Dobro jutro gospođe i gospodo zastupnice i zastupnici! Nastavljamo sa radom i kao što je najavljeno prelazimo na točku dnevnog reda - Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. br. 805. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste poštom. Hitni postupak primjenjuje se u skladu sa člankom 161. Poslovnika. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb i Odbor za europske integracije. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, zastupnik Davor Huška i zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Ante Zvonimir Golem, državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Zahvaljujem uvaženi gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo. Dozvolite da danas ovaj prikaz prijedloga izmjena i dopuna Zakona o sestrinstvu prvo započnemo. Dakle, svima je poznato da je 12. svibnja Dan sestrinstva, Međunarodni dan sestrinstva, te bih iskoristio ovu priliku i da u ime predlagača i Vlade Republike Hrvatske svim medicinskim sestrama u Republici Hrvatskoj čestitam njihov dan. I to je uvijek prilika da im se zahvalimo na svemu onome što medicinske sestre čine za naše pacijente, za naše bolesnike i općenito koja je njihova uloga u hrvatskom društvu. Tako da postoji jedna dobra simbolika da kažemo u uvodnoj riječi još nekoliko stvari što se to događa u hrvatskom sestrinstvu u ovom periodu pristupanja i usklađivanja hrvatskog zakonodavstva sa pravnom stečevinom Europske unije i što to čeka hrvatske medicinske sestre danom ulaska u Europsku uniju. Republika Hrvatska ima dugu tradiciju obrazovanja medicinskih sestara. Ja ću početi od toga. Neću, probat ću biti što kraći ali ipak radi razumijevanja potrebno je reći. Dakle, medicinske u Republici Hrvatskoj školovale su se u tradicionalnim strukovnim školama, četverogodišnjim srednjim školama dakle i imale su mogućnost nastavka određenog obrazovanja kroz dvogodišnje više škole. Već 1994. godine, a bilo je to i ranijih godina uviđeno je kako je potreba znanja u razvoju sestrinstva puno veća, pa se uvode pripravnički staž od godinu dana koji je naprosto multidisciplinaran gdje sestre prolaze razne dodatne edukacije u vještinama i kompetencijama koje završava obveznim u jednom vremenu se zvao državni, pa stručni, pa pripravnički. Danas je to stručni ispit, ispit za one koje nisu medicinske sestre ne znaju da je jedan možda od najkomplesnijih ispita u njihovom školovanju. Dakle, ispit koji se sastoji iz 9 predmeta i koji definitivno onaj tko je položio ispit, znači onaj kandidat ili kandidatkinja apsolutno ima pravo rada u Republici Hrvatskoj. U europskim direktivama i dalje stoji ono što većina europskih država ima. To je minimum školovanja za radno mjesto medicinske sestre od 10 godina općeg obrazovanja i 3 godine strukovnog obrazovanja. Postoje razlike u državama Europske unije tako da postoje i viši stupnjevi obrazovanja pa imamo država u kojima postoje i sveučilišni stupnjevi, pa do doktorata sestrinstva. Međutim, ono što kaže minimum direktive je ono što obvezuje sve članice Europske unije. Zašto je to sada bitno za reći? Zato što se prilikom prošla dva proširenja određeni broj država koje su imale donekle sličan sustav školovanju sustavu u Republici Hrvatskoj, ali bez recimo pripravničkog staža medicinske sestre koje su bile školovane na razini strukovnih škola nisu dobile priznanje titule medicinske sestre. Jer nije to samo pitanje međugranične suradnje na način da li će medicinska sestra moći otići u Austriju, Italiju ili negdje drugdje pa joj se priznaje samim time njena struka već je to pitanje da je u Republici Hrvatskoj onog momenta kad postanemo članica Europske unije radno mjesto medicinske sestre, znači posao medicinske sestre može raditi samo ona koja je dobila edukaciju sukladno minimalnim standardima direktive. U tijeku pregovora koji su trajali pet godina u poglavlju 3. za medicinske sestre Republika Hrvatska je uspjela dokazati Europskoj komisiji i njenim stručnjacima da je razina edukacije, razina znanja i kvalitete hrvatskih medicinskih sestara takva da se ovih osam godina osnovne škole i prve dvije godine srednje škole gdje su opće obrazovni predmeti može prihvatiti kao 10 godina općeg obrazovanja i to je prihvaćeno. Gdje se druge dvije godine srednje škole koje su strukovni predmeti prihvaćaju kao strukovni predmeti i gdje se pripravnički staž od godinu dana može smatrati obrazovanjem. Samim time uz uvjet da se sustav obrazovanja u Republici Hrvatskoj promijeni, znači iz sustava 8 plus 4 plus 1 može biti 8 plus 5 Europska unija odnosno Europska komisija je prihvatila i dala mišljenje i preporuku za Vijeće ministara da se u pristupni ugovor za Republiku Hrvatsku stavi da se priznaju srednje medicinske sestre koje su u Republici Hrvatskoj završile, dakle srednju školu, pripravnički staž, položile stručni ispit uz dodatak stečenih prava da su radile u sustavu najmanje tri od zadnjih pet godina. Samim time u Republici Hrvatskoj se krenulo u izmjenu, dakle sustava školovanja i uvedeno je, dakle petogodišnja strukovna škola za medicinske sestre koja, dakle ima 2 godine još opće obrazovnih predmeta i 3 godine stručnih predmeta sa minimum direktive od 4600 sati. Prošle godine upisana prva generacija koja onog momenta kada diplomira postaju medicinske sestre opće njege, europsko zanimanje, europska kvalifikacija. I to je jedina strukovna škola koja zahvaljujući direktivi daje europsko zanimanje završavanjem strukovne škole. Međutim, kako sam naveo tradicija Hrvatske je dosta duga. Treba reći da i daljnja razina školovanja u Hrvatskoj je postojala i da je uvođenjem stručnih studija, preddiplomski. Znači, trogodišnjih stručnih studija i uvođenjem prvostupništva razvijena druga razina školovanja medicinskih sestara gdje je zbog Bolonje i binarnosti sustava u početku postojala određena razlika između sveučilišnog dodiplomskog studija i stručnog dodiplomskog studija. Međutim, kako se radi o vještinama i kompetencijama našem zdravstvenom sustavu potrebno je za rad medicinskih sestara koje su praktički identične, to sa strane zdravstvenog sustava mi prepoznajemo i jednu i drugu prvostupnicu kao jednake, znači sa dovoljnim kompetencijama. I te prvostupnice sukladno tome što su priznate u startu kao medicinske sestre opće njege imaju automatsko priznanje, i taj dio je unesen u direktivu, znači kao prijedlog za pristupni ugovor. U Hrvatskoj s obzirom da želimo i dalje nastaviti razvoj sestrinstva, jer sestrinstvo kao znanost treba shvaćati jako ozbiljno i kao sve druge znanosti, jer daleko i puno je vremena prošlo od … [[Govornik se ne razumije.]] do danas u razvoju sestrinstva, to se krenulo u daljnjem razvoju mogućnosti školovanja u toj znanosti, pa vas evo ovdje mogu obavijestiti za one kojima to nije poznato, da od prošle godine na osječkom sveučilištu postoji i diplomski sveučilišni studij sestrinstva, gdje se konačno kada iduće godine prve magistre sestrinstva izađu sa tog studija su se stekli uvjeti da po prvi puta u studijskim programima kao osoblje koje će dakle educirati dalje naše mlade sestre budu upravo sestre educirane za to. I to je onda jako bitno. Tada prvi puta prelazimo sa sustava gdje su doktori educirali sestre u strukovnim školama, na stručnim studijima, da konačno sestrinstvo imaju svoju samostalnost i u obrazovnom dijelu. Dakle on što u Republici Hrvatskoj se u ovom trenutku jasno i glasno stavlja na znanje, da medicinske sestre postoji nekoliko razina, da je prva i osnovna temeljna razina, razina medicinske sestre opće njege koja je završila strukovnu školu, da je druga razina, razina medicinske sestre prvostupnice bez obzira da li sveučilišni ili stručni studij, i da postoji magistra sestrinstva sa daljnjom mogućnošću odlaska i na doktorske studije u sestrinskoj znanosti. Koliko nama treba sestara u Republici Hrvatskoj, čujete uvijek svakodnevno da nam fali sestara ovako, fali sestara. U ovom trenutku Hrvatska ima sve skupa 32 tisuće medicinskih sestara, od kojih 22 tisuće radi u zdravstvenom sustavu, 24 tisuće, 21 tisuća su medicinske sestre opće njege, od kojih će se dakle skoro 99% njima i priznati i postaju danom ulaska Hrvatske u Europsku uniju europske medicinske sestre, bez ikakvih … [[Govornik se ne razumije.]] , posebno naglašavam potrebnih postupaka, jer se stalno želi možda u javnosti iz nerazumijevanja bojati da će se dogoditi nešto što one još bi trebale prolaziti, znači one ostaju punopravno na svojim mjestima sa nešto širim čak kompetencijama, dakle imamo 3 tisuće medicinskih sestara prvostupnica, koje su nositeljima dakle tima zdravstvene njege u sestrinstvu, imamo 36 upisanih medicinskih sestara sveučilišnog diplomskog studija u Osijeku, i imamo još jedan smjer, kako je Hrvatska razvijala binarni sustav, imamo medicinske sestre koje su završile specijalistički diplomski stručni studij. To je nastavak dakle prvostupništva. U periodu, plan je da u periodu od sljedećih 10 godina se razina obrazovanja podigne sa minimalne razine na razinu prvostupništva, to znači da se ovaj broj sestara polako koji u sustavu rade kao medicinske sestre opće njege, da se nadopunjuje sa većim brojem prvostupnica, za što je sigurno da će zahtijevati i puno vremena i puno novaca. Na razini godine, prema izračunima, u Republici Hrvatskoj da bi u sustavu bio stabilan broj zaposlenih na ovoj razini koju imamo, potrebno je oko 2 tisuće medicinskih sestara na razini medicinskih sestara opće njege. Potrebno je oko 800 sestara prvostupnica i potrebno je oko 50 sestara magistara sestrinstva. Samo taj broj, znači planski, da bi se sustav održao, ukazuje zašto smo išli na ovakav način i zašto daljnja mogućnost u školovanja treba svakako dići razinu školovanja medicinskih sestara, ali da treba biti svjestan da je to jedan dugotrajan proces, proces koji moramo raditi zajedno i koji mora biti itekako dobro jasan i prepoznatljiv. Da bi zadovoljili minimume direktive, da bi naš Zakon o sestrinstvu bio moderan zakon koji je usklađen sa direktivama, potrebno je izvršiti ove zadnje izmjene i dopune Zakona o sestrinstvu koji se pred vama nalazi. Te izmjene i dopune po prvi puta jasno pokazuju koje su kompetencije koje razine medicinskih sestara, to znači ključni dio ovih izmjena i dopuna zakona je dio koji kaže što može raditi i za što je osposobljena medicinska sestra opće njege, za što medicinska sestra prvostupnica, a za što medicinska sestra magistra sestrinstva. Samim tim činom uz ove dodatne izmjene koje postoje u zakonu, od kojih vidjelo se određeno nerazumijevanje, pa su postojale i ranije, ali smo ih možda bolje definirali, jer tijekom rasprave po odborima pokazale su se možda neki problemi, ali to je glavni dio onoga zbog čega se pred vama nalazi ovaj zakon i koji će konačno na neki način osigurati da zdravstveni sustav tako isto postavi. Dakle ja vam moram reći da u zdravstvenom sustavu vi danas imate isključivo sistematizaciju radnih mjesta, za medicinske sestre srednje stručne spreme i više stručne spreme, to više ne može opstati tako. Sestrinstvo je prekompleksna znanost da bi to ostalo na toj razini. Mi danas možemo reći ovako, da medicinska sestra u primarnoj zdravstvenoj zaštiti mora imati minimum medicinska sestra opće njege, i možda još kakvu dodatnu edukaciju, da medicinska sestra primjerice u jedinici intenzivnog liječenja mora biti minimalno prvostupnica. Znači mi danas imamo gradaciju naprosto za koju odgovornost koja medicinska sestra bi trebala imati koju vrstu edukacije. I sad je na redu, nakon donošenja ovog zakona, da se tako u zdravstvenom sustavu i postavi. Da bi u sestrinstvu osigurali, jer postoji velika glad za znanjem, i treba to ovdje reći javno, da u Hrvatskoj se pojavljuje jedan trend da medicinske sestre u nedostatku ovih upravo ovih odredbi, u nedostatku organiziranih programa odlaze na stručno usavršavanje ili stručno obrazovanje u susjedne države, gdje su u nekim državama to i razvijene. Ono što treba napraviti, treba stvoriti tu preduvjete, zato je po prvi puta uvedeno prije godinu i specijalizacija za medicinske sestre, u onim predmetima, znači u onoj problematici u kojima su i potrebne dodatne vještine. Specijalizacija pripada horizontalnom obrazovanju, znači horizontalne edukacije, znači ne stječe se viša stručna sprema, već se stječu posebne kompetencije. Za razliku, što isto mnogima možda nije jasno, što specijalistički diplomski stručni studij ili specijalistički poslijediplomski sveučilišni studij, premda dijelom jednako zvuče, je okomito obrazovanje, znači vertikalno obrazovanje, obrazovanje kojim se stječe viša razina osposobljenosti. U dijelu ostalih prijedloga, u ovom prijedlogu zakona koji se ovdje nalazi uvode se, ono što je bilo i ja ću se osvrnuti na to u raspravi, uvodi se u kojim slučajevima ne možemo medicinsku sestru na neki način teretiti za određene moguće neželjene ishode, kada ona sukladno svim znanostima i struci nije u mogućnosti pružiti određenu uslugu, jer smo svi svjesni danas da mora postojati jačina odgovornosti svakoga za svaki svoj postupak, ali onda isto tako ako tražimo veliku odgovornost moramo omogućiti to da za onaj dio za koji ne može biti odgovorna da za taj dio ne može ni odgovarati. Isto tako možemo navesti da ispravljamo i nešto jer hvala Bogu da burna i duga tradicija RH je dovela do određenih promjena u sustavu školovanja pa smo u jednom periodu vremena imali medicinske sestre dispanzerskog smjera pa smo u jednom tijeku vremena imali ginekološko-opstetrističke medicinske sestre, pa smo onda imali da su primalje u nemogućnosti daljnjeg školovanja se školovale na Višoj školi za medicinske sestre pa danas imamo naše sestre koje su prvo završile primaljsku školu, nakon toga Višu sestrinsku. Ovim zakonom u člancima 21. do 23. konačno rješavamo to pitanje jedanput zauvijek da se zna i to je smisao da zdravstveni radnici sa završenim jednim od zdravstvenih strukovnih obrazovanja, tu smatramo dakle primalje, tu smatramo sve one koji su imali različito nazivlje, a neke od nazivlja smo i u početku u članku 2. i uveli da se konačno podvuče crta. Oni imaju pravo stečenih prava rada na tim mjestima. Znači, i oni postaju ovim zakonom medicinske sestre opće njege tako da mogu sukladno svojim kompetencijama nastaviti raditi ono što su dosada kvalitetno radili. Moramo reći, ja ću se evo na kraju ove uvodne riječi osvrnuti da su oko pregovora da je bilo dosta i nerazumijevanja i različitih viđenja u strahu da bi nam se moglo dogoditi što se dogodilo nekim od država i čak i u našem okruženju te isto tako da je postojala velika težnja da se već tijekom ovih pregovora sestrinstvo digne na visoku razinu ne razmišljajući da u ovom trenutku kapaciteti stručnih studija u RH i sveučilišnih studija u prvostupništvu će moći osigurati ono što se kaže stabilan sustav. Ali, da 21 tisuću medicinskih sestara, dakle opće njege, kad bi godišnje 2 tisuće educirali na drugu razinu, na razinu prvostupništva, znači još dodatnih 2 tisuće za što kapaciteti ne postoje treba to biti realan, da bi tada nam trebalo 10 godina da taj dio sestara dignemo sa razine medicinske sestre opće njege na razinu prvostupništva. Iz tog razloga smatramo da je ovaj način koji je na kraju i usuglašen sa sestrinskim udrugama, da je ovaj način jedan od najboljih načina, ali pod velikim uvjetom i odgovornosti svih nas da se razvoj sestrinstva nastavi upravo u smjeru kako smo ga postavili i da onda stvarno za 10 do 15 godina u RH medicinska sestra minimum obrazovanja stječe kroz sestrinske studije. Tako da evo ponovit ću još jedanputa da se zahvaljujem svim medicinskim sestrama u RH za predanost, za nešto da i dalje održavaju da posao sestrinstva nije zanimanje nego da je to poziv, da svojim izvanrednim radom nastave pomagati našim bolesnicima i još jedanput im, evo a vjerujem i u ime svih vas čestitam Međunarodni dan sestrinstva. Hvala lijepo.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb predsjednik odbora gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb pridružujem se također čestitkama za Dan sestrinstva i zahvaljujem svim medicinskim sestrama na svemu što rade za naše bolesnike, one su osobe prvoga kontakta i najčešćeg kontakta pacijenta sa zdravstvenim osobljem i nose na sebi ogroman teret kojeg izvršavaju savjesno, tiho, skromno često i neprepoznato od šire javnosti. Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu s konačnim prijedlogom zakona bila je tema i našeg odbora koje je kao matično tijelo raspravilo o ovim izmjenama. Uvodno obrazloženje dao je predstavnik predlagatelja. U tom obrazloženju predstavnik predlagatelja objasnio je osnovne razloge za predlaganje izmjena i dopuna zakona. Kako je istaknuto određene izmjene su potrebne radi usklađenja važećeg zakona s odredbama Direktive 2005/36-EZ Europskog parlamenta i Vijeća Europe i Vijeća EU o priznavanju stručnih kvalifikacija u dijelu koji se odnosi na obrazovanje i djelokrug rada medicinskih sestara. Naime, sukladno Direktivi osposobljavanje medicinskih sestara obuhvaća redovno osposobljavanje za medicinske sestre koje uključuje najmanje 3 godine strukovnog obrazovanja, odnosno 4 600 sati teorijskog i praktičnog obrazovanja. Predloženim zakonom precizno se određuju kompetencije medicinske sestre, sadržaj i način njihovog djelovanja, standard obrazovanja, uvjeti za obavljanje djelatnosti, kontrola kvalitete i stručni nadzor nad radom medicinskih sestara u RH. Također se omogućava školovanje sestara na svim razinama te stjecanje uvjeta za pružanje svih razina medicinske usluge uključujući i najsloženiju njegu potrebnu u sklopu suvremene medicinske znanosti. Isto tako omogućeno je sudjelovanje medicinskih sestara u nastavi i u znanstvenom radu. Nakon rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili predložiti Hrvatskom saboru na usvajanje izmjene zakona s time da predlažemo jedan amandman, a to je da se u članku 13. u dodatnom članku 16a stavku 5. podstavku 3. iza riječi organizira i upravlja zamijene riječi ljudskim resursima u riječ osoblje. Tako da u EU uđemo sa osobljem, a ne sa ljudskim resursima. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime Kluba zastupnika HDZ-a gospođa zastupnica Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Članovi i članice kluba HDZ-a pridružuju se čestitkama povodom Međunarodnog dana sestrinstva. Iskreno hvala svim sestrama zaista za sve ono što čine na tako odgovornom i teškom poslu. Klub HDZ-a raspravljao je o prijedlogu Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu sa konačnim prijedlogom zakona koji ima oznaku P.Z.E. Zakon o sestrinstvu je zaista jedan od najvažnijih zakona za profesiju najbrojnije skupine zaposlenih u zdravstvu. Ovim se prijedlogom zakona preuzimaju odredbe Direktive 2005/36 o priznavanju stručnih kvalifikacija u dijelu koji se odnosi na obrazovanje i djelokrug medicinskih sestara, a s ciljem usklađivanja našeg zakonodavstva sa pravnom stečevinom EU u Poglavlju 3. – Sloboda pružanja usluga. Cilj je da osobama koje su stekle stručne kvalifikacije u jednoj od država članica jamče pristup istoj profesiji i ista prava prilikom obavljanja te profesije u drugoj državi članici. Harmonizacija hrvatskog sestrinstva, obrazovanja sa direktivom o međusobnom prepoznavanju profesionalnih kvaliteta i kvalifikacija predstavlja preduvjet procesa pristupanja Republike Hrvatske Europskoj uniji. Zakonskim prijedlogom određuje se kompetencije medicinske sestre koje obuhvaćaju znanja i vještine, spoznaje i postupke planiranja, organiziranja, provođenja i procjene kvalitete provedbene zdravstvene sestrinske njege koja se pruža pacijentu sukladno razinama obrazovanja ovisno da li se radi o medicinskoj sestri s osnovnom naobrazbom, medicinskoj sestri prvostupnici ili medicinskoj sestri magistri sestrinstva. Ovakav opis poslova medicinske sestre za djelatnost opće zdravstvene njege obuhvaća poslove medicinske sestre koja po propisima prije usklađivanja sa propisima Europske unije završila višu školu, odnosno po sadašnjim propisima dodiplomski studij. Tendencija je da se razina educiranosti medicinskih sestara digne na višu razinu čime su doista i same težile. Poslove zdravstvene njege obavljali su i obavljaju zdravstveni radnici koji koriste profesionalni naziv medicinska sestra srednje stručne spreme a koji ne uključuje poslove medicinske sestre za opću zdravstvenu njegu sukladno odredbama direktive, a to znači najmanje tri godine strukovnog obrazovanja, četiri tisuće i 600 sati teoretskog i praktičnog obrazovanja, kako bi njihovo zanimanje postalo zaista Europsko. Zakonski prijedlog sadrži rješenja kojima se standard obrazovanja medicinskih sestara preuzimajući direktive usklađuje sa domaćim zakonodavstvom na području obrazovanja. Od ove godine u medicinsku školu se ne ide više 4 godine već 5 godina, s najmanje tri godine strukovnog obrazovanja odnosno 4 tisuće i 600 sati teoretskog i praktičnog obrazovanja. U direktivi o priznavanju stručnih kvalifikacija stoji da opće obrazovanje traje 10 godina a stručno tri godine. Medicinska sestra ima pravo i obavezu stručnog usavršavanja stalnim obnavljanjem stečenih znanja i usvajanjem novih u skladu sa najnovijim dostignućima. Trajno stručno usavršavanje provodi se sudjelovanjem na stručnim seminarima, tečajevima i skupovima. Ulaskom u Europsku uniju sestre koje proteklih pet godina, najmanje tri godine rade na poslovima medicinske sestre a prethodno su završile srednje školsko obrazovanje, obavile pripravnički staž i položile stručni ispit budu priznate u Europskoj uniji. Nakon toga dobivaju titulu medicinske sestre ili tehničari medicinske njege i licencu a da ne moraju polagati stručni ispit i odrađivati staž. U samom ovom zakonu određene su i prijelazne odredbe. Članak 21., 22. i 23. gdje sestre koje su zatečene na mjestu na kojem rade stupanje na snagu ovog Zakona stječu pravo na upis u registar i dobivanje odobrenja za samostalni rad. Članovi i članice Hrvatske demokratske zajednice raspravljali su o opće obrazovnim predmetima prve dvije godine u kojem se nalazi i matematika i strani jezik, a koji se u daljnjem školovanju gube. Saslušali smo medicinske sestre međutim, to se ne rješava ovim Zakonom to je posebno za Ministarstvo obrazovanja. Dakle, shvatili smo još daljnju reformu u obrazovnom sustavu jer naravno naše školstvo traje 8 godina, osnovno školstvo, a potreba je čuli smo po direktivi i u mnogim Europskim zemljama 10 godišnje obrazovanje. Viša razina obrazovanja medicinskih sestara stječe se završetkom preddiplomskog studija sestrinstva za medicinske sestre ili diplomskim sveučilišnim studijem sestrinstva. Člankom 2. određuje se priziv savjesti medicinskih sestara koje imaju pravo odbiti provođenje zdravstvene sestrinske njege ako se to ne kosi sa pravilima struke te ako time ne uzrokuje trajne posljedice za zdravlje ili ne ugrozi život pacijenta. O svojoj odluci mora pravodobno izvijestiti pacijenta ili odgovornu ili nadređenu osobu pisanim putem. Člankom 15. se određuje da medicinska sestra nije odgovorna za neprovođenje postupaka zdravstvene njege ukoliko poslodavac nije osigurao lijekove. Danas u sustavu ima 32 tisuće medicinskih sestara, 80% je u sustavu u bolnicama, imaju srednju stručnu spremu, a 20 već i 30% viših sestara sa onim završenim studijem sestrinstva. Pruža se prilika poboljšanja kvalitete sestrinske skrbi za pacijente. Nužno je cjeloživotno obrazovanje, sudjelovanje na stručnim seminarima, tečajevima, stručnim studijima a što općim aktom propisuje Hrvatska komora medicinskih sestara. Viša razina obrazovanja stječe se završetkom preddiplomskog studija sestrinstva i diplomskog sveučilišnog studija sestrinstva. Raspravljali smo i o dijelu ovoga Zakona gdje državljani država članica Europske unije moraju poznavati Hrvatski jezik. Naime, u samom zakonu kaže se gospodine tajniče, da je najmanja razina ona koju je potrebno imati za nesmetanu i nužnu komunikaciju sa pacijentom. Dakle, jedna najmanja razina poznavanja Hrvatskoga jezika. Vidjeli smo kako je to u primjeru Njemačkom slučaju, pa poslušajte. Od kandidata se traži dobro poznavanje Njemačkog jezika, svakodnevna komunikacija i jezik struke. Ne uzima se u obzir činjenica da je poslodavac voljan zaposliti radnika sa znanjem jezika za koje on smatra da je dovoljno kao i ni obrazloženje da će radnik naknadno kroz praksu ovladati njemačkim jezikom u dovoljnoj mjeri. Dakle, možda ne ovo najmanje nego dobro poznavanje hrvatskog jezika. I na kraju svrha sestrinskih djelatnosti je zaštititi zdravlje pojedinca, obitelji i cjelokupnog pučanstva i zato sestre moraju biti kompetentne sa svim vještinama i znanjem. Potreba za visoko kvalitetnim sustavom zdravstvene zaštite pacijenata, zahtjeva ne samo učinkovitu i djelotvornu sestrinsku radnu snagu, nego i pravnu osnovu sestrinskog obrazovanja sa bazičnom, na bazičnom i višem nivou. Odredbe ovoga Zakona odnose se na medicinske sestre koje obavljaju djelatnost medicinske njege na svim razinama zdravstvene zaštite, u djelatnosti socijalne skrbi u drugim djelatnostima u kojima medicinske sestre pružaju izravnu zdravstvenu zaštitu te medicinske sestre koje sudjeluju u obrazovanju medicinskih sestara u predmetima koje se odnose na zdravstvenu njegu. Ovim Zakonom sestre su zaista dobile na neki način svoju autonomnost dobile su veću kompetentnost, veće obrazovanje veću odgovornost, a sve na korist pacijentima i svima nama. Hvala.
Hvala. U ime Kluba HNS HSU-a gospodin zastupnik Goran Beus Richembergh.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Iz uvodnoga izlaganja državnog tajnika, a iz mišljenja Odbora, iz mišljenja Kluba HDZ-a dalo bi se zaključiti da se radi o jednom konsenzusu u pristupu Izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu i to baš reklo bi se u čast međunarodnog dana sestrinstva. Kao da je Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi pripremilo ove izmjene i dopune kao dar, kao čestitku hrvatskim sestrama i reče državni tajnik da je ovaj prijedlog potpuno usuglašen sa udrugama medicinskih sestara u Hrvatskoj. Ja ne želim kontrirati čitavome nizu argumenata koje je iznio, osobito u onome dijelu koji govori o rezultatima naših pregovora s predstavnicima Europske komisije i nemam namjeru tim argumentima suprotstavljati neke svoje jer ja nisam u tome području stručan. Ali moja je dužnost kao narodnoga zastupnika prenijeti mišljenja onih koje držim potpuno kompetentnima za ovo područje, mišljenja onih koje su medicinske sestre, medicinski tehničari izabrali da u njihovo ime dakle da zastupaju struku i da zastupaju strukovne interese i mišljenja i stavove onih koji Hrvatski sabor proteklih nekoliko tjedana zasipaju apelima da se ne prihvati ovaj prijedlog. Dakle, u najmanju ruku bilo bi pošteno da hrvatska javnost, prije svega Hrvatski sabor a onda i hrvatska javnost, doznaju koje su tu suprotstavljene pozicije odnosno suprotstavljena razmišljanja. Državni tajnik reče da se izmjene i dopune zakona donose uz suglasnost, uz pristanak udruga koje okupljaju medicinske sestre, medicinske tehničare, a ja ću vam citirati tri poruke koje sam dobio iz tri različite udruge. U jednoj piše, nažalost moram vas izvijestiti kako Hrvatski nacionalni savez sestrinstva nije bio informiran o izmjenama o Zakonu o sestrinstvu, niti je bio u mogućnosti sudjelovati u izradi. Žalosti činjenica da niti jedna udruga iz područja sestrinstva nije dobila priliku dati svoj prijedlog niti sudjelovati u javnoj raspravi, ako je javne rasprave uopće i bilo. Dakle, to je jedan citat. Drugi je, riječ je o gruboj manipulaciji profesijom sestrinstva od strane Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi. I treći je, način na koji Ministarstvo zdravstva regulira sporna pitanja svakako nije način koji odražava stavove naše udruge. O čemu se zapravo radi? Vrlo snažni kritičari ovoga prijedloga kažu da je on zapravo odraz jednog dubokog nepovjerenja dominantnih struka u hrvatskome zdravstvu i profesija prema profesiji sestrinstva, odnosno jednoga načina razmišljanja koji medicinske sestre odnosno medicinske tehničare drži pomoćnom radnom snagom, odnosno liječničkim pomoćnicama, njegovateljicama, sekretaricama, blagajnicama i odnosno ili raznosačima i raznosačicama uzoraka za pretrage. Ako takav pristup i postoji, njemu ne smije niti ministarstvo niti Hrvatski sabor dati prostor afirmacije jer sestrinstvo ne samo da je znanost već je i profesija koja daleko nadilazi takav pristup i takvo poimanje uloge medicinskih sestara. Najlakše je osobito u povodu Međunarodnog dana sestrinstva izricati velike riječi zahvale, velike riječi priznanja, ali ako uz to ne ide i adekvatna zaštita digniteta profesije, odnosno ako se hrvatsko sestrinstvo u srednjeročnom periodu stavlja u nepovoljniju poziciju u odnosu na ono sestrinstvo koje jest danas sestrinstvo Europske unije onda se postavlja pitanje koji su stvarni razlozi za ovakvo rješenje odnosno za uvođenje jednoga sustava koji ne postoji ni u jednoj zemlji Europske unije. A to je ova formula koju smo ovdje čuli, da se osnovna škola i prva dva razreda srednje škole smatraju temeljnim desetogodišnjim obrazovanjem na kojega se onda zadnje dvije godine srednje škole i jedna godina pripravničkog staža mogu tumačiti kao tri godine strukovnog obrazovanja koje bi trebalo biti ekvivalent postojećoj razini obrazovnog standarda u zemljama Europske unije. A to ne samo da nije tako nego je bitno, bitno drugačije. Nijedna zemlja Europske unije, među sadašnjim članicama taj donji prag nije stavila ispod prvostupništva, a neke su ga stavile na razinu fakulteta. Dakle, možda je tek na kraju svoga izlaganja državni tajnik Golem bio izravan rekavši da svi oni koji su se zalagali da se već sada utvrdi razina prvostupništva kao minimalna razina za temeljne kompetencije, da su to zapravo zagovornici koji ne shvaćaju postojeću situaciju i koji ne shvaćaju da se niti za 10 godina ne može obrazovati kadar medicinskih sestara na toj razini. Ali čemu onda ona tvrdnja koja ide iza toga, mi se nadamo da ćemo za 10 godina doseći tu razinu, što će se dogoditi s pozicijom hrvatskih medicinskih sestara na europskom tržištu rada onoga časa kad uđemo u Europsku uniju. Zar ne shvaćamo da je pozicija tako definirane kompetencije, temeljne kompetencije i razine obrazovanja hrvatske medicinske sestre ili hrvatskog medicinskog tehničara apsolutno u goroj poziciji nego bilo koje druge sestre u Europskoj uniji. Sutra kad se otvore granice za mobilnost radne snage i u sestrinstvu, kada isteknu pregovarani rokovi, ne samo za nas nego i za nove članice Europske unije koje su dakle u posljednjem i pretposljednjem proširenju ušle u Europsku uniju, što će se dogoditi s našim tržištem radne snage? Našim sestrama konkurirat će sestre koje u startu imaju puno, puno bolju osnovicu i koje prema ovako definiranom modelu imaju višu razinu kompetencije. O čemu se radi, da li je to strah od obveze države da i medicinskoj sestri osigura visoko obrazovanje? Da li je to strah od troškova, kao što reče gospodin Golem, i nekom nedovoljno kapaciteta postojećih učilišta. Ali teško je tu donositi nikakve konačne ocjene, ali je činjenica da ovakvo zakonsko rješenje nema ni jedna jedina zemlja članica Europske unije. Ni jedna. Direktiva je tu jasna. Mi je prevodimo drugačije. Državni tajnik je bio vrlo jasan i glasan i kad je izvijestio na koji način su tekli pregovori i što smo mi uspjeli ispregovarati, što je Europska komisija kod nas prepoznala i priznala kao specifikum u odnosu na druge države. Možete govoriti danas što god hoćete. Imate potpuno pravo. Vi ste dio liječničkoga lobija i od vas drugačije niti ne očekujem. Međutim, jasno je da ovdje postoje prijepori. U prigodi Međunarodnoga dana sestrinstva govoriti da je ovaj zakon, odnosno izmjene i dopune zakona usuglašen sa njihovim udrugama, a imati pismene dokaze da to nije tako nije dobro, nije fer i minimum pristojnosti barem što se nas tiče iz kluba HNS-a i HSU-a je da javnosti kažemo da postoje drugačija stajališta o ovim problemima i da hrvatske medicinske sestre zahtijevaju podizanje zagarantirane razine temeljnoga obrazovanja za stjecanje kompetencija u ovoj profesiji. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo nekoliko ispravaka. Prvo gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Ispravljam navod kolege koji je rekao da zakon nije raspravljen sa udrugama, da sestre nemaju prava kao što ima u Europskoj uniji itd. Opravdavam ga za tu netočnost sa uvodnom rečenicom kad je rekao da nije kompetentan za ovo područje. Doista i nije. Sestre su usklađene sa svim zakonima o Europskoj uniji i njihovo napredovanja. A netočno je da ministarstvo nije surađivalo u izradi zakona. Surađivalo je sa vrhovnom krovnom strukovnom institucijom. To je Komora medicinskih sestara. Komora je izrađivala zakon zajedno sa ministarstvom. Predsjednica Komore i Komora uvijek sudjeluju u radu našega saborskog odbora i oni su se usuglasili sa svim odrednicama. Ovo je zakon koji govori za, a ne protiv vrlo, vrlo ugledne profesije medicinske sestre.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Stjepan Milinković.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Pa kolega Beus Richembergh je izrekao više netočnih navoda i ja bih se osvrnuo samo na nekoliko gdje je rekao da se ovdje radi o konsenzusu u čast Međunarodnog dana sestrinstva. Nije, ovdje se radi kolega o usklađivanju sa zakonodavstvom Europske unije u poglavlju 3. Nadalje, rekli ste da se nisu konzultirale udruge. Pa rekli smo da su Sestrinska komora koja je jedna od najjačih strukovnih komora rekla vrlo jasno da podržava i predsjednica Komore je rekla hvala bogu da se na taj način regulira daljnje školovanje. Ne radi se o nikakvom nepovjerenju. Ako se sestre dižu na razinu doktorata i sve ostale to dovoljno govori. Ali ste isto tako rekli da su vam rekli da vi kažete. Ma bilo bi dobro da vi kao narodni zastupnik imate jedno svoje mišljenje, a ne da na neki način politički lamentirate u stvarima o kojima nemate pojma. Hvala lijepo.
Ispravak gospođa Karmela Caparin. Izvolite.
Hvala lijepa. Ispravljam netočan navod kolege da ovakav sustav uređenja zdravstvenog što se tiče medicinskih sestara nema niti jedna zemlja Europske unije. Pokazujete nerazumijevanje i neznanje u jednom zdravstvenom sustavu. Upravo ima i ovaj zakon usklađuje se sa direktivom i praksom i običajem u Europskoj uniji. Ovo ministarstvo je zaista dalo sve od sebe da u pregovaranju uspije izborit se za stav, odnosno sustav sestrinstva u Europskoj uniji od priznavanja četverogodišnjeg srednjeg stručnog obrazovanja sa mogućnošću nakon stupanja ovoga zakona u registar, dakle i dobivanja statusa medicinske sestre za njegu do toga da se može dalje educirati. Netočnost da nije ministarstvo surađivalo sa drugim udrugama. Ja vam mogu reći da smo mi u Hrvatskome saboru sami evo ispred Odbora za zdravstvo primili HUMS, saslušali, da je ministarstvo surađivalo sa ostalim udrugama. I najvažnije sa Komorom koji je vrh zanimanja udruga kao zanimanja medicinskih sestara. Dakle, potpuna netočnost o svemu što ste raspravljali.
Hvala. Ispravak gospodin zastupnik Ivan Bagarić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Moja kolegica i kolege su ispravile upravo one sve navode koje sam i sam mislio ispraviti. I ja ih također i na isti način ispravljam i samo još konstatiram da sam uvjeren da i kolega Richembergh Beus posve obmanut, jer ne bi mogao ovako uvjerljivo govoriti a da u to ne vjeruje. Prema tome, dakle ovo je apsolutno jedna obmana od strane jednoga anti sestrinskoga i anti medicinskog lobija, a nije ne daj bože da nekakav doktorski lobij radi protiv sestara. To je doista jedna obmana u koju ste upali i žao mi je da ste to prihvatili. Hvala lijepa.
Hvala. Za riječ se javio državni tajnik gospodin Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Gospodine predsjedniče i uvažene dame i gospodo. Dakle, ja stvarno vjerujem da je to sve bilo rečeno u dobroj namjeri jer pojasnit ću nekoliko stvari. Ne može se govoriti da bi sa strane nekakvog doktorskog lobija se prema sestrama smatralo ... [[Govornik se ne razumije.]] kada ovim zakonom i mogu reći da, ponosan sam i ako se to može smatrati jednom malom zahvalom sestrama za njihov rad onda smatram da to i je ovaj zakon iako nije tempiran na današnji dan. On je došao samo svojim redoslijedom. Ali da točno da smo uveli i da prvi puta u Zakonu o Republici Hrvatskoj od povijesti hrvatskog sestrinstva postoji magistra sestrinstva, sestrinstvo kao znanost, mogućnost daljnjeg školovanja onda smatram da jesmo dali jednu veliku nagradu, jednu veliku zahvalu ne nagradu, zahvalu sestrama. Ako kažemo da i to nije sluganstvo onda doktorskoj profesiji. Druga stvar, ako kažemo da svim onim sestrama ovim zakonskim prijedlogom koje su završile recimo specijalistički diplomski stručni studij ćemo jedan modul, modul znanosti dodati i omogućiti da postanu magistre sestrinstva onda smatramo da to stvarno zahvaljujemo sestrama na taj način. Ali ako kažemo isto tako da preko 50% država Europske unije ima istu razinu obrazovanja za temeljno obrazovanje medicinske sestre, onda ono što vi kažete da će biti problema, da će dolaziti u Hrvatsku sestre sa višim obrazovanjem konkurirati našim sestrama to ne odgovara istini. Jer ako mi možemo očekivati da će dolaziti u Hrvatsku emigracija medicinskih sestara onda vjerujte dolaze iz država koje su nižeg ekonomskog stanja, države Europske unije nižeg ekonomskog stanja od Hrvatske a u kojima je upravo temeljno sestrinstvo na najnižoj razini odnosno u Poljskoj ga recimo nema. Ili kada kaže se za udruge. Ja ne tražim konsenzus, jer mi smo sa strukom razgovarali. Mi smo slušali struku i modulirali da ono što je bio zahtjev struku da usaglasimo sa našim obvezama sukladno direktivama, a da među 32000 ljudi će biti različitih razmišljanja bit će. I mogu reći slobodno odavde dobio sam i ja taj pamflet koji je došao, pamflet od ja ću reći osobe imenom i prezimenom kojoj smo ponudili suradnju još prije četiri godine kad smo krenuli u sve to zajedno, kad smo podržali kao ministarstvo da se osnuje nekakav nacionalni savez sestrinstva, jer mi želimo razvoj civilnog društva. Ali ići to konfrontirati, stalež kao profesionalnoj udruzi sa javnim ovlastima, Hrvatskoj komori medicinskih sestara i medicinskih tehničara mislim da čak to ni Zakon o udrugama nije, jer Hrvatska komora medicinskih sestara nije osnovana po Zakonu o udrugama, nego po Zakonu o sestrinstvu, i to je razlika. A da bi još dodao, jer bilo je i drugih, pa točno je da će uvijek biti primjedbi. Ja ću vam dodati samo još onda još jedan primjer, među vama isto tako je podijeljena i bojazan, da se ovim zakonom ukidaju stručni studiji, i to jasno kažem sa evo u ime predlagača, u svoje osobno ime da to ne odgovara apsolutno istini, nego dapače izjednačavanjem prvostupništva sa razine dakle sveučilišnog ili stručnog, izjednačavanje prvostupništva napravili smo upravo obratni dio, a to je dali smo široka krila stručnim studijima za njihov daljnji razvoj. Prema tome ako je sve ovo zajedno učinjeno zato da sestre i dalje ostanu slugani, onda stvarno mogu reći da ste nasjeli pamfletu koji je kolao velim široko, danas je hvala Bogu tu Internet, a da to sigurno ne odgovara onome što sestre u Hrvatskoj hoće. 20 tisuća medicinskih sestara danom ulaska Hrvatske u Europsku uniju automatski postaju medicinske sestre, isto tako i medicinske sestre prvostupnice automatski imaju priznat taj status prvostupništva, a ono što treba napraviti ja od toga ne bježim, treba to napraviti. I treba osigurati da u jednom periodu 10 do 15 godina medicinske sestre budu sve na visokoj razini, ali ne način da danas medicinske sestre koje rade u Hrvatskoj ne budu priznate, zato što postoji nečije mišljenje da nije trebalo priznati 20 tisuća medicinskih sestara, već je trebalo reći ne priznajemo samo one koje su završile stručni studij, a ovih 20 tisuća idemo ih nazvati njegovateljicama ili nešto drugo. E to smo dobili s ovim svim, i zato ako ste rekli i dobro ste rekli, i zahvaljujem da ste rekli, ovo je samo jedna zahvala, kad je ispalo da je to, da dan iza dana hrvatskog sestrinstva. Hvala lijepo.
Hvala. Prije nego nastavimo raspravu po ovoj točci dnevnog reda, zamolio bih i pozvao bih klubove i da tako kažem predsjednike i potpredsjednike klubova da nam osiguraju nazočnost zastupnica i zastupnika u 12 sati, zbog toga što ćemo imati glasovanje o proširenju dnevnog reda. Isto tako i glasovanje o točkama dnevnog reda, koje smo zaključili i raspravili. Pa vas molimo, evo ima dovoljno vremena da organiziramo se kako bi mogli ovo napraviti u 12 sati. U ime Kluba zastupnika HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, gospodine državni tajniče. Često čujemo u narodu, a i sami volimo ponavljati zdravlje je naše najveće bogatstvo, ali nerijetko tog postanemo svjesni tek onog trenutka kad se razbolimo, a kad se razbolimo ili kad se razboli netko od naših bližnjih, prvi susret koji ostvarimo sa medicinskim osobljem je upravo onaj susret u ordinaciji koji ostvarujemo sa medicinskom sestrom. Osim što nam medicinske sestre pružaju kvalitetnu, odgovornu i etičnu zdravstvenu njegu u trenucima bolesti, svojim ljudskim pristupom i pažnjom olakšavaju nam te naše teške trenutke u kojima smo se našli. U Hrvatskoj danas ima oko 32 tisuće medicinskih sestara, koje obavljaju sestrinsku djelatnost, i imaju licencu za rad dobivenu od Hrvatske komore medicinskih sestara. Medicinske sestre predstavljaju najveću skupinu zdravstvenih radnika, odnosno radnica. Od tog broja oko 22 tisuće su sestre srednje stručne spreme, one su završile školu za medicinske sestre, i oko 8 tisuća sa završenim studijem sestrinstva, dakle riječ je o završenom dvogodišnjem ili trogodišnjem studiju. Uz navedeno, oko 250 sestara je diplomiralo na specijalističkim diplomskim stručnim studijima. Obrazovanje medicinskih sestara izvodi se na dvije razine, na srednjoškolskoj i na visokim učilištima. Danas imamo 23 srednje škole za medicinske sestre, gdje se provodi srednjoškolsko obrazovanje, a do prošle školske godine obrazovanje je trajalo 4 godine, dok od ove školske godine 2010.-2011. traje 5 godina i to je jedina petogodišnja srednja škola u Hrvatskoj. Sukladno Zakonu o znanosti i visokim učilištima, stručni studij kao što je sestrinstvo može se izvoditi kao stručni studij prva razina bolonjskog procesa u trajanju od 3 godine, i specijalistički diplomski stručni studij, to je druga razina u trajanju od još dvije godine. Imamo 9 studija sestrinstva. Do prošle godine na svim studijima se izvodio stručni studij sestrinstva, bilo na veleučilištima, bilo na sveučilištima, a prošle akademske godine Medicinski fakultet sveučilišta u Osijeku je započeo sa sveučilišnim programima u Osijeku i na dislociranom studiju u Pregradi. Specijalistički diplomski stručni studij izvode se samo na zdravstvenom veleučilištu, u Europi pravo na naziv sestra i obavljanje poslova stječe se završetkom prvostupničkog studija. Posljednjih 20-ak godina sve zemlje Europske unije povisuju razinu obrazovanja sestara sa srednjoškolske na visoka učilišta. Osobe koje završavaju zdravstvene škole na srednjoškolskoj razini dobivaju npr. u Sloveniji naziv zdravstveni tehničar, a tek završetkom studija medicinska sestra. Obrazovanje se izvodi ovisno od zemlje do zemlje, na sveučilištima ili veleučilištima, ili i na sveučilištima i na veleučilištima. Zbog značaja sestrinskog obrazovanja i usklađenosti u svim zemljama Europske unije primjenjuje se direktiva 36/2005 koja je uključila direktive iz 1977. i tamo se ne navodi razina obrazovanja, da li je riječ o srednjoj školi ili studiju, već samo potrebna znanja, odnosno predmeti koje je potrebno položiti. Promjena direktive 36/2005 planirana je za 2012. godinu, a planira se kao osnovnu razinu obrazovanja uvesti studij visokoškolsko obrazovanje i definirati izlazne kompetencije koje moraju imati završeni studenti. Obzirom da je ovdje riječ o izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu, koji se usklađuju sa rečenom direktivom i vezana su uz pristupanje Hrvatske Europskoj uniji, ali također obzirom da je također u ovom zakonskom prijedlogu riječ o preciznom određenju kompetencije medicinske sestre mi smo u klubu HSS-a stava da je nužno pojasniti članak 5., a na temelju svega onog što sam prije izrekla. Dakle, smatramo da je u članku 5. nužno definirati da se viša razina obrazovanja medicinskih sestara stječe završetkom stručnog ili sveučilišnog preddiplomskog studija sestrinstva za medicinske sestre. Isto tako stručnog ili sveučilišnog diplomskog studija sestrinstva jer razlikujemo i jedan i drugi i stručni i sveučilišni studij i preddiplomski i diplomski u Hrvatskoj. Želimo pohvaliti mogućnost koju je predlagatelj ovog zakona stavio u članak 23., a riječ je o tome da se medicinskim sestrama koje su do dana stupanja na snagu ovog zakona završile ili su u tijeku obrazovanja na specijalističkim diplomskim stručnim studijima omogući pohađanje razlikovnih programa za stjecanje naziva magistra sestrinstva o čemu je detaljno govorio i državni tajnik. Također, u klubu HSS-a posebno pohvaljujemo članak 2. koji se odnosi na mogućnost priziva savjesti i kod medicinskih sestara. Naime, pravo na priziv savjesti kod liječnika postoji još od antičkog doba. U RH to je pravo potvrđeno Kodeksom medicinske etike i Zakonom o liječništvu iz 2002. i 2003. godine. To pravo proistječe iz demokratskog prava na izbor pa ga, prema našem mišljenju u klubu HSS-a, treba osigurati i medicinskim sestrama. Također, naravno u klubu HSS-a želimo ovdje izraziti zahvalnost svim medicinskim sestrama i medicinskim tehničarima i naravno upućujemo im iskrene čestitke povodom Međunarodnog dana sestrinstva. Vjerujemo da će ovakav izmijenjeni i dopunjeni zakon i njima osigurati veća prava, posebno u segmentu obrazovanja, a kasnije i napredovanja. I naravno, pridružujemo se svima onima koji podržavaju ovaj zakon. Vjerujemo, državni tajniče, da ćete ovu našu primjedbu koja je vezana uz članak 5. zakona prihvatiti. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo ovdje ovaj naš zakon koji je pred nama to je u biti usklađivanje važećeg zakona s odredbama Direktive o priznavanju stručnih kvalifikacija. Naime, prema Direktivi redovno osposobljavanje imamo zapravo najmanje tri godine. Potrebne su naravno izmjene i dopune u djelokrugu obrazovanja medicinskih sestara. Kao što znamo 7 profesija je automatski se zapravo priznaje, pravo rada pod jednakim uvjetima. To su studijski programi koji su se zapravo morali uskladiti sa direktivama i to u tančine do sata po predmetima. Šest profesija su u biti sveučilišno obrazovanje, osim profesije medicinskih sestara. Tendencija je naravno da se razina sestara, odnosno obrazovanje podigne naravno na sveučilišni nivo. Znamo podatak da ima oko 22 tisuće sredstava u zdravstvenoj zaštiti i da je sada od ove godine došlo do promjene i u sustavu obrazovanja osnovnog, da ono sada iznosi 5 godina. To je strukovno obrazovanje. I u Osijeku imamo znači prva godina diplomskog sveučilišnog studija sestrinstva. U ovom zakonu su također donesene kompetencije koje govori u članku 13. isto tako razine obrazovanja. Znači, koja kompetencija odgovara kojoj razini obrazovanja. Znači to su nam članci 13., odnosno članak 10. Pa imamo opća njega obrazovanja, imamo prvostupnike i naravno magistre struke. Tu je jasno definirana razina obrazovanja, odnosno odgovarajuće kompetencije. Članak 2. govori zapravo o pravu na priziv savjesti koja je ustavna kategorija i to isto tako pozdravljamo. Međutim, to smo raspravljali i na Odboru za zdravstvo, a i sada moram to naglasiti da opće obrazovanje sada ide 5 godina. Mi znamo da se može upisati na sveučilišni studij se može upisati sa 4-godišnjim, završenom 4-godišnjom srednjom školom. Gimnazija naravno ima 4 godine. Znači, obje se mogu upisati na prvostupništvo. Pa sad se postavlja pitanje da li će se onda ljudi, da li će biti manja kvaliteta s te strane ako se upisuju drugog profila? Članak 15. je već na snazi bio i dosada i ja sam tu dala jedan amandman u svrhu boljeg razumijevanja članka, a to znači da bi stavak 2. stavila pod stavak 1. uz izmjene sljedeće pa bi glasio: "U slučaju nemogućnosti provedbe postupka zdravstvene njege medicinska sestra obvezna je odmah o tom pisanim putem izvijestiti nadređenu osobu", a dalje bi stavak 1. prešao u stavak 2. Ovaj zakon u biti o obrazovanju je počeo 2003. godine kad se donio, Zakon pardon o sestrinstvu, nakon toga je dolazilo do dopune usklađivanja kada su propisani uvjeti za državljane članica EU o dijelu koji se odnosi na obavljanje pripravničkog staža i polaganje stručnog ispita. I naravno imamo ovaj prijedlog izmjena kada se određuju kompetencije medicinskih sestara, a isto tako obrazovanje koje se mora uskladiti sa istim. Pa onda magistri sestrinstva gdje moram sada naglasiti da se uvodi isto tako i znanstveni rad što je jako bitno po meni za napredovanje sestrinske, za osamostaljenje i napredovanje sestrinske struke. Spomenut ću isto tako i Hrvatsku komoru medicinskih sestara, i danas smo čuli da ima dosta primjedbi od udruga medicinskih sestara koje smo dobili, evo kolega iz Kluba HNS-a je o tome nešto govorio. Međutim, imali smo čuti predsjednicu Komore medicinskih sestara koja nije imala primjedbe na ovaj zakon, na Odboru za zdravstvo gdje je dapače pohvalila da ovaj zakon donosi poboljšanje struci medicinskih sestara. MI znamo da danas upisanih u registar Komore imamo 32 tisuće medicinskih sestara, sada na toj relaciji nešto se događa. Komora bi trebala štititi naravno registrirane medicinske sestre i osigurati im trajno usavršavanje kako bi se održavala stečena znanja, vještine i usvajale nove, e sada što se tu događa, ponavljam ne znam. Kada pogledamo kroz povijest sestrinsko obrazovanje tako možemo reći da ono ima dugu povijest počevši od 1921. godine kada su u zagrebu počele se obrazovati sestrinske asistentice, od tada je to obrazovanje prošlo kroz nekoliko stupnjeva razvoja a još se uvijek razvija. Danas u sustavu obrazovanja medicinske sestre u Hrvatskoj školuju se u dva ciklusa, prvi ciklus je trogodišnji studij, to su prvostupnici, a drugi ciklus pruža mogućnost dvogodišnjih specijalizacija, znači diplomirana medicinska sestra. U oba ciklusa medicinske sestre imaju naravno nekoliko kolegija koje gdje se educiraju o osnovama znanstvenog rada u sestrinstvu, što naravno pozdravljam jer to povećava njihovo osamostaljenje u struci, a isto tako razvitak struke. Ja bih još postavila državnom tajniku par pitanja koja sam dobila, to mi je dužnost kao zastupnice. Dobro, ovih pet godina srednje škole, temeljnog obrazovanja, to se uvodi od ove godine? Dobro, to ćete mi odgovoriti. Isto tako se postavlja pitanje i bojazan sestara što je sa temeljnim obrazovanje koje je imala srednja škola do sada, po meni je to objašnjeno člankom 22. ali bih još molila gospodine državni tajniče da vi to još jedan put obrazložite. Danas ste obrazložili, odnosno odgovorili ste na pitanja u vezi ova horizontalna odnosno vertikalno obrazovanje, što su to specijalizacije za medicinske sestre da je to horizontalno obrazovanje odnosno da je to horizontalna kompetencija, a da je stručni studij vertikalno obrazovanje. Evo još ću pročitati primjedbe koje sam jutros dobila a to je, na strani 9. između ostalog piše da srednja sestra primjenjuje hitne medicinske postupke, razvija samostalnost, a u osnovi ne bi smjela biti samostalna i trebala bi biti zadužena samo za osnovnu njegu, ne bi trebala učestvovati u planiranju zdravstvene njege, citiram ono što sam dobila. DA se tu očitujete državni tajniče. I još sam dobila od gospodina Mladena Havelke, profesora, pa ću pročitati dio obrazloženja a to je: Budući da direktiva propisuje samo temeljnu naobrazbu medicinskih sestara a ne i više razine obrazovanja nije nužno zbog razloga usklađivanja predloženim zakonom regulirati visoko obrazovanje medicinskih sestara a posebice s obzirom na činjenicu da se u javnoj raspravi nalazi Nacrt prijedloga zakona o visokom obrazovanju kojim će se detaljno regulirati ukupno visoko obrazovanje u Republici Hrvatskoj a time i visoko obrazovanje medicinskih sestara. Sadašnjim prijedlogom članka 5. bez ikakvog razloga se prejudicira budući ustroj visokog obrazovanja u Republici Hrvatskoj pa bi bilo razumno i logično pričekati donošenje matičnog Zakona o visokom obrazovanju a zatim uskladiti odredbe ovog Zakona sa odredbama novog zakona o visokom obrazovanju. Ja bih vas lijepo molila da se očitujete i na ovo. I sada još moja razmišljanja, pored Splita, Rijeke, Zagreba, Osijeka imamo cijeli niz studija sestrinstva. Pitam se da li postoje uvjeti za sve, po mojim saznanjima jedan grad ima studij sa 300 polaznika, možda sam u krivu, ispravite me, gdje se nastava odvija u sportskoj dvorani. DA li su to pravi uvjeti? Da li je to možda srozavanje struke učilišta? Iz ovoga svega moram zaključiti nije mi jasan ponavljam odnos komore, jer smo rekli o Komori sve najbolje, s druge strane udruge imaju svoje primjedbe, Udruge traže podizanje razine temeljnog obrazovanja na prvostupništvo i mišljenja sam da sve ove primjedbe i ovo sve što smo čuli u prijašnjim raspravama, ne može se samo bazirati na Ministarstvo zdravstva nego da itekako treba biti dobra suradnja sa Ministarstvom obrazovanja jer to u biti sada treba uključiti u ovaj zakon. Evo, naravno da se priključujem čestitkama Dana sestrinstva uz dužno poštovanje te struke i zahvale i iskrene čestitke. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi u pojedinačnoj raspravi gospodin zastupnik Ivan BAgarić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedniče i pridružujem se svima onima koji su pozdravili ovaj Zakon kao jedan doprinos uređenju posla zanimanja, djelatnosti sestrinske koja je vrlo važna u zdravstvenom sustavu i koja je zapravo pokazala jednu veliku odgovornost i doprinos i za vrijeme rata i koja pokazuje isti takav doprinos i sada u miru i ja se pridružujem onima koji su čestitali sestrama, odnosno svim ljudima koji se bave zdravstvenom strukom današnji dan. Također, ovdje smo mogli čuti od gospodina državnog tajnika i s pravom je naglasio dugu i kvalitetnu tradiciju obrazovanja u Hrvatskoj kad su u pitanju medicinske sestre i dokaz, a to je zapravo i razina zdravstvene zaštite u Republici Hrvatskoj koja dobrim dijelom počiva na znanju kojeg zapravo u struci provode medicinske sestre. Medicinske sestre, poznato je, s prostora Hrvatske pa čak i Bosne i Hercegovine bile su uvijek tražene u europskim zemljama jer se zapravo izobrazba u kojoj su bile cijenila i njihove kompetencije su se također cijenile. Međutim nove okolnosti, rekao bih, i nove potrebe otvaraju pitanje i novih kompetencija i više znanja u sestrinskoj djelatnosti i Europa je tu vrlo praktična. Ona ne traži od nas, kao što smo ovdje čuli u jednoj raspravi nažalost da mi naše obrazovanje zovemo ovako ili onako ili da bude organizirano na ovaj ili na onaj način, nego traži prema direktivi Europske unije traži minimum obrazovanja. Ja bih to kazao, traži da mi naše obrazovne programe odnosno kurikulum prilagodimo na način da u obrazovanju, jedna medicinska sestra u svom obrazovanju stekne one kompetencije, ona znanja koja su neophodna za te rekao sam nove okolnosti i novo vrijeme. A te nove okolnosti i novo vrijeme je vrijeme koje traži bolju zdravstvenu skrb, uporabu novih tehničkih pronalazaka odnosno tehnologija i zapravo praćenje te medicinske skrbi na najbolji mogući način. U tom kontekstu u ovom zakonu svakako podupirem i pozdravljam one članke odnosno one odluke koje govore upravo o tome. Tako ako pogledamo članak 16. onda ćemo vidjeti da zapravo medicinska sestra prvostupnica, što do sada nije bio slučaj, planira, organizira, provodi i procjenjuje kvalitetu zdravstvene odnosno sestrinske njege. Dakle, to je jedan posve novi element u zdravstvenom sustavu u Hrvatskoj općenito, ali osobito u sestrinstvu. Dakle, prvi put sestra biva uključena u procjenu kvalitete zdravstvene njege što je zapravo jamac da ta zdravstvena njega će biti stalno praćena, stalno poboljšavana i stalno u tom jednom krugu će se zapravo provoditi taj postupak praćenja i unapređenja kvalitete. S druge strane, ako pogledamo također u nastavku tog istog članka predviđeno je da medicinska sestra magistra izvodi edukaciju svih razina medicinskih sestara sukladno propisima o visokom obrazovanju. Dakle stvorili smo uvjete, stvorili smo mogućnosti da se medicinske sestre obrazuju i da same prenose svoje znanje na medicinske sestre. Koliko god liječnici bili važni u obrazovanju medicinskih sestara, imat će i dalje to mjesto, međutim dakako da zdravstvena njega koju provodi medicinska sestra je ključna. Tom svemu je dodana još jedna komponenta, a to je da ta sestra provodi i znanstveni rad. Dakle, medicinska struka sama po sebi dakle sestrinstvo, odnosno zdravstvena njega je temeljena na znanosti i stoga je ovo jedna novina u tom svemu, koju također pozdravljam. Također sestra magistra, ovdje stoji jasno, upravlja sustavom kvalitete zdravstvene odnosno sestrinske njege i procjene razvoja zdravstvene njege. Ako pogledamo također još jedan članak, a to je članak 2. koji zapravo definira priziv savjesti. On je također jedna novina, koliko sam razumio, mislim da je novina u ovom zakonu i zapravo daje pravo sestri da u određenom postupku ako je on suprotan njenom uvjerenju i njenom prihvaćanju određenoga postupka može se pozvati na priziv savjesti, zapravo odbiti izvršiti nešto u medicini što nije u skladu sa njenom savješću. Mislim da je to vrlo važno. Ponovo bi se vratio na tu kvalitetu, odnosno nadzor kvalitete zdravstvene skrbi u sestrinstvu koji naglašavan je od osobite važnosti, a to je također definirano još i člankom 3. u kojem stoji da se zdravstvena odnosno sestrinska njega, da je ona javna djelatnost te da podliježe kontroli zadovoljenja standarda obrazovanja i standarda kvalitete zdravstvene njege. Misli se na zdravstvenu njegu. Agencija za kvalitetu u zdravstvu i akreditaciju u provođenju sustava kvalitete zdravstvene skrbi je također usvojila i standard zdravstvene njege kao akreditacijski standard koji je predviđen za bolnice i dakle poznato je da u Hrvatskoj će biti na taj način akreditirano 10 bolnica, odnosno 10 zdravstvenih ustanova gdje, ponavljam, je vrlo važno da je uključena zdravstvena njega kao akreditacijski standard. Dakle, svi ovi dosadašnji istupi ovdje naših kolega koji su govorili o ovome prijedlogu zakona kao doprinosu razvoja sestrinske struke su bili ja bih rekao jedan poticaj više i samo jedan istup koji je doista odudarao od svih drugih je bio doista, mislim da je bio temeljen nažalost na dezinformacijama. I u svakom slučaju dobro je da nije onako kako smo čuli ovdje od jednog kolege koji je govorio u ime jednoga kluba kad je kazao da se tu radilo o zakonu koji je zapravo u suprotnosti sa interesom sestara. Na koncu, naglasio bih i važnost ovog ministarstva koje je doprinijelo da imamo sad jedan ovakav zakon i na određen način bi se zahvalio i državnom tajniku koji je u pregovorima s Europskom unijom ispregovarao da već sada medicinska sestra u Hrvatskoj bude priznato europsko zanimanje, priznato strukovno europsko zanimanje što je zapravo potvrda i značaja važnosti medicinskih sestara, jedno od znanja kojim one raspolažu, ali je potvrda i pravila da doista, kao što je jedanput rekla moja kolegica Marija Burić Pejčinović, ulazak u Europu nije poziv na ples u Elizejsku palaču nego jedna uporna i sustavna borba za svoje mjesto pod suncem u Europskoj uniji. Evo ja mislim da je ovo jedan dobar primjer na koji način se može ispregovarati za svoje ljude da to mjesto pod suncem zauzmu u Europi. Još jedanput moja zahvala ministarstvu na zakonu. Čestitke svim medicinskim sestrama u Republici Hrvatskoj i zahvala za sve ono što rade prema svim pacijentima u sustavu i što su radile i za vrijeme rata i što rade sada. Hvala lijepo.
Evo sad će u 10,54 završiti vrijeme za prijavu od 10 minuta. Sada imamo dvije replike. Prvo je gospodin zastupnik Mario Zubović. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče. Ja se isto mogu pridružiti pohvalama ovom zakonu kao što je rekao i kolega Bagarić. I iskoristio bih ovu repliku da kažem da je zbilja, da smo zadovoljni ovakvim zakonom i drago mi je da su skoro svi govornici pohvalili ovakav zakon. Znamo koliko su medicinske sestre bitne u našem radu u zdravstvu. Bez njih sustav ne može funkcionirati. Naši pacijenti ne mogu dobiti njegu onakovu kakova je potrebna naročito danas kada je boravak u bolnicama, u ustanovama skraćen na minimum i oporavak naših pacijenata ovisi upravo o znanju i educiranosti naših sestara. Ovu repliku bih iskoristio i za to da pojasnim da ovdje nisu obuhvaćene sestre koje mi zovemo zubnim asistenticama ili dentalnim asistenticama jer mi nemamo školu za dentalne asistentice, nego u stomatologiji zapošljavamo medicinske sestre. I danas u stomatološkim ordinacijama ili dentalnim ordinacijama rade i medicinske sestre i zubni tehničari i ljudi nekih drugih struka jer ne postoji u Hrvatskoj škola za dentalne asistentice. Nadam se i državni tajnik je rekao da će to biti obuhvaćeno jednim drugim zakonom, dentalnim zakonom. I Ministarstvo zdravstva će se potruditi da se u dogledno vrijeme napravi i škola za dentalne asistentice što će umnogome pomoći razvoju dentalne struke u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Gospodin zastupnik Zdenko Franić. Izvolite.
Štovani kolega Bagarić, u svom ste izlaganju nekoliko puta istaknuli važnost i ovog zakona i mnogih drugih zakona vezano uz akreditaciju bolnica i osiguravanju kvalitete rada bolnica. I sad u tom kontekstu kada govorimo o infrastrukturi kvalitete iskoristio bih situaciju da izrazim svoje žaljenje evo i gospodin državni tajnik je ovdje što u akreditaciju bolnica koja striktno govoreći jest u stvari ovlašćivanje bolnica neakreditacija nije kao uvjet uključena i akreditacija medicinskih i biomedicinskih laboratorija po međunarodnoj normi 15189. Dakle, koja se odnosi baš na znanja, vještine i kompetencije medicinskih i biomedicinskih laboratorija. U Republici Hrvatskoj imamo nekoliko bolnica i zavoda za javno zdravstvo koje su se po toj normi akreditirale čime su postali prepoznatljiviji i prepoznatljivi u međunarodnom okruženju. Sva ispitivanja provedena u tim laboratorijima vrijede svuda i u Europi. Evo kažem, vrlo, vrlo je šteta što to nije prepoznato od strane Ministarstva zdravstva da to bude jedan od uvjeta a ne samo olakšavajuća okolnost prilikom akreditacije bolnica. Evo hvala.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem se kolega. Vi znadete da je, dakle akreditacija zapravo na svoj način potvrda vjerodostojnosti. Dakle, to je zapravo potvrda da ste, da imate vjerodostojnost provođenja onog za što izražavate, za što iskazujete određene kompetencije. Dakle, u Hrvatskoj akreditacija je predviđena prije svega kao dragovoljan postupak. Dakle, ne znači da ustanova ako nije akreditirana i nije kvalitetna. S druge strane, postupak akreditacije u zdravstvu je otvoren za sve zdravstvene ustanove koje god iskažu potrebu za tim postupkom i u svakom slučaju je poticajno, dakle i ovo što ste vi kazali da se naprosto sve one koji su uključeni u zdravstveni sustav uključe, odnosno podvrgnu sustavu akreditacije kao svojevrsne vjerodostojnosti i to je prije svega zbog njih samih kao što ne znam ni ja hoteli imaju zvjezdice dvije, tri ili ne znam koliko. Onda će svakako akreditacija bilo kojoj ustanovi da se radi biti zapravo potvrda njene vjerodostojnosti i mjerilo na svoj način mjerilo njene važnosti, njene snage kako na prostoru Republike Hrvatske, ali tako isto i na međunarodnoj razini. Hvala lijepo.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić. Izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa evo, kao što smo već i u dosadašnjoj raspravi čuli sve pohvale ovom zakonu, Zakonu o sestrinstvu koji je donesen 2003. godine i njime je uređen zapravo način djelovanja. Zatim standard obrazovanja, uvjeti za obavljanje djelatnosti, kontrola kvalitete i nadzor nad radom medicinskih sestara. 2008. godine uslijedilo je donošenje izmjena, odnosno dopuna Zakona o sestrinstvu radi usklađivanja sa pravnom stečevinom Europske unije i to u odnosu na obavljanje pripravničkog staža i polaganja stručnog ispita. Ovim postojećim izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu precizno se određuju kompetencije po razinama obrazovanja medicinskih sestara. Ove izmjene su neophodne radi priznavanja stručnih kvalifikacija u odnosu na obrazovanje i na djelokrug rada. Osposobljavanje medicinskih sestara također smo čuli obuhvaća najmanje tri godine strukovnog obrazovanja što predstavlja 4600 sati teorijskog i praktičnoga obrazovanja. Temeljno obrazovanje medicinske sestre stječu uspješnim završavanjem strukovnog obrazovanja, a vrijednost je također smo čuli i mogućnost školovanja na svim razinama. Intencija je da se sestrinski posao digne na razinu sveučilišnog studija, a treba napraviti dobar plan, i sestre u Hrvatskoj zaslužuju pripadajuće obrazovanje jer ih je negdje oko 22 tisuće u sustavu. Kompetencije medicinskih sestara smo već dokazali, također je već više puta istaknuto kroz raspravu, ali dobrobit hrvatskih građanki i građana je i u tome što se rad medicinskih sestara opće njege podiže na razinu prvostupništva. Omogućeno je također obrazovanje medicinskih sestara u nastavi i u znanstvenom radu. Prijedlog ovoga zakona uvodi i pravo priziva savjesti, kao što ga imaju i liječnici, i naravno da je ustavna kategorija. Dakle i razina obrazovanja i kompetencije su odlično razrađene. Treba reći da je, što je vrlo značajno da je i Komora medicinskih sestara zadovoljna ovakvim prijedlogom zakona, pa je to također jedna od razloga radi kojih ću i osobno glasovati za donošenje ovog zakona. Hvala vam lijepa.
Hvala. I gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa glavne karakteristike svakog zdravstvenog sustava, pa i našega su svakako kvaliteta i dostupnost, koje su usput budi rečeno na svjetskim razmjerima i europskim na vrlo visokom rednom broju. Nepotrebno je govoriti koliko je značaj medicinskih sestara u toj dostupnosti i kvaliteti, s obzirom na vrijeme koje one provode sa bolesnicima, čuli smo koliki ih broj radi u zdravstvenom sustavu 22 tisuće, ostali dio radi u centrima za socijalnu skrb i na drugim mjestima. Naravno da sestrinstvo ima isto tako dugu tradiciju, čuli smo od 1921. godine i da su naše sestre kad odu i u svijet i u druge ustanove da su priznate, i da su tražene. Zasigurno da ovako važna i značajna struka mora biti zakonski regulirana, i tu je zakon iz 2003. koji vrlo jasno propisuje dakle i obrazovanje, standarde obrazovanja, i kontrolu kvalitete, stručni nadzor i sve ostalo o čemu je govoreno. Taj je zakon izmjenjivan 2008. godine, dakle gdje se govorilo sjećamo se o dakle o pripravničkom stažu, stručnom ispitu i dakle koji u Europskoj uniji nije važan. No kako mi dakle usklađujemo svoje zakonodavstvo sa zakonodavstvom Europske unije, ovdje se radi o direktivi iz 2006. godine, u tom dijelu dakle moramo i ovaj i minimum obrazovanja dakle i kompetencije medicinskih sestara ovim dakle izmjenama regulirati. Zasigurno je pohvalno i to da su naši pregovarači uspjeli u ovom dijelu ovih 5 godina riješiti ovaj značajni momenat kako naše ne bi sestre medicinske sestre se našle, kao što su se našle npr. iz Poljske ili mislim da Slovenije, Češke, da su se našle u jednoj situaciji i da će se priznati dakle status sestre opće njege. Rečeno je puno o svim ovim momentima, dakle o minimumu obrazovanja, o onih 4 tisuće 600 sati dakle teoretskog i praktičnog rada, koji je bitan, dakle obrazovanje do razine prvostupnice i magistre sestrinstva, i tu je vrlo važno naravno podvući da svaka ta razina ima svoje kompetencije. To je vrlo jasno i u tom dijelu sad kad bih nabrajao to bi predugo potrajalo, uglavnom sve je rečeno, i mislim da ne bih o tom ponavljao. Ja bih podvukao samo nekoliko momenata koje ja držim da su važni, a to je da naravno sestrinska komora, koja je iznimno jedna od najjačih komora kod nas, da itekako pozdravlja dakle ove izmjene i dopune Zakona o sestrinstvu, što sam već i govorio u svojem ispravku. Nadalje, nekoliko tih članaka koji na daljnji način unapređuju ovo vrlo važno područje, to je članak 2., dakle priziv savjesti, članak 15. isto tako koji govori o, glede odgovornosti. Ali ja bih još spomenuo možda ove članke od 21. do 23. koji su, koji govore o tome da i zdravstveni djelatnici dakle koji rade na drugim poslovima, da se isto im priznaje kao npr. primalje itd., da im se prizna status sestre opće njege, mislim da je to vrlo važno, jer bilo je tu svega i svačega, da su na raznim područjima radili, ali mislim da će to isto na neki način pomoći i unaprijediti. I uz dakle usklađivanje sve u svemu usklađivanje sa zakonodavstvom Europske unije naravno da će i na našem domaćem terenu ovaj zakon unaprijediti ovo prevažno područje, i iz toga razloga ću ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Završni osvrt, državni tajnik Ante Zvonimir Golem. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Evo dozvolite da na kraju današnje rasprave dam odgovore na postavljena pitanja. Probat ću biti što kraći, što jasniji i što precizniji. Dakle točno je da je bilo tijekom rasprave na odborima pitanja što će se dogoditi za razliku od onih polaznika koji završe strukovnu školu steknuto europsko zanimanje medicinske sestre, a odluče dalje nastaviti studijski program, u odnosu na one koji ulaze u studijski program iz područja opće gimnazije. Moram tu posebno naglasiti postoji tu još jedan dakle model, naime sljedeće. Minimum direktive kaže 4 tisuće 600 sati nastave, one sestre koje dolaze u studijski program, znači na stručni ili sveučilišni studij, tim sestrama se stečeno znanje priznaje kroz ECTS bodove, tako da će prvi dio preddiplomski studij u planu je napraviti kraćim, čime će se izjednačiti vremenski oni koji dolaze iz općeg obrazovanja, znači općih gimnazija, i koji moraju tijekom tri godine studijskog programa steći tih ajmo reći 4 tisuće 600 sati, znači steći te kompetencije, tako da u svakom slučaju oni koji upisuju strukovne škole koje danas djeluju 5 godina kažu strukovna škola pa nije izjednačena sa ostalima, nisu vidjeli dakle dva ključna faktora. Prvo da je obrazovanje i danas trajalo 5 godina, samo što smo ga zvali pripravnički staž i stručni ispit, i drugo što će se za vrijeme oni koji nastavljaju studij vrednovati i to što su imali predznanje, jer su već stekli zanimanje medicinske sestre. To je jedna stvar. Druga stvar, jasno i glasno i zahvaljujem na toj mogućnosti tim pitanjem da dam jasan odgovor dakle oko 20 tisuća srednjih medicinskih sestara koje u ovom trenutku rade u Republici Hrvatskoj, od ovog momenta donošenjem ovog zakona i danom ulaska u Europsku uniju su medicinske sestre Europske unije, što znači sve kompetencije imaju i sva prava imaju. To treba reći zbog još jednog razloga. Stalno se navodi da postoje i druga razmišljanja, druge udruge, drugo ovo, drugo ono, ali ja ću spomenuti onda evo ovdje prvo jednu stvar. Hrvatska komora medicinskih sestara itekako je cijelo vrijeme nadzirala i pratila proces, i kad su smatrali da možda nije baš na najbolji način nešto artikulirano, imali smo što bi mi rekli kvalitetnu kritiku koja je čak bila pružena u javnost. S druge strane, postoji isto tako kategorija onih, a to su naši sindikati koji itekako moraju brinuti o ravnopravnom statusu naših zaposlenika koji, kao što primjećujte, su isto na neki način mi možemo reći šutnjom, ali podržali. Zašto to kažem na taj način? Pa upravo zato što priznanje medicinskih sestara zadržava njihovo stečeno radno pravo. Jer u protivnom da se prihvatilo ovo što je jedna manja grupa koja je, ja ću opet reći ovaj pamflet, sad ću vam još jedanput, pogledajte na tom pamfletu ispred Nacionalnog saveza sestrinstva tko potpisuje pa ispred isto tako Udruge informatike u sestrinstvu tko potpisuje. Kad vidite da potpisuje ista osoba onda vam je jasno da se radi o onima koji su, imaju svoj možda i legitiman interes. Ali ono što ja hoću reći interes je bio upravo sestara da im se stekne to priznanje, a ne da danom ulaska Hrvatske u EU 20 tisuća medicinskih sestara ne samo što ne bi bile medicinske sestre nego bi i izgubila stečena radna prava. I zato je ovo ključno. I zato isto tako sam smatrao s obzirom da ne vjerujem da postoji itko u ovoj dvorani ili itko u Hrvatskoj tko ne cijeni požrtvovan rad medicinskih sestara, ne da imamo mi oko ovog konsenzus već da će u ime toga se podržati ovakav zakon koji prvo i prvo upravo okreće sestrinstvo prema sestrinstvu ne prema doktorstvu što bi rekli iz razloga što će sestrama ovako postavljenim sustavom, uvedenim sveučilišnim studijem edukaciju dalje u tijeku studija provoditi upravo medicinske sestre. To znači upravo obratno od onog što se danas ovdje spominjalo. Da to sve ne bi mogli napraviti da nije bilo izvanredne suradnje Ministarstva zdravstva sa Ministarstvom znanosti, obrazovanja i športa, dapače i agencijama u području znanosti, pa ćemo jasno reći da znate da postoji binarni sustav i da je tu bilo priče što će se dogoditi. Biomedicina ima svoju posebnost i mi smo tu posebnost uspjeli pokazati, uspjeli dokazati i samim time dobiti podršku u jednom periodu vremena da stručni i sveučilišni studij u tom dodiplomskom dijelu, znači u tom prvostupništvu u biomedicini, odnosno u sestrinstvu, mogu doći na ovu razinu da ih mi možemo priznati jednako. Za akreditaciju laboratorija moram reći da se akreditacija laboratorija u Hrvatskoj provodi. U postupcima kada će se raditi, i to po certifikatima, u postupcima kada će se raditi akreditacija kompletno zdravstvenih sustava i bolnica, tada ćemo moći kao takvo to i priznati. I možda jedno stručno pitanje koje je bilo ovdje postavljeno, dakle kako to da medicinska sestra opće njege po novome sudjeluje u planiranju, pripremanju i provođenju osnovne zdravstvene sestrinske njege ili sudjeluje u planiranju, pripremi i provođenju i izvođenju medicinskih tehničkih zahvata zdravih. Gledajte, pa to je bit vještine i kompetencije koje su one kao takve stekle, a recimo za razliku od toga medicinska sestra prvostupnica koja je odmah u sljedećem stavku osim što radi sve to isto zajedno i nadzire proces rada ovih što bi rekli medicinskih sestara opće njege. A što se tiče hitnog stanja, znači prepoznaje životno ugroženog pacijenta, to je kompetencija medicinske sestre, a primjenjuje hitne medicinske postupke sukladno kompetencijama. Možda ću dodati jednu malu iz života. Prošle subote nažalost bio sam svjedokom jedne tragedije u prometnoj nesreći i nailaskom kola Hitne pomoći medicinska sestra je odradila svoj dio posla, ja sam odradio kao liječnik svoj dio posla, vozač svoj dio posla. I mi joj tu vještinu i kompetenciju priznajemo. Koji je to njen dio posla bio? Recimo uspostavljanje venskog puta. Što je uspostavljanje venskog puta? Znači priprema infuzija i sve ostalo za one koji nisu u medicini. Prema tome, to su stručne stvari. Na ove kompetencije moram priznati da niti Europska komisija nije imala prigovor. To su kompetencije koje im pripadaju edukacijom i zato ja vjerujem i ja očekujem evo usprkos možda malo razmimoilaženja oko toga tko bi trebao, a tko ne bi trebao podržati ovakav jedan zakon reći da kao ministarstvo smo zadovoljni bez obzira na kritike koje smo dobili i koje dobivamo, zadovoljni u principu da Hrvatska komora medicinskih sestara ne bira sredstva kada treba zaštiti interes sestrinstva kao što to ne biraju ni sindikati. I da onda kada uspijemo zajednički dobiti jedan ovakav prijedlog koji ide svakako isključivo u korist sestara da nam se onda to podrži. A što se tiče ovog drugog, mogu samo reći narodnu – sto ljudi, sto ćudi. Hvala vam lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o sestrinstvu, bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 805 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb, zastupnik Davor Huška i zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Molim predstavnika predlagatelja gospodina državnog tajnika Antu Zvonimira Golema da se očituje prvo na amandman Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb, to je na članak 13.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Zatim, Davora Huške zastupnika na članak 5.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Potom, gospođe Tatjane Šimac-Bonačić na članak 15.
Prihvaća se.
Postaje sastavni dio prijedloga zakona. Molim dakle uključimo se i glasujmo o prijedlogu zakona i amandmanima koji su prihvaćeni. Izvolite. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je većinom glasova, 79 glasova za, 14 suzdržanih i ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima.
Još ćemo raspraviti jednu točku danas, - Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, hitni postupak, prvo i drugo čitanje. Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Raspravu su proveli Odbori za zakonodavstvo i zaštitu okoliša. Izvješća ste primili na sjednici. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Državni tajnik u Ministarstvu kulture Ante Mandarić će dodatno obrazložiti prijedlog. … [[Upadica se ne razumije.]] Zoran Šikić, da, da.
Hvala gospodine potpredsjedniče, poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici. Evo pred nama je nacrt prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode s konačnim prijedlogom zakona kojim se novelira Zakon o zaštiti prirode koji je Hrvatski sabor donio 2005. godine, a koji je noveliran 2008. godine. Važećim zakonom uređuje se sustav zaštite i cjelovitog očuvanja prirode i njenih vrijednosti. Treba i ovom prilikom podsjetiti da je RH s aspekta biološke raznolikosti jedna od najbogatijih zemalja Europe. Ova raznolikost oblikovana je zahvaljujući prirodnim datostima te je očuvana zahvaljujući povijesnom nastojanju mnogih hrvatskih entuzijasta zaštitara prirode, no isto tako zahvaljujući i organiziranom institucionalnom i zakonodavnom okviru koji je danas usklađen sa zakonodavstvom EU. Zaštićena i očuvana priroda osigurat će postojanost temeljnih vrijednosti i potencijala za daljnji razvitak RH kao i njenu afirmaciju u europskom okruženju kao zemlje s razvijenom svijesti o značenju očuvanja prirodnog bogatstva i koja pametnim, promišljenim i održivim korištenjem osigurava višestruke razvojne mogućnosti. Vezano uz postupak pristupanja Republike Hrvatske EU te usklađenjem propisa RH sa pravnom stečevinom EU kao jedna od mjera u Poglavlju 23. – Pravosuđe i temeljna prava predviđena je analiza usklađenosti odredbi zakona sa odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Slijedom rezultata analize usklađenosti i Zakona o zaštiti prirode brisane su odredbe koje su uređene Zakonom o općem upravnom postupku kao što su propisivanje žalbenog roka, mogućnost pokretanja upravnog spora, određivanje stranke u postupku te rokovi kod donošenja usmenog rješenja. Obzirom da Zakon o općem upravnom postupku predviđa mogućnost donošenja rješenja bez prethodnog izjašnjavanja stranke ovaj zakon propisuje postupke kad je to moguće činiti, kao što su proglašenje zaštićenih zavičajnih udomaćenih svojti, utvrđivanje preventivne zaštite te slučajevi kada se okončava inspekcijski postupak ili izriče upravna mjera. Također, Zakon o zaštiti prirode usklađen je s odredbama Prekršajnog zakona u dijelu kojim se ovlašćuje inspektor za zaštitu prirode za pokretanje prekršajnog postupka podnošenjem optužnog prijedloga te u dijelu u kojem se propisuje novčana kazna. Nadalje, odredbe Zakona o zaštiti prirode usklađene su sa izmjenama i dopunama Zakona o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju u odnosu na novine u akademskim zvanjima i nazivima propisujući uvjete za inspektore. Uslijed značajnih tehnoloških inovacija ukazala se mogućnost da se kartografski prikaz zaštićenog područja koji se do sada vodio u analognom obliku vodi i u digitalnom obliku kao tehnički kvalitetnijim što se predviđa izmjenama i dopunama Zakona. Također se propisuje dostava akta o proglašenju i nadležnom područnom uredu za katastar radi evidencije posebnog pravnog režima na zaštićenom području. Evo toliko, ja vas molim poštovane gospođe i gospodo saborski zastupnici da podržite ove izmjene i dopune, a jedino što želim dodati da već sada amandman koji je podnio Odbor za zakonodavstvo u dijelu nomotehničkog obrazloženja predlagatelj prihvaća. Hvala lijepo.
Hvala. Odbor za zaštitu okoliša, predsjednica Odbora gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, zastupnice i zastupnici, državni tajniče. Odbor za zaštitu okoliša je temeljem članka 138. Poslovnika Hrvatskoga sabora raspravio predmetni Prijedlog zakona kao matično radno tijelo, uz osnovnu intenciju usklađivanja Zakona o zaštiti prirode sa Zakonom o općem upravnom postupku, načinjene su i druge manje izmjene vezane s usklađivanje s novim nazivljem akademskih zvanja kao i nekim odredbama Prekršajnog zakona. U raspravi koja je uslijedila na Odboru pohvaljena je namjera da se Zakon o zaštiti prirode uskladi sa novim tehnološkim mogućnostima poput obaveze prikazivanja kartografskih prikaza zaštićenog područja i u digitalnom obliku a s ciljem jednostavnijeg načina pristupa podacima svim zainteresiranima. U nastavku rasprave provedena je i rasprava o stanju zaštite prirode u Republici Hrvatskoj poput statusa proglašenja Moslavačke gore regionalnim parkom, ili statusa međudržavnog regionalnog parka uz rijeku Unu. U raspravi je istaknuta važnost dobrog odnosa režima zaštite prirode i potreba lokalnog stanovništva i gospodarstva kako bi život u zaštićenim područjima motivirao lokalno stanovništvo na ostanak na ruralnom području i djelovao poticajno na održivi razvoj tog područja. Nakon provedene rasprave, Odbor za zaštitu okoliša jednoglasno je sa 8 glasova za odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu, Klub zastupnika SDP-a gospođa zastupnica MIrela Holy. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, poštovani državni tajniče. Na samom početku izlaganja o ovom Prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode kojim se ovaj Zakon usklađuje sa Zakonom o općem upravnom postupku, Prekršajnom zakonu, Zakonom o znanstvenoj djelatnosti, Visokom obrazovanju, te koji se tekst zakona usklađuje s tehnološkim razvojem u području digitalne kartografije, želim reći da će Klub zastupnika SDP-a podržati donošenje ovog Zakona. Podržat ćemo ga iako nismo oduševljeni s ovim dokumentom koji nije obuhvatio cijeli niz stvari koje su se trebale izmijeniti u važećem Zakonu. Nije nam u potpunosti razumljiv način odabira odredbi koje se mijenjaju ovom kozmetičkom i light korekcijom zakona jer nisu baš sve izmjene vezane uz poglavlje pregovora 23. Pravosuđe i temeljna prava kako nam se to ustvari pokušava obrazložiti u ocjeni stanja. Primjerice, iako je resorno Ministarstvo kulture u svom odgovoru na moje zastupničko pitanje s kraja prošle godine u kojem sam upozorila na nelogičnost iz važećeg zakona o zaštiti prirode koje se odnosi na članak 195. koji se poziva na članak 45. stavak 5. koji ne postoji, priznalo ovu nelogičnost i odredilo se da će u sljedećoj izmjeni zakona nadopuniti članak 45. stavkom 5. i to odredbom sljedećeg sadržaja radi zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti u svim šumama treba osigurati produljenje sječive zrelosti zavičajnih vrsta drveća, sukladno uvjetima zaštite prirode koji su sastavni dio šumskog gospodarstvenih osnova, iz ovoga je Prijedloga zakona razvidno da to nije učinjeno. Nije nam jasno zašto ova šlampavost zakona nije ispravljena već ovom prilikom a s obzirom na to da se ova izmjena Zakona ne odnosi isključivo na usklađivanje s odredbama Zakona o općem upravnom postupku. Nadalje, prijedlogom novog Zakona se ukida obveza upisa zaštićenih prirodnih vrijednosti, upisnih zaštićenih vrijednosti bez ikakve logične argumentacije i objašnjenja, osim vrlo šture natuknice u uvodu zakona koja navodi, citiram: "propisuje se vođenje upisnika zaštićenih područja s obzirom da se pokazalo nemogućim popisati sve zaštićene prirodne vrijednosti". Zbog čega se pokazalo ne mogućim upisati u upisnik stroge rezervate, nacionalne parkove, posebne rezervate, parkove prirode, regionalne parkove, spomenike prirode, značajne krajobraze, park šume, spomenike parkovne arhitekture, zaštićene bilje, gljivlje i životinjske svojte, uključujući mrtve primjerke divljih svojti, njihove dijelove i derivate, predlagatelji resorno Ministarstvo kulture i Vlada Republike Hrvatske ne govore ni riječi. Koji su razlozi zbog kojih nije bilo moguće popisati sve zaštićene prirodne vrijednosti u upisnik ostalo je enigma, a mi u Klubu SDP-a smatramo da zastupnice i zastupnici te Hrvatska javnost imaju pravo čuti i znati zbog čega nije bilo moguće popisati sve zaštićene prirodne vrijednosti. I inače se čini da ova Vlada ima jako velikih problema s bilo kakvim upisivanjem i transparentnim vođenjem registara, bez obzira radi li se o registru branitelja, registru državnih službenika ili pak upisnicima i registrima zaštićenih prirodnih vrijednosti, bazama podataka koje se tiču područja zaštite okoliša ili prirode a to je strašno, jer pokazuje da državna administracija nije u stanju odraditi čak ni elementarne poslove i zadaće. Kako možemo provoditi aktivne mjere zaštite prirodnih vrijednosti ili proaktivne mjere unapređenja stanja u prirodi ukoliko nemamo čak ni temeljne informacije, sliku tzv. nultog stanja za provedbu takvih politika i mjera. Sve to upućuje na zaključak da u resoru zaštite prirode pipamo kao slijepci. Na takav porazan zaključak upućuje i nedavni slučaj vezan uz područje jezera kraj Njivica na otoku Krku koji je zbog svojih jedinstvenih tipova vlažnih staništa, ljepote, krajobraza i biološke raznolikosti jedinstvena prirodna oaza, a ima i iznimni vodeni potencijal kao izvorište pitke vode za otok Krk. Vlažne livade na ovom području su važno stanište za mnoge ptice, pogotovo tijekom migracije, a cijelo područje jezera stanište je brojnih ugroženih životinjskih i biljnih vrsta, koje su značajne u Europskim razmjerima i proglašene Natura 2000 vrstama, to je barska kornjača i uskršnji leptir. Problem je nastao kada su krajem ožujka strojevi Hrvatskih voda počeli produbljivati odvodne kanale kako bi voda otjecala u lokalne ponore i kako bi se na taj način isušilo poplavne travnjake, a što bi izazvalo posljedice za opstojnost samog jezera. Zbog toga je nevladina udruga Jezero obavijestila inspekciju zaštite prirode koja je odmah zabranila daljnje radove jer se područje jezera nalazi u nacionalnoj ekološkoj mreži pa je za takve radove potrebno prethodno zatražiti ocjenu prihvatljivosti zahvata za ekološku mrežu. Utvrđeno je da Hrvatske vode za predmetne radove nisu imale odobrenje odnosno da su radovi bili protuzakoniti. Aktivisti i aktivistice udruge Jezero su tada saznali i saznale da se radovi provode jer je Republika Hrvatska dala u zakup područje močvarnih livada Malog luga za sadnju maslina iako se cijelo to područje nalazi u drugoj vodozaštitnoj zoni što znači da na tom području nije dopuštena uporaba bilo kakvih gnojiva zbog njihovog štetnog utjecaja na vodu u jezeru. Da stvar bude apsurdnija, utvrđeno je da je još u ožujku 2009. godine javna ustanova Priroda zatražila od Državnog zavoda za zaštitu prirode da se šire područje jezera uvrsti u Europsku ekološku mrežu Natura 2000. Upravni odjel Primorsko-goranske županije proslijedio je OPG-u, obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu Brozović, koncesionaru, očitovanje koje je pripremio državni zavod o statusu područja u ekološkoj mreži i utjecaju maslenika na ekološku mrežu. Prema informacijama iz udruge iz Državnog zavoda za zaštitu prirode su shvatili svoj propust te su promptno izradili stručnu podlogu za preventivnu zaštitu ovog područja, no nadležno Ministarstvo kulture odbija preventivno zaštiti ovo vrijedno prirodno područje. Na što ovaj slučaj ukazuje? Ukazuje da državna administracija koja daje odobrenja ne raspolaže s kvalitetnim podacima temeljem kojih može uopće izdavati ocjene prihvatljivosti, suglasnosti ili rješenja, a to može dovesti do upravo kardinalnih propusta. Zbog čega je takva situacija usprkos dosta uloženog novca u popisivanje i kartografiju odgovor je na koje mora dati Ministarstvo kulture. Zbog ovakve loše situacije moramo postaviti pitanje hoće li ministarstvo nakon što je priznalo da nije bilo u stanju voditi upisnik zaštićenih prirodnih vrijednosti biti u stanju voditi znatno jednostavniji upisnik zaštićenih područja i kako će taj upisnik uopće izgledati s obzirom na to da njegov sadržaj i način vođenja prema ovom prijedlogu zakona pravilnikom propisuje ministar ministarstva koje se do sada nije baš pokazalo doraslo zadatku. Klub SDP-a zbog toga i ovom prilikom želi ukazati na besmislenost smještaja resora zaštite prirode u Ministarstvu kulture koji ukazuje na nevjerojatno staromodan i konzervativan u modernom svijetu potpuno prevladan i apsolutno neadekvatan način promišljanja politike zaštite prirode. Umjesto proaktivnog, biocentrično orijentiranog pristupa politici zaštite prirode ova administracija pokazuje antropocentričan, statičan i konzervativan pristup zaštiti prirode kao prostora očuvanja ili konzerviranja prirodnih vrijednosti, izjednačeni sa spomeničkih, ljudskih, kulturnim vrijednostima, izjednačeni s predmetima ili fenomenima koji služe za isključivi užitak ili korist čovjeku. Nadogradnja ovog sustava koja proizlazi iz nužnosti poštivanja međunarodnih konvencija i europskih direktiva Natura 2000 ne mogu popraviti sustavnu grešku koja proizlazi iz takvog statičnog i zastarjelog pristupa politici zaštite prirode. U ovom prijedlogu zakona moguće je iščitati još jednu nelogičnost koja se odnosi na članak 25. kojim se propisuje prijenos kartografskih prikaza s ucrtanim granicama iz članka 24. stavka 2. Zakona o zaštiti prirode u digitalni oblik za zaštićena područja u roku godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Podsjećamo da smo nedavno raspravili zakon kojim smo potvrdili Ugovor o financiranju ekološke mreže Natura 2000, a tim je zakon predviđeno da će se ovim zajmom financirati pilot projekt digitalizacije za dva zaštićena područja. Postavlja se pitanje kako će se financirati digitalizacija ostalih područja u navedenom roku s obzirom na to da u ocjeni potrebnih sredstava za provođenje zakona stoji da nije potrebno osigurati dodatna financijska sredstva u proračunu Republike Hrvatske. Bojim se da država neće biti u stanju poštivati rok koji si sama zadaje ovim zakonom jer prema informacijama s kojima raspolažemo projekt digitalizacije ne ide baš glatko. U klubu SDP-a smatramo kako je nužno donijeti novi Zakon o zaštiti prirode, znatno jednostavniji, moderniji i proaktivniji i provediviji Zakon o zaštiti prirode, zakon u kojem će terminologija biti provedena dosljedno i ujednačeno i neće omogućavati modus može ovako i onako tumačenja zakona. Ovaj prijedlog zakona je prilično nelogična tvorevina koja ukazuje na činjenicu da vladajuća garnitura nema promišljenu politiku zaštite prirode te da besciljno baulja ovim iznimno važnim područjem.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Božo Biškupić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Priroda je danas tema svih tema, s jedne strane zbog silnih uništenja, razaranja, a s druge strane zbog naravno mogućnosti da ju sačuvamo, da ju zaštitimo i to je tema ne samo u Hrvatskoj nego danas i u cijelome svijetu. Zbog toga bi trebalo ovom prigodom možda i reći nešto više riječi nego što je uobičajeno u ovim izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Brojne nepoznanice, čudne promjene u prirodi kojih smo svjedoci svakodnevno i na koje uvijek nemamo odgovora, naravno obvezuju nas da se o ovoj temi što više moguće pozabavimo. Treba onda ustvrditi da je Republika Hrvatska s aspekta biološke raznolikosti jedna od najbogatijih zemalja Europe, a ova raznolikost oblikovana je zahvaljujući prirodnim datostima i biogeografskim uvjetima što je doprinijelo brojnosti i raznolikosti kopnenih, vodenih, morskih i podzemnih staništa te života koji se sa njima razvijao. To je jedna velika posebnost za zemlju relativno male površine kao što je naša. Smatramo i to je činjenica, imamo jedan od najmodernijih zakona o zaštiti prirode koji je predložila ova Vlada i koji je uzor ne samo zemljama u našem bližem okruženju nego i u mnogim drugim zemljama. Stoga je potpuno neshvatljivo na ovaj način se izjašnjavati o tom zakonu. A ako mislimo da je besmislen smještaj zaštite prirode u Ministarstvu kulture onda naravno moramo to istaknuti kao svoje vlastito mišljenje, a ne kao opći stav jer otkad je priroda, zaštita prirode u Ministarstvu kulture koje itekako skrbi o zaštiti kulturne baštine, a to je jedna uska povezanost između ta dva važna segmenta ljudskog stvaralaštva, naravno da je učinjen ogroman korak i veliki napredak baš u mandatu eto ove Vlade. U Hrvatskoj se nalazi najznačajniji dio populacije mnogih vrsta flore i faune, ugroženih na ovom europskom nivou, a usprkos visokoj vrijednosti prirode u Hrvatskoj mnoge njene komponente osobito su ugrožene. Crveni popis ugroženih vrsta među analiziranim biljnim i životinjskih skupinama navodi 2235 ugroženih sorti. Ugroženost vrsta nije specifičnost samo Republike Hrvatske, cijeli svijet se bori za smanjenje pritisaka iz ljudskih djelatnosti na prirodu i okoliš, bori se protiv uništavanja živih organizama o kojima ovisi opstojnost ljudskog roda jer osiguravaju i pitku vodu i plodno tlo, oprašivanje biljaka, stabilnosti klime, da nabrojim samo neke od uloga živih organizama u svojim prirodnim staništima. Svakodnevno smo svjedoci posljedica poremećaja prirodnih procesa na zemlji koji se iskazuju kroz pojedine klimatske ekstreme širom svijeta, npr. kroz poplave, što je posljedica između ostalog i nepoštivanja prirodnih zakonitosti i uloge koju prirodni procesi imaju za život na zemlji. Sa željom da se potakne svjetsku javnost na djelovanje, radi opstanka svih živih bića na planetu i osiguranja funkcija eko sustava Ujedinjeni narodi proglasili su prošlu 2010. godinu Međunarodnom godinom biološke raznolikosti, a približava se i 22. svibnja, dan kada obilježavamo Međunarodni dan biološke raznolikosti, a Republika Hrvatska taj isti dan obilježava i Dan prirode. Zaštita prirode ima dugu tradiciju u Hrvatskoj još krajem 19. stoljeća, prve korake u zaštiti napravili su hrvatski prirodoslovci, šumari i planinari, a sustavni rad u zaštiti prirode odvija se sve do danas. Priroda je hrvatska baština te se na brojnim lokacijama nalaze i objekti i kulturne baštine i prirodne vrijednosti koje treba zaštititi. Taj spoj možemo vidjeti na primjeru nacionalnih parkova kao što su Brijuni i Mljet gdje je prioritet zaštita prirode, a isto tako i uspostavljanje zaštite nad kulturnim dobrima. Međutim, zaštita prirode odavno je izašla iz koncepta zaštićenih područja, a naš je cilj cjelovito očuvanje biološke raznolikosti. Važno je reći da je od početka devedesetih godina bilo u većini zemalja uobičajena klasična koncepcija zaštite prirode koja se prvenstveno odnosila na upravljanje i zaštitu nacionalnih parkova i drugih zaštićenih dijelova prirode, te zaštićenih biljnih i životinjskih vrsta. Donošenjem Konvencije o biološkoj raznolikosti u Rio de Jeneiru '92. godine koncepcija se mijenja, pojam zaštite prirode proširuje se na očuvanje i zaštitu sveukupne biološke i krajobrazne raznolikosti, te održivo korištenje prirodnih dobara. I Hrvatska je jedna od zemalja koja naravno u poštivanju te konvencije prednjači. Zakon o zaštiti prirode u cijelosti uređuje sveukupnu zaštitu prirode, odnosno očuvanje biološke i krajobrazne raznolikosti. Kao temeljne dokumente zaštite prirode zakona vodi i strategiju i akcijski plan zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti Republike Hrvatske koju je donio naš Sabor 2008. godine. Strategijom vladinih programa Republike Hrvatske i strateškim planom Ministarstva kulture za razdoblje od 2010. do 2012. zaštita i očuvanje prirode prepoznata je kao jedan od posebnih ciljeva, a zaštićena i očuvana prirodna dobra osigurat će postojanost temeljnih vrijednosti i potencijala za daljnji razvitak. Suvremeni koncept zaštite prirode u Republici Hrvatskoj danas je jedino moguće provesti kroz integralni pristup zaštite prirode, kroz intenzivnu suradnju na svim sektorima, znanstvenim i stručnim institucijama, nevladinim udrugama i medijima u provedbi zakona i međunarodnih konvencija. Strateški cilj zaštite prirode je osigurati održivo korištenje bioloških resursa u Republici Hrvatskoj. Novi Zakon o zaštiti prirode to je taj moderni zakon samo ja mislim da ga naša kolegica nije prepoznala. Treba ga dobro iščitati. Treba iščitati i zakone iz susjednih zemalja i vidjeti koliko smo u tome napredni i njegove nadopune od 2009. kao i pripadajući podzakonski akti u cijelosti ugrađuju odredbe glavnih propisa Europske unije na području zaštite prirode. To su direktive o pticama i direktive o staništima, a cilj tih direktiva je utvrditi područja koja su važna za očuvanje ugroženih staništa i vrsta u tzv. povoljnom statusu zaštite. Već sam ovih dana u prigodi Natura-e 2000 govorio o onoj velikoj tragediji na Vranskom jezeru i mislim i sličnim tragedijama koje se događaju baš zbog toga što ne poštujemo ono što bi morali poštivati. Takvi lokaliteti koji su utvrđeni dokumentiraju se kroz Program Natura 2000 čiju čine osnovu sve europske ekološke mreže koja je zacrtana kao cilj. Jedan od najvažnijih mehanizama provedbe Srednje europske strategije zaštite biološke i krajobrazne raznolikosti. Sa Program Natura 2000 treba biti, dakle taj program treba biti dovršen do dana pristupanja u Europsku uniju, a do tad su i provedbeni propisi financirani iz PHARE programa te IPA pretpristupnih programa kako bi se pospješilo njihovo dovršavanje. U sklopu priprema nacionalnog strateškog okvira za korištenje strukturnih fondova, te operativnih programa za okoliš intenzivno se radilo i na prioritetnom području projekta zaštite prirode prije svega, uspostavi sustava za provedbu Natura 2000 o čemu smo ovih dana već i nešto više govorili u ovom Visokom domu. Natura 2000 i Ekološka mreža Europske unije koja obuhvaća područja važna za očuvanje ugroženih vrsta i staničnih tipova i svaka zemlja članica Europske unije doprinosi i stvaranju mreže Natura 2000 određivanjem posebnih područja zaštite. Pred nama je ovaj Nacrta prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode s konačnim prijedlogom kojim se novelira Zakon o zaštiti prirode koji je donio Hrvatski sabor prvo 2005. pa je noveliran 2008. I kao što smo čuli i 2009. Važećim zakonom uređuje se sustav zaštite cjelovitog očuvanja prirode i njezinih vrijednosti. Nastavno nakon izvršena je cjelovita analiza, ukazala se potreba usklađenja određenih odredbi Zakona o zaštiti prirode sa Zakonom o općem upravnom postupku. Treba na kraju ipak kazati da sva nastojanja međunarodnih organizacija, ali i briga svih onih koji skrbe o prirodi i o zaštiti prirode u Hrvatskoj nisu dovoljna. Jedino svi zajedno, svi zajedno možemo spasiti uništeno, uspostaviti ravnotežu u poremećaju, sačuvati naslijeđeno kako god okrenuli i vjerovali, kako god da čovjek čuva prirodu mislim da je istina obrnuta jer čovjek uvijek razara, a priroda ga čuva. Kolegice i kolege, klub HDZ-a će podržati ovaj zakon.
Hvala. Klub HSS-a, gospođa zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora, zastupnice i zastupnici, državni tajniče. Klub zastupnika Hrvatske seljačke stranke podržat će Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Ovdje je riječ o tehničkim izmjenama, usklađivanjem sa Zakonom o prekršajima, Zakonom o znanstvenoj djelatnosti, sa Zakonom o općem upravnom postupku i mislimo da evo u ovom prijedlogu koje je Ministarstvo kulture pripremilo doista nema ništa sporno. Dapače, da upravo ovakav zakonski prijedlog ide u smislu i bržeg i efikasnijeg djelovanja kad je riječ o zaštiti prirode a ono što je značajno jest i to da valjan prikaz granica će biti i onaj u digitalnom obliku što je posebno značajno zbog investicija i lokalnog stanovništva. Naravno da nas veseli i najava državnog tajnika da se kreće sa pripremom i jednog sveobuhvatnog Zakona o zaštiti prirode, jer ako se Hrvatska ima sa čim ponositi onda to jesu njena zaštićena područja kojima se dive i mnogobrojni stručnjaci, znanstvenici iz cijelog svijeta, ali i mnogobrojni turisti. 12% površine zaštićene u kategorijama nacionalnih parkova i parkova prirode čak 50% površine Republike Hrvatske koje će ući u ekološku mrežu daje nam za pravo smatrati da doista imamo posebnu i prekrasnu zemlju i da upravo na tim zaštićenim područjima možemo graditi i svoj razvoj koji mora naravno biti održivi razvoj, a to znači da treba poticati one gospodarske aktivnosti koje otvaraju nova radna mjesta, štite socijalnu sigurnost zaposlenih i štite okoliš. Naravno da je nama u Hrvatskoj seljačkoj stranci izuzetno važno da sve te aktivnosti koje se poduzimaju budu također usmjerene i prema lokalnom stanovništvu, prema ruralnom stanovništvu. Jer jedino ako oni ostanu živjeti na hrvatskom selu onda ćemo moći reći da doista imamo aktivnu zaštitu, a ne da zaštićujemo područja samo da bi mogli reći da smo nešto zaštitili. Također želim istaknuti aktivnu ulogu Hrvatske seljačke stranke, kad je riječ o poticanju proglašenja regionalnih parkova u Republici Hrvatskoj, posebno onog Mura, Drava, drago mi je da su svi prijepori u tom segmentu otklonjeni, da je 5 županija koje se nalaze na području i Mure i Drave dobilo mogućnost i jednu novu dimenziju razvoja proglašenjem tog regionalnog parka, ali i povlačenja financijskih sredstava, što je izuzetno važno, i u smislu razvoja eko poljoprivrede, i eko turizma, ali i u smislu komunalne i društvene infrastrukture. Kandidaturom zajedno sa kolegama iz Mađarske za rezervat biosfere, vjerujem da ćemo doista dobiti na svjetskoj karti još jedan vrlo prepoznatljiv biser na koji trebamo biti ponosni. Veseli nas i najava Ministarstva kulture da će se uskoro pred Vladom Republike Hrvatske naći i prijedlog da se Moslavačka gora proglasi regionalnim parkom, jer ona ima sve elemente za to, a posebno je značajna i zbog svoje geološke i naravno strukture, ali i svojih prirodnih bogatstava, posebno nalazište i rezervoara vode, koji su nužni danas u modernom svijetu kao posebni i prirodni resursi na koje je Hrvatska izuzetno ponosna. Zaštita prirode, ali i zaštita okoliša u kontekstu održivog razvoja prepoznata je kao izazov suvremenog trenutka, HSS je u tim pitanjima neprestano aktivan i prisutan na svim razinama od državne do lokalne, i upravo i tu zaštitu prirode i zaštitu okoliša percipiramo kao šansu razvoja svih segmenata društva, a ne kao nešto što nas u tom razvoju sputava. Upravo zbog takve filozofije koju zagovaramo, koja je prisutna u HSS-u više od 100 godina i koju naši članovi žive, HSS je jedina prava zelena stranka u Hrvatskoj. Ono što čini jednu državu, to je njezin prostor, njezino stanovništvo, i njezin okoliš. I mi moramo znati taj prostor i taj okoliš naše Hrvatske štititi i zaštititi. Ali moramo biti također svjesni da je naša priroda i resurs i to gospodarski, turistički i razvojni. Zbog toga nam nije cilj zaštita radi zaštite, već zaštita od neplaniranih, nepromišljenih ili sebičnih osobnih interesa, koji trajno narušavaju prirodne vrijednosti koje gledamo kao dragocjeni razvojni resurs Hrvatske. Zaštita prirode, onog prirodnog bogatstva po kojem smo prepoznati u svijetu i koji je temelj za razvoj drugih djelatnosti koje pridonose općoj dobrobiti koje smo dužni čuvati i štititi za buduće naraštaje, prepoznajemo kao bogatstvo kojim se trebamo ponositi, ali i kao prednost koja je danas još relativno slabo iskorištena, a može u mnogome doprinijeti razvoju drugih gospodarskih potencijala u okvirima održivog razvitka. Zbog toga u HSS-u smatramo potrebnim što prije uspostaviti učinkoviti informacijski sustav zaštite prirode, te postojeće i djelatne sastavnice tog sustava unaprijediti. U sklopu ostvarivanja uspostave djelotvornog informacijskog sustava, potrebno je zauzeti se za provođenje širih temeljnih znanstvenih istraživanja u području geologije, krajobraza, hidrologije, i ekologije, posebice u područjima u kojima nije ili je dostupna niža kvaliteta podataka. Također se zauzimamo i za jačanje i unapređenje sustava zaštite prirode sa poduzimanjem svih potrebnih radnji kako bi se takva područja i vrste zaštitile sukladno najvišim svjetskim standardima. Pritom smatramo potrebnim poticati proglašenje zaštićenih dijelova prirode, ali u mjeri i u opsegu koji je stručno opravdan, i pridonosi gospodarskom razvoju, i koristi što široj lokalnoj zajednici. U tom je smislu prema našem mišljenju potrebno i provesti reviziju zaštićenih područja, provesti zabilježbu u zemljišnim knjigama, a predlažemo i što skoriju uspostavu jedinstvenog geoinformacijskog sustava zaštićenih područja, i ostalih prirodnih vrijednosti. Opće je poznato da se Hrvatska seljačka stranka protivi ispuštanju živih genetskih modificiranih organizama u okoliš, drago nam je da su sve županije u Hrvatskoj se proglasilo GMO free i rekle ne takvih organizmima, to je preduvjet za očuvanje naše biološke raznolikosti, ali za unapređenje domaće poljoprivredne proizvodnje i naravno za unapređenje turizma. Drago nam je također da je ta inicijativa prepoznata dakle i na razini naših susjeda, sa kojima zajedno Hrvatska kreće u aktivnost proglašenje Alpe-Adria zone slobodne od GMO-a. Također smatramo da je potrebno u što skorijem vremenu razminirati zaštićene površine, staviti ih u funkciju upravo kad je riječ o proizvodnji hrane i eko turizmu. HSS se zalaže za integrirani pristup zaštiti prirode. Danas imamo ekološku mrežu koja pokriva oko polovicu kopnenog teritorija i više od trećine morskog teritorija Republike Hrvatske. Značajni dio te mreže postat će ulaskom u Europsku uniju dio nature 2000, mreže posebno zaštićenih svojti i staništa. Kako bismo zaštitili tako veliko područje, posebnu pažnju moramo posvetiti obrazovanju stanovništva koje živi na tom području, ili u blizini zaštićenog područja. Podloga zaštiti moraju biti razvojni planovi, odnosno planovi upravljanja takvim područjima, koji će omogućiti posebno lokalnom stanovništvu gospodarske i druge aktivnosti. Samo takva će zaštita imati punu podršku lokalnog stanovništva i biti razvojna šansa. Zaštićena područja prirode svi zajedno moramo prepoznati kao potencijal razvoja kompatibilnih gospodarskih i turističkih aktivnosti u njihovom okružju. Razvojem i poticanjem prihvatljivih oblika poljoprivreda uz zaštićena područja, ali i u njima osigurat ćemo zaštitu tog doista neprocjenjive vrijednosti prostora, i osigurati nastavak tradicije hrvatskog sela na tim prostorima. Naglašavamo u HSS-u očuvanje autohtonog hrvatskog sela, a zaštita mora biti na korist lokalne zajednice i stanovnika. To je važno jer je riječ o ljudima koji su čuvali i očuvali hrvatski prostor, koji su očuvali identitet, vjeru, nošnju, pjesmu hrvatskog naroda, i to su ljudi koji doista sa pravom mogu reći da sami sebe samozapošljavaju, da su oni ti koji dodatno razvijaju i eko poljoprivredu i eko turizam, da su oni ti koji se upuštaju i u različite tradicijske djelatnosti, a kao takvi dakle osim što stvaraju dodatnu vrijednost zasigurno su oni koji su godinama živjeli na tim prostorima, i na nama saborskim zastupnicima, ali i na izvršnoj vlasti i predlagateljima zakona jest da osiguramo sve moguće mehanizme da oni doista ostanu i dalje živjeti na hrvatskom selu. Uz ove priloge koje sam dala naglašavajući važnost izrade sveobuhvatnog Zakona o zaštiti prirode želim još jednom pohvaliti napore Ministarstva kulture, svih nadležnih službi koje se bave zaštitom prirode od državne do županijskih i lokalnih jer su oni također naravno zaslužni zbog toga što imamo sjajno stanje zaštite prirode u Hrvatskoj uz lokalno stanovništvo koje je to sve ove godine čuvalo i bez kojih ne bi bilo niti zaštite prirode niti Hrvatske. Hvala lijepo.
Hvala. Klub zastupnika HNS-HSU-a, gospođa zastupnica Danica Hursa. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče, kolegice i kolege. Ovim prijedlogom zakona usklađuje se Zakon o zaštiti prirode sa Zakonom o općem upravnom postupku, Prekršajnim i Zakonom o znanstvenoj djelatnosti i visokom obrazovanju. Nadalje se Zakon o zaštiti prirode usklađuje s novim tehnološkim mogućnostima te se određuje kartografski prikaz zaštićenog područja i u digitalnom obliku. Određuje se dalje dostava akta o proglašenju osim nadležnom sudu i nadležnom Područnom uredu za katastar, propisuje se uvođenje Upisnika zaštićenih područja. I ovdje ćemo čekati obrazloženje državnog tajnika zašto nije bilo moguće popisati sve zaštićene prirodne vrijednosti. Nadalje se određuje tko i na kojim nivoima može donijeti rješenja. Mi u klubu HNS-HSU-a ćemo podržati ovaj prijedlog zakona jer osim što zakon usklađujemo sa spomenutim zakonima i na taj način držimo da zaštitu prirode dižemo na jedan novi, viši, kvalitetniji nivo. Štiteći prirodu štitimo vlastiti život i zdravlje. Danas je znano da se moramo boriti za harmonični odnos svih živih i neživih organizama na zemlji koji međusobno razmjenjuju materiju, energiju i informacije. Eko-centrični sustav jeste sustav suživota s okolinom koji koristi sva moguća dostignuća kako bi sebe unaprijedio i omogućio sveopći razvoj naravno uz sklad. I na kraju reći ću da mi u HNS-HSU kao nadam se i vjerujem svi vi očekujemo nove i kontinuirane napore u uređenju ovih Zakona o zaštiti prirode koji će uz vrijedne pojedince i vrijedne udruge u našoj zemlji putem zakonskih odredbi zaštitu prirode i čovjeka uvijek gotovo svakodnevno dizati na viši nivo. Još jednom klub HNS-HSU-a podržati će prijedlog ovog zakona.
Hvala. Pojedinačna rasprava. Gospodin zastupnik Zdenko Franić, izvolite.
Štovani gospodine potpredsjedniče, štovani gospodine državni tajniče. Evo, ovo je jedan zakon koji možda nije sve obuhvatio, ali svakako valja ga podržati. U kontekstu ovog zakona bih progovorio i o segmentu upravljanja kvalitetom u kontekstu očuvanja prirode. Naime, vi se ovdje referirate i na certifikaciju šuma gdje pod certifikacijom se smatra osiguravanje djelatnosti koja osigurava zapravo potvrdu nezavisne treće strane da se gospodarska djelatnost u šumi odvija na određeni propisani način. Štoviše, u članku 195. se kaže da će se novčanom kaznom u iznosu 25 tisuća do 200 tisuća kuna kazniti pravna osoba ako koristi i gospodari šumama suprotno načelima održivog razvitka i načelima certifikacije šuma i referirate se na članak 42. stavak 2. i 3. Postavlja se pitanje što je sa osobama koje nisu pravne osobe, dakle privatni vlasnici šuma? Naime, u praksi vam to izgleda ovako. Ljudi sjeku šume i to čak i u područjima gdje nije načinjena gospodarska osnova gospodarenja šumama. Prema tome, čak i ako je šuma njegova on tamo ne smije provoditi sječu. Dakle, to se do gole sječe dešava u nekim regijama, primjerice na Banovini. Obavijeste se o tome Hrvatske šume gdje inspektor kaže slušajte ja vam baš nisam nadležan, prijavite to policiji. Nazoveš policiju, a ovi pitaju oprostite ali na kojoj čestici se to radi? Dakle, ako si građanin koji ima dobre namjere, koji ispunjava svoju građansku dužnost još te dodatno pitaju svu silu pitanja na koja naprosto ne možeš odgovoriti. Pitaš šumarskog inspektora pa za miloga Boga pa kako vi ne možete identificirati to? A on mene pita a kako bi vi to načinili? Pa lijepo, uzeo bih GPS, locirao česticu, ušao u arkod i onda identificirao o kojoj se katastarskoj čestici radi. A čovjek kaže je, to vam je znanstvena fantastika 21. stoljeća, mi o tome nismo još niti zamislili,a kamoli da možemo to provoditi. U isto vrijeme Hrvatske šume i njihovi inspektori imaju FTC certifikat za, FCC certifikat za upravljanje šumama. Dakle imaju, akreditirani su da se šumama gospodari prema strogim socijalnim i ekonomskim standardima i to od strane, akreditacija je dobivena od strane Forrest stewardship councila. Postavlja se pitanje tko izdaje certifikate za gospodarenje šumama u smislu vašega Zakona. U Hrvatskoj nitko nije za to akreditiran, nitko nije niti uspostavio akreditacijsku shemu da se mogu certifikati izdavati. Prema tome, apeliram da u sljedećem Zakonu kojeg ste najavili u vašem uvodnom obraćanju malo više posvetite pažnju i na te segmentu upravljanja kvalitetom, certifikaciju, akreditacijsku certifikacijskih kuća, akreditaciju ispitnih laboratorija koji se bave zaštitom prirode jer Hrvatska akreditacijska agencija je akreditirala neke laboratorije koji se bave ispitivanjem kontrole voda, gospodarenja otpadom pa i zaštitom zraka. Zrak je u Republici Hrvatskoj još uvijek u urbanim područjima izuzetno dobre kvalitete. Imamo osposobljene stručnjake i znanstvenike koji se bave zaštitom zraka. Hvala Bogu i veliki dio teritorija Republike Hrvatske je pokriven šumama kao plućima, generatorima kisika, tvornicama kisika međutim, to tako treba ostati i u budućnosti. Zrak svakako treba zaštititi ali smatram da nije pravo rješenje koje je trenutno u Republici Hrvatskoj aktualno da je Državnom hidrometeorološkom zavodu povjereno upravljanje cijelom zaštitom zraka u Republici Hrvatskoj i onda se u praksi dešava da oni za to nisu osposobljeni, da moraju uzimati podizvođače koji su daleko stručniji i vještiji i znanstveno potkovaniji štoviše i akreditirani u smislu Zakona koje donosi ovaj Sabor. Štovani gospodine državni tajniče, ti segmenti također spadaju u zaštitu prirode i njih bi se u ovom zakonu trebalo daleko snažnije istaknuti i podcrtati ali na sustavan način. Prisjetimo se da je funkcionalna infrastruktura kvalitete preduvjet zatvaranja poglavlja 1. slobodno kretanje robe i da bez toga nema niti punopravnog članstva u Europskoj uniji. Na žalost kažem, u ovom Zakonu koji je načinjen zbog određenih tehničkih usklađivanja i kojeg svakako treba podržati ipak na sustavni način nije riješen ovaj izuzetno važan segment, kojeg sam pokušao prikazati na ovom malom primjeru gospodarenja šumama kao jednog od izuzetno važnih kamenčića u mozaiku očuvanja prirode. Hvala lijepa.
Hvala. Imamo jednu repliku, gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Pa kolega Franić kada govorite o nepravednoj sječi šuma odnosno da ne kažem krađama u šumama i na šumskom zemljištu. Smatram prije svega da je ... zakon o šumama koji je propisao da privatni šumoposjednici moraju imati programe za gospodarenje šumama ali na žalost savjetodavna šumarska služba nije odradila svoj posao u onakvom obimu kako je trebala, a izmjenom Zakona o šumama kada je Šumarska savjetodavna služba prešla ponovno pod Hrvatske šume na žalost bojim se da neće se ni sada desiti da privatni šumoposjednici imaju redovite programe, to je jedna stvar. Drugi je problem upravo u tim ruralnim područjima, gdje je većina zapuštenih poljoprivrednih površina što stvarno stanje ne odgovara onom činjeničnom stanju u katastru i gruntovnicama, gdje se to vodi da su poljoprivredne površine a u naravi su šume. Pa tako imate slučaj da kod uvođenja u posjed, u zakupu poljoprivrednog zemljišta gotove šume koje se vode kao na katastarskim česticama da su oranice ili pašnjaci se sijeku i nema kontrole nad prometom tog ... materijala. Što se tiče certifikacije šuma činjenica je, to ste u pravu, da Hrvatske šume posjeduju taj certifikat ali je upitno upravo ovo, što sa privatnim šumposjednicima, ne govorim o malima hektar dva, nego onima koji su sada na 1000 ili 500, 600, 1800 hektara na koji način će to oni iscertificirati bilo kroz Zakon o šumama ili ovaj Zakon o zaštiti prirode.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin Franić. Izvolite.
Da ovaj segment, zapravo je li starija kokoš ili jaje, prisutan je i ovdje. Nesumnjivo, barem nemam nikakve dvojbene političke stavove pa ne trebaju me zbog benignih rasprava isključivati za miloga Boga. Dakle, nije sporno da Hrvatske šume imaju FCC certifikat na tome im treba čestitati jer je to izuzetno zahtjevan certifikat koji nije lako dobiti, međutim, pitanje jest tko je akreditiran u Republici Hrvatskoj za certifikacije šuma u smislu ovog Zakona. Da li to znači da Hrvatska akreditacijska agencija treba uspostaviti shemu koja se odnosi i na to. Hrvatska akreditacijska agencija jest osposobljena samo joj treba gospodine državni tajniče signal od Vlade da uspostavi tu shemu za certifikaciju šuma i to ne samo za pravne osobe nego za sve šumoposjednike jer šume nemaju granica, bilo da se nalaze u posjedu pravnih osoba, Republike Hrvatske ili u privatnim rukama one moraju biti zaštićene. I nažalost, kolega Podnar, ovi zakoni o šumama koje smo prihvatili svakako nisu bili korak naprijed nego korak natrag.
Hvala. I završni osvrt gospodina državnog tajnika Zorana Šikića, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Poštovane gospođe i gospodo zastupnici. Kao prvo želim zahvaliti na podršci svih klubova, međutim u isto vrijeme moram reći da me žalosti argumentacija koju je iznijela zastupnica Holy jer je neargumentirana i netočna. Hrvatski sektor zaštite prirode ne baulja nego je regionalni lider i jedan od najboljih u Europi. Nadalje, moram podučiti zastupnicu da se zaštićene prirodne vrijednosti sastoje od zaštićenih područja i zaštićenih svojti. Obzirom da svojte su propisane pravilnikom… … [[Upadica se ne razumije.]]
Gospođo zastupnice, niste dobili riječ, a vi državni tajniče izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] /Buka u dvorani./…
Zaštićena područja su bitna kartografski i ono što uvodimo novinu je uvođenje digitalnog oblika. Kad je u pitanju jezero Njivica na Krku prava adresa i pitanje koje treba uputiti nije državnoj razini nego županijskoj, u Primorsko-goransku županiju. Hvala vam lijepo. [[Pljesak.]]
Hvala. Zaključujem raspravu. Prelazimo na Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode, bio je hitni postupak, P.Z. br. 749 Predlagatelj Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Amandmane je podnio Odbor za zakonodavstvo. Tijekom rasprave predstavnik predlagatelja prihvatio je amandmane te o njima ne glasujemo jer oni postaju sastavni dio konačnog prijedloga zakona sukladno članku 169. Poslovnika. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti prirode. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj konačni prijedlog zakona prihvaćen je jednoglasno sa 98 glasova zajedno sa prihvaćenim amandmanima.