rješavanjem problema. A najveći problem odnosno suština svega jest da povećamo prinos proizvodnje, da ti proizvodi budu visoko kvalitetni i na kraju dana da te proizvode možemo plasirat, em na tržište ovdje unutarnje naše hrvatsko, em na tržište EU gdje se izvoze velike količine poljoprivrednih proizvoda. I to je ključ. I s obzirom da imamo to bogatstvo mislim da nam je to jedna od komparativnih prednosti gdje uz IT industriju se možemo izvući iz ove nizozemske bolesti koja se zove turizam.
Sada će u ime predlagatelja govoriti poštovana ministrica poljoprivrede Marija Vučković. Izvolite.
Hvala vam lijepa. Dakle, još jednom ću danas demantirati navode zastupnika MOST-a koji su neistine da sam ja tako je bilo jutros rečeno naručila studiju o zapuštenom zemljištu od Oikona. Nakon toga je zastupnik Petrov to preinačio nikad niste čuli za Oikon? Što ja nisam rekla jer to nije bilo pitanje. Nakon toga je zastupnik Troskot isto tako preinačio, rekao da je Ministarstvo poljoprivrede naručilo neku studiju od Oikona. Moguće da je, naravno da sam čula za Oikon, naravno da je nešto radio za ministarstvo u različitim fazama koliko je meni poznato. No ponovit ću, ja nisam naručila studiju o zapuštenom poljoprivrednom zemljištu Oikon. I da smijala sam se jer meni kao čovjeku nevjerojatno takvo iskrivljavanje, ali slažem se nisam se trebala smijati, to je vrlo ozbiljno. Drugo, zapuštenog poljoprivrednog zemljišta i jutros je isto krenuo MOST sa 700 000 pa smo došli na 400, 460 itd. Teško je utvrditi točno zapušteno poljoprivredno zemljište no pokrenuli smo revizije iz šumsko-gospodarskih osnova jer je dio tog zemljišta tijekom desetljeća i godina prešlo u šumsko-gospodarsku osnovu. Nisam rekla da se državnog 460 000 ha ne koristi, nego sam rekla da su naše procjene da je državnog poljoprivrednog zemljišta koje nije u šumsko-gospodarskoj osnovi 460 000, da imamo programe raspolaganja za oko 300 i da se koristi po različitim oblicima ugovora o zakupu na temelju zakupa, koncesije, dugoročnog zakupa ili privremenog ugovaranja oko 250 000. Provjerila sam današnji broj, to je sada 265 000 ha. I to sam rekla. U ARKOD-u je nešto više od milijun 170 000 ha, dakle preostalo je zemljište privatno, a Državni zavod za statistiku vodi otprilike oko milijun i pol hektara zato što je u preostalom dijelu riječ o parcelama koje nemaju uvjete po regulativi da uđu u ARKOD. Što se tiče uvoza i ovdje priče da smo zadnji dan podnijeli zahtjev za moratorij to je kompletna neistina. Podnijeli smo ga na vrijeme nekih 7 mjeseci prije isteka koliko se ja sjećam u studenom, jer sam to počela operativno raditi još kao državna tajnica. Ovdje je bilo govora da mi nećemo dobiti taj moratorij. Mi smo tome ozbiljno pristupili i mi smo odluku, a ne naš zahtjev, odluku dobili jedno dvadesetak dana prije isteka kako je i uobičajeno. Ne može se zahtjev podnositi dvije, tri godine prije isteka jer onda nemamo temelje za obrazloženje. Temelji za obrazloženje budu na temelju analize cijelog razdoblja. Naučit ćemo!
Ostanite gospođo ministrice, imamo dvije replike. Prva je poštovanog zastupnika Pavića.
Poštovana ministrice moram se složiti sa vama da je teško procijeniti koliko imamo neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Podatak od prošle godine iz srpnja iz Glasa Slavonije a na temelju neke rasprave koja se tamo vodila i na temelju procjena stručnjaka bilo je da u Slavoniji ima otprilike 400 000 ha neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Znači to su bile procjene iz sedmog mjeseca prošle godine. Ono što je problem, mi imamo jako veliki broj neobrađenih parcela u Dalmaciji, jako veliki broj poljoprivrednih parcela u Zagorju, znači u krajevima gdje se te parcele neće moći nikada okrupniti zbog realnih problema i objektivnih problema. Ako to danas sagledamo malo sa drugog aspekta mislim da bismo trebali poduzeti nešto u svezi onog zakona koji baš nije prošao najbolje, a to je Zakon o neobrađenom poljoprivrednom zemljištu. Tu bismo trebali nešto poduzeti i da vidimo kako to riješiti da se to sve skupa mora staviti u funkciju.
Poštovana ministrice.
Pa ja vjerujem da svi ovdje imaju namjeru dati prijedloge kako bi se zapušteno poljoprivredno zemljište bolje aktiviralo i da je tu puno prostora. Neka smo rješenja ponudili i u postojećem Zakonu o poljoprivrednom zemljištu, vrlo malo toga se iskoristilo. Međutim, ono što je naš prvi korak na čemu ćemo vrlo skoro odgovoriti jest ozbiljnija procjena koliko je tog zapuštenog privatnog, koliko je onoga što možemo iz šumsko-gospodarske osnove a da ne povrijedimo pravnu stečevinu i zelenu arhitekturu kojoj moramo udovoljiti a vezana je za šume i šumski eko sustav. I mi radimo na tome zajedno sa stručnim službama, zajedno sa Centrom za tlo HAPIH a to je dio i ovog posla ali i šireg i mi smo dužni doista to smo trebali i prije, ali mi smo malo toga radili. Mi smo dužni objektivnije i ozbiljnije procijeniti teško je i u pogledu privatnog, doista je teško i mi ćemo to napraviti u najskorijem roku.
Hvala. Poštovani zastupnik Zekanović.
Poštovana ministrice, evo možda prvo na početku, evo malo prije sam zamjerio kolegi Troskotu što je napravio lapsus ali o.k. Nije bilo zbog lapsusa nego zbog cijele priče o Oikonovoj studiji koja je danas ispala glavni predmet cijele rasprave a ne bi trebala biti. Radi se o jednom solidnom prijedlogu zakona i s moje strane taj prijedlog zakona će imati podršku, samo nadam se da će biti provediv. A ono što ste sada upravo ukazali u odgovoru na repliku onaj problem koji je bitan i ključan to je privatno zemljište, kako će se te komasacije raditi i koji su to instrumenti, koji su načini. Meni je zapravo ta cijela iako je to zakonom djelomično objašnjeno evo to je ono što mene brine i ne znam hoće li ministarstvo odnosno država ovdje biti kadra doskočiti provedbi same komasacije.
Odgovor poštovane ministrice.
O interesu i po činjenici da su jedinice lokalne samouprave, odnosno oni koji su se javili na javni poziv ponudili i nacrte idejnih rješenja između ostalog ja sam prilično uvjerena da ćemo mi našu reformsku mjeru u potpunosti izvršiti, da će ona biti izvršena na vrijeme, a naravno da onda trebamo to pokušati širiti jer to nije dovoljno. Ovih 18.000 hektara ćemo, prilično sam uvjerena s obzirom na idejna rješenja koja već, koja su već došla u obliku nacrta s obzirom na rad s Državnom geodetskom upravom, s obzirom na to da već radimo pravilnike, pripremao javne pozive za geodete, informacijski sustav i ja sam prilično uvjerena da ćemo mi od ovih ponuđenih 46.600 izabrati one koje možemo najbrže komasirat, a onda idemo dalje.
Hvala lijepa. Sad ćemo se vratiti na pojedinačnu raspravu, hvala ministrici izvolite na mjesto. Poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk će sad govoriti.
Koliko je Zakon o komasaciji odnosno okrupnjivanju poljoprivrednog zemljišta bitan pokazuje i ova današnja rasprava koja traje već nekoliko sati, a zasigurno će potrajati još. Nama koji dolazimo iz Slavonije ovaj zakon je itekako bitan. U vrijeme nažalost ove Covid krize, rata u Ukrajini svi pričamo o poljoprivredni, proizvodnji hrane i njenoj dostatnosti. Učinkovito korištenje poljoprivrednog zemljišta na velikom dijelu površina ograničeno je upravo zbog usitnjenih i međusobno udaljenih obradivih površina. U Hrvatskoj je registrirano oko 160.000 poljoprivrednih gospodarstava s prosječnom površinom poljoprivrednog zemljišta od 6,7 hektara. Upravo stoga se treba pristupiti procesu okrupnjivanja zemljišta što će doprinijeti učinkovitosti, većim prinosima, a manjim troškovima za poljoprivrednike. Poljoprivredno zemljište je dobro od interesa za RH. To je prirodni resurs i mora se voditi računa o njegovoj dugoročnoj održivosti. Komasacijom i monitoringom poljoprivrednog zemljišta stvaraju se preduvjeti za rješavanje imovinsko pravnih pitanja na koja su se osvrnuli mnogi moji prethodnici. Pristupit će se izgradnji poljoprivrednih puteva i kanala tamo gdje ih nema, ali najvažnije je provest će se, povećat će se produktivnost, poboljšat će se kvaliteta života, smanjit će se iseljavanje iz ruralnih područja što je po meni najbitnije jer demografska slika u cijeloj EU je loša. Produktivnost poljoprivrednog zemljišta u RH je 31% od prosjeka EU, a taj prosjek je unazad nekoliko godina bio samo 20% to je jutros rekla i ministrica. Postojeći zakon je iz 2015. godine i nije polučio neke rezultate te je vlada, te se vlada odlučila na izradu novog učinkovitijeg zakona, zakona koji će olakšati proces i ubrzati komasaciju. U međuvremenu je povećan interes jedinica lokalne samouprave za okrupnjivanje čestica. Novim zakonom bi se smanjile administrativne zapreke, omogućila bi se provedivost te se ubrzali postupci. U izradi ovog zakona sudjelovali su relevantni stručnjaci iz reda znanstvene zajednice, Ministarstva uprave i pravosuđa, Državne geodetske uprave, Ministarstva poljoprivrede. Provedenim pozivom za, Ministarstva poljoprivrede za iskaz sudjelovanja u ovom postupku zaprimljeni su 28 prijava jedna od njih je i jedna općina iz moje županije općina Gundinci. Ovom mjerom planira se provesti komasacija na 18.000 hektara poljoprivrednog zemljišta. Sredstva koja bi se iz državnog proračuna i Nacionalnog plana oporavka i otpornosti trebala uložiti u komasaciju su preko 300 milijuna kuna što je zasigurno jedan pohvalan iznos. Okrupljene i uređene table obiteljskim gospodarstvima jamčile bi uštedu vremena ali i novaca. Pohvalno da nakon što se zemljište komasira odnosno ovaj poveća nema njegovog dijeljenja niti cijepanje tih parcela 99 godina što je zasigurno evo nešto što treba pohvaliti. Svjesni da ovo nije nimalo lak niti jednostavan posao koji čeka jedinice lokalne samouprave i ministarstvo koje trebaju provesti u prvom krugu do 2026. godine za ovih prijavljenih 28 jedinica, ali naravno i svaka podrška na izradi ovoga, na izradi i provedbi ovoga novoga zakona. Uz ovaj zakon, ali i sve mjere koje su ovo ministarstvo i vlada uputili našim sugrađanima i poljoprivrednicima možda je ovo prilika za povećati poljoprivredne površine, zadržati mlade na njihovoj djedovini i naravno evo moji prethodnici su se osvrnuli na Srednju školu Matija Antuna Reljkovića iz Slavonskog Broda i ja bi jednako tako pohvalila i nju ali i Regionalni centar za biotehnološko istraživanje i razvoj koji zasigurno daje svoj obol i pomoć poljoprivrednicima na području Brodsko-posavske županije.
Slijedeća rasprava bit će poštovanog zastupnika Željka Pavića. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedavajući, poštovana ministrica s kolegama i kolegicom, sa suradnicima imam nekoliko pitanja za vas, evo možda prije nego što prijeđem na samu temu komasacije da samo nešto konstatiram. Oni koji su pratili malo ovdje sjednicu i izlaganja premijera vjerojatno su primijetili ona pitanja koja sam postavio vezano za energente i za hranu kad je bilo riječ o deklaraciji o Ukrajini. Nakon tjedan, dva o tome su raspravljali premijer i njegovi suradnici u, na nivou Europe, a sada smo bili na konferenciji u Parizu gdje smo govorili o strateškoj gospodarskoj ekonomiji. Ovdje odgovore nisam dobio. Nadam se da ću danas dobiti bar jedan dio odgovora od vas vezano za to jer sam postavio pitanje premijeru da li je u ministarstvu pokrenuta neka inicijativa da se daju dodatni poticaji poljoprivrednicima za … [[Govornik se ne razumije.]] sadnju odnosno za proljetnu sjetvu s obzirom da ovo to baš ne ide prema planu. Znamo da su poljoprivrednici jedan dio gnojiva kupili ranije i da su si neki uspjeli osigurati to gnojivo i sjemeni materijal, međutim većina njih nije. E sada da pređem na, pređem na komasaciju. Mislim se možemo složiti svi ovdje da komasacija neće doprinijeti tome da se obradi veći broj hektara nego što se obrađivao do sada. Možemo se složiti s time da će možda nekima to biti nešto malo jeftinije, ali postavlja se pitanje što je i dalje s onih 400.000 hektara u Slavoniji neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. Između ostaloga u ovom zakonu piše da komasaciji mogu pristupiti vlasnici i posjednici. E sad, ako pogledate malo zemljišne knjige i ako pogledate malo katastar onda ćete vidjeti da se to razlikuje ko nebo i zemlja, pogotovo u Dalmaciji i pogotovo u našim, našem Zagorju gdje su parcele male. Kako to mislite riješit, znači to je moje pitanje, kako to mislite riješiti s obzirom da ste napisali da komasaciji mogu pristupiti i vlasnici i posjednici? Što će biti ukoliko se nakon komasacije javi vlasnik koji je bio ne znam u kojem koljenu odsutan iz zemlja i nije znao da će se provoditi komasacija, a komasaciji je pristupio posjednik? Nakon toga, imam još jedno pitanje, naime tamo u kaznenim odredbama piše da će nekom svotom novaca biti kažnjena pravna osoba koja ometa uvođenje sudionika komasacije u posjed. Koje su to pravne osobe koje to mogu sprječavati, ako nam možete malo to objasniti kako bi netko mogao sprječavati ono što je zakonodavac donio, usvojio i riješio i ima za to rješenje? Nadalje, reći ću vam kako to izgleda u Zagorju. Tu je bio jedan gospodin kolega iz Dalmacije, pa je rekao da će biti problema u Dalmaciji, bit će ih i u Zagorju. Evo jedan moj poznati, moj prijatelj obrađuje 40 hektara zemljišta, a obrađuje 100 parcela, znači 100 parcela, a do nekih parcela putuje i po 20 i više kilometara, naravno putuje zbog toga što mu je ta zemlja potrebna. To je OPG i svi rade na tom OPG-u i svi žive od tog gospodarstva. I naravno s obzirom da on prolazi kroz nekoliko, nekoliko općina i jedan grad do nekih parcela mislim da bi bilo dobro da se to objasni kako se to misli napraviti da se ta komesacija provede s obzirom da ti ljudi tamo u nekoj tamo sedmoj općini imaju parcele u blizini tog mog kolege, pa bi možda bilo interesantno kako to mislite objasniti s obzirom da to u zakonu ne piše. I još jednom da se ovoga osvrnem na izlaganje tu našeg kolege koji je ovoga konstatirao da je zemljište koje je prodano stranim vlasnicima, strancima, konkretno Rusima, da je to hrvatska zemlja. Pa ako je to hrvatska zemlja onda im gospodo draga naredite da tamo siju i sade ono što mi trebamo i da to prodamo, da to prodaju onima kojima im mi kažemo ako je to moguće. Imamo mi i hrvatsku naftu, ali ta hrvatska nafta se i dalje izvozi u Mađarsku, a ne prerađuje se u našoj Rijeci. Prema tome, zaboravite tu floskulu da je to i dalje hrvatsko.
Imamo repliku poštovanog zastupnika Zekanovića.
Poštovani kolega Paviću, evo vi ste ovdje primijetili jedan tehnički problem koji je dosta velik, a to je problem vlasništva odnosno posjeda i vlasništva samog zemljišta i sad spomenuli ste primjer vašeg kolege koji ima rekli ste 20 hektara i 100 parcela čak što je zapravo nevjerojatno. Ako bi on htio ući u ovaj proces komasacije odnosno u tu komasacijsku gromadu ako se ne varam tako piše u zakonu da uđu njegovi posjedi i treba li on imati definirani posjed odnosno vlasništvo na svakoj čestici i što ako na nekoj čestici što je uobičajeno ja ću reći i gotovo uvijek tako imate npr. na pokojnog pradjeda ili ima 300 vlasnika, kako uć u komasaciju, je li zapravo preduvjet riješiti vlasničke knjige da bi se uopće moglo krenuti u ovaj proces?
Poštovani zastupnik Pavić.
Zahvaljujem što ste mi postavili, pardon, zahvaljujem što ste mi postavili to pitanje da još malo dodatno objasnim. Naime, radi se o tome da u našim, evo u Dalmaciji, konkretno u Zagorju imate ljude koji su u trećoj generaciji, četvrtoj generaciji posjednici neke zemlje, ali vlasnik je još onaj tamo prije četiri generacije i kako sad to otpetljati i ispetljati to je veliko pitanje. Znači posjedništvo je jedno, to netko obrađuje trenutno, međutim ako se javi nasljednik, zakonski nasljednik koji je zapravo onda i vlasnik tog zemljišta pitanje je, to je bilo pitanje i za ministricu kako ćemo to riješiti, to su ozbiljni problemi. Imamo i probleme koji su konkretno u Dalmaciji. Ljudi su otputovali iz zemlje i više ih to zemljište ne interesira do momenta dok ih netko ne podsjeti da je to zemljište blizu mora ili u području gdje se to može dobro prodati. Zato dole u Dalmaciji niti nije, ne postoji interes da se nešto okrupni.
Hvala. Sada će govorit poštovani zastupnik Hrvoje Zekanović, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima i poštovane kolegice i kolege. Dakle, zakon sam rekao da je u redu, međutim evo koliko sam ga uspio iščitati ovo je ključan problem koji je kolega Pavić istaknuo. Ja ne znam kako tome doskočiti ili će se ići u komasaciju samo onoga gdje je apsolutno riješeno, riješeni imovinskopravni odnosi jer ono što je kolega rekao ja ću vam ponoviti na svoj način. Sutra neko i prođe proces komasacije, dobije za svojih 100 parcela jednu okrupnjenu parcelu od 20 hektara i teoretski se može javiti netko tko je de facto vlasnik jedne od tih čestica i cijeli proces pada u vodu. To su golemi problemi koji, evo možete kao predlagatelj ovdje uzeti sebi mogućnost, pa to još jednom objasniti, to je ono što mene zanima i to je onaj objektivan problem. Ja bi ovdje malo, mrvu skrenuo s teme, ali evo koristim priliku postavit jedno pitanje koje me muči već neko vrijeme, a više ljudi mi se javilo po tom pitanju, a reći ću jedan konkretan primjer iz Šibenika. Vezano je uz mjere koje raspisuju LAG-ovi. Da bi se uopće prijavilo na LAG trebaš biti, OPG ti odnosno ti kao nositelj OPG moraš biti prijavljen u mjestu, naselju gdje imaš OPG. U slučaju Šibenika je problem, na primjer Šibenik nema, mislim ima i on poljoprivredno zemljište ali ono do Šibenika ima naselje Donje Polje gdje Šibenčani masovno imaju svoje poljoprivredne posjede i nitko se ne može na natječaj LAG-a prijaviti jer nema prebivalište prijavljeno u tom naselju. Evo to je jedan problem tehničke naravi koji je velik. I još jedno pitanje, evo malo skrećem s teme, nemojte mi zamjeriti. Ja znam da mjere nisu predviđene sve od Agencije za plaćanje u poljoprivredi da izlaze svake godine, a možda i je, pa me zanima evo dugo vremena se čeka sa mjerama 6.2, 6.4 kad će više ići. Ljudi čekaju, ljudi se pripremaju. Znači evo 6.3 izašlo nedavno. Čeka se evaluacija, opet nikad na kraj. Evo ljudi zapitkuju, gledaju kad će, šta će. Dakle, golemi su problemi s tim da ovdje moram reći evo konkretno kod mjere to što me ljudi, znači pitaju kod mjere 6.3 išlo se na digitalizaciju odnosno obnovljive izvore energije. Mislim da je sam smisao cijele priče dosta po meni promašen, dosta promašen i na koncu su ljudi uzimali perad iako se ne bave peradarstvom da bi podigli vrijednost OPG-a i uzimali bi dronove kojima će nadgledati perad samo da bi zadovoljili mjeru. I formalno prolaze, a zapravo novac, pola iznosa od tih petnaestak tisuća eura je bačeno u vjetar jer su ljudi uzimali prvo perad što nije matična djelatnost, a s druge strane tehnologiju koju neće koristiti ali formalno će zadovoljiti natječaj i proći će. Znači to nam nije smisao. Mislim da se trebalo više kroz te mjere uložiti upravo u obnovljive izvore energije koje bi u svakom slučaju, pogotovo u kontekstu poskupljenja energenata itekako dobro došao. Dakle, ajde da se vratim na sam zakon, prijedlog zakona. Evo možete ovdje uzeti sebi za pravo pa odgovoriti kako će se rješavati problema vlasništva, odnosno posjeda, odnosno kako će se potencijalni problemi rješavati ako se nešto ide komasirati odnosno okrupniti, spojiti a vlasnik posjednik nije isti kao što je i vlasnik. Hvala.
Prelazimo na završna izlaganja klubova zastupnika, pa će prvi biti Klub zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani u završnoj raspravi o Prijedlogu zakona o komasaciji smatram važnim napomenuti kako se u Republici Hrvatskoj kontinuirano izbjegava provoditi propisanu proceduru procjene učinaka propisa, a time i provedbe postupaka koji dovode do kvalitetnijeg, ekonomičnijeg i transparentnijeg zakonodavstva. Primjena paketa tzv. beter regulation na razini država članica kao metode postizanja što kvalitetnijih usklađenih i manje ograničavajućih propisa u državi članici dio je prioriteta EU postavljenih još tijekom mandata gospodina Junckera. U izvješću pod nazivom Reviewu of policy on RIA za Republiku Hrvatsku objavljenom u lipnju 2014. godine utvrđen je niz negativnih pojava a koje sprječavaju uspostavu kvalitetnog zakonodavstva sukladno zahtjevima EU. Nadalje sama Vlada RH na čelu sa premijerom Plenkovićem je 26. lipnja 2016. godine raspravila i usvojila Izvješće o procjeni učinaka propisa, te utvrdila niz nepravilnosti koje su prisutne u postojećem sustavu. Godine 2017. donesen je Zakon o procjeni učinaka propisa, akcijski plan za provođenje procjene učinaka, te je Ured za zakonodavstvo objavio i smjernice za provedbu procjene učinaka propisa. Izrađeni su kao dio zakona i propisani obrasci, te je utvrđen postupak izrade procjene učinaka propisa a koji dokumenti i obrasci su objavljeni putem Narodnih novina i na stranicama samog Ureda za zakonodavstvo RH. Po objavi novog Zakona o procjeni učinaka propisa situacija nije krenula boljim smjerom, dapače započelo je razdoblje izrazite nedemokratičnosti izbjegavanja razložnog demokratskog i svrsishodnog postupka donošenja kako zakona, tako i podzakonskih akata kao što su pravilnici. Uz navedeno napominjem da i okrugli stolovi na temu učinaka zakona gotovo da i ne postoje, a uz sve navedeno same odredbe zakona kao i propisani obrasci procjene učinaka koji se nasumično popunjavaju nemaju niti jedan relevantan dokaz o potrebi donošenja ili izmjene postojećeg propisa. Posljedično navedenog sve više i sve češće ulazimo u situacije kada su novi ili izmijenjeni propisi lošiji od postojećih izuzetno administrativno opterećujući, neprovedivi i vrlo često sadrže skrivene namjere koje otežavaju rad i poslovanje poduzetništvu, a i bitno utječu na državni proračun kao i na korištenje fondova EU. Zašto sve ovo iznosim? Predlagatelj ovog zakona sam nam je u uvodnom dijelu pod naslovom „Ocjena stanja i osnovna pitanja“ koja se trebaju urediti zakonom, te posljedice koje će se donošenje zakona priznati priznalo sljedeće, citiram: „Zakon o komasaciji poljoprivrednog zemljišta na snazi je od 20. svibnja 2015. Primjena zakona u praksi je pokazala da postoje zapreke koje usporavaju komasaciju poljoprivrednog zemljišta. Na temelju do sada propisanog postupka za komasaciju poljoprivrednog zemljišta nije proveden niti jedan postupak što utječe na učinkovitost korištenja poljoprivrednog zemljišta s obzirom na rascjepkanost zemljišta i velik broj zemljišnih čestica male površine. Zakonom se nisu na adekvatan način u praksi mogli ostvariti cilj i svrha komasacije poljoprivrednog zemljišta zbog čega se ne može očekivati ni napredak u poljoprivrednoj proizvodnji. Tijekom primjene zakona uočeno je da bi propisani postupak komasacije poljoprivrednog zemljišta bilo potrebno pojednostaviti, da je potrebno učiniti jasnijom i konkretnijom nadležnost tijela a koje donose odluke, učiniti efikasnijim nadzor nad provedbom postupka komasacije kao i urediti financiranje i dostupnost sredstava potrebnih za komasaciju. Poštovani, i zakon iz 2015. donesen je bez procjene učinaka propisa. Da su vladajući tada izradili procjenu učinaka možda bismo baš kao razvijene zemlje u okruženju imali funkcionalnije zakone koji su u službi građana, a ne zakone koji su ili mrtvo slovo na papiru ili neprovedivi kao što je slučaj sa Zakonom o komasaciji iz 2015. ili zakone koji čine štetu i građanima i državi. Zahvaljujem.
U ime Kluba Socijaldemokrata završno će govorit poštovani zastupnik Željko Pavić, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Mislim da smo danas tu čuli puno problema, čuli smo problema koji su vezani pogotovo za manje poljoprivredne površine, za OPG-ove i mislimo da to zapravo u zakonu nije … [[Govornik se ne razumije]] definirano ili to nismo prepoznali. U zakonu piše u ocijeni stanja da će ovo biti puno jednostavniji postupak, da će biti obuhvatniji postupak s obzirom da i da se donosi zbog toga što se dvije od 2015. onim zakonom nije proveo nijedan postupak komasacije. Između ostalog nadležnost za komasaciju je zapravo posao lokalne samouprave odnosno JLS. Tako da će naši načelnici i gradonačelnici imati puno posla ukoliko žele da se to zemljište okrupni i ukoliko žele da se i onaj dio zemljišta koji trenutno možda nije u funkciji zato što ga ne može obrađivati zainteresirani poljoprivrednik da se kasnije obrađuje. Ono što je malo nejasno mi je, u kom momentu će ministarstvo procijeniti i kako će procijeniti da je potrebno provesti komasaciju s obzirom da piše da ukoliko JLS ne provede komasaciju, a potrebno je provesti da će taj postupak komasacije pokrenuti Ministarstvo poljoprivrede i da će se taj postupak provesti s tim da će postojati jedno jedinstveno tijela odnosno Povjerenstvo koje će provoditi komasaciju, samo tu nisam shvatio da li je to jedinstveno tijelo na nivou Hrvatske za sve komasacije ili je za svaku JLS posebno. Znači to je vezano za to, nije jasno iz teksta, tako da to ću molit za objašnjenje. Između ostalog onoga što je meni kao IT isto interesantno to je da je u tekstu zakona napisano i da će se modernizirati proces komasacije između ostaloga i na način da će se koristiti informacijski sustav koji će omogućiti bolju kontrolu i drugačije pristupe u poslu same komasacije i nadam se da će to stvarno biti tako. Ne znam, nisam naišao na podatak tko taj informacijski sustav razvija, da li je bio natječaj za taj sustav već ranije ili će se to razviti unutar ministarstva ili će ga razviti netko u okviru našeg centra za dijeljenje usluge. To isto nije definirano, ali ono što je jasno da će se zapravo opseg zemljišta definirati na temelju onih podataka koji će se naći u informacijskom sustavu i da će zapravo nakon toga informacijski sustav pokušati u nekom dijelu kao dijelu umjetne inteligencije djelovati na to da se to okrupni na način na koji bi to bilo najbolje i najkvalitetnije, što pozdravljam i potpisujem odmah ukoliko se to uspije napraviti. Ne znam koje ćete metode koristiti i koji to, ne znam koja to kuća razvija, molio bi ako mogu dobiti kasnije odgovor koja to kuća razvija i da li je bio javni natječaj i koliko je bilo uopće ponuditelja za taj posao. Nadalje, već sam ranije govorio o tim malim OPG-ovima koji su stvarno u velikom problemu, nadam se da ćete im uspjeti riješiti te probleme. Problemi vlasništva i dalje mi nisu jasni, vidim da ste ovoga odmahivali glavom kad smo bili govorili o tom problemu s obzirom da piše u zakonu da postupku komasacije mogu pristupiti i vlasnici i posjednici. E sad taj posjednik to je upitno jer znamo da vlasnik može biti bilo gdje, međutim nije se javio par godina, pa onda neki posjednik na tome radi, da li je to istekao već onaj rok, da li on može pred sudom dokazat da je on sad novi vlasnik ili nije, to je veliko pitanje, da li postoji neki ugovor između njih, ne postoji ugovor, tako da tu ima puno pitanja koja su nam evo ovak, nisu nam, nisu nam ovoga baš bili bliski ta tema u tom dijelu jer jednostavno ne vidimo odgovore sami, pa vas molimo za te odgovore ako to možemo dobiti. Nadalje, ove male parcele koje su u Dalmaciji i Zagorju mislim da će biti veliki problem, pogotovo zbog toga što se nasljeđem, a i kasnije kad se sklapaju brakovi ta se zemlja prenosi i ima tog vlasništva u nekoliko općina i nekoliko gradova, kako će to biti provedeno to ne znam, a velim ima interesa. Evo znam konkretno ima, postoji interes da se ne iz susjedne općine odnosno iz susjednog grada nego da se tamo negdje iz 3-4 općine zapravo neko zemljište pridruži dal će to biti omogućeno i kako i na koji način? Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a završno će govorit poštovani zastupnik Siniša Jenkač, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, uvažena ministrice, državni tajniče sa suradnicom, sve vas lijepo pozdravljam, kolegice i kolege. Pa evo iz moje pozicije člana Odbora za poljoprivredu s obzirom da smo danas održali jel tako predsjednice odbora 54. sjednicu Odbora za poljoprivredu, na prvoj sjednici Odbora za poljoprivredu ja sam evo upravo nazočnoj ministrici postavio pitanje što je sa komasacijom i gdje stojimo i kako stojimo sa komasacijom, pa evo mogu samo izraziti zadovoljstvo da imamo nacrt tj. zakon kojeg ćemo i vjerujem uskoro izglasati i koji će uskoro krenuti u primjenu. Normalno da svaki zakon kao i ovaj ima određena pitanja, ima i određene nedoumice. Ja bi samo rekao da ono što sam slušao od kolega koji su govorili da komasacija na području Hrvatske nije bila provedena, provođena više od 40 godina, znači govorim o bivšoj državi, da je bilo nekoliko pokušaja, da je bilo nekoliko pilot projekata, da je bilo pokušaja 2015. izrađivanje zakona i da je sve to bilo neuspješno. Tako da evo iskreno vjerujem i kao predstavnik jedinice lokalne samouprave, a i kao član Odbora za poljoprivredu da smo sve te manjkavosti postojećih prijedloga zakona upravo sa ovim zakonom anulirali, da smo kao što i kaže zakon pojednostavili masu odredaba koje su nas sputavale u provođenju i da ćemo sa ovim prijedlogom zakona krenuti. Da je ovo ministarstvo tj. da ovo ministarstvo misli ozbiljno evo kolega Pavić skrenuo je pozornost i na informacijski sustav osigurano je dva milijuna kuna sredstava za razvoj, a … ne vjerujem taj sustav se već i razvija. Znači informacijskog sustava kroz kojeg bi se moglo lakše i jednostavnije kontrolirati procesi same komasacije. Da ministarstvo misli ozbiljno i ova Vlada osigurano je u trogodišnjem vremenskom razdoblju 313 milijuna kuna kako u ovom proračunu tako i projekcijama dvaju proračuna u budućnost, da će to sve biti financirano europskim sredstvima za otpornost i oporavak i u biti da će nas sve zajedno ono što možemo pročitati iz zakona koštati 50 milijuna kuna. Kao što je i rečeno upravo je ovo pravo vrijeme za krenuti iz razloga jer su prisutna europska sredstva koja na ovaj način možemo kvalitetno iskoristiti i to je samo dokaz da ovo ministarstvo misli ozbiljno i da će se ovom poslu prionuti ozbiljno. Sve one nedostatke koje će se suočiti, Bože dragi, evo imali smo priliku prije godinu dana donositi Zakon o obnovi, pa smo ga nedavno ponovno donijeli izmijenili, pojednostavnili da bi on bio što upotrebljiviji. Tako da u slučaju da će zapinjati ovaj visoki dom će moći sve te prijedloge struke koje će se vidjeti na terenu da li nešto neće biti provedljivo i da li će se predlagati da se nešto pojednostavi moći će se izmijeniti. Da se vratim na početak svojeg govora, možemo samo zaključiti evo konačno krećemo, konačno se ide i konačno će se početi rješavati problematika koju svi zajedno znamo. Ono što bi ja odgovorio mnogim kolegama pa jednostavno ovo je nužno, ali postoje određene regije u RH u kojima je ljudima jednostavnije iznajmljivati apartmane po moru nego obrađivati svoje male parcele zemljice kao što je Zaleđe, kao što su otoci itd. i to je razumljivo i to je apsolutno shvatljivo. I upravo kroz samu komasaciju kada ćete okrupniti određeno zemljište onda će se pojaviti možda i zainteresirani kupci koji će reći e sad mi se isplati i kupiti određenu parcelu i na njoj nešto raditi, a ti isti koji su promijenili ajmo reći stil života i koji jednostavno nemaju interesa ulagati, obrađivati te male parcelice kao što je slično i na sjeveru Hrvatske, pojavit će se neki drugi ljudi koji će upravo to činiti. Tako da evo pozdravljam ovaj zakon i ispred i kao član Odbora za poljoprivredu i normalno kao završno mogu reći da će HDZ u svakom slučaju stati iza ovog zakona.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će završno poštovana zastupnica Martina Vlašić Iljkić. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, poštovane kolegice zastupnice i kolege zastupnici. Na kraju današnje rasprave svi ćemo se složiti da je razvoj poljoprivredne proizvodnje od posebnog interesa RH i od strateškog i nacionalnog značaja. Čuli smo da važeći Zakon o komasaciji nije zaživio svih ovih godina i sve ovo vrijeme smo nažalost čekali da ministarstvo progleda i proglasi komasaciju prioritetnim značajem. Intencija ovog zakona je zasigurno dobra da se okrupne katastarske čestice u veće i pravilnije što utječe na povećanje poljoprivredne proizvodnje, stvaranje veće dodatne vrijednosti u poljoprivrednoj proizvodnji, stavljanja u funkciju zapuštenog poljoprivrednog zemljišta. Činjenica je da postojeći neriješeni imovinskopravni odnosi su zasigurno otegotna okolnost i ovaj prijedlog zakona propisuje paralelno rješavanje takvih predmeta. No zašto smo skeptični svi gotovo iz oporbe što se tiče provedbe ovoga zakona? Kasnimo u donošenju svih akata što se tiče Ministarstva poljoprivrede što će zasigurno dovesti do toga da značajan dio sredstava iz NPOO-a se neće iskoristiti. Plan izrade podzakonskih akata nije poznat, a završetak ulaganja u iznosu od 250 milijuna kuna predviđa se da do kraja prvog kvartala 2026.g. kada bi se trebalo komasirati oko 18.000 zemljišta. 28 jedinica lokalne samouprave iskazalo interes za 46.600 hektara poljoprivrednog zemljišta. Sam postupak komasacije je vrlo složen, dugotrajan, zahtjevan i za sve dionike provedben. Ono što se nameće kao opravdanim pitanjem je vrijeme trajanja tog postupka komasacije i upitno da li su sva navedena administrativna rasterećenja dovoljna kako bi se olakšao sami postupak. Ono što je problem, a generiran sigurno neradom ili nepoštenim radom je pitanje upitne transparentnosti kako će zapravo povjerenstva osigurati transparentan rad na dobrobit svih uključenih. Toga svi bojimo poučeni svim iskustvima od ranije, a pogotovo sada kada su uključeni postupci javne nabave. Prijedloge za popravke do drugog čitanja smo iznijeli. Ono što je još važno za napomenuti je pitanje prigovora. Smatramo da bi se trebalo osnovati odvojeno povjerenstvo za rješavanje prigovora na razini jedinice regionalne područne samouprave tzv. županijsko komasacijsko povjerenstvo jer sada donosi odluke i rješava prigovore isto tijelo nositelj komasacije ili povjerenstvo. Činjenica je da su posljednje krize povećale potrebu za samodostatnosti u proizvodnji hrane i da je to nešto čemu trebamo težiti. Zdravo revitalizirano selo je naša budućnost i to smo nekoliko puta danas čuli, a ispunjenju tih ciljeva ministarstvo treba biti i puno konkretnije. Jer činjenica je da je Nacionalna strategija poljoprivrede do 2030. godine kao i Zakon o poljoprivrednom zemljištu ne stavlja u fokus malog poljoprivrednika kao okosnicu razvoja poljoprivrede u dovoljnom značaju. Kako je i Zakon o poljoprivrednom zemljištu već u četvrtoj izmjeni od 2018. godine bojimo se da ćemo gledati isti scenarij i sa ovim zakonom, stoga da ne bude tako apeliramo da do drugog čitanja uvažite sve iznesene primjedbe koje smo u ime klubova iznijeli i da do drugog čitanja se zakon popravi kako bi se i ovaj pokušaj komasacije ne bude smo mrtvo slovo na papiru. Zahvaljujem.
U ime Kluba zastupnika MOST-a završno će govoriti poštovani zastupnik Miro Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa. Nadam se da će iz ove rasprave izvući se zaključci u interesu prije svega očuvanja poljoprivrednoga zemljišta i da se privede svrsi. Međutim, činjenica da do sada svi zakoni od 2009. kada je bilo obećanje da će biti, tj. uredba Vlade gdje je napravljen program gdje će do 2021. biti napravljena komasacija. Međutim od toga nema ništa. Možda je i bolje, jer bi vjerojatno otišlo u strane ruke. Mislim da moramo raditi na načelu dobrovoljnosti. Ljudi koji ne obrađuju zemlju uz određene nadoknade i na taj način da motiviramo one koji ne obrađuju zemlju, da uz barem minimalne naknade ustupe zemlju na određeno vrijeme, period značajan onim poljoprivrednicima koji obrađuju to zemljište. Još jednom ću napomenuti da je ogroman ovo problem provesti na način da se prebaci sve isključivo u ovome trenutku, najveći dio na lokalnu samoupravu. Ovdje se županija apsolutno izolira, a znamo da je 52 ureda državne uprave su prišla od županijske urede, tj. oni su u tom sustavu i na taj način bi trebalo i razmišljati ovaj zakon naravno uz suport lokalne samouprave jer kapaciteti lokalnih samouprava za određenu provedbu zakona može do toga trenutka da će biti neprovedivo. Ono u zakonu se stavlja to će krenuti ili ministarstvo, netko drugi će preuzeti. Međutim, činjenica da to ako uvijek ostane na lokalnoj samoupravi to je vidljivo i na dodjeli zemljišta, poljoprivrednog zemljišta gdje je prepušteno lokalnoj samoupravi a tu ima dosta problema. Znači moramo naći najbolji model, a u ovome trenutku kao što sam rekao da je zemlja nešto što je najbitnije. 2015. također taj zakon od ministra Jakovine nije prošao, nije dalo nikakve učinke. Ali ja ću još jednom reći da je vrlo bitno ovdje zaštititi male proizvođače, manje OPG-ove jer dodatna vrijednost tim obiteljima koje imaju i manju proizvodnju ona se sa edukacijom, mi smo u toj fazi da će biti sveučilište splitsko dio poljoprivreda. Pokušajmo to, evo potpisali smo i sporazum da u Sinju bude za taj dio Dalmatinske zagore, da djeca ne odlaze studirati u druge gradove, tj. Republike Hrvatske i vjerojatno se više neće ni vratiti. Tako da na taj način pokušajemo da steknu i znanja na tim područjima djeca koja se žele baviti poljoprivredom i da mogu doći, biti profesor kasnije doslovno na tim sveučilištima. I nadam se da ćemo tim Dalmatinsku zagoru ojačati. Međutim, isti je slučaj i u Ravnim Kotarima i u šibenskom zaleđu i Gorskom kotaru, Lici, Slavoniji, Zagorju poglavito taj problem isparceliziranosti i taj problem nasljedstva. Ja osobno kada sam naslijedio, umrli su mi brzo i otac i majka, bilo je znači na tri lista čestica zemlja, poljoprivrednih površina. Nemam pojma, ali to se prenosilo i sa ženske linije, vlasnici su ostali prije tri, četiri generacije. Tako da se to sve prenosilo u biti i sa ženskih linija i muških, prenosilo se u vlasništvo, a to sudjeluju čestice vrlo male. Tako da neke probleme moramo riješiti i dobrovoljnosti. Naravno da je vrlo bitno ovdje Ministarstvo pravosuđa koje je moralo i uprava sama to morala i da bude ovaj zakon provediv. Ali prije svega moramo zaštititi i male. Ne možemo mi reći mali ne mogu opstati. Ima djelatnosti gdje mali mogu opstati. Staklenička djelatnost, plastenici, ne znam nekakve druge poljoprivredne kulture mogu održati to. Činjenica da mi u ovome trenutku moramo ministrice razmišljati o ovome trenutku, da neobrađeno zemljište moramo što prije privesti svrsi. Ovo je slab proces. Znači, po meni bi tribalo naći model, znači da se razgovara prije svega dobrovoljnost. Druga stvar je da se vidi na koji način ako netko neće dobrovoljno da ostane vlasnik ali je dužan i obavezan ili to obrađivat zemljište ili ga ustupiti nekom susjednom zemljištu, OPG-u, ne znam kome uz određenu nadoknadu. Ja mislim da bi to bio puno brži proces da se obradi i pripremi zemljište.
Hvala vam lijepo. Time zaključujem raspravu o ovoj točci. O njoj ćemo glasovati kad se steknu uvjeti. Budući da su zamolili iz informatičke službe da napravimo jednu kratku stanku, onda ćemo napravit stanku od 5 minuta do 17,45 da mogu napraviti što trebaju napraviti. STANKA U 17,40 SATI. [[NASTAVAK NAKON STANKE U 17,45 SATI]] Evo poštovane kolegice i kolege, stanka je završila. Imate repliku na to što je stanka završila? … [[Upadica: Ne razumije se.]] A vidim da ste digli ovaj replike pa me zanima ovaj šta ćete mi reći na to da je stanka završila ovaj. Prijedlog, idemo na: - Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu, prvo čitanje, P.Z.E. broj 255 Predlagatelj je Vlada RH temeljem Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Da, poštovani državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede Šime Mršić. Izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] zastupnice, poštovani saborski zastupnici pred nama je, pred vama Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Trenutno je na snazi Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu Narodne novine broj 81/13 i 115/18. U izmjenu postojećeg zakona krenulo se s ciljem usklađivanja njegovih odredbi s odredbama novog Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrane za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja usvojenog u svibnju 2021. godina, a nastavno na ustrojavanje Državnog inspektorata. Tako je uz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva, Državni inspektorat u okviru ovog zakona novo nadležno tijelo u području provedbe politika sigurnosti higijene hrane odnosno nadležno tijelo u provođenju službenih kontrola. Ovim se zakonom usklađuje nadležnost za provođenje službenih kontrola i preraspodjela određenih zadaća nadležnih tijela s odredbama novog Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja. U prvom redu to su odnosi, to se odnosi na obvezu evidentiranja subjekata u poslovanju s hranom neživotinjskog podrijetla koje je iz nadležnosti Ministarstva zdravstva dano u nadležnost Državnom inspektoratu RH. Novi zakon prvenstveno je zakon kojim se osigurava provedba europskog zakonodavstva kroz zakonodavstvo RH i to kroz osiguravanja provedbe ukupno 10 uredbi i prenošenja u pravni poredak RH jedne direktive. Na ovaj način osigurana je i provedba europskog zakonodavstva koje je stupilo na snagu nakon što je 2013. godine usvojen trenutno važeći Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Riječ je o propisivanju procedure za postupanje u odnosu na uspostavu mjera za ublažavanje učinaka i razine referentnih vrijednosti radi smanjenja prisutnosti akrilamida u hrani, a što je obveza za subjekte u poslovanju hranom koji proizvode hranu rizičnu u pogledu akrilamida. Ovim se zakonom utvrđuju obveze subjekata u poslovanju s hranom u pogledu mikrobioloških kriterija kojima mora udovoljavati hrana koju proizvode i stavljaju na tržište kao i postupci u slučaju kada se dokaže odstupanje od propisanih mikrobioloških kriterija. Dodatno, postojala je i potreba da se ovim zakonom dodatno razrade odredbe koje propisuju postupak brisanja registriranih i odobrenih objekata u poslovanju s hranom životinjskog podrijetla kao i objekata odobrenih za proizvodnju klica. U odredbe novog zakona uključeno je i područje praćenja rezidua u hrani životinjskog podrijetla te prekršajne odredbe za iste koje do sada bilo u okviru Zakona o veterinarstvu. A te iste odredbe u Zakonu o veterinarstvu bit će stavljene van snage danom stupanja na snagu ovog zakona. Na ovaj način osigurana je cjelovitost zakonodavstva u području sigurnosti i higijene hrane. Također, ovim se zakonom osigurava zakonska osnova za donošenje nacionalnih propisa u području higijene hrane. Primjerice donošenje pravila za izravnu opskrbu malim količinama primarnih proizvoda proizvedenih na vlastitim gospodarstvima ili utvrđivanjem mjera prilagodbe zahtjevima određenih uredbi i području hrane životinjskog podrijetla. Nadalje, ovim se zakonom osigurava zakonska osnova za izradu i provođenje godišnjeg plana praćenja hrane životinjskog podrijetla, državnog plana monitoringa rezidua u proizvodima životinjskog podrijetla koji su namijenjeni ljudskoj prehrani. Zatim programa državnog monitoringa za praćenje antimikrobne rezistencije u životinja i u hrani životinjskog podrijetla te plana praćenja kakvoće mora i školjkaša na proizvodnim područjima i područjima za ponovno polaganje živih školjkaša. Cilj je provedbom navedenih planova odnosno programa osigurati da se na tržište RH i nadalje stavlja sigurna i zdravstveno ispravna hrana životinjskog podrijetla. Dodatno, provedba navedenih planova je preduvjet za nesmetan nastavak prometa odnosno trgovine hranom životinjskog podrijetla unutar država članica EU. Za provedbu ovog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u državnom proračunu. Slijedom navedenog, danas u raspravi imamo nacrt Prijedloga Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu kojima se dodatno ojačalo i objedinilo politiku sigurnosti i higijene hrane u RH te osiguralo da potrošači i nadalje konzumiraju sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu životinjskog i biljnog podrijetla. Poštovani gospodine predsjedniče hrvatskog, potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane dame i gospodo saborski zastupnici pozivam vas na razmatranje ovog teksta prijedloga Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu i vjerujem da će kvalitetna rasprava dodatno doprinijeti boljem razumijevanju i usvajanju predloženog teksta. Na vaša pitanja postavljena tijekom rasprave dat ćemo dodatna pojašnjena i odgovore na njih. Hvala.
Hvala lijepa, možete ostati ovdje jer imamo cijeli niz replika. Prva je poštovanog zastupnika Šimića, izvolite.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, pred nama je još jedan zakon koji predstavlja usklađivanje sa zakonodavstvom EU. Radi se o kako ste rekli o 10 uredbi koje vrlo točno i vrlo precizno definiraju vrlo specifična područja koja se tiču upravo područja o kojem govori ovaj zakon, a tiču se zapravo higijene hrane odnosno mikrobiološke ispravnosti. A zapravo kroz sve faze proizvodnje hrane počevši znači od samog, od same proizvodnje do skladištenja, čuvanja i svega onog drugoga što prati proces hrane. Mogu evo samo iskazati kroz ovaj zadovoljstvo jer prošli tjedan smo donijeli Zakon o prehrambenim aditivima, aromama i enzimima. Ta dva zakona evo uz jednu dobru kontrolu zapravo osiguravaju kvalitetnu sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu i životinjskog i biljnog podrijetla svim potrošačima na [[Upadica: Hvala.]] na teritoriju RH.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo. Dakle, to nam je osnovni cilj da zdravstveno ispravna hrana da li biljno da li životinjskog podrijetla dođe na stolove naših sugrađana.
Poštovana zastupnica Marić.
Hvala lijepa. Poštovani državni tajniče, složit ćemo se da je cilj stavljanje na tržište zdravstveno ispravne hrane, dakle udovoljavanje svim zahtjevima za higijenu hrane. I sad kad čitate ovaj zakon pa onda različite pravilnike, pa Zakon o službenim kontrolama koji sam isto proučila to smo donosili u 5. mjesecu 2021., pa onda gledate Članak 5. ovog zakona gdje se navode primarni proizvodi, a zapravo ispadne da nisu samo, da su, praktički se tu radi o životinjskim, životinjskog podrijetla, a onda ispada da su i neživotinjskog i životinjskog. Dakle, mali proizvođači kad to sve to skupa čitaju onda ispadnu zbunjeni. Kako ćete vi njima nakon svih ovih zakona i pravilnika koji se još ovaj najavljuju da će se izmijeniti pružiti dostatne informacije da ih praktički na neki način ohrabrite da se snađu cijeloj toj šumi zakona. Pogotovo sad u ovim uvjetima kad nismo samodostatni u proizvodnji hrane i kad nam prijeti nestašica hrane.
Poštovani državni tajnik.
Hvala lijepo, naravno da nastojimo da te procedure budu što jednostavnije i što dostupnije odnosno da našim sugrađanima i korisnicima, ali isto tako i proizvođačima hrane budu, budu jasni i razumljivi. Ponekad se to čini da nije razumljivo međutim svi oni koji se bave proizvodnjom znaju koje procedure, koje zakone trebaju poštovati kako bi dakle udovoljili svim tim zadanim, zadanim kriterijima.
Poštovani zastupnik Brkan.
Poštovani državni tajniče u izvješću Odbora za poljoprivredu između ostaloga u raspravi je istaknuto da je u RH postavljeni visoki kriterij vezano uz sigurnost hrane koji se ne primjenjuje u drugim državama članicama, a što je rezultiralo i gašenje velikog broja malih klaonica i povećao troškove proizvođačima. Nisam član ovoga Odbora za poljoprivredu ali ovo je bilo istaknuto u raspravi pa molim vas da li je to stvarno istina da se u Hrvatskoj primjenjuju visoki kriteriji koji nisu u drugim zemljama i ako jeste zbog čega jeste.
Poštovani državni tajnik.
Dakle, mi svakako smo u ovom trenutku izradi novog pravilnika što se tiče malih odnosno fleksibilnih klaonica međutim to ne znači svakako da ćemo one stečene kriterije koliko god to netko nazvao da su prestrogi, radi se o hrani, radi se o hrani životinjskog podrijetla koju svakako mora zadovoljiti određene kriterije kako bi sigurna završila kao, kao hrana odnosno na stolovima naših, naših sugrađana. Stoga možda djelomično se možemo složiti da su kriteriji strogi međutim radi se o hrani još jednom napominjem i oni kao takvi moraju biti strogi. Uspoređujemo sa zakonodavstvom drugih država članica EU i nastojimo naravno biti na usluzi našim, našim proizvođačima.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Vezano uz ovo što ste nam sve lijepo pojasnili jedino je što možemo zaključiti kako je ovo još jedno u nizu kašnjenja Ministarstva poljoprivrede. Ne mogu se oteti dojmu da i ovaj zakon kasni 3 godine s usklađenjem. Zašto to tvrdim? Naime, 2019. godine osnovan je Državni inspektora. Danas je ožujak 2022. i tek sada se zakon usklađuje sa Državnim inspektoratom. Sami navodite, citiram, da je Državni inspektorat državna upravna organizacija koja obavlja inspekcijske poslove na području RH i postoji potreba da se određeni dio aktivnosti i postupanja nadležnih tijela dodatno ustroji novim prijedlogom zakona. Vrlo bitan informacija s kojom se kasni ni više ni manje nego 3 godine. Klub SDP-a je cijelu prošlu godinu upozoravao je na značajno kašnjenje usklađivanje propisa iz područja sigurnosti hrane, a s ovim je to i službeno potvrđeno. I ne samo to, do sada još uvijek nisu jasno propisane nadležnosti između institucija.
Poštovani državni tajnik.
Poštovana saborska zastupnice ne smatramo da kasnimo s donošenjem zakona, a ono šta je najbitnije da kontrole na terenu nestaju, one se i dalje provode i to je jedina garancija ovog što smo već nekoliko puta napomenuli a to je da sigurno zdravstveno ispravna hrana stiže na stolove naših potrošača.
Poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče, prvo lijepi pozdrav. Lijepo ste nam objasnili to sve skupa napravili u uvodu, međutim uvijek imamo puno upitnika kad se donose takvi zakoni koji se usklađuju sa direktivama i imamo opet jedan problem. Naime, mi ćemo sad donijeti zakon, a nakon toga će ministar morati propisati cijeli niz pravilnika da bi se taj zakon mogao provoditi. Između ostaloga imamo ovdje u članku 5. kaže da će ministar donijeti pravilnik o nacionalnim pravilima izravne opskrbe krajnjeg potrošača u malim količinama primarnih proizvoda. Što to znači financijski za tog malog proizvođača mi sada ne znamo, mi ćemo taj zakon izglasati, a što će kasnije biti u pravilniku nemamo pojma. Isto tako piše unutra da će se i hrana životinjskog porijekla trebati drugačije označavati. Što to znači za malog proizvođača? Da li ćete vi napraviti neku instituciju koja će omogućiti da tamo napravi nekakav inspekcijski nadzor ili pregled i da nakon toga tu hranu označi drugačije. To je veliki problem za male proizvođače.
Poštovani saborski zastupniče što se tiče kontrole, kontrolu vrši od ove godine, dakle Državni inspektorat. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Što se tiče označavanja, što se tiče označavanja znači to nam je jedini put da znamo s obzirom da se radi o hrani, odnosno pogotovo hrani životinjskog podrijetla da utvrdimo njezin tijek, odnosno u svakom trenutku da možemo ako dođe do nekakvog incidenta da se može utvrditi porijeklo, odnosno ishodište te hrane i da na takav način se eventualno povuče po potrebi.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, dakle naši poljoprivrednici često sa čežnjom gledaju, primjere malih sirana ili malih obiteljskih klaonica u Austriji ili u Sloveniji gdje se prerada mesa ili mlijeka radi doslovce u šupi iza staje ili iza kuće. U Hrvatskoj je to nemoguće zbog visokih kriterija koje smo si zapravo sami postavili. Čini se da smo ipak išli sve ovo vrijeme na kvalitetu, a izgubili smo kvantitetu. U tome prilog govori izuzetno mali broj OPG-ova kojeg imamo u Hrvatskoj, a koji se doista bave nekom preradom, pa mene zanima hoće li ovaj zakon konačno rasteretiti naše poljoprivrednike, pa će i oni moći kao i njihovi austrijski kolege proizvoditi hranu na prilično pojednostavljen način. Hvala.
Kao što sam rekao već, znači u tijeku je izrada novog pravilnika sa kojim će se relativno relaksirati određene mjere, odnosno omogućit će se te fleksibilne male klaonice. Isto tako uskoro će biti objavljen i natječaj iz programa ruralnog razvoja pomoću kojeg će se, znači moći poljoprivrednici, odnosno stočari prijavljivati i aplicirati na tu mjeru za izgradnju mini fleksibilnih klaonica kako bi određeni broj uvjetnih grla mogli tjedno obrađivati na tim svojim domaćinstvima.
Sljedeća replika Miro Bulj.
Hvala lijepo državni tajniče, ravnateljice Veterinarske uprave. Kad govorimo o hrani poglavito životinjskog porijekla, onda doista tradicionalne vrijednosti koje smo imali u našim selima mi ovim zakonodavstvom nespremni u biti ubijamo tradicionalni uzgoj hrane. To je vidljivo, vidljivo u uvozu GMO hranjenih životinja koje se nekontrolirano uvoze. Uništava se domaća proizvodnja, a još jedna tema je vrlo bitna. Radi se o Zakonu o zaštiti životinja. Evo imamo primjer u Sinju goveda koja su u biti u vlasništvu, nisu nestale životinje, inspektorat kojega ste vi spomenuli državni pogoduje tome, Agencija za platni promet plaća vlasniku koji ima naušnice na toj stoci potpore što je protuzakonito. Doslovno ta stoka pije iz kanalizacije, upada u kanalizaciju, živi u središtu grada. Ta stoka katastrofalna situacija, ali Državni inspektorat kaže da je stoka ta u odličnome stanju [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] jer se tu radi o … [[Govornik se ne razumije.]] ili o čemu?
Odgovor.
Hvala lijepo poštovani saborski zastupniče. Nedavno smo imali na tu temu kod nas u ministarstvu sastanak i upućeni ste, dakle u sve potrebno što treba pokrenuti, odnosno pokrenute su određene aktivnosti kako bi se riješio problem ne samo napuštenih životinja u gradu Sinju, odnosno neadekvatno i ne uvjetno držanih nego i na području cijele Republike Hrvatske.
I posljednja replika poštovana Marijana Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče. Europska unija ima vrlo visoke standarde kad govorimo o kontroli sigurnosti hrane. Mi sada u naš zakon prenosimo u stvari odredbe deset uredbi i jedne direktive. I pokazalo se i kroz izvješće Europskog revizorskog suda da ta pravila jesu ako tako možemo reći najjača na svijetu, ali da ipak tu ima određenih nedoumica, teškog praćenja posebno od strane država članica tih velikih zahtjeva i da postoje određeni propusni mehanizmi kad je riječ o uvozu proizvoda iz trećih država. Nedavno se i dogodilo, ne samo u Hrvatskoj, nego i u drugim državama EU da su kancerogene tvari nađene u kruhu i pekarskim proizvodima. One su potekle iz sezama koji je uvezen iz Indije. Mene zanima imate li vi bilo kakva saznanja hoće li se u tom segmentu kada je riječ o kontroli uvoza iz trećih zemalja uvesti ipak nulta tolerancija, jer vidimo da se to nekako korigira obzirom i na količinu pesticida i kemikalija koje su dozvoljene sukladno tim pravilima tih država no mislim da bi se oni trebali prilagoditi [[Upadica: Vrijeme.]] europskim pravilima.
Odgovor.
Hvala poštovana saborska zastupnice Petir, predsjednice Odbora za poljoprivredu, naravno da ovim usklađivanjima sa europskim zakonodavstvom idemo u, ne u smjeru postrožavanja ali svakako pojačanoj kontroli prema uvozu iz trećih zemalja. Ono što ste spomenuli pronalazak određenih zabranjenih supstanci u, u pekarskim proizvodima odnosno je u sezamu je isto tako dokaz da se te kontrole redovito provode i da dakle, nulta je tolerancija na zabranjene supstance. Isto tako možemo, svjedočimo praktički vrlo često od strane naše Agencije za poljoprivredu i hranu koja kontrolira taj dio i redovito izvještava javnost o povučenim, o povučenim proizvodima za ljudsku prehranu u kojima se dakle nađu ti zabranjeni, zabranjene supstance.
Hvala državni tajniče, s ovim smo iscrpili replike. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Izvolite, poštovana zastupnica Marijana Petir u ime predsjednice Odbora za poljoprivredu.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Državni tajnice, ravnateljice, Odbor za poljoprivredu Hrvatskog sabora kao matično radno tijelo raspravljao je na svojoj 54. sjednici Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Odbor je kroz svoju raspravu postavi određena pitanja predlagatelju na koja je predlagatelj dao adekvatne odgovore stoga je odbor nakon provedene rasprave većinom glasova 8 glasova za i 2 glasa suzdržana odlučio predložiti Hrvatskom saboru slijedeće zaključke. Prihvaća se Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Primjedbe i prijedlozi iznijeti u raspravi upućuju se predlagatelju radi pripreme konačnog prijedloga Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Hvala lijepa.
Hvala. Nitko više nema. Otvaram raspravu. Prvi prijavljeni je u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista, poštovana zastupnica Vesna Vučemilović.
Hvala lijepa potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, poštovana ravnateljice, kolegice i kolege, danas nam se nekako sve vrti oko poljoprivrednog zemljišta, hrane, interesantne teme vrlo bitne u ova krizna vremena. Ovaj Prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu prenosi 10 uredbi, 1 direktivu i jedna od promjena je usklađena podjela nadležnosti budući da je od 2019. ponovno osnovan Državni inspektorat pa su sada opet svi inspektori u jednoj instituciji. Već smo se navikli da kada je SDP na vlasti onda su oni po ministarstvima, kada dođe HDZ onda ih oni sve objedine na jedno mjesto u Državni inspektora. Navodno, barem tako kažu osnivanjem Državnog inspektorata RH za obavljanje inspekcijskih i drugih stručnih poslova te službenih kontrola na području veterinarstva, sigurnosti hrane, hrane za životnije i nusproizvoda životinjskog podrijetla određen je sektor za veterinarski nadzor i nadzor sigurnosti hrane i prema tome te aktivnosti sektora jednake su kao što je to dosada obavljala veterinarska inspekcija u okviru sustav sigurnosti hrane pa je onda to objedinjavanje i ustrojavanje relevantnih inspekcija u istom tijelu trebalo pružiti dodanu vrijednost, omogućiti zajednička djelovanja inspekcija u sustavu sigurnosti hrane prije svega veterinarske, sanitarne i fitosanitarne, ali i ostalih što je trebalo doprinijeti smanjenju administrativnog opterećenja subjekata u poslovanju s hranom. Je li to tako ili nije sudeći po komentarima u replikama čini mi se da i nismo pridonijeli tom smanjenju administrativnog opterećenja poglavito kod malih proizvođača. Sustav sigurnosti hrane je u biti vrlo multidisciplinaran, iziskuje blisku suradnju svih nadležnih i znanstvenostručnih tijela i upravljati sigurnošću hrane danas u ovom kompleksnom globalnom i promjenjivom, izrazito promjenjivom svijetu nije laka zadaća. Pritom uvijek moramo voditi računa da se na isti način tretiraju i uvoznici, ali isto tako i domaći proizvođači jer evo i u replikama su se komentirali određeni slučajevi kada smo iz uvoza dobili nekakve namirnice koje nisu bile u skladu sa dosta strogim propisima koje EU ima, pa onda, a s druge strane ove naše domaće proizvođače nekako nastojimo uklopiti u taj vrlo strog sustav sigurnosti hrane što može biti i ograničavajući čimbenik u njihovoj proizvodnji. Pa uvijek treba voditi računa da tu imamo mjeru i da na taj način sa vrlo visokim kriterijima ne kočimo i ne uništavamo domaću proizvodnju. EU je veliko zajedničko tržište i izložena je mnogim izazovima po pitanju sigurnosti hrane i zaštite potrošača. U cilju da se zaštite potrošači i njihovo zdravlje zadnjih 15 godina se donijelo niz propisa i uistinu postignuti su standardi koji su među najvišima kada su u pitanju standardi sigurnosti hrane u svijetu. Bez obzira i dalje se događaju incidenti pojedinačni, veći ili manji i kojim su zahvaćene pojedine zemlje članice. Sve se to još uvijek sporadično događa. Postojeći sustav na sreću, sustav brzog uzbunjivanja za hranu i za životinje se za sada pokazao dosta efikasan i mnogi sigurnosni rizici iz područja hrane su stavljeni pod nadzor, ali sjećamo se prije par godina je bio problem sa salmonelom u piletini, u puretini koja je dolazila iz zemalja članica jer podsjetit ću vas znači proizvod koji se u jednoj zemlji članici stavi na tržište u principu se može prodavati u bilo kojoj zemlji članici i ne podliježe dalje više tim nekim redovnim inspekcijskim kontrolama nego samo ovim sporadičnim koje nije loše što više primjenjivati jer vidimo da bilo je problema i oni će se i dalje događati. Kroz cijeli dokument provlače se načela HACCP sustava, što u principu i nije neka novost. HACCP sustav i načela HACCP-a su u primjeni već jako dugo, a velika većina poduzeća koja se bave proizvodnjom hrane imaju i druge norme i standarde poput norme ISO 22000 ili IFS-a ili nekih drugih specifičnih normi koje pojedinačna tržišta i države traže jer im je to uvjet da uopće budu prisutni na tim stranim tržištima. Nekako se u 21. stoljeću i podrazumijeva da je hrana koju kupujemo i konzumiramo sigurna, mikrobiološki ispravna, no naravno nije to baš uvijek tako i povlačenja hrane sa polica ima i to ne tako rijetko, vrlo često se pogotovo proizvodi koji imaju onu oznaku EKO jel koju obično proizvođači sami stavljaju, vrlo često koriste i imaju nekakve elemente i nekakve namirnice koje ugrožavaju sigurnost te hrane, tako da pojačan nadzor je definitivno poželjan. Ono što je ključno za sigurnost hrane je definitivno sljedivost koja je izuzetno važna. Pri tom moram naglasiti da bi trebalo voditi računa da proizvodi koji su uistinu proizvedeni u Hrvatskoj, a ne samo zapakirani u Hrvatskoj jedini imaju oznaku „proizvedeno u Hrvatskoj“ jer nama se često događa da se uvezu jabuke iz Poljske, pa se prepakiraju u one vrećice od ne znam 2-3 kile itd., pa se onda stavi neka oznaka da je to proizvedeno u Hrvatskoj, a u stvari je samo upakirano u Hrvatskoj. Znači ta sljedivost hrane, isto tako i hrane za životinje, životinja za proizvodnju hrane svake druge tvari koja je namijenjena ugradnji je uistinu izuzetno bitna i sve naše veće tvrtke to imaju, ali to je onaj princip koji je ključan kada je u pitanju sigurnost hrane. Određene prevare povezane sa hranom i namjerno kršenje propisa su uglavnom sa ciljem ostvarivanja ekonomske odnosno financijske dobiti, uključuju namjernu zamjenu, dodavanje, pogrešno predstavljanje hrane ili sastojaka hrane, pakiranja, označavanja podataka o proizvodu, lažne netočne izjave o proizvodu. Stoga je to jačanje nacionalne, učinkovitosti nacionalnih propisa, propisa EU o hrani i alata koji osiguravaju zaštitu zdravlja i života nešto što je nužno i što mora biti kontinuirani proces. Inače malo sam pogledala u pripremi za ovu raspravu i određena istraživanja koja HAPIH ovako dosta redovno radi, pa je interesantno da naši potrošači kada je u pitanju sigurnost hrane najmanje vjeruju upravo informacijama koje dobivaju u trgovačkim lancima. Nekako oni imaju osjećaj ovaj za to što, što se gdje događa. Nažalost, velika većina potrošača uopće ne čita deklaracije, od one trećine koja čita deklaracije redovno i povremeno u principu gledaju najviše informaciju koja je vezana za rok trajanja, a tek pola od te trećine je pogledalo i zemlju porijekla. Znači nekakva vrsta edukacije naših potrošača u ovom segmentu bi itekako bila poželjna i trebala bi se provoditi kontinuirano. Moram se još kratko samo osvrnuti i na situaciju u kojoj se trenutno nalazimo gdje se spominje čak i nestašica određenih proizvoda u segmentu hrane. U principu mislim da ne bi trebali, da bi svi trebali biti svjesni, svi mi koji u javnom prostoru dajemo izjave o ozbiljnosti situacije, ali isto tako i tih izjava koje ne bi trebale dodatno uznemiravati javnost i naše građane jer Hrvatska je samodostatna u većini tih osnovnih ratarskih kultura, ali nažalost u kategoriji mesa, mlijeka, voća, povrća nismo i često u principu smo prisiljeni uvoziti hranu koja je nažalost sumnjive kvalitete i još sumnjivijeg porijekla. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Zdravlje nacije je na prvom mjestu i stoga i ovaj zakon je vrlo, vrlo bitan, no kao i na svim zakonima često puta ovakvog tipa znamo prenormirati zakone i jednostavno tim prenormiranjem gušimo neku vrstu proizvodnje, a ovdje se radi o gušenju manjih proizvodnji, pogotovo onih OPG-ova. Većina vas koji ovdje sjedite, možda i svi, su odrasli na mesu koje je na nekad tradicionalnim kolinjima se pripremalo, nitko nije od toga umro razbolio se, ukoliko je vođen minimalno računa o tome što se radi. I onda je krenula priča o najavi tih kolinja, do zabrane nije došlo ali svim zakonima koji su tu slijedili jednostavno su tradicionalna kolinja iščezli i danas je vrlo teško nabaviti meso da li se to radi o goveđem, svinjskom ili pilećem mesu od domaćih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava koje je hranjeno sa puno manje razno raznih aditiva, antibiotika, poboljšivača okusa i ne znam kojih dodataka koji se dodaju kako bi ta vrsta stoke što brže napredovala i davala što veću količinu proizvoda u što kraćem vremenu. Prije jedno 15-ak godina bio sam u Austriji maltene u centru se nalazila staja sustav krava, tele, 2 godine stara staja je bila, pod istim krovom, a tada je bio gospodin Brstilo glavni državni inspektor, strah i trepet svih onih koji su spadali pod njegovu inspekciju, tada pod tim krovom te staje je bila mini klaonica. Znači pod istim krovom, jedan kontejner koji je bio preuređen za to. Vlasnik koji je vršio klanje svoje stoke meso je prodavao u Lidlu, Sparu i na svom skijalištu. Tada je to bilo nezamislivo za RH da bi se tako nešto dogodilo i da bi tako nešto bilo moguće. Stiskanjem naših standarda došli smo do toga da su se morale svinje klati u nekakvim ovlaštenim klaonicama, hajde ljudi koji to nisu imali uvjete raditi krenuli su i prema tome i onda se to sve manje smanjilo, sve više smanjilo tako da su i ljudi koji su imali te manje klaonice u manjim mjestima jednostavno ih zatvorili. I sada primjer da vi živite u Novskoj, želite zaklati jednu svinju morate ju voziti u Popovaču, 50 kilometara, morate platiti uslugu klanja, još razno razne veterinarske usluge, morate se vratiti nazad i zamislite si koliko vas to košta. I normalno da odustanete od tog posla i odete u neki centar, kupite nešto što je bilo zamrznuto više nego što je smilo biti, jednostavnije vam je, ali što tek tada nastupa ugrozba za zdravlje naše nacije. Zato što jedemo smeće, doslovce jedemo smeće i nikako to ne želimo priznati. Danas smo u jednom vremenu koje je evo nakon pandemije kada su počeli pucati lanci ulazi u jedan novi period koji je u sjeni ovoga rata u Ukrajini i onog trena kada puknu lanci opskrbe tko preostaje. Preostaje one koje zatiremo obiteljska poljoprivredna gospodarstva. Ali svime onime što se dešava cijene svinjetine, cijene junetine, cijene piletine su toliko niske da su naši poljoprivrednici jednostavno prestali hraniti svinje i za sebe. Znači ja imam gospodarstvo od 27 hektara ne hranim svinje za sebe. Što ćemo tada kada više neće biti uvoza jer zemlje koje imaju proizvodnju dostatnu za sebe će zadržati to normalo za svoje stanovništvo i stabilizirat će opskrbu kod sebe. Što ćemo mi tada? Bit ćemo gladni. I kao više puta sam rekao da smo na korak do gladi. Svaki dan to postaje izvjesnije. Zbog toga ovaj zakon treba biti još liberalniji. Znači mi moramo dozvoliti obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu da ono to svinju koju je othranilo, da li na tradicionalan način, da li sa nekom vrstom smjese, ali daleko zdravije nego što se to radi na velikim farmama da ono može uz veterinarski pregled, a skoro u svakom mjestu imamo veterinarsku stanicu gdje doktor veterine može to pregledati, dat svoju dozvolu za klanje i dozvolit tom gospodarstvu da ono može prodati svoje meso onome tko želi kupiti. Mnogi ljudi to žele, ali RH to ne dozvoljava. Robujemo nekim stvarima kojima ne bismo trebali robovati. Bila je jedna dokumentarna emisija koja je biti bila o proizvodnji kukuruza, ali onda se na kraju se svela na to da SAD ima svega 6 klaonica, da je količina escherichia coli u tom intenzivnom uzgoju i klanju desetine ili stotine puta veća nego što je na jednom gospodarstvu na koje dolaze ljudi sa 600 kilometra udaljenosti kupovati meso. A mi jednostavno želimo zatrt to do kraja. Ovdje postoje nekakve naznake da se popušta sa time, ali treba još više dozvoliti. Naravno postojat, treba postojat kontrola, ali ona na obiteljskom gospodarstvu može biti minimalna. Mi imamo povrtlarsku proizvodnju na svom imanju i trudimo se da upotreba pesticida, a ne možete danas intenzivno proizvoditi da ih ne koristite da ona bude minimalna, da su to najmanje štetni pesticidi sa jednim danom karence koliko se god može jer mi svoj proizvod na tržnici prodajemo i prijateljima i susjedima i ljudima koje tamo gledamo u oči i želimo da oni budu zadovoljni, normalno i zdravi kako bi opet došli kupiti od nas proizvode. Znači ne treba nas tjerati da se mi ponašamo da naš proizvod bude zdrav. Naravno da treba raditi kontrolu na rezuide jer ne razmišljaju svi tako. Oni koji su željni velike, velike zarade oni se jednostavno ne, ne libe koristiti sve što bi bilo u njihovim rukama da bi dobili što veći prinos, da bi imali što manji gubitak. Industrijska proizvodnja tova svinja je jednostavno kroz operativne programe stala, krenulo su izgradnje farmi t farme su uglavnom napuštene, svinjogojska proizvodnja na dnu, mljekarstvo na dnu. Što pijemo od mlijeka? Nitko ne želi javno izać s time? Mlijeko se skladišti kao mlijeko u prahu. Što su trajna mlijeka? Ne mogu tvrditi, ali pretpostavljam da je upravo to. Pa kada imate uvoz mlijeka iz BiH pa ja ne mogu vjerovati da oni imaju veću proizvodnju od nas i da mi uvozimo od njih mlijeko. Ja sumnjam da je to mlijeko, ali ono dolazi u naše centre, niko to baš ne kontrolira kako treba i jednostavno prolazi ispod radara, ljudi kupuju jer kriza je, novaca se nema i naravno da se gleda što jeftinije. A onda kada se razbolimo to sve opet košta naš zdravstveni sustav, na jednoj strani dobijemo, na drugoj izgubimo i imamo ovoliku količinu kancerogenih bolesti koje imamo, imamo ovoliku količinu alergija koja današnja djeca imaju i jednostavno sve smo manji zdravi, sve više bolesni i sve smo više ovisni o farmaceutskoj industriji. Umjesto da koristimo zdravu hranu koju možemo proizvesti, da vjerujemo našim OPG-ovim, našim ljudima koji žele to prodavat na svojim imanjima, a znam da postoji velika količina onih koji to žele upravo od njih kupiti. Ajmo zakone složiti u tome, imamo prostora. Pustimo EU, ja znam da oni u svojim državama koje su daleko razvijenije od nas to rade, daleko ispod standarda koji danas mi imamo. Naše mlijeko, pa kvaliteta koja se mlijeka traži pa to se nigdje ne traži kao što se traži u Hrvatskoj i zbog toga nam je pala proizvodnja i zbog toga nam pada poljoprivreda, a ljudi ne mogu ostvariti prihod koji bi mogli jer jedino na taj način mogu uzgajati domaće životinje i na taj način jedino mogu ostvariti profit. Hvala lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku poštovane zastupnice Ružice Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedavajući, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Dakle, trendovi na svjetskom tržištu danas razdvajaju države na dva sve udaljenija bloka. Jedan su velike sile koje proizvode višak hrane te ga distribuiraju po cijelom svijetu putem trgovačkih lanaca, dok drugi blok čine sve brojnije siromašne države u kojima proizvodnja vlastite hrane posustaje i one se polako dovode u položaj ovisan o uvozu hrane. Ova pojava se događa jer smo zadnjih desetljeća svjedoci prehrambene globalizacije, centralizira se proizvodnja hrane iz tržišta se istiskuju mali lokalni proizvođači. Ova kriza u kojoj smo danas iznjedrila je sve ono najlošije. Svjedoci smo da je dosadašnji sustav opskrbe hranom koji je težio da se hrana globalizira neodrživ. Taj koncept kad govorimo o hrani kao najvažnijoj potrebi čovjeka je neprimjeren i ostavio je ogromne posljedice po klimu, po bioraznolikost i po zdravlje ljudi. Kada jedna ovakva pandemija s kakvom se suočavamo nastupi lanci opskrbe hranom postaju upitni. U zadnjih nekoliko desetljeća navikli smo za sve što nam zatreba skoknuti do trgovačkog centra. Male su prehrambene trgovine propale, špeceraj se kupuje jednom tjednu u trgovačkom centru, ali takvo bi se stanje moglo promijeniti u jednom danu. Na nedavno viđenom primjeru Velike Britanije vidjeli smo što se može dogoditi s opskrbom hrane uslijed jedne pandemije. Police trgovina bile su mjestimično prazne, a na nekima je čak bilo izloženo plastično voće i povrće. I Hrvatska se dovela u položaj ovisan o vanjskim dobavljačima hrane te je samo pitanje vremena kad će netko od velikih igrača usporiti ili zaustaviti dotok hrane na naše tržište zbog možda interesa neke bogatije države. Proizvodnju hrane treba lokalizirati, svi smo se valjda osvijestili da je lokalna hrana najzdravija, ostavlja najmanji ekološki otisak, čuva ruralnu ekonomiju i zadržava ljude na selima. Pita li se netko koliko štetu na okoliš generiraju transporti hrane iz najudaljenijih dijelova svijeta? Pita li se netko kako je moguće da se krče pluća svijeta radi sjetve kukuruza i soje za uvoznike kakve smo i mi sami? Zašto se to događa ako tu istu hranu možemo ovdje proizvesti? Nekad je stanovnik unutar svog sela mogao nabaviti sve što mu treba, danas sela bez mljekara ili stočara više nisu rijetkost, ali problem ostaje tiha većina u Hrvatskoj koja još ne shvaća važnost kupovine lokalno proizvedene hrane. Nažalost čini se da ćemo stvari trebati mijenjati odozdo prema gore. Promijeniti treba osobne prioritete jer nema kontinuirane kampanje koja bi još djecu učila vrijednosti lokalne hrane. Dok se jedna kritična masa ne digne odozdo nikakvih promjena očito u poljoprivrednoj politici neće biti. Potrebno je podizati savjest odnosno svijest svakog pojedinca da će kada jednom i posljednji lokalni proizvođač hrane posustati to selo prestati postojati. Veliki je problem nepovjerenje potrošača u državne kontrole i tržišne marke. Evo primjera, pa već i ptice na grani znaju da neki naši najveći uvoznici mlijeka imaju pravo koristiti znak Mlijeko hrvatskih farmi na svojim reklamama, zgradama i vozilima, a ne samo na seriji proizvoda proizvedenih od hrvatskog mlijeka. Drugi primjer je jedan naš uvoznik batata koji ima pravo dovesti slatki krumpir u rinfuzi iz inozemstva, prepakirati ga u hrvatskoj pakirnici i na deklaraciji ispisati Zemlja porijekla Hrvatska. Za treći primjer svi su već čuli, meso od kojeg se radi jedan naš suhomesnati proizvod zaštićenog porijekla većinom je uvezeno jer mu to zakon omogućava. Do točnih podataka o sljedivosti proizvoda je jednom našem prosječnom sugrađaninu nemoguće doći. Ako nije jedan od sretnika koji poznaju direktno proizvođače, on nema više kome vjerovati i odlučuje se kupiti ono najjeftinije iz trgovine. Problem predstavlja i prezentacija nepotpunih podataka od strane državnih službi. Istina je da je EU posljednjih godina pokušava preokrenuti trendove i vratiti proizvodnju hrane u ruke lokalnih zajednica i malih proizvođača. I mi pokušavamo pratiti europska stremljenja, no mjere poduzete u Hrvatskoj su nedovoljne, političari se kite djelomičnim podacima na primjeru o ukupnoj brojnosti malih OPG-ova ne zalazeći u strukturu proizvođača jer trend na terenu je slijedeći. Npr. jedna se županija hvali da je hrvatski rekorder po broju OPG-ova, ali ne spominje se što ti OPG-ovi većinski proizvode. Vjerujte ljudi bi teško dugo preživjeli samo na soku od aronije, džemovima od borovnice ili pikantnim umacima ili ajvaru. Svaka čast našim malim inovativnim proizvođačima, ali koliko mi imamo proizvođača i to onih najvažnijih primarnih proizvoda mesa, mlijeka, jaja i brašna. Raste li možda broj ozbiljnih proizvođača hrane? Ja bih rekla ipak ne. Vezano na ovaj zakon željela bih napomenuti da je sustav HACCP sustav kontrole koji ima za cilj utvrditi kritične točke proizvodnje i izbjeći mogućnost kontaminacije hrane u tim kritičkim točkama. On nije zadani obrazac već vodić za proizvođače kako poboljšati kontrolu. Taj sustav je preventivan, on ne mora biti jednoobrazan. Tijekom proteklih godina proizvođači su skupo plaćali uspostavu sustava da bi na kraju vidjeli kod proizvođača izvan RH da to može biti znatno jednostavnije i puno, puno jeftinije. Nemojmo od HACCP sustava raditi veliku misu jer kao i kod svakog prenormiranja izgubi se smisao i onda se na kraju ne poštuju niti one osnove. U Uredbi 2073/2005 navodi se da subjekti u poslovanju s hranom sami moraju odlučiti o potrebnoj količini uzorkovanja. Stoga napominjem ako proučavanjem analiza u nekoliko godina vidite da su uzorci sukladni smanjite broj uzorkovanja jer su to troškovi proizvođaču koje na kraju plaća kupac. Vezano na Uredbu 852 i 853 iz 2004.g. željela bih napomenuti da su iste u primjeni skoro 20.g. i da su upravo te uredbe omogućile nizu malih proizvođača da svoje mjesto nađu na tržištu, a da pri tom ne moraju imati velike objekte za preradu. Nama je takav prilagođen sustav potreban kako bi vratili male proizvođače na tržnicu i u HORECA sustav. Molim vas omogućite proizvođačima janjaca na otocima da u malim klaonicama, a koje su sveprisutne recimo u Austriji ili Njemačkoj i koje se sastoje od dvije prostorije mogu zaklati janje i plasirati ga u lokalni restoran. Nemojmo više tražiti uvjete da nešto ne napravimo već krenimo već jednom zajedno i to u suradnji s proizvođačima, a ne protiv njih rješavati nagomilane probleme u ovom području. Sustav kontrole higijenskih uvjeta, kao i sljedivosti je uvijek bio i ostao za ovakve objekte vrlo lako dokučiv. Naime, ako poljoprivrednik ima 50 janjaca i dvoje zakolje danas, tri sutra, četiri u petak, smanjimo sve moguće praćenje i kontroliranja na normalnu mjeru ne zato što ne treba kontrolirati već zato što to poljoprivrednik plaća, zato što to ne bi mogla biti, zašto to ne bi mogla biti recimo jedna serija, ipak su zaklani u istoj klaonici u određenom vremenskom razdoblju. Vremensko razdoblje ne mora nužno biti jedan dan, to je serija u velikim pogonima, ali ne mora biti kod malih poljoprivrednika. Ako poljoprivrednik to dokumentira to može biti dakle jedna serija i onda broj analiza definirajmo prema seriji. Nadalje, nemojmo tražiti od tog poljoprivrednika da ima rashladna vozila i slično jer njemu to ne treba, a posebice ako mu je recimo restoran udaljen otprilike 20-tak kilometara, pa to i u sezoni nije više od 30 minuta vožnje odnosno transporta ili ako to već ne može dajte mogućnost da jedan poljoprivrednik ima klaonicu, a da drugi stočarima uslužno kolje i dovozi u restoran, ali na godini ograničite broj klanja kako bi se taj sustav razlikovao od onih velikih. Zahvaljujem.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala vam g. potpredsjedniče, državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici. Nacrt prijedloga Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu zamijenit će i staviti van snage trenutno važeći zakon, a obzirom na ustrojavanje državnog inspektorata koji je uz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva novo nadležno tijelo u području sigurnosti i higijene hrane. U potpunosti će biti usklađena podjela nadležnosti za provođenje službenih kontrola i preraspodjela određenih zadaća nadležnih tijela s odredbama novog Zakona o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja. Zakonom će se osigurat i zakonska osnova za donošenje nacionalnih odredbi u područjima izravne opskrbe malim količinama primarnih proizvoda proizvedenih na vlastitom gospodarstvu kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni objekt u maloprodaji koji izravno opskrbljuje krajnjeg potrošača nacionalnih mjera za prilagodbu zahtjevima iz Uredbe EZ br. 852/2004 i 853/2004, dodatnih zahtjeva označavanja hrane životinjskog podrijetla, posebnih pravila o higijeni hrane životinjskog podrijetla, izrade plana praćenja patogenih mikroorganizama u hrani i hrani životinjskog podrijetla, te izrade programa državnog monitoringa rezidua za praćenje antimikrobne rezistencije u životinja i u hrani životinjskog podrijetla. Također područje praćenja rezidua u hrani životinjskog podrijetla koje je do sada bilo u okviru Zakona o veterinarstvu izmješteno je i uvršteno u odredbe novog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu, a te iste odredbe u Zakonu o veterinarstvu bit će stavljene van snage danom stupanja na snagu ovog zakona. Ovim prijedlogom zakona osigurava se provedba ukupno 10 uredbi Europskog parlamenta i Vijeća Europske komisije, a u pravni se poredak RH prenosi jedna direktiva. Znamo da je sigurnost hrane jedan od najvažnijih prioriteta EU, utječe na sve građane i usko je povezana sa trgovinskim politikama. Politikom EU o sigurnosti hrane želi se zajamčiti visoka razina zaštite ljudskog života i zdravlja, te se građane EU nastoji zaštititi od triju vrsta opasnosti u hrani fizičkih, bioloških i kemijskih. Europski revizorski sud je proveo reviziju u razdoblju između prosinca 2017. i svibnja 2018. godine kako bi utvrdio koji je model i da li je model koji EU primjenjuje da zajamči sigurnost hrane izgrađen na dobrim temeljima i postiže li se njegovom primjenom zaštita od kemijskih opasnosti za prehrambene proizvode koje konzumiramo u EU. Sud je utvrdio da model jest izgrađen na dobrim temeljima i da ga uistinu uvažavaju svi u cijelom svijetu. Međutim, sud je također utvrdio da je taj model trenutačno preopterečen je Komisija i države članice nemaju kapacitet za njegovu cjelovitu primjenu. Sud je bio mišljenja da se pravni okvir EU kojim se uređuju kemikalije u hrani i hrani za životinje biljkama i živim životinjama i dalje razvija i njime još nije ostvarena razina primjene predviđena propisima EU o hrani. Sustavi kontrole imaju ograničenja jer su države članice naišle na poteškoće pri utvrđivanju naravi mjera za jamčenje provedbe zakonodavstva koje treba poduzeti u slučajevima nepridržavanja pravila. Nadalje Komisija je utvrdila mogućnost za unapređivanje svojih postupaka praćenja i jamčenja provedbe zakonodavstva o hrani, te da je pravni okvir toliko opsežan da je samim javnim tijelima teško ispuniti sve odgovornosti koje im se nameću. Najbolji način da model koji EU primjenjuje ostane pouzdan jest taj da se javni sustavi i kontrole upotpune sustavima kontrole privatnog sektora. Također je utvrđeno da se provodi procjena rizika kako bi se zajamčilo da se uvozom hrane ispunjavaju standardi sigurnosti EU, te da se u slučaju određenih ostataka pesticida kad su oni sigurni za potrošače odobravaju uvozna odstupanja. No vidimo da se svako toliko pojave informacije da se pojedina hrana povlači s polica zbog nedozvoljenih supstanci koje mogu biti opasne za zdravlje građana, pa bi za odstupanje od pravila EU kod uvoza hrane iz trećih zemalja trebala postojati nulta tolerancija. Prema preporukama Europske komisije za naš nacionalni strateški plan Hrvatska bi trebala nastojati ostvariti pomak prema zdravijoj i održivijoj prehrani jer je vrlo opterećena nezaraznim bolestima uzrokovanim čimbenicima rizika koji su povezani sa prehranom. Prema Europskoj strategiji za kontrolu i prevenciju kroničnih nezaraznih bolesti prekomjerna tjelesna težina i pretilost čimbenici su rizika za razvoj kroničnih nezaraznih bolesti što predstavlja veliko opterećenje za Hrvatsku i taj podatak ne smijemo zanemariti već moramo poduzeti konkretne mjere. Da opreza nije nikad dosta govori i činjenica da je antimikrobna rezistencija jedan od 10 najvećih zdravstvenih prijetnji prema posljednjem izvješću Svjetske zdravstvene organizacije. Već danas više od 30 000 ljudi u Europi godišnje umire od infekcija uzrokovanih bakterijama koje su otporne na antibiotike. Osim u zdravstvu svi znamo da se antibiotici intenzivno koriste i u poljoprivredi. Procjene su stručnjaka da njihovo korištenje u uzgoju životinja ima još veći utjecaj na rast i otpornost mikroba. Treba reći da Hrvatska tu stoji bitno bolje od drugih članica EU, no ne treba se uljuljkati u veliku sigurnost već trebamo i dalje ulagati napore da se upotreba antibiotika u poljoprivredi svede na minimum. Znamo da od 2007. godine antibiotici se u životinje isključivo koriste pod veterinarskim nadzorom kada je to opravdano sa stajališta dobrobiti životinja za liječenje bolesti u intenzivnom uzgoju ili za individualno liječenje životinja. Međutim, također znamo da se događa u praksi da se primijeni antibiotike na cjelokupnoj populaciji životinja zbog možda jedne oboljele životinje kako se druge ne bi zarazile, dok istovremeno time hranimo mikroorganizme koji se na te lijekove privikavaju i na njih onda postaju otporni. Također voće i povrće koje je kontaminirano animalnim otpadom ili kontaminiranom vodom može također predstavljati problem zato što je to jedan od načina prijenosa bakterija. Posljedica antimikrobne rezistencije za ljude znači pojavu infekcija koje se mogu jako teško izliječiti ili se uopće ne mogu izliječiti jer su mikroorganizmi na koje uobičajeno djeluju neki antibiotici postali u međuvremenu postali otporni na njihovo djelovanje. Istraživanje Euro barometra iz 2019. godine pokazalo je kako je Hrvatima sigurnost hrane važnija nego prosječnom građaninu u Europi, pa čak važnija nego cijena i porijeklo hrane. A jedan od najvećih strahova upravo je ostatak antibiotika hormona i steroida u mesu, te ostatka pesticida u hrani, zato naravno da moramo učiniti sve kako bi našim građanima garantirali da je hrana koju jedu zdravstveno ispravna čemu ovaj zakon prema našem mišljenju može bitno doprinijeti. Stoga će ga naš klub zastupnika i podržati. Hvala lijepo.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovane Boške Ban Vlahek.
Zahvaljujem predsjedavajući. Poštovane kolegice i kolege, pred nama je danas na dnevnom redu Prijedlog zakona o higijeni hrani i mikrobiološkim kriterijima za hranu ili kao što sam već danas rekla još jedna u nizu kašnjenja Ministarstva poljoprivrede. Ovaj zakon kasni tri godine sa usklađenjem. Sami navodite da je Državni inspektorat državna upravna organizacija koja obavlja inspekcijske poslove na području Republike Hrvatske i postoji potreba da se određeni dio aktivnosti i postupanje nadležnih tijela dodatno ustroji novim prijedlogom zakona. Rekli ste da sve ide u roku, ali ne bi se ja baš s tim složila. Zašto to govorim, jer još uvijek nisu jasno propisane nadležnosti između institucija. Citirat ću nešto iz vašeg prijedloga zakona. Ovim prijedlog zakona stavit će se izvan snage trenutno važeći Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu, a u čiju se izmjenu krenulo obzirom na činjenicu da je 2019. godine osnovan Državni inspektorat i da je u svibnju 2021. usvojen Zakon o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnosti koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja. Zar ovo nije dovoljno jak argument kad tvrdim da kasnite i ne radite svoj posao na vrijeme. Vezano uz prijedlog zakona na samom njegovom početku nije jasna formulacija u Članku 2. ovim se zakonom osigurava provedba akata EU. Pa zar se ovaj termin nije koristio prije ulaska RH u EU? Koliko znam sada smo dio te unije i najmanje što se može učiniti je prestati koristiti predpristupnu terminologiju. Želim skrenuti pozornost na kaos koji vlada u nacionalnom zakonodavstvu i u Ministarstvu poljoprivrede pa ću slikovito opisati zakonodavni okvir vezan uz hranu na primjeru Članka 5. te ću koristiti skraćena imena zakona kako bi bilo jasnije ono što želim reći. Člankom 5. prijedloga ovoga zakona regulirano je izravno stavljanje hrane na tržište u skladu sa Člankom 1. stavka 3. Uredbe broj 852/2004 kojom se propisuje da države članice utvrđuju u okviru svojeg nacionalnog prava pravila koja uređuju izravnu opskrbu malim količinama primarnih proizvoda kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni maloprodajni objekt koji izravno opskrbljuje krajnjeg potrošača. Primarni proizvod definiran je istom uredbom kao proizvod primarne proizvodnje uključujući proizvode tla, stočarstva, lova i ribolova. U hrvatskom je zakonodavstvu primarna proizvodnja definirana kroz Zakon o poljoprivredi kao proizvodnja proizvoda bilinogojstva ili stočarstva navedenih u prilogu 1 ugovora u funkcioniranja EU bez obavljanja dodatnih radnji kojima bi se promijenila priroda tih proizvoda. U Pravilniku o registraciji i odobravanju objekata te o registraciji subjekata u poslovanju s hranom, izravna opskrba malim količinama primarnih proizvoda regulirana je samo za hranu životinjskom podrijetla iako se navedeni pravilnik kao i Članak 5. prijedloga ovog zakona odnosi na svu hranu iz primarne proizvodnje biljnog i životinjskog podrijetla. Što to zapravo znači? Prema Članku 5. ovog zakona bi se i svi voćari, povrtlari i ostali proizvođači proizvoda primarne proizvodnje trebali upisati u registar i proći postupak odobravanja objekata, pa i ne baš jer je Člankom 75. stavkom 4. Zakona o službenim kontrolama propisano da subjekti u poslovanju s hranom koji su obiteljska poljoprivredna gospodarstva, a koja prodaju primarne proizvode na mjestu proizvodnje na štandovima i klupama na tržnicama na malo, na štandovima i klupama izvan tržnica na malo, na štandovima i klupama unutar trgovačkih centara i ustanova te pokretnom prodajom nisu dužni upisivati upisnike Državnog inspektorata i za navedene nema propisane odredbe u vezi izravne opskrbe malim količinama primarnih proizvoda kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni maloprodajni objekt. A onda se dodatno Člankom 72. stavak 2. i 3. Zakona o službenim kontrolama propisuje da se registrirati moraju objekti u primarnoj proizvodnji hrane životinjskog podrijetla koja je namijenjena za javnu potrošnju. Objekti za proizvodnju jaja, objekti za primarnu proizvodnju pčelinjih proizvoda, objekti u kojima se proizvodi sirovo mlijeko, farme puževa, drugi objekti u kojima se obavlja djelatnost primarne proizvodnje hrane životinjskog podrijetla. Obvezi registracije ne podliježu objekti koji izravno opskrbljuju krajnjeg potrošača na mjestu proizvodnje malim količinama primarnih proizvoda. Zaključno, donošenje podzakonskog akta u skladu sa Člankom 5. prijedlog ovog zakona je nepotrebno s obzirom da su takvi objekti već propisani Zakonom o službenim kontrolama, a podzakonskim aktom moći će biti regulirana samo količina proizvoda i uvjeti za proizvode životinjskog podrijetla koji na takav način mogu biti stavljeni na tržište. Što još možemo zaključiti na primjeru samo jedno članka, a to je taj Članak 5. koji je reguliran u čak 3 zakona i barem i jednom pravilniku. Vrijeme je da Ministarstvo poljoprivrede objedini sve zakone iz područja sigurnosti hrane u jedan krovni zakon i izbjegne ovakve kaotične situacije. Sve se dodatno komplicira podjelom nadležnosti na veći broj institucija. Prije je to bilo Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva, a sada je tu i Državni inspektorat koji je preuzeo posao inspekcija, registracija objekata i brojne druge. Također bih željela skrenuti pozornost da sigurnost hrane i nije na zavidnoj razini, a to pokazuje nekoliko situacija o kojima smo već pričali pa da nabrojim. Afera sa hranom punom aditiva. Povlačenje cijelog niza proizvoda zbog nedozvoljenih aditiva u svježem mesu u Hrvatskoj utvrđena je povećana količina opasnog shiga toksina kojeg uzrokuje bakterija escherichia coli. Za to je javnost saznala u ožujku prošle godine kada je to meso već pojedeno jer je rok trajanja tog mesa bio prosinac 2020. godine. Niz drugih nepravilnosti baš na području sigurnosti hrane i ne ulijeva povjerenje da će ovaj zakon nešto bitno promijeniti. Na kraju ću opet citirati dio iz vašeg prijedloga zakona. Sve navedeno dodatno je ojačalo i objedinilo politiku sigurnosti i higijene hrane u RH te osiguralo da potrošači i nadalje konzumiraju sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu životinjskog i biljnog podrijetla. A ja ću vam opet poručiti za sve navedeno da niti raditi na vrijeme, niti donosite zakone koji su razumni. Ono i što predložite demantirate svakim novim zakonom i ništa zapravo ne radite kako bi ostavili dojam da brinete osim da niti će se dodatno ojačati i objediniti politika sigurnosti hrane, niti će se ovim zakonom dobiti povjerenje da jedemo sigurnu i zdravstvenu ispravnu hranu već samo i dalje ostaje gorak okus u ustima vaših loših zakona. Hvala lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovanog zastupnika Mira Bulja.
Državni tajniče, ravnateljice … Ja bi ovdje počeo kratko samo govoriti da je hrana nešto što je najbitnije. Mi imamo jedan veliki problem u Hrvatskoj što nismo samodostatni, to smo svi naglašavali. Ja sam to čak u samom svom dolasku u ovaj Parlament prenaglašavao, a sada bi rekao golu istinu. Gola istina je da kontrola hrane je puno veća za domaće proizvođače nego za strane uvozne proizvode. Tako ću kazati da samo svinjetine godišnje uvezemo milijardu kuna. Znamo se hvaliti s dalmatinskim pršutom i ostalim proizvodima, međutim nažalost većina svinjetine dođe iz uvoza, hranjena sojom koja je tretirana glifosatom što kod nas što u Brazilu ili Južnoj Americi, bez ikakve kontrole. I onda se pitamo ja uvijek krenem od jedne priče davno moj pokojni ćaća otvorio jedan trgovački lanac u Sinju i donio punu kesu janjetine. Janjetina je bila smrznuta 11 kuna je bila cijena kila, janjetina je bila iz Novog Zelanda i to je prošlo sve kontrole. Vjerojatno je to bilo za spalit tamo u Novom Zelandu jel je bilo više istekli rokovi i naravno umirovljenici kao umirovljenici kad su vidjeli da je janjetina 10, 12 kuna to je prošlo u Hrvatskoj. 10 kuna uvest iz Novog Zelanda na štetu naših proizvođača ovčara koji proizvode janjetinu. Ovo je istina. Znači to je bilo davno jel kad je prvi trgovački lanac, da sad ne da ga ne reklamiram. I tako par mjeseci, Sinj je bio poznat grad po proizvodnji mesa, stoke kad bi Škver radnici Splitskog brodogradilišta dobili bi iz Splita, Kaštela iz drugih krajeva dolazili bi u Sinj kupovati. I tako nekoliko mjeseci u biti šta se dogodilo? Domaći proizvođač za tu cijenu ne može prodati svoje janje, njemu je neisplativo. Mi smo ubili preko uvoznih lobija tom štetnom hranom, GMO tretiranu, GMO hranom otpornom na glifosat. Ja sam im dao zakon evo 2020.g. dvije godine od zabrane glifosata u RH, to je već u Austriji prošlo određenu proceduru, izglasano je, ali u Hrvatskoj ne. Dao sam zakon koji je bio u prošlom mandatu i glasano je o njemu, nažalost većina lijevih i desnih nije podržala. Zabrana GMO-a osim u zdravstvene svrhe i prijevoza, i proizvodnje, i trgovine. To je u nas ni to dozvoljeno i onda dođete vi sad kupite svinjski vrat u trgovačkom lancu 10, 12 kuna bude. To naš proizvođač domaći ne može proizvest jer ima ogromne terete, inspekcije, poglavito ako je Andrija Mikulić dalo mu se ovih 50-ak inspekcija koliko. Nemam pojma. A još smješnija je stvar što sam doživio kao gradonačelnik. Postao sam gradonačelnik i ljudi su me upozorili da ima goveda, krave da šetaju ulicama grada Sinja da se drže neadekvatno kod otvorene kanalizacije, tu piju vodu, zimi nemaju nikakvu hranu, prehranu s time ste upoznati imali smo nedavno i sastanak. I mene zvale volonterke i kad sam došao vidim da su krave žedne, ja ih napojio naravno to je otišlo u medije, pošto sam saborski zastupnik digla se ta nekakva priča i ja to nakon 15-ak, 20 godina potenciram. Međutim, te krave imaju naušnicu, imaju veterinarske inspekcije nalaze da su u dobrom gojnom stanju, vadi ih se i kanala iz kanalizacije. Smrtni je da vidite doslovno to je ružno gledati, ružno gledati i naravno da sam potencirao tu priču. Pisao sam prema ministarstvu, imali smo i sastanak jedan ugodan, nakon toga međutim je činjenica da je vlasnik tih krava, imamo Zakon o zaštiti životinja i netko je prodavao sad te krave, neko je kupovao tu telad, krave, to je prodavalo se, imalo je poticaj priko Agencije za plaćanje u poljoprivredo. Ej, čovik prima poticaj, poticaje primao, a inspektorat, inspekcija veterinarska je davala nalaze, sad slušajte, nalaze da je u dobrom gojnom i kondicijskom stanju stoka. Znaš kad je dala da nije? Prije nekoliko mjeseci kad sam došao za gradonačelnika i na ugodnom sastanku, evo i ministrice, jednom ugodnom lipom sastanku, mi smo došli do zaključka da moramo zajednički riješiti problem. Ja se složio. Imamo zakon da u jednom području županije imamo zakon i da se riječi osigurana su sredstva bila kao iz eu fondova da će se osigurati za skloništa za životinje. Al ovo nisu nezbrinute životinje, ovo su životinje koje nisu držane u uvjetima dostojnih životinjama. Ovo je kažnjivo po zakonu ko maltretira životinja članka Kaznenog zakona čl. 205. Međutim to je sve prošlo i bio je dogovor da će doći uvjeti, čekali smo uvjeti, mi smo dali svoje prijedloge na vaše uvjete kao lokalna vlast. I nije to samo u Sinju, imamo mi tih problema u Drnišu, Neretvi ne znam. E pazite sad, ja koji sam to tražio naš šta se događa? Dolazi taj isti inspektorat Andrije Mikulića potpomognut rodbinom koja je imenovala te dole inspektore jel ne vidim razloga jedino su podmićeni, podmićeni, ne ministrice podmićeni, i znaš kome daju kaznu nakon onog sastanka? Meni. Dolazi svaki dan, a prima poticaj. To je … prima poticaj EU. Ja kao lokalna samouprava imam dužnost osigurat sklonište za nezbrinute životinje, imam tu obavezu, i imamo osigurane za nezbrinute životinje al ovo su životinje koje imaju vlasnika, imaju naušnice, piju iz septičke kanalizacije, a tj. fekalije da ne rečem drugačije, da ne rečem grezo kako bi triba reć i to meso se prodaje, dobijaju se poticaji, odaju po cesti, ugrožavaju promet u središtu grada di imamo 25 tisuća stanovnika, a to je bilo 15.g.. Znači ja koji sam potencirao… [[Govornik se ne razumije]] a do tada je bila šutnja, stoka je bila ispravna po svim pitanjima, zdravstvenim, kondicijskim i to je činjenica i to je sramota. Ja sam kao gradonačelnik, pristajem i ovdje zajedno sa ostalim JLS zajedno i ministarstvom i svim službama sufinancirati taj dio nezbrinute stoke u ovakvim uvjetima. I ne samo to, ta stoka nije cijepljena protiv tuberkuloze, ne znam, od niti jedne bolesti, niti jedne bolesti, al su dobili naušnicu i taj je vlasnik primao poticaje iz europskih sredstava čini mi se, sad ne znam iznose kolki su bili, ali većinom su iznosi. Nakon tog sastanka ravnateljica je to poslala taj prijedlog, ja sam odgovorio, nadam da će te upute biti definirane, da će se znat tko što radi, da ćemo rješavat te probleme i dobro je što će se riješiti na cijeloj razini države. Međutim još ću jednom ponoviti, takvo ponašanje je čista bagra. Ako inspektorat radi na taj način da nakon onoga sastanka dođe i mene gradonačelnika po cile dane side i maltretiraju moje službe, ja koji sam potencirao 15, njima je krivo što sam ja to potencirao jel njima bi bitnije bila dobra suradnja sa tim šta je on dobio, jesu dobili li ti inspektora but od pršuta, but od krave il su dobili novce ja ne znam da štite tu osobu. Ja ne znam šta su oni dobili, al je činjenica da kažnjavaju mene ministrice i neka kažnjavaju, nemam ti problem, šta više kažnjavaju meni draže. Isti je slučaj bio i s covid potvrdama, negdje oko 100-tinjak kuna, mi ovdje dizali ruke, minjali zakon, na kraju sud kaže Miro Bulj je u pravu, a zašto sam ja u pravu, sud je kazao, a satrali ste se ovdje, raspravljali oko covid potvrda, ukidanja ljudskih prava i sloboda, SDP, Socijaldemokrati, svi, pa tribamo tako, ne tribamo tako i mene oslobodilo, tekstilnog radnika od vas svih pravnika u ministarstvima, od premijera koji je rekao ministru uprave donesi zakon, kazni gradonačelnika koji neće. Al to su ljudska prava i slobode, sud u prvom stupnju, meni drago, borit ćemo se, nek sad podmiste svome, pa neka me kaznu … [[Govornik se ne razumije]] u prvom stupnju da mogu bar slikat. Terorizirate i stočare, poglavito domaće proizvođače, zaštitite domaću proizvodnju, a ne pogodujte uvoznim lobijima štetnom GMO hranom.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovanih zastupnika Vukasa i Pavića.
Poštovani g. potpredsjedniče sabora, državni tajniče sa suradnicom. Teško je o poljoprivredi govorit nakon Mira Bulja. Miro je tu iznio niz činjenica koje neke stoje, neke ne stoje, ali ajmo se vratiti na, na temu, znači prijedlog Zakona o higijeni hrani i mikrobiološkim kriterijima za hranu. Teško mi je taj prijedlog i pročitati. Ono što kad gledamo ovih 10 uredbi i jednu direktivu da to unosimo u pravni okvir RH, kad to malo bolje pogledamo s aspekta sigurnosti hrane malo tko od nas može reći da to nije dobro i da sigurnost hrane nije bitna za građane RH. Međutim, mi u svim tim našim novim prijedlozima zakona i praćenjem europskih direktiva čak nekad, ne nego u mnogo puta predimenzioniramo te naše zakone i dođemo u neku kontradiktornost da sa praćenjem svih tih direktiva i uredbi smo došli do toga da nemamo više malih klaonica, nemamo više malih mljekara, nemamo na OPG-ovima više prodaje, zašto? Pa zato što smo svim tim direktivama smo ubili naše male poljoprivrednike, a otvorili smo prostor stranim velikim lancima za veliki uvoz hrane. Moramo reć da ispravnost, zdravstvena ispravnost hrane je stvarno bitna, ali tu moramo bit malo fleksibilniji i moramo pomoć našim malim OPG-ovima da ih svim ovim direktivama da ne ubijemo u njima i ono što je još ostalo da te svoje proizvode ne mogu prodavat na svojim OPG-ovima. Dva Ministarstva poljoprivrede i zdravstva i državni inspektorat su zaduženi za praćenje ovog provedbenoga zakona. Ono s čime nisam zadovoljan, nisam zadovoljan sa državnim inspektoratom jer od svih ovih direktiva, od svih uredbi, od svih propisa malo, malo u medijima vidimo strani neki proizvod maknut sa polica, ima previše aditiva, tragove salmonele i to nije dobro. Sve se to dogodi, kad neko to uoči, uobičajeno kasno se to uoči, neki su građani već tu hranu konzumirali i šta imamo, normiramo zakone, donosimo direktive, ali padnemo na sustavu kontrole i mislim da to nije dobro, a s druge strane sa svim tim represivnim prilagođavanjem eu direktivama onemogućili smo razvoj malih poljoprivrednih gospodarstava da možda za par godina nećemo više moć kupit ni napravit kolinje ni svinju na domaćem OPG-u, mislim da više neku junetinu, govedinu, to je znanstvena fantastika kupit, da ne kažem za peradarstvo i to nije dobro. Imamo strategiju, a imamo sada Zakon o komasaciji, pa ćemo imat zakon pitaj Boga više koji o poljoprivrednom zemljištu, sada imamo sve ove direktive. Ako smo, ako se brinemo za zdravstveno stanje građana po meni ove direktive i ovo sve skupa kasno unosimo u zakonodavni okvir sve smo mogli to i ranije napravit, ali mislim da u svemu onome ono što bi nam trebalo biti na prvom mjestu to je zaštita proizvođača, zaštita poljoprivrede i smanjenje uvoza. Mislim da svim ovim direktivama smo upravo napravili kontra, da smo sputavali naše male OPG-ove, a otvarali smo prostor uvoznicima i zato se i događa da su niske cijene svinjetine, niske cijene piletine i prema tome mislim da je ovo zadnje vrijeme da što se tiče naše poljoprivrede pomognemo OPG-ovima, pomognemo domaćim proizvođačima jel mislim i siguran sam da stanje u hrvatskoj poljoprivredi nije dobro. Ovih 10 uredbi, jedna je direktiva i moja je zamjerka da je stvarno to malo predimenzionirano. Što se tiče samog sustava za zaštitu zdravlja građana pozdravljam, ali mislim da u svemu tome smo otišli predaleko kao što i smatram da smo u poljoprivredi otišli predaleko u načinu da se nismo pobrinuli na vrijeme da naši poljoprivredni proizvođači budu zadovoljni i da na našem malom OPG-u možeš i kupit proizvode koje proizvode. Sad je to još u tragovima, a mislim da u nekom doglednom vremenu neće biti niti moguće. Hvala.
Poštovani predsjedavajući, poštovana ministrice sa suradnicima. Evo samo bih još htio skrenuti pozornost na ono to je kolega govorio o toj strogoći koja je uvedena u ovom zakonu uz napomenu da mi protiv Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu u smislu zdravlja naših ljudi, naših sugrađana sigurno nemamo ništa. Međutim kad pogledamo ovaj zakon bez ocjene stanje i osnovnih pitanja koja se trebaju urediti zakonom i posljedice koje će donošenjem zakona proisteći, ispada da zakon ima 20 stranica od čega su na dvije stranice nabrojane uredbe EU Parlamenta i EU Komisije i onda zamislite na četiri stranice imamo kaznene odredbe, znači na četiri stranice zakona. To je praktički jedna četvrtina zakona nam se odnosi na kaznene odredbe. I ono što je rekao moj kolega prethodnik, mi se zalažemo za to da hrana bude zdrava, međutim ako ćemo mi pooštriti sve zakone kod nas to ne znači da ćemo imati zdravu hranu u našim trgovinama jer hrana koja dolazi na tržište u bilo kojoj zemlji EU može se pojaviti i kod nas na našim policama. Imat ćemo isti problem koji smo imali do sada, da se hrana povlači, da to hrana nije iz Hrvatske, da je to hrana koja je došla iz EU gdje se proizvodi masovno gdje nema očito takve kontrole kakve bi trebale biti. I nakon toga imamo što? Imamo problem sa zdravljem naših ljudi. Nemojte misliti da ne znamo da postoje tri vrste objekata za klanje, odnosno tri vrste klaonica, znamo i koji su propisi, proučili smo to sve skupa, međutim pravilnici koji određuju što treba biti u tim klaonicama su prestrogi i nakon toga imamo problem jer se OPG-ovi ne odlučuju na to da imaju svoje klaonice. A mislim da bi bilo pametnije i bolje da im se dozvoli ne samo da kolju više svoje stoke i više svoje peradi u svojim klaonicama nego da im se dozvoli da to rade iz usluge, a to je pravilnicima trenutno ograničeno na ako se ne varam 20-ak grla godišnje što se tiče papkara, tako da to izaziva problem. … [[Upadica se ne razumije.]] Koliko? Tjedno. Ok. Znači imamo problem s time. Ako bismo dozvolili da se na OPG-ovima obavi klanje i za fizičke odnosno pravne osobe koje su u susjedstvu to bi uvelike doprinijelo proizvodnji takve iste hrane kod privatnih uzgajivača. Masa, ono što je rekao kolega iz Slavonije, masa naših uzgajivača privatnih je odustalo od toga jer više ne može kod kuće zaklati svinju, mora je voziti u klaonicu, ta klaonica bude 15, 20km od njegove kuće, dok dođe tamo, dok se obavi veterinarski pregled i sve ostalo, ne isplati mu se to više raditi. Hrana je s druge strane u trgovinama primamljivo jeftina i kupuje se zapravo hrana koja nije zdrava. Zato apeliram ako je to moguće da se malo ovi pravilnici koji trenutno postoje vezano i za klaonice da se malo ublaže i da se omogući OPG-ovima da rade to iz usluge, znači da mogu klati veću količinu stoke, pogotovo ako se to odnosi na svinje jer kad počne sezona kolinja, evo recimo gore u Zagorju ili i Slavoniji ukoliko vas ulovi inspekcija da ste obavili kolinje kod sebe u dvorištu plaćate velike kazne. A za to stvarno nema potrebe s obzirom da smo to radili i ranije i godinama smo to radili svi na svojim domaćinstvima i nismo imali nikad problema sa hranom. Vodili smo brigu o tome da hrana bude zdrava jer smo prvenstveno vodili o tome računa da se mi hranimo zdravo. Prema tome, skrećem pozornost da se po tom pitanju nešto napravi i da nakon toga pokušamo i našim poljoprivrednicima, našim proizvođačima hrane životinjskog porijekla da im omogućimo da imaju povoljnije uvjete, na kraju krajeva i da jednostavnije izlaze na tržište. Evo kad dođete na skijališta u Austriji, u Francuskoj tamo ćete vidjeti svaki tjedan barem jedan do dva sajma na 1.500, 2.000 metara, ljudi dolaze sa svojim proizvodima, sve je proizvedeno u krugu od par kilometara. Zašto mi to ne bismo mogli isto imati kod sebe, gdje je problem? Prema tome, još jedanput naglašavam, mi pozdravljamo taj zakon u smislu da doprinosi zdravlju naših ljudi, da doprinosi tome da naši ljudi imaju zdravu hrane, da se zdravu hrane i da imaju zdravu ishranu. Međutim, apeliramo na vas da se omogući i malim poljoprivrednim gospodarstvima da sudjeluju u toj proizvodnji na drugačiji način i da im se omogući da zapravo pružaju te usluge i svojim najbližim proizvođačima hrane životinjskog porijekla. Hvala.
Slijede pojedinačne rasprave, prva je poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice, državni tajniče, ravnateljice, zastupnice i zastupnici, nije nam nevažno kakvu hranu jedemo, da li je ona zdravstveno ispravna ili se u njoj nalaze ostaci pesticida, antibiotika, bakterije escherichie coli i slično. Zato je važno da propisi budu jasni, da svi standardi budu zadovoljeni i isto tako da se pred poljoprivredne proizvođače ne stavljaju nerealni zahtjevi koji u bitnom možda odstupaju od onog što su trebali poštivati poljoprivrednici u nekim drugim državama. Ako su i ti visoki standardi već stavljeni tijekom ulaska Hrvatske u EU mislim da je ovo sad prilika koju nam omogućava ovaj zakon da kroz pravilnike koje trebamo donijeti u roku od 2 godine još neke uvjete učinimo fleksibilnijima. Bilo je tu dosta riječ o malim klaonicama koje ustvari ulaskom Hrvatske u EU prestale sa svojim radom jer su zahtjevi bili vrlo visoki. Poljoprivrednicima je bilo preskupo voziti njihovu stoku 50 i više kilometara i to je posljedično utjecalo i na gašenje njihove poljoprivredne proizvodnje. Vesele ove najave koje smo čuli iz ministarstva da će se kroz program ruralnog razvoja financirati opremanje malih klaonica, ali i pokretnih klaonica što nemojmo zaboraviti je važno za područja poput Banovine, Dalmatinske zagore, Like, Gorskog kotara, znači svih onih područja koja u stvari su dosta udaljena od nekih većih centara. Kako se kroz ove uredbe za koje smo rekli da se već unose u naš zakon spominje i smrznuta hrana ja mislim da je ovo sad prilika da napokon riješimo pitanje smrznutog mesa prije svega da nam se ne bi događale situacije u kojima naše nadležne službe otkrivaju smrznuto meso staro 7 godina, a takve slučajeve smo imali prije nekoliko godina. Znamo da su na selu svinjokolje bile uvijek jednom godišnje što znači da je to i neki razuman rok koliko meso može biti smrznuto. Sve izvan tog roka ja smatram da nije prihvatljivo i moram reći da Nijemcima, Belgijancima ili Francuzima sigurno ne bi niti palo napamet da stave na tržište meso koje potječe iz doba dinosaura ako ga tako mogu nazvati. Zato mislim da je ovo prilika da utvrdimo koliko meso može biti smrznuto, a pozivajući se na pamćenje i tradiciju da su naši stari uvijek se vodili tim nekim rokom koji nije bio duži od godinu dana. Znamo da sustav međusobnog povjerenja prevladava među državama članicama i mi ga poštujemo kao što i drugi poštuju naša izvješća o zdravstvenoj ispravnosti, ali isto tako onog trenutka kad sumnjamo da hrana koja stiže na naše tržište je zdravstveno, zdravstveno upitna onda mislim da trebamo posegnuti za instrumentima koje nam uredbe daju, a one nam omogućavaju da mi zaustavimo sumnjivu pošiljku i da ju preispitamo, istražimo pa se onda više neće događati da piletina ili jaja zaražena salmonelom završi na tanjuru Hrvata. Ovaj zakon omogućava donošenje nacionalnih odredbi za izravnu opskrbu malim količinama primarnih proizvoda na vlastitom gospodarstvu kojima proizvođač opskrbljuje ili krajnjeg potrošača ili prodaje u nekoj maloprodaji ili prodaje na seoskom turizmu. Ovaj zakon se odnosi i na nacionalne standarde koji uređuju pitanje jajomata, mlijekomata, malih klaonica, ribarnica, objekata za proizvodnju, preradu meda, sabirališta divljači i jasno je da te odredbe moraju biti prilagođene kako bi hrana što prije stigla od polja do stola. To je ono što želimo, za što se zalažemo. To je važno za poljoprivredne proizvođače, ali to je važno i za potrošače jer će onda dobiti svježe, domaće u vrlo kratkom roku kroz kratke lance opskrbe hranom čime će se zadržati autentičnost i izvornost prehrambenih proizvoda u pogledu njihove kulturne prepoznatljivosti, tradicionalnih načina proizvodnje i podrijetla sastojaka. Znamo da poljoprivrednici koji se koriste kratkim lancima opskrbe hranom zarađuju u prosjeku više od 8.138 eura, dakle njihova dodana vrijednost je veća što znači da moramo učiniti sve da ih potaknemo na udruživanje kako bi imali dostane količine i plasirali svoju hranu upravo kroz te kratke lance opskrbe hranom. A ono što je važno to je dobra prilika za povezivanje zelene i plave njive odnosno za povezivanje poljoprivrede i turizma i zbog toga moramo evo čvrsto stajati iza takvih projekata.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovana zastupnice kad čujem iz vaših usta, vi ste ipak dugo vremena angažirani na polju poljoprivrede, bili ste na tom polju angažirani i u EU parlamentu, sada ste predsjednik Odbora za poljoprivredu i kad čujem ove stavove koju su slični onim našim stavovima tu s ljevice, koji se čuju s ljevice to mi je izuzetno drago za čuti zbog toga što je to jedan korak naprijed da pomognemo našim poljoprivrednicima i malim OPG-ovima. Govorio sam malo prije i ja bih vas molio da ako možete ikako da se to … [[Govornik se ne razumije.]] i kasnije provede. Ona odredba da se na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima može klati samo stoka koja je tamo proizvedena odnosno ishranjena ili ona koja je tamo prva 3 mjeseca, ova 3 mjeseca to je problem. Kad bi se to smanjilo na nekoliko dana ili da se ta odredba ukine pomogli bi mnogima koji proizvode odnosno hrane stoku u bližoj okolici tog OPG-a jer bi tamo mogli obaviti klanje koje sad trenutno ne mogu obaviti i odustali su od hranjenja stoke. Hvala.
Hvala vam kolega Paviću na replici. Dakle, ja mislim da je zakon dobar. On ne može biti drugačiji zato što mi moramo kao država članica prenijeti uredbe i direktive u naše zakonodavstvo. No, kao što sam rekla, dakle pravilnici jesu prilika da se neke stvari pojasne, da se učine fleksibilnijima, da se prilagode situaciji na terenu jer nam se događalo ne samo dakle kod ovih primjera koje smo danas čuli sa više strana oko klaonica već i u nekim drugim situacijama da poljoprivredni proizvođači tu osjećaju ne motivaciju nego destimulaciju i to je nešto što moramo otkloniti ako želimo ljude zadržati na selu, ako želimo da se oni i dalje nastave bavit poljoprivrednom proizvodnjom i na kraju krajeva dakle da budu dio tog jednog projekta za koji se danas ovdje evo cijeli dan raspravljamo o poljoprivredi kunemo da i mi koji donosimo odluke ih želimo tako pozicionirati, dakle mislim da su pravilnici prilika da te stvari fleksibiliziramo.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovana kolegice, zanima me vaše stručno mišljenje, a već sam postavila i s ove govornice pitanje. Zašto Ministarstvo poljoprivrede ne objedini sve te zakone pod jedan krovni zakon i izbjegne kaotične situacije o kojima slušamo danas cijeli dan i sve to se dodatno komplicira podjelom nadležnosti na veći broj institucija, pa vas lijepo molim vaše stručno mišljenje.
Hvala vam kolegice na replici. Pa ja nisam sigurna da sam dovoljno stručna da mogu odgovarat u ime ministarstva na koji način su oni procijenili prenošenje određenih uredbi i direktiva. Mislim da bi bilo prekomplicirano da to bude jedan jedinstveni zakon upravo iz ovog razloga što ste vi rekli da već imamo podijeljenu nadležnost i to je nešto što mene uvijek brine, dakle ovdje i nemamo toliko puno tijela kao što to zna biti u nekim drugim zakonima, dakle imamo Ministarstvo poljoprivrede, Ministarstvo zdravstva i državni inspektorat koji se trebaju koordinirati u provođenju ovog zakona. Da li je to moguće učiniti na neki jednostavniji način teško je reći jer sami znamo 10 uredbi prenosimo, dakle nisu to jedine uredbe i jedina zakonska regulativa jer kao što sam spomenula kad sam govorila u ime kluba Europski revizorski sud je u stvari naložio na neki način Europskoj komisiji da krene u reviziju tog zakonodavstva tako da je moguće da će u narednom razdoblju izaći još neke promjene, dodatne uredbe, dodatne direktive koje onda će opet završiti u ovom zakonu. Pretpostavljam da bi jedan melagomanski zakon bio doista prekompliciran za provedbu iako razumijem vašu intenciju zbog lakših kontrola.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Stipan Šašlin.
Poštovana saborska zastupnice Petir, pa evo svjedoci smo često puta u prošlosti i bližem vremenu da svaki novi zakon, svaka nova uredba itd. izaziva određenu nevjericu kod poljoprivrednih proizvođača, kod onih koji se bave svojom proizvodnjom i često puta nemaju vremena ni mogućnosti pratiti sve nove zakone, uredbe itd. i onda to izaziva određenu skepsu nećemo moći ovo, nećemo moći ono, nemamo uvjete itd.. Mislim da bi bilo dobro da se uključi i možda lokalna uprava, ali prije svega savjetodavna služba i na neki način to približi poljoprivrednicima našim jer često puta ti uvjeti doista i nisu tako zahtjevni, zaista ih je lako, relativno lako moguće ispuniti i stvarno se može to na neki način organizirati i dapače onda kasnije oni shvate, joj pa stvarno to je dobro i vidimo da to, znači često puta jednostavno taj nedostatak pravih informacija stvara opći haoh i opću nekakvu pomutnju u prostoru. Hvala.
Hvala vam kolega Šašlin. Da, mi često razgovaramo o tome da savjetodavnu službu treba kapacitirati, da je treba osnažit, da treba više ljudi, da im trebamo pomoći da budu na raspolaganju poljoprivrednicima, ali isto tako možda premalo govorimo o tome da trebamo slušati i njihovu povratnu informaciju jer posebno kad je riječ o ovim malim prerađivačkim objektima koje OPG-i mogu imati na svojim gospodarstvima, tu savjetodavna služba, bar koliko sam ja uspjela s njima razgovarat, nailazi na određene poteškoće u provedbi i oni te neke svoje primjedbe odnosno saznanja iz prakse adresiraju. Mislim da je jako važno da to što nam daju kao povratnu informaciju također uvažimo kako bi imali jasne zakone i jasna pravila, a upravo na tragu onog što ste vi rekli da poljoprivrednici to mogu provoditi i da mogu nastaviti svoju poljoprivrednu proizvodnju.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice Petir, spomenuli ste u svom govoru kratke lance opskrbe, što je svakako pohvalno, al me zanima jeste li vi stava da u hrvatskoj poljoprivredi trebamo regionalizaciju jer ako govorimo o kratkim lancima opskrbe nije isto zapravo poljoprivrednom proizvođaču recimo nekome ko ima malu siranu, pa je iz Zaprešića, njemu treba 20-tak kilometara da dođe do Zagreba koji je milijunski grad, on sve što proizvede i sir i mlijeko i jogurt može prodati tu u Zagrebu, međutim onaj koji dolazi recimo iz Osijeka isto tako se bavi istom proizvodnjom njemu treba najamne 300 kilometara jer tamo ne može sve prodati, nije tolika potražnja za takvim proizvodima, znači 300 kilometara do Zagreba, 300 kilometara nazad, to je barem 1000-1500 kuna troška samo da bi prodao ono što neko iz Zaprešića može vrlo lako prodati u Zagrebu. Zahvaljujem.
Hvala vam kolegice Vukovac. Ja doživljavam kratke lance opskrbe hranom kao putovanje koje nije duže od 10-20 kilometara, znači 300 kilometara nije više kratki lanac opskrbe hranom. Zbog toga se i zalažem da u kuhinje naših javnih ustanova kao što su škole, vrtići, starački domovi, bolnice i druge ustanove, dakle od vojarni, kaznionica itd. kroz kratke lance opskrbe hranom ustvari omogućimo da hrana koja stiže na stolove bude svježa i domaća, da ostavlja što manji ugljični otisak, a to će ujedno biti i tržište za naše poljoprivredne proizvođače. Pokazalo se i kroz moslavački „Pun ceker“ i kroz „Međimurski štacun“ da mi u stvari nemamo dostatne količine, pokazalo se i kroz neke projekte gdje se pokušalo u hotelijerstvu i u ugostiteljstvu uvesti primjerice slavonski doručak u jednom jadranskom hotelu da je on trajao svega dva mjeseca jer nemamo dostatne količine. Tako da bih ja da lokalne, da kratke lance doista apliciramo na ono što podrazumijeva lokalnost.
Slijedi replika, poštovani zastupnik Damir Habijan.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Petir, cijeli zapravo svoj politički rad mogao bi reć da ste posvetili krizi u poljoprivredi i zaštiti hrvatskog sela govoreći o ovom prijedlogu zakona kojim se transponira dakle određeni broj uredbi u hrvatsko nacionalno zakonodavstvo. Spomenuli ste zapravo proveli ste tu jednu tezu o potrebi povezivanja zelene i plave Hrvatske odnosno poljoprivrede na način da zapravo treba osigurati veću dostupnost autohtonih domaćih proizvoda upravo unutar turističke ponude. Obzirom da ste to govorili pri kraju svog vremena ako možete ukratko pojasnit na koji način obzirom da je već bilo puno ideja da upravo se ti autohtoni domaći proizvodi dakle proizvodi iz RH plasiraju upravo većinom naravno na obali gdje je veća turistička potražnja i ponuda, pa ako može par riječi o tome.
Hvala vam kolega Habijan. Pa mi smo i Strategijom poljoprivrede do 2030.g. predvidjeli određene mehanizme koji bi trebali upravo kroz kratke lance opskrbe hranom podići brendiranje domaćih poljoprivrednih proizvoda, gastrodestinacije i povezati poljoprivredu sa turizmom. Ono što smo uočili kroz analize koje smo radili da postoji problem kod nedostatnog udruživanja poljoprivrednih proizvođača jer svi smo svjesni da neće ugostitelj i hotelijer ići od kuće do kuće kupovat svinju, kravu ili što mu već treba mrkvu, paradajz već da se naši proizvođači trebaju udružiti kako bi imali dostatne količine i kako bi u tom smislu mogli zadovoljiti potrebe naših ugostitelja i hotelijera. U tom smislu se i izdvajaju posebna sredstva za posebna sredstva za proizvođačke organizacije kako bi se proizvođače potaklo na udruživanja, a i kroz Zakon o poljoprivrednom zemljištu bit će dodijeljeni [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i dodatni bodovi onima koji se udružuju.
Slijedi pojedinačna rasprava Mire Bulja.
Ha vjerojatno gledaju naši poljoprivrednici koji su diskriminirani i potlačeni po pitanju ovih uredbi i direktiva koje nisu obavezujuće kolegice Petir, nigdje ne piše da su one obavezujuće. Ja mislim da bi mi morali više tradicijski gledat i klaonice i uzgoj, a ne da nam se događa da uvozimo kao jaja koja su primjer, svježa jaja, a iz Poljske su ne znam odakle putovali, 10 dana bili u skladištu onda im se udari datum kao da su svježa, onda imam problema. Ne spominjem jaja ovdje kao terorističko oružje nego … terorističkog čina nego ozbiljne priče. Zaista ja sam maloprije spominjao događaj kad je moj pokojni ćaća kupio smrznutu janjetinu u jednom trgovačkom lancu u Sinju što je uzrokovalo nakon par mjeseci nestanak, doslovno nestanak proizvođača janjetine i ovčara na tom području Dinare, Kamešnice prekrasnih gdje je blizu more, gdje imamo turizam u samom tom srcu nestalo je toga. Međutim, činjenica je što ovdje mogu spomenuti da terorizirati naše građane uredbama i direktivama koje nisu Sv. Pismo. Vi ste bili potpredsjednica odbora ili predsjednica ne znam u EU Parlamentu za poljoprivredu, znači mi moramo se prilagoditi našem seljaku da on proda svoj proizvod. On ako nema klaonicu blizu njemu se ne isplati držat stoka jel ga to košta. Prema tome, tribamo prilagoditi naš sustav našoj tradiciji, našim tim vrijednostima opstanka ljudi na selu, inače ćemo nestat. Priča je magla. Nije dovoljno samo doć ono janjaca poist i spomenuti ih kad su izbori, ja to često napravim da se dogodi janjocid, kad su izbori to nestanu stada, pojedu se janjci i majke im, to nije dovoljno za seljaka, puno više moramo. Što se tiče kvalitete hrane spomenuo sam primjer sanitarne jedan ogroman problem gdje krave doslovno piju kanalizaciju u svim uvjetima vanka, niko ih ne hrani, nisu cijepljene, s ničim tretirane, imaju markice. To je za OLAF, pa čak ću prijavit OLAF-u, evo kolegici Petir ću poslati na odbor taj predmet da vidite koji to ne briga inspektorata, inspekcije koju vodi Andrija Mikulić, to je katastrofa. Ovo ću dignut na EU Parlament, pa kakav dignit ću jel ta krava se i govedina prodaje i teletina našim ljudima. Piju kanalizaciju, to je taj sinjski primjer, a imamo i druge primjere. Nadam se da ću nać rješenje, ja to potenciram, inspektorat dolazi u Sinj naravno kažnjava gradonačelnika i non stop teroriziraju svaki dan. … [[Govornik se ne razumije.]] otiđi Andriji Mikuliću gori koji te posla i tako pa dobijem i za to kaznu, al eto prigorim se i za to. Međutim moramo riješiti problem svi zajedno i uprava veterinarska i ministarstvo i grad i županija moramo riješiti problem, a nikoga nije briga. 20 godina je to tako bilo, a hrana nam je najbitnija. 3 milijarde eura uvozimo hrane, ej. Stočni fond se raspao sa 64.000 ne znam prije desetak godina OPG-ova koji su se bavili mljekarskom proizvodnjom došli smo na par tisuća i oni se bore za opstanak, i oni se bore za opstanak. Znači hrana i zaštita proizvođača je najbitnija, al domaćih proizvođača jel uredbe i direktive nisu Sveto pismo. Mi moramo prilagodit našem seljaku i selu te direktive i uredbe jer zasigurno ne bi Austrijanac svom seljaku radio, ne bi. Intenzivni uzgoj, zbog čega? Onaj sa Dinare čovjek mora jedno janje vodit u klaonicu sa Dinare. Pa uništit ćemo sve, da bi smo se prikazali kao mi smo iznad europejci. Ja od kada sam u saboru samo pripisivamo direktive i uredbe, a na terenu ti zakoni nit su primjenjivi, nit se poštiva tradicija, niti ti ljudi koji se bave tim stočarstvom ništa se ne poštiva, nego je bitno reć zelena i plava Hrvatska. Izumrit će zelena i plava Hrvatska i tako svako četiri godine sa ovom kampanjom ne treba ni ić, pojeli se svi janci, paprici sve se izilo. Imamo sajmove brojne, pršuta, meni drag sajam pršuta u Sinju evo pozivam vas, ali htio bih da to dobivam od hrvatske svinje, proizvedene u Hrvatskoj, a ne da dođe iz ne znam iz Nizozemske i samo trevi Hrvatsku usput u kamionu ono i od tog mesa radimo pršut. Pa moramo raditi na tome, pa ovo je više nego neozbiljno prema proizvodnji u Hrvatskoj zato imamo ovoliki uvoz.
Hvala. Replika, poštovana zastupnica Ružica Vukovac.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Bulj iz vašeg izlaganja zaključujem da ste stava kako su u Hrvatskoj puno rigoroznije kontrole naših poljoprivrednih proizvođača za razliku od svega onoga što nam stiže kroz uvoz. Moram vam reći da sam i ja toga stava. Zašto? Pa između ostalog svjedoci smo, evo ne tako davno imali smo primjer gdje nam je jedno dijete čak preminulo nakon što je konzumiralo jaja iz uvoza, ispostavilo se da su jaja zaražena salmonelom, bila su kupljena u jednom velikom trgovačkom centru. Nedugo nakon toga smo imali slijedeću aferu. Isto tako radilo se o salmoneli odnosno o pilećem mesu zaraženom salmonelom. Javnost je o tome saznala tek nekoliko tjedana nakon što smo pojeli svu tu piletinu koja nam je došla na stol. Mislim da je rezultat te afere bila i smjena unutar samog Ministarstva poljoprivrede. Jesu li po vama isto to primjeri da zapravo jako, jako slabo ili skoro nikako kontroliramo ono [[Upadica: Vrijeme.]] što nam dolazi iz uvoza.
Odgovor.
Pa naravno da jesam jel da nije, da je drugačije, sigurno da su, ne sigurno ne činjenica govori da je rigoroznije inspekcije poštivanje svega je prema domaćem proizvođaču, a pogoduje se uvoznim lobijima. I to je činjenica. Tko tretira to meso jel je hranjeno sojom koja je tretirana glifosatom? Tko to kaže kad dođe iz pravca Mađarske, ne znam Srbije odakle sve dolazi ta svinjetina i kolika je razina glifosata u toj soji? Nitko to ne kontrolira, ali je puno jeftinija ta svinjetina od domaćih proizvođača. I što radimo? U biti mi potičemo tuđu intenzivnu proizvodnju manjim kontrolama, propustima i to su ti uvozni lobiji. I tome se mora stati ukraj ne bitno koja smo politička opcija. Neće nas biti, beznačajne su stranke i sabor i sve ne budemo li selo, stočarstvo jačali.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Marina Miletića.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega Bulj, hrana bi trebala u Hrvatskoj biti dostupna svima, trebala bi biti zdrava, trebala bi biti sigurna. Dakle, što država može napraviti da provodi i koje procese rigoroznije mjere pogotovo nad svim ovim stranim uvozima koji nam dolaze na polica našim obiteljima. I drugo što mislite da bi trebalo napraviti da potaknemo male uzgajivače. I da još snažnije omogućimo tko god se želi baviti, biti mali uzgajivač u Hrvatskoj, malo smo umorni cijeli dan danas raspravljamo već se jezik počeo ovaj motati. Kolega Bulj što možemo ko država napraviti da pomognemo našim OPG-ovima?
Pa kad gledamo koliko država daje kroz poticaje i daje ogromne iznose međutim nemamo rezultata. I pitanje gdje ti svi poticaji odlaze, da li odlaze stvarno OPG-ovima i dobro bi bilo ta obiteljska manja gospodarstva također poticati jer to je opstanak ljudi na tome području i to je nacionalna sigurnost u zaleđu našeg priobalja, Slavonije, ljudi su tu ako je prazan teritorij, nije država samo teritorij, država su ljudi. Što može se u Dalmatinskoj zagori, Slavoniji, Gorskom kotaru uz određene druge, drvnu industriju recimo u Gorskom kotaru, stočarstvo i poljoprivreda. Znači mi moramo poticati, davati te poticaje koji odlazi kome. E u ovome slučaju ja sam u Sinju spominjao, odlaze stočaru koji drži vanka, radi probleme, koji ne tretira stoku, koji ništa ne poštiva, a prima poticaje. Umjesto da potičemo mlade obitelji da ostanu u tom području, da se bave stočarstvom i ne vjerujem da je kasno. Nada zadnja umire, ali bojim se … [[Govornik se ne razumije.]]
Slijedeća replika poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Poštovani kolega Bulj ja ću iskoristiti svoju repliku samo kako bi se složila s vama da se ovakvim zakonodavnim okvirom i postavljanjem pravila koja nisu jasna koče prije svega investicije i poslovanje malih poduzetnika, obiteljskih poljoprivrednih gospodarstva zbog nedostatka informacija i nemogućnosti praćenja svih tih zakonskih promjena. Vrijeme je da se promijeni pristup ovoj tematici i zakonodavni okvir bude što jednostavniji upravo kako bi on bio jednostavniji za proizvođače i potrošače i jer se upravo radi njih on i donosi, a ne samo kako bi se zadovoljila forma.
Pa zato kad donosimo direktive i uredbe, ne moraju biti sveto pismo. Mi se moramo izboriti za naše posebnosti našega sela i našeg malog OPG-a, našeg proizvođača. I to je nacionalna sigurnost, to treba biti strategija ostanak ljudi na tim područjima. Ne možemo mi očekivati da ćemo imati samo 10 velikih proizvođača intenzivne proizvodnje, a svi ostali će biti njihovi radnici ili u najvećem slučaju budu roblje, potplaćeni. Znači mi moramo te posebnosti staviti u zakonodavni okvir, a ne poslušno slušati što točno Bruxelles napiše. I direktiva nije sveto pismo, znači mi moramo prilagodit prema našem seljaku. Pa izgubili smo tradiciju što je najgore, gubimo je, to je najgore, običaje gubimo. Stara poslovica kaže bolje izgubit selo nego običaje, a vi ste baš udarili svojim politikama briselskih čata u običaje. A to ne smijemo, mi smo, imamo svoje posebnosti [[Upadica: Vrijeme.]] koje moramo sačuvati.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Jure Brkana.
Ministrice, državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, nažalost većina stanovništava Hrvatska nije u mogućnosti da svoju hranu kupuje od obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava jel da ih dobija sa seoskih domaćinstava. U biti činjenica je pogotovo u urbanim sredinama da većina proizvoda prehrambenih koji narod jede kupuje ih u trgovačkim centrima i mogu vam reći samo jednu stvar da mi je drago u posljednjih nekoliko godina ja kupujem u trgovačkim centrima i čitam deklaracije i vidim zadnjih nekoliko godina da ima sve više i više proizvoda sa oznakom proizvedeno u Hrvatskoj. Da li su one ispravne deklaracije ili su lažne ja to ne mogu znati, međutim ono što je po meni bitno je svakako da i ovaj prijedlog zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu ima namjeru i dodatno ojačati i objediniti politiku sigurnosti i higijene hrane u Republici Hrvatskoj, te osigurati da potrošači i nadalje konzumiraju sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu životinjskog i biljnog porijekla. Malo prije smo u izjavama čuli od prethodnika da je najvažnije i na prvom mjestu mora biti zaštita proizvođača, a ja ipak mislim da je na prvom mjestu treba biti zaštita potrošača, jer je ipak u našoj državi više potrošača nego proizvođača. Meni je drago čuti da se mijenjaju pravilnici koji će našim proizvođačima prehrambenih proizvoda omogućiti i olakšati i proizvodnju i plasman njihovih proizvoda i da će upravo ti njihovi proizvodi postati dostupniji svima nama u Hrvatskoj. Međutim i dalje držim da je izmjena ovoga zakona najbitnije zaštititi potrošače. Prijedlogom zakona će se staviti izvan snage i trenutno važeći Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu, a u čiju izmjenu se krenulo s obzirom na činjenicu da je 2019. osnovan Državni inspektorat i da je u svibnju 2021. usvojen Zakon o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koji se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja. Ponovno naglasak na Državnom inspektoratu mora biti i Državni inspektorat stvarno mora raditi svoj posao i kontrolirati svaki prehrambeni proizvod koji dođe ili na police trgovačkog centra, a isto tako i oni koji se prodaju direktno u obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima. Kontrola hrane u mnogim državama otežava fragmentirano zakonodavstvo, višestruke sudske nadležnosti i neučinkovit nadzor praćenja i primjenu zakona. Učinkovit nacionalni sustav kontrole hrane i zakonodavstvo presudni su za osiguravanje zdravlja i sigurnosti domaćeg stanovništva kao i za osiguravanje sigurnosti kvalitete hrane u međunarodnoj trgovini. Ulaskom Republike Hrvatske u EU uredbe EU u području sigurnosti hrane su postale izravno primjenjive, stoga je Republika Hrvatska izradila opći i zakonodavni okvir u području sigurnosti hrane u svrhu provedbe uredbi EU, te osiguravanja pravnog temelja za donošenje pravilnika, naredbi i naputaka za prijenos i provedbu pravno obvezujućih akata EU. Provedba spomenutih uredbi EU osigurana je kroz sljedeće zakone Zakon o hrani, Zakon o higijeni hrane i mikro biološkim kriterijima za hranu, Zakon o veterinarstvu, Zakon o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, Zakon o informiranju potrošača o hrani i Zakon o Državnom inspektoratu. Istina sve bi bilo bolje da je ovo sve pod jednim zakonskim krovom, međutim ovoliku široku kvalitetu zaštite potrošača i proizvođača jednostavno ne vidim način da se sve svede pod jedan zakon. Ovim prijedlogom zakona osigurava se provedba ukupno 10 uredbi Europskog parlamenta i Vijeća, odnosno uredbi Europske komisije, te se pravni poredak Republike Hrvatske prenosi jedna direktiva. Zakonom će se osigurati zakonska osnova za donošenje nacionalnih odredbi u područjima izravne opskrbe malim količinama primarnih proizvoda proizvedenih na vlastitom gospodarstvu kojima proizvođač opskrbljuje krajnjeg potrošača ili lokalni objekt u maloprodaji koji izravno opskrbljuje krajnjeg potrošača. Nacionalnih mjera za prilagodbu zahtjeva iz uredbe EU broj 852./2004 i 853/2004 dodatnih zahtjeva označavanja hrane životinjskog podrijetla posebno pravila o higijeni hrane životinjskog podrijetla, izrade plana praćenja patogena mikro organizama u hrani i hrani životinjskog porijekla, te izrade programa državnog monitoringa, rezidua za praćenje antimikrobne rezistencije u životinja i u hrani životinjskog podrijetla. Znači dodatno se kontrolira hrana koju jedemo i ja pozdravljam ovaj prijedlog zakona.
Repliku poštovani zastupnik Miro Bulj.
Kolega Brkan vi dolazite iz makarskog primorja, iz Makarske i znate koliki je turistički potencijal i koliki je potencijal od Biokovlja, vrgoračkog područja, imotskog područja koliki je potencijal da se prodaju domaći proizvodi i da potičemo domaćega proizvođača, a ne da mu budemo sankcija veća nego uvoznim lobijima i uvoznim proizvodima. I to je ta činjenica, gdje mi moramo naše posebnosti sačuvati. Jer ja bih želio, a i vi da se u Makarskoj prodaje vrgoračka voćka, jagoda, da se prodaje ne znam. Pa ljudi doslovno pilaju u sezoni svoju voćku u Vrgorcu ne mogu je prodati. Jel' kužite što je problem? Ja bih volio da glavički kupus iz Sinja bude na vašem tržištu, a ne da se uvozi. Znači imamo problem što svoje posebnosti moramo sačuvati bez obzira na direktive poštivajući sve ono što smo potpisali, a i izborit se [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] za posebnosti.
Poštovani kolega Bulj, slažem se svima nam je isti cilj, znači da naš narod jede domaći proizvod. I ja nemam drugo što reći, nego evo na makarskoj tržnici i u većini u biti baš na tržnici svi su proizvodi domaći iz sinjskoga kraja, iz cetinskog kraja prvenstveno također i Vrgorske krajine. Mi ćemo prvi sada imati i vrgorsku jagodu na stolu, a i najduže ćemo uživati u njoj. Jednostavno naše proizvođače treba potaknuti, treba im olakšati proizvodnju. Međutim, isto tako ne smijemo njih poticati, a da kvaliteta i kontrola opada. Zbog toga je ovaj zakon na pravome putu da radi i jedno i drugo normalno uz predstojeće izmjene Pravilnika o proizvodnji svega ostalog.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolega Brkan, u jednom trenutku ste rekli da niste sigurni da li ono što piše na deklaracijama doista predstavlja stvarno stanje. Pa ja nekako mislim i bar se nadam da su iza nas ta vremena kad su se poljoprivredni proizvodi posebno oni koji se stavljaju na tržište lažno deklarirali. Donijeli smo niz pravilnika. Zadnji od tih pravilnika ja mislim u '21. godini gdje je jasno navedeno na koji način se trebaju proizvodi deklarirati jer ako mi nećemo vjerovati u državu za koju su se naši branitelji borili onda ne znam kako će građani koji ovo slušaju. Činjenica je da bi potrošači voljeli da te deklaracije budu detaljnije, ja se s tim slažem i isto tako mislim da i proizvođači žele da one budu detaljnije. Evo neki dan su rekli na okruglom stolu da žele da njihovo meso bude označeno onako kako auto ima i registarsku oznaku. Pa me zanima u tom smislu mislite li da bi dodatno označavanje poskupilo proizvode [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] i ako da ko to treba platiti?
Odgovor.
Zahvaljujem se poštovana zastupnice. Ma upravo tako, gledajte ja čitam i piše da je proizvod iz Hrvatske ja želim vjerovati u to, međutim zato trebamo pod broj jedan dobre zakonske osnove da taj proizvod ne može bit ništa drugo nego onako kako je deklariran, to mi upravo sada ovdje i radimo, a isto tako vjerujem da će i državni inspektorat raditi svoju funkciju za što je i namijenjen, da će kontrolirat je li taj proizvod ispravno deklariran jel njegovo porijeklo u skladu s onim što na njemu piše, dal ga je potrebno dodatno nečim označavati. Idemo na to da rasteretimo proizvođače, pa možda rađe na nekom strukovnom nivou njihovom udruženju recimo iz Obrtničke komore ili nekako dalje da im se da dodijeli brend neka bude kao Südtirol svugdje je zalijepljen ko god je proizvođač iz južnog Tirola i to radi njihova gospodarska komora, bez da opterećuje njihove proizvođače. Zašto to ne bi bilo možda moguće i kod nas?
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Marina Miletića.
Poštovani potpredsjedniče g. Sanader, poštovana ministrice. Cijeli dan danas ste tu, dobro je, hvala vam, sa suradnicima svojim. Poštovane kolegice i kolege. Još u antičkoj Grčkoj kaže Hipokrat, prvi dio znamo svi, a drugi dio nisam siguran „Neka hrana bude tvoj lijek, a lijek tvoj neka bude hrana“, kao i sve što putem hrane unosimo u organizam gradi nas i mijenja, a o tome što smo unijeli ovisi naša snaga, naše zdravlje i naš život i hrana uistinu mora bit sigurna, mora bit dostupna i mora bit zdrava. I ovo što je kolega Jure ako sam, a mislim da sam dobro zapamtio, govorio istina je, pa i mi koji smo sportaši koji se bavimo sportom pa imamo neke norme koliko unosimo na dan piletine, pa ja prvi odeš pa kupiš piletinu u trgovačkom centru i onda kako sam si spremam hranu dođete udarite batom piletinu iz Brazila, znači udariš je batom, a moraš djecu poslat da budu na sigurnom negdje u drugoj sobi jer to kako udariš pa ti to odleti fijuu tamo četiri metra dalje, pa tri metra puf pa ti to je puno vode, pa ti udariš kupiš piletinu brate od kilu i po, a ono dođe ja ne znam da li ima 300 grama u toj piletini, pa dok je spečeš ostane ti 50 grama zato jer je puna svega, puna je svih aditiva i svega onoga što ne valja, ali kupuješ šta možeš i jedeš šta možeš to je tako. A onda kada ti netko iz Slavonije ili neko iz Dalmacije pa ti donese pile, pa brate mili pa to udaraš batom ne može pa to ne ide nigdje čovječe, to treba ić u teretanu pa udarat s tim batom po tom piletu. Malo sam smiješan, ali to je istina. To znate ko kod je probao tuć dakle domaće i zdravo to trči po dvorištu, to je jako, to je meso jako. A ovo brate pumpano s nečim to je puluraspadnuto. I zato je važno, zato je važno da država brine o tom mesu. Kad se uvozi meso iz Brazila i svega pa mi imamo kolege ja ovo nisam vidio, govore ljudi čovječe kaže radio sam u jednom velikom tom centru kaže dao otkaz nisam mogao. Dođe meso pa to ti stoji tamo iza, nije to uopće u hladnjacima, pa ga malo špricamo, pa mi daju ovi tekućinu, pa pošpricaj malo to meso s ovim s onim, znamo onu priču ugljikovog monoksida jel tako. Kaže, vidi crveno meso kaže dobro je za tebe domaće, a ono puno brate puno plinova, crveni se, šest godina je crveno ne mora uopće u frižideru biti i to naši ljudi jedu. I zato je važno da tu država radi svoj posao, stroge kontrole, stroge kontrole i dakle ako neko namjerno ili slučajno, ne zanima me, ide prevarit hrvatske građane i da im nešto što ne valja neki otrov, ma frende ti ne možeš više patkicu plastičnu iz Kine uvest u Hrvatsku. I tu država čuva, ne damo ti. Propast će. Ma propadni da te nema bit ćeš primjer svim drugima. Dakle, građanima RH može se uvozit zdrava hrana ili bar hrana koja nije otrovna je li. I zaribaš li, to je primjer svim drugima pa da vidite kako to brzo ode vijesti i kako se brzo posloži. Drago mi je bilo slušati kolegicu Petir, drago mi je bilo u ovoj priči smrzavanja jer to nije regulirano mesa i budući da je kolegica Petir ne samo duboko involvirana u temu, dakle ovu nego pripada vladajućima i uvjeren sam da će je čuti ovi koji su tamo odgovori. Evo ministrice odah preko puta nje, ministrice dakle nemojmo dozvolit da u RH bude smrznuto kolikogod je li nekoga smrzne, pa godinu, dvije, pet, pa deset. Pa sjećate se ono kad 2000. desete ili kako kad je bila ona afera pa neka mesa po 15 godina, ma ne može čovječe, ne može, ne može u Hrvatskoj ne može. Negdje drugdje radite šta hoćete, ali mi trebamo brinut za naš narod, pa evo stvarno bilo mi je drago čut kolegicu Petir. Gospodin Malenić je javno govorio o situaciji on ima stado nekih 555, 600 grla, kaže pa njegovi srednjoazijski ovčari kupio sam hrenovke odnio psima svojima, kaže psi pomirisali nisu htjeli jest jer je to nezdrava hrana, životinja neće da jede. I zato mi trebamo našim ljudima kolikogod možemo pomoći da sačuvamo zdravu hranu i da bude dostupna svima. I zato drago mi je da onaj fleksibiliti jel tako to je do 20 nekih grla tjedno ministrice, pravilnikom to je dobro nemojte samo da čekamo kako ono, dvije godine se može nego vi to odmah dakle u 20 dana odmah donesite to tako da naši OPG-ovi i naši mali, mali uzgajivači da mogu jednostavno raditi svoj posao kako treba. Neka svako tamo gdje je sve napravi što može da građani RH zdravo jedu i da proizvode zdravu hranu.
Imamo nekoliko replika g. Miletić, prva je Miro Bulj. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]]
Kolega Miletiću, evo mi ćemo se vratit na jaja, pošto je to evo čin terorizma, ali ćemo pričat ovaj put. Znači Hrvatska uvozi jaja, naš proizvođač je time ugrožen. Primjer, kolko je ugrožen da onaj ko proizvodi kukuruz ili žitarice i Hrvatska potiče to, taj izvoz i te žitarice vani, pa naš mora ko proizvodi jaja otkupit od toga što je preprodano u drugu državu, u drugu državu, kupit žitarice po 5 puta skupljoj cijeni i to je ta bitka protiv domaćeg proizvođača. Mi te lance gdje država potiče nekoga da uzgaja žitarice, da mora isključivo prodat domaćem proizvođaču ako ga potičemo, ako ga ne potičemo onda ne. Ovo je problem koji su mi iznijeli ljudi koji proizvode jaja, jaja, a jaja iz Poljske kad dođu misec dana stoje, zalipe etiketu da se danas prodaju, da se doli dogodi ovo što se dogodilo u trgovačkom lancu da je mladi dječak umro zbog salmonele.
Kolega Bulj, znam o čemu govorite, a ja sam tu samo, mislim da je odgovornost dakle sigurno države na najvećoj razini, al onda i malih proizvođača, dakle i tu se slažem opet sa kolegicom Petir kad je rekla da se trebaju ljudi povezivati. Ovih dana, tjedana, mjeseci intenzivno radim teren gore po Međimurju i sjeveru Hrvatske, dižemo naš Most je li, to ne objavljujemo sve na fejsu da se iznenade kada bude gotovo ovaj i baš tamo sam intenzivno sa OPG-ovima i sa ljudima kojima je to život, koji se s time bave, da, da, sve ćemo preplavit, radimo, radimo … [[Govornik se ne razumije]] samo tu Mostovac. Dakle, i ljudi su mi rekli da je to problem, dakle međusobnog povezivanja, sinergije koja se onda događa i tu evo opet i mi možemo pomoć sa savjetima, vi naravno koji, kojima je to, koji ste unutra do kraja i koji ste vladajući, ali slažem se da trebamo sačuvati kolega Bulj građane od svih tih pokvarenih jaja, ima ih puno.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Stipan Šašlin.
Poštovani g. Miletić, doista nisam planirao se javljat za repliku, al s obzirom da ste tako lijepo pohvalili piletinu iz Slavonije stvarno morao sam reagirat i dat vam priliku na neki način da još malo ju pohvalite, doista jel.
Hoću.
Ovaj, činjenica je, šalu na stranu, činjenica je da smo i dio europskog tržišta i da na tom tržištu će se svašta i svakakva roba nalaziti i jednostavno mi ne možemo diktirati nekome što će on kupit, dal će on kupovati nešto jeftino ili skupo itd., svaka roba nađe svog kupca kažu jel, ovaj međutim država odnosno uloga države je tu da osigura na neki način da čovjek ono što pročita odnosno ono što želi kupiti i što vidi da to stvarno bude to. To je prvenstveno uloga države i mislim da evo na tom tragu su i ove uredbe jel.
Hvala vam kolega. Mislim da mi trebamo ljudima posvješćivat nekoliko stvari, prvo da je stvarno hrana na jedan način lijek, dakle ti što u sebe unosiš to po tebe ima dugotrajne posljedice. E sad naravno ako sirotinja nema šta jest ljudi jedu šta jedu je li, jeo sam ja u Domovinskom ratu kad je stari bio, di su trebali bit očevi, a kuća puna izbjeglica, pa mi mater na kruh mast neku rekla tako sam ja jela kad sam bila, ja ono uzeo ono skoro bacio razumijete, ja adolescent ono u gimnaziju se upisivao i rekao šta je to, kako ste to jeli, jer se nije imalo, tako da ono. Ali opet, dakle trebamo danas ljudima govorit i educirat ih kolko je važno što je moguće zdravije jesti, a država onda čuvati ovo što je rekao kolega Bulj, naš, naše građane od svih tih pokvarenih prehrambenih proizvoda, od svih tih teškoća koje nam dolaze izvana i poticati naše male uzgajivače da ipak evo da se i oni umrežavaju i da ta cijena bude prihvatljiva i što mi više od njih budemo kupovali to će njima bit na koncu duži interes je li.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Marijana Petir.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče. Kolega Miletiću, osim strožih kontrola naravno da je potrebno propisati i kvalitetu proizvoda jer na taj način će se bolje zaštititi domaći proizvod, ali i eliminirati ono iz uvoza što ne odgovara toj kvaliteti. Imamo dobrovoljno označavanje i dokazanu kvalitetu koju su proizvođači voća uspjeli uspješno implementirat. Nadam se da će isto krenut i za meso jer ako primjerice propišemo da je svježe meso ono koje je od klaonice do prodavaonice stiglo u roku od najduže 72 sata onda sasvim sigurno tu neće biti na tržištu meso koje ste vi spominjali koje stiže iz nekih dalekih zemalja i nema ni primisli da bi moglo biti svježe meso. Ono što treba čitat, treba čitat deklaracije, ja vas molim da više ne kupujete piletinu iz Brazila jer ste danas rekli da ste osvjedočeni piletoman…
Ne, ne, nikad više.
…znači ako ste toliki ljubitelj piletine ja vam mogu preporučiti neka obiteljska gospodarstva koja imaju domaću piletinu i pozivam sve da kupuju domaće i da ono što kupuju u supermarketima da čitaju što piše na deklaraciji.
Hvala kolegice Petir. Kako, sad sam ono u kojoj godini, mislim ne 42.g., nije puno, al nije ni malo, a i dalje se bavim sportom, al čak me sad nešto lovi brija nešto to povrće, zelenjava, čak to meso sam smanjio do kraja je li ko zna možda pređem i u vege je li ko će znat, život piše čudne priče iako meso jako volim je li ne i meso je zdravo na koncu zdravo meso. Još jednom, mislim da je jako bitno da sve napravimo ko država, prvenstveno vi koji ste vladajući jer je vaša odgovornost tu najveća i imate legitimitet da zaštitimo naše građane od svega onog što ne valja i to je to, dakle od svega onog što ne valja, a onda naravno da potičemo i educiramo prvenstveno i mlade ljude da budu svjesni koliko je važno brinut se i ta samo odgovornost i o vlastitom tijelu, o vlastitom zdravlju, o zdravom načinu života, sve je to povezano, cijela jedna filozofija. Možda sad su nam ipak neke druge teme po glavi, ali doći će vrijeme i za ove ljepše teme u našoj državi. Hvala.
Imamo još jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Što me vole zastupnici, može, može.
Poštovani kolega Miletiću, evo da se malo našalim. Ja sam zaključio da vi imate jako veliku kuhinju kad to 4 metra odleti. I zašto tučete tu piletinu batom? Pa stavite to u peć nek' se to otpusti na normalan način. Vi kažete da u Hrvatskoj neke stvari nisu moguće ili da li su moguće. U Hrvatskoj je sve moguće. U Hrvatskoj je moguće da piše na deklaraciji da je proizvedeno u Hrvatskoj, a nije iz Hrvatske, da je upakirano u Hrvatskoj. U Hrvatskoj se tovi telad iz nekih drugih zemalja, a na kraju se kaže da je hrvatski proizvod. I tako. Znači postoji masu toga što ne bi trebalo biti moguće, ali je moguće i znači hrvatski proizvod se deklarira ono što stvarno to nije. Mi smo imali strašne brendove kao baby bief kojega više nema, nema sirovine od koje bi se on stvorio, nema više teladi. Hvala.
Hvala vam kolega Lenart. Što se tiče veličine kuhinje, srušio sam, stara kuća 50 godina pa sam srušio zid, nije potporni i onda sam napravio one space, znate kako je to moderno cijela kuhinja i dnevni boravak, a Bog mi je dao ruke, svašta sam radio u životu pa vam ja to sve sam malo pločice, malo ovo. Neće biti gladi ako propadne politička karijera bavit ćemo se i ovako i onako. Sad se radnici dosta se vrednuju, pa ćemo postavljat pločice, provlačit struju, vodu tako da sjetite me se ako bude trebalo. Što se tiče mesa ja stvarno volim da je meso tanko pa volim da ga lupam, ne volim debelo meso, pa onda volim tako jesti. A što se tiče ovog drugoga što ste govorili, da dakle da se razumijemo ja vidim danas da je puno bolje nego što je bilo prije 20 godina. Jer ja sam prije 20 godina imao 20 godina i isto sam živio u našoj zemlji i gledao našu zemlju. I bogu hvala, bolje je. Ali to ne znači da mi ne moramo sve raditi što možemo da bude bolje još danas ovdje i sada nama svima skupa.
Slijede završne rasprave. Prva je poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek u ime Kluba zastupnika SDP-a.
Zahvaljujem predsjedavajući. Čuli smo danas evo stvarno je već kasno, čuli smo što donosi novi Zakon o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima. Novi zakon navode zamijenit će i staviti van snage trenutno važeći, a obzirom na ustrojavanje Državnog inspektorata koje uz Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva novo nadležno tijelo u području sigurnosti i higijene hrane. U obrascu prethodne procjene za prijedlog Zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu koji je objavljen 9. ožujka 2021. godine, dakle prije više od godine dana piše sljedeće: „Zašto je potrebna razrada nacrta prijedloga zakona. Izrada novog Zakona o higijeni hrane i mikro biološkim kriterijima za hranu je potrebna zato što je nakon zadnje izmjene zakona 2019. godine osnovan Državni inspektorat, Državna upravna organizacija koja obavlja inspekcijske poslove na području Republike Hrvatske kao i iz razloga što je stupila na snagu Uredba EZ 625/2017, te je izrađen Nacrt prijedloga zakona o službenim kontrolama. Dodatno postoji potreba da se određeni dio aktivnosti i postupanje nadležnih tijela dodatno ustroji novim prijedlogom zakona, primjerice potreba primjene uredbe Komisije 2017./2158 od 20. studenog 2017. godine o uspostavi mjera za ublažavanje učinaka i razina referentnih vrijednosti radi smanjenja aktilamida u hrani. Cijelu prošlu godinu upozoravali smo na značajno kašnjenje usklađivanja propisa iz područja sigurnosti hrane, a ovim je to službeno i potvrđeno. I ne samo to, do sada još uvijek nisu jasno propisane nadležnosti između institucija, a Državni inspektorat napominjem već nekoliko puta osnovan je 2019. godine, dakle prije više, prije pune tri godine. Skrenula bih pozornost i na članak 10. stavak 3. i 4. prijedloga ovoga zakona koji se odnosi na obvezu dostave analitičkih izvješća o uzetim otiscima sa trupova o ukupnom broju uzoraka i broju uzoraka pozitivnih na salmonelu i kampelobakter za koje su subjekti u poslovanju sa hranom samostalno financirali uzorkovanje u okviru vlastitih samokontrola. Vjerojatno se radi o smanjenju troškova službenog uzorkovanja što je dobro, međutim obzirom da u članku 21. stavak 1. točka 6. propisana kaznena odredba za subjekte koji ne osiguraju higijenski proces proizvodnje i/ili stavljanja na tržište hrane te njezino rukovanje prema propisanim kriterijima dvojbeno je prisiljava li se navedenom odredbom subjekte da prijavljuju sami sebe. Kod zakona o sjemenu smo također govorili o potrebi definiranja malih količina lokalnog tržišta ponavljam to i sada kako bi se pomoglo malim proizvođačima u situaciji potencijalne prijetnje nestašicom hrane. Željela bih također još jednom skrenuti pozornost na neadekvatno prevođenje stručnih termina i potrebu za konzultacijom, ali i uvažavanje mišljenja akademske zajednice. Evo nekoliko primjera iz ovog prijedloga zakona. Praćenje temperature bi trebalo biti praćenje promjene temperature. Smrzavanje hrane bi trebalo biti zamrzavanje hrane, a uspostavljanje validirane metode uspostavljanje metode validacije. Imali smo i prije sličnih primjedbi kada se ne uvažavajući mišljenje akademske zajednice koristio termin pesticidi umjesto sredstva za zaštitu bilja. Još jednom napominjem da se ovakvim zakonodavnim okvirom i postavljanjem pravila koja nisu jasna tko će prije svega investicije i poslovanje malih i srednjih obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i poduzetnika zbog nedostatka informacija i nemogućnosti praćenja svih tih zakonskih promjena. Vrijeme je da se promijeni pristup ovoj tematici i zakonodavni okvir bude što jednostavniji, te da se donosi zbog proizvođača i potrošača, a ne samo da bi se ispunila forma. Hvala lijepa.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovane zastupnice Ankice Zmaić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, ovim novim Zakonom o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima za hranu stavili bi i van snage važeći zakon koji je donesen 2013. godine i izmijenjen i dopunjen 2018. godine. Opravdano donošenje novo zakona i to da je 2019. godine osnovan Državni inspektorat koji u svojoj nadležnosti ima i obvezu provođenja inspekcije vezano za higijenu hrane, a isto tako je opravdano i to što smo prošle godine donijeli Zakon o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja. Također ovim zakonom osim što osiguravamo provedbu nacionalnog zakonodavstva osiguravamo i provedbu europskog zakonodavstva kroz 10 uredbi u jednu direktivu. Svi smo danas raspravljali ovdje kako još poboljšati poslovanje s hranom i kontrolom hrane na terenu. Što je nama potrošačima važno? Važno je da imamo i da koristimo i da konzumiramo zdravstveno ispravnu hranu, a za to upravo ovim zakonom usklađujemo podjelu nadležnosti za provođenje službenih kontrola za hranu. Večeras smo iz rasprave čuli kako su kod nas u RH u odnosu na naše susjedne zemlje članice EU postavljeni visoki kriteriji vezani uz sigurnost hrane, a što uzrokuje zatvaranje ili otežano otvaranje malih klaonica i malih sirana. Male klaonice i male sirane su budućnost i razvoj poljoprivredne proizvodnje i opstanak obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava u seoskim sredinama. Ne smijemo dozvolit da moramo svi ići u trgovačke lance, kupovati svinjetinu, piletinu, govedinu i ostalo meso, a na našem domaćinstvu proizvodimo zdravu i kvalitetnu hranu. Stoga, moramo biti fleksibilniji prema našim domaćim proizvodima koje proizvodimo na obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima u slavonskim seoskim dvorištima. Ovim zakonom sigurno ćemo olakšati poslovanje našim poljoprivrednicima tj. proizvodnju hrane, kao i sigurnost i kvalitetu hrane i strategiju od polja do stola. Normalno i potrebno da se kontrole na terenu i dalje provode, a isto tako važno je provoditi i dalje pojačane kontrole uvoza hrane iz trećih zemalja. Klub HDZ-a podržava ovaj prijedlog zakona kojim se osigurava da potrošači i dalje konzumiraju sigurnu i zdravstveno ispravnu hranu životinjskog i biljnog podrijetla, a isto tako naše Ministarstvo poljoprivrede će kao i uvijek razmotriti naše prijedloge do konačnog zakona. Hvala lijepo.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika MOST-a, poštovanog zastupnika Mira Bulja.
Hvala lijepa. Evo ja bi još jednom isto rekao vrlo bitnu stvar. Malo ministara bi sidilo cili dan, evo ministra zaista evo kolega Miletić je pa moram i ja pohvalit ministricu da ne bi bilo samo da ja malo emotivno reagiram, pa da ne bilo da samo kritiziram. Pohvalno što ministrica sluša od saborskih zastupnika barem je pristojno tu inače nije to u načelu baš često da mi imamo takav susret sa ministrima, oni većinom slučajeva ili ne dođu ili vrlo rano napuste sabor. I to je jedno uvažavanje sabora i svaka čast za to. Mislim da je bitna tema iz ove teme naravno da, tema mislim značajno je, hrana je sve, hrana, voda to je ono osnovno i o ovome triba ozbiljno razgovarat. Naravno ponekada i emocije prorade jer svi znamo činjenicu da domaći proizvođači domaće hrane, maloprije smo govorili o proizvođaču, kolega Brkan je spomenio da mi spominjemo proizvođače, mi smo rekli razliku, naravno da je potrošač najbitniji. Mi smo govorili domaće proizvođače i strane proizvođače jer nekakvi lobiji koji guraju znači strane proizvode. Ovdje je vrlo bitno kazati da smo prestrogi prema domaćim proizvođačima. Naravno da je zaštita potrošača najbitnija. Čovjek mora ist zdravu hranu. Ako jede zdravu hranu bit će manje i bolesti, ne znam prije svega čovjek će duže živit, a drugo imat će zdravstveni sustav manji financijski ovaj teret. To je vrlo bitno jer zbog hrane koju imamo vidimo i povećan broj tumora. Ti podaci nešto manje dolaze, prije je više to objavljivali, češće i redovitije HZJZ međutim tumori i u ovoj Covid krizi su bili u biti i malo druge bolesti su bile malo sa strane tako da hrana je vrlo bitna, bitnija od maske viruje, bitnija od Covid potvrda virujte mi. Više štete hrana nanese ljudima na zdravlje, raspoloženje, sve skupa nego ovaj sve, cijeli Covid. Evo, ja to znam koliko utječe loša hrana na zdravlje. Znači od najtežih bolesti. Prema tome, domaće triba poticati, domaće je domaće to triba isticati. S tim šaljemo poruku ljudima da ostanu tu. Tu je njihov dom i moramo poticati znači štoviše, ne samo poticati nego prilagoditi zakonodavnom okviru tj. preporukama ili direktivama EU koje daje, prilagoditi ono što mi jesmo i naše posebnosti. Ne možemo mi odjednom tradiciju prikinuti, ne mož kolinje prikinuti, odjednom reći nema ga. Gubimo običaje, a kad gubiš običaje gubiš identitet, ako gubiš identitet ljudi će odlaziti i neće znati odakle su otišli. Ja mislim da bi tribalo poradit na identitetu uzgoja domaćih životinja i načinu uzgoja. To je ono što bih htio napomenuti da iz ove rasprave taj najbitniji zaključak, da taj identitet, tradiciju sačuvamo. Poglavito po pitanju i klaonica i ovog i onog. Mislim ljudi su u problemu. Ja znam šta govore ljudi na našem prostoru doli u Dalmatinske zagore, Svilaje, Kamešnice koji uzgajaju to su problemi jel. Međutim, ja bi ovdje još jednom istakao i problem koji imamo kod uzgoja životinja, to je problem u Sinju on je bio i u Metkoviću on bio i na drugim područjima da zaista tu jednu priču završimo. Ravnateljica je poslala upute, mi smo dali svoje primjedbe i onda je to dobro rješenje što smo dogovorili da zajednički i razine županije i lokalnih samouprava obavezu zakonsku ispune, da imaju nekakva skloništa, a da se više nikada ne ponove takvi slučajevi da se potiče nešto šta nije dobro jer ne more biti govedo dozvoljeno da krava govedu, bik nebitno ko pije kanalizaciju i da mu cijelu zimu niko ne daje hranu i da ima naušnicu i da ima poticaje. Mislim ja ovo govorim najiskrenije, ovo čak nije ni ljutnja, ovo je samo ajmo reći jedan vapaj ljudi koji će i jest na kraju tu govedinu, tu teletinu. Mislim moramo, dovodimo se u toliko ružnu poziciju da dajemo poticaje takvome uzgoju. Bili evo svi troje smo bili i ja sam bio, bila je predstavnik aktivista, bili su još inspektorat mislim da tu priču završimo na najbolji mogući način. Svak sa svoje razine mora učiniti najviše i da zaštitimo te životinje da ljudi, djeca ne gledaju to mučenje životinja u sred grada na taj način. Evo hvala vam lipa.
I završna rasprava u ime predlagatelja poštovana ministrica Marija Vučković.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, uvažene saborske zastupnice, saborski zastupnici. Ja vam iskreno zahvaljujem na otvorenoj i konstruktivnoj raspravi, na svim pristiglim primjedbama i prijedlozima. Ovaj zakon u kratkim crtama Prijedlog zakona o higijeni hrane i mikrobiološkim kriterijima se predlaže zbog više razloga, samo jedan razlog je usklađivanje s 10 uredaba Vijeća i Parlamenta i s jednom direktivom. Drugi razlog je također potreba usklađivanja sa normnim ustrojstvom i s drugim propisima koji su posljedično doneseni odnosno s činjenicom da je novo tijelo koje je pored Ministarstva poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva nadležno u procesu sigurnosti, kontrole i provedbi sigurnosti hrane također i Državni inspektorat, a također ovim propisom smo objedinili način provođenja naša četiri nacionalna monitoring programa. Ono što bi željela kratko i dodatno reći na temelju rasprava, nisam ja tu samo sjedila cijeli dan, ja sam prilično i zapisivala, sad se malo i šalimo, a poslala sam i dva upita kolegama vezana iza smrzavanja, vezano i za problematiku povezivanja potencijalno potpora i statusa ako sam dobro razumjela i statusa grla odnosno stoke slobodnih od određenih bolesti koje se ne mogu dobiti bez cijepljenja, pa ćemo vidjeti šta je u tom kontekstu moglo napravit. No bilo je tu dosta kvalitetnih prijedloga i rasprave i ja sam vam na tome zahvalna. Što se tiče obveze prenošenja uredaba ona postoji, to nije opcija i to nije na dobrovoljnoj osnovi. To ne znači da prilikom donošenja uredbi mi nismo ravnopravan partner i ne zastupamo naša nacionalna stajališta. No jedno kad je ta uredba donesena na razini Parlamenta i Vijeća, a mi sudjelujemo u stajalištu vijeća Hrvatska onda je naša obveza kao zemlji koja ravnopravno sudjeluje to je te uredbi provesti u nacionalno zakonodavstvo. Nismo mi zbog toga administracija ili ćato kako se ovdje zovemo, mi odgovarajuće sudjelujemo prije donošenja. Također činjenica da mi ulažemo velike napore u sigurnost hrane i zdravlje životinja, a jesmo, to je prepoznala Komisija zato danas imamo, kolegica Karadžić će me ispravit ako krivo govorim jer nisam provjeravala posljednji broj, 29 programa u ovom području koje sufinancira Europska komisija i to se nikad nije događalo. Zato smo samo u protekloj godini dobili tri statusa zemlje slobodne od određenih bolesti što će osnažiti naš izvoz, zemlje slobodne od bolesti klasične svinjske kuge, a taj status nismo imali od 2008.g. zemlji slobodne od bjesnoće, zemlje slobodne od bruceloze goveda. To je jako bitno za hrvatske proizvođače, to je jako bitno za hrvatske izvoznike i ja ovdje ovim putem želim zahvaliti svima čiji su se višegodišnji napori ovim statusima nagradili, a prije svih to je hrvatska veterinarska struka koju pored Uprave veterinarstva iz Ministarstva poljoprivrede ravnopravno zastupaju i predstavnici Veterinarske inspekcije Državnog inspektorata RH i veterinarske ovlaštene organizacije i instituti i fakulteti svi oni koji čine vrijedan u svijetu prepoznat, nažalost nemamo ih dovoljno hrvatski nacionalni veterinarski sustav. Također željela bih se osvrnuti na primjedbe koje razumijem, a koje su ovdje došle i vezane su za broj propisa te je bilo prijedloga da se ti propisi objedine da budu jedni umjesto njih više. Nisam sigurna da li će to donijeti pomak u transparentnosti i jasnoći jer je riječ o kompleksnim propisima, Zakon o hrani, Zakon o higijeni hrane, Zakon o aditivima, neke nije ni moguće uvrstiti u naše objedinjene propise jer je za njihovo predlaganje nadležno Ministarstvo zdravstva, no i ta je inicijativa razumljiva, vrijedna za razmotriti pa ćemo je u narednom periodu i razmotriti. Ovdje je također bilo riječi i o problematici smrzavanja i vremenu na koje hrana može biti smrznuta. U pravu su zastupnici kad govore da to nije propisano, evo mi smo već tijekom rasprave poslali jedan upit na koji način i prema kome je to eventualno moguće napraviti, pri čemu nije to u praksi velika stavka i važna u praksi toliko stavka u Hrvatskoj. Ono što zemlje moraju osigurati one moraju osigurati da je hrana zdravstveno ispravna, pa i ona smrznuta i svježa i Hrvati ako ćemo govoriti o našoj zemlji puno manje nego što je to prosjek u EU kupuju smrznuto meso, to je činjenica. No svakako vrijedi razmotriti i odgovorit vam na sve ove prijedloge. Što se tiče pitanja samodostatnosti hranjenja hrvatskog stanovništva domaćim proizvodima naravno da su sve te inicijative i želje da ta stopa bude veća dobro došle i da mi radimo na njima. Mi radimo na njima, mi radimo na njima i putem ovih interventnih reakcija kako bismo u nepredviđenim situacijama uspjeli zadržati proizvodnju i putem ulaganja u investicije, u strukturirane investicije u skladu sa strategijom, pa imamo niz sektorskih natječaja, vrijednih natječaja namijenjenih podizanju produktivnosti i konkurentnosti hrvatskog poljoprivrednog gospodarstva i putem izmjena propisa, poput Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji na odgovarajući način vrednuju one koji će proizvoditi ono što Hrvatskoj nedostaje i stvarati višu dodanu vrijednost. Međutim, nije nama cilj proizvoditi za domaću potrebu. Mi smo dionik jedinstvenog tržišta, mi smo oni koji se itekako aktivno, a to možete vidjeti i na svim stajalištima zalažemo da treće zemlje iz kojih uvozimo, treće zemlje nisu zemlje EU, primjenjuju jednake visoke standarde kakve trebaju zemlje u EU što se tiče hrane. No, mi smo zemlja koja treba ciljati izvozu. Nije poanta zabraniti uvoz niti ne uvoziti, to je nemoguće. Poanta je da potičemo izvoz i da naši proizvođači su dovoljno osnaženi da mogu ravnopravno se natjecati na međunarodnom tržištu i poanta je da nam stopa izvoza raste brže od stope uvoza. Pri tome ću reći da to imamo u posljednje dvije godine, no naravno da je još rano govoriti o trendu, prerano je i tu valja biti oprezan. Treba činiti sve da ta stopa izvoza raste i puno brže nego što raste danas. Što se tiče primjedbi u vezi sa neadekvatnim prevođenjem i određenih termina mogu samo reći da ću provjeriti ako može biti jezično ispravnije zašto ne, pogledat ćemo i to. Na kraju će doći do malih klaonica. Nije samo riječ o malim klaonicama već je riječ o malim siranama i o ribarnicama. Ovo Ministarstvo poljoprivrede je donijelo odgovarajuće pravilnike koji omogućuju određenu fleksibilnost za sve ove objekte na korist onih proizvođača koji su mali tako što se tiče klaonica one se vrlo često spominju. Omogućeno je, omogućeni su različiti uvjeti za tzv. male klaonice, različita fleksibilnost i na taj način moguće je evo pokušat ću se izraziti primjereno. Htjela bih izbjeći riječ klanje. Moguće je obraditi 20 uvjetnih grla tjedno što vam je primjerice 20 krava, nešto više tovne junadi ili gotovo 80 svinja. U vezi sa zbrinjavanjem životinja ovo Ministarstvo poljoprivrede je prošle godine, sredinom prošle godine uputilo dopis Europskoj komisiji zamolbu za mogućnost financiranja izgradnje skloništa u Hrvatskoj putem operacije 741 iz programa ruralnog razvoja. Mi smo dobili, tako smo razumjeli, pročitali takvu suglasnost i mi smo u posljednjim izmjenama Programa ruralnog razvoja između ostalih izmjena predvidjeli i ovu izmjenu i zatražili suglasnost Komisije. I ove godine ćemo, mislim da će to biti ove godine objaviti natječaj za takvo što. Također u pripremi je i poseban natječaj za investiranje u mini klaonice u Hrvatskoj putem Programa ruralnog razvoja. Spomenut ću još kad sam već rekla što radi veterinarska struka i kako želimo promovirati izvoz, da smo u posljednje dvije godine otvorili desetak novih izvoznih tržišta. Neka će biti značajna, neka manje značajna ali na tome treba raditi. I još jednom želim zahvaliti svim veterinarima koji su izborili priznavanje naših veterinarskih certifikata. Kad govorim o posljednjih nekoliko mjeseci ta su tržišta Libija, Izrael, Kostarika, Egipat i Japan koji je veliki svjetski uvoznik mesa i mi smo nedavno to je naše posljednji odobreni veterinarski certifikat dobili suglasnost na takav certifikat za meso i odmah vrlo kratko iza toga smo imali izvoz hrvatskog junećeg mesa. To je naš cilj, na tome ćemo raditi. Zahvaljujem vam svima na suradnji i strpljenju i naravno sve ćemo primjedbe sagledati. Hvala.
Sa ovim smo iscrpili kompletnu raspravu. Zaključujem raspravu i glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Sad pet minuta pauze za informatičare, pa nastavljamo. STANKA U 20:31 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 20,37 SATI]] Evo kolege nastavljamo dalje, posljednja točka večerašnje rasprave: -Prijedlog Deklaracije o Alpe-Adria-Dunav području slobodnom od GMO-a. Predlagatelj je Odbor za poljoprivredu na temelju čl. 81. Ustava RH i čl. 163. i 214. Poslovnika HS. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo. Prije početka rasprave predlagatelj je podnio amandmane koji temeljem čl. 202. Poslovnika postaju sastavni dio prijedloga deklaracije. Želi li predstavnica predlagatelja dat obrazloženje? Poštovana zastupnica i predsjednica Odbora za poljoprivredu Marijana Petir.
Hvala g. potpredsjedniče, državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu usvojio je i uputio u proceduru usvajanje u HS Prijedlog Deklaracije o o Alpe-Adria-Dunav području slobodnom od GMO-a. Ovaj prijedlog temeljen je na relevantnim, nacionalnim i europskim regulativama, deklaracijama i protokolima, a u što je uključeno i načelo predostrožnosti u slučaju prijetnje od ozbiljne ili nepopravljive štete za prirodu. Važno je spomenuti kako se u skladu sa odredbama Europske povelje o lokalnoj samoupravi u razdoblju od 2003. do 2010.g. donesene odluke svih županija u RH da svoja područja proglašavaju slobodnim od GMO, te slijedom toga zabranjeno je ispuštanje živih GMO u okoliš na cijelom području RH, pa i u pokusne svrhe. Podsjetit ću da je 2015.g. izmijenjena i Europska direktiva koja daje državama članicama mogućnost zabrane uzgoja pojedinačnih ili skupina GMO na djelu ili čitavom njihovom teritoriju, a do tada je preko 150 regija i 4500 lokalnih uprava diljem Europe donijelo odluku o svom GMO free statusu. Imajući u vidu sve aktivnosti koje smo poduzimali na domaćem i međunarodnom planu u posljednjih 20.g. svjesni smo da nije dovoljno donijeti odluku da Hrvatska želi biti GMO free ukoliko to neće slijediti i druge države u okruženju jer ne zna pčela ili vjetar što je GMO, a što nije. U tom svijetlu nastala je i ova inicijativa o proglašenju cijele Alpe-Adria-Dunav regije slobodnom od GMO-a. Ovim prijedlogom deklaracije posebno želimo naglasiti da su prirodna bogatstva kojima gospodarimo zbog svoje raznolikosti i jedinstvenosti nacionalno blago nemjerljive vrijednosti, te za njihovo očuvanje se trebamo neprestano zauzimati. Dodatno na primjeru cijele regije Alpe-Adria-Dunav važnim smatramo spomenuti uvjetovanost proizvodnje hrane visoke kakvoće koja je utemeljena na svakodnevnom trudu OPG-ova i njihovom naporu za očuvanje i racionalno korištenje resursa koje za ovu proizvodnju koriste. Očuvanje i zaštita ovih resursa istovremeno utječe i na očuvanje i jačanje ruralnih lokalnih zajednica i zadržavanje stanovnika na ruralnim područjima. Upravo prepoznajući značaj očuvanja poljoprivredne proizvodnje unutar zaštićenih područja prirode kao potencijala razvoja kompatibilnih gospodarskih i turističkih aktivnosti u njihovom okruženju ističemo važnost skladnog i održivog suživota sa prirodom, te ovom deklaracijom iskazujemo potporu okolišno osjetljivom i ekološkom uzgoju poljoprivrednih proizvoda, kao i očuvanju bioraznolikosti kao zalogu sigurne budućnosti ove, ali i generacija koje dolaze. Zato smo stava da je važno nastaviti financirati projekte usmjerene na okolišno osjetljive poljoprivredne proizvodnje, ali i promovirati i brendirati domaću i kvalitetnu hranu i više se usmjeriti prema ekološkoj proizvodnji i uzgoju GMO free proizvoda podupirući njihov položaj i konkurentnost na tržištu. Dodatnu potporu ovim aktivnosti dali bi sustavi kvalitete i adekvatno deklariranje GMO free proizvoda, ali i uspostavljanje jasnih kriterija vezanih uz označavanje GMO free proizvoda i jačanje kontrolnih tijela, službenih i referentnih laboratorija za GMO. O važnosti ovog prijedloga govori i činjenica da Europska komisija daje odobrenja za korištenje nekih genetski modificiranih proizvoda unutar unije unatoč protivljenju Europskog parlamenta i odluci Europskog suda, pa važnim smatramo učvrstiti opredjeljenje RH kao zemlje slobodne od GMO. Ciljevi Europskog zelenog plana, Strategije „Od polja do stola“, Strategije biološke raznolikosti usmjereni su prema održivoj poljoprivrednoj proizvodnji, očuvanju ruralnih područja i uključuju cilj od 25% površina pod ekološkom proizvodnjom do 2030.g.. Ovom deklaracijom daje se i dodatna potvrda našeg opredjeljenja za jačanje ekološke poljoprivredne proizvodnje u RH, pa time i ispunjavanja postavljenih ciljeva na europskoj razini. Kako ekološka poljoprivredna proizvodnja isključuje upotrebu GMO njena važnost je u tekstu prijedloga deklaracije posebno naglašena. Podsjetila bih i na preporuke Europske komisije za izradu Nacionalnog strateškog plana u okviru zajedničke poljoprivredne politike u kojima se Hrvatska svrstava među zemlje sa najbogatijom bioraznolikošću u Europi no mjere kojima ćemo pridonijeti ispunjavanju obveza iz Europskog zelenog plana povezane sa bioraznolikosti trebale bi uključivati i promicanje odgovarajuće ekološki prihvatljive i održive poljoprivrede, šumarstava i praksi gospodarenja staništima, definiranje ambicioznih zahtjeva standarda za dobro poljoprivredno i okolišno stanje zemljišta povezanih sa bioraznolikosti. Tekst deklaracije koju predlažemo usmjeren je upravo prema ovim spomenutim zahtjevima. Osvrnula bih se i na mišljenje Vlade RH o prijedlogu Deklaracije Alpe-Adria-Dunav o području slobodnom od GMO-a gdje Vlada RH podupire usvajanje deklaracije i mišljenja je kako je u istu potrebno uključiti i proizvode akvakulture te plan biološka raznolikost zamijeniti izrazom bioraznolikost. Odbor za poljoprivrednu raspravio je navedene prijedloge te je na svojoj 54. sjednici održanoj danas utvrdio tekst 2 amandmana koje smo uputili u proceduru. Prije nego što završim ovo uvodno izlaganje i pozovem vas da date svoju podršku prijedlogu deklaracije podsjetila bi i na dobar primjer koji potvrđuje mogućnost provedbe aktivnosti koje se predlažu ovom deklaracijom. Radi se o uspješnoj europskoj inicijativi Dunav Soja u kojoj uz 13 drugih u kojoj uz 13 drugih država sudjeluje RH, a koja se uspješno provodi sa ciljem proizvodnje soje bez GMO-a i koja pridonosi sigurnosti opskrbe proteinima u Europi. Pozivam naravno i naše međunarodne partnere iz područja regije Alpe-Adria-Dunav da se priključe našoj inicijativi i ulože potrebni napor kako bi potpora područjima slobodnima od GMO-a bila prihvaćena i podržana sa ciljem očuvanja bioraznolikosti okolišno osjetljivog i ekološkog uzgoja poljoprivrednih proizvoda svojstvenog naslijeđu ovog područja Srednje Europe vrednujući i uzimajući pri tome aktivnosti koje su Hrvatska ali i nama susjedne zemlje već provele ili provode na svom državnom teritoriju. Hrvatska je mala zemlja sa relativno dobro očuvanim okolišem, ali smo zagađavači i u nekom regionalnom i u globalnom smislu. Više od polovice našeg teritorija zaštićeno je u različitim kategorijama Zakona o zaštiti prirode. Jadran je najčišće more na Mediteranu. Naš seljak hranu još uvijek zna proizvoditi na tradicionalan način. Hrvatska je zemlja slobodna od GMO-a tako želimo i da ostane u budućnosti zato vas sve pozivam da podržite ovu deklaraciju. Hvala lijepo.
Imamo nekoliko replika, prva je poštovana zastupnica Boška Ban Vlahek.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice u izvorištima i osnovama prijedloga deklaracije poziva se na Ustav RH pogotovo na Članak 52. koji opisuje sva naša prava. Moram spomenuti da po tom istom Ustavu ljudi imaju pravo na rad i pravo da od tog istog rada mogu živjeti. Međutim, za naše poljoprivrednike kao da vrijedi drugačiji Ustav jer teško da imaju prvo na rad, a još teže da od tog rada mogu živjeti. Čitav niz zakona koje Ministarstvo poljoprivrede donosi vrlo često nije na korist malim i srednjim poljoprivrednicima. Samo u siječnju ove godine 103 prekinule su svoju proizvodnju. Također, moram napomenuti da je samo prošli tjedan na vidjelo izašlo da mi kao država robnih rezervni nemamo dovoljno, a otprilike 50% toga čine prehrambeni proizvodi. Žitarice će se sada nabavljati po značajno skupljoj cijeni umjesto da se planiralo i razmišljalo o tome na vrijeme i da su se zalihe popunjavale kada su cijenama bile one puno niže. Hvala lijepa.
Hvala kolegice na replici, pa i smo kao zastupnici sukreatori zakona koji se donose. Ja ne bih bila tako stroga kao vi prema Ministarstvu poljoprivrede jer mislim da se pomaci ipak vide i kad pogledamo unazad zadnjih 10 godina onda su ti pomaci snažni. Naravno kako se kaže u narodu ne mogu se krive drine ispravljati i neke stvari koje su propuštene za napraviti ili su odrađene krivo imale su posljedice. I teško je preko noći ispravljati stanje u poljoprivredi bilo koje države jer rasprave kakve mi vodimo danas ovdje cijeli dan ja ih se sjećam iz Europskog parlamenta isto će vam govoriti i francuski zastupnici i belgijski zastupnici i njemački zastupnici, a mi se ovdje možemo kladiti da oni ipak imaju i malo snažnije resurse i duže koriste europska sredstva nego što to koriste hrvatski poljoprivrednici tako da mislim da trebamo biti malo objektivniji u ocjenjivanju stanja koje je teško, ali je zasigurno bolje nego što je bilo prije. Kad je riječ o robnim rezervama [[Upadica: Vrijeme.]] tu bi samo naglasila da mislim da trebamo … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Slijedeća replika je poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvažena kolegice Petir ovu inicijativu ste pokrenuli 2010. godine u Hrvatskom saboru kada su sve županije na svom području zabranile ispuštanje živih organizama GMO u okoliš. Inicijativu ste potaknuli i digli na europsku razinu kada ste bili zastupnica u Europskom parlamentu. Danas je ova inicijativa u raspravi u Hrvatskom saboru i sigurna sam da se svi, da se svi slažemo i da ju podržavamo. Zelenim planom i strategijom od polja do stola, strategijom bioraznolikosti usmjereni su prema održivoj poljoprivrednoj proizvodnji i očuvanju ruralnih područja, uključuju cilj 25% površina pod ekološkom proizvodnjom do 2030. godine. Smatrate li da će se prihvaćanjem ove deklaracije povećati ekološki uzgoj jer u svim današnjim raspravama smo mogli čuti i svi su spominjali zdravo i domaće. Prirodne blagodati moramo sačuvati za mlade generacije, a jel nam ovo možda prilika da ubrzamo i povećamo ekološku proizvodnju.
Odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice zastupnice na ovoj replici. Pa ja mislim da mi doista imamo dobre predispozicije za razvoj ekološke proizvodnje posebno u nekim područjima gdje je tlo doista dugo godina netaknuto i bilo bi poželjno privesti ga svrsi. Dakle, tu ne treba ono klasično mirovanje koje je potrebno za ekološku proizvodnju jer to tlo miruje. Mogu navesti primjer Banovine, ali sasvim sigurno i nekih drugih područja u RH. I mislim da se mi ekološkoj proizvodnji moramo ozbiljno okrenuti. Prema najavama iz ministarstva akcijski plan za ekološku proizvodnju trebao bi biti ove godine završen. Vidimo da postoje pojedinačne inicijative nekih županija kao što je Zagrebačka županija koja je utvrdila da će ustvari do 2030. svoje sve površine stavit pod ekološku proizvodnju, a da će škole, vrtiće, javne ustanove opskrbljivati sa tim ekološkim proizvodima. Dakle, trebamo malo pogledati te pozitivne primjere. Sigurno prostor za povećanje ekološke proizvodnje imamo. Ova deklaracija je vjetar u leđa.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovana kolegice Petir. Danas često puta čujemo u Hrvatskom saboru o tome da su ljudi i prostor jedan od najvećih resursa Republike Hrvatske i da ih trebamo čuvati, pa ja ću danas iz ovih klupa vama čestitati. Čestitati vama osobno na vašem dvadeset godišnjem angažmanu na tome da čuvate prostor Republike Hrvatske ali i na tome da danas raspravljamo o ovoj deklaraciji. Ja to gledam nekim drugim očima, ja to gledam da je vaš osobni angažman utkan u ovu deklaraciju i da vam za to treba dati i osobno priznanje. Naime, mene dalje zanima vi kao osoba koja je saživjela sa selom, koja razumije obiteljska poljoprivredna gospodarstva, koja razumije procese i procedure imate li vi nade da će i nakon ove deklaracije doći do kvalitativnih promjena na našem selu i da ćemo možda vratiti neke kulture koje su zaboravljene, primjerice da ćemo u našoj Moslavini ponovno zasaditi lan.
Vrijeme. Odgovor.
Hvala vam lijepo zastupnice Posavec-Krivec na ovom što ste prepoznali moj trud jer doista je puno vremena ne samo mog i truda uloženo kao i stručne, znanstvene zajednice bio etičara i svih onih koji su na neki način bili zainteresirani za očuvanje hrvatskog prostora i našeg biotičkog suvereniteta o čemu se možda premalo govori. Ja imam nade da će iz ove deklaracije proizaći pozitivne stvari, jer smo već u kontaktu i u komunikaciji i sa državama u okruženju koje razumiju da je ovo jedna dobra inicijativa koja može dati dodanu vrijednost i našoj poljoprivredi i turizmu. Ne mislim našoj samo kao hrvatskoj, već brendirati cijelu tu regiju što nije u svim ovim okolnostima uopće nevažno. Korak dalje o kojem želimo razmišljati je i označavanje tih proizvoda gdje očekujemo i pomoć Ministarstva poljoprivrede, ali i nadležnih tijela.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Dreven Budinski.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Petir, evo ja vam isto čestitam na ovoj dugotrajnoj inicijativi i na upornosti i stvarno drago mi je da evo ga se ova deklaracija ima Alpe Adria Dunav, jer znamo da taj savez postoji više od 40 godina i stvarno je tu u našem susjedstvu i vrlo je bitno da se i one uključe jer svi znamo da i taj vjetar i kupci i svi i svi ovi nameti ne poznaju granice i dobro je da se i svio ovi naši, ostale zemlje uključe i naravno da vidim da se i u Savezu sad razmišlja s obzirom da je do sad predsjedala Varaždinska županija Savezom Alpe Adria. Sad je preuzela Štajerska i da je njima jedan od prioriteta da se uključe i regije iz Italije, znači da se jednostavno zaokruži i da tu ipak mi sačuvamo tu našu ekološku i tu našu zdravu prehranu. Hvala vam puno.
Hvala vam kolegice na ovoj replici. Pa svakako ja mislim da mi doista imamo toliko komparativnih prednosti kojih ponekad nismo svjesni možda dok ne odemo izvan granica Republike Hrvatske i vidimo u stvari s čim se druge države ponose. Naravno da je to opravdano, ali naša bioraznolikost je toliko značajna, toliko bogata u samom svjetskom vrhu, da bi doista to možda mogli i malo bolje brendirati i na jedan pametniji način koristiti u marketinškom smislu što bi svakako dalo dodanu vrijednost i dodanu zaradu lokalnom stanovništvu za koje želimo da ostane živjeti na hrvatskom selu, jer su oni stvarni čuvari našeg hrvatskog prostora i to nam svima mora biti zajednički cilj. A da ne govorimo o tome da je to sasvim sigurno jedna dodatna dimenzija i dodatna vrijednost za hrvatski turizam. I u tom smislu sigurno da ova deklaracija jest jedna inicijativa koja zaokružuje sve ono što mi jesmo i što želimo ostati u budućnosti.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem. Poštovana zastupnice Petir i ja se pridružujem čestitkama na ovako dugoj inicijativi koja je sada već to ušlo u sedam godina kada ste zajedno sa 34 vaših kolega zastupnika u Europskom parlamentu pokrenuli ovu inicijativu iz Italije, Austrije, Mađarske. Međutim i da ja mislim da je u svakom slučaju ta deklaracija nešto vrijedno, ali kao što sam jutros to pitao mene zanima u međuvremenu kako znanost i ta tehnologija vrlo brzo napreduje za razliku od inertnosti političke volje i političkih procedura, zanima me vaše mišljenje o tome što će u tom smislu kada se ovo i donese biti sa novim tehnikama oplemenjivanja koje je vrlo teško razotkriti.
Odgovor.
Hvala vam kolega Matula na replici. Pa mislim da se tu možemo pozvati na presudu Europskog suda koja je rekla da se nove tehnike mutageneze moraju smatrati genetskom modifikacijom. I u tom smislu sasvim sigurno znanost na to ima odgovor način na koji ih otkriti i definirati. U Hrvatskoj postoje dva laboratorija za utvrđivanje genetskih modifikacija u hrani, u sjemenu, u hrani za životinje. Jedan je pri Hrvatskom zavodu za javno zdravstvo, drugi je pri Hrvatskoj agenciji za hranu. Koliko znam oni rade kontinuirano i poprilično savjesno. Ja imam njihova izvješća sa podacima za 2020. godinu i sa podacima Državnog inspektorata i tu možemo reći da možemo biti zadovoljni da svi uzorci koji su uzeti kada je riječ o sjemenu su bili negativni na GMO. Kad je riječ o uzorcima na hranu …
Vrijeme. Sljedeća replika Ružica Vukovac.
Zahvaljujem poštovana kolegice Petir, dakle genetski modificirani mikroorganizmi se ne smiju koristiti u proizvodnji klasičnih prehrambenih proizvoda kao što su jogurt, sirevi, pivo, vino i drugo, ali se u prehrani koriste prehrambeni aditivi dobiveni uz pomoć genetski modificiranih mikroorganizama i kao takvi se ne moraju deklarirati kao genetski modificirani proizvodi. Smatra se da je to zbog toga što se prehrambeni aditivi ne smatraju hranom jer ne posjeduju hranjivu vrijednost već samo poboljšavaju neku od svojstava hrane poput boje, teksture ili volumena. Zakoni nisu strogi prema tako dobivenim proizvodima, pa je vrlo lako moguće da s nekim namirnicama unosimo i GMO iako to oni ne bi sjeli biti. Hoće li se donošenjem ove deklaracije utjecati na aditive? Hvala.
Hvala vam kolegice Vukovac. Deklaracija je izraz stava i opredjeljenja iz koje naravno mi želimo da proistaknu različite inicijative. Te inicijative kao što sam rekla prvenstveno su vezane uz učvršćivanje naših OPG-ova, promocije njihovih proizvoda koji su sasvim sigurno bez GMO-a, bez aditiva i bez bilo čega što bi bilo sumnjivo i tu želimo potaknuti potrošače i one koji kupuju da kupuju od lokalnih OPG-a. Isto tako želimo da se poveže takva proizvodnja sa našim turizmom i da se na taj način brendiramo prema gostima koji dolaze, da im budemo interesantni jer turizam nije samo more i sunce, turizam je potpuni doživljaj, sve više gastronomski doživljaj gdje imamo što za ponuditi. Mislim da jedan od zakonskih prijedloga koji bi trebao proizaći iz ove deklaracije jest označavanje proizvoda koji su ne GMO, za to treba donijeti pravilnik i propise i tu vjerujem da ćemo razriješit onda ove nedoumice o kojima vi govorite.
Otvaram raspravu, prvi je prijavljeni Klub zastupnika Mosta, poštovani zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Svaka inicijativa u zaštitu domaće proizvodnje i u borbi protiv GMO imperatora i onih koji u biti preuzimaju tržište kako sjeme tako i proizvodnju je pohvalno, međutim mi ovdje govorimo o deklaraciji, deklarativnoj potpori, toj ideji jel da budemo GMO free zemlja u ovoj inicijativi Alpe-Dunav-Jadran. Međutim, evo moram napomenuti da su i naša djeca donoseći ove zakone kroz procedure u biti bili pokusni kunići cijelo ovo vrijeme jer u Hrvatskoj nije bio zabranjen ni prijevoz, ni uzgoj, ništa nije bilo apsolutno zabranjeno, poglavito kad govorimo o životinjskom uvozu životinjskoga mesa koje je dolazilo ovdje … [[Govornik se ne razumije]] znači poglavito ovo je jedno drugo pitanje koje je vezano opet uz GMO, a to je taj zloglasni glifosat Monsantov proizvod od kojega se radi … [[Govornik se ne razumije]] cidokor, od kojega imaju brojni ljudi štete, u Americi imamo brojne tužbe ljudi koji su imali zdravstvene posljedice koristeći, prskajući travnjake ovaj ili šiblje koji su imali posljedice i te tužbe su dobili u biti brojni. Znači taj glifosat je u biti ključ problema znači Monsanto znamo što je, to je tvrtka koja je proizvodila bojeve otrove tj. koja je proizvodila američku vojsku koja je koristila u Vijetnamu, kasnije se preorijentirala na proizvodnju sjemena, preuzima tržište, kako sjemena tako i naravno i preparata koji mogu odgovarat tom sjemenu. Dovoljno je spomenuti našim ljudima ako ovo slušaju u ovo doba cidokor. Znamo što cidokor ostavlja iza sebe. Ja bi samo kratko rekao da su nažalost naša djeca, a ja sam jednom vapio ovdje da se glasa za Zakon o zabrani uvoza, prijevoza i proizvodnje GMO-a i trgovine naravno GM proizvoda u RH. Tada 90 zastupnika me nije podržalo. Dao sam i zakon u proceduru koji je ovdje glasan, isto nije podržan. Dao sam uvažena predsjednice, u ime predlagatelja ste ovdje odbora, 4. rujna 2020. Zakon o zabrani GMO i time bi donijeli taj nekakav u biti stav, zakon, deklaracije da, znamo što je deklaracija jel. Deklaracija je deklaratorna potpora, on nije obavezujuća, međutim u ovome zakonu kojega sam ja dao ovo je po drugi put da je u proceduri bio u prošlim mandatima. Temeljem ove deklaracije u biti ne bi bilo problema podržat taj zakon. Ako moj zakon nije nešto dobar triba ga uskladiti i ja nemam nikakav problem da ga netko drugi predloži i ja ću ga podržati sa ciljem zaštite naših tradicionalnih vrijednosti tj. tradicionalne proizvodnje na području RH koja evo i u prethodnim raspravama smo govorili da kopni. Tu je i predstavnik ministarstva državni tajnik, on je također bio cijelo ovo vrijeme dok sam ja saborski zastupnik i ovaj uglavnom je bio ovdje ovaj u sabornici kad je to govorilo se i na odborima, tako da ne vidim niti jedan razlog zbog čega mi ne donesemo Zakon o zabrani GMO-a. Znači niti jedna županija u republici tj. sve su donijele da su protiv, da su za GMO free za zabranu, da su slobodne od GMO. Ja nemam uopće, nemam protivljenje deklaracije, dapače. Međutim, mi moramo dat sve od sebe da mi kao sabor, kao zastupnici izglasamo zakon o zabrani, deklaratorna uvezivanja su dobra, inicijative u drugim državama je li, čak je i Austrija otišla najdalje čini mi se, Europski parlament, tu je bilo lobiranje, tu je bilo svega od te industrije koja je moćna, opet spominjem jednu od najmoćnijih Monsanto. Tu triba otvoreno govoriti jel oni otvoreno i zastupaju svoje interese, svoje ovaj sredstva za tretiranje poljoprivrednih proizvoda i to su velike štete. Ja ne znam jel li neko gleda možda dokumentarni film kako se tretira soja u Južnoj Americi koje štete nanosi stanovništvu na tome području, a ne samo stanovništvu nego to je višak proizvoda na tom području koji se izvozi. Vjerojatno se izvozi, ne vjerojatno nego u Europu. To životinje konzumiraju, jedu. Mi uvozimo meso, nitko ne kontrolira to meso koje dolazi najviše svinjetina, nitko ne kontrolira i to dolazi na police kod nas kao jeftina hrana, loša, štetna hrana za zdravlje i u tome dijelu tribamo se isto posvetiti. Znači meso se čak to i ne kontrolira, jer opet ponavljam. Nevjerojatno je da su toliko niske cijene u određenim trgovačkim lancima, da nije to toliko štetna hrana, brzo uzgojena na tim štetnim tretiranim poglavito gliposat. Ja sam i taj zakon dao u proceduru u prošlom mandatu prethodnome također je raspravljeno. Nije bilo volje da se prihvati. Međutim, potencirao sam tu priču svjestan da će se to teško prihvatiti. Međutim ako racionalno razmišljam taj zakon može biti zakon svih saborskih zastupnika koji su za to. Ja ga mogu odmah povući i nema problema. More bit zakon od ministarstva, more bit zakon odbora. Međutim, mi moramo donijeti stav i podržavati sve deklaratorno sve članice države, regije, nebitno i unutar Europe i EU i van EU koje se bore protiv ovoga zla. Ljudi imaju velike zdravstvene probleme zbog ovoga. Znam da je problem hrane i da je ovisnost o mosantevom sjemenu mi stvarno ovisnost. Mi nemamo recimo banku sjemena ne znam pričalo se da nešto postoji, ali nemamo neku banku sjemena, staroga sjemena naših baki sjemena koje se gubi. Znači koje se gubi, čak i kad smo išli čak i modificirati sjeme da je moralo biti usklađivano, modificirano po nekakvim propisima. Tako da tu tradicionalnu proizvodnju pomalo gubimo, a to je velika šteta dugoročna jer ćemo postati ovisnici o sjemenu. Onaj tko vlada hranom, tj. sjemenom on je vlasnik života. Hrana je osnovni sastojak, kao voda i onda poslije toga naravno i energija. Stoga ja mislim da bi tribalo ići tom cilju da donesemo zakon o zabrani naravno u medicinske svrhe to bi netko drugi, to je zakon ovim mojim prijedlogom kojega sam dao i predloženo da će Ministarstvo zdravlja odlučiti ono što je u medicinske svrhe ima naravno određenih lijekova koji su modificirani i oni služe za poboljšanje zdravlja. U to ne bih ulazio. Ali u ovaj dio prevladavanja multinacionalne kompanije koja se družila sa farmaceutskom industrijom iz EU jakom tvrtkom i provlači farmaceutskom industrijom, sjemenom i hranom. Jer jedino oni imaju, znači sredstva za tretiranje toga sjemena i stvorili su otpornost na to sjeme, tako da imaju licencu, tj. ne znam imaju. Oni su ključ priče. Tako da je to borba tih velikih multinacionalnih kompanija protiv ovih malih ljudi koji imaju svoje OPG-ove, koji imaju svoje tradicionalne vrijednosti i onda više vrijedi tradicionalno ne znam kukuruz kad govorimo u nas je tradicija da se peče kukuruz, oni tradicionalni nego hibridni ili bilo koji drugi. Tako da, mislim da tribamo ići k tome cilju da zaštitimo nacionalno, da zaštitimo koliko je sad moguće ja uopće ne znam u kojoj se fazi nalazi naša banka sjemena i postoji li negdje mi čuvamo sjeme. To je isto vrlo bitna, jedna od bitnijih tema da bar očuvamo i da dugoročno možda opet zaživimo tu nekakvu tradicijsku proizvodnju, premda je teško to i očuvati ako je u određenim površinama bila sadnja sličnih kultura i jednostavno vjetar i oprašivanja kako je priroda, jer ne možete to iskontrolirati. Tu su štete nanesene. Imamo brojne sudske procese zbog zdravstvenoga stanja ljudi koji su teško oboljeli zbog glifosata i proizvodnje, a to je sve vezano uz GMO, znači sve je vezano. Ali ključ je glifosat, znači rat na tehnologiju. Monsanto je, znači cili ratni proizvodnju je prilagodilo poslije u industriju proizvodnje sjemena, a naravno i sredstava za tretiranja koji su opasni. Stoga evo ja bih još jednom rekao da podržajem sve što se tiče zaštite tradicionalnih vrijednosti naših poglavito domaće proizvodnje. To je nama vrlo bitno, imamo očuvano još uvijek i poljoprivredno zemljište, na žalost obrađeno ali dugoročno potencijalno za ekološku proizvodnju veliki potencijal. Stoga bih još jednom rekao da podržajem ovo, međutim to je deklaracija. Ali moramo tražiti zakonodavni okvir i onoga i sankcije i onaj koji će provoditi to sve i s tim bih evo i zaključio. Hvala.
Sljedeća rasprava je Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovana zastupnica Ivana Posavec Krivec.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana predsjednice odbora, poštovani državni tajniče. Donošenje ove deklaracije potpuno je jasno deklariranje stava hrvatskog Parlamenta o tome da se Hrvatsku pozicionira kao zemlju bez genetski modificirane hrane, bez GMO-a. To je po našem stavu nužno potrebno za Republiku Hrvatsku upravo zato da bismo čuvali njene nepresušne resurse koje još uvijek imamo i klub Socijaldemokrata nema dvojbi i dat će punu podršku ovoj deklaraciji. No međutim, deklaracija je samo deklaracija. Ona je naša nakana u kom smjeru bismo željeli da se Hrvatska razvija. Bojimo se da ova deklaracija kao i nedavno donesena, odnosno raspravljana Strategije ovdje razvoja poljoprivrede do 2030. godine ne odgovara onim stvarnim i krucijalnim i trenutnim potrebama hrvatske poljoprivrede. Naime, hrvatska poljoprivreda i to već zadnjih trideset godina stagnira, tapka na mjestu, sve manje je obradivih površina i umjesto da idemo naprijed mi nazadujemo i u najboljem slučaju kao što sam rekla stojimo na mjestu. Veliki smo nažalost uvoznici hrane imamo velik vanjsko trgovinski deficit u razmjeni poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda i upravo danas u situaciju u kojoj nailazimo na nestabilnosti tržišta prehrambenim proizvodima na svjetskoj razini vidimo koliko je bitno biti samodostatni u poljoprivrednoj proizvodnji. Ovo su izazovna vremena ne samo za RH, to su izazovna vremena i za ostale zemlje za EU kojoj mi pripadamo upravo po pitanju proizvodnje hrane, a moramo reći da osim u žitaricama i uljaricama mi nismo samodostatni i to je jedan od alarma na koji se trebamo probuditi. Naime, prema podacima za prvih osam mjeseci 2021.g. osim u razmjeni žitarica i uljarica u kojoj ostvarujemo suficit od 174 milijuna eura u plusu smo u razmjeni ribe sa 60 milijuna eura, mesnih i ribljih prerađevina sa 11 milijuna te duhana sa 300.000 eura. Nažalost u svim drugim kategorijama poljoprivredno prehrambenih proizvoda ostvarujemo deficit. Najveći minus bilježimo u razmjeni mesa, mlijeka, jaja, voća, hrane za životinje i povrća. Ono što je posebno zabrinjavajuće jest struktura prekomjernog uvoza u kojoj su najzastupljeniji proizvodi s najvećom dodanom vrijednosti poput mesa, mlijeka i jaja odnosno jednom riječju izvozimo jeftinu sirovinu, a uvozimo proizvode s visokom dodanom vrijednošću što je rezultiralo krahom hrvatske poljoprivrede, a samim time i hrvatskog sela, ruralnog prostora što se vidi po posebnim poražavajućem popisu stanovništva gdje je najveća stopa iseljavanja upravo iz ruralnih područja sa visokim udjelom poljoprivredne proizvodnje u BDP-u. Cijena hrane u budućnosti će još više rasti, to slušamo svakodnevno iz svih medija, a to se upravo već sada i događa, tome svjedoče naši sugrađani. Nužno nam je osigurati veću samodostatnost u proizvodnji bez obzira da li je riječ o konvencionalnoj ili ekološkoj proizvodnji i to je ono čemu moramo težiti i u tom smjeru donositi mjere kako bismo to i ostvarili. Još je jedan ogroman problem hrvatske poljoprivrede, to je poljoprivredno zemljište. Prema nekim podacima imamo od 400 do čak 850.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta dok naši ratari, stočari znamo lokalno muku muče sa nedostatkom zemlje, sa natječajima koji se provode sa natječajima koji se poništavaju i sa rezultatima istih. Ovo je samo jedan u nizu pokazatelja kako se vodi hrvatska poljoprivredna politika zadnjih desetljeća. Stoga upravo donošenje ovakve jedne deklaracije nama u klubu Socijaldemokrata jest malo svjetlo na kraju tunela, jest nada da će i ova deklaracija otvoriti nove puteve, da će ova deklaracija u ovim teškim i krucijalnim vremenima zapravo otvoriti svima nama oči da vidimo koji to potencijal Hrvatska ima. Često ovdje u rasprava u hrvatskom Parlamentu to govorimo da je Hrvatska zemlja velikih mogućnosti i velikih potencijala, ali onda se isto tako pitamo zašto mi tim upravljati ne znamo? Gdje smo se u tih 30 godina pogubili? Zašto su nam najpotentniji mladi poljoprivredni proizvođači zatvorili svoje farme i raselili se po Europi? Zašto u Europi znaju biti bolji proizvođači nego ovdje u Hrvatskoj? I zato mi u ovoj deklaraciji vidimo šansu da se uz niz novih mjera koje trebaju nakon ove deklaracije uslijediti, nakon niza novih pravilnika koji trebaju certificirati sve ono što je bez GMO standarda, koji trebaju propisati stroge uvjete što to znači GMO free, koji trebaju dati poticaj ekološkoj proizvodnji nadamo se da će to biti put ka boljoj proizvodnji, ka ekološkoj proizvodnji, ka samodostatnosti i ka iskorištavanju svih onih potencijala koje mi imamo. Kolegica Petir je uvodno ovdje obrazlažući zašto ovu deklaraciju donosimo, zašto o njoj raspravljamo napomenula niz potencijala i prednosti koje Hrvatska ima i na koje će na ovaj način zapravo pokušati zaštititi. I tu uopće nemamo nikakvih primjedbi, mi to sve podržavamo. Žao nam je što možda to nije bila i prije prepoznata tema i politika, ali kako znaju naši ljudi reći, nikad nije kasno ako za to postoji volja. Stoga bismo mi iz kluba Socijaldemokrata ne samo ukazali na ono što je dobro, ne samo pri tom ukazali i na ono što mislimo da nije bilo dobro već i otvorili priču oko nekih novih potencijala za koje vidimo da bi u Hrvatskoj bilo prostora. Dakle, mi smatramo da se Hrvatska treba okrenuti novim kulturama, mi smatramo da se Hrvatska treba okrenuti novim, ali starim vrijednostima u tim kulturama, da se trebamo vratiti onome što je Hrvatska imala prije i više stoljeća kulture koje su se uzgajale za našem prostoru za koje imamo i klimatske i ostale preduvjete. Pa eto tako nas veseli i ova činjenica kada govorimo o primjeru uspješnog uzgoja soje na upravo ovom regionalnom području, ali mislimo da bismo mi mogli biti zemlja koja će predvoditi i druge kulture. Ja sam vas i u replici pitala, gdje je mjesto lanu na području RH? Lan je jedna izvorna, stara, vrijedna kultura koja u Hrvatskoj ima problem sa uzgojem zato što u svojoj proizvodnji nailazi na probleme. To je sadnja koja na neki način teško tereti tlo, koja se mora mijenjati, koja ima svoje nedostatke u proizvodnji, ali koju bismo trebali vratiti na naša polja, koju bismo trebali nagraditi i na kojoj bismo trebali razvijati i druge grane industrije, ne samo poljoprivredu. Pa tako onda na tragu toga postoji još jedna vrlo vrijedna, vrlo vrijedna kultura, naravno to je konoplja. I vi ste znali da ću ja danas podsjetiti na to da se u Hrvatskoj treba vratiti sadnja konoplje. Mi smo čak i kroz jednu zakonsku inicijativu koju smo uputili u sabor pokušali potaknuti puno iskorištavanje punog potencijala konoplje jer je konoplja isto tako zaboravljena biljka koja se može primjenjivati vrlo široko, koja se može primjenjivati od poljoprivredne proizvodnje, prehrambene, kozmetičke, tekstilne, kemijske, automobilske u mnogim drugim granama. Ono što je izuzetno važno to je vrijedna kultura jer je ona čistač tla, znači ona jako dobro utječe na smjene i na redanje kultura i zapravo mislimo da uz njene čak i pozitivna djelovanja u nizu liječenja treba joj dati dodatnu pažnju. Dakle, konoplja sadrži vrlo veliki gospodarski potencijal i možda je pravi trenutak kada govorimo o raseljenoj i ne naseljenoj i neobrađenoj Baniji, kada govorimo o Slavoniji, kada govorimo o našim zapuštenim prostorima da se okrenemo onome što je izvorno hrvatsko, a tu su sigurno te dvije kulture lan i konoplja i da zapravo na sasvim jedan drugi način pokrenemo novu poljoprivrednu proizvodnju koja će dati dodanu vrijednost ne samo kao poljoprivredni proizvod nego kroz niz drugih grana. Kao što sam rekla klub Socijaldemokrata će podržati [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ovu deklaraciju.
Sljedeća rasprava u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku, poštovana zastupnika Ružica Vukovac.
Poštovani. U kontekstu općeg poznavanja GMO-a važno je razumjeti da čovjek koristi tehnike genetičkih modifikacija već 10.000 godina, gotovo sve od početaka poljoprivrede. To se odnosi na biranje i sijanje sjemena samo onih biljaka koje su imale najpoželjnija svojstva, dakle veličinu ploda, boju, otpornost na štetočine i dr. Prvi kukuruz kojeg je čovjek počeo uzgajati nikako nije izgledao kao današnji, klas kukuruza bio je mnogo manji, a plod je bio mnogostruko siromašniji. Godinama probiranja sve većih i plodnih biljaka kukuruza dobio se onaj plod kakvog danas možemo naći na tržištu. Takav plod se ne smatra GMO-om, ali svakako nije isti kao onaj prirodni s početka priče. Kada govorimo o GMO hrani važno je istaknuti neke prednosti, ali i veliki broj nedostataka. Ljudi su počeli proizvoditi GMO hranu koristeći metode genetičkog inženjeringa jer su se pojavile određene prednosti uzgoja takve hrane odnosno najviše takvih usjeva, a i problema koje takva hrana može riješiti. Takvi usjevi su više rezistentni na bolesti, manja izloženost poljoprivrednih radnika insekticidima na istoj površini se može uzgojiti veća količina usjeva, dobiveni usjevi imaju poboljšani izgled ili okus, gubitak trnja, recimo bodlji na usjevima i to je dosta bitno, zatim brzo klijanje sjemena i sl. Činjenica koju treba istaknuti kada se spomene GMO tehnologija jest da ljudska populacija neumoljivo raste. Samo kroz 20. stoljeće se broj ljudi na zemlji povećao sa 1,5 milijardi na 6,1 milijardu dok je trenutni broj narastao na otprilike 7,7 milijardi i on i dalje raste. Prema tome, kako nahraniti toliku populaciju koja ubrzano raste dok se površina zemlje, a posebno površina obradive zemlje ne povećava? Ako je suditi po trenutnim pokazateljima površina poljoprivredno obradive zemlje se zbog zagađenja i istrošenosti sve više smanjuje. Rješenja poput GMO usjeva koji daju bolji prinos na isto velikom polju, a usto su i izdržljiviji su se morala prije ili kasnije pojaviti. Utopijski bi bilo razmišljati da će takvo rješenje doći u savršenom obliku bez posljedica koje i samo nosi. GMO hrana međutim nosi sa sobom veliki broj nedostataka i nesigurnosti, nedostatak uzgoja i korištenja GMO usjeva odnosno hrane je svakako nepoznata dugoročna sigurnost po ljudsko zdravlje i okoliš. Mogući problemi za koje se sumnja da se mogu pojaviti uslijed korištenja GMO usjeva odnosno hrane su smanjena bioraznolikost, moguće bježanje modificiranog gena u prirodu, zatim osjetljivost korisnih kukaca poput pčela na produkte za koje informaciju o sintezi nosi modificirani gen, zatim pojava alergija kod ljudi, pojava tumora kod ljudi, prijenos gena iz modificiranih biljaka na ljude, prijenos rezistencije na pojedine antibiotike iz GMO hrane u ljude, štetan utjecaj na okoliš. Što se tiče ljudskog zdravlja jedan do zdravstvenih problema koji bi se mogao pojaviti uslijed konzumacije GMO je alergija. Neki znanstvenici vjeruju da bi modificirani gen odnosno njegov produkt mogao uzrokovati alergijsku reakciju, posebno ako se taj gen uvodi iz namirnice koja spada u grupu alergena. Iako to do sada nije dokazano, Svjetska zdravstvena organizacija upućuje da se uvođenje gena iz tih namirnica izbjegava odnosno ako se može izričito dokazati da upravo taj gen neće uzrokovati alergijsku reakciju. Neke od GMO biljaka su otporne na određene grupe antibiotika te postoji opravdana sumnja da bi se rezistencija na antibiotike od tih biljaka mogla prenijeti i na ljude. U zadnje vrijeme se pridaje sve veća pozornost na važnosti smanjenja antibiotske rezistencije u svijetu i smanjeno uzimanja antibiotika pa bi pojava antibiotske rezistencije zbog konzumacije GMO-a bila veoma loša. Ipak postoji malena mogućnost da bi se modificirani geni iz genetski modificirane hrane ipak mogli prenijeti ljudima odnosno mikroorganizmima nastanjenima u ljudskom probavnom traktu. Još jedna od briga koja se javlja uslijed konzumacije genetski modificirane hrane je pojava kroničnih bolesti pa i tumora. Neki smatraju da je to zbog mogućeg prijenosa modificiranog gena iz genetski modificirane hrane u ljudski organizam, ali za to trenutno ne postoji znanstveni dokaz iako postoje neka istraživanja koja su to pokazala na štakorima. Ono što je bitno reći jest da ne postojanje dokaza o štetnom dugoročnom učinku genetski modificirane hrane na ljudsko zdravlje ne znači da ti dokazi nikad neće i postojati posebno zato što ne postoje ni dokazi koji bi čvrsto tvrdili da štetnih posljedica apsolutno neće biti. Još jedna od zabrinutosti se javlja zbog mogućnosti da se modificirani geni prenesu na genetski modificirane usjeve na druge usjeve u okolini zbog oprašivanja i vjerojatno blizine drugih poljoprivrednih kultura ta mogućnost je sasvim opravdana. Nadalje, zbog sijanja samih genetski modificiranih usjeva se neće smanjiti bioraznolikost prirode u blizini već se to događa zbog upotrebe herbicida na koje su genetski modificirani usjevi otporni. Genetski modificirane prehrambene namirnice koje se u svijetu najčešće uzgajaju su kukuruz, soja, pamuk, uljana repica, rajčica, krumpir, šećerna repa, riža, pšenica, karanfili, bundeve, duhan, cikorija, lan, dinja, papaja. U komercijalnom uzgoju genetski modificiranih usjeva prednjači, prednjače SAD gdje je 2014. godine 73 hektra poljoprivredno obradive površine bilo zasađeno genetski modificiranim vrstama poput soje, kukuruza, papaje, pamuka i drugih. U EU je nedavno ušao i ozloglašeni genetski modificirani kukuruz američke tvrtke Monsanto, a kupila ga je njemačka farmaceutska i biotehnološka tvrtka Bayer. Do sada se pretežno uzgajao u Španjolskoj. Dozvolu za uvoz genetski modificiranog sjemena je jako teško dobiti u EU zbog strožih zakona. Na sreću mnogih europske države nisu toliko otvorene za uzgoj genetski modificiranih usjeva. Pretežno zbog potrošačke nezainteresiranosti i skepticizma. Nadamo se da će tako dalje i ostati. Dakle, prostor RH, a njime i uvjetovanost proizvodnje hrane visoke kvalitete utemeljeno je na svakodnevnom trudu obiteljskih poljoprivrednih gospodarstava i njihovom naporu usmjerenom očuvanju autohtonog hrvatskog sela i običaja. Nameće se potrebnim prepoznavanje različitih mogućnosti njegovog racionalnog korištenja te potreba njegove posebne zaštite za korist, očuvanje i jačanje ruralno lokalne zajednice i stanovnika ruralnih područja. RH treba nastaviti svakako promovirati i brendirati kao zemlju domaće i kvalitetne hrane usmjerenu prema ekološkoj proizvodnji odnosno poljoprivrednoj proizvodnji i uzgoju genetski nemodificiranih proizvoda podupirući položaj i konkurentnost GMO free proizvoda na hrvatskom tržištu sustavima kvalitete i adekvatnim deklariranjem kroz GMO free proizvode. Dakle, jedino što još mogu je zahvaliti predsjednici Odbora za poljoprivredu kolegici Petir na njenoj inicijativi i trudu kojeg je uložila u ovaj dokument. Ja iskreno vjerujem u njegov uspjeh. Zahvaljujem se.
Slijedi rasprava u ime Kluba HDZ-a, poštovanog zastupnika Stipana Šašlina.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, evo ja ću ukratko pokušati u par riječi obrazložiti ovu Deklaraciju Alpe-Adria-Dunav područje slobodno od GMO-a. GMO slobodna regija označava područje kojem nije dozvoljeno ispuštanje živih genetskih modificiranih organizama u okoliš pa ni u pokusne svrhe. A u zaštićenim područjima i područjima ekološke mreže sukladno posebnim propisima kojima je uređena zaštita prirode, područjima namijenjenim ekološkoj proizvodnji, ekoloških poljoprivrednih proizvoda i ekološkim oblicima turizma te područjima koja predstavljaju zaštitne zone utjecaja kao i na područjima koja su odlukom nadležnog tijela jedinica lokalne odnosno područne regionalne samouprave proglašena područjem slobodnim od GMO. U siječnju 2010. godine nakon odobrenja predsjednika Hrvatskog sabora u parlamentima Republike Mađarske, Republike Austrije, Republike Slovenije i Republike Italije upućen je tekst inicijative za proglašenje regije Alpe-Adria slobodnom zonom od GMO-a. U RH postoje svi preduvjeti da se ova politika zaokružena u inicijativi za proglašenje regije Alpe-Adria-Dunav područjem slobodnim od GMO-a podrži i potvrdi deklaracijom Hrvatskog sabora dajući potporu i prednost ekološkom uzgoju te očuvanju bioraznolikosti naspram provjerenih i riskantnih oblika iskorištavanja životno važnog resursa poljoprivrednog zemljišta namijenjenog proizvodnji zdravstveno ispravne i hrane visoke kvalitete. Odredbom odnosno odredbama Članka 52. Ustava RH propisuje se kako su more, morska obala i otoci, vode, zračni prostor, rudno blago i druga prirodna bogatstva ali i zemljište, šume, biljni i životinjski svijet, drugi dijelovi prirode nekretnine i stvari od posebnog, osobitog, kulturnog, povijesnog, gospodarskog i ekološkog značaja dobra od interesa za RH i imaju njezinu osobitu zaštitu. RH zbog svog geografskog položaja od Panonske ravnice i Dunavskog sliva preko juga Alpskog masiva, Dinarskog gorja i Mediterana odlikuje se različitim klimatskim prilikama za koje, koje za posljedicu imaju izuzetno raznolikost kako krajobraza tako i bioraznolikosti. Jedan od ciljeva zajedničke poljoprivredne politike EU upravo je očuvanje ruralnih područja i krajolika diljem EU što prepoznaje i program ruralnog razvoja RH kroz programiranje mjera usmjerenih prema očuvanju, održivom korištenju i razvoju genetskih resursa u poljoprivredi s ciljem poticanja poljoprivrednih praksi koje su korisne za okoliš. Potporu ekološkoj poljoprivrednoj proizvodnji držimo značajnim zbog razvidnog porasta površina pod ekološkom proizvodnjom u RH kao i postavljenog cilja od 25% poljoprivrednih površina namijenjenih ekološkom uzgoju do 2030. godine na razini EU. Naglasak na važnost u sudjelovanju i odlučivanju na razinama lokalne i regionalne samouprave daje se podrška njihovom pravu, jedinicama lokalne samouprave i regionalne uprave na odlučivanje o zaštiti i očuvanju interesa što je naglašeno i u strateškim dokumentima regionalnog razvoja RH. Ovom deklaracijom predložena je vizija razvoja poljoprivrede kroz proizvodnju veće količine visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, održivo upravljanje prirodnim resursima u promjenjivim klimatskim uvjetima i doprinos poboljšanju kvalitete života i povećanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Uspostavom jasnih kriterija označavanja vezanih uz GMO free proizvode pozitivno bi se utjecalo na njihov položaj, ovih proizvoda na tržištu i jačala bi se njihova konkurentnost što bi pridonijelo boljoj informiranosti i podizanju standarda zaštite potrošača u RH. Ekološka proizvodnja podrazumijeva poštivanje pravila ekološkog uzgoja osmišljenih zbog promicanja zaštite okoliša, očuvanja bioraznolikosti i jačanja povjerenja potrošača u ekološke proizvode. Ovim pravilima nije dopuštena upotreba GMO-a, primjena ionizirajućih zračenja, uporaba umjetnih gnojiva, herbicida i hormona. A uporaba antibiotika dopuštena je isključivo radi očuvanja zdravlja životinja. Međunarodne aktivnosti koje se provode kako bi se područje bez GMO-a proširilo i na nama susjedne zemlje jer vjetar, kukci, voda i ostalo ne prepoznaju državne granice, a osiguranje od nepotrebnog rizika može se postići samo zajedničkim aktivnosti i regionalnom suradnjom svih zainteresiranih dionika. Sukladno svemu ovome navedenom držimo važnim potvrditi opredjeljenje RH kao države slobodne od genetski modificiranih organizama.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovanog zastupnika Vilima Matule.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice i kolege, evo to je još jedan od onakvih dana kakvi budu u saboru koji traju stvarno čitav dan, međutim ipak iz mojeg iskustva koje nije predugo za razliku od vas nekih neobično mi je to da su 3 točke dnevnog reda danas bile i to rano jutros od Odbora za poljoprivredu, da su svi povezani za poljoprivredom i sa hranom i u tom nekom smislu su prevažni za život svih nas. Naime, koliko god cijenimo i mi u zeleno-lijevom bloku svakako da poštujemo sva dostignuća znanosti i u tom smislu sve ono dobro što znanost donosi podržavamo, ali to ne znači da ne vidimo jednostavnu činjenicu da sve ono što ne samo ljudsko biće nego i druge životinje jedu, ali ovdje je najvažnije za nas. Još uvijek uz svu znanost mi nismo u stanju stvoriti hranu iz čistih elemenata, iz koliko god nam vrijede razno razni dodaci prehrani, ali mi još uvijek nismo u stanju proizvesti hranu iz nečega što prethodno nije bilo živo. Onako kako to mi za sada definiramo život biljaka, prije svega ovdje govorim na život biljaka. Dakako, podržavamo deklaraciju o tome da Alpe-Adria-Dunav područje bude slobodno od GMO-a i u svakom smislu to je nešto što bi voljeli da stvarno ima sve najbolje konsekvence ove deklaracije i da ne bude onako sa nekakvom zadrškom i sa ironijom rečeno da to je deklaracija, to je na deklarativnoj razini. Prema presudi iz područja primjene odredaba Direktive 2001 znači 18 EZ isključeni su samo organizmi genetski modificirane sorte dobivene tehnikama, metodama konvencionalne mutageneze koje se koriste dugi niz godina i čije korištenje je dokazano sigurno dok su sve nove metode mutageneze koje se razvijaju primjenjuju u genetičkom inžinjerstvu od 2001. godine od kad je Direktiva 2001 18 EZ stupila na snagu obuhvaćeno je područjem primjene te direktive i podložne su obvezama utvrđenima u njoj. Evo, to je ono što mi ljudi koji se time bave stvarno ozbiljno i na znanstvenoj razini govore kako je između ostalog presuda suda EU u predmetu C528/16 osigurana je pravna jasnoća u pogledu statusa novih tehnika mutagneze. Kolegica Petir predsjednica odbora je rekla da mi imamo 2 laboratorija koji te stvari provjeravaju, međutim meni, ljudi me upozoravaju na činjenicu da u međuvremenu postoji ono što sam i u pitanju spomenuo ovaj uz primjenu tih nekih novih metoda ili kako oni to zovu nove tehnike oplemenjivanja i da su nažalost u tom smislu jer je tu veliki kapital u igri i da su oni ipak u nekom smislu u prednosti. I tu se onda postavlja pitanje što je sa onim proizvodima koji dolaze i koji su uvezeni proizvodi i koji su proizvedeni u trećim zemljama u odnosu na proizvode koji su proizvedeni unutar EU gdje se nadamo da to je ovaj dobro kontrolirano. Jednako tako mi smo upozoreni da je novi sastav vijeća za genetski modificirane organizme zapravo iznimno progmo orijentiran. Novi sastav vijeća ako ga ovako zaguglate vi tone možete naći, vi ćete naći one stare neke ovaj sastave i sve to isto onako gotovo da upućuje, ne želim sad tu pretjerivat, ali vi probajte zaguglat pa ćete vidjeti da vi ne možete dobit samo tako lako i ako idete na 2, 3, 4 stranicu vi ne možete dobiti sadašnji sastav tog vijeća. Htio bi reći da nismo u tom smislu niti slučajno nesvjesni što sve nove tehnike, jer to je vrlo kompleksa, to nije crno bijela stvar i mi nismo u tom smislu protiv toga da znanost istražuje i da sa svim novim tehnologijama istražuje što je sve moguće dobiti u smislu genetskog tretiranja i novog editiranja i kako sve ne zovu te postupke za stvaranje lijekova u najmanju ruku pogotovo za neke ozbiljne bolesti gdje nema drugih rješenja. Normalno, naravno da se to treba raditi, ali ako veliki kapital u nekim trećim zemljama traži načine da mi nismo trenutno u stanju u našim laboratorijima usporedit i vidjet što se tu događa i ako to nama prolazi ispod radara i nemamo još niti novaca, niti svega da bi napravili najkvalitetnije načine da detektiramo ono što je u međuvremenu znanost otišla naprijed i u čemu iz nekog razloga kapital goni naprijed, a pritom se vrlo često oslanja na sve ono što mi plaćamo javnim novcem u sveučilištima ne samo ovdje nego i u Americi i u drugim zemljama, plaća se novac za kvalitetne laboratorije, za kvalitetna sveučilišta, a onda privatna sveučilišta i kapital to ovaj itekako kapitalizira. Poznato je to kako je bilo za Iphone dokazano da svi ključni ovi patenti koje je uspio tamo Steve Jobs ovaj u tome ujediniti, da su svi bili pronađeni u javnim laboratorijima na javnim sveučilištima od tog beskrajnog kapitala koji je on tu uvukao gotovo ništa nije vraćeno nazad ne bi li se potaklo dalje istraživanje. I završit ću ovo sa time da podržavam to što su kolege spominjali i kolegica kad je spominjala neke stvari na koje mi moramo biti ovdje itekako ponosni i osim lana i konoplje koje je kolegica spomenula ja želim ovdje podsjetiti recimo na bob koji je kod nas normalno i biljka koju mi koristimo nedovoljno iako u Dalmaciji se ona više koristi i postoji onako u tradiciji u kulturi, da ne govorim o ječmu, zobi, sve su to biljke koje su u mediteranskoj prehrani tisućama godina, od paleolitika. Bob je imao onu ulogu koju je grah koji je došao iz Amerike ovaj donio. Sve to, ako ćemo na tome inzistirati u ova teška vremena koja su preočito pred nama svima i ako otkrijemo ječam i zob dodatno uz sve ono što je otkriveno koliko su to zdravstveno jake i važne žitarice uvjeren sam da imamo puno šanse, a ne da nam se stoka hrani sa uvezenim genetski modificiranom hranom [[Upadica: Vrijeme.]] sojom i onda mi koji jedemo meso ili pijemo mlijeko i … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]] jaja [[Upadica: Vrijeme.]] od toga možda ipak dovodimo se u rizik. Oprostite, hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovane zastupnice Martine Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolege saborski zastupnici i saborske zastupnice, pred nama je dakle deklaracija koju pozdravljamo Hrvatsku kao GMO free zemlju istinski želimo i o tome težimo i zadnje desetljeće, a možda i duže. Deklaracija o kojoj sada raspravljamo uistinu pokušava stvoriti jedno stanje u hrvatskoj poljoprivredi i zemljama u okruženju vodeći računa o samodostatnosti, ekološkoj proizvodnji, skraćenim lancima opskrbe odnosno opskrbu domaćim proizvodima, povezanost poljoprivrede s turizmom i promocije i brendiranje Hrvatske kao GMO free države. No, to evo doista zvuči jako dobro, no možda je i daleko od jedne realnosti odnosno govori o jednom bajkovitom stanju kojem mi svakako težimo i što je dobro da je u tom dijelu na taj način pristupljeno naravno deklaraciji. No, upravo zbog toga ne možemo se ne osvrnuti na stvarno stanje u hrvatskoj poljoprivredi. Hrvatska nažalost nije ni samodostatna, niti ima ekološku proizvodnju na zavidnoj razini, niti u dovoljnoj mjeri prerađuje proizvedene sirovine, niti povezuje proizvođače hrane sa hotelima, razvija dovoljno tradicionalnu kuhinju, niti ima u trgovačkim lancima dovoljno polica sa trgovačkim svježim proizvodima domaćim. Dapače, usprkos svim europskim i nacionalnim potporama poljoprivredna proizvodnja je nažalost u zadnjem desetljeću u opadanju. Samo prošli tjedan na vidjelo je izašlo da nemamo ni robnih rezervi dovoljno pa otprilike 50% tih istih robnih rezervi čine prehrambeni proizvodi. Žitarice će se sada nabavljati po značajno skupljoj cijeni kako smo imali prilike čuti nego što se to planirano i razmišljalo da su se na vrijeme popunjavale te zalihe kad su cijene bile puno niže ne bi takvo sada stanje bilo. Ne tako davno kada je na dnevnom redu sabora bilo Zakon o sjemenu pitali smo i zašto se toliko GMO spominje i na nekoliko desetaka puta ako smo zapravo GMO free zemlja. Odgovor tada nismo dobili. Kao što je kolegica naspomenula znači izvorišne i osnove prijedloga deklaracije gdje se poziva na Ustav svakako se propisuje naša prava pogotovo 52. članak. Moramo napomenuti da u tom istom Ustavu ljudi također imaju pravo na rad i pravo da od toga rada mogu živjeti. Međutim, za naše poljoprivrednike vrijedi kao i neki drukčiji Ustav jer teško da imaju pravo na rad, a još teže mogu živjeti od svog rada. Čitav niz zakona koje Ministarstvo poljoprivrede donosi vrlo često nije na korist malim i srednjim poljoprivrednicima kao što smo imali i priliku čuti i poteškoće vezano za provedbu Zakona o poljoprivrednom zemljištu, sada poteškoće vezano za bodovanje. U kojem dijelu će novi zakon pomiriti sve moguće potrebe teško je za reći jer zaista tu ima puno potreba poljoprivrednih površina nema trenutno dovoljno, a u situaciji smo gdje ćemo možda i ratari nauštrb stočarstva izgubiti parcele koje dosada obrađivali i jednostavno dosadašnji posjednici će biti u jednom nepovoljnijem položaju što se može dogoditi. Ministrica je na samom odboru rekla da su natječaji ti i stvaraju se i ne radi se promjene da bi sve ostalo tako kako je, da jednostavno do nekih promjena treba doći, ali naravno da treba i ako netko je sklopio ugovor na 15 ili 30 godina ne znači da je to zemlja u posjedu kontinuirano treba biti tom čovjeku. Ali s druge strane mislim da treba svakako voditi računa da se osigura dovoljno poljoprivrednog zemljišta, da svi zainteresirani imaju dovoljno, a da se ne moraju ići na ta preklapanja odnosno da netko ne mora izgubiti dosadašnje korištenje poljoprivrednog zemljišta. Također imamo, sad Zakon o komasaciji o kojem smo danas cijeli dan razgovarali gdje će biti također određenih poteškoća u provedbi. To su dugotrajni postupci. Zatim problem je brisanje parcela iz ARKOD-a. Strategija poljoprivreda koju smo imali također ovdje u raspravi do 2030. godine nije mogla sve to obuhvatiti ono koliko smo to mi to možda željeli da inicijalno obuhvati sva područja i nismo bili zadovoljni svim onim mjerama koje su tamo navedene da nam zapravo da sigurnost da poljoprivredna proizvodnja će ići u dobrom smjeru. Ono što sam htjela nadalje reći da je problem što samo u siječnju ove godine 103 mliječne farme su prekinule svoju proizvodnju. To je također veliki problem koji nam se kontinuirano ponavlja i stanje je što se tiče mljekarstva sve gore i gore. Također se spominju i mnoge aktivnosti koje su provedene do 2010. godine i onda opet od 2017. godine. A u periodu između tih godina znači se vrlo malo zna stoga moramo napomenuti da su se i u tom razdoblju provodile neke važne aktivnosti bez kojih možda sad ne bi bili tu gdje jesmo. Moram napomenuti da upravo u tom spomenutom periodu je dana inicijativa za izgradnju platforme za opskrbu područja srednje Europe, zemalja povezanih Dunavom sojom koja genetski nije modificirana. Osnivano je Dunav Soja udruženje sa ciljem povećanja i unapređenja proizvodnje GMO free soje u Europi prvenstveno u području dunavske regije, a zbog povećanog interesa i potražnje za hranom koja nije genetski modificirana. Dodatno, povećana razina svijesti društva o potrebi zaštite okoliša rezultirali su i Deklaracijom Dunav Soja koja je znači hrvatsku deklaraciju, Hrvatska je deklaraciju potpisala 19. siječnja 2013. godine. Cilj deklaracije je povećati bit proizvodnju GMO free soje u Europi, a želja je da se razina proizvodnje soje sa sadašnjih 3% obradivih površina u EU poveća. Tako se planira zasijati ukupno 1,8 milijuna hektara i proizvesti 5 milijuna tona soje do 2018. godine u svim zemljama dunavske regije čime bi se zapravo smanjila ovisnost europskih proizvođača stočne hrane o uvozu. Možda je upravo to razlog što danas imamo dovoljne količine sjemena soja za zadovoljavanje domaćih potreba za razliku od drugih biljnih vrsta koje uglavnom nemamo dovoljno ili uopće nemamo kukuruz, suncokret ili šećerna repa. Iz Ministarstva poljoprivrede u 2017. godini napominju da iako trenutno na razini EU pa tako ni u Hrvatskoj ne postoji propis koji definira uvjete korištenja navoda bez GMO na hrani. Neke države članice imaju dobrovoljne sustava označavanja i certifikacijska tijela koja to prate. Tako resorna ministarstva potvrđuju da Vindijina KOKA primjerice posjeduje GMO free certifikat austrijskog certifikacijskog tijela od 2015. godine, a sam proces dobivanja certifikata počeo je još 2013. godine. Uz meso certifikat je dobila i KOKA-ina tvornica stočne hrane. Također moramo i napomenuti i slažemo se da kukci, vjetar, voda ne poznaju granice i da zemlje u okruženju također trebaju biti GMO free zemlje. Međutim u lipnju prošle godine EU je dozvolila ulaz GMO soje na naše zajedničko europsko tržište. Pitamo se ne baca li to sumnju da GMO free zemlje nismo i da kakva je korisnost potpisivanja deklaracije, ako se same korisnice neće pridržavati. Smatramo da ovo pitanje već dugi niz godina razvlači kroz različite rasprave, te da bi bilo dobro da se jednom privede i kraju ta cjelokupna rasprava. Stoga ćemo ovu deklaraciju podržati, jer vjerujemo da će usmjeriti same poteškoće u jednom boljem smjeru. Zahvaljujem.
Slijede završne rasprave u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani zastupnik Ljubomir Kolarek.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo na kraju jednog vrlo dinamičnog, interesantnog dana došli smo do točke na koju i rijetke su točke kada smo svi suglasni. Ova je jedna od njih i upravo zbog rečenice da je Hrvatska zemlja slobodna od GMO a takva želimo da ostane u budućnosti želim istaknuti zahvalu na trudu poštovanoj predsjednici Odbora za poljoprivredu Petir i ponovit ću njezine riječi da je Hrvatska mala zemlja sa relativno dobro očuvanim okolišem, da smo mali zagađivači i u regionalnom i u globalnom smislu i više od polovice naših teritorija zaštićeno je u različitim kategorijama zaštite prirode. Jadran je najčišće more na Mediteranu, a naši poljoprivrednici još uvijek proizvode hranu na tradicionalan način. Genetski modificirani organizmi mogu se definirati kao organizmi u kojima je njihov genetski potencijal odnosno DNK primijenjen na način koji se u prirodi ne događa. Ova tehnologija je još se naziva kao genska tehnologija rekonbinirana DNK tehnologija ili genetski inženjering. Ona omogućava prijenos određenih gena sa jednog organizma na drugi, čak i među jako različitim vrstama organizma. Takve metode u svijetu se koriste za proizvodnju GMO bilja koje se ondje uzgajaju za ljudsku prehranu. Treba istaknuti da Hrvatska ima vrlo restriktivne zakonske propise o GMO prema svima koji svi proizvodi u trgovini koji sadrže genetski modificirane sastojke u udjelu većem od 0,9% moraju biti označeni kao GMO. Nadalje u našoj zemlji nije odobren uzgoj ni jedne GMO kulture čak ni na ograničenom području. Nisu poznate prednosti GMO hrane pa njezina pojava na tržištu pomalo upitan događaj. Obećanja o višim prinosima smanjuje u upotrebi agrokemikalija i boljim nutritivnim vrijednostima proizvoda su neostvarene, a genska kontaminacija susjednog polja nije spriječena. S druge strane bez obzira na uspjeh ili neuspjeh GMO projekta potrošači moraju imati pravo na izbor jasne deklaracije i na potpunu informaciju. Usvojena deklaracija pokriva Mađarsku, Sloveniju, Austriju, Italiju i Hrvatsku kao zemlje slobodne od GMO-a. Ovom deklaracijom uz potrebu promoviranja i brendiranja Republike Hrvatske kao zemlje domaće i kvalitetne hrane usmjerene prema eko proizvodnji, prema eko poljoprivrednoj proizvodnji i uzgoju genetski nemodificiranih proizvoda pozivaju se dakako nadležna tijela da jasnije deklariraju GMO free proizvoda, jačaju službene kontrole, jačaju laboratorije i naravno da se što bolje ukazuje na važnost poticanja različitih oblika financiranja projekata usmjerenih na ekološki osjetljive i ekološke poljoprivredne proizvode. Nemojmo zaboraviti na još jednu vrlo važnu informaciju i važnost ove inicijative, a to je već istaknuta činjenica da Europska komisija daje odobrenja za neke GMO proizvode za korištenje unutar EU unatoč protivljenju Europskog parlamenta i odluci Europskog suda, pa je zbog toga važno učvrstiti opredjeljenje Hrvatske kao zemlje slobodne od GMO. Kako ekološki uzgoj isključuje uporabu GMO-a deklaracijom se otvara prostor za jačanje ekološke proizvodnje u Hrvatskoj, a ovdje je posebno važno poticati različite oblike financiranja projekata usmjerenih na okolišno osjetljive i ekološko poljoprivredne proizvode i ekološku poljoprivrednu proizvodnju. Stoga će klub Hrvatske demokratske zajednice podržati ovu deklaraciju.
Slijedi završna rasprava u ime predlagateljice poštovane zastupnice Marijane Petir.
Hvala vam g. potpredsjedniče. Državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Svima koji su uzeli udjela u ovoj raspravi nedvosmisleno izrazili podršku usvajanju Deklaracije o području Alpe-Adrija-Dunav i slobodne od GMO-a od srca zahvaljujem. Ova podrška je vjetar u leđa i nama Odboru za poljoprivredu kao i prijedlozi koje ste iznijeli da još predanije radimo na očuvanju interesa hrvatske poljoprivrede, hrvatskog sela i naše bogate bioraznolikosti. Sve ono što je izrečeno smo zabilježili i spremni smo s vama raditi na inicijativama i prijedlozima koje ste iznijeli. Htjela bih zaključno reći da se nadam da će i drugi kolege koji nisu mogli prisustvovati u ovoj kasnoj raspravi i kod glasovanja iskazati svoju nedvosmislenu podršku. Zahvaljujem Vladi RH koja je također dala podršku i pozitivno mišljenje. I evo možda izreći nešto što se odnosi na čovjeka koji više nije među nama, nedavno je preminuo prof. Marijan Jošt koji je bio poznati profesor sa Visokog gospodarskog učilišta u Križevicima, opljemenjivač bilja ikoji je velik dio svog života posvetio ustvari borbi protiv GMO-a i oplemenjivanju domaće hrvatske pšenice. Mislim da bi on bio izuzetno sretan da može vidjeti i svjedočiti u ovom trenutku u HS-u da postoji ovakav jedan konsenzus i opredjeljenje najvažnijih političara u Hrvatskoj da svi zajednički želimo uložiti napore da Hrvatsku sačuvamo od GMO-a lijepu, prirodnu i najbolju državu koju smo si mogli samo poželjeti. Hvala vam još jednom.
S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro s Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o porezu na dodanu vrijednost, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 260. Laku noć svima. SJEDNICA PREKINUTA U 22:04 SATI
Sada će govoriti u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta poštovani kolega Bartulica, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Svi znamo da se svijet nalazi u dubokoj krizi, imamo ratno stanje u Europi i u ovim okolnostima lideri zemalja ili se uzdignu iznad svojih naravnih sposobnosti i pokažu pravo vodstvo ili ne. I vidimo razne primjere tog stanja. Jučer su premijeri Češke, Poljske i Slovenije posjetili Kijev u znaku solidarnosti sa Ukrajinskim narodom i to je jedna konkretna gesta i rekao bih hrabra u ovim ratnim okolnostima. Brzo su se dogovorili i održali tamo susret sa ukrajinskim vodstvom. Imamo s druge strane američkog predsjednika koji se očito ne snalazi u ovoj krizi. Saudijski kralj čak neće mu primiti poziv. Moli svjetske diktatore da povećaju proizvodnju nafte jer ne može u ovim okolnostima više uvoziti rusku, a dobiva odbijenice. To je stanje američkog vodstva. Imamo glavnog tajnika NATO-a koji tri dana nakon pada letjelice u Zagrebu govori da je pala izvan Zagreba. Uopće ne zna okolnosti tog strašnog incidenta i događaja koji je uznemirio Hrvatsku, ali očito nije previše uznemirio ljude izvan Hrvatske. A što imamo kod nas? Imamo obično nadmetanje dvojbe glavnih političkih figura, dakle oni u ovim okolnostima kao razmaženi tinejđeri se ponašaju, svađaju se, ne ulijevaju povjerenje, ne smiruju građane nego koriste ovu nevolju da bi pokazali mišiće i svoje sposobnosti nadmudrivanja. I to upućuje na to da trebamo biti zabrinuti, s pravom su građani zabrinuti jer očito naši vodeći ljudi nisu u stanju se uzdići i biti na visini zadatka. I to govorim ne jer me to raduje, nego zapravo to je objektivno stanje. I sad se postavlja pitanje zašto bi građani vjerovali ovoj Vladi kad govori da je dobro i upravo sad vrijeme uvesti euro na primjer. Zašto uopće vjerovati u prosudbu ljudi koji nisu ni po čemu se istaknuli? Dakle, nije slučajno da druge zemlje koje su slične nama odgađaju takvu odluku, a Vlada premijera Plenkovića upravo se žuri. Dakle, ne ulijeva povjerenje i mislim da je to krivo. Što je sa obnovom? Prvi potezi i pojavljivanja u javnosti novog ministra opet ne ulijevaju povjerenje. Dakle, ništa se ne događa, a opet bi trebali građani vjerovati Vladi da zna najbolje i najbolji trenutak kako promijeniti valutu. Dakle, teško to ide. I postavlja se na kraju pitanje što bi bilo uopće sa našom zemljom da ovakvi ljudi su je vodili devedesetih godina. Jel' bi bili dovoljno mudri, hrabri, odvažni da provedu Oluju, iako veliki dio svijeta nije htio da se vojno riješi okupacija, dio hrvatskog teritorija. Jel' bi bili u stanju? Sigurno je odgovor ne. Vjerojatno bi i dalje pregovarali sa lokalnim Srbima kako riješiti to pitanje. Dakle, na žalost puno toga upućuje na ovakve zaključke na žalost. Volio bih da je drugačije i Domovinski pokret će i dalje upozoravati na velike nedostatke, pa i rekao bih nesposobnosti određenih ljudi. Neću posebno isticati ministra obrane. Mislim da svi znamo da je podkapacitiran za svoj zadatak, ne snalazi se čovjek. Ali imamo i druge slučajeve gdje su doslovce ministri pod istragama. Dakle, u ovim okolnostima gdje ne znamo što nas čeka sutra imamo jednu vrlo krhku vlast da ne koristim druge izraze i hrvatski narod ne može takvo stanje više priuštiti. Zaslužili su naši građani bolje, odgovornije, odgovornije ponašanje i ovo već mora se otvoreno prokazati kako je. Dakle, ako nisu u stanju odraditi posao trebaju sami ponuditi ostavke i otići. Hvala.
Hvala. Idemo na petu raspravu, govorit će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista poštovani kolega Pavliček.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, rubrika vjerovali ili ne, možda je to najkraći i najbolji opis svega onog što se 6 dana događa oko pada bespilotne letjelice čije podrijetlo ni danas ne znamo na glavni grad Hrvatske. To je definitivno najveći vojni incident nakon Domovinskog rata, no nažalost upravo oni koji trebaju upravljati ovim kriznim situacijama su unijeli toliko konfuzije u javni prostor brojnim nepromišljenim izjavama, poluinformacijama, ishitrenim izjavama. Kako s jedne strane premijer Plenković i resorni ministar tako i s druge strane predsjednik države i vrhovni zapovjednik. Naime, pored svega toga imamo i dnevnopolitičko prepucavanje. Tako i jučer imamo po meni nepojmljivu izjavu predsjednika države da zabranjuje prelete Rafala i ostalih vojnih zrakoplova iznad Hrvatske kao i danas sutra prelete lovaca F16, a to isto jutro je rekao da podržava zajedničku akciju Francuske i Hrvatske eskadrile. Meni osobno prelet Rafala ne daje nikakvu dodatnu sigurnost i većini građana, sigurno isto tako. Nama bi dodatnu sigurnost dalo da je naša PZO srušila ovu bespilotnu letjelicu, a da nije završila ovako kako je završila u Zagrebu. I nisam impresioniran sa njihovim preletima. Međutim, isto tako nepojmljivo je da vrhovni zapovjednih zabranjuje već dogovorenu vojnu vježbu i to stvara dojam opće nesigurnosti. Postajemo neozbiljna država da ne koristim neku drugu riječ. I onda se čudimo kada dojučerašnji predsjednik Narodne skupštine Ivica Dačić na predizbornom skupu svojih socijalista da Hrvati nisu ni za dron spremni, a kamoli za dom. Kad nam se smiju taki, a sami otvaramo mogućnost da nam se smiju. No, nažalost dodatnu konfuziju je unio i glavni tajnik NATO-a sa svojom izjavom da ova bespilotna letjelica nema nikakvi eksploziv, da on o tome gotovo ništa ne zna ni 6 dana nakon pada letjelice. Još gora izjava da je ona pala izvan Grada Zagreba. I postavlja se pitanje svih pitanja. Koliko je Hrvatska sigurna i dobiva sigurnost od tog NATO saveza ili je ta sigurnost samo na papiru? Što bi se dogodilo da je ovakva letjelica pala na Pariz ili na Berlin ili na London? Bi li tada reakcija NATO saveza bila ovako blijeda i mlaka kao što je sada sa niz netočnih informacija ili bi se NATO digao na zadnje noge da u roku odmah locira odakle je ta letjelica došla, s kojim ciljem, je li to bila sabotaža ili slučajnost i bi li stupanj pripravnosti bio na najvišoj razini što se NATO saveza tiče? Stoga bez obzira što smatram da je dobro da smo u NATO savezu ipak se trebamo držati one stare narodne, uzdaj se use i u svoje kljuse. Hrvatska mora ulagati u svoju vojsku, u vojnu opremu da se ovakvi i slični incidenti u budućnosti ne ponove. Isto tako, treba aktivirati postojeće zakone koji omogućavaju podizanje nerazvrstane pričuve jer se nalazimo u doba ugroze. A isto tako treba ići u smjeru uvođenja i obveznog vojnog roka odnosno vojne obuke od 28 dana za mlađe naraštaje kako bi jednostavno znali rukovati oružjem za ne daj Bože. I još jedanput apeliram kako na premijera tako i na predsjednika države i vrhovnog zapovjednika da se prestanu prepucavati jer time štete znate kome, prvenstveno sigurnosti hrvatskih građana i stvaraju dodatno nepovjerenje hrvatskih građana u hrvatske institucije. Hvala vam lijepa.
Kao 14. govorit će u ime Kluba zastupnikaa Socijaldemokrata poštovani kolega Hajduković. Izvolite.
Hvala lijepa g. predsjedniče. Kolegice i kolege. Čuli smo puno danas za ovom govornicom o ugrozama na Hrvatsku od onih sigurnosnih evo koje je govorio kolega zadnji do onih energetskih odnosno opskrba plina i nafte. No slabo smo čuli mislim samo od prve govornice o jednoj drugoj ranjivosti, a to je ranjivosti u lancima opskrbe hranom, o hrani održanim zalihama. Naime, po uvjeravanjima ministrice u Državnim robnim zalihama primjerice imamo dovoljno žita za dva mjeseca, Hrvatskoj je na godišnjoj bazi potrebno 450.000 žita što znači da imamo trenutno u silosima odnosno u Državnim robnim zalihama 75.000 tona, a sad ministrica slavodobitno najavljuje da ćemo sa 600 milijuna kuna to podebljati na tri mjeseca, znači dodat ćemo još 37.000 tona i imat ćemo 112.000 tona žita. Zamislite. U situaciji u kojoj je sve nesigurno, sve apsolutno jer 24. veljače je promijenio svijet kakav poznamo, mi ne dopunjujemo robne zalihe u trenutku kad je već pomalo i kasno jer su cijene skočile sa zamislite još jednim mjesecom. To je nedopustivo. Tim više što je ni ne znamo kakvo je stanje robnih zaliha jer poučeni nekim iskustvom iz prošlosti pitanje je imamo li i ovo što ministrica tvrdi u zalihama. Poslao sam otvoreno pismo premijeru nedavno i tada su svi dežurni režimski komentatori skočili u kritici da je nemoguće zabraniti izvoz žita. Nitko nije pročitao to pismo. Rekao sam i pozvao premijera da što prije reagira, ne nužno zabranom izvoza ali mjerama koje će osigurati sigurnost opskrbe hranom. Zašto? Zato što agrometeorološke prilike su nažalost izuzetno loše trenutno. Prošla godina je bila sjajna po urodu, ali kako iz sadašnje perspektive izgleda ova neće biti tako. Zašto? Zato što padalina gotovo i nema, bunari su gotovo presušili u Slavoniji. Zato što imamo velike oscilacije u dnevnoj temperaturi, znači doslovno imamo ujutro minuse, a popodne zavidne pluseve. I zato što zbog već većih cijena repromaterijala u poljoprivredi gnojidba nije onakva kakva bi trebala biti. Ovo su sve sastojci vrlo, vrlo lošega uroda. Ne znači naravno da sam agrometeorološka prognoza neće promijeniti na bolje, to je moguće, to se desilo i prošle godine, ali moramo biti spremni da možda i neće i moramo biti spremni osigurati najvažniji resurs, a to je hrana. Ako tome dodamo još neograđeno zemljište u državnom vlasništvu kojeg ima tada se zaista pitamo što mi s poljoprivredom radimo. Ova kriza u Ukrajini je otkrila čitav niz nedostataka u mnogim našim sustavima. Od obrane, opskrbe energijom pa evo i poljoprivrede. I u ovakvoj situaciji što mi u poljoprivredi radimo? Evo reći ću vam samo nekoliko primjera. Što se tiče natječaje za mjere u poljoprivredi imate recimo mjeru 6.2 za one neupućene to je razvoj nepoljoprivredne djelatnosti gdje je natječaj završen još 2020. godine, a slušajte ovo konačne rang liste nema još niti danas. Nedugo je zatvoren natječaj u mjeri 4.1 i još se ne zna rang lista, a ne zna se hoće li i kada će upravo, uopće biti započeta obrada istih. Mjera 6 je inače za mlade poljoprivrednike i druga mala poljoprivredna gospodarstva i također je zatvorena nedugo i neka neslužbena rang lista je doduše i objavljena. Ali hoću vam reći kako se neodgovorno odnosimo prema našoj poljoprivredi. I ne samo poljoprivredi ako tome pridodam i činjenicu recimo da je natječaj za poduzetnike u Petrinji poništen i to pazite zato što će uskoro isteći financijska perspektiva, o kakvoj mi ozbiljnosti ovdje pričamo. O ljudima koji planiraju, koji se javljaju na natječaje, koji imaju neke troškove da bi ishodili sve potrebne dokumente i onda ih ovako hladan tuš dočeka. Vrlo neodgovorno i vrlo vjerodostojno usudio bih se reći ovoj vlasti. Stoga s ove govornice još jednom poziv vladajućima ovo nije u službi stjecanja jeftinih političkih bodova i pomalo sam i umoran što stalno moram biti zloguki prorok, ali dajte se već jedanput trgnite, barem u poljoprivredi imamo jako puno problema koji će tek isplivati na površinu zbog krize u Ukrajini.
Hvala vam. Sada je na redu deveta rasprava, u ime Kluba zastupnika Centra i GLAS-a govorit će poštovana kolegica Mrak Taritaš. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane kolegice i kolege. Ovaj moj govor bi mogao imati jedan podnaslov novo normalno na hrvatski način. Kad je izbila pandemija corona virusa počeli smo koristiti frazu novo normalno da pismo pisali život koji je sve samo ne normalan. Nedugo nakon toga dijelove Hrvatske zadesili su potresi koji su napravili ogromnu štetu. Novo normalno postalo je još nenormalnije. Ono što se događa od 24. veljače kad je napadnuta Ukrajina je to novo normalno, a zapravo potpuno nenormalno življenje odvelo nas je izvan svih kategorija koje su nam do sada bile poznate. Vrhunac je za sada, a nadamo se da će tako i ostati pad stare sovjetske rakete na središte Zagreba. Na žalost i u tom novom normalnom bilo je i nečega što je za Hrvatsku sasvim staro i dobro poznato normalno. Naše institucije ne funkcioniraju onako kako bi trebale, ne ispunjavaju očekivanja građana i očito je da imamo ozbiljnih problema. Ako govorimo o coroni to se vidi kroz činjenicu da smo među onima koji su se cijepili najmanje, a umirali najviše. Ako govorimo o potresu to se vidi kao činjenicu da 6 dana prije druge godišnjice potresa u gradu Zagrebu nije napravljeno ama baš ništa na obnovi, a onda je sovjetska raketa pala na Jarun. Ta situacija nije šala. Samo srećom nije došlo do ozbiljne materijalne štete, a da uopće ne govorim o mogućim ljudskim žrtvama. Međutim, ono što zaista izgleda šala je način na koji se o tom ozbiljnom incidentu komunicira sa javnošću. Igramo se sa živcima i osjećajima ljudi koji su ionako pod dovoljno a i previše stresa. Ruska je, ukrajinska je, bila je naoružana, nije bila naoružana, bomba je imala 120 kg, bomba je imala 40 kg, bezopasna je, opasna je, nije bila namijenjena Hrvatskoj, bila je poruka Hrvatskoj. Naravno da država ni na koji način ne može kontrolirati što piše ili govori u medijima i na društvenim mrežama. Ali ono što može i što bi trebala kontrolirati je kako komunicira sama, odnosno kako komuniciraju njezini predstavnici. Prvo je trebalo 12 sati da uopće itko išta progovori, a nakon toga smo dobili takav kaos kakav ne bi ni pas s maslom pojeo. Ja ne mislim da je lako u ovoj situaciji dati informacije koje će smiriti ljude i dati im uvid u događaje, a s druge strane zadržati ono što nije za javnost u ovom trenutku. Ali ono što smo vidjeli zadnjih dana zaista se može nazvati samo jednom riječju, a to je neozbiljno. Ako niste sigurni je li bilo eksploziva na raketi ili je eventualni eksploziv bio bomba ili … [[Govornica se ne razumije.]] samouništenje pričekajte do kraja istrage, a ne da se o toj temi nagađa danima do toga da sad i glavni tajnik NATO-a ušao u miks izjava o naoružanju i nenaoružanosti sovjetske rakete. Da se razumijemo, puno je tu propusta za koje Hrvatska nije kriva počevši od činjenice da je taj projektil uopće došao do nas, ali i u situaciji u kojoj se razotkrila sva slabost naše protuzračne obrane i u kojoj letjelice veličine autobusa padaju na Zagreb zadnja stvar koja nam treba je kaos u porukama između ljudi na čelu države. Ima ovih dana i još jedno novo normalno, a zapravo se radi o nečemu starom i nenormalnom a to su cijene goriva. I dalje uopće nije jasno zašto su cijene tako narasle iako se barel nafte nije ni približio cijenama na kojima je bio pred više godina. A kad cijene derivata nisu bile ni blizu današnjim sve države sa kojima Hrvatska ima kopnenu granicu imaju niže cijene goriva. Srbija, Bosna i Hercegovina, Crna Gora ali i dvije članice EU Slovenija i Mađarska i to nije novost. Tako je već dugo godinama. Vlada je u zadnje vrijeme reagirala i najavljene su i nove mjere, ali ono što treba napraviti je ozbiljno objasniti ljudima zašto imamo najskuplje gorivo? Jesu li to davanja državi? Razni nameti, porezi i trošarine ili imaju još neki razlog i može li se taj problem konačno riješiti? Hvala.
Sada će govoriti poštovana kolegica Raukar-Gamulin u ime Kluba zastupnika Zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem. Preko kokica do građevinske. Neka institucije rade svoj posao rekli bi danas mnogi poznati političari znajući kakva je ustaljena praksa, zato ovaj put po vrlo aktualnoj plaži ispred hotela Romana u Makarskoj krećemo od sredine, od građevinske dozvole za izgradnju divovske plaže koju je tvrtka Romana ishodila u Uredu za prostorno uređenje grada Makarske u kolovozu 2020. godine. Kada želite graditi svoju neku kuću, prvo što trebate napraviti je kupiti zemljište na kojem mislite graditi. Ako je pak parcela na primjer svekrova minimalno što morate je sklopiti ugovor sa vlasnikom, svekrom u kojem vam on dozvoljava gradnju. To se službeno zove pravni interes za gradnju. Kad se radi o pomorskom dobru jedini papir koji vam daje prava predati zahtjev i ishoditi građevinsku dozvolu je koncesija za građenje na pomorskom dobru, za građenje ne za iznajmljivanje ležaljki ili prodaju kokica. Pravni interes na pomorskom dobru propisan je Zakonom o građenju. Člankom 109 stavak 4. građevinsku dozvolu bez prethodno iskazanog pravnog interesa ne možete dobiti osim ako se ne dogovorite sa šefom upravnog odjela za prostorno uređenje koje eto priložene koncesijske ugovore za prodaju kokica prihvati kao pravovaljane koncesijske ugovore za gradnju. No to nije sve. Postoje i suglasnosti koje morate nekako ishoditi, ali nemate propisan pravni interes, koncesiju za građenje, no i za to ima rješenja. Tijela koja znaju da ga nemate Lučka kapetanija i Upravni odjel za turizam i pomorstvo naprosto se ogluše na davanje suglasnosti i onda sve dobijete zbog petnaestodnevne šutnje administracije. By the book rekao je netko nedavno u jednom intervjuu, sve je bilo by the book. Ovako lagani by the book postupci daju krila investitoru pa on započinje gradnju prije negoli mu Ured za pomorstvo županije naknadno i nezakonito, ali nevidljivo stigne ishoditi koncesiju za građenje. Aktivisti prijavljuju radove u siječnju '21. nastaje pomutnja i konačno izlazi istina o lažiranom pravnom interesu na građevinskoj dozvoli. Tu bi u svakoj normalnoj državi bio kraj by the book procesa, USKOK bi preuzeo od Ministarstva graditeljstva i građevinska dozvola bi bila poništena. Da, svugdje, no ne i u Hrvatskoj. U Hrvatskoj tadašnji ministar graditeljstva Horvat daje mišljenje da poništenje građevinske dozvole nije u interesu RH jer bi investitor imao pravo na odštetu u tržišnoj vrijednosti pa ju stoga neće poništiti. To što bilo koja odšteta proizlazi iz pravnog interesa kojeg investitor nema ministra Horvata nije omelo, ni to što se radi o pomorskom dobru pa je tako nemoguće ostvariti odštetu za kupovinu zemljišta jer se plaća naime ne može kupiti. Ništa nije ni izgrađeno pa nema ni troškova zbog toga. No ništa ne može omesti institucije da rade svoj posao pogodovanja podobnima. Posao oko odštete zaustavljaju izbori, no nedavno je nastavljen. Upravni odjel za pomorski turizam Splitsko-dalmatinske županije u veljači 2022. pokreće proces javnog prikupljanja ponuda za dodjelu koncesije za izgradnju i prodaju kokica uz iznajmljivanje ležaljki ne bi ponovno osigurao naknadno ishođivanje pravnog interesa investitoru. Uspješno jer je to nedavno i izglasano na osmoj sjednici županijske skupštine. U natječaju se zahtjeva izmjena projekta kako bi se omogućilo ostvarivanje pravnog interesa kroz izmjenu prijašnje nezakonite građevinske dozvole. No nemoguće je na zakonit način izvršiti izmjenu nezakonito stečene građevinske dozvole jer ona naprosto ona je nezakonita i ne može postati zakonita nikakvim manevrima institucija niti nikakvim izmjenama. Neka institucije rade svoj posao za promjenu na zakonit način, takvu nezakonitu građevinsku dozvolu treba poništiti, a ostalo bi trebalo biti na USKOK-u. Sve što je bazirano na nezakonitoj građevinskoj kao i natječaj za novu koncesiju za građenje treba obustaviti jer nije moguće kasnije procese smatrati zakonitim ako su bazirani na nezakonitom dokumentu posebno ako se na njemu planira steći značajna financijska korist. Ovakva praksa posebno na pomorskom dobru mora prestati. Zahtjev za poništenjem građevinske aktivisti su poslali novom ministru Paladini koji je na početku obećao brzo, učinkovito i transparentno djelovanje. Izvolite ministre [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] imate konkretnu priliku djelovati zakonito. Čekamo.
Idemo na treću raspravu u ime Kluba zastupnika MOST-a govorit će poštovani kolega Bulj, izvolite.
U svakoj krizi moramo imati određenu sigurnost. Nacionalna sigurnost u Republici Hrvatskoj u ugrozama ne funkcionira, a ne funkcionira od onih koji bi trebali upravljati krizom sukobljavanja u ovim ozbiljnim situacijama na razini predsjednik, premijer, ministar obrane, pada na teret onoga šta je najsvetije, a to je na teret Hrvatske vojske. Preteći posljednjih dana situaciju oko drona, letjelice, ima li eksploziva, da li je bilo 130 kg ili nije, naše nesposobnosti u odgovorima ovakvim ugrozama je vidljiva poruka da Hrvatska nema dovoljno dobro organiziran sustav obrane. Koliko ljudi od 20 ili 18 godina do 35 godina zna rastaviti običnu automatsku pušku. Koliko ljudi zna? Nitko. Nitko. Koliko ljudi zna gdje mu je zborno misto u slučaju bilo kakve ugroze? Evo ja kao bivši profesionalni časnik Hrvatske vojske postavljam to pitanje? To su pitanja od nacionalnog značaja, to su pitanja gdje narod mora osjećati sigurnost. Nisu dovoljna samo dva Miragea da prolete ovdje i da na tiskovnoj konferenciji PR-arovski premijer pstom pači u nebo u avione koji nisu hrvatski. Nije dovoljno. Nesnalaženje u ovakvim situacijama je dovelo do nepovjerenja ljudi u domovinsku sigurnost, u sigurnost nacionalnu. Ugroze koje imamo moramo imati rješenja, a rješenja nitko ne daje osim PR-ovskih slikanja nad jamom gdje je pao dron, letjelica ili avion. I što su riješili tu? Čelnik NATO-a govori da nije bio eksploziv, premijer govori da je bio eksploziv i tako zabavljamo naciju u isto vrijeme dok nam u ovoj krizi, pa i prije krize raste cijena goriva, plina, nekontrolirano. Jutros na benzinskoj postaji vidimo da gorivo iđe iznad 13 kuna, prema 14 kuna, neka i 15 kuna, da je plin duplo više poskupio, vrijeme je sjetve, znači samodostatnosti zbog čega država snažnijim poticajima ne subvencionira umjetno gnojivo jer ovisi o plinu. Da li će ljudi moći zasaditi, maloprije je kolegica iz vladajuće koalicije spominjala da će ovdje, iz Reformista, da smo mi samodostatni. Nije istina da smo samodostatni. Prehrambenih proizvoda uvozimo 3 milijarde eura godišnje. Mi svinjetinu uvozimo dok naši Slavonci ne znaju gdje će sa svojom i hvalimo se sa domaćim kulenom, hvalimo se sa dalmatinskim pršutom, sve je to od uvoza, ništa to nije dodatna vrijednost vjerujte mi našeg seljaka i to je činjenica. Umjesto da sad kad je sjetva, kad je ugroza i kriza kažemo zaorimo naša polja, subvencioniramo umjetno gnojivo ako treba država triba dat ne uvodit euro i riskirati inflaciju koja je već bila nego subvencionirati gnojivo za seljaka da zaore zemlju i da je more pripremiti za usjeve. Ništa se apsolutno po tom pitanju ne radi. Ne radi se. Nego ova vlada kada ne smije niti na razgovor poslati vašeg koalicijskog partnera kolega Đakiću, Deur, ne smije poslati kolegu Miloševića jer je Pupovac rekao da je njima obaveza da nam namištaju poslove, poticaje ljudima iz SDSS-a kao da skrbe o oni, da to je izjavio. On je vas sam uškopio. Vas je uškopio kolega Đakiću Milorad Pupovac i ne smijete to reći. I ne smijete reći jer on može što hoće ovdje kao u zaštiti nacionalnih manjina krši Ustav … [[Govornik se ne razumije.]] sa tim ljudima. I kad govorimo o trošarinama, pa kad je trebalo smanjiti trošarine, pa nije ovo sad poskupilo. Šta je sa 2 kune za ceste, pa nije samo Novi Vinodol od ministra Butkovića se gradi ceste. Šta je sa Zagorom, Likom, Slavonijom? Što je s tim?
I idemo na zadnju raspravu danas, u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovani kolega Grbin. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine predsjedniče. Uvažene kolegice i kolege, mislim da je potpuno jasno da je problem pitanje sigurnosti ono što je u ovom trenutku najviše obilježava život građanki i građana RH, život svih nas. A to pitanje sigurnosti danas ima 2 aspekta. Jedno je sigurnost od ugroza, a drugo ekonomska sigurnost. I ta su dva aspekta međusobno itekako povezana. Ovih dana se aspekt sigurnosti od ugroza dodatno pojačao padom drona koji se protekli četvrtak dogodio u Zagrebu. Da, poštovane kolegice i kolege u četvrtak se dogodio ozbiljan sigurnosti propust. Da, poštovane kolegice i kolege NATO je zakazao. Da, moramo pojačati oprez, ali poštovane kolegice i kolege to se ne čini brišućim letovima iznad gradova u RH. To se čini upozoravanjem, to se čini razgovorom i to se čini dogovorom oko toga na koji način ćemo osigurati da se ovakav sigurnosni propust kakav se zbio u četvrtak u Zagrebu više ne ponovi. A što mi imamo u Hrvatskoj? Imamo prvo tezu da je u dronu bila bomba od 120 kilograma, pa od 40, pa neka vrsta bombe, a s druge strane izjavu glavnog tajnika NATO-a da na dronu nije bilo naoružanja. A koji je odgovor vlade? Preleti i brišući letovi nad gradovima. To poštovane kolegice i kolege nije ispravan odgovor. To samo pojačava nesigurnost kod naših sugrađanki i sugrađana. To samo pojačava osjećaj i dojam straha. Krivo je i zato je predsjednik Republike ispravno postupio kada je jučer reagirao. I kao što ne radimo dobro i kao što ne odgovaramo dobro kada se radi o pitanju sigurnosti od ugroza tako ne radimo dobro ni kada se radi o ekonomskoj sigurnosti odnosno ekonomskoj nesigurnosti koja je prouzročena inflacijom. I prije nego što je započeo rat imali smo inflaciju koja, i tu treba biti otvoren, treba biti pošten, nije samo Hrvatski problem. Nije. Ona je počela kao reakcija i posljedica Covid krize, a dodatno je pogoršana ratnim zbivanjima i ruskom agresijom na Ukrajinu. I to je činjenica. I ne može se uprijeti prstom samo u jednu osobu i proglasiti ju odgovornom zbog toga što je došlo do inflacije. Ali kao što smo više puta govorili sa ove govornice jedno je inflacija, a drugo je način na koji će država na nju odgovoriti. Prije mjesec dana vlada je najavila paket mjera borbe protiv inflacije i mi u SDP-u smo ga podržali. Zašto? Bio je uvelike prepisan u odnosu na ono što smo predlagali. I išao je u dobrom smjeru, ali poštovane kolegice i kolege u međuvremenu je izbio rat. Dogodile su se nove stvari, novi momenti. I ono što smo predlagali prije samo 4 tjedna danas više nije dovoljno. Od početka godine do danas imamo porast cijena mesa od 10 do čak 30%, u 3 mjeseca 10 do 30%. Imamo porast hrane, imamo porast cijene energenata, imamo porast cijene goriva. I mjere koje je vlada predložila prije samo 4 tjedna danas više nisu dovoljne. I kao što po pitanju sigurnosti od ugroze treba kontinuirano raditi i djelovati i biti proaktivan tako moramo i kada je ekonomska nesigurnost i borba protiv inflacije u pitanju. Zbog toga mi iz SDP-a kontinuirano nudimo i predlažemo mjere i ponovit ćemo ih danas. Ono što je vlada predložila prije 4 tjedna uvelike je kratkoročno. Nama trebaju i srednjoročne i dugoročne mjere. S obzirom da znamo da su umirovljenici jedna od najugroženijih skupina u našem društvu potrebno je promijeniti model usklađivanja mirovina. Cijene goriva koje rastu pokazuju da je potrebno promijeniti način obračuna PDV-a na trošarine odnosno PDV više ne treba obračunavati na trošarine i na taj način pomoći da se porast cijena goriva ograniči. Potrebno je proširiti krug onih koji će imati pravo na vučere kao pomoć u borbi sa energetskim siromaštvom. Poštovane kolegice i kolege potrebno je djelovati, djelovati [[Upadica: Hvala vam.]] odmah i kontinuirano se prilagođavati okolnostima. Hvala.
Hvala kolega Grbin. Hvala svima koji ste sudjelovali u raspravi, prelazimo sada na dnevni red. U ime Kluba zastupnika HDZ-a govorit će poštovani kolega Mario Kapulica, izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Sabora, dame i gospodo jučer popodne u 18,00 sati i pet minuta glasnogovornik vrhovnog zapovjednika Oružanih snaga Republike Hrvatske izvijestio je priopćenjem objavljenim u medijima i na službenim stranicama Ureda predsjednika Republike hrvatsku, europsku i međunarodnu javnost da je kao vrhovni zapovjednik oružanih snaga zapovjedio zabranu letova iznad svih hrvatskih gradova borbenim zrakoplovima, vjerojatno na temelju čl. 100. st. 1. Ustava u kojem stoji da je predsjednik Republike vrhovni zapovjednik oružanih snaga. Saznali smo da se RH na neki način izuzima iz zajedničkog i usklađenog djelovanja NATO članica i da zatvara zračni prostor odnosno onaj njegov dio iznad svih hrvatskih gradova za savezničke borbene avione. O čemu se radi? Radi se o reakciji na kretanje hrvatskih i francuskih aviona u sklopu odobrena vojne vježbe na koje se odnosi odredba iz čl. 69. Zakona o obrani. U njoj jasno stoji kako oružane snage država saveznica mogu prijeći granice RH radi vježbe i obuke u okviru međunarodnih organizacija kojima Hrvatska pristupa temeljem međunarodnih ugovora. Te odluke donosi vlada uz suglasnost predsjednika kojega ću u nastavku zvati isključivo vrhovnim zapovjednikom oružanih snaga jer on voli da ga se tako titulira. Dakle, francuski brod na kojem se nalaze avioni triju nama savezničkih država dobio je od strane vrhovnog zapovjednika oružanih snaga suglasnost za ulazak u Hrvatsku te provođenje vježbi i obuke. Obzirom da postoji takva odluka načelnik glavnog stožera je temeljem odredbe iz st. 6. čl. 69. ovlašten uputiti pripadnike oružanih snaga na vježbu i obuku. Dakle, u ovoj konkretnoj situaciji primjenjuje se ovlast koju ima načelnik glavnog stožera. Ako to nije jasno, ako neko smatra da nešto u zakonu nije jasno mislim da mu ovaj sabor u interesu nacionalne sigurnosti i naše obrambene sposobnosti treba izaći u susret izmjenama Zakona o obrani i unošenjem veće jasnoće jer ovdje je jasno ili barem bi trebalo biti jasno kako sukladno zakonu o obrani vrhovni zapovjednik oružanih snaga nije ovlašten izdavati ovakve zapovjedi. Nakon zapovjedi što se događa nakon ovakve zapovjedi, na taktičnoj razini zapovjednik zračen baze izvedenih ovlasti ako treba ruši avione. Ne Zoran Milanović nego Marko ili Marija u zračnoj bazi moraju donijeti odluku da ako treba sruše saveznički avion. Ispada da ćemo na temelju zapovjedi ove koje smo čuli u priopćenju, a nismo još vidjeli uzimati podatke od NATO saveza i radarske snimke na temelju kojih bi trebali djelovati po njihovim avionima s protuzračnom obranom za koje je vrhovni zapovjednik oružanih snaga naših oružanih snaga prekjučer izjavljuje da ne postoje. Koje su posljedice političke posljedice ovakve zabrane o kojoj nas je obavijestio glasnogovornik vrhovnog zapovjednika oružanih snaga? Jačanje povjerenja i solidarnosti među saveznicima ili produbljivanje tog nepovjerenja koje je djelomično u javnom prostoru izazvano prethodnim nenajavljenim ulaskom bezposadne letjelice u naš zračni prostor i njenim padom na Grad Zagreb. Dakle, imamo vježbu u kojoj sudjeluju naši avioni, imamo načelnika glavnog stožera koji se nalazi na nosaču aviona s kojeg oni polijeću u potpuno jasnu i javno komuniciranu misiju davanja potpore iskazivanja solidarnosti prema Hrvatskoj i njenom u četvrtak navečer oskrnavljenom zračnom prostoru. Imate načelnika stožera koji točno zna o čemu se radi i koji daje dozvole za takve prelete. Vrhovni zapovjednik hrvatske vojske u jednom ima pravo, zakazala je budnost, budnost ovog visokog doma i svih nas nad poštivanjem Ustava i zakona i interesima koji nadilaze usko stranačke i osobne, zakazala je u moru nakaradnih tumačenja Ustav i zakona naša sposobnost da ispravnim tumačenjem Ustava i zakona i postupanjem u skladu s time reagiramo kada je potrebno i tako spriječimo veću štetu. Zamišljam dobro na kraju ću vam reći samo ovako, u četvrtak oko 23,00 postali smo svjesni svoje ranjivosti, čuli smo da apsolutno sigurnost ne postoji, da postoje stvari koje možemo i trebamo napraviti da smanjimo rizike ugroze koje nam prijete. Imamo tenzije između NATO saveza i EU i Rusije koje su porasle zbog ruske agresije na Ukrajinu, no opravdano je zapitati se imamo li možda [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] pokušaj stvaranja tenzija između NATO saveza i Hrvatske?
Sada će govoriti u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a poštovana kolegica Peović. Izvolite.
Dobar dan svima. Evo kao što je i nekoliko prethodnik reklo cijene su gorive otišle u nebo, spremnik benzina će biti skuplji između 41 i 70 kuna. Prvo da kažem da je pokušaj vlade u smjeru regulacije cijena goriva zapravo signal da je deregulacija bila pogreška, slobodno tržište naravno da na rastuće cijene nafte odgovara špekulacijama i visokim cijenama energije, trgovački udio u putu od naftne bušotine do krajnjih prodavatelja do sada se nije dovodio u pitanje, a jasno je da nedodirljivost tržišta dovodi do potpunog liberaliziranja cijena osobito od 2014.g. kada pratimo taj zakonodavni trend, kada je omogućeno da udio marže u cijeni za konačnog kupca derivata bude potpuno slobodno određen. Znači trgovački posrednici su godinama bilježili ogromne ekstra profite nauštrb potrošača i sad se pokazuje da je moguće da je ono što su nam godinama govorili da nije moguće ograničiti marže trgovaca. No, jasno je da su na takvim ne limitiranim maržama mnogi profitirali pa tako i INA koja je prošle godine imala preko milijardu kuna čiste dobiti, a cijenu benzina među najvišima u EU. Stoga danas pod oštrim uzlaznim trendom nabavne cijene nafte smatramo da ne može jedino rješenje biti ograničavanje i odustajanje države od trošarina ili od dijela trošarina na kojima se uostalom financira i javna infrastruktura prometna. No smatramo da postoji prostor za djelovanje u smjeru ublažavanja udara na taj standard radne većine i prije svega treba reći ko će najviše osjetiti udar ovog poskupljenja. Oni koji su bogati vjerojatno će se nastaviti voziti automobilima, ali veći dio zapravo ljudi će odustajati tamo gdje postoji mogućnost javnog prijevoza i koristiti javni prijevoz. Stoga smatramo da je u ovom trenutku izuzetno važno da država svojim mjerama da je sada prilika potakne i podrži javni prijevoz, da je neprihvatljivo da u nekim lokalnim sredinama sada pratimo u ovom trenutku smanjivanje broja voznih redova, znači tramvaja i autobusa, da je ovo trenutak da se zapravo ostvare ona obećanja predizborna koja smo čuli u mnogim predizbornim kampanjama na lokalnoj razini da se prijevoz učini održivim, zelenim da se potakne korištenje javnog prijevoza najbolje na način da javni prijevoz zapravo bude besplatan. A ako to nije moguće svakako da se cijena javnog prijevoza smanji. Ono što je dobro u ovoj situaciji je da će biti onih koji će moći znači ove cijene održati, ove cijene plaćati, znači moramo uzeti u obzir da cijena od 70 do 80 eura po spremniku za ljude koji imaju prosječnu plaću negdje dakle oko, oko 800 eura nije znači laka za, za zapravo ostvarivanje, ne može, ne možemo očekivati da će to mnogi moći platiti, ali oni koji će to moći platiti taj prihod će znači porasti, udio tog prihoda će porasti i u udjelu prihoda države od PDV-a. Stoga smatramo i uputi ćemo vladi prijedlog zaključka kojim se vlada obvezuje razraditi model kojima bi prihodi od trošarina i PDV-a preusmjerili na subvencioniranje javnog prijevoza i troška goriva prijevoza poslovnim subjektima kojima je taj stavak značajni element u ukupnoj cijeni usluga i proizvoda koji služe zadovoljenju temeljnih potreba. Smatramo da treba financirati i one koji posluju, kojima je ta stavka bitan element, ali koji znači posluju poput malih recimo OPG-ova u smjeru zadovoljavanja osnovnih temeljnih potreba ljudi i njima treba pomoći subvencionirati taj prijevoz. Kako će se to riješiti znači na koji način, vlada treba odlučiti, mislim anticipiramo odgovor u kojem će nam reći da su trošarine znači namjenski određene, ali se mogu znači privremeno i njihova namjena preusmjeriti u ovom smjeru. A što se tiče PDV-a vjerojatno će nam reći to je široko, znači nenamjensko opet može se usmjeriti na financiranje javnog prijevoza bilo znači da [[Upadica: Hvala vam.]] se financira onim najslabijim socijalnim skupinama, bilo da se svima [[Upadica: Hvala lijepo.]] financira javni prijevoz.
Idemo na osmu raspravu, Klub zastupnika IDS-a i poštovana kolegica Nemet. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, kolegice i kolege, Ministarstvo turizma nedavno je stručnoj javnosti poslalo prijedloge novih pravilnika o stručnom ispitu za turističke vodiče te o popisu zaštićenih lokaliteta. Pravilnici su ne bez razloga naišli na vrlo burne reakcije struke, a Zajednica društava turističkih vodiča Hrvatske negativno se očitovala prema prijedlozima pravilnika. Među ostalim smatraju kako se pravilnikom o stručnom ispitu za turističke vodiče ne predviđa adekvatna razina edukacije i primjerena valorizacija bogate kulturne, povijesne i prirodne baštine naše zemlje. Potpuno neopravdanim ocjenjuje se tako predloženo značajno smanjenje broja sati za edukaciju vodiča s trenutno propisanih 929 na tek 480 sati. Doduše, dodatna edukacija nalaže se u slučaju vođenja zaštićenih lokaliteta, ali kako su drugim pravilnikom onim kojim se definira popis tih zaštićenih lokaliteta izostavljene mnoge atraktivne lokacije i destinacije proizlazi da polaznicima edukacije taj posebni dio ispita zapravo i neće biti potreban za dobivanje licence i vođenje turista po Hrvatskoj nego će im u tu svrhu de facto biti dovoljno svega 80-ak sati predavanja. Stručna javnost i Zajednica društava turističkih vodiča Hrvatske tome se oštro protive smatrajući kako to jednostavno nije dovoljno i primjereno te takav prijedlog nazivaju poražavajućim pa čak i kulturocidom prema hrvatskoj kulturnoj, povijesnoj i prirodnoj baštini. Spornom prijedlogu pravilnika struka spočitava i činjenicu da omogućuje i stranim državljanima da bez primjerene edukacije vode turiste svugdje u Hrvatskoj osim na zaštićenim lokalitetima koji su kako sam već rekla prijedlogom pravilnika bitno reducirani. U udruženju turističkih vodiča naglašavaju pritom kako se oni ne protive otvaranju tržišta turističkim vodičima iz EU zemalja, ali su protiv obezvrjeđivanja edukacije koja će nažalost rezultirati srozavanjem kvalitete usluge turističkih vođenja i adekvatnog predstavljanja kulturnog, povijesne i prirodne baštine Hrvatske. Kad govorimo o prijedlogu pravilnika o popisu zaštićenih cjelina odnosno lokaliteta onda treba naglasiti kako su njima velikim dijelom obuhvaćeni nedovoljno poznati lokaliteti koje gosti de facto i ne posjećuju. Dok su primjerice potpuno izostavljeni neki povijesni gradovi pa i spomenici pod zaštitom UNESCO-a. Na popisu zaštićenih lokaliteta nisu se primjerice našli neki istarski gradovi izuzetno bogate kulturne, povijesne i prirodne baštine poput Pule, Poreča, Rovinja što je u najmanju ruku čudno i neprihvatljivo. Oni koji poznaju turizam i turističku praksu jako će dobro znati važnost i ulogu turističkih vodiča za promociju destinacije za onaj često prvi i neposredni kontakt s gostima odnosno turistima. Mislim da neću pretjerati kad kažem da turistički vodiči predstavljaju jednu važnu dodatnu vrijednost u turizmu. Važnu kariku u lancu ukupnog turističkog proizvoda. Stoga je potpuno neprihvatljivo da ovim prijedlozima pravilnika resorna ministarstva čine štetu ne samo ovoj važnoj turističkoj struci već se time nanosi i direktna šteta cjelokupnom turizmu Hrvatske. A što turizam za Hrvatsku znači vjerujem da ne treba posebno naglašavati. Zato pozivam nadležna ministarstva da preispitaju prijedloge pravilnika, da se adekvatno konzultiraju sa strukom i prihvate argumentirane prijedloge i sugestije. U takvim situacijama treba prevladati razum, a ne nečiji ego. Treba priznati grešku u koracima i ispraviti je. Mi u Klubu IDS-a i ovoga puta u potpunosti ćemo stati uz struku i podržati integritet profesije turističkih vodiča, a nadam se da taj naš stav podržavaju i mnoge druge saborske kolegice i kolege. Hvala.
Sada je na redu 11. rasprava u ime Kluba zastupnika SDSS-a govorit će poštovana kolegica Jeckov. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče sabora. Kolegice i kolege. Prije nekoliko dana raspravljajući o Izvještaju pravobraniteljice za ravnopravnost spolova kratko sam dotakla problema nedovoljne zastupljenosti žena u političkom životu RH pa tako i onom u saboru dakle ovdje gdje sjedimo gdje nas je trenutno 31% što će reći da je to jedna zavidna brojka. Međutim, realnost je ipak drugačija pa nas je 31% tek nakon što su kolege zastupnici otišli na druge funkcije, a žene su zauzele njihova mjesta kao zamjene. Stanje u ovom području zapravo je na tragu rezultata odnosno bodova izraženih u indeksu rodne ravnopravnosti za 2021. koji objavljuje Europski institut za rodnu ravnopravnost. Inače ti bodovi indeksa rodne ravnopravnosti temelje se na razlikama između muškaraca i žena na razinama u postignuća u šest ključnih područja, to je u radu, u znanju, vremenu, moći, zdravlju i novcu. U spomenutom indeksu Hrvatska je zauzela 19. mjesto i svakako je za osam bodova ispod europskog prosjeka. Sve ovo što ističem je zapravo problem nedovoljne zastupljenosti žena ne samo u politici nego i u medijskom prostoru, a nešto o tome upravo je rekla Agencija za elektroničke medije predstavljajući svoju analizu s ciljem utvrđivanja pojavljivanja žena u medijskom prostoru provodeći tu kvantnu analizu u središnjim informativnim emisijama naše tri najznačajnije televizijske kuće. Spomenuta analiza provedena je u 10. mjesecu prošle godine kada su pregledane 93 emisije i zabilježeno je nešto oko 2.500 priloga. U tek njih 889 pojavljuju se žene odnosno u više od 1.500 se ne pojavljuju žene, a razlog pojavljivanja stručnjakinja u prvom prilogu u udarnom terminu bio je jedino zbog toga što se naravno radilo o jednom specifičnom razdoblju, razdoblju pandemije kada su se žene kao stručnjakinje uglavnom su se pojavljivale i bile sugovornice kada je u pitanju zdravlje. U manjem broju slučajeva zabilježeno je referiranje na rodnu nejednakost, zakonodavstvo vezano za ljudska prava i politike te prilozi posvećeni jednoj želi ili grupi žena. Vjerujem da ćemo se složiti da se i muškarce i žene svrstava u svojevrsne koševe pa muškarci se uglavnom pojavljuju u emisijama kada je riječ o političkim, gospodarskim, sigurnosnim, poreznim i sličnim temama dok se žene pozivaju kada se govori o zdravstvu, socijali i obrazovanju. Iako imamo žena stručnjakinja koje suvereno vladaju upravo ovim oblastima dakle gospodarskim, političkim, sigurnosnim i poreznim, a na tvrdnje kako medijske kuće ne mogu pronaći stručnjakinje za određenu temu odgovorila je upravo pravobraniteljica za ravnopravnost spolova na način da je izradila popis od stotinjak stručnjakinja koje su spremne odazvati se na medijske pozive. Dakle, nije potrebno uložiti dodatne napore u kontaktiranju žena kako stručnjakinja, naravno i poboljšati brojke zastupljenosti žena u medijskom prostoru a time se i pomaknuti sa tog 19 mjesta, odnosno mjesta ispod prosjeka u EU. Moramo biti svjesni i činjenice da mediji mogu biti veoma važan faktor u procesu postizanja ravnopravnosti spolova, te mijenjati percepciju o ženama i njihovom položaju u društvu. Mediji mogu djelovati ohrabrujuće na žene da se pomiču granice i osvješćuju društvo o prednostima postizanja ravnopravnosti. Kako? Pa na primjer postoje djevojčice koje će poželjeli da se i poistovjete sa ženama stručnjakinjama koje se pojavljuju na televiziji, vrlo prosto. Ali postoje i one koje će se rukovoditi mišlju ono što ne vidim ne mogu ni postati. Hvala.
Kao šesta govorit će poštovana kolegica Vukovac u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani, danas ću govoriti o novom cjenovnom šoku za naše građane i naše poljoprivrednike. Najveći skok ovog tjedna doživjela je cijena plavog dizela koja je s jučerašnjih 8,04 kune danas došla na 9,54 kune. Samo dva tjedna prije već i tada znatno skuplji imao je cijenu od 6,5 kuna što znači da mu je cijena skočila za više od 3 kune u 14 dana i to u vrijeme početka proljetne sjetve kada su poljoprivrednicima neophodne veće količine tog pogonskog goriva i bez njega nema sjetve. Kako je objavio portal Cijenegoriva.info osnovni benzin eurosuper 95 od jučer je 13 kuna za litru, a eurodizel 13,91 kunu. Napominjem paralelno jutros je cijena barela na londonskom tržištu dodatno pala za 4,05% dok je na američkom tržištu barel pojeftinio 4,10%. I što nam to onda govori? Na cijenu goriva u Hrvatskoj ne utječe cijena barela na svjetskim tržištima. Svjesni smo kriza kojima smo okruženi no jaka gospodarstva s njima se lakše nose. Hrvatska država naše gospodarstvo, naša poljoprivreda opterećena s bezbroj problema pada pod teretom novih izazova. Skupa država nosi svoj danak. No sad je i prilika, vladajući racionalizirajte državnu potrošnju i pokrenite dugo najavljivanu reformu javnog sektora. Dovoljno argumenata za taj potez sada imate. Smanjenjem trošarina na minimalnu razinu definiranu europskim pravilima te makar privremeno ukidanje naplate PDV-a na gorivo dovelo bi do spuštanja cijena goriva na oko 10 kuna po litri. To bi pomoglo rasteretiti kućanstva i poduzeća i poduzeća, ali i naše poljoprivrednike koji razmišljaju da li će uopće ići u sjetvu ili će čuvati novac kojeg imaju spremljenog za crne dane. Suverenitet naše zemlje ugrožava se svakodnevno, sluganska politika koju vode vladajući omogućila je strancima da se domognu naše zemlje, naših voda i firmi. Mađari su nam preuzeli energetiku, a prekomjernim uvozom hrane ugrozili smo opstanak hrvatskog sela i na tom polju ugrozili vlastiti suverenitet. Jesmo li se zapitali zašto reverzibilni tok Janafa ne dobiva uporabnu dozvolu? Je li posrijedi neki tehnički problem pa zato izvozimo naftu u Mađarsku umjesto da sami prerađujemo svoje crno zlato? Nakon što je prešutno odustao od otkupa dionica INA-e od mađarskog MOG-a premijer će se morati prije ili kasnije suočiti s posljedicama vlastite politike prama INA-i i prema MOL-u i to zato što je upravo premijer politiku upravljanja tržištem nafte i naftnih derivata u Hrvatskoj u potpunosti prepustio drugoj državi tj. najvećoj mađarskoj naftnoj kompaniji koja uživa zaštitu Mađarske države te naravno radi za mađarske nacionalne interese. Zbog 10 milijuna eura mita kojeg je ukupno trebao primiti kako bi zauzvrat prepustio većinska upravljačka prava MOL-u u INA-i vrhovni sud je nedavno potvrdio pravomoćnu presudu bivšem premijeru Sanaderu. No ono što više od same presude brine hrvatsku javnost jeste zašto premijer nema namjeru mijenjati na korupciji uspostavljenu politiku koju je uveo Sanader i koja je dovela do toga da hrvatski građani danas plaćaju litru benzina 13 kuna, a Mađari 9,17 kuna odnosno 480 forinti. Godinu i pol nakon otkrića o tajnom izvozu hrvatske nafte u Mađarsku vlada je prešutno dozvolila da se u Mađarsku izveze još milijun tona domaće nafte. Cijenu i uvjete transporta i dalje drže u strogoj tajnosti, a vlada nije napravila apsolutno ništa kako bi se tehnički omogućilo da nafta umjesto u rafinerijama MOL-a Janafovim naftovodom može ići u smjeru Rijeke na preradu u jedinu preostalu hrvatsku rafineriju. Glavni razlog zašto Mađarska može još uvijek držati cijenu benzina pod kontrolom je taj što MOL kao nacionalna naftna kompanija ima dvije modernizirane rafinerije u kojima mogu proizvesti najveći dio derivata za svoje tržište. Isto tako Mađarska država izravno se upliće u kreiranje naftne politike koja omogućava da cijena njihova benzina bude gotovo 20% jeftinija negoli je u Hrvatskoj. Ovakvim postupanjem Hrvatska se odrekla velikog dijela energetske neovisnosti i predaje hrvatsko sirovinsko blago i to bez da javnost zna pod kojim uvjetima se to čini. Vladajući hitnim smanjenjem trošarina i ukidanjem PDV-a na gorivo povucite barem jedan konkretan potez i pomognite realnom sektoru koji godinama trpi pod čizmom skupe i korumpirane države. Zahvaljujem.
Dobro jutro poštovane zastupnice, poštovani zastupnici. Kao i uvijek na početku plenarne sjednice imamo slobodne govore, odnosno iznošenje stajališta. Danas je prva na redu poštovana kolegica Natalija Martinčević u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora, poštovane kolegice i kolege. Danas ću govoriti o stanju naših robnih rezervi i nužnosti da Vlada podnese hitno izvješće ovom Saboru, ali prije svega svim građanima o stanju naših robnih rezervi jer je to kao što znamo obzirom na sveukupnu situaciju danas vrlo aktualna tema. Na žalost proteklih godina građani Hrvatske svjedoče o nužnoj ulozi države u kriznim situacijama i ovisnosti nas građana o sposobnosti države da kvalitetno intervenira. U velikim razmjerima bio je to Agrokor gdje smo imali ugrožen cijeli jedan sustav, naravno ova najveća covid kriza, a danas je to realno pred ratno i ratno stanje i s vi mogući poremećaji na tržištu povezani sa time. Na neke od tih izazova i ovih velikih i cijeli niz manjih država je odgovorila vrlo dobro, na neke nedovoljno dobro, a danas smo svjesni da se niz građana pita hoćemo li sutra, takva se atmosfera naime stvara biti na rubu gladi. Jasno je da nećemo. Mi smo kao država samodostatni u proizvodnji cijelog niza žitarica, uljarica, pšenice, kukuruza itd. Nismo samodostatni u proizvodnji mesa bez obzira na relativno dobru situaciju u proizvodnjama i svinjogojstvu i govedarstvu i pilećem mesu. Ali dakle to ipak bez obzira na našu tu nesamodostatnost to ne može dovesti do većih problema sa prehranom građana. Naravno da je pretpostavka da se poduzmu odgovarajuće mjere to je prvenstveno koristeći instituciju robnih rezervi. Podržavamo interventnu odluku o pravu prvokupa države koja je izvoz žitarica, jer se time osigurava da proizvođači ne budu oštećeni u cijeni, a da sigurnost opskrbe bude garantirana. Isto tako, dobro je da se rezerve dižu sa 60 000 tona na sto tisuća tona pšenice čime se osigurava ako bude potrebno tromjesečno potpuna opskrba tržišta, a slične odluke se donose i kod drugih proizvoda. Posebno je važno da će se sa bilance od 2000 tona svinjskog mesa od kojih je realno u zalihama manje od 500 000 tona ići u dvije godina na tri i pol milijuna tona stvarnih rezervi. Ove i niz drugih odluka nalazim samo ove neke najznačajnije, na primjer kao što je odluka o nabavi sjemena itd. pomoći će svakako da izbjegnemo ozbiljne krize u opskrbi i danas i sutra. Međutim, sada bi trebalo donijeti oluke koje čekaju već desetljećima da se instrument robnih zaliha upotrijebi u potpunosti kao što to primjerice čini jedna Poljska u zaštiti proizvođača mesa, a isto vrijedi i za voće i za povrće, te naravno to doprinosi onda i stabilizaciji tržišta i snažnom poticanju proizvodnje. Posebno je važno naglasiti da kupovine i puštanje na tržište zaliha robnih rezervi nisu pod ograničenjima EU i tu ne postoji alibi države da je zbog regulative EU spriječena u jačanju domaćih proizvodnji i onemogućavanje damping cijena za uvozne proizvode. Ključna mjera u realizaciji tog programa koji je već desetak godina spreman u robnim rezervama, ali se ne realizira je svakako puštanje u rad hladnjača. To nismo osigurali, pa onda i cijeli ovaj sustav zbog toga stoji, te očekujemo od Vlade uskoro jedno izvješće vezano na stanje sa hladnjačama, pa onda i realizacijom tog cijelog programa. Da je to o čemu sada govorim realizirano ni opskrba, ni mesom ni voćem, ni povrćem danas ne bi bila predmet naše rasprave niti danas niti u bilo kakvim kriznim situacijama. Dakle, očekujemo i zahtijevamo od Vlade da hitno da jedno sveobuhvatno izvješće o stanju naših robnih rezervi, o svim mjerama koje su do sada poduzete, o svim mjerama koje se planiraju dodatno poduzeti. Sada naime imamo situaciju da ministri parcijalno odgovaraju na određena pitanja. Takvih je pitanja sve više, dakle oni obrazlažu i objašnjavaju što se događa u njihovim resorima. Ali mi nemamo jasnu i cjelovitu sliku o tome kakvo je stanje naših robnih rezervi u cjelini. Situacija je takva naravno da su građani opravdano zabrinuti. Cijeli niz je tu naravno i polu informacija i lažnih informacija i nekakvog dizanja panike itd. Ali u svakom slučaju da bi sve to izbjegli, evo zaista očekujemo u najskorije vrijeme da Vlada kao što sam rekla pripremi jedno cjelovito sveobuhvatno izvješće u kojem će izvijestiti prvo hrvatske građane, dakle nas ovdje kao saborske zastupnike o tome što je Vlada poduzela, kakvo je stanje stari i da li imamo i gdje potrebu osjećati se ugroženima. Hvala.
Dvanaesta rasprava poštovani kolega Silvano Hrelja u ime Kluba zastupnika HNS-a, HSU-a i nezavisnih zastupnika, izvolite.
Hvala. Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege u ovo vrijeme, a zadnjih tjedana naša je pažnja usmjerena prema globalnim kretanjima, strah od rasplamsavanja ovog sukoba, ali i u tim vremenima ne možemo zaboraviti na male ljude koji strepe i zbog povećanja cijene, strepe zbog toga da li će moći pružiti kao davatelji usluga socijalne usluge i korisnici koji strepe da li će moći platiti te usluge. Naše je da i u ovo vrijeme govorimo o problemima koji već dugo vremena nisu riješeni, a naročito to zbog toga što ministri dolaze, odlaze, ministarstva se spajaju i razdvajaju, a administracija sa ugovorom o radu na neodređeno vrijeme ostaje. To je ljepše ime inače za birokraciju. Govorit ću nešto o problemima Pravilnika o izmjenama i dopunama Pravilnika o minimalnim uvjetima za pružanje socijalnih usluga koji je donijet više od godinu dana nakon tragedije u Andraševcu. Članak 1. točka 6. govori tog pravilnika, zaštita od požara provodi se sukladno posebnim propisima, a zgrada u kojoj se pružaju usluge smještaja starijim osobama mora imati izveden sustav za dojavu požara. I kako krasno, kako široko, kako neprecizno, kakve veze ova odredba sa logikom nema. Nešto znam o zaštiti od požara jer mi je struka, znam da tu postoji preventivno djelovanje, preventivni propisi, dojava požara, što ćemo kad vatra zahvati u domu koji je 10 km daleko od vatrogasne postrojbe. Izgorit će sve dok dođe, što treba napraviti, gdje su ti stručnjaci, gdje je umreženost državnog aparata da propiše točno koje mjere trebamo napraviti. Čak i vatrogasci su u dilemama što tu treba napraviti, što treba preporučiti. Dakle, da li je to samo detektor dima, da li je nešto ozbiljnije. Drugo taj sustav košta, taj sustav opterećuje vlasnike domova da moraju investirati. Time se u konačnici poskupljuje cijena smještaja, a sve to u jednom periodu kada nismo uopće znali da će ti domovi opstati, odnosno bilo je najavljeno gašenje tih domova i pretvaranje u ustanove. Udruge su bile aktivne i u pregovorima sa ministarstvom su izborile da domovi, mali domovi ostanu, neće se zvati obiteljski nego mali ili neki srednji domovi, pa tek onda ustanove, pa onda tek privatni domovi, pa tek onda domovi u mreži i na sastanku na poziv ministra 12. studenog prošle godine udruge su zatražile da se to uvođenje vatro zaštite ili dojave požara odgodi dok se ne zna sudbina tih domova što je logično dok ne znaš dal' ćeš postojat, što ćeš investirati i što ćeš ići u trošak. Oni su opstali, međutim postaje problem. Za tri dana rok u kojem su domovi trebali imati ugrađenu vatro dojavu i dojavu od požara ističe, nitko to nije ništa napravio. Dakle, nisu investirali u strahu od svoje budućnosti, niti mogu u ovom kratkom roku to napraviti. Pravilnik je decidiran, do tada morate imati. Što se sad otvara pitanje sad mogu doći ljudi u nadzor i kažnjavati. Jel' to rješenje? Jel' to postupak? Jel' se to tako radi? Pa naravno da se ne radi. Ja tražim hitan sastanak sa ministrom tih udruga i da se dogovore kako taj problem riješiti i očekujem da ovaj put nećemo do 9 mjeseca nakon silnih rasprava o sustavu socijalne skrbi za kojeg tvrdim da je neinventivan, da je zapušten još uvijek bez obzira na novi zakon, da novim zakonom ne možemo pokrenuti sustav, da sustav čine ljudi koji su zaposleni u njemu i njihova dobra volja da rješavaju stvari. Ja se nadam da nećemo do 9 mjeseca čekati novi pravilnik, ali tražim da se ovo riješi. I imamo još jedan problem propusta svih nas, da ti mali domovi po zakonu, članku 228. trebaju voditelja sa visokom stručnom spremom, angažirati voditelja znači od 600 do 1000 kuna poskupljenje po korisniku, pa tih voditelja na tržištu nema [[Upadica predsjednik: Hvala.]] Razmislimo svi zajedno. Hvala lijepa.
Idemo na četvrtu raspravu kao nezavisna zastupnica govorit će poštovana kolegica Vidović Krišto. Izvolite.
Dame i gospodo ovih dana doznali smo da je ogroman dio hrvatskih sudaca odbio popuniti informativni formular koji je od njih zatražio predsjednik Vrhovnog suda Radovan Dobronić. Dakle, povjerenje hrvatskih građana u te suce na razini je statističke pogreške što će reći ispod 10%, a međunarodne institucije od Europske komisije od The World Economic Foruma kvalificiraju hrvatsko pravosuđe kao jedno od najgorih u EU. I unatoč toj činjenici hrvatsko sudstvo pokazuje neviđenu drskost i bahatost. Potpuno je jasno tko je glavni krivac za ključne probleme u državi Hrvatskoj. On se zove hrvatsko pravosuđe. Ovdje napominjem da nisu krivi samo suci već naravno i DORH, ključne političke strukture te mainstream mediji, ali sad su tema suci jer sudstvo koje bi trebalo biti uzor svim drugima u hrvatskom društvu oholo odbija minimum transparentnosti u svome radu. Hrvatski suci kažu mi možemo što hoćemo i nitko nam ništa ne može. I doista hrvatski se suci po ovom pitanju pozivaju čak i na zaštitu osobnih podataka. Zamislite koja drskost. Upravo hrvatski sudovi asistiraju lihvarskim agencijama i bankama pri pljačkanju i obespravljivanju hrvatskih građana dopuštajući kršenje njihovih prava i zaštite njihovih podataka. Pri tomu sudovi ne krše samo hrvatske zakone već i Uredbu EU poznatiju kao GDPR. Ali kao i hrvatska politička vrhuška tako i dobar dio hrvatskih sudaca može ostati i opstati na svojim funkcijama ukoliko primjena hrvatskih zakona i dalje bude suspendirana, a transparentnost i jednakost izbrisani iz hrvatskog rječnika kao što je to slučaj u današnjoj Hrvatskoj. Hrvatska javnost traži odgovore. Kako predsjednik Ustavnog suda Miroslav Šeparović može objasniti svoje bogatstvo koje javno iznosi u svojoj imovinskoj kartici te uz nekretninsko bogatstvo navodi i 10 milijuna kuna uštede. Plenkovićeva vlada već duže od godinu dana krši Ustav i ne odgovara mi na moje zastupničko pitanje koliki je iznos Šeparovićev ured uprihodio od državnih tvrtki. Riječ je o javnom podatku kojeg je vlada dužna sama od sebe objaviti, a na odgovaranje na zastupnička pitanja obvezuje ju Ustav i Poslovnik Hrvatskog sabora. I tu dolazimo do ključnog problema. Plenković krši Ustav kako bi zaštitio predsjednika Ustavnog suda u njegovom sumnjivom bogatstvu, a posao Ustavnog suda jest da spriječi kršenje Ustava. Ovo se zove zatvoreni krug korupcije i zlouporaba. Slična je situacija s Visokim kaznenim sudom i predsjednikom Županijskog suda u Rijeci Veljkom Miškulinom. U Visokom kaznenom sudu predsjednik tog suda izvjesni Željko Horvatović u presudi generalu Branimiru Glavašu ustvrdio je da do međunarodnog priznanja Hrvatske jedina legalna vojna formacija bila JNA. Molim vas lijepo, za suca Horvatovića odluke Hrvatskog sabora i referendum hrvatskih građana ne postoje. Takav bi čovjek u Izraelu i SAD-u bio u zatvoru zbog tih proturazumskih konstatacija, a kod nas ovdje u Hrvatskoj on kroji pravdu ili nepravdu. Njegov kolega na tom sudu Ivan Turudić vozi auto vrijedan više od milijun kuna i kaže da je njegov znatno skromniji auto na servisu te da je taj luksuzni dobio kao zamjenu. Doista taj Turudić misli da je hrvatska javnost pala s Marska i vjeruje tim neuvjerljivim bajkama. A predsjednik Županijskog suda u Rijeci Veljko Miškulin javno se naslikava s kontroverznim i dubioznim poduzetnikom Mirkom Pavičićem i kontroverznim Slavkom Linićem kojima omogućava sudsku zaštitu. Taj Miškulin ima nevjerojatno bogatstvo, a cijeli radni vijek je u državnoj službi. Dame i gospodo, dekorumpiranje pravosuđa je preduvjet bilo kakovog društvenog napretka i promjena koje su u Hrvatskoj prijeko potrebne. Prethodno je pak potrebno ukloniti kreatore današnjeg pravosudnog stanja u Hrvatskoj, a to su HDZ i SDP te njihovi poslušnici jer samo uređena Hrvatska može biti i uspješna Hrvatska. Hrvatska mora uspostaviti vladavinu prava i jednakosti svih građana pred zakonom. To je naša obveza prema svim palim žrtvama za Hrvatsku slobodu, ali obveza prema našoj djeci. I zato ćemo uspjeti. Hrvatska će biti uređena i sređena i nikakovi korumpirani, polupismeni suci i nemoralni i nesposobni političari neće nas u ostvarivanju tog cilja spriječiti.