Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Dame i gospodo zastupnici. Prema odredbama Zakona o Poreznoj upravi Porezna uprava predstavlja uz Financijsku policiju, Financijski inspektorat, Carinsku upravu te Ured za sprečavanje pranja novca, jednu od nadzornih službi Ministarstva financija. Međutim, praćenjem primjene zakonskih propisa učinkovitosti rada svih nadzornih službi u Ministarstvu financija utvrđena su preklapanja u nadležnostima nadzornih službi, kao i dodatna opterećenja poreznih obveznika koja nastaju kao posljedica neusklađenosti obavljanja nadzora. Kako bi se otklonila uočena pojavnost preklapanja odgovornosti između nadzornih službi u Ministarstvu financija započela je opsežna izmjena cjelokupnog ustrojstva kojom se između ostaloga prema odredbama posebnog propisa ukida Financijska policija. Djelokrug, zatečena sredstva, prava i obveze Financijske policije kao ukinute ustrojstvene jedinice Ministarstva financija rasporedit će se unutar ostalih nadzornih službi Ministarstva financija. Kako bi se osiguralo preuzimanje dijela poslova iz djelokruga Financijske policije istodobno s donošenjem Zakona o prestanku važenja zakona o Financijskoj policiji predlaže se i donošenje Zakona o Poreznoj upravi. Prema priloženom prijedlogu Zakona o Poreznoj upravi s konačnim prijedlogom zakona Porezna uprava iz djelokruga Financijske policije u svoj djelokrug preuzima nadzor ispunjenja rokova plaćanja propisanih odredbama posebnog propisa kao i poslove poreznog nadzora. Nadalje, Financijska policija kao isključivo nadzorna služba nije bila ustrojena za izvršavanje ostalih vezujućih postupaka proizašlih iz postupaka rada nadzorne službe te iste poslove za Financijsku policiju izvršavala Porezna uprava kao što su postupci ovrhe, prekršajni postupci u skladu sa odredbama propisana sada važenjem Zakona o Poreznoj upravi. Time je ovaj zakonski prijedlog usklađen s ciljevima Vlade Republike Hrvatske o potrebi racionalizacije obavljanja poslova s tijelima državne uprave, te preporukom određenih institucija u otklanjanju i preklapanja odgovornosti između financijske policije i drugih nadzornih tijela, te izmjenom cjelokupnog ustrojstva Ministarstva financija koji je u tijeku i u okviru kojih se predlaže ukidanje Financijske policije. Vezano za Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma. Znači, Zakonom o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma propisano je da je Ured za sprječavanje pranja novca upravna organizacija u sastavu Ministarstva financija koja obavlja zadaću u cilju sprječavanja pranja novca i financiranja turizma. Predloženim Zakonom o izmjeni i dopuni Zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma usklađuju se odredbe toga zakona sa odredbama Zakona o sustavu državne uprave i Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima. Ured za sprječavanje pranja novca umjesto upravne organizacije postaje ustrojstvena jedinica unutar Ministarstva financija. Ista se predlaže s ciljem racionalizacije broja dužnosnika budući da prema odredbi članka 41. Stavka 2. Zakona o sustavu državne uprave radom upravne organizacije u ministarstvu upravlja pomoćnik ministra. Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima ukinuto je radno mjesto ravnatelja, te se predlaže da se Uredom za sprječavanje pranja novca upravlja predstojnik ureda. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske s konačnim prijedlogom zakona. Zakon o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske uređuje se ustrojstvo, djelokrug, nadležnosti i ovlasti financijskog inspektorata Republike Hrvatske. Prema Zakonu o financijskom inspektoratu je upravna organizacija u sustavu Ministarstva financija i njome upravlja ravnatelj. Predloženim zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o financijskom inspektoratu Republike Hrvatske usklađuju se odredbe toga zakona s odredbama Zakona o sustavu državne uprave, Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima i Uredbom o načelima unutarnjeg ustrojstva tijela državne uprave. Financijski inspektorat umjesto upravne organizacije postaje ustrojstvena jedinica unutar Ministarstva financija. Isto se predlaže i s ciljem racionalizacije broja službenika budući da se prema odredbama članka 41. Stavka 2. Zakona o sustavu državne uprave radom upravne organizacije u ministarstvu upravlja pomoćnik ministra. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o državnim službenicima ukinuto je mjesto ravnatelja, te se predlaže da Financijskom inspektoratu upravlja predstojnik Financijskog inspektorata. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. U ime klubova najprije, a prvi se prijavio u ime kluba zastupnika Hrvatskih laburista, stranke rada gospodin zastupnik Vuljanić Nikola. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice i kolege. Tri od ovih zakona su tehničke prirode. Mijenja se naziv, funkcija se seli iz jedne organizacije u drugu i tome slično. Zakon o Poreznoj upravi nije tog tipa. To je novi zakon i on zapravo propisuje prije iznad svega što Porezna uprava radi, a radi svašta. Ne mislim ništa loše pod tim svašta. Radi puno poslova od obrade podataka, davanja stručnih mišljenja, nadzora, suradnje sa drugim javno-pravnim tijelima, naplaćuje doprinose, izvještava, provodi ovrhe i još mnogo toga. Kako uspješno radi onaj svoj temeljni posao, a to jest ubiranje poreza vidi se iz činjenice da trenutačno imamo reče ministar gotovo 45 milijarde kuna poreznog duga koji nije naplaćen. To je, malo je to pa pola državnog proračuna. Takva razina porezne evazije nemogućnosti naplate što god da jeste razlog ne može biti slučajno. Slučajno se može pogriješiti malo, 5%, 10%, 15%. Ali ovakva razina isključuje i slučajnost i nesposobnost. Tako nešto u državi koja financijski ne stoji dobro situacija da 45 milijardi kuna stoje nenaplaćenih, pa neka je samo 30% toga moguće naplatiti takva situacija može se dogoditi samo i isključivo namjerno. Namjerno iz raznih političkih razloga. Porezi su se na nekim mjestima naplaćivali, na drugim mjestima se nisu naplaćivali. I sad je zapravo iluzorno objašnjavati zašto naplata poreza ne ide. Nitko ni nas ovdje nije izabrao niti u Vladu nitko nikoga nije postavio da nam objasni da građanima objasnimo zašto nešto ne ide. Svi smo tu da napravimo da stvari idu. U ovom setu zakona ukida se Financijska policija i neke njene ingerencije prelaze vjerojatno na Poreznu upravu, neke prelaze na druge organe o kojima se u ova četiri zakona radi. Međutim, pored Porezne uprave za sličan posao jedan od tih zakona govori o tome mi imamo i Ured za sprječavanje pranja novca. Kako ustanoviti da je neki novac opran? Pa po definiciji tako što je čist, odnosno tako što može vlasnik tog novca dokazati da je novac zarađen legalno i da je na njega tijekom zarađivanja plaćeno sve ono što treba platiti. Dakle, porezi, doprinosi, sve što s novcem već ide. Tko treba ustanoviti jel' to tako? Pa nitko drugi nego Porezna uprava. Ured za sprječavanje pranja novca to niti može niti treba ustanoviti. Porezna uprava ima sve mehanizme, ima ljude, ima tehniku i može to ustanoviti. Kad se govori o tom opranom novcu radi se naravno o novcu iz nelegalnih djelatnosti. Namjerno ne kažem kriminalnih djelatnosti. Nisu tu samo šverceri droge. Tu su i nelegalne djelatnosti, tj. one na koje nije plaćeno ono što je trebalo biti plaćeno. Kriminalne djelatnosti hvata policija. Porezna uprava ne hvata kriminalce u pravilu. Porezna uprava se ne može niti pojaviti u trenutku nastanka kriminalnog djela iz koga netko izvlači profit. Ali u jednom drugom trenutku se može pojaviti, a to je trenutak trošenja. Podnijeli smo amandman na ovaj Zakon o Poreznoj upravi u kojem tražimo da se ingerencije Porezne uprave odnosno poslove kojima se Porezna uprava bavi stavi i kontrola razlike između porasta vrijednosti poreznog obveznika i poreza plaćenog u prethodnom periodu. Naime, što se događa? Svi znamo desetke i stotine slučajeva u ovoj zemlji gdje su ljudi koji su praktično socijalni slučajevi nigdje ništa jadni nemaju, jedva se snalaze u životu. Voze u novim jaguarima, maseratima ili u najgorem slučaju porscheima. Nikada nitko takve ljude nije priupitao gospodine, a otkuda vama novac za taj porsche? Pa vi ste na socijalnim nekakvim primanjima, vi ste umirovljeni poštanski službenik, vi ste nezaposlen. Što radi … [[Govornik govori engleski, ne razumije se.]] u SAD? Glavni posao Američke porezne uprave je upravo to. Ukoliko ujutro kupite auto koji je iznad vaših platežnih mogućnosti odnosno iznad mogućnosti koje ste pokazali lanjskim plaćanjem poreza popodne vam dolazi poreznik i traži od vas, ne donosi on dokaze, on nije policajac, on je poreznik, on traži od vas da mu pružite dokaze da je novac kojim ste kupili taj auto, a on je preskup za vas da ste taj novac legalno zaradili. Dobili od bake u naslijeđe, napravili financijsku transakciju, zaradili na lutriji kako god, ali da ste ga legalno zaradili. Ako to niste u stanju onda bez tog auta naravno ostajete i plaćate debelu kaznu poreznoj upravi odnosno državi. Dakle, Porezna uprava hvata kriminalce oni koji crno zarađuju novac, oni koji ne plaćaju poreze, ne kod zarađivanja novaca, nego kod trošenja novaca jedino tamo gdje se to može. Al Capone je pobio pola Chicaga nije otišao u zatvor jer mu se nije ništa moglo dokazati. Onog trenutka kada je prevario na porezu otišao je 20 godina u Alcatraz i tamo je lijepo umro. Naša Porezna uprava to ne radi. Pa ako kriminalci prođu policiji kroz prste, gdje im je kraj? Zapravo zna se gdje im je kraj, postaju ugledni poslovni ljudi. Još dva pitanja oko Porezne uprave na koje se nadam da ćemo vrlo skoro dobiti odgovor. OIB je lansiran svi se njim služimo za neke svrhe, kada ćemo se početi služiti OIB-om za porezne svrhe, kada će početi usklađivanje imovine posjedovanja imovine onog tko je zapisan u gruntovnicama barem znam da nije veći dio toga zapisan u gruntovnicama, ali nešto jeste. Ono što je zapisano u gruntovnicama sa podacima kojima raspolaže i po kojima treba funkcionirati Porezna uprava. Zanima me jel stvarno nemoguće u ovoj zemlji da porezni obveznici imaju svog poreznog službenika, referenta, nekoga tko će njih osobno pratiti i za kog će oni znati da ih taj porezni referent prati i da ne mogu puno vrdati jer se zna da taj čovjek svoj posao zna. Država naime mora imati … u svakoj situaciji mora stimulirati zakonito i pošteno ponašanje, ali mora imati i batinu. Bez toga nema funkcioniranja nijednog zakona, najmanje ovoga. Hvala.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Srđan Gjurković. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, predstavnici Vlade, zamjeniče ministra, ravnateljice Porezne, poštovane kolegice i kolege. Dakle, Klub HNS-a će podržati donošenje sva 4 prijedloga zakona. Jasno prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji, radi se o novome ustrojstvu, racionalizaciji. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o financijskom inspektoratu RH isto tako radi se o ustrojstvu i racionalizaciji. Prijedlog zakona o izmjeni i dopuni Zakona o sprečavanju pranja novca i financiranju terorizma znači da je došlo do promjene strukture i načina funkcioniranja državne uprave i jedna je od reformskih zadaća Vlade RH. Ono što je sigurno i većini građana poduzetnika birtno mijenjanje Zakona o poreznoj upravi. Međutim te izmjene su u onome pravo rečeno pozitivnom smislu jer kada se govori o Poreznoj upravi najčešće se razmišlja o načinu kako o Porezna uprava djeluje kao jedan recimo to represivni element koji je u funkcioniranju države odnosno državnih financija. Na ovaj način u biti Poreznu upravu kao prvo zakon koji objedinjuje sve one izmjene koji je pročišćen, koji je jasan i koji ne samo onima koji se bave financijama svi zainteresiranima po pogledu poreza otvara mogućnost da puno jasnije može pročitati, iščitati, razumjeti i ponašati u budućnosti u odnosu na porezne obaveze. Ono što je bitno to je ta neusklađenost koja je do sada postojala oko određenih odredbi koji ovaj prijedlog zakona u biti sagledava i rješava u jednom dokumentu. Ono što je bitno i za Poreznu upravu kao i za rad općenito javne uprave, javnih tvrtki, a to je i politika ove koalicije, politika HNS-a, politika Vlade, a to je racionalizacija, efikasnost, definiranje prioriteta. To je u ovome zakonu implementirano. Na taj način dobivamo i efikasnost i transparentnost uz dodatno što moramo učiniti da bi Porezna uprava bila i informatički apsolutno dodatno i softverom i hardverom pokrivena kako bi se i ovaj famozni OIB uspio u onu pravu funkciju u kojoj bi Porezna uprava i po ovome zakonu bila ključna, u suradnji sa svim drugim institucijama vlasti kako bi funkcionirali i realizirali sve one projekte i programe, ali isto tako rješavali i sve one prijedloge ili pritužbe od građana i poduzetnika efikasno i brzo. Jer danas je efikasnost, racionalnost i brzina ključna u Republici Hrvatskoj za rješavanje ove gospodarske krize, a sigurno da je Porezna uprava jedan od bitnih elemenata odnosno bitnih kockica koje moraju biti ti koji ne smiju kočiti ono što vlast provodi. I bitno je da se smanjuje i opterećenje poreznih obveznika kroz ovaj zakon jer su dosadašnjim pristupom kroz neusklađenosti oni bili opterećeni odnosno spriječeni da se neke stvari realiziraju. I na kraju sigurno što je bitno, da imamo i novitete, a to je zakon definira da Porezna uprava priprema i izrađuje nacrte, prijedloge zakona i drugih propisa što se odnosi na poreze i doprinose i što odgovara praktičnom stanju do sada čime Porezna uprava onim životnim rječnikom i problemima svakodnevice potrebno da reagira, da predlaže prema ovom Visokom domu, odnosno prema Vladi Republike Hrvatske kako svi oni procesi koji se uoče, a potrebni su da se mijenjaju, što brže i ažurnije rješavaju i u smislu protočnosti i informacija, ali i rješavanja problema. I naravno, jedna od bitnih stvari, da Porezna uprava obavlja nadzor kod poduzetnika i osoba javnog prava nad provedbom zakona o rokovima ispunjenja novčanih obveza što predstavlja novitet u odnosu na dosadašnje stanje. Izuzetno je dobro što je i odgovornost poreznih djelatnika u ovom zakonu predviđena i način kontrole i čuvanja tajne čime se izbjegavaju zlouporabe. Hvala lijepa. Ponavljam, Hrvatska narodna stranka će podržati paket ova četiri zakona.
Hvala lijepa. U ime kluba HDZ-a gospođa zastupnica Martina Dalić. Izvolite.
S obzirom da se ovdje radi o paketu zakona, najopsežniji u tom paketu jest svakako Zakon o Poreznoj upravi. I prije smo imali Zakon o Poreznoj upravi. Kao što je i navedeno u obrazloženju, ovim se zakonom, izrađuje se novi zakon kako bi bio jasniji i pregledniji iako u značajnoj mjeri nema velikih izmjena u odnosu na prethodni zakon osim izmjena u rukovodstvu Porezne uprave i dijelom u važnosti i rangiranju područnih ureda u unutarnjem ustrojstvu. Međutim, upravo je činjenica da je u velikoj većini svoga sadržaja ovaj zakon identičan prethodnom Zakonu o Poreznoj upravi. Ja sam željela ovom prilikom progovoriti i nekoliko riječi zato što je po našem mišljenju kada se već mijenjao ovaj zakon bila dosta dobra prilika da se utvrde ili na određeni način moguće i ojačaju neki aspekti rada Porezne uprave, a koji se sa druge strane odražavaju i na gospodarstvo i na tu vezu između Porezne uprave i gospodarstva. Jedna od najvećih rekla bih primjedbi koja se sa strane gospodarstva može čuti na rad Porezne uprave je pitanje njezinog jednoobraznog postupanja. S obzirom da je ona organizirana na način na koji je, s obzirom da su područni uredi disperzirani na razini cijele Hrvatske postoje i primjeri i primjedbe i zahtjevi gospodarstva da se poboljšaju unutarnji mehanizmi jednoobraznosti rada i postupanja svih dijelova Porezne uprave. To se naravno može činiti unutarnjim mehanizmima, ali upravo s obzirom da je taj segment rada Porezne uprave vrlo bitan i u onome što nazivamo investicijske prepreke i u onome što nazivamo poboljšanje konkurentnosti držimo da je ovo bila dobra prilika da se i ovim zakonom utvrdi i učvrsti taj temeljni princip, a to je da Porezna uprava jednoobrazno postupa u svakom predmetu i u svakom slučaju, bez obzira da li se on zbiva u Dubrovniku, u Rijeci ili Osijeku. Nije Porezna uprava sama ta koja se suočava s takvim problemom. S takvim problemom se suočava svaka velika organizacija. Porezna uprava jest velika organizacija i u smislu i u usporedbi i sa privatnim sektorom i sa našim najvećim tvrtkama. Tako da držimo da je šteta, kada je već ovaj zakon ovdje predložen i kada je Vlada utrošila puno riječi argumentirajući da će poboljšati efikasnost i kvalitetu rada svih državnih službi, da ovaj zakon nije iskoristila u tome pravcu. Sa druge strane, ovaj zakon u članku 21. ima također jednu zanimljivu osobinu. Naime, članak 21. kaže da je službenik Porezne uprave dužan na temelju naloga nadređenog službenika obavljati službene poslove i duže od punog radnog vremena ako je to nužno radi uspješnog i pravovremenog obavljanja posla. Dakle, zakon propisuje da su službenici Porezne uprave dužni prekovremeno raditi. U raspravi o proračunu čuli smo da će se prekovremeni rad u državnoj službi sankcionirati, smanjiti kako bi se osigurale uštede i upravo je ovo jedan mali primjer zašto smo prema takvim argumentima Vlade bili skeptični jer upravo danas imamo pred sobom zakon koji sadrži ovaj članak. Sadržavao ga je i stari zakon koji će se ovime staviti izvan snage. Ali bit stvari je da zakonom se propisuje obveza službenika da radi prekovremeno, sa druge strane se najavljuje da će taj prekovremeni rad biti nemoguće, dakle neće se platiti. Te su dvije stvari u suprotnosti, a u suprotnosti su onda i ono o čemu smo jučer govorili mogućnost da će se upravo na taj način i realizirati uštede jer se jednostavno službenicima zakonom nameće obveza da prekovremeno rade, a tada im se mislim to svakako mora i platiti. Sa druge strane ukida se Financijska policija i dio funkcija Financijske policije prenosi se na Poreznu upravu. Ono što ovdje nije jasno, ako se ukida Financijska policija jest pitanje nadzora nad međunarodnim poreznim i kaznenim prijevarama i kružnim prijevarama na teret fondova Europske unije. Ti su poslovi stavljeni u zadatak Financijskoj policiji u procesu usklađivanja sa zakonodavstvom Europske unije. Nisam uspjela u ovome zakonu prepoznati da se ti poslovi Financijske policije prenose na Poreznu upravu, pa stoga proizlazi da neće biti organizacijske jedinice koja će te poslove obavljati. Pa pitam da li donošenjem ovog Zakona odnosno ukidanjem Financijske policije ponovo dolazi do situacije da odstupamo od nekih obveza koje su preuzete u procesu usklađivanja. Isto tako, nedostatak ovog zakonu nalazim u tome što ne govori ništa o načinu sudjelovanja službenika Porezne uprave u dokaznim radnjama, dokaznim postupcima koje provodi Državno odvjetništvo. I to je bilo regulirano u Zakonu o Financijskoj policiji. Za Financijsku policiju toga ovdje više nema, a predstavlja važan segment rada Porezne uprave. I konačno što se tiče izmjena Zakona o Uredu za sprječavanje pranja novca postoji razlog zbog čega je Ured za sprječavanje novca bio organiziran kao upravna organizacija. To je značilo da je Ured za sprječavanje novca podređen direktno ministru kao i neke druge ustrojstvene jedinice u Ministarstvu financija radi specifičnosti i važnosti poslova koji obavljaju. Upravo takve poslove obavlja Ured za sprječavanje novca, specifične poslove nadzora nad financijskim tijekovima, nadzora nad provedbom Zakona o sprječavanju financiranja terorizma, a za što je potrebna primjerena nezavisnost i primjereni organizacijski položaj ovoga Ureda unutar ministarstva koji se ovom malom tehničkom izmjenom koja se obrazlaže racionalizacijom kadrova ukida što može, a željela bih na ovom mjestu ponovo upozoriti može izazvati probleme i pitanja u kontekstu članstva u Europskoj uniji. Jer u okviru međunarodne suradnje i borbe protiv sprječavanja pranja novca i borbe protiv terorizma upravo ovako i ovako organiziran Ured za sprječavanje pranja novca je imao svoje mjesto. Držimo stoga da iako ovi zakoni se ovdje obrazlažu kao zakoni tehničkog i organizacijskog karaktera propustili su s jedne strane pokazati ono što Vlada najavljuje bolji, učinkovitiji i efikasniji rad državnih tijela, jer takovih izmjena u ovim zakonima nema koji bi na to upućivali a sa druge strane događaju se izmjene koje bi mogle štetiti i mogle biti suprotne obvezama preuzetim u procesu pregovora i obvezama bitnim za učinkovito sudjelovanje u članstvu Europske unije. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. Evo javlja i gospodin zamjenik ministra gospodin Lalovac.
Ma samo kratko. Znači danas je pred vama znači više vezano za tehnička narav promjene ovih zakona. Ono što bih htio reći, ono što ste vi zapravo isto primijetili ste vi bili na čelu te organizacije da nije postala jednoobraznost. Znači, bez obzira pisali mi to u zakonu ili ne pisali, znači to se treba provoditi na terenu. Ono gdje mi nismo zadovoljni, znači u ovih mjesec dana gdje smo došli, vidjeli rad Porezne uprave i ovim dugovima što smo zapravo, što su nastali i o čemu smo pričali. Naša zadaća je zapravo i tu je glavna intencija zapravo je dovesti u red tu instituciju, zapravo upravo ovo što ste vi rekli i meni je drago da ste vi to primijetili da je postala i jedna, da nije postojala jednoobraznost, pa to što ste primijetili sada ja mislim da ste trebali primijetiti i prije i reagirati kada ste bili u funkciji da to ispravite. Znači bez obzira na to, znači mi ćemo otvoriti Poreznu upravu prema građanima i sve probleme znači s kojim se susreću i građani i poduzetnici zapravo pokušavati rješavati u hodu. Znamo da je to proces koji traje i ja se nadam da ovo što ste vi sad primijetili da ćete nam pomoći u svim tim nastojanjima zapravo da to ispravimo. A vezano za ova uklanjanja, znači tehničkih problema da nekome uzimamo neovisnost. Namjera uopće nije nikakva da se ikome uzme nekakva neovisnost. Znači, ljudi će raditi svoj posao kao što su radili i do sada. Znači neovisno i bez ikakvih uplitanja. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Imamo ispravak netočnog navoda od strane dva zastupnika, odnosno najprije zastupnica gospođa Martina Dalić. Izvolite.
Pa netočan je navod pitanje provođenja postupanja na terenu. Da bi se omogućilo jednoobrazno postupanje na terenu to mora biti propisano, jer osobina je velikih organizacija da ne dolaze, da to ne dolazi samo po sebi. A ako mi ne možete ništa bolje odgovoriti i ne možete se ništa bolje dosjetiti od toga da sam ja to trebala provesti onda vrlo dobro znate koliko je bivši ravnatelj Porezne uprave zajedno sa mnom uložio u poboljšanje rada Porezne uprave.
Hvala. Ispravak netočnog navoda gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Netočno je da će se ovim izmjenama Zakona o Uredu za sprječavanje pranja novca i Uredu o Državnom inspektoratu neće smanjiti njihova samostalnost i ovisnost iz jednostavnog razloga što sa novom uredbom njihov financijski status dakle čelnih ljudi se smanjuje za ohoho. Jer oni praktički sa pozicije ravnatelja jeli sada pomoćnika spadaju praktički na običnog činovnika i sigurno da za dvije vrlo odgovorne službe nećete moći dobiti čelne ljude za takvu plaću. Čim je slaba plaća, čim nisu direktno odgovorni ministru znači gubi samostalnost.
Hvala lijepa. U ime Kluba HDSSB-a gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine zamjeniče i pomoćnice ministra. Financija kolegice i kolege zastupnici. Evo 4 objedinjena zakona, dakle Prijedlog Zakona o Poreznoj upravi, zatim prijedlog Zakona o Financijskoj posliciji odnosno o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji, drugim riječima o ukidanju Financijske policije i pripajanje u ministarstvo, zatim Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o Financijskom inspektoratu RH i Zakon o sprečavanju pranja novca i financiranja terorizma s Konačnim prijedlozima zakona su pred nama. Reklo bi se naizgled da su to tehnički zakoni, prijedlozi zakonski koji uređuju ovu materiju prije svega iz porezne i financijske politike, discipline, financijske discipline koja bi napokon trebala biti bolja ili pak zavladati u hrvatskom društvu i Hrvatskoj državi. Pa pođimo redom o Prijedlogu zakona o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji dakle o ukidanju Financijske policije i k tome da ona ubuduće je odnosno službenici koji su zaposleni državni službenici su dijelovi zapravo Porezne uprave. Nema nikakvih dodatnih troškova u svezi primjene ovoga zakonskog prijedloga, tako da je taj zakon čista tehnika. Drugi zakon je puno značajniji, a radi se o Zakonu o Poreznoj upravi. Točno je da u praksi postoji model ne jednoobraznog pristupa i pristupanja prema poreznim dužnicima i prema provođenju porezne politike. Tu nigdje nije spomenuto ali moramo reći da je na djelu diskreciono pravo pojedinih ravnatelja, predstojnika ili voditelja ispostava poreznih ureda bilo područnih ili ostalih, a u svezi odgode plaćanja poreznih obveza poglavito kod pravnih osoba. Ukoliko se radi o fizičkoj osobi, onda tu nema odgode. Ja je nisam čuo. Svaka fizička osoba vrlo brzo dođe na red u sankcijama na bilo kakav porezni dug. Ali kada se radi o nekim pravnim osobama, onda tu zaista postoje i na djelu su tzv. diskreciona prava koja jasno ni u ovom zakonskim odredbama nisu definirana. Zbog toga bi valjalo ujednačiti kako netko reče, da postoji jednoobrazni pristup i postupanje, i to bi tako trebalo kako bi napokon zavladala jedna jednoobraznost, jednakost u ispunjavanju poreznih obveza. Zbog toga je uveden i OIB koji nažalost nije u potpunosti, on je zaživo, ali nije u potpunosti izvršio ono što smo od njega očekivali a pogotovo pri uvezivanju svih podataka koji se iz njega mogu izvući i dobiti kako bi onda Porezna uprava imala cjelovit uvid u imovinu i prihode svake i fizičke i pravne osobe u RH. Hoće li to ovim zakonskim prijedlogom biti napokon ostvareno, ja bih volio da to tako bude. Na str. 8 kada se govori o ustroju Porezne uprave i kada se govori o tome da postoji središnji ured, zatim područni uredi i ispostave poreznih ureda Porezne uprave, onda se oni razvrstavaju u određene kategorije. Dakle, područni uredi svrstavaju se kao područni uredi u tri kategorije. Područni ured prve kategorije postoji u Gradu Zagrebu. Područni ured druge kategorije je Područni ured Split, Područni ured Rijeka, Područni ured Pazin i Područni ured Osijek. S obzirom na i budući a i tradicionalni administrativno regionalni ustroj Hrvatske, s obzirom da i Dalmacija i Slavonija i Baranja imaju po 800 do 900 tisuća stanovnika, a nemamo ništa protiv Područnog ureda u Pazinu dakle nismo protiv, ali Rijeka i Pazin su daleko koliko 60 km ne znam koliko točno, ne idem često u tom smjeru, pa će HDSSB s obzirom i na funkcionalnost i na potrebu i na ovu činjenicu o kojoj sam sada malo prije govorio podnijeti amandman na članak 9.u kojemu će za područne urede druge kategorije osim Splita, Rijeke, Pazina i Osijeka predložiti Zadar i Slavonski Brod, što mislim da je suvislo i može biti i je i bit će funkcionalno. Ostali područni uredi su tzv. uredi treće kategorije koji postoje u ostalim županijama u RH. Uz ove primjedbe moram zamijetiti jednu ajde da kažem u članku 20.poglavito se to na njega odnosi. Pa u 1.stavku i 3.stalno se ponavlja prilog "s završenim". Pa ja bih molio da tko piše ove tekstove da se stavi "sa završenim" jer je s ispred z, ž,š,č,ć se pretvara u sa, kao prilog, gramatički govorim kao prilog, gramatički prilog. Pa evo molim da se to ispravi da ovakve stvari ne dobivamo, materijale ne dobivamo na klupe.
To je zapravo palatalizacija i sibilarizacija.
Nije nijedno ni drugo. Palatalizacija je kad se k,g,h pretvara u č,ž,š, a sibilarizacija k,g,h u c,z,s. A ovo nije nijedno ni drugo. Evo tako gospodine predsjedniče. E sad još nešto. U članku 11. istog ovoga zakonskog prijedloga dakle piše ovako: ravnatelj Porezne uprave može imati dva zamjenika ravnatelja. Pa šta je to može, jel to zakon ili je ovo kolokvij pa može i ne mora ili šta. Zašto ne napiše ima dva zamjenika ravnatelja ili ima jednog ili nema nijednog, nego može imati dva. Je li to ostavljeno na opet diskrecijsko odlučivanje ravnatelju, je li to na djelu opet stara stvar podobnost pa će se odrediti jedan, dva, ako treba i dva itd. Pitam se samo zbog čega ne piše decidirano jasno i glasno ima dva zamjenika ili ima jednog zamjenika nego može imati dva. Zbog riječ glagol može ili moći. O prekovremenom radu poreznih službenika govorila je kolegica pa ne bih o tom problemu koji je najavljen kao rezanje prekovremenog rada, a ovdje se u članku spominje taj prekovremeni rad ukoliko nadređeni odredi službeniku da radi prekovremeno o tome je kolegica govorila pa ne bih o tom posebno zborio. U Prijedlogu zakona o sprječavanju pranja novca i financiranju terorizma jednostavno je samo zamjena riječi ravnatelj riječ je u predstojnik. Dakle potrošili smo puno papira pa je zakonski prijedlog ima evo pet stranica, to puta 151 zastupnik to je 760 stranica i još tako dalje samo zbog toga da promijenimo naziv dakle nominaciju bivšeg ravnatelja u predstojnika ureda i ništa više. Dakle taj zakonski prijedlog ne sadrži ništa više ali eto potrošili smo puno papira. Zakon o izmjenama Zakona o Financijskom inspektoratu Republike Hrvatske, s konačnim prijedlogom zakona, posebnog zaista komentara nemam osim što se na istom mjestu kada se radi o ravnatelju Financijskog inspektorata umjesto riječi ravnatelj upotrebljava i sada postavlja riječ predstojnik što evo je ista stvar kao i ovim maloprije komentiranim Zakonom o sprečavanju pranja novca i sprečavanju terorizma. Klub HDSSB-a će još do glasovanja kada se ispune uvjeti za to, razmisliti o usvajanju odnosno davanju glasa za ovaj zakon da ili ne. Hvala lijepo.
Hvala i vama. U ime kluba SDP-a 15-minutno vrijeme dijele gospodin zastupnik koji je prvi po redu Mihael Zmajlović, a iza njega gospodin zastupnik Josip Benčić.
Poštovani gospodine predsjedniče, cijenjeni zamjeniče ministra, uvažene zastupnice i zastupnici. Dobro je da ova četiri prijedloga zakona se raspravlja u objedinjenoj raspravi s obzirom da su tako usko povezani. U ovo vrijeme kao što je i predsjednik najavio za izlaganje u ime kluba ćemo govoriti kolega i ja. Ja ću se osvrnuti na prva dva prijedloga zakona po dnevnom redu, na prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji i na Prijedlog novog zakona o Poreznoj upravi. Dakle radi se o zakonu kojim se ukida Financijska policija kao ustrojstvena jedinica Ministarstva financija, a njezin će se djelokrug, zatečena sredstva, prava i obveze rasporediti između ostalih nadzornih službi Ministarstva financija pa tako i Porezne uprave. A kako bi se osiguralo preuzimanje dijela poslova Financijske policije Vlada Republike Hrvatske odnosno Ministarstvo financija predložilo je novi Zakon o Poreznoj upravi. Praćenjem rada nadzornih službi u Ministarstvu financija uočena su određena preklapanja u njihovoj nadležnosti, a rezultat toga je neusklađenost u obavljanju nadzora. Poslovi su se preklapali tj. preklapaju se između Financijske policije, Porezne uprave, Carinske uprave i Financijskog inspektorata. Drugim riječima, pojedine su službe radile neovisno s istim ili sličnim ovlastima. Klub SDP-a je još u 5. sazivu Hrvatskog sabora 2004. godine kada se donosio Zakon o Financijskoj policiji upozoravao na činjenicu da će se djelomično stvoriti jedan paralelni sustav umjesto da se ojača Porezna uprava koja će tako postati motiviranija i odgovornija. Osim ovih neracionalnosti i velikog broja zaposlenih ljudi takav je organizacijski model imao negativne posljedice i na same porezne obveznike što se očitovalo i u čestim dolascima inspekcijama na isti teren koje su davale različita rješenja na terenu što je izazivalo zbunjenost i nezadovoljstvo. Problem je bio i taj što Financijska policija kao isključivo nadzorna služba nije bila ustrojena za izvršavanje ostalih vezujućih postupaka koji proizlaze iz postupka rada nadzorne službe pa je te poslove za Financijsku policiju izvršavala Porezna uprava. Tu mislim na postupke ovrhe i prekršajne postupke. Upravo je zato potrebno poslove Financijske policije prenijeti na Poreznu upravu, ali i dijelom na neke druge, na Carinsku upravu i na Posebnu upravu za nadzor i revizije. Prijedlogom zakona o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji se propisuje i postupanje vezano za državne službenike i namještenike koji su u radnom odnosu u Financijskoj policiji, a koji će se do donošenja Pravilnika o unutarnjem redu rasporediti u Ministarstvo financija. Državni službenici koji se nakon donošenja Pravilnika o unutarnjem redu neće moći rasporediti, znači ukoliko nema slobodnih radnih mjesta za koje ispunjavaju stručne i druge uvjete za raspored stavit će se na raspolaganje Vladi Republike Hrvatske. Kako je i sam ministar odnosno zamjenik ministra je najavio većina će se ljudi razmjestiti u postojeće organizacijske jedinice u Ministarstvu financija koje nemaju dovoljno ljudi za obavljanje poslova iz svoje nadležnosti. A ministarstvo je čuli smo vodilo intenzivne razgovore i sa sindikalnim organizacijama po tom pitanju. Dakle, razlozi ukidanja Zakona o Financijskoj policiji su jasni – povećanje djelotvornosti i efikasnosti rada nadzornih službi u Ministarstvu financija što po samoj definiciji rezultira uštedama i promišljenim trošenjem novca poreznih obveznika. Vlada Republike Hrvatske time provodi svoj dio programa koji se odnosi na potrebu racionalizacije i obavljanje poslova u tijelima državne uprave i dio opsežne izmjene cjelokupnog ustrojstva koje se trenutno provodi u Ministarstvu financija. Što se samog Prijedloga zakona o Poreznoj upravi tiče već sam spomenuo važnost njegovog donošenja. On se u velikom svojem dijelu odnosi na organizacijske promjene. Osim zbog velikog broja organizacijskih i drugih promjena koje su se događale u Poreznoj upravi usklađenje zakona sa određenim izmjenama, ukidanja Financijske policije i preuzimanja određenih poslova zbog određenih promjena koje imamo između Porezne uprave i posebne uprave u financijama za nadzor i reviziju donošenje Zakona o Poreznoj upravi bitno je i zbog zaštite prihoda proračuna. Ministarstvo financija će svoje osnovne aktivnosti provoditi efikasnije i otvorenije. Vjerujemo da će se tako s vremenom uspostaviti veće povjerenje između građana i države, odnosno poreznih obveza i Porezne uprave. Prema Prijedlogu zakona o Poreznoj upravi Porezna uprava iz djelokruga Financijske policije u djelokrug Porezne uprave preuzima nadzor ispunjenja rokova plaćanja propisanih odredbama posebnog propisa kao i poslove poreznog nadzora. Neću sada navoditi sve novine u ovom prijedlogu u odnosu na postojeći zakon, ali imam potrebu istaknuti one najvažnije. U dijelu koji se odnosi na djelokrug Porezne uprave novitet u odnosu na sada važeći zakon je što se izrijekom propisuje da Porezna uprava priprema, izrađuje nacrte, prijedloge zakona i drugih propisa što se odnose na poreze i doprinose. I to je racionalno jer će znati bolje od njih situaciju na terenu i stanje stvari. Značajan novitet u djelokrugu Porezne uprave predstavlja i propisivanje obavljanja nadzora kod poduzetnika i osoba javnog prava nad provedbom Zakona o rokovima ispunjenja novčanih obveza što je posao Financijske policije. Porezna uprava obavlja i poslove koji se odnose na određivanje i dodjeljivanje osobnog identifikacijskog broja, izdavanje potvrde o osobnom identifikacijskom broju, vođenje evidencije i drugo. Međutim, članci 31. do 34. Sadrže vrlo važne odredbe koje se odnose na suradnju i razmjenu podataka između Porezne uprave i drugih tijela i to je iznimno dobro da je definirano zakonom. Propisuje se s kojim tijelima Porezna uprava surađuje radi obavljanja poslova iz svojeg djelokruga i detaljnije se određuju javno-pravna tijela i način suradnje u cilju praćenja pravilnosti, utvrđivanja porezne osnovice i ispunjenja poreznih obveza. Dostupnost podataka sadržanih u evidenciji osobnim identifikacijskim brojevima će se omogućiti sklapanje Protokola o razmjeni podataka, te uspostavom sustava elektroničkog pristupa podacima, a propisano je i kojim tijelima Porezna uprava dopušta taj pristup. Za provedbu ova dva zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstva jer se radi o proširenju djelokruga Porezne uprave preuzimanjem dijela poslova iz djelokruga Financijske policije koja se ukida i preciznijem definiranju pojedinih pitanja. Nema novih troškova. Donošenje ovih zakona po hitnom postupku je nužno kako ne bi došlo do zastoja u aktivnostima Ministarstva financija, odnosno Porezne uprave zbog ukidanja Zakona o Financijskoj policiji i kako bi se stvorili preduvjeti za provedbu novog unutarnjeg ustrojstva ministarstva. Klub zastupnika SDP-a vjeruje da će se predloženim Zakonom o Poreznoj upravi u cijelosti sustavno i transparentno urediti djelokrug i ustrojstvo Porezne uprave radi osiguranja racionalizacije obavljanja poslova unutar Porezne uprave i poboljšanja provedbe pojedinih poslova na terenu kod poreznih obveznika. Upravo su ovakvi prijedlozi zakona oni kojima se Vlada Republike Hrvatske fokusira na rješavanje konkretnih problema. I zato će Klub SDP-a podržati donošenje ovog paketa zakona, a o druga dva zakona će govoriti kolega Benčić. Hvala lijepo.
Izvolite. Gospodin Benčić.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, zamjeniče ministra, kolegice i kolege. U ovom dijelu rasprave sam se ja malo odlučio isto, vidim da su i moji prethodnici malo baviti za početak tehničkim problemima ovih zakona. To je Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o sprječavanju novca i financiranje terorizma, odnosno Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Financijskom inspektoratu Republike Hrvatske. Ovdje kad se govori o tehnici normalno da svaki, nova vlast želi si malo urediti, odnosno ministarstva da može raditi kako to hajmo tak reći oni žele i kako oni žele da oni provode znači sve ono što su obećali hajde prije izbora. Točno je i slažem se sa gospodinom Lesarom da je to manje-više sve tehničke naravi, ali jedan dio me zaintrigirao. U dijelu promjene Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o Financijskom inspektoratu bilo je manje-više izmjena u člancima 2., 3., 4., 5., 6. Mislim da inače kada se pišu novi zakoni, odnosno kada se provodi izmjena zakona da treba ih zakone tako koncipirati da budu što kraći, što precizniji, što jednostavniji. A onaj dio koji dakle ne spada u zakon, recimo kao što je ustrojstvo i način upravljanja treba zapravo određivati pravilnicima, odnosno uredbama. Ali vjerojatno zbog hitnoće postupka to ovog puta se nije moglo. Ali evo to je moj prijedlog zamjeniku ministra, da, dakle da se zakoni donose što kraći, što koncizniji, jednostavniji, a kroz pravilnike i kroz uredbe neka se onda regulira onaj dio koji se treba posebno pojašnjavati. U ovom dijelu da li će recimo konkretno Financijski inspektorat ili Ured za sprječavanje pranja novaca izgubiti dio samostalnosti ako umjesto upravne organizacije postane ustrojstvena jedinica mislim da je moja prethodnica gospođa Dalić rekla dobro može, ali ne mora. Pa dajte to isto malo ostavimo za buduće vrijeme pa da vidimo šta će to donijeti. Ja mislim da i pozdravljam takav način rada prvenstveno zbog toga što je ministar financija gospodin Linić obećao, dakle štednju na svim nivoima i pojačanu kontrolu ne samo u svojim ministarstvima gdje je on osobno zadužio ministre, nego i s obzirom na svoj djelokrug rada i malo šire. Jer ključno pitanje jučer smo se ovdje dosta pričali o tome kako očuvati proračun. Pa sve ove, Porezna uprava se dakle ovim Financijskim inspektoratom, Ured za sprečavanja novaca su jedan od poluga na koji način čuvati proračun kako na prihodovnoj tako i na rashodovnoj strani. I normalno da to sve bude pod ingerencijom Ministarstva financija. Da li će sada predstojnik ureda, a bivši ravnatelj imati odgovarajuću plaću mislim da je to bilo isto jedno pitanje, evo ja ću iskoristiti priliku ja sam 11 godina radio u Poreznoj državnoj upravi i mogu reći da nisam imao najbolju plaću ali nisam imao ni najlošiju plaću. Taj dio će se vjerojatno urediti uredbom o nazivu radnog mjesta i koeficijentima složenosti poslova i ne vjerujem da će to biti tako mala plaća da nećemo moći naći nekada tko će raditi taj posao. Normalno kažem ponavljam još jedanput dozvolite da predstavnik Vlade odnosno ministar sam si uredi kako sam si uredi službe odnosno inspekcije kako on misli da će najbolje raditi a vrijeme će pokazati da li je on u pravu. Ponavljam još jedanput Klub SDP-a će glasati za ovakve izmjene zakona. Hvala.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prva je na redu gospođa zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala poštovani gospodine predsjedniče. Poštovani predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ovi zakoni o kojima je već sada dosta bilo riječi u smislu strukture što se u pojedinom dijelu ministarstva, pojedinoj upravi ili uredu dosadašnjima mijenja. I ja neću trošiti svoje vrijeme na toj organizaciji ali smatramo da će sigurno i ona sama kao takva po sebi doprinijeti boljoj i većoj učinkovitosti. Ali ova 4 zakona koji govore o Poreskoj upravi, koji govore o dosadašnjem koji govore o izmjenama i dopunama Zakona o sprečavanju prava novca, o ukidanju Financijske policije i o izmjenama i dopunama Zakona o Financijskom inspektoratu RH mislim da su ključni u borbi protiv korupcije u borbi ne samo za prihode nego i borbi za pravdu u Hrvatskoj. Naime, ovi zakoni govore ne samo kako napuniti proračun nego isto tako kako zadobiti povjerenje građana. Možda je malo čudno kako ove teme kod ovakvih stvari koji su čisto financijske naravi. Upravo zbog toga. Ako su ijedne institucije u državi neću spomenuti uopće policiju jer ona čak ne ulazi u to, nego upravo Financijska policija, Porezna uprava, inspektorat pa i Ured za sprečavanje novaca na jedan malo neizravniji način izravno su bili u funkciji korumpirane politike koja je ovu Hrvatsku koja je našu zemlju po Adriatic institutu koštala dakle ta vlast svojim načinom vladanja preko minusa manjka preko milijardu dolara. To su zabrinjavajuće stvari. Mi moramo otvoriti papire ako igdje i oko ičega kome su se opraštali dugovi, a koga su ove institucije bez imalo razloga i koje i čije obitelji zavele i obukle u crno. Nije tajna, to se danas i razotkriva po mnogim našim domaćim sudovima, o tome se dosta pisalo i pričalo o tome su govorili pojedinci koji su onda kasnije bili dezavuirani ismijavani što i o čemu oni govore. Kako se dolazilo kod njih kako se tražio kroz njihove tvrtke novac, a kada bi to odbili onda bi nastupala Financijska policija, Porezna uprava i drugi. Zato je jako važno da ove institucije zadobiju povjerenje ljudi. Ako one dobiju povjerenje ljudi onda možemo reći da smo uspjeli, da su ljudi počeli zadobivati povjerenje u institucije, da poreze moraju plaćati svi ali da prije svega moraju plaćati poreze najveći poreski obveznici. Mislim daje to ključna stvar i da ove institucije trebaju biti i trebaju prestati biti sredstvo u rukama politike ili što je još gore za politički obračun sa neistomišljenicima, ali jednako tako način na koji se prikupljao novac. To je nešto da se zaista zabrinete u kakvoj smo mi zemlji živjeli. Moji susjedi, imam dvojicu susjeda kojima je Ministarstvo financija zbog minornog duga oduzelo kuću i to koje nije pripadala samo njima nego njihovim očevima odnosno djedovima. A s druge strane ovaj alarmantni dug koji je ostao kojeg država i vlast nije bilo briga da naplati, dakle nije se ovdje što su i drugi govorili u ime kluba naročito kada su govorili da se tu ne radi o pukim nekim propustima nego tu se radi o umišljajnom činjenju kome ćemo na taj način podilaziti i koji su to naši, a koji su njihovi, koje treba oguliti i skinuti im kožu, a kojima treba oprostiti. Jeli potresna stvar molim vas da kroz ministarstvo financija da je već onda kada su zastarjela potraživanja tobože sudovima prijedlog za ovrhu. Pa to je prijedlog za kazneni progon a ne prijedlog za ovrhu. Odakle obraza takvim da šalju prijedloge za ovrhu na zastarjela potraživanja i tko je kriv za to. A s druge strane ponavljam, onim malima se nije opraštala ni kuna. Pogotovo kada govorimo o sada je velika kuknjava o tome evo kod ovog Zakona o sprečavanju pranja novca kako nestaje ured, kako novo ustrojstvo neće garantirati samostalnost veću učinkovitost itd. Pa molim vas da je pitati javnost da li su ikada čuli za taj ured i gdje se smjestio, ja mislim da većina od vas uopće ne znate gdje se nalazi taj famozni Ured za sprečavanje pranja novca. On se sakrio i nitko o njemu ništa ne zna daleko od toga da je ispunio kakvu takvu ulogu. Ja sam ovdje kao zastupnica više godina već postavljam pitanje, tko je kupio staru Zadarsku luku? O tome Ured za sprečavanje pranja novca ne govori ništa, a kada sam zastupnica oporbe postavljala pitanje odgovori su bili uvrede, nešto na tragu što je slično dobivao i moj kolega Jurjević kada je pitao onog bivšeg premijera gdje su novci iz Brodosplita. Očito su bila prava pitanja ali sada javnost traži i prave odgovore na to. Evo podržavajući ovaj prijedlog zakona mislim da nije problem samo u ovoj formi nego u svim ovim zadaćama mislim da je pred Vladom pogotovo u ovom segmentu velika zadaća, prije svega da se odmakne bilo kakvo političko arbitriranje, a zatim da se počne naplaćivati prije svega od onih najvećih. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Imamo jedan ispravak netočnog navoda od strane zastupnika gospodina Ivana Šukera. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kolegica Antičević po nebrojeno puta u svojim napadima na Ured za sprečavanje pranja novca ponavlja naprosto neistine. Tako je danas rekla da nitko ne zna što radi i gdje je smještan. Kolegica Antičević je imala priliku kad je Ministarstvo financija podnosilo izvješće Nacionalnom vijeću za borbu protiv korupcije i kada je čelni čovjek Ureda za sprečavanje pranja novca podnio izvješće ona je bila članica tog vijeća, mogla je postavit pitanje. Dapače, svi su bili itekako zadovoljni sa izvješćem i s onim što je prezentirano. Međutim, Ured za sprečavanje pranja novca radi takav posao da se ne mogu javno iznosit određene stvari nego je on servis određenih službi u ovoj državi i to možete provjeriti u tim službama ali nije dobro ljude optuživati za nešto što naprosto ne stoji.
Hvala. U pojedinačnoj raspravi dalje je gospodin zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Hvala, predsjedniče. Poštovani predsjedniče, poštovani predstavnici Vlade, cijenjene kolegice i kolege zastupnici. Dakle 2010. istraživanje Svjetske banke je pokazalo kako siva ekonomija u Hrvatskoj iznosi čak oko 35% BDP-a odnosno brojka je oko 120 milijardi kuna. Ako se pak držimo konzervativnijih pokazatelja onda nam je u sivilu oko 15% djelatnosti, a to je još uvijek negdje oko 50 milijardi kuna. Uz prosječno opterećenje od 40% ispada da godišnje gubimo najmanje 20 milijardi kuna, a to je novac koji bi se mogao itekako dobro iskoristiti i za gradnju novih vrtića, sanaciju škola i bolnica, ali ono što je još važnije, za smanjivanje opterećenja građanima koji pošteno rade i plaćaju poreze. Ostale zemlje Europe sa kojima se često puta uspoređujemo imaju dvostruko niže stope sive ekonomije tako da smo mi ovog momenta na samom dnu, uz Albaniju i Bugarsku. Naime, smanjenjem poduzetničkog rizika i izgradnjom stabilnog poreznog sustava sa što nižim poreznim i regulatornim opterećenjem Hrvatska bi mogla drastično smanjiti stopu sive ekonomije. Što se tiče Financijske policije, u 2010. u prvih 6 mjeseci cijela Financijska policija obavila je samo 62 nadzora diljem Hrvatske. U tim nadzorima utvrđena je utaja poreza na dohodak u iznosu od 89 milijuna kuna, utvrđen je i manjak u obračunatim doprinosima za financiranje obveznih osiguranja u iznosu od gotovo 12 milijuna kuna. Stručnjaci tvrde da je stvarna brojka na stotine puta veća. Unatoč tome izdano je samo 5 kaznenih prijava, 5 optužnih prijedloga te 2 privremene zabrane za obavljanje djelatnosti. I evo nam razloga dobrog i utemeljenog za ukidanje takve institucije, jasno uz primjerenu dozu socijalne obzirnosti prema ljudima koji su radili u toj instituciji i za čiju neefikasnost nisu krivi oni već oni koji su sustav sam kreirali. Praćenjem zakonskih propisa i nadležnosti ova Vlada je utvrdila da se poklapaju poslovi Financijske policije, Porezne uprave, Carinske uprave i Financijskog inspektorata. Osim neracionalnosti i većeg broja zaposlenih stvara se teret na porezne obveznike ali i nedoumice i nezadovoljstvo. Zato će poslove Financijske policije obavljat Porezna uprava, dio će se delegirat na carinu, a dio na posebne uprave ministarstva. Cilj je da zaštitimo proračun i da budemo efikasniji. To su riječi ministra Linića, a ja nemam nikakvog razloga da im ovdje ne vjerujem. Sa druge strane, novi Zakon o Poreznoj upravi nije samo pročišćeni tekst prethodnih zakona. Ovaj prijedlog zakona se rukovodi s nekoliko ključnih strateških odrednica i operacionalizira ono što je već zapisano u Strategiji Porezne uprave za razdoblje 2011-2015. U prvom redu on teži uvođenju reda u sustavu nadzora i naplate poreznih davanja i u tom smislu nadopunjava prostor koji se pojavljuje usvajanjem Prijedloga zakona o prestanku važenja Zakona o Financijskoj policiji. Teži i većoj efikasnosti samog aparata Porezne uprave, ali i olakšanju izvršenja poreznih obveza poboljšanjem usluga poreznim obveznicima. Teži i učinkovitom rješavanju problema neizvršenja poreznih obveza, o čemu je ministar također govorio. Svjesni smo da je to jedan od velikih problema hrvatskog društva ovog momenta i svjesni smo da je taj problem kao što je netko rekao prije mene u raspravi, težak oko 45 milijardi kuna. Također u ovlast ili preciznije obvezu samoj Poreznoj upravi se daje da priprema i izrađuje nacrte prijedloga zakona i drugih propisa što se odnose na poreze i doprinose što je savršeno logično, a što je u praksi i dosad Porezna uprava radila. Novost je također i ustroj područnih ureda u tri kategorije, a koji je po meni također logičan i sukladan opsegu i složenosti poslova koje obavljaju pojedini područni uredi. Dakle Područni ured Zagreb u prvoj kategoriji, zatim Osijek, Rijeka, Split, Pazin druga kategorija i svi ostali u trećoj. Precizno je određen i djelokrug rada Porezne uprave, bez preklapanja ovog puta sa ostalim institucijama u nadležnostima. Držim da ovakav Prijedlog zakona o Poreznoj upravi može u mnogome pridonijeti njenoj efikasnosti i uvođenju reda u samu naplatu poreznih obveza, ali i suzbijanju sive ekonomije kao i korupcije. Zbog toga moj glas će sigurno ići za podršku ovakvom zakonu. Hvala.
Hvala lijepa. Dvije su replike. Gospodin zastupnik Zoran Vinković, izvolite.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Slažem se da je siva ekonomija jedan od problema hrvatskog društva. Međutim, i u ovoj bijeloj ekonomiji imamo jedan daleko veći problem. To je jedan ogroman porezni dug koji do dan danas nije naplaćen. Od tog poreznog duga ne da bi se mogao napraviti dva ili tri dječja vrtića ili dvije ili tri bolnice, nego je to gotovo pola proračuna Republike Hrvatske s ovim deficitom od 9,9 milijardi kuna za 2012. godinu. Ali je činjenica da na primjer kad tražite od Ministarstva financija ili Porezne uprave ne možete dobiti podatke tko je to dužan u Republici Hrvatskoj Republici Hrvatskoj. Istovremeno javno se vodi jedna velika rasprava o objavi registra hrvatskih branitelja. Pa ja vas pozivam dajte te podatke bez obzira, izmijenimo zakon i taj podatak ne može biti tajan. Jer ako je netko putem političke podobnosti ostao desetke milijuna kuna dužan ovoj državi, ovim građanima, ovom radniku, seljaku tada njegovo ime treba pisati na ploči imenom i prezimenom i mora platiti taj dug bez obzira hoće mu se prolongirati 30 ili 36 mjeseci. I Porezna uprava treba prestati biti krak hobotnice koja će naplaćivati kaznu onoj baki na tržnici ili pijacu kad je uhvate u prodaji kutije cigareta iz Bosne i Hercegovine ili jaja koja nemaju deklaraciju. Tada dolazimo do pravog i efikasnog sustava naplate poreza. A o tome da li netko radi u fušu, netko promijenio žarulju nekom ili popravio auto to je manji problem. Najveći problem ove države je porezni dug, dug koji se nije naplatio zato što je netko bio politički podoban. Ne zato što je imao plave oči ili crnu kosu. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Vidović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, cijenjeni kolega. Dakle, pa evo ja čak mogu reći da se dobrim dijelom sa ovim slažem. Međutim, u svom izlaganju ja sam naglasio upravo taj porezni dug od 45 milijardi kuna kao jednu od najvećih slabosti danas hrvatskog društva, kao jednu od velikih slabosti proračuna. A što se tiče ovog ostaloga dijela, dakle oko baka na placu da li naplaćivati njima ili naplaćivati velikim gospodarskim subjektima. Pa mislim da je taj stav iznijela i gospođa Ingrid Antičević, a ja ga u potpunosti podržavam. Dakle, u prvom redu sam za to da se naplaćuje velikima, da se tu uvede reda, da ne bude političke podobnosti kod naplate poreza već da bude onako kako jest, kako brojke kažu. Eto hvala.
Hvala lijepa. Replika također gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Evo, kolega Vinković dobro ste primijetili pa ste mi dio moje replike zapravo i oduzeli. Naime, ovdje sam prije godine dana postavio pisani upit tadašnjem ministru da mi kaže koliko jedan medijski magnat da tako kažemo u hrvatskim okvirima duguje Poreznoj upravi, a cure informacije kao što kažu iz DORH-a tako i iz Porezne uprave, je li da se radi o stotinama milijuna kuna. Dobio sam pisani odgovor da se to ne može dobiti taj podatak koliko taj vlasnik te velike medijske kuće, magnat takozvani ili tajkun koliko on duguje. Dok je to tako bit će porezni dug i veći. Dok je ta tzv. diskrecija zajamčena nemogućnost dobivanja tih podataka takva bojim se da ovaj dug porezni od 45 milijardi, a još onih 9 milijardi koncesija onda neće se smijat na činjenicu da je kolega Vinković rekao da se radi gotovo o pola hrvatskog proračuna godišnje kad se zbroje dakle i te koncesije. Ali kada se radi o fizičkoj osobi, o malom čovjeku, o građaninu onda za 35 lipa ćete imati problem i proces i zateznu kamatu i opomene itd. Ovdje to sve stoji tako. Hoće li se promijeniti što? Ja bih volio. U dobroj vjeri sam, ali vidjet ćemo.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku gospodin zastupnik Franko Vidović. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, kolegice i kolege, cijenjeni zastupniče. Pa dakle evo, rekao sam i prvi put i sad ću opet ponoviti. Ja sam za situaciju da se naplaćuje temeljem brojki. Dakle, bez obzira da li veliki, da li mali. Jasno da veliki i u mojoj prirodi je i u prirodi moje stranke da u prvom redu imamo socijalnu obzirnost i da se na drugačiji način postavljamo u odnosu na velike gospodarske subjekte, u odnosu na društvene probleme. Prema tome, ja vjerujem, čvrsto vjerujem, vi ste rekli da ste uvjeren, a ja vjerujem zaista da će ova Vlada doista promijeniti tu sliku. Hvala vam.
Hvala lijepa. Na redu je zastupnik gospodin Ivan Klarin. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Ja ću isto govoriti o Financijskoj policiji i nešto o ukidanju Financijske policije, a i o utaji poreza kao što je malo prije kolega Vidović. Prema odredbama Zakona o Financijskoj policiji sama zadaća Financijske policije je financijski nadzor radi jačanja financijske discipline proračunskih obveznika, sprječavanja izbjegavanja plaćanja poreznih obveznika u cilju ostvarivanja proračunski prihoda, te prema Zakonu Financijska policija predstavlja jednu od nadzornih službi u Ministarstvu financija. A danas je na dnevnom redu ukidanje Financijske policije, pa se mogu postaviti 4 pitanja. Prvo zašto? Drugo tko će sada biti financijski policajac? Treće kakav je bio učinak Financijske policije? I četvrto hoće li sutra utaja poreza biti veća nego što je bila jučer? Mislim da teško, te iz ovog proizlazi zaključak da je Financijska policija nije ispunila svoju zadaću, nije zaustavila sivu ekonomiju, nije zaustavila utaju poreza. Na žalost, moram konstatirati da je utaja poreza u Republici Hrvatskoj na nikad većoj razini, te postavljam pitanje zašto je to tako. Možda zato što netko, a taj netko može biti samo sustav nije radio svoj posao. Dakle, došlo je vrijeme da se napokon u ovoj državi netko počne sukobljavati. Došlo je vrijeme da u ovoj državi netko objavi rat utaji poreza. Znam da će se izgubiti dosta bitaka, ali uvjeren sam da će se rat dobiti, tj. da spasimo državu rat se mora dobiti. Siguran sam da će ova Vlada i ovo ministarstvo tu vrlo važnu prepreku funkcioniranju naše zemlje ispuniti do kraja, definitivno, sazrelo je vrijeme sukladno i ciljevima Vlade Republike Hrvatske o potrebi racionalizacije obavljanja poslova u tijelima državne uprave, te preporukama međunarodnih institucija otklanjanju preklapanja odgovornosti između Financijske policije i drugih nadzornih tijela. Zadovoljan sam najavama da je u tijeku opsežna izmjena cjelokupnog ustrojstva Ministarstva financija, a kojim će se urediti i ovo pitanje, te će se suzbiti barem dio sive ekonomije. Na koliko mjesta danas u RH nismo dobili račun, te moram konstatirati da je porezni moral u RH na najnižem nivou. Ovdje ću citirati iz jednih naših dnevnih novina "da se u Hrvatskoj porez utaji od usluga konzumacija ljubavi pa do šišanja kod frizera". Stručnjaci upozoravaju da je naš porezni sustav takav da kada bi se sve u državi prijavilo samo mali dio obrtnika bi uspio preživjeti te da su obrtnici nažalost prisiljeni vršiti utaju poreza. Prema tome, Ministarstvo financija mora voditi računa o rasterećenju obrtnika i poduzetnika, a što je već i započeto i to veću 2.mjesecu ove Vlade, a tiče se izmjena niza poreznih zakona o ukidanju parafiskalnih nameta pa nadalje. Čelne osobe instituta i javnih financija predlažu efikasnije i otkrivanje i kažnjavanje porezne utaje, a jedna od važnijih mjera su tzv. porezne blagajne a čije je uvođenje najavio gospodin Linić naš ministar financija. Financijska policija, financijski inspektorat, Porezna uprava, Porezna inspekcija, Carinska uprava, Ured za sprečavanja pranja novca i Državni inspektorat su institucije koje su u ovoj državi zadužene za suzbijanje sive ekonomije. Podatak koji zabrinjava je taj da je prosjek nadzora Financijske policije na godišnjem nivou bio samo 100 nadzora. Ovakvim načinom razmišljanja u Hrvatskoj vrlo brzo bi došli u situaciju Grčke gdje se od države uzima beskrajno a u državnu blagajnu se vraća ništa ili gotovo ništa. Ima jedna izjava našeg nobelovca Ive Andrića koji je rekao da "Svakih toliko godina na ovim prostorima pamet zašuti, budala progovori, a fukara se obogati". Došlo je vrijeme da raznim fukarama stanemo na kraj, da u ovoj državi bude pametan onaj tko plaća porez, a glup onaj tko ga ne plaća a nikako da bude suprotno kao što je to bilo do sada. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na redu je gospodin potpredsjednik Hrvatskog sabora gospodin Nenad Stazić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Sabora. U obrazloženju ovih zakonskih prijedloga kaže se da se oni donose ovdje se predlažu zbog usklađivanja sa Zakonom o sustavu državne uprave. Ja se nadam da to nije jedini i glavni razlog. Glavni razlog mora biti povećati poreznu disciplinu. Dakle na drugačiji način organizirati kontrolu nad plaćanjem proreza i smanjiti tu poreznu evaziju koja sada iznosi eto čujem gotovo polovinu proračuna. Po tome koliko će ova Vlada uspjeti i biti bolja u naplati poreza po tome će i građani ocjenjivati. Ostane li sve kako je bilo, ha, Vlada ne može računati na bolju ocjenu. Prema tome, to je zadaća Ministarstva financija. Ja nisam porezni stručnjak i ja ne znam hoće li i koliko ovi zakoni doprinijeti financijskoj disciplini, ali da je bolja naplata poreza potrebna jer su gubici ogromni to je jasno i maloj djeci. U vrijeme one vlade od 2000. do 2003. Račanove vlade postojale su i brojne porezna olakšice. Porezna olakšica je jedan dobar instrument za bolju naplatu poreza. Jer kada imam poreznu olakšicu kada mi se neki trošak priznaje kao olakšica, onda se ja dakako trudim da za taj trošak pribavim račun, onda neću pristati na to da mi nekakvu uslugu netko obavi bez računa na crno jer neću moći ostvariti svoju poresku olakšicu, pa je meni u interesu kao poreznom obvezniku da angažiram one koji posluju legalno. Pa sada ako se uvede jedan sustav poreskih olakšica, a on je postojao do 2003. godine, pa kasnije su sve te poreske olakšice ukinute onda što se dogodilo, evo dogodilo se povećano izbjegavanje plaćanja poreza. Izbjegavanje plaćanja poreza nije samo prevare države. To je prevara društva, prevara zajednice ili ako hoćete posve populistički da se izrazim prevara naroda u Hrvatskoj prevara hrvatskog naroda. Ako se ne plaća porez onda nema dovoljno novca za vrtiće, nema dovoljno novca za škole, nema dovoljno novca za zdravstvo, nema dovoljno novca za mirovine, nema dovoljno novca za građane ove zemlje, za pripadnike tog hrvatskog naroda u koji se kunemo ili se taj narod vara. Na koju se to dobit ne plaća porez? Pa nije to samo droga, nije to samo šverc cigareta koje tu netko spomenuo. To je svaka ona dobit sve je to pranje novca, svaka ona dobit koja se u nekakvoj torbi neka količina novca prenese s jednog mjesta na drugo. I onaj koji je torbu donio i onaj tko je torbu primio pa je stavio u sef, su prevarili hrvatski narod. I to moramo reći otvoreno tom istom hrvatskom narodu tako da zna kada se svira himna i kada se drži ruka na srcu kakav je odnos prema tom narodu ako se u jednoj ruci nosi torba a druga se za vrijeme intoniranja himne stavlja na srce. Kolega Vuljanić je govorio mislim vrlo dobro o kontroli troška. Nisam porezni stručnjak ali koliko su mi objasnili u nekim zemljama to tako funkcionira. Dakle, ne kontrolira vas se jeste li vi uplatili porez ili ne, ali kada nastane veliki trošak, kuc, kuc, kuc, evo poreza jaka na vrata. Reci ti meni koliko si ti platio poreza odnosno koliko si zaradio da si si mogao priuštiti takav trošak. Kontrola dakle nastaje u trenutku većeg trošenja novca. Tome bi trebao poslužiti i OIB. Uvođenjem OIB-a potrošen je ogroman novac ali mi imamo OIB koji nam nije u funkciji. A ja se pitam zašto on nije u funkciji? Zašto on dvije godine ili tri godine, a već je mogao biti u funkciji i mogao bi služiti tome da se kontrolira nečija imovina. I onda ga pitate, slušaj ako imaš toliko satova i toliko slika, pa daj da vidimo koliko si ti poreza platio kroz sve ove godine, jesi li ti to mogao zaradili? Ako jesi, uredu. Sve uredu. A ako nisi onda prvo najprije moraš platiti porez na tu razliku, a drugo onda se s tim samo mora baviti netko drugi da vidimo odakle taj novac. Znači, stvari nisu komplicirane. Mora postojati politička volja da se one riješe. Uz političku volju siguran sam mogu se postaviti instrumenti bolje financijske discipline i efikasnije države, efikasnije naplate poreza. Ponavljam, po tome koliko će biti ili neće biti uspješno u tome, po tome će se ocjenjivati i kvaliteta ove nove Vlade. Hvala vam.
Imamo dva ispravka netočnog navoda. Gospodin zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine predsjedniče. Ispravit ću samo jedan netočan navod gospodina potpredsjednika Stazića gdje je ustvrdio da on bi odbio neku uslugu bez računa s obzirom da je javni pogovor rekao o tome da ste koristili uslugu Brijuna i ljetovanja na Brijunima bez računa. Kako je sada to jedno sa drugim nesuvislo i kako je to kontradiktorno kada govorite o tome kako bi trebalo uvest financijski red, a s druge strane koristite državne usluge bez računa.
Hvala. Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Ivan Šuker. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa žao mi je što nisam bio u Sabornici kad je kolega Vuljanić raspravljao, sad ću kolegu Stazića ispraviti. Šteta je što to nisu rekli kolege iz Ministarstva financija. Dakle vi imate u Poreznoj upravi odredbu koja je potpisana ministra da svako stjecanje pokretnine i nekretnine preko 100 tisuća kuna morate dat izjavu. Između ostalog kad prijavljujete promet nekretnina onda morate napisati način stjecanja novca. Stvar je u tome da Porezna uprava temeljem, imate obrazac gospođo … [[Ne razumije se.]] ako to niste vidjeli pogledajte pa ćete vidjeti, dakle prilikom prijave kupnje ili prodaje nekretnina dakle točno morate navesti, poreznjak to mora provjeriti. Da li je netko to napravio dole u poreznoj upravi to je sad stvar unutarnje kontrole svega. Dakle u sustavu to postoji. A isto tako Ured za sprečavanje pranja novca njemu su poslovne banke dužne prijaviti svaku transakciju iznad 200 tisuća kuna i oni moraju napraviti … [[Ne razumije se.]] Treća stvar, prema Zakonu o plaćanju gotovim novcem točno je definirano u Hrvatskoj koliko se može u kešu platiti i ako se plati … [[Ne razumije se.]] onda je … [[Ne razumije se.]] Dakle mi imamo zakone, imamo propise ali to je ono zašto se neke stvari … [[Ne razumije se.]] pitanja i na kraju krajeva ono što se s vama slažem to je da je OIB upravo uveden zbog toga da prestanu politička prepucavanja tko šta ima jer praktički sa OIB-om će se povući kompletna sva imovina i ne treba vam radit reviziju ni pretvorbu ni ničega, ono se može povući nekoliko godina unatrag i jasno se može vidjeti tko šta ima i otkud mu što ima. Onda će mnoge moralne vertikale u Hrvatskoj naprosto napraviti kolut naprijed i natrag.
Hvala. U ime kluba HDSSB-a završna riječ, gospodin zastupnik Dinko Burić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovane kolegice i kolege, poštovani zamjeniče, poštovana načelnice uprave. Želio sam samo u ime kluba pojasniti ono što je rekao kolega Grubišić u svojoj raspravi i dodatno obrazložit zašto ulažemo amandmane da se područni uredi II. kategorije da se broj područnih ureda poveća. Naime, nema uistinu nikakve logike da područni uredi II. kategorije budu u Splitu, u Osijeku, u Rijeci i Pazinu, a da u isto vrijeme ne vodimo računa i o broju stanovnika pa i o površini Hrvatske. Primorsko-goranska županija i Istarska županija dakle gdje će Rijeka i Pazin imati svoje područne urede II. kategorije zajedno čine 11,32% površine Republika Hrvatske, vezano su teritorijalno jedna uz drugu i čine 11,5% stanovništva Republike Hrvatske. S druge strane, Dalmacija koja predstavlja 20,21% površine Republike Hrvatske ima samo jedan područni ured, a predstavljaju 20-tak % stanovništva. I jednako tako Slavonija i Baranja koja isto čini 20-ak % površine i 20-tak % stanovništva. Mi ne predlažemo da se bilo koji od ova četiri grada ukine, dakle ni Osijek ni Split ni Rijeka ni Pazin, ali predlažemo da se dva grada dodaju kao gradovi koji će imat područne urede II. kategorije i da to budu u Slavoniji i Baranji u istočnom dijelu Hrvatske grad Slavonski Brod i da to bude u Dalmaciji grad Zadar. Smatramo to opravdanim jer na taj način bismo građani i Dalmacije i Slavonije i Baranje omogućili veću dostupnost jer neke stvari se ipak moraju radit u područnim uredima, veću dostupnost nego što je to ovim prijedlogom zakona napravljeno. Stoga ćemo uložit ovaj amandman nadajući se da ćete uvažit ove argumente jer su oni u korist ljudi koji žive na tim područjima. Evo samo toliko. Jer u obrazloženju samog prijedloga ne možete sve to napisat pa smatramo da ćete ovo razmotriti a vidite što s tim napravimo. Smatramo da je to na korist građana i Slavonije i Baranje i Dalmacije.
Hvala lijepa. I u ime Vlade, zamjenik ministra gospodin Boris Lalovac.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Evo zahvaljujem svim klubovima i na pojedinačnoj raspravi vezano za ova četiri zakona. Nadamo se, zapravo znamo da ovakvo stanje kakvo je i kakvo smo zatekli da tu moramo mijenjati i po tome će nas zapravo i uspoređivati da li smo uspješni i da li ćemo dobiti naredni mandat. Znači uspješnost ne samo, nije bitno samo uspješnost Vlade nego uspješnost države. Znači to je nama u prvome cilju, ne samo znači da gledamo osobne … [[Ne razumije se.]] u rješavanju ovih problema, da na ovakav način nemamo nelojalnu konkurenciju, da uvedemo fer i poštenu igru na tržište i da sa čistim računima uđemo u Europsku uniju i zapravo i da investitorima koji dolaze tu da omogućimo da smo mi zapravo upravo ovo što govorimo, država prava i da ćemo zapravo svi imati iste uvjete na tržištu. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Zaključujem raspravu. Odlučivat ćemo o konačnom prijedlogu zakona i glasovati kad se steknu uvjeti. 1) Ovršenik može podnijeti prigovor protiv rješenja o ovrsi na temelju vjerodostojne isprave javnom bilježniku koji ga je izdao. (2) Javni bilježnik kojem je podnesen nepravodoban ili nedopušten prigovor protiv rješenja koje je izdao proslijedit će spis radi donošenja odluke u povodu prigovora nadležnom sudu (članak 252.j), koji će donijeti rješenje o odbacivanju takva prigovora. (3) Javni bilježnik kojem je podnesen pravodoban i dopušten prigovor protiv rješenja koje je izdao proslijedit će spis radi provedbe postupka u povodu prigovora nadležnom sudu (članak 252.j), koji će u povodu takva prigovora donijeti odluke iz članka 53. i 54. ovoga Zakona.
Gospodine predsjedniče Sabora, gospođe i gospodo zastupnici. Predlagatelj prihvaća prijedlog amandmana Odbora za zakonodavstvo u članku 1. i isto tako na članak 5. Odbora za zakonodavstvo Vlada prihvaća amandman.
Sad bih vas molio amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista-Stranke rada da se izjasnite.
Vlada ne prihvaća amandman i to iz razloga što podnositelj amandmana navodi razloge da je obveza Porezne uprave koja je već inače propisana drugih zakonima i drugim člancima, a posebno odredbom članka 63. važećeg Zakona o porezu na dohodak, a koju inače i sam spominje predlagatelj u obrazloženju amandmana. Naime, obveza Porezne uprave na kontinuirano prikupljanje podataka oporezivanim primicima fizičkih osoba, praćenje prometa dobara i obavljanje svih drugih potrebnih radnji te uspoređivanje podataka o nabavljenoj nepokretnoj, pokretnoj i drugoj imovini te drugim izdacima fizičkih osoba i njihovih obveza tijekom poreznog razdoblja, a sve sa prijavljenim dohotkom, sa ciljem pravilnog utvrđivanja obveza poreza na dohodak i drugih poreza. Kao što navodim, to je već regulirano člankom 63. važećeg zakona. Pritom vrijedi istaći da je amandman i bitno neodređeniji u odnosu na već postojeću odredba članka 63. važećeg zakona iz razloga što se navedenom odredbom osim obveze na prikupljanje i uspoređivanje podataka o imovini i prijavljenom dohotku također je propisano i ovlaštenje u slučaju ako Porezna uprava u tijeku postupka prikupljanja podataka i njihove usporedbe iz stavka 1. i 2. navedenog članka utvrdi da izvori za imovinu fizičkih osoba nisu dokazani. Naime, u smislu propisanih odredbom članka 63. stavkom 3. važećeg Zakona o porezu na dohodak u slučaju ako Porezna uprava nakon provedenog postupka utvrdi da izvori za imovinu fizičkih osoba nisu dokazani tada utvrđuje po toj osnovi dohodak kao razliku između vrijednosti imovine i dokazane visine sredstava za njezino stjecanje. Ističem također da odredbe drugih zakona, primjerice Općeg poreznog zakona sadrže odredbe o procesnim radnjama i mjerama koje je ovlaštena provoditi Porezna uprava, uključujući ovlaštenje za vršenje procjene temelj koje će se utvrditi osnovica poreza na dohodak. Fizičke osobe pod zakonom propisanim pretpostavkama i provođenje nadzora radi provjere i utvrđivanje činjenica bitnih za oporezivanje poreskih obveznika. Vezano za provedbu već spomenutih članaka 63. stavaka 1. i 2. važećeg zakona ističemo da je ispostavljena i informatička razmjena podataka putem OIB-a. Stoga je stajalište Vlade Republike Hrvatske da amandman niti u kvalitativnom niti u kvantitativnom smislu nije od utjecaja na sadržaj i opseg posla, mjera i radnji koje Porezna uprava već obavlja u skladu sa postojećim zakonskim ovlaštenjima.
U ime Kluba zastupnika Hrvatskih laburista gospodin zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Naime, intencija ovog amandmana bila je da u ingerencije Porezne uprave odnosno obaveze Porezne uprave uđe posao kojim bi se na neki način popravile neke društvene nepravilnosti koje su savršeno evidentne, koje zapravo ne treba nikom objašnjavat, svi ih znamo, svi ih vidimo svakodnevno oko sebe. I do sad je Porezna uprava mogla kontrolirati, naglašavam mogla kontrolirati razliku između promjene vrijednosti imovine poreznog obveznika i plaćenog poreza u prethodnom razdoblju. Mogla je pa je to ponekad radila, za nekog radila, za nekog nije. Htjeli smo upravo ovim amandmanom, a koji je zapravo sadržaj naših prijedloga zakona, promjene Zakona o Poerznoj upravi koji smo dali u proceduru zbog formalnih razloga nije došao na dnevni red, htjeli smo upravo tim našim zakonom promijeniti tu situaciju. Naravno da smo dali i prijedlog promjena Općeg poreznog zakona gdje bi se proceduralno utvrdilo na koji način i što napraviti kad se tako nešto dogodi. U svakom slučaju žao mi je što ovaj amandman nije prihvaćen. Ne vjerujem da bi narušio pametnu strukturu Zakona o Poreznoj upravi i molim da se Sabor izjasni glasanjem o njoj. Hvala.
Hvala lijepa. Sad prije nego prijeđemo na glasanje o ovom prvom amandmanu. Ja bih molio da što se tiče amandmana pogotovo jer nam slijedi izjašnjavanje i o amandmanima na proračun da glasujemo ručno, jer me upozoravaju da je to puno efikasnije i brže kada se radi, dakle o takvom načinu glasanja. Jel' se slažete? Hvala. Onda ja stavljam na glasovanje amandman Kluba zastupnika Hrvatskih laburista i stranke rada o kojima smo sada govorili. Tko je za? Amandman nije dobio potrebnu većinu. Možemo ići dalje, a to je amandman gospodina zastupnika Bore Grubišića. Izvolite gospodine ministre.
Vlada ne prihvaća predloženi amandman. Predlagatelj ne prihvaća obrazloženje koje je podnositelj amandmana naveo, a to je da je uočljiv nesrazmjer između raspodjele područnih ureda druge kategorije, te da Slavonija, Baranja i Dalmacija imaju samo po jedan područni ured. Stavak 2. navedenog članka samo kategorizira ustrojene područne urede Porezne uprave u tri kategorije i to prema kriteriju broja poreznih obveznika i složenosti poslova. Dakle, za kategorizaciju područnih ureda iz stavka 2. ovog članka nije odlučan teritorijalni ustroj, nego kriteriji opsega i složenosti poslova koji se obavlja u pojedinim područnim uredima što je navedeno i u obrazloženju ovoga Zakona. Vezano opet na navode podnositelja amandmana da su na području navedenih regija uz područne urede Osijeka i Splita ustrojeni i drugi uredi Dubrovnik, Požega, Slavonski Brod, Šibenik, Virovitica, Vukovar i Zadar što znači da razlozi predlagatelja nisu prihvaćeni i iz tog razloga se amandman odbija.
Gospodin zastupnik Grubišić. Izvolite.
Vaše obrazloženje gospodine ministre nije mi jasno i prihvatljivo. Naime, rekli ste da raspored područnih ureda druge kategorije zavisi o složenosti poslova, obima poslova itd. Međutim, kako onda obrazložiti to da na 50 km između Rijeke i Pazina koliko ima, dakle postoji područni ured druge kategorije i u Rijeci i u Pazinu. Ja nemam ništa protiv ureda druge kategorije u Pazinu, ali s obzirom na složenost poslova, a ja ne vjerujem da je ona manja u Dalmaciji, u Splitu itd. Tražili smo amandmanom da područni ured druge kategorije bude u Zadru i u Slavonskom Brodu. Dakle, na 900000 stanovnika koliko ima Dalmacija i Slavonija koja svaka po 900000 stanovnika sasvim sigurno obim poslova i ono što ste vi naveli kao razloge ima dovoljno poslova i više negoli u uredu u Rijeci i Pazinu zajedno. Pa vas molim da zastupnici glasuju o mom amandmanu.
Hvala lijepa. Ja sam napravio jedan mali propust, a može biti veliki, pa bih ga želio ispraviti da utvrdimo kvorum prije daljnjeg glasovanja. Znamo da smo ovdje u većini, ali molim službeno da utvrdimo kvorum. Evo 130 zastupnika je prisutno u dvorani. Hvala vam lijepo gospodine zastupniče Lesar jer ste me vi na to upozorili. Idemo glasovati o amandmanu. Dakle, tko je za amandman zastupnika gospodina Grubišića? Amandman nije dobio potrebnu većinu, dakle nije prihvaćen. Zaključujem raspravu i dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Sad molim da glasujemo elektronski jer će nam to također biti jednostavnije. Tko je za, dakle da se izjasni za, elektronski uključimo se i glasujmo. Samo kod amandmana glasujemo ručno, a kod zakona kad izjašnjavamo, onda se izjašnjavamo elektronski. Uključimo se i glasujmo. Hvala lijepa. Utvrđujem da je većinom glasova sa 80 za, 41 protiv i 8 suzdržanih donesen Zakon o Poreznoj upravi u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima. a sad prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o dopuni Stečajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 31. Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbor za pravosuđe, Odbor za rad i socijalno partnerstvo. Izvješća ste primili. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Želi. Molim vas polako samo. Gospođa Tamara Obradović Mazal, zamjenica ministra gospodarstva.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvažene zastupnice i zastupnici. Svrha predložene dopune Stečajnog zakona je osiguranje dodatnog mehanizma zaštite prava radnika. Vezana je za ostvarivanje minimalnih potraživanja u samom stečajnom postupku. I ono što se predlaže ovom jednom dopunom je da ona iznosi 3 minimalne plaće u Republici Hrvatskoj. Ono što se želi postići ovim Zakonom, odnosno učinak koji se želi proizvesti jest veća zaštita prava radnika u odnosu na postojeći Stečajni zakon. Naime, najčešće su veliki vjerovnici osigurani hipotekama. Time se smatraju razložnim vjerovnicima, a radnici nakon namirenja iz stečajne mase počesto ostaju zakinuti zbog nedostatne visine, odnosno preostatka stečajne mase za isplatu njihovih potraživanja. Stoga je namjera da se dovede radnika kao najnezaštićenije vjerovnike i prije pokretanja stečajnog postupka u povoljniju poziciju u samom stečajnom postupku nego što je do sada, jer se minimalna potraživanja radnika u iznosu 3 minimalne plaće tako uvrštavaju u troškove stečajnog postupka. Ono što je važno istaknuti je da se nakon troškova stečajnog postupka i ostale obveze stečajne mase prvo namiruju izlučni i razlučni vjerovnici, a zatim prvi viši isplatni red u kojem su potraživanja radnika iz radnog odnosa. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Žele li izvjestitelji radnih tijela uzeti riječ? Nitko se ne javlja. Otvaram raspravu. Najprije u ime klubova zastupnika. U ime kluba Laburista – stranke rada gospodin zastupnik Zlatko Tušak. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Hrvatskog sabora, zamjenici ministra, kolegice i kolege zastupnici. Ove izmjene zakona naoko izgledaju da će radnicima osigurati veća prava, ali će u praksi stvoriti dosta problema i od njega neće imati koristi već će i dalje morati čekati na dulju naplatu svojih potraživanja. Hrvatski laburisti – stranka rada u više navrata smo upozoravali da smo suočeni s višegodišnjom negativnom praksom primjene Stečajnog zakona kao i samog tijeka provođenja stečaja. Stečajevi su generatori negativnih učinka na stanje u gospodarstvu ali i zabrinjavajućeg broja rasta nezaposlenih, dosadašnje brojke 335000 nezaposlenih. Neophodno je zaustaviti dosadašnju praksu dugotrajnih blokada računa poslovnih subjekata jer one generiraju ogromni unutarnji nenaplativi dug u državi i stvaraju vrlo negativne posljedice na funkcioniranje cjelokupnog gospodarstva. Kad i dođe do otvaranja stečaja narasla dugovanja daleko nadmašuju raspoloživu vrijednost imovine poslovnih subjekata. Sa blokiranim računima na kraju 2011. godine bilo je 70000 pravnih osoba, a njihov iznos prijavljenih neizvršenih osnova za plaćanje iznosio je oko 41 i pol milijardu kuna. Od tih trgovačkih društva 75% ima dugotrajnu blokadu računa sa preko 80% duga, 35% njih je preko pet godina u blokadi, a 21000 pravnih subjekata je bez i jednog zaposlenog sa 16 i pol milijardi kuna. Postavlja se pitanje koje su to fantomske tvrtke i kome one koriste. Radnici u tvrtkama s dugotrajnim blokiranim računima ne primaju plaću zbog čega se nalaze u vrlo teškoj socijalnoj situaciji. Snalaze se na sve moguće načine kako bi prehranili svoju obitelj, a ponekad u bezizlaznoj situaciji što je daleko od normalnih uvjeta života. Za njih ne važi pravo na rad, dostojnu plaću što im je zajamčeno Ustavom i zakonom Republike Hrvatske. Praksa nam govori kada se konačno i otvori stečajni postupak nad trgovačkim društvima nakon dugotrajnih blokada računa radnici najčešće ostaju uskraćeni za svoje neisplaćene plaće. Prema Zakonu o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca dobivali su tri minimalne plaće i pola pripadajuće otpremnine što im je bilo ponekad i zadnja slamka spasa za osiguranje egzistencije svojih obitelji. Prema Stečajnom zakonu razlozi za otvaranje stečaja su prvo nesposobnost za plaćanje trgovačkih društava i to ako ne mogu trajnije ispunjavati svoje dospjele novčane obaveze i ako imaju evidentirane nepodmirene obaveze kod banaka koje za njega obavljaju poslovni promet u razdoblju duljem od 60 dana. I drugo, prezaduženost ako imovina ne pokriva postojeće obaveze. Ako je trgovačko društvo nesposobno za plaćanje ili prezaduženo uprava koja vodi društvo mora bez odgode a najkasnije 21 dan po nastanku nesposobnosti za plaćanje ili prezaduženosti predložiti otvaranje stečajnog postupka. To se u praksi ne dešava ili se rijetko kada desi. Zato imamo probleme poput Jadran kamena, KIO Orahovica, Dalmacija vino, Adria hem, Dalid, Kamensko, Industrogranja, Bilo Kalnik, Đakovština a u najnovije vrijeme čuli smo neki dan Vjesnik, a imat ćemo uskoro i General turist ovdje u centru grada Zagreba. Imamo primjera da računi trgovačkih društava je blokiran i preko osam godina bez imovine i temeljnog kapitala od samo 20000 kuna. U periodu blokade njene obaveze narastu preko 20 milijuna kuna i kad se otvori stečaj radnici ne mogu ostvariti svoja potraživanja za neisplaćene plaće. U konkretnom slučaju na primjer iznos je za potraživanje radnika od plaće od 2 milijuna 800 tisuća kuna. Država ostaje bez nenaplativih 9 milijuna kuna i ovo govorim da ukažem na problem predloženih izmjena Stečajnog zakona i radnici neće dobiti ništa više, a više će izgubiti. Za te radnike izmjene ovog zakona neće ništa koristiti. Prema predloženim izmjenama Stečajnog zakona članak 86. točka 2. glasi: "Naknada svakom radniku stečajnog dužnika osim uprave društva u visini tri minimalne plaće u RH ukoliko taj iznos naknade nije moguće ostvariti prema članku 3. stavak 1. točke 1. Zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca". Ponavljam ovo ukoliko taj iznos naknade nije moguće ostvariti prema članku 3. A to znači radnicima će se iz troška stečaja isplatiti tri minimalne plaće, ako to pravo ne ostvare po zakonu osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca prema kojem su do sada svi radnici to pravo ostvarivali pa i radnici u većim tvrtkama koje su završile u stečaju poput Peveca sa preko 2 tisuće radnika. To pravo su radnici ostvarivali negdje 1 do 2 mjeseca nakon izvještajnog ročišta u stečaju, a sada će biti na milost i nemilost stečajnih upravitelja. Pitam se zašto Vlada RH ako je imala namjeru pomoći radnicima onda nije propisala u naplatu tri pripadajuće plaće, zašto samo tri minimalne plaće? Pitanje zašto da radnici svoja plaće i potraživanja iz istog zakona ostvaruju po dva osnova? Prvo, tri minimalne plaće iz troška stečaja, a razliku od minimalne plaće do pripadajuće plaće radnika iz prvog isplatnog reda. Smatram da je ovo rješenje vrlo loše jer da je postojala volja pravo na isplatu tri minimalne plaće radnicima mogla se je pojednostaviti i ubrzati u korist radnika, a država da se naplaćuje za tri minimalne plaće iz troška stečajeva. Vidimo da ovo nije bila zaštita interesa radnika već države da sa sebe skine odgovornost obaveze isplate tri minimalne plaće koje ima prema Zakonu o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca. U velikom broju stečajeva radnici su prinuđeni sami podnositi zahtjeve za otvaranje stečaja jer to ne čine uprave društva iako ih zakon na to obvezuje. Država u rijetkim slučajevima pokreće stečaj, a uprave ne odgovaraju za prouzročenu štetu milijunskog iznosa koja nastaje zbog nepoštivanja zakonskih obaveza. Postoji značajan broj slučajeva i prakse da uprava i podnese prijedlog za otvaranje stečaja ali ne uplati potreban predujam Fondu za pokriće troškova stečajnog postupka, a stečajni sudac zbog tog razloga odbaci prijedlog za otvaranje stečaja, čime se i dalje nastavlja agonija njenih radnika u nedogled. A kada bi se stalo na kraj ovako apsurdnoj praksi potrebna je značajnija izmjena zakona koje reguliraju ovo područje. Ove izmjene zakona neće pomoći u problema stečaja stvorit će se samo zbrka, a država svoju odgovornost za isplatu tri minimalne plaće prebacit će na stečajne upravitelje. S ovim izmjenama neće se ni ubrzati pokretanje stečaja, a radnici će i dalje ostati samo metoda šatora i prosvjeda da ostvare svoja prava. Hvala.
Hvala lijepa. Idući na redu u ime klubova je gospodin Igor Rađenović. U ime Kluba SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Gospođo zamjenice ministra sa suradnicima, kolegice i kolege. Koliko god se zakonodavac trudio da ostvari određeni cilj kroz donošenje zakona i izmjene i dopune zakona svi ćete se sa mnom složiti da je Hrvatska jedna od najnormiranijih zemlji na svijetu, a samo poštivanje i praksa je već dio neke druge priče. Nije ga uvijek moguće ostvariti u punom obimu dakle donošenje tj. svrhu, cilj, ideju samoga zakona. Pojačati poziciju radnika u često nepravednoj utakmici rada i kapitala bilo je uvijek dio zakonskih prijedloga kluba SDP-a i onda kada je bio vladajući kada je te zakone mogao nositi ali i onda u oporbi kada je poznavajući hrvatsku praksu nastojao popraviti poziciju radnika u često nepravednom hrvatskom društvu. Naime, praksa kada govorimo o stečajevima, praksa pokazuje da se stečajevi u RH otvaraju relativno kasno, često prekasno što dovodi do značajnog umanjenja stečajne mase i nemogućnosti isplate radnicima makar minimalnog iznosa koji bi im pripadao po ostalim odredbama Stečajnog zakona. Doduše potraživanja iz stečajne mase osigurane su određene mjeri prama Zakonu o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca donesenim 2008. godine, no u određenim slučajevima i praksa je to pokazala da je moguće očekivati da ni ta sredstva ne budu dostatna za namirenje minimalnih potraživanja posebno u slučaju otvaranja više stečajnih postupaka većih subjekata. Stoga je svrha predložene dopune Stečajnog zakona sa ovako kratkom odredbom ali važnom odredbom osiguranje dodatnog mehanizma zaštite prava radnika, a vezanih uz ostvarenje minimalnih potraživanja u stečajnom postupku u visini do 3 minimalne plaće u RH. Važno je istaknuti da se u praksi nakon troškova stečajnog postupka i ostale obveze stečajne mase prvo namiruju izlučni i razlučni vjerovnici o čemu je govorila zamjenica ministra, a zatim prvi viši isplatni red u kojem su potraživanja radnika iz radnog odnosa. Budući su najčešće veliki vjerovnici osigurani hipotekama i time se smatraju razlučnim vjerovnicima iako formalno u prvom isplatnom redu zbog nedostatne stečajne mase radnici često ostaju zakinuti i kratkih rukava. Stoga je namjena ove dopune objektivno radnike kao objektivno najnezaštićenije vjerovnike i prije pokretanja samog stečajnog postupka dovesti u povoljniju poziciju u samom stečajnom postupku tako da se ovim izmjenama garantira minimalna potraživanja radnika u iznosu od tri minimalne plaće. Dodatno je značajna ova odredba budući se prilikom namirenja obveza stečajne mase one namjeruju redom kako se dospijevaju a pravo na isplatu neisplaćenih plaća radnika dospijevaju prve tj. i prije otvaranja stečajnog postupka odnosno prije bilo kojeg drugog stečajnog postupka primjerice prije sudskih troškova stečajnog postupka i time se garantira ta isplata. Svjesni smo hrvatske prakse i vrlo često ono o čemu je govorio moj prethodnih da uprave trgovačkih društava ne krenu na vrijeme sa pokretanjem stečaja i time situaciju dovedu u sve težu poziciju. Očekujemo i da Porezna uprava oko toga bude aktivnija i da u mandatu koji stoji pred nama također stečaj nije najgora priča, stečaj može biti prilika za spas poduzeća a time i radnih mjesta, ali mora biti pokrenut na vrijeme, da će i Porezna uprava biti nešto aktivnija i na vrijeme pokrenuti stečaj u situacijama kada to bude nužno. Ali kažem, ukoliko to se ne dogodi ove izmjene i dopune zakona osiguravaju taj dodatni mehanizam isplate potraživanja radnika uz onaj osiguran u Zakonu o osiguranju i potraživanje radnika u slučaju stečaja poslodavca. Stoga će klub SDP-a podržati ove izmjene i dopune zakona, a jednako tako i amandmane koje je uputio Odbor za zakonodavstvo i Klub zastupnika HNS-a budući da oni nešto bolje tj. preciznije objašnjavaju odredbe ove kratke ali značajne izmjene za hrvatske radnike. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa. U ime Kluba zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra, štovane kolegice i kolege. Suprotno onom dojmu koji ostaje iza rasprave prvog izlaganja predstavnika Stranke laburista meni osobno je zadovoljstvo izlagati u ime HNS-a o donošenju ove izmjene i dopune Zakona o stečajnom postupku iz jednostavnog razloga što on jeste poboljšanje pozicije hrvatskih radnika u jednoj priči koja bi se mogla nazvat fundamentalnom pričom hrvatskih odnosa u gospodarstvu, jednoj priči o sudbini hrvatskih radnika u protekle dvije decenije, koja se zapravo u osnovu naslanja na onu poznatu stvar u kojoj će vrlo vjerojatno s povijesne distance vrlo detaljno opisati povjesničari, a naslov joj je "Hrvatska privatizacija". U ovom Hrvatskom saboru naime prodefilirale su generacije hrvatske politike pokraj kojih je prolazila bez bitnih reperkusija velika nepravda koju su doživjeli hrvatski radnici, ostavljaju na milost i nemilost u općoj toj priči o propadanju hrvatskog gospodarstva kada bi se krenulo pobrojati ljude koji su uskraćeni za mjesece pa i godine neplaćenog rada, kada bi se pobrojalo ljude kojima su uništeni obiteljski životi, ugrožena egzistencija zbog lošeg poslovanja novih poslodavaca, zbog lošeg poslovanja uprava trgovačkih društava u kojima su bili zaposleni onda bi vrlo vjerojatno ta brojka se mjerila i stotinama tisuća ljudi. I stoga me posebno čudi reakcija kolega iz Hrvatske stranke laburista koji donošenjem jednog ovakvog zakona koji propisuje novi mehanizam zaštite, pa makar i parcijalne zaštite radničkih prava, dočekuju na đon. Bilo bi za očekivati da stranka koja zastupa interese hrvatskih radnika svaki pa i najmanji pokušaj da se zaštiti pozicija hrvatskih radnika u ovakvim situacijama pozdravi barem, da ga dočeka na prijateljski način, da ne minorizira a još manje da ne pokušava manipulirati sa hrvatskom javnošću tvrdnjom kako ovaj zakon nema nikakve učinke. Praksa koju je Hrvatska nažalost dobro upoznala jer imali smo bezbroj tisuće stečajnih postupaka pokazala je da je država loš gospodar, da svi normirani mehanizmi kontrole i trgovanja trgovačkih društava dosad nisu u operativnom pogledu dali prave rezultate i da su tisuće trgovačkih društava otišle u stečaj prekasno. Naravno, pozicija hrvatskih radnika u naplati svojih potraživanja u takvoj situaciji kad bi pacijent najprije preminuo onda bi došla hitna pomoć, u principu je bila nikakva. Dominantno se proglašavao stečaj s likvidacijom, a vrlo rijetko se pojavljivala ona druga varijanta koja može imati i uspješan završetak, a to je stečaj sa preustrojem. Odredbe ovog zakona dovode hrvatske radnike u bolju poziciju iz sljedećeg razloga. Naime, ovom odlukom sredstva koja su predviđena da se isplate svrstavaju se u kategoriju troškova stečajnog postupka što u praksi poznavatelji ovog dijela trgovačkog prava nazivaju tzv. nultnim naplatnim redom, dakle ulaze u sam vrh naplate ukoliko je stečaj barem donekle proglašen na vrijeme. Ova odluka je zapravo paralelni mehanizam zaštite uz onaj mehanizam koji je propisan kroz Zakon o zaštiti radnika u stečajnom postupku, a koji propisuje da Agencija koja je zasnovana s tim zadatkom da zaštiti interese radnika treba isplatiti do tri mjesečne minimalne plaće u Republici Hrvatskoj. Uvođenjem ovog mehanizma stvaraju se pretpostavke da se osigura i nešto više od toga, odnosno da se osigura i sljedeća varijanta u kojoj eventualno sredstva agencije ne bi bila dostatna za naknadu radnicima. Postoji mogućnost da se ovim mehanizmom ta sredstva isplate. Klub HNS-a svjestan činjenice da i ovim zakonom i ovom izmjenom zakona neće biti do kraja zaštićena pozicija hrvatskih radnika pozdravlja ovakav napor. HNS će podržati ovaj zakon i nastavit će promišljati i raditi na novim zakonskim prijedlozima koji će imati kao osnovnu namjeru poboljšanje pozicije hrvatskih radnika, zaštitu njihovih socijalnih prava, a još više zaštitu hrvatskih radnika od onih koje je izrodila 20-godišnja politička praksa, između ostalog i u ovom časnom domu. Radi lakšeg razumijevanja ovog zakona klub HNS-a ulaže i amandman koji predviđa da se u dodanoj točci 2. članka 86. iza riječi u visini, a ispred riječi tri minimalne plaće dodaje riječ do, zbog izbjegavanja dvojakog tumačenja, radi jasnije formulacije u situacijama u kojima potraživanja ne bi bila striktno tri mjesečne plaće, dakle da se namire ona potraživanja u onoj mjeri u kojoj radnik nije plaćen. Dakle, naglašavam ovaj Zakon ćemo podržati, a kao parlamentarna stranka ove četiri godine nastojat ćemo napraviti ono što su propustili naši prethodnici, ono što je jasna konsekvenca političke prakse nastale u ovom časnom Domu koja je izrodila hrvatsku privatizaciju na ponos onih koji su joj i autori. A što se tiče kolega iz Hrvatske stranke laburista iskreno se kao zastupnik nadam, obzirom da su nova stranka nastala temeljem nezadovoljstva pojedinih njenih osnivača radom u našoj stranci kad nisam primijetio da su se toliko striktno i britko borili za radnička prava iskreno se nadam da će u buduće svaki potez, svaki prijedlog dočekati koji ide u interesu zaštite radničkih prava na pravi način kao što ćemo mi dočekati svaki njihov. Hvala lijepo.
Nisam vidio da li se javljate za ispravak netočnog navoda ili ne? Da, da, za vas sam vidio. Gospođa zastupnica Ana Lovrin, ispravak netočnog navoda. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, pa evo ja bih ispravila navod kolege Baranovića koji je rekao govorivši da mu je zadovoljstvo u ime kluba govoriti, jer ovo jeste poboljšanje pozicije hrvatskog radnika. Nije to tako crno bijelo. Ja tvrdim da to baš i nije poboljšanje, jer u postojećem Zakonu o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca su osigurana hrvatskim radnicima kada ode firma u stečaj daleko veća prava. Međutim, ako Vlada već sada ovim Zakonom najavljuje da neće po ovom Zakonu koji je zakon koji je na snazi u Republici Hrvatskoj osigurati dostatna sredstva, a što bi bila dužna onda mora posredno dalje drugim zakonom zaštićivat manja prava od ovih postojećih.
Hvala lijepa. U ime kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Zoran Vinković. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, klub HDSSB-a se može složiti i sa sljedećom činjenicom da problem stečajeva, problem radnika u Hrvatskoj seže u ovu bližu prošlost, dakle u vrijeme pretvorbe i privatizacije po vrlo dobrom poznatom modelu gdje su upravo ti radnici najlošije prošli, da oni koji su svoj životni vijek proveli bez obzira u kojem sustavu ili sistemu radili ali i stvarajući te tvrtke da su upravo oni ti koji su i tu stvorenu vrijednost morali u onoj prvoj privatizaciji platiti, pa u nekoj drugoj a da su svoj dio tih sredstava nepovratno izgubili upravo u pretvorbi i privatizaciji. Za pretvorbu i privatizaciju, za kriminal u pretvorbi i privatizaciji ali trebalo bi malo pogledati i vratit se koje su to sve političke opcije zagovarale tadašnji model privatizacije po zna se vrlo dobro kojem sustavu i sistemu pa bi se mnogi koji danas pričaju o toj pretvorbi i privatizaciji jako iznenadili. S druge strane sam Stečajni zakon, odnosno ove dopune Stečajnog zakona klub HDSSB-a će podržati isključivo iz razloga jednog jednostavnog što se na ovaj način osigurava minimalna isplata plaće radnicima koji budu u stečajnom postupku i koji se na taj način jednokratno zaštićuje jer ulaze u troškove stečajnog postupka. Sam stečajni postupak, a praksa je to pokazala posebno danas u ovoj našoj bližoj budućnosti ide vrlo sporo, vrlo kasno. Dakle, kada se cjelokupna esencija ili bit trgovačkog društva, tvrtke uništi tek tada se pokrene stečajni postupak i vrlo često se upravo i oni koji su u prvom isplatnom redu ne mogu namiriti, a to u svakom slučaju trebaju biti radnici koji međutim, po postojećem Stečajnom zakonu nisu niti nulti, a niti prvi isplatni red nego su to gle kojim slučajem upravo banke, banke koje nisu u vlasništvu hrvatskih građana obzirom da smo i te banke prvo sanirali, a onda prodali za sitne novce kako bi napunili državni proračun. Slično kao što ćemo to sada možda učiniti sa jedinom sada postojećom hrvatskom bankom, odnosno većinskom vlasništvu Republike Hrvatske – Hrvatskom poštanskom bankom bez obzira što se dešavalo u toj banci, kakvi su se krediti davali itd. itd. ali ovo nije rasprava o Hrvatskoj poštanskoj banci, nego upravo o ovoj dopuni stečajnog postupka. I ovo možemo promatrati samo kao jednokratnu pomoć onima koji ostanu bez radnog mjesta i onima koji ostanu bez posla i na taj način bez egzistencije. I ovaj Zakon možemo promatrati u okviru socijalne pomoći, pomoći koja će se dati jednokratno i gdje će radnici moći ostvariti tu plaću, te minimalne tri plaće. Ovo je ujedno i odgovor i poziv Vladi da ostavi te tri plaće, da ne usvoji ovaj amandman do, jer ne može se desiti nikakva druga mogućnost. Jer ako radnik koji je radio manje od 3 mjeseca ne može ostvariti tu naknadu od 3 minimalne plaće, nego će ona biti daleko manja. A klub SDP-a u svakom slučaju ne može prihvatiti amandman, jer nije on taj koji prihvaća, nego prihvaća Vlada Republike Hrvatske odnosno predlagač. On može jedino glasati za to gospodine zastupniče Rađenoviću. No, dakle HDSSB, klub HDSSB-a kao politička opcija, jedan od najvažnijih faktora u politici Republike Hrvatske predlaže izmjenu cjelokupnog Stečajnog zakona na način da doista radnici koji su stvarali tvrtku budu doista u pravom isplatnom redu. Da nakon njih slijede jedinice lokalne samouprave koje su također u stečajnom postupku izuzetno zakinute jer dolaze negdje u zadnji red naplate potraživanja ali isto tako i država. A banke, normalno da zatim idu i vjerovnici, a banke bi trebale u krajnjoj liniji biti u zadnjem isplatnom redu jer su one te koje su davale kredite puno puta političkim instrumentima pritisnute jer ne vjerujem da se to moglo desiti niti u Đakovštini odnosno bivšem PIK Đakovo da je neka poslovna banka na osnovu lažnog izvješća na osnovu friziranih podataka mogla dati milijunske iznose. Mogla je to dati pod političkim pritiskom pred određene lokalne, parlamentarne izbore kako ta tvrtka ne bi ušla pred same izbore u stečaj iako je iz svih podatka bilo vidljivo da je upravo tvrtka zrela za stečaj. One su te koje bi trebale snositi dio svoje odgovornosti i u stečajnom postupku ali na taj način nedavanjem kredita kada stanje nije stvarno za kredit, ubrzati sam stečajni postupak. Na taj način ona tvrtka koja ima svoju vrijednost ne bi u godinama izgubila potpuno svoju vrijednost i u samom stečajnom postupku bi se daleko lakše mogli naplatiti svi vjerovnici. Ovakvim Stečajnim zakonom jer ovo je samo kažem pomoć radnicima koji izgube posao u stečaju to su te tri plaće. To nije stvarno mijenjanje stečajnog postupka, tri minimalne plaće. To nije stvarno mijenjanje stečajnog postupka. I od ove Vlade se očekuje da upravo predloži izmjenu cjelokupnog Stečajnog zakona. Mi ćemo podržati ovu socijalnu pomoć koja ide radnicima uz napomenu da se definitivno mora mijenjati Stečajni zakon. I to upravo na način da oni koji su radili koji žele i nastaviti rad, jer stečajni postupak ne mora značiti likvidaciju tvrtke imovine, nego može značiti novi početak da upravo su oni ti koji trebaju biti prvi naplaćeni u stečajnom postupku, na kraju krajeva i vjerovnici i jedinice lokalne samouprave i na kraju sama država. Uprave i nadzorni odbori koji su vodili tu tvrtku koji su tu tvrtku doveli do stečaja, jer stečaj u Hrvatskoj nije i nije mu uzrok samo svjetska ekonomska kriza ili kriza koja je proizišla na hrvatski način pa smo ju dodatno produbili, nego stečaj je prije svega rezultat odluka uprave, nadzornih odbora. Uprave i nadzorni odbori trebaju biti izuzeti iz svih mogućnosti dobivanja određenih prava ne samo iz stečajnog postupka, govorim o upravama i nadzornim odborima koji dovedu tvrtku do stečaja nego moraju kazneno odgovarati, ne prekršajno nego kazneno odgovarati. Najbolji primjer, primjer je svakako Tvrtka Đakovština. Ja mogu sada zahvaliti Vladi, a mogu zahvaliti prije svega ustrajnosti radnika i povjerenju koji su imali u mene i kao gradonačelnika isto tako kao i saborskog zastupnika koji je tvrdio da je vrijeme sazrjelo da se napravi ono što se napravilo. Međutim svjestan sam toga da su izbori bili za godinu dana ništa od tog presedana koji je napravila tada Vlada RH ne bi bilo i ti radnici bi ostali bez svojih potraživanja. To je presedan koji je bio uvjetovan izborima parlamentarnim izborima. Da podsjetim samo, u toj tvrtki ona pšenica koja je nestala iz robnih zaliha ono je samo kap u moru da ne kažem u onim oceanima privatizacije na hrvatski način gdje je potpuno poharan bivši PIK Đakovo koji je imao preko 3,5 tisuće zaposlenih gdje danas praktično nije ostao kamen na kamenu upravo u tome su poslovne banke i davale kredite pritisnute političkim nalozima, a toj tvrtki je Vlada RH kroz svoje fondove imala gotovo 32% vlasništva. Da ne kažem koliko je puta sanirala tu tvrtku. Danas je ostala upravna zgrada te bivše Đakovštine ili bivšeg PIK Đakovo popularno zvana Mimoza, to je skraćenica od mimo zakona koja danas zjapi prazna i koja je procijenjena po vladinoj procjeni dakle bivše vlade oko 24 milijuna kuna koja je dana na poklon gradu Đakovu koji grad Đakovo tako lijep poklon ne može prihvatiti jer bi se trebao odreći nekih potraživanja prema RH u iznosu od 24 milijuna kuna, ta zgrada je prazna od 2000. Potpuno je devastirana i jedina mogućnost njenog stavljanja u funkciju je upravo preseljenje svih tih državnih ureda od mirovinskog, zdravstvenog itd. kako posebno ova država ne bi ponovno trošila novce na uređenje niza zgrada. Jedan takav zahtjev uputio sam odmah pri imenovanju ove Vlade, međutim do dan danas nije stigao odgovor a ta zgrada je bila i vlasništvo Porezne uprave, Ministarstva financija, Audia, Agencija za upravljanje nekretninama i danas doista zjapi prazna. Sličan slučaj je i s još jednom slavonskom tvrtkom s KIO Orahovica, gdje također radnici imaju svoja potraživanja jer su također na sličan način prezimili zimu u onom šatoru. Vjerojatno nisu imali dovoljno dobro savjetnike kakao da doista ono što su zaradili i ostavili na kraju krajeva godine radnog staža u toj tvrtki naplate u stečajnom postupku. Ovdje je država također bila odgovorna. Ovaj put ne kroz sam vlasnički udio nego upravo kroz one kredite o kojima sam pričao na početku, kredite koji su davani putem političkih pritisaka bez obzira bila to Vlada Republike Hrvatske ili to bio predsjednik Republike Hrvatske ali doveli su do toga da ta tvrtka neminovno ode u stečaj, da se upravo te banke naplate, a radnici ostanu suhih rukava. I očigledno da i u ovom Stečajnom zakonu i tražimo dakle hitnu proceduru cjelokupnog stečajnog postupka kako se ovo u jednoj državi koja ulazi u EU ne bi ponavljalo. Na samom kraju tu je jedna velika odgovornost Porezne uprave koja je na nizu primjera bila jedan od krakova one poznate hobotnice korupcije i kriminala jer je štitila one koji su bili politički podobni, jer na vrijeme nije svojim mehanizmima i sustavima reagirala kako bi sam stečaj započeo što prije, a napominjem stečaj nije niti gašenje i ne mora biti gašenje radnih mjesta i završetak bilo koje vrste proizvodnje nego može biti upravo novi početak. Evo s obzirom da crveno svijetli ovim ću završit. Dakle poduprijet ćemo ovu dopunu Stečajnog zakona, smatramo to jednom novinom koja će donekle zbrinuti radnike barem na mjesec i pol dana kada ih bude sastavile nove cijene koje će važiti u Hrvatskoj nakon povećanja PDV-a, ali tražimo da od Vlade Republike Hrvatske da hitno preuzme odgovornost i stavi u saborsku proceduru potpunu izmjenu Stečajnog zakona na način kao što sam to predlagao. Ako to Vlada ne zna onda ćemo joj mi pomoći da to napravi jer ovo stanje je neodrživo. Ovim izmjenama stanje i dužina trajanja stečaja neće se promijeniti nego ćemo i dalje tonuti sve dublje i dublje. Ovaj put nema onog putokaza…
Vrijeme. Završavajte. Nema onog putokaza idemo dalje, ali ima putokaz Plan 21 koji je već počeo iznevjeravati.
Potpredsjedniče. Zastupnik Vinković je netočno rekao da radnici po sadašnjem zakonu nisu u prvom isplatnom redu radnička potraživanja već su to banke, dakle to je netočno. Po Stečajnom zakonu od 2006. potraživanja radnika u bruto iznosu su u prvom isplatnom redu sa prvenstvom naplate. … /Buka u dvorani./…
Izvolite, poštovani zastupniče Vinkoviću…
Molim da se ne dobacuje preko klupa jer onda imamo i pravo na odgovor preko klupa, gospodine predsjedavajući.
Naravno ako nećemo poštivat Poslovnik onda imate pravo sve šta hoćete ali ja mislim da je ovdje red u Poslovniku i u našem odnosu prema Saboru i ovoj instituciji. Zastupnik poštovani kolega Vinković ima nešto vezano za povredu Poslovnika.
Povrijeđen članak da ih ne čitam, 209., 213. i 214. Sad da ih ja ne čitam, radi se o obmanjivanju, praktično i omalovažavanju zastupnika. Ja pozivam kolegicu Lovrin da izađe, da ode malo do Orahovice, ode do bilo kojeg radnika koji je bio u stečajnom postupku pa pita njega da li se naplatio u stečajnom postupku. A da ode u bilo koju banku pa će vidjeti tko se naplatio. Hvala lijepo.
Poštovani kolega Vinkoviću, niste u pravu vezano za povredu Poslovnika. Bilo je riječ o povredi akta, a ne odlasku u bilo koju lokalnu samoupravu. … [[Upadica se ne razumije.]] Poštovani zastupnik Boro Grubišić ima ispravak navoda. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim vas. Poštovani zastupniče Grubišić, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Kolega Grubišić nastavite, mislim da će vas uvažavati.
Kolega Vinković, evo ja se isto slažem sa ovim vašim odobravanjem ovog međuzakona tako bih rekao ili vatrogasne mjere u svezi ovog stečajnog postupka ali ono što sam želio ispraviti je to da ste rekli da stečaj ne znači nužno i likvidaciju. Pa bih vas ja, to ćemo poslije napraviti, zamolio da nam kažete, ja se s tim ne slažem, ispravljam vas, da se na prste jedne ruke mogu nabrojiti slučajevi gdje stečaj nije bio likvidacija u Republici Hrvatskoj. I samo još nešto da kažem, da u percepciji građana i naroda stečaj upravo znači i likvidaciju, u percepciji građana pa čak i u mojoj percepciji. A isto analogno tome privatizacija je vezana uz percepciju kriminala. Evo to su potpuno iste analogije. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Percepcija zavisi od naočala najčešće i dioptrije. Poštovani zastupnik kolega Vinković ima izgleda problem sa Poslovnikom. Da čujemo.
Nemam ja problem s Poslovnikom. Članak 209. Ja sam mislio općenito na stečaj, dakle na teoriju stečaja. U Hrvatskoj dosad nije bila ova forma da iz stečaja se rodi nešto novo nego je bila potpuno uništenje imovine.
Kolega Vinković, potpuno vam je jasno da nije bilo povrede Poslovnika. Jelda da je vam jasno, e nemojte onda to raditi. Hvala vam lijepa. Ok, uvažavam to da priznate. Idemo dalje. Na redu je poštovana zastupnica Ana Lovrin i 15 minuta rasprave u ime kluba. Izvolite, poštovana zastupnice.
Hvala, gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Gospođo zamjenice ministra, gospodine pomoćniče, kolegice i kolege. Pa klub HDZ-a zaista sa zadovoljstvom želi podržati svaki zakon koji donosi dobrobiti radnika, a poglavito onih radnika koji u slučaju stečaja ostaju bez posla i kojima radni odnos prestaje otvaranjem stečaja. No kao što sam već prethodno govorila, nismo sigurni da će ovim zahvaćanjem u Stečajni zakon se zaista i dogodit dobrobit radnika u odnosu na postojeću zakonsku regulativu. Naime, malo kronologije zakona o stečaju ova naplata radničkih potraživanja je tako selila uvijek negdje unutar prvog isplatnoga reda pa i među vjerovnike stečajne mase kako je bila na početku Stečajnog zakona tamo negdje od 97. Kada je jedan mali dio radničkih potraživanja za trideset dnevnu plaću bio u stečajnoj masi gdje su oni bili vjerovnici stečajne mase, da bi potom 2000. godine radnička potraživanja otišla u prvi isplatni red, ali potom 2003. jednim čudnim izmjenama su ta radnička potraživanja u prvom isplatnom redu svedena samo na zadnje tri plaće, zadnje tri naknade, a o ostalim radničkim potraživanjima u tom zakonu nije bilo niti riječi od kuda će se naplatiti. Dakle, izmjenama iz 2006. godine i to je točno po prvi puta su cjelovita radnička potraživanja iz plaće u bruto iznosu utvrđena u prvom isplatnom redu i to s pravom prvenstvene naplate. Ovo što smo čuli o bankama, dakle treba govoriti ipak smo mi ovdje saborski zastupnici, ipak govorimo na temelju zakona. Dakle, moguće je da su se banke naplatile prije, ali ne zato što su prije u redu za naplatu već zato što su imala razlučna prava kao što su hipoteke na žalost i fiducij ponekad ili fignus zalog na pokretninama. Ali to je druga stvar i odgovornost tu ne treba tražiti u njima, već treba tražiti u upravama koje su se nerazumno zaduživale i zalagale zapravo imovinu takvih poduzeća. Dakle, od 2006. zaista su radnička potraživanja u bruto iznosu u prvom isplatnom redu s pravom prvenstva naplate. Na žalost, tijekom primjene tog Stečajnog zakona uvidjelo se u praksi da nakon namjere vjerovnika stečajne mase, nakon izuzimanja potraživanja izlučnih vjerovnika, nakon namjere razlučnih vjerovnika u toj stečajnoj masi za prvi isplatni red nedostaje dovoljno sredstava da bi se radnici namirili. Upravo iz toga razloga i uviđajući to, a da se barem nekako osigura dio potraživanja radnika 2008. godine donijet je Zakon o osiguravanju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca. E tim je zakonom utvrđeno na što radnici imaju pravo u svakom slučaju i to je daleko širi krug prava od ovih koje su sada se predlažu u ovim izmjenama Stečajnog zakona. Dakle, tim zakonom je osigurana isplata zadnje tri plaće, zadnja tri bolovanja koja je trebao isplatiti poslodavac, naknada za godišnji odmor, naknade plaće, naknada štete zbog ozljede na radu itd. Država je dužna osigurati sredstva za isplatu ovih osiguranih potraživanja radnika. I zašto se sad bojimo i zašto sad iz kluba HNS-a i SDP-a se jako čude raspravama Hrvatskih laburista. Pa Hrvatski laburisti žele zaista vjerojatno zaštititi pravo radnika. Ne misle to zakonom nekako odrediti da izgleda da je zaštita, a da zapravo to ta zaštita nije. Zašto? Jer se na ovaj način, ovom izmjenom Stečajnog zakona određuje da će se kao vjerovnici stečajne mase odredit radnici sa zahtjevom za isplate u visini tri minimalne plaće i tim više sad je još nejasnija situacija nakon toga što je rečeno da će se prihvatiti amandman HNS-a koji ne kaže niti tri minimalne plaće, nego do tri minimalne plaće. Pa ja sad pitam kako će se to određivati? Tko će? Hoće li to stečajni upravitelj odrediti hoće li jednu minimalnu plaću stavit na teret stečajne, kao vjerovnici stečajne mase tri ili dvije. Ako je bojazan da bi se po ovom tumačenju trebalo svakome isplatiti tri minimalne plaće bez obzira na potraživanje te bojazni nema. Dakle, zna se šta je potraživanje u slučaju stečaja i kako se ono utvrđuje. Ali naravno ovim izmjenama kao da Vlada unaprijed kaže, dakle sada postoji važeći zakon koji radnicima osigurava dakle u slučaju stečaj ukoliko nema sredstava za namiru iz prvog isplatnog reda da država osigurava potraživanja radnička potraživanja i to kao što sam rekla tri zadnje plaće u bruto iznosu, tri isplate za bolovanje na teret poslodavca, godišnji odmor, naknadu štete zbog ozljede na radu itd. I država po tom važećem zakonu mora osigurati sada po zadnjim odredbama iz proračuna dostatna sredstva za to. Ukoliko ih nije osigurala dovoljno postoje za to izvori u proračunu gdje se obveze po zakonu onda naknadno moraju utvrditi, iznaći za njih sredstva. Šta sada kaže država? Ako ne bude dosta novaca, dakle ako mi proračunom ne osiguramo za radnička potraživanja dosta novaca, a donošenjem ovog Zakona implicira da ih neće osigurati, dakle u tom slučaju nećemo osigurati mi novce nego neka se ove tri minimalne plaće osiguraju u sredstvima stečajnog postupka. Dakle, neka radnici za to postanu vjerovnici stečajne mase. E sad može biti tako, ali treba reći hrvatski onda i jasno da se odterećuje državni proračun za taj iznos, a da se opterećuje stečajna masa. I za ono za koliko se radnici na ovaj način tu i namire onda će bit manje u stečajnoj masi za druge vjerovnike. Dakle, evo ono što želim reći da, rečeno je tu i da se SDP, da je SDP uvijek prvo na misli prava, boljitak radnika itd. Ali evo nekako se malo bojimo ove odredbe kao što je to bilo i 2003. u izmjenama Stečajnog zakona kada najedanputa iz prvog isplatnog reda su odletila sva radnička potraživanja osim tri zadnje plaće, tri zadnje naknade, naknade za godišnji odmor, samo u toj godini koja je bila prije otvaranja stečaja itd. Dakle, i jedan manji iznos radničkih potraživanja, a onaj drugi ne da je ispao iz prvog isplatnog reda, nego uopće se nije spominjalo od kuda će se on namiriti. Evo stoga ponavljam svaki boljitak, sve što je za hrvatskog radnika dobro mi ćemo rado podržati. Ali iz ovoga naizgled osiguranja nekog radničkog potraživanja proizlazi zapravo namjera Vlade, namjera predlagatelja da po postojećem zakonu ono što je dužna osigurati u proračunu za namjeru radničkih potraživanja u daleko širem opsegu da to neće osigurati i da tu neće novaca biti na toj poziciji, ali će zato uputiti radnike neka se namiruju kao vjerovnici stečajne mase i to za daleko manji iznos nego što im je garantiran po postojećem zakonu. Na prvi pogled možda proizlazi a evo iz niza zakona o kojima ovih dana raspravljamo kojima se umanjuju i prava ali i otežava život hrvatskom radniku i građaninu od povećanja PDV-a do evo sad već predloženoga Zakona o naknadama za vrijeme nezaposlenosti i sa brisanjima sa evidencije nezaposlenih gdje Vlada poručuje ne više ne do minimalnog iznosa plaće 2 tisuće 700 on je previše za preživljavanje. Kada zaradite tisuću 600 kuna to vam je dovoljno, od toga možete živjeti cijeli mjesec i više vam se ništa ne treba davati kao pomoć za vrijeme nezaposlenosti. Evo nakon niza zakona o kojima raspravljamo na taj način ovo je jedan zakon koji na prvi pogled bi rekao da radi nešto u korist radnika, ali bojim se da im ovim temeljnim zakonom dakle Zakonom o stečaju kao osnovnim zakonom zapravo garantira manje nego im postojeći zakon koji bi trebala poštivati ova Vlada i osigurati prema njemu kao obvezi koja proizlazi iz zakona dovoljno sredstava za isplate radnicima predlaže novi zakon kojim garantira isplatu radnicima ali u daleko manjem iznosu nego što je to po postojećem zakonu. Hvala.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje poštovana zastupnice Lovrin poštovani zastupnik Petar Baranović prijavio je ispravak netočnog navoda. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Gospođa Lovrin je u svom izlaganju izrekla jednu stvar koja ne stoji i namjera mi je ispraviti taj navod. Naime ona je predstavila čitavu situaciju na način kao da je Klub HNS-a u svom iskazu pred ovim Saborom o ovoj točci dnevnog reda predstavio ovu izmjenu zakona kao cjelovito rješenje za zaštitu radničkih prava. To me malo čuti jer bilo bi doista nevjerojatno da jedna ozbiljna parlamentarna stranka i saborski zastupnici promisle kako samo jednom izmjenom zakona mogu sanirati sve konzekvence političke štete koju je HDZ-a u 20 godina nanijela hrvatskim radnicima u postupku privatizacije koja je određena po njihovim političkim mentorstvom. Mi smo vrlo izričito kazali da ovu točku dnevnog reda odnosno ovaj prijedlog zakona smatramo samo jednim korakom naprijed u ispravljanju i poboljšanju pozicije hrvatskih radnika. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Prelazimo na pojedinačnu raspravu o prijedlogu zakona. Prva za riječ javila se poštovana zastupnica Ingrid Antičević Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovana zamjenice ministra, kolegice i kolege. Žrtve stečaja prije svega žrtve stečaja nisu samo kreditori, dobavljači, drugi vjerovnici nego najprije radnici. Ali oni nisu samo stečaja oni su prije svega žrtve neadekvatne politike koja nije reagirala na vrijeme kada je bila pozvana i trebala reagirati, kada su se stečajevi trebali otvarati. Sve to dakle u kojoj situaciji smo se našli moramo reagirati na ovakav način izmjenama Stečajnog zakona kako bi upravo ljudi dobili bilo što, dakle bar te tri plaće. Jer govoriti ovdje i međusobno se prepucavati ako ćemo već radi istine, onda smo mi još 2002., treće godine stavili u prvi isplatni red. Ali da li je to njima pomoglo? Nije. A zbog čega nije? Zato što se banke osiguravaju prije bilo kakvih isplatnih redova, što se naplaćuju troškovi stečaja upravitelja i svih onih koji učestvuju u tom postupku koji pojedu sami ono malo što je još preostalo. Prema tome, nama prije svega predstoji bitka da se takvi postupci odmah na kraju krajeva što jer regulirao i Zakon o trgovačkim društvima otvaraju kako jer tobože svako odgađanje, a onda se manipulira i to je jedna hipokrizija neslućenih razmjera upravo tim radnicima kojima takvi vlasnici i takve uprave koje su dovele poduzeće do stečaja nisu isplaćivali plaće. A onda eto zbog radnika odgađajmo stečaj. Zabrinutost i ovdje sada čak nastupanje kao odvjetnica u jedne ime čitave stranke, Stranke rada kolegice koja je rekla svoje i vjerojatno je spriječena drugim obvezama, govori upravo o silnoj brizi za radnike. To su oni to je ona stranka koja je 8, 9 godina uporno odbijala naš prijedlog zakona da neisplata plaće ali jednako tako i doprinosa bude kazneno djelo. I konačno pritisnuti javnosti donose taj zakon sa odgodom stupanja na snagu za godinu dana tek sljedeće 2013.godine. dakle, nema sumnje kao što je kolega Baranović rekao ovo je jedna ad hoc mjera da se djeluje odmah. Ali ono što nama predstoji upravo kao lijevoj opciji koja je na vlasti i koja želi i ako želi ostati ne samo biti nego ostati politički relevantna mora polaziti od jedne adekvatne, jedne potpune analize ekonomskih političkih odnosa ali i socijalne situacije u kojoj se radništvo danas našlo, marginalizirano o obespravljeno. Jedna prava bitka za njegovu poziciju i repoziciju dolazi i prelazi nacionalne okvire i vidimo je to upravo pri ulasku Hrvatske u EU. Tamo je nepoznati pojam iako se i tamo radništvo izrabljuje, ali je nepoznati pojam da radnik radi i ne prima plaću. Uglavnom, to su izuzeci. A ovdje gotovo je pravilo, a znamo gdje je rodni list takvog ponašanja u poraženoj opciji koja sada suze lije nad tim pravima. Ali nemamo ni vremena, a ljudi nemaju ni živaca slušati demagoške rasprave odnosno rasprave koje idu prema obračunima nego žele i traže rješenja. Prije svega osnovno je rješenje upravo u političkom konceptu, ne smatrati jer to je najveća prevara i zabluda rad smatrati troškom. Rad je onaj koji stvara novu vrijednost a nije trošak. Ako mi u startu tako govorimo onda nećemo puno ni postići. Druga je stvar što je rad opterećen troškovima, opterećen je i sam radnik, ako uopće ima sreću da radi. Prije svega, ono što nama predstoji jeste upravo da zaštitimo osnovna prava, pravo na plaću i pravo na sve što proizlazi iz samog rada, a to ćemo postići prije svega stupanjem što prije, ne možemo čekati godinu dana da stupi na snagu taj zakon jer kad smo 2003.godine uveli to kazneno djelo još zakon nije stupio na snagu mi smo neisplatu plaće već imali kao gotovo sanirani problem. Mislim da je to dobro postavljeno. Ne trebaju se plašiti poslodavci koji su bez svoje krivnje zapali u tešku situaciju, a nažalost ima i tih, a njima je opet kumovala politika koja ih je stavljala u neravnopravni položaj jer su upravo poštujući zakon i sve zakonske norme došli u neadekvatan i neravnopravni položaj sa svima onima koji su bili bliski vlasti i gdje im je vlast opraštala, počevši od poreza i drugih davanja. I u svakom slučaju da nisu mogli onda na takav način njima konkurirati. Druga stvar je pitanje da zaista razmislimo hoćemo li ostaviti ovakvu naplatu po platnim po redovima, jesu u prvom naplatnom redu ili u drugom ili okrenuti skroz, napraviti jedan veći zaokret i jednostavno odrediti da je nama zaštita rada i radništva najpreča stvar, a to znači da bi se radnici trebali naplaćivati prije banaka i prije svih troškova. Mislim da ćemo tek onda postići pravi efekt, a prije svega treba prevenirati ovakve stvari da do njih uopće i dođe. Još ću jednom napomenuti da mi što prije i što brže trebamo uspostaviti i radne i socijalne sudove koji će biti najbolja prevencija ali i najbolji putokazi svima onima koji su nakanili ustrajati ili stvarati nove nepravde prema radnicima. Mi ostajemo i zadržavamo si pravo da govorimo u tih ljudi koji su bili pokriveni, oni, njihove obitelji, njihove sudbine valom šutnje. Kod ovih tema ne treba politizirati nego upravo kad su u pitanju, zato i ja nisam posebno ni želila osvrtati niti navoditi zakone koje smo donijeli jer to ne bi bile konstruktivne rasprave bez obzira koliko bi nešto bilo istinito. Dakle sve ono što ide u prilog afirmaciji rada i zaštiti rada mislim da je pitanje, nacionalno pitanje broj 1 danas u Hrvatskoj. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Na vaše izlaganje poštovana zastupnice Ingrid Antičević-Marinović poštovani zastupnik Branko Vukšić prijavio je repliku. Izvolite poštovani zastupniče.
U ovim zadnjim rečenicama gospođa Antičević je rekla točnu stvar, treba radnike staviti ispred banaka. Oni jesu danas u prvom isplatnom redu koji je zadnjom promjenom Zakona o radu stavilo radnike prividno u bolji položaj, međutim ovdje u Visokom domu u Hrvatskom saboru govorimo o tome da bi trebalo. Sada pozicija ima priliku promijeniti zakone koji priječe da radnici se naplate prije banaka jer to je točno. Dugi stečajni postupak u kojem se ide ne drugom cilju nego likvidaciji poduzeća u jednoj vrsti mafijašenja, radnici dobivaju što, ništa. Dobivaju prazne papire. Znači promijenite, znači Kukuriku koalicija je sad u poziciji da promijeni zakone, sve one zakone koji priječe da se radnici naplate. I samo još jedna digresija, prije je govorena jedna velika netočnost, a to je da su Hrvatske laburiste osnovali HNS-ovci. 99% Hrvatskih laburista nisu i više HNS-ovci, ja sam bio jedan od idejnih tvoraca Hrvatskih laburista, a nisam HNS-ovac i daleko da jesam. Hvala lijepa.
Hvala lijepa na informaciji. A kolegica poštovan zastupnica Ingrid Antičević-Marinović želi odgovor na repliku. Izvolite.
Hvala lijepa. Pa mislim da ova replika zavređuje i odgovor jer banke dakle ne samo što su nezadovoljne hipotekom na koju osiguravaju često svoja novčana potraživanja nego nisu zadovoljni time pa su im oni koji su do jučer bili na vlasti omogućili dakle u fiduciju da odmah postaju vlasnici i to je nemoralni institut koji datira još iz rimskog prava gdje su stari Rimljani govorili o nemoralnosti tog instituta i on je u mnogim razdobljima bio zabranjen. Prema tome, nama ostaje upravo da ukinemo fiducij kao što smo ga ukinuli i 2000.godine. A eto na taj način kad govorimo o naplati banaka onda bi se one mogle svrstati i poredati iza radnika jer ovako one i ne vide stečajni postupak, one i ne vide ovršni postupak, oni odmah nose svoje. Hvala.
Hvala lijepa. Jedna obavijest, da je sukladno članku 207. stavak 2. Poslovnika Hrvatskoga sabora isteklo vrijeme u 14,49 sati za prijavu rasprave u trajanju od 10 minuta po ovom prijedlogu zakona o kojem raspravljamo. Idemo dalje na sljedeću raspravu. Za raspravu se prijavila poštovana zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite poštovana zastupnice.
Hvala lijepa, poštovani potpredsjedniče. Predstavnici Vlade, poštovane kolegice i kolege. Dakle iako mi zapravo imamo Zakon o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca ova dopuna Stečajnog zakona trebala bi biti samo jedna dodatna mjera osiguranja radnicima da će im u stečajnom postupku biti namirena barem minimalna potraživanja u visini od tri minimalne plaće u Republici Hrvatskoj. Slažem se sa zastupnicima da je ova mjera ipak prije svega jedna vatrogasna mjera jer suštinski problem zbog kojeg se eto mora intervenirati ovakvim mjerama leži u činjenici da se u Hrvatskoj stečajevi pokreću prekasno. Kad kažem da se pokreću prekasno onda mislim na onaj trenutak kada je imovina već praktički rastočena, kada je razgrabljena, a to znači da su sredstva buduće stečajne mase kada se on otvori u najvećem broju slučajeva jednaka nuli. Dakle, imovine nema, ona je nepovratno potrošena i naravno da radnicima na taj način ne ostaje zapravo nikakva mogućnost namirenja. Takve tvrtke zapravo nemaju ni onaj minimum sredstava za pokretanje stečaja i one se uglavnom u istom danu, dakle po otvaranju stečaja taj se stečaj i zatvara. One se jednostavno brišu iz sudskog registra. Za razliku od radnika koji nemaju mogućnost o pokretanju stečaja oni zapravo najčešće nemaju ni uvid u financijsku situaciju tvrtke u kojoj rade. Uprava društva upravo za razliku od njih i suprotno njima ima zakonsku obvezu po Zakonu o trgovačkim društvima da pokrene postupak stečaja. Spomenutim zakonom, naime vrlo se precizno definiraju razlozi zbog kojih je uprava dužna pokrenuti stečaj, a jedan od njih za ovu moju raspravu najvažniji je sljedeći. Ako je društvo nesposobno za plaćanje ili prezaduženo uprava mora bez odgađanja a najkasnije tri tjedna po nastanku razloga kojeg poseban razlog određuje kao razlog za pokretanje stečaja zatražiti da se taj stečajni postupak i otvori. Taj posebni zakon je upravo Zakon o stečaju, a on kao razlog za pokretanje stečaja navodi nemogućnost podmirivanja dospjelih obveza kontinuirano u roku od 60 dana. Kada bismo malo pogledali aktualne podatke o nelikvidnosti vidjeli bismo koliko je zapravo tvrtki nad kojima je već trebao biti pokrenut stečajni postupak zapravo strašno je i izgovoriti tu brojku, a on na žalost nije pokrenut. Nije poznato koliko je neodgovornih uprava kažnjeno zbog nepravovremenog pokretanja stečajnog postupka. Meni osobno poznato je tek nekoliko slučajeva s tim da su kazne za nepokretanje bile doista simbolične i sada je jasno da one nisu imale baš nikakvog utjecaja u smislu promjene masovnog ja bih rekla kriminalnog ponašanja u smislu ne otvaranja stečajeva. Uprave tvrtki koje nisu pravovremeno pokretale stečaj trebalo je po meni drastično kažnjavati, jer činjenica je da su te tvrtke potrošile tuđu imovinu, da su ne podmirujući obveze svojim vjerovnicima oštećivale sve svoje vjerovnike. Dakle od radnika sve do države i to ne za male iznose, za milijarde kuna. Ne podmirujući dospjele dugove isisavale su tuđi obrtni kapital iz poslovnog procesa i trajno ga imobilizirale u potrošnim dobrima. Znamo svi u vilama, u apartmanima, u skupim automobilima, u egzotičnim putovanjima i slično. Njihovi vlasnici na žalost na kraju su eto u većini slučajeva amnestirani od odgovornosti za taj jedan ogroman financijski nered koji su napravili u hrvatskom gospodarstvu i za odlijevanje te jedne vrijedne, izuzetno vrijedne gospodarske supstance u privatne džepove. Jer da su se pravovremeno pokretali stečajevi imovina poduzeća ostala bi ili u većoj ili u manjoj mjeri cjelovita, a vjerojatnost naplate vjerovnika uključujući eto i radnike ostala bi, odnosno bila bi daleko veća. Na žalost eto ističem i za radnike jer prečesto se u ovoj državi zaboravlja, neću reći zaboravlja, nego naprosto ignorira da su i radnici vjerovnici. U pravno uređenim državama i uređenim gospodarstvima radnici vrlo često ni ne znaju da je tvrtka u stečaju jer to su gotovo redovno stečajevi s preustrojem nakon kojih tvrtka zapravo dalje potpuno normalno funkcionira. Za razliku od toga naši stečajevi u Hrvatskoj redovito završavaju likvidacijom. Dakle, ono što je moja poruka, odnosno poruka ove moje rasprave da bi radikalno trebalo promijeniti situaciju vezano za pravovremenost pokretanja stečajeva, a ovom dopunom Zakona o stečaju u nedostatku upravo tog radikalnog rješenja na žalost opet novcem poreznih obveznika saniramo posljedice dugogodišnjeg sustavnog nečinjenja odgovornih institucija. Hvala.
Hvala i vama. Sljedeći za raspravu prijavio se poštovani zastupnik Peđa Grbin. Izvolite poštovani zastupniče.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege, poštovana zamjenice ministra. Evo prije svega htio bih reći kolegica Jelaš je u svom izlaganju dodirnula upravo one najbitnije točke koje ukazuju zbog čega mi danas donosimo ovu nazvao bih je tako jednu vatrogasnu mjeru. Naime, kolege pogotovo iz najveće oporbene stranke koji na žalost u ovom trenutku gotovo da i ne prisustvuju raspravi isticale su da smatraju da je nepotrebno donositi ovakav zakon, da je nepotrebno donositi ovakvu mjeru zato što smatraju da je Zakonom o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavca sve riješeno. Ja se s time ne slažem. Zakon o osiguravanju potraživanja radnika u slučaju stečaj poslodavca je napravio značajne korake i smatram ga korektnim, donekle i dobrim i potrebnim. Međutim, praksa u zadnjih nekoliko godina pokazala je da taj zakon nije dovoljan i da ga treba korigirati. I nije mi jasno zbog čega ovu mjeru koja se ovdje predlaže mnogi pogotovo iz najveće oporbene stranke smatraju nepotrebnom. Ona je korisna. Ako mi uzmemo u obzir članak 85. Stečajnog zakona koji govori o tome kako, kojim redom se namiruju troškovi stečajnog postupka tada je jasno da ovime potraživanja radnika dovodimo na prvo mjesto. Potraživanja radnika dolaze na prvo mjesto, namiruju se prije svih ostalih troškova stečajnog postupka. Ako je nekome to loše, to krivo svaka čast. Ali mi iz SDP-a smatramo da nije. Smatramo da je to korisno i da se time u ovim trenucima kada je ekonomska situacija u državi katastrofalna, kada su radnici u poziciji kakvoj godinama nisu bili donošenje ovakve mjere je korisno. Neću puno dužiti. Kaže kolegica Jelaš, kolegica Antičević i drugi prije mene su mnogo rekli i slažem se s njihovim izlaganjem. Međutim, podržati ću ovdje prijedlog koji smo dobili od Odbora za lokalnu, područnu i regionalnu samoupravu, a to je da hrvatska Vlada poduzme mjere da se ovom Domu uputi jedan sveobuhvatniji program izmjena Stečajnog zakona. Stečajni zakon nije tu da se na kraju postojanja jednog društva, jednog trgovačkog društva, jednog poduzeća ono ugasi, da se njegova imovina rasproda, da se radnicima kaže hvala vam i da ih se pošalje kući. Ne, u jednoj normalnoj uređenoj, sređenoj državi stečajni postupak se pokreće na vrijeme kada još ima šanse za spas poduzeća, a zato da bi se poduzeću dao jedan novi start. Sve ove godine postojanja Stečajnog zakonodavstva u RH pokazali su da smo mi tražili razno razne putove gledali smo nekada lijevo, nekada desno, ali do dana današnjeg nismo našli put kojim bi osigurali da Stečajni zakon i stečajno zakonodavstvo i stečajni postupci čine ono što je njihova osnovna svrha, a to je da spase poduzeća da spase radna mjesta da spase rad da spase proizvodnju. Upravo zbog toga podržavam ovu inicijativu odbora i stvarno molim Vladu da uputi ovom Domu što prije program izmjena i sveobuhvatne izmjene stečajnog zakonodavstva. U svakom slučaju kao što sam već naveo ovaj prijedlog treba podržati jer ne vidim u čemu bi bilo sporno da se u zaštiti radnika dodaje još jedna mjera. Hvala vam lijepa.
Hvala lijepa poštovanom zastupniku Peđi Grbin. Za riječ se javio poštovani zastupnik Igor KOlman. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče. Poštovani predstavnici Ministarstva gospodarstva, drage kolegice i kolege. Pa evo zaista je kolega Grbin je to isto rekao, puno je još danas rečeno dakle ja ću vrlo kratko. Stečaj je nažalost riječ u Hrvatskoj koja ljudima tjera strah u kosti i to je činjenica i to je nažalost najčešće opravdano tako jer zaista u Hrvatskoj se stečajevi otvaraju puno prekasno, stečajna masa se umanjuje, nemaju svi vjerovnici zapravo od kuda namiriti i stečajevi umjesto da budu stečajevi sa preustrojem su stečajevi sa likvidacijom. Dakle, em što najčešće tvrtke koje uđu u situaciju stečaja odlaze u likvidaciju em što se onda u toj situaciji vjerovnici, a posebno onda tu radnici nažalost nemaju iz čega više namiriti. Bilo je slučajeva da su stečajevi doveli do preustroja, da su tvrtke preživjele da dalje rade ali mislim da je kolega Grubišić rekao da se to može nabrojati na prste jedne ruke i zaista je tako. Umjesto toga tvrtke rade pod blokadom dulje vrijeme, dodatno se opterećuje imovina hipotekama, vjerovnici se ne namiruju, doprinosi i porezi se ne plaćaju i naravno ima još ona tamnija najtamnija strana te priče, a to je da se namjerno sustavno izvlači imovina iz tvrtki da bi se potpuno umanjila bilo kakva odnosno time se potpuno umanjuje bilo kakva mogućnost da se prvenstveno u ovom slučaju o kojem raspravljamo radnici koji su najčešće najmanje za stečaj tvrtke namiri. Ove predložene izmjene zakona naravno upravo osiguravaju to da u tim situacijama kasno pokretanja stečaja u situaciji kada stečajna masa zaista više nije dovoljna da radnici budu dodatno zaštićeni. Oni se time stavljaju u povoljniji položaj nego što su do sada ikada bili u situacijama stečajeva i mislim da je većina kolega tu već danas istaknula dakle ovo je prijedlog zakona koji u svakom slučaju treba podržati, ne kao cjelovito rješenje kao konačno rješenje, ali sigurno kao važan i dobar prvi korak u pravom smjeru. Ono što bih još samo za kraj htio reći čisto osobno. Meni je strašno drago da je Ministarstvo gospodarstva danas došlo ovdje u Hrvatski sabor sa jednim takvim prijedlogom. Nažalost i Ministarstvo gospodarstva i kreatori gospodarske politike nove Vlade u RH su često izloženi kritikama da su socijalno neosjetljivi, da brinu o velikim korporacijama a ne o pravima radnika. Tu se velike riječi bacaju kao neoliberalizam i takve slične fraze i floskule. Meni se čini da je činjenica da je upravo ovo prvi prijedlog s kojim Ministarstvo gospodarstva izlazi ovdje pred nas u Hrvatski sabor, pokazuje upravo suprotno, pokazuje da vlada SDP-a, HNS-a, Kukuriku koalicije upravo je socijalno osjetljiva, upravo brine o pravima radnika. I ovaj zakon je korak u tom smjeru i pokazuje da brinemo o pravima radnika u onom trenutku kada su njihova prava najviše ugrožena i kada im i u situacijama u kojima su oni apsolutno najslabiji. Zahvaljujem.
Hvala lijepa poštovani zastupniče. Za Klub HDSSB-a prijavo je raspravu od 5 minuta poštovani zastupnik. A ispričavam se zastupniče, imamo jednu repliku na izlaganje kolege. To je poštovani zastupnik Nikola Vuljanić. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ma htio bih kolegi replicirati na izjave da se sada po prvi puta eto Kukuriku koalicija pojavila kao izvorni zaštitnik interesa radnika koja stavlja u prvi red pri naplati potraživanja kod stečaja sa tri minimalne plaće. Kada bi postojala stvarno volja da se zaštiti interese ljudi koji su radili i zaradili te plaće nisu ih ukrali, onda bi tu pisalo tri zaslužene plaće. Nakon vehementne diskusije među papirima vidim amandman gdje se ubacuje riječ do tri minimalne plaće, da ne bi slučajno netko dobio tri minimalne plaće, a nije ih zaslužio. Znamo kolika je minimalna plaća. Hvala.
Hvala lijepa. Odgovor na repliku poštovani zastupnik Igor KOlman.
Ja nisam rekao da je ovo prvi puta da se Kukuriku koalicija pojavljuje kao zaštitnik prava radnika i HNS, SDP, HSU i IDS su strane koje sustavno i godinama uvijek brinu i brinule se o pravima radnika. Ja sam samo rekao da mi je drago da je prvi prijedlog s kojim Ministarstvo gospodarstva izlazi pred saborske zastupnike upravo takav prijedlog koji pokazuje brigu za prava radnika i socijalnu osjetljivost ove Vlade nasuprot čestim kritikama koje hoće tvrditi drugačije.
Hvala lijepa. A sada poštovani zastupnik Zoran Vinković u ime Kluba HDSSB-a 5 minuta završnih.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ponovit ću ono što smo rekli u glavnoj raspravi, Klub HDSSB-a će također kao socijalno osjetljiva stranka koja se brine za radnike ali i za sve one koji žive od svog rada podržati ovu izmjenu zakona. Doista ne vidimo razloga u ovom amandmanu da piše do tri plaće jer zakon za sve one koji su radili manje od tri mjeseca ta odredba se ne može primjenjivati jel ulazi u sam Zakon o stečaju. No s druge strane navodeći sve one razloge od trajanja dugog stečaja, od daleko veće nezastupljenosti u ispunjavanju radničkih potraživanja u postojećem Zakonu u stečaju, od konstantnog oštećivanja i jedinica lokalne samouprave, same države, svih drugih vjerovnika osim banaka koji u ovom trenutku predstavljaju jedan od generatora produženog stečaja, tražimo od Vlade RH od nadležnog ministarstva da u saborsku proceduru vrlo brzo i hitno uputi cjelokupnu izmjenu Zakona o stečajnom postupku kako bi doista u stečajnom postupku oni koji žive od svog rada bili zaštićeni zakonom kako bi tim zakonom bili zaštićeni vjerovnici i kako bi tim zakonom bili zaštićene i jedinice lokalne samouprave ali isto tako i sama država. Također tražimo od Vlade Republike Hrvatske, Ministarstva financija, same Porezne uprave da konačno pokrene mehanizme naplate potraživanja kako se ne bi desila situacija kao u ovom trenutku da imamo gotovo pola državnog proračuna nenaplaćenih potraživanja koji su prouzrokovani isključivo i tvrdim odgovorno isključivo političkim odlukama. Najbolji primjer su za to i tvrtke "Đakovština", u ovom trenutku radnici se bore da ostvare i svoja vlasnička prava u toj tvrtki jer ja ne znam u kojoj državi živimo ali tvrtke koja je otišla u stečaj, njene dionice iz raznoraznih programa se i dalje prodaju i nalaze se na burzama. Jedan od takvih primjera je i "Kio Orahovica" i da ne nabrajam niz drugih tvrtki koje su prošle stečaje u ovakvom postupku i koje su u samom stečaju bili likvidirani, radnici ostali bez radnih mjesta, država bez svojih prihoda, lokalna samouprava bez svojih prihoda, tvrtka nestala, imovina rasprodana i na tom mjestu se nikad više neće sagraditi tvornica niti otvoriti radno mjesto. Jedan od uzroka je svakako i hrvatska pretvorba i privatizacija za koju do dan danas bez obzira na niz zakona, pa čak i onaj o nezastarijevanju kriminala u pretvorbi i privatizaciji, nitko do dan danas, do ovog trenutka nije odgovarao. Od ove Vlade i od nadležnih ministarstava tražimo potpunu odgovornost da se stave u službu građana Republike Hrvatske i same Republike Hrvatske jer ukoliko se to ne desi već sutra ovo će biti samo vatrogasna mjera, a oni koji su živjeli i stvarali 40 ili 45 godina i ne svojom krivnjom odu u stečaj neće nikada naplatiti svoja potraživanja nego će to i dalje biti banke koje su te kredite davale zbog toga što netko na lokalnim ili parlamentarnim izborima nije trebao biti zastupnik ili gradonačelnik pa je banka onda putem političkih naloga davala određene kredite iako je imala sve pred sobom da su te tvrtke zadužene ne 10, ne 20 milijuna, ne 30 milijuna kuna nego milijardu kuna kao što je to bila "Đakovština". I ovo je apel Vladi, pomozite i svim danas radnicima ne samo sa ove tri plaće nego pomozite stvarnim stečajem i zakonom gdje će dobiti ono za što su radili sve te godine, počevši od "Kia" pa sve tamo do svih tvrtki i "Dalmacijavina" i svih tvrtki koje danas su u stečaju ili odlaze u stečaj. A o borbi i zaštiti radničkih prava evo ja bih zamolio i stranke koalicije da ne uzimaju radnike toliko sebi kao što je to radio HDZ za stvaranje Republike Hrvatske, da postoje druge stranke koje se brinu i za radnike i za seljake i nalazi se u njihovom programu. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Iscrpili smo listu prijavljenih za raspravu za 10 minuta i klubova. Da li predstavnica predlagatelja želi na kraju? Izvolite poštovana zamjenice ministra.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Vrlo kratko, uz zahvalu svim odborima i svim zastupnicima koji su uzeli riječ u raspravi ovog Prijedloga zakona o dopuni Stečajnog zakona. Mislim da ono što nam svima treba biti apsolutno misao vodilja je osnovna poruka ovog zakona. Bez obzira na dosadašnju praksu, na teška iskustva, na jedan zaista ljudski osjećaj a i nepravde koju svi osjećamo i suosjećamo sa svakim čovjekom koji se nađe u bezizlaznoj situaciji da je tvrtka u stečaju, da se nema od kuda namiriti i da nema od kuda možda podmiriti osnovne životne potrebe i bez obzira na dosadašnja iskustva ono što ću sada reći u obranu ovog zakona je da nažalost imat ćemo prilike vidjeti kako ovo funkcionira u praksi. Voljela bih osobno da ne testiramo ovaj zakon u praksi ali svi smo realni i znamo da nakon usvajanja ovog zakona vidjet ćemo zapravo empirijskim putem kako on funkcionira i tada ćemo zapravo vidjeti da ono što se predlaže ovim prijedlogom zakona ide in favorem u korist radnika kao jedan dodatni mehanizam. Ovo nije supstitut postojećeg osiguranja temeljem postojećeg Zakona o osiguranju prava radnika u slučaju stečaja poslodavaca već dodatni mehanizam zaštite. Drago mi je u ime Vlade i u ime ministarstva da je generalno, možemo zaključit generalno ovaj zakon dobio vašu podršku ali iznad svega oni koji zaista trebaju našu i vašu podršku u budućoj provedbi ovog zakona su naravno radnici. Zahvaljujem.
Hvala lijepa. Imamo jedan ispravak, poštovani zastupnik Zoran Vinković.
Ispravljam samo da ovo doista kako ste rekli nije supstitut zamjene radničkih potraživanja, ali bi mogao vrlo brzo postati ako zakon…
Šta ispravljate poštovani kolega?
Ispravljam taj navod.
Koji?
Da ovo nije supstitut za radnička potraživanja. Ja tvrdim da u ovom trenutku je ukoliko se ne ide u stvarnu i radikalnu izmjenu Stečajnog zakona kao što smo naveli. I volio bih da se ministarstvo očitovalo o našem prijedlogu, a ne samo o ovoj uvjetno rečeno vatrogasnoj mjeri koju smo podržali.
Hvala lijepa. Nažalost, niste me uvjerili a ni dvoranu cijelu da ste ispravili nešto, ali neka ostane tako. Završili smo raspravu klubova, zastupnika i predlagatelja zakona. Sad ćemo zastati i o prijedlogu glasovati kad se steknu uvjeti. Zastat ćemo i sa radom današnje sjednice i početi sutra u 9,30 sa Konačnim prijedlogom zakona o potvrđivanju Memoranduma o razumijevanju između Republike Hrvatske i Europske unije o sudjelovanju Republike Hrvatske u Programu Europske unije Kazneno pravo, P.Z. br. 40. Vidimo se sutra u 9,30.
Dakle prelazimo na izjašnjavanje o Konačnom prijedlogu zakona o dopuni Stečajnog zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 31. Rasprava o tekstu zakona je završena. Vlada je podnijela amandman nakon roka utvrđenog Poslovnikom. Sukladno članku 166. Poslovnika dajem na glasovanje prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Utvrđujem da smo većinom glasova, 85 za, 36 protiv, 2 suzdržana, prihvatili prijedlog da raspravljamo i odlučujemo o amandmanu Vlade Republike Hrvatske. Molim predstavnika predlagatelja da obrazloži amandman Vlade Republike Hrvatske. Izvolite. Zamjenice ministra gospođa Obradović.
Hvala, gospodine predsjedniče. Uz naravno isprike što ste uistinu prije dosta kratkog vremena primili amandman Vlade na svoje stolove, molim da uvažite ispriku naime kako bi ovaj prijedlog zakona zaista doživio u praksi puni njegov smisao iz razloga kojega je Vlada originalno i uputila u proceduru. Danas u prijepodnevnim satima održan je sastanak sa svim predstavnicima sindikata kako bi se pojasnile predložene odredbe, odnosno kako bi se otklonile bilo kakve nedoumice vezano za namjeru ovog zakona, odnosno kako bi se sa predstavnicima sindikata još jedanput prošla intencija ovog zakona. Tako da slijedom usuglašavanja odnosno razgovora sa sindikatima koji su danas vođeni tijekom i sjednice Sabora, Vlada je uputila prema Saboru tekst amandmana kakav se našao na vašim klupama.
Hvala lijepa. Raspravu u kojoj mogu sudjelovati predstavnici klubova otvaram. Izvolite. Gospodin zastupnik Zoran Vinković u ime kluba HDSSBa.
Zahvaljujem, gospodine predsjedniče. Dakle koliko me pamćenje služi, prije nekoliko dana smo upravo raspravljali o ovim dopunama Stečajnog zakona. Ovi amandmani me nisu ubili, neprihvaćanje amandmana od strane Kukuriku koalicije, ali moram priznat da je Vlada tada poslala nešto sasvim drugo u saborsku proceduru i radilo se tri minimalne plaće. Dakle ne do tri minimalne nego tri minimalne. Zatim koliko kažem se sjećam, klub HNS-a je unutar te koalicije predložio svoj amandman do tri minimalne plaće. Mislim da je poslije toga i reagiramo SDP, a sad Vlada opet šalje isti taj amandman koji kaže i mijenja svoju prvotnu odluku u zakonu i kaže do tri minimalne plaće. Dakle da podsjetim, obzirom da nas vjerojatno gledaju i predstavnici sindikata koji su na velikim razgovorima s Vladom, ovdje se radi o troškovima Stečajnog postupka u kojima se radnicima osigurava da dobiju tri minimalne plaće. Ovo do tri minimalne plaće može značiti da radnik ne dobije niti jednu plaću jer i to je u sklopu do, dakle 0,1,2, e sad ovo do 3 ne znam da li znači i 3 minimalne plaće, trebalo bi malo i sa onima koji bolje razumiju hrvatski jezik govoriti o tome što znači do, da li uključuje i ove 3 minimalne plaće. Međutim, ovim dopunama Zakona o stečaju se ne rješava sama srž problema u Hrvatskoj. I dalje će stečajevi dugo trajati, radnici i dalje neće moći ostvariti svoja potraživanja u stečajnom postupku i ovo je praktično jedna vrsta socijalne pomoći. Sve dok Vlada odnosno nadležno ministarstvo u saborsku proceduru, a ja sam rekao i u raspravi tada, ako to ne znaju napraviti pomoći će im klub HDSSB-a i predložit cjelokupni Stečajni zakon u kojem radnici moraju biti ti koji će doista biti u prvom isplatnom redu. Zatim iza njih ići će jedinica lokalne samouprave i država, vjerovnici pa tek onda poslovne banke koje su davale tim tvrtkama kredite često pod političkim pritiskom. Dakle, ovo možemo podržati na način da Vlada odustane od ovog amandmana i da kaže da su to 3 minimalne prosječne plaće u Republici Hrvatskoj. Shvaćamo namjeru zaštite radnika, ali ovakvim amandmanom se mijenja bit samog prvog prijedloga Vlade Republike Hrvatske što pokazuje jednu nedosljednost i neozbiljnost u zaštiti radničkih prava pa se ja evo s pravom pitam gdje je nestala ta crvena boja u socijaldemokraciji kada je bit svega ovoga možda 5 ili 6 tisuća kuna minimalnih plaća u Republici Hrvatskoj koje bi svaki radnik u troškovima stečaja trebao dobiti. Za sam kraj, vezano za sam Pelješki most, nisam to uspio reći, da nije bilo Fimi-medije i crnih torbi bilo bi tri pelješka mosta.
Molim vas. Ne, ne, nemojte, pogledajte članak 214. Poslovnika. Hvala lijepa. Idući za riječ se javio u ime kluba Hrvatskih laburista-stranke rada gospodin zastupnik Dragutin Lesar.
Hvala lijepa, gospodine predsjedniče. Kada smo u situaciji da Vlada sa amandmanima na svoje prijedloge zakona i državnog proračuna dolazi nakon završetka rasprave uvijek smo bili suzdržani takvog pristupa jer naprosto je nevjerojatno da uz sve velike pripreme za preuzimanje vlasti i velikih riječi u trenutku kada je Vlada dobivala povjerenje gotovo da nema zakona kojega Vlada svojim amandmanima ne popravlja nakon isteka rasprave. Ovo je jedan klasični primjer. U toku rasprave u prijedlogu zakona kolega Tušak govoreći u ime Kluba Hrvatskih laburista upozoravao je na dvije bitne činjenice, da tekst zakona koji je došao u Sabor nije bio istovjetan onome što su predstavnici sindikata usmenim izlaganjem jednoga člana Vlade čuli. Dakle, na Gospodarskom socijalnom vijeću teksta zakona nije bilo, bila je usmena prezentacija. I ako smo dobro svi iščitavali vladin prijedlog on je zapravo glasio, da ako nema novaca u fondu za isplatu plaća u stečajnom postupku, da će se na teret stečajne mase priznavati tri minimalne plaće. Tada je uletio jedan amandman vladajućeg kluba gdje se čak to tri išlo do tri. Ovaj amandman Vlade zapravo je promjena zakona ako sad dobro iščitavamo i molim gospođu zamjenicu ministra da otklonimo bilo kakvu nedoumicu. Da li ovaj amandman mijenja zakon na način da će radnici u stečajnom postupku imati pravo na tri plaće iz fonda i do 3 plaće iz stečajne mase u stečajnom postupku. To je, čitajte pažljivo vidjet ćete formulacije. Treba čitati cjelinu tog zakona, obrazloženje i rasprave koje su o tome davane. Naravno da je ovo pokušaj intervencije u stečajnom postupku pomagati radnicima koji gotovo pa nikako dolaze na red za isplatu plaće. Ali bez potpuno novog Zakona o stečajnom postupku nećemo puno toga moći napraviti, posebice zbog toga što je najveći problem u Hrvatskoj ono što se u tvrtkama događa prije formalnog otvaranja stečajnog postupka kada se tvrtke, firme ogule do kostiju tako da i ovaj popravak zakona opet neće biti od velike koristi ako stečajna masa ne dozvoljava i tu naplatu. I prije konačnog odlučivanja o tome, doista obrazložite što ovaj amandman znači. Zahvaljujem i predsjedniku Sabora i svima koji su doprinijeli da se stvori dovoljno vremena da Vlada još jedanput sjedne sa socijalnim partnerima i još jedanput pročita što je u svojem prijedlogu zakona napisala ali uz poduku kada u raspravi klubovi zastupnika upozoravaju da je odredba nejasna, nedorečena, da se drugačije ili na više načina može tumačiti od predstavnika Vlade očekujemo da reagira odmah. Ne dva, tri dana iza, sa amandmanima nakon zaključenja rasprave. Možda dan kasnije otvarati raspravu, pa bit siguran ono što se u zakonu predložilo. Bitno je, gospodine predsjedniče, prije dizanja ruku o amandmanu da zamjenica ministra još jedanput obrazloži sadržaj amandmana na pitanje tri plaće iz fonda i do 3 iz stečajne mase. Da li je to tako?
Hvala lijepa. Tako sam i ja razumio da će nakon rasprave od strane predstavnika klubova i biti. Sad samo nisam siguran tko je digao prije ruku da li gospođa Kosor ili gospodin Baranović, pa bih samo htio. Dajete prednost? Izvolite. Dao vam je prednost. Gospođa potpredsjednica Kosor, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, hvala lijepa poštovani kolega. Gospodine predsjedniče, naš klub želi ukazati zaista dobronamjerno na veliki problem i nomotehnički ali i svaki drugi sa ovim amandmanom. Ali dakako sa ovog ili iz ovog političkog aspekta moram reći da se upravo na primjeru ovoga amandmana potvrđuje da je točno i da je točno mislio predsjednik Vlade kad je rekao predstavljajući proračun, da evo, da je novo katkada mutno. Iz ovoga se amandmana vidi da u koaliciji, vladajućoj koaliciji zaista katkada vlada i zbrka i da se pojedine odluke donose potpuno neraspravljene i neusuglašene. Dakle, pridružujem se svima onima koji su ukazivali na dosadašnje amandmane, na raspravu, na izvorni prijedlog ovoga zakona. Međutim, ono na što želim upozoriti, što se tiče i naših stručnih službi, odnosno odluke. Jer dakako da mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice nećemo glasati za taj amandman. Ali upozoravam i druge kolege. Naime, postoji veliki nomotehnički problem. Ovdje se u amandmanu ukazuje na zakon koji uređuje potraživanja radnika, ali se zakon opisuje. Dakle, o zakonu se govori opisno, pa se kaže, citiram: "Zakon kojim se uređuju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca." Pretpostavljam da se mislilo na Zakon o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca. Dakle, zakona koji se referira amandman ne može se opisivati, nego se mora navesti točan naziv toga zakona. Dakle, veliko slovo, a onda zakona o osiguranju potraživanja radnika u slučaju stečaja poslodavaca. To je nomotehnički problem. Ali mi imamo, dakako Poslovnik o radu Hrvatskoga sabora i amandmani koji se donose moraju biti u skladu sa tim Poslovnikom. Ako usvojite ovaj amandman neće se zapravo znati na koji se zakon referira, jer zakon nije točno naveden. I dakako, uvažavajući sve ono što je gospođa zamjenica iznijela govoreći o razgovoru sa sindikalnim središnjicama. Moram reći da mi o tome ne znamo ništa. Mi smo to sada prvi puta čuli. Mi samo na klupama imamo zahtjev 5 sindikalnih središnjica koje su tražile od nas kao zastupnika da tražimo od Vlade povlačenje Stečajnog zakona iz procedure dok se ne razriješe sve ove nedoumice. I oni s pravom upozoravaju na praksu ove Vlade, da zapravo sve zakone donosi po hitnoj proceduri, dovoljno nepripremljene, dovoljno nerazjašnjene i sa nemogućnošću stručne i svake druge javnosti, a prije svega građanke i građana da se upoznaju i da daju svoje primjedbe. Prema tome, gospodine predsjedniče ja vas molim da sugerirate Vladi da se danas o ovom zakonu ne glasuje, odnosno da svakako o ovom amandmanu ne dajemo svoju potporu odnosno da se o njemu ne izjašnjavamo. Mislim da ćemo upasti još dublje u probleme, odnosno prije svega Vlada. Hvala vam lijepa.
Hvala vama. U ime kluba HNS-a gospodin zastupnik Petar Baranović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, gospođo zamjenice ministra, štovane dame i gospodo. Nama je u klubu HNS-a suština ove izmjene Zakona o stečajnom postupku bila jasna u samom startu. Istina je da smo i mi primijetili da bi bilo dobro korigirati tekst da bi bio razumljiviji u iščitavanju zakona, pa smo iz tog razloga predložili amandman obzirom da je u ovom amandmanu Vlade sadržajno, neću se osvrtat na nomotehniku, ali sadržajno je puno bolje pojašnjeno o kakvom se dodatnom pravu radnika radi. Mi smatramo da naš amandman gubi smisao i iz tog razloga HNS povlači svoj amandman. Naravno obzirom da se radi o dodatnom pravu radnika, odnosno o promjenama zakona koje radnike RH u slučajevima stečaja dovode u povoljniju poziciju i daju im mogućnost da ostvare i dodatna prava osim onih koji su predviđeni posebnim Zakonom o zaštiti radnika u slučaju stečaja HNS će podržati i ovaj amandman i zakon. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. U ime kluba IDS-a gospodin zastupnik Damir Kajin, izvolite.
Ovdje se zapravo radi o intervenciji u Stečajnom zakonu. Pred nekoliko dana ministar financija gospodin Linić je iznio podatak da u ovoj zemlji negdje milijun i 780 tisuća što fizičkih što pravnih osoba državi ili paradržavnim tijelima duguje cca 50 milijardi kuna. Znači ja se čak usuđujem kazati da svi ti ljudi nisu problem, problem je naprosto sustav u kojem građani RH naprosto žive. Ne može biti da svaki treći građanin RH je lihvar ili nešto slično. Najteže je u ovom trenutku malom sektoru. Radnici jesu u prvom isplatnom redu, međutim stečajni postupci kao što svi znamo traju unedogled. Dok se imovina nakon provedenog pod navodnicima "stečajnog plana" ono što neki nazivaju stečajem sa preustrojem stavi u funkciju pa prođe i nekoliko godina, a ljudi dotada moraju živjeti. Uglavnom u ovo vrijeme ja bih se usudio kazati nije ni moguće unovčiti imovinu. Stečajni upravitelj je rekoh mora ponuditi taj stečajni plan ili taj stečaj sa preustrojem kako ga neki zovu. Jednom stečaj usuđujem se reći prije je kraj za neku tvrtku nego novi početak ili novi život za tu tvrtku. Tako je bilo dosada, u ovo vrijeme besparice bojim se da će biti i ubuduće. I utoliko minimum, iako ako je ovo amandman je Vlade, ali ako je Vlada se referirala na amandman HNS-a, ako su oni spremni odustati od tog amandmana dobro, ali u svakom slučaju trebalo bi decidirano stajati 3 plaće. Ne do 3 plaće, jer tu je gospodin Vinković apsolutno u pravu, svatko to može u datom trenutku i slučaju tumačiti kako mu je oportunu. Prema tome mislim da neće biti neki pretjerani zahtjev ako Vlada verbalno sada riječima intervenira u taj amandman i jasno nedvosmisleno kaže da je ovdje riječ o trima plaćama.
Hvala lijepa. Završila je rasprava što se tiče predstavnika klubova. A sad bih s obzirom i na pozive koji su bili upućeni od predstavnika klubova molio gospođu zamjenicu ministra gospodarstva Tamaru Obradović Mazal da evo se očituje. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Dužna sam odgovor na pitanje u ime kluba Hrvatskih laburista. Odgovor je da. Dakle, još jedanput dozvolite mi, u troškove stečajnog postupka malo ću upotrijebiti matematičku formulu ako mi dopustite ulaze potraživanja veća od 3 neisplaćene plaće koja su osigurana posebnim zakonom, na tri neisplaćene plaće u visini i u okolnostima propisane posebnim zakonom se dodaje do tri plaće temeljem ovog zakona i kada kažem da molim da mi dopustite da se poslužim matematičkom formulom u ovom trenutku u pojedinim tvrtkama radnici potražuju recimo 4 neisplaćene plaće. Dakle, na današnji dan možda postoji tvrtka u Hrvatskoj čiji radnici nisu dobili u posljednjih 3, 4 ili 5, odnosno 6 mjeseci plaću. Ova formulacija dozvoljava da tvrtkama koje nisu isplatile radnicima recimo 4 mjesečne plaće da po ovoj formulaciji oni će dobiti zapravo, takvi radnici će dobiti 3 + 1 plaću temeljem ovog stavka. Što znači u slučaju radnika koji potražuje 4 plaće formulacija da kao što ste tražili zastupniče Kajin da maknemo riječ do. Kada bismo maknuli riječ do radnik koji na današnji dan ima potraživanje na ime plaće 3 + 1 plaću, odnosno duguje mu se 4 plaće, ako maknemo riječ do on će po ovom zakonu dobiti 6 plaća. Na današnji dan ima tvrtki koje duguju 5 plaća, dakle 4 plaće. Ova formulacija dozvoljava da se onda u trošak stečajnog postupka uključi onoliko plaća do tri koliko se realno na današnji dan i duguje. Nadam se da je ovo objašnjenje dovoljno jasno, dovoljno logično i da naravno je dovoljno logično i jasno objašnjeno kao što ste rekli sindikatima, ali prije svega i radnicima koji su u ovim upravo uvjetima da je to dovoljno jasno objašnjeno. Što se tiče nomotehničkog dijela tu se zahvaljujem. Slažem se zakon treba izrijekom precizirati, potpuno ste u tom segmentu u pravu i u tom smislu zahvaljujem Odboru za zakonodavstvo, predsjednici Ingrid Antičević-Marinović koja je zapravo ovu jednu nomotehničku, jedan nomotehnički propust ispravila amandmanom Odbora za zakonodavstvo kojeg ćemo naravno prihvatiti tako da ne bude pravne nesigurnosti i da pravni izričaj pozivanja na zakon bude vrlo jasan i precizan. Da li dugujem još nešto?
Hvala lijepa. Ali imamo ispravak netočnog navoda, što je malo nezgodno jer onda vam ne može odgovoriti zamjenica ministra. Ne može, ali se može kasnije javiti znate. Izvolite. Gospodin zastupnik Zoran Vinković.
Ispravljam puno netočnih navoda, smisao netočnog navoda je da ne možemo miješati kruške i jabuke. Potraživanja radnika u stečajnom postupku su po sadašnjem zakonu i mogu se isplatiti bez obzira koliko je to plaća. I ne mora biti 3, 4, 5 ili 6 isplaćuju se iz stečajne mase. Ove 3 plaće kako je prvotno predložila Vlada Republike Hrvatske odnose se na troškove stečajnog postupka. I znače da radnici koji ne mogu ostvariti svoje pravo iz stečajne mase u stečajnom postupku dobivaju tu praktično jednokratnu socijalnu pomoć u iznosu tri minimalne plaće na račun troškova stečajnog postupka. To je osnova. I to je bila intencija, koliko sam ja razumio i namjera Vlade. Sve dok se amandmanima nije konačno zakomplicirala i zamutila voda tog zakona. Tako da je ovaj vladin amandman još nejasniji od amandmana koji je podnio klub HNS-a.
To je vaše mišljenje. Hvala, na kojeg imate pravo. Zaključujem raspravu kod ovog amandmana. I dajem na glasovanje amandman Vlade. Tko je za? Protiv? Suzdržan? Hvala. Utvrđujem da smo većinom glasova 83 za, 31 protiv, 6 suzdržanih prihvatili amandman Vlade te on postaje sastavni dio konačnog prijedloga zakona. Amandman je podnio i Odbor za zakonodavstvo. Klub zastupnika HNS-a je povukao svoj pa tražim izjašnjenje predstavnika predlagatelja. Vi ste već zapravo rekli da se slažete s amandmanom Odbora za zakonodavstvo. Hvala vam lijepa. To je zabilježeno. Ja onda zaključujem raspravu. I dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Tko je za? Molim uključimo se i glasujmo. Hvala. Utvrđujem da je većinom glasova 89 za, 21 protiv, 7 suzdržanih donesen Zakon o dopuni Stečajnog zakona u tekstu kako ga je predložio predlagatelj zajedno sa prihvaćenim amandmanima.