Molim vas da zauzmete svoja mjesta, vrijeme je da krenemo sa sjednicom Predstavničkog doma. Molim službe da pozovu zastupnike koji se nalaze ispred sale da se uđe u salu. Poštovane dame i gospodo poslanici, poštovani gosti, otvaram 3. sjednicu Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Poštovane dame i gospodo na današnju sjednicu pozvani su naši redovni gosti: predsjedavajući i članovi Predsjedništva BiH, predsjedavajući i članovi Vijeća ministara BiH, predstavnici međunarodnih organizacija i ambasada u Bosni i Hercegovini, koji redovno prate rad našeg Doma, predstavnici medija. Na sjednicu su pozvani i predstavnici Izvozno-kreditne agencije BiH, čiji je Izvještaj o radu na dnevnom redu današnje sjednice. Srdačno pozdravljam sve prisutne poslanike/zastupnike i goste. Na današnjoj sjednici prisutno je 40 zastupnika i prema evidencijama koje ja imam nije niko opravdao odsustvo, što znači da možemo očekivati da danas radimo u punom, baš punom sazivu ili sastavu. Konstatujem da današnja sjednica ima kvorum za rad i za odlučivanje. Poštovane dame i gospodo, kao što vam je naznačeno u pozivu za sjednicu, a u skladu sa članom 171. Poslovnika na početku sjednice, prije rasprave o dnevnom redu, poslanicima će biti omogućeno postavljanje poslaničkih pitanja u usmenoj formi. Podsjećam da su vam 25. decembra 2014. godine i 08. januara 2015. godine upućeni dopisi u vezi s procedurom postavljanja poslaničkih pitanja u usmenoj formi. 08. januara 2015. godine dopis je upućen i predsjedavajućem Vijeća ministara u kome su navedene odredbe Poslovnika kojima je regulirana procedura postavljanja poslaničkih pitanja u usmenoj formi, to su članovi 170. do 173. Poslovnika. U skladu s članom 172. Poslovnika najave za postavljanje poslaničkih pitanja u usmenoj formi dostavili su sljedeći poslanici: Šefik Džaferović – za ministra pravde BiH; Nermina Kapetanović – za ministra za ljudska prava i izbjeglice BiH; Mladen Bosić – za predsjedavajućeg Vijeća ministara; Aleksandra Pandurević – za ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH; Dušanka Majkić – za ministra vanjskih poslova BiH; Salko Sokolović – za predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH i ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH; Saša Magazinović – za ministra sigurnosti BiH i ministra pravde BiH i Šemsudin Mehmedović – za predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH. 2 Ove najave su u skladu sa članom 172. Poslovnika dostavljene predsjedavajućem Vijeća ministara BiH i onom članu Vijeća ministara BiH na koga se pitanje odnosi. Još želim podsjetiti da je osiguran i direktan TV prijenos ovog dijela sjednice, u skladu s članom 171. stav 1. Poslovnika Doma. Zahvaljujem se BHRT-u što je udovoljio našem zahtjevu i u okviru svoje programske šeme ispoštovao Poslovnik Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Mi ćemo s njima nastaviti razgovore kako bi ovu praksu, koja je ... u odnosu na ranije sazive Parlamentarne skupštine BiH, u oba doma Parlamentarne skupštine, na najbolji mogući način u ovom sazivu prakticirali. Sada možemo početi sa postavljanjem usmenih poslaničkih pitanja i davanjem odgovora. Pozivam sekretara Predstavničkog doma da vas obavijesti o nekim detaljima koji su vezani za vrijeme trajanja diskusije i način ophođenja kada je u pitanju ova tačka dnevnog reda, odnosno ova predtačka dnevnog reda. Izvolite gospodine sekretaru.
Hvala gospodine predsjedavajući. Poštovane dame i gospodo. U skladu sa Poslovnikom Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH pitanja se postavljaju na sljedeći način. Poslanik može postaviti jedno poslaničko pitanje u trajanju od dvije minute. Odgovor člana Savjeta ministara BiH takođe se daje odmah na postavljeno poslaničko pitanje u roku od dvije minute. Ukoliko je poslanik nezadovoljan ili zadovoljan odgovorom on iznosi svoje razloge u trajanju do jedne minute. Ako je pak nezadovoljan odgovorom poslanik može tražiti da mu se odgovor dostavi u pisanoj formi u roku od 15 dana. Podsjećam vas sve da je procedura postavljanja pitanja regulisana našim novim Poslovnikom u članovima od 171. do člana 173. Poslovnika.
Hvala Vam sekretaru. Zamolio bih prvu zamjenicu predsjedavajućeg da mi da riječ.
Poštovanje, dobar dan uvažene kolegice i kolege zastupnice i zastupnici, poštovani članovi Vijeća ministara. Na početku ove sjednice i mog obraćanja ja vas sve skupa srdačno pozdravljam i želim uspješan rad, kako ove sjednice, znači, tako i svih budućih. Evo, za riječ se javio i zastupničko pitanje ima predsjedavajući, gospodin Šefik Džaferović. Izvolite.
Hvala vam lijepo. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo, članovi Vijeća ministara BiH. Moje pitanje je upućeno ministru pravde BiH i ono glasi – Šta je uradilo Ministarstvo pravde BiH i Vijeće ministara BiH na provođenju Odluke Ustavnog suda broj: U:1/11, od 13.07.2012. godine, koja se odnosi na temu državne imovine? Da li je Ministarstvo pravde BiH sačinilo plan implementacije Odluke Ustavnog suda BiH broj: U:1/11, od 13.07.2012. godine, a 3 ako nije kada će? I da li sve ..., i kada će, i da li sve zakone koji bi značili implementaciju ove Odluke namjerava uputiti u parlamentarnu proceduru? Samo da vas podsjetim Odluka Ustavnog suda poznaje dvije vrste državne imovine, to je ona koja odražava suverenitet i teritorijalni integritet Bosne i Hercegovine i njenu državnost. To su, dakle, dobra u općoj upotrebi i dobra od posebnog interesa, i to su posebne stvari, posebne pokretne i nepokretne stvari kao druga vrsta imovine. Nama će trebati set zakona kako bi implementirali ovu odluku i ja želim da taj proces bude pokrenut u Bosni i Hercegovini. To je moje pitanje.
Hvala lijepa gospodinu Džaferoviću. Riječ ima, za odgovor, ministar pravde BiH, gospodin Bariša Čolak. Izvolite.
Hvala. Gospodine predsjedatelju, poštovani supredsjedatelji, poštovane zastupnice i zastupnici. Evo, ja ću se probati uklopiti u ovo vrijeme, mada sam na ovo pitanje, slično pitanje odgovarao, čini mi se, baš cijenjenom kolegi, odnosno zastupniku Belkiću. Vijeće ministara BiH je na svojoj 4. sjednici, održanoj 21. ožujka 2012. godine, donijelo zaključak kojim se prihvaćaju dogovoreni principi sa sastanka predsjednika šest političkih stranaka, to su SNSD, SDS, SDP, SDA, HDZ i HDZ 1990, koji je postignut u Banja Luci 09. ožujka 2012. godine, a kojim su dogovoreni principi raspodjele vojne i ostale državne imovine. Dakle, Vijeće se i rukovodilo ovim principima, nije pravilo poseban plan, pa je Vijeće ministara BiH na svojoj 39. sjednici, održanoj 18. veljače 2013. godine, formiralo radnu skupinu za rješavanje pitanja državne i vojne imovine u koju su imenovani ministri, kolega, dakle, Nović, kolega Hadžić i ja. Člankom 3. navedene odluke utvrđen je zadatak radne skupine na način da u skladu sa ranije utvrđenim principima raspodjele državne i vojne imovine za Vijeće ministara predloži način rješavanja pitanja vojne i državne imovine. Radna skupina je održala ukupno šest, dakle, službenih sastanaka, bilo je više konsultacija osim tih sastanaka, na kojima je detaljno razmotreno pitanje i dileme koje su vezane za problem državne i vojne imovine. Kao rezultat navedenog radna skupina, imajući u vidu i Odluku Ustavnog suda broj: U:1/11, usuglasila stavove, i na svojoj 6. sjednici, koja je održana 23.10., i u skladu sa, dakle, svojim zadatkom Vijeću ministara je predložila, odnosno upućen je na razmatranje i usvajanje potpuno usuglašen Nacrt zakona o državnoj imovini. Dakle, tada nije bilo niti jedne dileme među nama, evo trojicom, koji smo radili na ovom zadatku. Nakon toga u nekoliko navrata planirano je da se na dnevnom redu sjednice Vijeća ministara nađe ove problematika, odnosno da se razmatra taj usuglašeni Nacrt zakona, međutim on nije razmatran, konkretno kolega Hadžić je nekoliko puta tražio da se to odgodi. Obzirom da je, dakle, u međuvremenu od strane upravo kolege Hadžića dostavljen novi Nacrt zakona o državnoj imovini, a koji je određenim dijelovima odstupao od tog teksta koji je bio potpuno usaglašen. Dakle, nije postojala više suglasnost među članovima radne skupšine. I zbog toga je na 89. sjednici, održanoj 04. travnja 2014. godine, Vijeće ministara razmatralo Informaciju o rezultatima radne skupine, te je s tim u svezi Nacrt zakona istog dana i povučen iz daljnje procedure. Poslije toga Vijeće ministara nije ni imalo, dakle, ovu problematiku na dnevnom redu. Hvala vam. 4
Hvala lijepo ministru Čolaku. Ima li gospodin Šefik Džaferović komentar?
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Uvaženi gospodine ministre, ja znam za ove činjenice koje ste Vi iznijeli u odgovoru na naše pitanje. Ja Vas molim, dakle, ovo je vrlo ozbiljna stvar, da se ovom problemu pristupi na jedan sasvim drugačiji način kako to zahtijeva Odluka Ustavnog suda. Ja sam zbog toga ustao i postavio ovo pitanje. Odluka Ustavnog suda zahtijeva formiranje radnih grupa, zahtijeva da se sva pamet koja postoji u Bosni i Hercegovini, a tiče se, dakle, ove oblasti i ove teme, treba uzeti u obzir, i Odluka ustavnog suda se ne može implementirati na način na koji je to rađeno u ovoj proceduri o kojoj ste Vi govorili. Ovo podrazumijeva set zakona koji će urediti, ponavljam, režim upravljanja dobrima u općoj upotrebi, dobrima od posebnog interesa i ovim pojedinačnim stvarima iz sukcesije ili koje su pokretne i nepokretne stvari a vlasništvo su Bosne i Hercegovine. Naravno, Odluka podrazumijeva da i drugi nivoi vlasti mogu funkcionirati kao i, naravno, državni nivo, jer imovina je zapravo podloga za funkcioniranje tih nivoa. I u tom kontekstu ja sam postavio ovo pitanje i ja vas molim da se u ovom narednom sazivu vodi računa o ovome i radi na ovakav način. Hvala vam.
Hvala gospodinu Džaferoviću. Riječ ima kolegica Nermina Kapetanović a za ministra za ljudska prava i izbjeglice BiH. Izvolite kolegice.
Uvaženi gospodine predsjedavajući, gospodo dopredsjedavajući, dame i gospodo. Moje pitanje je upućeno Ministarstvu za ljudska prava i izbjeglice. Pitam ministra, aktuelnog ministra, odnosno članove Ministarstva – Kada će Ministarstvo za ljudska prava i izbjeglice BiH podnijeti svoj obavezni redovni izvještaj Parlamentarnoj skupštini BiH o pojavama diskriminacije u Bosni i Hercegovini i u vezi s tim predložiti konkretne zakonodavne i druge mjere? Napominjem da je Zakon o zabrani diskriminacije donešen davne 2009. godine, da je te iste godine članom 8. predmetnog Zakona tačno određeno da sva ministarstva kojih se tiču pojave diskriminacije moraju podnositi svoj redovni izvještaj. I mi znamo da, recimo, Institucija ombudsmena to redovno radi, ali Ministarstvo za ljudska prava ne. To pitanje sam postavljala i u prošlom mandatu nekoliko puta. Napominjem da je Bosni i Hercegovini u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope vrlo često, dakle naši delegati su vrlo često dovedeni u neugodnu situaciju zbog pojava, sve češćih pitanja o sve češćim pojavama diskriminacije i kršenja ljudskih prava u Bosni i Hercegovini. Pa ja pitam nadležno Ministarstvo – Zašto taj izvještaj nisu dostavili prošle godine, kada to kane, s obzirom da su još u julu prošle godine kazali da istog mjeseca kane takav isti izvještaj predstaviti zastupnicima u Parlamentarnoj skupštini BiH. 5
Hvala Vam lijepo koleginice Kapetanović. Ministar za ljudska prava i izbjeglice, gospodin Damir Ljubić svakog momenta treba da dođe u salu i zamolio je da posljednji odgovara na ovo pitanje. Tako su mi kazali sada pa Vas molim da ovo uvažite. Dobićete, dakle, odgovor na Vaše pitanje ja se nadam, to je obavijest koju ja imam. Mi nastavljamo dalje. Gospodin Mladen Bosić ima pitanje za predsjedavajućeg Vijeća ministara BiH. Gospodine Bosiću izvolite.
Dame i gospodo, uvaženi poslanici. Moje pitanje je upućeno Savjetu ministara i glasi – Šta je sa sredstvima u visini od 892 miliona eura koje je Bosna i Hercegovina trebala da dobije za sanaciju šteta od majskih poplava iz 2014. godine? Sredstva su obećana na donatorskoj konferenciji koja je održana u Briselu u julu 2014. godine. Koliko je Vijeće ministara BiH iz Budžeta do sada odobrilo sredstava za sanaciju šteta od majskih poplava i da li su odobrena sredstva operativna? Koliko je sredstava do sada povučeno i za koje namjene su utrošena?
Hvala Vam lijepo. Gospodine predsjedavajući Vijeća ministara i zastupniče u ovom Domu, Vi imate dvostruko svojstvo do izbora novog Vijeća ministara, imate riječ.
Predsjedavajući, članovi Kolegija, kolege zastupnici. Ja ću odgovoriti vrlo kratko. Znači, Vijeće ministara je pokrenulo izmjene Zakona o proračunima i te izmjene Zakona o proračunima su prošle parlamentarnu proceduru, i to nam je omogućilo da na osnovu izmjena Zakona ... na proračunskim pozicijama osiguramo 7 miliona maraka sa Jedinstvenog računa trezora. Tri miliona su osigurana izdvajanjem i dragovoljnim upisom uposlenika državnih institucija. Sredstva od 10 miliona su odlukom Vijeća ministara raspoređena, u procentima 49% Federaciji BiH, 49% Republici Srpskoj, 2% Distriktu Brčko. Ministarstvo financija i trezora je odmah po objavljivanju odluka izvršilo transfere na njihove račune. Sastavni dio ove odluke je bio i obveznost onima kojima su sredstva upućena da Vijeće ministara informiraju o utrošku sredstava po namjenama i iznosima. ... smo to zatražili i do danas nismo dobili to traženo izvješće. Što se tiče ostalih sredstava odobrenih, odnosno obećanih na donatorskoj konferenciji većina donatora su se opredijelila za direktnu suradnju sa lokalnim zajednicama i za direktne implementacije. I moram reći da povratnih informacija, i pored traženja Ministarstva financija i Vijeća ministara, konkretnih nismo dobili. Isto tako tu se radi i o kreditnim sredstvima Svjetske banke, preusmjeravanje sredstava Evropske komisije. Apsolutni prioritet na svim sjednicama Vijeća ministara i od strane Ministarstva financija je bilo jednostavno žurno stavljanje na dnevni red ali vi znate da jednostavno te procedure traju, uključujući proceduru koja se odnosi na parlamentarnu verifikaciju istog. Evo, ja se nadam da sam na traženo pitanje dao zadovoljavajući odgovor. Hvala vam. 6
Hvala Vam lijepo. Gospodine Bosiću imate li potrebe da komentirate? Izvolite.
Ja sam postavio ovo pitanje zato što u javnosti postoji nedoumica šta se dešava uopšte sa sanacijom od poplava, nema nikakvih informacija. I ovaj odgovor koji smo dobili od Savjeta ministara me učvršćuje u uvjerenju da tu vlada haos, da se čak i ne zna uopšte kakva sredstva i na koji način su data Bosni i Hercegovini, ko ih je potrošio, šta je opštinama, šta je po entitetima. I moram da kažem da sljedeći Savjet ministara bi morao da uzme u razmatranje ovu situaciju, jer 100 hiljada ljudi je bilo izmješteno iz svojih domova, 40 hiljada ljudi je u poplavama bilo smješteno u kolektivne centre. To je katastrofa ogromnih razmjera i imaćemo ponovo situaciju da se špekuliše o malverzacijama korištenja sredstava koje bi trebale da budu donirane po ovoj katastrofi. Ja moram da kažem da je zaista šokontno mala i pomoć koju je Savjet ministara iz Budžeta BiH preusmjerio prema nastradalima, to je manje od 1%, ne računajući solidarnost onih koji su zaposleni u zajedničkim institucijama. Sve zajedno nas upućuje da ljudi koji izražavaju svoje negodovanje povodom situacije oko sanacija šteta, u oba entiteta, imaju pravo i da vlasti na svim nivoima moraju ponovo da razmotre na koji način zaista sanirati štete i pomoći tim ljudima. Hvala.
Hvala Vam lijepo gospodine Bosiću. Prije nego što nastavimo dalje, dakle, molio bih vas, imamo 1 sat vremena za ova pitanja za direktan TV prijenos zbog programske šeme BHRT-a, imamo još 6 ili 7 ovih pitanja i mislim ako budemo se držali vremena, dakle, dva plus dva plus jedna minuta možemo, dakle, da stignemo sve. Molim vas da o tome vodimo računa. Riječ ima gospođa Aleksandra Pandurević pitanje za ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Dame i gospodo, uvaženi članovi Savjeta ministara. Evo, znamo već je godina i po dana prošla od ulaska Hrvatske u EU u koju je Bosna i Hercegovina godišnje izvozila oko 22 miliona eura mlijeka. Međutim, još uvijek nažalost naši proizvođači ne mogu da izvoze u zemlje EU mlijeko. Znamo da je prošle godine u februaru, čini mi se, bila Misija iz Dablina, da smo dobili negativno mišljenje. S obzirom da je ministarstvo kojim Vi rukovodite to koje, hajde rekla bih na neki način, krči put za izvoz i možda je glavni nosilac tih aktivnosti ja bih Vas molila da nas informišete – Zašto prošle godine nije doš'lo do nekih očito pomaka? Kada ponovo očekujemo Misiju iz Dablina? Koje su to prepreke uopšte koje treba da otklonimo i ima li šanse da to uskoro uradimo, pošto smo vidjeli da smo nedavno imali i proteste mljekara? Zahvaljujem se. 7
Hvala Vam lijepo. Gospodine ministre vanjske trgovine i ekonomskih odnosa BiH imate riječ.
Hvala lijepo gospodine predsjedavajući. Hvala lijepo na postavljenom pitanju. U najkraćem, pokušaću da se uklopim, je li, u ova 2 predviđena minuta, u pravu ste, znači, jedno u suštini od ključnih pitanja, o kojima se bavimo u ovom nekom proteklom periodu od dolaska FVO misije u februaru prošle godine, jeste na koji način uklopiti s jedne strane zahtjeve EU kada je riječ o tzv. vertikalnom komandnom lancu u smislu, znači, obezbjeđenja adekvatne i sigurne ... s jedne strane, znači da on bude u skladu sa evropskim standardima, i sa druge strane takođe, znači, da se uvaži opet i unutrašnja struktura Bosne i Hercegovine, naravno u nadležnosti svih nivoa vlasti i na kraju krajeva svih institucija na svim tim nivoima vlasti. Takođe u pravu ste, znači, da smo dobili od FVO misije negativnu ocjenu a da najveći dio u suštini tog negativnog komentara ... mišljenja upravo se odnosi na onaj model koji je definisan 2013. godine kojeg su potpisali tadašnja tri ministra, tadašnji ministar spoljne trgovine i dva entitetska ministra poljoprivrede. U ovom proteklom periodu mi pokušavamo da definišemo odgovarajući model, kažem, koji će zadovoljavati oba uslova i u tom smislu smo zaista uspjeli. Dobili smo uslovno rečeno zeleno svjetlo do FVO misije, odnosno Evropske komisije kada je riječ o novom modelu. Ostvarili smo takođe značajan napredak u oblasti sertifikovanja. Takođe pojačali smo određene napore u smislu jačanja prije svega kvaliteta mlijeka u Bosni i Hercegovini itd. Mi smo uputili određena mišljenja i komentare koje smo prikupili od svih nadležnih institucija u Bosni i Hercegovini na mišljenje FVO misije. Uputili smo u Dablin i sad očekujemo, znači, njihov povratni komentar u smislu, znači, odobravanja tog Akcionog plana. Pristupićemo implementaciji tog Akcionog plana i mi očekujemo, znači, da ćemo tokom 2015. godine biti svjedoci i novog dolaska FVO misije u smislu obezbjeđenja konačnog zelenog svjetla za izvoz mlijeka i mliječnih proizvoda iz Bosne i Hercegovine u EU. Hvala.
Hvala Vam gospodine ministre. Gospođo Pandurević imate li potrebe da, izvolite imate riječ.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Ja moram reći da sam zaista nezadovoljna ovim odgovorom i da me on samo učvršćuje u uvjerenju da Ministarstvo nije uradilo ono što je trebalo. Misija je trebala da dođe u septembru i nije je bilo zato što nisu urađene aktivnosti. Ministarstvo je, znamo da smo dobili negativno svjetlo zbog tri farme – dvije iz Republike Srpske, jedne iz Federacije, Ministarstvo je trebalo da utiče na entitetska ministarstva da se te tri farme skinu s listi da ne trpe ostali proizvođači koji zadovoljavaju, čije farme zadovoljavaju evropske standarde. Misija će doći onda kada mi uradimo dio svojih obaveza i kada ih Ministarstvo obavijesti da smo uradili dio svojih obaveza. Očito je da negdje postoji ozbiljna kočnica, da ne ispunjavamo svoje obaveze, da Ministarstvo nije radilo to što je trebalo da radi. Ko trpi? Trpe proizvođači mlijeka koje su ionako uništile i poplave i sve i u krajnjoj liniji trpi čitava Bosna i Hercegovina koja je oštećena za taj izvoz mlijeka. A ponavljam samo u Hrvatsku smo izvozili 22 miliona eura godišnje. Hvala. 8
Hvala Vam lijepo. Riječ ima gospođa Dušanka Majkić, pitanje za ministra vanjskih poslova BiH. Izvolite gospođo Majkić.
Hvala lijepo. Poštovane koleginice i kolege. Moje pitanje upućeno je Ministarstvu inostranih poslova, a vezano je za izvoz oružja. Dakle, Ministarstvo inostranih poslova je nedavno izdalo tri saglasnosti koje se odnose na zahtjeve Fabrike „Igman“ iz Konjica na izvoz municije za MUP Ukrajine u vrijednosti blizu 4,5 miliona eura. Dakle, to je bila posljednja saglasnost, a prethodno su Ministarstvo odbrane i Ministarstvo bezbjednosti izdali svoje saglasnosti i time su se stekli uslovi za izdavanje dozvole. Moje pitanje ministru glasi – Zašto Ministarstvo inostranih poslova nije ispoštovalo odredbe Zakona o kontroli spoljnotrgovinskog prometa roba i usluga od posebnog značaja za bezbjednost Bosne i Hercegovine, s obzirom da se radi o zemlji oružanog sukoba, odnosno zašto je izdavanjem ovih saglasnosti prekršeno pravilo EU koje je usvojio Savjet ministara 2010. godine koje se odnosi na to da je zabrana izvoza oružja u sve zemlje u kojima postoji sukob ili povećane tenzije? Molila bih da odgovorite na ovo pitanje. Hvala.
Hvala lijepo. Riječ ima ministar vanjskih poslova BiH, gospodin Zlatko Lagumdžija. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Uvažene dame i gospodo. Ja sam dobio upit u pismenoj formi i on zaista glasi u vezi saglasnosti MIP-a za izvoz municije, tako da sam ja mislio da Vi tražite nešto sasvim drugo, odnosno da vidite kako je i koliko je uopšte Ministarstvo vanjskih poslova u čitavom procesu ovom učestvovalo i izdalo dozvola, odnosno saglasnosti, pardon, za tu vrstu robe. U prošloj godini, za Vašu informaciju, imamo veliki rast namjenske proizvodnje, izdato je 237 saglasnosti, a inače uglavnom te saglasnosti se odnose na robu i ugovore koji su teški negdje oko ... milion maraka u prosjeku. Da Vas podsjetim da promet naoružanja opreme je regulisan Zakonom o kontroli spoljnotrgovinskog prometa roba i usluga za strateške važnosti i organ nadležan za ove dozvole je Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa. Međutim, Ministarstvo spoljne trgovine prije nego što izda dozvolu, u skladu sa tim Zakonom, traži odgovarajuće saglasnosti od Ministarstva sigurnosti, Ministarstva odbrane, Obavještajne službe i od Ministarstva vanjskih poslova. Vi ste postavili, pošto nisam se spremao za to, ali sticajem okolnosti znam šta se dešava s ovih 237 saglasnosti, pa tako i ovome o kojem Vi govorite. Naime, tu se radi o četiri saglasnosti, a ne tri, tri su od firme „Igman“ i jedna je od UNIS GROUP i njihov ukupan iznos je, nemojte me uhvatiti za riječ, ali iznosi negdje oko 4.580.000 eura, što je posao koji je jako velik i za bosanskohercegovačku privredu. S tim u vezi želim da Vam kažem da Ministarstvo vanjskih poslova u prošloj godini samo u jednom slučaju nije izdalo saglasnost, radilo se o Kosovu, u 9 jednom slučaju, i u jednoj zemlji bliskoistočnoj koja je bila obuhvaćena kontraverzama političkim. U jednom trenutku je, u skladu sa principima koji su važili u EU, obustavljen izvoz, ali je to poslije skinut taj embargo zato što ga je skinula i EU, pri čemu smo imali obavezu da neke ugovore dovršimo mada je važila i dalje embargo jer smo po međunarodnom pravu bili dužni da završimo procese i obezbijedimo da ugovori se ispune, jer u protivnom bi snosili štete koje su milionske prirode i na koje mi ne bi mogli da odgovorimo. Mi smo bili u delikatnoj situaciji ovdje iz prostog razloga što, Vama je oznato da mi ne slijedimo EU kad su u pitanju sankcije prema Rusiji, mada po Ugovoru o stabilizaciji i pridruživanju smo trebali tako nešto da radimo. Nažalost, ovdje smo došli u poziciju da bi trebali da napravimo sankcije Ukrajini za koju EU nema sankcije, pa bi sada trebali da duplo napravimo, je li, uslovno rečeno, spoljno političku štetu. Slijedimo
Vrijeme.
nigdje. Ne slijedimo je kad je u pitanju Rusija, a onda ih ne slijedimo ni kad je u pitanju Ukrajina. A inače nije tačan Vaš navod da EU ili bilo ko drugi ne izvozi oružje za Ukrajinu i za Rusiju. Naime, svi i dalje to rade, pri čemu se tu radi, odmah da znate, o duplim standardima. Neke zemlje EU izvoze u Rusiju oružje koje se doslovno mjeri milijardama. Bosna i Hercegovina, u konkretnom slučaju Ministarstvo vanjskih poslova je moglo da neda saglasnost čime bi otvorilo prostor da nas firme tuže za štetu od 5 miliona eura.
Vrijeme.
Usput budi rečeno, i da dovršim gospodine predsjedavajući, pitanje za ovo se može uputiti Ministarstvu spoljne trgovine i ekonomskih odnosa, jer oni su ti koji izdaju konačnu dozvolu, a Ministarstvo spoljne trgovine i ekonomskih odnosa kao i bilo drugi, uključujući i uvažene zastupnike, mogu da postave pitanje to Predsjedništvu i Predsjedništvo može da donese drugačiju odluku, ali Ministarstvo vanjskih poslova nije imalo pravo da u tom slijedu napravi bilo šta drugo osim ovoga. I na kraju da vam pokažem, ovdje je saglasnost jedna, evo pogledajte gospodine predsjedavajući, ja ću vam podijeliti, bitno je da se to vidi. Ovdje se radi o saglasnosti u domenu ministra vanjskih poslova. Dakle, ovdje je potpis po osnovu zabrane i sankcija Vijeća sigurnosti koje je potpisao šef odsjeka za Vijeće sigurnosti,
Molim Vas.
po osnovu zabrane sankcija EU, gospodine predsjedavajući ja mislim da je ovo jako važno.
Jeste važno, ali vrijeme. 10
Dakle, precizan sam, hoću da znate da ovdje postoje potpisi sedam ljudi iz Ministarstva vanjskih poslova zaduženih sa stanovišta međunarodnog prava i ono što je obaveza ministra vanjskih poslova. Ministar vanjskih poslova nije imao mogućnost da uradi bilo šta drugo osim da se saglasi sa onim što su mu dali najeminentniji državni službenici u rangu ministra savjetnika i ambasadora i sekretara. Usput budi rečeno, ako vas interesuje
Hvala Vam.
sastav ovih ljudi odgovara Ustavu BiH, njihov etnički sastav je u skladu sa posljednjim popisom.
Hvala Vam ministre Lagumdžija. Ja bih Vas zamolio zaista, ovo je bilo i više nego dvostruko vrijeme, kada bude prvo upozorenje pokušajte da ne dolazimo u neke nezgodne situacije. Ja vas molim, eto možemo to svi zaista ispoštovati, ovo je jedna dobra praksa da javnost ima priliku da čuje šta mi pitamo i kako se odgovara i moguće je sve pametno kazati za 2 minuta, vjerujte mi. Gospođo Majkić izvolite imate komentar.
Dakle, ni jednog odgovora ni na šta. Ja sam ga pitala zašto nije ispoštovao Zakon, a ne kolika je količina oružja i zašto. Dakle, mi smo povrijedili zakon i Bosna i Hercegovina će uskoro ponovo biti zemlja afera zbog izvoza tamo gdje niko ne smije. Da je htjelo Ministarstvo da se pozabavi time moglo je da konsultuje Švajcarsku i Njemačku. Zašto su one odbile da isporuče oružje Ukrajini, a Bosna i Hercegpvoma sebi komotno dozvoljava to pravo. Dakle, ovo je neodgovorno. Tražim da se na pitanje koje sam postavila da mi se dostavi pismeni odgovor.
Dobro, hvala. Zastupnik ima pravo da na ovaj način zaključi svoje zastupničko pitanje, dakle ima pravo da zahtijeva odgovor u pisanoj formi i ja molim da se to ispoštuje u roku od 15 dana, kako to predviđa Poslovnik. Riječ ima, sad ćemo zapravo dati riječ ministru za izbjeglice i ljudska prava koji je došao ovdje u salu, ja sam ga, dakle, vidio, gospodinu Damiru Ljubiću da odgovori na pitanje gospođe Kapetanović, pa da onda nastavimo dalje. Izvolite, 2 minuta.
Hvala lijepo. Pozdrav predsjedništvu, svim izabranim zastupnicima. Hvala lijepo gospođi Kapetanović na pitanju. Ja ću biti kratak. Znači, u skladu sa zakonskim odredbama zadaća Vijeća ministara, odnosno resornog Ministarstva je bila izrada ovog izvješća. U proceduralnoj izradi tog izvješća mi smo dužni pribaviti sva mišljenja nadležnih institucija, u prvom redu entitetskih razina. Mi smo pokrenuli tu proceduru, čekamo očitovanje entitetskih razina i to izvješće će onda biti razmatrano na Vijeću ministara i upućeno u parlamentarnu proceduru. Do tada, do sada ta 11 izvješća uz naša nastojanja nismo još uvijek dobili i prikupili kako bi u skladu sa procedurom zadovoljili, zakonom zadovoljili samu proceduru i ponudili to izvješće na razmatranje. Mi očekujemo i ulažemo napore da to bude uskoro. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospođo Kapetanović imate li Vi potrebu da dajete komentar?
Imam. Zahvaljujem gospodinu ministru. Naravno da izražavam svoje nezadovoljstvo s obzirom da je predmetni Zakon o zabrani diskriminacije donešen davne 2009. godine i da je tada propisano da u roku od 90 dana od dana objavljivanja Zakona se mora formulisati način prikupljanja podataka o pojavama diskriminacije. Od 2009. godine do 2014. godine je prošlo jako, jako puno vremena i nema opravdanja, niti za entitetska ministarstva, niti za sve one koji su u hodogramu aktivnosti morali da dostave podatke o pojavama diskriminacije u Bosni i Hercegovini koji su sve češći naročito u segmentima obrazovanja, socijalne i zdravstvene zaštite. Nema opravdanja za tako nešto, da takav registar nije još uvijek uspostavljen, odnosno da resorno ministarstvo nema mogućnosti ovu Parlamentarnu skupštinu obavijestiti o pojavi diskriminacije koje su sve češće i o grubom kršenju ljudskih prava građana Bosne i Hercegovine.
Hvala Vam lijepo gospođo Kapetanović. Riječ ima gospodin Salko Sokolović, pitanje je za predsjedavajućeg Vijeća ministara i ministra vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Odgovarat će samo na pitanje jedan od njih dvojice pa neka se dogovore ko. Gospodine Sokoloviću izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Moje pitanje se odnosi na blokadu graničnih prelaza i nemogućnost izvoza prehrambenih proizvoda, nešto slično ali možda malo detaljnije pitanju koje je postavila gospođa Pandurević. Obzirom, znači, da je posljednja dešavanja i blokade graničnih prelaza od strane Udruženja poljoprivrednika bila opravdana, a smatram da su proizvod nerada i nemara Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa i Ureda za veterinarstvo koji djeluju u okviru Ministarstva vanjske trgovine i ekonomskih odnosa, postavljam ovo pitanje. Argumentovano na takav način, i obzirom da smo se mi u Parlamentarnoj skupštini bavili ovom problematikom, želim da vas podsjetim da smo donijeli zaključke Parlamentarne skupštine na 53. sjednici, koji su, na neki način, usklađeni sa zaključcima Vijeća ministara sa 25., 51. i 58. sjednice, a odnose se na hitnu potrebu rješavanja pitanja iz oblasti sigurnosti hrane i veterinarstva koji imaju negativan uticaj na izvoz hrane iz Bosne i Hercegovine za tržište susjedne Hrvatske i EU. Kako je Vijeće ministara svojim zaključkom na 25. sjednici, održanoj 29.10.2012. godine, zadužilo Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih odnosa da formira Interresornu radnu grupu i pripremi nove zakone o hrani, veterinarstvu i poljoprivredi, moje pitanje je, ili ono je set pitanja koje se vežu za istu tematiku, a to je – Da li je Interresorna radna grupa radila nacrte novih zakona o hrani, veterinarstvu i poljoprivredi? Da li su ti tekstovi zakona jasno odredili centralnog nadležnog organa za pitanje veterinarstva i sigurnosti hrane? Ako su urađeni kada će ih Vijeće ministara 12 razmatrati, odnosno kada će biti upućeni u parlamentarnu proceduru da se Parlamentarna skupština i Predstavnički dom odredi o njoj jer oni su vrlo bitni za dalje aktivnosti. Hvala.
Hvala Vama. Ko će dati odgovor, ministar, kako ste se dogovorili? Ministar vanjske trgovine i ekonomskih odnosa. Izvolite.
Hvala lijepo i hvala na postavljenom pitanju. Radi se, znači, u suštini o tri zakonska akta, s tim što je jedna ispravka, ne radi se o novom Zakonu o veterinarstvu radi se o Zakonu o izmjenama i dopunama o veterinarstvu BiH koji je pri kraju i vezano za ovo pitanje koje je postavila gospođa Pandurević u suštini manje više to je to. Taj zakon je pri kraju i on će se u relativno kratkom vremenskom periodu naći pred poslanicima Parlamentarne skupštine BiH. Razlog zašto do sada nije pušten u proceduru jest upravo što se čekalo zeleno svjetlo Evropske komisije, odnosno FVO-a kad je riječ o ovom komandnom lancu kojeg sam pominjao prilikom prvog odgovora. Što se tiče Zakona o hrani, originalno se krenulo sa izmjenama i dopunama tog zakonskog akta, međutim kako je Interresorna radna grupa identifikovala da potrebne izmjene, znači izmjene koje je potrebno izvršiti prelaze tih 50% onda se pristupilo izradi novog zakona. Veliki dio pitanja u suštini je riješeno, ostalo je pitanje samo da se, na neki način, preciznije definiše odnos između, s jedne strane Agencije za bezbjednost hrane i sa druge strane Kancelarije za veterinarstvo BiH i nekih drugih institucija. U smislu, znači da se takođe i to pokušalo ... određeni evropski standardi, zato što je predviđeno prema evropskim standardima da i tijela koja se bave bezbjednošću hrane uglavnom se bave tzv. procjenom rizika a sva ostala pitanja normativnog i drugog karaktera uglavnom, znači, su inkorporirana u samo Ministarstvo. A što se tiče Zakona o poljoprivredi u ruralnom razvoju on je na neki način najmanje problematičan u smislu da on zahtijeva samo određene male tehničke izmjene u smislu njegovog prilagođavanja novim rješenjima u okviru Zakona o hrani. Tako da mi očekujemo da će u narednom periodu, u relativno kratkom periodu ova tri zakonska akta zaista se naći pred poslanicima Parlamentarne skupštine BiH. Hvala lijepo.
Hvala Vam gospodine ministre. Gospodine Sokoloviću, imate riječ.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, obzirom da je Interresorna radna grupa u oktobru 2013. godine završila priču i trebala faktički svoje rezultate rada dostaviti Vijeću ministara i obzirom da se ova aktivnost potakla 2012. godine znajući da će Hrvatska ući u EU i kao prvi susjed morat ćemo odmah imati uređen taj zakonodavni sistem. Evo, imamo što imamo danas, evo blokadu granica. Uopšte mi, ja nisam ovim odgovorom ubijeđen da je prevashodno Ministarstvo vanjske trgovine i ekonomskih 13 odnosa bilo ekspeditivno, da je radilo na način da riješi ovaj problem. Ubijeđen sam da je bilo određenih opstrukcija i to sam htio da čujem od ministra. Očito da nisam dobio i volio bih da u pismenoj formi malo detaljnije svu tu jednu genezu od dana preuzimanja obaveze pa do danas dostavi pa da mogu za narednu sjednicu na jedan drugačiji način reagovati kada je u pitaju ova tematika. Hvala.
Hvala Vam lijepo. Riječ ima zastupnik, gospodin Saša Magazinović za ministra sigurnosti BiH i ministra pravde BiH. Jedan će od njih odgovarati, pa neka se dogovore ko. Ili predsjedavajući Vijeća ministara možda u ovakvim situacijama. Gospodine Magazinović izvolite.
Hvala predsjedavajući. Pozdravljam vas, članove Parlamenta, Vijeća ministara. Prije svega želim reći da kao predsjedavajućem Komisije za izmjenu Poslovnika u prošlom sazivu mi je izuzetno drago da je ova praksa i ova izmjena zaživila i da smo napravili jedan korak i prema javnosti i prema medijima u iznošenju različitih inicijativa. Konkretna moja inicijativa, odnosno pitanje je sljedeće. Već duži vremenski period a naročito u posljednje vrijeme mediji izvještavaju o ekspanziji različitih oblika ekstremizma na internetu a posebno kod komentara na vijest na internet portalima i na društvenim mrežama gdje se sve češće mogu vidjeti pozivi na ubistva, pozivi na međuetničke sukobe, ubijanje pripadnika manjinskih grupa, nacionalnu netrpeljivost i druge oblike nasilja i mržnje. Interesantno je da, posebno kad su društvene mreže u pitanju, većina osoba to radi ne krijući lični identitet, pa čak i nudeći više podataka o sebi. S druge strane mi smo obaviješteni o aktivnostima koje provode pravosudne policijske strukture u Bosni i Hercegovini po ovom pitanju i konkretnim rezultatima, ukoliko postoje, za suzbijanje ovakvih pojava, kao i preventivnom djelovanju u odnosu na moguće tragične posljedice. Takođe javnost nije obaviještena o kapacitetima policijskih struktura da se suprotstavi tiraniji ekstrema i zaplašivanju javnosti koja je sve prisutnija kao i o načinima da građani sami pomognu prije svega toga znajući da će njihov trud i građanska odgovornost imati konkretan rezultat. Smatram da bi umjesto što se policija i tužilaštvo bave represijom nad medijima, što ilustrje nedavni slučaj pretresa redakcije portala Klix.ba, o čemu ćemo, nadam se, danas u toku sjednice imati prilike šire govoriti, trebali svoju energiju maksimalno usmjeriti u pravcu preventivnog djelovanja nad ekstremistima koji pred njihovim očima i očima svekoliko javnosti otvoreno pozivaju na nasilje i mržnju i stvaraju atmosferu straha i nesigurnosti. Konkretno pitanja za Ministarstvo pravde – Da li je postojeća zakonska regulativa dostatna za konkretne aktivnosti u pravcu procesuiranja i kažnjavanja takvih pojava? Da li postoje neke aktivnosti koje se provode u pravcu izrade novih zakona, unapređenje postojećih i slično?
Vrijeme.
I vrlo kratko za Ministarstvo sigurnosti – Koje aktivnosti i koliko intenzivno se provode u praćenju i procesuiranju i sprečavanju navedenih pojava? Kakvi su konkretni rezultati i na koji 14 način građani mogu pomoći institucijama kako bi se rješavanjem ovog problema bavili prije nego što se nečinjenjem potvrdi prisutna teza da je na internetu sve dozvoljeno i prije nego što se, ne daj Bože, desi nešto što ti ljudi pod punim imenom i prezimenom najavljuju ili pozivaju. Hvala.
Dobro. Dakle, može se postaviti jedno pitanje, prema Poslovniku. Ko će dati odgovor? Ministar pravde. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedatelju. Ja sasvim sigurno mogu dati precizan odgovor na ovo prvo pitanje a na drugo bi trebalo svakako zatražiti podatke. Činjenica je da niti jedan od četiri kaznena zakona koja postoje u Bosni i Hercegovini nije propisao kazneno djelo počinjeno iz mržnje putem interneta ali to nikako ne znači da su ta kaznena djela nekažnjiva, odnosno da postoji bilo kakva zapreka da se ta kaznena djela koja su počinjena iz mržnje ne kazne, odnosno ne podvedu pod bilo koju, pod neku od inkriminacija koja su predviđena u sva četiri kaznena zakona Bosne i Hercegovine. Pa evo, ilustracije radi Kazneni zakon BiH to propisuje u članku 145.a) – to se djelo zove izazivanje nacionalne, rasne i vjerske mržnje, razdora i netrpeljivosti. Dakle, tu nije precizirano na koji način. Dakle, na bilo koji način kad se takvo djelo počini ono je kažnjivo i zaprijećena je odgovarajuća kazna. Svakako da bi o ovome o čemu ste, o čemu je cijenjeni zastupnik pitao valjalo promisliti. Ali evo, sukladno i ustavnim nadležnostima i tu materiju, dakle, regulirati i ova kaznena djela koja su počinjena putem interneta. Jeste pokušavano, dakle, i na određenim, znam to sigurno, dakle, mi u Ministarstvu smo neke stvari pokušavali, međutim znate što je već i sa ovim kaznenim zakonom koji je u proceduri. Vjerujem da će u narednom razdoblju se o ovom pitanju morati posvetiti ozbiljnija pažnja. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodine Magazinoviću, imate li potrebu da komentirate? Izvolite.
Vrlo kratko. Ja sam svjestan da se radi o vrlo kompleksnom problemu i ja ću zatražiti pisani odgovor od oba ministra i dostaviti u pisanoj formi ovo pitanje. Još jednom ponavljam da je bolje da preventivno djelujemo i da se organizujemo prije nego što se desi neki događaj sa težim posljedicama, pa ćemo se onda svi baviti tim.
Hvala vam lijepo. Riječ ima zastupnik, gospodin Šemsudin Mehmedović, pitanje za predsjedavajućeg Vijeća ministara. Izvolite gospodine Mehmedoviću. 15
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Potpisom Sporazuma o stabilizaciji i pridruživanju Bosna i Hercegovina, kao i potpisom Ugovora o CEFTA-i i još nekim bilateralnim sporazumima sa određenim zemljama bosanskohercegovačko tržište je potpuno otvoreno. Stoga bh. privreda je zapravo izložena strahovitoj konkurenciji, kako od strane EU tako i od ostalih zemalja. Moje pitanje zapravo se odnosi predsjedavajućem Vijeću ministara – Šta planira predsjedavajući Vijeća ministara zajedno sa tri institucije koje, čini mi se, su nadležne, a to je Centralna banka i dvije entitetske agencije za bankarstvo, šta ove tri institucije planiraju uraditi da zaštite domaće privredne subjekte od planskog uništavanja istih od strane banaka koje, ili ne daju kredite za proizvodnju ili već postojeće problematiziraju do te mjere da je očigledno da je samo cilj preuzimanje hipoteka? Na ovakav način se gasi ionako slaba bh. privreda. Zašto ovo govorim? Zato što zapravo banke se ponašaju potpuno lihvarski i obzirom na veoma visoke kamatne stope u Bosni i Hercegovini u odnosu na kamatne stope u EU bh. privreda nema šansu u tako jednoj nelojalnoj konkurenciji. S druge strane donijeli smo Zakon o državnoj pomoći kojim se zabranjuje bilo kakav poticaj ... Na taj način bh. privreda nema ravnopravnu tržišnu utakmicu sa, evo EU. Zbog toga očekujem, evo da mi predsjedavajući Vijeća ministara ili neki nadležni ministar pojasni šta će učiniti zajedno sa ove tri institucije da se zapravo ovakva politika banaka u Bosni i Hercegovini promijeni. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedavajući i zastupniče, gospodine Bevanda imate riječ.
Još jednom pozdrav svima. Nadzor nad radom Centralne banke ima Predsjedništvo BiH a nad agencijama za bankarstvo entitetskim – entitetske vlade i parlamenti. Dobro znate da pokušaj supervizije na bankarstvu završilo u Federaciji, prošlo parlamentarnu proceduru, međutim nije uspjelo u Republici Srpskoj, tako da su agencije i njihov rad i poslovanje pod nadzorom entitetskih vlada i parlamenata. Ja danas ne mogu dati odgovor na ovo pitanje ali sam juče odmah nakon zaprimanja pitanja od uvaženog zastupnika Mehmedovića zatražio informaciju od sve ove tri institucije – planiraju li i šta planiraju uraditi po pitanju zaštita domaćih gospodarskih subjekata. Odmah po prijemu njihovih odgovora i očitovanja ja ću isto Vam proslijediti.
Hvala lijepo. Dakle, u ovoj situaciji Poslovnik propisuje u članu 173. stav 1. da ako nema odgovora da je odgovor na prvoj narednoj sjednici koja je prva u mjesecu, dakle to je ona koja je prva u februaru mjesecu. Odgovor u usmenoj formi jer je pitanje tako i postavljeno. To je procedura. 16 Gospodine Mehmedoviću imate li potrebe da Vi dajete komentar nakon ovoga? Izvolite, imate minutu.
Pa gledajte, očigledno je da ćemo morati potražiti odgovore od ove tri institucije ali Vijeće ministara ima određene nadležnosti kada je u pitanju državna pomoć. Zašto ovo govorim? Ako je kamatna stopa za privredne subjekte recimo u EU, kreće se čak i do 0,8%, a kod naših banaka doseže i do nekih 10%. Evo, računajući i koruptivne djelatnosti određenih banakara to sigurno prevazilazi i ovu kamatnu stopu. S druge strane nama se zabranjuje bilo kakav poticaj, davanju, znači, poticanje izvoza. Je li Vijeće ministara planira bilo kakve mjere i aktivnosti koje bi obezbijedile bar ravnopravnu utakmicu bh. privrede u odnosu na, evo konkureciju iz EU i ostalih zemalja. Hvala lijepo.
Hvala Vam lijepo gospodine Mehmedoviću. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo, mi smo na ovaj način iscrpili ovu predtačku dnevnog reda koja se tiče usmenog postavljanja i davanja usmenih odgovora na poslanička, odnosno zastupnička pitanja. Zahvaljujem se svima koji su postavili pitanje, zahvaljujem se Vijeću ministara koje je danas u potpunosti ispoštovalo ono što su zastupnici tražili, dakle svi su ovdje prisutni. Ovo je stvar koja je vrlo ozbiljna i vidim da je vrlo ozbiljno shvaćena i molim i tražim da se to nastavi tokom cijelog mandata. Mislim da smo ovom novinom postigli napredak i iskorak u radu oba doma Parlamentarne skupštine BiH. Zastupnici danas mogu također u pisanoj formi postaviti pitanja i dostaviti ih ovdje, ona će biti proslijeđena Vijeću ministara BiH. Na idućoj sjednici ukoliko danas bude pitanja, a to je sjednica koncem ovog mjeseca na kojoj neće biti ovakvog načina rada, dakle usmenih pitanja i direktnih odgovora uz direktan TV prijenos, zastupnici će moći komentirati odgovore na pitanja koja su postavili u pisanoj formi i moći će tada postaviti takođe u pisanoj formi pitanja. I to je zapravo ta novina koju imamo u Poslovniku. Poštovane koleginice i kolege mi nastavljamo dalje. Što se tiče, vi ste dnevni red za današnju sjednicu dobili, što se tiče izmjena i dopuna dnevnog reda sjednice želim napomenuti sljedeće. S ranijeg dnevnog reda skinute su: Tačka 2. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zrakoplovstvu BiH – predlagač: poslanik Mirsad Mešić, zakon broj: 01-02-1-28/14, od 12.06.2014. (drugo čitanje), na zahtjev Komisije za saobraćaj i komunikacije koja je tražila prodruženje roka za dostavu izvještaja. Komisija je Kolegiju doma predložila da od Vijeća ministara BiH ponovo zatraži dostavljanje mišljenja i konstatirala da bi bilo svrsishodno produžiti amandmansku fazu kako bi se eventualni nedostaci mogli ispraviti ulaganjem amandmana. Kolegij je odobrio produženje ovoga roka za 20 dana. Tačka 4. Prijedlog zakona o obligacionim odnosima u civilnom zrakoplovstvu BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-33/14, od 24.07.2014. (drugo čitanje), na zahtjev Ustavnopravne komisije koja je tražila produženje roka za dostavu izvještaja za 20 dana kako bi predlagač Zakona u saradnji sa Uredom sekretara Ustavnopravne komisije i Odjelom za lektorisanje pripremio ispravke uočenih normativnotehničkih grešaka u tekstu Prijedloga zakona. Kolegij je odobrio produženje roka za 20 dana. 17 Tačka 5. Prijedlog zakona o carinskoj politici u BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-35/14, od 15.09.2014. (drugo čitanje), na zahtjev Komisije za vanjsku trgovinu i carine koja je tražila produženje roka za dostavu izvještaja. Komisija nije razmatrala Prijedlog zakona zbog odsustva predlagača. Kolegij je odobrio produženje roka za 20 dana. Tačka 6. Prijedlog odluke o usvajanju Okvirne saobraćajne politike Bosne i Hercegovine za period od 2014. do 2020. godine, materijal Vijeća ministara BiH, broj: 01,02-29-1051/14, od 23.09.2014., na zahtjev Komisije za saobraćaj i komunikacije. Komisija je predložila Kolegiju da Vijeće ministara BiH vrati Prijedlog odluke kako bi novi saziv Vijeća ministara postupio po zaključku Doma sa 62. sjednice, održane 23.01.2014. godine. Zatim, tačka 15. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o osnivanju Centra za razvoj finansija (CEF), broj: 01,02-05-2-1165/14, od 30.10.2014. Tačka 20. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dopune broj 2 Finansijskog sporazuma koji se odnosi na državni program za Bosnu i Hercegovinu u okviru IPA – komponente pomoć u tranziciji i izgradnja institucija za 2011. godinu između Bosne i Hercegovine i Evropske unije, koju predstavlja Evropska komisija, broj: 01,02-05-2-1182/14, od 06.11.2014. I tačka 21. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Dopune broj 2 Sporazuma o finansiranju koji se odnosi na državni program za Bosnu i Hercegovinu u okviru IPA – komponente pomoć u tranziciji i izgradnja institucija za 2012. godinu između Bosne i Hercegovine i Evropske unije, koju predstavlja Evropska komisija, broj: 01,02-05-2-1180/14, od 06.11.2014., skinute su na zahtjev Komisije za vanjske poslove koja je odgodila izjašnjavanje o njima, te zatražila dodatne informacije od relevantnih institucija ovlaštenih za navedene sporazume. Otvaram raspravu o dnevnom redu. Izvolite, ko želi da govori? Gospodin Denis Bećirović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, cijenjeni članovi Kolegija Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, uvažene koleginice i kolege poslanici, cijenjeni članovi Vijeća ministara BiH, poštovani gosti i predstavnici medija. Ja sam se javio za riječ, dakle, u okviru utvrđivanja dnevnog reda današnje sjednice, s ciljem da predložim jednu novu tačku dnevnog reda. Dakle, u skladu sa članom 71. stav 1. Poslovnika Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH predlažem da se u dnevni red 3. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH danas uvrsti nova tačka dnevnog reda. Predlažem da ta tačka bude naslovljena kao: - Razmatranje pritisaka na slobodu informiranja i slobodu medija u Bosni i Hercegovini, s posebnim osvrtom na policijski pretres i blokiranje redakcije portala Klix.ba. Pretpostavljam da svi u ovom najvišem zakonodavnom organu smo protiv bilo kakvih pritisaka na medije, bilo kakvih ucjena prema medijima, bilo kakvih zastrašivanja medija. Mislim da kao najviši zakonodavni organ i mi se trebamo oglasiti tim povodom. U vezi s tim dostavljam i odgovarajući, prema Poslovniku, materijal za raspravu, u pisanoj formi, i mislim da je jako važno da najviši zakonodavni organ Bosne i Hercegovine vrlo jasno poruči da je Bosna i Hercegovina demokratska i pravna država u kojoj nema mjesta zastrašivanju bilo kojeg medija u našoj zemlji. 18 Dakle, Vama gospodine predsjedavajući dostavljam u pisanoj formi prijedlog i materijal za raspravu.
Hvala lijepo. Svakako nam dajte taj materijal da možemo da pročitamo tačno naziv tačke kada se bude glasalo. Riječ ima sada gospodin Mirsad Đonlagić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pozdravljam uvažene zastupnike, cijenjene goste. Ja bih postavio jedno pitanje, odnosno prijedlog za proširenje dnevnog reda koje sam imao prilike postaviti i predložiti i na Proširenom kolegiju, a radi se o prijedlogu da se tačka kao prioritetna tačka današnjeg dnevnog reda definira: - Prijedlog ostavke gospodina Šefika Džaferovića. Obzirom da smo u posljednje vrijeme bili svjedoci vrlo teških inkriminirajućih optužbi koje su sasvim sigurno neprijatne, kako za gospodina Džaferovića, tako i za ovaj visoki Dom, i upravo želeći da se situacija ova koliko toliko rastereti i kako bi se što je moguće prije došlo do istine, i da bi svi organi i institucije mogle da rade nesmetano svoj posao, predlažemo da gospodin Džaferović podnese ostavku. Dakle, ovdje se, ponavljam, radi o izuzetno teškim optužbama, a naravno nema potrebe posebno da vas podsjećam da je prije nepunu godinu dana ovaj visoki Dom smijenio gospodina ministra sigurnosti, gospodina Radončića na osnovu insinuacija a ne na osnovu ovako teških inkriminirajućih optužbi. U suprotnom, ukoliko se ova tačka ne utvrsti u dnevni red, želim da vas obavijestim da će Klub poslanika SBB-a napustiti ovo današnje zasijedanje. Hvala lijepo.
Hvala Vama gospodine Đonlagiću. Samo nam to dajte u pisanoj formi. Riječ ima gospodin Staša Košarac. Izvolite.
Uvažene kolegice i kolege, članovi Savjeta ministara, predstavnici medija i naravno drugih organizacija koje su prisutne na današnjoj sjednici Predstavničkog doma. U skladu sa članom 71. Poslovnika Predstavničkog doma Klub poslanika SNSD-a predlaže na razmatranje i usvajanje novu tačku dnevnog reda 3. sjednice Predstavničkog doma, a ona bi glasila: - Odluka o razrješenju poslanika Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, odnosno člana Kolegijuma Predstavničkog doma. Mi smatramo da bi ovu tačku dnevnog reda trebalo razmatrati odmah poslije 1. tačke dnevnog reda, predloženog dnevnog reda a ona se odnosi na usvajanje Zapisnika. 19 Klub poslanika SNSD-a predlaže novu tačku dnevnog reda, znači koja bi glasila Odluka o razrješenju poslanika Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH, odnosno člana Kolegijuma Predstavničkog doma zbog postojanja ozbiljnih optužbi izraženih kroz dokumentaciju koju je potpredsjednik Federacije BiH, gospodin Mirsad Kebo, dostavio Tužilaštvu BiH, a o čemu je prethodnih dana bilo govora i u medijima – da gospodin Džaferović u prošlom ratu nije spriječio, prijavio, niti kaznije procesuirao ratne zločine nad Srbima u Bosni i Hercegovini. Članom 27. stav 1. tačka a) Poslovnika propisano je da predsjedavajući Doma predstavlja Dom. Imajući u vidu sve ovo o čemu sam maločas rekao i o čemu je bilo govora posljednjih dana u medijima smatram da gospodin Džaferović ne može više predstavljati Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH, odnosno ne može više biti predsjedavajući Predstavničkog doma, niti član Kolegijuma Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH. Jedan od razloga za ovakvu našu odluku jesu i neprimjerene izjave gospodina Džaferovića koje predstavljaju eksciplitan pokušaj negiranja 9. januaran Dana Republike Srpske. Smatram da je na taj način gospodin Džaferović zloupotrijebio poziciju predsjedavajućeg, izašao iz okvira Ustava BiH i entitetskih ustava s ciljem narušavanja Dejtonskog sporazuma, izazivanju unutrašnje destabilizacije zemlje i narušavanju međunacionalnih i međuentitetskih odnosa. Prema Poslovniku Predstavničkog doma u obavljanju svojih dužnosti predsjedavajući se konsultuje sa zamjenicima. ... gospodin Džaferović očigledno nije uradio. S obzirom na sve naprijed navedeno novu tačku dnevnog reda smatramo neophodnom, hitnom i opravdanom, te pozivamo uvažene poslanike Predstavničkog doma da istu uvrstimo u dnevnir ed 3. sjednice Predstavničkog doma i da o tome donesemo ... odluku. Materijal je dostavljen, nalazi se u službi i identičan je materijalu koji je upućen Kolegiju. Hvala.
Hvala lijepo. Za repliku se javila gospođa Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Ma, možda je ovo više poslovnička intervencija, ali eto pritisnula sam taster. S obzirom da ovdje kako sam ja shvatila imamo dvije različite inicijative. Mislim da bi Kolegijum možda trebao da predloži neku pauzu dok nam i SBB dostavi svoju inicijativu, ili da usaglase da to bude jedna tačka. Znači, imamo procedurano problem. Zahvaljujem se.
Svakako, pitaću ja kad dođemo do toga je li to to. Da li još neko želi da govori? Gospodin Asim Sarajlić. Izvolite.
Evo, gospodine predsjedavajući, naravno, legitimni su prijedlozi za uvrštavanje tačaka dnevnog reda, dakle o ovoj inicijativi je raspravljao i Prošireni kolegij jutros u pripremi ove 20 sjednici i donio odluku da se ovo ne uvrsti. Iz diskusija kolega Đonlagića i Košarca se očito vidi da ova inicijativa je politički motivirana, jeste legitimna, dakle, ali ima za cilj sasvim nešto drugo, a ne raloge koji su tamo navedeni. I ja zaista molim ovaj Dom da ove inicijative odbacimo kao nešto što je u ovom trenutku i neozbiljno, i nepotrebno, i nešto što je zapravo politički motivirano u cilju zaustavljanja implementacije vlasti ili ostvarivanja određenih drugih političkih ciljeva. Hvala.
Hvala lijepo. Ko dalje želi da govori? Koleginice i kolege, gospodin Denis Bećirović replika. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući. Dakle, mi smo u pisanoj formi dobili prijedlog o razrješenju predsjedavajućeg Predstavničkog doma koji je dostavljen od strane Kluba poslanika SNSD-a. Kao obrazloženje u suštini navedena su dva razloga. Prvi je da postoje optužbe koje se plasiraju u medijima itd., i drugi dio obrazloženja odnosi se na 09. januar. Kada je riječ o ovom drugom dijelu obrazloženja ovaj prijedlog je kopija, ali slaba kopija ovog SDS-ovog prijedloga od januara prošle godine, dakle i bivši predsjedavajući Predstavničkog doma je zbog ovog bio smjenjivan, Parlament se o tome izjasnio i dao svoj stav. Kad je riječ o ovom prvom prijedlogu mislim da je elementarna stvar da ni jedan čovjek, pa ni predsjedavajući ovog Doma, nije kriv dok mu se ne dokaže krivica. To je elementarno pravo u Univerzalnoj deklaraciji o ljudskim pravima UN-a, u Evropskoj konvenciji o ljudskim pravima. Uopšte ne prejudiciram bilo šta, ali postoje nadležni sudski organi koji treba time da se bave, da to istražuju. Ako ima za bilo koga i za Džaferovića i za nekog poslanika, ministra itd., to je njihov posao a ne naš da na bazi medijskih glasina o tome razgovaramo. I na koncu, mislim da ni sam predlagač u ovim stvarima baš nije kredibilan, da to radi se iz političke stranke čiji predsjednik svečano dočekuje osuđene ratne zločince i sada da ovdje nam pričaju o tome, mislim da je to malo previše. Nema ovo veze sa predsjedavajućim Predstavničkog doma, ovo je jedna ujdurma koju treba prepoznati ovaj Predstavnički dom i odbiti da se uopšte danas uvrsti u dnevni red. To je moje mišljenje, a ja vjerujem da dobar dio vas zna zašto sam ja ovo morao danas reći.
Hvala Vam lijepo. Za repliku se javila gospođa Dušanka Majkić. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege. Ja sam očekivala da će ovu agoniju prekratiti sam predsjedavajući, gospodin Džaferović i time nam pomoći svima. Dakle, na mjestu predsjedavajućeg Parlamenta ili jednog doma može uvijek biti izuzetno časan čovjek sa visokim moralnim karakteristikama. I kad se takva jedna ličnost dovede u vezu sa ovim što mu se stavlja na račun, bez obzira da li je to dokazano ili nedokazano, on ima pravo da bude poslanik, ali nema pravo da predstavlja Dom. Podsjetiću vas 21 samo koliko je to istina da su mnogi srpski predstavnici, ja sam očekivala da će o tome govoriti SDS, ali evo ja ću reći, koji su poticali iz te političke partije ugledni profesori samo zato što su na neki način bili dodirnuti za tu stranku oni su bili isključeni iz svih, sa fakulteta, sa mjesta dekana, dakle izbrisani su iz javnog života. Takođe ću vas podsjetiti da mnogi sudije koji nikakav zločin, nikakvu vezu sa ratom u tom smislu nisu imali, prestali su biti sudije samo zato što su se dovodili za stranku, sa strankom koja je bila za vreme trajanje rata. Ako je to tako i ako smo mi mogli da odlučimo da nema više tih izvanrednih ljudi koji su, kojih je malo se moglo nabrojati na prste, a morali smo da ih se riješimo, onda je najmanje strašno da o tome razgovaramo o jednom poslaniku. Zašto bi bilo, kakva je, o kakvoj vi govorite jednakosti kad ne dozvoljavate ni da se o tome pokrene javna rasprava, odnosno debata unutar Parlamenta? Ima li igdje mjesto o kojem se može više govoriti i prije govoriti nego ovdje? Hoćemo li biti bolji i hoćete li vi biti bolji koji ste protiv toga, ako niste spremni da na ratne zločine gledamo na isti način i da se prema svim žrtvama odnosimo podjednako? Vozuća nas poziva na to, a vas prisiljava na to. Molim vas, sve one koji još uvijek razmišljaju da li da podrže ovu inicijativu ili ne, da dobro razmislite, jer jesmo li dovoljno ljudi ako to odbijemo. Hvala.
Hvala lijepo. Za repliku imamo dalje prijavljene gospodu Fehima Škaljića i Nerminu Kapetanović. Gospodine Škaljući izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženo rukovodstvo Parlamenta, dame i gospodo zastupnici, članovi Vijeća ministara, ostali prisutni dobar vam dan. Replika je na činjenicu da je ovdje izrečeno da je naš stav politički motiviran. Nismo se rukovodili u ovom opredjeljenju stavom jednog političkog kluba u Parlamentu nego činjenicom da je jedan od izvršnih organa vlasti u Federaciji BiH iznio, kao institucija, optužbe na račun našeg predsjedavajućeg. Jasno je da pravo kaže da nema krivice dok se ne dokaže, i to treba da bude proces u pravnom postupku, ali postoji nešto što opterećuje ponašanje kad institucije iznesu takva stajalištva i kad to jednostavno u vremenu u kojem živimo, sa nasljeđem koje imamo, ima opterećujući faktor. Poznato je u parlamentarnim demokratijama u parlamentima da se iz moralnih razloga vrlo često abdicir da bi se dobio prostor da se može raditi u pravnom postupku bez opterećenja, a da bi organi zakonodavne vlasti, kao što su parlamenti, imali rasterećenu dimenziju. Mi smo motivirani tom činjenicom predložili da gospodin Džaferović kaže – ok, ovo nek se raščisti, a ja ću do tad biti aktivni poslanik. I smatrali smo da je to moralno, je li. S druge strane treba da se kaže da je u ponašanju ovoga Parlamenta, što je već isticano ovdje, bilo sadržaja koji nisu poštovali princip prvo pravo pa odluka. Mi ne govorimo o krivici, mi govorimo o moralnom činu stvaranja prostora da Parlament radi. Zemlja se nalazi u teškoj situaciji i ekonomskoj, i političkoj i okruženje,
Vrijeme.
okruženje traži od nas da imamo prostor u kojem možemo normalno raditi. Mi smo iz tih razloga pokrenuli inicijativu i tražimo da se razmotri kao moralan čin povlačenje gospodina Džaferovića, 22 sadašnjeg predsjedavajućeg, sa te uloge. Sasvim legitimno nek SDA postavi koga hoće i sasvim legitimno kada se to, i uz našu podršku, kada se to raščisti u pravnom postupku nek se gospodin Džaferović vrati na ulogu predsjedavajućeg nemamo ništa protiv. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa Nermina Kapetanović, replika. Izvolite. Vodite računa o vremenu, dva minuta.
... na izjavu gospodina Đonlagića koji formulira tačku dnevnog reda kao prijedlog ostavke gospodina Džaferovića. Evo, mi iz Kluba SDA smatramo da nije baš u parlamentarnoj demokratiji uobičajeno da se tako paušalno daju prijedlozi tačaka dnevnog reda, a naročito ne prijedlog ostavke. Dakle, to se ne radi tako u parlamentarnoj demokratiji, vjerovatno za to treba imati više parlamentarnog iskustva. Razumijem odluku o razrješenju, razumijem, dakle taj naziv razumijem ali se naravno ne slažem s njim jer je za jednu tako veliku političku partiju kakva je SNSD vrlo neozbiljno obrazloženje kakvo oni daju, a pozivajući se na član 27. stav 1. u kome se kaže da predsjedavajući Doma predstavlja Dom, i da s obzirom na činjenicu o svemu o čemu je bilo govora, govora, posljednjih dana u medijima to njima predstavlja razlog za zahtjev za smjenu, odnosno podnošenje ostavke gospodina Džaferovića. U medijima se piše svašta, slažem se s gospodinom iz SBB-a da niko nije krvi dok se krivica utvrdi, a naročito to dobro zna gospodin Džaferović, za koga znate da ima vrlo izuzetno i dugogodišnje sudačko iskustvo. Govoreći kolegica Majkić je rekla da smatra da gospodin Džaferović kao častan čovjek bi trebao sam da da ostavku. Ne postoje, gospođo Majkić, parametri za utvrđivanje časti, izuzev ukoliko ne postoje neke Vaše osobne skale ili unutarpartijske skale koliko je neko častan i koliko treba da bude časan da bi, da bi obnašao neku funkciju. Bilo bi puno logičnije da se onog koji širi medijske glasine, neprovjerene informacije i onog koji je majstor zavjera, konspiracija, podmetanja i laži unutar Bosne i Hercegovine i ko je kreator te ideje na koju se Vi pozivate i formulišete ovdje kao govorkanja u medijima i što vam daje za pravo da predlažete ovo kao tačku dnevnog reda, bilo bi bolje da ste pozvali njega ovdje, pa vam ja kažem da taj prvi, prvi dio vašeg zahtjeva apsolutno nije opravdan. Vaša tvrdnja da su neprimjerene izjave gospodina Džaferovića vezane za negiranje 9. januara Dana Republike Srpske, šta bi mi onda tek trebali da kažemo za tvrdnje lidera Vaše političke partije gospodina Dodika koji javno izjavljuje da ne voli državu BiH, da ne drži do države BiH, da za njega postoji samo Republika Srpska koja je njemu jedino važna. Pa čime onda to gospodin Džaferović
Vrijeme.
zloupotrijebljava svoju poziciju, a lider Vaše političke partije ne? Stoga vaši prijedlozi su neutemeljeni, neosnovani, ostavite Tužilaštvu da dovrši tu stvar pa ćemo onda o tome raspravljati.
Hvala Vam lijepo. 23 Ponovo se za repliku javila gospođa Dušanka Majkić. Izvolite.
Ja bih Vas zamolila prvo da prema svim poslanicima budete jednaki, da vrijeme koje imamo pravo koristimo svi na isti način i jednako da ne favorizujete bilo koga, pa makar to bio neko iz Vaše stranke. To je jedno. Drugo, ja sam javila se samo da ispravim krvi navod, ja sam rekla da mjesto predsjednika Parlamenta ili predsjedavajućeg Parlamenta zahtijeva časnog čovjeka. Dakle, to sam rekla, ne spominjući ni gospodina Džaferovića, taman u ovom kontekstu to ne bi mogla nikako uraditi. Dakle, ubuduće kad nešto kažem ako hoćete već da replicirate to morate pažljivije slušati. Hvala.
Hvala lijepo. Replika, gospodin Mirsad Đonlagić. Izvolite.
Zahvaljujem se gospodine predsjedavajući. Još jednom pozdravljam sve prisutne u sali. Na ovu konstataciju kako je na neuobičajen način formuliran ovaj prijedlog želim samo da dam nekoliko dopuna. Prije svega radi se o stvarima koje su iznešene u javnost od čovjeka koji je institucija, odnosno kao prodpredsjednik Federacije, čovjek koji je dugogodišnji član stranke SDA, dugogodišnji član stranke, što inplicira ipak da se te stvari relativno dobro znaju ili da se poznaju te stvari. Neposredni je učesnik svih tih događaja na određen način i to opet daje mogućnost da se tim stvarima može vjerovati. Ali evo, mi nismo željeli da idemo u tom pravcu, nego smo želeli da idemo u pravcu zaštite digniteta predsjedavajućeg koji bi na takav način, i da mu damo priliku da podnese ostavku, da bi rasteretio ove okolnosti u kojima se i Dom i osobno gospodin Džaferović nalazi, a i javnost Bosne i Hercegpvome koja je u nekoliko navrata zaista burno reagirala, i imamo reakcija kakvih god hoćete, ne samo u pojedinim medijima. Prema tome, smatrali smo da je ovo nešto što će biti od izuzetne pomoći baš gospodinu Džaferoviću da se ova situacija razjasni ne prejudicirajući konačnu odluku. I zato smo dali priliku gospodinu Džaferoviću da on podnese ostavku na mjesto predsjedavajućeg dok se ove stvari ne razjasne. Dakle, i još nešto, mislim da je gospođa Pandurević rekla da se mi dogovorimo, SNSD, mi nema potrebe da se dogovaramo ni s kim vezano za ovu našu inicijativu, ona je jasno definisana i jasne su namjere, zaista su namjere ovakve kao što sam ja to i obrazložio. Hvala vam velika.
Hvala lijepo. Gospođa Milica Marković replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pa, ja sam se javila kao replika, ali u principu su to dva kriva navoda ili ispravka krivog navoda. Prva se odnosi na ono šo je izrekao kolega Bećirović kad je rekao da prijedlog SNSD-a 24 nije kredibilan prijedlog, zato što predsjednik Republike Srpske, dolazi zapravo od partije čiji je predsjednik predsjednik republike koji prima razne ratne zločince na prijeme. A ja sad hoću da Vam kažem, gospodine Bećiroviću, da bi ste Vi bili kredibilan govornik i sagovornik da ste isto to tvrdili kada je Bakir Izetbegović kao član Predsjedništva primao i presuđene i nepresuđene ratne zločince usred Predsjedništva BiH. Nemate Vi pravo to da kažete za gospodina Dodika. A gospođi Kapetanović da kažem, gospođo Kapetanović očigledno je da se nastavlja ona praksa iz nekog prethodnog perioda da sve što dolazi iz Republike Srpske, a naročito kad se pomene ime Milorada Dodika da se to smatra neprijateljskom teritorijom i svim onim nepoželjnim i neshvatljivim što dolazi iz Republike Srpske. Nečasno je ako već pominjete čast u ovom Parlamentu, nečasno je da Vi dovodite u poređenje, u komparaciju Milorada Dodika kao časnog čovjeka kome nikad niko nije stavio ni jednu packu u pogledu ratnog zločina, sa gospodinom Džaferovićem da ga poredite na čije ime i na čiju poziciju su već stavljene vrlo teške optužbe od Vašeg člana i od funkcionera iz Federacije BiH. Nečasno je da dovodite, na taj način da poredite ta dva imena, jer Milorad Dodik je predsjednik Republike Srpske jedno časno ime i časna institucija u ovoj zemlji.
Hvala lijepo. Gospodin Asim Sarajlić, replika. Izvolite.
Hvala predsjedavajući. Kolegici Marković replika. Dakle, nije Republika Srpska jednako Milorad Dodik. Republika Srpska je entitet u Bosni i Hercegovini koji je i moj i svih građana, i entitet Republika Srpska je svih građana BiH, dakle i tamo je, žive i Bošnjaci, i Srbi, i Hrvati, i svi drugi građani i narodi. Tako da o časti i poštenju gospodina Dodika smo isto takođe slušali i u medijima. Kad kažu organi svoje, sud i tužilaštvo, onda naravno da ćemo raspravljati. Ali ovdje se javljam iz proste činjenice da kažem da gospodin Mirsad Kebo nije član SDA, gospodin Mirsad Kebo kao što zna sveopšta javnost BiH je bio kandidat za člana Predsjedništva BiH iz reda bošnjačkog naroda kao neovisni kandidat. Da, istina je gospodin Mirsad Kebo je obnašao značajne funkcije u prošlosti ispred SDA, ali je gospodin Mirsad Kebo koji je danas ili ovih dana treba da bude danas ili u ponedjeljak razrješen dužnosti podpredsjednika Federacije, iste ove dužnosti na koje se kolege iz SBB-a pozivaju da mu daje ustavna ovlaštenja i prava i da ga smatraju organom vlasti u BiH, ovaj, i da, to je taj isti Mirsad Kebo koji je u prošloj godini u vrijeme protesta nosio onu plavu periku i bio optuživan od udruženja iz Republike Srpske. I to Vaš kolega možda Košarac najbolje zna da je sakrivao leševe srpskih žrtava u opkoljenom Sarajevu kao direktor Komunalnog preduzeća RAD. Dakle, to je taj kredibilni gospodin Mirsad Kebo koji hvala Bogu ide ovih dana u mirovinu i u političku historiju. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Momčilo Novaković, replika. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedavajući. Uvažene kolege. 25 Ja sam imao poslovničku intervenciju a sad mi rekoše da treba karton dići kad imam tu intervenciju.
Dobro može to biti i poslovnička, izvolite.
Ali evo, ja mislim da je predsjedavajući povrijedio član 71. tačka 2. Poslovnika i omogućio raspravu o suštini pitanja koja se nalaze na dnevnom redu što naravno ne može, i na taj način je ustvari doveo ovaj Dom u situaciju da raspravlja o pitanju a da nije donio odluku hoće li o njemu raspravljati ili neće. Dakle, molim Vas gospodine predsjedavajući da zaustavite raspravu o suštini i jednog i drugog prijedloga, znači, i da se ograničimo na to hoćemo li izglasati ili nećemo izglasati da se ovo nađe na dnevnom redu. Hvala vam lijepo.
Hvala Vam. Dakle, ovo je stara dilema koju mi već odavno imamo, hvala Vam što ste skrenuli pažnju na to. Ja sam se konsultirao sa sekretarom i norma glasi ovako, dakle zbog toga ja nisam reagirao oštrije i dozvolio sam ovu vrstu rasprave i što se mene tiče ona može da ide, ali ne kao tačka dnevnog reda, ja se te rasprave ne bojim, član 71. kaže u stavu 1. – na početku sjednice Doma poslanik kao i svaki ovlašteni predlagač ima pravo da traži izostavljanje neobavezne tačke i predlaganje nove s odgovarajućim materijalom u pisanoj formi. Izostavljanje obaveznih tačaka iz člana 70. stav 2. ovog Poslovnika nije dozvoljeno. I u stavu 2. se kaže – poslanik ne može izlagati duže od 3 minute, ni elaborirati suštinu pitanja koje je predloženo kao tačka dnevnog reda ako Kolegijum Doma na zahtjev poslanika ne odluči drugačije. I ništa više ne kaže. Dakle, ovdje, ja bih vas molio, dakle ovo o čemu je govorio gospodin Novaković ovo ima smisla, nastojte da budemo što kraći, ali Poslovnik je takav da ja nemam pravo, evo u konsultacijama sa sekretarom, na takvu vrstu intervencije. Riječ ima gospodin Lazar Prodanović, replika. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedavajući. Moja replika odnosi se na uvaženog kolegu Sarajlića. On je maloprije iznio podatke koji se odnose na gospodina Mirsada Kebu, dakle radi se o tome da sada ovdje prvi put govoriti da je Mirsad Kebo prikrivao tijela ratnog zločina prema pripadnicima srpskog naroda u Sarajevu u toku rata. Mislim da bi bilo korektno da ste to ranije iznijeli ili pokrenuli postupak kod nadležnih pravosudnih institucija, a putem Vašeg kluba u Domu naroda, odnosno Predstavničkog doma Parlamenta Federacije BiH pokrenuli postupak razrješenja Mirsada Kebe ako se o ovakvim djelima radi. Hvala Vam.
Hvala lijepo. Za diskusiju se javio, i da ovo privodimo kraju molim vas lijepo, gospodin Senad Šepić. Izvolite gospodine Šepiću. 26
Gospodine predsjedavajući. Dakle, iz ovih diskusija htio sam čuti nekoliko pogleda, ali otprilike, dakle, mogu potvrditi ono što sam i imao prije nego što sam ušao u ovu salu kad je u pitanju ova inicijativa. Dakle, na prvom mjestu ova inicijativa ima dva cilja i ima jednu osnovnu poruku. Dakle, ona želi da pokaže, i ove rasprave danas pokazuju, dva lica trenutne bosanskohercegovačke politike, odnosno trenutne politike u Bosni i Hercegovini. Jedna je, dakle, ona koja se želi okrenuti naprijed i početi nešto raditi, a druga je ona koja želi da nas ostavi u onom, rekao bih, blatu u kojem smo bili do ovih izbora i u kojem se, na neki način, provlačimo i nakon oktobarskih izbora. Dakle, prvi je cilj da se odugovlači formiranje vlasti i da se pokaže da ova parlamentarna većina nema snage i nema moći ništa da uradi. Drugi je cilj da se pokaže da ova zemlja nema snage da se promjeni i da se okrene jednom novom pristupu u kojem ćemo graditi unutrašnji dogovor i u kojem ćemo ono što je stvarni problem svih ljudi u BiH stavljati na dnevni red i time politički djelovati. Dakle, osnovna poruka je zadržati status kvo i, dakle to je ono što sam na početku rekao, da se kroz ovu inicijativu pokazuju dva lica politike u Bosni i Hercegovini. Dakle, jedni žele da spriječe da se ova zemlja pokrene naprijed, a drugi pokušavaju da nešto naprave na bazi unutrašnjeg dogovora i na bazi onoga što sutra trebaju ovdje da govore dva ministra vanjskih poslova dvije važne zemlje, odnosno da govore o novom pristupu EU za Bosnu i Hercegovinu. Mi smo imali izbore, ovi su izbori pokazali da ljudi u Bosni i Hercegovini, u oba entiteta, na prostoru cijele Bosne i Hercegovine hoće ovaj put, dakle, hoće unutrašnji dogovor i hoće evropski put. Zato vas ja pozivam, nisam protiv toga da postoje bilo kakve javne rasprave i siguran sam da ćemo mi te javne rasprave imati, ali dakle ako je za cilj, ako za cilj ima javna rasprava to da nas blokira da se pokrenemo na evropskom putu, da pokrenemo državu Bosnu i Hercegovinu onda mislim da onim snagama koje žele da nas vraćaju nazad ne trebamo to dati za pravo, ja vas pozivam da mi odbacimo danas ove tačke dnevnog reda. Dakle, jako je puno posla koji je pred nama i da na jedan takav način pokažemo da imamo snage da se okrenemo budućnosti i da radimo ono što građani od nas očekuju i zbog čega su nas birali, a da ovim snagama koje nas pokušavaju vraćati u ovo blato, dakle, pošaljemo jasnu poruku da ćemo imati na ovoj prvoj platformi snage i da ćemo pokazati da ova zemlja ima šansa i da će ova zemlja ako Bog da uspjeti. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Za diskusiju se javio gospodin Nikola Špirić. Više nema prijavljenih dozvolićete samo meni poslije Nikole Špirića da kažem par rečenica. Izvolite gospodine Špiriću.
Gospodo predsjedavajući, cijenjene kolege i kolegice poslanici, članovi Savjeta ministara, uvaženi gosti. Da, i ja sam očekivao danas da će biti neka prekretnica za Bosnu i Hercegovinu, i izgleda da sam naivno vjerovao u to. Ne mogu da shvatim da se ovdje spori poslanička inicijativa. Dakle, to ne mogu naprosto da shvatim da smo 20 godina poslije Dejtona i da funkcija bilo koga limitira raspravu, pogotovo o teškim i izazovnim pitanjima za ovu zemlju sa kojima već 20 godina, a ja sam najduže u ovim institucijama vlasti, postoje pokušaji da se ova zemlja, kao što reče prethodnik prije mene, izvuče iz blate a ne da ostane u blatu. 27 Ja se apsolutno slažem sa raspravama kolege Đonlagića i kolege Fehima Škaljića. Moram da vam kažem da inicijativa SNSD-a nije pokrenuta sa ciljeme da se zaustavi ili, ne daj Bože, ne formira nova vlast. Mi to zadovoljstvo nikom nećemo kvariti, mogli ste danas, ako postoji većina, a izgleda da postoji, i to mene raduje, izabrati novog, ostaviti starog, formirati Vijeće ministara. Gdje vi tu vidite opstrukciju nas koji pokrećemo inicijativu, baš bi volio da vidim? Gdje su te opstruktivne aktivnosti? Ali ovdje je to traženje neke nove šanse, i mislim da danas jalovo uvlačimo i sud i tužilaštvo u nešto što nije naša obaveza, niti smo sud, ni tužilaštvo, Parlament i može da pokreće inicijative i da neko ima ili nema političku odgovornost, sud će da kaže svoje. Zašto mi u Bosni i Hercegovini kad god nam se nešto ne dopada uvalimo sud i tužilaštvo, pa kao da bi trebali raditi po našem diktatu, imaju oni svoje termine neka rade, nikom nije zabranjen rad. Ali ono što je ovdje posebno opasno, što vidim danas kroz medije, kad se želi optuživati SNSD da hoćemo da blokiramo izbor vlasti, pa imam osjećaj da je koalicija moguća samo ukoliko se žele prikrivati zločini nad Srbima, znači nikog da optužuje. Dakle, samo je tu takav odnos prema procesuiranju ratnih zločina. I zato ja mislim da mora se imati snage barem da se inicijativa stavi na dnevni red. Svako će da govori o sebi. Ja se bojim da će ova zemlja na ovakav način, dakle bojim se ostati u blatu. Nebitno je ko, dakle ako neko zvanično pokreće inicijative, imaju institucije koje će zvanično da odgovore, ali ako Parlament šuti na bazi snimaka koji zgražavaju javnost, nemojte očekivati da je moguće napraviti državu. Ako je državni Parlament stjecište izbornih ljudi koji se dovode u vezu s tim kako ćete sa Srbima praviti Bosnu i Hercegpvomi, na koji način? Pa kažu – eto Mirsad Kebo je izdajnik. Koga je izdao? Jel' se to zove izdaja? Pa kaže – dovodi u istu ravan borce Armije Bosne i Hercegovine i vojnike Republike Srpske, kao ovi su agresori, a tobože mi smo se borili za slobodu. Mnogo je dilema otvoreno ovih dana,
Vrijeme.
ali ukoliko se ne krene sa raspravom i ukoliko ne bude i političke odgovornosti, na stranu sudska, ja vas ubjeđujem, i još jednom upozoravam, ova je zemlja bez šanse, ona je nepovratno na putu radikalizacije koja će promjeniti krvotok Bosne i Hercegovine. Očekivao sam danas da ljudi koji vole Bosnu i Hercegovinu da će reći ok, ništa se neće desiti predsjedavao, ne predsjedavao. Šta se dešava, dakle oni koji žele da stave u istu ravana političku odgovornost i krivičnu odgovornost zapravo stoje iza ovoga. Odnos prema našoj inicijativi koja je dobra za sve u ovoj zemlji će stvoriti naš odnos
Vrijeme, vrijeme gospodine Špiriću.
prema, ok, davno je vrijeme isteklo za ove priče, ja se bojim, da se ovdje došlo sa gotovim stavovima, ali nebitno je. Dakle, ukoliko se ne otvore ove stvari, ja se bojim da će, i na kraju krajeva ne mogu da vjerujem da nakon ovog Parlamenta je moguće raditi na nečem što je zajedničko i što je zajedno. I ja se radujem unaprijed svim rezultatima koje ćete postići, odmah da vam kažem, dakle to zadovoljstvo nećemo kvariti, ali vaš odnos danas prema našoj inicijativi će stvoriti i naš odnos prema onome što budete predlagali, u to budite ubjeđeni. Dakle, nije to nikakvo zaoštravanje, nego je ovo posljednji trenutak borbe za ovu nesretnu zemlju i svak će 28 danas da govori o sebi. Nikog ne treba ni prozivati ni politički, ni poimenično, ali ja mislim da je ovo vrijeme kada bi trebali svi pomalo da se otrijeznimo u ovoj zemlji ako postoji šansa za to.
Dobro, hvala vam lijepo. Molim vas, gospođa Aleksandra Pandurević, diskusija. Izvolite. Diskusija je do tri minute, samo da znate.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Pa, gospodin Špirić je imao mnogo više. Prije svega, što se tiče ove inicijative Kluba poslanika SBB-a, ovdje je zahtjev za podnošenje ostavke. Zahtjev za podnošenje ostavke, ne možemo se mi izjašnjavati o tome hoće li Šefik Džaferović podnijeti ili ne, ostavku. Možete zahtjev za smjenu gospodina Šefika Džaferovića uz odgovarajuće obrazloženje, kao što je to uradio Klub poslanika SNSD-a, inicijativa koja je napisana sasvim u skladu s Poslovnikom. Što se tiče Kluba poslanika SDS-a mi nećemo podržati ovu inicijativu. Meni je žao što izađe uvaženi kolega Špirić, koji je ovdje govorio o političkoj odgovornosti, a ja se prisjetih, tada sam kao novinar pratila sjednice ovog Parlamenta, da je upravo on sjedio u ovom istom Kolegijumu u kojem je sjedio i gospodin Šefik Džaferović, pa se pitam da li je to isti gospodin Šefik Džaferović iz tog vremena ili ne? Šta se to u međuvremenu promijenilo? Sjetih se da je u mandatu nakon tog od 2006. do 2010. godine ovdje biran Savjet ministra i da su Udruženje logoraša iz Republike Srpske i iz Federacije, Udruženje hrvatskih logoraša, pravili pobunu protiv izbora jednog ministra za koga su mediji čak pisali da ima otvorenu istragu za ratne zločine, otvorenu istragu za ratne zločine. I on je izabran, izabran je glasovima poslanika SNSD-a, njegovo ime je Selmo Cikotić. Mislim da svi trebaju odgovarati, ali da, kao što reče i gospodin Špirić, mi nismo ni sud ni tužilaštvo. I čak političari, oni koji vrše javne funkcije trebaju mnogo rigoroznije da odgovaraju, nego obični građani. I ako je gospodin Šefik Džaferović kriv, i ako su one optužbe, ja ne znam zaista šta tamo piše, ja nisam vidjela šta je Kebo predao, možda je predao najmonstruoznije optužbe, možda je odnio 2.000 praznih papira, niko od nas nije vidio taj materijal. I ako neko ima razloga da bude protiv toga da se ljudima sudi za insinuacije imamo mi iz SDS-a, zato što su mnogi finkcioneri SDS-a prošli, i dan danas prolaze golgotu, na osnovu raznih insinuacija bili nepravedno optuživani pred Sudom BiH, prolazili sudske procese i hvala Bogu na kraju i oslobađani. I nekako ne mogu da se otmem jednom onako ružnom utisku, da je dva dana pred konstitutivnu sjednicu Narodne skupštine Republike Srpske podignuta jedna optužnica ovdje, protiv čovjeka, funkcionera SDS-a, mog kolegu poslanika u Narodnoj skupštini, koga je Haški tribunal istraživao i nije ništa našao, protiv njega vođena istraga 14 godina. I zamislite, istraga je rezultirala optužnicom dva dana pred konstitutivnu sjednicu Narodne skupštine. Ali znamo i za neke pozive iz Banja Luke ka Sarajevu – nećete valjda s njima, vidite njihov je optužen. I to su činjenice. Dakle, svako ko je kriv, i gospodin Džaferović i gospodin Kebo, koji takođe
Vrijeme. 29
ima podnešenu krivičnu prijavu da je kao direktor Komunalnog preduzeća Rad skrivao leševe ubijenih Srba, treba da odgovara mnogo strožije nego obični građanin, ali to mjesto se zove sud. I kada sud, tužilaštvo podigne optužnicu, ja vjerujem da će gospodin Džaferović i sam odstupiti. Hvala.
Hvala lijepo. Gospodin Miroslav Milovanović, ima riječ. Izvolite.
Hvala lijepo. Uvaženo predsjedništvo, gospodo ministri, uvažene kolege. Ja sam, naravno, podržao ovu inicijativu i potpisao sam je, jer želim da kažem nakon ovih svih priča koje sam čuo, želim da kažem par riječi. Pojedini poslanici pokušavaju ovdje da zamijene teze kako je ovo političko pitanje, pa ja sad evo pitam jesmo li mi ovdje izabrani kao kandidati nekih grupa građana ili političkih partija koji su nas delegirali u ovaj Dom, da raspravljamo o mnogim pitanjima, pa i o političkim pitanjima, mada ja apsolutno sam siguran, i vi to vrlo dobro znate da ovo nije političko pitanje, da je ovo pitanje koje je mnogo šire od toga kako neko želi da predstavi da je to političko pitanje. Da li je gospodin Džafeorović, ovaj danas, isti onaj gospodin Džaferović od prije nekog vremena, mi to ne znamo. Mi nismo rekli da je gospodin Džaferović počinio ratne zločine, ali su iznesene ozbiljne optužbe. I ako želimo da zatvaramo oči pred tim optužbama, i vi tu, imate ovdje većinu, vi to možete da sprovedete uz podršku SDS-a, a vidim da ona brani i zastupa stavove koji su na liniji sa stavovima SDA, ja to razumijem, jednostavno mi ne smijemo i ne želimo da zatvaramo oči pred onim navodima. Mislim da je gospođa Majkić to dobro rekla, naravno mi ne možemo donijeti odluku da gospodin Džaferović ne bude poslanik u ovom Domu, ali dok se to pitanje ne raspetlja, mislim da nije moralno da gospodin Džaferović bude taj koji predstavlja Dom. Ja mislim da je gospođa Majkić to na takav način ovdje željela da predstavi. Ja se slažem sa tim, i još jednom molim sve predstavnike ovde da dobro razmisle, da nije moralno da gospodin Džaferović pored takvih optužbi, gospodin Kebo je vjerovatno progovorio, da li zbog činjenice da je prošlo neko vrijeme od tih ratnih dešavanja, pa ima možda i neke lične probleme sa samim sobom, pa je došlo vrijeme kada je morao da kaže neke stvari, ja to stvarno ne znam, ali mislim da gospodin Džaferović ne može da bude taj koji predstavlja ovaj Dom. Mi ga ne možemo isključiti iz ovog Doma, ali nije stvarno moralno da on bude taj koji predstavlja Dom. Jer ako se dokaže ono što je predmet optužbi on ne da neće biti predsjedavajući, on neće biti ni u ovom Domu, biće u zatvoru. Ja mu to ne želim kao što ne želim nikom da ide u zatvor, naravno, ali će biti sa svim onim Srbima, Bošnjacima i Hrvatima koji su činili ratne zločine u Republici Srpskoj i u Bosni i Hercegovini. Hvala vam.
Replika, gospođa Aleksandra Pandurević. Gospodin Staša Košarac, možete se prijaviti za repliku, imali ste diskusiju, tako mi kažu. Izvolite.
Zahvaljumem se predsjedavajući. 30 Moral je izgleda vrlo feksibilna kategorija i apstraktna. Ja zaista ne ulazim u odgovornost ili neodgovornost gospodina Džaferovića, to treba sudovi da odluče. Ali ako sebi dajemo za pravo da pričamo o bilo čijem moralu i postavljamo neke moralne standarde, onda ih i sami moramo prikazati. Je li tako uvaženi kolega Milovanoviću? E u tom slučaju ako se već zalažemo za moral, kada je bila afera nabavke regresiranog đubriva u Vladi Republike Srpske, čiji ste Vi ministar bili, i kada ste postojali, i funkcioneri SDS-a iznosili dokumentaciju da ste otuđili i oštetili Budžet Republike Srpske za 3 miliona maraka, pa danas o poslovanju robnih rezervi Republike Srpske i takođe o aferi nabavke regresiranog đubriva imamo istragu Tužilaštva BiH, bilo je moralno gospodine Milovanoviću da podnesete ostavku. Je li tako? Kada je Kemal Čaušević, kako smo pročitali u medijima, gospodina Špirića prozvao za brojne malverzacije, bilo je moralno da podnese ostavku. Dakle, ja samo hoću da kažem, kada drugim držimo lekcije o moralu treba te iste moralne standarde da primjenjujemo sami prema sebi. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Za repliku se javio gospodin Miroslav Milovanović. Izvolite.
Hvala. Pa, samo da kažem vezano za ovo famozno regresirano đubrivo. Naravno, da je to moralno da onaj ko je optužen za neko djelo kada se nađe na jednoj takvoj poziciji, a ja sam bio na poziciji ministra u Vladi Republike Srpske, da podnese ostavku kada postoje takve insinuacije. Međutim, ono što je nevjerovatno bilo je bila činjenica, ja to naravno nisam uradio iz jednog prostog suštinskog razloga, jer ja, Ministarstvo poljoprivrede na čijem sam ja čelu uopšte nije radilo nabavku regresiranog đubriva. Radilo je Ministarstvo trgovine. Naravno, kao neko ko je, a ja sam tada bio predsjednik i Gradskog odbora SNSD-a u Bijeljini, i član sam još uvijek Izvršnog odbora SNSD-a, i hajde tako da kažem kao ministar u Vladi, neko ko je visokopozicioniran unutar SNSD-a sam bio meta. Vi ste mene optuživali ne za 3 već za 5 miliona, ali to vama milion, 2, 3, gore dole ne znači ništa, dakle vi se bacate i frljate nekim brojkama koje su smiješne. Dakle, ja, i Miroslav Milovanović nije vršio nikakve nabavke, vršilo je Ministarstvo trgovine i turizma. Vi ste to znali ali ste se bavili politikom. A vaš koalicioni partner sada nama ne dozvoljava da se bavimo politikom. I ja vas razumijem u tom smislu, ja politiku itekako razumijem, da ste mene optuživali, jer nije vam bila interesantna ta ministrica koja je bila na čelu Ministarstva trgovine jer je u političkom smislu, pod znacima navodnika, manje bila interesantna za vas nego ja, tako da ja to razumijem. Dakle, ja nisam mogao podnijeti ostavku jer nisam stavio svoj potpis ni na jedan akt koji je bio u smislu nabavke tog đubriva, to je radilo Ministarstvo trgovine i turizma u Vladi Republike Srpske i ja nisam bio tu. Tako da, to je ono što sam htio da kažem zbog građana i zbog ovih ljudi ovdje, sa kojima želim da imam neku noramlnu saradnju. Hvala lijepo.
Molim vas, zamolio bih vas, dakle kada govorimo da ovo sada zaista privodimo kraju. Moramo se referirati na predmet ove rasprave, tačku dnevnog reda. Gospođa Dušanka Majkić ima riječ za diskusiju. Izvolite. 31
Pošto sam iskoristila dvije replike, kratko ću, neću zamarati ... dalje, ali moram gospođici Pandurević da kažem da je nevjerovatno da problematizaciju stavljanja tačke dnevnog reda, ove tačke, više brani ona kao član SDS-a, nego predstavnici SDA koji ovdje sjede. Nije li valjda da ste zaboravili sve ono što ste govorili, naročito o logorima, onim žrtvama, nije valjda da ste zaboravili Kamenicu i ostavljene srpske vojnike u logoru mudžahedina, nije valjda da ste zaboravili sve u vezi ovoga, da biste dobili mrvu vlasti? Na čast vam to. Ne zaboravite, ta vlast koju ste na krvi zaradili teško će vam se vratiti. Dakle, pretvoriti ovo, priču o poljoprivredi, to je sramotno, na ovom trenutku i u ovom momentu kada govorimo o umrlim i poginulim srpskim borcima.
Hvala lijepo. Za repliku se javio gospodin Borislav Bojić. Izvinjavam se, dakle, zamjenik predsjedavajućeg, drugi zamjenik, gospodin Mladen Bosić traži riječ za repliku, diskusiju.
Pa, ja mislim da je jasna naša pozicija i odmah da vam kažem mi smo, tačno je, stranka koja je najviše osjetila na svojim leđima lažne optužbe, prijavljivanja, podmetanja, naši ljudi su prošli kroz drastična kažnjavanja, smjene sa funkcija, šikaniranje, vrlo često i uz podršku opozicije tadašnje u Republici Srpskoj, uz njihovu intenzivnu saradnju. I naš stav se upravo i bazira zbog toga i na tim činjenicama da to ne treba raditi. Znači, naš stav nije ako ste to nama radili sada ćemo mi to vama raditi. I da vam kažem, konsultovao sam ljude koji su prošli taj put, koji su ležali u zatvoru, koji su poslije višegodišnjih procesa oslobođeni bez ikakvih dokaza, zato što je neko iz političkih razloga izvršio njihovu prijavu. I znate šta su rekli – nije Parlament mjesto gdje se to rješava, mi vam dajemo podršku da se borite za pravnu državu. Ovdje je problem što pravosuđe ne radi svoj posao. Nije Parlament taj koji odlučuje ko je kriv i ko nije kriv. A oko moralne odgovornosti nemojte da mi pričamo, i nemojte da vi pričate. Malo je ovdje ljudi koji su toliko moralni da mogu da dijele lekcije. Neko spomenu lik Milorada Dodika kao visokomoralan lik koji nije radio nikakve zločine. Pa nije radio zato što nije bio tu, bio je u Beogradu, prodavao kauče za vrijeme dok se vodio rat ovdje. Prema tome, dajte da završimo ovu priču, da se koncentrišemo na ono što je posao Doma.
Hvala lijepo. Ja ponovo, dakle, apelujem na sve zastupnike i zastupnice da privodimo ovo kraju, da donesemo odluke. Imam i ja da vam kažem par rečenica samo, ali evo, moram ispoštovati Poslovnik. Poslovnička intervencija Saša Magazinović. Izvolite.
... koji je član povrijeđen.
Da, morate kazati koji je član povrijeđen, šta je. Izvolite. 32
Kolega Novaković je intervenisao na Poslovnik kada je u pitanju član 71. stav 2. koji je vrlo jasan. I na samom početku ove rasprave je ova rasprava djelovala civilizovano. Međutim, kako više vrijeme odmiče ona je sve dalje od toga i sve se manje bavimo onim što je dokument, odnosno prijedlog koji smo dobili. Takođe, ja skrećem pažnju na članove 79. i 80. koji se tiču održavanja reda, jer ovdje je krenulo i sa vrijeđanjem poslanika i ukoliko, predsjedavajući ja znam da je Vama teško voditi sjednicu po ovoj tačci dnevnog reda jer se tiče Vas, ali Vas pozivam da se oslobodite tog tereta i da je vodite kao da se govori o bilo kojem drugom pitanju i da se rasprava usmjeri na ono što je na dnevnom redu i da se ne dozvoli vođenje rasprave na ovaj način, međusobno vrijeđanje, jer odosmo predaleko i razgovaramo o temama koje zaista nisu na dnevnom redu.
Hvala vam. Vidjeli smo te odrebe. Ja vas ponovo pozivam, ovo je, dakle, treći četvrti put, da privodimo ovu raspravu kraju. Stvari su ovdje potpuno jasne. Gospođa Milica Marković, nakon toga gospodin Staša Košarac i imamo, gospodin Sarajlić ne može imati diskusiju, može imati repliku, i nakon toga imamo još dvije diskusije. Ali prije toga, ja se izvinjavam stalno, hajte gospođo Milice ustali ste, zaboravio sam izvinjavam se.
Nema problema.
Izvinjavam se Vama, dakle gospođa Krišto traži riječ. Izvolite, sad ćete Vi, Vi ste ustali.
Pa, ja hoću prvo da kažem da se ovdje danas puno potencira šta je na dnevnom redu, a šta je predmet dnevnog reda a šta nije, ali to potenciraju oni kojima kako kad odgovara. Kada im odgovra da se priča ono što nije dnevnom redu to je uredu, ali kada ne odgovara onda ćemo da trubimo na tom fonu. Moja replika se odnosi na izlaganje gospodina Bosića koji ovdje pokušava da ubijedi nas iz kluba SNSD-a da oni to danas navodno ne mogu podržati, eto zbog onoga što je radio SNSD vama u nekom prethodnom periodu. A Vi gospodine Bosiću ovdje svjesno ili nesvjesno, ja to ne mogu znati, ali dovodite u kontekst dvije neuporedive stvari. Vi dovodite u kontekst, po Vama, neki politički revanšizam sa 68 nestalih lica koja se i danas dan vode kao nestala na stradalništvima u Vozući. I tih 68 porodica danas još uvijek traži svoje sinove i očeve i nije ih našla i ne zna se da li će ih naći. I vi sada dovodite to u kontekst da se, vi to ne možete podržati da neko se smatra da nije moralno da vodi ovaj Dom za stvari koje se tiču 68 nestalih lica i porodica koje su tragično ucviljene danas. To je jedna stvar. A druga stvar, oko predsjednika Republike, sramno je da SDS na taj način niveliše instituciju predsjednika Republike ovdje usred Sarajeva. Sramno je to što radite. Na stranu to šta vi mislite o Miloradu Dodiku, ali Milorad Dodik je predsjednik Republike i institucija u Republici Srpskoj. A to što ste rekli da nije mogao biti ratni zločinac za vrijeme rata zato što ga nije ni bilo, pa Vi pred ovolikim auditorijumom govorite neistinu. Milorad Dodik je sve vrijeme 33 u ratnom periodu bio poslanik u Narodnoj skupštini Republike Srpske i bio žestoka opozicija SDS-u za ono što je radio i što je činio. I to što ste rekli da je prodavao kauče, pa to je bez komentara, da to kažete za predsjednika Republike na taj način, a na kraju krajeva, možda je bilo bolje prodavati kauče nego biti ratni zločinac. [[snimak se ne čuje]]
... [[nije uključen mikrofon]] tokom ove rasprave prekršeno već nekoliko članova ovog Poslovnika. Ja razumijem Vašu poziciju, međutim počele su se iznositi neke teze koje su zaista preteške, za koje ne znam da smo ih ikada do sada čuli u parlamentarnim klupama, kao teza koju smo maloprije čuli, da se nova vlast formira, citiram, na krvi. To je zaista previše. Evidentno je da smo se odvojili od onoga šta je dnevni red i zbog toga, u ime Kluba, predlažem, odnosno tražim pauzu od 30 minuta da malo smirimo strasti i da se vratimo dnevnom redu i današnjoj sjednici.
Dakle, pauza 30 minuta. Nastavljamo u 12:30. Poštovane dame i gospodo, molim da zastupnici uđu u salu, nastavljamo s radom i ja bih vas zamolio kome god nije neophodno da odustane od diskusije. Mislim da smo mi ovu stvar dovoljno izdiskutirali, ja ću kazati samo još dvije, tri rečenice ako mi dozvolite, ali evo, ako insistirate ja ću vam omogućiti da se raspravlja. Prvi je za riječ se javio, pozovite zastupnike da uđu u salu, gospodine Komšiću imate riječ. Izvolite.
Dame i gospodo. Prije svega, evo slušao sam ovu raspravu s obzirom da je riječ o ozbiljnim stvarima, jako ozbiljnim stvarima, pogotovo za one koji su ili bili u ratu ili izgubili svoje najmilije. Možemo mi preko toga preći tek tako, mada mislim da ne bi trebali. Gospodine Džaferoviću pošto se o Vama radi, Vi znate da ja o Vama imama privatno odlično mišljenje, ali bi i lijevom i desnom rukom glasao za Vašu smjenu kad bi se pokazalo tačnim nešto od ovoga o čemu ovdje raspravljamo. Međutim, za ovaj časni Dom moguće da je ovo naivno pitanje koje ću ja postaviti, ja bi volio kad odlučujemo o nečem da mi se nešto da da vidim, ili treba da se odlučujemo o nečemu samo na osnovu toga što je neko rekao. Ako imate kakve dokaze ljudi dajte nam da to vidimo. Tačno je politička i krivična odgovornost nisu jedno te isto, ali i za jedno i za drugo potrebno je nešto. Kako da se odlučim ako ništa nisam vidio? Imam tu dilemu, sasvim normalno, ljudsku, nema veze čak ni sa politikom. Dakle, ja molim one koji predlažu ovo dajte nam ljudi neke dokaze, dajte nešto na osnovu čega ćemo moći odlučiti, pa da sam ja čist pred samim sobom, jer, ponavljam, riječ je o najstrašnijim optužbama, nije riječ o nekim običnim krivičnim djelima nego o ratnim zločinima. Eto toliko, hvala. 34
Hvala Vam gospodine Komšiću. Gospodin Asim Sarajlić nije u sali, riječ ima gospođa Diana Zelenika. Izvolite.
Poštovane kolegice i kolege, dame i gospodo, ja vas sve srdačno pozdravljam. Potpisujem što je kolega prethodno rekao, što se tiče ovog dijela, ali s obzirom da smo još u fazi dnevnog reda ja bih voljela da se točka 6. uvrsti u dnevni red i da skrenem pozornost na nešto što je puno bitnije za građane BiH. Naime, isčitavajući pomno dostavljene nam materijale stoji da je u prosincu, odnosno u 12. mjesecu 2013. Vijeće ministara usvojilo ovaj okvirni, Okvirnu prometnu politiku BiH koja je u ovom Predstavničkom domu u prvom mjesecu prošle godine vraćena na doradu i određene korekcije. Čudi me s obzirom na podatke Transparent International da je svaka šesta obitelj u ovoj državi praktično gladna, da djeca jedu svaki drugi ili treći dan, da je trebalo šest mjeseci da se formira radna skupina, točnije formirana je u sedmom mjesecu, i onda u narednih šest mjeseci, znači praktično godinu dana da je promijenjeno ne slovo, nego samo jedna brojka i to zahvaljujući kalendarskoj godini pa taj Okvirni prometni plan nije od 2013. nego je sada od 2014. U obrazloženju jasno stoji da je to jedan od preduvjeta i pristupnih pregovora i aplikacije za IPA II projekte i shodno moraliziranju prethodnih kolega po uvođenju takve jedne točke dnevnog reda ja bi inzistirala da se o ovim stvarima o kojima ovisi budućnost naroda BiH, malo više posveti pažnje ovim stvarima da nam ljudi nisu gladni i na granici siromaštva. Hvala lijepa.
Hvala Vama gospođo Zelenika. Poštovane koleginice i kolege dozvolite još meni samo dvije, tri rečenice i onda ćemo preći na glasanje. Mogu li ja dobiti riječ zamjeniče predsjedavajućeg?
Izvolite gospodine Đaferović.
Gospodin Košarac je tražio repliku, pa ako hoćete diskutujte ja ću, rekao sam da poslije ovoga nećemo više, molim vas da završimo, ako možemo da tako uradimo.
Hvala. Prije svega koristim priliku da iznesem svoj lični stav, a mislim da je to i stav većine građana Republike Srpske, a to je da je Bosna i Hercegovina pala na ispitu procesuiranja ratnih zločina i traženju nestalih. I danas kada bi smo bilo koga pitala, mada je Bošnjak, Hrvat, Srbin ili iz reda ostalih o toj temi sigurno da ljudi ne bi bili zadovoljni onim što je u proteklom periodu urađeno u Bosni i Hercegovini. Usložnila je situacija onog momenta i kad je visoki predstavnik 35 nametnuo Zakon o Tužilaštvu i Sudu BiH, svi predmeti sa entitetski i kantonalni su preneseni na Tužilaštvo BiH, i tu je ključni problem. Danas ni jedno entitetsko tužilaštvo, ni jedno kantonalno ne može pokrenuti istragu bez saglasnosti Tužilaštva BiH, odnosno Tužilaštvo BiH je to koje pokreće istrage, i tu je problem. Ako uzmemo za činjenicu da Parlament BiH tri godine nije usvojio informaciju o radu Tužilaštva BiH, pogledajte zapisnike, dovoljno govorimo o tome da Tužilaštvo BiH proizvodi nepovjerenje kod svakog normalnog građanina u ovoj zemlji. Ako znamo da mnogi predmeti stoje u Tužilaštvu BiH, da se povlače po ladicama, kako onda možemo imati povjerenje? Želim da vas napomenem o nekoliko aktivnih slučajeva a koji stoje godinama, neki i 20 godina, od Tuzlanske kolone, Dobrovoljačke, Sijekovca i niza drugih zapadnokraiških opština, itd., itd. Ako imamo za podatak da je u međuvremenu Tužilaštvo i Sud svojim odlukama presudilo Srbima 1.198 godina, Bošnjacima 171 godinu, Hrvatima 148, ili da je samo u 2014. godini uhapšeno 68 Srba, 7 Bošnjaka i 9 Hrvata, onda moramo se ovdje razumjeti da mi nemamo povjerenje prema Tužilaštvu BiH, nemamo povjerenje. I zato bilo kakvo upućivanje na to da Tužilaštvo BiH treba da donese odluku nema podršku nas iz SNSD-a jer vidimo šta radi Tužilaštvo BiH. SNSD ne vjeruje Tužilaštvu i Sudu BiH. I zato želim da kažem zašto smo na ovaj način pokrenuli ovu proceduru. Mislimo da je sasvim logično i normalno da gospodin Džaferović ne može predstavljati Predstavnički dom. Gospodine Džaferoviću nemate podršku SNSD-a da predstavljate, to je naše legitimno pravo, zato što ste osumnjičeni da ste prikrivali krivično djelo ratnog zločina nad Srbima, niste ga procesuirali i mi od toga nećemo odustati. I samo bih na kraju rekao, dajte molim vas mi niko iz SNSD-a nije ovdje komentarisao bilo kakav karakter bilo koje političke partije ili njenog lidera,
Vrijeme.
ne dozvoljavamo da neko karakteriše SNSD neozbiljnim ili da daje bilo kakve kvalifikacije našem predsjedniku jer to ni mi ne činimo vašim partijama i vašim liderima. Hvala.
Hvala. Mogu ja dobiti riječ?
/nije uključen mikrofon/
Opet, pa dajte molim vas da konačno, da konačno pristupimo okončanju ove rasprave. Možete li odustati gospodine Novakoviću, ako ne možete izvolite, imate repliku.
Pa, ja sam stvarno pokušao da ne komentarišem i ne diskutujem, ali moram prokomentarisati jednu stvar, jer tu se slažem sa gospodinom Košarcom, da mi nemamo povjerenje u Tužilaštvo BiH. Ali moram napomenuti da kod sve jednog hapšenja po nalogu 36 Tužilaštva BiH na teritoriji Republike Srpske asistirao MUP RS-a na čijem čelu je ministar iz Vlade RS-a. Dakle, morali bi manifestovati to nepoverenje i malo drugačije a ne samo kroz političku priču. To sam samo htio reći i ništa drugo.
Hvala Vam lijepo. Mogu li ja sad dobiti riječ konačno?
Predsjedavajući Džaferović.
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Ja sam teško objeđen, ovo što se dešava sa mnom proteklih skoro mjesec dana je gnusna laž i monstruozna konstrukcija. Ja sam častan i pošten čovjek i ponosan sam na svaki minut svoje biografije i na svakom mjestu na kojem sam radio, ponosan sam na ulogu Centra službi bezbjednosti, na čijem sam čelu bio, Zenica, od 15.07.1994. godine, i na pripadnike policije koji su najtežim vremenima sačuvali obraz i bez ikakve packe obavili svoj posao. Ja vas molim da razumijete jednu stvar a to je da meni ne treba ničija odluka i ničija sugestija da odstupim sa ovog mjesta samo neka se pokaže da ima imalo sumnje u ono što je izneseno kao objeda protiv mene. Ja uporno bosanskohercegovačkoj javnosti otkako se to dogodilo ukazujem na dokumente, navodne dokumente kojima se potkrjepljuje ovo za šta se meni potvara. Tamo je za osnov uzeta jedna navodna službena zabilješka od 18.08., sa datumom 18.08.1994. godine i u njoj se govori o ulasku u oslobođeno mjesto Vozuća povodom pratnje i dolaska visokih funkcionera Bosne i Hercegovine, a Vozuća je oslobođena, to je valjda svima poznato, tek u septembru mjesecu 1995. godine. Kako je moguće da se 18.08.1994. godine piše o događajima iz septembra '95. godine o ulasku u Vozuću, o dolasku delegacije, itd.? Ja tražim da se te stvari razjasne da, ljudi ovo je falsifikat. U pismu tog koga vi nazivate visokim funkcionerom, odgovornim funkcionerom koji stavi periku na glavu pa hoda Sarajevom, u njegovom pismu Tužilaštvu piše da se taj navodni događaj desio 18. aprila 1994. godine, a ja sam načelnik CSB-a postao ljudi 15.07.1994. gdine. Evo dokumentacija ovdje. U drugoj zabilješci, koja se odnosi na onaj navodni centar u Zenici, piše da je ona napisana 10.04.1995. godine, a u njenom tekstu stoji da su centar i ljudstvo uklonjeni ili prestali da postoje u maju mjesecu '95. godine. A kako je moguće da 10.04. neko piše da je nešto prestalo da postoji u maju mjesecu '95. godine? Ja dalje neću, ja sam se samo osvrnuo na dokumenta koja su navedena. Ja imam puno toga da kažem i zašto je ovo nastalo i kako je ovo nastalo, ovo traje već nekoliko godina protiv mene. Ja se pokušavam problematizirati i diskreditirati na ovaj najteži mogući način već unazad nekoliko godina. I kada to nije pošlo za rukom uz pomoć falsifikata, onda je to dato u ruke toj osobi da me se javno diskreditira. Ovo je javna diskreditacija Šefika Džaferovića da znate. I ja izjavljujem pred ovim visokim Domom – ukoliko se protiv mene pokrene krivični postupak ne trebate vi meni, ne treba meni niko, ja ću tada sam odstupiti s pozicije predsjedavajućeg Predstavničkog doma, ali ukoliko stvari odu u drugom smjeru, a otići će, ja vas uvjeravam da će otići, jer istina je sasvim drugačija, istina je da je ovo gnusna laž i monstruozna konstrukcija, onda zahtijevam da se protiv gospodina Mirsada Kebe pokrene krivični postupak zbog krivičnog djela lažnog prijavljivanja. Ja vas molim, mi ćemo se viđati ovim Parlamentom ovdje, danas sam čuo mnogo štošta ovdje na svoj račun, teško mi je bilo sjediti ovdje i to sve skupa pratiti, ali to je moja sudbina i ja 37 to moram jednostavno proživjeti. I da znate dobro nije Šefik Džaferović nikada u životu učinio ni jedno krivično djelo. Hvala vam lijepo. Prva tačka dnevnog reda koja je predložena kao dopuna dnevnog reda je prijedlog poslanika Denisa Bećirovića koji glasi – Razmatranje pritisaka na slobodu informiranja i slobodu medija u Bosni i Hercegovini s posebnim osvrtom na policijski pretres i blokiranje redakcije portala Klix.ba. Dakle, glasamo o uvrštavanju ove tačke u dnevni red. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 30 glasova za, bez protiv i 9 suzdržanih, uz dovoljnu entitetsku većinu usvojio da ovo bude tačka dnevnog reda. Ja predlažem da ova tačka bude na petom mjestu, je li tako, peta tačka dnevnog reda, a nakon toga ide ovo davanje saglasnosti, ako nemate ništa protiv gospodine Bećiroviću. Idemo dalje, idemo na prijedlog poslanika Mirsada Đonlagića koji glasi – Zahtjev za podnošenje ostavke predsjedavajućeg, gospodina Šefika Džaferovića. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 10 glasova za, 27 glasova protiv, 2 suzdržana odbio ovaj prijedlog. Idemo na prijedlog dopune za prijedlog gospodina Košarca, dakle prijedlog Kluba poslanika SNSD-a Staše Košarca, Lazara Prodanovića, Nikole Špirića, Milice Marković, Miroslava Milovanovića, Dušanke Majkić i Jovana Vukovljaka koji glasi – Odluka o razrješenju poslanika Šefika Džaferovića sa funkcije predsjedavajućeg Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH – člana Kolegija Predstavničkog doma. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 6 glasova za, 32 glasa protiv, 1 suzdržanim glasom odbio prijedlog Kluba poslanika SNSD-a, poslanika poimenice pobrojanih. Ja sada želim samo da proglasim šta je dnevni red, pa ćete onda dobiti riječ, jer sad je to sljedeće. Gospodin Košarac traži riječ. Izvolite.
Želim da prezentujem stav Kluba poslanika SNSD-a. SNSD će napustiti sjednicu, a o tome kako i na koji način ćemo postupati u narednom periodu Klub i rukovodstvo partije će donijeti konačnu odluku. Hvala.
Hvala Vam lijepo. 38 Poštovane dame i gospodo ja konstatujem da je dnevni red današnje sjednice kako slijedi: Dnevni red 1. Usvajanje Zapisnika 2. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH; 2. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH, zakon broj: 01,02-02-1-31/14, od 22.07.2014. godine (drugo čitanje); 3. Izvještaj o radu Upravnog odbora Izvozno-kreditne agencije BiH za 2013. godinu, akt broj: 01,02-50-19-491/14, od 07.04.2014. godine i akt broj: 01/3-50-19-491/14, od 01.09.2014. godine; 4. Prijedlog rezolucije o Sutorini – predlagač: poslanik Denis Bećirović, broj: 01-02-2- 1440/14, od 24.12.2014. godine; 5. Prijedlog poslanika Denisa Bećirovića koji glasi – Razmatranje pritisaka na slobodu informiranja i slobodu medija u Bosni i Hercegovini s posebnim osvrtom na policijski pretres i blokiranje redakcije portala Klix.ba; 6. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu IPA EK (Projekat zaštite kvaliteta voda: Postrojenje za prečišćavanje otpadnih voda Mostar) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05-2-1062/14, od 26.09.2014. godine; 7. Davanje saglasnosti o ratifikaciju Sporazuma o finansiranju (Projekt zaštite od poplava Drine) između Bosne i Hercegovine i Međunarodne zajednice za razvoj, broj: 01,02-05-2-1112/14, od 13.10.2014. godine; 8. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i OPEC-ovog Fonda za međunarodni razvoj (OFID) za projekat Autoputa na Koridoru 5c poddionica Klopče-Donja Gračanica (komponenta A), broj: 01,02-05-2-1126/14, od 17.10.2014. godine; 9. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o zajmu između Bosne i Hercegovine i OPEC-ovog Fonda za međunarodni razvoj (OFID) za projekat Autoputa na Koridoru 5c poddionica Klopče-Donja Gračanica (komponenta B), broj: 01,02-05-2-1125-2/14, od 03.12.2014. godine (ispravljeni tekst Sporazuma); 10. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o zajmu i projektu između KfW, Frankfurt na Majni (KfW), i Bosne i Hercegovine, koju zastupa Ministarstvo finansija i trezora BiH (zajmoprimac), i Federacije Bosne i Hercegovine, koju zastupa Federalno ministarstvo finansija (Federacija), i općina Tuzla i Zenica (agencija za realizaciju projekta), za iznos od 11.000.000,00 eura – Program vodosnabdijevanja i kanalizacije u Bosni i Hercegovini II, broj: 01,02-05-2-1139/14, od 22.10.2014. godine; 11. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu između Bosne i Hercegovine i Razvojne banke Vijeća Evrope u vezi s regionalnim stambenim programom – BiH 1 (2013), broj: 01,02-05-2-1140/14, od 22.10.2014. godine; 12. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju između Bosne i Hercegovine i Evropske unije, koju predstavlja Evropska komisija u vezi s državnim 39 programom za 2013. godinu u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći, broj: 01,02- 05-2-1181/14, od 06.11.2014. godine; 13. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu u okviru Nacionalnog programa IPA 2010 za Bosnu i Hercegovinu Dio 2 – Vodovod i kanalizacija u Republici Srpskoj – između Bosne i Hercegovine i Evropske investicione banke, broj: 01,02-05-2-1190/14, od 10.11.2014. godine; 14. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o grantu Fonda za globalni okoliš (Projekat I smanjenja okolišnog zagađenja Jadranskog mora između Bosne i Hercegovine i Međunarodne banke za obnovu i razvoj u funkciji agencije za implementaciju Fonda za globalni okoliš, broj: 01,02-05-2-1243/14, od 26.11.2014. godine; 15. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Sporazuma o finansiranju (Projekat energetske efikasnosti između Bosne i Hercegovine i Međunarodne asocijacije za razvoj, broj: 01,02-05-2-1249/14, od 27.11.2014. godine; 16. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Ugovora broj 1 o Amandmanu na Ugovor o garanciji potpisan 23.07.2010. godine između Bosne i Hercegovine i Evropske banke za obnovu i razvoj, broj: 01,02-05-2-1067/14, od 26.09.2014. godine; 17. Davanje saglasnosti za ratifikaciju Devetog amandmana na Ugovor o bespovratnim sredstvima između Bosne i Hercegovine i Sjedinjenih Američkih Država za program poslovnog razvoja, broj: 01,02-05-2-1179/14, od 06.11.2014. godine. Prelazimo na realizaciju dnevnog reda. Prelazimo na prvu tačku, to je, Ad. 1. Usvajanje Zapisnika 2. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine BiH Gospodin Mirsad Đonlagić, kažu mi da traži riječ. Izvolite gospodine Đonlagiću.
Gospodine predsjedavajući, obzirom da naša dobronamjerna, vrlo korektna, i u cilju zaštite indigniteta kao ove institucije, tako i Vas osobno, naša inicijativa nije prihvaćena, mi smo najavili da ćemo napustiti zasijedanje, današnje zasijedanje, a mi ćemo to sad upravo učiniti, a o našim daljnjim aktivnostima ćemo Vas informisati. Hvala lijepo.
Hvala lijepo. Sekretaru imamo li kvorum.
Imamo. 40
Imamo kvorum, nastavljamo s radom. Dakle, molim vas, dakle usvajanje Zapisnika 2. sjednice Predstavničkog doma Parlamentarne skupštine. Zapisnik ste dobili. Otvaram raspravu. Ima li primjedbi na Zapisnik? Zaključujem raspravu. Prelazimo na drugu tačku dnevnog reda, to je, Ad. 2. Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – predlagač: Vijeće ministara BiH (drugo čitanje) I ovaj Prijedlog zakona u prvom čitanju je usvojen u prošlom sazivu Doma na 73. sjednici Doma, održanoj 25. septembra 2014. godine, također u drugom krugu glasanja nakon što Kolegij Doma nije postigao saglasnost. I za ovaj Prijedlog zakona rok za podnošenje amandmana počeo je teći od 31.10.2014. godine. Nadležna Komisija za finansije i budžet Izvještaj je dostavila 14. januara 2015. godine. Usvojen je jedan amandman koji glasi: - U članu 1. Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH stav 3. se mijenja i glasi: „3. Sudije i tužioci imaju pravo na naknadu za godišnji odmor u skladu sa podzakonskim aktom koji donosi Vijeće ministara BiH shodno odredbama Zakona o plaćama i naknadama u institucijama BiH „Službeni glasnik“, br. 50/08, 35/09, 75/09, 32/12, 42/12, 50/12, 32/13 i 87/13.“ Komisija je predložila i usvajanje sljedećeg zaključka: - Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH zadužuje Vijeće ministara da izradi Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama BiH kojim bi se izjednačio iznos novčane naknade koje prima zaposleno stručno osoblje u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH po osnovu prava na regres za godišnji odmor sa iznosom novčane naknade po osnovu prava na regres za godišnji odmor koji primaju zaposleni u institucijama BiH u skladu sa Zakonom o plaćama i naknadama u institucijama BiH. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Salko Sokolović. Izvolite gospodine Sokoloviću.
Hvala gospodine predsjedavajući. Pošto ovdje nema predsjednika Kluba Komisije za finansije i budžet evo da malo, par stvari kažem vezano za sam tok sjednice Komisije za finansije i budžet i način na koji se, odnosno obrazložim razloge zbog kojih se Komisija za finansije i budžet opredjelila da prihvati amandmane predložene u amandmanskoj fazi, a tiče se, je li, izmjena i dopuna Zakona o naknadama i platama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou države BiH. 41 Obzirom da je u obrazloženju pomenutog Zakona Ustavni sud utvrdio da se, da Zakon o plaćama i naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH nije u skladu sa članom Ustava 1.2. Bosne i Hercegovine i naložio da se naknade – topli obrok, prevoz i smještaj, tretiraju na osnovu Zakona o platama i naknadama u institucijama države Bosne i Hercegovine i da dođe do izmjena i dopuna pomenutog Zakona, mi smo u Komisiji smatrali da trebamo usvojiti i amandman koji smo predložili, poslanici Sokolović i Fazlić, iz prostog razloga što i naknada za godišnji odmor po tretiranom Zakonu, Zakonu o platama u institucijama države Bosne i Hercegovine u jednom od svojih članova i naknadu za regres tretira formalno, je li, kao naknada, a smatrali smo da ona kroz izmjene i dopune ovog postojećeg Zakona nije tretirana i da bi se izbjegla diskriminacija koja je već postojala samo na jedan drugi način. A uvođenjem ovih naknada u izmjene, po izmjenama i dopunama Zakona o naknadama i platama u sudstvu i tužilaštvu na nivou države Bosne i Hercegovine stvorio bi se sad jedan drugi vid diskriminacije prema zaposlenim u institucijama države Bosne i Hercegovine, uslijedila je ova amandmanska reakcija. Obrazloženje za jednu takvu aktivnost jeste da bi, da smo mi već duži vremenski period kad su u pitanju plate u institucijama i naknade u institucijama države Bosne i Hercegovine tretirani na način da Vijeće ministara donosi podzakonski akt i da za sve one koeficijente plata ispod četiri, je li, definiše cifru, ta odluka je već donešena, naknada za godišnji odmor svim uposlenim u institucijama države Bosne i Hercegovine koji imaju koeficijent manji od 4 je 300 KM, a za sve uposlene u institucijama sa koeficijentom preko 4 naknada za godišnji odmor je 1 KM. Ukoliko se ne bi napravila ova izmjena, a tretiramo isto zakonsko rješenje, onda bi za sudije i tužioce ta naknada po ovome Zakonu i dalje bila, sad pošto su njihove plate kroz ovaj Zakon izražene u nominativnom smislu, ostala 2.100 KM. Mislim da je korektno i pošteno, pošto smo eliminisali jednu diskriminaciju da, po preporuci Ustavnog suda, da eliminišemo i drugu diskriminaciju i da se tako dovedemo u situaciju da se svi uposleni u institucijama države Bosne i Hercegovine sad i sudstvo i tužilaštvo na nivou Bosne i Hercegovine tretiramo na isti način bez ikakvog pristupa diskriminaciji. Mi smo ovdje prilikom prvog tretiranja Zakona o platama i naknadama u sudstvu i tužilaštvu, znači na nivou države Bosne i Hercegovine, tretirani su samo sudije i tužioci, međutim u članu 17. pomenutog Zakona imamo i definisano stručno osoblje koje takođe ima plate preko, veće nego što to podrazumijeva koeficijent 4, tako da bi jedan dio stručnog osoblja, ukoliko se ne bi dalje reagovalo na ovaj Zakon, ostao u ovom privilegovanom položaju. Zato je Komisija za finansije i budžet usvojila jedan zaključak i ja očekujem da će usvajanjem ovog Izvještaja Komisije za finansije i budžet biti usvojen i ovaj Zakon koji sad tretira član 17. Zakona i nalaže Vijeću ministara da sada i te plate koje imaju zvanično, znači ulaze u ovu formulu po kojoj je koeficijent veći od 4, a treba da se tretira kao i uposleni u institucijama po ovome Zakonu o platama i naknadama u institucijama države Bosne i Hercegovine odlukom Vijeća ministara određenim podzakonskim aktom uvede na isti način u isti zakonski okvir. Iz tih razloga pozivam Predstavnički dom da usvoji Izvještaj Komisije za finansije i budžet, a Vijeće ministara da u što kraćem roku predloži nove izmjene i dopune ovog Zakona da bi na takav način imali jedan korektan zakon koji bi tretirao sve zaposlene u institucijama države Bosne i Hercegovine i kad su naknade u pitanju na isti način. Hvala.
Hvala lijepo. Pošto nema više prijavljenih za diskusiju ja zaključujem raspravu po ovoj tački dnevnog reda. 42 Idemo na tačku tri, Ad. 3. Izvještaj o radu Upravnog odbora Izvozno-kreditne agencije BiH za 2013. godinu Ovaj Izvještaj je bio uvršten u 66. sjednicu Doma, održanu 14.05.2014. godine, ali je na zahtjev nadležne Komisije za vanjsku trgovinu i carine skinut s dnevnog reda jer je Komisija tražila dopunu Izvještaja odredivši rok za dostavljanje dopune do 30.06.2014. godine. Ovaj rok je na zahtjev Izvozno-kreditne agencije BiH produžen do 30.09.2014. godine, a kompletirani Izvještaj je dostavljen 01.10.2014. godine. Nadležna komisija za vanjsku trgovinu i carine, Mišljenje o Izvještaju dostavila je 13. januara 2015. godine. Komisija je prihvatila Izvještaj i predložila usvajanje slijedećeg zaključka: - Zadužuje se Izvozno-kreditna agencija BiH da najkasnije do 01.05.2015. godine, obavijesti Parlamentarnu skupštinu BiH o svim mjerama i radnjama koje su preduzete, s ciljem otklanjanja teškoća i osiguranja potrebnih preduslova za normalan rad Izvozno-kreditne agencije. Otvaram raspravu. Za raspravu se javio gospodin Šemsudin Mehmedović. Izvolite.
Gospodo predsjedavajući. U svojstvu predsjedavajućeg nadležne Komisije za trgovinu i carine samo da kažem par riječi. Naime, dugo se u parlamentarnoj proceduri nalazi ovaj Izvještaj Izvozno-kreditne agencije IGE za 2013. godinu i zapravo kada bi danas trebali razmatrati Izvještaj o radu za 2014. godinu, mi evo i dan danas razmatramo ipak Izvještaj za 2013. godinu. Zašto je to tako? To je jedan slijed okolnosti, odnosno stanja na tržištu, jer je zapravo naša Izvozno-kreditna agencija dala garancije jednom od privrednih subjekata u BiH, koji je zapao u tešku krizu i te garancije su premašile vrijednost kapitala kojim je raspolagala Izvozno-kreditna agencija. Zbog toga je, evo Komisija jednoglasno podržala taj Izvještaj. On je takav kakav jeste, nismo sretni što je takav, ali smo podržali Izvještaj uz zaključak koji ste dobili uz Mišljenje Komisije. Znači, da se Zadužuje Izvozno-kreditna agencija da najkasnije do 01.05.2015. godine, obavijesti Parlamentarnu skupštinu BiH o svim mjerama i radnjama koje su preduzete, s ciljem otklanjanja teškoća i osiguranja potrebnih preduslova za normalan rad Izvozno-kreditne agencije BiH. Jer, evo vidjećemo kada budemo razmatrali Izvještaj za 2014. godinu da zapravo ta Agencija je potpuno blokirana zbog nemogućnosti da funkcionira. Zbog toga očekujemo da i Vijeće ministara poduzme određene aktivnosti, da bi zapravo doveli u situaciju ovu Izvozno-kreditnu agenciju da može da normalno funkcionira. Ovo pitanje je zapravo vezano i za moje zastupničko pitanje, a to je kada imamo situaciju da komercijalne banke ne daju ili nerado daju zapravo garancije izvoznicima, kada daju kredite sa vrlo visokim kamatnim stopama i bojim se da ako ugasimo i ovu Agenciju da će naša privreda doći u veoma tešku i nepovoljnu situaciju kada je u pitanju izvoz. Hvala lijepo.
Hvala Vam lijepo gospodine Mehmedoviću. 43 Gospodin Borislav Bojić se javio za riječ. Izvolite gospodine Bojiću.
Gospodine predsjedavajući, dame i gospodo. Ja ću nekoliko pitanja. Predpostavljam da ovdje je prisutan predstavnik Agencije, obzirom da imam neka pitanja, ne znam da li je, ako jeste, bilo bi dobro da na par pitanja. Mislim da je važno pitanje Izvozno-kreditne agencije koja se sada nalazi, ja mislim, u najtežoj situaciji od kada postoji, i ona je naravno izazvna ovim poslovanjem koje je zadesilo UNIS. Naime, u još težu će situaciju doći obzirom da su pokrenuti sudski procesi za prinudnu naplatu, a posebno kada su u pitanju domaće banke, to je Nova banka, Bobar banka, ..., itd., radi se o 11 miliona KM. Čini mi se da će ovdje trebati malo više nadležnih institucija koje su vezane za samu Izvozno-kreditnu agenciju, posebno kada je u pitanju Republika Srpska i Federacija koje imaju između ostalog interese. Kada je u pitanju sama Agencija primijetio sam da je recimo Vlada Federacije 9 miliona, kao depozit za izdvajanje za Izvozno-kreditnu agenciju, obezbedila. Zanima me šta je to kada je u pitanju Republika Srpska, posebno kada, pošto ova firma se nalazi u Republici Srpskoj. Zamolio bih takođe predstavnika Izvozno-kreditne agencije da mi kaže šta je sa tehničkom pomoći, kada je u pitanju Evropska komisija, polazeći prije svega od činjenice da tu tehničku pomoć možemo da dobijemo od Evropske komisije, te da je Vijeće ministara se obratilo Evropskoj komisiji za zahtevom za izradu studije. Obzirom da je ova procedura u toku bilo bi dobro saznati, iz Vijeća ministara, dokle se ustvari stiglo s ovim postupkom, kako bi prosto našim privrednim subjektima, koji se bave izvozom, bilo omogućeno da putem ove Izvozno- kreditne agencije praktično mogu da vrše naplate, posebno, ovo što je kolega Šemsudin rekao, kada su u pitanju komercijalne banke koje nerado daju garanciju kada su u pitanju poslovi koje naše firme obavljaju sa inostrastvom, a mislim da je svima u interesu prije svega da ove firme funkcionišu. To su neka dva pitanja i, naravno, ja mislim da ova Izvozno-kreditna agencija ima svoje mjesto i ulogu, ima svoju funkciju i bilo bi dobro vidjeti koliki interes pokazuju vlade entiteta u smislu obezbeđenja ovoj Izvozno-kreditnoj agenciji dovoljno sredstava, da ona može da funkcioniše. I na kraju krajeva treba razmotriti mogućnost da se i na drugi način poboljša stanje u ovoj samoj Izvozno-kreditnoj agenciji, što zahtijeva, naravno, učešće većeg broja političkih faktora, a na kraju krajeva koji su i osnivači same Izvozno-kreditne agencije. Evo, to je što se mene tiče.
Hvala Vam lijepo. Da li još neko želi da govori? A, imamo li, dakle gospodin Zaim Backović je tražio riječ. Izvolite gospodine Backoviću.
Naravno, ne želeći opstruirati na Komisiji kojom predsjedava gospodin Mehmedović, čiji sam i ja član, diskutirao sam i ukazao na neke stvari koje ipak u sebi nose nelogičnosti u ukupnom poslovanju Agencije. Uz malo simplificirana pojašnjenja, kako bismo svi znali te ekonomske tokove, ja ću pokušati to na plasitačn način da pokažem. 44 Neko je kupac nekog proizvoda. Kupac tog proizvoda sa proizvođačem potpisuje ugovor. U tom ugovoru onaj ko je kupac garantira avansiranje dijela za repromaterijal proizvođaču koji će napraviti robu koju kupac kupuje. Agencija izdaje garanciju za sredstva koja je kupac dao kao avansna sredstva za nabavku nečega. Ko sada prati realizaciju i tok tih sredstava? Tu počinje problem. Topljenje onoga što ne može da se topi, jer je namjensko, za plaćanje repromaterijala. Recimo da je i to uredu, da je taj repromaterijal došao. Napravljene su te neke cijevi u tvornici cijevi. Te cijevi sad treba da povuče kupac. Danom prijema on je stekao obavezu ukupnog plaćanja preostalog dijela sredstava. Gdje je nastao šlus? Znači, to je krucijalno pitanje, i kako u dužem vremenskom periodu, stalno na istom koraku nastaju šlusevi i novca nema, jer ga oni koji su tražili garancije traže povrat svojih sredstava. Ne mogu prihvatiti obrazloženje, obnovljena je tvornica, dobra je tvornica. Sticajem životnih okolnosti za tu tvornicu, upravo za tu tvornicu, oko 35 godina sam bio vezan, bešavne cijevi, toplo valjane, hladno valjane, da ne nabrajam, jer je to moj posao, moja struka, ono čime se bavim, i znam opremu koja je unutra, kako je mogla biti procjenjivana na onolike iznose i da danas kao pokriće u biti ne postoji ništa, nego postoji direktan nestanak, odnosno isparenje sredstava. Agencija kao takva je neophodna. Navešću ovdje mojim cijenjenim kolegama jedan primjer i kolegama iz Repulike Srpske. Konzorcij bosanskohercegovačkih firmi, sastavljen iz firmi iz Federacije i iz Republike Srpske zajedno, na predkvalifikaciji za izgradnju objekata za svjetsko nogometno prvenstvo u Emiratima, za sadašnje prvenstvo u rukometu, za sve azijske igre, Konzorcij je bio prvi. To je bio potencijalni posao Bosni i Hercegovini od skoro 2,5 milijarde. Tim firmama niko nije mogao da garantuje, nijedan kreditor, nijedna banka, niko nije htio da stane iza njih. I taj posao naravno nisu dobile, ali su ga dobile firme čije banke egzistiraju u Bosni i Hercegovini. I upravo te banke neće ni u jednom izvoznom aranžmanu da stanu iza bosanskohercegovačkih firmi. Ja ih mogu sada redom nabrajati, austrijske, njemačke, talijanske. Ako se pojavi Štrabak na bilo kom poslu, a konkurent mu je bosanskohercegovačka firma, nema šansu bosanskogercegovačka firma od austrijskih banaka, koje ovdje egzistiraju, da dobije garanciju. Nikakve šanse nema. Prema tome, vi ste neophodni i vas treba dobro ojačati, ali vas treba jačati i kadrovski, ljudima koji poznaju ove tokove. Jer, prosto je nevjerovatno da vi garantirate avans, a da onda nema povrata. Znači, nema proizvoda. Ako ovi povlače svoja sredstva putem banaka preko kojih ste vi radili, onda je nevjerovatno da nije bilo praćenja toka uvoza repromaterijala. Vi ste spominjali Ukrajinu, koliko se ja sjećam, na onom sastanku. Pa valjda postoje na našim granicama je li ušao taj repromaterijal u ovu Bosnu. Valjda postoje ti tokovi. I onda se mora znati gdje su usmjereni, i je li uopšte to usmjereno za nabavku onoga za šta je namijenjeno. I u pravu je gospodin Bojić ovo je puno širi problem. I ovdje treba da se uključe neke sasvim druge institucije, ne Parlament. Parlament usvaja puki rad – uradili ovo, uradili onako, usmjerili tamo, dali garanciju ovamo, dali garanciju ondje, novaca nema. Prema tome, predlažem da ovaj Parlament u cilju ojačanja nečega što će dati priliku bosanskohercegovačkoj privredi, ovdje ne govorim entiteti, privreda neće poznavati entitete, privreda mora, suviše smo sami, slabi, suviše, previše, morati učiniti neki korak, hoće li direktno preko nečega što se zove država Bosna i Hercegovina, Vijeće ministara i ovog Parlamenta, preko nečega što se zove spajanje interesa entiteta, pa ulazak sredstava prema Agenciji koja će, kao državni organ, biti garant za nešto što treba da se radi, što moramo raditi, predlažem da ovaj Parlament formira jedno tijelo koje će debelo, duboko ući u analizu ukupnog rada, predložiti mjere i tražiti puteve kako obezbijediti bosanskohercegovačkim privrednicima da oni ponovo počinju da se vraćaju na tržišta koja su im potpuno, ljudi, otvorena. Malo ljudi ovdje zna, sve olimpijske ... u Minhenu su napravile bosanskohercegovačke firme, traženo je da dođu da 45 održavaju, neće niko da da garanciju za te poslove. Jer neće niko u to da se upliće zato što svi imaju neke druge interese, a ti neki drugi interesi su džepovi su im postali sve dublji. Hvala.
Hvala lijepa. Nema više prijvljenih za diskusiju, ali sada imamo za repliku gospođu Dianu Zeleniku. Izvolite.
Ja se nadam da kolega Backović ništa loše nije mislio kada je rekao da je nešto ušlo u ovu našu Bosnu. Pa evo, onako malo lokal patriotski ja imam potrebu da kažem da se država zove Bosna i Hercegovina, da i nas baš ne zaboravite u tom kontekstu. Hvala lijepo.
Ma dobro, to su nesporne stvari. Nemojte gospodine Backoviću. Hoćete opet, hajde izvolite, samo trebate se prijaviti.
... dužno izvinjenje. U načinu govora i prezentacije želeći da skratim i rečenice, ubuduće ću voditi pažnju. I odmah da vam kažem da je Hercegovina dio mene, jer ako ništa moja suproga je porijeklom odakle i Vi i jako je blizu Vas. Hvala.
Dobro, hvala lijepo. Molim vas lijepo malo pažnje. Gospodine Backoviću, isključite se sa replike, a gospodin Borislav Bojić ima riječ za repliku. Izvolite.
Prosto samo da kažem, dakle mislim da je ovo suštinsko pitanje za vlasnike Agencije, a vlasnici agencija su između ostalog Republika Srpska, Federacija i Bosna i Hercegovina. Vlasnici Agencije imaju interes kao i svi njihovi privredni kolektivi da, prije svega, stave ovo pitanje pred sebe i da ocijene na koji način ovu Agenciju treba osposobiti ili je potpuno drugačije organizovati. To treba prepustiti onome ko je vlasnik. Dakle, on će sigurno pokazati interes za svaki kolektiv na bilo kojem nivou da se on nalazi. ... prosto razjašnjenja radi, da se razumijemo, dakle vlasnik ove Agencije je Bosna i Hercegovina, Republika Srpska i Federacija BiH. To su vlasnici. Oni imaju najveću odgovornost prema privrednim kolektivima i trebali bi da pokažu najveći interes kako bi se upravo ovoj Agenciji omogućilo da radi ono što treba da radi. Najveći problem bi sada bio stečaj ove fabrike UNIS. Tada bi, budite sigurni, nestala ova Agencija, jer bi stečajem UNIS-a u Derventi, praktično se desio i stečaj Izvozno-kreditne agencije i ... bismo bez Izvozno-kreditne agencije ukoliko dođe do stečaja fabrikre UNIS-a u Derventi. Zato ja smatram da ovom pitanju treba zaista posvetiti pažnju od strane Vijeća 46 ministara i od strane samih ljudi koji rade ..., Evropska komisija obavezno, obzirom na mogućnosti koje nudi Evropska komisija i, svakako, svi oni koji su zaitneresovani da ova Agencija pruži šansu našim privrednicima da oni mogu da obavljaju poslove koji su u interesu privrednih kolektiva u Bosni i Hercegovini.
Hvala lijepo. Nema više prijavljenih za diskusiju. Imate li vi potrebe ispred Agencije, bilo je nekih pitanja, ako imate kratko ću vam dati rijeć da odgovorite. Izvolite, predstavite se za govornicom i kažite što imate. Nakon toga ćemo zaključiti raspravu.
Ja sam Lamija Kozarić-Rahman, direktor Agencije, već duži niz godina. Želim da pozdravim predsjedavajuće i sve uvažene poslanike. Najprije, kao što većina vas zna da je Agencija IGA već od 2009. godine, prilikom prezentacije Izvještaja, tražila dodatni kapital, dodatnu podršku kako bi mogla nastaviti da podržava našu privredu. Nažalost, svaka inicijativa, bilo je inicijativa i na razmatranju Izvještaja 2010., 2011. i 2012. godine, za dodatnim kapitalom, međutim to se nikada nije realiziralo, nikada nije dobilo dovoljnu podršku. Samo želim da kažem da IGA već 19 godina, a od donošenja Zakona o Izvozno-kreditnoj agenciji od 2004. godine, znači 10 godina, radi sa istim kapitalom, a to je 51 milion maraka, bez bilo kakve dokapitalizacije, depozita ili bilo čega. Mi smo imali jedan veoma težak period 2008-2009. godine kada su naše firme imale jako puno gubitaka, samim tim smo imali i mi gubitaka. Imamo puno nevraćenih kredita, plaćenih garancija firmi koje su u stečaju, da kažem, završile sa stečajem i samim tim nismo bili u mogućnosti da povratimo svoje novce. Od naše zarade, mi se samofinansiramo, smo stvarali rezerve i iz tih rezervi smo ustvari pokušavali da damo podršku kroz osiguranje, garancije i kroz faktoringe. Samo ilustracije radi, IGA je u 10 godina, prethodnih 10 godina, sa kapitalom od 51 milion maraka izdala, ovaj, ugovora pokrila, znači u vrijednosti ugovora od 2,5 milijarde maraka. 500 miliona smo dali u osiguranju. Znači osiguranje je jedan vrlo specifičan proizvod koji je osnovni posao Izvozno-kreditne agencije, a to je osiguranje naplate potraživanja po izvozu. Mi, znači, smo se ponašali u skladu sa pravilima Bern unije, čija smo članica. Znači, to je jedna asocijacija izvozno-kreditnih agencija svijeta i ona ima svoja pravila. To su, znači, državne agencije. I kada uzmete za primjer izvozno-kreditne agencije naših komšija, Hrvatske, Srbije gdje je recimo Habor imao sedam puta veću aktivu od kapitala, mi to naravno nismo mogli, gdje je Aofi u Republici Srbiji dobio 500 miliona samo za garancije u 2013. i 2014. godini. I mi, naravno, se ne možemo nositi sa tim, uopšte sa poslovima ozbiljne podrške sa ovako malim kapitalom. Što se tiče Fabrike UNIS-a, on jeste jedan od naših najvećih klijenata i on je zaista fantastično radio sve ove godine. O materijalu koji spominje gospodin Backović, on jeste ušao, jeste prerađen, bile su cijevi, firma je, mi smo to naravno pratili, međutim jako skupi izvori finansiranja i pad cijene čelika u toku 2013. godine na svjetskom tržištu, to je zna se berzanska roba, je dovelo do problema i ovu fabriku, a samim tim i nas. Što se tiče tehničke pomoći, mi smo uputili zahtjev Evropskoj komisiji, međutim, nažalost, to se nikada nije realiziralo, nikada se nije pomaklo. Jer, oni su tražili saglasnost entiteta, to nismo uspjeli nikada postići i samim tim niti do te tehničke pomoći nismo uspjeli 47 doći. Ja bih se u potpunosti složila da Agencija zaista treba ozbiljno restrukturiranje i dodatni kapital, jer ništa se na Agenciji nije radilo zadnjih 10 godina. Zakon je donesen i nikakav, čak nije formirano ni međuministarsko vijeće koje zakon predviđa, a koje je trebalo da daje smjernice ovoj Agenciji. Mi, evo danas imamo jako puno zahtjeva građevinskih kompanija, koje mogu dobiti poslove i koje dobivaju poslove u regionu, za garancijama. Mi možemo biti puno povoljniji, znači, možemo biti puno jeftiniji, mi smo prihvaćeni, znači, bez obzira na ove probleme u kojima se nalazimo trenutno, od investitora naših građevinskih firmi kao garantor. I mislim da je to šteta ne iskoristiti tu priliku da se, znači, ovaj ipak imidž pozitivan koji je IGA izgradila za prethodnih 19 godina ne iskoristimo na način da ćemo jednostavno napraviti Agenciju po uzoru na ostale izvozno-kreditne agencije u regionu. Eto, ako ima još nekih pitanja ja sam voljna odgovoriti, da vam više ne uzimam vrijeme.
Hvala Vam lijepo. Nema više prijavljenih za diskusiju. Poštovane koleginice i kolege, ja sada dajem pauzu od 60 minuta za ručak. Dakle, nastavićemo u 14:30. Budite precizni, u 14:30. Hvala vam lijepo. Molim zastupnike da zauzmu mjesta. Mi, imamo li kvorum sekretaru?
Imamo.
Imamo kvorum, molim zastupnike i ministre da zauzmu svoja mjesta, nastavljamo s radom. Poštovane dame i gospodo, prelazimo na četvrtu tačku dnevnog reda, to je, Ad. 4. Prijedlog rezolucije o Sutorini – predlagač: poslanik Denis Bećirović Prijedlog rezolucije je podnesen u skladu sa članom 167. Poslovnika. Novi Poslovnik ne predviđa upućivanje Prijedloga rezolucije na razmatranje nadležnoj komisiji kao što je to bio slučaj sa prošlim Poslovnikom kada je Dom mogao odlučiti da se Prijedlog rezolucije dostavi nadležnoj komisiji na razmatranje, mada nije isključeno ako Dom odluči i drugačija vrsta postupanja. Otvaram raspravu. Ko želi da govori? Gospodin Denis Bećirović. Izvolite. 48
... predsjedavajući. ... prije svega želim se zahvaliti medijima, akademskim krugovima, uvaženim profesorima, nevladinim organizacijama i brojnim drugim pojedincima, koji su aktuelizirali ovo važno pitanje za Bosnu i Hercegovinu. Kao jedan od ovlaštenih predlagača, 24. decembra prošle godine, uputio sam u parlamentarnu proceduru tekst ove rezolucije. Uputio sam ga s ciljem da, prije svega, imamo priliku da cjelovito i objektivno utvrdimo sve pravne, istorijske, geografske i druge činjenice u vezi s ovim pitanjem, kao i da u tom procesu konsultiramo stručnjake iz oblasti prava, istorije, geografije i drugih nauka. Ova reolucija koju danas razmatramo nije zatvoren akt, naprotiv, ona je otvorena. U skladu sa Poslovnikom na nju je moguće ulagati i amandmane i moguće je, naravno, vršiti i određene korekcije. Moram reći na početku da je moje mišljenje i smatram da je naš zadatak, svih izabranih zvaničnika u zakonodavnoj, pa i izvršnoj vlasti, da čuvamo, prije svega, i branimo interese Bosne i Hercegovine. To od nas očekuju građani, zato smo položili i zakletvu na početku i ovog mandata, a podsjećam, između ostalog, da bi trebali imati u vidu i dokument koji je Predsjedništvo BiH usvojilo. Riječ je, dakle, o dokumentu koji nosi naslov – Opći pravci i prioriteti za provođenje vanjske politike Bosne i Hercegovine, u kojem, između ostalog, stoji da je jedno od temeljnih načela svih nas koji smo u zakonodavnim i izvršnim organima da čuvamo, branimo i zastupamo interese BiH. Stoga očekujem danas da slobodno, argumentirano govorimo ovdje u najvišem zakonodavnom organu o ovoj rezuluciji, bez bilo kakvih pritisaka i presija. I moj cilj kao predlagača, vjerujem i svih nas, je da gradimo najbolje moguće prijateljske i dobrosusjedske veze i sa Crnom Gorom. I tu nema nikakve dileme. Naravno, te prijateljske odnose treba graditi, prije svega, na bazi činjenica, na bazi čistih računa, i ne na štetu nikako Bosne i Hercegovine. Nijedna država na svijetu ne gradi dobrosusjedske odnose tako što se bez ozbiljnih rasprava i argumenata odriče svoje teritorije na koju ima vlasničko pravo. Mi u Bosni i Hercegovini imamo veoma snažne argumente. Pitanje je koliko ćemo ih iskoristiti. Ja ovdje neću govoriti ni zamarati Parlament o tome kako je ova teritorija došla u sastav srednjovjekovne bosanske države, šta je bilo na Karlovačkom miru 1699., šta je zacrtano Požarevačkim mirom 1718. godine, itd. Na Berlinskom kongresu 1878. godine i Bosna i Hercegovina i Crna Gora dobili su svoje granice. Bosna i Hercegovina je i na Berlinskom kongresu, na toj velikoj međunarodnoj konferenciji dobila dva izlaza na more – južni i sjeverni. Evo upravo o tom južnom izlazu na more mi danas razgovaramo. To nije, taj izlaz Bosne i Hercegovine u području Sutorine nije promjenjen ni poslije aneksije 1908. godine, ni nakon turbulentnih događanja 1912. i 1913., mislim na I i II balkanski rat. I poslije I i II balkanskog rata granice Bosne i Hercegovine ostaju iste. Te granice su ostale i poslije 1918. takve. U državi Slovenaca, Hrvata i Srba, 1918., oktobar-novembar mjesec, Bosna i Hercegovina je imala Sutorinu. Ta država SAS(?) je zajedno sa Kraljevinom Srbijom prvodecembarskim aktom 1918. formirala novu državu – Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca. Bosna i Hercegovina je te iste granice, o kojima govorim, unijela i u Kraljevinu. Prvi Ustav u Kraljevini, Vidovdanski ustav je vrlo jasan. Član 135. opet priznaje te granice Bosne i Hercegovine. Kraljevina 1922. godine vrši podjelu na 33 ovlasti Kraljevine. Ponovo Trebinje i ovo područje ostaje iz Mostarskog okruga u Mostarsku oblast dolazi a ne ide u Cetinjsku oblast. Te iste granice je priznao
Vrijeme, 20 minuta, baš punih 20 minuta.
da smo to naslijedili od naših predaka i da imamo pravo da o tome razgovaramo. Hvala Vam gospodine predsjedavajući. Ako bude bilo potrebe javiću se ponovo.
Hvala lijepo. Za riječ se javila koleginica Aleksandra Pandurević. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Evo, kao što reče uvaženi kolega Bećirović, treba da pozovemo stručnu javnost da se izjasni o ovom. Ne vjerujem ja, vjerujem da je on to zaista sa stanovišta svoje struke temeljito uradio i obradio i evo sad nakon njegovog izlaganja i samoj su mi neke stvari mnogo jasnije, neke informacije koje je iznio ovdje, međutim mi ovdje nismo ni istoričari, ni pravnici, ni geografi. Ja opet ponavljam, želim da vjerujem da je zaista ova argumentacija tačna, jer su u pitanju suviše ozbiljne stvari koje je iznio gospodin Bećirović. Podsjetiću takođe da je još 2008. godine iz Trebinja upućena jedna inicijativa tada ka predsjedniku Republike Srpske, gospodinu Miloradu Dodiku, gdje se tražilo upravo da se otvori ovo pitanje. I iznijeti su određeni dokazi i arhivski materijal, pa evo ja recimo iz tih pisama imam i zapisnik sa jedne sjednice Narodne vlade Narodne Republike BiH, koja datira iz maja '46. godine, gdje su pod jednom tačkom razmatrali upravo ovo pitanje i to da li da daju, katastarske 52 knjige da razmijene. I na toj sjednici je ministar Vlado Šegrt zadužen da vidi kakvo je raspoloženje naroda u Trebinju, da li da se ustupi Sutorina Crnog Gori, odnosno Herceg Novom ili ne. Dalje šta je s tim bilo ja zaista ne znam, nemam povratnu, dalje nisam uspjela da dođem do podataka. Svakako je, da je ovo pitanje koje je uzburkalo i javnost u Bosni i Hercegovini, pa malo i odnose između Bosne i Hercegovine i Crne Gore i da je ozbiljno diplomatsko pitanje kojem treba pažljivo pristupiti. I zato mi predlažemo, i to su zaključci koje će predložiti Klub poslanika SDS-a, da Ustavnopravna komisija održi ovdje u ovom Parlamentu, evo do kraja februara mjeseca, ja mislim da je to dovoljan rok, jednu javnu raspravu, gdje će biti pozvani ljudi od struke, ljudi koji su se bavili ovim, pa da vidimo, da suočimo argumente. I da do te javne rasprave produžimo i amandmansku fazu na vašu rezoluciju i da se tek nakon javne rasprave izjasni Predstavnički dom o ovoj rezulouciji. Moram reći i da takođe u reakcijama koje su dolazile iz Crne Gore nisam vidjela osporavanje argumenata koji se iznose iz i naučne i stručne javnosti čitave Bosne i Hercegovine. Postoji više izlaza. Jedan je izlaz da pustimo ćutke ovu ratifikaciju. Ja mislim da do ovoga nije trebalo doći uopšte i da kako je bilo do sada neka ide dalje, zarad nekih dobrosusjedskih odnosa. Drugo rješenje je da malo povučemo ručnu kočnicu, da vidimo kako stvari zaista stoje. Možda se u toj javnoj raspravi i ustanovi da mi nismo u pravu i onda nastavljamo dokle smo stali. Ako se ustanovi da su zaista svi argumenti na strani Bosne i Hercegovine, opet imamo dva izlaza. Jedan izlaz je da idemo na arbitražu, drugi izlaz je da kažemo ok, Crna Gora je i onako koristila Sutorinu tolike godine, evo mi im poklanjamo neka i dalje tamo ostane, ali valjda ćemo zato imati neke političke koncesije od Crne Gore. Ali to je sve, su pitanja o kojima treba i ovaj Dom da donese odluku. I ja zato apelujem na sve kolege da vrlo pažljivo pristupimo ovom pitanju, da prije svega pustimo da o ovom pitanju govori struka i ljudi koji su upućeni u to. Ja ne mogu da vjerujem da naša Državna komisija za granicu je toliko neobazrivo i neodgovorno pristupila ovom pitanju i da je donijela takvu odluku kakvu je donijela i sačinila prijedlog kakav je sačinila, bez nekih argumenata. Ne mogu da vjerujem da ni Savjet ministara, pa evo i gospodin Lagumdžija je glasao za ovaj Prijedlog ugovora, da su svi u Savjetu ministara takođe glasali za to, a da nisu imali određene argumente zašto glasaju. Ja mislim da treba da čujemo sve strane. I zato pozivam ponovo sve kolege da podrže ovaj naš zaključak, da održimo javnu raspravu, pa da saslušamo i Državnu komisiju za granice i članove Savjeta ministara, ali i druge ljude od struke, istoričare, geografe, pravnike, i td., da vidimo šta nam je činiti. Hvala vam.
Hvala Vama. Riječ je tražio ministar vanjskih poslova, gospodin Zlatko Lagumdžija. I kada se član Vijeća ministara javi za riječ, onda on dobija riječ i staje rasprava u Parlamentu, dok on ne završi. Izvolite gospodine ministre.
Zahvaljujem se kolegicama i kolegama. Prvo želim da se zahvalim onim koji su mi sugerisali dobronamjerno da se uopšte ne javljam na ovu temu. Žao mi je što ovdje nema ministra Novića koji je, u čijoj nadležnosti je Komisija državna, odnosno Državna komisija za granice, koju čine predstavnici nekoliko 53 državnih ministarstava i predstavnici entitetskih vlada. To je Komisija koja praktično postoji već 15 godina i u tri različita sastava je radila, sa manjim ili većim uspjehom. Takođe ovom prilikom želim da kažem da zaista mi je zadovoljstvo za sve ovo što sam čuo od prethodnih diskutanata i mislim da argumentacija koju smo čuli istorijske prirode je zaista na jedan utemeljen način izložena i vidi se, je li, što kažu, da su ljudi koji su ovo spremali istoričari, predpostavljam da je i gospođa Pandurević takođe koristila istoričare neke, jer gospodin Ekmečić je bio čovjek koji je zaista bio veliki istoričar i koji je puno toga izvlačio, je li, iz istorijske analogije u nekim godinama 80-im, početkom 90-ih, zanemarujući pravni aspekt svega onoga što se poslije dešavalo. Žao mi je što gospodin Bećirović nije imao više vremena. Siguran sam da bi on mnogo više govorio o onome što je mnogo relevantnije od istorije danas, a to su pravni argumenti. I žao mi je što nije bilo više prilike da se kaže nešto o Badinterovoj komisiji, jer to je srž cijelog problema. Želim jasno u startu da kažem na pitanje da li Sutorina ili uopšte taj dio ima pravo da bude dio Bosne i Hercegovine, da li Bosna i Hercegovina ima pravo da ima dva izlaza na more i na međunarodne vode. Sa geografske tačke gledišta, sa tačke istorijske, sa političke, pa ako hoćete i sa stanovišta pravde, odgovor je – da, ima. Ima pravo sa svih tih tačaka gledišta. Međutim, ovdje se očigledno, i pošto znamo da sa Crnom Gorom nećemo moći dogovoriti da nam ljudi daju to, zna se da ukoliko krenemo ovim putem da idemo ka arbitraži i ka Međunarodnom sudu. I tada na Međunarodnom sudu nisu bitni ni Ekmečići, ni Bećirevići, ni bilo koji drugi istoričari, bitni su tada prije svega pravnici. I bitna je pravna struka. Naime, zašto ovo govorim? Ponavljam još jednom, moje ljudsko, moje političko mišljenje, stav, je da treba Bosna i Hercegovina sa istorijskih, političkih, geografskih i drugih razloga da ima takođe izlaz na more. Međutim, postavlja se pitanje da li mi pozivanjem na to, zanemarujući pravni aspekt, ulazimo u jednu avanturu na koju sam dužan u Parlamentu, da članove Parlamenta, da im skrenem pažnju. I siguran sam da ovo što sada govorim da ogromna većina ljudi to ovdje zna. Ja sam položio zakletvu kao i vi, i ne obraćam se, je li, Šefik, ovom skupu zato što je to mudro politički, nego zato što sam kao i ti položio zakletvu, kao i svi vi. Naime, o čemu se ovdje radi. Ključ cijele priče je u tome da na jedan ozbiljan način vidimo koja je mjesto i uloga pravna naša u ovoj situaciji, odnosno da li smijemo sebe dovesti u poziciju gdje u jednom trenutku, na bilo koji način, odlukom Parlamenta damo sumnju, a kamoli da jednom rezolucijom kažemo da sva svoja prava izvlačimo iz onoga što nije Badinterova komisija. Zašto ovo govorim? I Kolega Bećirović je u pravu kada je citirao, i mislim da je to zaista tačno, ne mislim da je tačno, znam da je tačno, stav Mišljenja 3. stav 1., odnosno 3., odnosno Mišljenje 2. i stav 1. Badinterove komisije. Naime, vidite, Bosna i Hercegovina je dobila međunarodno pravni subjektivitet priznanjem zemalja, prvo EU, onda drugih zemalja i ušla u UN na osnovu činjenice da je 1. marta održan referendum na osnovu činjenice da taj referendum izvlači svoje pravno utemeljenje u Mišljenju Badinterove komisije. Mišljenje Badinterove komisije, 10 mišljenja Badinterove komisije govore, od prvog koji je konstatovao da je Jugoslavija u procesu disolucije, do predzadnjeg i zadnjeg koji govore o sukcesiji, pri čemu za svaku zemlju ponaosob je vrlo jasno rečeno šta joj je činiti da dođe do nezavisnosti. Takođe Badinter u pravilu svoje Mišljenje broj 2. govorio o samoodređenju. I tada je direktno na upit da li pojedini narodi u pojedinim bivšim republikama imaju pravo na samoopredjeljenje koje uključuje i nove granice, vrlo jasan je bio i eksplicitan, je rekao da pravo na samoopredjeljenje, ljudska prava i slobode svi imaju, ali bez izmjena granica u trenutku nezavisnosti. Ponavljam, ako mi neko nađe, neki doktor nauka, da u Badinterovoj komisiji u njenom izvještaju se spominju AVNOJ-ske granice kao granice BiH, ja ću mu pokloniti svoj doktorat iz kompjuterskih nauka, a neka mi pokloni svoj. Dakle, Mišljenje broj 2. kaže, citiram – 54 pravo na samoopredjeljenje, ljudska prava i slobode, ali bez izmjena granica u trenutku nezavisnosti u zagradi (uti possidetis juris) osim ako se države dogovore suprotno. Istog 11. januara se izdaje i Mišljenje broj 3. pod nazivom Granice. Citiram, čak ću radi zabilješke, pošto mi je Dejtonski ustav napisan na engleskom, još se nismo dogovorili kako na našim jezicima glasi – Mišljenje 2. stav 1. kaže, već sam ga citirao, zbog stenograma, magnetograma – ... /citira na engleskom jeziku/, u zagradi (...) /nastavlja na engleskom jeziku/. Ono što sam maloprije rekao je prevod. Stav 3. koji je kolega Bećirović govorio, Mišljenje 3. pročitao je samo prvu rečenicu. Prva rečenica je tačno pročitana. Ona glasi – linije među republikama ne mogu se mijenjati osim slobodnim dogovorom. Linije razgraničenja republika, postoje granice zaštićene međunarodnim pravom, u zagradi (uti possidetis). Linije među republikama, dakle ... /govori na engleskom jeziku/ i onda se kaže ... /opet na engleskom jeziku govori/. I ja sam, drugarice i drugovi, dame i gospodo, dragi prijatelji, jer ovdje imam sve i drugarica i drugova i dama i prijatelja i gospode, tek u zadnjih sedam dana se uključio u ovo. Proučio sam taj famozni uti possidetis juris, iz samo jednog razloga, što sam, dakle, učestvovao u ovome kao član Vijeća ministara i digao svoju ruku vjerujući da petnaestogodišnji rad nemoguće da je rađen a da se neko u ovih petnaest godina nije sjetio Sutorine, kao našeg ne istorijskog nego pravnog prava. Zbog čega ovo govorim, dame i gospodo, dragi prijatelji? Mi smo dužni, dužni smo da se čuvamo površnosti, politikantstva i populizma i neznanja i da gradimo budućnost na patriotizmu sa pokrićem na odgovornosti i na znanju. Mi s ovim imamo goluba u ruci. Jedan mi je čovjek rekao – je li to ti Zlatko ganjaš, hoćeš da pustiš goluba na grani radi vrabca u ruci. Ja sam mu rekao, nisi ti Šefik jedini mi to rekao slično, nemoj vikati ..., dakle, jedan te je čovjek parafrazirao i rekao mi ovako. Ja sam mu rekao – slušaj, mi sada imamo goluba u ruci, a ako otvorimo Pandorinu kutiju bez da sa pažnjom tretiramo Badintera, možemo završiti sa orlom nad glavom, ili na grani, ako ti je lakše. Zašto ovo govorim? Mišljenje broj 4. Badintera je Mišljenje zbog kojeg smo mi ovdje u ovom Parlamentu danas, između ostalog. Bez Mišljenja broj 2., 3., 4. i 1. ovaj Parlament ne bi postojao, kao što ne bi postojao i bez mnogo toga drugog. Zato je za mene kapitalna stvar da mi danas povodom ovoga, i predlžem, polazeći od principa, ja ću ovo dati napismeno gospodine predsjedavajući, polazeći od principa da tuđe nećemo a svoje ne damo, u skladu sa Ustavom BiH i međunarodnim pravom, imajući za primarni cilj očuvanje suvereniteta, teritorijalnog integriteta i cjelovitosti naše zemlje, to valjda nije sporno, to smo se zakleli, Predstavnički dom konstatuje: 1. Izvještaj Badinterove komisije je neupitan dio međunarodnog prava sa snagom međunarodne presude, te kao jedan od temelja Dejtonskog sporazuma, ima pravo prvenstva nad svim drugim aktima te vrste, čime se garantuje neupitnost teritorijalnog integriteta i cjelovitosti Bosne i Hercegovine u njenim međunarodno priznatim granicama. 2. Zadužuje se Vijeće ministara da novo, prirodno, da zajedno sa Državnom komisijom za granice, novom, prirodno, napravi tri sveobuhvatne primarno pravne, primarno pravne ponavljam, ekspertne analize sa posljedicama po interese Bosne i Hercegovine sa stanovišta očuvanja njenih međunarodno priznatih granica sa Crnom Gorom, Srbijom i Hrvatskom. Na tim osnovama Predstavnički dom će organizovati javnu raspravu u cilju potpisivanja Sporazuma o državnim granicama sa susjedima. Skrećem pažnju još jednom, famozni uti possidetis znači, ima ovdje pravnika koji to mnogo bolje od mene znaju i nisu morali se spremati za ovo, on znači da one granice koje si imao i posjedovao u trenutku priznanja da je to ono što posjeduješ i ubuduće. Drugim riječima, 55 granice koje smo posjedovali u svojim knjigama, katastarskim knjigama, na kojima smo imali izvršnu i sudsku vlast u trenutku priznanja, da su to naše granice koje i dalje nastavljamo da posjedujemo. Na osnovu toga su države bivše Jugoslavije izvršile uzajamno priznanje. Otvarajući, negirajući to čak i nečim što liči na negiranje toga mi dolazimo u poziciju da mi ne priznajemo ono što niko od nas nije ni tražio. Mi dolazimo u poziciju da Školj postanje upitan, tražeći Sutorinu da izgubimo Školj, zato što Školj se, je li tako, nalazi u knjigama Neuma katastarskim, a ne u Stona. I to je suština zašto je Školj u BiH po principu Badintera, ovog o kojem sada govorim. A Sutorina je u knjigama Crne Gore, da znate. I mi otvarajući ovo pitanje dolaimo u poziciju da ostanemo i bez jednog i bez drugog, pri čemu na arbitraži, uz puno uvažavanje, koga možemo imati kao saveznika kada se pozovemo na Berlinski kongres? Sloveniju koja nije bila tada, nije postojala. Srbiju koja je bila, što kažu, nako. Albaniju možemo imati za saveznika, jer su oni bili mnogo, mnogo veći, i o tome su dronovi letili. Ne možemo imati za saveznika ni Bugarsku ni Rumuniju, jer su bili mnogo manji, o Grčkoj neću ni da govorim. Imali bi za saveznika Tursku, u to ne sumnjam, ali možemo li se pred Evropskim sudom međunarodnim pouzdati u te saveznike koji, siguran sam, je li, od ovih koje imamo, da bi nam možda i pomogli. Dame i gospodo, ovo je suviše krupna stvar i ja vas zaista molim da razmotrite ove zaključke koje sam iznio. Molim vas zbog toga što sada, kada se otvara priča o mogućem novom Dejtonskom sporazumu, ući sa raspakovanim granicama, ući u to sa upitnim Badineterom kojeg niko u ovom Parlamentu ni drogiran nije nikada napravio upitnim. Ući u to, čak i da kažem neka nam je Bog na pomoć, malo je. Ja vas zato molim da ovome priđemo profesionalno, patriotski, u skladu sa zakletvom koju smo položili. Nećemo tuđe, svoje ne damo, ne tražimo ništa, nego ono što nam međunarodno pravo garantira, jer pravda istorijske i geografske i političke činjenice su nažalost u ovom nepravednom svijetu mnogo, mnogo snažnije, samo kada ste jaki. A inače je snažno što vas može zaštiti samo međunarodno pravo, nas ovdje bojim se. Izvinjavam se što sam uzeo ovoliko vremena. Bio sam dužan to reći radi zakletve koju sam, Šefik, položio. Što kažu, pa neka kaže ovaj Parlament drugačije, ja ću živjeti s tim u nadi da ćemo ipak na kraju imati goluba u ruci a ne orla nad glavom.
Hvala Vam ministre Lagumdžija. Vi ste ostali u granicama onog vremena koje je i predviđeno za ministra, možda minut, dva, ali to je skoro pa nebitno za ovakvu vrstu diskusije. Riječ ima, repliku je tražio gospodin Denis Bećirović. Izvolite Denise. Nama treba što je moguće više činjenica i to je suština. Izvolite.
Uvaženi predsjedavajući, to se zove replika, ali ja sam se javio da pojasnim nekoliko stvari. Prvo zahvaljujem se uvaženom ministru što je došao danas na sjednicu. I ovdje imamo, je li, trenutno dva ministra, tu je i predsjedavajući Vijeće ministara kod ove rasprave. Mislim da je dobro što su danas na sjednici Parlamenta, pa dobro je i pozdravljam hrabrost da se u tehničkom mandatu raspravlja, ovog Vijeća ministara, o ovako krupnim pitanjima. Sutorinom nije tačno da se bavimo od juče, Sutorinom se bave eksperti već dugo godina. O Sutorini su pisali, govorili, itd., poznati ekspert poput prof.dr. Omera Ibrahimagića, dr. Muriza Spahića, Suada Kurtćehajića, Antona Jekauca i brojnih drugih uglednih naučnih radnika. Postoje, kad je riječ o ovoj temi, brojni argumenti pravne prirode, istorijske prirode, geografske prirode, ekonomske prirode i o tome su i brojni eksperti govorili sedmicama i mjesecima i prije ove 56 sjednice Parlamenta. I mi ništa drugo, kao Predstavnički dom, ne tražimo već da ne žurimo, da ne prelamamo ovo pitanje u tehničkom mandatu ovog Vijeća ministara, već da ozbiljno otvorimo tu raspravu i da na koncu svi jako dobro znaju za šta dižu svoju ruku. Slažem se sa uvaženim ministrom, ovo nije personalno pitanje i u ovoj priči nisu bitni ni Ekmečići, ni Bećirovići, ni Đukanovići, ni Lagumdžije, ovdje su bitne činjenice i argumenti. I mi želimo o tim činjenicama i argumentima da govorimo. Ja razumijem dobar dio izlaganja uvaženog ministra i vjerujem da u najboljoj namjeri i on prezentira neke argumente o tome i želimo da razgovaramo na jedan argumentiran način. Spomenuta je i Badinterova komisija, meni je vrijeme u diskusiji isteklo pa nisam imao vremena, a opet nemam dovoljno vremena da to precizno, ali ću iskoristiti ovo što imam. Dakle, vrlo je jasno i šta je navedeno
Isteklo je vrijeme, isteklo je.
u Mišljenju broj 3 Badinterove komisije.
Isteklo je vrijeme gospodine.
sada međunarodno pravo poznaje nešto što se zove primjena načela ... /govori na engleskom jeziku/. Postoji dakle izvjesna hijerarhija akata i činjenica države prethodnice. Šta to znači u međunarodnom pravu? Pod broj jedan, najvažniji su akti središnje federalne vlasti o razgraničenju teritorijalnih cjelina koji su bili na snazi u trenutku njihovog sticanja.
Gospodine Bećiroviću već ste prešli minut, dakle ja imam obavezu da Vas zamolim, možete se kasnije javiti nešto po drugu repliku, pa nastaviti, ali ja Vas molim da poštujemo ovo, jer ja imam problem.
Poštujem Poslovnik, ali sam upravo trebao reći ključne stvari vezano za Badinterovu komisiju,
Pa kažite samo tu jednu ključnu stvar, molim Vas.
međutim razumijem Vašu poziciju i to je to.
Eto molim Vas, ovaj, možete se javiti kasnije pa nastavite u drugoj replici, iskoristite to, upamtite šta ste kazali da ne ostanemo uskraćeni za to što imate da kažete, ali dozvolite mi da poštujem ovaj Poslovnik. 57 Mi idemo sada sa diskusijom. Gospođa Hanka Vajzović se javila i ima riječ. Izvolite gospođo.
Hvala. Uvaženi predsjedavajući, dopredsjedavajući, kolegice i kolege zastupnici, sve vas srdačno pozdravljam jer se prvi put javljam. Dakle, ja neću ulaziti u meritum stvari, neću govoriti o argumentima za i protiv, u novije vrijeme smo mogli puno toga i saznati, naučiti, čuti i naslušati se, hoću ukazati na jedan drugi detalj iz Ugovora koji mi je poticaj za ovaj prvi u vezi sa Sutorinom. Dakle, s obzirom na činjenicu da međunarodno pravo ugovorima o granicima, znamo svi, pridaje posebno mjesto u odnosu na sve druge međudržavne ugovore, te da u slučaju razgraničenja između Bosne i Hercegovine i Crne Gore evidentno imamo, da ništa drugo a ono, rekla bih, u najmanju ruku, povjesno-pravnu nedoumicu koju bi nužno trebalo otkloniti, mišljenja sam kako ovo pitanje, koje je evo i predmet rezolucije, ne samo zaslužuje krajnje ozbiljan institucionalni pristup svih instanci koje su uključen u ovaj proces, već podrazumijeva i rekla bih određenu individualnu odgovornost svih nas u smislu vaganja za-protiv, korisno-štetno, ovo o čemu su i drugi govorili moguće ili ne. Polazeći od toga želim kazati kako ću Rezoluciju o Sutorini ne samo podržati već i pokušati amandmanski proširiti u pogledu nužnog preispitivanja još nekih detalja iz Ugovora, odnosno preispitivanja još jednoga dijela Ugovorom utvrđene granice. Za Rezoluciju ću, dakle, glasati iz barem dva razloga, iz sljedećih razloga. Prvo jer smatram da među dvjema susjednim, a svi će te se ovdje i sami složiti, susjednim zemljama upravo u ime dobrosusjedskih odnosa ne bi trebalo biti spornih pitanja, čak ni, moglo bi se kazati, onih između redova u primisli. I u to ime dobro bi bilo istrajati na stvarnoj ekspertizi i zahtjevu da se postojeće nejasnoće otklone, što znači da se Ugovorom, da se Ugovoru mora pristupiti meritornije nego što je to uradila postojeća Komisija za granice. Hoću reći, budući da je riječ o ozbiljnom međudržavnom pitanju i u ovom slučaju krajnje odjelitim, suprotstavljenim interesima dviju država, svaka bi taj dio prostora trebala zadržati ili željela, ne čini mi se sretnim ili adekvatnim pristupom prepuštanje slučaja u ruke Komisiji za granice koju praktično čini devet ljudi, većinom izabranih prije puno godina, makar da su i sve sami eksperti, sinoć sam u medijima slušala to od predsjednika Komisije, a ne tek državni službenici delegirani iz nekoliko državnih ministarstava. Odgovornost je velika i na njima, a Ugovor, ja ga imam ovdje i Ugovor i dio karte u vezi s onim o čemu ću još dodati, djelom je nejasan, djelom nedorečen, nije prilika sada ga analizirati i pri tom ozbiljno nedostatan, ono što je išlo na Vijeće ministara i što je išlo i u Predsjedništvo, i manjkav je, i nepotpun. Dakle, mišljenja sam kako je važno da se Ugovor o granici sa Crnom Gorom preispita u cjelini, a pitanje Sutorine da se rješava u skladu sa zahtjevima navedenim u Rezoluciji i Bogami u skladu s onim što sam čula ovdje uglavnom se slažemo šta bi to trebalo napraviti. Drugi razlog zašto ću podržati Rezoluciju i podcrtati tu potrebu da se pitanje Ugovora o državnoj granici sa Crnom Gorom, da se tom pitanju da poseban značaj. Ugovor o državnoj granici, kao što je poznato, u pravilu sadržava dva prateća priloga – tekstualni opis granice i topografske karte, sve naravno uvezano prema pravilima struke. Međutim, Nacrt ovoga ugovora, i možda je tu negdje određeni problem se javio koji je dostavljen i Vijeću ministara, nije u tom pogledu kompletiran jer uopće navedene priloge ne sažima tekst Ugovora i to je to. Iako se u samome Ugovoru spominju kao granični dokumenti i navode se granični dokumenti koji su sastavni dio Ugovora. Mislim da je to ozbiljan propust evo Komisije za granice i ne znam da li je propust samo. I još jedan razlog da se predmetni Ugovor, ne samo u djelu koji se odnosi 58 na Sutorinu, preispita, odnosno da Vijeće ministara ponovo njime se ozbiljnije pozabavi prije nego što ga pošalje u daljnju proceduru. Hoću naglasiti i sljedeće, da je, kao što nije, dokumentacija bila u tom pogledu kompletirana, da je bio kompletan prateći elaborat, da je uvezan, jasno bi se moglo primjerice vidjeti da je ista ta Komisija, a ovo što govorim potiče me više na podršku pitanju Sutorine jer postaje upitno i ponešto drugo, iz nekih svojih razloga, dakle moglo bi se vidjeti da je Crnoj Gori praktično ostavljeno, da ne kažem poklonjeno, 42 ha šumskog terena iako predsjednik Komisije kaže, Komisije za granice kaže da je to 700 metara granice, ali to ništa ne znači ta crta, nego onaj prostor kad se uđe u nečiji posjed i odstupajući time od utvrđene granice, u Sutorini je upitnik ali ovdje je naša granica, ona koja je još od Austrougarske na tom području. Kako se to pitanje moglo desiti? Evo na tom dijelu imam ovdje i kartu, tako što je Crna Gora, ona opet iz nekih svojih razloga, osporila 84 ha prostora na području Opštine Foča, a onda naša Komisija kompromisno riješila da to popolovi 42 njima, 42 ha Bosni i Hercegovini. Tako se evo desilo da se crnogorska strana okoristila, dakle evo dobila naše, a Bosna i Hercegovina u ime dobrosusjedskih odnosa, stalno govorimo o tome kad je riječ i o Sutorini, odnosa ili ko zna iz kojih sve razloga, ovih dana po medijima i u javnosti mogu se čuti protuargumenti, ne treba ni provjeravati da li joj još uvijek pripada nešto što je nekad i pravno i povjesno bilo njezino. Eto s toga ću podržati Rezoluciju. A u vezi sa utvrđivanjem granice između Bosne i Hercegovine koristim se prilikom između Bosne i Hercegovine i Crne Gore podnosim amandman, ako je sada prilika, na Rezoluciju o Sutorini koji vrlo kratko glasi: - Predstavnički dom Parlamentarne skupštine, ja ću ga dostaviti, traži od Vijeća ministara BiH da formira nezavisnu ekspertnu komisiju, naravno i ona javna rasprava o kojoj je kolegica Pandurević govorila, koja će utvrditi ispravnost Ugovorom utvrđene granice između Bosne i Hercegovine i Republike Crne Gore na granici općina Foča i Pljevlje – područje Malinjak. Hvala lijepa, ja ću dostaviti ovaj amandman pisan.
Hvala Vam lijepo. Mi smo trebali ovu sjednicu da završimo do 17:30 zbog nekih obaveza. Mislim da smo danas puno vremena izgubili na utvrđivanju dnevnog reda, pa da ne bih ja skraćivao vrijeme zamolio bih samo dakle da malo povedemo računa o ovim diskusijama, imate pravo svi da diskutujete 10 minuta za svaku tačku dnevnog reda, ali moguće je to samoinicijativno svesti bez moje intervencije na neku manju mjeru, pa vas molim da o tome vodite računa, zamolio bih vas zapravo. Riječ ima gospođa Borjana Krišto, prva zamjenica predsjedavajućeg. Izvolite.
Hvala ljepo. Evo pod ovom točkom dnevnog reda – Rezolucija o Sutorini čuli smo puno toga i ja ne bi ni na kakav način dovodila u pitanje da mi na ovom Domu možemo donositi određene rezlolucije, predlagati i neke inicijative, jer je to i poslovnički pravo svakog zastupnika. Međutim, ne mogu a da ne kažem da bi uistinu volila da danas i na budućim sjednicama ovog Doma raspravljamo o zakonskim projektima, o reformama koje nas čekaju jer Bosna i Hercegovina se nalazi u jednoj teškoj gospodarskoj i socijalnoj situaciji, pa sam to rekla jer mi se čini rasprava o ovom pitanju na neki način će usložniti i onako složene, kako društvene, tako političke i druge prilike i odnose unutar Bosne i Hercegovine. Čini mi se posebno zbog toga što 59 smo čuli evo u uvodu i od predlagatelja, od ministra, kroz određene rasprave, da mi po ovom pitanju nemamo određenih činjenica i meni u pripremi za ovu sjednicu po ovom pitanju, ono što sam vidjela se čini da je ovo pitanje riješeno i da su temeljni akti za rješavanje ovog pitanja bili Opći okvirni sporazum za mir u Bosni i Hercegovini i Mišljenje Arbitražnog povjerenstva za bivšu Jugoslaviju, odnosno pod nazivom Banditerova komisija. Znači zadaća ova dva povjerenstva je bila da identificira, odnosno odredi granice između Bosne i Hercegovine i Crne Gore u vrijeme priznanja ove dvije države, što je zapravo i učinjeno. Mene čudi da se u Prijedlogu ove rezolucije prelazi, na neki način, preko ovih i drugih činjenica i traži se ovom Rezolucijom da se Prijedlog ugovora između Bosne i Hercegovine i Crne Gore odbije, te da je isti neutemeljen, da je upitan, da je zapravo štetan po Bosnu i Hercegovinu, ali se ne navode razlozi gdje tu i koji su to razlozi štete po Bosnu i Hercegovinu. Istina ovdje se takođe u ovoj Rezoluciji u raspravi iznose i argumenti se koriste povjesne činjenice koje uistinu treba provjeriti i potkrijepiti. Traži se da se formira takođe posebno povjerenstvo koje bi se bavilo ovim pitanjem, a opet kao da se ovim pitanjem ni jedna nadležna institucija, odnosno Povjerenstvo za državne granice nije niti bavilo i da ovo pitanje, evo i sam je ministar potvrdio, niko nije spomenuo proteklih niti 10, niti 15 godina. Stoga za ovako jedno važno pitanje za Bosnu i Hercegovinu koje je prije svega političko, a tiče se, kako stabilnosti, ja bih rekla, tako i obstojnosti sve zbog toga što se ovim pitanjem otvaraju mnoga pitanja, odnosno sva pitanja koja se tiču Bosne i Hercegovine, pa i sam njen naziv. Ja bih rekla i smatram da je potrebno da svi mi imamo puno više činjenica i argumenata kako bi kvalitetno o ovim stvarima mogli raspravljati, a opet kažem sve u interesu stabilnosti i obstojnosti Bosne i Hercegovine kao države tri konstitutivna naroda i građana koji u njoj žive. Stoga na temelju ovoga, nastojaću skratiti svoju raspravu, ja bi predložila jedan zaključak kojim bi tražili od Vijeća ministara i nadležnog Povjerenstva koje se bavi pitanjem državne granice da nam dostavi jednu cjelovitu informaciju po ovom pitanju, koja bi svakako sadržavala i sve probleme koje se tiču utvrđivanja granice između Bosne i Hercegovine i Crne Gore, znači i oko ovog teritorija, kako bi onda temeljem takve jedne informacije mi mogli znati da li nam je potrebna jedna rezolucija, u kakvom obliku i da li je uopće trebamo usvajati. Hvala vam ljepa.
Hvala lijepo gospođo Krišto. Za riječ se javio uvaženi zastupnik, gospodin Vjekoslav Bevanda. Izvolite.
Hvala predsjedatelju. Evo da štedim vrijeme i da ne razmišljam u kojoj sam ulozi vrlo, biću vrlo kratak, a da dopunim ono što nije rečeno ili je bitno a stvara krivu sliku. Prvo ne mogu se pomiriti s tim, ni tim kvalifikacijama da je Državno povjerenstvo radilo neozbiljno, još manje se mogu složiti s tim da je Vijeće ministara radilo u tehničkom mandatu bavilo se Ugovorom o granicama sa Crnom Gorom. Rekli su prethodnici koliko Povjerenstvo postoji i stiče se na neki način, ono što je barem plasirano u medije, u medijima od ovih eksperata, da su tamo neki ljudi, državni službenici koji nemaju pojma, ali eto oni došli nešto dogovarali, Đuro Pucar Stari i njegova rodbina prije, i otprilike to je to. Nema neozbiljnosti i ne mogu prihvatiti da je u ovome radu bilo neozbiljnosti. Shvatio bi sve ove diskusije i polemike i traženje dodatnih dokumentacije i svega ostalog da sad se ovdje razmatra, doće i to na red, Ugovor o granici između Bosne i Hercegovine i Crne Gore. Vijeće ministara je završilo svoj posao, potvrdilo jednoglasno materijal koji je 60 dostavio, ga je dostavilo Državno povjerenstvo. U više navrata razmatrano na, u etapama dokle se došlo, pojavio se jedan tehnički spor a on se radio između granica općine Foče i Pljevlja, ali je postignuto u Povjerenstvu, ja ne znam šta je, u čemu je problem kad se postigne, znači, neka suglasnost, valjda smo svi heroji kad otprilike ne postignemo nešto i tako ćemo ubirati političke poene. Neću ponavljati ono što je rekla uvažena gospođa Krišto i korektno rekla šta je osnov. Teritorij Sutorine je u vrijeme međunarodnog priznanja dvije država je bio sastavni dio teritorija tadašnje, dotadašnje Republike Crne Gore i nije bilo osnova započinjati bilo kakve razgovore o tom teritoriju kao spornom. To je činjenica. Uz sve ove informacije, odnosno dezinformacije medijske meni se uopće ne želi referirati jer smo puno vremena potrošili razmatrajući jedan po jedan akt. Ovo je završeno, ono što je usaglašeno i parafirano između dva povjerenstva to je i tekstualni opis potezanja državne granice, topografske karte, 19 listova sa ucrtanom graničnom crtom koji su prilozi Ugovora o granici. I sasvim normalno kad ovo dođe poslije Predsjedništva ovdje na ratifikaciju da će se o svemu voditi računa. Ali reću samo nešto, jer malo se govorilo o tome, od rata do međunarodnog priznanja, od Drugog svijetskog rata, treba podsjetiti nije ovdje rečeno da je Parlament Crne Gore 08.08.'45. donio Oluku o novoj podjeli srezova kojom je u sastavu Crne Gore Sutorina. Skupština Bosne i Hercegovine je donijela sljedeće akte, uredbe, zakone: Uredbu o određivanju područja narodnih odbora i ustanovljenju sjedišta mjesnih i narodnih odroba iz '45., Zakon o administrativno-teritorijalnoj podjeli Narodne Republike Bosne i Hercegovine iz '59. I svim ovim aktima definirane su granice BiH bez Sutorine. U Dejtonu je prihvaćena granica Bosne i Hercegovine bez Sutorine, a prošle godine obavljen je, evo najsvježije ono ako nas sjećanje služi, popis stanovništva u BiH bez primjedbi na popisne krugove Općine Trebinje, koje takođe nije sadržavalo Sutorinu. Teritorija Sutorine treba reći tako, i nije hrabrost nego malo reći istinu, teritorij Sutorine u vrijeme međunarodnog priznanja dviju država, o tome su govorili gospodin Lagumdžija i gospođa Krišto, je bio sastavni dio teritorija dotadašnje Republike Crne Gore i nije bilo osnove započinjati bilo kakve razgovore o tom teritoriju kao spornom. Sutorina je sastavni dio Republike Crne Gore. Već je rečeno u diskusiji šta znači otvaranje na ovakav način nečega što je stručno i dokumentacijski i faktički urađeno, prošle procedure, sutra ćemo mi slušati i dva visokopozicionirana predstavnika dvije zemlje lidera i sve one čestitke za odrađeni dio posla do sada, znači još treba Predsjedništvo i Parlament, onda treba reći da smo faktički domoljubni. I ne mogu prihvatiti ovo pozivanje na neke strahove, ja ne znam ko se plaši, čega se to plašimo, koga treba upozoravati na neke strahove i pozivati da se iznose stavovi. Za mene je obveza sviju nas da govorimo o istini, a kad se već govori o istini onda treba reći ove argumente koji su dokumentacijski potvrđeni. Hvala vam.
... javio gospodin Šefik Džaferović.
Poštovane koleginice i kolege. Baveći se, dakle, ovim pitanjem ja sam došao do nekih zaključaka i oni su otprilike, da vam ne bi uzimao previše vremena, sadržani u sljedećem. Bosna i Hercegovina ima puno pravo da problematizira ovo pitanje jer institucije Bosne i Hercegovine nikada nisu donijele odluku da se odreknu ovog teritorija. Jesu donosile odluke o organizaciji zemlje bez tog teritorija, ali to su dvije različite vrste odluka. I što se toga tiče, dakle, za mene ništa ne bi bilo sporno, ja bi vrlo otvoreno nastupao da nije onoga o čemu je, doduše na svoj način, govorio uvaženi ministar Lagumdžija. I ja vas pozivam da se taj dio diskusije ima ozbiljno u vidu jer Bosna i Hercegovina je priznata od Amerike i EU 06. aprila 1992. godine retroaktivno sa danom stupanja na snagu 61 referenduma, to je 06. mart '92. godine u njenim međunarodno priznatim granicama, a to su one granice na kojima su ili na kojima je od strane izvršne i sudske vlasti, dakle upravne i sudske vlasti vršena vlast u Bosni i Hercegovini. Sutorina u tom trenutku nije bila, ja, Škuljevi, u tom trenutku i vrh poluotoka Kleka jesu bili, ja još uvijek ne znam, dakle, odgovor na pitanje šta će značiti ukoliko bismo mi otvorili i doveli u pitanje princip na osnovu kojeg su priznate međunarodne granice Bosne i Hercegovine. I meni treba odgovor na to pitanje, treba odgovor cijeloj javnosti. A javnost Bosne i Hercegovine kao i svi mi ovdje u ovoj sali, ja mislim, promišlja na sljedeći način, željeli bismo mi Sutorinu i osjećamo tu historisku nepravdu koja se očigledno dogodila, ali ne bismo nipošto ulazili u taj proces ukoliko ćemo pretrpjeti veću štetu od one koju u ovom trenutku imamo. I to je suština i filozofija trenutka u kojem se nalazi Bosna i Hercegovina. Zbog toga ja mislim da bosanskohercegovačka javnost mora biti bez ikakve rezerve potpuno informirana o svakom mogućem potezu kojeg ćemo mi povući, kao i o posljedicama svakog mogućeg poteza. I zato mislim da je gospođa Pandurević dala jedan korektan prijedlog u kojeg se mogu ukomponovati i prijedlozi koje je isticao ministar Lagumdžija, i gospođa Vajzović, i gospođa Krišto, jedino u prijedlogu gospođe Pandurević nedostaje u drugom stavu dvije ili tri riječi. Ona traži javnu raspravu pred Ustavnom komisijom, i to je u redu, određuje rok, i u drugom stavu kaže da se odlaže izjašnjavanje o ovoj Rezoluciji. I tu nedostaje samo još jedna stvar da se obustavlja daljnja procedura Ugovora o državnoj granici dok mi ne završimo, dakle, tu raspravu i onda se to nastavlja, ja mislim da se to pretpostavlja. I zamolio bih je da dopuni tu tačku dva svoga prijedloga, jer mi mislim da ne treba da usvajamo ni Rezoluciju u tekstu koja suspendira Ugovor i sve ono što je rađeno, ali mislim da nebismo mogli ni nastaviti u ovom trenutku sa procesom ratifikacije sve dotle dok ove stvari ne raščistimo ovdje. Mislim da je bolje da to radimo u Parlamentu, ovo je narodna kuća, nego u Vijeću ministara, da uključimo što je moguće širu javnost i Ustavnopravna komisija to može da uradi. Toliko, hvala vam.
Hvala gospodine Džaferoviću.
/nije uključen mikrofon/
Hvala lijepo. Pošto više nema prijavljenih ja, za riječ se javio uvaženi zastupnik gospodin Denis Bećirović. Izvolite Denise.
Dakle, ja želim na kraju ove rasprave da se zahvalim svim diskutantima i iz Vijeća ministara i od strane poslanika. Želim vrlo jasno reći da mi danas ne radimo na tome da raspakujemo granice Bosne i Hercegovine već da potvrdimo one granice na koje imamo vlasničko pravo. Kao predlagač ove Rezolucije prihvatam amandman koji je dostavila uvažena profesorica Hanka Vajzović, a ne bježim ni od ove činjenice koju su predlagali neki poslanici da možda napravimo i kratku pauzu i formuliramo još jedan zaključak koji bi govorio o tome, a suština ove Rezolucije i jeste u tome da preispitamo ove stvari, da zaista svi saznaju sve činjenice u vezi sa ovim pitanjem i da tek onda donosimo odluke. Poštujem zaista sve klubove, sve iskazane stavove, ovdje sam ovih dana i danas vidim da su jedine dvije stranke koje su protiv ove izričito Rezolucije SNSD, koji nažalost trenutno nije u sali, i HDZ. Poštujem stav i SNSD-a i HDZ-a da ne prihvataju to, ali isto tako i oni trebaju poštovati stav i stavove koji su se danas čuli. 62 Rekao sam nešto ću reći o ovom stavu 3., u Mišljenju broj 3. Badinterove komisije, prije svega u onom dijelu koji se odnosi na načelo .../govori na engleskom jeziku/, međunarodno pravo u primjeni tog načela poznaje izvjesnu hijerarhiju akata i činjenica države prethodnice. Šta kaže međunarodno pravo? Prod broj 1. – Najvažniji su akti središnje federalne vlasti o razgraničenju teritorijalnih cjelina koji su bili na snazi u trenutku njihovog sticanja nezavisnosti. Šta to znači? Međunarodno pravo također kaže i to – odlučujući je posljednji akt ukoliko je zamjenio prethodne. Mi moramo znati da je posljednje razgraničenje urađeno na AVNOJ-u, i to niko ne može negirati. Ako ima neko drugo razgraničenje istog trenutka povlačim tekst ove Rezolucije. To mora znati ovaj Parlament, ali i javnost. Međunarodno pravo kaže pod broj 2. – Tek u nedostatku akata federalne vlasti vodi se eventualno računa o eventualnim sporazumima organa dviju teritorijalnih cjelina. S obzirom da mi imamo takav akt središnje federalne vlasti mi ne trebamo o ovome drugom ni da govorimo. I koristeći ovo vrijeme zaista moram reći da je skandalozan argument koji se povlači ovih dana i po medijima o tome ako Bosna i Hercegovina dobije Sutorinu da će Srbija time imati izlaz na more. Oni koji potežu taj argument oni nisu svjesni šta rade. Mislim da s tim argumentom je onda neko prodao ljudi Banja Luku, Bijeljinu, Foču i Trebinje, mi više onda nemamo problem sa Sutorinom. I ne mogu da vjerujem da se taj argument u javnosti poteže što je zaista po meni skandalozno.
Hvala lijepo. Imamo još dvije kratke replike pa ćemo zaključiti raspravu. Gospođa Hanka Vajzović i nakon toga gospodin Nikola Lovrinović i to je to. Izvolite.
Hvala lijepa. Budući da sam na početku svog maloprijašnjeg izlaganja upravo naglasila da imamo i individualnu odgovornost u smislu vaganja za i protiv, korisno-štetno, moguće ili ne, nisam nikako došla do one faze arbitraže, nego potrebe da u ovdje u našim prilikama interno, rekla bi, raščistimo stvari i pripremimo bolje ovo sporno pitanje. Pošto je uvaženi predsjedavajući upravo tako govorio dozvolite da predložim neka to, moguće i uz ovaj prijedlog od kratke pauze, da se sroči kao zaključak za koji bi smo glasali. Možda bi to bilo u ovom trenutku najbolje, ja mislim da je sadržano sve što ste Vi maloprije kazali ono najvažnije. Hvala.
Hvala Vam lijepo. Već je gospođa Pandurević popravila svoj zaključak u skladu sa ovom diskusijom, potpisan je i dolazi on pred sve zastupnike. Gospodine Lovrinović, izvolite, imate riječ.
Lovrinović.
Lovrinović tako sam i rekao. 63
Učinilo mi se drugačije.
Nije, nije, Lovrinović, dobro ja to pamtim.
Pozdravljam sve nazočne. I predsjedavajući prvi put se javljam, dakle ne znam kojim očima je to gospodin Bećirović vidio kako će tko glasovati, a da je vidio da će SBB glasovati, ako nije tu ne znam kako će oni za to glasati. A koliko vidim da stvar ide k tome da glasujemo o zaključcima ili amandmanima a ne o Rezoluciji tako da bih ga molio da gleda nekim drugim očima. A predlažem, dakle, da se amandman koji ste Vi predložili napravi u posebnom obliku, a ne da se dodaje zaključcima koje je gospođa Pandurević izložila, odnosno amandmanima radi glasovanja. Hvala lijepo.
Ma, što se mene tiče to je sve isto, ja sam to ovdje na zahtjev gospođe Pandurević, evo sa sekretarom popravio, onda je to njoj odneseno da to potpiše pošto je ona autor, isto je to, dakle možete to smatrati zajedničkim, kako god hoćete mislim, nemojte da formaliziramo, bitna nam je suština. Gospodin Mirsad Mešić replika. Izvolite.
Gospodine predsjedavajući nije replika to je jedan prijedlog, ali evo nisam znao kako da se prijavim. Dakle, predlažem da predsjednici klubova zajedno sa Kolegijem daju taj zaključak i da poslije pauze raspravljamo o tom zaključku.
Hvala Vam lijepo Mirsade. Gospodin Nikola Lovrinović ponovo replika. Izvolite.
Pa, naime procedura oko ugovora je već u određenoj proceduri u Predsjedništvu. Dakle, da li sad našom željom da dobijemo potpunije informacije kad nam takav ugovor dođe i da li mi našim zaključkom danas zaustavljamo takav proces koji je već poodmako, dakle nisam siguran. Zato bih volio da se to razdvoji pa neka se glasuje, dakle, o tome. A proceduru, dakle, Predsjedništvo može zaustaviti samo ako želi.
Dobro, hvala Vam gospodine Lovrinoviću. Ponovo replika gospodin Denis, Denise Vi ste već iscrpili replike. 64
Nije replika već poslovnička.
Hajte može poslovnička, hajte ali molim Vas.
Zahtjev, tražimo pauzu od 30 minuta, a u toj pauzi da iskoristimo ...
Ja bih Vas zamolio ako možemo samo da završimo, mislim nemamo vremena za pauze, nemojte molim Vas, eto ja Vas pozivam nemojte pauzu, dajte da radimo, molim Vas.
Prijedlog je, dakle, gospodine predsjedavajući da u toj pauzi konstruktivno iskoristimo tu pauzu na način da Kolegij, predlagač i predsjednici klubova usaglase jedan zaključak koji bi onda bio ponuđen na izjašnjavanje.
Ja mislim da je, ja mislim da je puno 30 minuta, može li 10 minuta pauze? Eto 10 minuta pauze. Prošireni kolegij u ovu salu ovamo. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Dobro, molim vas sačekajte malo u sali, sačekajte molim vas da uvažimo kolegu, čekajte malo. Sjednite zauzmite mjesta, pauza još nije stupila na snagu. Gospodin Zaim Backović. Nakon toga ćemo zaključiti raspravu i dati 10 minuta pauze. Izvolite.
U ukupnom diskutovanju ovdje ... predložili veći broj zaključaka. Ne vidim da na stolu imamo zaključke koje je predložio ministar Lagumdžija, mi ih nismo dobili. Pa, ja ih na sto nisam dobio, jer imamo i te zaključke, znači ima tu zaključaka još. Ništa drugo, da vidimo gdje smo.
Hvala vam lijepo. Dakle zaključena rasprava. Pauza 10 minuta. Sazivam Prošireni kolegij u salu 2/2. Poštovane dame i gospodo, nastavljamo sa radom. Želim da vas obavijestim da smo nakon pauze na sjednici Proširenog kolegija, ali o tome će svakako Dom se morati izjasniti, postigli saglasnost da u pogledu ove tačke dnevnog reda bi zaključci mogli da glase, na tragu onih prvobitnih zaključaka gospođe Pandurević, jer ovo što sam ja predlagao, svakako podrazumjeva ulogu Parlamenta i u ovoj proceduri zaključivanja Ugovora, jer bez odobrenja Parlamenta nema ratifikacije sporazuma. Dakle, dogovorili smo se da nam zaključci glase: – Da se zadužuje, da vam predložimo zapravo da zaključci glase – zadužuje se Ustavnopravna komisija Predstavničkog doma da do 27. februara 2015. godine organizira javnu raspravu po pitanju statusa Sutorine i Predstavničkom domu dostavi zaključke rasprave i odlaže se izjašnjavanje o Prijedlogu rezolucije o Sutorini do okončanja javne rasprave do kada se produžava i amandmanska faza. Dakle, to bi bio zaključak. Mi smo Dom koji će voditi tu raspravu, mi smo Dom koji će imati priliku da raspravlja i o ugovoru kada dođe, i mi znamo kad šta treba da uradimo. Dakle, sve je to u našim rukama, ništa nije izvan naših ruku, tako da je ovaj treći zaključak, ako je nekome sporan, zapravo i suvišan. Mi nastavljamo dalje sa sjednicom. Sada imamo tačku dnevnog reda koju nam je predložio gospodin Denis Bećirović, a koja glasi, Ad. 5. Prijedlog gospodina Denisa Bećirovića a koji glasi - Razmatranje pritisaka na slobodu informiranja i slobodu medija u Bosni i Hercegovini s posebnim osvrtom na policijski pretres i blokiranje redakcije portala Klix.ba
Uvaženi predsjedavajući. Imajući u vidu da sam već kod utvrđivanja dnevnog reda dijelom gvorio o ovoj temi, pokušaću sada skratiti svoje izlaganje. Dakle, materijal za raspravu o ovoj tački dnevnog reda je dostavljen. Ja mislim da zakonodavni organ, u ovom slučaju najviši zakonodavni organ Bosne i Hercegovine treba da se očituje naspram sve učestalijih pojava zastrašivanja i prijetnji koje se upućuju medijima u Bosni i Hercegovini. Imajući to u vidu mislim da bi bilo dobro da u okviru ove tačke dnevnog reda usvojimo i dva zaključka. Predlažem – Da Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH prihvati ocjene i zaključke koji su sadržani u saopćenju Vijeća za štampu BiH, a koji su dostavljeni u materijalima za ovu tačku dnevnog reda. I drugi zaključak – Zadužuje se Vijeće ministara BiH, u okviru Vijeća ministara naravno posebno Ministarstvo sigurnosti, da najkasnije u roku od 30 dana dostavi na razmatranje Predstavničkom domu informaciju o pojavama pritisaka i zastrašivanja, kada je riječ o slobodi medija u Bosni i Hercegovini. 66
Gospodine Bećiroviću dostavite nam samo to u pisanoj formi. Gospodin Šemsudin Mehmedović, diskusija. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dame i gospodo zastupnici, uvaženi gosti. Ja naravno podržavam ovo o čemu je govorio gospodin Bećirović, da se pripremi jedna sveobuhvatna informacija o slučajevima pritisaka na medije. Međutim, neću ja govoriti o nekim, možda za bh javnost manje važnim medijima, kao što su portali nekog lokalnog karaktera ili regionalnog karaktera koji nažalost doživljavaju veoma neugodne situacije i o čemu se uopšte niti govori, niti piše, niti nažalost pravosudne institucije o tome daju svoju zadnju riječ. Evo konkretni slučajevi su u Brčkom recimo, u Zenici, itd., itd. Ali, ja hoću da govorim o jednom drugom aspektu, a to je institucionalan pritisak na medije. Zašto ovo kažem? Mi imamo situaciju da nam recimo institucija Bosne i Hercegovine, Regulatorna agencija koja treba da bude regulator, enormno visokim taksama za licencu, zapravo dovodi u situaciju da mali mediji ne mogu da egzistiraju, ne mogu da opstanu, jer se oni samofinansiraju. Oni ne žive od RTV pretplate, oni nemaju nikakve druge izvore prihoda osim reklama. I konkretan slučaje, evo Komisija za promet i komunikacije je razmatrala zapravo žalbu jednog od medija, gdje je Regulatorna agencija za komunikacije, kao regulator, kao instititucija Bosne i Hercegovine ne reaguje, zapravo imamo administrativnu šutnju, što zbog razloga neriješenog statusa direktora ove veoma važne institucije, jer zapravo mi smo tamo imali situaciju da imamo 5, 6 ili 7, ne znam ni ja koliko godina, v.d. direktora, danas imamo situaciju da i nemamo više ni v.d. direktora, nego ne znamo ko predstavlja uopće tu instituciju. Zbog toga imamo administrativnu šutnju, a evo to je svojevrstan vid pritiska na medije kojima se ne rješavaju potrebe koje oni imaju postavljene pred ovu instituciju. Prema tome, ja mislim da ovaj regulator treba ozbiljno da se pozabavi visinama taksa za licence, za medijske kuće koje su, da tako kažem, manje važne za bh javnost, ali su važne za onaj dio teritorije Bosne i Hercegovine koje oni pokrivaju. Jer je očigledno da na taj način zapravo onaj ko trenutno vrši vlast ili ima parlamentarnu većinu, to je prethodni saziv, prethodni sastav Vijeća ministara, odnosno parlamentarna većina koja je imala vlast i pokazala, jer su izmijenili Zakon o komunikacijama, da tako kažem na mišiće brojem glasova. A to nije dobro, jer ovo je regulator koji treba da reguliše ovaj prostor na jedan zakonit i da ne kažem potpuno neovisan način, ali neovisan od dnevnog političkog uplitanja u rad ove institucije. I još jedna činjenica o kojoj bi trebalo da vodi se računa, možda i kroz zaključke, a to je zapravo, mi imamo situaciju da je bh javnost, odnosno prostor preplavljen raznim ilegalnim portalima za koje se ne zna ni ko je glavni urednik, ni ko je vlasnik, ni ko je odgovorno lice, a možete svašta pročitati. Jutros je bilo govora o tome, zapravo veoma neumjesni, ružni komentari. Evo, danas smo imali jednu veoma ružnu raspravu koja za posljedicu ima evo napuštanje dvije političke stranke ove sjednice Doma. Mi želimo da napravimo reda u medijskom prostoru. Ne želimo da se uzburka bh javnost nekim dezinformacijama, pakovanjima i da ne govorim možda i ružnije stvari. Želimo da zapravo možda kroz izmjene Zakona o komunikacijama zadužimo regulator, evo možda Regulatornu agenciju za komunikacije, da evidentira, u najmanju ruku, ko su odgovorne osobe za određene internet portale koji nažalost, vidjećete ozbiljni portali imaju ... ima ko je glavni urednik, ko je vlasnik, itd., itd. Ali, nažalost, mi smo preplavljeni danas sa divljim, ilegalnim portalima za koje se ne zna ni ko su, ni šta su, ni koji im je cilj, itd. Evo, toliko hvala. 67
Hvala lijepo. Gospodin Senad Šepić. Neka se pripremi gospođa Aleksandra Pandurević.
Evo, ja pozdravljam ovu inicijativu, dakle, i pozivam sve kolege da danas onako, rekao bih krajnje jasno najoštrije osudimo sve ovo što je bilo u proteklom periodu i sa konkretnim ovim primjerima kada je u pitanju Klix, ali i svim drugim primjerima u kojima je bilo napada na slobodno novinarstvo u Bosni i Hercegovini. Ova ovdje zgrada i ova ovdje institucija je ustvari pravo mjesto odakle trebaju da se šalju ... i nedvosmislene poruke. Dakle, podržavam ovaj zaključak da se zatraži informacija od Vijeća ministara, da se u roku od 30 dana dostavi cjelokupna ova informacija. Ali ja bih predložio još jedan zaključak, dakle da se obaveže Vijeće ministara i druge nadležne institucije da nam najmanje dva puta godišnje dostavljaju, obavezno dostavljaju informaciju o stanju i slobodi medija u Bosni i Hercegovini, jer ćemo kroz jednu takvu aktivnost pokazati koliko zapravo mi kao društvo imamo jasan odnos i jasan stav prema tome da se ne može razvijeno društvo i evropsko društvo graditi ukoliko nema do kraja jasno određene slobode medija u tom društvu. I naravno, moći ćemo najbolje odgovoriti na ove stvari o kojima je moj kolega Mehmedović govorio. Kada budemo imali tu vrstu informacija, onda ćemo vidjeti gdje su i u samom sistemu neki propusti, pa ćemo ih na takav način moći definisati. Ja ću napisati ovaj zaključak, imaćete ga u pisanoj formi.
Hvala lijepo. Gospođa Aleksandra Pandurević. Neka se pripremi gospodin Zaim Backović. Izvolite.
Zahvaljujem se predsjedavajući. Ja mislim da nam svima pomalo nedostaje odgovornosti. I nama koji se bavimo politikom, pa možda ponekad često, možda sam i ja među tim, dajemo neke teške izjave, pa i do medija. Ali zato je kriv Zakon o zaštiti od klevete. Danas imamo takav zakon da je moguće da kao novinar navedete da vam je anonimni izvor rekao nešto, pri tom sve izmislite, pozovete se na zaštitu ..., kaže anonimni sagovornik. I niko ne odgovara, a neko na pravdi Boga pretrpi i moralnu i kako god, i porodica trpi, štetu. Mislim da možda nam treba biti jedan od zadataka ovog Parlamenta da se malo pozabavimo i Zakonom o zaštiti od klevete. U slučaju portala Klix, ako je neko bio u nemilosti tog portala, onda slobodno mogu reći da sam bila ja. Prije dvije godine sam podnijela i krivičnu prijavu MUP-u Republike Srpske, zbog prijetnji, znači na hiljade prijetnji je bilo na tom portalu, Jedinici za visokotehnološki kriminal MUP-a Republike Srpske. Do dana današnjeg nikakvu povratnu informaciju po toj prijavi nisam dobila. Zato me zaista zapanjuje ovakva brzina reakcije u slučaju afere „Dva papka“. Ukoliko je taj snimak montiran onda Klix treba, ali je to posao istražnih institucija, da odgovara zato što snimak nije uredu. Ali ukoliko je snimak autentičan, a ministar MUP-a Republike Srpske, sada već bivši, gospodin Jovičić je rekao da je riječ o autentično montiranom snimku, mislim. To piše u saopštenju MUP-a Republike Srpske i da je premijerka u dužem vremenskom periodu u kontinuitetu prisluškivana. Dakle, ako je riječ o autentičnom snimku, a ja 68 vjerujem da jeste i vidjela sam da je TV N1 čini mi se angažovala nekog eksperta iz Slovenije, onda je svakako portal Klix štitio ono što je ustvari obaveza javnog servisa, što je nažalost, trebao uraditi RTRS, a nije. On je štitio ono što se zove javni interes. I zbog toga, ako je to tako, što je štitio javni interes, prošao je tako kako je prošao. I naravno da svi, ne oni koji se ne slažu samo sa takvim postupanjem, nego svi oni kojima je stalo da ovo bude jedna demokratska uređena zemlja, treba da osude takav postupak. I mi ga osuđujemo. Ali evo, da bi uklonili i otklonili sve te dileme predlažemo zaključak, da pozovemo Agenciju za forenziku BiH, koju mi imamo, da uradi analizu i ekspertizu tog snimka, da konačno neko nakon ovoliko vremena kaže da li je taj snimak autentičan ili nije. I da se sa rezultatima svoje analize, ekspertize upozna i nadležni istražni organi. Jer, ako je snimak autentičan, a hajde da vjerujemo da jeste, riječ je o ozbiljnom krivičnom djelu koje dovodi u pitanje i legitimitet Doma naroda, jer u tom slučaju su i delegati u Domu naroda iz Republike Srpske izabrani kupovinom glasova poslanika. Dakle, možda je ovo test za sve institucije na kojem treba da pokažemo našu demokratsku zrelost i kapacitet, da se suočimo sa problemima u ovom društvu i da pokažemo malo odgovornosti. Hvala vam.
Hvala. Riječ ima gospodin Zaim Backović.
U ukupnim aktivnostima koje su provođene i nešto što se zove policijske aktivnosti, način na koji su provedene, provedene su bezdilemno kao u nekom režiranom filmu, kao u nečemu što treba dobro prezentirati i javnost učiniti tako da je ona uznemirena. Uz to napokon smo doživjeli koordinaciju rada onih koji se zovu policijske agencije, jer eto doživjeli smo da bez problema Agencija iz Republike Srpske radi svoj posao na prostoru Federacije. Nadam se da će to zaživjeti na čitavom prostoru, ali ne na ovaj način, nego da će zaživjeti tamo gdje je realni kriminal i gdje je realno opšte destruiranje ove zemlje. No, da se mi vratimo ovome što se desilo Klix-u. Da bi neko vršio radnje valjda je prije toga potrebno sprovesti predradnje koje će reći da li je ono što je dato javnosti na uvid, a prenijeli, ne samo Klix, koliko je meni poznato na desetine, na stotine portala, televizijske i radio stanice i tako redom, da li je to tačno, i tek na osnovu toga donositi sud koje i kakve mjere provoditi prema nekome. Za to prema nekome imamo zakon, Zakon o kleveti. Zašto kada ja kao građanin vršim tuženje ne vrše pretrese i dobiju, otkud, kako i na koji način se došlo do takve informacije. Gospodine Džaferoviću u prethodnom mandatu, znači ovdje javno govorim, je li, riječ je javna, nikada ni sa kim nisam pregovarao ni o kakvom probitku, jer nikada nisam bio, ovo mi je prvi put u životu, profesionalac. U 14 godina parlamentarnog rada, uvijek sam bio zaposlen u svojoj firmi. Portali su objavili i novine, mediji da mi je vaš predsjednik dao jako puno novaca zato što sam podržao Vladu u prethodnom mandatu u Sarajevskom kantonu. Kada sam tužio, izvore nisu prezentirali, i rekao sam, dajte izvore, tužiću izvore, ja protiv vas ću povući tužbu. Izvore nisu prezentirali i vukli su me tri godine po sudovima, besmislene priče, i na kraju persudili 1.500 KM. Unaprijed kažem, sve tužbe kojih ima sada dosta, koje budem dobijao idu u Dom Ljubica Ivezić i idu u Dom za nezbrinute stare osobe u Nedžarićima. 69 No, vratimo se mi ovom problemu. Mislim da je gospođa ili gospođica, ja ne znam da se ne naljuti, Pandurević rekla jednu stvar koja bi morala da nas se jako tiče. To je potpuna sloboda medija, potpuna zaštita integriteta i personaliteta svake ličnosti, ali svake ličnosti. To znači i ličnosti o kojoj neko govori. Ovi koji nam govore o potpunoj slobodi, ako se sjetite, to je tačno prije 4,5 godine sada, ugasili su najveći svjetski tabloid, samo jednom tužbom, „San“, Britanski „San“, samo zato što je iznio neistine o nekome. I ovaj ga je dobio, ali je takva presuda da je tabloid morao biti ugašen. Gospodin Mehmedović govori o poplavi portala. Da, poplavi portala, poplavi ne znam više čega ne, ali to je vrlo teško kontrolisati jer su serverske jedinice po čitavom svijetu. Nisu one samo u BiH, a mi imamo apsolutnu slobodu pristupa informacijama kroz taj elektronski medij ili internet, kako god hoćete. Mi bi trebali na drugi način, jer kad tad se dođe do izvorišta, regulisati Zakonom o istinitosti informacija i zakonom koji će regulisati status onih koji su klevetom povrijeđeni. Sa druge strane, u cjelosti zaštititi slobodu pristupa informacijama o svakom od nas, onome ko piše. Jer imate situaciju u kojoj kao građanin, kao poslanik, kao zainteresovano lice, uputim zahtjev za pristup nekim informacijama. Bez obzira što imamo Zakon o slobodi pristupa informacijama, ja bih volio da vidim, svi mi ovdje sjedimo, koliko je od nas dobilo na osnovu našeg zahtjeva neke informacije. Do danas na 14 do sada predatih zahtjeva nisam dobio ni jedan odgovor ili odgovor je ravan nuli. Samo kažu, službena tajna, poslovna tajna, državna tajna. Zamislite, državna tajna Ugovor o cijeni plina u Bosni i Hercegovini. To me živo zanima kako je to moguće. Zna se uvoznik, zna se distributer, zna se ovaj, zna se sve, ali ne možete ugovor dobiti da vam je zlatna petokraka na glavi. Da, da, zlatna petokraka, imam razlog zašto ovo govorim, mogu vam objasniti šta znači ta zlatna petokraka. Apsolutno osuđujem postupak koji je urađen prema portalu Klix, bez obzira, kao i što gospođica Pandurević kaže, sam pretrpio od tog portala i ja dosta napada, ali kažem apsolutno podržavam slobodu medija, apsolutno podržavam istinitost informisanja, apsolutno podržavam da se zaštiti dignitet ugroženih kategorija, nisu tu samo novinari, da mi sada ovdje ne nabrajamo koliko toga ima, i iniciram da se radi na donošenju novog zakona koji će zaštititi građane. Na koji način to je, prepišimo ga, prepišimo zakon jedne od zemalja EU, ništa drugo. Je li to Francuski, Francuski, je li to Njemački, Njemački. Pošto mi ovdje inače imamo zakonodavstvo koje je tako izmiješano da je u Federaciji ovdje, znaju moje kolege iz Republike Srpske, u nasljednom redu i ženine tetke, svastike, njene, njegove sin. Finski zakon prepisali i donijeli ga, koji je neprimjenjiv sa aspekta, znači tako eto donosimo takve zakone. Dajte onda da jedan od tih zakona preslikamo. I valjda će onda biti usklađeno način na koji ćemo komunicirati, ali dajte da ih mi radno zaštitimo. Jer svi govore o radnoj zaštiti novinara, o ucjenama novinara od vlasnika, od ne znam koga. Koliko je stvarno kod nas uposleno novinara, ima li iko taj podatak? Koliko u medijima tih ljudi oficijelno radi i nalaze se na Penzijsko invalidskom fondu, njihovo ime. Zna li to iko? Takav podatak niko nema. Predlažem, gospodine predsjedavajući, da uputimo PIO/MIO-u i Penzionom fondu Republike Srpske da nam izlistaju koliko je po medijima uposleno novinara. Hvala.
Hvala lijepo. Gospođa, Borjana Krišto je tražila riječ, prva zamjenica. Izvolite. 70
Hvala lijepa. Uistinu sam razmišljala što kazati pod ovom točkom, jer materijal koji sam dobila kao inicijalna točka, na neki način govori uistinu o nekakvom pritisku na medije, o slobodi medijskog izgovaranja, o njihovoj neovisnosti, itd. Ja bih to mogla na neki način razumjeti da mi otvorimo jednu temu i da o tome raspravljamo na jedan način, evo kao parlamentarci i da iznesemo tu svoj stav, pa možda i nekakve ocjene ili kvalifikacije, itd. Pošto se ovdje govori o napadu na portal Klix.ba ja uistinu nemam puno podataka o takvim stvarima i o činjenicama, ali me čudi da nitko do sada u ovoj raspravi nije iznio određene stvari koje se tiču radnji i postupaka zbog čega je to došlo. Zapravo, ono što je meni poznato, što sam se upoznala kratko, istina preko takođe medija, da se ovaj slučaj vodi u dva smjera i da se vodi pred nadležnim institucijama, odnosno pred tužiteljstvom. U ovom slučaju se radi, s jedne strane o istrazi da li se radi o autentičnom audio zapisu ili s druge strane o nezakonitim radnjama prisluškivanja. I radi se, znači, o vođenju istražnih, odnosno sudskih postupaka. I zapravo na stranicama i piše da je policija, po naredbi nadležnih agencija institucija kojima je posao da rade i sprovode to, napravila ovu situaciju, ušla u prostorije i obavila pretres na način kako je to obavila. Neko je od nas to i vidio, neko nije, neko se upoznao kasnije preko nekakvih slika, itd. Ja uistinu ne mogu više ništa od toga reći kada je u pitanju ova konkretna točka. A ne bih htjela govoriti ni na kakav način o napadima medija, jer mogao bi to svako a i ja na poseban način govoriti iz nekakvog svog kuta, ali od toga ću se suzdržati, da bilo kakva moja izjava makar ona bila s moje strane i dobronamjerna, ne bi bila shvaćena kao nekakva vrsta pritiska na slobodu medija, jer ono što želim jeste da uistinu mediji budu u funkciji istine i da služe ... našem narodu i građanima, kako bi se kreiralo, ja bih rekla, jedno normalno javno mjenje, što danas sigurno nije niti iz bliza. Ali želim reći i vratiti se na situaciju i priču kada je u pitanju Klix.ba, da li mi to, zašto se od nas neko ne usuđuje kazati, mi smo pričali i pod prvom točkom, inicijativom o smjeni kolege Džaferovića, ne znam, da li će sud izvršiti ..., kako će donijeti, itd., da li mi kroz ove rasprave vršimo pritiske na pravosuđe, itd. Ko to, znači, danas vrši pritiske na te medije? Da li je to pravosuđe, da li je to neko drugi, ja se ne usuđujem kazati, jer nemam dovoljno informacija i mislim i želim vjerovati da će institucije raditi svoj posao u okviru ovlasti koje ima. A svoj doprinos kao zastupnica, i naravno koja pripadam, evo hrvatskom narodu i kao građanka, naravno, određene sredine iz koje dolazim, daću puni doprinos slobodi pristupa medija i istinitosti, kako informacija tih, tako i onih koje dolaze od nadležnih institucija, kako bi svi mi mogli na neki način argumentirano i valjano prosuđivati, donositi odluke i zaključke, pa se svi, na neki način, naći u takvoj jednoj medijskoj realnosti. Evo, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Riječ ima gospodin Damir Bećirović. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, dopredsjedavajući, kolege i kolegice. Žao mi je što smo došli u ovakvu situaciju da raspravljamo o slobodi medija u našoj zemlji. Sigurno da svi mi imamo neke lične svoje, lična iskustva sa nekim od medija, ali mislim da je neupitno da mora postojati sloboda medija, pored svega onoga što se događa i u novinarstvu i kod novinara. Ono što mene ovdje zabrinjava to je što ne raspravljamo o samom sadržaju snimka koji se pojavio u javnosti. Svi smo mi čuli o prelascima, o kupovanjima, ali 71 mislim da je ovo prvi put da postoji snimak takvog nečeg. Tako je vrlo bitno ovo što je kolegica Pandurević rekla, znači da li se radi o autentičnom snimku, i žao mi je što kolege iz SNSD-a nisu ovdje. Ako je autentičan, onda oni sigurno znaju i ko je to snimao. Pogrešno je prebacivati na novinare jednog medija, u ovom slučaju Klix-a da su oni vršili neovlašteno snimanje premijerke, što je smješna činjenica. Pogrešno je da Tužiteljstvo i Sud u Sarajevu na osnovu takvog naloga donosi ovakve odluke. Ja se nadam da ćemo i mi ovdje svi imati više razumijevanja i više pažnje, u ovom slučaju pogotovo, i da ćemo podržati ovaj zaključak koji je kolegica Pandurević rekla. Nadam se da ćemo obezbijediti i novinarima, koliko god negativnih iskustava imali, da ćemo im obezbjediti uslove za rad i uslove za izvještavanje. Mislim da je vrlo bitno da se ovaj slučaj dovede do kraja, da znamo ko je pogriješio, da nemamo stalno neki upitnik kod svih nas. Jer, ovaj slučaj može odlučivati o ovome što je kolegica rekla i o Domu naroda, o eventualnom izboru u Dom naroda. Tako da pozivam kolege koji su ovdje bar danas prisutni da podrže ovaj zaključak kolegice Pandurević. Hvala vam.
Hvala lijepo. Gospodin Saša Magazinović, onda ću ja samo dvije rečenice da kažem i zaključićemo raspravu. Izvolite.
Evo, predsjedavajući, ja ću značajno skratiti ono o čemu sam htio govoriti, budući da vidim da i druge kolege govore i razmišljaju u istom pravcu, ali zaista je važno da govorimo o ovoj temi. Ono što se desilo, i što je direktan povod za ovu današnju raspravu, redakciji portala Klix.ba je nešto što više priliči Azerbajdžanu, a moje kolege koje su bili i još uvijek su članovi naše delegacije u Parlamentarnoj skupštini Vijeća Evrope znaju zašto kažem Azerbajdžanu, jer je to simbol represije prema medijima i stalna tema. Dakle, ovo priliči više Azerbajdžanu, nego državi koja bi rado da se poredi po medijskim slobodama i vladavini prava sa državama EU kojoj teži. Slažem se sa svima koji kažu da je javno izgovorena riječ javnih ličnosti ima veliku težinu. To je fakat. I slažem se da se vrlo često pretjeruje. Bili smo i jutros svjedoci toga, vjerovatno ne razmišljajući kakve to posljedice ostavlja u javnosti. Slažem se takođe sa svima onima koji kažu da napisana ili riječ novinara, izvještača u komentaru, također ima veliku težinu. I to je fakat. Odgovornost za posljedice izgovorenog, napisanog, rečenog, su na obadvije strane. Iako smo svi, ili većina ljudi koji ovdje sjede, bili predmet iznesene neistine, da to vrlo blago kažem, po meni nije sporno da i o tome treba govoriti. Međutim, ono što je kolega Bećirević danas predložio kao tačku dnevnog reda je sasvim nešto drugo. Zbog toga ću reći još samo dvije rečenice i završiti. Mi smo danas usvajanjem ove tačke dnevnog reda obavezali se da ćemo govoriti o slobodi medija i u kontekstu slučaja koji se desio redakciji portala Klix.ba i optužbe za neovlašteno snimanje, ja se mogu složiti sa svima onima koji kažu da je to smješna optužba i da je ovo jedan potpuno, potpuno nepotreban događaj koji nema posljedice samo po medije, nego po imidž Bosne i Hercegovine. Ja mogu samo zamisliti koja ćemo sve pitanja imati za dvije sedmice u Strazburu na zasijedanju Parlamentarne skupštine Vijeća Evrope oko ovog slučaja. I sve delegacije Bosne i Hercegovine, ne samo parlamentarne koje se nalaze u bilo kojim formumima gdje se govori o ljudskim pravima, slobodama medija, itd. To nije niko spomenuo, a smatram vrlo, vrlo značajnim za spomenuti. 72 I na kraju, nije sporno da u ovoj sali, reći ću to u ovom trenutku postoji konsenzus, ali trebamo težiti da budemo kreatori i društvenog konsenzusa, da mediji i osobe koje rade u medijima moraju imati zagarantovanu slobodu da se bave svojim poslom bez ikakvog pritiska. A o svim drugim temama, koje su vezane za medije, nemam ništa protiv da na jednoj od narednih sjednica otvorimo takođe temu i govorimo o drugim aspektima i medijskog posla i svih onih kojima se mediji bave. Hvala.
Hvala lijepo. Evo zatražio je riječ drugi zamjenik, gospodin Mladen Bosić, pa ću onda ja. Gospodine Bosiću izvolite.
Uvaženi poslanici. Ovo je veoma kompleksno pitanje i slušao sam jednog engleskog stručnjaka za PR koji objašnjava šta je medijski spin, kaže – imate problem i vrtite taj problem da nađete ugao gledanja koji će najbolje odgovarati vašoj strani. I tako se radi i o ovom pitanju upada na portal Klix, svako ima svoj ugao gledanja. A stvar je veoma jednostavna. Ovdje niko ne spominje prethodno pitanje – da li je zaista riječ o velikoj političkoj korupciji, o uzimanju vlasti na osnovu kupovine poslanika, da li je to ustvari slučaj koji determiniše budućnost funkcionisanja, ne samo Republike Srpske, nego i Bosne i Hercegovine. Kao što je rekla kolegica Pandurević Dom naroda je biran na osnovu tako sklopljene skupštinske većine. I sada imamo prethodno pitanje – da li je tačno da je premijer Republike Srpske Željka Cvijanović izjavila ono što se nalazi na snimku, odnosno da li je snimak autentičan? Ako je snimak autentičan pa svi treba da skoče na noge i da krenemo u obračun sa očiglednom političkom korupcijom, sa nečim što je nečuveno, što ima mnogo veće posljedice od krađe, ne znam, 5, 10 ili 50 miliona, koji se svakako i ne procesuiraju u Bosni i Hercegovini, ni u Republici Srpskoj, ni u Federaciji. Ganjaju se sitni slučajevi, džeparoši, provalnici, veliki slučajevi milionskih krađa se ne procesuiraju jer niko nije, evo ministra pravde, ja ne znam da je neko odgovarao osim možda za utaju PDV-a, ali na milionskoj korupciji ja se ne sjećam da je neko odgovarao, a svi smo svjesni da to postoji. Znači, ukoliko je autentičan snimak mi imamo mnogo pitanja zajedničkih ovdje – hoće li početi pravosuđe da radi. Ako nije autentičan snimak, ako je iskrojen, ako je montiran snimak onda mogu da razumijem upad policije bilo gdje u potrazi za nečim što ima velike političke posljedice. To znači, prije svega da bi raspravljao o ovom moram znati da li je autentičan snimak. I zato je naš prijedlog da se jedinoj agenciji u BiH koja ima opremu i mogućnosti to da uradi da zadatak da izvještači snimak da li je autentičan ili ne. Poslije toga mi imamo sasvim novu situaciju, mi imamo sasvim novi pogled na čitav slučaj. Ovdje se otvara pitanje da li je štampa i mediji da li su sveta krava, da li su i oni nedodirljivi, da li smiju plasirati informacije za koje znaju da nisu tačne i da su izmišljene. Prema tome, pozivam vas da podržite našu inicijativu da ustanovima prethodno pitanje da li je snimak autentičan. Hvala.
Hvala kolegi. Za riječ se javio gospodin Džaferović. 73
Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo. Ovdje je, po mom dakle viđenju, problem trodimenzionalan. Dakle, prva stvar na sceni je, javnost to osjeti, pazite, mislim ovdje, javnost možda ponekada ne može stvari da precizno definira, ali vrlo dobro osjeća kada je problem, i ovdje je zaista problem. Na nama je da to identificiramo gdje je problem, šta je prva tačka? Prva tačka je zamjena teza. Mi se bavimo sada novinarima umjesto da se bavimo suštinom, ima li političke korupcije, trgovine mandatima ili nema. Dakle, sada je težište na tome je li nešto zakonito ili nije zakonito. I cijelo vrijeme se time bavimo. Dakle, to je u osnovi problem. Mi moramo odgovoriti, dakle, na taj problem. Prava bi stvar bila da se u proceduri utvrđivanja političke korupcije, u toj, dakle, proceduri eventualne političke korupcije raspravlja o zakonitosti dokaza ili nezakonitosti dokaza, pa da onda vidimo kako stvari stoje, pa da tek onda otvaramo pitanje načina pribavljanja toga dokaza i onoga što je urađeno. I zato javnost na ovakav način reagira. Druga stvar je zaštita izvora na koji sloboda medija ima pravo. Nema slobode medija bez zaštita izvora. Ovaj put je udareno na tu temeljnu garanciju slobode medija, i oni nisu poklekli, oni nisu odali izvor. I treba da vidimo šta u tom segmentu uraditi kako bi smo našu regulativu dogradili. I treća stvar je nadležnost i postupci policije. U javnosti ima dosta disonantnih tonova, zapravo različitih tonova kada je u pitanju postupanje policije. Može li policija s jednog područja reagirati na način na koji je reagirala na drugom području, a posebno je postupak, može li se postupati onako kako se je postupilo prema novinarima. Tamo su ljudi, tamo su prema ljudima primjenjivane metode koje se ne smiju primjenjivati u policijskim akcijama. I zbog toga ja mislim da je uredu ovo o čemu je gospodin Bećirović govorio, ovaj njegov zaključak sa podrškom zaključcima Vijeća za štampu je nešto što je sasvim u redu, pa ako hoćete, evo i ovo što je kasnije predlagano kao zaključak ili kao zaključci od gospođe Pandurević pa dalje. Toliko, hvala vam.
Hvala gospodinu Džaferoviću. Za repliku se javio zastupnik Bećirović. Izvolite.
Zahvaljujem. S obzirom da sam ja iscrpio ovu mogućnost za diskusiju želim samo kao predlagač ove tačke dnevnog reda reći nekoliko rečenica. Dakle, prije svega zahvaljujem se svim poslanicima danas koji su prihvatili ovaj prijedlog da ovo danas uđe u dnevni red sjednice Predstavničkog doma, i diskusija koju smo imali pokazala je punu opravdanost jednog ovakvog prijedloga. Moram reći da se slažem sa većinom diskusija koje smo čuli tokom ove tačke dnevnog reda. Mislim da je jako važno da iskažemo senzibilitet u ovom najvišem zakonodavnom organu Bosne i Hercegovine naspram ove problematike, ali je jako važno, i drago mi je da imamo konsenzus oko toga, da pošaljemo jasnu poruku iz Parlamentarne skupštine BiH da je sloboda medija, sloboda nezavisnog, profesionalnog, istinitog informiranja u Bosni i Hercegovini nešto što je temelj svakog demokratskog društva, pa tako i u Bosni i Hercegovini. 74 Stoga na kraju želim reći, osim dva konkretna zaključka koja sam predložio kao predlagač ove tačke dnevnog reda, podržavam i ovaj prijedlog koji je u pisanoj formi dostavila poslanica Pandurević, kao i ovaj prijedlog koji je dostavio kolega Senad Šepić. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Na ovaj način mi smo okončali raspravu povodom ove tačke dnevnog reda. Mi idemo dalje. Dakle, sljedeća tačka dnevnog reda je, su ove ratifikacije. Predlažem da prije nego što pređemo na raspravu o dnevnom redu od tačke 6. pa do tačke 16., je li tako, 17., je li tako, objedinimo raspravu i predlažem da se izjasnimo o ovom prijedlogu. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]] Dobro, dobro, u redu. Ponovo se pripremite za glasanje, glasamo o tome da smo objedinili raspravu o svim ovim ratifikacijama od tačke 6. do tačke 17. Pripremite se za glasanje, ponavljamo glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom sa 27 glasova za, bez protiv i bez uzdržanih, uz dovoljnu entitetsku većinu, usvojio ovaj zaključak. Ad. 6. – Ad. 17. Davanje saglasnosti
/nije uključen mikrofon/
Pa onda se povucite sa ovog monitora ovdje, ugasite se gore. E tako, hvala Vam. Javlja li se neko za riječ? Ne javlja se, zaključujem raspravu. 75 Glasanje je u 17:20 minuta. Vidimo se u 17:20 na glasanju. Poštovane koleginice i kolege, dame i gospodo mi sada prelazimo na završnu fazu današnje sjednice, dakle na izjašnjavanje o svim tačkama o kojima smo obavili raspravu. Idemo sada na tačku 1. to je – Usvajanje Zapisnika 2. sjednice Predstavničkog doma. Pripremite se za glasanje. Glasajte sad. Konstatujem da je Predstavnički dom Parlamentarne skupštine BiH sa 28 glasova za, uz dovoljnu entitetsku većinu, bez glasova protiv i suzdržanih, usvojio Zapisnik sa 2. sjednice. Prelazimo na tačku 2. dnevnog reda to je – Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o plaćama i drugim naknadama u sudskim i tužilačkim institucijama na nivou BiH – prijedlog Vijeća ministara (drugo čitanje). Glasamo o Prijedlogu zakona u drugom čitanju sa amandmanom i zaključkom sadržanim u Izvještaju Komisije za finansije i budžet. Treba li da čitam amandman i treba li da čitam zaključak? Ne treba. ____________(?) [[nije uključen mikrofon]]