Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України! Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему "Рада". [[10:01:26]] Зареєструвалися в сесійній залі 386 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні день народження народних депутатів України Лукашука Олега Григоровича, Цехмістренка Віталія Григоровича, якому виповнилося 40 років, і Чорновіла Тараса В’ячеславовича. Давайте привітаємо наших колег і побажаємо їм міцного здоров’я, плідних успіхів в роботі. [[Оплески]] Шановні колеги, прошу прослухати інформацію про результати нашої роботи в пленарному режимі 31 травня. Як і передбачалося, на засіданні 31 травня розглянуто 44 питання порядку денного. За результатами розгляду прийнято 14 законів, шість законопроектів прийнято в першому читанні за основу, один законопроект направлено на доопрацювання, 10 законопроектів відхилено, прийнято одну постанову, сім законопроектів включено до порядку денного сесії. За результатами розгляду пропозицій Президента України два закони прийнято у новій редакції, один закон скасовано. Так, тепер оголошення. Відповідно до статті 13 Закону України "Про статус народного депутата України" та статті 4.2.2 Регламенту Верховної Ради України інформую про входження народного депутата України Мордовія Леоніда Михайловича до складу депутатської фракції Соціалістичної партії України. [[Оплески]] Так, шановні колеги, відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у середу ми маємо 45 хвилин для виступів уповноважених представників фракцій і груп з внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв і повідомлень. Вчора під час засідання Погоджувальної ради ми погодили таку процедуру роботи сьогодні: оголосити депутатські запити, які надійшли, після того перейти до розгляду питань порядку денного, а виступи уповноважених представників депутатських груп і фракцій відбудуться під час обговорення звіту Тимчасової спеціальної комісії. Шановні колеги! У нас відводиться на це 45 хвилин, я буду 45 хвилин читати запити, після того давайте будемо ставити на голосування інші пропозиції. Надійшли запити народних депутатів України Андрія ШКІЛЯ до Президента України щодо заборони політичної партії “Українська Національна Асамблея”. Ставлю на голосування про підтримку запиту [[10:04:26]] За-135 Запит не підтримано. По фракціях, будь ласка. Наша Україна - 51, комуністів - 0, Регіони України - 0, Народна партія - 7, Блок Тимошенко - 9, СПУ- 18, Українська народна партія - 16, СДПУ(о) - 3, Єдина Україна - 0, Демократична Україна - 1, Партія промисловців і підприємців України - 2, Демократичні ініціативи - 13, позафракційні - 6. Василя ГАВРИЛЮКА до Президента України щодо захисту конституційних майнових та корпоративних прав членів Організації орендарів Черкаської обласної друкарні імені газети “Правда”. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:05:20]] За-72 Запит не підтримано. Олександра КОЛОНІАРІ до Президента України з приводу загострення міжконфесійних конфліктів на Україні та дій Тернопільської обласної державної адміністрації щодо релігійних громад села Рохманів Шумського району Тернопільської області. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:05:54]] За-82 Запит не підтримано. групи народних депутатів [[МИРИМСЬКИЙ, БУДАГ’ЯНЦ та інші]] до Президента України стосовно вжиття заходів щодо припинення розпалювання міжнаціональної ворожнечі в Україні. Ставлю на голосування про підтримку запиту. [[10:06:25]] За-67 Не підтримано. групи народних депутатів [[ГОРБАЛЬ,КОМАР та інші]] до Голови Верховної Ради України щодо необхідності блокування карток народних депутатів-сумісників та скасування результатів їх голосування. Миколи МЕЛЬНИКА до Прем’єр-міністра щодо надання товарного кредиту товариству з обмеженою відповідальністю “Аверс-93”. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, Міністра палива та енергетики, Міністра з питань надзвичайних ситуацій, Міністра оборони щодо погашення заборгованості перед працівниками Житомирського швейного підприємства “ТУСМО”. Сергія СІНЧЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу відсутності фінансування на заохочення та підтримку переможців Всеукраїнського конкурсу проектів та програм розвитку місцевого самоврядування 2004 року. Леся ТАНЮКА до Прем’єр-міністра щодо завершення будівництва загальноосвітньої школи та амбулаторії у мікрорайоні Пирогове міста Вінниця. Олексія КОРСАКОВА та Павла СУЛКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо перевірки факту поїздки Міністра транспорту та зв’язку в Монте-Карло. Сергія МАТВІЄНКОВА та Миколи КОМАРА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо збитків завданих вітчизняній металургії і державному бюджету внаслідок підвищення тарифів на перевезення та інших дій Кабінету Міністрів. Миколи ЯНКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів для стабілізації роботи міського електротранспорту в місті Горлівка Донецької області. Володимира МАЙСТРИШИНА до Прем’єр-міністра з приводу незадовільного фінансування робіт, пов’язаних із відновленням школи в селі Носківці Жмеринського району Вінницької області. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра, Міністра охорони здоров’я щодо пільгового забезпечення електроенергією і побутовим газом працівників охорони здоров’я, які працюють в сільських районах. Анатолія НАЛИВАЙКА до Прем’єр-міністра щодо виплати заборгованості по заробітній платі робітникам “Донбасдомнаремонт” міста Єнакієве. Тараса ЧОРНОВОЛА та Миколи КОМАРА до Прем’єр-міністра з приводу зневаги до суду міністра культури і туризму в справі керівника Театру російської драми. Михайла МЕЛЬНИЧУКА до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на будівництво газопроводу Мамалига-Тарасівці Новоселицького району Чернівецької області. Василя НАДРАГИ до Прем’єр-міністра щодо критичного фінансового стану підприємства “Луганськелектротранс”. Івана ТОМИЧА до Прем’єр-міністра щодо газифікації села Петрушки Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Рефата ЧУБАРОВА до Прем’єр-міністра з приводу ігнорування Севастопольською міською владою законних прав віруючих католиків на повернення римо-католицького храму святого Климента, який було націоналізовано за радянських часів. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо ситуації, що склалася на закритому акціонерному товаристві “Білоцерківська автобаза №7”. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра щодо збереження і фінансування будинку пристарілих в селі Старосілля Городищенського району Черкаської області. Михайла ДОБКІНА до Прем’єр-міністра щодо відновлення фінансування спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл у Харківській області. Володимира ПУЗАКОВА до Прем’єр-міністра стосовно ситуації, що склалася навколо питання щодо відновлення роботи Гайворонського комбінату хлібопродуктів. Кирила ПОЛІЩУКА до Прем’єр-міністра щодо повернення до спрощеної системи оподаткування малих підприємців та покращання становища і розвитку підприємництва в Україні. Олександра ЦАРЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу публікацій у засобах масової інформації Сумської області щодо фальсифікації даних про реальний стан справ в агропромисловому комплексі області. Анатолія НАЛИВАЙКА до Прем’єр-міністра щодо виділення коштів на ремонт Будинку культури в селищі Карло-Марксово міста Єнакієве. Володимира ЄЩЕНКА до Прем’єр-міністра з приводу порушення земельних і майнових прав колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства “Перемога” села Зарубинці Андрушівського району Житомирської області. Павла МОВЧАНА до Прем’єр-міністра щодо припинення незаконного будівництва адміністративно-готельного комплексу по вулиці Великій Житомирській у місті Києві. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра з приводу диспропорції в оплаті праці бухгалтерів органів місцевого самоврядування. Павла СУЛКОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора щодо порушення Конституції та законів України, політичне переслідування, здійснення погроз та шантажу голови Дібрівської сільської ради Зарічненського району, Рівненської області з боку голови районної державної адміністрації. Петра ПИСАРЧУКА до Прем’єр-міністра щодо визначення місця для захоронення відходів гальванічного виробництва. Василя НАДРАГИ до Прем’єр-міністра з приводу розбіжностей у тлумаченні норм Закону “Про податок на додану вартість” стосовно експорту товарів для підприємств легкої промисловості. Володимира НОВАКА до Прем’єр-міністра щодо фактів політичного переслідування головного лікаря Шепетівської районної лікарні Хмельницької області. Володимира МОЙСИКА до Прем’єр-міністра щодо надання деяким селам Коломийського району Івано-Франківської області статусу гірських населених пунктів. Миколи МЕЛЬНИКА до Прем’єр-міністра щодо газифікації села Комарів Вінницького району. Євгена ЛАПІНА та Леоніда ІСАЄВА до Прем’єр-міністра, голови Фонду державного майна, Державного секретаря щодо інформування про ситуацію із примусовим “переселенням” Міністерства охорони здоров’я у непристосовані приміщення та можливі порушення роботи відомства. Миколи СОЛОШЕНКА до Прем’єр-міністра щодо внесення змін до законодавства в частині надання пільг по сплаті податку на додану вартість житлово-комунальними підприємствами. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Прем’єр-міністра з приводу цинічного намагання високопосадовців попереднього Кабінету Міністрів навіть нині приватизувати територію урядових дач “Будинку відпочинку “Пуща Водиця” – урочище Межигір’я”, на якій є могили славетних козаків і не досліджені залишки святині Українського козацтва – Межигірського Спасо-Преображенського монастиря. Юрія КАРМАЗІНА до Прем’єр-міністра, голови Ради національної безпеки і оборони щодо збереження як цілісної самостійної структури центрального органу виконавчої влади – Державного комітету з нагляду за охороною праці. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Прем’єр-міністра стосовно значного зростання ціни на цукор, що вдарить по більшості населення, призведе до втрати конкурентноздатності за ціною кондитерських виробів, розвалу кондитерської галузі. Миколи ОНІЩУКА до Прем’єр-міністра щодо стану надання державного пільгового кредиту індивідуальним сільським забудовникам, молодим сім’ям та одиноким молодим громадянам на будівництво та придбання житла, та компенсації відсоткових ставок кредитів банків. Геннадія АСТРОВ-ШУМІЛОВА до Прем’єр-міністра щодо незадовільного ставлення Міністерства палива та енергетики до надання відповіді на депутатський запит стосовно погашення заборгованості з побутового палива звільненим працівникам, пенсіонерам та інвалідам шахт, що ліквідовані або закриваються. Катерини ФОМЕНКО до Прем’єр-міністра щодо прискорення затвердження об’єктів, що фінансуються за рахунок субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетами на соціально-економічний розвиток регіонів, виконання заходів з упередження аварій та запобігання техногенним катастрофам у житлово-комунальному господарстві на виконання інвестиційних проектів та газифікації населених пунктів у 2005 році. Ігоря ШУРМИ до Прем’єр-міністра стосовно спроби підміни Закону України “Про ратифікацію Європейської хартії регіональних мов або мов меншин”. Юрія КАРМАЗІНА до Прем’єр-міністра, Генерального прокурора, Міністра охорони здоров’я щодо звернення жителів міста Прилуки з приводу реорганізації Прилуцької центральної міської та дитячої лікарень, скорочення мережі медичних закладів, порушення конституційного права громадян на створення умов для медичного обслуговування. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до Кабінету Міністрів щодо необхідності зміни механізму нарахування і виплат коштів спрямованих на дотації сільськогосподарським товаровиробникам. Павла МАТВІЄНКА до першого віце-прем’єр-міністра щодо звернення акціонерів “Торезського електротехнічного заводу” Донецької області стосовно передчасного розриву договору оренди з Фондом державного майна та передачі підприємства в державну власність. Віктора СЛАУТИ та Тараса ЧОРНОВОЛА до Віце-прем’єр-міністра Миколи Томенка щодо перевірки методів проведення телефонного голосування за гурт “Ґринджоли” в ході національного відбіркового турніру та політичної відповідальності за ганебний провал української групи на міжнародному конкурсі “Євробачення”. Юрія КОСТЕНКА до Віце-прем’єр-міністра Миколи Томенка щодо проблеми дотримання законності та гармонізації стосунків між суб’єктами інформаційного простору міста Севастополя. Володимира СІВКОВИЧА до Віце-прем’єр-міністра Романа Безсмертного, Голови Київської обласної державної адміністрації щодо правових підстав проведення адміністративно-територіальної реформи в межах Київської області як експериментальної області. Тараса ЧОРНОВОЛА до Віце-прем’єр-міністра Романа Безсмертного щодо відповідності Конституції Указу Президента України стосовно експерименту із проведення адміністративно-територіальної реформи в Київській області. Раїси БОГАТИРЬОВОЇ до Віце-прем’єр-міністра Романа Безсмертного щодо фінансування заходів за проектом “Впровадження договірних і конкурсних відносин в житлово-комунальному господарстві на основі довгострокової концепції реформування” Будьоннівської районної ради міста Донецька. Івана ГАВРИЛЮКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо незаконних дій працівників прокуратури та органів внутрішніх справ Львівської області при розслідуванні дорожньо-транспортної пригоди. Петра СИМОНЕНКА до Генерального прокурора, Голови Служби безпеки щодо забезпечення належної перевірки інформації про правопорушення в діяльності енергопостачальних компаній. Володимира МАТВЄЄВА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Голови Служби безпеки, Голови Державного комітету з питань регуляторної політики та підприємництва щодо сприяння в одержанні інформації для проведення перевірки дотримання вимог законодавства при здійсненні додаткового випуску акцій Державною акціонерною холдинговою компанією “Чорноморський суднобудівний завод”. Бориса ЗАГРЕВИ до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо розкрадання державного майна та порушення законодавства про вибори Президента України окремими посадовими особами органів внутрішніх справ Волинської області. групи народних депутатів [[ТУРМАНОВ, КОМАР, КОРСАКОВ]] до Генерального прокурора, Прем’єр-міністра щодо правової оцінки створення Президентом України робочої групи з опрацювання питань розвитку нафтопереробної промисловості. групи народних депутатів [[МИРИМСЬКИЙ, БУДАГ’ЯНЦ та інші]] до Генерального прокурора стосовно заходів щодо припинення розпалювання міжнаціональної ворожнечі в Україні. Лілії ГРИГОРОВИЧ до Генерального прокурора з приводу будівництва житлового будинку по вулиці Петра Красикова Солом’янського району міста Києва. Юрія КОСТЕНКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо причин припинення слідчих дій за фактом порушення колишніми співробітниками міліції у Херсонській області Кримінально-процесуального кодексу та виборчого законодавства. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Голови Служби безпеки стосовно неправомірних дій начальника Управління Міністерства внутрішніх справ у Дніпропетровській області щодо примусового вивезення громадян України за межі міста Дніпропетровська у 2001 році. Михайла МЕЛЬНИЧУКА до Генерального прокурора щодо розслідування справи по факту вбивства солдата строкової служби Чернівецького прикордонного загону Володимира Думітра. Бориса ЗАГРЕВИ до Генерального прокурора щодо корупційних дій посадових осіб Луцької міської ради Волинської області в процесі приватизації приміщення музичної школи №1 та розкрадання бюджетних коштів. Володимира ПАКА до Генерального прокурора з приводу колективного звернення працівників та акціонерів відкритого акціонерного товариства “Племзавод “Світанок” стосовно проведення комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності товариства та можливих зловживань з боку керівництва господарства. Євгена ЛАПІНА та Олексія КОРСАКОВА до Генерального прокурора, Міністра юстиції щодо правової оцінки практики Міністерства внутрішніх справ з виклику на допит через засоби масової інформації. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора стосовно неналежного розгляду депутатського запиту з приводу обставин смерті громадянки Вікторової. Віталія ШИБКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ з приводу невжиття заходів за заявою народного депутата про скоєння злочину посадовою особою органу місцевого самоврядування. Григорія БОНДАРЕНКА до Генерального прокурора щодо неналежного використання посадовими особами всеукраїнського громадського об’єднання “Союз Чорнобиль України” бюджетних коштів, які надаються цій громадській організації із Чорнобильського державного фонду за рахунок зменшення на цю суму чорнобильських пенсій, компенсацій і доплат. Олександра ТКАЛЕНКА до Генерального прокурора стосовно порушень законодавства при призначенні голови Цюрупінської районної державної адміністрації. Андрія ШКІЛЯ до Генерального прокурора щодо перевірки інформації про можливе зловживання службовим становищем та завдання збитків Одеській національній юридичній академії керівництвом вказаної академії. Олега БІЛОРУСА до Генерального прокурора щодо розгляду справи мешканки міста Нова-Каховка Кравцової. Михайла ДОБКІНА до Генерального прокурора щодо забезпечення принципу законності у кримінальному судочинстві. Нестора ШУФРИЧА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Голови Служби безпеки, керівника Головного контрольно-ревізійного управління стосовно розкрадання бюджетних коштів керівництвом Закарпатської області в період 2000-2002 років та керівництвом Державного комітету у справах національностей та міграції у 2003-2004 роках. Василя ГЛАДКІХ до Генеральної прокурори стосовно ситуації навколо відкритого акціонерного товариства “Племінний завод “Степок” Барвінківського району Харківської області. Івана ГАВРИЛЮКА до Генерального прокурора з приводу ненадання відповіді на депутатське звернення стосовно незаконної вирубки лісів, зловживань посадовими особами Сколівської райдержадміністрації і Волосянським сільським головою Львівської області при відчуженні земель на користь фізичних осіб та відсутність реагування органів прокуратури на порушення Земельного та Лісового кодексів. Олександра ГОЛУБА до Генерального прокурора стосовно порушень законодавства у Київському технікумі готельного господарства. Василя БАРТКІВА до Генерального прокурора, голови Служби безпеки щодо порушення виборчого законодавства посадовими особами Сумського головного управління земельних ресурсів. Рефата ЧУБАРОВА до Генерального прокурора стосовно формального підходу працівників прокуратури в розслідуванні обставин загибелі громадянина Мамбетова. Пилипа БУЖДИГАНА до Генерального прокурора стосовно незаконного виділення земельної ділянки під забудову у місті Києві по вулиці Немировича-Данченка, зайнятої спортивними спорудами та зеленими насадженнями. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора щодо взяття під варту колишнього начальника Львівської регіональної митниці Тараса Козака, як підозрюваного у скоєнні злочинів, що нанесли значних збитків державі. Катерини ФОМЕНКО до Генерального прокурора щодо законності діяльності закритого акціонерного товариства “АІСЕ Україна”. Анатолія КЛИМЕНКА до Генерального прокурора, голови Служби безпеки, голови Ради національної безпеки і оборони стосовно законності заходів по виконанню програми ліквідації ракетних військ стратегічного призначення на території військової частини в Житомирській області. Павла СУЛКОВСЬКОГО до Генерального прокурора, голови Служби безпеки щодо перевірки фактів порушення статті 161 Кримінального кодексу начальником обласного управління охорони здоров’я в Рівненській області. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Генерального прокурора, міністра юстиції щодо оцінки дій правоохоронних органів Цюрупинського району Херсонської області стосовно відкриття карних справ та захисту прав працівників органів місцевого самоврядування. Юрія ШИРКА до Генерального прокурора щодо недопущення позбавлення мешканців Демидівського району міст Остріг та Кузнецовськ Рівненської області права обирати депутатів обласної ради. Групи народних депутатів [[АСАДЧЕВ, ОРОБЕЦЬ, ЛЕБЕДІВСЬКИЙ]] до Генерального прокурора щодо фактів неправомірних дій та бездіяльності голови Київської територіальної виборчої комісії та інших членів комісії по виборах депутата київської міської ради 27 березня 2005 року в діях яких є ознаки злочинів. Валентина МАТВЄЄВА до Генерального прокурора з приводу невжиття місцевими органами влади і прокуратурою Кролевецького району Сумської області відповідних заходів стосовно незаконного відчуження акцій відкритого акціонерного товариства “Кролевецький хлібзавод”. Олега ТЯГНИБОКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, Голови Служби безпеки щодо фактів незаконної приватизації “Тернопільського речового ринку” та порушення конституційних прав працівників цього підприємства. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до Генерального прокурора щодо необ’єктивного, упередженого та неналежного розгляду цивільної справи інваліда І групи Коростенським міськрайонним судом Житомирської області. Бориса РАЙКОВА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ щодо усунення порушень кримінально-процесуального законодавства та забезпечення належного розгляду працівниками прокуратури і Міністерства внутрішніх справ Черкаської області стосовно відкритого акціонерного товариства “Черкаський лакофарбовий завод “Аврора”. Петра СИМОНЕНКА до Секретаря Ради національної безпеки і оборони стосовно недоліків в роботі електроенергетичної галузі України. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра оборони щодо підготовки до передачі військових містечок до комунальної власності територіальної громади Новогуйвинської селищної ради Житомирської області. Володимира ПЕТРЕНКА до Міністра охорони здоров’я щодо негативного впливу високочастотної вежі у місті Суми на стан здоров’я людей. Григорія БОНДАРЕНКА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо оздоровлення дітей фастівських дитячих спортивних клубів та дитячо-юнацьких спортивних шкіл, які належать до четвертої зони забруднення у зв’язку з аварією на Чорнобильській АЕС. Групи народних депутатів [[КОМАР, ЦАРЬОВ, КОРСАКОВ]] до Міністра економіки стосовно порушення головою Кіровоградської облдержадміністрації Зейналовим законодавства про закупівлю товарів за державні кошти. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я щодо виділення діагностичного обладнання для поліклініки центральної міської лікарні №2 міста Житомира. Тетяни ЗАСУХИ до Міністра охорони здоров’я щодо забезпечення Ковалівської дільничної лікарні Васильківського району Київської області автомобілем швидкої допомоги. Анатолія ГРЯЗЄВА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо оздоровлення дітей Коростенського району Житомирської області, які проживають на території забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Ольги ГІНЗБУРГ до Міністра освіти і науки щодо ремонту спортивної школи №6 міста Охтирки Сумської області. Василя ГЛАДКІХ до Міністра праці та соціальної політики щодо доцільності внесення змін у Методику обчислення сукупного доходу сім’ї. Ореста КЛИМПУША до Міністра аграрної політики стосовно використання коштів державного бюджету, що передбачалися на виконання Програми розвитку виробництва біодизеля та енергозберігаючих технологій в агропромисловому комплексі. Миколи НОЩЕНКА до Міністра транспорту та зв’язку з приводу невиконання Міністерством Закону України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” в частині розподілу та використання коштів на дороги комунальної власності, у першу чергу в сільській місцевості. Павла МАТВІЄНКА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо фінансування Центру соціально-психологічної реабілітації та інформування населення з питань подолання наслідків Чорнобильської катастрофи в місті Коростень Житомирської області. Ольги ГІНЗБУРГ до Міністра праці та соціальної політики щодо врегулювання питань призначення житлової субсидії. Сергія ЖИЖКА до Міністра економіки щодо газифікації населених пунктів Кременецького району Тернопільської області. Володимира ПУЗАКОВА до Міністра охорони здоров’я щодо виконання Державної комплексної програми соціально-медичного забезпечення ветеранів війни. Василя БАРТКІВА до Міністра освіти і науки щодо будівництва приміщення Прикарпатського військово-спортивного ліцею в селищі Богородчани Івано-Франківської області. Павла МОВЧАНА до Міністра охорони навколишнього природного середовища щодо збереження регіонального ландшафтного парку “Гранітно-степове Побужжя” у Миколаївській області. Петра ПИСАРЧУКА до Міністра охорони здоров’я щодо ситуації у нейрохірургічній галузі медицини Львівщини що склалася внаслідок відсутності апаратів комп’ютерної томографії. Володимира НОВАКА до Міністра оборони щодо використання території та будівель військового містечка №36 в селі Руда Кам’янець-Подільського району Хмельницької області. Миколи МЕЛЬНИКА до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи щодо відпрацьованих днів в зоні радіоактивного забруднення громадянином Романчуком. Геннадія АСТРОВ-ШУМІЛОВА до Міністра фінансів, ліквідатора акціонерно-комерційного агропромислового банку “Україна” щодо повернення Свердловському міському бюджету коштів з банку “Україна”. Володимира ЯВОРІВСЬКОГО до Міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу безпідставних звинувачень працівників міліції, які під час переведення заарештованого екс-губернатора Закарпатської області Івана Різака до СІЗО на підставі рішення суду діяли згідно Конституції, на відміну від народних депутатів, які влаштували театралізовану провокацію, порушивши при цьому цілу низку законів України. Миколи СОЛОШЕНКА до міністра юстиції стосовно зволікання вчинення виконавчих дій щодо рішення Господарського суду Херсонської області. Тараса ЧОРНОВОЛА до міністра фінансів, міністра транспорту та зв’язку, Голови податкової державної адміністрації стосовно джерел фінансування аврального відновлення Тернопільського аеропорту та виплати заборгованості по заробітній платі працівникам місцевого авіапідприємства перед візитом Президента. Володимира ПЄХОТИ та Миколи КОМАРА до міністра юстиції, Генерального прокурора, міністра внутрішніх справ, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо ситуації із захопленням православних храмів та переслідуванням віруючих Української православної церкви Московського патріархату за політичні переконання в західних та центральних областях України. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до міністра аграрної політики стосовно фінансової і матеріально-технічної підтримки сільськогосподарських та фермерських господарств, що зайняті відродженням тваринницької галузі Херсонщини. Петра ТОЛОЧКА до голови Національного банку щодо неприпустимості будівництва нового будинку Сумського управління Національного банку на території скверу садиби Сумовських в місті Суми. Олега БІЛОРУСА до Київського міського голови, голови правління Пенсійного фонду щодо припинення примусового стягнення боргів за комунальні послуги проведення перерахунку пенсії громадянці Федаш та неприпустиму поведінку як представника держави заступника голови Дарницької районної державної адміністрації. Володимира ПЕТРЕНКА до голови Державного комітету з питань житлово-комунального господарства стосовно перерахунку вартості послуг за неякісне теплопостачання житлового будинку у місті Суми. Володимира БОНДАРЕНКА до Київського міського голови щодо надання інформації стосовно громадян, які отримали або придбали квартири в будинку по вулиці Якубовського, що зводився за кошти міської громади з метою забезпечення житлом виключно працівників житлово-комунального господарства міста Києва. Михайла РОДІОНОВА до Голови Київської міської державної адміністрації з приводу будівництва висотного житлового будинку на місці артезіанської свердловини по проспекту Вернадського. Миколи ЖУЛИНСЬКОГО до Голови Київської міської державної адміністрації з приводу будівництва житлового будинку для молодих учених Національної академії наук України по вулиці Автозаводській. Михайла РАТУШНОГО до голови Рахункової палати щодо перевірки виконання урядової програми по вшануванню пам’яті жертв війни і політичних репресій. Олександра ГОЛУБА до голови правління Пенсійного фонду з приводу відмови у підвищенні до наукової пенсії. Миколи КУХАРЧУКА до голови Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку з приводу відмови в реєстрації випуску акцій відкритим акціонерним товариством “Трест “Київміськбуд –3”. Кирила ПОЛІЩУКА до голови Державної служби автомобільних доріг щодо виділення коштів на ремонт доріг у місті Яготині. Івана БОКОГО до Київського міського голови, голови Київської міської державної адміністрації з приводу позбавлення Київського вищого професійно-технічного училища будівництва та дизайну земельної ділянки по вулиці Шепелева. Вячеслава КОВАЛЯ до голови Служби безпеки щодо необхідності безстрокового позбавлення громадянина Російської Федерації Алксніса права в’їзду на територію України. Леоніда ІСАЄВА та Траса ЧОРНОВОЛА до голови Служби безпеки, міністра внутрішніх справ стосовно ситуації, що склалася навколо відкритого акціонерного товариства “Чернігівський хлібокомбінат” та причетності до неї родичів Генерального прокурора та розслідування замаху на життя громадянина Загороднюка. Сергія МАТВІЄНКОВА та Івана ВЕРНИДУБОВА до голови Служби безпеки, міністра внутрішніх справ, Генерального прокурора щодо розслідування обставин та результатів діяльності Поживанова на посадах Маріупольського міського голови, заступника голови Київської міської державної адміністрації, начальника Головного управління зовнішньоекономічних зв’язків та інвестицій Київської міської державної адміністрації, начальника Головного управління житлово-комунального господарства Київської міської державної адміністрації на предмет наявності ознак порушення законодавства. Євгена ГІРНИКА до голови національної комісії регулювання електроенергетики з приводу звернення депутатів Івано-Франківської обласної ради стосовно віднесення літніх дитячих оздоровчих таборів до пільгових тарифів на споживання електроенергії. Ігоря ШУРМИ до голови Фонду державного майна щодо надання інформації стосовно дотримання законності в процесі приватизації Запорізького абразивного комбінату, Керченського суднобудівного заводу “Затока”, Бахчисарайського цементного заводу та доцільності перегляду результатів приватизації цих об’єктів. групи народних депутатів [[КУЗЬМЕНКО, ІСАЄВ та інші]] до Голови Верховного Суду, Генерального прокурора, голови Служби безпеки, голови Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та організації роботи Верховної Ради України щодо зловживань службовим становищем та фактів незаконного втручання в діяльність Вищої ради юстиції народних депутатів Ярослава Кендзьора та Степана Давимуки. Сергія ГОЛОВАТОГО до директора Інституту держави та права імені Корецького Національної академії наук, ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо відсутності належного реагування на факт плагіату. Анатолія МОРОЗА до міністра юстиції України щодо відшкодування збитків громадянину Попову Петру Федоровичу мешканцю села Девнинське Приазовського району Запорізької області внаслідок примусового вилучення майна районним відділом Державної виконавчої служби Приазовського району Запорізької області на підставі помилкового рішення суду першої інстанції. Юрія СОЛОМАТІНА до Голови Верховної Ради, Генерального прокурора щодо негайної перевірки об’єктивності повідомлень засобів масової інформації про причетність громадян України Івана Плюща, Петра Порошенка Євгена Червоненка, Миколи Корпана до приховування дійсних обставин та причин захворювання кандидата у Президенти України, а зараз Президента України. Олега ТЯГНИБОКА до Прем’єр-міністра України, Генерального прокурора щодо фактів порушення українського законодавства Тюменською нафтовою компанією внаслідок завдання Лисичанським МПЗ значної шкоди екології України, підвищення собівартості нафтопродуктів та розкрадання коштів в особливо великих розмірах. Володимира ЛЕЩЕНКА до міністра фінансів України щодо термінів та порядку повернення коштів по безпроцентних облігаціях на придбання легкових автомобілів та побутової техніки. Володимира ЛЕЩЕНКА до міністра аграрної політики, голови Державного комітету України з водного господарства щодо стану забезпечення водою для зрошення сільськогосподарських угідь України. Івана ГЕРАСИМОВА, Алли АЛЕКСАНДРОВСЬКОЇ до міністра оборони України щодо недопущення продажу харківського гарнізонного будинку офіцерів. Таким чином, шановні народні депутати, виголошено 142 депутатських запити. По фракціях: Наша Україна - 19, комуністів - 21, Регіони України - 23, СДПУ(о) - 8, Єдина Україна - 2, Народна партія - 6, Соціалістична партія - 12, Блок Тимошенко - 6, Партія промисловців і підприємців - 4, Українська народна партія - 12, Демократичні ініціативи - 1, "Демократична Україна" - 5, позафракційні - 13. Так. Шановні народні депутати, Шановні народні депутати, перед тим як перейти до розгляду питання щодо нашого дальшого розкладу, будь ласка, запишіться з мотивів 5 хвилин. Запишіться, будь ласка. На табло прізвища народних депутатів. Ярослав Кендзьор, "Наша Україна".
Ярослав Кендзьор, Народний рух України, Фракція "Наша Україна". Володимире Михайловичу, сьогодні традиційно наше засідання мало б розпочатися, як і попередні дні, в попередні періоди з виголошенням те, що Ви зробили депутатських запитів і заяв, повідомлень від представників депутатських груп і Фракцій. І сьогодні, я вважаю, що треба було б зберегти цю традицію. Дякую.
Сергій Бабурін, Фракція комуністів. Олексій, вибачте, Бабурін.
Катерина Самойлик, Фракція комуністів.
Володимире Михайловичу, я хочу звернутися до вас, до керівництва Верховної Ради, я також дуже прошу не порушувати уже усталений регламент сьогоднішнього дня. І час, який повинен бути виділений на виголошення заяв від Фракцій, він повинен залишитися. Тому що, Володимире Михайловичу, це зв’язок з нашими виборцями, виборці повинні чути наші думки, наші заяви. І я дуже вас прошу, все-таки щоб ми залишили час на виголошення заяв. Тим більше, що ми тільки-но приїхали з роботи в округах, у нас дуже багато нагальних питань. Люди повинні відчути, що вищий законодавчий орган нашої влади реагує на ці запити, на ці питання, які ставляться перед нами під час зустрічей та прийомах у наших громадських приймальнях.
Микола Комар, фракція "Регіони України".
Дякую. Володимире Михайловичу, я підтримую попередніх обох виступаючих щодо виголошення заяв від фракцій і залишок часу прошу передати Турманову депутату.
Будь ласка, Турманов.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги. Мы сегодня подписали, ряд депутатов из шахтерских регионов, про критическую ситуацию, которая сложилась в "Лесичанскугле". Два месяца, на протяжении двух месяцев исполнительная служба города Лесичанска заблокировала счета "Лесичанскугля". Требование одно: погасить кредиторскую задолженность. Сегодня кредиторская задолженность по угольному. составляет 10 миллиардов. Два месяца шахтерские семьи сидят без хлеба, без куска хлеба. Я обращался вчера к министру юстиции разобраться, разблокировать счета. 31 мая получено беспрецедентное решение начальника отдела юстиции Иванца о снятии 10 миллионов бюджетных средств в пользу частных структур и других структур погашения кредиторской задолженности. Ситуация критическая. Сегодня в городе.
Народний депутат Корж, фракція Блоку Тимошенко.
Дякую. Прошу передати слово Олегу Григоровичу Білорусу.
Олег Білорус, будь ласка.
Шановні колеги, сьогодні два спеціальних питання розглядаються, але дуже важко погодитися із тим, що фракції втрачають можливість виступити із заявами, зверненнями виступами. Хотів би порекомендувати, щоб на майбутнє, якщо сьогодні це неможливо, ми не змішували виступи від фракцій з обговоренням спеціальних питань. Тому що фракції і так не мають можливості виступити. Я наполягаю на тому, щоб з кожного законопроекту кожна фракція, чи мала, чи велика, мала одну хвилину для заяви про свою позицію. Без цього не може прийматися рішення по законопроектам. Дякую.
І Михайло Мельничук, фракція Соціалістичної партії.
Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область, Всеукраїнська спілка власників земельних та майнових паїв. Шановний Володимире Михайловичу, я звертаюся до вас. Учора у порядку денному засідання сесії був законопроект 7431 про ресурсне забезпечення сільського господарства нафтопродуктами. Це дуже важливий законопроект, який ми повинні розглянути негайно у парламенті, тому що ми вже йдемо до збирання ранніх зернових культур та й не тільки це. Але сьогодні на перше червня роздано порядок денний, цього законопроекту 7431 не включено. Я прошу вас, Володимире Михайловичу, поставити на голосування це питання, хай визначиться зал. І все-таки якщо ми встигнемо розглянути даний законопроект, селяни його дуже чекають. Дякую.
Шановні колеги, відносно пропозиції, яка прозвучала від Михайла Васильовича Мельничука. Учора Верховна Рада двічі відмовилася розглядати це питання. Двічі ставилося питання на голосування. Що стосується виступів від депутатських груп і фракцій. Шановні колеги, от вам 45 хвилин майже ми провели відповідні виступи. Відповідно до Регламенту на запити, оголошення заяв і повідомлень відводиться 45 хвилин. Так що ми час вичерпали. Це перше. По-друге, шановні колеги. Учора на Погоджувальній раді домовилися, що сьогодні оголосимо запити і перейдемо до розгляду питань, оскільки у нас залишається часу, щоб розглядати ці питання, якраз три години. Я ще раз хочу сказати, всі фракції говорять, є Регламент, регламент використаний - 45 хвилин. Що? Шановні колеги, давайте ми тоді внесемо зміни до Регламенту, в якій чітко зафіксуємо, одну хвилиночку, що запити ми виголошуємо, а потім залишається чистих півгодини, 45 хвилин. Внесемо таку зміну, будемо працювати. Ми працювали просто за усталеною практикою, ось і все. Ну давайте приймем рішення, давайте приймем рішення. Ну, шановні колеги, я прошу вас! Що? Я хочу сказати, скажіть, будь ласка, в чому я порушив Регламент? Що я поставлю на голосування? Шановні колеги, ну тоді прошу уваги! Тоді ми не розглянемо питання, які ми вчора домовились розглянути. Учора всі фракції одностайно підтримали. Післязавтра знову будемо мати блокування. Хорошо. Я ставлю на голосування пропозицію: хто за те, щоб відступити від Регламенту і додатково виділити ще 45 хвилин для виступів з трибуни для уповноважених представників депутатських груп і фракцій? Прошу визначитись голосуванням. [[10:43:47]] За-231 Будь ласка, прошу подати записи на виступи від депутатських груп і фракцій. Що я можу зробити?. По фракціях, будь ласка: "Наша Україна" - 66, комуністів - 54, "Регіони України" - 20, Народна партія - 1, блок Тимошенко - 28, СПУ - 24, Українська народна партія - 23, СДПУ(о) - 0, "Єдина Україна" - 3, "Демократична Україна" - 1, Партія промисловців, підприємців - 1, "Демократичні ініціативи" - 2, позафракційні - 8. Таким чином, шановні колеги, нам не потрібно проводити засідання погоджувальної ради, а всі проблеми вирішувати власне у сесійній залі. Я хочу сказати керівникам депутатських груп і фракцій: ви мене підставляєте перед народними депутатами України. Домовляєтесь про одне, а потім дієте в інший спосіб. Так, будь ласка, запрошується до виступу Катерина Самойлик від фракції Комуністичної партії України. Підготуватися Ярославу Кендзьору.
Дякую. Шановні колеги, шановні слухачі! Сьогодні - Міжнародний день захисту прав дитини, і, думаю, ні у кого немає сумнівів, що без турботи про дітей, їх фізичний, розумовий розвиток, духовність і моральність країни не має майбутнього. І не зважаючи на те, що у розвиток ратифікованої нами конференції ООН про права дитини, народні депутати України пропонують відповідні законопроекти, проблема дитинства і захисту його прав залишається. І я сьогодні за дорученням фракції Комуністичної партії і як голова Всеукраїнського союзу жінок-трудівниць за майбутнє дітей України, хочу заявити, що, на жаль, права дитини потребують більш ефективного і дійового захисту, потребують нагального вирішення на найвищому державному рівні. Серед першочергових - ганебне явище торгівлі дітьми. Вражає той факт, що за вивісками різноманітних благодійних організацій, закордонних релігійних сект ховаються спритні ділки, які дивовижним чином допускаються у нас до найціннішого - до душ і життя наших дітей, і при цьому безкарно на свій розсуд на ринках сатани розпродують наш генетичний фонд. Ось де поле діяльності для силових структур. Ми, дорослі, не вирішили проблему доступності медичних послуг, особливо для сільських дітей. Тільки 35 відсотків перебуває на обліку в лікувально-профілактичних закладах. І замість того, щоб законодавчо врегулювати ці проблеми, ми багато часу втрачаємо на обговорення питань, завозити чи не завозити "ніжки Буша", іншої, сумнівної якості продукції для наших дітей, обговорюємо міфічні роботі місця, які начебто з’являться завдяки давальницькій сировині для неіснуючого АПК. І ця локшина на вуха наших громадян роздається в залі. Все від лукавого заради особистої користі тих, хто так запопадливо лобіює ці питання. Фракція Компартії України вимагає від уряду вирішити питання щодо належної організації харчування дітей, скасувати скорочення переліку ліків, які видаються безкоштовно по рецептам дітям, забезпечити обов’язковість середньої освіти, бо в нас 20 відсотків дітей її не отримують. Гострою залишається проблема безпритульності, і дивним виявляється те, що уряд зводить цю проблему до будівництва притулку для цих дітей. Фракція пропонує наступний рік оголосити в Україні роком спасіння наших дітей, інакше всі ми марно живемо на цьому світі. І проводити цей рік треба не в палаці "Україна", а там, де наші бездомні діти, безпритульні діти. Ми з вами повинні забезпечити все для того, щоб дитина відчувала себе рідним сином або донькою тієї великої сім’ї, яка називається Україна.
Ярослав Кендзьор, фракція "Наша Україна". Підготуватися Миколі Комару.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги народні депутати! Я нарешті маю змогу виконати доручення виборців виборчого округу народного депутата України Тараса Чорновола. Тут переді мною невеличка частина, десь біля 40 тисяч підписів, зібраних стихійно, самочинно виборцями цього виборчого округу з вимогою, категоричною вимогою скласти депутатський мандат депутатові Верховної Ради Тарасові Чорноволу. Решта зібрано на загал біля 100 тисяч підписів. Це набагато більше, ніж проголосувало за народного депутата Тараса Чорновола. Ці підписи збиралися у зв’язку з позицією оцією, як виборці називають, політичною проституцією свого народного депутата. На кожному підписному листі сказано: "Депутате Тарасе Чорноволе, я ставлю свій підпис за відкликання тебе з українського парламенту, ти зрадив мій голос, ти зрадив ідеї свого батька, В’ячеслава Чорновола, і став небезпекою для майбутньої, воістину незалежної України. Геть запроданців з Верховної Ради!" Про те, що, справді, якби людина мала хоч трішки збереженої совісті і сумління перед своїми виборцями. Я вже не кажу про все інше. Вона би неодмінно самостійно поклала мандат народного депутата України. Я хочу, шановні колеги, показати вам дуже невеличку частину публікацій у львівських газетах. Він зрадив не лише тата, а. й маму, а й національну ідею, це заголовки: "Зради не прощає Бог", "Сихів каже "ні" Тарасові Чорноволу", "Вистава "політичні повії", "Особиста капітуляція Чорновола", "Перекінчик", "Чорновіл ганьбить Сихів", "30 срібняків для Тараса Чорновола", "Чорна правда для Чорного вола" і так далі, і так далі. Отже, шановні друзі, виборці Сихівського виборчого округу Тараса Чорновола розуміють, що юридичної сили ці стихійно зібрані підписи не мають, але вони після сьогоднішнього мого виступу і демонстрації волі виборців будуть мати морально-політичну сатисфакцію, і вони заявляють, що вони зрікаються свого народного депутата і вважають, що виборчий округ не має народного депутата України.
Репліка. Чорновіл, будь ласка.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Елементарне хамство, яке зараз прозвучало, не потребує коментарів, тому я не буду його коментувати. Але є кілька нюансів. Перше. Що стосується теми відкликання, так званого, яким опікувався Кендзьор і кілька його соратників. Воно стосувалося того, що, мовляв, Тарас Чорновіл трошки думає інакше, ніж думає там Віктор Ющенко, Ярослав Кендзьор і інші. за те. що у мене є інша політична позиція, і я по-іншому оцінюю політичні події. Переслідування з політичних позицій - це якраз ті речі, в яких сьогодні - якраз добре, що сьогодні це прозвучало з трибуни - сьогодні будуть заслуховуватися у Верховній Раді. Мені не зроблено жодного закиду щодо роботи депутата, мені не було зроблено жодного закиду щодо того, що ніби-то я десь фальшував вибори чи робив щось інше. Тільки з політичних позицій. Оце і є підтвердження тих доповідей, які сьогодні будуть в ході сьогоднішнього заслуховування. І ще останнє. Я дуже прошу добавити, буквально, 10 секунд. У мене є інформація, перша що спочатку всі заяви робилися щодо відкликання депутата 115 виборчого округу у Львові.
10 секунд, будь ласка.
що 115 виборчий округ зараз в Луганській області, а не у Львові. Зрозуміло, хто готував цю акцію, і що її готували навіть не у Львові. І друге. Підходили до людей, і про сповістили організатори також і по телебаченню, і у пресі, що вони не збирали десь при церквах чи десь.
Дякую. Шановні колеги! До виступу запрошується Микола Комар, фракція "Регіони України". Підготуватися Вадиму Гурову.
Перш, ніж почати виступ, хотілось би звернути увагу, шановні колеги на таке вишукане нахабство чи як це. Сьогодні Володимир Михайлович Чорновола вітав з днем народження. Це так до речі. Шановні колеги! Ретельно ознайомившись з проектом основних напрямків бюджетної політики на 2006 рік, фракція "Регіони України" загострює увагу на надмірній заполітизованості та недостатній обгрунтованості цього документу. На переконання членів фракції основною метою проекту є не стільки визначення базових засад формування держбюджету, скільки поляризація напередодні парламентських виборів 2006 року популістських соціально-політичних гасел. Саме тому, зважаючи на виключно декларативний зміст цього документу, фракція "Регіони України" підготувала власні пропозиції і виробила принципову позицію щодо Бюджетної резолюції. Внаслідок неефективної економічної політики чинного уряду члени фракції наголошують на критичній нестачі коштів для фінансування соціальних програм. Таким чином депутати вважають, що отримання дефіциту Держбюджету в межах двох відсотків, бездокорінного перегляду економічної соціальної бюджетної політики є неможливим. Народні депутати наполягають на забезпеченні публічності і прозорості бюджетного процесу щодо своєчасного доведення до відома місцевих органів влади детальних розрахунків, прогнозних обсягів міжбюджетних трансфертів та методики їх визначення. Необхідно забезпечити повну збалансованість місцевих бюджетів за делегованими повноваженнями шляхом реального визначення прогнозного обсягу доходів та розрахункового обсягу видатків місцевих бюджетів. Фракція "регіони України", яка представляє інтереси мільйонів громадян України і має їхню підтримку, наполягає на вдосконаленні процедури формування і виконання розпису бюджету шляхом забезпечення рівномірності проведення витрат протягом року. На думку членів Фракції, необхідно внести зміни до визначення розміру фінансового нормативу бюджетної забезпеченості за кожним видом видатків місцевих бюджетів, поклавши в його основу відповідний соціальний стандарт. З поміж іншого, члени Фракції "Регіони України" наполягають на посиленні адресної підтримки малозабезпечених та соціально незахищених громадян, медичних та дитячих закладів, шляхом сприяння благодійницької діяльності в Україні. На переконання членів Фракції, проектом основних напрямків бюджетної політики на 2006 рік в котре пропонується продовжити хибну практику підстроювання чинного законодавства під бюджет, а не інформування держбюджету на базі чинного законодавства. Дякую за увагу.
Так. Вадим Гуров запрошується до виступу від депутатської Фракції "Єдина Україна", наступним буде виступати Іван Бокий.
Що БЮТ? При чому тут БЮТ, БЮТ ніякого відношення не має. БЮТ має запис на виступ.
Ну, вот у них два. Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги. Экономику, как и природу, обмануть не возможно. Что же случилось с горнометаллургическим комплексом и как это скажется на экономике нашей страны? Это состояние прогнозировалось, предсказывалось. случилось так быстро, никто, конечно, не ожидал. Главное - это такая стратегическая потеря рынков, 80% экспорта. Отсутствие внутренних рынков, 29% вместо 67 международной практики. И, конечно, устаревшие технологии с огромным энергетическим оборудованием. Судите сами: Китай только в 2004 году нарастил 50 миллионов тонн стали и продолжает такими же шагами идти, а ведь это наш рынок. И вместо импортера превратился в экспортера. На складах мертвым грузом скопилось без реализации около 40 миллионов тонн проката и, как говорится, экономика перегрета. Это я привел только пример одного государства, остальные производители не отстают. И на фоне этих событий положение нашей металлургии выглядит катастрофически. Я не боюсь этих слов. время, учитывая тот фактор, что продукция многих заводов неконкурентноспособная в данных условиях, высокая себестоимость, а продавать себе в убыток никто не будет. Сейчас первыми затормозили производство более слабые предприятия. Так Макеевский комбинат остановлен полностью на три месяца, потому что имел 50 миллионов убыток ежемесячно. Остановлены 11 доменных печей. И главное, я прошу внимание, отсюда пошла цепная реакция. Переведен на удлиненный цикл коксохимические заводы. Отсюда, что делать угольщикам? Это сейчас самый главный вопрос. Складировать про запас нельзя - сгорит, снижать темпы производства тоже невозможно. Необходимо сейчас нестандартные решения правительства и Верховной Рады в том числе. Эта ситуация складывалась с маленьких побед наших экономистов и финансистов. Все боролись с жирными котами, а не хотели видеть в упор, что все отразится на трудовых коллективах, на их заработках и на их благосостоянии. Подняты железнодорожные тарифы на 50 процентов. Резко увеличили плату за использование. Курс доллар - это прямой удар по экспортерам. НДС долг полтора миллиарда. Пока. были высокие, металлурги выдерживали эти нововведения. Но сейчас надо, как минимум, остановиться, уменьшить аппетиты. Мое предложение. Сейчас работает над выработкой мероприятий по стабилизации положение комиссии при Премьер-министре Тимошенко, в которой участвуют и депутаты Верховной Рады. Но надо посмотреть на состояние в 1998 году, когда именно парламент своим четким вмешательством принял закон об эксперименте в горно-металлургическом комплексе. И отдаю должное бывшему Председателю Верховной Рады.
Одну хвилину БЮТ віддає свою. Будь ласка, одна хвилина.
который вник в это положение, который вник и как хозяйственник, и парламент сработал на опережение. Поэтому время требует решительных мер. И сейчас уважаемый Владимир Михайлович и коллеги депутаты, я надеюсь, что парламент подключиться к этой работе. Вопрос, я думаю, по важности не меньше, чем мясо и бензин вместе взятые. Останавливается угольная промышленность. Спасибо.
До виступу запрошується Іван Сидорович Бокий від фракції Соціалістичної партії України. Підготуватися Михайлу Ратушному.
Фракція соціалістів у Верховній Раді стурбована ситуацією, що склалася у сфері державного регулювання інтернет-мережі. Соціалісти заявляють, що найменше втручання державних органів здатне будь-яким чином обмежити права інтернет-ресурсів, а також здатне створити нерівні умови конкуренції для інтернет-ЗМІ є недопустимим. Сьогодні Інтернет залишається основою, на якій базується беззаперечне завоювання помаранчевої революції, свобода слова і свобода засобів масової інформації. Головна особливість Інтернету - відсутність будь-яких обмежень не залежно від того, якими благими намірами їх намагалися нав’язати. Міністерство транспорту і зв’язку, пропонуючи проект державної реєстрації, зачепило сферу, до якої державі втручатися не варто. Адже саме завдяки вільному Інтернету ідеї помаранчевої революції отримали підтримку у всьому світі. Посилання керівництва міністерства на те, що реєстрація ЗМІ здійснюється на основі рішення попереднього уряду не витримує критики. По-перше, в уряді Януковича були серйозні підстави для втручання в роботу Інтернету. По-друге, помаранчева революція якраз відбулася для того, щоб найважливіше питання життя суспільства вирішувалося з урахуванням вимог громадськості, а не виходячи виключно з міністерських міркувань. Тільки завдяки вільному Інтернету суспільство дізнається про численні резонансні події в Україні. Тільки з Інтернету можна зараз довідатися, наприклад, про скандал у селищі Козин і про деталі конфлікту, пов’язаного з роздачею державних угідь високопоставленим особам. Саме Інтернет є для нашої влади дзеркалом, яке ніколи не обманює. Саме Інтернет є головною опозицією до нашої влади, а без опозиції неможливий нормальний розвиток українського суспільства. Соціалісти вимагають, щоб Міністерство транспорту і зв’язку відмінило свій наказ щодо реєстрації інтернет-ресурсів до прийняття спеціального закону Верховною Радою. Відповідний законопроект буде поданий соціалістами на розгляд парламенту. Його ідея буде простою і лаконічною. Всіляке державне втручання в діяльність Інтернету у будь-яких формах недопустиме. Там, де люди можуть і повинні вільно працювати і спілкуватись, держава не повинна диктувати свої правила гри. Нас дуже турбує різко негативна реакція засобів масової інформації на дії міністерства. Це тривожний сигнал: журналісти критикують з цього приводу нову владу, а влада не рахується з їхньою позицією. Ми, нова влада, не маємо права втратити довір’я людей. Соціалісти закликають Президента України, Верховну Раду, Кабінет Міністрів звернути увагу на проблему зміцнення свободи слова. Коли щодо свободи слова виникають сумніви, це означає, що вона під загрозою, що в державі розпочинаються нездорові процеси. Дякую за увагу.
Михайло Ратушний, фракція Української народної партії. За ним Микола Шершун.
Шановні колеги, шановні виборці! Українська народна партія уповноважена зробити заяву з приводу необхідності посилення боротьби з корупцією. Попри позитивні зміни, що склалися після президентських виборів, в справі боротьби із злочинністю, розслідування резонансних справ УНП вважає, що, на жаль, системного якісного перелому в боротьбі з корупцією ще не відбулось. А часто, переживши короткотривалий переляк, перефарбувавшись, корупція продовжує де штурмом, а де повзучою інтервенцією проникати в кабінети нової влади. Реалізовуючи програму Президента України Ющенка щодо першочергових заходів, які будуть прийняті по боротьбі з корупцією та оргзлочинністю, а саме: заяви про видання указу про обов’язкове декларування доходів вищих посадових осіб депутатами фракції УНП розроблено і внесено в парламент законопроект про обов’язкове декларування доходів і витрат вищих посадових осіб - держслужбовців І, ІІ і ІІІ категорій, а також працівників органів місцевого самоврядування - законопроект депутата Джоджика. Особливість законопроекту, що посадові особи та члени їх сімей зобов’язані щорічно декларувати не тільки доходи, а й видатки, бо у наших чиновників щось доходи з видатками не сходяться. Членами фракції Загревою і Ратушним вже внесені зміни і доповнення діючого Закону про боротьбу з корупцією на предмет посилення відповідальності за корупційні дії. Шановні колеги, ще Шарль Монтескьє писав: "Відомо вже з досвіду віків, що будь-яка людина, яка володіє владою, схильна зловживати нею і буде іти в цьому напрямку, поки не досягне належної мети. Звичайно, корупція не є суто українським явищем. Корумпований злочинець минулої влади став з однією з основних причин, що вивели людей на Майдан. Наші виборці хочуть, щоб не словом, а ділом таке огидне явище, як корупція, усунено було з нашого життя. Фракція не допустить, щоб хабарники, корупціонери, котрі нагинали підприємців Донбасу, Закарпаття, Києва, відбирали акції, доводили людей до самогубства, злочинно розкрадали природні ресурси, видавались тепер безневинними сердечними овечками, яких політично переслідують. "Бандитам - тюрми!" - це гасло української Помаранчевої революції повинно бути реалізоване, не дивлячись, які кошти і сили стоять за бандитами і в які б шкури не перевдягалися вчорашні донецькі, ужгородські "смотрящі" і київські "центрові”. Фраза "влада сьогодні сильна, як ніколи, одного канцеляриста повинна знайти підтвердження в реальних справах. Влада закону повинна бути сильна як ніколи, лише тоді ми поборемо корупцію і злочинність, виконаємо волю своїх виборців. Цього прагне українська нація, цього добиватиметься Українська народна партія. Дякую за увагу.
Шершун Микола Харитонович запрошується до виступу. Підготуватися Олегу Білорусу.
Микола Шершун, фракція Народної партії. Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Сьогодні, у Всесвітній день захисту дітей депутатська фракція Народної партії вважає своїм обов’язком звернути увагу парламенту і уряду на те, що цьогорічна програма оздоровлення дітей, потерпілих від наслідків аварії на ЧАЕС опинилася під загрозою зриву. Якщо не вжити кардинальних заходів, десятки тисяч хлопчиків і дівчаток, переважно з бідних селянських родин, які мешкають на забруднених територіях, не матимуть можливості поїхати до санаторію і таборів відпочинку. Парадокс: з одного боку, держава нібито і дбає про цих діток. Якщо судити по кількості путівок. Скажімо, Рівненська область одержала їх значно більше, ніж в попередні роки, але водночас Міністерство з надзвичайних ситуацій суттєво скорочує фінансування організованої доставки школярів до місць оздоровлення. Починаючи з квітня Рівненщина не одержала з МУС жодної копійки навіть з урізаних коштів. І якщо автоперевізники ще так-сяк возять дітей у кредит, то залізничники на це не йдуть. Виходить, не знає ліва, що робить права. Путівки "горять". Через це тільки на Рівненщині вже зірвано заїзди на оздоровлення 740 дітей, а в Україні їх більше двох мільйонів. Що буде в червні, липні і серпні взагалі невідомо, адже наявні кошти Фонд соціального захисту, який оздоровлює більшість сільських дітей, у першочерговому порядку скеровує на виплати багатократно збільшеної державної допомоги сім’ям при народженні дитини. Обласні відділення фонду змушені масово повертати путівки оздоровчим закладам, оскільки оплатити їх немає можливості. Окрім того, вже сьогодні люди скаржаться на якість харчування та умови перебування у санаторно-курортних закладах. Ті, в свою чергу, пояснюють ситуацію з заборгованістю МНС вже за придбані путівки. Це стосується і місцевих оздоровчих закладів. Наприклад, з початку травня санаторій., що у.на Рівненщині почав оздоровлювати дітей, але вже сьогодні заклад не може нормально функціонувати, бо за першу хвилю діток кошти і досі не отримали. Пожинаємо плоди централізованих закупівель путівок, від чого фракція Народної партії на початку року застерігала. Причина до болю банальна, а вирішення її не потребує жодних додаткових коштів. І якщо й досі вирішення цього питання затягується, значить, це комусь вигідно. Тому я хотів би звернутися до Прем’єр-міністра України Юлії Тимошенко з проханням розібратися у ситуації і знайти винних. І ще про одне. Тільки по Рівненській області заборгованість по путівках за 2002 рік складає понад два мільйони гривень. Кошти в бюджеті передбачені, але теж на місця не надходять. За 2003 - 2004-ті роки уряд взагалі забув. Тож фракція Народної партії в черговий раз привертає увагу уряду до цих проблем, адже вони стосуються соціальних гарантій переважно тієї частини населення, яка мешкає у сільській місцевості. Прошу вважати мій виступ запитом до Прем’єр-міністра України Юлії Тимошенко. Дякую.
До виступу запрошується Олег Білорус, фракція БЮТ. Підготуватися Анатолію Морозу.
Шановні депутати і громадяни! Сьогодні День захисту дітей. Декілька днів тому наша фракція приймала учнів Голосіївського ліцею, і ми зрозуміли ще раз, що діти України потребують захисту. Захисту їх права на життя, освіту і розвиток. Сьогодні в Україні надто мало дітей і від цього залежить наш майбутній розвиток. Україна повинна мати 100-мільйонну сім’ю, а це значить, що кожна сім’я українська повинна мати 3, 4, 5 дітей. Я, як той, що народився в багатодітній сім’ї, вважаю, що це наш соціальний історичний імператив. Для цього уряд повинен вирішити проблему дешевого житла, соціального житла. Тому ми не можемо висловити задоволення з того, що Верховна Рада фактично учора завалила законопроект про 3-процентні кредити на будівництво дешевого житла і в цьому відношенні всі фракції, незалежно від їх політичної орієнтації, повинні спрацювать на громадян, на сім’ї, захист дітей-чорнобильців. Ми виступили з ініціативою підтримати акцію і створити фонд по лікуванню дітей онкологічно хворих. Сьогодні чорнобильці взагалі мають нижчі пенсії, ніж пенсії звичайних громадян. Немає до цього часу підписаної угоди "Союзу Чорнобиля" і уряду. Борг уряду досяг 580 мільйонів. Негайно треба підписати цю угоду і МЧС слід займатися цією справою. Шановні колеги, я закликаю всіх депутатів підтримати уряд у вирішенні найгостріших соціальних проблем України. Єдність влади, єдність наших фракцій тут у Верховній Раді - запорука успіхів України! Дякую.
Анатолій Мороз, депутатська група "Демократична Україна" має слово для виступу. Підготуватися Ігорю Шурмі.
Анатолій Мороз, 83 виборчий округ, Запорізька область, група "Демократична Україна". Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Група "демократична Україна" звертається до Президента України Віктора Андрійовича Ющенка, до Прем’єр-міністра України Юлії Володимирівни Тимошенко з вирішенням слідуючої проблеми. На території Токмацького району і міста Токмак Запорізької області була розташована військова частина А-2213, яка обслуговувала військовий аеродром. У минулому році частина була розформована, а її майно передане у відання військової частини А-3840 [[місто Мелітополь]]. Керівництвом міста Токмака і Токмацького району спільно з військовим командуванням впродовж 2004-2005 років проведена вся необхідна робота по підготовці необхідних документів щодо передачі військового майна [[418 гектарів землі, 49 об’єктів нерухомості]] до комунальної власності міста Токмака і Токмацького району. На жаль, Кабінетом Міністрів України у свій час з ряду причин не було прийнято відповідне рішення по передачі зазначеного майна, а документи до фондів Міністерства оборони України, що значно ускладнює перспективу про вирішення ряду проблем соціально-економічного розвитку міста та району. Значна частина земельної ділянки, 150 гектарів, знаходиться під залізобетонними плитами ПАГ-18. В той же час міністерство оборони України робить непередбачені дії, однобоко вирішивши вести демонтаж та продаж плит. Сьогодні ці роботи активно ведуться, за межі аеродрому демонтовано і вивезено близько 7 тисяч плин. На місці знятих плит залишається земельна площа з рештками будівельних матеріалів, смоли, щебня, піску. Так як землі ліквідованого аеродрому у подальшому передбачено використовувати. як сільськогосподарську угіддя, то після зняття плит повинна проводитися рекультивація зазначених земель, чого вимагає стаття 166 Земельного кодексу. Але разом з цим з боку військових ніяких підготовчих робіт по проведенню рекультивації землі сьогодні не ведеться і не передбачається на майбутнє. Зважаючи на це громадськість міста Токмака та Токмацького району занепокоєна тим, що ліквідація аеродрому здійснюється без врахування інтересів населення міста та району, і стурбована, що після демонтажу та продажу плит і будівельних матеріалів зникнуть, залишивши район, військові з понівеченою землею. Із зазначених питань мешканці міста та району постійно звертаються в органи місцевої виконавчої влади, у трудових колективах підприємств та організацій порушують питання у друкованій та усній формах. Разом з цим демонтаж та продажу плит тривають і сьогодні. Виходячи з вищевикладеного, просимо вас сприяти терміновому припиненню демонтажу аеродромних плит до остаточного з’ясування питання про те, яким чином і хто буде проводити рекультивацію земельних ділянок колишнього аеродрому на площі 150 га. "Демократична Україна" просить по господарському перейти до вирішення цієї проблеми. Розбазарити легше, вирішувати потім нагальні проблеми буде важко. Дякую за увагу.
Ігор Шурма має слово для виступу від Фракції Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]].
Ігор Шурма, Фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Шановні колеги, я думаю, що сьогоднішній день є історичним і знаковим. Оскільки, попри святкування Дня захисту дітей, цей день необхідно в Україні назвати: день цинізму нової влади. Чого вартує тільки декларативність про прозорість діяльності і благодійність, і налаштованість на допомогу українському народу. Сьогодні всі вітають дітей з днем захисту. Сьогодні перший порушник Конституції України - міністр охорони здоров’я, він же народний депутат України, посилає комісію аби зліквідувати лікувальний заклад "Охмадит". Один з найкращих лікувальних закладів не тільки України, а у світі. Це є турбота про дитинство: забрати у дітей місце лікування, у медичного персоналу місце праці з великою турботою про новітнього українського чиновника. Міністерство охорони здоров’я повинно переселитися туди, аби мати комфортні місця. А переселяються воно по одній причині, що в багатій Україні, де живуть скромні демократи, які прийшли до влади, сьогодні Президенту України готується на разі Маріїнінський палац. І в тому Маріїнінському палаці Президент буде видавати великі укази про турботу захисту Запорізької Січі, Батурина, забувши про це, що цей комплекс був збудований царицею Єлизаветою, яка ніколи не була в Києві. У ньому зупинялася Катерина, сподвижники якої видавали валуївські, ємські укази про заборону української мови. Це є подвійні стандарти. Сьогодні нам ці люди, які сьогодні сидять справа і привели до влади нового Президента, запропонували не тільки це, вони запропонували нам нову форму демократії. Вона полягає у тому, аби на два місяці запустити людей на вулицю Банківську, щоб вони помітингували, позустрічалися, як ходоки з Леніним, з Президентом з України, а пізніше поставили двохметровий синій мур і прекрасно викладену бруківку зняли. Привід є - ремонтуємо дорогу. Привід другий - вкладемо нові гроші, покладемо нову бруківку. А сьогодні ще хотів би наголосити ще на одному. Я хочу привітати з днем народження свого колишнього політичного опонента Тараса Чорновола і сказати: Тарас, ти не звертай увагу на цю провокацію чоловіка, який в своєму житті не збудував навіть псячої будки. І ті підписи, які збиралися, я тобі скажу. і виглядали так: приходили у квартиру і сказали: ви хочете, щоб у Львові була вода круглодобово? - Так. - Підписуйте воду: "Воді - так, тобі - ні". А зробив.
Так, Володимир Пузаков і Заїчко в зв’язку з незадоволенням відповіддю на депутатські запити. Всі необхідні документи оформлені.
Володимир Пузаков, фракція Комуністичної партії України, Кіровоградщина. Всім присутнім в цьому залі відомо, скільки депутатських запитів і звернень та виступів я зробив, щоб знайти правду, щоб допомогти людині, яку оббрехали і лишили роботи. Це стосується комуніста, депутата обласної ради. Ця людина багатьом із вас відома, це Огирь Володимир Іванович - колишній голова КСП "Нива" Новоукраїнського району. Чому колишній? Якраз відповіді на це питання і не можна знайти вже рік. Я в квітні-місяці зробив депутатський запит на міністра внутрішніх справ Луценка, бо вірив, що він особисто займеться цією справою і накінець зможе вивести все на чисту воду. Але невідомо, з яких причин цього не сталося. Я не звинувачую його в цьому, адже він понадіявся, що його оточать порядні, добросовісні люди, на яких можна покластись, яким можна довіряти. Але ніхто ніякого слідства з піднятих в моєму запиті проблем так і не провів. А переписали ту ж брехню на новий листок, замінили дату, номер документу і прислали. І так душевно скалічена неправдами людина знову отримала замість правди брехню. Візьму такий факт. У лютому 2002 року особи у масках проникли через вікно до приміщення контори КСП "Нива", потрощили все, навіть підлогу зірвали, викрали гроші, телевізор, копіювальні та телефонні апарати. Зразу ж визвали міліцію, вказали, хто це міг бути. І на даний час цей злочин так і не розкрито. Слідуючий факт. 25 травня минулого року мали відбутися загальні збори. На них привезли, невідомо хто, зграю п’яних молодчиків, звичайно, невідомо хто запросив міліцію і зав. прокурора району. І коли Огіль підійшов до мікрофону оголосити про початок зборів, ця ж п’яна зграя кинулася до Огиря, скрутили йому руки, а тих, хто став захищати Огиря порозкидали. І все це відбувалося у присутності міліції та районної прокуратури, які з усмішкою за всім цим стежили. Збори не відбулися, люди вийшли з залу, а та зграя п’яних і ті, що їх підтримали, провели збори і незаконно обрали нового голову Битка, кому Огирь заважав красти. І в цьому бандитському заколоті звинуватили Огирь. Та цим не закінчилося. На Огиря був скоєний замах і в цьому звинувачують тільки його. Та де ж та правда? Хто допоможе цій людині її знайти? Хотілося б запитати у товариша Луценка, коли ж буде діяти лозунг вашого патрона, тобто Ющенка, що бандити повинні сидіти у тюрмах. Я прошу виступ мій зарахувати як повторний депутатський запит до міністра внутрішніх справ Луценка. Дякую.
Будь ласка, Заічко з приводу незадоволення запитом до міністра палива і енергетики.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги. Более двух лет мною направляются обращения-запыты в адрес Министерства топлива и энергетики по вопросу оказания содействия в решение вопросов о погашении задолженности Запорожской атомной электростанцией перед приборостроительным заводом "Парус" города Севастополя. На заводе не выплачивается заработная плата с 1998 года. 804 человека имеют такую задолженность, из них 235 до сих работающих на предприятии. На вопросы и на запыты, направленные в министерства, мною было проинформировано, что данный вопрос рассматривается Высшим арбитражным судом Украины и окончательные меры относительно механизма погашения задолженности может быть определены только после решения суда. Информацией председателя Высшего хозяйственного суда Украины в мой адрес принято решение о том, что в пользу севастопольского приборостроительного завода "Парус" принято решение о погашении данной задолженности. Но несмотря на постановление суда в течение более полу года никаких действенных относительные решений проблемы по ликвидации задолженности атомной электростанции запорожской перед заводом "Парус" не происходит. В следствие чего мною был подготовлен депутатский запыт на министра топлива и энергетики относительно принятия необходимых мер по решению вопроса о задолженности. В результате была получена очередная отписка. Депутатский запрос не был рассмотрен должным образом. Прошу мое выступление считать запытом Премьер-министру Украины Тимошенко Юлии Владимировны относительно погашения задолженности Запорожской атомной электростанции по государственному заказу перед открытым акционерным обществом "Приборостроительный завод "Парус" и о бездеятельности Министерства топлива и энергетики, Фонда государственного имущества по содействию коллективу Севастопольского приборостроительного завода "Парус" в погашении заработной платы, образовавшейся с 1998 года. Спасибо.
Дякую. Микола Оніщук від фракції промисловців і підприємців. Поки йде Микола Оніщук, я ще один запит не зачитав, шановні колеги. Це запит до Прем’єр-міністра України щодо погашення заборгованості Запорізької АЕС перед ВАТ "СПЗ "Парус" та бездіяльності міністра палива, енергетики, Фонду державного майна по сприянню колективу "СПЗ "Парус" щодо погашення заборгованості заробітної плати, яка утворилася с 1998 року. Це депутатський запит був Заїчка. Будь ласка.
Шановний Голово, шановні народні депутати. Фракція політичної Партії промисловців і підприємців заявляє про те, що події останніх місяців свідчать про те, що процес оновлення країни йде непросто і назавжди однозначно. В їх основі як успадковані диспропорції в багатьох сферах економічної і соціальної діяльності та глибокої ерозії моральних цінностей, так і допущені деякі нові прорахунки. Практика прийняття останніх рішень засвідчила, що найменш сприятливою до радикальних змін є економіка, економічні явища і економічні процеси. Це привело, зокрема, в негативному сприйнятті підприємницьким середовищем спроб перерозподілити власність, посилити адміністрування у сфері підприємницької діяльності, змінити умови в сторону погіршення оподаткування і в цілому вплинути на ситуацію в підприємницькому середовищі. Фракція промисловців і підприємців переконана, що визначальним фактором економічного благополуччя країни, а значить, і соціальної заможності громадян є національна економіка, привабливий інвестиційний клімат, відчуття у простих громадян, малих і середніх підприємців те, що вони країні потрібні, що їх зусилля цінують і вони є витребуваними. Фракція промисловців і підприємців у парламенті і її представник, зокрема, в уряді - перший віце-прем’єр Анатолій Кінах і надалі будуть послідовно відстоювати пріоритет національного виробника перед імпортом, сталості відносин власності перед черговим перерозподілом, прогнозованості бюджетної політики перед контррадикальними змінами, дотриманням з боку держави умов інвестиційних договорів перед практикою їх одностороннього зірвання без будь-якого попереднього аналізу та відшкодування завданих збитків. Фракція буде наполягати на тому, щоб уся сукупність урядових і парламентських рішень у сфері підприємницької діяльності створювали сприятливий підприємницький клімат у цій сфері, адже єдиним і реальним джерелом заможності українських громадян, і я думаю, і цьому вже ніхто не сумнівається, є національний виробник, національна економіка і наші внутрішні джерела. І саме тому і забезпеченню цих цінностей буде підпорядкована практична діяльність парламентської фракції підприємців і промисловців у парламенті. Дякую за увагу.
Так, дякую. Шановні колеги! Виступи від депутатських груп і фракцій завершено. На оголошення запитів, для виступів на це пішло у нас півтори години. Переходимо до розгляду питань, які ми узгодили, які містяться у розкладі засідань. Шановні колеги, першим вноситься питання на розгляд: про інцидент між народними депутатами України та працівниками правоохоронних органів, що стався 21 травня 2005 року у місті Ужгороді, внаслідок чого до народних депутатів було застосовано силу. Пропонується - прошу уваги, шановні колеги! - такий регламент розгляду цього питання: інформація від народних депутатів: Воюш Володимир Дмитрович - до 10 хвилин, Прошкуратова Тамара Сергіївна - до п’яти хвилин, від Генеральної прокуратури інформація - до п’яти хвилин і п’ять хвилин - відповіді на запитання [[я думаю, що у народних депутатів будуть]]. Те ж саме, пропонується заслухати інформацію від Міністерства внутрішніх справ і отримати відповіді, які, очевидно, виникнуть у народних депутатів. Решта часу, що залишиться, відвести на обговорення. Таким чином, це година часу. Ми, в принципі, це погодили. Якщо ви будете пропонувати щось інше, поставимо на голосування. Будь ласка, Ігор Шурма. У нас, рахуйте, шановні колеги, залишилося дві з половиною години до 14 години. Ігор Шурма, мікрофон, будь ласка.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]]. Я звертаюся до керівників фракцій, звертаюся до всіх народних депутатів, які є в залі. Це питання потребує всестороннього обговорення і висловлення всіх точок зору. На наше велике прохання, ми просимо включити сюди ще інформацію голови Служби безпеки України. І в обов’язковому порядку ми дуже просимо, аби надали слово Уповноваженому Верховної Ради України з прав людини. Її представники були в Ужгороді і достеменно вивчили це питання. Ми дуже просимо надати слово Уповноваженому.
Шановні колеги, якщо не буде застережень, таким чином давайте: Уповноважений з прав людини - я просто випустив з поля зору, - до п’яти хвилин, і голова комісії з цього приводу - також до п’яти хвилин. Немає застережень? Що? Ратушний, будь ласка. Шановні колеги, давайте працювати. Це вже обговорення. Або приходьте всі на Погоджувальну раду - і там будемо погоджувати.
Шановні колеги, я як член тимчасової слідчої комісії, я абсолюно згоден і підтримав цю позицію, щоб голова доповідав Віктор Мусіяка, але той звіт, який. інформація по цьому випадку, набравши хоча і більшість голосів, але є значна частина депутатів, яка має окрему думку стосовно цього як збирається інформувати голова комісії відповідно стосовно цього інциденту. Тому я прошу надати можливість або від фракції, або згідно Регламенту на висловлення особисто мені. Я це підтверджував на комітеті. на комісії, і члени комісії мене підтримали на можливість висловлення окремої думки. Дякую за увагу.
Шановні колеги, якщо оформлена протоколом окрема думка, ми дамо, якщо є, я ще раз хочу сказать, голова комісії у виступі скаже, що є окрема думка, яка оформлена, я думаю, що треба надати право для виступу. Таким чином, переходимо до розгляду питання. Шановні колеги, давайте не перетворювати. заспокойтесь, будь ласка. Заспокойтесь. Давайте працювати. Все. Йде робота. Все, шановні колеги! Керівнику фракції, якщо якісь претензії, передайте, будь ласка. Будь ласка, до виступу запрошується Воюш Володимир Дмитрович.
Уважаемые народные депутаты!
Одну хвилиночку! Я хочу сказати. Шановні колеги, сьогодні. я хочу ще раз вам сказати. Сьогодні Верховна Рада не прийняла рішення, що будуть виступати всі члени комісії. Будь ласка, заспокойтесь. Будь ласка, виступайте. Протокол мені дайте комісії з окремою думкою і буде виступати. Все. Я ще раз хочу сказати, протокол з окремою думкою. Все, будь ласка. 10 хвилин, будь ласка, виступайте.
Уважаемые народные депутаты! Уважаемые граждане Украины! Я хочу изложить цепь событий, очевидцем и непосредственным участником которых я был, в первую очередь, с точки зрения законности, прав и норм человеческой морали. Экс-губернатор Закарпатской области Иван Михайлович Ризак был задержан 13 мая. То, как это совершалось прямо на улице Ужгорода у выхода из магазина на глазах у горожан уже свидетельствует о том, что разыгрывалось шоу. Не акт правосудия, а демонстративная расправа с политиком, рассчитанная на запугивание закарпатцев. В чем же обвинили Ризака? В доведении до самоубийства ректора Ужгородского национального университета - Владимира Сливки. Каким образом? Иван Ризак, якобы дал устное указание редактору Закарпатской газеты "Правозахист" - пану Темнову: освещать деятельность ректора Сливки, возглавляемого им университета в негативном свете. И далее, видимо, начитавшись модных романов в стиле фэнтэзи, закарпатские прокуроры делают вывод, что Сливка покончил с собой именно, прочитав публикации в этой газете. Кто может ответить на вопрос: давал ли указание Резак редактору независимой газеты? Очевидно, сам редактор и Темнов отвечает на этот вопрос, причем публично, в редакционной статье своей газеты "Правозахист" от 24 мая 5-ого года. Где на целой газетной полосе разъясняется, что не было не только заказа на травлю покойного профессора, но и смысл публикаций, указанных в прокурорском обвинении нельзя назвать травлей. Обстоятельства гибели пана Сливки заставляют задуматься над другим вопросом: а было ли самоубийство? Почему рассматривается лишь эта версия? Противоречивость показаний свидетелей, жена покойного утверждает, что профессор с утра не пошел на работу, а в ректорате говорят, что он на работе был и поехал домой вызванный кем-то по телефону. Родственники почему-то долго не допускали к умирающему бригаду скорой помощи. Да и в больницу его привезли не на скорой, а на частой машине. На теле покойного несколько ножевых ранений и кухонный нож в сердце. Все это говорит о том, что прокуратуре не мешало бы рассмотреть и версию убийства. Но тогда сразу рушиться искусственно созданная пирамида обвинений против Ризака. А это, как видно, противоречит чьим-то интересам. Состояние здоровья Ивана Резака, перенесшего в феврале инфаркт и имеющего целый букет тяжелых хронических болезней требует его нахождения под наблюдением врачей. Поэтому после ареста его все-таки, с инициативы следователя, перевозят сначала в ужгородскую больницу, а за тем в закарпатский областной кардиоцентр, где он проходит лечение, будучи арестантом, под охраной милиции. 20 мая проводится судмедэкспертиза состояния здоровья Ивана Резака, причем с грубыми нарушениями статьи 197 УПК Украины. На врачей-экспертов оказывется давление, в результате чего делается заключение о возможности пребывания Ивана Резака в СИЗО при обязательном медицинском наблюдении. К вечеру 20 мая состояние здоровья Резака ухудшилось, насмотря на это, после 18 часов в палату вошли двое, представившиеся: начальником ИВС и и.о. начальника ужгородского отдела, горотдела милиции. Они зачитали письменный вывод врачей, согласно которому Резак может содержаться в СИЗО. Дежурный врач Коневич и медицинская сестра, измерив артериальное давление, подтвердили гипертонический криз. Повышение сахара в крови, по словам врача, могло привести к коме. Народный депутаты Шуфрич, Прошкуратова и я сообщили пришедшим о тяжелом состоянии здоровья Ризака и то, что в его этапировании в СИЗО является в данный момент в таком критическом состоянии невозможным. Указанные сотрудники милиции заявили, что будут действовать, исходя из письменного разрешения дежурного врача, и только на основании этого будет проведено этапирование Ризака в СИЗО. В это время дежурный врач и медсестра предоставляли Ризаку неотложную медицинскую помощь, делали инъекции, давали таблетки, артериальное давление измеряли и составило 180 на 90. Около 23 часов вышеуказанные работники милиции второй раз заявили, что согласно выводу судмедэкспертизы сделанной 10 часов назад они будут таки этапировать Ризака в СИЗО. Тогда Прошкуратова прикрепила к своей руке и руке Ризака наручники и объявила о голодовке. При этом Тамара Сергеевна еще раз акцентировала внимание на тяжелом состоянии больного, поскольку у него был гипертонический криз, и врачи сделали инъекцию для понижения артериального давления. Несмотря на это в 23 часа 40 минут в палату, в которой находился Ризак, я и другие народные депутаты Украины, внезапно ворвались от 10 до 15 человек в черных масках. При этом в комнате уже не было ни начальника МВС, ни начальника ужгородской милиции. Люди в масках прижали меня к стенке, взяли з руки и сдавили, я начал громко кричать о том, что я народный депутат, чтобы они сообщили, кто они, но ответа ни от кого не получил. Я заявил, что их действия являются незаконными. Все это зафиксировано на оперативной видеосъемке. В это время Шуфрича, лежащего на одной кровати с Ризаком, стянули за ноги с кровати, ударили головой об пол, навалились на него сверху. Я слышал, как он кричал от боли. Прошкуратова в это время тоже находилась на кровати возле Ризака, ее ударили по лицу, на нее навалился человек в маске, заломил ей руку, которая была в наручнике, она кричала, потом стонала от боли, лицо ее было накрыто подушкой. В другой руке она держала удостоверение народного депутата Украины. Человек в маске специальными щипцами расцепил наручники, несколько человек стянули Ризака с кровати, взяли под руки и без обуви выволокли в коридор по направлению к выходу из кардиоцентра. Я выбежал в коридор следом, но люди в масках и форме сотрудников милиции заблокировали мне и другим людям дальнейшее движение. Все время я пытался узнать, кто руководит процессом задержания, но никто из работников милиции не давал ответа. В это время через окно я видел, как Резака поместили в багажное отделение автомобиля типа "Джип" и увезли, при чем не в СИЗО, как определено судом, а в ИВС, так как в СИЗО в 12 ночи арестантов не принимают. Его в состоянии гипертонического криза до утра продержали в подвали ИВС без медицинской помощи. Человек мог просто умереть. Я вернулся в палату и увидел, что Шуфрич находится в шоковом состоянии, его тошнило. Прошкуратова находилась в стрессовом состоянии. у нее распухла рука и на лице была ссадина. Медицинские работники кардиоцентра и работники клиники "Борис" оказали медицинскую помощь Шуфричу и Прошкуратовой. Была вызвана скорая, которая транспортировала нас в больницу Ужгорода. И там было проведено обследование, сняты побои. Шуфричу был поставлен диагноз сотрясение головного мозга. Хочу заявить, что мы, народные депутаты Украины, не чинили физических препятствий работникам милиции при выполнении их служебных обязанностей. Люди в масках нарушили неприкосновенность народных депутатов Украины и наносили нам телесные повреждения. Во время задержания Ризака никто из руководства милиции не сообщил, что все действия выполняются именно сотрудниками милиции, что люди в масках являются работниками милиции. Никто не сообщил, что у работников милиции есть законные основания. Ризака из кардиоцентра ВВС в состоянии гипертонического криза. Я считаю, что имело место посягательства на наши права как народных депутатов Украины, осуществленные в связи с нашей государственной и политической деятельностью по защите конституционных прав и свобод граждан. сопровождаемые действиями, представляющими серьезную опасность для нашего здоровья. При этом была нарушена статья 80-я Конституции Украины, часть пятая статьи 17-й Закона Украины о статусе народного депутата Украины. То что обвинении в доведении до самоубийства доказать будет нельзя, было ясно закарпатским прокурорам. Поэтому прокуратура раскопала еще одну криминальную в кавычках сенсацию, будто бы год назад Ризак вымагал взятку у одного из директоров местного предприятия. И теперь ему в дополнение предъявили обвинение во взяточничестве. Но заметьте, это обвинение предъявлено только 25 мая. А это значит, что захват спецподразделеним кардиоцентра, избиение милицией народных депутатов Украины, защищавших конституционные права гражданина, выволакивание из больницы босого человека в состоянии гипертонического криза без разрешения дежурного врача - все это основывалось лишь на абсурдном обвинении в доведении до самоубийства. И это называется законными действиями во имя демократии? Нет. Это наглое попрание законов Украины и прав человека, это политическое преследование с целью запугать народ Украины. Уважаемые коллеги, этот вопиющий случай стал выразительной иллюстрацией произвола действующей власти. Он показал, что любой из нас гражданин Украины в любой момент может быть обвинен по любому выдуманному делу и без всяких оснований, лишь на основе субъективного мнения следователей опущен в СИЗО. Он показал, что суд вполне может проштамповать решение, нужное следствию. Он показал, что даже если в момент угрозы жизни человека народные депутаты в соответствие со статьей 17 Закона о статусе народного депутата Украины пытаются принять меры для прекращения нарушений прав человека правоохранительные органы применяют насилие в отношение народных депутатов Украины в нарушении статьи 80 Конституции. При этом милиция не заботится даже о формальном соблюдении УПК. Этот случай свидетельствует о том, что милиция, прокуратура и суд используются властью в борьбе с политическими противниками и инакомыслящими. Я хочу сейчас посмотреть в глаза тех, кто смеет утверждать, что в Украине нет проблем с нарушением прав человека. Я хочу, чтобы сейчас встали или подняли руку те, кто цинично оправдывает политические репрессии. Я хочу взглянуть на тех, кто отказывается видеть, что Украина все более превращается в полицейское государство. Уважаемые коллеги, уважаемый Владимир Михайлович. После меня будут выступать руководители МВД и прокуратуры. Исходя из их заявлений ясно, что они будут выгораживать своих, защищая честь мундира. Но только от депутатского корпуса и от вас, как главы высшего законодательного органа, народ ждет решений, которые положат край правовому беспределу. Нам нужно решительно осудить незаконные действия, добиться наказания виновных.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Тамара Прошкуратова. Я ж тільки що оголошував, і ми погоджували всі процедури і порядок, шановні колеги. Ви ж чули все це.
Шановна президія, шановні депутати, шановні журналісти, дорогі виборці! Мені говорити дуже важко, тому я наперед прошу вибачення за мої емоції. Перш за все, я з цієї високої трибуни вітаю сьогодні всіх діточок нашої України і всього світу з Днем їхнього захисту. Вчора малиновий дзвін сповістив про завершення навчального року. А мої учні, вони вчора стали випускниками. Я мала б бути серед них. Я би хотіла бути серед них, але я сьогодні знаходжуся тут тільки задля того, щоб захистити їхнє майбутнє, їхні права, щоб з ними ніколи, ніколи не сталося того, що сталося зі мною на Закарпатті! Шановні колеги, дуже багато про випадок на Закарпатті є версій. Я вам кладу руку на Біблію, руку на Конституцію: я присягаюся в кожному моєму слові, адже жодного слова неправди я вам сьогодні не скажу. Я найочевидніший свідок, тому що протягом п’яти днів була біля Івана Різака. Я бачила, як його спочатку поклали в антисанітарну кімнату, коли організували в коридорі шоу з багатьох міліціонерів. І це де? В кардіологічному центрі, де лежать люди з інфарктом, де люди лежать хворі. Це до честі губернатора: коли я звернулася до нього оте все припинити, Івана Різака перевели в нормальну палату, і міліціонери були замінені просто на троє хлопців у цивільному. Я спостерігала за лікування і мене вразило одне: в нього постійно брали, оскільки він переніс інфаркт, хворів діабетом, у нього постійно брали аналіз крові з пальця. І коли це брали лаборанти цього ж кардіологічного центру, з тієї ж самої краплі крові брав Іван на аналіз своїм приладом. І от лікарі кардіологічного центру говорили, що у нього цукор в крові 3-4, його прилад показував 9-10-11. Нам радили викинути той прилад. До речі, жоден з лікуючих лікарів, який лікував Івана протягом десяти років, не допущений був зараз до лікування. І коли ми звернулися з проханням до незалежних лаборантів, нам привезли ось цей документ, який і змусив мене діяти неадекватно: лікарі обласної лікарні підтвердили аналіз його цукру у крові такий, який показував прилад Івана Різака. І тоді мені стало зрозуміло, що результати аналізу в кардіологічному центрі, де знаходився Іван Різак, просто сфальсифіковані. І хлопці, чергові міліціонери, говорили мені: "Тамара Сергіївна, його все рівно заберуть". Я до одного з них звернулася з проханням принести мені наручники. Я діяла спонтанно, я ще не знала, що я з ними робитиму. І тоді, коли я розуміла, що Івана все рівно заберуть, я себе наручниками прикувала до Івана Різака і об’явила голодування. Я, шановні колеги, не перешкоджала суду, а діяла згідно третьої статті Закону України. Конституції: "Людина, її життя, її здоров’я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю". І стаття 8, яка говорить, що в Україні визнається й діє принцип верховенства права. І я захищала право Івана Різака на лікування. І я отут присягаюся, що віднині так буду поступати відносно кожного громадянина нашої держави, незалежно від його політичної приналежності. Мене запитували, чи мене дуже вдарили? Не знаю. Били мене вперше. В пресі часто пишуть, от і зараз в пресі, про те, що. таке звернення, я зрозуміла, що це в мою адресу: "Шановні вчителі, не йдіть в парламент, тому що ви одного разу можете стати в опозиції і тоді хто зна, що з вами буде". Шановні, я відповім на це словами Ліни Костенко, хоча я мала можливість після виборів перейти в іншу фракцію, бути позафракційною, я так скажу: "Я вибрала долю собі сама, і що там зі мною не станеться, у мене жодних."
Одну хвилиночку, дайте можливість завершити. Не кричіть, я і так без вас чув. Будь ласка, одну хвилину.
"У мене жодних претензій немає до долі - моєї обраниці". Народ України, ми поважаємо ваш вибір, коли ви стояли на майдані, підтримуючи Ющенка. Ви сподівалися економічного зростання, покращання вашого добробуту, але я впевнена, що ви хотіли не цього, що нині відбувається у нашій державі! Я вже зверталася і до правоохоронних органів, до прокуратури. Мені залишається одне: звернути до Бога. Господи, якщо ти є, багато робить наш Президент задля зовнішньої інтеграції України, якщо через економічну кризу, штучне зростання гривні, провал "Гринджол" на Євробаченні не бачить цього, скажи йому. А якщо він, не дай Боже, сам є режисером розвалу партії СДПУ(о), комуністів, "Регіонів України", пошли йому добре здоров’я і прости його - він не відає, що творить.
Дякую. Шановні колеги, запрошую до трибуни заступника Генерального прокурора Шокіна Віктора Миколайовича. Шановні колеги, міністр і Генеральний прокурор перебувають у відрядженнях. Тому ми отримали - за кордоном, - ми отримали відповідні листи з цього приводу, обгрунтування. Будь ласка.
Дякую. Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Я не хочу повторювати зараз хронологію подій і обставин, про що вам відомо. По-перше, я хочу відзначити, що у зв’язку з цими подіями особисто Генеральний прокурор України виїхав в Ужгород і там знаходився декілька днів. Після цього за вказівкою Генерального прокурора України було порушено 2 кримінальні справи. Перша справа стосується факту перевищення службових повноважень працівниками УВС України Закарпатської області під час виконання постанови суду про взяття під варту Різака за ознаками злочину частини 2 статті 3.6.5 Кримінального кодексу України. Друга справа була порушена за фактом втручання народних депутатів України в діяльність працівників правоохоронних органів. В зв’язку з важливістю і тієї справи першої і другої прийнято рішення про прийняття до впровадження цих справ слідчими Генеральної прокуратури України. Я не можу зараз коментувати хід слідства по цих кримінальних справах, як ви самі це розумієте, але в зв’язку з особливістю цих справ, що вони пов’язані з вами, з порушенням ваших прав особистий контроль за ними здійснює Генеральний прокурор України. Це що стосується того, що було зроблено терміново. По-друге, я хочу звернути вашу увагу на декілька моментів. Перше. Коли був затриманий пан Різак, ви знаєте, що була порушена кримінальна справа за статтею 120, це доведення до самогубства. 17.05 цього року була порушена ще одна кримінальна справа за частиною 3 статті 3.6.5 Кодексу України, це перевищення влади, і йому було пред’явлено в цьому обвинувачення. Також 18 травня цього року була порушена кримінальна справа за отримання ним хабара. Я знову хочу вам сказати, що я зараз не буду вдаватися в хід слідства цієї справи, але справи дуже серйозні. Окрім цього, я хочу довести до вашого відома, що на час, коли він був затриманий, була проведена експертиза, де було вказано, що на день огляду в певних захворюваннях, які є підставою для звільнення арештованих з-під варти, хвороби, якими страждає Різак, не входять. Далі. Щодо умов його утримання. Він знаходиться в камері СИЗО. Камера чотирьохмісна, там є дві особи на сьогодні. У нього є кольоровий телевізор, необхідні умови харчування. Більше того, 27 травня він був обстежений комісією лікарів, згідно з довідкою цих лікарів стан його здоров’я задовільний і тиск у нього на сьогодні 125 на 70. Я, щоб ви розуміли, поясню, що це дуже гарний тиск. Це що стосується цієї справи.
У вас все з цього приводу? Тоді запитання, шановні колеги. Запишіться до заступника Генерального прокурора, будь ласка. 5 хвилин на запитання. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Юрій Оробець, фракція "Наша Україна". Будь ласка, ваше запитання.
Шановний доповідачу! На момент помаранчевої революції на ужгородському стадіоні "Авангард" була затримана банда. Я особисто через членів банди впізнав тих бандитів, які били мене особисто. Пан Різак і його помічник Чубірка звільнили цю банду, і вона втекла і зараз вони в бігах. Скажіть, будь ласка, чи порушена кримінальна справа по факту кришування Різаком бандитського угрупування, яке неоднократно било і народних депутатів на мукачівських виборах, зривало вибори, в тому числі в Тячівському районі? На совісті цієї банди, яку викохав Різак, десятки побиттів теперішніх міністрів, губернаторів. Скажіть, будь ласка: чи відкрита кримінальна справа проти хрещеного батька цього бандитського угрупування пана Різака?
Віктор Миколайович , одну хвилиночку, шановні колеги, я вас дуже прошу , давайте будемо вживати нормативну лексику, то "кришування" там,., інші, нас же люди дивляться. Будь ласка, я прошу вас давайте, будь ласка.
Дякую за запитання. Я хочу вам доповісти, що на сьогодні такої кримінальної справи нема. Але, щоб знали ви шановні депутати, що генеральна прокуратура України ніколи не переймалася політичними поглядами. Якщо будуть підстави для порушення кримінальної справи будь-якого, то вона буде порушена і доведена до логічного завершення.
Так, Володимир Лещенко, Фракція комуністів.
Володимир Лещенко, Фракція комуністичної партії України, Чернігівщина. Шановний заступник генерального прокурора, прокурора України, ну, цей стан, що зараз є, він такий звичний для буржуазної держави. Справа в тому, що після перемоги одного клану буржуазної, ідуть разборки в суспільстві. Таке було раніше в Мукачево, таке зараз є в Ужгороді. Скажіть мені, будь ласка, дайте відповідь. Чому правоохоронні органи, мається на увазі і прокуратура, і міністерство внутрішніх справ, які повинні захищати по-перше Конституцію і Закони України, в разборках цих кланів завжди становляться на бік тих, хто при владі? Чому вони не виконують своїх конституційних прав і чому завжди люди наші трудящі безправні перед системою нинішньою завжди ще раз говорю прокуратура і органи внутрішніх справ захищають багатих? Дякую.
Дякую за запитання. Значить я хочу знову сказати наступне, що прокуратура ніколи за часів мені відомих не займалась політикою, вона займалася суто кримінальними справами, якщо стосується вашого питання. По-друге, я можу вам доповісти, що на сьогодні порушено прокуратурою біля 700 кримінальних справ про вибори. І ці справи стосуються як прибічників Ющенко, так і прибічників Януковича. Нам нема значення: хто порушує закон.
Тарас Чорновіл, фракція "Регіони України".
Прошу передати слово моєму колезі депутату Вернидубову.
Будь ласка, Іван Вернидубов.
Дякую. Шановний Володимире Миколайович, дійсно, от депутати підказують мені, що ми дуже раді, о у Різака є телевізор, тим більше кольоровий. Але дійсно, ну яка є причина зараз, які є мотиви, щоб тримати його під вартою, діабетика, якому колють інсулін? Чи є докази, що він заважає слідству чи все-таки втече? Це перше питання. І друге. На вашу думку, які обставини все-таки дають привід для того, щоб бити народних депутатів? Чи у цій ситуації та й ще у масках не називатись і все. Ну, хіба ж можна сказати, що іде слідство, я не можу відповісти. Треба відповісти на це питання депутатам. Дякую.
Значить, я так вважаю, що ніякі обставини і нікому не дають можливості бити депутатів. Це по-перше. По-друге. Значення не має у масках чи без масок. Можна я закінчу відповідь. По-друге. Відносно запитання про тримання під вартою. Тримання під вартою визначив суд, якщо ви знаєте. І там зазначені всі обставини, які там вказані. Дякую.
Володимир Плютинський, фракція Народної партії.
Плютинський, фракція Народна партія. Пане заступнику прокурора, я не знаю ваше ім’я отчество. Я хочу сказати одне таке запитання, чи доказана все-таки вина цього губернатора про те, що із-за нього загинув ректор. закладу? Це одне. І друге. Ви сказали, що неможна бити депутатів. Скажіть, а рядових людей можна бити чи неможна бити нашій міліції? Хіба до цього ми чекали, щоб наша така держава була. Я думаю, ви повинні зробити з цього висновок. Будь ласка.
Дякую за запитання. Я відповідав шановному депутату на його запитання, тому сказав про депутатів. Але я думаю, що всім людям нормальним відомо, що бити взагалі нікого нельзя. Я думаю, це всі розуміють. Тому я на цьому увагу не акцентував
Валерій Чичков, фракція блоку Тимошенко. Останнє запитання.
Прошу передати слово Терену.
Віктор Терен, будь ласка.
Блок Юлії Тимошенко, Віктор Терен. Шановний заступнику Генерального прокурора, я не згоден з вами з тим, що ви говорите те, що оставалося, коли Різак намагався. цих бандюків, ви трактуєте як визволити, да. Ви намагаєтеся це трактувати як політична справа. Елементарний кримінал. Адже відомо, почитайте Інтернет, в "Закритій зоні" це було, скрізь, що після першого туру президентських виборів злочинні елементи в Ужгороді мали влаштувати в Україні щось на зразок російського Беслана. Тобто захопити заручників, забарикадуватися, звернути все це на опозицію. І ви добре знаєте, що чесні міліціонери тоді заарештували цих людей. Але це наказом згори їх випустили. Залишили одного авторитета. Під арештом залишилися автомати цих бандитів, гранати, гвинтівки. Бо все це було на території Управління внутрішніх справ. І тоді без тиску в спортивному костюмі дуже добре приїхав Різак і термін "кришувати" тут абсолютно є логічним, Володимире Михайловичу, щоб визволити цих людей. Це чистий кримінал. Чому не.
Я знову хочу наголосити на наступному. Справа в тому, що юридична наука, тут з вас дуже багато юристів, і ви знаєте, що установка фактів і до тих пір, поки не буде підстав для порушення кримінальної справи відносно будь-кого, ми. не будемо. Були підстави, справи були порушені, розслідувані. Дякую.
Вікторе Миколайовичу, дякую. Будь ласка, сідайте. Запрошується до трибуни заступник міністра внутрішніх справ Вербенський Михайло Георгійович. Будь ласка, ваша інформація з цього приводу.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати. Роль і місце органів внутрішніх справ у подіях, пов’язаних із притягненням до кримінальної відповідальності колишнього голови Закарпатської облдержадміністрації Різака може бути визначена виключно у контексті реалізації норм права. Кримінальну справу відносно Різака було порушено начальником слідчого відділу прокуратури міста Ужгорода. Цією ж посадовою особою було винесено постанову про його затримання. На підставі зазначеної постанови Різака було затримана та, зважаючи на погіршення стану здоров’я, поміщено ні до ізолятора тимчасового тримання, а госпіталізовано до Ужгородської центральної міської лікарні і у подальшому до Закарпатського кардіологічного центру, де була організована його охорона працівниками міліції. Суддею Ужгородського міського суду 16 травня поточного року було винесено постанову про обрання відносно Різака запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Відповідно до закону міліція зобов’язана виконувати прийняті в установленому порядку рішення прокурора, слідчого, суду. Це стосується і виконання постанов суду про взяття під варто. При цьому слід враховувати, що Закон України "Про попереднє ув’язнення" визначає як установи попереднього ув’язнення слідчі ізолятори, а в окремих випадках ізолятори тимчасового утримання. Зміна процесуального статусу Різака зумовила необхідність переведення його до слідчого ізолятора. Проте, зважаючи на стан здоров’я, він продовжував лікуватися у Закарпатському кардіологічному центрі. Відповідно до постанови начальника слідчого відділу прокуратури з 17 по 20 травня було проведено комісійну судово-медичну експертизу. За висновками експертизи стан здоров’я Різака дозволяв проводити відносно нього слідчі дії. Зазначено також, що в умовах слідчого ізолятора можливі надання першої та невідкладної медичної допомоги черговим лікарем і при потребі виклик до хворого відповідних фахівців. А хвороби, якими він страждає, не входять до переліку захворювань, які є підставою звільнення з-під варти. Таким чином, підстави тримання Різака поза межами установи попереднього ув’язнення відпали. І МВС України в Закарпатській області було зобов’язане вжити заходів щодо конвоювання його до відповідної установи. Згідно рішення суду та розпорядження начальника УМВС в Закарпатській області для здійснення конвоювання було сформовано конвой, який після 19 години 20 травня прибув до кардіологічного центру для виконання покладених на нього обов’язків. Начальник конвою у встановленому порядку ознайомив Різака та присутніх у палаті народних депутатів із змістом та вимогами постанови суду і висновками експертизи. Зазначені народні депутати заявили, що не допустять виконання рішення суду навіть шляхом фізичної протидії. Реальність таких намірів підтверджувалася тим, що перед прибуттям конвою народний депутат Прошкуратова прикріпила свою руку за допомогою наручників до руки Різака і офіційно оголосила голодування. До складу конвою працівники спецпідрозділу "Сокіл" на той час не залучалися. Враховуючи, що в існуючих умовах рішення суду виконати неможливо, працівники міліції покинули кардіологічний центр. У подальшому ситуація навколо вказаних подій стала загострюватися. Біля кардіологічного центру почали збиратися підозрілі молоді люди, а перед адмінприміщенням було розбито п’ять наметів у підтримку Різака. Зважаючи на це, начальником УМВС було видано розпорядження про посилення конвою працівниками спецпідрозділу "Сокіл", а також прийнято рішення про використання інструменту для різки металу для роз’єднання наручників. Близько 23 години 40 хвилин працівники міліції повторно прибули до палати кардіологічного центру, де перебував Різак. Побачивши їх, народні депутати вжили заходів щодо блокування доступу до Різака. Зокрема, народний депутат Шуфрич ліг на останнього, Воюш перешкоджав руху працівників, а рука Прошкуратової залишалася прикріпленою до руки Різака. Працівники міліції вжили заходів до усунення блокування, роз’єднали наручники і конвоювали Різака до службового автомобіля, на якому його було доставлено до ізолятора тимчасового утримання Ужгородського міського відділу внутрішніх справ. Окремі дії працівників міліції, спрямовані на усунення перешкод щодо переміщення Різака до слідчого ізолятора, які розцінюються як порушення депутатської недоторканості, стали можливими лише зважаючи на незвичність і динамічність подій, що відбувалися. При здійсненні заходів з конвоювання працівники міліції були озброєні табельною зброєю і мали спецзасоби - наручники, інших спецзасобів у них не було. Близько третьої години ночі 21 травня до Ужгородського міського відділу за телефоном.
Так, 30 секунд, завершуйте, будь ласка.
про те, що цієї лікарні звернулися народні депутати Прошкуратова та Шуфрич, які заявили, що 20-го близько 23.45 невідомі у кардіологічному центрі спричинили їм тілесні ушкодження. На місце було вислано слідчу оперативну групу, проте від написання заяв та будь-яких пояснень народні депутати відмовилися. На даний час проводиться службове розслідування дій працівників міліції у зазначеній ситуації, на період якого вони відсторонені від виконання службових обов’язків. Також, як ви чули, порушено дві кримінальні справи, які і дадуть відповідь на всі поставлені питання.
Дякую. Запитання, шановні колеги, до заступника міністра, будь ласка, запишіться. На табло прізвища народних депутатів, що записалися. Борис Беспалий, фракція "Наша Україна".
Прошу передати слово Євгену Гірнику.
Євген Гірник, мікрофон.
Шановний доповідачу, от прошу дати таке пояснення. Проти депутатів рік назад у тому ж самому Закарпатті у Мукачевому, проти депутатів "Нашої України" застосовувалися силові заходи. Ніяких вибачень з боку Міністерства внутрішніх справ не було. Зараз міністр чомусь вибачається перед відомим парламентським хуліганом Шуфричем, причому невідомо за що, тому що ніякого діагнозу Шуфричу не встановлено. Чому так поступає Міністерство внутрішніх справ? За що вибачення? Невже депутатський мандат для есдеків означає, що вони можуть не дотримуватися закону?
Дякую за запитання. Закону повинні дотримуватися всі громадяни України. І ми глибоко у цьому переконані, і будемо робити все можливе від нас, щоб ці закони витримувалися. А питання того, що міністр вибачився перед народним депутатом Шуфричем це відноситься до самого міністра. Він визнав цю ситуацію такою, що вона була неоднозначною, і тому приніс свої вибачення.
Олександр Масенко, фракція комуністів.
Дякую. У мене запитання такого характеру. От, я думаю, ніхто не буде заперечувати проти того, що в нас бізнес носить кримінальний характер. Ніхто не може в нас стати багатим, якщо десь щось не порушував якихсь законів, як з одного боку, так і з іншого боку. Але чому ви заарештовуєте тільки представників тих політичних сил, які відкрито виступали проти Ющенка, були в опозиції, так званій? Хоча я їх ніколи не вважаю опозицією, вони підтримують, бо вони з однієї компанії, вони з однієї вулиці, з одних грошей вийшли. Але фактично виходить так, що ви на 72 години, а потім і далі зачиняєте тільки одних і тих. Ну я вас прошу просто, ну зробіть, ну зачиніть когось з отієї компанії, яка зараз при владі, і оце все отпаде. Ніхто не буде биться, ніхто не буде себе приковувати. Зрозумійте, що це політичну напругу у державі зніме! Ну є ж за що їх тоже зачинять! Ви ж всі прекрасно розумієте.
Дякую за запитання. Якщо вже вдаватися до виникнення багатих і бідних, то необхідно зазначити, що, так би мовити, організована злочинність в державі виникла на початку 90-х років, і виникла вона тільки тому, що одні мали владу, а не мали власності, а інші мали власність і не мали влади. І тому вони, об’єднавшись, створили організовану злочинність.
Будь ласка, Комар, фракція "Регіони України".
Тепер стосовно того, що переслідуються тільки одні. Я вам скажу, якщо це стосується Різака, то ми не заарештовували. Це справа прокуратури, вони дали. порушили справу. Але я повинен вам сказати, що у впровадженні і прокуратури, і Міністерства внутрішніх справ є справи і по тих главах райдержадміністрацій, які вже призначені новою владою. Якщо буде така потреба, буде така інформація.
Дякую. Комар, фракція "Регіони України".
Володимире Михайловичу, є прохання до вас включити трансляцію на площу, бо люди стоять і хвилюються, вони хочуть чути те, що відбувається в залі. Якщо можна це зробить, було б таке прохання.
Якщо у Верховної Ради немає заперечень, давайте включимо, у нас проблем нема в цьому плані. Будь ласка.
Добре. І друге, це запитання до заступника міністра. Ясно, що ті люди, які в масках виконували наказ і били депутатів, вони будуть покарані згідно з Кримінальним кодексом. Хто віддавав команду бити депутатів? Чи ці люди працюють зараз на своїх посадах, чи вони якогось покарання зазнали і, взагалі, чи це буде продовжуватися побиття депутатів у країні Україна?
Дякую за запитання. Ні побиття депутатів, ні побиття будь-яких громадян в Україні недопустимі. І ми будемо робити все, щоб такого більше не траплялося. Стосовно тих осіб, які брали участь у переміщенні Різака із кардіологічного центру до установи, де він мав бути, як заарештований, вони всі усунуті від виконання службових обов’язків. Закінчується службове розслідування, проводиться розслідування по кримінальних справах, і тоді буде прийняте рішення стосовно них. Якихось вказівок стосовно тих чи інших дій з міністерства не було.
Михайло Григоровичу, я вам дякую. Час вичерпаний, сідайте, будь ласка. До виступу запрошується Віктор Лаврентійович Мусіяка, голова Тимчасової спеціальної комісії. Вікторе Лаврентійовичу, будь ласка, 5 хвилин. Давайте не робити перерви, нам треба розглянути ці два питання і все. Спасибі.
Шановні народні депутати! Члени Тимчасової спеціальної комісії, я, також Михайло Добкін і Микола Чечель прибули в Ужгород 3 травня у зв’язку з цими подіями, які відбувалися, про які ви зараз чули інформацію. Я буду говорити вже конкретно щодо того, що ми там знайшли, які обставини ми вияснили на місці. Зустрічалися ми з усіма, з ким необхідно було зустрічатися і можна було зустрітися. І ось про що я хочу вам сказати. Перше. Незалежно від того від якої фракції, якої політичної сили народний депутат був побитий, а те, що у нас є об’єктивні підстави говорити, що до депутатів була застосована сила, при чому надмірна, і є висновки відповідні медичні, щодо, скажімо, Шуфрича і Прошкуратової. Це я зразу говорю про те, щоб не говорили, що десь хтось, щось. Ми документи маємо на руках і можемо про це стверджувати. Тепер, щодо дій міліції. Співробітники міліції говорять, що вони виконували перше, рішення суду про те, щоб під варту взяти запобіжний захід - взяти під варту Різака. І друге вони для цього мали відповідний акт медичної експертизи, де це дозволялося робити, тому що стан здоров’я це дозволяв робити. Перше, на перше я хочу що сказати, ви знаєте, коли 16 травня було винесено рішення суду про взяття під варту Різака, то Різак, коли у нього стан здоров’я при цьому погіршився і його було припроваджено за рішенням слідчого до кардіоцентру. Там, біля нього були поставлені вартові озброєні, біля його кімнати, де він знаходився. Я до чого це говорю? Що фактично він вже був взятий під варту, після винесення рішення суду. То коли мова йшла про те, що міліція хотіла його перевести до СИЗО, то вона тільки місце перебування його під вартою міняти хотіла. Я ось до чого говорю, що коли ми розмовляли про це, я з начальником управління внутрішніх справ питав його: по самому факту, перевести його можна було в ранці скажімо. Навіщо це робити було у півночі. У них рішення є суду, вони мають його виконати. І друге, рішення, акт судово-медичної експертизи, в акті судово-медичної експертизи було сказано: виходячи із стану здоров’я Різака на момент огляду його комісією і прямо в душках сказано: 20.05, 10:30 ранку з ним можна проводити слідчі дії. Значить, на момент, коли вони винесли. 10:30, а все відбувалося в 23:42. Я дивився оперативну зйомку, там все по секундах буквально, я всі речі відмічав, знав значення всього, що відбувалося. І в цей момент, на передодні, за кілька хвилин тиск у Різака вимірювали: 180 на 90. Ясно, що йому 2 уколи зразу зробили і в цей час о це все відбувалося. Це я до чого говорю. Розумієте, не буду зараз вам цитувати Закон про міліцію, де там говориться про гуманні речі, там надавати допомогу обов’язково і затриманим і так далі. Це треба робити зрозуміло. Неформально виконати, можна ж людину привезти, скажімо, вже не людину, а виконати рішення. Я хочу ось про що ще сказати. Знаєте, сам момент, коли це все відбувалося, коли я дивився оперативну зйомку, а я три різні відеозаписи дивився, ну, ясно, що сила застосовувалася. Щодо Нестора Шуфрича навіть не можу сказати, що там відбувалося, тому що тільки ноги його мелькнули і все. А далі я тільки його показання міг би вам приводити, вони всім відомі. Значить, що стосується народних депутатів, їх скажімо, порушення їх права на недоторканість. Тут один іще момент. Міліція діяла у масках, про це вже говорили. Ви знаєте, я шукав різні нормативні акти, де дозволено це робити. Ну, у законі 5-та стаття, у Законі про міліцію сказано, що коли звертаються до громадян або з громадянами мають право, то на їх вимогу мають показати посвідчення, ніде немає у масках. Так ось вони. Воюш там. Уявіть собі ситуацію, Воюш кричав, стоїть там тумбочкою притиснутий до стіни, кричить: хто ви, представтеся. Уявіть, він стоїть перед ним у масці і показує йому своє посвідчення. Мова про те іде, що шановні колеги, нас стільки народних депутатів за цей час різних скликань до нас застосовували.
Я тільки прошу, тільки не кричіть, будь ласка. Одну хвилину, будь ласка, завершуйте.
Застосовували різні засоби, не дивлячись на те, що є рішення Конституційного суду, роз’яснення, що таке "депутатська недоторканність". І треба розуміти, щоб люди розуміли, що недоторканість для депутата, для депутата, який дійсно депутат, він діє в інтересах народу, держави, потрібна не для того, щоб він захищався у якихось ситуаціях особисті інтереси, а для того, щоб захиститися від влади, коли він має честь, совість, він має уже, я не знаю, мужність якусь говорити ті речі, які владі не подобаються. Тому що ви знаєте, діставали багатьох. І тільки завдячуючи наявності недоторканності багато хто зберіг і здоров’я, і саме життя. От сидить тут у нас часто Тимошенко, ви знаєте її тільки історію. Я хочу вам назвати деякі речі. Недавня історія. Президент завжди ганьбив Верховну Раду і шукав завжди цапа-відбувайла. Верховна Рада в багатьох речах тоді, коли вся влада була винна або, скажімо, навіть значною мірою там Президент сам і виконавча влада. Згадайте тільки, Тимошенко, Турчинов, Шкіль, Павленко, Павловський, Хмара, Зубов, Волинець, Семенюк, яку побили, ви знаєте, під час святкування ювілею Шевченка, яка лежала довго в лікарні. Терена побили, Оробця як побили. Шкіль уже був народним депутатом, десять днів ще сидів в СІЗО, не випускали як народного депутата. Змінилася влада. Шановні колеги, змінилася, але що змінилося? У масках бігають до сих пір люди. Тоді вони били оцих, хто зараз при владі. Зараз ті ж самі б’ють уже інших, тих, коли були владі. Я про те хочу сказати, що. моральний стан представників міліції. Я розумію, що вони завжди крайні залишаються, ми всі розуміємо. Як вони ставляться до влади? Вони отримують вказівку ось з цими так вести себе. А потім ті говорять з тими давайте ведіть себе так. Це кінця цьому не буде, якщо звичайно не будуть прийняті заходи до зміни системи влади. Я про це буду дещо пізніше говорити в загальній доповідь. А зараз я хочу сказати, нам необхідно, зараз комісія прийняла рішення і вам пропонує обов’язково заслухати доповідь, звіт чи доповідь, скаже Ніна Іванівна, як воно називається у неї, доповідь річну, обов’язково щодо стану прав людини, громадянина в Україні і заслухати по Закону про прокуратуру, звіт Генерального прокурора, щорічний. І тоді послухати, в якому стані у нас захист прав і свобод людини, громадянина. Дякую.
Вікторе Лаврентійовичу, хто буде виступати з окремою думкою?
Шановні колеги, з окремою думкою у нас три народних депутати, члени комісії заявили, навіть чотири. Тобто це Юрій Кармазін, це записався Ратушний і Таран. Терен.
Хто буде виступати один? З окремою думкою може виступати одна людина тільки.
Шановні колеги, від комісії ми не визначали, хто один виступить від комісії, тому що він має окрему думку, він має право. А хто із них, не знаю.
Шановні колеги, прошу не кричіть. Давайте таким чином: шановні колеги, визначтесь, хто буде виступати з окремою думкою, поки виступає уповноважений з прав людини. Будь ласка, визначтесь. Завжди виступала у нас одна людина з окремою думкою. Будь ласка, Ніна Карпачова. Будь ласка, до трибуни. Заспокойтесь, будь ласка. Я прошу не кричіть! Шановні колеги, я зачитував регламент, який з вами погодив. Я його ще раз зачитаю. Ну давайте будемо якось працювати. Одну хвилиночку, я для тих, що запитання кричить. От підготовлений документ, я вам сказав: Воюш - 10 хвилин, Прошкуратова - п’ять хвилин без запитань, інформація генеральної прокуратури, Міністерства внутрішніх справ - п’ять хвилин на доповіді, п’ять на запитання, інші виступаючі без запитань. Ви погодили потім все. Чому ви зараз кричите? Будь ласка, виступайте. Шановні колеги, досить, вже проголосували. Процедуру ми погодили! Що да ні? Процедуру погодили. Будь ласка, виступайте. Тому що ми погодили. Будь ласка, виступайте.
Зараз час закінчиться, буде п’ять хвилин, і я почну, мабуть, виступ тоді. Я п’ять хвилин маю, да, на виступ? Спасибі. Я думаю, що будемо слідкувати за часом. Спасибі. Шановний Голово, шановні народні депутати, шановні присутні в цій залі, шановні співвітчизники! По великому рахунку, мені дуже прикро, що ми з вами дожили за останні декілька років до того. що системою стає у нас застосування сили до народних депутатів України. Як за стару владу, так і, на превеликий жаль, майже нічого не змінюється за нову владу. Чому я звертаю на це увагу? Тому що якщо застосовується сила до народних обранців, то як проста людина може захистити свої права? Вона є абсолютно безправною. І це як уповноваженого з прав людини мене хвилює найбільше. Ви знаєте, що я безпосередньо приймала участь під час виборів мера в Мукачево, я робила моніторинг як уповноважена з прав людини, я знаю, скільки там було брутальних порушень, але коли почалося побиття народних депутатів Юрія Оробця [[я тільки на цьому зупинюся, Віктор Мусіяка назвав інші побиття народних депутатів]], тільки в цьому регіоні. Кримінальна справа порушена, я контролюю це питання. По обвинуваченню. Михайла, його зараз притягнуто по частині першій статті 122, а також по частині 2-3 статті 296-й і також статті 346-й частини третьої Кримінального кодексу України за погрози або насильства щодо державного діяча. Справа розслідується прокуратурою Закарпатської області, вона вже закінчена провадженням, і 27 травня цього року її було передано до апеляційного суду Закарпатської області. Але поки справу розслідували так тривало, то троє злочинців, які брали участь у побитті народного депутата Оробця, спокійно зникли. Це перше. По-друге, крім Юрія Оробця на Закарпатті в той самий час було побито народного депутата, жінку, до речі, Марію Маркуш, яка присутня в цій залі. Що зроблено? Зроблено те, що сьогодні справа волокититься. Я, користуючись нагодою, що шановний Віктор Миколайович Шокін присутній в цій залі, просто хочу звернутися до вас: фігурант справи відомий, але я хочу сказати, що на превеликий жаль, прокуратура області передала цю справу в руки правоохоронців, які мали якраз контролювати ці процеси, які відбувалися на виборчих дільницях. Так само там був Балога, і так само, ми знаємо по виборах, була застосована сила - побиття народного депутата Поліщука, а також радника уповноваженого з прав людини, який разом з Поліщуком боронив дотримання конституційних виборчих прав під час виборів мера Мукачева. Це для початку. І по-друге, зараз ми маємо продовження. Але нічого не змінюється. Я хочу зараз сказати. Іване, я вас дуже прошу: ну, дайте сказати! Я висновки потім зроблю для вас по запитаннях.
Я прошу! Ніна Іванівна, виступайте, вже половину часу ви виговорилися! Будь ласка, тихо, не заважайте!
Слідство по справі Різака, як відомо, веде та ж сама прокуратура Закарпатської області. І я переконана, що правова оцінка має бути дана тільки судом. Це святі речі, це зрозуміло. Але хочу сказати, що коли до мене звернулися народні депутати України, мною було проведено, і зараз воно ще не закрите, провадження. По великому рахунку, я не зобов’язана давати сьогодні коментарі стосовно такого провадження, бо воно ще не закрите, але на вимогу народних обранців, як і під час вимог мого виступу по справі Колеснікова, я сьогодні зобов’язана і не маю права вам відмовити в цьому питанні. Я би прокоментувала тільки деякі речі. Перше. Лікарка Оксана Конєвич проведену нами перевірку підтвердила, що, дійсно, 20 травня після робочого часу в лікарні вона піклувалася про долю всіх хворих цього кардіоцентру. І вона з болем нам розповідала, що за своєю ініціативою, як лікар-черговий, вона відвідувала в палаті хворого Різака, фіксувала в нього високий тиск - це про що вже сьогодні було говорено, я не буду повторюватися, Віктор Мусіяка доповів з цього приводу. І вона якраз як лікар благала співробітників міліції залишити його в лікарні, коли він був в такому критичному стані. Це, по-перше. По-друге. Інструкція - про ще не було говорено, - інструкція, тобто Наказ Міністерства внутрішніх справ України за номером 60 від 20 січня вже цього року, тобто вже за нову владу в правоохоронних органах, інструкція ця була затверджена, то визначається цією інструкцією, що конвоювання осіб передбачається і діяльність міліції з цього конвоювання має грунтуватися на додержанні Конституції, Загальної декларації прав людини, законів про міліцію.
Ніна Іванівна, я вас прошу: обговорюється сьогодні питання про застосування сили до народних депутатів. Давайте на цю тему говорити. Ми не обговорюємо зараз проблему Різака, а то ми скоро перетворимося на те, що будемо слухати ваші постійні виступи. Будь ласка, одну хвилину - і закінчуйте. Будь ласка.
Я повторюю, що я виступаю на прохання народних депутатів! Моєї ініціативи тут не було!
Ніна Іванівна, будь ласка, тоді займіть місце і головуйте! Давайте, будь ласка, виступайте по суті питання, яке ми обговорюємо. Будь ласка. Заспокойтесь, будь ласка. Будь ласка, виступайте.
Я не торкаюсь кримінальної справи, яка порушена відносно Івана Різака. Я веду до того, що існує інструкція, яку я назвала, номер 60 наказ Міністерства внутрішніх справ України, який, по-перше, забороняє - я цитую це для всіх депутатів і взагалі всіх слухачів, співвітчизників наших - забороняє перевезення затриманих і взятих під варту осіб під час ночного періоду. Там записано конкретно. Пункт 1 цієї інструкції каже "лише під час світлої доби". Звідси висновок - правоохоронці порушили не тільки законо. вони порушили саму даже інструкцію. Свою, власне, інструкцію. Це по-перше. І такому конвоюванню, далі в інструкції міліцейській записано, не підлягають хворі. Я звертаю увагу, користуючись нагодою, що розглядається зараз це питання, до справ мільйонів співвітчизників, тому що по великому рахунку ніхто не знає про долю цих людей, але так само до них застосовують вночі конвоювання, так само до них застосовують.
будь ласка, дайте можливість закінчити. Ну не кричіть, будь ласка. Шановні колеги, ви хочете сьогодні обговорити всі питання, які стоять? Хочете чи не хочете? Так давайте ж будемо слухати який порядок або перетворимо в мітинг. Ну давайте перетворимо. Заспокойтесь! Я знаю вашу позицію, заспокойтесь! Все. будь ласка, 2 хвилини, завершуйте, будь ласка.
Володимире Михайловичу, я в принципі, готова відповідати на запитання. Давайте мабуть, бо якось важко так виступати. Кожну хвилину.
Запитань ми не передбачали до вас. будь ласка, давайте 2 хвилини і завершуйте.
Добре. Якщо мене ви запитаєте як я оцінюю дії народних обранців. Я оцінюю, що народні обранці за таких обставин обрали єдиний спосіб захисту прав хворої людини і захисту прав цієї людини на життя в критичних умовах.
Прошу уваги.
І я хочу сказати, що правоохоронці, на превеликий жаль, порушили і законодавство, і власну інструкцію, і навіть людську етику, коли вони робили те, про що сьогодні вже обговорювалося в цій залі. Я вважаю, що все ж таки нова влад, яка прийшла, на сьогоднішній день має вимагати від правоохоронців діяти по-іншому, адже абсолютно я підтримую те позицію, що влада змінилася, але так, як робили правоохоронці за стару владу, так вони сьогодні і продовжують, на превеликий жаль, чинити. Дякую за увагу.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Процедуру ми визначили. З процедури чого, що ні? Будь ласка, мікрофон увімкніть. Ми ж визначили процедуру. Одну хвилиночку, будь ласка, зачекайте. Кравченко, мікрофон, будь ласка. Заспокойтеся, будь ласка, що ви?
Кравченко, фракция коммунистов. Владимир Михайлович, я не понимаю, вы сознательно пошли на то, чтобы два вопроса важнейших, которые сегодня вынести, смешать и таким образом завуалировать основной вопрос. Побили народных депутатов. То что Мусияка правильно сказал, что во все времена их били, бьют и будут бить. Сегодня вы как спикер должны адекватно отреагировать на это. Вы взяли сейчас, спытали два вопроса. Первый. Про инцидент. И второй. По звіт Тимчасової слідчої комісії. Поэтому речь идет сегодня о том, что вы сами нарушили порядок рассмотрения вопроса, о котором вы говорите. Поэтому я прошу, мы должны закончить первый вопрос, принять по нему постанову, там есть вопросы, и перейти ко второму. А Карпачова должна была, на мой взгляд, выступать по второму вопросу.
Дякую. Шановні колеги! Я хотів би сказати Миколі Кравченку, щоб він уважніше слухав те, що оголошує. Ні, ви погано слухаєте, а щоб уважно слухав. Я оголосив, що йде розгляд першого питання. І в першому питанні передбачено, що з першого питання також інформує голова слідчої комісії. Перед цим я казав: шановні народні депутати, дотримуйтеся регламенту, бо нам потрібно буде потім розглянути і друге питання. Тому я просив би вас не дезінформувати народних депутатів, а уважно слухати: як відбувається процес засідання.
Дякую. Дякую.
Будь ласка.
Можна говорити вже?
Да, будь ласка, 3 хвилини.
Значить шановні депутати, я по-перше хочу сказати, я висловлюю цю думку не тому, що я вважаю, що депутатів, чи будь-якого громадянина треба бити. Я як раз був битий міліцією і вважаю, що бити міліція не має права нікого. Але я висловлюю окрему думку, що комісія Верховної Ради і звіт голови перетворилося, а ми створили комісію на захист прав і свобод громадян. На захист прав і свобод Різака, інші, а не простих громадян порушення права яких доволі серйозні. А тепер я скажу вам стосовно того. Я зачитаю то, що в Верховній Раді вже читалося. 28 грудня 2003 року, близько 19-ої години, треба знати стенограму, група осіб началі з головою УДА Різаком, прокурором колишнім Лемеком, в супроводі керівника УМВС в Закарпатській області вибили двері. Затримано заступника голови Олександра Карташова, якого забрали в лікарню. Це робив Різак. Підрізано ножем під час виборів нашого колишнього колегу Бондаря, побито депутата Оробця, побито колишнього чи депутата, депутата Жовтяка. Я виступаю з окремою думкою, що депутатам не показали ось ці публікації в так званій газеті "Правозахист". Як морально тероризувалося колишнього ректора Сливку, який так як виглядає зі звіту, так якби живий і був доведений до самогубства. Я хочу щоб голова Комісії доповідаючи окремо, звіт комісії про ситуацію про побиття народних депутатів цитував Конституцію, а саме 120 Статтю, в якій написано, що судові рішення ухвалюються судами України, іменем України і є обов’язковими до виконання по всій території України, як для міліціонерів, так для народних депутатів. Я хочу щоб в комісії звіт був, цитувався Кримінальний кодекс, де стаття 382 говорить, що невиконання судового рішення міліціонери несуть кримінальну відповідальність. Але, на жаль, в так званому звіті не було цієї об’єктивної інформації, як не було на засіданні комісії. Я розумію, що тут багато неясного, я розумію, що непорядно мою двічі колегу і депутата, і вчительку втягувати у чоловічі ігри, підставляти її під цю ситуацію. Але я ще раз кажу, я зараз якщо хочу зачитати отут цитата, хто казав, і я назву прізвища тих депутатів, я на комісію називав, що ми не дозволимо виконання судового рішення, зробимо з Різака политзаключеного-2 і влаштуємо маленький майдан в Ужгороді. Майдана не вийшло і тепер ці депутати наші спробують деструктивною роботою перевести солідну, грунтовну роботу комісії на роботу пожежної команди, яка повинна рятувати їхнього под.
Шановні колеги, я хотів. Дякую. Шановні колеги, я хотів би ще раз нагадати, що ми зараз розглядаємо перше питання про інцидент між народними депутатами України та працівниками правоохоронних органів, що стався 21 травня 2005 року у місті Ужгороді, у наслідок чого до народних депутатів було застосовано силу. Після того коли ми завершимо і визначимося щодо рішення, перейдемо до розгляду другого питання. У зв’язку з тим, що виступи вже завершені, зараз переходимо до виступів від фракцій з цього приводу так, як ми домовлялися. Будь ласка, Сергій Гмиря. На табло дайте прізвища народних депутатів, що записалися для виступів від фракцій. Сергій Гмиря, підготуватися Івану Бокому.
Спасибо. Фракция коммунистов. Дорогие коллеги, в ходе президентской кампании Виктор Ющенко публично, ярко и достаточно четко сформулировал свою программу политического обустройства Украины: поменять персонал в борделе. Программа выполняется, команды сменились, а бордель остался борделем, который выполняет заказы криминально-олигархических кланов. А там, где криминалитет и там, где олигархи, там неизбежно при разделе власти и собственности будут не только бить, но и убивать. Вы знаете, вот я смотрю на то, что происходит, и у меня такое впечатление, что ничего не изменилось. Вот смотрю эти кадры, когда то ли милиционеры, то ли бандиты в масках бьют депутатов. И мне вспоминается 2002 год, когда я участвовал вместе с представителями старой оппозиции в так называемом захвате части Администрации Президента. Там тоже были полумилиционеры, полубандиты в таких же масках. Я смотрю, как бьют депутатов в Ужгороде этой оппозиции, правой, и вспоминаю, что было год назад, когда били точно так же, такими методами при разделе власти и собственности представителей прошлой оппозиции. Стоп кадр получается. Министр внутренних дел говорит: "Спровоцировали милиция". Понимаете, мы оказались в таком обществе, когда милицию все время будут провоцировать, и она тупо будет выполнять указы власти. Вот идет человек по улице, его ограбили. Он провокатор, потому что он не просто шел, а нахально нес домой жене зарплату и ввел ближнего в искушение. Вот такую страну мы создали. И вот еще о чем я хочу сказать. Фракция коммунистов - это единственная фракция, позиция которой четкая и последовательная. Мы боролись против беззакония год назад в Ужгороде, в Закарпатье, в Мукачево, когда били представителей старой оппозиции. Мы выступаем против беззакония сейчас, когда бьют представителей новой оппозиции, буржуазной оппозиции. Наша позиция совершенно четкая и последовательная. Но я вот еще о чем хочу сказать. Конечно, тех, кто заказывал и тех, кто исполнял, нужно наказать самым строгим образом. Но это не изменит ситуации в этой стране до тех пор, пока будет существовать нынешний режим. Он не изменился за последние годы. Я не буду говорить, что бордель нужно превратить в храм, это слишком громкие слова. А нужно сделать из борделя обычный дом, в котором можно будет удобно жить. И за это выступает фракция коммунистов. Точка.
Іван Сидорович Бокий від фракції Соціалістичної партії України. Віктор Терен буде наступним виступати.
Шановні колеги, кожен, хто розуміє, що маємо справу з політичною провокацією, знає, хто є хто в ужгородському інциденті. Як говорив герой Савелія Крамарова: "Я не прокурор, чтобы говорить с вами по душам". І, отже, я можу сказати тим, хто видає себе за постраждалих: вам усе одно не стати фігурами для Жмеринки, дивіденди з цієї історії приблизно такі, які ваш режим дав народові за сертифікати, тобто нульові. Тут є політика, звичайно, але чим політика ця пахне, всі ми розуміємо. Жоден український закон, жодний європейський, міжнародний правовий акт не дає право депутатові будь-якого рангу перешкоджати виконанню рішення з суду. З цього і тільки з цього маємо виходити, оцінюючи ужгородську провокацію, розуміючи, що в такий спосіб минулий режим захищає себе від закону і відвертає увагу народу від суті того, що відбувається. Оборона нападом, оборона провокаціями, оборона брехнею - це метода, яку обрала в нинішніх умовах олігархічна опозиція, користуючись, давайте говорити правду, і слабкістю, і помилками нової влади. Я думаю, що ми розуміємо, що маємо справу з провокацією, а це, здається вже, як кажуть, ясно всім, і тут не варто спекулювати словами геніальної Ліни Костенко. Але, що маємо справу із дурістю тих, хто виконував ухвалу суду, більш ніж ясно. Так легко піти на підставу провокатора могли тільки ті, хто не думає про наслідки і так само, як і провокатори, не поважає закон. Ми, безумовно, повинні захистити народних депутатів і захистити так, щоб нікому більше не свербіло піднімати на них руки. Ті, хто чинив безправ’я, діяв, даруйте, на грані пришелепуватості із тими ж масками. повинні піти і з міліції, і з прокуратури. Тільки не треба заяв, як дехто плеще в залі, плеще - це міністр Луценко побив Шуфрича і Прошкуратову, що це Генпрокурор комусь помстився. У провокації в побитті є конкретні винуватці і конкретні розпорядники, і ось вони мають і одержати по заслузі. А Генпрокурор і міністр повинні забезпечити такий порядок, щоб урок з ужгородського інциденту засвоїли всі - і працівникам міліції, всі правоохоронці, і щоб Закон про статус народного депутата виконувався безумовно, неухильно і без винятків. І зарубати на носі, що за жоден відступ від цього прощення не буде. Водночас висновки ми повинні зробити і тут, у цьому сесійному залі, повинні забезпечити законодавчо, щоб це не повторилося. І найперше, я думаю, нам треба дійти до того, щоб прийняли ми новий Кримінально-процесуальний кодекс, бо Кримінальний кодекс, який прийнятий, без цього КПК, як кажуть, "як сало без хліба". А загалом давайте визнаємо, що ми продовжуємо жити у безчасі "кучмівщини" і вчорашні творці цього беззаконня сьогодні стають жертвами.
Віктор Терен від фракції блоку Юлії Тимошенко. Підготуватися Іванчо від "Нашої України".
Віктор Терен, блок Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина". Шановні колеги, друзі, громадяни України! Згадаймо, у жовтні 2003 року в Донецьку йшла підготовка до Форуму демократичних сил, на якому мав бути Ющенко. 30 жовтня народні депутати Павленко, Червоненко, а згодом Філенко і Качур прибули з організаційною метою до Палацу молоді, де той форум мав відбутися. Їх було жорстоко побито, а депутата Павленка незаконно позбавили волі і протягом п’яти годин його утримували в приміщенні Палацу молоді. 4 і 5 листопада тут, у Верховній Раді, депутати Блоку Юлії Тимошенко і "Нашої України" заблокували парламентську трибуну і ми говорили [[тоді говорили!]] про брутальне порушення депутатської недоторканості. І тоді з заявою від СДПУ(о) виступив Шуфрич, який сказав, цитую по стенограмі стосовно побиття депутатів, цитую: "Провокаційна поведінка депутатів-нашоукраїнців, які, користуючись депутатською недоторканістю, зухвало ігнорували норми права, отримали рішучу відсіч у Донецьку". Крапка. Шуфрич закликав, цитую: "Притягти всіх порушників закону, незалежно від того, мають вони депутатський мандат чи ні". Цитую залі по стенограмі, стосовно блокування парламентської трибуни, Шуфрич сказав: "СДПУ(о) закликає представників опозиції, що блокують роботу сесії, прислухатися до голосу розуму, до здорового глузду, згадати про свою відповідальність перед виборцями, відмовитися від цієї деструктивної позиції. Тоді ж виступила Тамара Прошкуратова, яка дуже схвильовано, на грані сльози сказала тоді, коли побили нас, вона сказала так: "Мені як жінці, як мамі, як вчительці, надзвичайно прикро і соромно за те, за нас, за всіх депутатів, що в той період, як треба прийняти бюджет, ми розв’язуємо тут різні політичні інтриги. І тому я пропоную все це зараз призупинити і все-таки приступити до обговорення законопроектів". Нагадаю такою, що в червні минулого року фракція СДПУ(о) повним складом проголосувала проти включення до порядку денного питання про тимчасові слідчі комісії. Люди добрі! Тамара Прошкуратова зверталася тут до Бога і закликала подивитися і подумати, що ми робимо, але ж Бог повертає кожного з нас до вчинених гріхів. І тут Шуфрич, Прошкуратова та їхні сподвижники мали б покаятися за те, що вони говорили тоді, як нас били, і про депутатську недоторканність, і про блокування трибуни. А поки цього від них немає, я не маю підстав довіряти звіту, який грунтується на їхніх твердженнях. Я можу повірити тут слову Левка Лук’яненка, який вірний собі, Борису Олійнику, я можу повірити слову багатьох з вас, для кого поняття честі і моралі не розходиться з правами людини. І тому цьому звіту я не можу довіряти, який грунтується на політичних кон’юнктурщиках, які сьогодні говорять одне, а завтра зовсім інше. Дякую.
Іван Іванчо запрошується до виступу від фракції "Наша Україна". Наступним буде виступати Микола Оніщук.
Шановні народні депутати, шановні радіослухачі, присутні! Надзвичайно прикро стояти на цій трибуні Верховної Ради, де розглядаються події, які нещодавно відбулися знову-таки в Закарпатті, в даному випадку в Ужгороді, адже ця Верховна Рада вже за це скликання не раз аналізувала, спочатку вивчала, і давала оцінку тим ситуаціям, які проходили у Закарпатті на виборах міського голови в Мукачевому, тепер - щодо побиття народних депутатів в Ужгороді. І цей перелік можна було б ще доповнити деякими іншими конкретними фактами, які не обговорювалися у цьому залі. Ті дії, які здійснюються щодо народних депутатів безперечно засуджується. Засуджується всіма: засуджується громадськістю, засуджується засобами масової інформації - і це правильно. Щодо народних депутатів не можуть примінятися сили насильства, приниження і таке інше. Воно, на жаль, у нашій державі ще поки що здійснюється. І ми є свідками того, як нещодавно [[тут уже говорилось в цьому залі і сьогодні]] били народних депутатів, коли міліція не допускала нас на свої законні сесії, у тому числі і мене, коли відсторонювала від прямої моєї депутатської участі діяльності, що я мав виконувати. І це все мало факт. Але, на жаль, у багатьох випадках фігурантами цих справ є одні і ті ж люди. На жаль, одні і ті ж народні депутати. Скажіть, будь ласка, хіба має право народний депутат забороняти правоохоронним органам виконувати свої законні права? виконувати рішення суду? Ні! Ніхто із нас не має права. Ми можемо оскаржити. Ми можемо діяти іншими доступними нам шляхами і методами, але робити піар кампанії, робити це все заради того, щоб відвернути увагу від тих інших питань, які сьогодні на порядку денному у правоохоронних органах, а їх дуже багато. Це прямі здирства, це прямі побори, це зловживання, у тому числі фінансові. Це інші питання, що зв’язані з виборами, з їх фальсифікацією і таке інше. Тому народні депутати не мають право захищати ці інтереси. Що стосується пана Різака, його хвороби. Так давайте ми згадаємо з самого початку. Пан Різак не сьогодні хворий. Пан Різак - це його хронічні, на жаль, хвороби. Ми йому співчуваємо у цьому. Але цим він і прикривається від тої відповідальності, яку він повинен нести. І це на його совісті. І Бог бачить з неба і віддає належне за все те, що він робив протягом цих років з іншими людьми. Як він.
Так, Микола Васильович Оніщук від фракції Партії промисловців і підприємців України. Наступним буде виступати Леонід Макарович Кравчук.
Вельмишановний Голово! Шановні народні депутати! Шановні громадяни України, які слухають трансляцію! Сьогодні Верховна Рада обговорює тему, яка, без перебільшення, може виявитися тестом для молодої української демократії, тестом на політичну і громадянську зрілість наших основних державних і правових інститутів. Адже побиття народних депутатів, навіть за умов, я хочу на цьому наголосити, виконання постанови суду щодо обрання запобіжного заходу є явищем ганебним і ніщо не може його виправдати. Явище, до речі, яке повинно було б відійти в минуле з моменту останнього голосування нашого - вибори Президента України. Шановні колеги! Всі ми переконані, що сучасний правовий порядок в Україні, його конституційні підвали повинні виключати опричину, як спосіб втілення в життя виборчих гасел, і тим більше, як спосіб політичного життя, в принципі. Це мало місце у минулому і, на жаль, це має місце сьогодні. Маю надію, що цій темі буде приділено увага і головою держави в його щорічному посланні до українського народу, яке ми всі очікуємо. Саме тому всім нам варто відійти, задекларувавши свою відданість європейським цінностям і інститутам, від намагання дати людям лише видовища і хліб, хоча вибори 2006 року досить потужний подразник у намаганнях саме так і діяти, а необхідно перейти до щоденної кропіткої роботи, в основі якої, на нашу думку, на думку фракції політичної Партії промисловців та підприємців, повинні бути: Перше. Повага до людини і громадянина незалежно від її політичних переконань, сталості відносин власності і правового порядку управління економічними процесами, діалогу влади, бізнесу і всіх інших суспільних інститутів, як способу суспільного і державного життя. І останнє. Політичної толерантності і взаємного прощення. Видається, що цього якраз ми сьогодні і не робимо. Повертаючись до подій в Ужгороді не можу не зачіпити ще одну тему - тему відкритих облич представників правоохоронних органів. Очевидно, прийшла пора на законодавчому рівні заборонити використання спецпідрозділам МВС та інших силових відомств масок, окрім випадків знешкодження, чи затримання озброєних банд формувань. Такий законопроект народними депутатами, членами Фракції "Промисловців, підприємців" підготовлений і найближчим часом буде зареєстрований у Верховній Раді України. Очевидно, є потреба і в внесенні змін в Закон про статус народного депутата України та кримінальний кодекс з метою посилення відповідальності посадових осіб за перешкоджання виконання народними депутатами їх депутатських повноважень та за будь-яку фізичну протидію цьому. Події в Ужгороді ще раз наголошують на необхідності посилення парламентського контролю, одним із важливих інструментів якого є парламентські слідчі комісії. Маю надію, що цей законопроект, який поданий народними депутатами: Кармазіним, Оніщуком і Бандурку, буде проголосований і підтриманий. Дякую за увагу.
До виступу запрошується Леонід Макарович Кравчук. Право на виступ передають, окрім Фракція, ну, зрозуміло Фракція соціал-демократичної партії України [[об’єднаної]], "Регіони України", "Демократичні ініціативи" і "Демократична Україна", тобто 12 хвилин. А одна Фракція відкликала, так що 12.
Шановні народні депутати, шановний пане Голово, починаючи з 94 року в цій залі ми постійно слухаємо такі прикрі проблеми, як побиття народних депутатів, порушення прав і свобод людини, порушення Конституції і Законів. І це не випадково, тому що частина залу депутатів підтримує той порядок, який був до цього і цього не підтримую, а зараз частина депутатів підтримує той порядок, який встановлюється сьогодні в Україні. Я хочу сказати, що влада Президента Кучми не витримала екзамен на демократію і влада Віктора Ющенко не витримує екзамен на демократію. Це є реальний факт. Тому що влада змінюється, як правильно казали депутати, а справи залишаються ті ж. Мені не доводилося ще захищати, проголошену на весь світ демократію від нової демократичної влади. Погодьтесь, не можна назвати державу демократичною, а її вождів демократами, якщо в країні переслідують людей за їх погляди, кидають у в’язниці, б’ють політичних опонентів, не церемонячись із народними депутатами, звільняють з посад тисячі працівників лише за те, що вони працювали при Кучмі. Як військові зведення з фронтів Великої Вітчизняної війни з телеекранів називаються прізвища людей, які запрошуються на зустрічі слідчими, встановлюються черги на допити, у суспільстві створюється обстановка політичного психозу. І цього не помічає нова влада, скоріше не хоче помічати. Такі дії є всі підстави назвати, кваліфікувати як політичні репресії. Під загрозою знаходиться спокій і злагода у суспільстві, що було одним з найбільших досягнень України. Взявши влади, нинішні керманичі, які йшли на вибори під гаслами консолідації та єднання суспільства і звинувачували своїх опонентів розкольництві, сьогодні тільки це і роблять, що поглиблюють суспільний розкол, створюють нові точки напруження. Потрібну, так потрібну боротьбу з корупцією і злочинністю перетворюють у політично-кримінальні шоу, іміджеві вистави. При всьому цьому корупція і хабарництво процвітає з новою силою і на всіх рівнях. У політиці акцент робиться не на суспільній злагоді, а на пошуках ворогів, іде буквально цькування СДПУ(о) і Партії регіонів, на всю силу діє відомий принцип "хто не з нами, той проти нас". Моральним злочинцем вже вважається той, хто голосував за Януковича. У промовах Президента все ряснішають слова "ворог", "злочинець", "злодій. без суду. Кажуть, мудрість полягає у тому, щоб з ворога зробити друга, а для того, щоб з друга зробити ворога мудрості не потрібно. Нова влада фактично перекреслює все, що було до неї, заперечує саму імовірність існування будь-якого позитиву до так званої помаранчевої революції. Прикро, але факт держава поступово перетворюється на інструмент політичної сваволі і дрейфує до встановлення режиму, де все буде вирішувати одна особа або група осіб, об’єднаних інтересами родинно-бізнесового клану. Президент України і його команда не витримують іспиту на здатність організувати ефективне управління країною. А суспільство тривожно вичікує, все сподівається, все вірить, може щось відбудеться на краще. А що ж ми маємо сьогодні? Замість зростання виробництва, валового національного продукту падіння росту його темпів, маємо ознаки економічної кризи, з якої так важко виходили. Замість ефективною влади, де працює єдина команда професіоналів, маємо відсутність продуманої стратегії розвитку країни, публічні шоу-конфлікти на владному олімпі, які викликають багато роздумів, сіють нудьгу і безнадійність. А Президент аморальні вчинки членів команди навіть бачить і чути не хоче, чим породжує обстановку вседозволеності посадових осіб. Відповідні наслідки уже є. Замість дотримання Конституції і законів відбувається їх порушення за принципом революційної доцільності. Правовий нігілізм стає визначальним у діяльності посадовців. Замість суспільного діалогу влади з опозицією маємо політичне переслідування опозиції, залякування її лідерів, приниження честі і гідності людей, які не заслужили цього. Хочу нагадати шановним представникам нової влади, що революції, як відомо, пожирають не тільки ворогів, а і своїх дітей. Варто подумати, бо це досвід історії всіх революцій. Можна пояснити ненависть до СДПУ(о) або партії Регіонів з боку Президента і інших, може є і підстави. Але не можна зрозуміти, чому глава держави не здатний перебороти її в собі в своєму оточенні. Хіба не про це сьогодні свідчать виступи наших опонентів. Скажіть, будь ласка, чи може демократично правити державою людина, переповнена ненавистю до своїх опонентів. Відповідаю, ні. Замість розвитку демократії в управлінню державою набирає обертів тенденція до одноосібної влади. Є всі підстави говорити про бажання відкинути політичну реформу. Якщо у Кучми такі тенденції почали активно розвиватися під час другого терміну перебування на президентській посаді, то у Віктора Андрійовича з перших місяців. Що ж чекає Україну? Де та демократія, яка проголошена на Майдані. А те, що сталося в ніч з 20 на 21 травня, коли з лікарні було просто силою вивезено Івана Різака, коли були побиті народні депутати, яскраво демонструє методи, якими нова влада бореться із злочинністю, не гребує у цій боротьбі з усіма, в тому числі і народними депутатами, які не мають ніякої в цьому вини. Згоден, не можна прикриватися від закону політичними опануваннями, Однак переконаний, неприпустимо прикривати законом розправу над політичними опонентами. Правосуддя працює за вибірковим принципом: одних випускають за найвищим дзвінком, інших арештовують під дуже сумнівними приводами. Замість "Закон єдиний для всіх" спрацьовує правило "Друзям все, ворогам - трішечки підкоректований високими порадами закон". У такій ситуації закон стає не інструментом правосуддя, а політичним інструментом розправи з неугодними. При цьому політичну вмотивованість 18 тис. відставок ніхто не заперечує. Навпаки, кажуть, що це тільки початок, бо всього чиновників 200 тисяч. На запитання: чому погано ідуть справи у відомстві чи регіоні? Керівники рапортують: ще не всіх чиновників старої влади вичистили. Але є закон про службовців, який вимагає вмотивованих дій влади. Та хто на це звертає увагу? Ніхто. Тому що є бажання вичистити всіх і привести до влади інших. Я не заперечує, аби ці інші вміли правити. От цього немає. Згідно з Конституцією після президентських виборів новий глава держави перепризначає членів уряду, глав обласних та районних адміністрацій, тобто кілька сотень чиновників. Звільнені ж тисячі! Ніколи нічого подібного в Україні не було. Це називається політичною чисткою. Та треба усвідомити ще одне, що 18 тис. - не просто статистика. За нею стоять долі конкретних людей, їхніх родин. Хіба можна виправдати звільнення ректорів інститутів та університетів, директорів шкіл та училищ, а іноді головних лікарів медичних закладів? Нещодавно пройшла інформація: в одній школі волинського села міліція вчительку взяла прямо на уроці, на очах учнів за те тільки, що ця вчителька була на боці Януковича коли йшли президентські вибори. В Закарпатській області нещодавно наклала на себе руки в великогайовецький сільський голова Олена Якубинська. Вона не витримала психологічного тиску з боку нової влади лише за те, що на території сільради більшість голосів одержав її супротивник. А візьміть, хіба не яскравий приклад політичної метушні навколо футбольного клубу "Динамо", в яку включилися високі чиновники, суди? І яка причина? Господарі клубу не ті. А хіба немає інших проблем у влади сьогодні? А хіба не успішний клуб Київське "Динамо"? Та хто на це звертає увагу! А хіба клуб не є візитованою карткою України в світі або він уже не в Європі, до якої нам ще дуже далеко і далеко йти? Прошу не сприймати ці мої слова як емоції, критикувати помилки тільки нинішньої влади. Кажуть, 100 днів мало, щоб робити висновки. Згоден. Але чому цих днів вистачило так багато, щоб натворити стільки помилок, стільки глупства? Чому немає єдиної точки зору на важливе питання? В цій залі ця частина народних депутатів переконувала мене, який я був переконаний, що не можна голосувати за ратифікацію ЄЕП. Я й без них знав, що не можна. Я знав, що коли на Майдані говорили, що ЄЕП - це зрада, я знав про це. Я не голосував. Але коли сьогодні Президент і Прем’єр кажуть, що це стратегічна лінія України, я хочу сказати, шановні друзі, навчіться хоч дипломатично сповзати з теми! Ви і цього не здатні зробити! Значить, Кучма, який вносив пропозицію про ЄЕП, зрадник, а якщо інше прізвище - то вже національний герой. Я був і залишаюся прихильником того, що Україна має бути незалежною. Я за час свого президентства не підписав жодного документа, який поставив би Україну під загрозу. Сьогодні це робиться. Шановні друзі, аби я знав у 1991 році, що буде так, як є, що в залі будуть зневажати один одного народні депутати, що президенти будуть думати тільки про своє: де сидіти і який кабінет як оздобити і в який палац перейти, - що замість демократії буде свавілля, я б не підписав Біловізької угоди, я б скоріше відрізав.
Дайте можливість закінчити. Включіть мікрофон.
це, до речі, до того, що тут стояв Президент Ющенко і казав: "Я готовий подати руку кожному керівникові фракцій, кожному депутатові". Де ця рука, Вікторе Андрійовичу? Де вона простерлася? Чи, може, ви забули сказати одну фразу, добавити: "Подам руку тому, хто буде служити мені, а, ще краще, прислужувати". Дякую.
Богдан Губський, будь ласка, від фракції "Єдина Україна". Богдан Губський, будь ласка.
Шановні колеги, ну, перш за все, хочу висловити щирий жаль, що нам доводиться сьогодні розглядати це питання і відволікатися від нашого головного завдання - працювати на благо громадян, приймати закони, які б покращили життя людей. А ми вимушені відволікатися на визначення цих політичних конфліктів і скандалів. З іншого сторони, обговорення саме сьогодні цього питання дає можливість стверджувати, що, справді, ми повинні демократично, прозоро обговорювати будь-які дії, які призводять до порушення Конституції, порушення законів України. Якраз саме сьогодні визначається питання чи вдасться нам здійснити якісний прорив, побудувати державу для людини з потужною економікою, соціальним захистом, зорієнтованої справді на морально-позитивний психологічний клімат, який би сприяв інтелектуальному піднесенню держави. І саме головне, щоб була побудована демократична держава з верховенством права, адже саме сьогодні це вирішується, і повернути обличчям владу до людини, наблизити владу до кожного громадянина - це повинно бути сьогодні нашою "альфою" і "омегою". І саме це від нас сьогодні чекають українці, які заради цього відстоювали своє право чесного вибору. Справді, сьогодні найголовніше питання - соціально-економічні проблеми. Але за цими проблемами ми не повинні забувати політичного аспекту. Ми не повинні забувати про права і свободи наших громадян. Я б сьогодні запропонував відкинути політичні чинники, оцінювати ситуацію, в першу чергу, керуючись правом, адже наша мета - це побудова правової держави. І саме тому ми, народні депутати, люди, яких обрав закон, повинні розглянути це питання з точки зору виконання Конституції, законів України. Силові дії стосовно народних депутатів звичайно є неприпустимим і статус народного депутата, який визначений сьогодні в Конституції, який визначений сьогодні законами України, він повинен і зобов’язаний виконуватися. Звичайно, міліції були підстави здійснювати арешт, вони виконували рішення суду, але форма такого виконання мабуть, м’яко кажучи, була неадекватною. Відрадно, що це було визнано керівництвом правоохоронних органів, міністром внутрішніх справ, і поведінка керівництва і саме міністра в цьому непростому конфлікті якраз і викликає повагу і, я думаю, дає можливість стверджувати, що в майбутньому такі конфлікти будуть неможливими, і міліція не повинна, я вважаю, ставати політичним заручником у випадках , скажем так, вирішення політичних чи інших конфліктів. Тому, на мою точку зору, до керівництва міліції не повинні бути конфлікти, але знаєте, як кажуть, влада помінялась, виконавці залишилися ті самі, на жаль. І тому сьогодні саме головне - зробити так, щоб закони і Конституція не порушувалася. Ніхто не може порушувати сьогодні закон про статус народного депутата. Я вважаю, що в цій ситуації повинно бути зроблено відповідне службове розслідування. Якщо враз ми сьогодні обговорюємо питання саме конфлікту з народними депутатами, повинно воно бути оприлюднено, у відкритому режимі ми.
Дякую. Ще у нас, шановні колеги, залишився виступ від фракції Української народної партії. Слово має Володимир Кирилович Черняк. І будемо завершувати.
Шановні народні депутати! Шановні виборці! У стані важких роздумів я вийшов на цю трибуну. Я у свій час був народним депутатом СРСР, я працював у фракції Сахаров і Єльцина, я був одним із організаторів Народного руху України, я був декілька скликань депутатом Верховної Ради України. Не все я робив правильно, і мені також є чого соромитися, і мені також стидно. Але так стидно, як сьогодні, мені ще ніколи не було. Виходить на трибуну перший Президент України. Це не виходить Леонід Макарович Кравчук, це не виходить голова фракції СДПУ(о)(о), це виходить історична постать. Леоніде Макаровичу, ваше ім’я записано на скрижалях історії, ви державний діяч, ви підписали у Біловезькій Пущі історичний вердикт, і ви цим повинні пишатися, це, можливо, єдине, що гідне того, щоб ви пишалися у своєму житті. І сьогодні ви виходите на трибуну, і ви відрікаєтеся від історичного вчинку. Із-за чого? Як би ви це зробили із якоїсь поважної причини, із-за того, що Шуфрича, Різака, Прошкуратову зі сльозою. Да, друзі, це - мішура, це ж - шантрапа! Леоніде Макаровичу, ви історична постать. По такому пустяковому випадку не можна цього робити, якщо ви виходите на цю трибуну і заявляєте, що ви зрікаєтеся незалежності України, із-за того, що одні спровокували, а інші ідіоти пішли на провокацію. І тих, і інших треба карати - це правильно. Я не підтримую нинішню владу, я можливо, є опозиціонером до нинішньої влади, якщо ви хочете. Її треба мочити, але мочити не вам, і не таким чином, як це ви зараз робите, відрікаючись від свого історичного вчинку. Леоніду Макаровичу, не треба падати нижче рівня міської каналізації, у вас повинно бути відчуття історичної і людської гідності, а не робити таку заяву, яка мене просто обурила. Парламент - це не тільки законодавчій орган, це політичний орган. В Парламенті завжди були, є і будуть бійки, навіть японці б’ються в Парламенті, я вже не кажу італійці. Це передній край політичної боротьби. І не треба з цього робити трагедії.
Шановні народні депутати, Леонід Макарович Кравчук, будь ласка, мікрофон, репліка. Одна хвилина репліка, шановні колеги, має право, будь ласка.
Я, дійсно, дуже шаную цей виступ, тому що він справді повертає нас до історії. Я не зрікаюсь і не зрікався свого підпису, я тільки сказав одне, що якщо в тому числі і ці народні депутати, які сьогодні виступають принижують людей. Ось виступає депутат, правильно каже, але - “якийсь там Шуфрич”, “якась там Прошкуратова”, якісь там ще. Цінність людини ви ставите на коліна. Ви навіть цього не розумієте. Я вже не кажу про демократію. Ви не розумієте, що ви мовите. Ви не розумієте цього. І тому я кажу і підтверджую, що аби знав, що демократія винесе на поверхню людей, не здатних цінувати ні себе, ні інших, ні Україну, ні її землі, я б не підписав, заявляю про це. А те, що підписав, я зробив вчинок, який сьогодні дає можливість людям, в тому числі і не гідним цієї високої трибуни, плести з неї що хоче. Дякую за увагу.
Шановні колеги. Шановні колеги, будемо завершувати розгляд питання. Дозвольте, прошу уваги, дозвольте підвести підсумки обговорення цього питання. Шановні колеги, ми говоримо про тему, яка актуальна, надзвичайно актуальна. Але цілком очевидно, що вона не сприймається в українському суспільстві. Бо в людей виникає запитання, у пересічних людей, у простого громадянина цілком логічне запитання: хто заступиться за просту людину? Бо коли депутати не можуть консолідовано визначити свою позицію, що вони можуть зробити для України? Цілком очевидно, що в Україні має діяти закон. На прикладі народних депутатів видно, що це не так. І це симптоматично. Але водночас я хочу сказати, шановні народні депутати, це стало можливим, коли поділили Верховну Раду, коли нацьковуванням, розсваренням Верховної Ради, а ми байдуже спостерігали. Одні раділи, другі обурювалися. Принциповість у нас, як правило, з’являється тоді, коли зачіпають за живе, коли зачіпають політичні інтереси або особисті інтереси. Інша у нас позиція - наша хата скраю. І це, я думаю, треба віднести, в тому числі, на нас, шановні колеги. Ми своїми діями таким чином заохочуємо, щоб так поступали не лише з народним депутатом, а з іншими громадянами. Що потрібно нам, щоб діяв Україні закон? Ми маємо бути насамперед тут, у Верховній Раді, об’єктивними і єдиними в оцінках того, що відбувається. І давати об’єктивні оцінки. Тоді і буде порядок. Імпульси і правди, і об’єктивності врешті-решт повинні йти з Верховної Ради України. Але, якщо підсумовувати, то можна зробити висновок. Я маю на увазі підсумовувати і обговорення цього питання, що при його розгляді ми не вийшли на консолідовані позиції. Але я хотів би, щоб ми з цього зробили висновок, враховуючи нашу відповідальність за процеси в Україні. А тепер давайте перейдемо до прийняття проекту постанови. Вам роздано проект Постанови Верховної Ради України [[реєстраційний номер 7554]]. Ви мали з ним можливість познайомитись. Тому я ставлю на голосування проект Постанови Верховної Ради України про ситуацію, що склалася у зв’язку із застосуванням правоохоронними органами сили до народних депутатів України у місті Ужгороді (реєстраційний номер 75540. Прошу голосувати. [[13:19:52]] За-227 Рішення прийнято. Переходимо до розгляду другого питання. Прошу уваги. По фракціях, будь ласка. "Наша Україна" - 4; комуністів - 52; "Регіони України" - 48; Народна партія - 31; Блок Тимошенко - 0; СПУ - 3; Українська народна партія - 0; СДПУ(о) - 20; "Єдина Україна" - 8; "Демократична Україна" - 19; Партія промисловців і підприємців України - 13; "Демократичні ініціативи" - 14; позафракційні - 15. Оголошується до розгляду питання про Звіт Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань перевірки дотримання конституційних прав і свобод людини і громадянина. Пропонується такий регламент розгляду для того, щоб ми завершили розгляд цього питання. Прошу уважно слухати, щоб потім не було нарікань. Звіт голови ТСК - до 20 хвилин, відповіді на запитання - до 5 хвилин, інформація міністра внутрішніх справ - до 5 хвилин, відповіді на запитання - до 3 хвилин, інформація від Генеральної прокуратури - до 5 хвилин, відповіді на запитання - до 3 хвилин, виступ Уповноваженого Верховної Ради України - до 5 хвилин, для виступів від депутатських груп і фракцій - до 3 хвилин. Немає застережень? Я хотів би сказати, шановні колеги, ви подивіться на годинник о 15 годині у нас мають відбутися парламентські слухання, а до 15 години ми маємо завершити розгляд питання! Які можуть бути застереження?! Будь ласка. Сулковський і будемо далі працювати.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! З попередніми виступаючими там 20 хвилин голові, по п’ять хвилин від міністерства, від прокуратури. Ми погоджуємося. Фракція "Регіони України" по попередньому питанню, ми побачили, що з прав людини повинна бути доповідь не п’ять хвилин. Да практично вона тільки починає щось розповісти, вже ми їй не даємо можливості. Тому цій людині з прав людини, пані Карпачовій, треба не менше, якщо вона погоджується, є про що сказати, вона дає, сказав би, центриську таку інформацію з прав людини, не менше 10-15 хвилин, якщо це їхня ласка. Там є про що сказати. П’ять хвилин - це ніщо є. Дякую.
Шановні колеги, ми будемо слухати доповідь Уповноваженого з прав людини, скільки потрібно буде часу, ми визначимось. Ми зараз розглядаємо звіт не Уповноваженого з прав людини, а ми розглядаємо звіт Тимчасової спеціальної комісії. Будь ласка, голова Тимчасової спеціальної комісії. Будь ласка. Шановні колеги, почався розгляд питання. Все!
Шановні народні депутати, з часу створення комісії 21 квітня 2005 року, на адресу її надійшло більше 300 звернень громадян, їх заяв, скарг щодо порушення конституційних прав і свобод. Аналіз цих звернень, їх опрацювання дозволило комісії дійти окремих висновків узагальнюючого характеру. Але зразу вам скажу, що нам не вдалося грунтовно всі ці звернення і матеріали опрацювати. Тому зразу ж я вас прошу підтримати пропозицію комісію про те, щоб дозволити нам продовжити роботу над цими матеріалами, щоб не склалося дійсно враження у людей, що вони сюди звертаються, Верховна Рада тільки займається проблемами, пов’язаними з інтересами депутатів, а не народу. Ми хочемо грунтовно розібратися в усьому, що до нас надійшло від громадян і продовжує надходити. Найбільша кількість звернень - це Кіровоградська область, Луганська область, місто Київ, Закарпатська область, місто Ялта і Донецьк. Питання, що найчастіше піднімаються у зверненнях, це щодо невиконання органами прокуратури своїх прямих обов’язків по контролю за дотриманням законності діяльності органів державної влади, щодо незаконних дій органів місцевого самоврядування, особливо з приводу земельних питань. Багато таких звернень, між іншим, з міста Ялти і взагалі з АРК. Щодо прийняття незаконних рішень органів місцевого самоврядування - місцевими радами і виконкомами, щодо невиконання судових рішень виконавчою службою, щодо неправомірного затягування кримінальних справ органами слідства, питання щодо відновлення прав жертв політичних репресій і щодо безпідставного звільнення з роботи, в основному шляхом погроз і тиску з боку посадових осіб органів місцевого самоврядування на службовців з метою поставити на посаду своїх людей. Найменше прийшло заяв щодо питання про вільне волевиявлення. Тимчасовою слідчою комісією проводилося дослідження матеріалів щодо дотримання конституційних прав і свобод людини і громадянина, діяльність органів прокуратури, МВС, СБУ, податкових органів та органів виконавчої влади, здійснювався аналіз судової практики в сфері реалізації конституційних прав і свобод громадянина. Вивчаючи матеріали щодо затримання голови Донецької обласної ради Бориса Колеснікова, члени слідчої комісії в слідчому ізоляторі номер 13 в присутності адвоката арештованого та начальника СІЗО допитали Колеснікова і дослідили матеріали стосовно його затримання і арешту. Ця кримінальна справа була порушена стосовно Колеснікова заступником Генерального прокурора України Шокіним 25 березня 2005 року. Але 5 квітня по даній справі було вже створено слідчу оперативну групу з 18-ти осіб. Зараз, я уточнював сьогодні зранку, чи 18, кажуть, 19 осіб по цій справі. Наступного дня, 6 квітня, після створення слідчої оперативної групи о 12.30 старший слідчий у особливо важливих справах головного слідчого управління МВС України Шевців в коридорі приміщення Генпрокуратури України після допиту слідчим Руденком Колеснікова затримав його за допомогою трьох озброєних автоматами співробітників МВС, після чого був складений протокол по затриманню. І він в наручниках був проти його волі направлений на проведення флюорографії, для того щоб, ясно, щоб уже утримувати його під вартою. Вивчення протоколу затримання та постанов суду показало: на порушення вимог частини третьої статті 106 КПК України в протоколі затримання не зазначені підстави для затримання, також всупереч закону в протоколі не зазначено місце затримання підозрюваного, не роз’яснено, у вчиненні яких злочинів він підозрюється. Ми встановили цілий ряд інших порушень, і одне з самих таких серйозних - це порушення права на захист, на допуск захисника до підзахисного. Йому навіть не повідомили, що він має право отримати зустріч з адвокатом з моменту затримання, а не з моменту пред’явлення йому звинувачення. Він цього не знав, ну, в такому стані був. Але йому сказали "от з цього часу" - і він погодився. Значить, про справу конкретно не хочу говорити. Хай собі слідство там йде. Але слідчою комісією, ви тут всі чули, чому, за що, тут виступав міністр внутрішніх справ, розповідав, як це відбувалося і хто там потерпілий в цій справі, але слідчою комісією встановлено, є підтвердження, матеріали є відповідні, що ряд фактів, які доповідалися народним депутатом з трибуни Верховної Ради України, міністром внутрішніх справ Юрієм Луценком щодо справи Колеснікова, можуть бути поставлені під сумнів. Їм немає підтвердження. Я хочу вам сказати ще ось про що. Вчора я отримав, навіть позавчора, вчора знову прохання зустрітися в СІЗО від Колесникова. Я намагався туди потрапити - мені цього не вдалося зробити. Я багато разів звертався до, телефонував до заступника Генерального прокурора, але не зміг з ним домовитися про те, щоб він дав вказівку слідчому. Хоча маю вам сказати одну річ: відповідно до закону допускаються до цих осіб родичі та інші особи - говориться. Ну, і я питаю слідчого: “А я не підпадаю під іншу особу?” Хоча б так, в такій формі. Я вже не говорю, що це слідча. тимчасова слідча комісія Верховної Ради. Ну не вдалося це зробити і ось сьогодні мені заява передана від Калеснікова про те, що вчора по засобах масової інформації пройшло повідомлення, що справа передана до суду. Він каже, що це неправда, йому не дали познайомитися з цими матеріалами, і він не бачив цих матеріалів, він з ними не знайомився. І на 31.05 ніякої справи мені не передавали. він вважає, що в даному випадку також порушуються його права. Коли ми вивчали всі ці обставини, то прийшли до висновку комісією, ну більшістю комісії, що наявність цілого ряду серйозних порушень прав Бориса Калеснікова, наявність обставин, які свідчать про те, що ніяких, на наш погляд, не було підстав саму серйозну. серйозний засіб застосовувати до нього, ми вважаємо, що можливо змінити запобіжний захід до нього. Навіть зверталися із проханням до слідчого розглянути питання про те, щоб замінити, скажімо, на заставу, на ту суму, яку заявляють потерпілі при визнанні потерпілими по справі, навіть якщо ще він ставить сам під сумнів, взагалі відкидає, що це потерпілі. А він готовий робити цю заставу. До сих пір це рішення не прийнято. Це щодо цієї справи. Ми думаємо, що слідство буде йти відповідно до закону, ми до цього закликаємо слідчі органи. Це йде якраз в контексті всіх тих справ, які зараз є резонансними, так званими, і ясно, що, якщо комісія буде продовжувати працювати, то вона буде мати в полі зору цю справу Калеснікова. Комісією встановлено також факти умисно неправильного застосування кримінального закону та порушень Кримінально-процесуального законодавства по кримінальній справі відносно депутата Запорізької міської ради, члена комісії з питань комунальної власності, ресурсів приватизації та земельних відносин Євгена Першина. Комісією установлено, що рішення про порушення кримінальної справи відносно депутата міської ради Першина було прийняте не уповноваженою особою - слідчим прокуратури. Оскільки відповідно до вимог Закону "Про статус депутатів місцевих рад" кримінальна справа стосовно депутата місцевої ради може бути порушена судом або прокурором. На стадії досудового слідства було порушене конституційне право Першина на захист. Треба мати на увазі, що по великому рахунку там ставиться під сумнів сам факт здійснення того правопорушення, в якому його зараз обвинувачують, що він взяв хабар. Тимчасова слідча комісія вивчала також обставини пов’язані з фактом застосування до Різака запобіжного заходу у вигляді взяття під варту. Я думаю, що, оскільки ця справа зараз перед цим розглядалася достатньо ретельно, немає необхідності зараз викладати всі ці обставини. Після доповіді ми розмножимо і роздамо вам текст самої доповіді, я думаю, ви там побачите наші дослідження, їх результати. Але і в цій справі ми вважали б, що, виходячи із обставин справи, можна було б і інший засіб запобіжний також застосувати. Далі. Комісія досліджувала матеріали щодо фактів порушень конституційних право громадян на працю. Це окрема робоча група у нас працювала в цьому напрямку, і члени комісії були в Харкові, Запоріжжі, Закарпатті, в Житомирі. Проведені зустрічі з громадянами, конституційні права на працю яких були порушені. Вони підтверджували ці факти і заявляли по факту тиску, погроз щодо них з боку органів влади з тим, щоб вони полишили свої посади. Особливо треба звернутися знову ж таки до достатньо такої гучної справи про звільнення щодо незаконного звільнення генерального директора, художнього керівника театру російської драми імені Лесі Українки Резніковича Михайла. Комісія встановила, що між академічним театром російської драми Лесі Українки в особі заступника генерального директора Рябіна і товариством "Тіара" був укладений договір оренди затверджений Міністерством культури мистецтв, Фондом держмайна. Справа в тому, що закидають якраз Резніковичу те, що там не правильно цей договір був здійснений і виконувався. Генеральна прокуратура проводила перевірку, це такий рідкий випадок, коли генеральна прокуратура займається дослідженням стану справ в театрі і вона приписала: розглянути подання і вжити невідкладних заходів до усунення виявлених порушень і вирішити питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, які допустили наведені порушення. В тексті подання генеральна прокуратура робить висновок про те, що виявлені порушення в значній мірі обумовлені об’єднанням двох посад: генерального директора та художнього керівника театру, які обіймає Резнікович, що ускладнює здійснення контролю за діяльністю підлеглих. Ну, треба мати на увазі, що якщо перше, там що стосується орендних відносин, там ще треба мати на увазі, що дійсно він мав яке відношення персональне має до цього договору. А от щодо поєднання цих двох посад: генерального директора і художнього керівника, то , звичайно, вже сфера не генеральної прокуратури. Це треба було б залишити на розсуд саме тим людям, які займаються мистецтвом і треба мати на увазі, що і з радянських часів ці всі експерименти проводилися по розмежуванню цих посад, по поєднанню. І тільки ось і зараз останні десятиліття прийшли до висновку, що якщо поєднані ці дві посади, то найбільш ефективно працює такий творчій колектив, там менше всіляких негараздів в середині колективу і спорів. Треба мати на увазі, що Резніковича взагалі не ставили до відома про те, як ішло те, розгляд справи прокуратурою, з ним не розмовляли. І навіть, він дізнався про всі ці наслідки із преси, із засобів масової інформації, із трибуни Верховної Ради. Звідси виступала також Оксана Володимирівна Білозір, яка сказала, що він звільняється, чи звільнений з посади. Ми вважаємо, що враховуючи викладене відсутні законні підстави для звільнення Резніковича з займаної посади міністром культури та туризму, Оксаною Володимирівною Білозір. Там судові справи ідуть, він поставив під сумнів це звільнення, але останнім часом, як ми отримали повідомлення представники міністерства культури і туризму не з’являються на судові засідання. Матеріали, що надходять до комісії, свідчать також, що конституційні права громадян такі, як недоторканність житла, таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної і іншої кореспонденції, право на повагу власної гідності і захист від катування та знущання, право на свободу та особисту недоторканність, право на захист від зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації та інші порушуються правоохоронними органами, які прикриваються при цьому винятковими обставинами або користуючись недосконалістю нормативних актів. Ось у 2003 році судами України при населені в 48 мільйонів було надано 40 тисяч дозволів на прослуховування громадян. У 2004 році - близько 45 тисяч. Для порівняння у Сполучених Штатах 290 мільйонів населення, тільки півтори тисячі, а у Федеративній Республіці Німеччині на 80 мільйонів 800 тисяч. У 2004 році було затримано, доставлено в органи внутрішніх справ більше мільйона громадян, видано дозволів на проведення обшуків 50 тисяч, більше 15 тисяч на оперативне проникнення до приватних та службових приміщень. На громадян України було складено більше 11 мільйонів адміністративних протоколів. У засобах масової інформації високі посадовці постійно оголошують, на кого мають компрометуючі матеріали, кого підозрюють, кого куди викликають, хто має з’явитись і в яку державну установу, що є прямим порушенням статті 32 Конституції України. 40 відсотків звернень до Президента України є скаргами на порушення з боку правоохоронних органів і 49 відсотків звернень до Верховної Ради України із скаргами з питань дотримання законності. Конституційною нормою прямо встановлено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом. Вирішувати питання про винність особи, вчиненість злочину, давати оцінку доказам з точки зору їх достовірності та достатності для кваліфікації дій особи або вирішувати інші питання, вони підлягають вирішенню тільки у судовому порядку. У цьому відношенні повідомлення про виклики, допити, підозри громадян у вчинені ними правопорушень є порушенням конституційних прав людини. Більшість звернень, що надійшли до комісії, стали предметом розгляду, є заявами та скаргами громадян у комісію як до останньої інстанції. Вони говорять, що пройшли вже все. Тепер от до нас, вони ще надію мають, що ми щось зможемо їм допомогти. Коли люди уже всі передбачені законодавством міри, можливості використали. Багато звернень надходить з приводу неправомірних дій органів державної влади і місцевого самоврядування, коли виконуються незаконні розпорядження міських, селищних голів, інших органів влади на місцях. Про це свідчать зокрема численні заяви мешканців міста Ялта щодо справ, пов’язаних з питаннями землекористування. На окрему увагу заслуговує хоча б зараз тільки згадування з приводу свавільних дій або бездіяльності місцевих чиновників по відношенню до суб’єктів підприємницької діяльності. Це стосується звернень з міст Каховки, Херсонської області, Одеси, Рівного тощо, багатьох міст. Сюди відносяться скарги. акціонерів щодо захисту їх законних інтересів. Це справи, які набули вже загальнодержавного розголосу, пов’язаних з захистом прав власників і акціонерів у Дніпропетровську ринок "Озерка", знаєте, справу Нікопольського феросплавного і так далі. У мене там є по взуттю, "Київ взуття", там теж навколо цього питання, судові рішення дивні виносяться. Окремим напрямком роботи комісії був розгляд матеріалів щодо поновлення прав, жертв політичних репресій. З цього питання до комісії надійшло звернення, більшість це з Львівської області. Тимчасова слідча комісія з питань перевірки дотримання конституційних прав і свобод громадян звернула увагу на необхідність поновлення прав і свобод репресованих дітей. Це стосується передусім законодавчого вирішення цієї проблеми. Вона вирішена уже і в Росії, і в Білорусії. Треба сказати, що наш колега, член комісії Віктор Васильович Терен запропонував внесення змін до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій" з тим, щоб передбачити надання статусу репресованих осіб тим, які народилися у місцях позбавлення волі у жінок політв’язнів, знаходилися разом з батьками у засланні чи на спецпоселенні. Шановні народні депутати. Викладене дозволяє констатувати наступне. Звичайно, весь масив я зараз не можу вам охарактеризувати. Але, якщо ми про це вже говорили, є необхідність ще раз на цьому наголосити. Якщо люди в масках вчора захоплювали ринок в Дніпропетровську [[мабуть, бачили, показували]]. Сьогодні "Полтава-обленерго". Якщо вчора били депутатів в Мукачево, сьогодні рецидив повторився в Ужгороді, то чи відбуваються взагалі реальні зміни в системі найбільш чутливих зв’язків між суспільством і владою? Питання відкрите залишається. Якщо чесно і чітко не визначати реальні механізми, що забезпечують такий порядок речей, кінцевою жертвою стануть як окремий громадянин, так держава і суспільство в цілому. Нові люди прийшли до влади, але в сталену систему влади, яка вже багато років існує і демонструє свою небезпеку як для окремого громадянина, так суспільства в цілому. Безконтрольність з боку громадянських інститутів, безмежність можливостей, негласна, по суті, змова мовчазного користування цими можливостями у власних корпоративних інтересах. Конституційний каркас влади має для загалу привабливий вигляд, але за ним антиконституційний механізм фактично державної влади. Все красиво, все правильно, а все там твориться, в середині. Сьогодні всі силові структури підпорядковані безпосередньо Президенту держави законами, які приймалися ще тоді. І вони залишені, хоча Конституція цього не передбачає. Голови судів як загальних, так і спеціалізованих призначаються Президентом, що також не передбачено Конституцією. І це впливає на стан судової діяльності. Безпосередньо механізм функціонування взаємодії тієї ж міліції прокуратурою, податковою і так далі, тісно узгоджений з діяльністю судів. Безпосереднє ж управління цим механізмом влади здійснює не Президент, а ті особи, які навіть не є державними службовцями, державними посадовцями, посадовими особами.
Так, завершуйте, будь ласка.
Одна фраза. Вони не наділені державними повноваженнями, вони мають функції по забезпеченню діяльності Президента, всіх інших структур влади. Але по суті вони керують владою, від них ідуть оці всі імпульси в систему влади, і вони виконуються, тому що звикли: так було, так є. І це треба міняти. Отже, основний чинник, здатний змінити ситуацію в стані функціонування силових, правоохоронних, судових органів і всієї системи влади - це зміна цієї системи влади! Ми почали рух в цьому напрямку, і головне - не зупинятися. Це необхідно довести до кінця політичну конституційну реформу, і не можна на цьому зупинятися. Не можна йти вперед з повернутою назад головою. Дякую за увагу.
Дякую. Запишіться на запитання, будь ласка, Так, прошу, на табло висвітліть. Костинюк, підготуватися Грачову.
Народний Рух України, "Солідарність", блок Віктора Ющенка "Наша Україна", Богдан Костинюк. Шановний Віктор Лаврентійович! У контексті дотримання прав і свобод людини і громадянина до нас звертаються численні виборці, які постійно запитують і задають одне питання: коли ж бандити все ж таки сидітимуть у тюрмах за організацію і замовлення відомих всім безчинств у Мукачевому, у Донецьку, у Сімферополі і в інших містах України, за побоїще біля ЦВК, за маніпуляції з сервером ЦВК, за фальсифікацію на виборах? Коли ж вони все ж таки, ці бандити, будуть сидіти у тюрмах? Жодної кримінальної справи на замовників і організаторів цих безчинств немає, але ніхто не забутий і ніщо не забуто. Коли бандити сидітимуть у тюрмах, на вашу думку?
Дякую за запитання. Звичайно, це швидше мав би відповідати Генеральний прокурор або його заступник, тому що вони мали б давно уже порушити всі ці справи по фактах хоча б для початку, а потім знайти тих людей. І, звичайно, коли ми говоримо про бандитів, то ми домовляємося цю риторику, зрозуміло, поки вона була така, в гарячому, то називали. Але називати бандитами треба тільки тих, кого вже визначив такими суд. А щодо конкретних справ, то, звичайно, вони б мали бути порушеними. І з точки зору, скажімо, контролю з боку Верховної Ради. Бачите, ми звертаємося тільки, коли ось якийсь момент, ми згадуємо у Верховній Раді, треба от подивитися, в якому стані ці справи. Ці факти були. І якщо буде працювати далі ця комісія, ми обов’язково до них звернемося. І оце питання ваше я зафіксую обов’язково. Дякую.
Будь ласка, Олег Грачов. Підготуватися Пеклушенку.
Спасибо, Адам Иванович. Уважаемый Виктор Лаврентьевич, как мы с вами не стараемся при обсуждении вопросов прав гражданина отойти от политических вопросов, мы все-таки видим, что если у власти находится сила, исповедующая национализм, то динамика нарушения этих прав резко возростает. И как вы думаете, если уже сейчас при задержании используются, по сути, гестаповские методы, что же может предпринять Министерство внутренних дел и другие правоохранительные органы, для того чтобы это не, ну, скажем так, не переходило уже пределы, которые будут говорить о том, что власть эта просто-напросто близка к фашистской.
Ви знаєте, я не думаю, що в залежності від оцієї, там, фарбування цього, скажімо, тих, хто при владі, у кого які політичні переконання, я про це сказав в кінці, можливо, недостатньо акцент зробив на тому: хто б не прийшов до цієї влади, ця система влади зробить - ж про неї! - ця система влади зробить, уже про рога, копита уже говорили, навіть повторятися не хочу. Я ось вам зачитаю деякі речі цікаві. Дивіться, послухайте: "В ближайшее время документы о коррупции в высших эшелонах власти Украины будут переданы судебным органам", "Генеральная прокуратура Украины возбудила девять тысяч уголовных дел о расхищении госимущества", "Президент Узбекистана Ислам Каримов: "Мы готовы поставлять в Украину газ", "Президент отбыл в США с визитом, приятным во всех отношениях", "Нужны ли Украине альтернативные источники нефти?", "Робкий голос подает оппозиция", "Битва за Конституцию, или закон переходного периода", "Заснул - выборы, проснулся - выборы. Жить когда?", "В Украине пытаются указать доллару место". Я от це вам зачитав. Ви думаєте. що я вам зачитав? Я вам зачитав заголовки публікацій в "Зеркале недели" за 1994 рік. Система влади, якщо вона не міняється, все те ж саме повторюється. Тому міняти систему влади треба.
Так, будь ласка, Олександр Пеклушенко.
Виктор Лаврентиевич, я хочу поблагодарить вас и Кармазина за работу в комиссии. Только благодаря вам сегодня есть отчет этой комиссии. Второй вопрос. Все-таки почему вы жестко не называете вещи своими именами? Почему вы не говорите, что все, что нам здесь рассказывали про оторваные ноги, про якобы преступные действия не нашло своего подтверждения? Это первый вопрос. Второй вопрос. Калесников, являясь депутатом областного совета, председателем областного совета, председателем областной партийной организации самой крупной в стране, является политиком? Да. Ответ. И если против политика действуют такими методами, ответ однозначный - это политическое преследование. Нужно называть вещи своими именами. Второй вопрос. Мы говорили, что идет нивелирование Верховного Совета. необходимо закрытое заседание Верховного Совета с участием Президента, Премьера и все эти вопросы должны обсудиться. Если мы этого не сделаем.
Шановний Олександре Миколайовичу, ну ви розумієте чому я не говорив в деталях, тому що часу не було, треба було ще про щось сказати, тому що звіт комісії не тільки по одній справі, але дійсно ми отримали. чому я дещо обережно говорив, що є під сумнів підстави поставити те, що говорив з цієї трибуни наш міністр Внутрішніх справ. Щодо цих там. взриви як це. цих вибухів. Справа в тому, що дійсно виходить таким чином. Ці вибухи ніби й були, але в 1999 році і зовсім по іншій справі, і коли про це Колесніков говорить, він сказав судді, що була така справа, де повторюється буквально оця вся фабула, через деякий час він сказав, що ця справа зникла в Донецьку за 1999 рік. Значить, а що стосується там те, що рятували потерпілих, перевозили літаками, нам представлені вибірки за цей день: хто куди літав, там - донецький аеропорт, нічого цього не було, то це вже деталі ось такого порядку. Я думаю, це вже можна от так, я не можу всі ці деталі викласти в доповіді. Що стосується того, що ситуація вимагає все-таки осмислення і готовності до того, щоб ми всі зібралися і, не гребуючи ніким і нічим ось тут всі: Президент і уряд, і Верховної Ради, можливо і закрите засідання провести, і обговорити оці всі речі, що стосуються розуміння того, що нам треба завершити почати. Так подобається. Хотіли, що взяли, і хочеться це зберегти. Але, якщо ми суспільству говорили, що ми щось збираємося щось для суспільства робити, то треба це робити. І останнє. Знаєте, весь час оці моменти виникають, які характеризують нинішніх потерпілих. Ось вони ось такі. Вони розуміють, що вони привносять при цьому якусь політичну складову. Але, якщо ми говоримо, що ми віримо у щось високе, якщо говоримо, що ми християни, ви знаєте, прощення для християн - це основне. То не можна ж уподоблятися тим християнам, які говорять, що я християнин тому, що я всіх люблю ближніх окрім тих, кого я ненавиджу. Тому, я думаю, всі ці речі мають чітко усвідомлюватися всіма нами. Люди чекають від нас, що ми ось тут не будемо вроздріб кожен і хапати, де владу схопив, уже все, а всіх інших можна потоптати. Все, як ми вже бачили, повторюється, але вже, як фарс. Дякую.
Дякую, Вікторе Лаврентійовичу, сідайте, будь ласка. Слово має заступник міністра внутрішніх справ Михайло Георгійович Вербенський. Будь ласка, 5 хвилин і 3 на запитання. Підготуватися від Генеральної прокуратури.
Шановний Адаме Івановичу! Шановні народні депутати! Як вже тут говорилося, я торкнусь тільки по тих питаннях, які у звіті були наведені стосовно діяльності Міністерства внутрішніх справ. Кримінальну справу відносно Колеснікова було порушено заступником генерального прокурора. Для її розслідування було створено слідчо-оперативну групу, до складу якої входив і слідчій Шевців, який здійснював затримання Колеснікова. Він діяв саме як член слідчо-оперативної групи. Стосовно проходження Колесніковим флюорографії, то необхідно зазначити, що вона проводилась згідно з вимогами закону України про боротьбу з туберкульозом, а також спільного наказу МОЗ та МВС 331/645 від 6 липня 2004 року про проведення спільних протитуберкульозних заходів серед тимчасових затриманих та взятих під варту осіб, які утримаються у спеціальних установах органів внутрішніх справ. Тобто це абсолютно стосовно кожної особи, яка затримається проводиться така процедура і ніякого, скажімо, особливого винятку Колєсніков тут не складав. Враховуючи, що справа, яка порушена відносно Колєснікова знаходиться в впровадженні слідчих генеральної прокуратури, то з огляду на статтю 121 Кримінально-процесуального кодексу, я не можу більше її коментувати і розголошувати ті дані, які здійснюються в процесі слідства. Стосовно взяття під варту Колеснікова, то це рішення приймав суд і його підтвердив апеляційний суд. Кримінальна справа відносно депутата запорізької міської ради Євгена Першина порушена і розслідується органами прокуратури і теж коментувати ці дії, які здійснюються по цій справі я не маю абсолютно ніякого права і ніякої можливості. Тому що у нас матеріалів стосовно цієї справи нема. Стосовно інших питань, які порушувались у звіті спеціальної слідчої комісії, то там конкретних запитань до міністерства внутрішніх справ не було і я не маю чого сказати з цього приводу. Дякую за увагу.
Будь ласка, запишіться на запитання. 3 хвилини - Гірник Євген, Мироненко.
Шановний доповідачу, ну, вже не перший раз є запитання депутатів щодо поведінки працівників внутрішніх справ під час проведення слідчих дій. І виходячи із доповіді голови комісії, ну не виглядає, що вони буде дуже професійними. Я не говорю, що тут є політичне замовлення і йде підміна понять, що просто вовки рядяться у овечі шкури. Це є, дійсно, політичне замовлення, і ми про це будемо говорити. Але все-таки, що треба робити органам внутрішніх справ, щоб їхні дії були професійними і не викликали нарікань з професійної точки зору, з точки зору законодавства?
Дякую за запитання. Для того, щоб дії були професійними, особливо у кримінальному процесі: перше, необхідно якнайшвидше прийняти новий Кримінально-процесуальний кодекс і, по-друге, зробити все, щоб стабілізувати професійне ядро працівників органів внутрішніх справ. Тільки з початку цього року з органів внутрішніх справ звільнилися майже 9 тисяч чоловік, а це були кращі професіонали, які там працювали.
Будь ласка, Ольга Гінзбург.
Дякую, Адаме Івановичу. У мене таке запитання до вас шановний заступнику міністра. У суспільстві зараз не дуже так цікавить питання це, яке ми зараз обговорюємо. Я особисто дуже теж турбуюся за долю цією людини, про яку говоримо. Але цікавить питання, як би ви вийшли на трибуну і сказали сьогодні: це головну у нас питання, але ось головніше міліція, прокуратура займається сьогодні, бо дивіться у деякий час було розпаювання землі, зроблено неправильно, майнові паї селянам дали неправильно, ферми - криші зняті неправильно, пройти по вулиці міліція сьогодні не можна пройти, то було правильно, то ви ж дивіться, ми займаємося всім, люки не знімають, металолом не крадуть, каструлі у бабок не витягують з будинків, а ви мені ту начинаєте займатися. От ви б сказали: а що ви по цьому питанню зробили, розобрані ферми, майнові паї украдені у селян. Скажіть мені, будь ласка, чи займають заводи сьогодні. От тоді можна було б говорити. А так у вас тільки Колесніков і більше заніматися нічим, у вас же просто більш нічим, роботи немає. Ви подивіться ні одної справи немає по селянам, скільки б і куди не зверталася. Дякую.
Я вам повинен. Дякую за запитання. я повинен відповісти наступне. По-перше, звіту комісії ми не отримали, з ним були не знайомі, не знали про що піде мова в звіті, у цьому звіті цієї комісії. По-друге. Стосовно розпаювання землі і стосовно інших справ. По землі справи є. Стосовно ферм є. Я вам дам перелік цих справ, вони є. Стосовно підприємств, теж справи є. Але стосовно розукомплектування ферм, то це, мабуть, справа більше соціальна, ніж правоохоронна. І тому тут треба більше підходити із залученням всього суспільства. А міліція осторонь цієї проблеми не залишиться. Але у цьому повинно зацікавлено суспільство.
Будь ласка, Васильєв.
Шановний Адаме Івановичу. Є питання до заступника міністра. Таке питання. Чи має Колесніков якесь відношення до замах його на Володимира Пінчука і Бориса Пінчука? Це перше питання. І друге питання. Хто погрожував підірвати Київську ГЕС, і яке до цього має відношення Борис Колексников? Дякую.
Дякую за запитання. Я сказав, що справу по Колеснікову розслідує Генеральна прокуратура. І коментувати будь-які дані слідства я не маю права. Це заборонено законом. Справа стосовно замаху на підрив Київської ГЕС теж знаходиться у провадженні Генпрокуратури. І слідчий тільки має право дозволити дати якусь інформацію з цього питання.
Дякую, Михайло Георгійовичу, сідайте, будь ласка. Слово надається заступнику Генерального прокурора Віктору Миколайовичу Шокіну. Будь ласка, п’ять і три на запитання.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати. Я тільки що прослухав звіт, попередній звіт тимчасової комісії, з яким, на жаль, не був попередньо ознайомлений. Так сталося, що я цей звіт не читав, і уперше почув його тільки зараз. Тому я можу вам доповісти тільки те, що стосується тих справ кримінальних, про це я знаю особисто. Ну, по-перше, це - справа Колеснікова. Я думаю, що це - справа найбільш головна для цієї зали. Тільки що сказав шановний Мусіяка про те, що справа закінчена. Дійсно, я вам повідомляю, що відносно Колеснікова кримінальна справа провадженням закінчена повністю. Йому пред’явлені кінцеві звинувачення, це - в здирництві [[частина четверта, яка була і раніше до цього]], а також за зловживання владою [[частина друга]]. Що стосується прав Колеснікова як громадянина в цій справі. Вам всім відомо, що оцінку слідству да і взагалі всім громадянам, дає суд. І тому я хочу трішки попередньо вам сказати про те, що 08.04 цього року Печерський суд визнав затримання і обставини затримання Колеснікова законними. Київський апеляційний суд 14.04 цього року підкреслив ще раз, що дійсно це є законним. Тому, шановні депутати, давайте ми зараз дамо можливість ознайомитись Колеснікову, його захисникам з матеріалами кримінальної справи, справа складає 16 томів, це - об’єм, це треба час на його ознайомлення. Потім справа буде направлена до суду, як тільки вони закінчать з нею знайомитись. Сьогодні закінчили з ним знайомитись - заявили клопотання, якщо такі будуть, на завтра, я вам обіцяю, справа буде в суді. Тому мій виступ буде недовгий, тому що давати оцінку судовим діям ми не можемо. Я вас прошу, давайте дочекаємось судового рішення кінцевого по цій справі. Дякую вам за увагу.
Так, будь ласка, записуємось на запитання. Три хвилини. Сергій Жижко. Миговичу підготуватися.
Виборці очікують на декриміналізацію влади, на подолання корупції та бандитизму. І якщо нова влада рішуче взялася за очищення Авгієвих стаєнь, що дісталися їй у спадок від режиму Кучми, то це треба лишень вітати. Ми очікуємо від Генеральної прокуратури швидких рішень по заміні кадрів у системі прокуратури на чесних професіоналів і поведення дальшої рішучої боротьби по подоланню криміналізації влади. Хочу запитати: чи можливо покарати порушників закону, не збираючи показів, свідчень, не затримуючи підозрюваних, адже для того, щоб провести цю боротьбу, необхідно провести відповідні правові дії. І тому я хочу чути вашу відповідь, наскільки на сьогоднішній день фахово ведеться робота прокуратури по збору доказів, по проведенню оцієї роботи, такої важливої для суспільства.
Дякую вам. Справа в тому, що, може, не всі знають, а я курую всі кримінальні справи, що розслідуються органами прокуратури України. Тому я можу вас запевнити, що переважна більшість слідчих прокуратури України - це фахівці високого класу. Переважна більшість. Я не хочу сказати, що в нас всі-всі гарні, але я відповідаю за свої слова: якщо у когось із депутатів якісь питання до слідчих прокуратури, будь ласка, в любий час. Я приймаю і буду задоволений вирішити їх любі питання. І вас також,.
Будь ласка, Іван Мигович.
Дякую. Прошу передати слово колезі Гінзбург.
Я дякую, шановний Іване Івановичу. У мене фракція. Ольга Петрівна Гінзбург, фракція Комуністичної партії, Конотопський виборчий округ. У мене до вас запитання, шановний заступник Генерального прокурора. Скажіть, будь ласка, ось я розумію справу Колеснікова - це особиста справа людини, громадянина України, я ви повинні принципово тут говорити. Я відповіді не отримала: ви підтримуєте цей звіт, чи не підтримуєте, - це питання перше. Для мене головне інше. Ви як заступник прокурора, чому ви так мало, ваша прокуратура приділяє уваги тому, що не виплачена заробітна плата на багатьох підприємствах, наприклад, я знаю на своєму окрузі? Наприклад, у мене Конотопський вагоно-ремонтний завод, шість років не отримували заробітну плату. Тільки у минулому році мені як депутату вдалося повернути туди один мільйон заробітної плати. Але всі звернення в Генеральну прокуратуру і сьогодні по інших заводах я отримую тільки відписки, що це не державне - це приватизоване підприємство, з порушеннями.
Я вас зрозумів. По першому. Я вже казав, що, на жаль, я не був знайомий зі звітом, зовсім не був і не знав, що в звіті є. Тому я кажу, що я і не можу його ні підтримати, ні заперечити. Це, по-перше. По-друге, якщо у вас є якісь конкретні питання до слідства прокуратури, я вас чекаю в будь-який час. Будь ласка.
Дякую, Віктор Миколайович. Сідайте, будь ласка. Ніна Іванівна Карпачова. Будь ласка, Ніна Іванівна, п’ять хвилин.
Шановний Адаме Івановичу, шановні народні депутати! Я би хотіла свій виступ почати з того, що, на превеликий жаль, одне з фундаментальних прав людини - право на свободу слова і право на інформацію - брутально порушувалося в Україні, про що ми неоднократно з вами говорили в цій залі на парламентських слуханнях, зокрема, і продовжує порушуватися. Як це не прикро, але факти свідчать, що в Україні сьогодні набирає силу хвиля утисків і переслідувань саме керівників і журналістів державних і комунальних засобів масової інформації. Здавалось би тільки вчора мені доводилося і моїм колегам підтримувати телевізійний "5 канал" в день, коли мали закрити ТРК "Ера" на прохання журналістів о 6 годині ранку я вже була в його телестудії. Але сьогодні в мене на розгляді такі ж саме звернення про порушення права на свободу слова і право на інформацію вже від працівників телекомпаній НТН та "Київськая Русь", а місцеві районні ЗМІ і зараз працюють в умовах відвертої цензури, яка знов сьогодні, на превеликий жаль, оновлена. Так, перевіркою з виїздом на місці Уповноваженим з прав людини до Черкаської області - батьківщині, як то кажуть, Тараса Григоровича Шевченка було з’ясовано, що особливо жорстокого тиску зазнають саме ці місцеві видання. Так, редактора газети "Вісник Золотонощини" Ольгу Чукмарову заступник голови Золотоніської райдержадміністрації постійно залякує звільненням хоча вона тільки 7 місяців працює на цій посаді. Ольга прийняла газету в критичний для редакції час, коли попередній редактор під час першого туру виборів не витримала адміністративного тиску старої влади і протестно пішла з редакції. Сьогодні нового редактора теж примушують давати матеріали для цензури і навіть диктують тематику. Зокрема. редактору зробили офіційне зауваження, що газета мало пише про євроінтеграцію і це тоді, коли в районі проблем хоч греблю гати. Але що коли зміняють редактора газети, то Золотоноша одразу, якщо змінять, то мабуть Золотоноша зразу інтегрується в Європу. Подібна ситуація тільки на Черкащині сьогодні склалася з редакторами Малостарищенської районної газети "Заря" Ольгою Лаври, до якої вже сьогодні прийшли на перевірку і представники КРУ і податківці, і навіть СБУ, адже пише редактор через. так, як вважає і підсказує їй власна і професійна совість. За спільною інформацією голови національної спілки журналістів і Уповноваженого з прав людини таке ж подібне відбувається сьогодні, таким же чином сьогодні гальмується і псується свобода слова в Херсонській, Рівненській, Черкаській, Сумській, Луганській, Харківській, Полтавській, Хмельницькій, Житомирській, Івано-Франківській, Львівській і деяких інших областях України. Тобто, свобода слова як одне з фундаментальних прав людини сьогодні як і раніше, у небезпеці. Я змушена нагадати про те, що у демократичній країні жодна влада, жодна політична сила не мають монопольного права на обмеження права народу на інформацію і на свободу слова. Віктор Мусіяка у своєму звіті давав інформацію стосовно незаконного звільнення, і я сьогодні можу сказати, що я як Уповноважена з прав людини через ту провірку, яку ми провели, якраз по незаконному звільненню керівника театру російської драми імені Лесі Українки Михайла Резніковича, я абсолютно це підтверджую. Деталі буде окремо, провадження Уповноваженого триває. Я зараз не можу наголосити ще на одне звільнення керівника, генерального директора Національної кіностудії імені Довженка Віктора Приходька. Його незаконне звільнення вже було оскаржено до суду, і 27 травня Шевченківський районний суд міста Києва поновив Приходька на роботі. Я не можу сьогодні не згадати, що звільнена і відлучена від роботи від наукового пошуку серйозного вченого, найвизначнішого українського текстолога, генерального директора Національного музею Тараса Шевченка Сергія Гальченка. Щоб уникнути подібних випадків у подальшому владі треба діяти виключно в межах закону. І друзям, і опонентам - закон. Я би хотіла сказати, що питання, яке порушене було у звіті стосовно політичних прав людини, відносно діяльності уповноваженого можу сказати, що збільшилися звернення наших громадян саме в сім раз по політичним правам і по їх порушенням. 66 тисяч людей просили Уповноваженого захистити їхні виборчі права. А за весь період діяльності до мене звернутися в інтересах виборців тисяча сімсот сорок сім народних депутатів. Це фактично чотири скликання. Сьогодні.
Завершуйте, будь ласка. Продовжуйте.
Спасибі. Сьогодні, ви знаєте, під стінами Верховної Ради вранці відбулася акція 30 політичних партій про відміну майнового цензу, який, дійсно, є дискримінаційним і бар’єром для політичних партії. І це є проблемою для Верховної Ради для того, щоб внести врешті зміни до Закону "Про вибори". Я сьогодні не можу не сказати, що шалений тиск та переслідування з боку керівників адміністрації почався на лікарів. Так ми виїжджали на Вінниччину. Цілий регіон сьогодні охоплений звільненням і цькуванням головних лікарів лікарень. До нас звернулася і була у мене на особистому прийомі лікар центральної районної лікарні з Тростянця - Людмила Черновецька, Червонецька. І ми, як раз, виїхали на її прохання і переконалися, на превеликий жаль, в тім, що так само, як з нею, коли іде цькування після виборчих перегонів, так вчиняють з головними лікарями Літинського, Піщанського, Теплицького районів, керівників вінницької обласної дитячої лікарні, психоневрологічної лікарні - питання стоїть про звільнення. Але за ціми людьми, за лікарями, не тільки колективи лікарів, за цими лікарями сьогодні сотні тисяч хворих, які так само страждають від таких необачних дій. Сьогодні говорилося про те, що звільняють вчителів. Я можу надати ці приклади, ви знаєте про це. Але почалось вже, фактично, позбавлення цієї категорії людей права на професію. До мене звернулося директор школи, Василина Дудкович, яка 26 років, в Старому Косіві на Івано-Франківщині працювала вчителькою простою і очолювала цей шкільний колектив. Її звільнили, навіть, не надавши ставки рядового вчителя. Хто буде вчити завтра наших дітей, які почалось цькування сьогодні вчителів. Тільки за те, що вона, вона в жодній комісії, навіть, виборчій не брала участі, але приїхала по одному проекту, який був запропонований тоді Прем’єр-міністром України. Це хіба нормально? І хіба ми не зобов’язані реагувати на це? Таким чином, я би хотіла сказати, що я раджу людям, яких сьогодні примушують писати звільнення, заяви про звільнення за власним бажанням, не робити цього, а продовжувати свою боротьбу. А владі вважаю за необхідне нагадати, що в демократичній країні головна функція влади за Конституцією: консолідуюча, а не репресивна. І, як раз, до цього і зобов’язує 11 Стаття Конституції України владу. Особливо важливо зрозуміти, що керівникам місцевих державних адміністрацій, які, фактично, запопадливо зайнялися зачисткою кадрів державних службовців і господарських керівників, попри чинну Конституцію України і національне законодавство нагадати, що за Конституцією статтею 119 найголовніший їх обов’язок забезпечити додержання прав і свобод людини. Я сьогодні не можу сказати про те, що попри публічне засудження люстрації керівниками держави цей процес на місцевих рівнях триває. Складання і оприлюднення так званих чорних списків.
Ніна Іванівна завершуйте, ви вже два регламенти.
Добре, спасибі. Завершую. Складання і оприлюднення так званих чорних списків, виклики людей на допити через засоби масової інформації нагнітають у суспільстві атмосферу страху, нетерпимості і політичної ворожнечі. Я думаю, що якщо дадуть мені, голова не запропонував надати, скажемо, можливість відповідати на питання, якщо зал буде вважати, я готова надати відповіді.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Репліка Чубаров і перейдемо до обговорення. Будь ласка, хвилиночка. Мікрофон Чубарова.
Дякую. Шановні колеги, маю високу повагу до колеги Віктора Лаврентійовича Мусіяки, але мушу його закликати до того, що виступаючи з трибуни Верховної Ради з тими чи іншими мотиваціями знаходити саме такі, які не протиставляли б нас за релігійними або іншими ознаками. Так Віктор Лаврентійович, закликаючи зал до чесності та прощення, наголосив: якщо ми християни. Вибачте, а якщо не християни. Впевнений, що Віктор Лаврентійович не має сумніву у тому, що такі ж риси притаманні віруючим інших віросповідань, а також можливо і атеїстам. Дякую.
Я думаю Віктор Лаврентійович, ну, вихопили слово, як кажуть. Будь ласка, мікрофон Мусіяки.
Я з вами абсолютно згоден і приношу вам вибачення, я мав на увазі тих, хто заявляє про себе, що вони таки християни, що люблять усіх ближніх, окрім тих, кого ненавидять. Це я тих мав на увазі, а не про. Прошу вибачення, якщо ви так мене зрозуміли.
Я думаю, все стало на своє місце. Так, 30 хвилин на обговорення, виступи від фракцій. Будь ласка, Заклунна Валерія Гаврилівна, фракція комуністів. Підготуватися Тарану.
Уважаемые друзья. Я уже почти 40 лет работаю в театре, и поэтому мне было сегодня приятно слышать в отчетах и Виктора Лаврентьевича, и Нины Ивановны, что много было места отведено вопросам героической борьбы нашего Министерства культуры с инакомыслящими деятелями театра и кино. К сожалению, со времен Бабичука Ростислава Васильевича Украине безумно не везло на министров культуры. Именно они превратили министерство в испытательную площадку для издевательство над украинской культурой. Министров меняли очень быстро, как перчатки, но каждый следующий чиновник, как правило, становился хуже своего предыдущего. И, наконец, мы полностью пали низ, то есть мы в полном уже болоте. Я имею в виду именно нынешнего, сегодняшнего нашего министра культуры еще более жалкое ее окружение, извините. О подвигах Оксаны Билозир, неустрашимой, бескомпромиссной в борьбе с известными деятелями культуры, которые думают не так, как она, написано много. О сражении с русским театром, с киностудией, с художниками, с выставочными павильонами, с цирками и, наконец, о полном провале и невиданным до селе позора Украине на конкурсе Евровидения. Нового министра культуры как человека и как профессионала ярко, на мой взгляд, характеризует и вчерашний день. Я имею в виду, когда мы обсуждали здесь закон о театре и театральной деятельности. Потому что некоторое время назад, буквально неделю, я была у нее в кабинете. Клятвенно заверила, что в этом законе нуждается страна, нуждается театр, и что этот закон уже обсуждался на Кабинете Министров, и вчера я выяснила, что она беспардонно все врет. Потому что позиция Министерства культуры была противоположной совершенно тому, тем ее заверениям, которые я слышала в министерстве. И поэтому у меня возникает вопрос. А способна ли министр говорить правду? Со вчерашнего дня я уверена, что она врет всегда, извините, и везде. Это она врет и о русском театре, она врет о киностудии, она врет и о великих талантах "Гринджолов" этих. Врет всем и во всем. И, естественно, у меня возникает вопрос: имеет ли она хоть малейшее представление о совести, чести, достоинстве и порядочности? Есть ли у нее способность критически оценить свои достижения, сидя в этом своем министерском кресле? Любит ли она Украину и знает ли она ее? После вчерашнего, я уверена, на все те вопросы отвечая, она будет снова врать. И поэтому, извините, стоя здесь, на трибуне я хочу обратиться к Президенту. Уважаемый Виктор Андреевич! Довольно с нас скандалов, довольно репрессий в духовной сфере! Довольно с нас "Гринджолов". Если вы хотите оставить запоминающуюся страницу в нашей украинской культуре, немедленно.
Завершуйте.
Я повторюсь, немедленно уберите из кресла министерства свою куму. За это вам спасибо скажут, конечно же, не "Гринджолы", а истинные таланты нашей державы. Спасибо.
Слово має Віктор Таран, фракція блоку Тимошенко. Підготуватися Добкіну.
Віктор Терен, блок Юлії Тимошенко, партія "Батьківщина". Шановні колеги, шановні громадяни України! Тут Леонід Макарович Кравчук виступав і звинуватив Віктора Ющенка, що він і влада не витримали іспиту. Цитую: "Не витримали іспиту". І що Ющенко не дотримує слова і давав він тут руку на відріз. Ну, я не знаю, чи треба давати руку на відріз чи, вибачаюся, в тому ж самому лексиконі здійснювати харакірі, але ще Леонід Макарович тут виступав, як суддя. І напрошується риторичне вічне питання "А судді хто?" Як голова Спілки ошуканих вкладників я міг би нагадати Леоніду Макаровичу його слова, коли він звертався до людей, хоча б це нагадати і закликав їх зберігати купони в "Ощадбанку", і всі ці гроші будуть множитися, але всі ці гроші пропали. І це - право людини на нормальне життя. Я міг би нагадати Леоніду Макаровичу і про справу "Бласко", і про розікраний український флот, але я повернуся до суті розмови і скажу Леоніду Макаровичу, що порівняння дій тих, хто блокує сьогодні трибуну, із нами, які боролися з кучмівським режимом, є це порівняння некоректним. Чому? Тому що депутати Шуфрич і депутат Прошкуратова, вони закликали і робили все, щоб не виконувалося рішення суду. Правильно? Правильно. Ми вимагали, щоб рішення суду виконувалося. Тестя Юлії Тимошенко Геннадія Тимошенко стягують з операційного столу і кидають в СІЗО. Було рішення суду про його звільнення. Ми вимагали, щоб рішення суду виконувалося. Хвору на рак мозку Белюру кидають с СІЗО всупереч рішенню суду, щоб її звільнити. Ми тоді вимагали, щоб рішення суду виконувалося. І тому є дві суттєві різниці: одні вимагали, щоб у цій країні був Президентом не Кучма, не Ющенко, не Кравчук, а Президентом був закон, другі вимагають, щоб закон не виконувався. І тому, задаючи ще риторичні питання, якщо міліція така погана в Ужгороді, то питаю я, хто ж її викохав, цю міліцію? Різак. І якщо цю міліцію звільняти, то чи не буде це протрактоване як нові політичні репресії. І тому, ще раз звертаючись до Леоніда Макаровича, до тих депутатів, які захищали тут Різака, нагадаю, що поняття прав людини, ще раз нагадую, не повинно розходитися з поняттям особистої моралі і чесності. І коли тут намагалися процитувати Ліну Костенко, то з вашого дозволу, ви, що захищали Різака, хочу процитувати теж одного поета - Бориса Ілліча Олійника: "Народ не візьмеш на макуху, от він-то й відчуває чин, і хто є син його по духу, і хто, по правді, сучий син".
Так, фракція соціал-демократів передає своє слово "Регіонам", тому там буде виступати Раїса Василівна 6 хвилин. А зараз я запрошую до слова від фракції соціалістів Михайла Васильовича Мельничука. Підготуватися Ігорю Єремєєву.
Мельничук, фракція Соціалістичної партії України, Чернівецька область. Шановні друзі, шановні радіослухачі! Фракція Соціалістичної партії України виступала і виступає за дотримання конституційних прав і свобод людини і громадян. Ми зробили все в свій час і будемо робити все і надалі, щоб закріплювалися права і свободи людей на Україні. Ми зробили з вами крок мужній - змінили владу - Кучма вже в історії, з ним ми будемо розбиратися. І сьогодні, безумовно, така робота проводиться на Україні. Фракція Соціалістичної партії виступала і виступає за верховенство права і законі і за рівність усіх перед законами. Безумовно, що зробити це нелегко. У кожній справі ми не хотіли би виступати суддями і прокурорами. Суд і тільки суд поставить крапку у питанні: винен чи не винен та особа, яка сьогодні заарештована або яка знаходиться під слідством. Але ми повинні чітко зрозуміти, що спадщина від Кучми нам дісталася нелегка. Ми знаємо про випадки розкрадання державного майна на мільярди, привласнення підприємств, які належали українському народові. Перелік тут великий, і дай Бог, щоб і слідство, і наші правоохоронні органи розставили з цього приводу крапки. Але життя йде, і ми не можемо зупинитися на тому випадку, який є сьогодні. Зовсім недавно я побував на Чернівеччині у Вижницькому і Путивльському районах. Я хотів би декілька слів сказати, що якщо так буде і дальше рухатися, в якій ситуації знаходяться мешканці цих районів, то ми нічого з вами не зробили і нічого, мабуть, не будемо робити, якщо не скажемо сьогодні: ми здатні зробити для тих людей, щоб вони краще жили в цих регіонах Чернівецької області. Десятки звернень з Вижницького району по Лопушнянському нафтородовищу. Йде нафта, податки не сплачуються, 22 мільйони на рік не сплачується податків. Здавалося б, зробити крок - не зроблено. У Путивльському районі, Вижницькому районі увели сьогодні, шановні, чи державний комітет, чи хто тендер на лісозаготовки. Тисячі підприємців залишилися без роботи. Ось де поле роботи. Ми вважаємо, що сьогодні важливо те, що ми обговорюємо, але важливо те, як сьогодні живуть люди, і що влада робить для того, щоб вони жили краще. З цієї позиції виступає фракції Соціалістичної партії України. Дякую за увагу.
Слово має Ігор Єремеєв. 6 хвилин, бо йому передає слово своє "Демократична Україна" Нощенко. Будь ласка, 6 хвилин. Підготуватися Яворівському Володимиру Олександровичу.
Шановний головуючий! Шановні колеги! Фракція Народної партії не ставить під сумнів право переможця президентських виборів на формування свої владної команди. Зміна управлінських еліт - це нормальне явище, яке несе в собі позитив оновлення, ефект свіжої крові, звичайно, якщо все робиться цивілізовано, з дотриманням законодавства. Але сьогоднішня кадрова вакханалія, яка є безпрецедентною за масштабами, не вписується ні в які норми. Відверто паплюжиться трудове законодавство, порушуються конституційні права громадян. По суті, ми маємо справу з політичною корупцією. Саме цей термін найточніше характеризує результати кадрових чисток, які влаштували на місцях деякі губернатори і голови районних адміністрацій, формуючи команди вірно підданих. Адже нові призначення на всі управлінські посади, як правило, відбуваються за категоріями: свій, чужий. А фаховий рівень, досвід, моральні якості людини, її авторитет, все це, як нині кажуть, відпочиває. Деякі голови облдержадміністрацій приймають рішення і рекомендують членам Народної партії кого обирати керівниками обласних партійних організацій. У розпорядженні фракції є сьогодні сотні фактів, звернень, заяв практично з усіх регіонів, у яких люди скаржаться на незаконне звільнення з роботи, переслідування за політичні погляди. Нерідко їх примушують писати заяви на звільнення лише тому, що новим господарям потрібно влаштувати своїх друзів, кумів, товаришів. У багатьох випадках це робиться ніби-то за мандатом помаранчевої революції, але ж це компрометує нову владу, несе в суспільство невдоволення і розчарування. Недавно голова держави, звітуючи за свої перші 100 днів роботи, повідомив про звільнення з посад 18 тисяч чиновників - вражаюче число. Але чи відомо Президенту: скільки з них звільнено з порушенням Законів? Ось що пише нам один із них, директор лісогосподарського підприємства Притулівського району Чернівецької області, заслужений лісник України, депутат обласної ради - Михайло Петрик. "6 років тому, я прийняв фактично розвалений лісгосп, де працювало 70 чоловік. Борги 1 мільйон 300 тисяч гривень. Люди бідували місяцями не отримували зарплату. Нині ж господарство одне з найкращих в регіоні, має стабільні прибутки, справно сплачує податки розвивається. Додатково створено 330 робочих місць і раптом мене викликає голова райдержадміністрації, пан Лукань і в категоричній формі вимагає: пиши заяву на звільнення. Не напишеш - матимеш великі проблеми. А далі: ревізії, перевірки, намагання дістати мене так, щоб сам написав заяву і пішов". У схожій ситуації опинились і наші однопартійці, тепер уже колишній головний лікар Кагарлицького району Київської області - Роман Мілевський, екс-начальник управління сільського господарства Ярмолинецької райдержадміністрації Хмельницької області, Юрій Резун, його колега з Краснопільського району Сумської області - Володимир Колодяжний. Цей список дуже довгий. За далеко неповними даними, які є у розпорядженні секретаріату народної партії, по Україні безпідставно звільнено з роботи з порушенням законодавства 400 членів партії. Звичайно, ці люди не такі відомі, як поновлені судом на своїй посаді директор кіностудії імені Довженко, чи головний режисер столичного театру імені Лесі Українки, але це чесні, порядні громадяни, які мають право і бажають жити в демократичній, я повторюю: в демократичній і цивілізованій державі, де панував би закон. Вже коли я готовився до виступу до нас поступила інформація з Рівненської області. Сьогодні заарештовано в Рівненській області в Рокітне Рудницького Віктора Анатолійовича, який створив в Поліській зоні племінне господарство "Абердин". Звинувачення вже декілька раз висовуються і вони є безпідставними. У зв’язку з цим ми відповідально і авторитетно заявляємо, що народна партія і парламентська Фракція захищатиме громадські права кожного з них, всіма законними способами. Ми підтримаємо пропозицію, щодо продовження роботи тимчасової слідчої комісії зібрані фракцією документальні свідчення про незаконні звільнення з роботи та політичні переслідування громадян сьогодні ж направляємо до комісії для вивчення на прийняття відповідних рішень. Дякую за увагу.
Дякую. Слово має від фракції "Наша Україна" Володимир Яворівський. Підготуватися Степану Гавришу.
Володимир Яворівський, "Наша Україна". Шановні колеги, перше. Я хотів би зробити заяву від імені нашої фракції про те, що Шкляр, Рябікін, Бичков і Тополов, які сьогодні є відсутні, їхніми карточками проголосували об’єднані соціал-демократи. Через те рішення за підсумками цього всього є недійсним. Друге. Я хочу від імені нашої фракції заявити, що і я особисто, і вся наша фракція за те, щоб в нашій державі, в якій ми живемо, була опозиція. І опозиція сильна. Через те, якщо не буде опозиції, уряд, влада обов’язково наробить дурниць і дурниць дуже великих. Це абсолютна аксіома і ще раз кажу, я і ми всі за опозицію і за те, щоб був прийнятий закон про опозицію і щоб він виконувався. Ще одне. Чи маємо ми сьогодні в Україні опозицію? Я не знаю, може хтось її бачить, я її не бачу. Ми повинні дуже чітко сьогодні заявити, подобається це вам чи не подобається, але велетенська група бандитів, а бандити - це ті, хто мають сьогодні мільйони і мільярди, ви самі бачите, для того, щоб себе захистити, вони посилають попереду себе вчителів, медиків. Ніби-то вони захищають тільки їх. Я ще раз хочу сказати, я не є апологетом Ющенка і не є апологетом нової влади. Вони наробили дуже багато дурниць і те, що Ющенко і Тимошенко заявили про те, що орієнтир на ЄЕП, я це різко критикуватиму. Я переконуюсь, що це велетенська помилку. так само як і Ющенко заявив, що справа Гонгадзе розслідується. Я ще раз кажу, я не ідеалізую і ніколи не буду ідеалізувати цю владу, я думаю, це все абсолютно зрозуміло, але сьогодні, якщо ми не поставимо питання так, як воно має стояти, ми обов’язково програємо. Подумаймо, люди добрі, народ знає, що із 47 мільйонів сюди обрали 450 найрозумніших. Кожен же очевидно так думає. Що сьогодні думається і звичайний українець, послухавши нас. Що ми обговорюємо, що в Різака кольоровий телевізор, що він приймає передачі через супутник чи не приймає? А що той дядько, якого кидають сьогодні за грати. Що він сьогодні думає про те, які проблеми вирішує сьогодні парламент? Ще одне - міліція. Так, я згоден. І правильно зробив Луценко, що вибачився. Але звідки взялася ця міліція? А я бачу ці обличчя от там у Мукачевому увечері, коли ці хлопці курили, а ми, депутати, з бандитами боролися. Оце ті самі, ті самісінькі. Через те бандити повинні сидіти у тюрмах. Йдеться про бандитів, а не про вчителів. Вчителів треба захистити. Якщо бандити не будуть сидіти в тюрмах, вони будуть сидіти у парламенті, вони будуть сидіти де-інде, і ми будемо мати колонію. А те, що Прошкуратова впала на Різака, і піднявся у нього тиск, то якби вона на мене упала, то у мене тиск також піднявся б.
Прізвищ. Володимир Яворівський прізвищ не називав. Так що ніяких реплік. Будь ласка, Степан Богданович Гавриш, "Демократичні ініціативи". Підготуватися Ратушному.
Шановний Адаме Івановичу, шановні колеги. Головною проблемою українців є те, що ми не вміємо брати уроки. Спочатку у Маркса і Леніна, діючи зараз методами воєнного комунізму і намагаючись силою переможця доказати слабким, хто є в Україні господарем. Ми не можемо взяти уроки у Адама Смітта, який говорив про те, що лише в умовах вільної конкуренції, спершись на право, яке витікає з природного права людини на права і свободи, може бути збудована потужна держава і потужна нація. Може ми беремо уроки у Дарвіна, згідно законів якого у середовищі левів, коли стадо змушений покинути або бути загризений його суперником лев, наступний господар цього великого стада, яке живе по принципам, де один лев, а все решта йому підпорядковується, з’їдає наступне потомство. Чи не хочемо ми з’їсти наступне українське потомство таким чином? Чи дамо ми в сьогоднішній день - в день дитини - урок прийдешнім поколінням, чи можемо ми дати? Без сумніву, ні. Віктор Андрійович Ющенко переміг саме тому, що задекларував ліберальні цінності, які об’єднали більшу частину української нації, сподівалися, що саме після його перемоги ми заживемо по-новому в Україні. Чи взяв він уроки у Леоніда Кучми? Думаю, що зараз говорити про це надзвичайно важко в умовах, у яких ми сьогодні дискутуємо. І абсолютно адекватно, чуючи про те, що в Україні мають місце політичні переслідування, лише спершись на єдину консолідовану націю, ми можемо будувати ефективну європейську демократію. Тут в Україні не бігати до Брюсселя із Страсбурга, не кланятись Москві, іншим столицям, а тут у Києві згадати, що ми є нащадки Великокиївської Русі, могутнього етносу, найстарішого у Європі. Я переконаний, що зараз головне нам сісти за єдиний стіл, домовитися. Тому прошу Адаме Івановичу включити проект постанови, звернення до Президента, терміново зібратися разом з ним, Прем’єр-міністром та Головою Верховної Ради і керівниками фракцій для того, щоб цей урок сьогоднішнього слухання у парламенті був відомий Президенту, щоб не через щільні фільтри до нього доходила інформація, а ми йому сказали: пам’ятайте, що і демократія не є досконалою, згадайте долю Сократа, який при диктатурі не був страчений, саме тоді він писав свої філософські оповіді, і саме тоді ми почули про нього і чуємо до цього часу. Але демократія, двічі проголосувавши на фінських зборах, стратила його, приговоривши до пиття цикути. Через пару днів були страчені і його кати. Щоб так не сталося в українській державі, згадаємо, що ми сильні тільки тоді, коли єдині. Ми слабкі тоді, коли ми розпорошені між собою. Закликаю всіх до єдності і зрозуміти, покінчивши із цією слабкістю ми станемо.
Михайло Ратушний, Українська народна партія, підготуватися Богатирьовій.
Шановні колеги, шановні виборці. Я не був у цьому залі, коли відбувалася помаранчева революція, я був по ту сторону стін. Але я зараз слухаю деякі виступи, мені здається, це який страшний сон. Це якийсь страшний сон, ті, що ламали, застосовували силу, брехали, що підтвердив Верховний суд, зараз виступають у ролі нещасно переслідуваних. Я не знаю, де представники цієї сили, на жаль, від Української народної партії, яких Майдан, власне, вивів до влади. Це неправда, що ви говорите. Це неправда, що ви говорите. Українська народна партія стояла на позиціях, що така комісія має бути створена. Але комісія по розслідуванню прав і свобод не двох громадян - одного з Донецька, другого з Ужгорода, а саме свобод і конституційних прав громадян. Я не знаю, чому сьогодні в 8.30 був готовий цей звіт, але чому він не розданий народним депутатам? Я говорю про регламент. Тут 80 частин цього звіту описано права і свободи двох громадян. А як говорити про 48 млн.? Наша позиція, що справді порушуються ті свободи, права і свободи громадян. Українська народна партія нагадує, що як спадок колишньої влади Україна займає п’яте місце по кількості ув’язнених в тюрмах і в СІЗО на 100 тис. населення. Але слухаючи все це, я думаю, що, на жаль, Верховна Рада піддалася оцьому, цим емоціям і ті, хто найбільше причетний, був і залишається до порушення свободи громадян української людини, сьогодні виступають незаслужено в ролі обвинувачувачів і прокурорів. Мене також не задовольняє і в нашому секретаріаті те, що я звертаюся до міністра внутрішніх справ вже нового - Луценка про те, що незаконно притягнуто до відповідальності громадянина, випускника, відмінника Шемерецького Харківської академії. І на моє звернення дають розслідувати кримінальну справу тому слідчому, дії якого я оскаржую. Мені не подобається також, що минула влада вбила члена нашої партії Гавдиду. Я знаю, що вона не хотіла розслідувати це вбивство депутата Тернопільської обласної ради, а зараз теперішній міністр відписує, що вбивства не було, а був нещасний випадок. Але я дивуюся, чому сьогодні Українська народна партія голосує за позицію, що бандити повинні сидіти в тюрмах, а представники тієї фракції, представник якої очолює міністр, сьогодні голосують, що відбувається порушення. Мені здається, що цей страшний сон треба припиняти. І ті сили, які представляє тут Помаранчеву революцію, повинні себе вести відповідальніше не тільки в тих кабінетах, де їх занесло, а й в цьому залі, щоб не зраджувати тих людей, чиї права і.
Слово має Раїса Василівна Богатирьова, фракція "Регіони України". Регламент - 6 хвилин, передають їй свій час фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]].
Шановні колеги, шановний Адам Іванович! Перед своїм виступом я б хотіла звернутися до всіх, хто зараз слухає нас і по радіо, і буде дивитися ввечері по телебаченню, і до присутніх в залі. Немає нічого смішнішого і бруднішого, коли колега ображає колегу, відсутню в залі, принижуючи її честь і гідність. Я хочу нагадати всім відомі слова Черчилля: "Коли немає аргументів - додай голосом". А я б ще сказала, і принизь людину, народного депутата, жінку. Я вибачаюсь за свого колегу перед моральною і порядною своєю колегою Тамарою Прошкуратовою. І ще хочу сказати, це для виборців наших: великий і мудрий Петро I говорив: "Дай слово людині, щоб дурь кожного була наочна". І це буде відповіддю. Шановні народні депутати, я спробую своїм виступом зробити те, що вдавалося небагатьом в цій залі за 15 років існування національного парламенту, а саме достукатися до кожного депутата, незалежно від кольорової політичної орієнтації, навіть до безбарвних: у кожного з нас своя правда і кожен претендує на істину, ця властивість людського мислення і поведінки часто зводить нанівець можливість прийняття правильного рішення, тим більше, така небезпека вірогідна сьогодні, коли ми з вами намагаємося визначити, що ж є правдою і де є істина у справі Бориса Колеснікова. Передовсім, є абсолютно правильним те, що ця справа стала предметом уваги вищого представницького органу народу - парламенту. Це спричинено виразно помітною у справі Колеснікова тенденцію набуття неправовими діями влади загальнонаціонального масштабу та перетворення їх на звичку. У будь-якому випадку, запорукою правильного рішення є правильно вибрана методологія аналізу подій. У разі, якщо все те, що сталося після зміни кольорів, загальнонаціональної ідеї з синьо-жовтого на помаранчевий, ми будемо оцінювати в сенсі парламентських виборів 2006 року, то матимемо шанс побачити істинні цілі та причини подій. Саме такий метод необхідно застосувати і щодо аналізу справи Бориса Колеснікова. Як відомо, вчора ГПУ висунула звинувачення Колеснікову. Кримінальний кодекс передбачає покарання за діяння, в яких його звинувачують, від семи до 12 років позбавлення волі. Я не правник, а парламент - не суд, тому Верховна Рада, без сумніву, не місце для спростування доказової бази слідства і захисту Колеснікова, однак я повинна зацитувати висновок адвоката Колеснікова, Андрія Федура: "У справі Колеснікова, - пряма мова, - криміналу немає - тільки політика". Я не збираюся кваліфікувати професійний рівень адвоката. Нагадаю тільки одне: він є саме тим, хто у 2001 році і донині майже одноосібно не дозволяє Генеральній прокуратурі знущатися і вершити політичний суд над людьми в іншій справі справі вбивства Георгія Гонгадзе. Режим Кучми, сьогодні режим Ющенка. Вбивство журналіста Гонгадзе і справа Колеснікова - що є спільного між цими подіями? Є? Так, є. Перше, внаслідок незалежних від Президента обставин у справі Гонгадзе безпосередньо та у справі Колеснікова опосередковано він несе персональну відповідальність перед народом і світом за результати розслідування, і імідж Президента сьогодні жорстко узалежнили від дій громадянина Піскуна, поновленого на посаді Генерального прокурора поза волею парламенту та діючого глави держави. Друге, в обох цих справах супротивники однакові: прокурор Піскун і адвокат Федур. У зв’язку із цією обставиною, дозволю собі таке твердження: абсолютно очевидно, що істина у справі вбивства Георгія є на боці Федура. Що ж до слідства, яке здійснює ГПУ, то воно дизворотнє, дискредитоване. І у мене немає жодного сумніву, що підсумковий результат у справі Колеснікова буде аналогічним. І третє. Ті, хто зараз управляє цими двома справами, визначили однакові цілі, що мають бути досягнуті у підсумку. Цинічно і брутально ці справи перетворені в інструменти профілактики опозиційних політичних лідерів: у випадку з Гонгадзе - це Володимир Литвин, у випадку з Колесніковим - це Віктор Янукович. І наостанок дозволю собі декілька порад. Перше. Верховній Раді. У зв’язку з подіями, що пов’язані з арештом з арештом Різака і Колеснікова є намір голосувати у парламенті з приводу недовіри Піскуну. З врахуванням існуючих реалій відповідна постанова не набере більшості, і це, по суті, буде квазі легітимізації статусу Піскуна, як Генерального прокурора. Тобто буде знівельована головна претензія до цієї особи. Тому зараз не зробімо цього. І декілька порад владі. Чистота політичного обличчя і авторитет влади у державі і на міжнародній арені не досягається даруванням півкілограма золота переможниці Євробачення, яке у цивілізованих країнах є простою тусовкою, а не подією гіпертрофованого загальнонаціонального значення. Так само, як і участь представників влади.
Дайте завершити. Завершуйте.
Єдине, що зніме всі сумніви щодо щирості влади і доведе всім, хто приймав участь у революції, що гегемоном вашої помаранчевої революції був український народ, а не держдеп світового гегемону і що верховенство права в Україні є не смугастим. а таки європейського зразка.
Шановні колеги! Час відведений на обговорення ми вичерпали. Одна хвилина, репліка. Хто від соціал-демократів? Шурма, будь ласка, мікрофон і будемо визначатися.
Ігор Шурма, фракція Соціал-демократичної партії [[об’єднаної]]. Я би хотів акцентувати вашу увагу про те, що при голосуванні за постанову чотири "нашоукраїнці" проголосувало за. І говорити, що за них хтось голосував, це є нещиро і це є справжня брехня, бо 15 хвилин перед тим "Наша Україна" голосувала за зміну регламенту і за це проголосували Атрощенко, Балога, Гринів, Єхануров, Жебрівський, Жовтяк, Івченко, Катеринчук, Олійник, Пинзеник, Поліщук, Стецьків, Стойко і Бондар. Я вам давно говорю, зверніться до своїх колег-депутатів нехай складуть повноваження народних депутатів і хай не фальсифікують жодні вибори у Верховній Раді. І сьогодні замість них ваші колеги голосували. А що стосується одного письменника, який вискакав по 5-ох партіях чи по 4 і сьогодні тут красномовством пишається, то щоб на вас якась дама впала, то вона з розуму повинна. з глузду з’їхати або взагалі про майбутнє не думати. Дякую.
Шановні колеги, як бачите, обговорення питання показало, що проблема є і практично всі виступаючі говорили про те, що дійсно вони існують, і ми з вами недаремно створили цю комісію і бачим її результати і мабуть треба прийняти рішення про те аби вона продовжувала свою роботу. Є постанова. Я хотів би, якщо ви не заперечуєте, внести деякі корективи. Перше. Непроміжний звіт. Ну воно трошки, вибачте, ріже. Просто звіт комісії взяти до відома. Це одне. І друге. В другому пункті вважати за необхідне продовжити роботу комісії. Коли ми будемо слухати наступний звіт, давайте ми потім визначимося, тобто ми не пишемо поки що про липень, а записуємо, що "вважати за необхідне продовжити роботу комісії" і поставити крапку. Я із такими доповненнями ставлю на голосування про прийняття постанови. Голосуємо. [[14:52:56]] За-204 По фракціях, будь ласка. Наша Україна - 8, комуністів - 52, Регіони України - 33, Народна партія - 27, Блок Тимошенко - 0, соціалісти - 16, Українська народна партія - 0, соціал-демократи - 20, "Єдина Україна" - 1, "Демократична Україна" - 19, партія "Промисловці, підприємці" - 11, Демократичні ініціативи - 6, позафракційні - 11. Шановні колеги, я ще раз вам нагадую про що ми маємо проголосувати: взяти звіт комісії до відома прийняти, та, перше. І друге, і другий пункт: вважати за необхідне продовжити роботу комісії. І поставили крапку. Ні якої політики, давайте ще раз проголосуємо, шановні колеги. [[14:53:59]] За-218 Давайте ми поступимо. А, ну ще раз по Фракціях, будь ласка: "Наша Україна" - 3, Комуністів - 55, "Регіони України" - 43, Народної партії - 29, Блоку Тимошенко - 0, соціалісти - 17, Українська народна партія - 0, соціал-демократична 18, "Єдина Україна" - 2, "Демократична Україна" - 19, партія "Промисловці, підприємці" - 14, Демократичні ініціативи - 6, позафракційні - 12. Шановні колеги, шановні колеги, послухайте, будь ласка, мене. Ви знаєте, я не порушую регламент. Ви знаєте, ви знаєте, що це проблема, ця проблема протягом уже більше місяця не дає можливості нормально працювати регламенту. І якщо ми зараз з вами не приймемо абсолютно, так би мовити, ну, нейтральної постанови, то, зрозуміло, що завтра ми нашу роботу почнемо із чергового блокування. Я думаю, що воно нас не краситиме. Давайте приймемо цю постанову: взяти звіт Комісії до відома і вважати за необхідне продовжити її роботу. Прошу голосувати. [[14:55:37]] За-237 Дякую. Рішення прийнято. По фракціях, будь ласка. "Наша Україна" [[з кожним голосуванням все зменшується]] - 2; комуністів - 55; "Регіони України" - 45; Народна партія - 29; Блок Тимошенко - 0; соціалісти - 27; Українська народна партія - 0; соціал-демократи - 19; "Єдина Україна" - 5; "Демократична Україна" - 19; промисловців і підприємців - 11; "Демократичні ініціативи" - 13; позафракційні - 12. На цьому ранкове засідання Верховної Ради оголошую закритим. Через чотири хвилини ми починаємо парламентські слухання, пов’язані із проблемами Бюджетної резолюції.