Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, ovo je prva sednica, mislim, posle sedam godina da poslanici Narodne Skupštine Republike Srbije imaju priliku da postavljaju pitanja ministrima Vlade Republike Srbije. Mi smo očekivali, iskreno govoreći, da će Vlada na odgovarajući način staviti do znanja svim građanima i poslanicima da je Parlament institucija koja je zadužena za kontrolu izvršne vlasti.Uvažavajući sve prisutne ministre, na čelu bi trebalo da bude predsednik Vlade. Ne bih hteo ni na koji način da pravim poređenje između ministarstava, ali ćete i na današnjoj sednici imati priliku da, na osnovu broja postavljenih pitanja određenim ministrima, zaključite da je neophodno njihovo prisustvo i, posebno, prisustvo predsednika Vlade. Pretpostavljam da je svaki građanin u Srbiji zabrinut zbog situacije u kojoj se naša država nalazi, da je zainteresovan za sve ono što se dešava vezano za Kosovo i Metohiju, za pregovore koje vodi naš tim i da će, verovatno, jedan veći broj pitanja biti upućen baš iz te oblasti. Ali, nažalost, ovde se ne nalaze ni predsednik Vlade ni ministri koji bi bili u mogućnosti da daju odgovor, jer po članu 200. na usmeno postavljeno poslaničko pitanje ministar je dužan da odmah usmeno odgovori, sem, ako nije u stanju odmah, zbog težine pitanja, može to da uradi pismenim putem. Nadam se da će posle ove sednice situacija biti mnogo drugačija i da će Vlada Republike Srbije pokazati malo više uvažavanja prema parlamentu Srbije.
Narodni poslanik Srđan Šajn. Izvolite.
Poštovani poslanici, poštovani ministri, pokušaću u tri minuta da definišem tri pitanja koja su bitna za realizaciju i ostvarivanje procesa integracije Roma i Dekade Roma u ovom momentu. Jedno pitanje postavljam potpredsedniku Vlade: Da li Vlada Republike Srbije u ovom trenutku planira formiranje interministarskog tela za unapređivanje položaja Roma? Jer, nemoguće je racionalno sprovoditi proces unapređivanja Roma i realizaciju Dekade u različitim ministarstvima bez odgovarajuće koordinacije. Iks primera postoji, i u prošloj vladi i u sadašnjoj, da mi na različite načine pokušavamo iz različitih ministarstava da unapredimo položaj ove nacionalne zajednice, međutim bezuspešno. Tipičan primer za to su romska naselja gde različita ministarstva sprovode različite aktivnosti, koje nisu dovoljno koordinisane. Nema dovoljno saglasnosti u Vladi oko određenih stvari i na jedan određeni način se oseća različit pristup različitih ministarstava tom pitanju. To je jedno pitanje. Drugo pitanje je za gospodina ministra kulture. Mi pokušavamo već šest-sedam meseci kod njega da prezentujemo jednu ideju, međutim, nikako ne dobijamo od njega odgovor − govorim za Romsku partiju − da sedne sa nama da razgovara oko toga. Pitanje glasi: Da li će u 2008. godini da se stvore uslovi za finansiranje jedne profesionalne pozorišno-scenske trupe koja će da radi na unapređivanju kulture Roma, na autentičnom romskom jeziku, i da to bude doprinos stvaranju jedne multikulturalne Srbije? Sledeće pitanje je za ministra finansija: Zbog čega su u predlogu budžeta za 2008. godinu izgubljena sredstva koja su bila u budžetu za 2007. godinu? Odnosi se na onih dvanaest miliona dinara. Mi smo sada formirali jednu radnu grupu, predložili smo to, Služba za ljudska i manjinska prava je to napravila i, taman kada ta grupa treba da počne da pruža organizovanu podršku različitim ministarstvima i eventualno ovoj interministarskoj grupi, koja treba da definiše proces unapređivanja položaja Roma, sada odjednom tih sredstava nema. Moje pitanje je: Da li su ta sredstva izostavljena zato što nema para u budžetu ili zato što Služba za ljudska i manjinska prava nije ponovo tražila sredstva, u novom budžetu? Jednostavno, želimo da znamo ko je odgovoran za to što ćemo u 2008. godini da dođemo u takvu situaciju. Najlepše hvala.
Želeo bih samo da pročitam član 200. da bi ministri bili upoznati sa Poslovnikom Narodne skupštine: "Na usmeno postavljeno poslaničko pitanje Vlada, odnosno ministar, moraju odmah usmeno odgovoriti. Ako je za davanje odgovora potrebna određena priprema, oni to moraju odmah obrazložiti, a odgovor narodnom poslaniku dostaviti u pisanom obliku, u roku od osam dana od dana kada je pitanje postavljeno. Pisani odgovor Vlade, odnosno nadležnog ministra, dostavlja se narodnim poslanicima. Izuzetno, ako je u pripremi odgovora na poslaničko pitanje potrebno utvrditi određene činjenice, čije utvrđivanje zahteva duže vreme ili složeniju analizu, rok za davanje odgovora na poslaničko pitanje može se produžiti, ali ne više od 30 dana". Da li ministri kojima je postavljeno poslaničko pitanje žele usmeno da odgovore? Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, osećam veliku čast što danas, posle toliko godina, imamo mogućnost da ponovo uspostavimo veoma važan institut parlamentarnog života i demokratije koji izražava, čini mi se, najvidljivije za naše građane, kontrolnu funkciju Parlamenta. Odgovarajući na vaša pitanja danas, potrudićemo se da pokažemo ono što je urađeno, ali, naravno, iskoristićemo vaša pitanja i da unapredimo rad naše branše vlasti. Što se tiče Vlade, ja neću iskoristiti ovo da vam kažem šta je urađeno u prvih šest meseci. Mislim da ćemo, odgovarajući na razna pitanja, imati mogućnosti za to. Na prvu primedbu moram da kažem da smo za vreme sednice Vlade juče razmotrili ovo pitanje. Svi članovi Vlade su pozvani na ovu sednicu i samo oni koji su imali neodložne obaveze nisu došli. Kao što znate, premijer je danas bio sprečen. Ministar spoljnih poslova je u Moskvi, ministar odbrane, kao i ministar za KiM nisu u Beogradu. Što se tiče pitanja Kosova i Metohije, koje je gospodin Todorović postavio, trudićemo se da odgovorimo jer je to pitanje državne politike. Oko pitanja prethodnog govornika, koordinaciono telo je uspostavljeno pre nekoliko godina, kada se radilo o sprovođenju programa u okviru Dekade Roma. Ukoliko mislite da taj koordinacioni mehanizam nije dovoljno delotvoran, hajde da ga unapredimo. Postavićemo pitanje i za osam dana, u skladu sa članom 200. Poslovnika ovog doma, odgovorićemo i na pitanje šta je Služba za zaštitu manjinskih prava uradila ovim povodom. Što mogu da kažem, to je da, ako pogledamo konkretne slučajeve raseljavanja određenih naselja Roma, ako pogledamo pitanje onog naselja oko Gazele, vidite i sami da se tu pristupa krajnje humano, na jedan način koji je demokratski. To je jedan veliki projekat, tu moramo doći do rešenja. Grad Beograd je odredio u budžetu za ovu i za sledeću godinu i odgovarajuća sredstva za potrebe naših sugrađana koji ne mogu ostati tamo gde će kroz koji mesec biti jedno veliko gradilište. Isto tako želim da kažem da je naša Vlada u poslednjih šest meseci ojačala veze sa Bankom Saveta Evrope, koja je formirana posle Drugog svetskog rata da se bavi pitanjima izbeglica i problemima manjina. U tome imamo mnogobrojne mogućnosti. Želim da kažem da je pre dve nedelje Vlada Republike Srbije usvojila okvir za potpisivanje zajma od deset miliona evra pod izuzetno povoljnim uslovima, gde je predviđeno izgrađivanje 400 stambenih jedinica za izbeglice, ali i dodatnih 100 stambenih jedinica za građane iz naročito osetljivih slojeva. Tako da to može biti iskorišćeno i za taj povod. Hvala puno na pažnji.
Zahvaljujem. Izvolite. Samo da dobijete odgovor od ministra kulture.
Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, osećam se veoma počastvovano što sam prvi put za ovom govornicom, pred vama. Gospodinu Srđanu Šajnu će biti poslat odgovor u određeno dogovoreno vreme. Hoću samo da vas obavestim da je jedanod prioriteta Ministarstva kulture upravo negovanje kulture nacionalnih manjina i opšte multikulturalnosti kod nas. Mi ne možemo biti deo Evrope i sveta ukoliko ne shvatimo da su za nas najznačajnije ravnopravnost i multikulturalna politika koja se upravo i prepoznaje u tome što niko u ovoj državi nije zapostavljen. Pre neki dan smo imali sastanak sa 14 nacionalnih saveta u Srbiji. Gospodin Esad Džudžević, kao predsednik, predložio je nešto što još unapređuje ovo što ste vi, gospodine Srđane Šajn, predložili. Dakle, predložio je nešto što je vrlo zrelo za ovu državu i za ovu situaciju, a to je da postoji centar za kulturu Roma, jedan kulturni centar. Mi se ponosimo time što imamo već jedno pozorište Roma, koje ćemo negovati onako kao što negujemo sva pozorišta u ovoj zemlji, bez obzira da li su pod lokalnom samoupravom ili pod nadzorom države. Hoću da kažem da su ova pitanja neobično važna, ne samo za nacionalne manjine u Srbiji, nego je važno i kako se mi osvrćemo na naše manjine, našu dijasporu u regionu. I po tom pitanju je Ministarstvo kulture veoma aktivno. Hvala vam.
Zahvaljujem. Što se tiče odgovora ministra Cvetkovića, želite usmeno da odgovorite? Izvolite.
U vezi sa pitanjem sredstava koja su planirana u razdelu 3.8 Služba za ljudska i manjinska prava, želim da kažem da je, uprkos želji da se nađu uštede na raznim stavkama unutar budžeta, ova pozicija koja se odnosi na manjinska prava projektovana na način da ona dobije mnogo više sredstava nego što je to bilo u prethodnoj godini. Ilustracije radi, u ovoj godini smo predvideli iznos od 150.000.000 dinara u okviru dotacija, i to su sredstva koja su namenjena za finansiranje nacionalnih saveta, a takođe i iznos od 5.338.000 dinara koji je namenjen za predsedavanje Dekadom Roma. Ukupno posmatrano, ova aproprijacija ima oko 253.000.000 dinara, što je značajno povećanje u odnosu na prethodnu godinu. Nije mi potpuno jasno na kojih dvanaest miliona se ovde misli, da li je to u okviru ovoga vezano za savete, ali želim da vam kažem da su stavovi po pitanju zahteva i odobrenih sredstava usaglašeni, tako da mi smatramo da je ponuđena dobra osnova za podsticaj nacionalnih manjina. Ukoliko su potrebni detaljniji podaci, to bih mogao samo preko svojih službi pošto je to ipak jedan detalj koji nije čak ni ušao u ove pozicije. Hvala.
Zahvaljujem. Srđan Šajn, izvolite.
Dame i gospodo, poštovani ministri, ne postoji koordinaciono telo u Vladi Republike Srbije koje se bavi procesom integracije Roma, kao što ste vi, potpredsedniče, rekli. Postoji samo Služba za ljudska i manjinska prava. U stenogramima može da se proveri kako ste vi rekli. Služba za ljudska i manjinska prava jeste služba koja radi administrativno-tehničke i stručne poslove za različita ministarstva. Dakle, Služba za ljudska i manjinska prava ne može da se bavi definisanjem politike, ašto Vlada može, po svojoj definiciji, da radi. Interministarsko telo, odnosno saveti mogu da pomažu Vladi u definisanju njihove politike. Dakle, mi govorimo upravo protiv ovoga o čemu ste vi govorili. Da ne može jedan službenik Vlade, koji je najobičniji službenik zaposlen po projektu UNDP-a, a radi se o čoveku koji je na čelu te službe, gospodinu Ljuanu Koki, da dolazi u različita ministarstva, da drži različitim ministrima lekciju i da svoje mišljenje predstavlja kao legitimno mišljenje i Roma i Vlade. Dakle, ja insistiram na tome da se formira interministarsko, odnosno jedno telo koje će da pomaže Vladi u definisanju politike u tom pravcu, i na taj način ćemo da kažemo da proces unapređivanja Roma zaista jeste jedno bitno političko pitanje. Nemam ništa protiv toga što je Ljuan Koka bio ranije u redovima SPS-a, jer sa njihovim poslanicima imamo dobru saradnju. Nemam ništa protiv toga što je gospodin bio u Rambujeu. Međutim, i vi, ministri iz DS-a, morate da preuzmete odgovornost, jasno da kažete da ste dozvolili u vašoj vladi da pitanje procesa sprovođenja integracije Roma vode takvi i takvi ljudi. Tu istinu moramo da kažemo građanima Srbije. Ja lično nemam ništa protiv toga, ali vi morate jasno da kažete da li jeste za to ili niste za to. Sledeće, što se tiče stvaranja jedne pozorišno-scenske trupe, tačno je da postoji pozorište u Vojvodini na romskom jeziku, tačno je da gospodin Jovanović i gospodin Ćirilov rade tamo. Međutim, tačno je i to da ne postoje sistematska sredstva iz budžeta Republike Srbije, da to nije definisano kao ustanova koja može trajno da funkcioniše, da je to samo projekat nevladine organizacije iz godine u godinu. I tačno je da na taj način ne možemo da govorimo o jednom sistematskom unapređivanju kulture manjina i da moramo, barem ja tako shvatam, zaista da stvorimo profesionalne institucije, da uz Savet i ovo definišemo u jedan institucionalni okvir, a najbolji primer za to nam je u Vojvodini. Zašto je to bitno? U Vojvodini postoji Savet za integraciju Roma pri Izvršnom veću, postoji Kancelarija za inkluziju kao administrativno-stručno telo za podršku tog procesa i, zahvaljujući tome, mi smo uspeli u Vojvodini da obezbedimo milion evra iz evropskih fondova za stipendije srednjoškolaca. Zahvaljujući tome, u Vojvodini 300 učenika romske nacionalnosti u srednjim školama imaju stipendiju. Zahvaljujući lošim institucionalnim okvirima na republičkom nivou, 300.000 evra koje je dobila Republika Srbija početkom ove godine ukinuto je upravo zbog ponašanja Službe za ljudska i manjinska prava, zbog ponašanja ovog gospodina Ljuana Koke, jer je Romski edukativni fond u Budimpešti smatrao da ne postoje kapaciteti i da postoje zloupotrebe da se to sprovede, i nama je potrebna, naprosto, jedna određena kontrola. Vezano za ovih dvanaest miliona, gospodine Cvetkoviću, tačno je da postoji pet miliona dinara, a to je pet miliona dinara za obavezu Srbije prema međunarodnom ugovoru, odnosno Deklaraciji o Dekadi Roma. Ta sredstva se ne odnose na redovne aktivnosti prema građanima Srbije, prema Romima, to je samo prema međunarodnim organizacijama. Ja govorim o dvanaest miliona koji treba da pomognu našim građanima koji žive ispod mostova, koji treba bolje da žive i svi se slažemo da imamo tu obavezu. Hvala.
Pošto ste postavili dopunsko pitanje, potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Gospodine Šajn, želim da vam kažem da postoji jedna floskula koja je nažalost možda i dalje delimično tačna, a to je da se političari bave Romima samo u momentu izbora. To nije naše opredeljenje, nije opredeljenje Vlade, i zbog toga u svom kabinetu imam za savetnicu gospođu Tinde Kovač, koja je četiri godine isključivo radila na međunarodnom nivou, na nivou centralne Evrope, tj. istočne Evrope, na pitanju sprovođenja Dekade Roma. Prihvatam vašu inicijativu i predlažem da sa vama, sa drugom romskom partijom i sa svima onima koji predstavljaju Rome, sa Službom za manjinska prava, održimo sledeće nedelje jedan sastanak da vidimo na čemu smo. Hvala puno.
Sledeće pitanje će postaviti poslanici iz Poslaničke grupe Vojvođanski poslanici – LSV, SVM. Izvolite, narodni poslanik Aleksandar Marton.
Hvala, gospodine predsedniče. Pošto sam želeo da postavim pitanje ministru za infrastrukturu gospodinu Velimiru Iliću i ministru za ekonomiju gospodinu Mlađanu Dinkiću, a vidim da nisu prisutni, njih neću pitati naravno ništa. Imam samo kratko pitanje (možda ću biti dosadan) za ministra Markovića, ministra za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Moram da istaknem da je u tom ministarstvu došlo do određenih pozitivnih pomaka u prethodnih nekoliko meseci. Ali, rekao bih da Vlada Republike Srbije, na čelu sa premijerom, a mislim i ministar (ovo je mala kritika), nisu učinili ništa da se razjasne neki aspekti delovanja prethodnog ministra gospodina Zorana Lončara. On je, podsetiću − pošto dolazim iz Zrenjanina, a sada se navršava godina dana od uvođenja privremenih mera u mom gradu i mnogim drugim sredinama − kršeći Ustav Republike Srbije, za koji se zdušno zalagao, i zakone Republike Srbije, prekršio odredbe: da prilikom imenovanja privremenog organa lokalne samouprave moraju da budu zadovoljena dva segmenta - nacionalni i da bude zadovoljeno političko stanje u lokalnoj samoupravi pre raspuštanja skupštine opštine. To u Zrenjaninu nikako nije učinjeno. U privremeni organ je uvedena partija Nova Srbija koja je na izborima dobila 0,28% glasova, a nema npr. Lige socijaldemokrata Vojvodine, moje partije, koja je na lokalnim izborima dobila 10%, nema SRS koja je dobila 20%, nema nekih drugih političkih partija, tako da je svakako prekršen i Ustav Republike Srbije i zakoni Republike Srbije, i mislim da su tu Vlada, na čelu sa premijerom, potpredsednikom Vlade gospodinom Đelićem i resorni ministar morali mnogo više toga da urade. Hvala i očekujem odgovor, a očekujem i reakciju u narednom periodu.
Zahvaljujem. Odgovor će biti dat u pisanoj formi u Poslovnikom predviđenom vremenskom roku. Sledeće pitanje postavlja poslanik iz Poslaničke grupe manjina – SVM, LZS, URS, KAPD. Reč ima narodna poslanica Marta Kovač. Izvolite.
Poštovani ministri, predsedništvo, gospodine predsedniče, narodni poslanici, najpre moram da izrazim veliko žaljenje što vidim veoma mali broj predstavnika Vlade. Moje konkretno pitanje je upućeno gospodinu Lončaru, ministru prosvete. Ako je moguće, tražila bih sada odgovor od gospodina Đelića, ako ne, tražim pisani odgovor od gospodina Lončara. Pre nekoliko meseci sam na Odboru iznela problem koji tišti većinu predstavnika nacionalnih manjina u Vojvodini, ali iznela sam konkretnu situaciju koja se tiče mađarske nacionalne manjine. Problem koji se javio pre 13 godina je da je inspektor za mađarski jezik i književnost, savetnik gospođa Fazekaš Katalin, otišla u penziju i od tada smo zaboravljeni. Za teritoriju Banata ne postoji inspektor koji bi nadgledao rad u obrazovnom sistemu što se tiče mađarskog kao maternjeg jezika, nastavu mađarskog jezika i književnosti. Smatramo da je ovo veliki problem i želeli bismo da u vrlo bliskoj budućnosti nađemo rešenje, adekvatan kadar, da se nađe inspektor koji bi se bavio tim pitanjima. Jer, postoji potreba, profesori i nastavnici smatraju da je ovo veoma veliki propust, da godinama za njih nisu organizovani adekvatni seminari i da ispada da svako radi po svome, da ne postoji neko jedinstvo. Oni ističu važnost ovog problema jer ranije, kada je gospođa Fazekaš Katalin vrlo dobro radila s njima, bili su mnogo složniji i samo izvođenje nastave je bilo mnogo kvalitetnije. Da iskoristim preostalo vreme, još jednom bih se zahvalila predstavnicima Vlade koji su prisutni. Smatram da je veoma veliki problem što gospodin Vojislav Koštunica nije mogao da se pojavi. Zaista shvatamo problem Kosova i Metohije, ali smatramo da konačno treba da se bavimo i nekim drugim pitanjima i interesantno je što se svi ovde zahvaljujete što je konačno došla prilika da razgovaramo na ovaj način. Mnoge druge zemlje imaju dan za postavljanje pitanja, pa treba i mi. Smatramo da ovo treba zaista da postane praksa. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor ćete dobiti pisano od ministra Lončara. Sledeće pitanje postavljaju poslanici iz poslaničkog kluba LDP. Gospodin Čedomir Jovanović, izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, hteo bih prvo da vam se zahvalim, gospodine predsedniče, zbog toga što ste počeli da primenjujete Poslovnik i da nam omogućavate susrete sa predstavnicima Vlade u raspravama po pitanjima koja, inače, nisu na dnevnom redu i ne proizilaze iz diskusija koje mi vodimo razmatrajući zakonske predloge Vlade ili inicijative koje pokreću poslaničke grupe. Ovo je prvi put. Nadam se da će postati pravilo, a ne izuzetak, i da će, između ostalog, dobra pitanja i argumentovana rasprava potkrepiti potrebu za ovakvom vrstom zajedničkog rada. Šteta je što nije ovde predsednik Vlade Vojislav Koštunica jer bismo sva pitanja postavili njemu, kao osobi koja je, po našem mišljenju, presudno odgovorna za rad Vlade. Ali je dobro što se ovde nalaze potpredsednik Božidar Đelić, ministri Bubalo i Milosavljević, osobe čiji rad žestoko kritikujemo i na koji naša poslanička grupa ima velike političke primedbe. Zato bih pitao gospodina potpredsednika Vlade Božidara Đelića, ministra za trgovinu gospodina Bubala i ministra poljoprivrede gospodina Milosavljevića: Da li im je poznat član 6. Ustava Republike Srbije? Podsećam vas, to je Ustav za koji ste vi glasali i Ustav u koji vi treba da verujete, s obzirom da ste tražili za njega podršku, i Ustav koji u članu 6. na vrlo jasan način definiše vaše obaveze koje ste, po našem mišljenju, vi flagrantno prekršili. ''Niko ne može vršiti državnu ili javnu funkciju koja je u sukobu sa njegovim drugim funkcijama, poslovima ili privatnim interesima. Postojanje sukoba interesa i odgovornost pri njegovom rešavanju određuju se Ustavom i zakonom''. Gospodine potpredsedniče Đeliću, gospodine ministre Bubalo i gospodine ministre Milosavljeviću, vi ste grubo pogazili Ustav kršeći član 6. Vi ste pogazili Zakon o sprečavanju sukoba interesa i vi ste, kao nosioci najvažnijih funkcija u ovoj državi, direktno podredili javni interes svom ličnom interesu i privatnom interesu kompanije ''Delta'' Miroslava Miškovića, suprotstavljajući se nastojanjima državnih institucija koje postoje da bi radile svoj posao propisane Ustavom i zakonom, dakle, Komisiji za sprečavanje sukoba interesa, Antimonopolskoj komisiji i Savetu za borbu protiv korupcije, da rade svoj posao. Zato vas pitamo, prvo, da li ste upoznati sa članom 6. Ustava Republike Srbije, a potom od vas tražimo obrazloženje vaših, po nama neprihvatljivih i nezakonitih postupaka identifikovanja vladinih institucija, parlamentarnih institucija, sa privatnim interesima kompanije ''Delta'' i podređivanja javnog interesa privatnom interesu Miroslava Miškovića. Odgovorite na pitanje: Na čemu se zasniva vaša zakonska osnova za pružanje podrške kompaniji ''Delta'' u situaciji u kojoj Savet za borbu protiv korupcije ocenjuje ponašanje te kompanije protivzakonitim? Zašto ste, kao ministri, prećutali kritike kojima ste izloženi od strane državnih institucija koje su dužne da se bore protiv korupcije i kriminala u ovoj zemlji? Dakle, zašto ste se oglušili o kritike koje vas identifikuju kao osobe koje vrše pritisak na državne organe sprečavajući ih da rade svoj posao? Pred nama je duga rasprava i pozivam vas da odgovorite na ovo pitanje.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Gospodine Jovanoviću, poznajem Ustav Republike Srbije. Branio sam ga, za razliku od vas. Naravno da poznajem član 6. Ukoliko imate bilo kakvo pitanje da li ja ili bilo koji drugi državni funkcioner kršimo Zakon o sprečavanju sukoba interesa − a ne zove se Savet za sprečavanje sukoba interesa, molim vas da naučite ime organa, zove se Republički odbor za sprečavanje sukoba interesa − u tom smislu, pozivam vas da smesta date sve dokaze da sam prekršio zakon, odgovaraćemo organu. Neki drugi poslanici ovog doma su to uradili i dobili su odgovarajući odgovor. Podsećam vas da ima i drugih odredaba u ovom Ustavu, na primer preambula, nadam se da je i vi poštujete, prema kojoj naša zemlja treba da ostane celovita, da treba da branimo celovitost svoje zemlje i teritorijalni integritet. Pošto je, prema demantiju američke administracije, kol'ko vidim dokument na osnovu kog ste podneli krivičnu prijavu falsifikat, primećujem da ste na bazi jednog falsifikata napravili listu političkih neprijatelja, među kojima su i ljudi iz medija. Mene to neodoljivo podseća na neke metode 90-ih godina, kada na bazi falsifikata neko proziva i sastavlja liste političkih neistomišljenika. Razmislite o tome. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na poslaničko pitanje, ministar Bubalo. Izvolite.
Poštovane dame i gospodo, uvaženi poslanici, želim da kažem na ovo pitanje poslanika Jovanovića da poznajem Ustav, da ničim nisam prekršio taj Ustav i nijedan drugi zakon. Želim da kažem da je ovaj odgovor dobijen i na Odboru za trgovinu, gde je ista ta stranka, na čijem čelu je gospodin Jovanović, pokušala meni da imputira ili doda da sam ja vršio pritisak na Komisiju za zaštitu konkurencije. Na tom odboru su upravo dobili odgovor od onih koji rade u toj komisiji. Ali, ima nešto važnije od ovog. Ovo je moj decidiran odgovor. Ostale odgovore poslanik Jovanović će dobiti u zakonskom roku od osam dana, a najvažnije odgovore i zadovoljenjeće dobiti na sudu, gde će imati zadovoljstvo i sam da dokaže ovo što tvrdi.
Reč ima ministar Milosavljević. Izvolite.
Poštovani predsedniče, poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, znam svaki član Ustava Republike Srbije. Stoji na mom stolu i redovno ga čitam. Nikada svojim radom i delovanjem nisam nijedan član Ustava Republike Srbije prekršio, niti ću to ikada uraditi. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima Čedomir Jovanović, komentar na odgovor. Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Đeliću, lepo je što vi čuvate teritorijalnu celovitost zemlje, ali bi bilo jako dobro da tu borbu za Kosovo vodite na Kosovu, a ne u ''Delta sitiju'' Miroslava Miškovića. Što se tiče argumenata kojima ste se poslužili, molim vas da kažete ko je demantovao memorandum sa sastanka Bratislava Grubačića sa političkim oficirom američke ambasade. Recite ime i prezime osobe koja je to demantovala. Izađite ovde i recite ko je to demantovao. Nemojte da citirate anonimne izvore onih koji u ovomtrenutku ne znaju šta da rade zbog toga što su zatečeni političkim nasleđem za koji nisu odgovorni. Dakle, od vas gospodine Đeliću tražimo vrlo jasne odgovore. Zašto ste, kao potpredsednik Vlade, podredili javni interes, interes građana Republike Srbije, koji štiti Antimonopolska komisija, interesu kompanije ''Delta'', otvoreno se svrstavajući na stranu kritikovanog Miroslava Miškovića izjavom da se u Srbiji uspešni napadaju i sapliću, a da je ''Delta'' ledolomac i državni projekat? Da li ste, kada ste tu izjavu dali, znali da se protiv Miroslava Miškovića u MUP-u vodi deset policijskih istraga zbog učešća u organizovanom kriminalu i korupciji? Kako ste mogli, kao potpredsednik Vlade, da tako nešto kažete za osobu koja je obuhvaćena istragom zbog šverca cigareta u policijskoj akciji ''Mreža''? Kako ste mogli, kao potpredsednik Vlade, tako nešto da kažete za osobu za koju je Haški tribunal u svojim istragama utvrdio da čini finansijski stub Miloševićevog režima tokom devedesetih godina? I kako ste, konačno, tako nešto mogli da kažete u trenutku u kom Savet za borbu protiv korupcije kritikuje rad kompanije ''Delta''? Što se tiče vas, gospodine Bubalo, naravno da sudovi postoje da bi se na njima razgovaralo o pitanjima o kojima se ne razgovara u Parlamentu. Ali, vi ste vršili pritisak na članove Antimonopolske komisije, i to oni izjavljuju, i to su potvrdili na Odboru za trgovinu. (Predrag Bubalo: To nije tačno.) To je veoma tačno i to je javnost videla. Ali, kao što pokušavate da nas uverite da ni u drugim situacijama ne treba da verujemo svojim očima i ušima, to pokušavate da učinite i sada. To više ne može da funkcioniše. Može Miroslav Mišković postati gospodar svega u ovom društvu, ali ne može imati monopol na istinu, niti može izmeniti osećaj koji građani u ovom trenutku imaju kada prosuđuju o vezama Vlade i njegove kompanije. Što se tiče vas, gospodine Milosavljeviću, i za vas jedno vrlo zanimljivo pitanje: Kako je moguće da ste, kao predsednik Privredne komore Srbije, odgovarajući na zahtev kompanije "Delta" u kojem traži od Privredne komore Srbije veštačenje svog pozicioniranja na tržištu, pošto je Antimonopolska komisija zaključila da ima više od 40%, kako ste došli do firme "Konzit", čiji ste, zapravo, vi vlasnik, koja je onda osporila zaključak Antimonopolske komisije, prosleđujući kompaniji "Delta" režirani izveštaj po kojem ona ima samo 11% tržišta? Taj izveštaj je osnov za sudski proces koji kompanija "Delta" vodi protiv Antimonopolske komisije i na osnovu koga brani svoj monopolski položaj. Vi ste to uradili. Idite pa radite kod Miškovića u kompaniji "Delta" i to će biti u redu. Ali, ne možete, kao ministar poljoprivrede, istovremeno služiti i javnom i privatnom interesu, koji je toliko konfrontiran sa javnim interesom. I tu ne postoji ništa drugo osim argumentacije i činjenica o kojima mi govorimo. Ja vas pozivam sad, Božidare Đeliću, da izađete za ovu govornicu i da kažete ko vam je rekao u američkoj ambasadi da dokument koji smo mi prosledili Ministarstvu pravde nije tačan. Dušanu Petroviću smo prosledili taj dokument. Niko to nije demantovao. Recite ime i prezime onoga ko je to uradio. Nemojte da se pozivate na anonimne izvore. Mi smo spremni, i u skupštinskoj raspravi i u razgovoru s nadležnim organima, da priložimo dodatnu dokumentaciju. Vi nemate problem sa LDP. Vi imate problem sa svojim postupcima i problem sa osobama koje su, tumačeći vaše postupke, očigledno sebi dozvolili toliko da mogu sebe da predstavljaju vašim predstavnicima, definišući vas kao sopstvene službenike. To rešite sa Miroslavom Miškovićem, to rešite u okviru svoje stranke, to rešite u okviru svoje vlade, ali nemate pravo da od nas tražite da ćutimo, niti ćemo mi to ikada učiniti.
Odgovor na dopunsko pitanje, potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Što se tiče verodostojnosti određenih dokumenata, zna se kako se to dokazuje. To će se videti na sudu. Izvolite i dajte bilo kakve dokaze za koje mislite da su verodostojni. Što se tiče Saveta za borbu protiv korupcije, nažalost, gospodine Jovanoviću, ima jedna nezgodna stvar u vremenu interneta, a to je da se sve pamti. Kao što niko nije zaboravio određene pritiske koje ste vi, kada ste bili u poziciji vlasti, vršili na neke komisije, da privatizacija ovog zavoda ide ovome ili onome, što ja nikada nisam uradio, za razliku od vas, gospodine Jovanoviću, koji ste tada, jer vas je gospođa Barać, poštujući zakon, kritikovala zbog toga, način na koji ste im odgovorili, termini koje ste upotrebili, kao i mnogo šta drugo − nažalost, ne može više da se briše. O tome ćemo pričati i sa gospođom Barać i celim Savetom za borbu protiv korupcije. Danas, sa ministrom Petrovićem, imamo sastanak sa Savetom za borbu protiv korupcije (nadam se da ćete me izviniti,da za taj kratak sastanak odem iz ovog cenjenog doma), da vidimo koji su sledeći koraci, u institucionalnom smislu, za borbu protiv korupcije. Toliko i o vama i o ovom slučaju. Više odgovarati na ta pitanja neću. Za sve ostalo ćemo se sresti na sudu. Hvala.
Odgovor na dopunsko pitanje, ministar Slobodan Milosavljević, pa potom ministar Predrag Bubalo. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine Jovanoviću, nisam vlasnik, niti sam bio, konsultantske kuće "Konzit". U vreme kada je istraživanje rađeno, u leto 2006. godine, bio sam predsednik Privredne komore Srbije. "Delta" je angažovala privatnu konsultantsku firmu da istraži tržište. Ona je to uradila sa statističkim podacima i svaka stavka koja stoji u tom izveštaju je rezultat informacija iz Republičkog zavoda za statistiku, Uprave za platni promet, Uprave carina, tako da ni na koji način nisam prekršio neki javni interes i nisam se ogrešio ni o jedan zakon.
Odgovor na dopunsko pitanje, ministar Predrag Bubalo. Izvolite.
Odgovor za poslanika Jovanovića, koji, očito, nije ni pročitao tužbu koju je pripremio i objavio na sajtu svoje stranke. Dakle, u toj tužbi me optužuje da sam dobio naređenje da uništimo Odbor za borbu protiv korupcije, a sada ovde ponovo priča o Komisiji za zaštitu konkurencije, za koju je nedvosmisleno utvrđeno da na nju nikada i ničim nisam vršio pritisak. Jesam u svom prvom obraćanju spomenuo ovu komisiju i upravo se poslanik Čedomir Jovanović na to što sam spomenuo i navukao. Navukao se, što nije neuobičajeno za njega.
Gospodine Jovanoviću, sada nemate pravo da postavljate dopunsko pitanje, imate pravo samo da date komentar na odgovore koje ste dobili.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, ali kakva je ovo rasprava sa predstavnicima Vlade o najznačajnijem pitanju koje u ovom trenutku traži svoj odgovor od našeg društva, ako mi nemamo pravo na dodatna pitanja?
Gospodine Jovanoviću, Poslovnik je jasan. Imali ste pravo na dodatna pitanja i dobili ste odgovore na dopunska pitanja.
Sada moram da postavim nova pitanja ministrima koji su ovde. Umesto da odgovore na pitanja, rekli su da ćemo se videti na sudu.
Gospodine Jovanoviću, možete samo da se izjasnite o odgovoru. Izvolite.
Gospodine Đeliću, vaše interpretacije mojih odnosa sa Vericom Barać jednako su verodostojne kao i interpretacije razgovora sa Žarkom Koraćem i Vesnom Pešić. Hoćete li da sačekam da završite esemesovanje ili je to demonstracija kulture? Što se tiče gospodina Koraća, vi ste dobili juče od njega odgovor. Ova rasprava je potrebna našem društvu. Oko toga ko se na šta navukao, drago mi je, gospodine Bubalo, da ste dodali toj mojoj zavisnosti još jedan oblik. Ali to, samo po sebi, ne menja suštinu. Ako u ovom društvu postoji sportska mafija, ako postoji građevinska, ako postoji drumska, ako postoji prosvetna, ako postoji carinska, ako postoji stečajna, ako postoji lovačka − kako je moguće da u najnemoralnijoj državi Evrope 21. veka, ogrezloj u kriminalu, korupciji, zločinima, optuženoj za genocid, osuđenoj zbog toga što nije genocid sankcionisala − nema mesta za političku mafiju? Kako je to moguće? Postoji politička mafija. Vi ste svojim postupcima otvorili prostor za naše kritike. Bio sam vrlo jasan. Na Odboru za trgovinu su članovi Antimonopolske komisije naveli vas, uz neke druge ministre, kao osobu koja je vršila pritisak. A mi smo, razmatrajući dokaze i težinu učinjenih dela, podneli krivičnu prijavu za one prekršaje zakona za koje smatramo da imaju težinu potrebnu za sudski proces. Tu se ne radi ni o kakvim propustima. Kao što znate, mi nismo procesuirali sve koji se dovode u vezu sa kompanijom "Delta" zbog toga što nismo imali zakonske osnove za tako nešto. Gospodine Milosavljeviću, nije tačno vaše obrazloženje. Vi ste svesno izigrali zakon. Vi ste realni vlasnik te firme. Formalno, osnivači su druge osobe, ali ste vi vlasnik te firme, vaša supruga je vlasnik te firme. Nemojte u toj meri ponižavati našu javnost. Izađite i recite odgovorno zašto ste kompaniji dali fabrikovani materijal, neistinit, lažiran, na osnovu koga je ona osporila izveštaj Antimonopolske komisije. To je veoma važno. Vi ste time pružili pravni osnov za kampanju koju "Delta" vodi, izbegavajući poštovanje zakona i sankcionisanje za kršenje zakona. Što se tiče našeg odnosa prema Savetu za borbu protiv korupcije i svim drugim institucijama, on će biti i danas onakav kakav je bio i u prošlosti. Branićemo svoje političke stavove i uverenja, diskutovati sa Savetom, ali nikada nećemo stati na stranu koja je suprotstavljena interesima i nastojanjima Saveta za borbu protiv korupcije. To je vladina institucija. Antimonopolska komisija je parlamentarna institucija i Parlament i Vlada su dužni da štite integritet tih institucija i da ih brane od pritisaka kojima su izloženi zbog toga što rade svoj posao. Gospodine Đeliću, izvolite i odgovorite na pitanja koja sam vam postavio.
Izvolite, potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Poštovani poslanici, ovde se očigledno pokušavaju zloupotrebiti poslanička pitanja. Mi smo danas, tu je bogami desetak ministara, došli da odgovaramo na pitanja koja interesuju naše građane, da mogu da procene po vašim pitanjima da li radimo dovoljno, da li radimo ono što treba da radimo, da li radimo u skladu sa programom naše Vlade ili ne. Nažalost, vidimo, mogli smo možda to i da predvidimo, da to ne ide u tom pravcu. Želim da vam kažem: ovo je treći i poslednji put da ću uzeti reč ovim povodom, oko ove optužbe − to će se dokazati na sudu. Što se tiče Saveta za borbu protiv korupcije, danas imamo sastanak i idemo dalje u izgradnji naših institucija i, naravno, kroz koju nedelju i mesec, doći ćemo pred ovaj visoki dom da predstavimo i predloge u tom domenu. Želim da kažem − to je poslednja stvar i onda više o tome neću pričati − da sam imao prilike da razgovaram sa jedinim ministrom po izboru Zorana Đinđića, koji je bio u LDP-u, Branislavom Lečićem. Kao što ste videli, kada je otišao iz te stranke, rekao je jednu stvar, a to je danije "od nas zavisi", nego ''samo od jednog čoveka zavisi''. Nisam mogao da verujem da je to sasvim tačno. Ima tu još nekoliko ljudi do čijeg mišljenja mi je stalo. Kada sam video onu optužbu, ja sam ljudski pozvao ljude sa kojima sam prošao kroz veoma teške trenutke, gospodina Koraća, gospođu Pešić i pitao sam ih da li oni misle da sam deo neke zločinačke grupe. Odgovor koji sam dobio, telefonski, od gospođe Pešić je da je ona šokirana time, da će poslati protest. A od gospodina Koraća sam dobio sledeću poruku. Pročitaću vam je i onda ću je izbrisati, ili ću ostaviti, pa da možete da vidite. Iskreno, pročitaću vam je jer mislim da privatno i javno mišljenje i stav moraju da budu jedno te isto. Moje obrazovanje i demokratski manir moraju biti da ono što kažemo jedni drugima u četiri oka mora da bude ista stvar koju govorimo javno. Evo šta je rekao Korać: ''Iskreno, pojma nisam imao, ja nisam član LDP-a , a danas ću sa Čedom da razgovaram. Ne mislim tako i niko me nije ništa pitao''. Kraj toga. Da li je moguće da ste uveli toliki strah u kosti ljudi koji su se borili protiv Miloševića? Zašto su toliko uplašeni i da li je moguće da u vašoj partiji, u kojoj piše demokratska, pa čak i liberalna, ljudi ne smeju da iznesu sopstveni stav? To je veoma opasno. Hvala.
Sledeće pitanje postavlja poslanik SPS-a, gospodin Bajatović. Izvolite.
Poštovane kolege, mi smo mislili da izađe koleginica Borka Vučić, i u sledećem obraćanju SPS-a će biti ona, ali pošto ste pozvali mene, samo nekoliko stvari da kažem pre nego što postavim konkretno pitanje, neće uzeti više od tri minuta. Pozivam sve kolege da iskoriste ovu veoma značajnu mogućnost, da opozicija jednom mesečno, ili koliko to bude bilo potrebno, postavlja direktno pitanje ministrima. Ovo sam shvatio kao vraćanje jedne dobre prakse koja je nekad postojala. Ne bih voleo da se ova današnja rasprava, ovako kako je krenula, svede na onu teoriju razvedenog braka: da se oni, koji su se mnogo voleli, danas mnogo više između sebe mrze. Iako već imam pitanje, pozvao bih sve kolege da održimo ovu praksu, da pozdravimo što su došli ministri jer ova praksa više odgovara opoziciji nego vlasti, to je očigledno. Prema tome, hajde da u tom delu vodimo računa o svemu tome, da gospoda ministri nastave da dolaze, a mi poslanici da pokažemo da imamo, ne samo dnevnopolitički, trenutni interes, nego da imamo i zaista konkretna pitanja. Krenuću od Ministarstva zdravlja i mislim da se ovo pitanje odnosi na zaposlene ne samo u zdravstvu, nego i u sudstvu. Primetio sam da dobar deo ministara, kada govori o problemu plata ljudi koji primaju svoje zarade iz budžeta, govori o racionalizaciji koja podrazumeva smanjenje radnih mesta. Molim vas, potpuno sam siguran da, recimo u oblasti zdravstva, mi imamo manjak uposlenih zdravstvenih radnika, a ne višak. I, ako se govori o racionalizaciji, onda mislim da treba da razgovaramo o nečemu drugom: da se unutrašnji resursi, koji postoje u oblasti zdravstva, bolje iskoriste. Jedna od stvari, za koju mislim da je jako dobra, jeste da se, na primer, u prometu lekova transakcije između veledrogerije ograniče na jednu transakciju. Potpuno sam siguran da bi takva uredba Vlade Republike Srbije dovela do smanjenja cena lekova 20-30%, što uopšte nije malo. Druga stvar, sprečile bi se manipulacije na tržištu lekova. Kad je u pitanju organizacija zdravstvenih ustanova, molim vas da ne otpuštate zdravstvene radnike, ni radnike u sudstvu, ni učitelje, ni lekare. Imamo česte dojave da se, kada neko ode u penziju, to mesto, jednostavno, ne popunjava jer ministarstvo smanji broj radnika u toj oblasti. Slobodan Vučetić je poseban primer. Znači, to nije dobro. Većina direktora domova zdravlja se, barem onih u velikim gradovima, u stvari žali da ima manji broj izvršilaca, i lekara i medicinskog osoblja. Prema tome, kolege koje se bave zdravstvenim pitanjima ubeđuju me da postoje resursi u unutrašnjoj organizaciji, pre svega u primarnoj zdravstvenoj zaštiti, a i u drugim institutima zaštite. Molio bih ministra da pismeno ili sada, ako je tu, ovo prokomentariše. Dakle, intencija je da se resursi koji postoje u okviru zdravstva usmere, ne da se smanji nivo zdravstvene zaštite i otpuštaju ljudi, nego da se to reši nekim drugim metodama za koje sam potpuno siguran da postoje. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na poslaničko pitanje dobićete u Poslovnikom predviđenom vremenu. Poslanička grupa G 17 plus - da li ima pitanja? (Ne, hvala.) Poslanička grupa DSS-NS-dr Vojislav Koštunica - da li ima pitanja? (Ne, hvala.) Poslanička grupa DS - da li ima poslaničkih pitanja? Izvolite, narodna poslanica Gordana Čomić.
Dame i gospodo, na ovoj sednici gde postavljamo pitanja brinući o onima koji su nas u Narodnu skupštinu poslali da zastupamo njihove interese, podeliću s vama anegdotu iz Velike Britanije o tome kako je britanski premijer, našim jezikom rečeno, kuloarski, ne samo za skupštinskom govornicom, ukapirao šta su poslanička pitanja. Kažu, vozio je svoj automobil sam i zagubio se uveče u šumama i brdima Velsa. Nije znao gde je i zaustavio je jednog od ljudi na kojeg je slučajno naišao i pitao ga: ''Gde sam?'' On mu je rekao: ''U automobilu, u šumi''. Britanski premijer je rekao: ''Tada sam konačno razumeo šta znače pitanja i odgovori kao deo skupštinske procedure''. Nadam se da ni potpredsednik Vlade ni prisutni ministri neće davati odgovore ovakvog tipa, da nam, kad ih pitamo gde smo sada, kažu: u Skupštini, u Beogradu, ili u Srbiji. Moja pitanja se odnose na evropske integracije i upućena su potpredsedniku Vlade gospodinu Božidaru Đeliću, ali i ministru unutrašnjih poslova i Ministarstvu zaštite životne sredine. Naime, radi se o evropskim integracijama, o kojima se govori nedovoljno često, sa premalo znanja, sa nedovoljno medijske podrške, a pogotovo, skoro potpuno bez učešća Narodne skupštine, da li u smislu sednica na kojima bi tačke dnevnog reda bile teme iz evropskih integracija ili na nivou odbora. Dakle, tema su evropske integracije, u kojima su i ova Vlada, i prethodna, i one pre nje, uradile dosta, a činjenica je da u ovoj skupštini sve poslaničke grupe podržavaju modernizaciju i reforme naše zemlje u skladu sa evropskim integracijama, svaka na svoj način i svaka prema svojim političkim programima. Zato je važno da dobijemo odgovor na tri pitanja. Prvo se tiče instrumenata za finansiranje koji su zamenili sve prethodne programe kojima je Evropska unija finansirala razne sektore u državama koje su se reformisale. Mene zanima: Kolika je razlika, kako se to statistički kaže, po glavi, u evrima, između Srbije i, komparativno, zemalja koje su se učlanile 2004. godine, ili Rumunije i Bugarske, koje su učlanjene 2007. godine? Generalno, Srbija će dobiti oko milijardu evra za period 2007-2013. Ako se zna da je naš budžet ove godine negde oko osam i po milijardi evra, to podrazumeva da je važno koliko će još pomoći u novcu dobiti Srbija od Evropske unije na ime preprisutne pomoći. Ne zahtevam pismeni odgovor, ali mislim da bi bilo važno da poslanici to tačno znaju.
Zahvaljujem. Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo, podrška našem ulasku u Evropsku uniju je veoma široka - 72% naših građana to želi. Naravno, možemo puno pričati o tome da li je ta podrška duboka, pod kojim je uslovima, ali sigurno je veoma malo pitanja gde imamo toliku podršku naših stanovnika. To nije začuđujuće. Kada pogledamo efekte ulaska u Evropsku uniju na razne zemlje našeg kontinenta (pre dve decenije - Španija, Portugalija; pre deceniju i nešto više – Grčka; i pre nekoliko godina - zemlje bivšeg socijalističkog bloka), vidimo da su sve one doživele značajni rast bruto domaćeg proizvoda po stanovniku, imaju mnogo bolju infrastrukturu, uređenije institucije, rečju - evropski život. Nas niko ne tera u Evropu. S druge strane čujemo stavove prema kojima mi, u stvari, i ne treba da uđemo u tu konstrukciju koja samo što se nije raspala. Prvo da kažem nekoliko reči o tim stavovima, pa onda da odgovorim direktno na vaše pitanje koje se tiče novca. Što se tiče Evropske unije, ona je konstrukcija koja je obezbedila da zemlje koje su vekovima ratovale, kao što su Francuska i Nemačka, više nikada ne budu u oružanom sukobu. Evropska unija je konstrukcija koja je obezbedila dugotrajni mir na našem kontinentu i to će isto uraditi i za zemlje zapadnog Balkana. S druge strane, ona je otvorila period prosperiteta koji naš kontinent pre toga nije doživeo: širenje evropskog tržišta uz zaštitu koju obezbeđuje taj blok. Prošle nedelje sam imao, i to je prvi put da je jedan srpski zvaničnik imao sastanak sa evropskim komesarom za spoljnu trgovinu. U globalizovanom svetu, što je realnost, sviđalo se to nama ili ne, da bismo mogli da se odupremo konkurenciji jedne Kine ili Indije, SAD, velikih tržišta, jedina relevantna veličina se zove Evropska unija. Ona nije samo otvaranje tržišta. O tome ćemo, siguran sam, puno pričati kada dođe i Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju koji smo parafirali u rekordnom vremenu i nadam se da ćemo ga potpisati krajem januara. Treba da budemo u stanju da što pre vidimo i te druge pluseve koje donosi Evropska unija. Ona će nas zaštititi od nesmetane i neobuzdane konkurencije koja dolazi od strane onih giganata koji se pojavljuju na sceni 21. veka. Dozvolite da kažem da se Evropska unija neće raspasti. Videli smo da se pre dva meseca u Lisabonu formirao konsenzus koji će biti institucionalno u potpunosti sproveden u delo do kraja 2008. godine, a posle toga će novi načini glasanja u samoj Evropskoj uniji stupiti na snagu 2014. godine. To je u velikoj meri i kalendar za naše evropske integracije. Vidimo da se Evropa širi, produbljuje i napreduje. Moramo da kažemo i da pomoć koju smo dobili, a ona iznosi 1,2 milijarde evra, od 2001. godine, nije uslovljena, osim time što moramo, ukoliko želimo da napredujemo ka Evropi, da se uskladimo sa njihovim standardima. Naravno, uvek se postavlja pitanje: A šta je cena te pomoći? Cena te pomoći je samo jedna, a to je da promenimo način funkcionisanja naših institucija. Postignuti dogovor sa sindikatima pravosuđa, čini mi se da i ministar pravde ima veliku zaslugu u tom domenu, pokazaće nam kako da u jednom socijalnom dijalogu unapredimo funkcionisanje naših institucija i da ih podržimo kroz evropsku pomoć. Ja ću u četvrtak sledeće nedelje, u ime Vlade Republike Srbije, potpisati IPU, tj. instrument u pristupanju naše zemlje Evropskoj uniji. Sada da dođem do nekol'ko cifara, konačno. Mi imamo tačno 986,7 miliona evra. Deset odsto buduće pomoći od milijardu evra, primera radi, što se tiče pravosuđa, sledeće godine je tu predviđeno tačno 190,9 miliona evra - podrška će biti otprilike 10%. Mi sada, u ovom momentu, od pet komponenti te pomoći imamo pristup na dve: jedna je za unapređenje institucija, a druga je za poboljšanje funkcionisanja zemlje i pregraničnu, regionalnu saradnju. Mi imamo danas prednost pristupa, ali istovremeno, vi ste apsolutno u pravu, naši susedi dobijaju više - zato što su više napredovali. Bugarska, koju ste pomenuli, koja ima isti broj stanovnika kao naša zemlja i otprilike isti bruto domaći proizvod, 2010. godine će, prema procenama, kao članica Evropske unije, primiti 1.600.000.000 evra pomoći. Za nas je u tom momentu predviđeno, ukoliko se stvari ne promene, otprilike 300.000.000 evra. Tu vidimo da su tim novcem - a pošto su već članice Evropske unije, imaju potpuni pristup svim elementima evropskog budžeta - u stanju da finansiraju infrastrukturu, nauku i mnoge druge stvari i time oslobode sredstva iz sopstvenih rezervi, svoje privrede i stanovništva, za mnoge druge namene. Drugim rečima, za našu zemlju je izuzetno važno da u finansijskom smislu što brže napreduje da bismo imali istu prednost kao što imaju neke druge zemlje. Zemlje bliže nama, koje imaju status kandidata ali još nisu članice Evropske unije, poput Makedonije ili pak Hrvatske, primaju otprilike dva puta više po glavi stanovnika. Da sada prevedem to, malo na pirotski način, ako mi dozvolite, u cifre. To znači da sa sadašnjih, recimo, u proseku 250.000.000 evra pomoći godišnje, dobijanje statusa kandidata bi moglo da nam donese minimum dupliranje, a verujem i tri puta veći iznos, od 600.000.000 evra, a dalji napredak naše zemlje ka Evropskoj uniji i ulazak će nas dovesti u situaciju gde je Bugarska. Prema tome, moramo da stremimo i da ustanovimo sve institucije koje će omogućiti da ta pomoć bude potrošena na pravi način. Ja ću, naravno, kao nacionalni koordinator za tu pomoć, otvoriti javnu debatu i to neće biti crna kutija gde neko mimo znanja javnosti određuje prioritete, nego, naravno, to će biti predmet diskusije i u ovom cenjenom domu. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. Dopunsko pitanje, Gordana Čomić. Izvolite.
Dame i gospodo, dopunsko pitanje tiče se upravo i rasporeda sredstava koje ćemo, nadamo se, dobiti na poklon od Evropske unije, jer sredstva za pristup fondovima su isto ono što su nekada bili bespovratni krediti, koliko god to besmisleno zvučalo (ne može da se prevede na engleski). To je, u suštini, pomoć zemlji. U kontekstu trošenja tog novca, moje pitanje za Ministarstvo zaštite životne sredine je: U kojoj fazi i sa kakvim planom rokova je nacionalna strategija za vode Srbije? Ono što je inače proces pristupanja Evropskoj uniji tiče se nekoliko ministarstava, između kojih su Ministarstvo za zaštitu životne sredine i Ministarstvo poljoprivrede ključni.
Izvinjavam se, gospođo Čomić, što vas prekidam sada. Vi nemate pravo da postavite dopunsko pitanje drugom ministru. Možete da uputite komentar ili da postavite dopunsko pitanje potpredsedniku Vlade pošto ste njemu postavili prvo pitanje. Ovo što vi sada radite je novo pitanje koje postavljate drugom ministru. Tako da vas molim da ili definišite svoje pitanje koje upućujete potpredsedniku Vlade, ili da date komentar, ili da idemo dalje pa, kad dođe ponovo red na vas, da onda postavite novo pitanje.
Zahvaljujem. Izvinjavam se za kršenje Poslovnika, zahvalna za tolerantan pristup predsednika Skupštine. Dopunsko pitanje sam postavila samo kao nastavak onoga što sam postavila u prvom obraćanju. Rekla sam da postavljam pitanje potpredsedniku Vlade zaduženom za evropske integracije, ministru za zaštitu životne sredine i Ministarstvu policije, i to je slobodno i kreativno tumačenje Poslovnika, u kontekstu koji sam sebi dozvolila. Evo, narodni poslanici kažu da pitam još kojeg ministra, ali ja, da sam pripadnica opozicije, ne bih savetovala pripadnike vladajuće većine da pitaju svoje ministre, no bih pitala sama. Još jednom zahvaljujem i nemam nikakve primedbe na pismeni odgovor. Ali, stvarno, pitanje voda smatram izuzetno važnim i smatram da se suviše malo razgovara o zaista važnim temama koje više zanimaju stanovništvo Srbije, a mnogo manje, barem u javnosti, nas političarke i političare u Srbiji. Hvala vam.
Zahvaljujem. Sledeće pitanje postavljaju poslanici poslaničkog kluba SRS. Izvolite, reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, zamenik šefa poslaničkog kluba.
Dame i gospodo narodni poslanici, proteklih dana imali smo priliku da se za skupštinskom govornicom postavlja pitanje statusa Slobodana Vučetića, nekadašnjeg predsednika Ustavnog suda Republike Srbije. Po onoj narodnoj - jurili smo lisicu, a isterali vuka - ja sam, kao predsednik Administrativnog odbora, zatražio odgovor od Ustavnog suda da bih bio potpuno siguran u to šta se dešavalo vezano za Ustavni sud, odnosno za predsednika Ustavnog suda. Dobio sam odgovor da je Ustavni sud, a i Slobodan Vučetić, postupio u skladu sa zakonom. On je predsednika Skupštine Predraga Markovića obavestio 7. i 14. da je napunio radni staž i da, po sili zakona, mora da ide u penziju. Takođe je 10.9. i 14.9. obavestio i predsednika Srbije Borisa Tadića da je stekao uslove i da mora da ide u penziju. Postavljam pitanje predsedniku Vlade Republike Srbije Vojislavu Koštunici da li je on bio obavešten o tome da je Slobodan Vučetić stekao uslove za penziju i da je o tome obavestio predsednika Skupštine i predsednika Republike Srbije. Vi znate da mi nemamo Ustavni sud već 14 meseci. Po prethodnom Ustavu, član 83. Nadležnost predsednika Republike, kaže - predlaže Narodnoj skupštini kandidata za predsednika i sudije Ustavnog suda. Predsednik Republike je bio obavezan da, kada je dobio obaveštenje od Slobodana Vučetića, odnosno od Ustavnog suda, istog momenta predloži Narodnoj skupštini novog sudiju Ustavnog suda, da se izabere predsednik Ustavnog suda, jer je u dopisu navedeno da će odlaskom Slobodana Vučetića sa funkcije predsednika suda, pošto nije predviđen zamenik predsednika (niste to tada kao u Skupštini grada Beograda - zamenik vršioca dužnosti), Ustavni sud biti blokiran i da neće moći da radi. Do sada imate već oko hiljadu i nešto predmeta. (Predsednik zvonom opominje govornika na vreme.) Izvinjavam se, završavam. Oko hiljadu i nešto predmeta stoji pred Ustavnim sudom. Postavlja se pitanje da li je predsednik Republike namerno prekršio Ustav ili je to uradio zbog neke činjenice koja je van njegovih moći. Interesuje me zašto predsednik Vlade nije postupio, u skladu sa Ustavom, u okviru svojih nadležnosti, da mi dobijemo Ustavni sud. Mi 14 meseci nemamo Ustavni sud. Tek pre dva meseca su počele konsultacije, odnosno predlozi, i to nas navodi na ozbiljne razloge da posumnjamo, odnosno da otkrijemo zbog kojih razloga je predsednik Republike Srbije Boris Tadić prekršio Ustav i da u skladu sa Ustavom pokrenemo procese koji to predviđaju. Hvala.
Hvala. Pitanje će biti prosleđeno predsedniku Vlade. Sledeći na redu za postavljanje poslaničkih pitanja jeste poslanička grupa Vojvođanski poslanici - Savez vojvođanskih Mađara. Da li želite da postavite pitanje? (Da.) Izvolite. Potom Poslanička grupa manjina, pa potom LDP.
Hvala lepo. Gospodine predsedniče, gospodo predsedavajući, koleginice i kolege narodni poslanici, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodo ministri, ja spadam u onu grupu poslanika koja je veliki pobornik ovakvog načina rada, i iskreno sam se zalagao i nadam se da će u novom Poslovniku ovo naše gledanje biti još bolje definisano i da ćemo ispoštovati jedni druge i da ćemo ovde, u ovom domu, moći jedni drugima reći sve ono što imamo, a ne prepucavati se preko štampe. Veoma sam bio iznenađen kada sam imao prilike, kao i vi, čitati i gledati izjave nekih ministara, koji su do pre par meseci sedeli s nama u klupama, koji su se svojski trudili da napakoste, da naude Skupštini, zaboravljajući da smo na istom zadatku, i Narodna skupština i Vlada, a to je - da obezbedimo našim građanima daleko bolji život nego što danas imaju. Svoje pitanje upućujem gospodinu ministru poljoprivrede, vodoprivrede i šumarstva. Dana 25. septembra (jer nismo imali sednicu od 25. jula, zbog odmora) tražio sam na Odboru za poljoprivredu Narodne skupštine Republike Srbije da se na dnevni red te sednice stavi informacija o katastrofalnim posledicama ovogodišnje suše u našoj poljoprivredi. Tražio sam i da razmatramo Uredbu o zabrani izvoza žita, kukuruza, soje i suncokreta iz Republike Srbije. Od svih prisutnih narodnih poslanika, a imali smo ''debeo'' kvorum, dobio sam podršku samo jednog poslanika. Odnosno, niti gospodin ministar, koji je bio prisutan zajedno sa svojim saradnicima, niti narodni poslanici, kako pozicija tako i opozicija, nisu smatrali za shodno da razgovaramo o svemu tome kao o posebnim tačkama dnevnog reda. Moram da napomenem da su opštine, kao i celi regioni Republike Srbije, u ovoj 2007. godini imali velike štete od prirodnih nepogoda: prvo od poplava, zatim od grada i, na kraju, od suše. Na severu Bačke suša je ostavila zbilja katastrofalne posledice. Opštine Bačka Topola, Subotica, Mali Iđoš, Senta, Kanjiža i Ada imaju više nego 40% umanjenja prinosa u odnosu na 2006. godinu kada su u pitanju sve jesenje kulture, a više od 60% umanjenje prinosa je ... (Predsednik zvonom opominje govornika na vreme.) ... još samo rečenicu-dve, molim vas... kada je u pitanju kukuruz. Ukazivao sam tada, na tom sastanku, da ne smemo dozvoliti da se paori pojavljuju s kombajnima i teškim mašinama u Beogradu da traže svoja prava, već da treba da idemo u susret problemu, da to rešavamo. Obećano nam je tada, na toj sednici, od strane ministra, da će u roku od dve-tri nedelje Vlada izaći sa konstruktivnim merama po ovom pitanju. Do danas to nisam video, pa sam hteo da vas upitam: Koje su to konstruktivne mere? Nadam se da to svakako nije žandarmerija, ili pak ova uzavrela situacija na severu Bačke, koja je dovela do toga da se juče odbornici u SO Subotica potuku. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima ministar poljoprivrede Slobodan Milosavljević. Izvolite.
Resorni odbor za privredu i finansije, kao i Vlada Republike Srbije, razmatrali su tokom oktobra i novembra informaciju koja je pripremljena od strane Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede vezanu za posledice katastrofalne suše, koja je ove godine pogodila čitavu teritoriju Srbije. Nažalost, suša se nije desila samo u nekim delovima Srbije, desila se na čitavoj teritoriji Srbije. I, ako se ne varam, mislim da smo na sednici Vlade, koja je održana 8. novembra ove godine, usvojili jednu kompletnu informaciju, koja je definisala i konkretne mere i aktivnosti koje će se preduzeti da se posledice suše ublaže. Nažalost, jedina stvar koju budžet Republike Srbije i Vlada Republike Srbije u ovom trenutku ne mogu da ispune je konkretna novčana nadoknada koja je tražena od strane poljoprivrednika sa severa Vojvodine, u visini od 10.000 dinara po hektaru zasejanih površina. Međutim, mere koje je Vlada usvojila sadrže vrlo značajne pomoći, pre svega vezane za odlaganje poreza za poljoprivredu za naredne dve godine, 2008. i 2009. godinu, zatim odlaganje za godinu dana dospelih kratkoročnih poljoprivrednih kredita od strane Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede, smanjivanje doprinosa iz oblasti vodoprivrede i zaduženja po tom osnovu od Srbijavode i Srbijašuma, zatim obećanje Ministarstva i Ministarstva finansija da će naći načina da onima koji su bili najugroženiji pomognu prilikom prolećnih setvenih radova kroz isplatu 100 evra po hektaru u prvom kvartalu iduće godine i puno drugih mera koje sve u celini čine jedan paket kojim smo učinili maksimalan napor da ublažimo posledice. Znači, nikako ne kažem da ih saniramo, jer to naprosto nije moguće budući da informacije koje su prikupljene govore da je šteta od suše na ratarskim kulturama ove godine na čitavoj teritoriji Srbije oko 45.000.000.000 dinara. Znači, to je skoro dva agrarna budžeta Republike Srbije, dva godišnja budžeta, a tih sredstava nema. Mi smo se, takođe, obavezali da ćemo iduće godine predvideti znatno veća sredstva za subvencioniranje osiguranja useva, plodova, životinja. Krenućemo u veliku edukaciju poljoprivrednika da je osiguranje njihovog rada jedini način kako se šteta od suša i poplava, ne daj bože nekih drugih nepogoda, grada itd., u narednim godinama može preduprediti.
Zahvaljujem. Dopunsko pitanje ili komentar odgovora? Izvolite, imate pet minuta.
Mislim da će biti i jedno i drugo. Drago mi je da je Vlada 8. novembra zasedala i o svemu ovome govorila, ali zašto ne izađe u javnost i kaže ljudima sve ovo? Mnogo je kasno 8. novembar u odnosu na to kada smo već u septembru svi znali, a pogotovo oni koji se ozbiljno bave ovom proizvodnjom, da će izaći na sve ovo što smo ukazivali i govorili. Drago mi je što je ministar prihvatio moj predlog, koji sam tada izrekao, da se u prvom kvartalu 2008. godine svim poljoprivrednim proizvođačima isplati subvencija, mada je na Odboru, kada smo o tome govorili, izgledalo da neće biti tako. Sugerisao bih Ministarstvu i samom ministru da ove prinadležnosti poljoprivrednim proizvođačima idu automatski po jedinicama površine poljoprivrednog zemljišta koje imaju, i to samo registrovanim. Nadam se da ubuduće neće biti ovako zakasnelih informacija. Verujte, podržavam štrajk u pravosuđu kada je opravdan, u obrazovanju, zdravstvu, ali nemojte terati one koji nas hlebom hrane da budu nezadovoljni, da se dižu i nepotrebno uzburkavaju strasti. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li se neko javlja u ime Poslaničke grupe manjina - SVM, LZS, URS, KAPD ? (Da.) Izvolite.
Da vas ispravim - Elvira Kovač, malopre ste me predstavili kao Martu, u ime Saveza vojvođanskih Mađara. Jako mi je žao što ministar spoljnih poslova nije prisutan, ali bih molila usmeni odgovor od gospodina Đelića. Nekoliko poslanika do 30 godina starosti i ja smo ove nedelje, pre nekoliko dana, bili u Briselu, u NATO komandi, jedan dan, a drugi dan u Monsu, u Šejpu, gde smo slušali predavanja o tome koliko ta organizacija želi, čeka, zove Srbiju, a stav naše Vlade je da mi, jednostavno, ne želimo da uđemo u NATO. Svi znamo koje su stranke, između ostalog je i SVM, za evroatlantske integracije. Jedino nam je nejasan stav naše Vlade, da li smo mi zapravo za ulazak u NATO ili ne. Želeli bismo da, radi nas, radi naših birača, kao i javnosti, čujemo obrazloženje kakav je stav Vlade. Razumemo da tu postoje neke nesuglasice između najvećih partija koje čine Vladu, ali baš zato bismo voleli da čujemo neki konkretan odgovor kakav je naš stav u vezi s tim pitanjem. Idealna prilika bi bila na proleće, za nekoliko meseci, u aprilu, samit u Bukureštu, gde je trebalo da budemo pozvani zajedno sa Crnom Gorom i Bosnom i Hercegovinom, a sada je pitanje da li ćemo uopšte biti pozvani. Što se tiče tehničkog sporazuma, bilo je očekivano da će Srbija da potpiše taj sporazum, međutim, trenutno je sve to stopirano. Ako možete, gospodine Đeliću, da odgovorite. Hvala vam.
Odgovor na poslaničko pitanje, potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Platforma i rad Vlade Republike Srbije su jasni. Naša zemlja je novembra prošle godine na samitu u Rigi ušla u Partnerstvo za mir i Vlada Republike Srbije je jednoglasno u septembru ove godine usvojila prezentacioni dokument koji je ministar spoljnih poslova predstavio tog meseca u Briselu. Samim tim naša zemlja će nastaviti da razvija odnose sa NATO u okviru Partnerstva za mir, kao što to rade mnogobrojne druge zemlje, uključujući i Rusku Federaciju. Što se tiče pitanja ulaska u NATO, prvo želim da vam kažem da to pitanje nije na dnevnom redu, da Srbija nije bila potencijalni kandidat za ulazak sledeće godine. U pravu ste da možemo očekivati da će u aprilu sledeće godine u Bukureštu jedan broj zemalja u našem okruženju ući u NATO. Najverovatnije će to biti Makedonija, Albanija i Hrvatska. Za sledeći korak u tom domenu želim da kažem da to nije na dnevnom redu i da, kada to eventualno dođe na dnevni red, o tome će odlučivati građani na referendumu, kao što je to bio slučaj u svim zemljama. Hvala puno.
Zahvaljujem. Sledeći postavlja pitanje poslanik iz poslaničkog kluba LDP. Izvolite, narodni poslanik Vladan Batić.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, dame i gospodo ministri, nekoliko pitanja. Pošto nema premijera, obratiću se potpredsedniku. Da li je Vlada dobila od Saveta za borbu protiv korupcije memorandum od koga je sve počelo, memorandum o spajanju, da uprostim zbog obične publike, Delte i Ce-marketa? Da li je ovo uobičajeno u zemljama tržišne ekonomije, u zemljama zdrave konkurencije, u zemljama evropskih integracija za koje se toliko zalažete? Da li smatrate normalnim da Pravni fakultet pogazi svoju tradiciju, sve norme, svu etiku, svaki moral (među njima su i neki naši saborci, zbog čega me je sramota) i na zahtev kompanije Delta daje pravničko tumačenje da nema monopola kompanije Delta, to pravničko tumačenje prihvata Vrhovni sud i ono postaje sastavni deo presude? Gospodine Đeliću, otišao je ministar Cvetković, gde se nalaze devizne rezerve zemlje? Koliki deo deviznih rezervi zemlje se nalazi u "Evroaksis banci'' u Moskvi, čiji je većinski akcionar Vojin Lazarević? Gde se nalaze pare koje su dobijene od prodaje Mobtela? Da li se slučajno i one nalaze u "Evroaksis banci'' u Moskvi, čiji je većinski akcionar Vojin Lazarević? Gospodine Đeliću, šta ste hteli da kažete kada ste, otvarajući "Delta siti", rekli da je to državni projekat ili državni interes? To me podseća na onaj trenutak kada je Mlađan Dinkić ispijao šampanjac zbog prodaje "Delta banke" "Banci Inteza", a pare otišle na Kipar, umesto da to čini kiparski ministar finansija. Gospodine Đeliću, da li imate neke poslovne veze sa jednim od ljudi koji su optuženi za duvansku mafiju? Njegovo ime je Siniša Stojičić. Da li ste u partnerstvu sa njim povodom nekih projekata i nekih poslova i privatizacija u Sokobanji? Ako niste, zašto ste iz svog kabineta otpustili njegovu pastorku Natašu Čorbić, koja je reprezentativna ličnost, završila je LSI, postdiplomske studije na LSI? Pošto se već služite, i sada, mobilnim telefonom i SMS porukama, zašto ste joj malopre poslali SMS poruku da, ako se ovo kaže za govornicom, ona kaže da to nije istina? Zašto ste je prvo otpustili, kada ste je prethodno hvalili, a onda strepite da date pravi odgovor na ovo pitanje? Tu nema ničeg ličnog. Ovo su samo pitanja, ja ništa ne tvrdim, ali, jednostavno, mislim da stvari treba isterati na čistac, bez obzira na to ko je u pitanju.
Zahvaljujem. Odgovor na poslaničko pitanje, potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Moj lični komentar je da je tužno šta neki ljudi postanu. Oko memoranduma o spajanju, ja sam postavio pitanje premijeru, pošto se on pominje, i odgovorio mi je da on nije imao nikakvo učešće oko spajanja ili intencije na tom memorandumu, koji sam dobio od Saveta za borbu protiv korupcije, koji sam naravno pročitao, niti on ima bilo kakve ingerencije tim povodom. Znači, radi se o dve privatne kompanije. Što se tiče Pravnog fakulteta, naravno pročitao sam i to mišljenje i moje je saznanje da, pod jedan, Pravni fakultet nije institucionalno bio pozvan da daje mišljenje, i pod dva, podsećam vas da Univerzitet ima autonomiju, tako da nije organ kojim rukovodi Vlada. Znači, pitanje bi trebalo, u dobrom duhu demokratije, da bude usmereno dekanu i profesorima koji su dali svoje stručno mišljenje. Ono što je bilo pitanje deviznih rezervi, valjda se svi sećaju koliko sam se i lično, kao ministar finansija, borio da se po nalogu i mišljenju tadašnjeg viceguvernera Narodne banke, tada Jugoslavije, sada Srbije, a sadašnjeg guvernera, devizne rezerve prebace iz te niskokvalitetnebanke u nešto što je visokokvalitetna banka, bilo da je u zemlji ili inostranstvu, i to je dovelo do smanjenja. Naravno, ja ću i po članu 200. Poslovnika zatražiti od guvernera da nas izvesti o tome da li je preostalo deviznih rezervi u toj banci. Poslednji put, kada sam usmeno sa njim o tome razgovarao, išlo se ka smanjenju i gašenju tog depozita, što je dobro. Što se tiče novca od prodaje "Mobi 063", on se nalazi na računu budžeta Republike Srbije u Narodnoj banci Srbije, a samim deviznim rezervama naše zemlje rukuje Narodna banka. Bilo je tu pitanje gde su rezerve. Mislim da je to pitanje o kojem ćemo morati govoriti kada dođu na dnevni red, u sledećih nekoliko meseci, izmene i dopune zakona o banci Srbije. Ne bi trebalo, ako smem slobodnije da se izrazim, da se stvara bilo kakva fama oko toga gde su rezerve, pod kojim uslovima i šta se dobija. Mora se znati jedna stvar, a to je da Narodna banka, ili centralna banka bilo koje zemlje, rukuje značajnim sredstvima. Imajući u vidu koliko je plitko naše tržište kapitala, bilo bi štetno, i moglo bi da dovede do ozbiljnih etičkihproblema, davanje informacija o tome šta Narodna banka namerava da uradi u datom momentu jer bi to dovelo one koji imaju pristupe informacijama do mogućnosti za zaradu bez ikakvog rizika. To je praksa apsolutno u svim zemljama. Mi ćemo pratiti i transparentnost, za koju mislim da mora da bude povećana, u znanju šta konstituiše naše devizne rezerve, gde su one plasirane i na koji način se njima rukuje. U ovom domu, jer Narodna banka Srbije odgovara Skupštini a ne Vladi, očekujem da napravimo dodatni korak, čuvajući se od bilo kakve forme demagogije i u tom domenu. Veliki deo deviznih rezervi je, evidentno, plasiran u visokokvalitetnim bankama u zemljama koje su deo evrozone. Pitanje rezervi u drugim formama, bilo da je to zlato ili neki drugi dragoceni metali, isto mora biti postavljeno, ali to je sada veoma mali, zanemarljivi deo naših deviznih rezervi. Verujem da se niko neće žaliti zbog toga što su devizne rezerve naše zemlje prešle kvotu od 14.000.000.000 evra. Posle demokratskih promena krenuli smo sa nivoom od nekih 200 do 300 miliona dolara, što na veoma jasan način pokazuje napredak našezemlje. Našli smo je, iz raznoraznih razloga, ne bih danas o tome pričao pošto mislim da nije tema, na izuzetno niskom nivou i, hvala bogu, u poslednjih sedam godina, uz ogromne probleme koje je imala, naša zemlja je uspela da konstituiše rezerve koje su garancija solidnosti naše monete. Želim isto da kažem nekoliko činjeničnih stvari oko pitanja koja ste postavili oko eventualnog monopola kompanije "Delta". Prvo, po zakonu koji je ovaj dom usvojio 2005. godine − tu je ministar trgovine koji nije bio predlagač jer je tada imao drugi resor, neko drugi je predložio, ali Vlada je to usvojila i poslala cenjenom domu na usvajanje − od kada je taj zakon stupio na snagu krenulo se u formiranje odgovarajuće nezavisne institucije koja se zove Komisija za zaštitu konkurencije, kojom rukovodi Savet. U ovom momentu situacija je sledeća. Želim da kažem da, možete tražiti po internetu, presklipingu, po raznim analizama, ni na koji način nisam ništa rekao o bilo kom pojedinačnom slučaju, niti ću danas reći jer bi to moglo da bude viđeno i kao forma pritiska oko pojedinačnog slučaja. To ne očekujte od mene jer nije moja uloga da dajem za pravo jednom ili drugom. Situacija je sledeća. Vrhovni sud je zbog pravnih manjkavosti oborio prethodno rešenje Komisije. Komisija je pre četiri ili pet dana, ako se ne varam, donela novo rešenje prema kojem je spajanje dve kompanije o kojima ste pričali, gospodine Batiću, protivzakonito. Sada se,prema informacijama koje sam dobio iz te institucije, priprema obrazloženje i predlog odgovarajuće kazne. Jedna od manjkavosti zakona je da Komisija ne izriče kazne. U izmenama i dopunama zakona koje smo pripremili mi ćemo ispraviti tu manjkavost jer, po postojećem zakonu, odgovornost se, u stvari, prebacuje na sudiju za prekršaje. Vidimo i sami da to rešenje nije celishodno, da sudije za prekršaje, koji uglavnom posvećuju svoje radno vreme pitanjima koja su daleko manje, pojedinačne vrednosti, koje nemaju nikakvu obuku u tom domenu, za sada. Zbog toga ćemo ga promeniti, da u punom stepenu Komisija izriče kazne, ukoliko misli da treba da postoji kazna. I ne samo to. Za razliku od postojećeg zakona, predlog koji ćemo vam dostaviti je, u to sam uveren, nalik onome što postoji u drugim zemljama. Sledeći koraci u tom domenu su da Komisija može, ukoliko dođe do spajanja i odvajanja, što nažalost ne postoji kao institut i mogućnost u postojećem zakonu, da pošalje sudiji za prekršaje obrazloženje i predlog kazne. To može biti između tri i deset posto ukupnog prihoda za prethodnu godinu onoga ko je izvršio protivzakonitu koncentraciju. Ono što mogu da kažem u svojstvu člana Vlade, to je da ćemo stajatiiza nezavisnih institucija i obezbediti uslove da njihove odluke budu sprovedene u delo. To je ono što mogu da kažem. Naravno da nisam rekao da je jedna privatna firma državni projekat, to bi bio kriptosocijalizam, samo sam rekao da velike kompanije kod nas, kao i svuda u svetu, imaju dodatnu odgovornost. Dodatna odgovornost je to da se u slučaju trgovine uradi ono što su imale neke druge zemlje, kao što su Slovenija ili Hrvatska, a to je da neki njihovi trgovinski lanci kupuju trgovinske lance u zemljama u okruženju, što je faktički omogućilo, i to vidimo i na rafovima naših prodavnica, mogućnost da plasiramo svoje proizvode. Naravno, još jedna stvar se mora uraditi, a to je da, gledajući činjenice u našoj zemlji, nema dovoljno trgovine. Za organizovanu trgovinu u formi super i hipermarketa, hard diskonta (izvinite što nema srpskih reči za sve te pojmove i organizacije u trgovini), ako pogledamo prosek kvadrata po stanovniku u Beogradu, nama fali tri puta više kvadrata od onog što danas imamo. Odgovornost Vlade Republike Srbije i svih nadležnih organa, i u gradu Beogradu, biće u tome da obezbedi nesmetanu konkurenciju, drugim rečima da bilo ko, ko želi da otvori hipermarket, supermarket, šoping mol, bude u stanju da to uradi. Želim da kažem da sam, osam dana posle mog prisustva koje je pozdravilo samo otvaranje 1.500 novih radnih mesta, otvorio ljutog konkurenta "Delti", to je "Intereks", francuska kompanija. Vi ćete možda sada da kažete da sam ja ovde francuski agent. Ne, stojim iza zakona i otvaraću i nove objekte "Delte", kao što ću otvoriti i objekte njihovih konkurenata, domaćih i inostranih, jer nama je potrebna konkurencija. Konkurencija je prava stvar. Za vaše poslednje pitanje, gospodine Batiću, ukoliko mislite da sam na bilo koji način prekršio zakon, izvolite, presavijte tabak i tužite me. Hvala puno.
Zahvaljujem. Izvolite, narodni poslanik Vladan Batić.
Dame i gospodo, kad nema argumenata, onda se priča deset minuta. Stvarno je žalosno u šta su se neki ljudi pretvorili. Mislim na vas, gospodine Đeliću. Meni je žao. Žao mi je iz prostog razloga što ste dozvolili sebi još nešto. Rekli ste da je ova sadašnja Vlada u stvari prva demokratska vlada. To ste vi rekli, kao što ste rekli da je otvaranje "Delta sitija" državni interes. Doneću vam, gospodine Đeliću, i jedno i drugo. To ste vi rekli i cela Srbija je slušala. Setite se, gospodine Đeliću, 15. januara 2001. godine zajedno smo se vraćali − ja se vraćao, vi dolazili − kad vas je Zoran Đinđić pozvao u prvu demokratsku vladu. Zbog uspomene na Zorana Đinđića, to nikada niste smeli da kažete. Nikad. A dozvoljavate sebi svašta. Da ne govorim da je žalosno to što ste tvrdili, da ''ili premijer ili ništa'', a sad tvrdite da trenirate za premijera. Ali, to je vaše pravo. Gospodine Đeliću, i maločas sam rekao, nema ministra finansija, ja sam njemu želeo da postavim pitanja oko deviznih rezervi. Pokušali ste nešto da odgovorite. Znam, bliže je ministru finansija nego vama, znam da je u ingerenciji guvernera, onog koga ste izabrali iako je utajio porez. To je valjda prikaz borbe za evropsku i demokratsku Srbiju. Čovek utajio porez, cela Srbija to zna. Opljačkan sam bio preko blagajničkih zapisa, preko tih mućki sa ''Evroaksis bankom'' i svi znate gde su pare. Što ne kažete gde su pare? Ponovo guverner, jer vas je ucenila jedna od stranaka vladajuće koalicije i to je tako, to svi znamo, ne morate mi to objašnjavati. Tačno je, gospodine Đeliću, da otvarate i neke druge šoping centre i neke salone, to vam je postao manir. Ne pominjete da je to državni interes, ali, gospodine potpredsedniče, zloupotrebljavate svoju funkciju, pošto te šoping centre i te salone automobila prethodno opremi firma vama vrlo bliske osobe, pa su to takođe zloupotrebe i sukobi interesa. Dno dna. To je vaš odgovor. Odgovorite, pa ću vam reći koja je firma i koja je ličnost.
Hvala puno. Sledeće pitanje postavlja poslanička grupa SPS. Izvolite, Borka Vučić. (Čedomir Jovanović, s mesta: Molim vas da ostane Božidar Đelić u sali.) Ostaće Božidar Đelić u sali. Sledeći će se ispred LDP javiti Žarko Korać. Ide se po redu. Kad dođe LDP na red - Žarko Korać. Dame i gospodo, pošto je ovo jedna nova stvar koju radimo, samo pokušavamo da definišemo nešto što je dosta neprecizno definisano Poslovnikom. Postoji član 202ž Poslovnika koji definiše poslanička pitanja i koji ne dopušta da se, kada se postavljaju poslanička pitanja, reklamira povreda Poslovnika. Molim vas da se to poštuje. Izvolite, Borka Vučić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre, poštovano predsedništvo, drage kolege i koleginice, ja ću biti malo drugačija. Povezaću jedno pitanje sa našim agrarom i našom dijasporom. Pre toga bih želela nešto da kažem. Dijaspora se otvorila prema nama. Bez obzira na ono što dijaspora čini, da pomenem samo – između tri i po i pet milijardi, što godišnje stiže kod nas u vidu doznaka koje se uglavnom troše, ona se posle one velike diskusije u Parlamentu zainteresovala da pitam još nešto. Mi smo u vrlo solidnim odnosima sa dijasporom. SPS je nekoliko puta primila delegaciju dijaspore, i to onu koja je uložila značajna sredstva, oko trinaest miliona tada maraka, za obnovu zemlje. Jako dugo smo se tim problemom bavili. Na kraju je došao ministar, razuman, seo sa nama, sve to zatvorio i izašli smo sa amandmanom kao SPS. Taj problem od tri i po miliona evra, dosta velika sredstva, i dva i po miliona u dinarima, ona je shvatila. Stručnost novog ministra moram da pohvalim. Gospodin Cvetković nam je mnogo pomogao i rekao - ne možemo sad to završiti, ali potrudiću se da zajedno sa stručnim službama i nadležnim institucijama sve to razrešimo. On je to obećanje održao. U budžetu za ovu godinu to se rešava. Međutim, nastavljaju seproblemi vezani za dijasporu i ja sad to postavljam kao pitanje. Dajem i ovaj uvod, pošto verujem da se to može rešiti, to je mnogo manjeg obima. Moje pitanje je da li će se sredstva dijaspore koja su 1999. i 2000. data diplomatsko-konzularnim predstavništvima i Ministarstvu spoljnih poslova biti rešena voljom našeg ministarstva, jednog ili drugog, ne znam kome pripada, ali to su mala sredstva. Postavila bih pitanje da li to može biti rešeno, jerbi dijaspora time potpuno zatvorila ovaj problem. To je moje pitanje, koje se nalazi u nadležnosti dva ministarstva i Narodne banke. Isto tako, moram da vam prenesem, oprostićete mi ako uzmem malo više vremena, ovih dana je dijaspora jako angažovana preko banaka iraznih komitenata da finansira poljoprivredu i postavlja jedno pitanje. S obzirom na to da ja, iako sam studirala, nisam našla odgovor na to pitanje, pošto je potpredsednik Đelić nadležan, a udubio se u taj problem, verujem da će ga rešiti. Oni smatraju, a to se pitanje u našim novinama stalno poteže, da se stečajni postupak četiri razvojne banke nekako krije. Ja sam ih ubeđivala da to ima jednu proceduru, da se nalazi u nadležnosti Agencije. Međutim, u našim novinama se često objavljuje da jedna, druga ili treća banka imaju preko deset milijardi sredstava. Pitanje koje se postavlja je: Kada ćemo imati prilike da vidimo gde se nalaze podaci o stečajnom postupku koji idu preko ove agencije, gde se oni nalaze i gde se nalaze plasmani? Moram da kažem da to nismo našli u izveštaju Narodne banke o stanju u bankarstvu i finansijskom sektoru uopšte, koji moram da pohvalim da je veoma dobar, da je otvorio mnogo pitanja i da ćemo na tom planu imati dosta interesantnu raspravu osnovanu na činjenicama koje su veoma sporne. Prema tome, ovo je pitanje koje povezujem sa tim i da kažem, pošto je dijaspora vrlo uključena u jedan sabor koji se održava, treba da se sretnemo sa 5.000 mladih seljaka, a iako sam u Odboru za finansije i za poljoprivredu, pitam ...
Gospođo Vučić, izvinjavam se, pošto ste duboko već zašli u četvrti minut... Izvolite, završite.
Izvinjavam se ... da se mladi seljaci zajedno sa dijasporom u okviru četiri projekta koja su veoma važna i mnogo važnija od onoga što smo mi do sada imali prilike da kažemo, interesuje nas da li će brzo biti gotova strategija za razvoj poljoprivrede i šta možemo da kažemo o agrarnom budžetu i dijaspori, a i mladim poljoprivrednicima, jer taj sabor će imati oko 5.000 mladih i ljudi iz svih krajeva sveta.
Hvala. Odgovor na poslaničko pitanje prvo će dati potpredsednik Vlade Božidar Đelić, a potom ministar poljoprivrede Milosavljević. Izvolite.
Što se tiče pitanja gospođe Vučić, tačno je da se nekoliko godina postavlja pitanje fonda koji je formirala dijaspora i, nažalost, konstatacija je da se taj novac potrošio, u ogromnoj meri nenamenski, i da u momentu zatvaranja četiri banke, pošto smo morali da damo datum do kog smo nadoknađivali likvidnost, ta sredstva nisu bila prisutna, nisu bila sveža. Bez ikakve diskriminacije, naravno, protiv tog fonda, morali smo u tom momentu prema njemu da postupimo kao i prema svim drugim koji su imali stare depozite koji više nisu bili prisutni. Mislim, ipak, da je rešenje nađeno. Za ona manja sredstva o kojima ste pričali, evo, ministar finansija se vratio, pa verujem da će dati odgovor. To ne bi trebalo da bude problem. U ovom momentu formiranje Ministarstva za dijasporu i njegovo jačanje su još jedan dokaz za to da je dijaspora danas značajan resurs naše nacije. Taj odnos da mi tražimo od njih novac nije dobar, i prevaziđen je. Veoma je važno da u našoj dijaspori prepoznamo najdragoceniji kapital, a to su ljudi. Njihovo angažovanje na projektima i njihov povratak u našu zemlju je ono najbolje što može da se desi. Poslednja stvar se tiče važnog pitanja koje ste postavili, a to je šta se zapravo desilo sa stečajnom masom. U pravu ste. Mislim da naša javnost nema dovoljno informacija o tome i zatražićemo prvo od gospodina Džambića da u roku od osam dana po članu 200. da izveštaj. Verujem da ćemo u završnom računu videti dokle se stiglo. Poslednja odluka je, samo ću da napomenem, ako se ne varam, da je zgrada Beobanke na Zelenom vencu sada državna zgrada jer se, jednostavno, iz stečajne mase ne može naplatiti. Ogroman deo tih navodnih milijardi je otišao, da pojednostavim, u kupovinu socijalnog mira, u kredite koji su obezbeđivali isplaćivanje plata i koji nikad nisu imali šansu da se vrate. To je naša realnost. Mislim da razvoj našeg bankarskog sistema koji se desio posle toga pokazuje da se može ići dalje. U pravu ste, treba i ovom domu dostaviti sve informacije o tome šta je uradio savet koji se bavi upravljanjem tom stečajnom masom. Hvala puno.
Ministar poljoprivrede, Slobodan Milosavljević. Izvolite.
Hvala. Poštovana gospođo Vučić, zaista pozdravljam vaše angažovanje vezano za investicije naše dijaspore u poljoprivredu. Koristim i ovu govornicu i vaše pitanje da pozovem srpsku dijasporu da je dobrodošla da ulaže u poljoprivredu. Što se tiče projekata koje mi radimo i strategije, kasnimo otprilike mesec dana sa završetkom strategije. Jedini razlog zašto kasnimo je jako veliki broj konkretnih priloga koji je stigao od poljoprivrednih fakulteta, instituta, pojedinaca, opština i stručne službe. Taj materijal usaglašavaju i verujem da će, verovatno početkom iduće godine, doći i u Vladu i u Parlament. Što se tiče ruralnog razvoja i kvaliteta života na selu, to je apsolutno paralelan posao i paralelan nivo sa strategijom razvoja poljoprivrede. Svaka investicija dijaspore u kvalitet života srpskog seljaka u srpskom selu je dobrodošla. Biće konkretno podržana, subvencionisana i na svaki načinpomognuta od strane Ministarstva i agrarnog budžeta za iduću godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Ispred poslaničkog kluba G17 plus poslaničko pitanje će postaviti Miloljub Albijanić, potpredsednik Skupštine. Izvolite.
Gospodine predsedniče, gospodine potpredsedniče Vlade, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što postavim poslaničko pitanje, daću jedan kraći uvod. Svetski ekonomski forum svake godine meri globalni indeks konkurentnosti. Godine 2007, od 131 zemlje u kojima je merenjevršeno, Srbija se nalazi na 91. mestu. Posmatrajući u odnosu na prošlu godinu, to je četiri mesta slabije. Dakle, prošle godine smo bili 87. Razumljivo je, može se naći razlog zašto je indeks pomeren naniže. Vlada nije formirana odmah na početku, imamo rešavanje pitanja Kosova i Metohije i jasno je da postoji politički uticaj. Meri se devet stvari, kao što su institucije, infrastruktura, makroekonomija, primarno obrazovanje, trgovina itd. Jako je zanimljiv jedan podatak. Srbija se po primarnom obrazovanju nalazi na 31. mestu na svetu. Pazite, Srbija ukupno zauzima 91. mesto, a 31. mesto po primarnom obrazovanju. Važno je sledeće. Ministarstvo prosvete i Zavod za unapređivanje obrazovanja i vaspitanja prave strategiju obrazovanja u Srbiji. Međutim, izdvajanje procenta bruto društvenog proizvoda za obrazovanje u Srbiji nije na zadovoljavajućem nivou. Dakle, ako se pravi strategija, i ako se u planu Ministarstva finansija za 2006. godinu nalazi tri i po posto bruto društvenog proizvoda, za 2007. isto tri i po posto, za 2008. godinu 3,6%, a za 2009. godinu 3,9%, moram da vam pročitam procente za relevantne zemlje u okruženju na osnovu podataka iz Evropske komisije: Hrvatska preko 5%, Bugarska 5%, Estonija preko 5%, Litvanija preko 6%, Slovenija skoro 6%. Dakle, Lisabonska strategija EU glasi: Stvorićemo najdinamičnije i najkonkurentnije društvo na svetu, zasnovano na znanju. Smatram da i mi treba da pratimo taj ritam, ritam Evropske unije. Ali, ne može ministar prosvete sam pregovarati sa sindikatima. Ne može im nešto obećati, a da nije jasna strategija Vlade za izdvajanje u obrazovanje. Znači, moraju tu situaciju da prate i potpredsednik Vlade i ministar finansija, da zajednički vidimo šta je strategija Srbije i kako da zajednički ulažemo u ono što jeste naš najvažniji resor, a podsećam vas da smo po bazičnom obrazovanju na 31. mestu na svetu. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor ćete dobiti pismenim putem. Da li poslanička grupa DSS - NS - dr Vojislav Koštunica želi da postavi pitanje? (Ne.) Da li poslanička DS želi da postavi poslaničko pitanje? (Da.) Izvolite.
Znajući da je ova jedna od težih godina u poljoprivredi za naše paore, za poljoprivrednike, pozdravljam korak koji je učinila Vlada dajući 100 evra po jedinici obradive površine. Razgovarajući sa poljoprivrednicima, često dolazim do pitanja koje bih postavio ministru poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede: Da li Vlada namerava da preduzme neke mere za subvencionisanje poljoprivrede? Koji su oblici, struktura sredstava namenjenih za subvencionisanje ili regresiranje poljoprivrede i poboljšanje stanja naših poljoprivrednika? Hvala.
Ministar poljoprivrede Slobodan Milosavljević daje odgovor. Izvolite.
Zahvaljujem. Što se tiče obaveza koje smo preuzeli, i obećanjima i budžetom za ovu godinu, sva sredstva koja su planirana za te namene biće isplaćena. Mi smo do sada, po osnovu 100 evra po hektaru, isplatili negde oko šest milijardi dinara. Ukupno pristigli zahtevi, zaključno sa prethodnim ponedeljkom, negde su na 6,2 do 6,3 milijarde dinara. Sve što bude pristiglo do kraja novembra, dokle je rok za dostavljanje zahteva, biće isplaćeno do kraja godine. Naša procena je da će to biti negde oko šest i po milijardi dinara. Iduće godine nastavljamo sa svim dobrim i pozitivnim što smo imali tokom 2007. godine. Tražimo načine da napravimo i neke dodatke i neka poboljšanja, pre svega da bismo problem suše donekle ublažili. Već sam rekao, ponoviću, trudićemo se da svim područjima Srbije koja su pretrpela štetu od suše, ali najmanje 20% u odnosu na planirane i očekivane prihode, isplatimo 100 evra po hektaru u prvom kvartalu iduće godine, u formi nekog avansa za iduću godinu. Druga stvar je da nastavljamo sve ove podsticaje u oblasti stočarstva, što je jako bitno, i nalazimo načine da iduće godine i po svakom grlu stoke u Srbiji obezbedimo jedan konkretan podsticaj. Vrlo je bitno da ćemo povećati direktno subvenciju za osiguranje. Ove godine je to bilo 30% od vrednosti iznosa osiguranja, plodova, životinja i useva. Naša želja je da to podignemo iduće godine na 40%. Kada bude završen budžet i kada napravimo definitivne obračune, bićemo u prilici, nadam se, i tu meru da promovišemo i objavimo. Jedan od prioriteta za iduću godinu u budžetu će biti navodnjavanje. Nastavljamo sa dobrim merama koje su ove godine male, ali ipak su dale rezultate u povećanju površina koje se navodnjavaju čišćenjem kanala u Vojvodini, pa i još negde po Srbiji, tako da ćemo iduće godine sa 50% podsticati sve one koji žele da nabave opremu za navodnjavanje i time smanje zavisnost od prirodnih faktora. Isto tako, u oblasti subvencija dodajemo i subvencije za plastenike, staklenike za proizvodnju povrća i cveća. Planiramo da proširimo broj poljoprivrednih mašina i opreme koja ima direktni podsticaj iz budžeta. Verujem da ćemo shodno budžetu koji nam bude opredeljen, sa kojim, moram da kažem, bar kakav je predlog, ne mogu da budem, kao resorni ministar, zadovoljan, ali bar će nešto malo više u odnosu na ovu godinu ponuditi poljoprivrednicima i dati neku nadu da će država u narednim godinama još više davati i da će, do onog trenutka dok ne krenu velike pare iz evropskog agrarnog budžeta, pomoći da naša poljoprivreda postane konkurentnija, da se povećavaju površine pod zasadima i da sve to što radimo ima jedan primarni cilj, a to je bolji život seljaka i kvalitetniji život na srpskom selu.
Zahvaljujem ministru Slobodanu Milosavljeviću. Srpska radikalna stranka, narodni poslanik gospođica Nataša Jovanović, potpredsednik Narodne skupštine Republike Srbije. Izvol'te, gospođice Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici, kolege, gospodo ministri, potpredsedniče Vlade, u ime SRS izražavam veliku zabrinutost. Naime, u ovom odsudnom trenutku za srpsku državu i srpski narod postoje indicije, o čemu se govori u redovima ministara Vlade Republike Srbije, da je predsednik Republike Boris Tadić ozbiljno bolestan. Bolest predsednika Republike, o kojoj javnost ne zna, može i te kako da utiče na vršenje funkcije predsednika Republike. Zato pitam Vladu Republike Srbije i tražim pod hitno odgovor: Da li vi imate takva saznanja? Jer, to je veoma ozbiljna stvar. Mi treba u toku sledeće nedelje da uđemo u proceduru oko usvajanja novog zakona o predsedniku Republike. Jedan član zakona predviđa javnost rada predsednika Republike. To nije bilo koji građanin, nije bilo koja ličnost, nego ličnost koja, po Ustavu Republike Srbije, po članu 111. u svakom trenutku treba da izražava jedinstvo srpske države, srpskog naroda i svih građana Srbije. U slučaju da su ove indicije tačne, a molim vas da dobijem te informacije što je moguće pre, mi dolazimo u situaciju da, ne daj bože, može da nam se ponovi nešto iz ranije istorije srpskog naroda, kada osobe koje se nalaze na funkciji nosilaca najviše državne vlasti, u takvoj situaciji, možda ne želeći da se suoče sa tim problemom, ili iz nekih drugih razloga, donose i te kako štetne odluke po čitav narod i po čitavu državu, sa konsekvencama zbog kojih možemo na dugi period da ispaštamo. Stvar je veoma ozbiljna. Morate pod hitno da se pozabavite ovim pitanjem jer, opet ponavljam, ne samo da postoje indicije, već se i u redovima između ministara u Vladi Republike Srbije ozbiljno o tome priča. Vi vrlo dobro znate, dame i gospodo poslanici koji se bavite oblašću medicine, da svaka eventualna radna nesposobnost zbog bolesti bilo koga može da utiče na vršenje dužnosti i obavljanje te funkcije. U slučaju da je tačno ovo što vas pitam, postavlja se pitanje koliki je stepen razboritosti i načina odlučivanja predsednika Republike Borisa Tadića u situaciji kada se rešava sudbinsko pitanje za srpsku državu i narod, pitanje Kosova i Metohije. Da li je u pitanju ličnost koja može u svakom trenutku, bez odsustva realnosti, bez bilo kakve opsesivne ili bilo kakve druge kompulsivnosti ili anksioznosti, ili bilo čega zbog uticaja te bolesti, da odlučuje pravilno i na način na koji to građani Srbije traže? Neki od vas vrlo dobro znaju da je, u periodu kada je dosovska vlast posle 5. oktobra došla u ovu narodnu skupštinu i kada ste preuzeli loše rukovođenje Srbijom, postojao zahtev i morali ste, baš kao i vi, gospodine Đeliću, da idete na VMA i da obavite stručne medicinske preglede. Mi, poslanici SRS, u zakonu o predsedniku Republike, koji će doći sledeće nedelje na dnevni red, tražimo da se na VMA uz konzilijum lekara obave pregledi, ne samo predsednika Republike, nego da to bude obaveza za sve nosioce državnih funkcija i da građani Srbije periodično dobijaju izveštaj o tome. Nemojte da se šalite sa ovom stvari, to ništa nije smešno, pre svega. Molim vas i izražavam zaista najdublju zabrinutost zbog činjenice da postoje takve informacije o bolesti predsednika Republike Borisa Tadića i molim vas da što pre preduzmete mere i da obavestite javnost o tome. Pozivam i Kabinet predsednika Republike. Ovo je moje konkretno poslaničko pitanje. Nemojte bilo ko od vas da se usudi da mi daje neke paušalne odgovore jer imaćete i te kako odgovornost zbog toga ako izađete sada za govornicu i mislite da je ovo politikantstvo i da govorim nešto što nema veze sa realnošću. I te kako ima veze sa realnošću. To je tako i zato tražim da mi se pod hitno da odgovor, u pisanoj formi, u najkraćem mogućem roku od osam dana.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Nataši Jovanović. Pretpostavljam da će na pitanje biti dat odgovor u pisanoj formi. Reč imaju vojvođanski poslanici - LSV. Da li se neko javlja za reč? (Niko, hvala.) Dalje, Savez vojvođanskih Mađara - Lista za Sandžak. Da li se neko javlja za reč? (Niko, hvala.) Liberalno demokratska partija. Da li se neko javlja za reč? Reč ima prof. dr Žarko Korać, poslanik LDP-a.
Izvinjavam se narodnim poslanicima što nisam bio prisutan od početka. Ja sam profesor i od toga živim. Moji studenti su došli danas od Rume do Kovina i, kao što oni poštuju mene, dužan sam da poštujem ja njih, i da budem tamo i obavljam svoje obaveze za koje me država plaća. Drugi put za dva dana Božidar Đelić koristi moje ime da bi sebe odbranio od optužbi koje su javno iznesene. Moram da ponovim da u potpunosti podržavam nastojanja poslaničke grupe kojoj pripadam da se utvrdi da li kompanija "Delta" ima monopol na tržištu Srbije, jer postoje ozbiljne indicije da ima taj monopol, i da postavim jedno mnogo teže pitanje: da li ona taj monopol koristi da finansijski utiče na pojedine poslanike i pojedine stranke? Do kraja stojim iza toga i mislim da se ovde odlučuje o budućnosti Srbije, o tome da li će jedan čovek uspeti da ostvari monopol koji nije, praktično, postojao ni u totalitarnim vremenima, a to je da ima i finansijsku i političku kontrolu nad jednom zemljom. Ne postoji važnije pitanje za Srbiju danas nego što je ovo. Svako ko otvori ovo pitanje suočiće se sa linčom medija koje finansira taj čovek, ili ti ljudi, ili već neko, i onima koji ovde pokušavaju, uvlačeći druge ljude u sve ovo, sebe da odbrane. Želim da kažem da se civilizovan čovek razlikuje od divljaka po tome što u javnoj komunikaciji koristi javne, a ne privatne podatke. I žalosno je gledati da neko istrže iz konteksta privatne podatke i koristi ih da bi sebe branio ili doveo u poziciju da optuži nekog drugog, s tom pričom da se boji, da ga je strah, da je Čedomir Jovanović uterao nekome strah u kosti. Ja sam u politici bio, za razliku od gospodina Đelića, od 1990. do 2000. godine, deset godina u opoziciji. Sedeo sam u ovoj sali sa nešto kvalitetnijim ljudima: od Đinđića, Draškovića, Koštunice... Svi smo sedeli ovde, i bio sam opozicija deset godina. Nisam došao na gotovo, nije mi ponuđeno da uđem u Vladu, nego sam se borio za demokratske promene. Bio sam tri godine na vlasti. Sišao sam sa vlasti. Sad sam opozicija i tako i treba da bude. Građani odlučuju ko će biti na vlasti a ko neće. Nikada nisam koristio privatne podatke za diskvalifikaciju bilo kog čoveka. Srbija i ova skupština, nažalost, često liče na varvarsko društvo upravo zbog korišćenja ovakvih podataka. Poslednji čovek od koga sam očekivao da će to koristiti je gospodin Đelić. Gospodine Đeliću, služi vam na čast da drugi put koristite neke privatne podatke istrgnute iz konteksta. Samo jedna opomena: i ja sam živo ljudsko biće, i ja imam svoju granicu, još jedanput ako ovo uradite, ja ću početi da koristim podatke koji će nekim ljudima završiti javne karijere. Ovo je zaista upozorenje.
Zahvaljujem narodnom poslaniku dr Žarku Koraću. Reč ima gospodin Božidar Đelić, potpredsednik Vlade Republike Srbije.
Pozivam gospodina Koraća da smesta dostavi sve podatke. Smesta! A naši stavovi u četiri oka i javno moraju da budu istovetni. Ne može neko ko je bio moj kolega, potpredsednik Vlade, da meni kaže da se ne slaže s tim da sam ja navodno član neke kriminalne grupe, a danas javno kaže: pa, ne znam, možda jesi. Znači, želim da kažem, gospodine Koraću, nema nikakvih pretnji. Vi pretite da ćete, ukoliko nešto kažemo, vi reći nešto što inače morate po zakonu, jer ko skriva elemente koji mogu dovesti do krivičnog gonjenja bilo koga, vrši krivično delo. Molim vas da dostavite sve informacije kojima raspolažete. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Božidaru Đeliću, potpredsedniku Vlade. Izvol'te, gospodine Korać. Molim poslanike za malo tišine.
Gospodin Đelić priča o tome i meni spočitava kako treba da budu usklađeni privatni i javni podaci. Kao što ste primetili, ja nikakve privatne podatke nisam izneo i nikada u životu ih nisam iznosio. Rekao sam za ovom govornicom da se po tome razlikuje civilizovan čovek od nekog drugog čoveka. Ali, očigledno je da neko, da bi sebe odbranio, svoju političku poziciju, smatra da su apsolutno sva sredstva dozvoljena. Gospodine Đeliću, ovo govori o vama. O meni - apsolutno ništa. Juče sam rekao i ponavljam za ovom govornicom: podržavam nastojanje da se utvrdi pozicija kompanije "Delta" i svake druge kompanije na tržištu Srbije. Nikakve veze ni sa jednom kompanijom nemam. Ni sa "Deltom", ni sa nekom drugom. Pod dva: podržavam nastojanje da se utvrdi da li ta kompanija podmićuje, ako hoćete grublju reč, pojedine političare i pojedine stranke. Postoji dovoljno indicija da se ovo istraži. Oni koji o tome govore, treba da barataju javnim podacima. Korišćenje privatnih podataka, vađenje iz konteksta, neke priče o usklađivanjima - odvešće nas jako daleko. Upozoravam vas da je to put bez povratka. On vodi u divljaštvo, u nešto što Srbija, koja inače gleda vrlo ružne stvari na javnoj sceni, ne bi trebalo da gleda. Još jedanput ponavljam: od svakoga sam to očekivao, ali ne od vas. Nikada u životu nisam koristio privatne podatke o nekome da bih stekao prednost u nekoj polemici. Ostavite me, molim vas, gospodine Đeliću na miru. Odgovarajte na pitanja koja su vam postavljena. Pitanja koja su vama postavljena su vama postavljena, biće pitanja koja će biti postavljena i drugim ljudima. Da završim: nikakav strah nemam; nije mi gospodin, čuo sam da je to rečeno, Čedomir Jovanović uterao nikakav strah. To je smešno. Samo bih još jedno rekao. Možda bi to ispitivanje zaista trebalo da obuhvati veoma široku grupu ljudi. Izvolite, počnite od mene − nemam ništa protiv, neću koristiti nikakve lične podatke − da li me podmićuje kompanija "Delta", da li imam neke veze, da li sam uticao na nešto itd. Izložen sam javnom linču kome se očigledno još neko pridružio u poslednje vreme.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Žarku Koraću. Na redu su poslanici SPS-a. Gospodine Čedomire Jovanoviću, molim i vas i poslanike da pratite dogovor - nema Poslovnika, nema replike kad je ova tačka dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Zvonimir Stević.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, gospodine potpredsedniče, dva i po sata radimo po tački dnevnog reda Poslanička pitanja i iskreno da vam kažem, očekivao sam i smatram, i kao poslanik i kao čovek i kao predstavnik Socijalističke partije, da u ovom trenutku za državu Srbiju nema važnijeg i značajnijeg pitanja nego što je pitanje Kosova i Metohije i sudbina srpskog naroda na prostoru Kosova i Metohije. Zaista se, kao narod, nalazimo u najtežoj situaciji. Narod je zabrinut i zastrašen. Pred hamletovskom smo dilemom - otići ili ostati na prostoru Kosova i Metohije. Otići znači ostaviti svoja vekovna ognjišta i sve ono što smo čitavog života stvarali, a ostati znači prihvatiti asimilaciju. Gospodine potpredsedniče, pitam gospodu iz Vlade i pitam predsednika Skupštine: Zašto nema i kada će biti sednica Skupštine Srbije o toku procesa pregovora i izveštaju pregovaračkog tima? Šta će Vlada, ministri i predsednik države u ovom odsudnom trenutku preduzeti, ne samo da očuvaju teritoriju Kosova i Metohije, nego i konkretno u smislu stvaranja neophodnog jedinstva i postizanja političkog konsenzusa u ekonomskom smislu, u diplomatskom smislu? Šta će, pre svega, Vlada Republike Srbije da preduzme u bezbednosnom smislu? Nećete valjda da dozvolite da se ponovo desi 17. mart, pa da ovde držimo zatvorene sednice odbora i da kažemo da to nismo očekivali i da smo zatečeni. Gospodo iz Vlade, juče ste doneli odluku o donošenju nekakvih akcionih planova za pomoć Srbima na Kosovu i Metohiji. Ko će to da realizuje? Ovde vam odgovorno kažem - vreme je da se spustite dole, vi ili vaši saradnici. Dole se brani Kosovo i Metohija. U protivnom, imaćemo egzodus, narod će napustiti prostore Kosova i Metohije, a posle toga će bilo kakvi razgovori i pregovori biti suludi. Ako nema Srba, nema pregovora i nema države Srbije i doći će do stabilizacije. Očekujem da date odgovor na pitanje. Ukoliko ne izađete, onda je to loš znak za Srbe na Kosovu i Metohiji.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zvonku Steviću. Reč ima gospodin Božidar Đelić, potpredsednik Vlade Republike Srbije. Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, naravno da Vlada mora biti spremna za svaki, i najcrnji, scenario. Ministarstvo za Kosovo i Metohiju je zaduženo da pripremi akcione planove i mi uveliko na tome radimo. Što se tiče bezbednosnih pitanja, jasno vam je da je deo njih državna tajna, te o tome nipošto ne mogu ovde govoriti. Tim pitanjima će se baviti Savet za nacionalnu bezbednost, gde im je i mesto. Što se tiče opstanka nealbanaca na teritoriji naše južne pokrajine, Vlada Republike Srbije je, sa skupštinskim odborom koji se bavi tim pitanjima uspela ove godine da odvoji značajno više sredstava, i to ne samo za funkcionisanje institucija nego i za projekte. To je 780.000.000 dinara ove godine, plus garancija za 400.000.000 dinara projekata koji mogu biti lansirani ove godine. Sveukupno 2,1 milijarde dinara NIP-a za Kosovo i Metohiju, koji će obezbediti bolji život. Situacija je, naravno, teška. Posetio sam pre mesec i po dana Osojane, jednu enklavu odakle je proterano 1000 Srba. Oni su se vratili 2001. godine i danas izuzetno teško žive. Uočili smo i probleme u sprovođenju programa Vlade Republike Srbije i počeli smo, sa Koordinacionim centrom i Ministarstvom, da radimo na tome da namenjena sredstva zapravo i dođu do korisnika, jer je bilo indicija da postoje ozbiljni problemi u tom domenu. Primer Osojana je, verovatno, primer onoga što se dešava: skoro nikakvi kontakti sa Albancima, pretnje, život pod opsadom, veliki pritisak da dođu do ponovnog iseljavanja. Rekli su nam da je negde oko 30 mladih otišlo - u ostatak Srbije, u Norvešku, u druge strane zemlje. Naša odrednica je bila da odgovorimo konkretno na konkretna pitanja. Mogu reći, primera radi, da je u Osojanima, gde smo bili pre mesec i po dana, kupljen generator za električnu energiju jer dolazi do prekida u ispostavljanju električne energije na Kosovu i Metohiji, a izgleda da postoje i određeni elementi političkog pritiska kroz to. Kada nestane struja, onda ne radi ni poljoprivreda jer im je ona potrebna za navodnjavanje, te smo obezbedili to i nekoliko drugih stvari. Zahvaljujući velikodušnosti nekih kompanija, obezbedili smo im i brzoprotočni internet i satelitsku televiziju, da bi mogli da prate državnu televiziju i nekoliko drugih srpskih televizija. Znači, od velike politike, našeg Ustava, raznih rezolucija koje su usvojene u ovom domu, do pregovaračke platforme, pregovora u Briselu, videli ste i napore koje naša delegacija ulaže da se pronađu rešenja koja će omogućiti da naš teritorijalni integritet ne bude ugrožen, da oni koji žive na Kosovu i Metohiji tamo ostanu, da se oni koji su raseljeni sa Kosova i Metohije vrate na svoja ognjišta i da se obezbedi ekonomski prosperitet, pa sve do konkretnih akcija koje se sprovode na terenu. Pored ovog što sam sada rekao, dostavićemo vam i pismeno, u roku koji je predviđen, planove u budžetu za 2008. godinu tim povodom. Hvala puno.
Zahvaljujem potpredsedniku Vlade gospodinu Božidaru Đeliću. Dopunsko pitanje, odnosno komentar odgovora na pitanje, narodni poslanik Zvonko Stević.
Gospodine potpredsedniče, moram da kažem da vi i predsednik Vlade ne raspolažete pravim informacijama o stanju na Kosovu i Metohiji i o tome šta se događa sa ljudima. Moram da kažem da smo imali sednicu Odbora za Kosovo i Metohiju, gde ste vi bili prisutni, gde smo se dogovorili o iznosu sredstava, o Nacionalnom investicionom planu, ali vam odgovorno tvrdim: za 2006. godinu u centralnom delu i u moravskom kraju iz NIP-a ništa nije realizovano. Zašto? Zato što se kod naroda stiče utisak i mišljenje, a opasna je teza, da će stati život, da se čeka definisanje statusa, pa tek posle toga da se ulaže. To je sledeće što želim da vam kažem. Postavio sam pitanje: Zašto se Srbi sa Kosova i Metohije u Srbiji kažnjavaju kao stranci? Po čijem nalogu, po čijoj naredbi? Za učinjeni saobraćajni prekršaj, ako nemate para da platite, policija vas vodi po hitnom postupku kod sudije za prekršaje; ako nemate tamo para, oni vas zatvaraju u zatvor. Je l' smo mi stranci ili građani drugog reda? Zašto plaćamo duple registracije, duple takse za izlazak sa Kosova i Metohije uSrbiju? Ni iznos tih taksi nije isti - za izlazak u Merdare je 1.800 dinara, u Rudnicu 1.800, a u Končulju 3.200. Govorimo o tome šta je urađeno u oblasti poljoprivrede. Evo, gospodin ministar poljoprivrede je tu. Za ovih osam godina ništa nije urađeno, iz Ministarstva poljoprivrede ništa nije uloženo u razvoj poljoprivrede na Kosovu i Metohiji, a i tamo ima uglednih domaćinstava i ljudi koji ulažu i koji rade poljoprivredu. Sledeća stvar: 17.000 ljudi je radilo u privredi; uredbom Vlade Republike Srbije od 1. januara povećan im je iznos privremene nadoknade sa 4.600 na 8.600. Jedan mesec su dobili, čini mi se u maju, pa je prekinuto. Zašto? Nacionalna služba za zapošljavanje sa sedištem u Mitrovici, ovde u centrali - zašto je to stopirano? Ako se 17.000 pomnožisa 4.000 to je 68.000.000. Navodno nema para, a ministar za finansije kaže da je budžet u suficitu. Znate problem obrazovanja. Centralni deo, moravski kraj - u 15 škola na prostoru Kosova i Metohije šest hiljada učenika u osnovnom i srednjem obrazovanju pokriva 30 škola. Da li Vlada planira da naredne godine otvori srednjoškolski centar? Zašto je ugašeno odeljenje Ministarstva za obrazovanje u centralnom delu Kosova i Metohije? Ministarka za sport nije tu da kaže da li ona zna da na prostoru centralnog dela, moravskog kraja, postoji 14 sportskih fudbalskih klubova koji osam godina bitišu na prostoru Kosova i Metohije, i za osam godina niko prstom nije mrdnuo da pomogne tim ljudima i toj deci, a ima ih negde oko 700-800 omladinaca. Šta će Vlada da uradi u narednom periodu ukoliko se opredelila da sačuva Kosovo i Metohiju, s obzirom na to da je izašlo osam generacija srednjoškolaca i osam generacija studenata? Šta ćemo sa tom omladinom da radimo, gde su programi, gde je zapošljavanje itd? Ako ove stvari koje život znače, deo, ne realizujemo, a izgleda da nemamo nameru da realizujemo, onda se samo verbalno, navodno, zalažemo za Kosovo i Metohiju i njegovo opstajanje u sastavu Srbije.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Zvonku Steviću. Reč imaju narodni poslanici G17 plus. Da li žele da govore? (Ne.) Demokratska stranka Srbije? (Ne.) Demokratska stranka? Reč ima narodni poslanik Dragan Vujadinović. Izvol'te kolega Vujadinoviću.
Poštovane dame i gospodo, poštovana gospodo ministri, predstavnici Vlade, ja ću u okviru jednog šireg makroekonomskog koncepta postaviti tri pitanja i jedno mikroekonomsko pitanje. Iz razloga celishodnosti pročitaću pitanja. Prvo: Da li se javnim dugom od 9,04 milijarde evra u apsolutnom, a posebno u relativnom smislu, u odnosu na bruto društveni proizvod, može ugroziti makroekonomska stabilnost na duži rok i eventualno uvesti u dužničku krizu, kako navode neki analitičari i političke partije? Drugo pitanje: Kojim ekonomskim merama će Vlada i resorna ministarstva, pre svega Ministarstvo trgovine, reagovati na još uvek defektno unutrašnje tržište i vidljivo visoki stepen monopolizacije i oligopolizacije? Dokaz su duplo veće trgovačke marže, a mnogo puta manja kupovna moć nego u razvijenim zemljama, i činjenica da je cena mleka kod nas veća nego u Crnoj Gori. Treće pitanje, za ministra finansija i potpredsednika Vlade: Kojim konkretnim merama i u kom roku će Vlada pokušati da poboljša narušeni ekonomski položaj i izvoznu konkurentnost neto-izvoznika, onih sa većim izvozom od uvoza, izazvan apresijacijom dinara? Konkretno, da li se u sferi kreditne podrške može obezbediti: prvo - da se preko Fonda za razvoj Republike Srbije obezbedi posebna linija za pripremu proizvodnje za izvoz sa kamatom od 3% godišnje i hipotekom kao obezbeđenjem, bez garancija poslovne banke, koja košta; drugo - da li se krediti poslovnih banaka neto-izvoznicima mogu u pogledu stope obavezne rezerve Narodne banke Srbije izjednačiti sa stambenim kreditima, dakle, da stopa bude nula, a time se značajno smanje troškovi finansiranja; treće - da li Agencija za osiguranje i finansiranje izvoza Republike Srbije, AOFI, može povećati svoj kreditni potencijal jer je sadašnji potencijal nedovoljan za finansiranje izvoza neto-izvoznika? I četvrto, mikroekonomsko pitanje, u koje sam involviran kao ekonomski analitičar. Pre desetak dana Vlade Divac je izjavio da Vojin Đorđević, vlasnik više desetina preduzeća, duguje državi preko milijardu dinara ili dvanaest i po miliona evra. Priznaćete da je to enormna suma i da je, ako je ovo tačno, država drastično oštećena. Zato želim da se javno proveri koliko preduzeća "Subotičanka", "Premijum likvid", "Podrum Palić" i ostala povezana lica gospodina Vojina Đorđevića duguju na ime poreza, zaključno sa današnjim danom, 23.11.2007. godine, i zašto se do sada nije naplatilo, ako je ovo tačno, i šta će se učiniti da se u budućem periodu naplate svi dospeli porezi sa pripadajućom kamatom. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Draganu Vujadinoviću. Reč ima potpredsednik Vlade Republike Srbije gospodin Božidar Đelić. Izvol'te, gospodine Đeliću.
Hvala. Ja ću odgovoriti na prvo i treće, a za mikroekonomsko pitanje ćete dobiti odgovor u pisanoj formi od Poreske uprave i Ministarstva finansija. Što se tiče pitanja duga, naša zemlja je, ako gledamo cifre iz 2000. godine, imala ukupni spoljni dug u iznosu 126 odsto našeg bruto domaćeg proizvoda. Treba se podsetiti da Mastriški kriterijum, koji se posle pretočio u kriterijum iz Kopenhagena, za zemlje koje žele da uđu u Evropsku uniju, daje kao maksimum 60%. Znači, krenuli smo iz jedne situacije gde smo, prema našem nacionalnom bogatstvu, imali dva puta više duga od onog što je bilo prihvatljivo za naš ulazak u Evropsku uniju. Danas, ukupni spoljni dug naše zemlje je 60%. Drugim rečima, naš dug je i dalje visok, ali se uvodi u jedan gabarit koji nam omogućava već danas, bar po tom kriterijumu, ulazak u evropske integracije. Ono što je, mislim, još važnije, jeste da, ako pogledamo s jedne strane učešće javnog duga, ili duga gde je naš budžet dao suverenu garanciju ili, prevedeno na srpski jezik, ukoliko krajnji korisnik ne bude u stanju da plati moraće da plati budžet Republike Srbije, to učešće je bilo 120 odsto 2000. godine i palo je, ako pogledamo cifre za 2006. godinu, na manje od 30%, otprilike 28%. Projekcija je, videćete u Memorandumu o budžetu i ekonomskoj i fiskalnoj politici, koji je dostavljen ovom cenjenom domu sa Predlogom zakona o budžetu Republike Srbije za 2008. godinu, dalje padanje učešća javnog duga u našem bruto domaćem proizvodu. To je veoma dobro. Kako je to bilo moguće? Tri su načina.Prvo, to su pregovori sa Pariskim i Londonskim klubom koji su doveli do značajnog otpusta duga, u proseku 66%. Vidimo da su neke zemlje, poput Nemačke, već u dva navrata obezbedile da, umesto da vraćamo naš suvereni dug budžetu Nemačke - prvo u iznosu od 25.000.000 evra i evo, prošle nedelje, u dodatnom iznosu od 17.000.000 evra - to možemo usmeriti ka finansiranju projekata naše zemlje. Drugo, što smo uradili kada je budžet za to imao prostora, vraćen je u potpunosti dug MMF-u i značajan iznos duga Svetskoj banci. Tako da je pad učešća javnog duga u bruto domaćem proizvodu naše zemlje dobar, ali, vi ste u pravu, sve dok ukupni dug iznosi tih 60 odsto, nema prostora za bilo kakav laksizam. Zbog toga se u budžetu za 2008. godinu predviđaju ne samo ukupni okvir, nego pojedinačno svaki kredit za koji se traži suverena garancija od ovog doma. Tu, u nemaloj meri, neki koji rade oko tih projekata koče njihov razvoj, bar to oni tako vide. Međutim, imajući u vidu da je naš dug u ukupnom iznosu i dalje visok, ja mislim da treba da sačuvamo dozu discipline i da ovaj dom dugove odobrava svaki put pojedinačno. Prvi put da uopšte može da se pregovara, i to je ono što imate u vidu garancije, u dispozitivu budžeta Republike Srbije, i drugi put pojedinačno, kada predlagači moraju doći da bi se izglasala i konkretna garancija za konkretni predlog suverene garancije. Mislim da imamo dispozitiv koji je dobar, da naš ukupni dug postepeno padne ispod 50%, što je cilj, to ćete videti, koji je predviđen u Memorandumu. Drugo pitanje su izvoznici. Na inicijativu ministra Bubala, iza koje je stala cela Vlada, organizovali smo prvi samit izvoznika naše zemlje. Neću da kažem "nikada", pošto ne znam, ali je verovatno, sigurno je to prvi u poslednjih sedam godina. Ja mislim da je taj jednodnevni skup bio veoma važan jer je naših vodećih 300 izvoznika izložilo konkretne probleme. Vlada, s jedne strane, u ovom momentu priprema i do marta sledeće godine će usvojiti strategiju razvoja izvoza naše zemlje. S druge strane će, već u budžetu za 2008. godinu i kroz akcioni plan, predvideti dodatne mere za povećanje našeg izvoza. Zašto je izvoz ključni element? Zašto sam ga ja, na primer, nazvao ''patriotizmom 21. veka u ekonomskoj sferi''? Zbog toga što se povećanje plata i penzija na održivi način ne može zasnivati ni na čemu drugom no na razvoju prodaje naših proizvoda i usluga u svetu. Nema drugog recepta, sve ostalo je neodrživo. Mi ne možemo kroz uvoz razvijati ekonomiju, ni plate i penzije - to nije održivo. Niti privredni rast, koji je brz kod nas - ove godine će iznositi 7,3 odsto i to će biti najbrži privredni rast u Evropi ove godine. To je dobra vest, ali lošija vest je da to radimo tako što imamo deficit u našoj razmeni sa inostranstvom od 15 odsto bruto domaćeg proizvoda, što je jedan od najlošijih indikatora u Evropi. I ne samo to, privredni rast poslednjih godina smo u nemaloj meri obezbedili povećanjem potrošnje, bilo od strane domaćinstava, bilo od strane naših preduzeća. Samim tim - treba održati rast, ali promeniti izvore tog rasta i izvoz je jedini pravi, održivi način. Koje su mere u zaključku? Prvo, želim da kažem da je u Nacrtu budžeta predviđena dokapitalizacija u iznosu od 50.000.000 evra. Što se tiče državnih institucija, videćemo da li je celishodno spojiti AOFI, koji je na republičkom nivou, i Smeku (SMECA), na saveznom nivou, pa da imamo jednu instituciju, ili je bolje da ih specijalizujemo - jedna za jedne poslove, druga za druge. U svakom slučaju, u pravu ste da državne institucije nisu bile u stanju da garantuju izvozne poslove na zadovoljavajućem nivou. Da kažem i da je postignut dogovor da će izvozni krediti biti tretirani kao stambeni krediti. Na garanciju državne institucije za kredit koji izvoznik potpiše sa poslovnom bankom, Narodna banka Srbije odgovoriće time što će izuzeti taj konkretni kredit od obračuna obavezne rezerve i, drugim rečima, obezbediće da ti krediti budu najjeftiniji u našoj zemlji. Što se tiče Fonda za razvoj, dostaviću vam u pisanoj formi plan za 2008. godinu, ali sigurno je da ćemo, na onome što već postoji,ojačati sredstva koja će biti posvećena izvozu. Izvoznici su najkvalitetniji deo naše privrede. Danas dosta pričamo o monopolistima, o trgovcima. Jasno je da je najkvalitetniji privrednik onaj koji je u Nemačkoj uspeo da proda sopstveni proizvod u konkurenciji sa nemačkim, kineskim, bugarskim, italijanskim, američkim proizvodima. To su ljudi koji zavređuju najveću našu podršku i zbog toga kažem da oni nemaju dovoljno mesta u našoj ekonomiji niti u našem društvu. Nadam se, to bi bila jedna dobra inicijativa, da će strategija za razvoj izvoza biti predmet debate i u ovom cenjenom domu jer, zapravo, ukoliko mi ne uspemo da pomnožimo sa tri, da budem veoma precizan, u evrima iznos našeg izvoza u sledećih pet godina, ceo naš razvoj i predviđena stopa od 7% razvoja neće biti mogući na održivi način. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem potpredsedniku Vlade gospodinu Božidaru Đeliću. Gospodin Vujadinović nema komentar. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, poslanik SRS-a. Izvol'te kolega. Izvinjavam se, molim vas, Aleksandre, pošto je ovo još uvek pilot projekat. Reč ima ministar trgovine gospodin Predrag Bubalo. Izvolite.
U ovom istom parlamentu je 2002. godine donet niz zakona kojima je potpuno liberalizovana trgovina. Tim zakonima država je razvlašćena za uticaj na formiranje cena, a isto tako, pošto je sastavni deo cene i marža, na formiranje marži. Prema tome, država je zadržala kontrolni paket samo za javni sektor, i to vrlo opskurno, zato što za naftu imamo formulu po kojoj se diže cena, mi samo to odobrimo ili ne odobrimo, ali jednostavno poštujemo zakone. Naravno, ne bih želeo da kažem da država u svemu ovome nema baš nikakve mogućnosti i mere. Država je to pokazala. Ove godine, kada je bila suša, donela je uredbu o tome da se ograniči izvoz žitarica, ne s namerom da ga zabrani, nego da bi naše stanovništvo imalo u dovoljnoj količini ovih proizvoda, a ne da se sve izveze pa da onda za mnogo veće pare moramo u toku zime da uvozimo. Slične mere se pripremaju i ovih dana. Zaista nemam nameru da se ubeđujemo sa uljarima; imali smo tolerancije, ali mislim da oni zloupotrebljavaju visoku zaštitu koju imaju neki proizvodi, pre svega ulje i mleko, i maksimalno koriste to što mi štitimo proizvođače. Predlog je da se odande gde je jeftinije uveze određena količina bez carine, a napominjem da je carina za ulje 30 posto, upravo da bismo zaštitili standard građana. Kada je u pitanju mleko, isto je problem visoka zaštita. Moram da uvažavam stavove Ministarstva poljoprivrede, ono zna šta predlaže kada štiti proizvođače mleka, ali mislim da oni koji sada vrše preradu mleka, računajući i visoku otkupnu cenu i svoje zarade, maksimalno koriste zaštitu od 20 posto i 10 dinara po litru prelevmana. Otuda je naše mleko skuplje u Srbiji nego u Crnoj Gori, jer Crna Gora nema nikakvu zaštitu. Dakle, pošto ste analitičar, sve sam vam time rekao. Hvala.
Zahvaljujem ministru Bubalu. Izvinjavam se, reč ima ponovo Dragan Vujadinović, verovatno dopunsko pitanje. Molim poslanika Aleksandra Martinovića za razumevanje.
Samo jedna rečenica. Da li su Republičke robne rezerve, kao jedan tržišni regulator od strane države, kao učesnik na tržištu sa kojim država može da koriguje slobodna, liberalna tržišna kretanja, postavljene na adekvatan način i da li se razmišlja o tome da zaista igraju tu ulogu? Otprilike kao kada centralna, Narodna banka interveniše na deviznom tržištu u pogledu određivanja kursa kod poslovnih banaka.
Zahvaljujem. Reč ponovo ima ministar trgovine ministar Bubalo. Izvol'te.
Robne rezerve nisu postavljene po ovoj koncepciji koju je poslanik predložio i neće nikada biti u funkciji onoga što ima Narodna banka kada je u pitanju kurs. Jednostavno, to je nemoguće. Mi imamo jednu monetu i jednu monetu sa kojom se poredimo. Ovde ima veći broj roba, u robnim rezervama je samo određeni broj roba i to nije zadatak robnih rezervi. Međutim, želim da u nov zakon o robnim rezervama, koji će se vrlo brzo naći pred ovim parlamentom, unesemo i elemente ovoga za šta se vi zalažete, ali to sigurno neće biti zbog cenovnih poremećaja već, pre svega, zbog poremećaja u snabdevanju.
Zahvaljujem ministru Bubalu. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Martinović, poslanik SRS-a.
Dame i gospodo narodni poslanici, želim da postavim tri pitanja ministru prosvete. Prvo pitanje: Kakve će mere preduzeti Ministarstvo prosvete povodom najave pojedinih univerziteta u Srbiji da neće poštovati, odnosno da neće primenjivati Autentično tumačenje člana 127. stavovi 1. i 2. Zakona o visokom obrazovanju? Da vas podsetim, Narodna skupština Republike Srbije je pre kratkog vremena donela Autentično tumačenje Zakona o visokom obrazovanju i zakon je protumačen tako da se licima koja su po ranije važećim propisima stekla odgovarajuće zvanje ta zvanja izjednačuju sa zvanjima koja se steknu po važećem Zakonu o visokom obrazovanju. Postoje najave da pojedini univerziteti u Srbiji, pre svega u želji da štite svoje finansijske interese, neće da poštuju Autentično tumačenje Zakona o visokom obrazovanju. Tražim od Ministarstva prosvete da nam odgovori kakve mere će Ministarstvo prosvete da preduzme u slučaju da se zaista dogodi da pojedini univerziteti odbiju da primenjuju Autentično tumačenje. Drugo pitanje: Da li će Ministarstvo prosvete propisati maksimalni iznos koji fakulteti mogu da naplaćujulicima koja traže da im se u odgovarajućem postupku od strane fakulteta izdaju određene isprave kojima se potvrđuje da je njihovo zvanje, koje je stečeno po tada važećim propisima, jednako sa zvanjima koja se steknu po važećem Zakonu o visokom obrazovanju? Takođe postoje najave da će pojedini fakulteti gledati da steknu ekstraprofit time što će enormno da naplaćuju odgovarajuće potvrde, odnosno uverenja da lica koja su stekla zvanje po ranije važećim propisima imaju pravo na zvanje po aktuelnom Zakonu o visokom obrazovanju. Smatramo da takva praksa ne bi bila dobra. Ako je Narodna skupština Republike Srbije određenim kategorijama lica dala izvesna prava, ne bi bilo u redu da fakulteti, odnosno univerziteti, propisuju astronomske cifre da bi građani mogli svojim pravima da se koriste. Treće pitanje: Da li Ministarstvo prosvete priprema nacrt zakona o izmenama i dopunama Zakona o visokom obrazovanju, odnosno da li priprema potpuno nov zakon o visokom obrazovanju, pošto postojeći Zakon o visokom obrazovanju izaziva brojne probleme i nedoumice u praksi? Dame i gospodo narodni poslanici, 2005. godine donet je novi, odnosno važeći Zakon o visokom obrazovanju i jedini argument koji smo mogli da čujemo je da tadašnji zakon o univerzitetu i svi raniji zakoni nisu bili dobri i da mi, u želji da se uključimo u navodne evropske integracije, moramo da prihvatimo tzv. bolonjski sistem obrazovanja, koji je ugrađen u važeći Zakon o visokom obrazovanju. Mi u SRS-u smo i 2005. godine tvrdili i danas tvrdimo da su naši univerziteti pružali ogroman spektar znanja. (Izvinjavam se, gospodine Mrkonjiću, pošto je važno pitanje za sve studente u Srbiji, dozvolite još jedan minut vremena.) Naši univerziteti su oduvek školovali izuzetne kadrove, posebno u oblasti prirodno-matematičkih, tehničkih, medicinskih nauka i svi naši svršeni studenti, koji su završavali naše univerzitete, bili su izuzetno konkurentni sa svojim kolegama u SAD, Velikoj Britaniji, Francuskoj, Nemačkoj i drugim zemljama Zapada. Zakon o visokom obrazovanju koji je donet 2005. godine predstavlja jedan izuzetno opasan eksperiment koji može i te kako mnogo da košta državu Srbiju, a posebno mlade generacije. Pozivam Ministarstvo prosvete da, prilikom sastavljanja odgovora na ovo pitanje, razmisli ozbiljno o tome da se pristupi ili donošenju potpuno novog zakona o visokom obrazovanju ili da se ovaj postojeći, katastrofalno loš, Zakon o visokom obrazovanju, promeni.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Aleksandru Martinoviću. Pretpostavljam da će sva pitanja biti prosleđena Ministarstvu prosvete, koje će odgovoriti u pisanom obliku. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marton, iz grupe Vojvođanski poslanici - LSV, SVM.
Hvala, gospodine predsedavajući. U slučaju neprisustva određenog ministra, maločas sam već istakao da bih postavio pitanje ministru za infrastrukturu gospodinu Velimiru Iliću, to isto pitanje bih postavio potpredsedniku Vlade zbog toga što je odsutan i premijer gospodin Vojislav Koštunica. Naime, verovatno ste upoznati, gospodine Đeliću, da je stručni tim Izvršnog veća AP Vojvodine, zaključio nedavno da bi AP Vojvodina trebalo da dobije najmanje 220.000.000 evra kao kompenzaciju zbog svega što se dešava vezano za koncesiju na autoput Horgoš-Požega. Stručni tim vlade AP Vojvodine je procenio da je Vojvodina oštećena davanjem koncesija na izgradnju autoputa Horgoš-Požega za 220.000.000 evra i smatramo da Vlada Republike Srbije mora da izvrši kompenzaciju AP Vojvodini. U saopštenju stručnjaka iz tima navodi se da je to minimalna suma koja je utvrđena i da je realna čak za 20-25% viša od 220.000.000 evra. Vrlo je važno da je stručni tim potvrdio da su zbog davanja koncesije na autoput Horgoš-Požega sasvim sigurno prekršeni i čl. 16. i 17. Zakona o koncesijama, pošto prilikom izdavanja koncesija nisu konsultovani pokrajinski organi. Komisija je ustanovila i da pokrajinski organi treba neizostavno da učestvuju u postupku izbora nezavisnog inženjera, s obzirom na dužinu deonice puta koja prolazi kroz AP Vojvodinu. Izvršno veće i Skupština AP Vojvodine − ja ću vas podsetiti da je novim Ustavom, za koji ste se naravno svi zdušno zalagali, Vojvodina definitivno ustavna kategorija, veoma važna za funkcionisanje države Srbije − doneli su odluku da ta kompenzacija treba da ide u pravcu izgradnje banatske magistrale i obilaznice oko Fruške gore. Čuli smo da je ministar za infrastrukturu gospodin Velimir Ilić odbio da izvrši tu kompenzaciju. Nedavno sam čak dobio i poprilično nejasan odgovor na pitanje postavljeno njemu pre više od mesec dana. Očekujem odgovor od vas i smatram da, pošto ste visoki funkcioner DS-a, a učestvovali ste, zajedno sa nama iz Lige socijaldemokrata Vojvodine i Saveza vojvođanskih Mađara, kao deo pokrajinske vlasti, u donošenju ovih odluka, da je sasvim normalno da DS ovako nešto podrži. Očekujem jasne odgovore od vas, a zatim i konkretno delovanje u Vladi Srbije. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Aleksandru Martonu. Reč ima potpredsednik Vlade gospodin Božidar Đelić.
Zahvaljujem, gospodine potpredsedniče. Ovo je važno pitanje. Ono što neću reći, biće, naravno u roku, dostavljeno u pisanoj formi od strane Ministarstva za infrastrukturu. Prvo što želim da kažem je da je o toj koncesiji ovaj dom bio višekratno obavešten i da je glasao o odgovarajućim aktima koje je trebalo doneti da bi jedna takva koncesija bila prihvaćena. Možemo reći da je ovaj visoki dom i bio upoznat i da je podržao taj projekat. Videli smo i sami tokom leta da je došlo do pitanja o celishodnosti tog posla, da je to dobro ispregovarano i o tome smo imali prilike puno da govorimo. Pošto sam, predstavljajući Vladu Republike Srbije, imao prošle nedelje sastanak sa predsednikom IV Vojvodine gospodinom Bojanom Pajtićem, mislim da smo veoma blizu rešenja. O tome smo govorili na Vladi Republike Srbije i očekujem da, u jednom roku koji neće preći dve-tri nedelje, održimo odgovarajući sastanak. Vi govorite o sumi koja se odnosi na period od 30 godina. U tom smislu, to je sedam miliona evra godišnje. Mislim da to ne bi trebalo da predstavlja značajniju prepreku. Što se tiče izbora glavnog inženjera, mislim da je samo učešće Vojvodine u nadzoru sprovođenja tog projekta veoma važno, tako da ćemo podržati učešće pokrajinskih organa i njihovih predstavnika u daljem sprovođenju ovog veoma važnog projekta. U zaključku da kažem još jednu stvar. Predstojeći period mora biti period značajnih infrastrukturnih projekata. Mislim da kolektivno nemamo baš najbolje odgovore na pitanja koja nam postavljaju građani: zašto most na Dunavu nije popravljen, zašto taj projekat kaska, zašto nije završen Koridor 10, zbog čega smo i dalje jedna od retkih zemalja u Evropi koja nije povezana autoputevima sa svojim susedima, a imamo geopolitički i geografski položaj koji je od prvoklasnog značaja... Želim da kažem da Vlada Republike Srbije, tu je i Ministarstvo finansija, videćete odraz toga i u Predlogu budžeta za 2008. godinu, ima resurse iz privatizacionih prihoda da u potpunosti sama završi taj posao. Na Vladi je juče usvojen i odgovarajući akt koji će omogućiti da se izvrši odgovarajuća aproprijacija zemljišta da se krak Koridora 10 prema makedonskoj granici počne graditi i odgovarajući tenderi su spremni. Videli ste puštanje u pogon dela deonice oko Niša prema Pirotu, koji je samo naznaka onoga što želimo da uradimo i ono o čemu se puno pričalo. Napokon ima i neki finansijski odraz, a to je da je i grčka vlada u budžetu za 2008. godinu odredila 23.000.000 evra kao učešće u izgradnji onoga što njih interesuje. Ne govorimo ovde o ljubavi, o prijateljstvu, nego o zajedničkom interesu, da se izgradi i taj krak do kraja, od Leskovca do Makedonije. To nije sve. Dunav je jedna, mislim, prvoklasna stvar za Vojvodinu, pravac koji se sve više afirmiše kao veoma važan ekonomski deo naše zemlje, a to je ne samo sever-jug, nego istok-zapad, od hrvatske granice do rumunske granice. Veoma veliki broj investitora se tu prijavljuje. Mislim da moramo veoma ozbiljno razmotriti i taj putni pravac, da napravimo gabarit koji će podržati buduću veliku ekonomsku aktivnost koja će se tu javiti. Vojvodina je, da citiram nekoliko cifara, deo naše zemlje gde je prvo registrovan pad nezaposlenosti prošle godine. To će se ponoviti i ove godine. I to je dobro. U Vojvodini se locira veliki iznos investicija. Moramo, imajući na umu ono što, sa jedne strane treba da bude podsticaj onima koji najbrže idu, a s druge strane nužnu solidarnost u našoj zemlji, jer autoput prema Požegi je i plasman vojvođanskih proizvoda u Šumadiji, u centralnoj Srbiji (naša solidarnost ne treba da se vidi usko kroz nekoliko cifara, nego mnogo šire) u budućem periodu, omogućavajući Vojvodini da bude region naše zemlje koji će, najverovatnije, najbrže napredovati, predložiti jedan zakon o ravnomernom regionalnom razvoju koji će obezbediti da i drugi delovi naše zemlje napreduju otprilike istom brzinom. Hvala na vašoj pažnji.
Zahvaljujem potpredsedniku Vlade i zloupotrebljavam Poslovnik, lično podržavam sve ovo što je govorio potpredsednik vezano za Koridor 10. Podsećam da postoji u našoj zemlji i Koridor 7, to je Dunav, kome takođe morate posvetiti dužnu pažnju. Da li je poslanik Marton zadovoljan? Hvala. Dr Rajko Đurić, poslanik Poslaničke grupe manjina – SVM-LZS-URS-KAPD. Izvol'te, gospodine Đuriću.
Poštovani gospodine predsedavajući, uvažene dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, javio sam se po Poslovniku, član 104.
Izvinjavam se, gospodine Đuriću, dogovorili smo se da nema Poslovnika i da nema replike.
Molim vas, primoran sam jer među nama ima lekara, a ja sam sam, oprostite što to kažem.
Dobro, evo, ja ću da prekršim Poslovnik. Izvol'te.
Ja sam studirao etiku i, u ime čovečnosti i etike, moram da kažem da moramo čuvati dostojanstvo Narodne skupštine. Narodna skupština koju gledaju naši građani ne sme da se pretvori u dijagnostički centar. Zbog toga, gospodine predsedavajući, javno protestujem zbog izjave gospođice Nataše Jovanović, koja nije samo poslanik, već i potpredsednik Narodne skupštine, jer to što je javno saopšteno prevazilazi svaku meru. Ja nisam advokat gospodina Borisa Tadića, niti advokat premijera Vojislava Koštunice, ali ne skrivam svoja ubeđenja. Mislim da to što je rečeno prevazilazi svaku meru. Mi imamo ovde istaknute lekare...
Molim vas, gospodine Đuriću, nemojte se ljutiti, niko nije dobio reč po Poslovniku, molim vas prekinite. Ako imate poslanička pitanja, postavite ih.
Ako vi insistirate, ja ću prekinuti. U redu, hvala vam.
Hvala najlepše. Hajde da damo sada reč po Poslovniku Aleksandru Martinoviću, ali time je kraj, molim vas.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Rajko Đurić je povredio član 104. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Narodni poslanici i te kako imaju pravo da znaju kakvo je zdravstveno stanje predsednika Republike. Predsednik Republike nije običan građanin. Predsednik Republike ima značajna ovlašćenja po Ustavu i zakonu. Predsednik Republike je jedan od činilaca spoljne politike Republike Srbije. Vode se vrlo neizvesni pregovori oko statusa Kosova i Metohije. Po Ustavu, predsednik Republike ima značajna ovlašćenja u vezi sa komandovanjem vojskom, sa sistemom odbrane. Postavlja se jedno ozbiljno pitanje: Da li predsednik Republike, ako se ima u vidu njegovo zdravstveno stanje, može na odgovarajući način da vrši svoju funkciju? Smisao pitanja gospođice Nataše Jovanović je: Šta će biti ako predsednik Republike, u stanju zdravstvene krize, psihičke ili fizičke, donese neku odluku ili potpiše određeni dokument koji može da ima nesagledivo štetne posledice po Republiku Srbiju i njene građane? Šta ako mu neko poturi da, u takvom stanju, potpiše da se Republika Srbija odriče suvereniteta nad Kosovom i Metohijom? Onda će vam biti kasno da se pravdate, vi iz vladajuće koalicije, kako predsednik Republike nije bio svestan onoga što radi, da nije mogao da upravlja svojim postupcima. Zdravstveno stanje nijedne javne ličnosti, posebno one koje obavlja najvišu funkciju u državi, ne sme biti tajna za građane Srbije. Elementarni je princip, iz najobičnijeg zakona, da čovek ne može da se zaposli ako nema odgovarajuću zdravstvenu sposobnost. A vi tražite da Narodna skupština ćuti o zdravstvenom stanju predsednika Republike, čija je odgovornost, čija su ovlašćenja u vođenju države deset puta veća nego običnog građanina. Narodna skupština mora da zna da li je predsednik Republike u takvom zdravstvenom stanju da može da odgovori svojim obavezama ili nije. Ne sme to da bude tajna. Pogotovo mi, gospodine Đuriću, nije jasno zašto se vi nalazite prozvanim zbog toga što je gospođica Nataša Jovanović, na jedan vrlo kulturan, civilizovan način, primeren ovoj skupštini, postavila pitanje o zdravstvenom stanju predsednika Republike.
Zahvaljujem, gospodine Martinoviću. Na redu je LDP. Izvinite, pre toga, reč ima potpredsednik Vlade gospodin Đelić. Izvolite.
Sinoć sam bio sa Borisom Tadićem. Zdrav je kao dren.
Hvala najlepše. Na redu je LDP, gospodin Ivan Andrić. Izvol'te, gospodine Andriću.
Hvala, gospodine Mrkonjiću. (Zamolite potpredsednika Vlade da mi ne dobacuje.) Imam dva pitanja. Prvo pitanje je za gospodina Đelića, potpredsednika Vlade. Molio bih ga da da odgovor zato što je jako važno, a gospodin Vladan Batić je to pitanje već postavio. Dakle, u toku policijske akcije "Mreža", koja je vođena protiv švercera cigareta između '96. i 2000. godine, nekoliko grupa je obrađeno tom akcijom, većina grupa je procesuirana - čak smo videli i epilog jednog procesa, pre neki dan, protiv Stanka Subotića Caneta - ali dve grupe nisu. Jedna je grupa "Delta". Naše pitanje je: Zašto? Druga je grupa gospodina Stojičića, brata onog čuvenog šefa Javne bezbednosti, Badže, koji je poginuo negde '90-ih godina. Jasno nam je zašto grupa oko kompanije "Delta" nije procesuirana, u skladu sa tim smo i podneli krivičnu prijavu za zločinačko udruživanje, to je jedna od stavki koja se u toj prijavi obrađuje. Ali, naše pitanje je: Da li ste, gospodine Đeliću, na bilo koji način uticali na to da se protiv ovog gospodina Stojičića ne vodi dalja policijska akcija zbog toga što ste na bilo koji način imali nekakve poslovne veze sa njim ili ih još uvek imate? Mislim da je jako važno da čujemo odgovor na to pitanje. Drugo pitanje je za gospodina Bubala. (Gospodine Mrkonjiću, molim vas da upozorite gospodina Đelića da mi ne dobacuje. Pogledajte: ovo je potpredsednik Vlade.) (Predsedavajući: Molim vas, gospodine Andriću, koncentrišite se na temu. Morate biti ozbiljni ljudi.) Gospodine Bubalo, naše pitanje je sledeće: Da li u ovom trenutku imate nekakav poslovni odnos sa kompanijom "Delta"? Obrazložiću pitanje. Prema informacijama koje posedujemo, a sve su javne, nije nikakva tajna - siguran sam da znate o čemu se radi, ne treba da zapisujete - 2007. godine je potpisan ugovor o prodaji placa u Kikindi za izgradnju "Delta maksija", sa firmom koja se zove "Agrotehna", čije je vlasništvo bio taj plac na kom je i izgrađen neki od ovih monopolskih objekata kompanije "Delta". Prema informacijama koje posedujemo, vaša supruga je bila vlasnik 36% akcija tog preduzeća, a vi ste, uprkos tome što ste bili ministar u Vladi, bili predsednik nadzornog odbora u toj firmi. Zbog toga vas pitamo: Da li još uvek imate neke poslovne odnose koji utiču na to da Kompaniju "Delta" u javnosti branite protiv nekih vladinih institucija? Citiraću na šta mislim kada kažem da branite kompaniju "Delta". Intervju Verice Barać u "Politici" − "Šta drugo čovek može da pomisli kada ministar Bubalo javno kaže: 'Delta' nema monopolistički položaj". To ste rekli usred procesa koji je vođen pred Vrhovnim sudom, kada je oborena jedna od odluka zbog koje smo razgovarali sa gospodinom Milosavljevićem. Siguran sam da će imati komentar, pa mislim da je ovo dovoljno.
Zahvaljujem gospodinu Ivanu Andriću. Reč ima gospodin Predrag Bubalo, ministar trgovine u Vladi Republike Srbije. Izvol'te, gospodine Bubalo. Molim poslanike da održe dostojanstvo Skupštine. Pozvali smo Vladu, ljudi su došli i treba da razgovaramo s njima korektno.
Najviše volim kad su egzaktna pitanja. Od ulaska u Vladu 2004. godine nemam funkciju ni u jednom upravnom odboru, ni u jednom nadzornom odboru, i to mi je bila dužnost pošto je donet takav zakon. Bio sam u dva upravna odbora, ali ne tu gde vi spominjete, i tu sam dao ostavke. I danas sam član dva upravna odbora, ali na osnovu zakona, to je predviđeno zakonom ove skupštine. Što se tiče mojih izjava oko monopola "Delte", bar jedno milion puta - vi citirate nekog, to je iz treće ruke - bar milion puta sam rekao i ponovio, a najnoviji je intervju u "Blicu", da bih bio izuzetno srećan da se utvrde svi eventualni monopoli u državi Srbiji. Ne utvrđujem ja monopole i ne prihvatam da oni koji izlaze po nekom osećaju pričaju o monopolu. Jednostavno, imamo zakon, imamo telo koje treba time da se bavi i isključivo verujem onome što se na taj način i po utvrđenoj proceduri ustanovi. Dakle, nemojte njih pet da citirate, bio sam u "Poligrafu", bio sam u mnogim emisijama, ko zna ko je gde kako preneo. Inače, firma "Agrotehna" je prodala plac i tu je početak i kraj svih mogućih odnosa, jer to je kupoprodajni odnos, u jednoj transakciji završen. Zahvaljujem.
Zahvaljujem gospodinu Bubalu. Izvol'te gospodine Andriću. Samo bez nervoze, sve ćemo da stignemo, vi ste mlad, strpljiv čovek.
Hvala, gospodine Bubalo, što ste potvrdili ovo. Mi ćemo uzeti ove transkripte. Znači, potvrdili ste da je "Agrotehna", koja je bila vlasništvo vaše porodice, imala poslovni odnos, prema ugovoru koji mi imamo to je bilo 3. januara ove godine. Mislimo da nije dobro da ministri u Vladi posluju sa "Deltom", a da je nakon toga brane pred Komisijom za zaštitu konkurencije. Upravo se na to odnosi naša politička borba. Iskoristio bih još jedanput pravo da pozovem gospodina Đelića da nam odgovori na pitanje. Ovo je treći put da ga postavljam.
Zahvaljujem gospodinu Andriću. Reč ima gospodin Božidar Đelić, potpredsednik Vlade. Izvol'te.
Ne utičem ni na kakve organe. Ukoliko mislite da treba da se gonim, gonite me. Donesite sve dokaze i, brate - krivična prijava, teraj na sud, pa ćemo videti. To sam rekao i Batiću. Što se tiče šverca cigareta, postao sam ministar finansija kada je 80% cigareta bilo švercovano. Danas je jedan od najnižih u Evropi. Bio sam predsednik komisije koja je privatizovala DIN i Duvansku industriju Vranje, to je urađeno bez ikakvog problema, na krajnje transparentan način, i dobili smo najbolje cene u celom regionu. To je obezbedilo da danas imamo veoma jaku industriju i niko ne može da mi daje lekcije u vezi s tim. Ne nameravam da na svaku ideju LDP-a izlazim i pokušavam da se navodno branim. Nemam ništa nečisto na svojoj savesti. Moje ruke su čiste. U mojoj biografiji nema nikakve senke. Ako mislite da sam prekršio zakon - krivična prijava i vidimo se na sudu. A ja se sigurno neću pozivati na imunitet. To je sve.
Zahvaljujem gospodinu Đeliću. Molim, imate komentar? Izvol'te, izvol'te. Nema Poslovnika, nemojte. Izvolite, imate reč.
Samo me ponekad zbunjuje, gospodine Mrkonjiću, što neki imaju pravo po Poslovniku, a neki nemaju. Gospodine Đeliću, molim vas da ne ponižavate Narodnu skupštinu Republike Srbije. Na naše pitanje ''Kakvi su vaši odnosi bili ili su još uvek sa gospodinom Stojičićem?'' nemojte da nam govorite o preambuli Ustava, nemojte da nam govorite neke floskule o ne znam ni ja čemu. Pitanje je vrlo konkretno. Gospodin Bubalo je konkretno odgovorio na pitanje. Izađite i recite nam. Mi osnovano sumnjamo kakvi su vaši poslovni odnosi sa gospodinom Stojičićem. Mi smo, gospodine Đeliću, krivičnu prijavu protiv vas podneli. Mi vas sada pitamo, vi ste došli da odgovarate pred narodnim poslanicima. Ne možete da budete tako bahati, da vi meni dobacujete dok pričam, ja sam ćutao. Vama postavljam konkretno pitanje - ne očekujem od vas odgovor, vi ne možete da ga kažete - vi umete da zovete ljude noću u šest sati i da onda manipulišete njihovim izjavama. To je vaš manir. Izađite ili nemojte izaći. Mi vas pitamo, da ne bi bilo kako mi svi, poslanici, ne razumemo o čemu se radi: Koje su vaše poslovne veze bile, ili traju - mi to ne znamo - sa gospodinom Stojičićem, koji je jedna od dve grupe koja nije procesuirana za šverc cigareta? Druga je ''Delta'', to nam je jasno - otvorili ste ''Delta siti''. Mi vas pitamo koje su veze sa Stojičićem.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Ivanu Andriću. Reč ima narodni poslanik SPS-a dr Bojan Milovanović. Izvol'te.
Gospodine predsedavajući, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, ja ću, što kažu u mom kraju, da se spustim malo na nivo lokalne samouprave, da vidimo od čega živimo, i da postavim par pitanja u tom kontekstu. Da nam se ne uspava ministar za zaštitu životne sredine, par pitanja postaviću i njemu. Prvo pitanje: Kada će biti usvojen prostorni plan područja posebne namene - Nacionalnog parka Kopaonik i Parka prirode Golija? Podsetiću da je odlukom Vlade Republike Srbije ugovor o pristupanju i izradi plana sklopljen još 2002. godine, da je 2005. godine taj plan bio na razmatranju u lokalnim samoupravama koje imaju, pre svega, interes za usvajanje ovog plana, da je razlog njegovog nedonošenja bio nedostatak strateške procene uticaja prostornog plana na životnu sredinu. U međuvremenu je i to urađeno. Evo, od 2002. do 2007. godine tih planova još uvek nema. Podsećam da je prostorni plan uslov za donošenje nižih planova, koji su uslov da se u ovim nacionalnim parkovima gradi. Pitanje je: Kada će biti doneseni i zašto do sada nisu? Još jedno pitanje: Zašto se najveći stepen zaštite, zabrane i ograničenja odnosi isključivo na teritorije gde su Strategijom razvoja turizma Republike Srbije predviđene najveće investicije? Mi u Raški, Ivanjici, Novom Pazaru, Kraljevu i te kako imamo interes da dođemo do jednog adekvatnog plana koji je za nas od životne važnosti. Još par pitanja, koja su možda više naslovljena na Ministarstvo za infrastrukturu, ne znam kome da postavim ta pitanja, ali su u strogoj korelaciji sa svim ovim pitanjima koja se postavljaju. Ko je nadležan za davanje ostalog građevinskog zemljišta u državnoj svojini u zakup na teritoriji nacionalnih parkova? Podsetiću vas, malopre smo pričali o tome da li Vlada i ministri poštuju Ustav. Reći ću vam da je članom 190. stav 1. tačka 2. Ustava Republike Srbije propisano da opština uređuje i obezbeđuje korišćenje građevinskog zemljišta, pa i onog koji se nalazi u nacionalnim parkovima. Članom 81. stav 4. Zakona o planiranju i izgradnji propisano je da postupak, uslove, način kao i program davanja u zakup ostalog neizgrađenog građevinskog zemljišta u državnoj svojini uređuje opština. Članom 10. stav 1. tačka 3. Zakona o nacionalnim parkovima propisano je da nacionalni park daje u zakup zemljište, ali ne i građevinsko, i objekte kojima gazduje. Zašto je ovo bitno? Dolazimo u situaciju da Nacionalni park Kopaonik uzima ingerenciju opštine Raška, i to isključivo tamo gde je ona zainteresovana da gradi, i ono što je prihod lokalnog budžeta. Ako možete da mi odgovorite na ovih par pitanja. Zahvaljujem.
Zahvaljujem poslaniku Bojanu Milovanoviću. Reč ima ministar ekologije u Vladi Republike Srbije dr Saša Dragin.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, razvijenost jednog društva se, između ostalog, pokazuje i odnosom prema životnoj sredini, prema prirodi, odnosno prema nacionalnim parkovima i dobrima zaštićene prirode. U našoj zemlji postoji negde oko deset posto teritorije koja je zaštićena zakonom, koja se tretira kao priroda zaštićena od strane države i na kojoj niko ne može da radi baš sve što hoće. Kada je ova administracija počela da radi, susreli smo se s velikim problemom nelegalne gradnje u nacionalnim parkovima. Odlučno se borimo protiv toga, bez obzira na to da li je nekom lokalnom moćniku ili nekom širem moćniku u interesu da baš tamo negde ima vikendicu. Velike probleme imamo na Uvcu, Kopaoniku, Fruškoj gori, Staroj planini. Nadamo se da ćemo u našem daljem radu uspeti zajedno sa ministarstvom nadležnim za to, a to je Ministarstvo za infrastrukturu, da se izborimo sa tim velikim problemima. Jako je važno napomenuti da postoji više stepena zaštite životne sredine, odnosno prirode. U prvom stepenu zaštite nije dozvoljen uticaj čoveka. To je stepen zaštite gde žive endemske vrste, koje su zaista specifične za to područje, i gde bi uticaj čoveka mogao nepovratno da ošteti životnu sredinu i posle više ništa nećemo moći da uradimo da to vratimo. Svake godine se u svetu istrebi ili nestane na neki drugi načinveliki broj živih vrsta. Mi moramo da se potrudimo da budemo od onih naroda, od onih nacija koje ne dozvoljavaju da se tako nešto desi. Što se tiče planova za izgradnju u određenim oblastima, pa i u nacionalnim parkovima, to je u nadležnosti Ministarstva za infrastrukturu. U prethodnoj administraciji tadašnja Uprava za zaštitu životne sredine nije pozivana na sastanke. Nažalost, taj trend se nastavio i u ovoj administraciji. Mi insistiramo na tome da u daljem donošenju prostornih planova Ministarstvo zaštite životne sredine mora da igra bitnu ulogu, pre svega, u izradi studija o proceni uticaja na životnu sredinu kada je to potrebno, a u oblasti nacionalnih parkova je to zaista potrebno. Mogu da kažem da imamo dobru saradnju sa Ministarstvom za ekonomiju i sa ministrom Dinkićem, i da nijedna staza, nijedno skijalište neće biti izgrađeno tako što će se iskrčiti šuma, recimo, smreke koja na celom svetu postoji jedino na Kopaoniku, ili na, recimo, Staroj planini. Ma koliko to bilo u interesu bilo koje lokalne samouprave, postoje načini da se prevaziđu ti problemi. Ne mora baš tu da ide ta staza, može i sa druge strane. Radimo dobro na tome. Našli smo rešenje za izgradnju veštačkih jezera na Kopaoniku, za pravljenje veštačkog snega. Našli smo rešenje za problem, recimo, staze "Duboka 2", koja je prolazila kroz zaštićenu zonu. Naći ćemo i za druge probleme rešenje. Problem je u tome što su se u ovoj zemlji u prethodnim vremenima ljudi prvo dogovorili gde će šta da zidaju, pa onda pitali da li će to da ima bilo kakav uticaj na životnu sredinu. Hteo bih da podsetim da, recimo, kroz Nacionalni park Fruška gora prolazi magistralni put. To nigde u svetu nema. Imamo situaciju da se u Nacionalnom parku Fruška gora eksploatišu rudna bogatstva i pri tom se čini nesaglediva šteta tom nacionalnom parku. Imamo probleme sa divljom gradnjom na mnogim mestima. Meni treba snaga i pomoć svih institucija, pa i ovog parlamenta, da se sa tim problemima izborim. Jako ste dobro apostrofirali problem. Ministarstvo za zaštitu životne sredine će to raditi na takav način da se ne ugrozi ekonomski interes zemlje niti lokalnih samouprava, ali ni da se, ni po koju cenu, ugrozi živi svet tamo, pogotovo zaštićene vrste. Ja se zahvaljujem.
Zahvaljujem ministru Draginu. Reč ima narodni poslanik Bojan Milovanović. Izvol'te.
Zahvaljujem. Par komentara na ono što je gospodin ministar rekao. Suština svega ovoga jeste upravo u onome što je ministar pokušao da objasni i u tom pogledu se interesi lokalne sredine i Ministarstva uopšte ne razilaze. Podsetiću da je sam Plan detaljne regulacije turističkog centra i Nacionalnog parka Kopaonik rađen upravo sa ciljem da se zaustavi divlja gradnja. To je jedan od retkih zajedničkih poslova koje je dosovska vlada 2003. godine krenula da radi zajedno sa lokalnom samoupravom. Ministar je bio gospodin Dragoslav Šumarac, inače Raščanin. Podsetiću da je taj plan sveobuhvatno sagledao tu celinu, taj prostor i nazvao bih ga sanacionim planom. Trebalo je da, u skladu s tim planom, krenemo da nešto na Kopaoniku redefinišemo. Od te 2003. godine je prošlo četiri godine i mi ništa od tog plana nismo uspeli da implementiramo. Ono što je vrlo bitno, mi ćemo se stalno sretati sa istim problemima. Nije tačno da se taj segment zaštitara isključivao iz javnih rasprava. Imao sam nekoliko puta prilike, tokom proteklih godina, da na zajedničkim sastancima ukrstim, da kažem, koplja u Zavodu za prostorno planiranje, ali nismo uspeli. Evo o čemu se radi, gospodine ministre. Postavio sam konkretna pitanja, a vi ste mi govorili o skijaškim stazama. Orijentisao sam se na ono što se zove gradsko građevinsko zemljište unutar nacionalnog parka. Opština je svojom odlukom omeđila zonu i ona je nadležna da radi u skladu sa pozitivnim zakonskim propisima. Zašto gospoda koja rade u interesu, pre svega, Vlade i ove države nikako ne mogu da nađu zajednički interes? Danas smo u situaciji da je na Kopaoniku jedino čovek nezaštićen. Nestala su potkopaonička sela - ovde ima gospode iz Brusa i iz potkopaoničkih sela - ljudi gore nema. Mi smo pričali ovde o skijalištima. Nije interes nacionalnog parka samo skijalište. Nacionalni park je i ono što mi treba da gradimo i od čega ona lokalna sredina treba da živi. Niko ne potencira, ja samo kažem hajde da jednom sednemo i da prekinemo nešto što traje pet godina. Već pet godina mi treba da donesemo jedan plan. Mislim da je to već poražavajuće i dolazimo u situaciju da je onaj najprofitabilniji deo naše opštine u ovom momentu balast opštine Raška. Možda je to ružna reč, ali, konkretno, zaduženi smo da povremeno gore pošaljemo smećare, iznesemo đubrište, ako smo u mogućnosti, i da se vratimo dole. Nikakve ingerencije nemamo. Još jedno pitanje. Žao mi je što nikoga nema ovde iz Ministarstva za infrastrukturu. Opet postavljam pitanje: Ko je nadležan za izdavanje građevinskog zemljišta u okviru nacionalnog parka? Ko, Ministarstvo za infrastrukturu? Ne, mislim lokalna samouprava, to i Ustav kaže. To je osnovna nadležnost koja proističe iz Ustava. Ako već nema adekvatnih odgovora, gospodine potpredsedniče, želeo bih da odgovori nadležno ministarstvo, jer ovo nije samo pitanje poslanika, nego je pitanje onih ljudi čije interese zastupam.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Bojanu Milovanoviću. Verovatno ćete odgovor na ova pitanja dobiti pismenim putem. Da li poslanici G17 plus žele da postave pitanja? (Ne.) Da li poslanici DSS - NS - dr Vojislav Koštunica žele da postave pitanje? (Ne.) Da li poslanici DS žele da postave pitanje? Izvol'te, koleginice. Narodni poslanik Daniela Gavrilović-Lovrin.
Poštovane kolege, uvaženi ministri, moje pitanje je za Vladu, u prvom redu za Ministarstvo zdravlja: Kada će Ministarstvo zdravlja preduzeti konkretne mere u cilju izmene zakonskih propisa radi povećanja naknade zarade koju primaju osobe koje su obolele od malignih oboljenja i osobe koje su na održavanju trudnoće? Poslanički klub DS smatra da trenutno zakonsko rešenje, po kome ove osobe primaju 65% svoje plate, nije dobro, da su to mala sredstva za osobe koje se nalaze u ovakvoj situaciji, te bih želela da dobijem u pisanoj formi odgovor kada će Ministarstvo zdravlja preduzeti konkretne mere u cilju obezbeđivanja boljih uslova za život ovih osoba. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Lovrin-Gavrilović Danieli. Reč ima narodni poslanik SRS-a Vjerica Radeta. Izvol'te, gospođo Radeta.
Hvala. Dame i gospodo poslanici, malobrojni ministri, SRS je veoma zabrinuta zbog izuzetno ozbiljnog i, rekla bih, dramatičnog stanja u zemlji. U ovakvoj situaciji, o kojoj sada ne bih da elaboriram jer je svim građanima poznato koji sve problemi trenutno pritiskaju našu zemlju, a svakako najveći problem je rešavanje konačnog statusa Kosova i Metohije, mi, s jedne strane, imamo vrlo neodgovornu i štetočinsku vladu Vojislava Koštunice. Koliko su neodgovorni govori i činjenica da su došla svega dva-tri ministra da se suoče danas sa narodnim poslanicima, naravno, bez predsednika Vlade, kojem je mesto svakako bilo ovde. S druge strane, imamo predsednika države gospodina Borisa Tadića, koji, nažalost, gospodine Đeliću, iako ste vi pokušali ovde da dotrčite da kažete da je on zdrav kao dren, prema podacima koji postoje na VMA, jeste ozbiljno bolestan. To je ono što dodatno brine SRS. Pitanje i nije bilo upućeno vama, gospodine Đeliću, već pitamo gospodina Vojislava Koštunicu, kao predsednika Vlade, odnosno preporučujemo mu da se informiše na Vojnomedicinskoj akademiji o čemu se to zapravo radi jer, prema našim saznanjima, radi se o bolesti koja može i te kako da utiče i na donošenje odluka. Svakako, veoma je neprijatno govoriti o tome. Žao nam je što je to tako, ali, jednostavno, Boris Tadić je predsednik države i on mora, kao javna ličnost, da istrpi čak i ovaj deo koji, naravno, običnom čoveku ne bismo ni govorili niti pominjali. U vezi s onim što je gospodin Dragan Todorović danas na početku govorio o kršenju Ustava Borisa Tadića, možda je on to uradio namerno, ali može to biti i posledica prirode njegove bolesti, čovek je jednostavno zaboravio da je svojevremeno dobio određena dokumenta od bivšeg predsednika Ustavnog suda. Ovo je posebno problematično u svetlu pregovora o konačnom statusu Kosova i Metohije, zato što mislimo da gospodin Boris Tadić, s obzirom na svoje zdravstveno stanje, nije u mogućnosti, ne sme mu biti dozvoljeno da pregovara u ime Srbije, pogotovo ne, ne daj bože, da mu daju nešto da potpiše. Vidite i sami, to i građani Srbije primećuju, da se svakodnevno pojavljuje sa nekim čudnim komentarima kada je Kosovo i Metohija u pitanju. Te spominje neka Olandska ostrva, za koja 90% građana Srbije nije ni čulo, te priča o nekoj fudbalskoj reprezentaciji Kosova. Dakle, očigledno je da su podaci do kojih smo mi došli tačni i to pokazuje gospodin Boris Tadić u svom svakodnevnom pojavljivanju. Moje pitanje je, odnosno još jedanput upozorenje gospodinu Vojislavu Koštunici, da sazna o čemu se radi, da preuzme odgovornost za državu i da, nažalost, moramo da prihvatimo činjenicu da gospodin Boris Tadić, evo, meni je kao čoveku žao njega kao čoveka, ali jednostavno sa tom bolešću ne može da bude predsednik države.
Zahvaljujem gospođi Vjerici Radeti. Vojvođanski poslanici LSV-SVM, narodni poslanik gospodin Radovan Radovanović. Izvol'te, gospodine Radovanoviću.
Hvala lepo, gospodine Mrkonjiću. Ako mi dozvolite, samo jedan komentar. Moj je utisak da ne bi ova skupština mnogo toga uradila da nije vašeg predsedavanja. Ovo iskreno govorim.
Hvala najlepše.
Vidim da su se gospoda ministri privikli, ove fotelje nisu razrađivane odavno, ali evo, brzo ću da izgovorim ovo što sam hteo da pitam. Jedno pitanje za Vladu: Kada je poslednji put na sednici Vlade Republike Srbije na dnevnom redu bilo razmatranje stanja u našoj železnici? Naime, o čemu se radi? Posle rasprave koju smo imali u ovom domu, vezane za zajam Evropske banke za poboljšanje uslova u našem železničkom saobraćaju, pošao sam da vidim, posle svih onih hvalospeva na konto naše železnice koje je izrekao gospodin mr Velimir Ilić, kako to u zbilji izgleda. Železnička stanica u Bačkoj Topoli se samo zahvaljujući zubu vremena razlikuje od one koju je pokojna carica Marija ostavila kada ju je izgradila. Putovanje vozom kroz Srbiju, u drugoj klasi, sa narodom, ne da podseća na one filmove u kojima su režiseri pokušali da predstave kako je to izgledalo početkom prošlog veka, nego je to nešto najgore što sam doživeo. O čemu se radi? To što vozovi kasne i što ne stižu na vreme, to je navika, to se dešava i u drugim zemljama, ali je strašno kako ti vagoni izgledaju, koliko je tu prljavštine i gde ova država tera svoje građane da sede i čime da se vozaju. Imam predlog, a mislim da nema razloga da ga Vlada Republike Srbije ne prihvati, da poslanici ove skupštine i članovi Vlade zajedno odemo da se provozamo drugom klasom i da vidimo šta ta naša železnica pruža našim građanima. Još jedan predlog je da Vlada Republike Srbije obezbedi sredstva za čišćenje jednog vagona - ako ne može, evo, mi poslanici ćemo skupiti novac - pa da zajedno taj jedan vagon očistimo za primer, da pokažemo kako treba da izgleda. Razumem da su potrebni novci za nabavku novih vagona, da je potrebna sila novaca da se poprave te pruge i infrastruktura, ali, brate mili, za kofu vode, za ribaću četku i za šaku praška ne treba toliko novaca. Mislim da je tu pre svega nešto drugo u pitanju i da je to što nam se pojavila žutica premija u odnosu na to šta sve iz onih vagona može da izađe, što se zdravlja građana Republike Srbije tiče. Hvala.
Zahvaljujem narodnom poslaniku gospodinu Radovanoviću. Pretpostavljam da će pitanje biti prosleđeno i odgovor dostavljen u pisanoj formi. Savez vojvođanskih Mađara, Lista za Sandžak, Unija Roma, da li ima pitanja? (Nema. Hvala.) LDP, da li ima pitanja? (Nema.) SPS? Narodni poslanik Željko Vasiljević, izvol'te.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi članovi Vlade, imam tri pitanja za vas. Prvo pitanje: Da li će i kada Ministarstvo finansija, Ministarstvo rada i socijalne politike i Vlada Republike Srbije prihvatiti predlog Udruženja ratnih vojnih invalida Srbije za rešavanje stambenih potreba oko 1.500 ratnih vojnih invalida i članova porodica palih boraca? Našim predlogom se omogućava da Vlada Republike Srbije, zajedničkim ulaganjem sa lokalnom samoupravom i obavezom Ministarstva finansija, u naredne dve-tri godine reši stambene probleme ove populacije. Dosadašnjim načinom rešavanja ovog problema, koji je Vlada propisala, nećemo to rešiti ni u narednih 15 godina. Mislim da je ovo dobar predlog koji je podržalo preko 50 lokalnih samouprava, kao i grad Beograd, i učestvuju u ovoj akciji. Nadam se da će Vlada uskoro naći vremena da o ovom pitanju porazgovaramo. Kada će Vlada Republike Srbije početi da realizuje ugovor iz 1998. godine o davanju 800 stanova Ministarstvu odbrane u zamenu za zgradu u Nemanjinoj br. 9? Moram da kažem da, iako je ugovorom bilo predviđeno da svake godine Vlada Republike Srbije izdvoji 100 stanova, do sada nije izdvojen nijedan. Takođe, kada će Ministarstvo odbrane realizovati obavezu da obezbedi stanove za 37 teških ratnih vojnih invalida, što se rešava po prioritetu i van rang-liste? To je prvo pitanje, sa potpitanjima, pošto se radi o jednoj oblasti. Drugo pitanje: Kada će ministar odbrane prestati da krši Ustav, i to članove 2, 8, 99. stav 5, 139, 200. i 201, iznoseći svoj lični stav i stav svoje političke stranke da Vojska Srbije neće braniti teritoriju Kosova čak ni u slučaju jednostranog proglašenja nezavisnosti bez odluke Ujedinjenih nacija? Naime, ovim članovima Ustava jasno je predviđeno da nadležnost u angažovanju Vojske ima isključivo Narodna skupština Republike Srbije, a ona nije donela nikakvu odluku o tome da Vojska neće učestvovati u odbrani interesa srpskog naroda. Treće pitanje je za gospodina Milana Markovića, ministra državne uprave i lokalne samouprave. Njemu je to pitanje poznato, ali nije odgovorio: Kada će registar udruženja građana i nevladinih organizacija biti preuzet od Ministarstva unutrašnjih poslova i vođen kompletno u okvirima Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu? Zašto vam to govorim? Postoje organizacije koje u svom članstvu imaju više stotina opštinskih organizacija i, s obzirom na to da se njihova evidencija vodi na dva mesta, a i procedura donošenja i sprovođenja odluka se odnosi na Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo lokalne samouprave, one se bitno razlikuju. To nama, koji vodimo organizacije na republičkom nivou, stvara mnoge teškoće jer je donošenje odluka nižih organa organizovanja, kao što su opštinske organizacije, nemoguće po dva različita zakona. Još nešto da vam kažem. Ustavni sud je na osnovu presude ...
Zahvaljujem, gospodine Vasiljeviću. Prekoračili ste već ceo minut. Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Dostaviću vam precizne informacije koje se tiču te kategorije vojnih lica. Dozvolite da iznesem nekoliko elemenata koji se tiču stambene situacije u Vojsci. U budžetu za sledeću godinu je predviđen rekordni iznos za Vojsku od 2,4 % bruto domaćeg proizvoda i sada, kada Vojska više nije na onom bivšem saveznom nivou, na nivou Srbije i Crne Gore, već je republička institucija, ulazimo u usklađivanje određenih prava i bivših pripadnika oružanih snaga. S jedne strane, to je usklađivanje u penzionom sistemu, što su prava naših građana. S druge strane, sa istom stručnom spremom i istim iskustvom pripadnici oružanih snaga su imali nešto slabiji materijalni položaj od pripadnika Ministarstva unutrašnjih poslova i pitanje je kako to izmeriti. Određeni napredak je već napravljen i svi će se složiti, pa i MUP, da je tu bilo potrebno određeno usklađivanje. Što se tiče stambenog pitanja, Vlada Republike Srbije je usvojila program od milijardu dinara subvencija za dobijanje stambenih kredita za pripadnike oružanih snaga. To je najveći iznos koji je ostvaren od demokratskih promena. Očekujemo da ćemo biti u stanju da rešimo nekoliko stotina stambenih problema. U pravu ste, to je daleko od onoga što je potrebno, ali mislim da je značajan prvi korak. Takođe ste u pravu, u prethodnom sazivu, za vreme vlade dr Zorana Đinđića, i ja sam učestvovao u dogovoru između Vlade i Vojske oko objekta u Nemanjinoj, koji se, kao što svi građani mogu da vide, dosta brzo privodi kraju. S druge strane, vojnici s pravom kažu: pa dobro, to se uradilo, to je predato, a gde su stanovi? Ovih milijardu dinara je prvi korak da se ti problemi reše. To nije kraj, očekujem da ćemo u godinama koje dolaze pokazati prioritet koji dajemo jednoj instituciji, koja nije samo trošak nego je i investicija u našu budućnost, jer bezbednost je preduslov normalnog ekonomskog života. Hvala.
Zahvaljujem gospodinu Božidaru Đeliću, potpredsedniku Vlade. Reč ima ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu gospodin Milan Marković. Izvol'te, gospodine Markoviću.
Gospodine poslaniče Vasiljeviću, vi ste potpuno u pravu. Već duži niz godina, praktično od dva zakonska propisa, jedan je iz 1982, drugi iz 1990. godine, udruženja građana i društvenih organizacija, koje i danas formalno-pravno postoje kao društvene organizacije, vode se u dva različita registra: jedan u Ministarstvu unutrašnjih poslova, drugi u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. To je, naravno, neodrživo stanje. Kod nas se vodi oko 13.200 društvenih organizacija i drugih oblika udruživanja građana, a zaista nemamo podatak o tome koliko ih se vodi u Ministarstvu unutrašnjih poslova. Zbog toga smo novim zakonom o udruživanju, koji od 2000. godine pokušavamo da donesemo i napokon ćemo ga doneti, predvideli da se ceo registar vodi u Ministarstvu za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Takođe predviđamo, to je veoma važno i zbog organizacija u čije ime vi istupate, da će preregistracija biti oslobođena svih administrativnih troškova. Dakle, država preuzima kompletan trošak preregistracije. Svi obrasci će biti dostupni, biće pružena sva logistička pomoć kako bi se postupak preregistracije odvijao na način koji najmanje ugrožava postojeće društvene organizacije a buduća udruženja građana. Taj zakon o udruženjima se nalazi ovde u proceduri i, evo, čim ga Narodna skupština usvoji, u najkraćem mogućem roku će se izvršiti preregistracija i preuzimanje celog registra iz Ministarstva unutrašnjih poslova u naš registar. Mi smo želeli da vas obavestimo da su izvršene odgovarajuće pripreme koje se tiču budućeg registrovanja, tako da će to biti i ono što se u ovom momentu zove gavernment, odnosno što je segment tog jednog gavernmenta, dakle, rekao bih, najsavremeniji mogući način komunikacije udruženja sa ministarstvom. Očekujem da će naši građani u budućnosti ostvarivati svoje pravo na udruživanje u većoj meri nego što je to sada, slobodnije nego što su to činili do sada, a pretpostavljam da se slažete sa mnom, na opšte zadovoljstvo i države i građana. Hvala vam.
Zahvaljujem gospodinu ministru. Reč ima narodni poslanik Željko Vasiljević.
Prvo ću gospodinu Milanu Markoviću da kažem da sam potpuno zadovoljan njegovim odgovorima. Efikasnost njegovog ministarstva u procesu vođenja ove evidencije, u procesu davanja rešenja o organizaciji, daleko je veća nego Ministarstva unutrašnjih poslova. Zbog toga moja inicijativa i jeste da se ubrza ova procedura, da se što pre preuzme registar iz Ministarstva unutrašnjih poslova koje je vrlo neefikasno u ovoj oblasti, verovatno zato što više i ne vidi svoju nadležnost u tome pa želi da se reši tog posla što pre. Nama koji vodimo brojne organizacije sa mnogo opštinskih organizacija to stvara gotovo nepremostive probleme. Sada, gospodine Đeliću, samo jedno razjašnjenje. Vi ste ovde pričali uglavnom o rešavanju stambenih potreba aktivnih vojnih lica, odnosno pripadnika Vojske Srbije. Međutim, ja sam u svom govoru apostrofirao 1.500 ratnih vojnih invalida i članova porodica palih boraca koji u trenutku stradanja nisu bili profesionalni vojnici. Problem rešavanja njihovog stambenog pitanja je daleko teži i veći od problema koje ima Ministarstvo odbrane jer je briga o njima prebačena Ministarstvu rada i socijalne politike. Nažalost, ovo ministarstvo nema moć, nema zakonskih instrumenata da se bavi rešavanjem ovih problema. Zbog toga je Udruženje ratnih vojnih invalida, koje na osnovu iskustva u onome što se dešavalo prethodnih 15 godina u ovoj oblasti tvrdi da nam zaista, po toj dinamici, za rešavanje problema ovih 1.500 ljudi treba više od sto godina,predložilo da lokalna samouprava obezbedi infrastrukturu i građevinsko zemljište oslobođeno svih davanja, da ratni vojni invalidi, odnosno korisnici stanova, snose trošak izgradnje stanova, a da država Srbija preuzme obavezu plaćanja kamate na kredite koje će ova lica uzeti. Po našoj proceni, to bi bila obaveza, otprilike, oko milion i po evra godišnje za državu, s tim što bi država imala obavezu da nađe finansijsku instituciju koja će kreditirati ovu izgradnju. To znači da bi ova populacija dobila stanove u vrednosti od 300 do 400 evra po kvadratnom metru i u narednih 20 godina otplaćivala građevinsku vrednost, a država bi imala obavezu da obezbedi finansijsku instituciju i da snosi troškove kamate. Mi smo ubeđeni u to da će ovakvom akcijom ova populacija u roku od dve do tri godine apsolutno zadovoljiti sve svoje potrebe za stanovima i da je ovo zaista jedini način da ovaj problem rešimo. Mislimo da predlog Vlade Republike Srbije, naročito gospodina Koštunice, gospodina Ilića i gospodina Lalovića, koji su 2006. godine obećali da će država svake godine izdvajati od četiri i po do pet miliona evra za rešavanje stambenih problema, u ovim političkim okolnostima nije moguć i želim da mi ovde javno odgovorite da li ćete se založiti da ovaj projekat zaživi, da li će Vlada pružiti podršku ovom projektu. Hvala.
Zahvaljujem poslaniku Vasiljeviću. Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Želim da kažem da je to pitanje poznato, o tome smo već raspravljali. Dva elementa su tu. Prvo, znate da je Vlada usvojila Nacrt zakona o socijalnom stanovanju. Taj nacrt zakona će se naći pred Skupštinom, nadam se, veoma brzo - on je već u proceduri. Tako, ako mogu da sugerišem, pogledajte taj zakon, čini mi se da je tu mesto jednom takvom programu. Što se tiče finansijske konstrukcije, mislim da imamo jedan broj osetljivih socijalnih grupa za koje mora da se nađe rešenje. Naša zemlja, ako pogledate i zakon o budžetu za sledeću godinu, postepeno ima više sredstava da rešava i te probleme. Ne želim javno da obećam da ćemo to rešiti sledeće godine, ali se javno obavezujem i predlažem vam, pošto ste očigledno razradili ceo koncept, da ga prosledite meni i ministru Ljajiću, mićemo to razmotriti i pozvati vas na diskusiju da vidimo kakvi su mehanizmi. Apelujem na vas da pogledate Zakon o socijalnom stanovanju, da ga tu uvrstimo. Hvala.
Zahvaljujem potpredsedniku Đeliću i ministrima na učešću u prepodnevnom radu sednice. Nastavak sednice je u 15.00 časova. Pozivam šefove poslaničkih grupa odmah na sastanak kod predsednika Dulića. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Obaveštavam Narodnu skupštinu da će se raditi i posle 18.00 sati, do završetka ove tačke dnevnog reda. Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, iz poslaničkog kluba SRS. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, meni je žao što u svom izlaganju moram da se vratim na pitanja koja su postavile gospođica Nataša Jovanović i gospođa Vjerica Radeta, ali sam isprovociran nastupom gospodina Rajka Đurića i žao mi je što on trenutno nije ovde. Naime, zdravstveno stanje bilo kog funkcionera države ne može biti privatna stvar, mora biti javna stvar i građani Srbije moraju znati kakvo je zdravstveno stanje svakog od ljudi koji vode ovu državu. Ne pričamo mi ovo zato što nas raduje ako je to o čemu pričamo tačno. Naprotiv, žao nam je ako je to tako, ali građani Srbije moraju da znaju i naravno da su, zajedno sa svima nama, zabrinuti ako su te informacije tačne. Moram da podsetim sve vas ovde da je Srbija trenutno u jednoj teškoj situaciji, da se vode ti pregovori oko statusa Kosova i Metohije,daj bože u budućnosti da nijedan predsednik nema takvu odgovornost, odgovornost te vrste koju ima danas aktuelni predsednik Srbije. Zbog toga je vrlo bitno da građani Srbije znaju o kakvim je zdravstvenim problemima reč kod predsednika Srbije i da li to eventualno može da utiče na pregovore u kojima se Srbija trenutno nalazi. Moram takođe da podsetim i gospodina Đurića, možda on nije pratio događaje na političkoj sceni Srbije u proteklih sedam godina, da je predsednik takozvane demokratske vlade gospodin Đinđić sve članove Vlade 2001. godine vodio na zdravstvene preglede. To neki od današnjih ministara znaju jer su i tada bili ministri, u toj Vladi. Bila je ideja, i ta ideja je na mestu, da svi članovi Vlade prođu kroz te zdravstvene preglede i da javnost Srbije zna ko će Srbiju voditi u narednom periodu. Nažalost, ti lekarski izveštaji o zdravstvenom stanju tadašnjih ministara nikada nisu stigli pred ovu skupštinu niti pred javnost Srbije. Ja sam zbog toga i promenio karakter svog pitanja i pridružujem se onome što su govorile gospođica Nataša Jovanović i Vjerica Radeta. Znači, moje pitanje je isto kao i njihovo. Hvala.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, hajde da budemo korektni prema tački dnevnog reda koju smo pokušali da organizujemo - da se postavljaju pitanja iz nadležnosti premijera i ministara i da na njih dobijete odgovore. Vi ste postavili pitanje premijeru, pitanje je postavljeno od gospođice Nataše Jovanović, a potom je postavljeno od strane gospođe Vjerice Radete, sada je postavljeno od vas. Odgovor na to pitanje će doći. Ja vas molim da poštujete dostojanstvo govornice za kojom stojite i dostojanstvo Narodne skupštine kada postavljate pitanja koja se tiču zdravstvenog stanja, koje apsolutno jeste privatna stvar. Dobićete odgovor na poslaničko pitanje u roku koji je predviđen Poslovnikom. Ja vas sada molim da postavljate pitanja koja su iz nadležnosti rada premijera, odnosno ministarstava. Sledeća na dnevnom redu je poslanička grupa SPS. Da li se neko javlja za reč? (Da.) Za reč se javlja narodni poslanik Vidoje Jovanović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, želim da postavim direktno pitanje Vladi Republike Srbije i ministru gospodinu Velimiru Iliću. Daću kratko uvodno obrazloženje. Predstavnici Vlade Republike Srbije i Vlade Republike Srpske dogovorili su se oko izgradnje mosta na reci Drini između Republike Srbije i Republike Srpske, odnosno Bosne i Hercegovine, i to između opštine Ljubovija i Bratunca. Konkretne dogovore vodili su gospodin Velimir Ilić, ministar za infrastrukturu, i Nedeljko Čubrilović, ministar za saobraćaj i veze Republike Srpske. Od tog momenta do dan-danas snimljena je situacija, zatim je izvršena geologija, hidraulični proračun i, od strane CIP-a, zajedno sa Ministarstvom za infrastrukturu, sklopljen je ugovor o izradi projekta. Do sada je urađen generalni projekat i on je prosleđen Republičkoj revizionoj komisiji na ocenu. Međutim, ocena će za sada biti negativna iz jednog razloga, što Republika Srbija nije potpisala međudržavni sporazum sa Republikom Srpskom, ali tu će verovatno biti potrebna i saglasnost Bosne i Hercegovine. Imajući u vidu da su opštine imale svoj deo obaveza, izradu generalnog plana, odnosno izmene i dopune, opština Ljubovija je pristupila izmenama i dopunama generalnog plana i plana detaljne regulacije za mesto gde će se graditi most. Da bismo izbegli neke političke manipulacije kakve sada kruže - da je razlog taj što opštine Bratunac i Ljubovija kasne sa nekom dokumentacijom - želim ovde konkretno da postavim pitanje Vladi Republike Srbije i resornom ministru. S obzirom na to da smo već jednom zvanično pisali, a uputili i urgenciju, sada konkretno pitam: Kada će Vlada, odnosno resorno ministarstvo, odnosno država Srbija potpisati međudržavni sporazum o izgradnji mosta na reci Drini između Ljubovije i Bratunca, da bi se pristupilo izradi urbanističkog akta, davanju odobrenja i izradi idejnog i glavnog projekta? Drugo pitanje se odnosi na Ministarstvo zdravlja. Uredbom broj 42 iz 2006. godine Ministarstvo zdravlja je predvidelo plan mreže zdravstvenih ustanova. U 2007. godini bilo je najave da će ova uredba pretrpeti određene izmene. Po toj uredbi, u Mačvanskom okrugu, znači po planu, Dom zdravlja Ljubovija je uvršćen sa stacionarom. Direktor, odnosno Upravni odbor našeg doma zdravlja, uputio je Ministarstvu zdravlja dopis sa molbom da se, s obzirom na to da smo imali porodilište, da imamo i tehničke i kadrovske uslove, postojeća uredba izmeni u delu kada je u pitanju mreža zdravstvenih ustanova Mačvanskog okruga, da umesto "Doma zdravlja Ljubovija sa stacionarom" stoji "Dom zdravlja Ljubovija sa stacionarom i porodilištem kapaciteta 30 mesta". Da li je ova izmena moguća? Hvala.
Zahvaljujem. Poslanička grupa G17 plus - nema pitanja. Poslanička grupa Demokratska stranka Srbije - Nova Srbija - dr Vojislav Koštunica - nema pitanja. Poslanička grupa Demokratska stranka? Reč ima narodni poslanik Munir Poturak. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, kolege poslanici, dame i gospodo, poštovani ministre, hteo sam da iskoristim priliku da obavestim potpredsednika Vlade i ministre o holding preduzeću "Vojin Popović" u Novom Pazaru, koje je već duže vreme u stečajnom postupku. Postoji dokumentacija da je ovo preduzeće nezakonito dovedeno u stečaj i želim da ukažem koliko je ono važno za opštinu Novi Pazar. Pre svega, gotovo sva preduzeća u Novom Pazaru su otišla u stečaj, radnici su ostali bez svojih akcija, bez socijalne nadoknade, oko 24.000 radnika se nalazi na zavodu za nezaposlene, a najviše je onih radnika koji su ostali bez posla u procesu stečaja. Radnici preduzeća "Vojin Popović" već osam meseci štrajkuju glađu. Potpuno su zapostavljeni od onih koji su nadležni da se reaguje u ovoj situaciji. Neko privatno obezbeđenje je pokušalo 5. oktobra da ih izbaci, a tek kada su se radnici koji štrajkuju glađu tamo polili benzinom, onda su radnici tog nekog obezbeđenja napustili to mesto. I dan-danas radnici štrajkuju glađu, mediji ih ne prate, lokalna samouprava ne prati i nijedna državna institucija nije reagovala u ovom slučaju. Ovde imam kompletnu dokumentaciju, koju sam hteo da podelim prisutnima, iz koje se tačno vidi da je preduzeće otišlo nezakonito u stečaj. Imam dopis Odboru za privatizaciju i molbu u ime svih tih radnika da gospodin potpredsednik Đelić i ministar ekonomije gospodin Dinkić prime delegaciju, i moje prvo pitanje je: Kada mogu da prime delegaciju predstavnika preduzeća "Vojin Popović" i njihove pravne zastupnike? Drugo pitanje je u ime udruženja građana koje vodi evidenciju koliko ima vozila u Srbiji sa crnogorskim tablicama registrovanim do odvajanja Srbije i Crne Gore. Pitanje je: Da li će se dozvoliti da se u Srbiji registruju vozila koja su uvezena dok su Srbija i Crna Gora bile u zajedničkoj državi? Hvala vam.
Zahvaljujem. Ispred poslaničkog kluba SRS reč ima narodni poslanik Nebojša Stefanović. Izvolite.
Dame i gospodo, nadam se da će se vratiti ministar Bubalo, pošto svoje prvo pitanje upućujem njemu, a vezano je za donošenje novog zakona o zaštiti konkurencije. Interesuje me da li je istina da Vlada predviđa da se novim zakonom o zaštiti konkurencije izbor članova Saveta i predsednika ove institucije biraju na isti način kako su se birali i članovi Državne revizorske institucije, što će se faktički na kraju svesti na to da vladajuća većina izabere svoje članove ovog saveta, pa tako o bilo kakvoj vrsti nezavisnosti zaista nećemo moći ni da govorimo. Drugo pitanje postavio bih potpredsedniku Vlade Božidaru Đeliću, koji je danas govorio o tome da Evropska unija želi mir, da želi da se proširuje i da je to nešto dobro za Srbiju. Postavio bih pitanje: Da li EU želi mir i na Kosovu, odnosno mir u Republici Srbiji svojim zalaganjima da se Kosovo i Metohija izuzmu iz sastava Srbije, što čine ministri inostranih poslova najvećih sila Evropske unije? Takođe, da li to što Evropska unija želiproširenje na veći broj zemalja podrazumeva da EU želi da otme Srbiji Kosovo i Metohiju, tako da bi više članova ušlo u njen sastav, pošto smatramo da EU svoje zalaganje sada usmerava potpuno u suprotnosti sa interesima Republike Srbije? Na posletku, pitanja koja su postavile moje kolege vezana za zdravstveno stanje Borisa Tadića nisu bila zlonamerna. Kao što ste imali priliku da vidite, u velikom broju demokratskih zemalja sveta, a često se pozivate na primer SAD, američki predsednik ima obavezu da svoje zdravstveno stanje do detalja elaborira i predstavi javnosti. Taj izveštaj sadrži najširi mogući spektar pitanja i odgovora, kao što su: stanje sluha, vida, prethodnih povreda, čak navode i njegovu težinu, visinu, stanje po pitanju alergija, stanje kičme, srca, krvnih sudova, da li pije neke lekove, vitamine, da li puši cigarete, konzumira alkohol. Oni čak navode i da predsednika SAD povremeno bole leđa. To je suština ovog pitanja, ne da se nekome naruga ili da mu se nanese šteta, već upravo iz razloga da javnosti to bude dostupno, da svaki građanin može s tim da se upozna. I to nije vezano samo za predsednika republike. Lično mislim da u budućnosti svaki narodni poslanik, svaki ministar, svaki nosilac javne funkcije treba da preda izveštaj o svom zdravstvenom stanju i da to bude jedna normalna civilizovana praksa, da se vidi da li će taj čovek, u trenucima koji dolaze za Srbiju, na kraju krajeva čak i u najregularnijoj situaciji, moći svoj mandat da obavlja na način kako mislimo da treba da ga obavi u interesu svih građana. To je pitanje koje upućujem. Hvala vam.
Zahvaljujem. Da li poslanička grupa SPS još ima pitanja? (Da.) Narodni poslanik Svetlana Kitić. Izvolite.
Poštovano predsedništvo, uvažene kolege, ministre, imam dva pitanja. Drago mi je da ste došli pošto ministarka sporta nije tu. Prvo pitanje: Kako Ministarstvo sporta, odnosno Vlada Srbije štiti naše klubove koji ne pristaju da igraju sa šiptarskim klubovima? Naime, bili smo svedoci, RK "Kikinda" je u januaru ove godine odbio da igra protiv RK "Vlaznimi" i bio kažnjen s godinu dana neigranja, a ni Ministarstvo ni Vlada nisu stali u njegovu odbranu. S obzirom na to da mi sportisti, sa našim takmičenjima, branimo našu zemlju i celovitost naše zemlje, pitam: Šta će učiniti Ministarstvo omladine i sporta i Vlada Republike Srbije da zaštite naše klubove, da ih međunarodne sportske organizacije ne kažnjavaju? Što se tiče drugog pitanja, gospodine Cvetkoviću, možda ću biti malo dosadna, opet ćemo o našim bebama i opet ću da vas pitam: Zašto još uvek nije ukinut, ili makar smanjen, PDV na opremu i hranu za bebe? Majka sam troje dece, često putujem i svedok sam da su mnogi proizvodi daleko skuplji ovde kod nas nego, recimo, u Italiji, Nemačkoj i Španiji. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima ministar Cvetković. Izvolite.
Hteo bih da dam odgovor i prokomentarišem problematiku PDV-a na opremu za bebe. Čini mi se da se ovde, u stvari, vrlo često mešaju dva značajna pitanja. Jedno je pitanje populacione politike, koja podrazumeva čitav niz aktivnosti i mera da se, s jedne strane, podstakne rađanje dece i da se, s druge strane, finansijski podrže oni koji se odluče na taj korak, da im se olakša. Dakle, to je cilj koji zaista stoji pred našom državom. S druge strane, pojavljuju se zahtevi za ukidanje PDV-a na opremu za decu i to pitanje se izjednačava sa ovim prvim. U Ministarstvu finansija su pravljene analize sa željom da utvrdimo da li je tačno da bi skidanje PDV-a na bebi opremu zaista dovelo do povećanja nataliteta i poboljšanja pozicije roditelja i zaključili smoda to nije slučaj. Do tog zaključka smo došli upoređujući mere koje su druge zemlje u tom istom pogledu preduzimale da povećaju natalitet i ispostavilo se da bi od takve mere, koja bi bila linearno primenjena na sve, najviše koristi, praktično, imali oni koji se bave uvozom te opreme, ili proizvodnjom i trgovinom, koji bi to jedva dočekali, i koji stoje iza te ideje oko smanjenja PDV-a i čvrsto je podržavaju. Vlada Republike Srbije je, na osnovu inicijative koja je pre nekoliko meseci već bila pokrenuta, razmatrala to pitanje i došla do zaključka da je pitanje populacione politike jedno od nacionalnih ciljeva i interesa. Ministarstvo finansija je participiralo jednom svojom analizom, kojom je razmotren čitav niz mera u tom domenu, pri čemu samo ukidanje PDV-a nema kapacitet da reši taj problem. Zbog toga molim narodne poslanike da se koncentrišu i daju predloge u smislu rešavanja problema koji zaista stoji pred nama ali ne u smislu ukidanja PDV-a, što eventualno i može doći u obzir ako ukupna analiza pokaže da to jeste način za rešenje. Naše analize za sada ne govore pozitivno u tom smislu, tj. ukidanje PDV-a u tom kontekstu ne omogućava rešenje tog problema. Mnogo bi bolje bilo da taj iznos, koji bi nastao kao posledica ukidanja PDV-a, ne ide linearno kao svima isti, već da se usmeri na ugrožene kategorije stanovništva. S druge strane, treba imati u vidu, ovo sada nema veze sa populacionom politikom, da ukidanje PDV-a na bilo koji artikal u osnovi predstavlja neku vrstu rušenja jedinstva poreskog sistema i da se na taj način ostvaruje deficit u prilivima. Takvi predlozi bi morali, ako se izolovano posmatraju, da budu praćeni predlozima za povećanje PDV-a na nekim drugim stavkama, uključivo i ukupnu stopu PDV-a, kako bismo ostvarili neto neutralni efekat. Zbog toga, da rezimiram, pozivam poslanike da razmatramo pitanje populacione politike, da se pitanje PDV-a ne posmatra izolovano, već samo u sklopu tog ukupnog problema, a da se njemu pristupi tek ukoliko se u ukupnom sagledavanju zaključi da to ima nekog smisla. Kažem da mi, za sada, mislimo da postoji niz drugih, mnogo boljih mera nego što je ukidanje PDV-a. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Svetlana Kitić, dodatno pitanje ili komentar. Izvolite.
Gospodine ministre, ja bih vas samo još nešto pitala. Da se ne ponavljam, pošto ja uporno ovde svaki dan - i pre neki dan sam, kada je bio Svetski dan deteta, uporno pričala o deci - ali pokažite makar tim pokušajem da se smanji PDV da država brine o deci. Ako ste već smanjili PDV na računare, ja vas pitam: Ko će raditi na tim kompjuterima kada mi svakim danom postajemo sve starija nacija? Znate da smo četvrta nacija na planeti po starosti. Nestajemo. Pokažite makar malo pozitivnog razmišljanja kada je porodica u pitanju. Hvala.
Zahvaljujem. Ministar Cvetković, odgovor na dodatno pitanje. Izvolite.
Podržavam ovaj drugi deo u smislu da je sada jasno da se ovde ne radi o PDV-u, već o želji da se vodi što efikasnija populaciona politika. Prema tome, Ministarstvo finansija to potpuno podržava i svojim kapacitetom će učestvovati u izgradnji te politike. Upoređivanje tipa ''ako ste mogli da smanjite kod jedne stavke, možete i kod druge'' u osnovi daje mogućnost da se to kaže za bilo šta: ako smo mogli kod onoga, možemo i kod ovoga; ako možemo kod ovog, možemo i kod onog. Zbog toga ja, ponavljam, podržavam nacionalnu politiku, podržavam sve napore u smislu porasta nataliteta, populacije itd., ali vas molim da zaista razumete da to nije u korelaciji sa PDV-om. Dakle, kada bi se pitanje populacione politike time moglo rešiti, sve zemlje u Evropi bi to lako uradile uvođenjem nultog PDV-a. Nasuprot tome, naše analize pokazuju da je pitanje opadanja populacije jedno od vrlo ozbiljnih, ne samo u našoj zemlji. Sa izuzetkom svega nekoliko zemalja, kao što su Francuska i neke skandinavske zemlje, većina drugih zemalja ima negativnu stopu; mi se nalazimo među njima, čak ne na poslednjem mestu. Sve te zemlje preduzimaju čitav niz mera, sa manje ili više uspeha, ali te mere nisu vezane za smanjenje PDV-a jer, kada bi to bio slučaj, onda bismo to rešili. Još jednom da zaključim: populaciona politika - da, smanjenje PDV-a - da, ali ako se pokaže da je to mera. Do sada se to nije pokazalo u našim analizama. Ukoliko neko želi, Ministarstvo finansija je spremno da da analizu koju je uradilo vezano za onaj raniji slučaj.
Zahvaljujem. Komentar narodnog poslanika Svetlane Kitić. Izvolite.
Želela bih da mi odgovor pošaljete u pisanom obliku, da bih to shvatila. Ovo što hoću da kažem, nije pitanje upućeno vama, nego verovatno premijeru Vojislavu Koštunici, koji je javno obećao patrijarhu svetom da će biti ukinut porez: Zašto dajete narodu lažno obaveštenje? Hvala.
Zahvaljujem. Poslanička grupa DS, narodni poslanik Miroslav Martić. Izvolite.
Gospodine predsedniče, uvaženi ministri, kao što znamo, situacija u Srbiji je, kada je u pitanju odlaganje, odnosno deponovanje smeća, jako teška. Moje pitanje je upućeno ministru Saši Draginu. Prema informacijama koje imam Ministarstvo zaštite životne sredine je pripremilo predlog izgradnje regionalnih sanitarnih deponija, pa me interesuje da li takav predlog postoji, odnosno da li je takav koncept utvrđen, jer su postojeće deponije svojim kapacitetom verovatno već nadišle ono što je planirano. S druge strane, problem obezbeđenja novih lokacija je veliki problem u Srbiji. Drugo pitanje je vezano za jedan konkretan projekat, koji je započela užička opština, zajedno sa još deset opština Zlatiborskog i Mačvanskog okruga. Taj projekat je započet 2004. godine, a to je izgradnja prve regionalne sanitarne deponije u jednom selu blizu Užica koje se zove Duboko. Taj projekat je vredan negde oko 12.000.000 evra. Bivše ministarstvo je, tu moram da ga pohvalim, kao i gospodina Acu Popovića, pomoglo izgradnju te regionalne deponije, finansiralo je izgradnju projekta i obezbedilo početna sredstva. U poslednje dve godine, koliko ja znam, na tome nije urađeno ništa ili skoro ništa. Užička opština je obezbedila lokaciju, rešila imovinsko-pravne odnose, uradila projekat, formirala javno preduzeće i situacija je sada otprilike takva. Dakle, moje pitanje je: Da li ovo ministarstvo planira da pomogne nastavak realizacije ovog projekta? Mislim da će se bez pomoći Ministarstva za zaštitu životne sredine on teško moći realizovati, bar ne u naredne dve-tri godine.
Zahvaljujem. Ministar Dragin, izvolite.
Zahvaljujem na jako dobro postavljenom pitanju. Problem upravljanja otpadom u Srbiji je izuzetno veliki. To svi znamo i građani to najbolje primećuju po raznim divljim deponijama i đubretu koje se gomila u našoj zemlji. Ministarstvo za zaštitu životne sredine, prema projektu koji je izrađen, a podrazumeva formiranje 26 regionalnih deponija u celoj Srbiji, sistemski rešava taj problem preko sufinansiranja projekta izgradnje regionalnih deponija, a jedna od njih je i regionalna deponija u Užicu. Taj projekat se finansira na sledeći način: deo sredstava obezbeđuje lokalna samouprava, a adekvatan deo sredstava, to su mečingrant projekti, obezbeđuje Fond za zaštitu životne sredine. Što se tiče same deponije u Užicu, za nju je izvršena eksproprijacija zemljišta, napravljen je projekat izgradnje i mi imamo sredstva spremljena na računu Fonda za zaštitu životne sredine da sufinansiramo taj projekat onog trenutka kada na namenskom računu za izgradnju deponije opština Užice obezbedi adekvatan iznos sredstava. Možete da računate da će u roku od nedelju dana, koliko je potrebno da to prođe kroz Trezor, Fond sklopiti ugovor i uputiti rešenje za sufinansiranje te deponije kada opština Užice pokaže svoja sredstva. Što se tiče samih deponija, jako je važno da kroz projekte deponija ne pravimo samo rupe u koje se baca đubre. Moram da kažem da đubre više ne predstavlja teret - đubre je zarada. Otpad više nije samo nešto što treba da se pokopa u zemlju, zatrpa i zaboravi. Jako je važno da se kroz sistemske zakone, a zakon o upravljanju otpadom i zakon o upravljanju ambalažom i ambalažnim otpadom, predlog koji će se, u vrlo kratkom vremenu, nadam se u roku od mesec ili dva dana, naći ovde na raspravi, definiše i, između ostalog, šta se s kojim otpadom radi. Ne možemo sebi da dozvolimo bacanje, recimo, ulja u kanalizaciju kad ono može da se iskoristi za pravljenje dizel goriva, ne možemo da dozvolimo da aluminijumski otpad ide na deponiju kada može da se koristi za razne stvari. Podsetiću da je 95% cene jedne konzerve bilo kog gaziranog pića sama konzerva, a samo 5% cene je ono što je u njoj. Ili, recimo, plastični otpad koji se nalazi svuda, gde god pogledate, po našim rekama, nacionalnim parkovima, u jezeru na Adi... Od njega reciklažom mogu da se prave nove flaše ili bilo šta što je od polivinil-hlorida. Takođe veliki problem, vezan za proizvodnju papira, može da se reši na taj način što će se sav otpad od papira prikupiti, da ne govorim šta je sa staklenom ambalažom i sl. Sve to će biti rešeno za, ja se nadam, kratko vreme, kroz implementaciju zakona o upravljanju otpadom i upravljanju ambalažnim otpadom. Još sam hteo da kažem da ćemo uvek pre podržavati one projekte regionalnih deponija koji u sebi budu implementirali i strategiju razdvajanja, odnosno reciklaže. Na takav način dobićemo u lokalnim samoupravama, prvo, nova radna mesta, ljude koji će raditi te stvari. Druga stvar, sama komunalna usluga odnošenja smeća će biti i efektivnija i jeftinija jer otpad neće završavati na đubrištu, nego će ga taj koji ga prikuplja prodavati kao sekundarnu sirovinu. Ono što je takođe jako važno, to je da kroz edukaciju stanovništva, kroz medije, kroz nevladine organizacije dobijemo jedan sistem u kome će i građani pokazati svoju odgovornost i odlaganje otpada vršiti na adekvatan način. Zahvaljujem na pitanju.
Poslanička grupa SRS, narodni poslanik dr Paja Momčilov. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, članovi Vlade, kao što vidimo, ovde je relativno mali broj predstavnika naše Vlade. Čovek, kad to gleda, može da ima različite ideje zbog čega se tako radi. Fudbalska reprezentacija Jugoslavije je neslavno prošla i onda su nam rekli: kakav vam je fudbal, takva vam je reprezentacija. Kakva je reprezentacija vlade, takva nam je i vlada. To možemo slobodno da kažemo. Ne govorim u kvalitativnom pogledu, da vređam pojedince ovde, nego govorim o kvantitativnoj zastupljenosti članova Vlade. Moj je hendikep što sam lekar i, logično, treba da postavim pitanje iz zdravstva. Ovde nema nikoga iz Ministarstva zdravlja. Nemojte mi kazati da ministar nema dva svoja sekretara, da nema gomilu pomoćnika koji su mogli biti ovde i koji bi verovatno mogli nešto i da odgovore. Naravno, polazim od toga da je zdravlje i kvalitet života nešto što je najveća društvena vrednost. Moj je hendikep što opet imam posla s Vladom koja ulaganje u zdravstvo tretira kao potrošnju, to smo čuli i malopre od gospodina Cvetkovića. Oni koji teže Evropi i koji su za evroatlantske integracije odavno su shvatili da je ulaganje u zdravstvo ulaganje u održivi razvoj. Tu mi ne možemo u samom startu da se složimo, imamo veliki problem. Ja pitanje postavljam premijeru. Zašto? Iz dva razloga. Prvi je zbog ozbiljnog stanja u kome se zdravstvo nalazi i, još važnije, zbog stanja zdravlja našeg naroda. O čemu se radi? Ugrožen je biološki integritet ovog naroda. Kako se to vidi? Svake godine 30.000 ljudi više umre nego što se rodi. Svake godine sa tla Srbije nestane varošica od 30.000 ljudi. Zbog čega? Prvo, zbog bele kuge. Drugo, zbog epidemije hroničnih nezaraznih bolesti: kardiovaskularnih i malignih oboljenja. Od 2000. godine na ovamo u stalnom je porastu oboljevanje i smrtnost od kardiovaskularnih oboljenja, a isto važi i za maligna oboljenja. Sedam godina nakon sankcija i rata, kada imamo i pomoć Evropske zajednice koja kaže da je u srpsko zdravstvo uloženo deset milijardi evra ukupno, sa našim i njihovim sredstvima, a oni su, kažu, devedeset miliona evra uložili u naše zdravstvo, vi kažete i više, ja se slažem i sa tim, onda se postavlja pitanje zbog čega se to događa. No, ono osnovno što me nagoni da postavim pitanje premijeru je što ministar zdravlja na sva naša pitanja odgovara da je sve bilo katastrofalno i da sad dižemo sve ispočetka. Moje pitanje glasi: Imate li nameru da otvorite projekte koji su jedan od glavnih generatora izvora korupcije u srpskom zdravstvu? Zašto to niste uradili? Imam jedan odgovor od potpredsednika Vlade, koji je lakonski i neistinit. Molim da konkretno odgovorite: Hoćete li otvoriti te projekte na način kako smo tražili? To je moje pitanje.
Zahvaljujem. Odgovor će stići u pisanom obliku. Izvolite, potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Mislim da smo jutros o toj temi, doduše u globalu, već razgovarali. Pitanje je: Šta se dešava sa donacijama, ko ih troši, kako ih troši, u koje namene? Mislim da je to pitanje na mestu. Već sam vam rekao da ćemo, posle potpisivanja, sledeće nedelje, okvirnog sporazuma o instrumentu za pretpristupnu pomoć u iznosu od 986,7 miliona evra, organizovati javnu debatu i doći u Parlament da izložimo postojeće planove. Pre nego što se odrede prioriteti, koliko novca će se usmeriti u koju instituciju, u koji pravac, naravno, u okvirima evropskog budžeta koji su zadati, doći ćemo u Narodnu skupštinu i o tome razgovarati s vama. Jer, to nije ničiji novac pojedinačno, to je novac koji EU dodeljuje našoj zemlji za sve njene građane. Zbog toga on mora da prođe javnu raspravu. Isto tako, naša zemlja je primila značajan iznos donacija i sve informacije o njima se nalaze na sajtu Ministarstva finansija. Jedan sektor je u potpunosti posvećen donacijama i međunarodnoj pomoći, gde možete videti sve projekte, ko ih finansira, koje su namene i ko je zadužen za to. Poštovani narodni poslanici, ukoliko imate bilo kakvo pitanje oko bilo koje donacije, slobodno se obratite. Evo, mi ćemo dostaviti i u pisanoj formi celu listu projekata koji su trenutno aktivni i koji su završeni. Moram da kažem da je integritet sistema izuzetno važan. Ne bih hteo ni na koji način da omalovažavam naše susede iz Rumunije, ali zbog toga što posle ulaska u EU nisu uspeli da utanače sistem agrarnih plaćanja, a to je jedna specifična agencija koja se sprema i kod nas, ono što su dobili u budžetu ne mogu da potroše jer jednostavno administrativno nisu spremni. To je kapacitet koji moramo da gradimo. Samo ne želim da uđem u bilo kakvu polemiku. Više puta, kada govorimo o zdravlju i zdravstvu, postavljalo se pitanje zdravlja predsednika Republike Srbije Borisa Tadića. (Iz sale: Kako je?) Odlično je. Pitao sam se odakle našim kolegama radikalima toliko brige za zdravlje. Mislim da znam zašto. Zato što je juče desna ruka predsednika Vladimira Putina, gospodin Poltavčenko, koji vodiCentralni, moskovski rejon Ruske Federacije, izjavio da je Vladimir Putin prihvatio poziv našeg Borisa Tadića da dođe i poseti Srbiju, ali je rekao da će to uraditi i da čestita predsedniku Tadiću kada pobedi na izborima. Na taj način se jasno vidi, a ja znam da to ne može da se svidi nekima: jasno je gde je podrška Rusije. Poslednja stvar koju želim da kažem je da predsednika Srbije ne biraju ni Rusi ni Amerikanci, nego građani Srbije i Boris Tadić će pobediti na izborima. Hvala.
Dr Paja Momčilov ima pravo da komentariše odgovor. Izvolite, doktore.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine potpredsedniče Vlade, vašim odgovorom naravno ne mogu biti zadovoljan, jer to sam i reklamirao. Vidite o čemu se radi. Molio sam da mi se odgovori koliko je projekata na temu zdravlja na kojima se u Srbiji radilo do 2000. godine završeno, a na koliko se u ovom momentu radi. Šta sam tražio? Naziv projekta, ko je finansijer - donacije ili kredit, ko je nosilac projekta, budžet projekta sa specifikacijom izvršilaca i sredstva koja su dobili, ko je završio evaluaciju i kako glasi. Katastrofalni su rezultati reforme srpskog zdravstva. Zašto? Zato što nije zaustavljeno oboljevanje od najtežih hroničnih bolesti, a sada se čak ponovo javljaju i epidemije zaraznih bolesti, što nije tipično za razvijenu zemlju, a nemamo sankcije. Ti su rezultati katastrofalni i moramo da preispitamo ovakve projekte. Projekata je bilo. Trideset projekata je prošlo, u toku je izrada 65 projekata u ovom momentu. Vi ste odgovorili da na sajtu možemo videti spisak projekata. Da, sada smo prvi put, posle naše intervencije, videli koji su to projekti. Tamo vidimo samo sume koje su izdvojene. To su promašeni projekti. Tipičan primer za takav promašaj je skandalozni projekat transfuzije krvi, koji je započet 2002. godine i koji je trebalo da omogući da se reafirmiše naša fabrika za frakcionisanje plazme i da se ojača naš sistem transfuzije. Uloženo je sedam miliona evra. Sada nam Vlada i Ministarstvo zdravlja predlažu novi projekat iz istog ovog. Traži se ponovo da se radi projekat modernizacije centra za plazmu. Tu se traže silne pare za nešto što se apsolutno zna. Želim samo da vas podsetim, u maju 2004. godine je Odbor za zdravlje i porodicu ove skupštine jednoglasno doneo odluku da je projekat, onako kako je zamišljen, štetan. Tražimo da vidimo projekte, tražimo ljude koji su potrošili pare. Vi ste, gospodine Đeliću, igrom slučaja bili i u prethodnoj Vladi kada se raspravljalo o zloupotrebi budžetskih sredstava građana Srbije, kada su na račun jedne banke ''bačena'' sredstva namenjena za Crveni krst i dobrovoljno davalaštvo krvi i kupovali se aparati koji se, normalno, dobijaju kao donacija. To su primeri tipičnih zloupotreba. A šta se dogodilo ljudima koji su ukazivali na ovako nenamensko trošenje i poreskih obveznika Evrope i građana Srbije? Dogodilo se da su proganjani. Gospodin Steva Požega iz Novog Sada, dobrovoljni davalac krvi, koji je 173 puta dao krv i koji je javnom tužiocu dao materijale o korupciji u Zavodu za transfuziju krvi Novi Sad, morao je da daje izjavu u SUP-u Novi Sad. Fadil Delić iz Prijepolja, koji je isto ukazivao na zloupotrebe, odgovarao je za navodnu uvredu. Dr Rada Smiljanić, vrhunski transfuziolog, morala je da demisira sa mesta šefa odeljenja da bi na njeno mesto došao urolog. To je skandalozno. To radite i to je mehanizam kroz koji ste verovatno do sada trošili pare stranih donatora, a sada ono što je kredit i što su budžetska sredstva naših građana. Prema tome, molim vas da vidimo imena i da vidimo budžet, kao što je bilo dato, jednom ste se prevarili, pa je izašao na videlo budžet jednog projekta Svetske banke o četiri bolnička centra: Valjevo, Zrenjanin, Pirot i Kraljevo. Tamo imate taksativno nabrojana sredstva, koliko dobijaju konsultanti, koliko ko dobija i za šta je utrošeno. Da li je to utrošeno na predviđeni način, mi ne znamo i to nas interesuje. To kažite, a to morate da pokažete, jer je situacija u zdravstvu katastrofalna. Ministru zdravlja ne postavljam pitanja. Zašto? Zbog toga što je on treći put ovde i pokazao je šta zna. Onaj ko ga drugi put uzima za ministra, pored svega ovoga – e, pa on je odgovoran. On je odgovoran za zdravlje srpskog naroda koje je u ovom trenutku žalosno. Molim vas, otvorite projekte jer uspešnost reformi, kažu vaši patroni, zavisi od javnosti i od svesti onoga ko implementira te reforme, da li ima odgovornost prema svom narodu. Morali biste da imate minimalnu odgovornost i da jasno odgovorite na ovo što vas pitam, a ne ovako. Meni je odgovoreno: možete doći kod nas da pogledate detalje. Ne, mene to ne interesuje kao Paju Momčilova, mene interesuje da svaki građanin, kada pritisne dugme i ode na sajt, može da vidi gde su potrošene njegove pare. Hvala.
Zahvaljujem. Narodni poslanik Dejan Mirović je sledeći na redu da postavi poslaničko pitanje. Izvolite.
Dame i gospodo, guverner Jelašić je u Nišu, 24. juna ove godine, izjavio da budžetski deficit iznosi oko 2,5 posto BDP-a ili oko pedeset milijardi dinara. Guverner je tvrdio da je siguran u to da njegov stav dele MMF i EU. Takođe, 2. jula ove godine, u intervjuu za ''Privredni pregled'', guverner je ponovi svoju procenu: ''Jedno je sigurno, deficit nije 13,7 milijardi dinara, to znaju i političari i Vlada. Bilo bi mnogo bolje da se iskazuje pravi deficit i da se zna na čemu smo''. Zatim, guverner iznosi svoju procenu da ćemo imati budžet za koji samo Vlada tvrdi da je minus 13,7 milijardi, a ceo svet će tvrditi suprotno. U tom kontekstu, guverner je u intervjuu za ''Politiku''9. septembra ponovio da je budžetski deficit oko pedeset milijardi dinara. Dakle, kada uzmemo u obzir donošenje novog budžeta i ove podatke, postavljam pitanje ministru Cvetkoviću: Ko je iznosio tačne podatke u vezi sa budžetskim deficitom, vi ili guverner? Pitanje za gospodina Đelića: Kako se zove ruski premijer, ruski ministar odbrane, potpredsednik Vlade, ministar spoljnih poslova, ko je od njih ta desna ruka o kojoj ste pričali? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Premijer Zubkov, dobar prijatelj. Kad sam bio ministar finansija, radio je na sprečavanju pranja novca i imao je takav uspeh da je predsednik Vladimir Putin prepoznao njegov učinak. Potpredsednik Vlade i ministar finansija Kudrin, odličan prijatelj, koga sam sreo pre tri nedelje u Vašingtonu ili, pak, drugi potpredsednik Vlade Ruske Federacije, koji se zove Žukov. Njegov otac je preveo Nušića na srpski. I ne samo to, bio je i predsednik srpsko-ruskog kluba prijatelja u domenu književnosti pre nekog vremena. Ministar spoljnih poslova je gospodin Lavrov. Hoćete li još neke? Video sam bar dvadesetak čelnih ljudi. Gospodin u Vladi koji je zadužen za nas, više puta je došao od strane administracije predsednika, znači, desna ruka u administraciji Kremlja, koji je zadužen za Centralni rejon Ruske Federacije - Moskva i region, to je 48.000.000 stanovnika i 60% ukupnog ekonomskog potencijala Ruske Federacije - gospodin Poltavčenko, koji je posetio Beograd u maju ove godine. Mi smo ga posetili u julu, posle smo imali još jedan sastanak s njim, u Sočiju i u Moskvi, u oktobru ove godine. To je čovek koji je desna ruka predsednika Vladimira Putina u Kremlju. Moram da kažem da je takva podrška Borisu Tadiću izuzetno važna, ali predsednika ne bira niko osim građana Srbije. Predsednik Srbije će dobiti podršku građana i svi dobro znamo da se sadašnji i budući predsednik Republike Srbije zove Boris Tadić. Hvala.
Izvolite, narodni poslanik Dejan Mirović. Oprostite, ministar finansija bi želeo da da odgovor. Molim vas, postavljena su dva pitanja. Potpredsednik Vlade je dao odgovor, ministar finansija će dati sada odgovor, pa ćete potom vi da govorite. Izvolite.
Želim da dam odgovor. Prilikom postavljanja pitanja ovde su bili neki citati. Izostavljen je samo jedan citat MMF-a, gde je, nakon misije koja je trajala dve nedelje, konstatovano da su do trenutka pregleda budžeta i izvršenja budžeta za 2007. godinu, oni utvrdili da budžet posluje sa suficitom. Ne bih se upuštao u to ko je u pravu a ko nije, već bih želeo da kažem kakva jeste faktička situacija u budžetu, sa budžetskim prihodima i rashodima, i to zaključno sa današnjim danom. Prvo, zaključno sa prvih deset meseci ove godine, ukupni prihodi budžeta Republike Srbije iznosili su 477.468.000.000 dinara, a ukupni rashodi 438.316.000.000 dinara, što znači da je budžet, prema našoj metodologiji, deset meseci ove godine završio sa suficitom od 39.152.000.000 dinara. Od desetog meseca do današnjeg dana, znači ovih 20 dana jedanaestog meseca, ako se posmatra na principu priliva, znači onoga što ulazi u budžet kao sredstva koja se prikupe, i odliva, dakle onog što ide kao plaćanje iz Trezora, mi imamo suficit od nekoliko milijardi, dodatnih. Znači, do današnjeg dana, praktično do juče, mi i dalje održavamo ovako visoki suficit koji ste videli. Do kraja godine ćemo verovatno ući u deficit jer obično u decembru dolazi do većih plaćanja i većih priliva, ali je sada već gotovo sasvim izvesno da će budžet, po našoj metodologiji, za 2007. godinu završiti sa suficitom, a što ćete imati prilike da vidite u završnom računu za 2007. godinu. Što se tiče odnosa sa MMF-om i njihove metodologije, tu zaista postoji jedna određena razlika. MMF neke stavke koje mi smatramo da nisu deo tekućih odliva, smatra da jesu, a neke koje oni ne smatraju da su tekući prilivi, mi smatramo da jesu, tako da to, u izvesnom smislu, poboljšava sliku budžeta kada se gleda prema našoj i njihovoj metodologiji. Međutim, moram da kažem da je za prvih deset meseci visina suficita, koja je ostvarena prema našoj metodologiji, ako bi se čak primenila i metodologija MMF-a, i dalje bismo ostali u suficitu, što su oni i konstatovali. To je bilo vezano za budžet za 2007. godinu, na koji se i odnosilo pitanje. Što se tiče budžeta za 2008. godinu, o njemu neću sada da raspravljam. Imaćemo mogućnosti da o tome raspravljamo u periodu koji je pred nama. Hvala.
Zahvaljujem. Izvolite, narodni poslanik Dejan Mirović, komentar ili dodatno pitanje.
Veoma kratko pitanje za gospodina Đelića: Ako već govorite o Rusiji, zašto onda ne pomenete saopštenje Ministarstva inostranih poslova povodom štrajka glađu Vojislava Šešelja? U tom smislu vidite kome Rusija daje podršku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Počinjemo ponovo redom. Da li manjine žele poslaničko pitanje? (Ne.) Poslaničko pitanje - narodni poslanik Vladan Batić, potom narodni poslanik Dušan Bajatović. Izvolite.
Gospodine predsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri, ovo je pitanje za ministra infrastrukture, koji, nažalost, nije prisutan, ali svejedno. Dakle, kako objašnjava ovaj papir koji nosi naslov: Pregled aktivnih investicionih objekata? To je papir sa sednice Upravnog odbora ŽTP-a. Između ostalog, da li može da nam objasni šta znači stavka pod rednim brojem 283 - Izgradnja hale "Delta maksi" u Čačku. Kakve veze ŽTP ima sa halom "Delta maksija"? A ovo je već za Ginisa! Molim vas, slušajte ovo. Ovo je odluka o nabavci materijala i izvođenju arhitektonskih, građevinskih i zanatskih radova na staničnom WC-u u železničkoj stanici Kraljevo. Predračunska vrednost je dva i po miliona. Ali, nije gotovo. Onda sledi druga odluka, a nju je potpisao mr Milanko Šarančić, on je direktor Javnog preduzeća ŽTP, o nabavci materijala i izvođenju radova na vodovodu, kanalizaciji i termotehničkim instalacijama na staničnom WC-u u železničkoj stanici Kraljevo. Predračunska vrednost je dva miliona. Pa onda ide treća odluka, o nabavci materijala i izvođenju elektroenergetskih radova na staničnom WC-u u železničkoj stanici Kraljevo - milion dinara. Kol'ko vidite, još nije završen WC na železničkoj stanici u Kraljevu. Bilo bi smešno da nije tužno. Onaj ko se smeje, on je neodgovoran. Vi se smejete, gospodine iz DS-a, sve vreme. Vama je smešno. Vi se šegačite, dok masa ljudi nema krov nad glavom. Ovo je 75.000 evra za još nedovršeni WC. Pitanje je: Kako se troše pare poreskih obveznika Srbije, za kakve namene? Namerno sam uzeo ovaj primer jer je on slika i prilika Srbije danas - stanični WC.
Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović, ispred SPS-a.
Poštovane kolege poslanici, jedan mali komentar, ukoliko mi predsedavajući to dozvoli. Mislim da je bio krajnje neprimeren način na koji je gospodin Božidar Đelić pravio kampanju predsedniku Srbije Borisu Tadiću. To nije posao ministara, nemojte da se ljutite, gospodo. Nije bio primeren ni način na koji je prozivano zdravstveno stanje Borisa Tadića, ali nije ovde posao potpredsednika Vlade da izigrava navijača. Nemojte da se ljutite, mislim da je ta primedba ipak krajnje suvisla. Iako je od Bože, mnogo je. O privatizaciji smo danas malo pričali. Tri su krupne stvari ostale na dnevnom redu, a to su EPS, NIS i vojna imovina. Moje pitanje je: Da li možemo na idućem sastanku koji nam je obećao predsednik Skupštine, kada budu nadležni ministri ovde, da dobijemo na uvid, kao poslanici, da se ne bismo informisali iz sredstava javnog informisanja i raznih međusobnih podmetanja iz vladajuće koalicije, podatke o jasnoj strategiji privatizacije NIS-a, EPS-a i pristupu prodaji vojne imovine? Za koje namene, na koji način,makar u načelu da znamo o kojim se modelima radi. Znam da Vlada za to nije nadležna, ali bih voleo, ukoliko je moguće, da dobijemo informaciju i dokle je stigao postupak vezan za stečajnu mafiju. I, ukoliko je to moguće, da nam gospoda ministri putem Agencije za privatizaciju dostave koliko je privatizacija u Srbiji poništeno, po kom osnovu, a naročito nas interesuju oni slučajevi u kojima nisu ispoštovani investicioni programi i u kojima nisu ispoštovani socijalni programi prema radnicima. Mi smo prošli put hteli da podnesemo izvesne izmene Zakona o radu. Moram da vam kažem, pritužbe koje stižu od radnika govore da ih poslodavci danas, potpuno po zakonu, maltretiraju mimo obaveza koje su preuzele da će ih držati godinu, dve, tri, pet na tom poslu, tako što rade ovde, ili rade onde, ili ne rade poslove koje su radili u skladu sa svojom strukom, ili ih sele u druge fabrike i slične stvari. Kako se to radi? Radi se po zakonu. To znači da savremeni poslodavac, dakle, po zakonu maltretira radnike. Dalje, želim da pomenem obećanje ministra Đilasa, a ono je glasilo da ćemo dobiti prioritete za NIP. Nisam dobio informaciju da se bilo šta iz NIP-a planira u kapitalne investicije, a i ministar Velimir Ilić se žalio da nema njegovih projekata u NIP-u, pa ne znam, dakle, šta to konkretno znači. I jedno pitanje za ministra finansija. Nije dobro što nemamo agrarni budžet upravom smislu te reči. Isto tako bih hteo gospodina ministra da pitam nešto mimo onoga što je naša uvažena koleginica Borka Vučić pitala o plasmanu sredstva. Mi ovde praktično imamo sve strane banke, izuzimajući jednu ili dve, a i one nisu čisto domaće, možda jedna; druga koja nije čisto domaća je Komercijalna banka za koju je rečeno da neće biti prodata. Imam konkretan podatak da je u ukupnim bankarskim bilansima 18,5% sopstveni kapital, a da su poverena sredstva 81,5%. S obzirom na to da većina tih banaka jesu registrovane kao domaće banke, ali da su im centrale negde drugde, mene interesuje da li danas možemo govoriti o formiranim bankarskim oligopolima u saradnji sa Narodnom bankom Srbije. Jer, ukoliko oni postoje - e, onda teško da uskoro možemo govoriti o smanjenju kamatnih stopa i o boljem plasmanu prema privredi. Koliko sam upoznat, bankari su prošle godine, u odnosu na prethodnu godinu, ostvarili 127%više profita, što znači da su u odnosu na prethodnu godinu zaradili šesnaest i po miliona dinara više. Prema tome, ovde banke dobro rade, rade sa visokim kamatnim stopama, dozvoljeni su im visoki plasmani prema stanovništvu bez obzira na 40% obavezne rezerve i niko nije izašao sa ovog tržišta. Mislim da su ovo pitanja koja su veoma ozbiljna. Hvala.
Zahvaljujem. Poslanička pitanja DS-a? (Nema.) Poslanička pitanja SRS-a? Narodni poslanik Zvonko Mihajlović. Izvol'te, gospodine Mihajloviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, uzimajući u obzir ono što sam od svojih kolega prethodnika čuo, što se odnosi na zdravstveno stanje predsednika Republike gospodina Borisa Tadića, a vezano je za redovno obavljanje njegove predsedničke dužnosti, kao nekoga ko živi na Kosovu i Metohiji, ova informacija me je jako zabrinula. Shodno najavama koje nam stižu iz Vašingtona i Brisela, a tiču se završetka procesa pregovora, rešavanja konačnog statusa Kosova i Metohije, i najavama koje govore da će status KiM biti nepovoljno rešen po Srbiju, iako je proces pregovora u toku, albanski pregovarački tim, čiji kostur čini albanska teroristička vrhuška, otvoreno najavljuje da će najkasnije u februaru naredne godine u kosovskom parlamentu jednostrano proglasiti nezavisnost Kosova i Metohije. Pripadam onima koji su se zalagali za striktnu primenu Rezolucije 1244 Saveta bezbednosti UN iz razloga što je pomenuta rezolucija jedini garant da je Kosovo i Metohija sastavni i neotuđivi deo Republike Srbije i onima koji su se protivili da naš pregovarački tim sedne za isti sto sa dokazanim teroristima i na taj način amnestira njihove zločine. Da apsurd bude veći, pregovori su otpočinjali, jednom na dan obeležavanja godišnjice masakra 14 srpskih žetelaca u Starom Gracku i, drugi put, na dan 17-martovskog pogroma Srba, što verujem da nije slučajno. Međutim, šta je - tu je. Ono što je činjenica, to je da je srpski pregovarački tim pokazao veliku kooperativnost i iskrenu želju za pronalaženjem rešenja. Velika prednost srpskog pregovaračkog tima u odnosu na albanski pregovarački tim, koji podršku dobija pre svega od SAD i dela zemalja Evropske unije, leži, pre svega, u činjenici da je Kosovo i Metohija vekovna srpska teritorija, kroz vekove nastanjivana srpskim življem, te da albanska populacija, koja trenutno predstavlja većinu, koju je stekla zahvaljujući višedecenijskoj politici i etničkom čišćenju Srba, ne polaže nikakvo istorijsko pravo na južnu srpsku pokrajinu. Lično verujem da će se o pitanju rešavanja konačnog statusa Kosova i Metohije razgovarati još dugo i dugo, te stoga naš pregovarački tim mora da bude u punom sastavu i na najvišem nivou. Vi znate da u slučaju sprečenosti u obavljanju dužnosti, u ovom slučaju zbog bolesti, predsednika Republike po Ustavu zamenjuje predsednik Parlamenta. Međutim, smatram da bi svaka promena u sastavu pregovaračkog tima bila štetna po našu pregovaračku poziciju. Hvala vam.
Reč ima ministar finansija gospodin Mirko Cvetković, odgovor na pitanja gospodina Bajatovića. Izvinjavam se što nisam reagovao pravovremeno. Izvolite gospodine ministre.
Odgovor na pitanje vezano za banke. Konstatacija da je, ukoliko ovde postoji oligopolska struktura, to jako loše i da je to razlog zašto su krediti skupi, u osnovi jeste ekonomski potpuno tačna jer upravo oligopolske strukture izazivaju probleme i onemogućavaju konkurenciju. Međutim, informacija koju ima Ministarstvo finansija u pogledu strukture bankarskog tržišta ne ukazuje na postojanje bilo kakvih monopolskih ili oligopolskih struktura, a ja ću vam sada dati određene kvantifikacije iz kojih mi izvlačimo zaključke. Prvo, na našem bankarskom tržištu posluje 36 banaka, dakle relativno veliki broj, kao što ćete i sami zaključiti - ne radi se o tri, četiri ili pet, već, kao što sam rekao, o 36 nezavisnih pravnih lica. Unutar tog broja 36, u devet banaka država poseduje nekakvo učešće: u četiri banke je u većinskom vlasništvu, kod dve banke je u većinskom vlasništvu zajedno sa EBRD-om, kad se zajedno skupe, i u tri banke ima manjinsko vlasništvo ali značajni udeo, znači radi se o preko 20% a ne o recimo 0,5%. Dakle, od 36 banaka mi imamo svoj uticaj u devet. Vlasnici onih ostalih 27 su iz različitih zemalja, Francuske, Austrije, Grčke itd. Tako da nije velika verovatnoća da bi te matične banke mogle da naprave neku oligopolsku strukturu, uz to da svih ovih 36 banaka imaju nešto preko 2.500 organizacionih jedinica širom države, bilo da se radi o filijalama ili o nekim drugim, nižim oblicima organizacije. Iz ovih podataka koje sam izneo ispostavlja se da je verovatnoća o postojanju oligopolskih struktura mala, a Ministarstvo finansija nema ingerencije niti prava da vrši kontrolu bankarskog sistema. Očekujemo, tačno je isto tako, da bankarski sistem ostvaruje značajne profite i to je verovatno i razlog zašto se povlače krediti od svojih matičnih banaka. Međutim, posmatrajući neke druge tržišne strukture, može se zaključiti da je u bankarskoj industriji konkurencija mnogo više prisutna nego u tim drugim strukturama. Hvala.
Hvala, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović.
Zahvaljujem, gospodine ministre, na odgovoru, ali i sami ste rekli da nemate jasnu mogućnost da utvrdite da li postoji oligopolska pozicija, nego ste izneli statističke podatke. Ali, evo, ja ću vam reći, kao čovek koji se i sam doskora bavio sopstvenom firmom, u praksi ti oligopoli postoje. Kako? Tako što se oni na tržištu, uz toleranciju Narodne banke Srbije, prosto dogovaraju o visini kamatnih stopa. Kad odete u banku da razgovarate, svi kažu kako su jako veliki rizici, pa na osnovu tih rizika vam svi nazidaju kamate, pa nam obrađuju kredit, pa to nazidaju. Sve to košta, ali šta je suština stvari? Građani vraćaju kredite preko 97-98%, čini mi se. Isto to radi naša privreda. U čemu se onda ogleda taj rizik? Dakle, govorim iz prakse. U ovom momentu ne baratam doslednim ekonomskim podacima. Ali, o čemu se može govoriti? Može se govoriti o tome da u Srbiji praktično imamo najveći stepen povraćaja kredita, i građanstva i privrede. Svi bankari sa kojima razgovarate, pri kraju godine svi se nešto dogovaramo sa svojim bankama, dobili su naređenje da povećaju plasmane i profite. Šta to znači? To znači da na našem tržištu njima dobro ide, bez obzira na to što Narodna banka traži 40% depozita za većinu sredstava. Molim vas, o čemu ja sad ovde hoću da pričam? O nedostatku našeg bankarskog sistema. Mislim da se ovde nismo razumeli, gospodine ministre. Oni barataju sa 81,5% sredstava koji su povereni tim bankama. Pa, to su valjda naše pare. Sledeće. Nisam zadovoljan vlasničkom strukturom banaka. Nije u pitanju samo da li je vlasnik država, nego i domaći privredni subjekti. Nekad se to znalo, vlasnici banaka su bili domaći privredni subjekti, dok nismo došli do aranžmana sa Svetskom bankom i MMF-om, kad je sve nestalo u stečaju. Neću se vraćati na taj stečaj, nadam se da ćemo zaista dobiti podatke o stvarnoj situaciji oko stečaja četiri-pet naših najvećih banaka. Ono što mene zabrinjava jeste što država nije našla za shodno, to možda nije najbolje pitanje za ministra finansija, ali ovde, nažalost, ne vidim nikog drugog kome bih ga uputio: zašto mi, ljudi, nemamo domaću razvojnu banku? Ako su sve ove banke, koje posluju ovde kao domaće, u stvari strane banke, njima je cilj samo profit. Mi u ovom momentu, po mom mišljenju, gospodine ministre, nemamo nijedan ozbiljan mehanizam osim Narodne banke, čiji posao nije da plasira sredstva, kojim možemo na tržištu da intervenišemo kao država. Mislim da se mi oko ovih stvari nismo dobro razumeli. Kad tome pridodamo da stvarnog ubiranja sredstava iz domaće proizvodnje, one prave industrijske proizvodnje, u čemu smo imali rast, i nema (jeste da smo imali suficit u poljoprivredi i sl.), možemo da konstatujemo, bez obzira na proklamovani rast bruto društvenog proizvoda, da mi sa tom strukturom rasta ne možemo da budemo zadovoljni. Moram da priznam, sa osam-devet milijardi evra koliko ćete imati na raspolaganju ove godine u budžetu, vi ne možete da govorite o pravim reformama u Srbiji. Još kad tome pridodamo (nažalost, ovo nije rasprava o budžetu) da taj budžet ni prošle, ni pretprošle, ni ove godine nije razvojni budžet, onda mi u državi imamo ozbiljne probleme strukturne prirode. Ako ovde neko očekuje da dobije dve milijarde evra, koje će plasirati preko NIP-a, možda u izbornoj godini, od prodaje Naftne industrije Srbije, jer sam tako razumeo ministra Đilasa, onda ja postavljam pitanje: Da li je moguće raditi ozbiljne projekte u infrastrukturi, oblasti energetike i sl., a da pri tome nemamo jasnu strategiju? Nema je ni Velja Ilić, nisam je čuo od ministra energetike, nisam je čuo čak ni od ministra poljoprivrede. Prema tome, mislim da bi trebalo, ako već hoćemo da budemo ozbiljni kao što je namera u ovom parlamentu, da u razgovorima sa Vladom isterujemo ovu priču na čisto, a da ministri jedan po jedan, ili po dva-tri, pa je onda to normalan razgovor, dođu sa mogućnošću da pre toga obaveste poslanike o kapitalnim projektima koje planiraju da urade u svojim ministarstvima. Prvo bi bilo dobro da se takvi razgovori održe sa odborima, da nadležni odbori pozovu svakog ministra pojedinačno, pa da ministri pripreme materijale za sastanke u matičnim odborima, a onda da se materijali sa tih odbora dostave, makar putem nekog sajta ovde u okviru Skupštine, svim zainteresovanim poslanicima kako bismo bili dobro pripremljeni i da, umesto o dnevnopolitičkim stvarima, na ovakvim raspravama, u prisustvu ministara, i umesto da navijamo za jednog predsedničkog kandidata, u stvari kvalifikovano raspravljamo o onome što najviše interesuje građane. Hvala.
Molim da pitanje narodnog poslanika Zvonka Mihajlovića bude prosleđeno Vladi kako to procedura zahteva. Ponovo idemo redom. Savez vojvođanskih Mađara - Lista za Sandžak - Unija Roma Srbije, da li želi da postavi poslaničko pitanje? (Ne.) Demokratska stranka? (Ne.) Nema javljanja po Poslovniku, takav je dogovor. Samo pitanja, ako ih imate. Narodni poslanik Laslo Varga - Vojvođanski poslanici. Izvol'te, gospodine Varga.
Poštovani potpredsedniče, gospodo ministri, dame i gospodo narodni poslanici, želeo bih da postavim jedno poslaničko pitanje gospodinu Markoviću. Naime, posle uvođenja višestranačja 1992. godine donet je novi Zakon o državnoj upravi. Član 41. tog zakona je omogućio Vladi da područje i sedište upravnih okruga odredi bez bilo kakvog ograničenja. Iste te 1992. godine Vlada je donela Uredbu o obrazovanju upravnih okruga. Tom uredbom je Adu, Kanjižu i Sentu, dakle tri bačvanske opštine, Vlada pripojila Severnobanatskom okrugu, naravno sa ciljem da se podeli to područje, na kojem većinu čini mađarsko stanovništvo. To je tada bilo, nažalost, legalno. Naravno, nije bilo legitimno, nije bilo pravedno, čak je bilo besmisleno i neracionalno, ali je barem bilo legalno. Godine 2005. donet je novi Zakon o državnoj upravi kojiu svom članu 39. utvrđuje da je Vlada dužna da, kada utvrđuje područje upravnih okruga, to radi na način ''da ono omogući racionalan i delotvoran rad okružnih područnih jedinica organa državne uprave''. Dakle, od 2005. godine Vlada ima jedno ograničenje. Kada je Vlada 2006. godine donela Uredbu o upravnim okruzima, inače je ta uredba stupila na snagu 7. marta, onda je tom uredbom ponovo ove tri bačvanske opštine pripojila Severnobanatskom okrugu. Nažalost, tada je ovo već uradila protivzakonito i protivustavno, zato što je Vlada, jednostavno, ovom citiranom odredbom Zakona o državnoj upravi to morala da uradi na način da se, još jednom želim da citiram - ''omogući racionalan i delotvoran rad okružnih područnih jedinica organa državne uprave''. Na januarskim izborima Demokratska stranka je osvojila 9.668 glasova na teritoriji ove tri opštine, dakle, samo malo manje od jednog celog mandata. Moram reći da se građani tih opština osećaju prevarenim. Naime, prošlo je više meseci od formiranja Vlade, a nažalost ova nepravda i dalje nije ispravljena. Moje pitanje ministru za državnu upravu i lokalnu samoupravu glasi: Kada će Ministarstvo, na čijem ste čelu, inicirati kod Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo da pripremi izmene ove uredbe da bi se napokon uskladila sa zakonom? Jer, jednostavno, ovo sada već i nezakonito stanje je, ja mislim a i vi ćete se složiti, dalje neodrživo. Naravno, u suprotnom, srećom sada se formira Ustavni sud Republike Srbije i inicijativa poslanika SVM će biti da se obratimo Ustavnom sudu sa ciljem da pokrenemo postupak za utvrđivanje, ocenu ustavnosti i zakonitosti ove uredbe Vlade Republike Srbije, ali bi mnogo bolje bilo da Vlada na jednoj od narednih sednica izmeni ovu uredbu i da ove bačvanske opštine vrati tamo gde im je mesto - u Bačku. Hvala vam.
Hvala, gospodine Varga. Ministar Milan Marković ima reč.
Zahvaljujem. Moram priznati da sam u ovoj skupštini za ovih šest meseci verovatno bio najviše od svih kolega ministara. Igrom slučaja bilo je nekih devet predloga zakona koje sam ja branio pred narodnim poslanicima. I gospodin Varga je uvek pominjao Demokratsku stranku. Sada gospodin Laslo Varga mene pita kada ću ja, odnosno Ministarstvo da insistira kod Sekretarijata za zakonodavstvo, na čijem čelu se nalazi funkcioner DSS-a, da on pokrene nešto da radi. Ja ću vam odgovoriti šta mogu da odgovorim, ali vidim da je ovo čista politika jer vi verovatno imate nešto protiv Demokratske stranke. Ja nisam ušao u ovu skupštinu da biste vi spominjali Demokratsku stranku. Slobodno recite. Gospodin Balinovac je ispred Demokratske stranke Srbije i stvarno nije problem da ga pitate jer sa njim imate dobru saradnju. Sada ću reći vezano za ovo. Zaista je neozbiljno politizovati pitanje upravnih okruga. Upravni okruzi služe da bi se obavljali određeni poslovi državne uprave izvan sedišta organa državne uprave. Vlada uredbom obrazuje upravne okruge upravo zbog toga da bi organi državne uprave - a organi državne uprave su ministarstva, organi u sastavu ministarstva i posebne organizacije - efikasnije iracionalnije obavljali određene poslove. Pitanje upravnih okruga uopšte ne treba da se politizuje, ni na koji način, niti to ima ikakve veze sa tim koje je nacionalnosti stanovništvo na koje se odnosi određeni upravni okrug. U svakom slučaju, reći ću vam ono što je iz delokruga rada Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Prioritetni cilj našeg ministarstva jeste da se sistem lokalne samouprave u Srbiji uspostavi kao efikasan i stabilan, i u ovom momentu su sve naše misli usmerene ka tome da novi Zakon o lokalnoj samoupravi uspostavi jedan bolji sistem lokalne samouprave nego što imamo sada. Drugo je pitanje teritorijalne organizacije. Novim Zakonom o teritorijalnoj organizaciji ćemo utvrditi određeni broj opština koje će dobiti status gradova da bi, kasnije, sektorskim zakonima ti gradovi dobili daleko veće nadležnosti nego što ih sada imaju, da bismo, jednostavno, uvažili činjenicu da u Srbiji postoje jedinice lokalne samouprave koje imaju različit broj stanovnika, različite sposobnosti, različite mogućnosti, a da ne budu sve postavljene na isti način sa formalno-pravnog stanovišta. Zakon o teritorijalnoj organizaciji se ne bavi upravnim okruzima. Znači, upravni okruzi su materija koja se reguliše uredbom. Zakon o teritorijalnoj organizaciji, koji jeste u nadležnosti ovog ministarstva, uopšte ne može da tretira materiju upravnih okruga. Na kraju, kada se završi tema teritorijalne organizacije, mi treba da povedemo jedan ozbiljan razgovor, sve političke stranke u našoj zemlji, o pitanju regionalizacije i da vidimo kakve su mogućnosti za osnivanje regiona, da li postoji želja da se osnuju regioni, kako bi to trebalo da izgleda itd. Vi znate da postoji određena prepreka koja je sadržana i u samim odredbama Ustava Republike Srbije, koja kaže da je državna vlast ograničena pravom građana na lokalnu samoupravu i teritorijalnu autonomiju. U Ustavu Republike Srbije regioni se ne pominju. U svakom slučaju, ja bih vas zaista molio, ako imate konkretno pitanje ja ću daleko konkretnije da vam odgovorim, ali politizovati nešto što je za sve samo ne za politizovanje, mislim da to jednostavno nije korektno, posebno ne napadati Demokratsku stranku zašto neka druga stranka ne radi nešto. Znači, vi zaista, očigledno, imate neverovatnu želju da polemišete sa Demokratskom strankom. Ja to razumem i to je politički legitimno, ali ne razumem zašto onda to stavljate u kontekst u koji ne bi trebalo da stavljate. Neki građani bi mogli pomisliti da u Srbiji postoji neki negativan odnos prema građanima mađarske nacionalnosti, odnosno u Vojvodini, i da Vlada Republike Srbije, i ona od 1992. pa do sada, eto namerno neće da napravi neki upravni okrug koji bi odgovarao sredinama gde žive pripadnici određene nacionalnosti. Dakle, ponavljam, to nije tačno. Upravni okrug isključivo služi da bi se obavljali neki poslovi organa državne uprave van sedišta tih organa.
Hvala gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Laslo Varga, poslanička grupa Vojvođanski poslanici.
Poštovani gospodine predsedavajući, gospodine ministre, vi ste zamenili jedno desetak teza u roku od tri minuta. Naravno, nama je potpuno jasno da Zakon o lokalnoj samoupravi i Zakon o teritorijalnoj organizaciji nemaju nikakve veze sa Uredbom o upravnim okruzima. I prošli put, kada sam slično pitanje postavio, vi ste dali neki sličan odgovor. Želim da kažem da sam svestan te činjenice. Dakle, sledeći put kada budete odgovarali nemojte više ove rečenice koristiti. S druge strane, ja sam govorio o tome da biste vi, odnosno da bi vaše ministarstvo trebalo da inicira izmenu, odnosno pripremu izmene i dopune ove uredbe jer je to na osnovu Zakona o ministarstvima u nadležnosti vašeg ministarstva. Republički sekretarijat za zakonodavstvo samo izrađuje propise kada od vas dobije inicijativu. S treće strane, ovo naravno nije nikakva politizacija ovog pitanja, već, jednostavno, mi tražimo da se uvaže geografske činjenice. Kako možete da kažete da je bilo kakva politizacija to što tražimo da se tri bačvanske opštine, koje se nalaze na jednoj strani Tise, vrate u Bačku, a ne da budu pripojene Banatu kao što je sada slučaj? Građani Horgoša bi do Subotice putovali 12-15 minuta da bi rešili neke probleme ako ne bi pripadali upravnom okrugu sa sedištem u Kikindi. U sadašnjem trenutku oni putuju sat i po ili dva sata da bi neke dokumente izvadili. Znači, suština ovog našeg predloga je da se, jednostavno, izađe u susret ovim građanima. Moje pitanje je: Kada će Vlada Republike Srbije da ovu protivzakonitu i protivustavnu uredbu izmeni? Još jednom želim da citiram ovu odredbu Zakona o državnoj upravi. "Vlada je dužna da područje upravnog okruga tako odredi da ono omogući racionalan i delotvoran rad okružnih područnih jedinica organa državne uprave". Dakle, ako ovu odredbu pročitate, onda treba da vam bude jasno da, ako su bačvanske opštine pripojene Banatu, ni u kom slučaju nijeispunjeno to što piše u ovoj odredbi Zakona o državnoj upravi. S druge strane, ceo pravosudni sistem i razni drugi segmenti života su organizovani na taj način da sve ove opštine gravitiraju prema Subotici; to je, recimo, jedinstveno telekomunikaciono područje 024 itd. Jedino su u oblasti obrazovanja upravnih okruga ove opštine pripojene Banatu. Ponovo vas, zato, pitam: Kada će Vlada Republike Srbije da izmeni ovu uredbu i da je uskladi sa Zakonom o državnoj upravi? Hvala.
Hvala, gospodine Varga. Reč ima ministar Milan Marković.
Zaista, gospodine Varga, ne mogu da razumem da je ovo politička tema. Vlada će predložiti promenu Uredbe o organizaciji upravnih okruga onda kada proceni da postojeći raspored upravnih okruga ne zadovoljava njene potrebe da određene poslove državne uprave obavlja van sedišta organa državne uprave gde se oni nalaze. Da bi javnost znala, pročitaću član 38. stav 2: "U upravnom okrugu organi državne uprave mogu...", znači mogu, i odmah da se razumemo, u većini upravnih okruga se to, i mislim da većina ljudi ovde to zna, praktično i ne dešava − u poslednje vreme u Vladi više vodimo razgovor o tome čemu realno služe upravni okruzi i mislim da su mnogi poslanici svesni da neki upravni okruzi obavljaju neke funkcije a neki ne rade baš ništa; upravni okrug je, eto, stvoren tako verovatno sa određenom idejom, ali ta ideja nikada nije zaživela − znači, mogu, ali opet kažem da mnogi to i ne rade, "...da vrše jedan ili više sledećih poslova državne uprave: da rešavaju u upravnim stvarima u prvom stepenu odnosno o žalbi kad su u prvom stepenu rešavali imaoci javnih ovlašćenja,..." − ja ne znam ni za jedan upravni okrug u ovom momentu da rešava po žalbi na odluke imalaca javnih ovlašćenja − "...da vrše nadzor nad radom imalaca javnih ovlašćenja i da vrše inspekcijski nadzor". Deo inspekcijskog nadzora jeste po upravnim okruzima. Pa, kakve to veze ima da li je sedište upravnog okruga ovde, da li neka opština pripada ovom upravnom okrugu ili onome, kada smo pre neki dan inspektora iz Šapca slali u Niš, a inspektora iz Niša smo slali u Šabac, radi objektivnosti. Hoću da kažem da zaista niste u pravu, ali, evo, kada Vlada proceni, ona će to učiniti. Ne želim da pristanem na to da je ovo političko pitanje. Ovo nije političko pitanje, ovo je pitanje organizacije i rada organa državne uprave. Nije ni protivustavno, ni protivzakonito i ne znam iz čega se izvlači bilo kakva ocena protivustavnosti i protivzakonitosti, jer član 39. doslovce kaže: "Vlada je dužna da područje upravnog okruga tako odredi da ono omogući racionalan i delotvoran rad okružnih područnih jedinica organa državne uprave". Ako neko želi to da dovede u pitanje, to može jedan od organa državne uprave i da kaže Vladi - ovo nije racionalno zbog toga što se, kada pogledate delokrug rada tog i tog organa državne uprave, vidi da upravni inspektor mora da putuje 20 kilometara, a kada bi bilo ovde putovao bi 12 kilometara. Tu nema politike, to je stvar funkcionalnosti tog organa, kao što je svaki organ državne uprave dužan da unutrašnji akt o sistematizaciji radnih mesta utvrdi na određeni način. Dakle, nadam se da smo ipak ovo razrešili. Ne bih želeo da ostane bilo kakav trag sumnje da ovde ima bilo kakve politizacije ili, ne daj bože, da je ovo na bilo koji način na štetu pripadnika bilo koje nacionalne manjine, a posebno ne mađarske nacionalne manjine, koja je po brojnosti i najveća nacionalna manjina, koju svi izuzetno poštujemo. Ja sam bio poslanik koji je glasao za to da potpredsednik Vlade bude baš predstavnik mađarske nacionalne manjine. Molim vas, nemojmo ovakvim stvarima da opterećujemo svoj politički život.
Hvala, gospodine ministre. Reč ima narodni poslanik Vladan Batić, poslanička grupa LDP.
Dame i gospodo narodni poslanici, kao poslanik DHSS-a dobio sam čitav niz pitanja i mislim da jedno od njih zavređuje odgovor nadležnog ministra, pretpostavljam da je to gospodin Rasim Ljajić, koji se inače uvek odaziva na ovakve inicijative. Ako postoji ministar koji pokazuje želju da udovolji nekim molbama, zahtevima i pitanjima, onda je to gospodin Ljajić. Pitanje za njega je: Zašto je ukinut princip solidarnosti i uvedeno samofinansiranje zdravstvenog osiguranja nezaposlenih? Dok smo bili u ratovima i pod sankcijama, kažu ljudi, država je plaćala to zdravstveno osiguranje, a sada, kada se hvale da imaju budžetski suficit, što smo i danas čuli, kažnjavaju porodice nezaposlenih koji su dovoljno nesrećni zbog nemanja svojih prihoda, statusa, nemogućnosti da zasnuju porodicu. Pitanje je: Da li će se otvarati ambulante za ljude bez zdravstvenih knjižica? Cenzus za dobijanje besplatnog zdravstvenog osiguranja je oko 7.500 dinara, a mesečna naknada za nezaposlenost je 1.700 dinara. Zamislite porodicu sa dvoje nezaposlenih a samo malo prelaze cenzus. To je neuporedivo veći udar na kućni budžet nego poskupljenje životnih namirnica. To je jedno pitanje. Drugo, žao mi je što nema potpredsednika Vlade, koji je maločas citirao neke strane zvaničnike, nisam tačno razumeo koga, premijere, ministre itd., čini mi se Rusije. Jedno pitanje za potpredsednika gospodina Đelića. Kabinet makedonskog premijera potvrdio je nedavno navode skopskog advokata Aleksandra Tortevskog da je neimenovani biznismen iz Srbije pokušao da podmiti premijera Nikolu Gruevskog sa tri miliona evra. Zašto postavljam ovo pitanje gospodinu Đeliću? Zbog toga što je on bio bliski saradnik gospodina Gruevskog, prvo on njegov savetnik, pa gospodin Gruevski savetnik gospodina Đelića, i ovo nije nikakva aluzija na gospodina Đelića, nego namera da potražimo odgovor na pitanje ko je taj biznismen iz Srbije. Zašto? Tu postoji obrazloženje. Zato što je taj biznismen iz Srbije, odnosno kompanija za koju se tvrdi da je najveća trgovinska kompanija u Srbiji, neću da vam kažem koja, napravio aranžman sa prethodnom makedonskom vladom premijera Vlade Bučkovskog da na jednoj od najekskluzivnijih lokacija u Skoplju izgradi tržni centar. Promenila se vlada, došao premijer Gruevski i pokušao da ostane na snazi dogovor sa prethodnim premijerom. Bilo bi dobro, zbog građana Srbije, da dobijemo odgovor na pitanje, pošto je to potvrdila makedonska vlada. To nije naivna stvar. Dakle, to je vrlo ozbiljno pitanje koje zaslužuje odgovor. Hvala.
Hvala, gospodine Batiću. Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić, poslanička grupa SPS. Izvol'te, gospodine Baraliću.
Gospodine Albijaniću, dame i gospodo narodni poslanici, gospodo ministri i saradnici, pitanje za gospodina Dinkića, ministra ekonomije: Da li mu je poznato koje se sve firme iz Srbije bave izvozom vojne opreme i naoružanja? Da li narodnim poslanicima može da se dostavi spisak firmi koje se bave izvozom vojne opreme i naoružanja; da li možemo da dobijemo informaciju o tome koliki je udeo SDPR-a u izvozu vojne opreme i naoružanja u odnosu na privatne firme? To je prvo pitanje. Drugo pitanje je za ministra trgovine gospodina Bubala: Da li mu je poznat pojam "prvo punjenje megamarketa"? Da li ovo ministarstvo raspolaže podacima da pod pojmom "prvog punjenja" veliki trgovinski objekti koji se otvaraju podrazumevaju sledeću operaciju: potencijalni dobavljači poklone sve što se nađe u megamarketu prilikom otvaranja; da je firma "Metro", koja je prvi put otvorila takav megamarket, na taj način dobila dvanaest miliona evra gratis robe, da su firme "Merkator", "Maksi", "Intereks" po istom receptu dobile gratis robe za više od 250.000.000 evra? Da li je poznato Ministarstvu trgovine da se na ovakav način vrši utaja poreza i sprečava konkurencija, tako što nije moguće da se na bilo koji način koje tržište poznaje pojavite kao potencijalni dobavljač ovakvih firmi? Da li se s tim u vezi oglasio nadležni državni organ, koji ima javno ovlašćenje u ovoj oblasti, a to je Komisija za sprečavanje konkurencije? Sledeće pitanje je za gospodina Cvetkovića, ministra finansija. U Predlogu zakona o budžetu za 2008. godinu, u obrazloženju budžeta, pročitao sam da se jedan razdeo odnosi na različita udruženja ratnika, njihovih članova porodica itd. Tamo je nabrojano, čini mi se, 11 udruženja. Ne postoji samo Savez udruženja boraca NOR-a. Imam pitanje: Da li će nevladina organizacija Udruženje ratnih veterana koristiti sredstva iz budžeta ili su prosto samo izostavljeni u obrazloženju koje je Ministarstvo finansija dalo pripremajući budžet za 2008. godinu? Sledeće pitanje se odnosi na Ministarstvo poljoprivrede: Kolika sredstva su bilansirana za izgradnju brane Svračkovo, regionalnog vodosistema Rzav, s obzirom da sam u budžetu našao podatak da će i ova brana biti finansirana, a nema iznosa? Veoma me zanima koji je to iznos i dinamika kojom će se investirati u ovaj objekat, ako su to zaista opredeljena sredstva. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Milan Vuković, Demokratska stranka. Pardon, promašio sam. Narodni poslanik Predrag Umičević. Izvinjavam se.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministri, imam dva pitanja za ministra Sašu Dragina. Jedno je maltene nastavak pitanja koje je gospodin Miroslav postavio, vezano za upravljanje komunalnim otpadom. On je pričao o Užicu. I u Smederevu, gradu iz kojeg dolazim, imamo tešku situaciju. Godine 2003. doneli smo odluku o komunalnom uređenju grada. Pričali smo o regionalnoj deponiji Jelen do, uradili smo sve što je bilo potrebno od dokumentacije, za otprilike 200.000 stanovnika, i tu se stalo. Smederevo nije imalo tu sreću da ima jednu konzistentnu politiku kroz duži niz godina, već smo bili svedoci da su smederevski predsednici opština hapšeni i da smo vrlo često menjali vlast. Danas nemamo ni skupštinsku većinu. Imamo privremeni organ koji obavlja svoj posao. Koliko je meni poznato, prošle godine je Smederevu bilo preko Fonda odobreno negde oko 1.200.000 evra za izgradnju, odnosno to je participacija Fonda u izgradnji regionalne deponije, jer je Smederevo zaista u katastrofalnom stanju kada je upravljanje komunalnim otpadom u pitanju. Smederevo koristi reku Jezavu. Od reke je napravilo smetlište i to je jedna nedopustiva situacija, naročito ako znamo da u EU danas deponija više nema. Nemačka koristi spalionice smeća, međutim, Smederevo ne može da dobije čak ni taj kvalitativni momenat da ima sanitarnu deponiju. Pošto Smederevo nije iskoristilo ta sredstva u prošloj godini, konkretno pitanje za vas je: Da li građani Smedereva mogu za izgradnju sanitarne deponije da očekuju pomoć Ministarstva i Fonda za zaštitu životne sredine? Drugo pitanje će biti opšte prirode, da ne bih govorio ovako usko, lokalistički. Videli smo neke stvari koje ste preduzeli u nekim firmama koje predstavljaju zaista crne tačke na ekološkom nebu Srbije. Pitanje je: Da li je Ministarstvo donelo nekakav strateški plan i kakvi su dalji koraci da bi svi građani Srbije mogli da čuju šta u svojim sredinama mogu da očekuju od Ministarstva kada su u pitanju firme koje zagađuju naše okruženje, odnosno vazduh i vodu Srbije? Hvala lepo.
Hvala, gospodine Umičeviću. Ministar Saša Dragin ima reč. Izvol'te, gospodine ministre.
Gospodine predsedavajući, poštovani narodni poslanici, kao što sam već spomenuo u prethodnom obraćanju, predlog za izgradnju regionalnih deponija je veliki u Srbiji i očekujemo izgradnju 26 regionalnih deponija koji će ujedno biti i reciklažni centri. Naravno da sredstva koja su planirana za Smederevo stoje. Ono što je jako važno to je da i sama lokalna samouprava, recipročno davanju Fonda za zaštitu životne sredine, opredeli i svoj deo sredstava. Onog trenutka kada se ta sredstva nađu na namenskom računu, dobiće i sredstva iz Fonda za zaštitu životne sredine. Zbog inertnosti lokalnih samouprava po ovom pitanju, sporosti u davanju zahteva, odnosno u obezbeđivanju sredstava za izgradnju regionalnih deponija, kao i problema da se lokalne samouprave međusobno dogovore gde će da budu regionalne deponije, pre nekih mesec i po dana inicirali smo sastanak na kome su participirali svi načelnici regiona. Pored toga, da bismo obezbedili dodatna sredstva za izradu planova za izgradnju regionalnih deponija, sredstva za izgradnju regionalnih deponija, kao i povećanje kapaciteta samih lokalnih samouprava da upravljaju otpadom na svojoj teritoriji, pre nekihnedelju dana potpisali smo ugovor sa GTC, renomiranom organizacijom iz Nemačke koja se ovde već opravdala sa veoma velikim sredstvima koja je donirala našoj zemlji i sa Stalnom konferencijom gradova. Jedan od osnovnih razloga uspostavljanja jedne takve saradnje je bila pomoć lokalnim samoupravama u upravljanju otpadom. Na takav način ćemo obezbediti da, pored sredstava iz Fonda, iz samog Ministarstva i iz lokalnih samouprava, i od donatorskih sredstava iz inostranstva, ostvarimo brže procese organizovanja regionalnih deponija. Što se tiče problema tzv. crnih tačaka ekologije u Srbiji, važno je reći da smo definisali nekih šest najbitnijih, primarnih problema. Jedan od njih je svakako Pančevo. Ja bih hteo jedno po jedno da kažem šta smo uradili u tim tačkama, pa da krenem od Pančeva. U Pančevu smo potpisali do sada najveći ugovor vezan za ulaganje nekih kompanija u ekologiju. NIS je izdvojio nekih 120.000.000 evra i Fond za zaštitu životne sredine još dodatnih šest miliona evra. Tako da očekujemo da će svi problemi vezani za ekologiju, što se tiče Rafinerije u Pančevu, biti rešeni negde do 2009. godine. Pored toga, vodimo jednu ozbiljnu borbu i sa ostatkom tzv. južne industrijske zone u Pančevu. Dali smo nalog za privremeno obustavljanje rada Azotare Pančevo zbog visokih koncentracija amonijaka u vazduhu. Oni su i pored te zabrane nastavili da rade, podigli smo krivičnu prijavu protiv njih, pre neki dan su saslušani kod istražnog sudije. Iskreno se nadam da će se pokazati ozbiljnost, tako da bi sama Azotara mogla da nastavi da radi, jer ona ima izuzetno veliki potencijal: i u zapošljavanju, i izvoznički potencijal i potencijal za naše tržište. Sa HIP je dogovoreno da se do kraja godine pokrije egalizer, koji je jedan od najvećih zagađivača u tom kolektivu, i da tu nemamo emisije štetnih gasova. Onaj deo sredstava koji će doći od otpisa Pariskog kluba, oko pet miliona evra, pošto je njihov predlog bio da ide za ekologiju u Srbiji, insistiraćemo da se uloži u sekundarnu gasifikaciju Pančeva. Pored toga, zajedno sa Izvršnim većem AP Vojvodine, sledeće nedelje počinjemo pravljenje tampon zone, šumske zone između Industrijske zone jug i samog grada Pančeva, što je uobičajeni proces u velikim industrijskim gradovima u Evropi. Samo da napomenem, Frankfurt, recimo, oko sebe ima šumski pojas od čak 40 kilometara da bi se emisija štetnih gasova na takav način poništila. Što se tiče same kanalizacije, pregovaramo sa italijanskom ambasadom i sa italijanskim donatorima da se obezbede donatorska i povoljna kreditna sredstva i na takav način reši problem izgradnje prečistača u Pančevu. Pored toga, pokrajinska administracija je već uložila dosta sredstva u izgradnju kanalizacione mreže i prečistača u prigradskom mestu Starčevo, koje naleže na samu Industrijsku zonu jug. Drugi veliki problem je Bor. Glavni zagađivač u Boru je svakako Topionica bakra i u toj topionici se javlja, kao emisija, sumpor-dioksid. Ono što smo mogli akutno da rešimo u Boru je da postavimo stanicu za automatsko merenje kvaliteta vazduha. Na takav način dobijamo u realnom vremenu, u našem ministarstvu, vrednosti emisije i možemo svaki put kad ona pređe granične vrednosti da zaustavimo rad Topionice. Pored toga, uložili smo oko 150.000.000 dinara u sanaciju brane na jalovištu i na takav način sprečavamo zagađenje Borske reke i Dunava, što je predstavljalo najveći problem.I to su sva sredstva iz NIP-a koja smo dobili ove godine. Od Svetske banke smo dobili kredit za sanaciju celog jalovišta, a radimo i proces pošumljavanja padina koje su ogoljene zbog lužaste eksploatacije rude bakra. To je što se tiče Bora. Naravno, treba pomenuti da je prvi tender, prodaja RTB-a Bor oborena od strane Ministarstva za zaštitu životne sredine jer nismo bili zadovoljni programom ulaganja u zaštitu životne sredine od potencijalnog kupca - to je tada bilo šezdeset miliona dolara, mi smo tražili da bude tri puta veće, sada je to 180.000.000 dolara. Što se tiče ostalih crnih tačaka, veliki problem je i Veliki bački kanal u Vojvodini. Tu imamo izuzetno dobru saradnju sa lokalnom samoupravom, sa Pokrajinom i sa ostalim institucijama koje su nadležne za rešavanje tog problema. Bez obzira na stranačku ili bilo koju drugu pripadnost, dobro sarađujemo i prvi put je u 70 godina, koliko taj problem perzistira, dogovoreno da svi nivoi državne administracije učestvuju u sanaciji tog problema. Taj projekat je vredan, sve zajedno, četrdesetak miliona evra i jednako će ući u rešavanje tog problema i opština Vrbas, i opština Crvenka, i Pokrajinsko izvršno veće, i ''Vode Vojvodine'', i Fond za kapitalne investicije Vojvodine, i Fond za zaštitu životne sredine i naše ministarstvo. Mi očekujemo za dve-tri godine kompletno rešenje problema Velikog bačkog kanala između Vrbasa i Crvenke, njegovog zagađenja, kao i čišćenja. Pored toga, veliki problemi su i u Obrenovcu. Gospodin Batić je na jednom mom prethodnom gostovanju u Skupštini inicirao taj problem i pitao šta ćemo raditi s tim. Odmah posle toga smo pokrenuli rešavanje problema pepelišta u Obrenovcu. Ove godine je izdvojeno cirka sto miliona dinara da se vrši sanacija pepelišta na taj način što će se ozelenjavati i pošumljavati, i sada je neko vreme kada to počinje. Sledeće nedelje počinje sama akcija pošumljavanja i na takav način ćemo taj problem da rešavamo. Pošto gospodin Nikolić verovatno ima problema sa vremenom, hteo sam da se izvinim što sam bio opširan. Ukoliko želite neki bliži odgovor, rado ću ga dati lično. Hvala lepo.
Narodni poslanik Tomislav Nikolić.
Prvo, gospodine ministre, ja nemam nikakvih problema. Ja sam ovde u Narodnoj skupštini u svojoj kući, a vi ste gost. Vama je postavljeno pitanje da na njega odgovorite, a ne da nam držite predavanje iz toga šta će vaše ministarstvo ove godine, šta će iduće. To kad bude budžet, kad budete objašnjavali gde ćete trošiti sredstva, dođite, iznesite ekspoze, recite sve šta će vaše ministarstvo da radi. Mi smo sada ovde došli da postavljamo pitanja i da čujemo odgovore. Promovišite se na drugom mestu i nemojte meni da govorite da imam problema. Ja nemam problema, problema imate vi što ste u vladi lopova i kriminalaca. To je vaš problem. (Predsedavajući: Gospodine Nikoliću, molim vas.) Da li ste vi lopov ili kriminalac, ja ne znam. Ako ste mislili vi, gospodo iz Vlade, da iskoristite sednice, na kojima vas pitamo, da nam ovde pravite slavopojke o svojim ministarstvima, grdno ste se prevarili. Možemo mi čas posla da pokvarimo ovu atmosferu. Ali, vi je kvarite. Dakle, nisam mogao više da izdržim. Petnaest minuta pričate o gradovima, o toponimima, o lokacijama za koje vas niko nije ništa pitao. Ne znam da li sad ja imam problem u mentalnom sklopu ili vi. Ako vam neko kaže - Požarevac i Užice, to nema veze sa Velikim bačkim kanalom, to nema veze sa Borom. Ili, ja ne poznajem geografiju, a obišao sam Srbiju uzduž i popreko, vozačima iz Skupštine mogu da kažem kojim putem da idu, gde treba da skreću. Dakle, ministre, mi nismo mala deca, vi niste još uvek ni na koji način zadužili Srbiju, tek treba da je zadužite. Stvarno nemamo vremena da vas slušamo više od tri minuta jer to je otprilike vreme u kome vi možete neki konkretan odgovor da date. Sve drugo je iživljavanje nad narodnim poslanicima. Evo, sad neću više da izlazim iz sale. Ko god od vas bude hteo na ovaj način da se obračunava s poslanicima, dobiće naš odgovor kako treba.
Ministar Saša Dragin ima reč. Izvol'te, gospodine ministre.
Koliko sam shvatio, ja sam dobio dva pitanja. Prvo pitanje je bilo vezano za sam grad Smederevo i regionalnu deponiju, a drugo pitanje je bilo vezano za crne tačke ekologije Srbije. Želeo sam da dam iscrpni odgovor. Izvinjavam se, gospodine Nikoliću, možda ceo dan niste bili u sali pa niste čuli pitanje, ali zaista sam se trudio da odgovor na njega dam u najkraćim crtama. Izvinite još jednom, molim vas, ako sam bio opširan.
Reč ima Goran Cvetanović, narodni poslanik SRS-a. Izvolite, gospodine Cvetanoviću.
Hvala lepo. Dame i gospodo narodni poslanici, kao član Odbora za zdravstvo i brigu o porodici izražavam zabrinutost za zdravstveno stanje svih građana Srbije, a naročito veliku zabrinutost zbog indicije da je bolestan predsednik Republike gospodin Boris Tadić. Ozbiljno je i dramatično stanje u zemlji i, ako je tačna informacija, ne tražim odgovor od gospodina potpredsednika Vlade koji je napustio sednicu Republičke skupštine, nego od premijera gospodina Koštunice, ne zbog toga što verujemo gospodinu Koštunici, nego zbog toga što je on odgovoran. Opšta opasnost za Srbiju je, sigurno, zdravstveno stanje predsednika Srbije. Na kraju krajeva, ako se već pozivamo na demokratiju, u SAD ako neko ima ekskorijaciju, odnosno ogrebotinu na glavi, ako ima kontuziju ili commotio cerebri, odnosno potres mozga, ne može ni da se kandiduje za predsednika te države. (Predsedavajući: Gospodine Cvetanoviću, molim vas.) Ako se pozivamo na takvu demokratsku proceduru, apsolutno moramo i mi da poštujemo takvu proceduru. Podsetiću vas, gospodine predsedavajući, vi ste bili poslanik u prošlom mandatu, da je, nažalost, preminulo najmanje četiri poslanika iz prošlog saziva, verovatno i zbog prisustva koksaki virusa koji direktno napada srčani mišić, a znate daklima-uređaji i savremeni način života upravo utiču na takvo zdravstveno stanje. Zbog toga je gospodin Tomislav Nikolić insistirao da narodni poslanici SRS-a imaju uvid u svoje zdravstveno stanje, jer očigledno i stres i sve ovo što se dešava utiče, tako da mora da se zna zdravstveno stanje svakog pojedinca koji je nosilac javne funkcije. Isključiću prisustvo malog broja ministara, a pre svega ministra gospodina Markovića, koji je dao obećanje kada je bio narodni poslanik, pre nego što je dao zakletvu, da će i te kako voditi računa o zakonima. Dvanaestog aprila 2007. godine je obrazovan privremeni organ opštine Leskovac. U Leskovcu je demokratska prinudna uprava. Ponavlja se sudbina Leskovca. Uvek kada je predsednik opštine iz DS-a Leskovac postaje privremeni grad, grad koji stagnira, ne ide napred i znamo da nikada privremeno stanje nije donelo boljitak. Leskovac nema privremeni organ i privremeno veće, Leskovcem vlada politički štab kojim upravlja vrhovna komanda iz Beograda. Zato vas pitam: Zbog čega niste primenili član 114. gde je definisano da moraju da se raspišu izbori za skupštine jedinice lokalne samouprave u roku od tri meseca od dana kada je trebalo sprovesti izbore, odnosno konstituisati skupštinu jedinice lokalne samouprave? S obzirom na to da Zakon o javnom informisanju, član 2, definiše da niko ne sme da ograničava slobodu javnog informisanja, dozvolite da završim pitanje: Da li postoji parking mafija? Očigledno znate za mnoge mafije, ali pretpostavljam da za ovu još niste čuli. Evo, ja vam dajem informaciju. Firma PC Beograd je u deset gradova dobila posao bez tendera. JKP Parking servis potpisalo je ugovor o sprovođenju i uvođenju savremenog sistema putem SMS. Vrednost ugovora je 190.000 evra, a isti je potpisao na period od pet godina. Pitanja su: Koji su to ekonomski parametri korišćenja, i po članu 30. Zakona o javnim nabavkama, da oprema vrednosti od 70.000 u petogodišnjem lizingu košta 190.000 evra? Zašto nije sproveden postupak javne nabavke shodno Zakonu o javnim nabavkama? U Republici Srbiji postoje najmanje četiri renomirane firme koje poseduju ovaj sistem i koje su mogle da odgovore na zahtev iz potpisanog ugovora. Tražio sam kopije, ugovor o uvođenju sistema naplate putem SMS, potvrde, tražio mišljenje Ministarstva finansija Republike Srbije i nisam dobio odgovor. Zato sam, na kraju, pre nekoliko dana tražio od poverenika za informacije gospodina Rodoljuba Šabića, da da sve informacije u vezi sa ovim apsolutno velikim korupcijama, mitom i svim onim što se dešava u opštini Leskovac, u kojoj vi ne raspisujete izbore.
Koliko ja znam, dogovor je da nema javljanja po Poslovniku, jedino ako sam ja narušio neku proceduru. Da li sam ja narušio neki redosled? Izvolite, gospodine Todoroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi korektnosti, dogovorili smo se, nema javljanja po tačkama 225. i 226. zato što su na redu poslanička pitanja. Sve ostalo je stvar Poslovnika. Pa, mi ne možemo da radimo bez Poslovnika. Nelogično je. Nemojte da nas pravite baš do te mere... Znači, ima javljanja po Poslovniku. I, molim vas, na početku sednice sam vas upozorio da član 200. Poslovnika podrazumeva da prilikom postavljanja poslaničkih pitanja ovde treba da sede ministri, odnosno Vlada, ili bar reprezentativni deo Vlade. Pristali smo da učestvujemo na ovoj sednici računajući da ćete vi biti korektni. Ni najmanje ne želim da prisustvo dvojice ministara omalovažim, ali stvarno nema smisla. Bio vam je ovde potpredsednik Vlade. Ne bih ulazio u to da li je pobegao ili ne jer pretpostavljam da nije imao razloga, još nisu počeli da ispituju ovo vezano za Meridijan banku, al' onda neće biti ni u zemlji. Predsedavajućeg bih upozorio da pokuša (posle prvih izbora sve će se staviti na tapet) da obezbedi minimum dostojanstva što se tiče Skupštine, da se ovde pojave ministri ili da, gospodo, prekinemo ovu farsu. Nismo mi ovde da bismo pitanja postavljali jedni drugima, nego da bismo ih postavljali ministrima, a da oni na najkraći mogući način daju odgovore koje smatraju da mogu da daju ili da ih pismenim putem upute poslanicima. Prema tome, mi ćemo sačekati još neko vreme, nastavićemo sa radom, ali, ukoliko ne budete obezbedili adekvatno prisustvo, onda ćete morati da prekinete sednicu i da nastavimo onda kada budete u stanju da obezbedite prisustvo odgovarajućeg broja ministara.
Reč ima ministar Milan Marković.
Potrudiću se da odgovorim gospodinu Cvetanoviću mada mislim da on odgovor na ovo pitanje zna. Verovatno se ne slažemo oko sadržine odgovora, ali reći ću. Nema potrebe da upirete prstom, ne raspisujem ja izbore. Kao što vam je poznato, nije to nadležnost ministra za državnu upravu i lokalnu samoupravu. Vi znate da su donošenjem novog ustava predviđene drugačije organizacije lokalnih samouprava u Srbiji. Verovatno je zbog toga ustavopisac predvideo, a kasnije smo i mi, koji smo izglasali taj ustav, izglasali i Zakon za sprovođenje Ustava u kome smo naveli u članu 3. da će izbori za sve skupštine jedinica lokalne samouprave biti raspisani do 31. januara 2007. godine. Shodno tome, moje mišljenje je, a verujem da ga deli većina stručne i političke javnosti u Srbiji, to da je Ustavni zakon, kao stariji, kao akt nesporno veće pravne snage od Zakona o lokalnoj samoupravi, utvrdio da će izbori za jedinice lokalne samouprave biti raspisani do 31. decembra 2007. godine. Razlog za to je, prema mom mišljenju,taj što seprilikom donošenja Ustava pretpostavljalo da će se i odgovarajućim zakonima razraditi ustavne odredbe koje se odnose na novu organizaciju jedinica lokalne samouprave, s obzirom na odredbu Ustava koja kaže da su sada skupštine jedinica lokalne samouprave najviši organi i da oni odlučuju o izboru izvršnog organa, dakle ne biraju ga više građani. Mislim da je ovo ispravan stav, ne samo pravno, nego i sa stanovišta neke preko potrebne celishodnosti, a to je da bi bilo krajnje neozbiljno raspisivati izbore u svim jedinicama lokalne samouprave kako gde ističe vreme za raspisivanje tih izbora i onda doći u situaciju da imamo predsednika opštine koji će to biti dva meseca i opet nanovo raspisati izbore u skladu sa odredbama Ustavnog zakona. A realno bismo došli u tu situaciju. Imali bismo predsednike opština i izbore možda sada, pa za dva meseca možda ponovo, a mislim da to, prosto, nije državni interes niti je u skladu sa odredbamaUstavnog zakona. Želim da kažem da je ovo stav koji je zauzet još u prethodnom mandatu. Takođe, ovo je stav koji nije osporavan za vreme prethodnog saziva Skupštine i prethodne Vlade i da se s osporavanjem ovog stava počelo praktično tek nakon smrti gradonačelnika Beograda Nenada Bogdanovića. Pre toga zaista niko nije dovodio u pitanje ovakvo tumačenje Ustavnog zakona koje je, opet kažem, prema mom dubokom uverenju, ispravno tumačenje.
Reč ima narodni poslanik Goran Cvetanović.
Pošto ste me zamolili, zaista ću umerenije, ali podsetiću vas da ste malopre imali opravdanje da je ministar iz DSS-a i da zbog toga ne možete da date adekvatan odgovor. Sada izbore raspisuje predsednik Skupštine, a iz vaše je stranke. Apsolutno nemate opravdanja za nepoštovanje zakona i Ustava. Četiri meseca ranije ste raspisali izbore za opštinu Leskovac kada je neko drugi bio u lokalnoj samoupravi. Predrag Marković je tada bio predsednik i bez razloga je četiri meseca ranije raspisaoizbore. Ne pričamo mi o predsedniku opštine, jedino je on legitiman sada u Leskovcu, sve ostalo je nelegitimno. Sve odluke koje se donose, kao što upravo imate afere koje će vas koštati sledećih izbora, gde se uzimaju poslovi od 190.000 evra bez tendera, a videćete, imaćete ih sve više i više. U vašem je interesu, u interesu svih građana, da ispoštujete zakon i da ne tražite opravdanja - kada će izbori biti raspisani, da li će biti raspisani i kada treba da se održe. Mislim da je u interesu svih građana da poštujete ono do čega ste držali sve vreme. Hvala. (Nataša Jovanović: Po Poslovniku.)
Molim vas, nema javljanja po Poslovniku. Gospođice Jovanović, molim vas, odstupite. Dajem pauzu od pet minuta radi konsultacija. Hvala.
Dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa radom. Uskoro će nam se pridružiti još nekoliko ministara, koji su bili prisutni u sali ceo dan, koji su otišli da obave neke svoje poslove i vratiće se nazad, naravno. Mislim da smo jutros bili svedoci da je veliki broj ministara ispoštovao ovaj institut poslaničkih pitanja i nema razloga da ne nastavimo dalje da radimo, kao što smo radili jutros. Ispred SRS-a sledeći se javlja narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedniče Skupštine, imam primedbu na vaš račun. Kada smo, narodni poslanici, pokušali da afirmišemo institut poslaničkih pitanja, vi ste to na najgrublji mogući način prekršili. Navešću dva razloga. Iako je trebalo ovu tačku dnevnog reda da imamojuče, mi smo je odložili zato što ministri i predsednik Vlade nisu mogli da budu prisutni u sali Narodne skupštine da odgovaraju na poslanička pitanja. Danas, u prepodnevnom delu sednice, u 10.00 časova, kada je počela sednica, ušetalo je oko desetak ministara Vlade Srbije. Računali smo da će u toku dana doći još neki ministar, ali, otprilike, kada je Čedomir Jovanović završio svoju diskusiju sa određenim brojem ministara, može se reći da su došli uglavnom oni ministri koji su bili zainteresovani za polemiku sa Čedomirom Jovanovićem, a mogu da konstatujem da su i ministri i Čedomir Jovanović u pravu kada su jedni druge kritikovali. Zatim, dozvolili ste potpredsedniku Vlade da se ponaša kao da je na završnoj konvenciji, kako vi to kažete, na izborima za predsednika Republike Srbije. Mislim da ste tada morali da ga upozorite, da mu stavite jasno do znanja da se on nalazi u Narodnoj skupštini, pred poslanicima, gde treba da daje određene odgovore na pitanja. Ostavimo to na stranu. Nadam se da u budućoj praksi nećete više to dozvoliti ni praviti takve greške. Mi smo zabrinuti za status omladine u Srbiji, za njihovu perspektivu i budućnost. Zatim smo zabrinuti za veliki broj ljudi koji živi na selu. Poznato vam je da se veliki broj seoskih domaćinstava zatvara i gasi, nema obnove, nema naseljavanja, nema pomoći od strane države da bi ti ljudi živeli bolje. Da li Vlada Republike Srbije nešto preduzima i da li je planirala nešto da preduzme u pogledu prava zaposlenih, a posebno onih koji su radili 20-30 godina pa su sada ostali bez posla i, kao takvi, nisu više potrebni nikome u ovom neumitnom kapitalističkom periodu? Zatim, posebno je značajno i jedno od najvažnijih državnih pitanja jeste rešenje problema Kosova i Metohije. Takođe, razmišljamo i zabrinuti smo za zdravlje svakog pojedinca, svakog građanina, a čuli ste u više navrata od strane poslanika SRS-a, na osnovu informacija koje su nama dostupne, da predsednik Republike Srbije nije najboljeg zdravstvenog stanja. Ono što je potpredsednik Vlade u šaljivom tonu rekao, da je bio sinoć sa njim i razgovarao oko dva i po sata − mi ne možemo verovati u takvu dijagnozu, u takvu konstataciju, ni da je to rekao ministar Tomica Milosavljević. Oni su mogli razgovarati politički, mogli su da razgovaraju privatno, ali mi nismo ubeđeni u to da je on zdrav kao dren, kako je rekao potpredsednik Vlade. Da bi mogli ovi problemi efikasno i adekvatno da se rešavaju, pre svega problem Kosova i Metohije, moramo da imamo čistu situaciju. I građani razmišljaju tako i žele da znaju kakvog zdravstvenog stanja jeste predsednik Republike, jer nam je veoma važno da svi članovi pregovaračkog tima, a posebno premijer i predsednik Republike, budu u onakvom zdravstvenom stanju u kome mogu da donesu najbolje odluke za državu Srbiju i da na taj način daju prava rešenja. Potpredsednik Vlade je ovde, doduše, govorio teoretski i pokušao da iznese jednu prezentaciju poznavanja političkih ličnosti u Rusiji, ali je u jednom momentu u svom izlaganju rekao da od najezde konkurencije Kine i Indije možemotražiti zaštitu samo od EU. Potpredsedniče Božidare Đeliću, bez alternative Evropskoj uniji građani Republike Srbije ne mogu biti sigurni šta će se preduzeti. Vi u tom svom obraćanju niste rekli i da se vode, da li se uopšte vode određeni konkretni razgovori sa ruskim privrednim subjektima oko ulaganja u Republiku Srbiju i oko pomoći privredi Republike Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala. Prvo što želim da kažem, potezanje pitanja zdravstvenog stanja našeg predsednika je ozbiljno pitanje. Mi smo vam rekli da je on dobro. On jeste bio na VMA − posetio je patrijarha Pavla, kome nije dobro. Što se tiče Ruske Federacije, mi smo bili obradovani time što je rekao jedan od čelnih ljudi te prijateljske zemlje, ali Ruska Federacija, kao svaka ozbiljna država, ni na koji način neće uticati, niti želi da utiče na unutrašnjopolitičke prilike u našoj zemlji. Izvinjavam se ako ste to doživeli kao predizbornu kampanju. Jedina predizborna kampanja koja će postojati je od onog momenta kada predsednik ovog parlamenta raspiše predsedničke izbore. To je u potpunosti unutrašnjopolitičko pitanje naše zemlje. Ruska Federacija naravno ne namerava, niti je to nešto što je uputno, da se meša u unutrašnjopolitičke prilike naše zemlje. To je veoma jasno. Što se tiče odnosa sa Ruskom Federacijom, tu želim da komentarišem malo oko ekonomskih stvari. Želim prvo da kažemjedno ime koje malopre nisam pomenuo, a to je ministar odbrane gospodin Serdjukov. To je bilo sa liste ljudi koje ste me, onako, zamolili da saopštim. Naša privredna razmena sa Ruskom Federacijom je doživela procvat u poslednjih šest godina. Ona je sada šest puta veća nego što je bila pre šest godina. Istina, dobar deo toga na uvoznoj strani se tiče energenata, ali vidimo da se i tu dešava razvoj. Danas smo videli da je jedan značajan ruski kombinat bio u trci za RTB Bor. Ovoga puta je neko drugi pobedio u jednoj otvorenoj i fer tržišnoj konkurenciji, ali, kao što smo rekli, dolaze i nove transakcije, npr. privatizacija našeg ''Jat ervejza''. Biće mogućnosti, kroz tender, i izgrađivanja jednog kargo centra sa Aerodromom ''Nikola Tesla'', kao i, kada se utanači ta strategija (verujem da će to biti urađeno do kraja godine), u domenu privatizacije NIS-a, koja će, u svakom slučaju, proći proveru i ovog visokog doma, jer će se u njenu primenu ići kroz pripremu specifičnog zakona o privatizaciji NIS-a, tako da svi poslanici i cela naša javnost budu u potpunosti upoznati sa modelom i predlozima koji će biti usvojeni i predloženi od strane Vlade. U ovom momentu imamo seriju projekata sa Ruskom Federacijom. Najvažnija od njih je izgradnja gasovoda kroz našu zemlju. To je za našu zemljuod prvoklasnog nacionalnog značaja. Poznajemo projekat Nabuko koji ima dosta teškoća u uspostavljanju. Znamo da je jedan broj evropskih zemalja iza njega. A postoji i jedan drugi, konkurentni projekat, Južni tok, Plavi potok 2, koji naša zemlja podržava i mi ćemo uraditi sve što je u našoj moći da dovedemo do toga da ''Gasprom'' odluči na proleće sledeće godine, jer su za tada najavili te odluke, da taj gasovod prođe kroz našu zemlju. To će značiti mnogo veću konkurentnost za našu industriju, i to ne samo industriju stakla, već i za železare, kao i za seriju naših domaćinstava koja su se opredelila za taj način grejanja i funkcionisanja. To je čistija energija i perspektivna. Da ne govorim o tome da, prema procenama stručnjaka, ona može doneti, zbog tranzitnih prihoda koje bi naša zemlja ubrala, oko trista miliona dolara prihoda godišnje. Uz to, naša zemlja završava rad na podzemnom skladištu gasa Banatski Dvor, koje će iznositi između dvesta i trista miliona normalnih kubnih metara gasa. To je za nas važno jer bismo na taj način mogli da imamo mnogo predvidljiviju cenu gasa. Danas, pošto nemamo takvo skladište, mi u potpunosti zavisimo od cena koje postoje u tom momentu i od načina na koji nam Mađarska, primera radi, naplaćuje tranzitne troškove, koji su podosta visoki. Postoje mogućnosti izgradnje mnogo većeg podzemnog skladišta, čak do tri milijarde normalnih kubnih metara gasa. To bi onda bilo jedno značajno postrojenje i mi želimo da radimo sa ruskim partnerima i na ... (Pa, vi ste me pitali za te projekte.) Poštovani narodni poslaniče, postavili ste pitanje trgovinskih odnosa i ko će štititi našu zemlju. Tačno je da Evropska unija ima kao plus za sve zemlje koje su njene članice to što se u Svetskoj trgovinskoj organizaciji one pojavljuju kao blok i na taj način su u stanju da bolje obezbede sopstvene interese. Tu je ta grupacija mnogo snažnija nego što bi bila bilo koja od tih zemalja ponaosob. I zbog toga je dobro u trgovinskom smislu da naša zemlja što pre obezbedi pristup Svetskoj trgovinskoj organizaciji i plan je da se to desi do kraja 2008. godine, ali istovremeno da obezbedi očuvanje bescarinskog sporazuma koji imamo sa Ruskom Federacijom. On će, kao što vidimo, teško biti ratifikovan u Dumi. Ali, prošle nedelje, tj. ove nedelje, jedna tehnička ekipa ruske vlade je bila u Srbiji sa dobrim predlogom za pravno utemeljenje tog sporazuma koji dovodi do dodatnih investicija ne samo ruskih partnera nego i zapadnjačkih, koji su i te kako zainteresovani za našu zemlju zato što im, za razliku od drugih zemalja, dajemo bescarinski pristup tržištu Ruske Federacije i, u drugom pravcu, proširenje liste proizvoda koji se nalazi u tom bescarinskom sporazumu. Samim tim očekujem da će ekonomska saradnja sa Ruskom Federacijom značajno porasti. Rusija se ni na koji način, naravno, neće i ne želi mešati u naše unutrašnjopolitičke prilike. Ako ste na bilo koji način moje izlaganje videli u tom svetlu, izvinjavam se, to nije bila namera. Da zaključim sa onim sa čime sam počeo. Hvala bogu, našem predsedniku je veoma dobro, zdrav je kao dren. Hvala puno.
Zahvaljujem. Poslaničko pitanje ima Dragan Todorović. Izvolite. Gospodine Batiću, izvinjavam se. Vi ste sami ovde, poslanička grupa SRS ima još 40 prijavljenih. Mislite da svaki put vi možete da postavite pitanje pa onda njih 40? Ne. Dakle, prvo će da postave pitanje poslanici koji još nisu imali prilike da postave pitanje, a onda ćete vi dobiti reč. Izvinite, gospodine Todoroviću. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, pošto se pojavila vest vezana za posetu Božidara Đelića Rusiji i izjavu Georgija Poltavčenka, mi smo proverili da li je ta vest tačna. Jer, Rusija je ozbiljna država i, kada su u pitanju ovakve izjave, strogo se vodi računa o tome šta se govori. Tvrdim da je ova vest, koja je plasirana preko Bete, neistinita. Ova vest je, u stvari, u cilju predizborne kampanje koju sprema Demokratska stranka. Tačno je da je Georgije Poltavčenko rekao da će doći u Srbiju i da to nema nikakve veze sa predsednikom Rusije gospodinom Putinom. I to Božidar Đelić najbolje zna. Ali, za razliku od DS-a, mi nikada nismo zloupotrebljavali istinite informacije. Evo, sada ću, pošto mi se pruža prilika, da vas obavestim. Kada je delegacija Skupštine Srbije, na čelu sa gospodinom Mićunovićem, sa gospođom Milicom Marković iz DSS-a, bila kao gost u poseti Skupštini Zajednice Nezavisnih Država, tom prilikom nam je u razgovoru sa generalnim sekretarom Zajednice Nezavisnih Država jedan od članova Ruske Federacije, koji je zadužen za Kavkaz, gospodin Taroškin rekao da je SRS jedna od najpopularnijih političkih stranaka iz Srbije. Moram da kažem, istine radi, da je sekretar ZND rekao da je to njegovo privatno i lično mišljenje i da to ni u kom slučaju nije zvaničan stav Rusije, kao što ni ovo nije zvaničan stav Rusije. A gospodin Božidar Đelić neka izađe za skupštinsku govornicu i neka potvrdi da je rečeno ovo vezano za Vladimira Putina.
Zahvaljujem. Sledeći iz SRS-a je narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, potpredsedniče Vlade Republike Srbije, pala knjiga na jedno slovo. Evo, pojavljuje se i drugo. Ovde nam danas nedostaju posebno ministar pravde i ministar unutrašnjih poslova. Znali su oni, naravno, da za njih imamo posebna pitanja i zato nisu došli, da ne bi morali odmah da odgovore na postavljena pitanja. Ali, naravno, nama ne smeta da im postavimo pitanja i sačekamo pisani odgovor. Ovih dana smo svedoci međusobnih optužbi između gospodina Miroslava Miškovića i gospodina Čedomira Jovanovića, tu se pojavljuje i gospođa Verica Barać itd. Imamo raznorazne informacije. Gospodin Mišković tvrdi da je gospodin Čedomir Jovanović učestvovao u njegovoj otmici, da je gospodin Čedomir Jovanović, na ime te otmice uzeo pet miliona maraka od porodice gospodina Miškovića. Danas smo videli u jednim novinama da je gospodin Bratislav Grubačić optužio Čedomira Jovanovića da je on, Čedomir Jovanović, kod njega, Grubačića, krio oružje koje je ukradeno iz policijskih stanica 5. oktobra 2000. godine. Još napominje da ga je sa Čedomirom Jovanovićem upoznao Zoran Đinđić lično. Pitanje koje želim da postavim pre svega Vojislavu Koštunici, pa onda ministru pravde je: Zašto se od strane nadležnih organa ne preduzimaju određene mere da se utvrdi šta je tu istina? Zašto Čedomira Jovanovića nadležni organi ne pozovu da se pojavi pred nadležnim organima, da se utvrdi istina i da konačno raščistimo s tim da li je učestvovao u otmici gospodina Miškovića, da li je uzeo pet miliona maraka, s kim je podelio pet miliona maraka, da li je kod gospodina Grubačića krio oružje koje je pokrao i koje je pokradeno 5. oktobra i da li na sve to nadležni organi ne reaguju samo zato što su svesni da ovaj put vodi direktno do Zorana Đinđića, koji je bio šef Čedomiru Jovanoviću i koji je u to vreme bio šef mafije? Jer, tada je bila jedinstvena mafija, nije bilo zemunske i surčinske, bio je jedan jedini...
Molim vas, gospođo Radeta, zaista nema smisla da to radite. Isteklo vam je vreme, pa ćete se javiti sledeći put. Reč ima narodni poslanik Marina Toman. Izvolite.
Dame i gospodo, prvo pitanje, pošto ono zalazi u resor više ministarstava, postavljam Vladi: Kako radnici čije su firme neuspešno privatizovane, gde su ugovori o privatizaciji poništeni a još uvek nisu otišle pod stečaj, da ostvare pravo na socijalno i zdravstveno osiguranje, pravo na zdravstvenu knjižicu, ako im se doprinosi za socijalno i zdravstveno osiguranje godinama ne uplaćuju? Takođe, postavljam pitanje Ministarstvu za ekonomiju i regionalni razvoj, odnosno ministru Mlađanu Dinkiću: Koliko je stranih i domaćih privatizacionih savetnika angažovano u procesu privatizacije u periodu od 1. januara 2001. godine do 1. novembra 2007. godine, i to taksativno za svaku godinu? Sledeće pitanje za istog ministra je: Zbog sumnje da su učesnici u postupku privatizacije izvršili privredne prestupe, odnosno krivična dela, koji broj prekršajnih a koji broj krivičnih prijava je Agencija za privatizaciju podnela nadležnim organima u periodu od 1. januara 2001. godine, zaključno sa 1. novembrom 2007. godine? Treće pitanje je za ministra vera: Kada će Ministarstvo da objavi broj registrovanih verskih zajednica na osnovu novog Zakona o crkvama i verskim zajednicama? Naime, sve verske zajednice i nevladine organizacije koje pretenduju da se bave verskim radom imale su obavezu da podnesu zahtev za upis u registar najkasnije godinu dana od stupanja na snagu ovog zakona, pa je uz sve dodatne rokove taj proces već trebalo da bude okončan. Ko sankcioniše delovanje onih verskih zajednica, odnosno nevladinih organizacija, koje pretenduju da budu verske organizacije, a koje nisu registrovane po osnovu ovog zakona? Takođe, da li resorno ministarstvo, znači Ministarstvo vera, može da nam dostavi strategiju borbe protiv destruktivnog delovanja pojedinih sekti? Odgovor da ne postoje sekte sa destruktivnim delovanjem je neprihvatljiv.
Zahvaljujem. Sledeći na redu je narodni poslanik Jovan Damjanović. Evo, dok narodni poslanik Jovan Damjanović ne stigne, ja ću vam, gospodine Batiću, objasniti - član 202ž Poslovnika NSRS kaže: ''U toku trajanja postavljanja pitanja i davanja odgovora, shodno se primenjuju odredbe Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, s tim što nisu dozvoljene replike i ukazivanja na povredu Poslovnika (čl. 100. i 101. Poslovnika)'', a vi ukazujete na povredu Poslovnika, po članu 100. Dakle, to ceo dan ovde važi. Gospodine Batiću, što se tiče postavljanja pitanja, prvo ćete da pustite da poslanička pitanja postave narodni poslanici koji nisu imali prilike da postave poslanička pitanja. Treba omogućiti svima da postave pitanje. Izvolite, gospodine Damjanoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici i poštovani gospodo ministri, romska zajednica u demokratskoj Srbiji ima stečena prava. Stečena prava su u Ustavu Republike Srbije i Zakonu o zaštiti prava nacionalnih manjina. Međutim, kol'ko vidimo, ta stečena prava se u našoj državi krše. Ne od naše države i od srpskog naroda, koji je i te kako naklonjen romskoj populaciji u ovoj Srbiji, koji imaju velike simpatije kao prema prijateljskom narodu, istorijskom narodu itd., već od pojedinaca u našoj državi koji su sebi dali za pravo da čine nešto što nije ni demokratski, nije ni afirmativno, već je to monopolistički sistem, nedemokratski sistem, naredbodavni sistem. Pa se ja pitam sada: Zašto gospodin ministar Marković neće da primi narodnog poslanika? Ako zato što sam Rom, po mom mišljenju to je rasna diskriminacija, a ako neće da me primi što sam član SRS, to je onda politička odmazda prema meni i prema mojoj stranci. To je strašno kad jedan ministar, koji je izabran u demokratskoj vladi, neće da primi narodnog poslanika. Sad mi je u hodniku rekao: ''Ti ne znaš ništa''. A sad ja vas pitam, gospodine ministre Markoviću, kad vi znate: Po kom zakonu, Poslovniku, Ustavu Republike Srbije kažete da treba Verica da vas zove da biste vi mene primili? Ako vi imate taj ustav i zakon onda ću ja stvarno reći da ste pametan čovek. Razumete? Ja sam vama, gospodine ministre, tražio pre mesec i po dana, evo ga faks koji stoji ovde, i naveo romsku delegaciju intelektualaca koja treba sa vama da razgovara, gospodine ministre, upravo oko vanredne elektronske skupštine koja ne postoji. Vanredna elektronska skupština je važila u ono vreme kad smo tražili vanrednu skupštinu, a kad je izašao mandat i vreme Nacionalnom savetu Roma, onda više nema vanredne skupštine. Mi tražimo da se ne održi nikakva vanredna, već redovna skupština. Kad budu i druge nacionalne manjine imale zakazane skupštine o izboru nacionalnih saveta, tada ćemo i mi. To je vaša volja kojom vi tražite da držite monopol nad romskim narodom, što nije demokratski. Samo ću da vam kažem da ne možete vi pojedince da slušate i da sa njima kontaktirate. Ja sam takođe predstavnik romske zajednice, kojeg treba da saslušate. Vršite diskriminaciju nada mnom i nad mojom strankom. To nije dozvoljeno. A ovo što ste rekli, dajte mi zakon, ja ću se vama izviniti. Takođe hoću da kažem, nekorektno je ponašanje, kažete, prema Mađarima koji su s vama razgovarali ovde. Da li je ovo korektno što vi radite romskoj zajednici? Nije korektno. Hteo sam, gospodine ministre, da vam ukažem na manipulacije koje su pripremljene, da se falsifikuju potpisi, vi niste hteli to ni da čujete. Zamolio sam gospođu Samardžiju da me primite. Nikog ne slušate, vi ste samovoljni. Ali, vi ste radi naroda, niste radi sebe. I da vam kažem ovo: sad je proistekao falsifikat. Ima mnogo falsifikovanih listića. Ima više glasova nego što nas ima glasača Roma u ovoj državi. Ko će za to da odgovara, da li vi koji ste potenciometar što ste to uradili i što nećete da slušate drugog ...?
Vreme, gospodine Damjanoviću, završite. Hvala. Nakon još tri poslanika iz SRS-a imaće pravo manje poslaničke grupe da postave još jedno pitanje. Reč ima narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Prinuđena sam da poslaničko pitanje postavim ovde prisutnom potpredsedniku Vlade pošto je ministar finansija odsutan. Pitanje je: Zašto nije formirana Uprava za javni dug, po članu 32. Zakona o javnom dugu, na šta ste bili obavezni, već dve godine? Moje pitanje je inspirisano vašom odlukom od 22. oktobra objavljene u Službenom glasniku broj 96, gde ste emitovali državne zapise Republike Srbije u vrednosti od osamsto miliona dinara ili deset miliona evra i rekli da je reč o emisiji državnih zapisa Republike Srbije. Pozvali ste se na Zakon o javnom dugu, koji u stvari govori o emitovanju dugoročnih hartija od vrednosti, a ove koje ste emitovali dospevaju za tri meseca. Zašto su ove hartije od vrednosti emitovane? U nameni piše da su za refinansiranje. Refinansiranje podrazumeva da imate problema sa isplatom dospelih dugova ili da su na teret pale neke garancije. Pitam: Ako su garancije pale na teret – ko je to? Prvobitni dužnici nisu izmirili obaveze, pa za njih to mora da radi država Srbija, odnosno budžet. Da li ćete se regresirati od njih? Ili, ako su to poreski obveznici, nisam videla da im u budžetu umanjujete subvencije ili davanja za ove namene. Osnovno je pitanje, gospodine potpredsedniče: Ako imate problema sa izmirivanjem dugova, otkud suficit o kojem govori gospodin Cvetković? Imate suficit, po njegovom priznanju, 39.152.000.000. Projektovani deficit od 14.000.000.000. Vi ste u suficitu koji ćete, kažete, izdržati do kraja godine. Zbog čega se štampaju zapisi ove vrste? Zbog čega ste cele prošle godine izdavali blagajničke zapise na osnovu kojeg je napravljen manjak u Narodnoj banci od 370.000.000 evra? Znači, zadužujete državu Srbiju evidentnim kreditima. U definiciji Zakona o javnom dugu to se zove – dug. Ovo pitam zato što ste vi, povodom usvajanja Nacrta budžeta u Vladi i povodom primedbi guvernera Jelašića da to radite mimo projektovanih veličina u Memorandumu, postavili pitanje kada gospodin Jelašić misli da vraća ovogodišnje dugove budžetu. Ponavljam pitanje. Gospodin Đelić pita guvernera kada guverner Narodne banke ima nameru da vrati ovogodišnje dugove? U jednoj od emisija ste rekli da oni iznose pedeset miliona evra. Pitam: O kakvim dugovima Narodne banke Srbije prema budžetu je reč? Koliko duguje Narodna banka Srbije budžetu? Po kom osnovu i ko je to odobrio, na osnovu kojih ovlašćenja, pod kojim uslovima, na koji rok i za koju namenu? Koje 24 banke su tih 370.000.000 evra manjka Narodne banke prelile u sopstvene fondove i na račun svojih ovlašćenih lica?
Zahvaljujem. Ima reč potpredsednik Vlade gospodin Božidar Đelić. Izvolite.
Hvala vam. U vašem pitanju ima nekoliko suvislih opaski. Ja bih hteo prvo da krenem od sistema upravljanja javnim dugom i onda da dođem do nekoliko tema koje ste ovde postavili, a naravno završiću sa pitanjem Narodne banke. Ostale tražene informacije ćemo vam iz Ministarstva za finansije i Narodne banke Srbije dostaviti u pisanoj formi u roku predviđenom članom 200. U pravu ste, Uprava za javni dug bi trebalo da bude formirana. Ona je predviđena i, nažalost, to je jedna od institucija koju bi trebalo da formiramo a još nije formirana. Međutim, u Trezoru Republike Srbije postoji sektor koji se time bavi, te se i ta funkcija obavlja. Sledeći korak bi trebalo da bude jedan zakon koji mora da se usvoji, zato što će se tim zakonom predvideti i specifične ingerencije Uprave za javni dug, koja će biti u sklopu Ministarstva finansija. Mi na tom nacrtu već radimo. Zašto se u momentu kada budžet ima suficit emituju zapisi? Ja se slažem s vama da je to naizgled nelogično. Problem je sledeći. U datom momentu, čak i ukoliko vama taj novac nije potreban, znači, nije potreban za bilo kakvo refinansiranje i nema nikakvog zajmoprimca koji nije bio u stanju da plati dug, znači, nije po sredi bilo kakva aktivirana garancija budžeta Republike Srbije poslednjih sedam godina. To je veoma dobro za našu zemlju. Svi zajmoprimci redovno vraćaju dugove, te Vlada Republike Srbije i njen budžet ne moraju da aktiviraju bilo kakve garancije. Isto tako, ono što je suvereni dug i što se vraća iz budžeta Republike Srbije servisira se u tačnom iznosu i predviđenog datuma. Nama je zapravo preostao jedan mali broj dugova koji još moramo da regulišemo. Imamo nekih bilateralnih dugova, naročito sa zemljama kao što su Kuvajt i nekoliko drugih. Ali, većina našeg duga je u potpunosti regulisan i servisira se. Dakle, zašto se u ovom momentu emituju zapisi, kada imamo suficit? Postoje dva ključna razloga. Prvi razlog je taj da je država u svim zemljama ključni akter tržišta kapitala, pa to postepeno postaje i u Srbiji. Ona tzv. bezrizična kamatna stopa je zapravo stopa koju plaća budžet Republike Srbije na zapise koji nose suverenu garanciju, kao što je slučaj sa javnim dugom koji se emituje. To daje referencu na tržištu kapitala i da se po javnom dugu mogu emitovati kratkoročni i dugoročni papiri, hartije od vrednosti, i na taj način preduzeća i druge institucije koje imaju po prirodi stvari nešto niži kreditni rejting, imaju referencu prema kojoj će onda oni koji žele da ih finansiraju moći da mere kamatu i uslove koje mogu da im daju. Drugim rečima, država u svakom momentu daje direkciju tržištu kapitala. Drugi razlog je to što, kada ste država, u svakom momentu morate imati dijapazon izvora finansiranja. Odnosno, pogledajte šta se desilo u poslednja četiri meseca. Imali smo na međunarodnom tržištu kapitala značajno povećanje troškova za one koji žele da se zaduže na tim tržištima iz razloga što je došlo do određene krize, koja je počela u SAD i koja je sada delimično zahvatila i Evropu. Samim tim, za našu zemlju ono što je izgledalo kao najprivlačniji izvor finansiranja, a to su bili zajmovi koje smo mogli da uzmemo, na komercijalnim osnovama, na tržištima kapitala na zapadu, postaje manje atraktivno, a ono što su izvori finansiranja od strane međunarodnih finansijskih organizacija, kao Evropska banka za rekonstrukciju, Svetska banka itd., postaje interesantnije. Isto tako, u svakom momentu moramo imati instrumente da aktiviramo i naše domaće resurse, a jedan način je izdavanje ovih zapisa. Ne zaboravite, o tome će sigurno biti reči u diskusiji oko budžeta za 2008. godinu, da taj budžet predviđa određeni deficit. On nije veliki, predstavlja 0,8% bruto domaćeg proizvoda, ali će iziskivati i delimično finansiranje kroz te zapise. Samim tim, važno je da država bude prisutna. Drugi i poslednji razlog, ja bih se tu, gospođo Tabaković, složio sa vama. Ako krenemo u priču oko načina, gde ulažu novac naši institucionalni investitori, bilo da su to fondovi, osiguravajuća društva, penzioni fondovi i banke, videćete da ta regulativa predviđa da oni moraju investirati u kvalitet papira koji ih u ovom momentu skoro u potpunosti upućuje na državu. I eto drugog razloga. (Predsednik: Gospodine Đeliću, vreme vam ističe.) Završavam, ali treba nešto da kažem i o Narodnoj banci Srbije. Želim da kažem da država u ovom momentu izdaje ove zapise delimično i da bi ti institucionalni investitori, gde naši građani ulažu pare, imali i papire u koje mogu da ulažu. Moramo proširiti tržište kapitala. Nije dobro da država bude jedini izbor za te investitore i to je posao na kome ćemo morati da radimo u godinama koje dolaze. Nekoliko reči bih rekao, ako mi dozvolite, gospodine predsedniče, o...
Vreme vam je isteklo. Ima reč narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite.
Ajde da ja ponovim, da se mi razumemo, gospodine potpredsedniče. (Gospodine Nikoliću, molim vas, dozvolite samo dve reči da mu kažem.) Gospodine Đeliću, refinansiranje, onako kako piše u odluci na koju se pozivam – po zakonu ima namenu isključivo za isplatu dospelih neizmirenih dugova i dospele garancije. Znači, to što vi pričate – tekuća likvidnost, nelikvidnost, neredovni prilivi, odlivi – to nema veze sa namenom koju ste naznačili. Ja sam upravo to i pitala. Da li je reč o nepismenosti, nema nežnije reči, prilikom izdavanja ili o nameri da zavarate građane o svojoj uspešnosti i da radite ono što traje godinama, a to je – da zadužujete ovu državu i pored postojećih sredstava? Da nacrtam srpski. Komercijalnu banku je uzeo gospodin Dinkić iz G 17 plus. Ko garantuje građanima, meni i vama, da se sredstva fondova ne drže kod Komercijalne banke, da se iz tih sredstava jednom od osnivača, EBRD-u, sredstava preusmeravaju kretanjima, što država može da uradi, po držanju deviznih rezervi ili iznošenju, po kretanju slobodnog, kako i ide sve vreme, i da se taj isti novac vraća nama – kao međunarodni krediti, što od Međunarodne banke za obnovu i razvoj, što preko raznih nemačkih razvojnih banaka, gde cena kredita iznosi 9% na godišnjem nivou? Ja vam tvrdim da u izveštaju Narodne banke o izvorima sredstava koja se plasiraju na ovom terenu imate dokaz za tvrdnju koju iznosim. Imate dokaz u tvrdnji koliko je građana Srbije štednje položilo u nedelji štednje. Položeno je 410.000.000 evra. To su oni izvori, ne sopstvenih banaka, nego izvori povereni bankama za ono što jeste najzdravije - štednja i razvoj ove države. Međutim, omogućili ste stranim bankama da na bazi naših izvora iznose enormne profite, a sa druge strane, lošim upravljanjem, jer nemate Upravu za javni dug, novcem iz budžeta punite džepove pojedincima i ja ću to da vam dokažem na raspravi o budžetu. Preusmeravanjem novca, na način kako to radite, preko fondova, trezora banaka nad kojima imate kontrolu - dokaz za to je gubitak Narodne banke, koji se slio na potpuno precizne adrese. I, molim vas, dugoročne hartije ne mešajte sa kratkoročnim. Ako je za pokriće dugova, svi koji prevazilaze budžetsku godinu su dugoročni. Rok dospeća je ovde tri meseca. To je kratkoročna hartija od vrednosti. Čime trgujete? Kvalitetnim hartijama. Na kom mestu? Pa, deca znaju da se na berzi trguje. Vi ste od Centralnog registra napravili mesto za trgovinu. Znate zašto? Zato što vas je Mlađan Dinkić izigrao na berzi sa Nacionalnom štedionicom kada je elektronskom prevarom zaustavljanja vremena prodao Nacionalnoj banci Grčke po tako visokoj ceni akcije u kojima je država mnogo izgubila. I sada se Narodna banka dosetila da trgovine svojih hartija od vrednosti obavlja u onlajn kupovini, direktnoj, računar Narodne banke - računar poslovne banke, da bi onaj koji iz poslovne banke karticom ulazi u trgovinu bio odgovoran vama i sličnima da ne sme podatak o tome da iznese u javnost. Mi te podatke možemo dobiti samo kao zbirne u Narodnoj banci, gde su sakriveni vaši prijatelji i finansijeri, a svako iole ozbiljnije preduzeće mora u novinama da objavi svoj bilans, svoje zalihe, stanje svakog svog računa, jer se to traži kao proverljivo i transparentno poslovanje. Ova država mora da počne da posluje transparentno. Tvrdim vam i obećavam da će poslanici SRS-a to omogućiti proveravanjem vašeg rada na ovaj način.
Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Delimo cilj, a ne mogu da se ne podsetim stanja javnih finansija koje sam zatekao kada sam postao ministar finansija posle vaše vlasti. Koji je to bio razor, koliko specijalnih računa, uopšte nije bilo trezora, pola budžeta, javne finansije su bile rasute, razbijene, imali smo docnje od dve i po godine za dečije dodatke. Tako da, molim vas, ovo je visokosofisticirana diskusija, ali spočitavanje nekih transparentnosti, mislim da bi to bio predmet za jedan malo duži razgovor. Želim da odgovorim na drugi deo vašeg pitanja. Prvo, što se tiče Trezora Republike Srbije, on interveniše i refinansira iz razloga koje sam napomenuo. Tržištu je potreban jedan takav papir iz razloga što smo kreirali nove institucije koje treba da finansiraju visokokvalitetne papire. Nažalost, za sada, osim Trezora Srbije, nema ih mnogo. Drugi razlog je da moramo biti prisutni kao država na tržištu kapitala da bismo održali tu referentnu kamatu i u budućnosti. Što se tiče Narodne banke Srbije, o tome sam pričao. Narodna banka je u septembru prošle godine promenila monetarni cilj. Oni više ne ciljaju kurs, nego ciljaju inflaciju. To je monetarni režim koji se danas u Evropi rasprostranio. On ima veliki broj prednosti i Vlada Republike Srbije misli da treba istrajati na tom putu. Ključni instrument koji se upotrebljava sa takvom monetarnom politikom je, tamo gde se cilja kurs, skoro po prirodi stvari, stopa obavezne rezerve. Stopa obavezne rezerve je defakto porez koji naplaćuje centralna banka jer mobiliše sredstva naše privrede i naših građana, ne plaća kamatu na to i na taj način izvlači likvidnost da bi održala cenovnu stabilnost. Drugi režim je ovaj režim ciljane inflacije, gde se Narodna banka Srbije oslonila na tzv. intervencije na tržištu. Kroz emisije njihovih zapisa i kroz kamatu koju su plaćali, oni su ispumpavali višak likvidnosti sistema i tačno je da je to koštalo nekih 300.000.000 evra. Kao što sam rekao, zatražićemo od Narodne banke Srbije, pošto je ona u tome samostalna i nezavisna, da dostavi informaciju o tome kako su se ta sredstva upotrebila. Jasno je da se na taj način vidi koliko košta održavanje cenovne stabilnosti. Nije tajna i u tim intervjuima koje ste čitali, vidim da pomno čitate te intervjue, rekao sam da mislim da u ovom momentu ciljane inflacije, kada dolazi do značajnog priliva investicija, i niko se neće zbog toga žaliti u našoj zemlji, za ovu godinu očekujemo oko tri milijarde dolara, znači dve milijarde evra, a da nijedna krupnija privatizacija nije realizovana i u momentu kada javna potrošnja, tu bih se složio s vama da bi mogla da bude nešto niža, imamo pritisak na jačanje kursa dinara prema evru, što na dugi rok nije dobro. Način na koji se Narodna banka Srbije bori protiv dizanja cena je ispumpavanje likvidnosti time što daje relativno atraktivne kamate na njihove papire. To košta i mislim da ne treba tražiti kontroverzu i prljavštinu tamo gde je nema. To je monetarna politika. Tu, gospođo Tabaković, imate jednu dobru tačku, da je tržište tzv. primarnih trgovaca državnim papirima mesto gde je i na veoma razvijenim tržištima moglo doći do nekih zloupotreba i moramo, to je istina, da obezbedimo transparentnost u načinu na koji se tim papirima u primarnoj razmeni trguje. Posle toga to dolazi na tržište i tu nema većih problema,pošto sve ide kroz berzu. Drugim rečima, situacija u upravljanju dugom je neuporedivo bolja nego što je bio slučaj pre. Jutros sam dao nekoliko cifara. Javni dug Srbije, onaj gde postoji suverena garancija, pao je ispod 30% bruto domaćeg proizvoda, a to je četiri puta manje nego 2000. godine. Četiri puta je manji dug za koji garantuje naš budžet nego što je bio 2000. godine. To je veliki uspeh i time smo među najboljima u našem regionu. S druge strane, istovremeno, i tu nije tačno da su strane banke više iznele nego unele, Evropska banka nema depozite Narodne banke Srbije. Imamo veliki priliv kapitala i to je nešto što je omogućilo značajan razvoj našeg tržišta kapitala i bankarskog sektora, tako da je ta situacija mnogo povoljnija nego što bi eventualno neko mogao da je prikaže.
Zahvaljujem. Odgovor na dodatno objašnjenje, narodni poslanik Jorgovanka Tabaković. Izvolite. Potom poslaničko pitanje postavlja narodni poslanik Tomislav Nikolić, šef poslaničkog kluba SRS i potom će pitanja postavljati poslanici iz manjih poslaničkih grupa.
Gospodine Đeliću, niste mi odgovorili po kom osnovu Narodna banka duguje budžetu. To je prvo. Drugo, Jelašić vam sedi na vladi, a ovde ga niste doveli. Zašto nema Uprave za javni dug? Jelašić se pravda da je kursna razlika i valutni rizik doveo do takvog gubitka Narodne banke. Ko je bio dužan da upravlja kursom? Kakva je to svetska kriza u kursu valuta dovela do toga da Narodna banka ima toliki gubitak? Nemojte da vređate inteligenciju. Znači, Upravu za javni dug nemamo smišljeno, jer nema ko da daje obrazloženje na ove primedbe. Kursne razlike su problem izvoznika, a ne guvernera. On je dužan da o tome brine zajedno s vama kada nam ovde predlažete uzimanje kredita. Vi ne znate, gospodine Đeliću, da su i prošle godine garancije padale na teret budžeta Srbije. I u ovoj godini imamo planirana sredstva, da se isplaćuju garancije koje padnu na teret. Padale su i u prošloj godini. Čak smo plaćali kaznene bodove za nepovučena sredstva. Pričate o obaveznoj rezervi. Vi to pravdate gospodina Jelašića? NBS je u prošloj godini smanjila obaveznu rezervu sa 60% na 45% stranim bankama koje koriste kratkoročne kreditne linije od svojih matica po onim kreditima ''živite preko svojih mogućnosti, uzimajte više nego što možete da otplatite''. Omogućavali ste da se građani zadužuju takvim kratkoročnim keš kreditima, a danas brinete. Znači, smanjena je obavezna rezerva za tu namenu. Ne pričam napamet, pričam o odlukama Narodne banke. Ono što je najstrašnije, povećana je obavezna rezerva na depozite devizne privrede sa 40% na 45%. Ne stimulišete privredu da drži devizne depozite nego to košta više i banke i privredu, a smanjujete obaveznu rezervu, znači pojeftinjujete, stimulišete kratkoročne keš kredite. Ko vodi makroekonomsku politiku ove države? Jednako neodgovorno i Narodna banka i Vlada Srbije.
Gospodine Đeliću, nemate pravo da govorite. Poslanik je poslednji, on daje komentar na vaš odgovor. Poslaničko pitanje, narodni poslanik Tomislav Nikolić, šef poslaničkog kluba SRS, pa potom narodni poslanik Vladan Batić.
Koristim priliku što je tu potpredsednik Vlade Republike Srbije da javno prenesem jedno pitanje koje sam danas dobio od naših prijatelja iz administracije predsednika Rusije, od naših srpskih prijatelja − kada kažem naših, ne mislim na radikale i na sebe lično − da im pomognete, gospodine Đeliću, da razreše jednu dilemu i nedoumicu. Da li je tačno da je potpredsednik Vlade Srbije danas u Skupštini Srbije rekao da kandidat DS-a za predsednika Srbije Boris Tadić ima podršku Vladimira Putina, predsednika Rusije? Samo žele da znaju da li je tačno da ste vi to rekli. Nisam bio u sali, nisam mogao da kažem da li ste rekli ili ne. To je jedno pitanje. Drugo, gospodine Đeliću, kada ste nam ovde 2001. godine predstavljeni kao čovek izvanrednih finansijskih sposobnosti, sa ogromnom platom u Parizu, koju velikodušno ostavlja da bi došao u Srbiju da radi za platu od nekakvih tada 200 maraka, zaista nam je bilo žao, bili smo oduševljeni gestom velikog patriote, koji, eto, moraće jezik da nauči, sve padeže, i još će pomoći Srbiji da obnovi i osveži svoje finansije. U međuvremenu se pokazalo da ste taj svoj mandat iskoristili da steknete ogromno bogatstvo u Srbiji, bogatstvo koje se meri desetinama miliona evra. Imam jedno intimno pitanje za vas, gospodine Đeliću: Kako vam je duši kada pregovarate sa sindikatima koji vam traže osam ili deset posto povećanje svojih plata da bi njihova deca imala bar deo onoga što imaju deca u Evropi, i kako im vi onda kažete da oni ne mogu da dobiju povećana lična primanja zato što to država Srbija ne može da izdrži, a vi ste mogli da dobijete ta povećana primanja i država Srbija je to izdržala? I, kada smo već tu, interesuje me: po kojoj ceni vi nabavljate jestivo ulje?
Gospodin Božidar Đelić, potpredsednik Vlade, odgovor. Izvolite.
Četiri stvari. Prvo, danas sam samo napomenuo da je gospodin Poltavčenko, koji vodi Centralni federalni okrug, moskovski region, koji je najveći u Rusiji, rekao da će predsednik Putin doći u Srbiju posle pobede našeg trenutnog predsednika za budućnost. Nisam rekao da Rusija podržava Tadića. Ruska Federacija je ozbiljna zemlja. Ambasador Ruske Federacije je došao da čestita Tomislavu Nikoliću kada je izabran za predsednika ovog doma. Isto tako, partija gospodina Putina je pozvala delegaciju DSS-a u Moskvu na svoj kongres i, isto tako, juče je gospodin Poltavčenko rekao ovo što sam sada rekao. Ruska Federacija, kao svaka ozbiljna zemlja, ne namerava niti treba da se meša u unutrašnjopolitička pitanja naše zemlje. To sam rekao i ovde ponavljam. Mogu da kažem da je pitanje predsedničkih izbora u svakom slučaju pitanje poverenja naših građana a ne podrške ove ili one zemlje, i svima je jasno ko će pobediti u drugom krugu predsedničkih izbora, bar je za mene i za većinu naših građana jasno. Što se tiče drugog pitanja, ja nisam neko ko ne može da shvati šta je to nemati. I mene često kritikuju što sam ponekad možda previše emotivan i, možda, i previše direktan. (Evo vidite, već je krenulo.) Želim da kažem da sam i u toj dijaspori jedan deo života živeo siromašno i da znam šta je to kada se nema. Najsrećniji bih bio kada bismo mogli već danas našim građanima, seljacima, zaposlenima u državnoj upravi, radnicima - da obezbedimo mnogo bolji život. To je moj san, ja radim na tome. Nisam koštao ništa našu zemlju. Ono što sam zaradio je prijavljeno, čak je i vaša partija išla ispred Odbora za sprečavanje sukoba interesa i videli su da sam poštovao zakon. Izvor mog novca je treća najveća banka na svetu. Taj novac je isplaćivan iz njihovih sredstava a ne iz Srbije, tako da ja ni na koji način nisam bio teret za našu zemlju. (Dragan Todorović, sa mesta: Štedeo si od tetkine penzije.) Moju tetku ostavite na miru. Moja majka je preminula - i nju ostavite na miru. Što se tiče trećeg pitanja, zejtin je poskupeo i sada košta 110 dinara. Jutros je gospodin Bubalo rekao da smo mišljenja u Vladi da ova jedna grana treba da bude propulzivna u našoj zemlji, da je, zbog toga što imamo dosta suncokreta i prerađivačke kapacitete, ona trebalo da postane mnogo snažnija i da izvozi. Nažalost, konstatujemo da dolazi do asimetrije. Drugim rečima, kada je rod dobar - cene ne padaju, kada je rod nešto lošiji - cene munjevitom brzinom rastu i rast troškova se u potpunosti preliva na konačnog potrošača. Najavljujem, kao i kolega Bubalo, da će doći do kontingenta bescarinskog uvoza. Ukoliko sadašnja struktura nije u stanju sama da smanji te cene, pomoći ćemo joj. Ukoliko ni to ne bude dovoljno, najavljujem da ćemo preispitati i ovu zaštitu, carinsku, koja iznosi 30%, i prelevmane, koji daju komfornu zaštitu jednoj industriji koja, nažalost, očigledno, u ovom momentu ne opravdava poverenje države i naših građana. Napokon, Narodna banka Srbije, pošto nisam stigao da odgovorim na ovo pitanje, duguje za sada nešto više od četiri milijarde dinara. Do kraja godine dugovaće pet milijardi dinara. Razlog koji nam je dat je: zato što su ove intervencije na otvorenom tržištu koštale, nisu imali dovoljno sredstava da plate i budžet, a ono što su dugovali to su kamate na depozite Trezora Republike Srbije. Želim da vas podsetim da sam, kada sam bio ministar finansija, inicirao tu promenu da budžet Republike Srbije ne drži novac u poslovnim bankama - uvek je bilo pitanja ko drži, zašto, pod kojim uslovima - i da se to u potpunosti povuče i prebaci na račun Trezora Republike Srbije u NBS. Tako da je napokon centralna banka postala banka naše zemlje. To nije dobro što Narodna banka ne vraća novac i indikacije su da će početi da ga vraća veoma brzo. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. Komentar na odgovor, Tomislav Nikolić. Izvolite.
Zadovoljan sam što ću stenogram sa ovom vašom izjavom moći da pokažem ljudima u Moskvi koji tvrde da to nije istina, pa onda neka odluče da li laže Vlada, da li ste slagali Betu ili je tu neko prisustvovao ovome što ste rekli. Jedna druga stvar, vojvodo od Meridijan banke. Niste vi prijavili svoje prihode, nego smo mi otkrili te prihode. Ne biste ih nikada prijavili, a niste ih prijavili ni Borisu Tadiću, koji je zbog toga ludeo jedno deset dana. I druga stvar, Odbor je utvrdio da postoji sukob interesa, da niste prijavili prihode. Sada me interesuje: ako više nemate te akcije Meridijan banke, kako je došlo do trgovine tim akcijama? Brižljivo sam pratio, nisu se pojavile na berzi. Da li postoji neki drugi način da se trguje akcijama jedne banke ili isključivo na berzi, vojvodo od Meridijan banke? I druga stvar, da li je vama jasno da ste iskoristili period u kome ste bili ministar finansija i period u kome se znalo da ćete ponovo biti u Vladi, da samo za ono kratko vreme dok ste imali vlast preko predsednika Srbije i njegovih ambasada širom gradova Srbije, a vi formalno bili u opoziciji, da zaradite desetine miliona evra? Gospodine Đeliću, pričamo o desetinama miliona evra. Ako banka vredi sto i nešto miliona evra, ako vi imate 10% koje ste dobili od banke za usluge, izvršene samo u kratkom periodu između dva ministarska mandata, onda mi pričamo o desetinama miliona evra. Sinoć gledam: Vlada se hvali kako daje 6.000 evra po radniku firmama koje su kupile naše propale firme, pa hoće da obnove proizvodnju. Šest hiljada evra po radniku. Najboljim inženjerima, najboljim ekonomistima, najboljim zanatlijama dajete 200 evra po godini staža u fabrikama koje ste upropastili. Dvesta evra godišnje. A vi ste za godinu dana zaradili desetine miliona evra. Desetine miliona evra. Pokažite mi papir na osnovu koga su te deonice ili akcije promenile vlasništvo. Nisu više vaše. Voleo bih da vidim čije su sada, da vidim papir na osnovu čega je izvršena transakcija i da vidim koliko su vredele. To je za mene odnos ministra prema narodnom poslaniku. Gospodine ministre, odgovorite mi. Prvo: kako ste stekli taj kapital od Meridijan banke? Koja je vrsta usluga bila u pitanju? Drugo: gde su vam sada ti ulozi koje ste imali u Meridijan banci? Kako su promenili vlasništvo, na zakonom zasnovan način ili na nezakonit način? Da li su vam isplaćene u gotovom novcu ili ste sada stekli neko drugo vlasništvo, zbog čega ćemo ponovo morati da tragamo? Naravno, do vlasništva u Meridijan banci smo došli. Vi i sami znate da je svako vlasništvo u banci dostupno javnosti na neki način, mada krijete podatke. Sada me interesuje gde se splitovao, gde se podelio ovaj vaš novac iz Meridijan banke? Dok to ne saznamo, vi uopšte niste ovlašćeni da sa nama razgovarate o socijalnim problemima u ovoj državi i da nam pričate kako ste zemlju zatekli u haosu. Istina je da vi od onda niste porasli, od kad ste došli 2001. godine, porastao je vaš imetak, ali ste sa ove govornice mnogo oštrije, žučnije, glasnije govorili tada nego danas, jer se vidi da ste danas vi na tapetu. Gospodine Đeliću, ova Srbija će jednog dana početi normalno da živi. A sad me samo jedna stvar interesuje: zašto ste vi jedini ministar iz vlade Zorana Đinđića koji je još u Demokratskoj stranci i u okruženju Borisa Tadića? (Srđan Milivojević, sa mesta: I Slobodan Milosavljević.) Da, i Slobodan Milosavljević. I to ima razloga. Kad dođe Slobodan Milosavljević, i njemu ću da kažem zašto on. Ali vama kažem zašto ste vi. Vi ste jedan od glavnih finansijera DS-a. Al' to je ''pola pije, pola Šarcu daje''. Otprilike je to vaša funkcija, vas koji imate novac, koji ste se borili da preuzmete javna preduzeća, koji ste se borili da preuzmete banke, vas koji raspolažete budžetom i budžetskim primanjima. Za raspravu o budžetu pripremili smo se da vam sve objasnimo, da narod (izvinjavam se, završavam), da građani Srbije konačno shvate kako ih pljačkate. U pitanju je pljačka neviđenih razmera. Ovog puta u Srbiji ima šta da se opljačka. I vi svoj posao još uvek niste završili. A ovo što nas svađate sa Rusijom, politički će mnogo da vas košta. To vam sada garantujem. (Biće, biće u Srbiji.) Ili ste slagali, gospodine Đeliću, ili je Rusija počela da radi ono što rade SAD - da se meša u naš posao i da favorizuje kandidata stranke koja želi da uđe u NATO. Verujte mi, toliko lud nisam da vam verujem. Rusija sebi neće da seče omču sada kada je rekla da neće skrštenih ruku gledati kako se NATO širi. To što se NATO širi, to se misli na Srbiju i vi to vrlo dobro znate. Ako ste mislili da posvađate Rusiju sa Srbijom... (Predsednik: Vreme.) ... boljeg vam puta nije bilo, gospodine Đeliću. Ali ova vaša izjava će biti meta i okosnica velikih i teških pregovora o tome kako će u Srbiji ubuduće da se živi.
Zahvaljujem. Sledeći na redu da postavi pitanje je predstavnik LDP-a, narodni poslanik Vladan Batić. Potom ispred SPS-a Ivica Dačić, šef poslaničkog kluba i potom ponovo poslanici SRS-a. Izvolite.
Ja sam predstavnik DHSS-a, to je jedno... (Predsednik: Izvinjavam se.) ... drugo, gospodine predsedniče, dozvolite mi samo par opaski koje mi se neće računati u vreme. Ovde je bilo nekoliko povreda Poslovnika. Ovde je bilo povrede dostojanstva Narodne skupštine tvrdnjom da je pokojni premijer šef mafije. Ovde poslanička pitanja narodni poslanici postavljaju u ime građana, u ime naroda i, nažalost, ako ovde sedi samo jedan član Vlade, onda je to ruganje građanima, odnosno ruganje narodu, onda ta Vlada ne može da pretenduje da bude demokratska. Sada, ako mi dozvolite, da postavim pitanje. (Predsednik: Izvolite.) Ovo su pitanja za ministra pravde i ministra odbrane. Danas mi se obratila delegacija ili predstavnici štrajkačkog odbora vojnih rezervista Topličkog okruga. Kao što znate, hiljade ljudi se odazvalo mobilizaciji u vreme NATO intervencije, u vreme rata koji je vođen na ovim prostorima. Neki do njih su naplatili deo dnevnica na koje imaju pravo, neki nisu. Većini nije isplaćeno ništa. Neki su pokrenuli postupke, dobili naknade. Drugi su započeli postupke, onda je usledila odluka Građanskog odeljenja Vrhovnog suda i onda se stvar zamajava. Ti ljudi se pretvaraju u građane drugog reda. Zamislite ružnu i tužnu sliku kad oni spavaju ispred zgrade Vlade. Dok su neki dobili beneficije, stanove, ogromne plate, sve počasti, oni koji su heroji i junaci, generali itd., ti ljudi koji nisu bežali, nisu dezerteri, koji su se stavili otadžbini, kad ih je pozvala, na uslugu, sada obijaju pragove. Tome mora da se stane na put i njihova elementarna prava moraju biti zadovoljena. Zamoliću da njihovu delegaciju prime i ministar Petrović i predsednik Srbije gospodin Tadić. Nadam se da će ih razumeti, pogotovo što je on bio ministar odbrane. A sada nešto drugo. Gospodine Đeliću, kad odgovarate na pitanja, trebalo bi da ti odgovori budu iskreni i pošteni. Kad sam danas rekao da ste za Vladu u kojoj ste sada potpredsednik rekli da je to prva demokratska vlada, vi ste to negirali. Citiraću ono što ste vi rekli, gospodine Đeliću, 30. avgusta povodom sto dana Vlade. Vi ste rekli: ''Vojislav Koštunica je jedini prodemokratski premijer, a njegovi ministri prva istinska većinska proevropska demokratska vlada posle pada Miloševića''. Gospodine Đeliću, ovo je istina. Nađite stenogram sa sednice Vlade. To je bila otvorena sednica Vlade. Prema tome, ovde niko od poslanika vaše stranke ne reaguje kad se taj isti Zoran Đinđić naziva mafijašem. Gospodine Đeliću, možete nekom drugom da govorite nešto što nije istina. Ja znam i početak i kraj. Ja se nisam promenio. Recite pošteno, gospodine Đeliću, da li ste od pokojnog premijera tražili da vam se nadoknade troškovi selidbe, pa troškovi spora koji ste imali oko vašeg familijarnog statusa. Kakve priče o zaradama i milionima sa kojima ste vi došli u Srbiju? To možete da pričate nekom drugom, jer ja sam svedok tih događaja. Kada kažete da su vam ruke čiste, nemojte, zbog nekih ljudi, da pominjem neke firme koje ste vi protežirali, jer bih onda morao da pričam o Citadeli i o nekim drugim firmama i da iznosim milion podataka. To je zloupotreba funkcije. Treba da se stidite, jer Zoran Đinđić vas je stvorio, a sada gazite po njemu.
Reč ima potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Izvolite.
Kada čovek misli da vidi dno dna, ima još ispod. Rekao sam na sto dana Vlade da ova Vlada ima šansu u smislu da je prva većinska. Nažalost, Vlada u kojoj smo bili vi i ja, gospodine Batiću, veoma brzo nije imala većinu. Možda je ona formalno imala još nekoliko meseci za izglasavanje nekih zakona, ali, kao što se veoma brzo videlo, nismo imali iskrenu podršku svojih koalicionih partnera. To je ono što sam hteo da kažem. Što se tiče Zorana Đinđića, za njegovu istorijsku figuru se ne borim time što ću pokušati da ga prisvojim, da kažem da mi je ovo ili ono rekao, nego se na mnogo direktniji način borim za Srbiju o kojoj je on sanjao i za one reči koje je izrekao. Rekao je da je ta Srbija evropska, napredna u toj budućnosti gde ćemo se svi sresti. I svaki dan moje akcije, i način na koji smo mi, ministri Demokratske stranke, ušli na prvu sednicu Vlade kroz ulaz gde je on pao, i to ne samo minuta ćutanja, nego misli koje smo imali u tom momentu, bile su te da ćemo se boriti da taj san postane realnost. To je moj san i ja ću se za takvu Srbiju Zorana Đinđića boriti, a ne na neki patološki način njega prisvajati. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Vladan Batić. Izvolite, gospodine Batiću.
Ne znam što ste se iznervirali, gospodine Đeliću. Boli vas istina, očigledno. Neću govoriti i upotrebljavati izraze: dno dna, patologija i slično. To govori o vama. Ja se obraćam ne vama, nego građanima Srbije. Zaboravili ste da ste u Vladi sa onima koji su govorili da je upravo Zoran Đinđić najveći kriminalac i izdajnik, sa onima koji su govorili ''Laki je malo nervozan'', sa onima koji su govorili da je obračun kod hale Limes porodični obračun sa svima onima koji su činili sve da Zorana Đinđića ne bude, udružujući se sa antihaškim lobijem, sa zemunskim klanom, sa raznim tajkunima koji pljačkaju i haraju Srbiju i sa svima onima koji su verovali da, kada Đinđića ne bude, neće ići u Hag, neće ići u zatvor i moći će da pljačkaju Srbiju i dalje. To je ta vaša većinska vlada. Ne znam šta znači većinska vlada. Vlada Zorana Đinđića imala je mnogo veću većinu nego ova skrpljena da ne kažem kako. U ovoj Vladi noga nozi dobro ne misli. Ovde je Vlada podeljena na dva dela i to i ptice na grani znaju. Gospodine Đeliću, ne možete meni pričati te bajke. Jer,rekao sam, vraćao sam se sa dočeka Srpske nove godine iz Pariza 15. januara, vi ste dolazili u Beograd, vi ste se meni obratili u avionu. Znam za vaš standard, za vašu moć u to vreme, u vreme kada je počinjala borba za demokratsku Srbiju. Gospodine Đeliću, Zoran Đinđić vas je stvorio. Pa, vas familija nije poznavala dok niste ušli u vladu Zorana Đinđića. Zato morate da stojite mirno pred njim, a ne pred onima koji su učinili sve da njega više ne bude i da budete seiz i čauš u takvoj Vladi. Ovde je počela neka borba oko Rusije i Putina. Evo, da vam kažem, juče je SO Raška donela odluku da proglasi Putina za počasnog građanina Raške. Ne mislim ništa loše ni o Raškoj, ni o građanima Raške. Glasali su za tu odluku i odbornici DS-a. Znači, jurnjava oko lika i dela Putina je počela. Ne omalovažavajući Rašku, plašim se da će Putin biti razočaran, da je postao počasni građanin jednog vrlo malog mesta, a ne neke velike prestonice itd. Vidim da ste i vi počeli da se bavite Putinom, Rusijom itd. Gospodine Đeliću, umesto izraza ''dno dna'', bilo bi pošteno da odgovorite i na pitanja koja su vam neprijatna.
Reč ima narodni poslanik Željko Vasiljević. Izvinjavam se, Ivica Dačić. Posle gospodina Ivice Dačića reč i pravo na poslaničko pitanje ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, gospodine Dačiću.
Zahvaljujem, gospodine predsedavajući. Gospodine potpredsedniče Vlade, dame i gospodo narodni poslanici, ne želim, naravno, da učestvujem u ovoj raspravi o tome da li Putin treba da bude počasni građanin ili ne. Samo bih podsetio da je u opštini Raška na vlasti SPS, ne sama, naravno, već sa drugim strankama, a to je jedna od retkih opština gde smo mi neprekidno na vlasti dugi niz godina. Neko bi rekao od 1945. godine. U svakom slučaju, postoje i druge stranke koje poštuju te tradicije od 1945. do 1990. godine. Tako da ne bih da samo mi negujemo te tradicije. Ali, nisam se zbog toga javio. Želeo bih da postavim pitanje potpredsedniku Vlade, imajući u vidu da je on jedini predstavnik Vlade u ovom momentu ovde. Ovo je jedna od retkih sednica gde imamo priliku da postavljamo poslanička pitanja, što je jedna od institucija koja je bila predviđena i ranije u Poslovniku, ali nije bila poštovana. Ministar Mlađan Dinkić, koji je bio ministar finansija kada je usvajan Zakon o osiguranju, rekao je pred poslanicima SPS-a da ''Dunav osiguranje'' i DDOR Novi Sad neće biti privatizovani. Pošto vidim iz medija da se ide u privatizaciju DDOR-a, postavljam pitanje: Kada je promenjena ta odluka? To je bio jedan od uslova i načina i razloga zbog čega je uopšte taj zakon prošao u Narodnoj skupštini Republike Srbije. Znači, ako je tada obećao ministar finansija da neće biti privatizacije ''Dunava'' i DDOR-a, u čemu je sada promenjen stav te iste Vlade, u kojoj su novi samo ministri iz DS-a? Drugo pitanje. Predsednik Republike i predsednik vaše stranke, čiji ste vi bili kandidat za premijera, Boris Tadić, u konsultacijama koje je imao sa svim poslaničkim grupama uoči davanja mandata za, praktično, formiranje Vlade Republike Srbije, razgovarao je sa delegacijom SPS-a. U tom razgovoru je predsednik vaše stranke i predsednik Republike rekao da DS jeste i biće protiv privatizacije većinskog paketa akcija javnih preduzeća. Od vas tražim odgovor: Da li vi to stvarno tako mislite, da li je to stav DS-a, ili vi ne poštujete stav vašeg predsednika, ili je u pitanju drugačiji stav koji vi imate sada kada obavljate vlast u Vladi Republike Srbije? Želim da ponovim još jednom da se SPS najoštrije protivi privatizaciji većinskog paketa akcija javnih preduzeća i u tom smislu podržavamo sve zahteve radnika i svih onih građana koji nisu iskoristili pravo na akcije koje su imali u onom vremenu ranije. Ovo je veoma važno i suštinsko pitanje. Vi znate da u Vladi postoje stranke koje se zalažu za brzu privatizaciju i potpunu privatizaciju svih javnih preduzeća. Želim da se ovde, u svom odgovoru, izjasnite: jeste li vi za to ili ste protiv toga? Zahvaljujem.
Zahvaljujem narodnom poslaniku Ivici Dačiću. Reč ima potpredsednik Vlade gospodin Božidar Đelić. Izvolite, gospodine Đeliću.
Gospodine Dačiću, postavili ste dva važna pitanja, a tiču su našeg tržišta osiguranja i javnih preduzeća. Podsetiću vas prvo da sam 2003. godine, ako vas dobro služi pamćenje, proveo dobar deo svog vremena boreći se da DDOR ne preuzmu jedan fond sa Kipra i jedna slovenačka brokerska kuća za ukupnu sumu od četiri i po miliona evra, iz razloga što smo uočili, u poslednjem momentu, kada su skoro došli do 50% glasova, da su, eto, nekim čudom, zaboravili da upišu društveni kapital. Ako govorite o tradicijama od 1945. godine, valjda sam poslednji bio imenovan, na jednoj od sednica Vlade, kao zaštitnik društvenog kapitala da bih mogao da branim interese naše države i da se izbegne preuzimanje, za ništa, jedne od naših ključnih institucija koja je i tada, kao i sada, imala 35% učešća na tržištu. Prethodna vlada je donela odluku da se ide u privatizaciju DDOR-a. Kao što smo videli, ove nedelje se pojavila jedna velika italijanska osiguravajuća firma koja je ponudila određenu sumu za 83% kapitala koji je tu udružen. Ono što je ponuđeno je daleko od onoga što je 2003. godine zamalo otišlo, ako smem tako da se izrazim, za četiri ili pet miliona evra. Ova ponuda je bila oko 180.000.000 evra. U ovom momentu, o tome se već oglasilo Ministarstvo finansija, vode se pregovori da ta ponuda bude poboljšana. Ukoliko ta ponuda ne bude dovoljno poboljšana, onda će taj postupak biti ponovljen. Ja sam pobornik toga da naša zemlja sačuva jedno osiguravajuće društvo, u ovom slučaju ''Dunav'', kao jednu od kičmi razvoja ne samo našeg tržišta kapitala nego i, generalno, naše ekonomije. Jer, osiguravajuća društva imaju mogućnost, pošto primaju dugoročne izvore, da investiraju na dugi rok i samim tim, kao što se to videlo u mnogim zemljama, odgovornim i socijalno razvijenim, bile su u stanju da stabilizuju akcionarstvo važnih preduzeća i banaka. To je jedan model koji je, čini mi se, uputan za našu zemlju i zbog toga ne treba privatizovati ''Dunav'' u bliskoj budućnosti. Što se tiče javnih preduzeća, veoma sam blizak vašoj poziciji, iz razloga što ono što nije liberalizovano i ima elemente monopola, nećemo valjda zameniti državni monopol privatnim monopolom. I ne samo to. Moramo obezbediti da regulatorna tela, koja regulišu funkcionisanje na tržištu, stvarno profunkcionišu pre nego što uopšte razmišljamo o otvaranju kapitala. DS je tokom kampanje, a znam da su se SPS i mnoge druge stranke tome posle pridružile, podsetila da naš zakon predviđa da građani koji nisu učestvovali u procesu privatizacije imaju tu mogućnost, uključujući i javna preduzeća. Oni koji rade u tim preduzećima, ili su radili, moraju da imaju određene privilegije jer nije isto biti student bez ijednog dana radnog staža i dobiti isto kao neko ko je radio 30-35 godina u datom preduzeću. Mora se naći odgovarajući balans i na tome radimo. Znači, bez većinske privatizacije tamo gde postoji monopol. Ali, sa druge strane, postavlja se pitanje, koje ću i vama izložiti pošto se o tome uveliko razgovara, a to je npr. slučaj ''Jat ervejza'', koji ima konkurenciju, koji je važan za našu zemlju, ali ne strateški, ne na način na koji su važni NIS, EPS ili Telekom. Čini mi se da, u tom slučaju, postoji dosta argumenata da ta privatizacija može da bude i većinska, ali uz očuvanje značajnih prava naše države, jer se ne možemo dezinteresovati od slučaja JAT-a. Jer, način na koji budući strateški partner bude organizovao poslovanje, naročito obezbedio da Beograd i Niš budu regionalni centri za avio-transport, od prvoklasnog je značaja za razvoj naše zemlje. Znači, oko javnih preduzeća oprezno, smisleno, bez ikakve žurbe. Moramo dobro promisliti jer je to jedan od najvažnijih oslonaca razvoja naše ekonomije, koji možemo pametno da iskoristimo i da to bude nešto što će nam dati dodatni zamajac za razvoj naše zemlje i za generacije koje dolaze. Hvala puno na vašoj pažnji.
Narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Hvala. Kaže naš narod, gospodine Đeliću, čujte ovu poslovicu - ko laže taj i krade, ko krade mora na robiju - gospodine Đeliću. Sada ću da upoznam javnost Srbije, pre svega, pošto Đelić, kao jedini predstavnik Vlade, iziđe, kako je Božidar Đelić, koji je odgovarao gospodinu Tomislavu Nikoliću na postavljeno poslaničko pitanje, slagao. Naime, u periodu između 15.45 i 15.55 časova, u pitanju jestenogramsa današnje sednice, gospodin Đelić je rekao ovako: ''Samo ne želim da uđem u bilo kakvu polemiku. Više puta, kada govorimo o zdravlju i zdravstvu, postavljalo se pitanje zdravlja predsednika Republike Srbije Borisa Tadića. Odlično je. Pitao sam se odakle našim kolegama radikalima toliko brige za zdravlje. Mislim da znam zašto. Zato što je juče desna ruka predsednika Vladimira Putina, gospodin Poltavčenko, koji vodi Centralni, moskovski rejon Ruske Federacije, izjavio da je Vladimir Putin prihvatio poziv našeg Borisa Tadića da dođe i poseti Srbiju, ali je rekao da će to uraditi i da čestita predsedniku Tadiću kada pobedi na izborima. Na taj način se jasno vidi, a ja znam da to ne može da se svidi nekima: jasno je gde je podrška Rusije''. Ovo je gospodin Đelić, potpredsednik Vlade, izgovorio. Kada mu je gospodin Tomislav Nikolić skrenuo pažnju na to, onda je potpuno drugačijim rečima to rekao. Očigledno je gospodin Božidar Đelić slagao. Još samo jedna rečenica, pošto je ova polemika bila vezana za, kako kaže ''brigu radikala za zdravlje''. Da, poslanici SRS su postavljali danas pitanje predsedniku Vlade Republike Srbije, da ga lepo zamolimo da sa VMA dobije odgovarajuću dokumentaciju, da saznamo šta je sa zdravstvenim stanjem Borisa Tadića. Moram da vam kažem da je meni kao čoveku žao Borisa Tadića kao čoveka, ali mi svi moramo, pre svega, da vodimo računa o građanima Srbije i o Srbiji jer je zdravstveno stanje Borisa Tadića takvo da može ozbiljno i opasno da ugrozi Srbiju i srpske nacionalne interese.
Reč ima narodni poslanik Predrag Stošić.
Dame i gospodo narodni poslanici, moje pitanje je upućeno MUP-u. Nema nikog prisutnog, ali ću ipak svoje pitanje pročitati. Verovatno ste obavešteni o 28. novembru, kao i o značaju koji taj datum, kao Dan zastave Albanije, ima za albansku nacionalnu manjinu na Kosovu i Metohiji i jugu centralne Srbije. Takođe ste dužni da imate i saznanje o incidentima koji su se prošle godine pomenutog datuma dogodili u Preševu i u Bujanovcu. U Preševu je sa zgrade opštine skinuta državna zastava Srbije, koja je potom bačena i gažena od grupe Šiptara. Umesto srpske, postavljene su tri albanske zastave. Takođe, u Bujanovcu je velika grupa Šiptara upala u zgradu SO i brutalno pretukla portira Pavla Nikolića, koji radi na obezbeđenju zgrade opštine. Nakon toga je ta ista grupa, na drugom spratu zgrade, ušla u prostorije jednog opštinskog načelnika, razvalila vrata na balkonu, sa koga je istaknuta albanska zastava, a državna srpska zastava je pocepana i uklonjena. I to nije sve. Grad Bujanovac je tog dana bio paralisan vandalizmom mase i ljudima koji su otvoreno vređali državu Srbiju i pominjali nekakvu veliku Albaniju. Posle toga, u Opštinski sud u Preševu ništa nije stiglo u vezi sa incidentom iako za to postoji više osnova, dok je policija u Bujanovcu dostavila svoj izveštaj i prijave protiv nepoznatih izvršilaca. Građani Preševa i Bujanovca koji poštuju svoju državu Srbiju očekuju da budu zaštićeni od ovakvih pojava. Zato pitam vas iz MUP-a: Šta ćete preduzeti da se repriza ovog incidenta ne ponovi 28. novembra ove godine? To je za manje od nedelju dana. Da li ćete ponovo, kao i prošle godine, odobriti ovaj antidržavni i antiustavni skup i na taj način perfidno podržati šiptarski terorizam na jugu Srbije? Da li ćete opet nemo i neobavešteno, kao što to umete, prećutati nove incidente ili ćete zaštiti svoju državu i narod od nasilja? Upozoravam vas da je vaša dužnost da štitite poštovanje Ustava Srbije. Zato od vas zahtevam da učinite sve kako bi se građani Bujanovca i Preševa osećali sigurnim. Dosadašnjim vašim neodgovornim ponašanjem samo i dalje podstičete iseljavanje Srba sa prostora juga centralne Srbije. Hvala.
Hvala, gospodine Stošiću. Reč ima narodni poslanik Marko Milenković, pa nakon njega narodni poslanik Lidija Vukićević. Izvolite, gospodine Milenkoviću.
Hvala lepo. Dame i gospodo narodni poslanici, pitanje postavljam Vladi Republike Srbije, a odnosi se na građane Topličkog okruga koji su mobilisani 1999. godine za vreme NATO agresije, zatim su hrabro branili i odbranili državu, a sada doživeli da nemaju ista prava jer im se po istim tužbama različito presuđuje. Podsetiću vas da su sudije Opštinskog suda u Kuršumliji, kao učesnici rata, tužili, dobili presude i naplatili dnevnice zajedno sa svojim rođacima, prijateljima i manjim brojem drugih boraca, a zatim su te iste sudije drugim borcima odbijali tužbene zahteve dok su u isto vreme nekim borcima rešavali tužbe pozitivno. Takva selektivna primena prava dešavala se i u Prokuplju. Borci o kojima se radi su još 18. juna mirno protestovali u centru Prokuplja ne bi li vam skrenuli pažnju da prekinete sa ovim pravnim nasiljem. Zatim su nekoliko dana u Kuršumliji štrajkovali glađu da bi se ti, pre svega mirni, protesti nastavili u Merdaru i ovde u Beogradu, pred zgradom Vlade Republike Srbije. Kao predstavnik svih građana Toplice, ja sam reagovao još 17. septembra uputivši poslaničko pitanje šta će biti sa ovim građanima jer se radi o velikom broju tužbi. Gotovo da nema kuće u Toplici koja nije poslala nekog od članova porodice na Kosovo i Metohiju. Onda sam od Vlade, nakon ravno 40 dana, dobio nejasan i opširan odgovor u stilu premijera Vojislava Koštunice. Predsednik Vlade mi nakon dužeg teoretisanja odgovara da je obrazovana međuresorna radna grupa za razmatranje ovog pitanja, te da je Ministarstvo pravde izvršilo nadzor nad radom Okružnog suda u Prokuplju i opštinskih sudova u Prokuplju i Kuršumliji, da su im dati nalozi o merama nadzora itd., ali nigde ne govori o rezultatima do kojih se došlo. Protesti se, evo, do današnjeg dana nastavljaju, a problem ne rešava. Koji su rezultati vaših višemesečnih aktivnosti na rešavanju ovog problema? Kada ćete se kao ozbiljna Vlada ozbiljne države obratiti učesnicima rata sa konačnim stavom i da li ćete rad sudova ozbiljno preispitati ili je to samo još jedno od vaših predizbornih obećanja? Zašto ministar odbrane Dragan Šutanovac i njegov predsednik Republike Boris Tadić jasno i glasno ne kažu ovim ljudima na koji način će rešiti ovaj problem? Je l' to čekaju predsedničke izbore? Skupštinski odbor za predstavke i predloge, na čelu sa srpskim radikalom Draganom Čolićem, (završiću vrlo brzo) podržao je opravdane zahteve rezervista i zatražio od Vrhovnog suda maksimalno ubrzanje sudskih postupaka još pre oko tridesetak dana i do današnjeg dana nema nikakvih rezultata. Morate nešto shvatiti: sve što žele ovi ljudi, to je da budu jednaki pred Ustavom i zakonom. To su uobičajene norme svih civilizovanih društava. Diskriminacija ovih ljudi mora da prestane i oni moraju dobiti adekvatnu zakonsku satisfakciju. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Lidija Vukićević, pa nakon nje narodni poslanik Momir Marković. Posle Momira Markovića reč ima narodni poslanik Žarko Vasiljević. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, poštovani građani Srbije, tema o kojoj ću sada nešto više da kažem i iz koje će proisteći pitanja za Vladu je tema koju sam nekoliko puta načinjala u svojim pređašnjim govorima, ali bih sada nešto detaljnije rekla o tome i upoznala vas, želeći i smatrajući da će dobro da shvate i da razumeju svi oni koji, naravno, žele ovoj državi dobro, koji se bore za očuvanje naše istorije, našeg kulturnog nasleđa i, pre svega, zaštitu svih naših građana. Dakle, govorim o jedinstvenoj i jedinoj livnici koja ima sertifikat, prvoj srpskoj livnici zvona i specijalnih legura ''Jevrem Popović'', koja je osnovana 1832. godine. Ova livnica je postojala i radila u Francuskoj ulici br. 50. Govorim u prošlom vremenu, postojala i radila, ali nisam upotrebila pluskvamperfekat, ili davno prošlo vreme, zato što je ova livnica, kako rekoh, jedinstvena ne samo na ovim prostorima nego u celoj Evropi, u davnoprošlom vremenu, tj. u komunizmu, postojala, s tim što niko nije eksponate rušio i uništavao. Prostor jeste bio konfiskovan i korišćen za fabriku ''Minel''. U vreme kada su fašisti, Nemci, ušli u Beograd, shvatajući da su to veoma značajni i vredni eksponati, niko ih nije dirao. Takođe, za vreme vladavine Slobodana Miloševića, ova livnica je radila. Međutim, šta se desilo? Ova livnica je 31.08.2007. godine u 05.10 ujutru razrušena do temelja. Vlasnici, koji su inače školovani livci (moram samo da kažem da 40 godina unazad mi nemamo školovane livce), fizički su napadnuti, a ne samo što je zgrada porušena, dakle, objekat kao objekat, nego i apsolutno svi eksponati, dakle sva zvona, sve ono što je posedovala ta livnica - bilo je samleveno. Da biste imali uvid koliko je to značajno i koliko je to bitno, moram da kažem da se tu, recimo, od mnogih eksponata izdvajalo brodsko zvono iz 1207. godine, doneto iz Kine; crkveno zvono iz 1878. godine, poklon kralja Milana manastiru Gornjak; crkveno zvono iz Temišvara iz 1900. godine, retka izrada sa šupljinama violinskog ključa, jedinstveno zvono u svetu. Da dalje ne nabrajam, crkvena zvona iz Rusije, iz 1912, 1914. i 1916. godine, kandila i ostalo. Dakle, kome je bilo potrebno da ruši ovaj objekat na taj način? Zaista, moram da kažem da je to vandalizam. Zašto je porušen? Porušen je da bi se taj prostor iskoristio za stambeni, poslovni i garažni prostor. Samo ću još nešto, završavam, vrlo ću kratko. Ono što je veoma važno i veoma bitno - otpadne materije. Dakle, ako se ruši jedan objekat, kao što je ova livnica, on mora da ima elaborat ili nalog za rušenje. On nije imao elaborat i nije imao nalog za rušenje. Tri tone ulja je otišlo u kanalizaciju. Mnoge životinje i mnoge biljke su pocrkale. Beli fosfor i ostale kiseline su bačene negde na neku iks-ipsilon deponiju. Eto, to je pitanje. Za ovo je direktno i lično odgovoran direktor Direkcije za imovinu, gospodin Tomić, zato što je bio upoznat i pre rušenja, i kada su pretili ljudima da će da ruše i posle rušenja. Samo ću da vam kažem da, ako hoćemo, i ako se približavamo Evropi, Evropska unija je donela nacrt koji izdvaja 28.000.000 evra za zaštitu svih tih zanata. Međutim, mi to nismo poštovali. Dozvolili smo da se ovakva stvar uništi. Ako ste putovali po svetu, gospodo ministri, nadam ste da ste vi putovali, sigurno sam da jeste, videli ste da usred Pariza stoji berbernica iz hiljadu osamsto i ne znam tačno koje godine, koju čuvaju i dive joj se. Usred Toronta imate konjušarnicu koja se takođe čuva i smatra istorijskim objektom, kulturnom baštinom, a da ne govorim o Insbruku i Grasmajeru. To vam je poznato. Mi se zalažemo za očuvanje kulturne baštine, a evo šta radimo. Tako da bih molila ministra kulture da odgovori: Zbog čega je porušena ova livnica, jedinstvena u svetu, i zašto rušimo svoju kulturnu baštinu? Hvala najlepše.
Reč ima Dragan Todorović. Gospodine Markoviću, izvinite, Dragan Todorović je imao pitanje direktno za potpredsednika Vlade gospodina Đelića. Pošto nije bilo gospodina Đelića, onda su počeli drugi govornici. Izvolite, gospodine Todoroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje potpredsedniku Vlade Božidaru Đeliću, s obzirom na to da je objavljena vest da su u Briselu 7. novembra 2007. godine potpredsednik Vlade Republike Srbije Božidar Đelić i komesar Evropske unije za proširenje Oli Ren parafirali Sporazum o stabilizaciji i pridruživanju Srbije Evropskoj uniji. Postavljam pitanje potpredsedniku Vlade, da kaže poslanicima Skupštine Srbije i građanima Srbije: Kakve je vrste taj sporazum? Evo o čemu se radi. Pronela se vest da je potpredsednik Vlade Božidar Đelić parafirao sporazum koji važi za deo Srbije bez Kosova i Metohije, da će posebno biti parafiran sa Kosovom i Metohijom, a da je, navodno, Božidar Đelić prihvatio da neformalno Srbija i Kosovo i Metohija zajedno uđu u Evropsku uniju. Poseban je problem što se pojavila vest u novinama vezana za Jelka Kacina, sećate se, bio je određen da podnese izveštaj o situaciji u Srbiji. Taj dotični Jelko Kacin je rekao da nema političara u Srbiji koji nije svestan da će Kosovo biti samostalno. S obzirom da Jelko Kacin ne kontaktira sa srpskim radikalima, kontaktira sa ovima koji su za tzv. evroatlantske integracije, verovatno je do tog zaključka došao u razgovoru sa njima. Na postavljeno pitanje dobio sam odgovor da taj sporazum još nije preveden, da ima 500 stranica itd. Ne treba meni ceo sporazum. Meni treba samo ova mala informacija: Da li je tačno da je parafiran sporazum koji se odnosi na deo Srbije bez Kosova i Metohije? Hvala.
Reč ima gospodin Đelić.
Što se tiče prirode tog sporazuma, to je ugovorni odnos u koji ulazi naša zemlja sa Evropskom komisijom, a Evropska komisija je za to dobila podršku svih 27 zemalja članica. U tom smislu, postoje i klauzule prema kojima taj ugovor može da se promeni, a isto tako i da se otkaže. Drugim rečima, ovo je prvi korak prema drugim koracima koji će uslediti, a ovaj cenjeni dom je usvojio pre nekog vremena i rezoluciju prema kojoj je naša želja da uđemo u Evropsku uniju, ali naravno, za ulazak u Evropsku uniju će biti potreban referendum. Što se tiče statusa Kosova i Metohije, jasno je stavljeno do znanja, i tu su sve formulacije rađene sa našim kolegama iz Ministarstva za Kosovo i Metohiju i sa našim zakonodavstvom, da što se tiče naše zemlje mi oko onih odredaba o kojima se dogovaramo, razgovaramo o ovome gde naša administracija ima ingerencije, a uredno je primećeno i stavljeno, to ćete videti, očekujem da što pre završimo prevod i posle određenih mišljenja, koje će dati razna ministarstva, Vlada će usvojiti taj sporazum. Naravno, nameravam sa celom ekipom da dođem, da obrazložimo taj tekst, da ga prodiskutujemo, da vidimo sve dobitke na koje naša zemlja sa takvim tekstom može da računa. Što se tiče Kosova i Metohije, ovaj deo naše teritorije je u ovom momentu, shodno Rezoluciji 1244 Ujedinjenih nacija, pod administracijom UNMIK-a. To ne prejudicira ni na koji način bilo šta. Ja nemam nikakve neformalne diskusije s bilo kim. Radimo na bazi rezolucije koju je ovaj dom usvojio, platforme koju je Vlada Republike Srbije usvojila kada su pregovori počeli novembra 2005. godine i, naravno, Vlada će utvrditi tekst sporazuma i ovlastiti me da ga potpišem u ime naše Vlade. Drugim rečima, kao što je rekao i sam Oli Ren, koga ste pomenuli, procesi evropskih integracija i pitanje rešavanja statusa naše južne pokrajine su dva odvojena procesa. Ne traži se od nas nikakav ustupak oko Kosova da bismo išli brže ka Evropi. Zašto se ne traži? Da li je to zato što nas neko voli? Ne. Nego zato što svi vide da neće naći nikog odgovornog da krši Ustav, da krši dve rezolucije ovog doma, pregovaračku platformu našeg pregovaračkog tima za Kosovo i Metohiju i našu državnu politiku, i da će to biti kontraproduktivno. Niko od nas ne traži da trgujemo Kosovom zarad Evrope, niti će bilo koji član, ni ja, ikada to prihvatiti. Što se tiče Jelka Kacina, on nije pregovarač u ovom procesu. On je bio izvestilac u ime Evropskog parlamenta o redovnom godišnjem izveštaju oko Srbije u Parlamentu Evropske unije, ništa više i ništa manje. Hvala puno na pažnji.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, stvarno ne znam čemu tapšete. Iskreno sam želeo da odgovor na moje pitanje bude jedino onakav kakav zaslužuje država Srbija i da mi potpredsednik Vlade Republike Srbije kaže da nije tačno i da takav sporazum nije parafiran. Ponavlja se ono što smo mi, nažalost, imali prilike pre nekoliko meseci da čujemo od predstavnika Demokratske stranke Srbije, kada su takođe predstavnici Demokratske stranke, mimo Vlade, razgovarali sa nekim iz inostranstva, odnosno konkretno sa austrijskim kancelarom gospodinom Guzenbauerom, gde se prihvatala ova realnost za koju Božidar Đelić tvrdi da je za Kosovo i Metohiju nadležan UNMIK. To je problem sa kojim se Srbija ozbiljno suočava. Ja vas upozoravam da vi apsolutno niste imali pravo, ne samo da parafirate nego da uopšte razgovarate o bilo kakvom sporazumu, o bilo kakvom aktu koji podrazumeva da se Srbija deli, odnosno da je Srbija bez Kosova i Metohije. To vam nije dala za pravo ni jedna jedina rezolucija Skupštine Republike Srbije. To je sada problem sa kojim se mi suočavamo, da već dosta dugo nismo u prilici da dobijemo izveštaj o rezultatima pregovaračkog tima, o onome o čemu razgovaraju, o čemu pregovaraju i do čega smo došli. Nego ovako moramo da pabirčimo raznorazne informacije koje su u velikoj meri prikrivene ili lažne, ne govore o suštini, već o nečemu što bi trebalo da zavara javnost Srbije. Zato bi Skupština pod hitno trebalo da zatraži posebnu sednicu na koju bi pregovarački tim morao da dođe i podnese izveštaj Skupštini Republike Srbije dokle se stiglo i o čemu se radi. Ovakav sporazum, koji vi pripremate, ne pripremate da dođe za mesec ili dva dana, već kada se steknu uslovi, a ti će se uslovi, verovatno, po vama, steći onda kada bude jednostrano proglašena nezavisnost Kosova i Metohije. Zato to radite na ovakav način i zato se Amerika i Zapad zdušno interesuju i idu na ruku da se proglašenje nezavisnosti Kosova i Metohije odloži dok se ne završe izbori za predsednika Srbije. Čini se sve kako bi na vlasti u Srbiji bila ona strana koja bi bila prihvatljiva za SAD i Evropsku uniju, a to znači ona strana koja je već unapred najavila da neće preduzimati nikakve korake, bez obzira šta se desi, jer moramo da budemo svesni realnosti. Realnost je, nažalost, tragična. Od 2000. godine zdušno ste se trudili da uništite našu vojsku, što se evo sada privodi, tako reći, kraju, pa i da hoćemo teško da možemo, kao svaka druga normalna država, da uradimo ono što je cilj svake države, a to je da zaštiti svoju teritoriju. Ali, ne zaboravite, pravite račun bez krčmara. Država Srbija i narod Srbije nisu vam dali da krčmite ono što su građani Srbije vekovima stvarali.
Hvala gospodine Todoroviću. Reč ima narodni poslanik Momir Marković, a nakon njega narodni poslanik Željko Vasiljević. Izvolite, gospodine Markoviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, predstavnici Vlade, hvala što ste došli u ovolikom broju. To je dokaz koliko vam je stalo do stava i mišljenja narodnih poslanika, predstavnika naroda, pa samim tim i naroda. Imam mnogo pitanja, a s obzirom na kratko vreme pokušaću vrlo brzo da ih postavljam, a vi, gospodine Đeliću, rasporedite ko treba da odgovara na koje pitanje. Nadam se da ćete izaći i vi da mi odgovorite na neko pitanje da biste mi pružili pravo i na onih pet minuta. Prvo pitanje: Kada ćete i da li smete izvršiti reviziju poslovanja Agencije za osiguranje depozita i sanaciju i stečaj banaka? Tamo se nalaze pare i tamo će se videti gde su te pare otišle, koje su banke osnovane tim parama i kako su pojedine, nemam prigodan izraz, individue, postale uspešni poslovni ljudi. Imam za vas još nekoliko pitanja. Dvadeset sedmog oktobra 2006. godine nestao je iz Agencije za privatizaciju laptop u kome su se nalazila dokumenta, odnosno podaci vezani za NIS, EPS i Bor. Nije suština u vrednosti laptopa, nego je suština u onome što se na hard disku nalazilo. Mesec dana kasnije, 24.11.2006. nestaje i drugi laptop iz kancelarije 712 (ono je bilo iz kancelarije 708), a zadužila ga bila izvesna Ljiljana Mlađan, direktor pravne službe. U njemu su se nalazili podaci o NIS-u i Boru. Da li je to razlog da posle iz Agencije za privatizaciju u NIS prelazi izvesni Vučur za jednog od direktora i da li to znači da polako privodite kraju privatizaciju NIS-a, onako, po vašim aršinima i onda će neko ko ostane zadnji da ugasi svetlo? Dalje, da li vam je poznato da je preduzeće PAN d.o.o. ili PUN d.o.o., Beograd, Uskočka 4, čiji su osnivači članovi G17 plus, a direktor Bojan Krišto, uz pomoć Vlade Srbije, preoteli Lutriju Srbije, ugasili je i onda lažno, privatnim sredstvima, formirali Lutriju Srbije d.o.o.? Direktor postaje Bojan Krišto, a to je onaj... (Koristim i drugih pet minuta.) Izađite potpredsedniče, pa mi dajte šansu i za onih pet minuta.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima gospodin Božidar Đelić.
Rado ću vam izaći u susret. Što se tiče Agencije za osiguranje depozita, ona je pravni naslednik onoga što se pre zvalo, ako se ne varam, Agencija za restrukturiranje i privatizaciju banaka. Jutros je gospođa Borka Vučić zatražila i ja sam se već angažovao u ime Vlade, pa će u roku od nedelju dana, shodno članu 200. Poslovnika Skupštine, nužne informacije biti dostavljene. Tačno je da je u pitanju pozamašan stečajni postupak i veoma vredna imovina. Narodna skupština apsolutno ima pravo da ima uvid u to kako se raspolagalo tom imovinom. Znači, izaći ćemo, naravno shodno i našim obavezama, vama u susret, jer to traje već šest godina i mislim da je dobro da raspoložive činjenice budu date ukoliko mislite da ih nema dovoljno. Zabrinut sam što laptopovi tako nestaju iz Agencije za privatizaciju, nisam to znao. Ali, ono što mogu da kažem je da to očigledno nije naudilo Boru. Kao što vidimo, danas u podne su otvorene finansijske ponude. Znam da nas nemali broj ljudi iz Borskog okruga gleda. Danas su dva izuzetno ozbiljna ponuđača u potpunosti predstavila svoju ponudu. Bila su kvalifikovana oba i tu vidimo odluku Vlade, koja je bila da se potpuno pravno utemelji ovaj tender, jer je bilo pitanje, bila su dva kontradiktorna pravna tumačenja, da li treba ponoviti tender ili ne, i pod tim okolnostima Vlada je obnovila tender. Vidimo da je austrijski konzorcijum Ajtek-Briksleg ponudio 466.000.000 dolara. To je cena za imovinu, koja se predložila. Podsećam da je to 96.000.000 više od ponude drugorangiranog, u finansijskom smislu, ruskog SMR-a, a predstavlja 106.000.000 dolara više od drugorangirane ponude iz prethodnog tendera. Oni koji su bili prvorangirani, sa 400.000.000 dolara, su isto nudili manje, tako da su, očigledno, i građani Borskog okruga i naša zemlja ovde na dobitku. Dobili smo dve izuzetno ozbiljne ponude. Sada Agencija ima mesec dana da razmotri te ponude i da okonča ovaj veoma važan posao. Želim da kažem za građane Bora da Vlada Republike Srbije istovremeno ulaže velike napore, što iz sopstvenih sredstava, što iz jednog specifičnog programa koji izrađujemo sa Svetskom bankom, u pitanju je 50.000.000 dolara i jedan višesektorski pristup koji treba da obezbedi, na bazi ove uspešne privatizacije, da krenemo u diverzifikaciju privredne baze. Ja sam posetio Bor pre dve nedelje. Moram da kažem da sam bio ohrabren, odnosno nekoliko činjenica me je ohrabrilo. Prvo, da su one prodaje nekretnina u bescenje zaustavljene, da cena nekretnina čak počinje da raste. Imamo jedan broj novih preduzeća koja se pojavljuju, nedovoljno doduše, ali to je početak. Kada govorimo o potencijalima i investicijama koje su ovde obavezne, podsećam poštovane narodne poslanike da je jedan od uslova koji je postavljen za učešće u ovom tenderu bio da se puno ulaže, sa strane strateškog partnera, u ekologiju. Mora se u potpunosti izgraditi nova peć, nova topionica, koja će biti mnogo modernija i neće zagađivati. Na toj bazi onda imamo i dobru šansu da razvijemo mnoge druge branše. Primera radi, turizam. Nije Crni vrh jedini potencijal. Naša policija ima čak dva objekta, lovišta, koja su veoma dobra i u koja bi verovatno trebalo da dolaze turisti i da na taj način dodatno razvijamo ono što može postati jedno dobro mesto za život. U jednoj zemlji, koja nažalost gubi 35.000 stanovnika svake godine, danas smo o tome dosta pričali, istočna Srbija je još više pogođena. Očekujemo da se taj egzodus zaustavi na taj način, u smislu ravnomernog razvoja. Evo jedne dobre vesti za građane istočnog dela naše zemlje, a najviše Borskog okruga. To je ono što ste postavili kao pitanje. Siguran sam da ću posle vaših sledećih pet minuta imati možda i dodatne primedbe.
Reč ima narodni poslanik Momir Marković.
Kao što vidimo, dame i gospodo narodni poslanici, Bor je završio taman onako kao i Sartid, taman onako kao i cementara Popovac i sve ostalo što je vredelo u Srbiji. Mene brine šta će biti sa NIS-om, s obzirom da je ovaj Vučur iz Agencije za privatizaciju, pretpostavljam sa oba laptopa, otišao za direktora u NIS. Kada smo već kod NIS-a, da vas podsetim, gospodine potpredsedniče, imam podatak da Trizon - sećate se Trizona, to je onaj što ste ga hapsili, pa je pobegao iz suda i više ga nikada niste našli - duguje 63.148.000 za uslužnu preradu nafte NIS-u i duguje 2.990.000 dinara kamate. Da krenemo dalje, kada smo već kod NIS-a, a vi posle uzmite stenogram i pitanja rasporedite tamo u Vladi. Po kojoj ceni NIS uvozi mazut? Po kojoj ceni NIS izvozi mazut? Po kojoj ceni NIS prodaje mazut MK Komercu, odnosno njegovoj firmi Sunoko? Kakav je kvalitet uvozne sirove nafte, s obzirom na činjenicu da nam je JANAF, to je bivši Jugoslovenski naftovod od Omišlja na Krku pa do ovamo, zapretio da ćemo snositi posledice s obzirom da je nafta uvezena iz Sirije, sirijan blend nafta, sa mnogo sumpora pa smo tako zagadili deo naftovoda? (Molim vas, saslušajte me, gospodine potpredsedniče, posle razgovarajte s njim.) Koliko direktora u NIS-u ima menadžerski ugovor i zašto? Da li je policija otkrila ko je za novogodišnje praznike iz instalacija u rafineriji ukrao 200.000 litara benzina? Evo, sada će Nova godina opet, opet će da ukradu bar još 200.000, a vi ni one prve lopove niste uhvatili. Samo još jedno pitanje i mislim da ću onda moći da očekujem da mi odgovorite. Da li se Agencija za privatizaciju preselila u zgradu bivše pošte? Znate li, gospodine Đeliću, da je za adaptaciju, dakle za krečenje, farbanje stolarije, eventualno još izmene nekih utikača, prekidača itd. potrošeno 160.000.000 dinara? Pitam: Ko je to odobrio, kako je potrošeno, ko je uzeo proviziju i kolika mu je ta provizija? Da se vratim na Lutriju Srbije d.o.o. Osnovao ju je G17 plus. Doduše, u toj interesnoj grupi G17 plus je sada žestoka rasprava. Izgleda da se ne slaže više niko ni sa kim. To sam mogao da zaključim iz ovog predloga zakona gde će oni upropastiti svog predsednika. Naime, predložili su Skupštini, u javnoj je raspravi, zakon o oduzimanju imovine stečene na kriminalan način. To znači da će Mlađana Dinkića ostaviti bez igde ičega. Pitam: Da li je od kada je formirana Lutrija Srbije d.o.o. do današnjeg dana i jedan dinar uplaćen? Vi znate da je Lutrija Srbije imala obavezu da iz profita jedan deo uplaćuje u humanitarne svrhe i to je bila poprilična cifra. Da li je jedan jedini dinar od onda do sada uplaćen i koliko je onih koji su te čuvene sedmice dobijali? Nijedan se nije pojavio i rekao - evo, ljudi, ja srećan čovek, dobio sedmicu na lotou. Velike su prevare u Lutriji Srbije d.o.o. A sada ste ga smestili za direktora Aerodroma Beograd ili JAT-a, pa će biti i Aerodrom Beograd d.o.o., kako je krenulo. Gospodine Đeliću, očekujem od vas da ova pitanja rasporedite, da li će odgovoriti finansije, ekonomija, policija, pravosuđe i očekujem pisane odgovore na sva ova pitanja.
Hvala, gospodine Markoviću. Reč ima narodni poslanik Željko Vasiljević. Dozvolite da iščitam do sada prijavljene govornike. Posle gospodina Vasiljevića reč imaju narodni poslanici Petar Jojić, Jadranko Vuković, Tomislav Ljubenović i nakon njega narodni poslanik Božidar Koprivica. To su za sada prijavljeni narodni poslanici. Gospodine Vasiljeviću, izvolite.
Pre nego što počnem, želim, gospodine Obradoviću, da vam se zahvalim na jednom vrlo korektnom gestu koji ste učinili prema meni lično i prema poslanicima SPS-a, a u isto vreme želim da kažem da ono što je gospodin Dulić uradio ovde, pre svega meni i poslanicima SPS-a, ne služi njemu na čast. U toku dana se bar nekoliko poslanika javilo po povredi Poslovnika i dobili su reč. Kada smo mi to zatražili, nije nam dozvolio. Takođe želim da kažem da dogovori koji se prave između gospodina Dulića i nekih poslaničkih grupa nas uopšte ne obavezuju ako u tim dogovorima nismo učestvovali i ako nismo dali reč da ćemo se s takvim dogovorom složiti. Međutim, da pređem na poslanička pitanja. Gospodine Đeliću, da znate kolika je moć ovih poslaničkih pitanja i kolika je pažnja gledalaca za ovo što pričamo. Neposredno posle završetka naše diskusije o stanovima za Vojsku dobio sam informaciju od predstavnika Ministarstva odbrane da je Vlada Republike Srbije donela odluku o kupovini 95 službenih stanova za Vojsku, od toga četiri četvorosobna stana u Beogradu. Moram da kažem da ta četiri četvorosobna stana, koji će biti službeni stanovi u Beogradu, vrede koliko bi vredelo desetak ili možda 15 stanova koji bi mogli da podmire potrebe onih beskućnika koji već petnaestak godina žive po šupama ili u zajedničkim prostorijama nekih hotela. Međutim, nije poenta samo u tome što se neracionalno troše sredstva, nego što je zakonom dozvoljeno da službeni stanovi budu samo do trosobnog. Znači, ne mogu da budu veći od trosobnog stana. Molim vas da o tome povedete računa, a ja obećavam da ću, u ime poslaničke grupe SPS i u svoje lično ime, voditi računa koje su te krupne zverke u Ministarstvu odbrane koje će ova četiri stana dobiti i budite sigurni da ću o ovoj zloupotrebi obavestiti širu javnost, a oni se baš neće nauživati u ovim stanovima. Želim da postavim pitanje MUP-u i BIA, da mi dostave podatke da li imaju informaciju: koliko je bračnih parova Albanaca sa stalnim prebivalištem na Kosovu i Metohiji sklopilo brak, odnosno venčalo se u gradovima Srbije i to u gradovima južno od Niša? Znam da je samo u jednom danu, u jednom autobusu, došlo 11 bračnih parova iz Prištine i obavilo venčanje u Nišu. Budite sigurni da su ovo mogli da urade i u Prištini, o mnogo manjem trošku i mnogo svečanije. Takođe želim da mi kažu: koliko je u porodilištima na jugu Srbije rođeno dece čija su oba roditelja Albanci sa stalnim prebivalištem na Kosovu i Metohiji? Ovo vas pitam ne da bih ugrozio nečija ljudska prava ili da bih bio protiv toga, nego samo želim ovo da napomenem kao jednu pojavu koja jasno govori da sa nezavisnim Kosovom proces rastakanja Srbije nije završeno. Hvala vam.
Hvala, gospodine Vasiljeviću. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, postavljam pitanje potpredsedniku Vlade Republike Srbije, da mi kaže: kada će povećati plate prosvetnim radnicima? Veliki je broj škola koje trenutno ne rade, u štrajku su. Plate prosvetnih radnika su izuzetno male. Mi iz SRS-a smatramo da treba povećati plate prosvetnim radnicima jer su zaslužili. Oni vaspitavaju naše mlade generacije i, prema tome, treba im obezbediti odgovarajuću egzistenciju. Zbog toga postavljam pitanje: Da li ćete da im povećate plate? Da se prekine štrajk, da deca krenu u škole, a radnici u prosveti su zaslužili veću platu. Gospodine potpredsedniče, više puta se odbornička grupa SRS u Pančevu obraćala predsedniku opštine gospodinu Srđanu Mikoviću da nam dostavi podatke o tome da li je izvršena budžetska inspekcija budžetskih sredstava budžeta opštine Pančevo za 2004, 2005, 2006. i 2007. godinu. S obzirom na to da je u pitanju oko deset milijardi dinara, mi smo tražili da nam se dostavi izveštaj o tome da li je budžetska inspekcija republičkog Ministarstva finansija izvršila budžetsku kontrolu - da podnese izveštaj i da ga da odbornicima. Mi smo se više puta obraćali Skupštini i predsedniku SO Srđanu Mikoviću, ali nismo dobili odgovor. Zbog toga sam prinuđen da kao narodni poslanik, jer me građani često pitaju šta je bilo sa upotrebom budžetskih sredstava, o njihovom namenskom korišćenju i, s druge strane, korišćenju rezervi iz budžeta, postavim pitanje: Ko je korisnik rezerve iz budžeta i da li su podneli izveštaj o namenskom utrošku tih određenih sredstava? Gospodine potpredsedniče Đeliću, za 2006. godinu opština Pančevo se zadužila 320.176.000 dinara, a za 2007. godinu 410.648.000 dinara. Postavljam pitanje i, molim vas, tražim odgovor od Vlade, da mi Vlada odgovori, pošto opština ne odgovara, lokalna vlast neće da da odgovore: Da li je opština Pančevo iz budžeta davala sredstva na štednju, pod kojim uslovima i kojim bankama? S druge strane, isto tako da da izveštaj kod kojih banaka se zadužila i pod kojim uslovima. Kamata koja je zaračunata i ugovorena na sredstva koja su data na štednju, po nekim našim saznanjima, daleko je manja od sredstava za kredit. Prema tome, ne vidimo zašto je bilo nužno da se sredstva deponuju kod banaka kao štednja, a da se istovremeno od banaka traži kredit. To nama nije jasno, pa tražimo da Vlada u okviru svojih ovlašćenja ovo pitanje razjasni. Postavljam pitanje: Koliko je iz budžeta Vlade plaćeno u vidu naknade štete građanima koji su nezakonitim i nepravednim odlukama sudova i sudija isplaćeni za 2004, 2005, 2006. i 2007. godinu, zaključno sa 1.11.2007. godine? Gospodine potpredsedniče, nije tu gospodin Milosavljević, ministar poljoprivrede, trenutno najveća pljačka u Srbiji jeste davanje u zakup poljoprivrednog zemljišta. Možda vi u Vladi, i vi kao potpredsednik ne znate, ali na terenu se zna, mogu da vam kažem da su velike malverzacije. Kako idu tenderi, kako idu konkursi za davanje u zakup poljoprivrednog zemljišta, pokazaću vam na primeru, a proverite kod Ministarstva za poljoprivredu kako olako daje saglasnosti. Stari Tamiš, poljoprivredno dobro u Pančevu, ima oko 3.000 hektara. Izlicitirana je cena 110.000 po hektaru godišnje. Međutim, drugi je po redu. Sada se priča, neprovereno je, da ovaj prvi odustaje, a na njegovo mesto dolazi ovaj drugi, čija je cena oko 10.000 dinara. Šta je sa razlikom? Velike su malverzacije. Najveća pljačka je sada trenutno u davanju u zakup poljoprivrednog zemljišta. Nije se omogućilo da se te parcele poljoprivrednih gazdinstava isparcelišu na tri, četiri, pet, deset ili dvadeset hektara, a u tom slučaju bi se mogli i seljaci javiti. Mogu da vam kažem, kod građana je ogromno nezadovoljstvo jer ta zemlja koja se daje tajkunima, na hiljade hektara, upravo jeste veliki deo oduzete zemlje.
Gospodine Jojiću, molim vas da završite pošto će ministar odgovoriti, a onda imate pravo na još pet minuta.
Završiću. Postavljam još jedno pitanje da ne bih drugi put. Ili ću morati drugi put?
Ne, vi imate pravo nakon odgovora ministra na još pet minuta. Reč ima potpredsednik Vlade gospodin Đelić.
Gospodine Jojiću, postavili ste nekoliko pitanja iz raznih domena. Što se tiče odšteta koje su plaćene našim građanima, ne raspolažem tim ciframa. Naravno, tražićemo od Ministarstva finansija da ih dostavi u roku od osam dana, u skladu sa članom 200. Poslovnika. Što se tiče prosvete, zatečeno stanje je bilo takvo da je naš prosvetni radnik bio, upotrebiću jednu reč, lumpen-proleter. Oni su toliko bili bedni 2001. i 2002. godine - njihove plate su bile 60% već veoma niskog republičkog proseka. Ponosan sam što je Vlada, i to ne samo ona Vlada u kojoj sam ja bio član, i sada ova Vlada čiji sam član, već u kontinuitetu, u poslednjih sedam godina, nedovoljno, treba još uraditi, ali sa raspoloživim sredstvima, stvarno dala prioritet prosvetnim radnicima. Oni koji pripremaju naše buduće generacije moraju da imaju prioritet. Jutros je gospodin Albijanić o tome pričao. Da bismo postali konkurentni, da naša zemlja bude bogata, mi nemamo velika prirodna bogatstva, imamo našu geografsku poziciju, ali naš jedini pravi kapital su ljudi. Naša zemlja ima samo 7,7% fakultetski obrazovanih građana, što je najniža stopa u Evropi, sa BiH. Pre 25 godina imali smo više fakultetski obrazovanih ljudi od Portugala. Jedina smo zemlja koja u poslednjih 15 godina nije imala napredak u tom domenu, dok je npr. u tom gorepomenutom Portugalu procenat ljudi koji imaju fakultetsko obrazovanje sa 6% prešao na 28%. Znači, prosveta je važna, trenutna izdvajanja su značajno veća, prosvetni radnici, oni koji rade i predaju našoj deci u osnovnoj školi, zarađuju ovog puta iznad republičkog proseka i naravno više oni koji predaju u srednjim školama i univerzitetima. Da li je to dovoljno? Nije. Da li je u poslednjih 12 meseci prosečna plata u prosveti povećana za 33%? Jeste. Da li je moguće to ponoviti sledeće godine? Ne u toj meri. Ono što je predloženo prosvetnim radnicima je da se fond plata poveća za 22,6%, što će omogućiti povećanje plata u dva navrata, u aprilu i septembru sledeće godine - do neke mere, pošto ne želim ni na koji način da pokažem stvari u pozitivnijem svetlu nego što one stvarno jesu. Povećanje fonda plata za 22% je isto deo prenosa iz ove godine. Pošto se plata povećavala ove godine u nekoliko navrata, prosečna plata u 2008. godini će biti veća od prosečne plate u 2007. godini za taj iznos koji sam napomenuo. Napredak će biti osetan i garantujem svim prosvetnim radnicima da njihova kupovna moć neće pasti, ali, istovremeno, to je naša odgovornost. Mogu da kažem da smo došli do ukupnog fonda plata za državne činovnike, koji je 10,3% našeg bruto domaćeg proizvoda. Problem nije da su plate visoke, daleko od toga, nego je problem da je kolač i dalje previše mali. U tom kolaču 10,3% za plate državnih činovnika - to je evropski rekord. Susedna Bugarska, koja je već u EU, odvaja 3,6%, skoro tri puta manje od nas. Ne kažem da je to model, ali garantujem da će, u godinama koje dolaze, posle konsolidacije realnih plata sledeće godine, prosvetni radnici nastaviti da imaju prioritet u budžetu Republike Srbije. Ono što je pravi dogovor sa sindikatima iz pravosuđa, videli ste da su i sindikati, ja sam njima zahvalan zbog toga, preuzeli deo odgovornosti. Priznali smo u pravosuđu, a to je slučaj i u prosveti, da mreža institucija nije adekvatno postavljena. Imamo previše kapaciteta na jednom mestu i nedovoljno na drugom. U pravosuđu je to iskalkulisano da jedna trećina zaposlenih radi dve trećine predmeta. Moramo, kao odgovorni ljudi, postepeno, bez lomova, uz odgovarajuće socijalne programe gde je to uputno i prihvatljivo, da menjamo našu strukturu. Nažalost, ono o čemu smo pričali u više navrata jutros, naša negativna demografska situacija je dovela do veoma nezgodnih cifara. Primera radi, danas je broj đaka prvaka u Beogradu pao, ako me sećanje dobro služi, za 35%, dok je broj prosvetnih radnika u Beogradu povećan za 10%. Tako da je, u proseku, broj učenika po prosvetnom radniku u našoj zemlji, verovali ili ne, mnogo manji nego u mnogo razvijenijim, bogatijim društvima i mi sa tim činjenicama moramo da se suočimo ... (Predsedavajući: Vreme, gospodine Đeliću.) ... kao i sa činjenicom da su međunarodna merila pokazala, OECD izveštaji, da bi naša performansa u osnovnom školstvu mogla biti bolja. Naša deca puno uče ... (Predsedavajući: Molim vas, završite.) ... ali su, nažalost, zbog zastarelih programa, malo opremljena za izazove 21. veka, gde nije dovoljno bubanje, nego je potrebno učenje metodologije i rešavanja problema. To je velika tema za godine koje dolaze. Kvalitetna prosveta je naša budućnost. Što se tiče Pančeva, gospodine Jojiću, imali ste seriju pitanja ... (Predsedavajući: Hvala vam, gospodine Đeliću.) ... ali ja neću moći da odgovorim. Samo još jedan minut, ako mi dozvolite. Oko preciznih stvari mogu da vam kažem da budžetska inspekcija Republike Srbije ima ingerencije prema lokalnoj samoupravi i isto tako ćemo zatražiti od Ministarstva finansija i Sektora za budžetsku inspekciju da vam dostavi informaciju o onome što ste govorili. Što se tiče upravljanja novcem ... (Predsedavajući: Molim vas, završite pošto već počinje sedmi minut.) ... po zakonu koji je usvojen lokalne samouprave imaju autonomiju upravljanja tim novcem i kada imaju depozite koji su kratkoročni. To nije po automatizmu kontradiktorno sa nekim dugoročnijim zaduženjima. Možda imaju nešto novca, ali će im on trebati za mesec-dva, a ono za šta se zadužuju, to je za nekoliko godina, i za infrastrukturu. Ne mora nužno značiti da je to nešto loše. Zaključujem sa jednom veoma važnom temom koju ste pokrenuli, gospodine Jojiću, a to je način na koji se zemlja daje u zakup. To pitanje nije dovoljno dobro regulisano, slažem se s vama. Moramo napraviti balans. S jedne strane, cepkanje poseda nije uputno, naš posed od 3,7 hektara u proseku je jedan od najmanjih u Evropi, moramo imati mogućnosti da produktivnost bude veća. Ali, istovremeno lokalne samouprave, u čijoj je to ingerenciji, veoma brzo daju zemlju nekima u zakup i sada već konstatujemo da neki od njih nisu u stanju da plate taj zakup. U pravu ste, moraćemo mnogo više na zakonskom nivou da se time pozabavimo. Nadzor je nužan i tu imamo dobru mogućnost da mladi poljoprivrednici imaju više zemlje da obrađuju. Hvala puno na vašoj pažnji.
Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo, gospodine potpredsedniče Đeliću, vama se obraćam, gospodine Đeliću, jutros sam dobio zvaničan izveštaj od sekretara finansija opštine Pančevo u kojem kaže da je ukupno ostvareni prihod budžeta za 2006. godinu 2.780.250.000 u čemu je kreditno zaduženje 320.176.000, a za 2007. godinu je budžet 3.341.162.000, u čemu je kreditno zaduženje 410.486.000. Neću sada nikoga da optužujem, ali želim da dobijem izveštaj jer birači traže, građani traže da provere da li je to korišćeno namenski ili nije namenski. Drugo, mogli ste da vidite da sam izneo, zašto se opština zadužuje a daje sredstva na štednju. Da vidimo, koja je kamata bila na štednji, s jedne strane, a koja je kamata ugovorena za kredit. Dame i gospodo, gospodine potpredsedniče, pre mesec dana postavio sam pitanje, ali nisam dobio odgovor. Ja Vladi postavljam pitanja, dobro je što ste vi tu. Postavio sam pitanje: Kolika je plata u poslednje dve godine bila direktora JAT-a i direktora Aerodroma? Prema našim saznanjima, direktor JAT-a je imao 16.000 evra mesečno platu, a direktor Aerodroma 12.000 evra, prema nekim kazivanjima. Kada saberete, gospodine potpredsedniče, ove dve plate i uporedite, te dve plate mesečno iznose toliko, ako bi bila deset hiljada plata čistačicama ili deset ili petnaest hiljada dinara onoj sirotinji raji koja radi u raznim institucijama, u upravi ili društvenim preduzećima, da bi 150-200 radnika bilo isplaćeno. Postavio sam pitanje i tražim odgovor jer insistiram na njemu. S druge strane, sumnjam da se ovo prikriva, a i novine su već pisale. Što se tiče plata prosvetnih radnika, ja se s vama, gospodine potpredsedniče, ne bih nikako složio. Plate prosvetnih radnika su zaista male. Poslovi koje oni obavljaju su od vitalnog značaja za naše generacije, tj. za decu koja dolaze. Prema tome, plate su male. Pitajte profesore fakulteta, pitajte profesore u srednjim i višim školama, male su im plate, zaslužili su, i mi tražimo da budu veće. S druge strane, ne znam kako ste postigli sporazum sa sindikatom radnika u pravosuđu. Mogu da vam kažem da čistačica u pravosuđu ima devet i po hiljada platu. Plate administrativnih radnika se kreću 9.000-15.000 dinara. Zalagali smo se, gospodine potpredsedniče, da se osnuje pravosudni fond, fond pravosuđa. Nemojte da ministar pravde moli ministra finansija jer ministar finansija misli da je ministar pravde džeparoš i sad hoće on njemu da uzme pare da bi upotrebio u druge svrhe. Ne, to nije tačno. Ministar pravde traži da on poboljša položaj zaposlenih u pravosuđu. Mi u pravosuđu imamo većinu časnih i poštenih ljudi koji rade. Tamo se pojedinci bave određenim poslovima koji nisu spojivi sa zakonom. Takvi pojedinci ne mogu više ostati u pravosuđu. Jedno vrlo važno pitanje. Tu i vi lično možete da pomognete. Zakon o sudskim taksama treba promeniti i sudske takse sto posto preusmeriti prema pravosuđu. Onda biste imali zaista poboljšanje materijalnog položaja zaposlenih u pravosuđu. Kad je u pitanju pravosuđe, smatram da bi ovo bilo vrlo važno. Gospodine potpredsedniče, postavljam pitanje Vladi: Koliko ima nepresuđenih i nerešenih predmeta u parničnom postupku starijih od tri godine? U Nemačkoj vam je parnica šest meseci. To sam proučavao u uporednom pravu. S druge strane, ... (Predsedavajući: Ministar je tražio reč, pa onda vi imate pravo na još pet minuta.) Postavljam sledeća pitanja: Koliko ima nerešenih predmeta u izvršnom postupku starijih od godinu dana? U koliko slučajeva su se građani Srbije žalili na postupak suda i sudija? Koliko je Odbor za predstavke i predloge primio predstavki i predloga građana i na šta su se građani najčešće žalili? Kada će Odbor za predstavke i predloge Narodne skupštine Republike Srbije da podnese izveštaj Narodnoj skupštini Republike Srbije o tome koliki je broj predstavki i predloga pred taj odbor pristigao? A, odbor je dužan da Narodnoj skupštini podnese izveštaj jednom u toku redovnog zasedanja. Kada će Narodna skupština Republike Srbije doneti zakon o stranim nevladinim organizacijama? Koji je status preduzeća Parket u Debeljači, gde su radnici ostali bez ikakvih sredstava? Koji je status fabrike aviona, jedine u Srbiji, koju je neprijatelj razorio 24. aprila 1990. godine? Koji je status fabrike Lola Utva, koja vredi danas 250.000.000 evra, a početna cena je sada, prema mojim saznanjima, a i novine pišu, svega dva i po miliona evra, a radnici se nalaze na ulici? Molim samo još jednu rečenicu. Planira se da ova značajna fabrika ide u stečaj. Lako je onda, ako ova fabrika ode u stečaj, da tajkuni dođu takoreći džabe do jedne fabrike koja vredi 200.000.000 evra. Hvala vam.
Hvala vam. Reč ima gospodin Božidar Đelić. Izvolite.
U najkraćem, ako pogledate onaj godišnji redovni izveštaj Evropske komisije, pa i sva ona pitanja koja postoje u svim zemljama u našem okruženju, pravosuđe je sigurno institucija koja je najvažnija, a isto tako veoma teška u smislu reforme. Jer, treba pogoditi, s jedne strane, punu meru nezavisnosti da bi se poštovao princip podele vlasti između tri branše vlasti, a s druge strane, treba obezbediti da se sam taj sistem transformiše. Videli ste i sami, u slučaju Pahomije, da su sudije Vrhovnog suda samo opomenule jednog sudiju, koji je odmah otišao u penziju. Imali smo situacije, jedan broj slučajeva u trgovinskim sudovima, gde je, nažalost, naš sistem pokazao da ne može da se reformiše sam. Oko novca, gospodine Jojiću. Zakon o sudskim taksama se primenjuje. Mogu da vam kažem da su ove godine to cifre od 7,2 milijarde dinara, koje su bile usmerene ka, s jedne strane, poboljšanju materijalnog položaja nosilaca pravosudnih funkcija i, s druge strane, pokrivanju materijalnih troškova. Naši razgovori sa sindikatom su doprineli u još dva pravca. Ne bih hteo o svemu da pričam. Prvi pravac je da ćemo ići na promene tog Zakona o sudskim taksama jer smo uočili jednu interesantnu stvar, a to je da za neke veoma važne ugovore, sporove, suštinski imamo maksimalnu sumu, tako da se za jedan ugovor od sedam miliona dinara vrednosti plaća ista sudska taksa kao za ugovor vredan stotine ili milijarde dinara. Naravno, mora da postoji jedna skala, ali očigledno je da je za velike privredne transakcije pravda izuzetno jeftina i to ćemo, naravno zajedno sa sindikatima pravosuđa, promeniti. Druga stvar, radnici u sindikatu su pristali na jedan važan princip, a to je da ćemo, u momentu oslobađanja dodatnih sredstava posle socijalnog programa koji će se sprovesti do kraja godine, imati mogućnost da oni koji budu radili sledeće godine dobiju ne nužno linearno povećanje plata, već dodatak iz sudskih taksi koji će biti usredsređen na to da prepoznaje više rada. Drugim rečima, u ovom momentu, kroz dijalog, ministar pravde i sindikati razrađuju sistem koji će prepoznati da u nekim sudovima ima mnogo više predmeta, mnogo više pritiska i da ti ljudi zbog veće produktivnosti budu u stanju i da zarade nešto više. Napokon, o ovim individualnim pitanjima i preduzećima pitaćemo Ministarstvo za ekonomiju i regionalni razvoj. Što se tiče Utve, s jedne strane vidimo tužnu priču jednog potencijalnog giganta koji je nekada radio delove za međunarodno priznate aviokompanije, a isto tako mogućnost i da se bave remontom. Da li je još vreme da rade na onom famoznom avionu koji će biti za našu armiju, to je veliko pitanje, ali je sigurno da i ta fabrika ima budućnost. Što se tiče zemljišta, ponavljam, tu je ingerencija u potpunosti u rukama lokalne samouprave, a Ministarstvo poljoprivrede samo proverava, u formalnom smislu, da li je sve urađeno. Ali, slažem se s vama da taj sistem moramo da unapredimo. Hvala puno.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Petar Jojić, kao završni komentar. Izvolite, gospodine Jojiću.
Dame i gospodo, ne samo da je u pitanju fabrika aviona Lola Utva, nego nažalost sedam hiljada radnika stare Utve ostao je bez posla. Šta se dogodilo? Išli su na to da pojedino preduzeće i pogoni idu pod stečaj i da, u toku stečaja i nakon toga, tajkuni dođu, razgrabe i očerupaju staru fabriku aviona Utva, koja je imala sedam hiljada zaposlenih. Što se tiče ove nove fabrike o kojoj je reč, Lola Utva, to je jedina fabrika aviona u Srbiji, a radi se o gigantu koji može da proizvodi avione boing, a ne samo rezervne delove. Imamo velike stručnjake u Pančevu, zbog toga što je to jedna od najstarijih fabrika, za vreme stare Jugoslavije je bila osnovana, radila za vreme bivše SFRJ i SRJ, ali su nam neprijatelji uništili tu fabriku, jer su je bombardovali raketama iz Avijana 24. marta 1999. godine u 20.15 časova. Dame i gospodo narodni poslanici, ne treba dozvoliti da ta fabrika ide u stečaj. Jer, ako fabrika Lola Utva ode u stečaj, onda će tajkuni da je dobiju po jeftinoj ceni i doći ćete u situaciju da radnici koji su zaposleni, da penzioneri neće ostvariti svoja imovinska prava, tj. neće imati pravo na akcije, niti će imati druga socijalna prava zbog toga što će doći neki tajkun i mafijaš i kupiti tu fabriku džabe. A ja vam kažem da ta fabrika danas vredi 250.000.000 evra. Zbog toga, gospodine potpredsedniče, što ovoj državi trebaju avioni, ovoj državi treba vojska, a vojska bez aviona i avijacije ne može više da tuče neprijatelje. A mi ćemo se sa neprijateljima obračunavati. I da pravimo avione u Lola Utvi u Pančevu i da se gađamo u vazduhu na bilo kojoj tački zemljine kugle, a ne samo na ovoj teritoriji, kako su nam neprijatelji, ... jeste, jeste, u vazduhu su nas neprijatelji pobeđivali zbog toga što je hiljadu aviona i letova dnevno bilo usmereno na teritoriju Republike Srbije, odnosno SRJ. Zbog toga moramo biti spremni da imamo avijaciju, da imamo vojsku spremnu i da se možemo jednoga dana braniti od neprijatelja, kako je to Srbija kroz istoriju uglavnom i činila. Ponavljam, bacala je na noge tri carevine: habzburšku, austrougarsku i tursku. Zbog toga Srbija mora imati fabriku aviona i mora imati sposobnu vojsku. Vojsku moramo da oporavimo, moramo da ojačamo i moramo da imamo sigurnost u ovoj državi, a to možemo postići samo ako imamo dobru i jaku armiju. Živeli i hvala.
Zahvaljujem. Poslaničko pitanje postavlja narodni poslanik Dragan Todorović. Izvolite, gospodine Todoroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, da iskoristimo prisustvo ministra inostranih poslova i da postavimo i njemu jedno interesantno pitanje. Nadamo se da ćemo dobiti odgovor. Postavljam ministru inostranih poslova pitanje: Da li je 27. septembra 2006. godine Boris Tadić u Vašingtonu potpisao SOFA sporazum sa Kondolizom Rajs? Da li je taj sporazum državna tajna? Ako nije državna tajna, kada će doći u Skupštinu Srbije na ratifikaciju? Samo za vašu informaciju, po tom sporazumu američki vojnici dobijaju potpuni imunitet. Znači, ne odgovaraju ni za jedno jedino počinjeno nedelo na teritoriji Srbije. I, ovim sporazumom je, praktično, država Srbija potpuno pod okupacijom, a da građani Srbije o tome do dana-današnjeg nemaju ni jednu jedinu informaciju. Kako ne bismo širili priču, molio bih ministra da nam odgovori na ovo pitanje, pa ćemo da nastavimo.
Zahvaljujem. Reč ima ministar spoljnih poslova. Morate pismeno da odgovorite? Nema problema. Izvolite dalje. Sledeće pitanje postavlja narodni poslanik Jadranko Vuković. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, postaviću nekoliko pitanja. Ovo prvo pitanje bi moglo ići na adresu ministra spoljnih poslova gospodina Jeremića: Gospodine ministre, gde su sada čuvari ljudskih prava da podignu glas protiv očiglednog kršenja istih, kada su u pitanju građani Republike Srbije, naši državljani koje ovih dana, kao zveri za odstrel, proganjaju haški istražitelji na čelu sa Kristinom Dal? Mi smo juče u ovom domu o tome govorili. Ne znam da li ste vi upoznati. Ta gospođa je već desetak dana u Beogradu i poziva građane Srbije, zakazuje im sastanke po raznim kafanama, čak u Malom Zvorniku. Obraćali smo se ministru Jočiću. Jako je bitno da znate, kao ministar spoljnih poslova, da ta gospođa u našoj zemlji... Znam, ali vi vodite spoljne poslove. Sledeće pitanje, da li ćete vi, gospodo ministri, na ovo odgovoriti ili neko iz Vlade, tražio sam pre nekoliko nedelja da nam se dostavi izveštaj o popisanom stanju imovine, nepokretne i pokretne stvari, koja je bila na korišćenju Ministarstvu odbrane i Vojsci državne zajednice Srbija i Crna Gora na dan prestanka zajednice. Da li je to urađeno i koji su stručnjaci na tome radili? Tražim sve ugovore o prodaji imovine - nepokretnosti, brodovi, avioni i ostalo naoružanje, vojna oprema - u periodu trajanja državne zajednice. Sledeće pitanje, brzo ćemo: Koje su konkretne mere preduzeli Boris Tadić i Dragan Šutanovac u odnosu na zahteve vojnih rezervista? Da li su utvrdili ko je kriv u pravosuđu ili Ministarstvu odbrane zbog toga što su neki rezervisti dobili veći iznos novčanih sredstava u odnosu na druge rezerviste, kako Šutanovac tvrdi, protivzakonito? Ako je tačno to što Šutanovac tvrdi, da su neki rezervisti dobili protivzakonito veći iznos novčanih sredstava, oni bi ta sredstva morali da vrate državi, a oni koji su krivi za to da odgovaraju. A ako su ti rezervisti novčana sredstva dobili po zakonu, zbog jednakosti građana pred zakonom, na isti način bi morali biti isplaćeni i ostali rezervisti. Još jedno pitanje. Tražim da mi se odgovori na pitanje vezano za poznatu aferu koju je proizveo tadašnji ministar odbrane gospodin Tadić - generalski stanovi u Raškoj ulici, gde se nalaze upravo generali i drugi oficiri koji su, u vreme Tadićevog ministrovanja Vojskom, nagrađeni tim stanovima samo zato što su bili kooperativni u rasturanju Vojske. Gospodo ministri, imam stručnu analizu od stručnjaka iz Vojske, a vi to proverite. Znači, u Raškoj i Kumanovskoj ulici podeljeno je oko 100 i 200 stanova. Da su ti stanovi prodati po tržišnoj vrednosti, bilo bi obezbeđeno tri do četiri hiljade skromnih stanova, na skromnim lokacijama, za pripadnike Vojske Srbije. Ima nerešenih 15.000 stanova u Vojsci. Tražim odgovore na ova pitanja. Hvala vam.
Zahvaljujem. Poslaničko pitanje postavlja narodni poslanik Tomislav Ljubenović iz SRS-a. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, imam poslaničko pitanje za Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu: Kada će raspisati lokalne izbore u Leskovcu? Svi rokovi za raspisivanje izbora su prošli. Donete odluke privremenog organa dovode se u pitanje, i njihova legitimnost, jer je isteklo šest meseci od formiranja privremenog organa. Umesto raspisivanja izbora i rešavanja problema građana, politička elita bavi se perifernim stvarima, formiranjem novih bivših opština, statusom grada, ne vodeći računa o interesu građana i obećanjima koja su data u izbornoj kampanji na osnovu kojih su građani dali glas i ukazali im poverenje. Prethodno objašnjenje, koje je dato dr Goranu Cvetanoviću, nije adekvatno. Samo da dam obrazloženje, u smislu da tamo lokalni parlament uopšte nije konstituisan i da se nisu stekli uslovi za uvođenje privremenih mera, nego po automatizmu, jednostavno, neformiranjem lokalnog parlamenta, nekonstituisanjem lokalnog parlamenta, odmah se raspisuju novi izbori. Postavio bih još jedno poslaničko pitanje, ministru za investicije: Izgradnjom Koridora 10, da li je projektovana petlja i izlaz kod Predejana, koja ima izuzetnu važnost i strateški značaj za Leskovac i region, jer je to najkraći put do graničnog prelaza Strazimirovci i Vlasinskog jezera, najatraktivnijeg dela i turističkog potencijala Srbije? Izlaz na ovom delu autoputa ima veliki značaj i za turistički objekat motel Predejane, koji je veoma važan za stanovnike ove varoši, u kome egzistira 200 porodica. To je za ovu malu sredinu izuzetno važno jer drugih privrednih subjekata u toj varoši nema. Postavio bih još jedno pitanje, ministru odbrane i Ministarstvu unutrašnjih poslova: Da li resor ministarstva planira da poboljša stambene uslove pripadnicima milicije na graničnom delu Gornja Oruglica sa Kosovom? Postojeći montažni objekti nisu adekvatni i privremenog su karaktera. Lokalna samouprava u Leskovcu je 2005. godine, dok je predsednik Skupštine bio dr Goran Cvetanović, donela odluku o pomoći izgradnji objekta od čvrstog materijala i popravci puta koji je u katastrofalnom stanju, na relaciji Gornja Oruglica, u dužini od 25 kilometara. Dato obećanje da će Vlada pomoći u realizaciji ovog projekta do današnjeg dana je ostalo samo na obećanju. Privremeni organ, koji čine DS, DSS, NS i G17 plus, sigurno nije sagledao postojeći problem i njegovo rešavanje, a mogućnosti leskovačke opštine da sama realizuje ovaj projekat nisu ostvarljive,nisu ostvarljive bez pomoći države.
Zahvaljujem. Odgovor na pitanje, potpredsednik Vlade Božidar Đelić.
Naravno, duga blokada rada institucija je u potpunosti onemogućila napredak. Situacija i dalje nije idealna, ali se ipak krenulo napred. Samo bih napomenuo nekoliko stvari koje se u ovom momentu pripremaju i neke koje su već realnost. Pod jedan, kao što sam danas rekao, Vlada Republike Srbije je odvojila sredstva da, uz pomoć Grčke, koju su najavili, do kraja mandata završi autoput do makedonske granice. To je veoma važno i to ćemo uraditi. Pod dva, imamo značajne mogućnosti da izvozimo struju. Makedonija, pa i Grčka, su naša tržišta. Dalekovod, koji ćemo završiti u roku od dve i po godine, prvo ima kao pretpostavku da se završi trafo stanica, gde su obezbeđena sredstva, delimično iz jedne donacije švedske vlade, a delimično iz naših sopstvenih sredstava, plus rad koji je EPS, to sam proverio prilikom nedavne posete Leskovcu sa samim EPS-om, to je projektovano i radovi će početi. To je velika šansa i za Leskovčane. Treća stvar, u infrastrukturi - to je gasovod, o kome smo pričali, završetak cevi od Sofije do Niša, i posle toga će izgradnja gasovoda omogućiti i da industrija Leskovca ima mnogo veću budućnost. Toliko o infrastrukturi. Tri reči samo o privredi. Konstatujemo da Zdravlje Leskovac napreduje. Menadžment me je informisao da planiraju da sa sadašnjeg nivoa od, ako se ne varam, 30.000.000 evra izvoza, u roku od pet godina dostignu 120.000.000 evra. Tako da, stabilna radna mesta i, vi ste u pravu, manje radnika, i zbog toga je važno da se ove sledeće dve stvari o kojima ću pričati realizuju. Pod jedan, razgovaramo sa Aktavisom, koji je vlasnik Zdravlja Leskovac, da se locira zbog toga što su Leskovčani, ja im čestitam na tome, pokazali izuzetan kvalitet u radu u proizvodnji farmaceutskih proizvoda do te mere da postoji interesovanje, i to ne samo iz ove grupacije nego i drugih, da vide da li mogu proširiti kapacitete. Sa jedne strane Zdravlje Leskovac za proizvodnju jedne fabrike za ambalažu za svoje lekove, a isto tako želim da kažem da se napokon rešio i problem sa jednim Leskovčaninom, profesorom Stojkovićem, koji je dobio odgovarajuća sredstva od Fonda za razvoj da locira u Leskovcu. Moram da kažem da su sve partije učestvovale u tome da otvori institut koji će se baviti važnim problemom veštačke oplodnje. Ima puno parova koji to čekaju. Dalje od toga, mi bismo se nadali, da ide u onom domenu genetike koji on tako dobro poznaje. Poslednja stvar, postignut je dogovor sa jednom kiparskom firmom gde se sada traži tačno 2.000 radnika. Naravno, neki će reći da je to samo lon-posao, ali krenimo od toga i siguran sam da će postepeno i Leskovac, posle mnogo godina teškoća, ponovo imati ne samo tradicionalnu snagu u domenu tekstila nego će, uz ovu infrastrukturu, rad u domenu farmaceutske industrije, zdravlja i genetske industrije, imati jednu veoma dobru budućnost. Hvala puno na vašoj pažnji.
Zahvaljujem. Poslednje pitanje postavlja narodni poslanik Tomislav Nikolić, šef poslaničkog kluba SRS-a. Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, narodni poslanici SRS-a poštovaće dogovor postignut danas da ova sednica traje do 21 čas. Ovo je bila probna sednica i vama koji zauzimate ministarske fotelje i nama koji zauzimamo poslaničke. Neka bude da ste vi današnjim danom zadovoljni, mi nismo, sve dok ne bude ovde predsednik Vlade i svi ministri, nikada nećemo ovakvom sednicom biti zadovoljni i vi to jako dobro znate. Potpredsedniku Vlade Božidaru Đeliću kažem da ima manje pameti nego hrabrosti što je danas odgovarao na sva ova pitanja, zato što, gospodine Đeliću, za vas imam mnoga pitanja na koja će jednog dana odgovoriti nadležni državni organi. Vi ste danas rekli da ste sprečili prodaju osiguravajuće kompanije DDOR zato što je cena bila izuzetno niska. Sad bi trebalo da vam podignemo spomenik, ali on će stajati pored zatvora u kome ćete biti zato što su sve druge fabrike džabe prodate. Fabrika Zdravlje Leskovac, o kojoj sada govorite, imala je 2.200 radnika, sada ima 700-800. Prodata je za tri i po miliona evra, gospodine Đeliću, i odmah je iz nje prodato lekova za dvanaest miliona evra. Njena vrednost je 45.000.000 evra. Gospodine Đeliću, je l' ste vi gospodin Đelić? Što je niste kupili? Tako ste prodavali u vreme kad niste brinuli pošto treba da bude prodato. Sad ste došli do naknadne pameti. Videćemo da li je u pitanju bila samo pamet ili ste radili za novac. I samo poslednje pitanje: Odakle vam proviđenje, gospodine Đeliću, odakle vam je sinulo da Srbiji trebaju nuklearke? Čiji je to lobi proradio u vašim nervima i u vašim venama, gospodine Đeliću? Ko je uticao na vas da izađete u javnost sa pilot projektom, sa pričom, sa idejom o tome da će Srbija da gradi nuklearke? Da li je iza vas energetska mafija koja je pored Tadića ili ona koja je pored Koštunice, ili je francuska energetska mafija ili možda ruska? Morate da nam odgovorite, pošto, kad vi nešto radite, ja ne verujem ni u jedan potez koji povučete da iza njega ne stoji novac koji stavljate u džep. Pitao sam vas, trebalo je otvoreno da mi kažete, vi se bolje razumete u finansije od mene, a ja sam vas samo pitao: Koliko ste državi platili za prenos vlasništva svojih akcija? Koliko je država od toga ubrala poreza? Prosta stvar, dakle, sukob interesa. Imali ste akcije Meridijan banke, one kroz koju ste brukali i Kraljevića Marka, pa sam vas čak i zbog toga prozivao. Onda ste rekli da one više nisu u vašem vlasništvu. Još jednom vas pitam: Kako je izvršena promena tog vlasništva i koliko je država od toga prihodovala? Nemoguće je da nije i nemoguće je da se sve to desi a da neko ostane na slobodi. Gospodine Đeliću, ne znam da li znate da ljudi idu u zatvor kada ukradu jaje na pijaci. I to je zatvor za osnovni prehrambeni artikal, koji nosi detetu. Gospodine Đeliću, desetine miliona evra ste stekli zahvaljujući položaju koji ste zauzimali u vladi Zorana Đinđića, zahvaljujući položaju koji zauzimate danas. Kažete da te desetine miliona evra više nisu u vašem vlasništvu. Imate prava da radite s njima šta god hoćete, ali samo na zakonom predviđen način. Da li je to vlasništvo prešlo u tuđe ruke? U čije, kad nije obavljeno legalnom transakcijom? Ako je obavljeno, koliko je država dobila poreza; ako nije, koliko ste utajili poreza?
Zahvaljujem. Odgovor - potpredsednik Vlade Božidar Đelić. Molim vas da potom date priliku narodnom poslaniku da on, posle ministra, da svoj komentar na odgovor jer je takav običaj kada se postavljaju poslanička pitanja. Izvolite.
Gospodine Nikoliću, vi ste jedini ozbiljni protivkandidat Borisu Tadiću. Meni je žao da jedna važna politička figura kao što ste vi upotrebljava ovakve argumente. Ukoliko bilo ko, pripadnici vaše stranke, bilo ko misli da sam prekršio zakon, neka podnesu krivičnu prijavu, neka odgovaram. Želim samo da kažem da radim na način na koji sam vaspitan, na način za koji mislim da je ispravan za našu zemlju i odgovaram za sve svoje postupke. Naravno da sam i sve poreze platio i da sam sve uradio po zakonu. Imam tu šansu da sam delimično srećom, ali verujte, jer niko meni tu nije mnogo pomogao, na Zapadu sam završio pet fakulteta, dve diplome, tri magistarska stepena, radio sam u vodećoj konsalting kući u svetu i bio sam jedan od 50 čelnih direktora treće najveće finansijske institucije u svetu. To meni niko nije dao. Znam da mogu, ne bih hteo sad da se upoređujem s nekim u sportu, ali kao možda neki od najtalentovanijih naših fudbalera i tenisera, da nađem mogućnosti da radim i uhlebim se, tako da za tu vrstu argumenata mislim, ukoliko ima bilo kakve sumnje, da se reši tamo gde mu je mesto. Ali, postavili ste, gospodine Nikoliću, jedno veoma važno pitanje, a to je pitanje nuklearne energije i to je pitanje naše budućnosti u tom domenu. Protivim se izgradnji nuklearki i da to bude jasno. Ono što je preneseno, to je za vreme jedne javne rasprave strategije održivog razvoja, gde sam na pitanje novinara Večernjih novosti ''šta je sa nuklearnom industrijom'' rekao da su, u okolnostima kada je barel nafte prešao sa 25 na 95 dolara, neke zemlje koje nemaju alternativu, kao što je Velika Britanija, malo se kod nas zna da su njihove zalihe nafte dosta brzo, ne kažem nestale, ali sve su manje i manje, nemaju nova nalazišta, primorane da traže neke nove opcije. Srbija ima druge opcije. Ja ću napomenuti tri. Prva: imamo lignita za bar 30 dodatnih godina. Drugo: imamo hidro potencijala među pet najboljih u Evropi, i za izgradnju, prema ekspertima, nekih 1000-1500 mini hidroelektrana. Da napomenem, postoje i međudržavne mogućnosti na Drini. Imamo kapitalni remont, prvi posle 1973. godine, na Đerdapu II sa ruskim partnerima, koji treba da krene, što će povećati, kao i Bajina Bašta gde radimo sa kolegama iz Austrije i Nemačke, ne samo da to bude produženo i da može da radi još 20-30 godina nego će i značajno dodatna snaga biti obezbeđena tim putem. Treće, poslednje i najvažnije: naša zemlja se ponaša kao da je izuzetno bogata zemlja. Mi trošimo 3,9 puta više energije za istu jedinicu proizvodnje kada se uporedimo sa bogatim zemljama Evropske unije. To nije dopustivo. Daću samo nekoliko ideja: pod jedan - sijalice, pod dva - mašine koje su, otprilike, hiljadu u našim pogonima. Samo te promene bi omogućile da ili izbegnemo izgradnju dodatnih termoelektrana koje se sada planiraju od strane EPS-a, ili pak da ih izgradimo a da tu električnu energiju u potpunosti izvezemo. Na kraju, ali sigurno ne manje važno, naša zemlja je tek počela sa onom velikom šansom koja se zove obnovljivi izvori energije. Naravno da se puno priča o bioetanolu, naravno da tu imamo puno mogućnosti. Na svetskim berzama cena kukuruza je mnogo porasla iz razloga što veliki proizvođači kao što su Brazil ili pak SAD, ova poslednja zemlja već 40% ukupne proizvodnje usmerava u energetiku a ne u ishranu. Samim tim, naša zemlja, kada sve ovo kombinujemo, sve naše mogućnosti, nikada neće graditi nuklearke. Ali treba da izađemo iz učmalosti, iz debate oko energetike, da se svi angažujemo i sa Ministarstvom energetike izradićemo strategiju energetske efikasnosti i revidirati ukoliko je potrebno strategiju od 2015. godine, da naša zemlja, jer ona ima tu potencijal, postane mini velesila energetike. Dodajte na to gasovod, dodajte na to i naftovod od Konstance do Trsta koji možemo izgraditi i videćete da su blistave stranice našeg energetskog sektora pred nama. Naša zemlja u ovom momentu, ima klimatskih promena, može od energetike ne samo dobiti ono što nam je potrebno za život nego od toga napraviti veliku ekonomsku šansu. Hvala puno na vašoj pažnji.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Tomislav Nikolić. Izvolite.
Ne samo sijalice, trebalo je da pomenete i punjače za mobilne telefone. I to treba preporučiti građanima da iščupaju iz zida, i to troši struju čak i kad ne puni telefon. Dakle, što se tiče bioetanola, rasprave su na mnogo višem nivou nego što možemo vi i ja da ih vodimo. Postavlja se pitanje hrane u svetu i vi to vrlo dobro znate. Ako svi počnu da proizvode bioetanol, šta će da jede narod? Dakle, ostavite vi te priče onima koji se u to razumeju bolje od vas i od mene. Pomenuli ste Borisa Tadića i predsedničke izbore. Ako nastavite ovako da lažete kao što ste slagali u vezi sa podrškom koju Putin daje Borisu Tadiću, možda će mi on i biti neki protivkandidat, ali koliko ste mu vi podigli slavu svojim akcijama u Meridijan banci, ubeđen sam da on ne može da bude protivkandidat ozbiljnom kandidatu SRS-a. Apsolutno ubeđen. A gospodinu Jeremiću, koji je tu, preporučujem da pročita danas stenogram iz vaša dva izlaganja, jednog u kome ste rekli da je nesporna podrška Rusije Borisu Tadiću na izborima i drugog, na kome ste rekli da to niste rekli. Zato što vi, kakav god da ste, a veoma ste skloni izazivanju incidenata, ne biste smeli da se mešate u međunarodne odnose, a posebno ne u odnose Rusije i Srbije. Na ovome ću istrajavati. U ponedeljak ću razgovarati sa ruskim ambasadorom o tome zato što je neprihvatljivo i nemoguće, gospodine Đeliću, da podršku za Tadića tražite na taj način što ćete reći da Putin podržava Tadića. Onog časa kad bi neko u Rusiji rekao da Rusija podržava kandidata SRS-a, mi ne bismo istakli kandidata na izborima. Toliko nam je stalo do časti, do morala i do obraza. Ponavljam još jednom ovim drekavcima vašim: onaj ko hoće u NATO, nek ne računa na rusku podršku na predsedničkim izborima.
Zahvaljujem. Zaključujem ovu tačku dnevnog reda. Zahvaljujem svim narodnim poslanicima. Zahvaljujem potpredsedniku Vlade Božidaru Đeliću i ministrima koji su prisustvovali tački dnevnog reda: Poslanička pitanja. Pošto je Narodna skupština završila raspravu o svim tačkama dnevnog reda, saglasno članu 85. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, određujem 24. novembar 2007. godine, sutra, u 11.00 časova, kao dan za glasanje. Hvala. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2007. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 175 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 86. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom usvajanja zapisnika sa prethodnih sednica i utvrđivanja dnevnog reda, postoji ako je na sednici Narodne skupštine prisutno najmanje 126 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno je da je u sali prisutan 131 narodni poslanik, odnosno da je prisutno više od 126 narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju narodni poslanici Rajko Baralić i Aleksandra Jerkov. Pošto je Narodna skupština završila pretres o svim tačkama dnevnog reda, prelazimo na odlučivanje. Prelazimo na 1. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O USTAVNOM SUDU Pošto je Narodna skupština obavila pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, prelazimo na odlučivanje. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Ustavnom sudu, u načelu. Za 131, protiv jedan, uzdržana tri, nije glasalo 8, od 143 narodna poslanika. Narodna skupština je prihvatila Predlog zakona u načelu. Pre nego što pređemo na odlučivanje o amandmanima, podsećam vas da je narodni poslanik dr Žarko Obradović povukao amandman na član 16, a narodni poslanici: Slobodan Maraš, prof. dr Nebojša Ranđelović i Milena Stanković, amandmane koje su zajedno podneli na čl. 45, 49. i 110. Predloga zakona. Takođe vas podsećam da je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, konstatovano da su sastavni deo Predloga zakona postali amandmani narodnih poslanika: dr Vladana Batića na naziv poglavlja IV, Nemanje Šarovića na član 37, Elene Božić-Talijan na član 66. i Vidoja Jovanovića na član 93. Predloga zakona. Sastavni deo Predloga zakona postali su i amandmani narodnih poslanika: Nataše Jovanović na član 13. i Veljka Kovačevića na član 14. Predloga zakona, jer su ih prihvatili Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu, a Zakonodavni odbor smatra da su pravno mogući. Prelazimo na odlučivanje o amandmanima. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 127, nije glasalo 13, od 144 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Srđan Šajn. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 127, nije glasalo troje, od 137 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 127, nije glasalo 7, od 138 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman je podneo poslanik Miletić Mihajlović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasalo 12, od 146 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 4. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 127, nije glasalo 11, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 5. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 125, nije glasalo 11, od 141 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 8. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 126, nije glasalo 13, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 10. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 6, protiv 126, nije glasalo 11, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 124, nije glasalo 14, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 11. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Aleksandar Marton. Vlada nije prihvatila ovaj amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. na poslaničkoj jedinici. Za 8, protiv 125, nije glasalo 10, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 5, protiv 127, nije glasalo 11, od 143 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 15. amandman su u istovetnom tekstu podneli narodni poslanici Zoran Krasić i Rajko Baralić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 63, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 9, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo Aleksandar Martinović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 59, protiv 126, nije glasalo 13, od 198 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Srđan Šajn. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasalo 62, od 196 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 16. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 5, protiv 124, nije glasalo 67, od 196 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo Milisav Petronijević. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 126, nije glasalo 13, od 197 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 17. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 126, nije glasalo 19, od 198 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 127, nije glasalo 14, od 199 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 19. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Ivan Andrić, Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 125, nije glasalo 66, od 199 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 21. amandman je podneo poslanik Paja Momčilov. Predstavnik predlagača je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima prihvatio ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 187, protiv dva, uzdržan jedan, nije glasalo 8, od 198 narodnih poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 67, od 198 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 24. amandman je podneo poslanik Rajko Baralić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 40, protiv 127, nije glasao 31, od 198 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 27. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 69, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 29. amandman je podneo poslanik Goran Cvetanović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 127, nije glasalo 18, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 128, nije glasalo 66, od 199 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 34. amandman je podneo poslanik Željko Vasiljević. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 64, protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 8, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 36. amandman je podneo poslanik Sreto Perić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 128, nije glasalo 14, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 40. amandman je podnela poslanik Vjerica Radeta. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 125, nije glasalo 18, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 42. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković, Slobodan Maraš i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 128, uzdržan jedan, nije glasalo 64, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković, Slobodan Maraš i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 6, protiv 127, nije glasalo 67, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 126, nije glasalo 69, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podnela poslanik Milena Stanković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 124, nije glasao 71, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Slobodan Maraš i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za pet, protiv 125, nije glasalo 70, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 45. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 125, nije glasalo 20, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 124, nije glasao 21, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 46. amandman je podnela Jorgovanka Tabaković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 16, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 124, nije glasalo 72, od 200 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podneo poslanik Zdravko Topalović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 126, uzdržan jedan, nije glasalo 18, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Slobodan Maraš. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za tri, protiv 124, nije glasalo 72, od 199 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 49. amandman je podneo poslanik Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za četiri, protiv 125, nije glasalo 70, od 199 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 50. amandman je podneo poslanik Sulejman Spaho. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 58, protiv 124, nije glasalo 19, od 201 poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Predstavnik predlagača je u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 191, protiv jedan, nije glasalo 11, od 203 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Slobodan Maraš. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 125, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 54. amandman je podneo poslanik Božidar Koprivica. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 126, nije glasalo 24, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 55. amandman je podneo Milovan Radovanović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 125, uzdržan jedan, nije glasalo 24, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 56. amandman je podneo poslanik Nikola Savić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 127, nije glasalo 24, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 57. amandman je podneo poslanik Veroljub Arsić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 57, protiv 127, uzdržan jedan, nije glasalo 19, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 58. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 127, nije glasalo 69, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 62. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Slobodan Maraš. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasalo 70, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 63. amandman je podneo poslanik Momir Marković. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 127, nije glasalo 22, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 63. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 125, nije glasalo 72, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 64. amandman je podneo poslanik Dejan Mirović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 55, protiv 127, nije glasao 21, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov tačke 3. iznad člana 66, amandman je podnela narodni poslanik Marina Raguš. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 54, protiv 127, nije glasalo 22, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 74. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 126, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na naslov tačke 3, ispred člana 80, amandman je podneo narodni poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 125, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 80. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 126, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 82. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila amandman, Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 9, protiv 123, nije glasalo 73, od 205 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 82. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 125, nije glasalo 69, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 82. amandman je podneo poslanik Vidoje Jovanović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 53, protiv 127, nije glasalo 24, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Mićić i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 123, nije glasalo 71, od 204 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 83. amandman je podneo Ninoslav Dimitrijević. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 61, protiv 123, nije glasalo 19, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 83. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Laslo Varga, Balint Pastor i Elvira Kovač. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 10, protiv 121, nije glasalo 72, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Mićić i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 9, protiv 121, nije glasalo 72, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 84. amandman je podneo Ninoslav Dimitrijević. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 59, protiv 125, nije glasalo 19, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 85. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Nataša Mićić i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 124, nije glasalo 69, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se predlaže da se posle člana 85. doda novi član 85a, podneo je narodni poslanik Miletić Mihajlović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 48, protiv 125, nije glasalo 28, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 86. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasalo 67, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 89. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Nebojša Ranđelović. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 126, nije glasalo 68, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 89. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 6, protiv 124, nije glasao 71, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Amandman kojim se posle člana 90. dodaje naslov novog poglavlja 9. podneo je narodni poslanik Amdžad Migati. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 124, nije glasalo 25, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 93. amandman je podneo poslanik Zoran Krasić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 52, protiv 118, nije glasalo 32, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 104. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Milena Stanković i Slobodan Maraš. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 126, nije glasalo 68, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 108. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Aleksandra Jerkov i Aleksandar Marton. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 13, protiv 125, nisu glasala 64, od 202 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 110. amandman je podnela Milena Stanković. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 6, protiv 124, nije glasao 71, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 110. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 125, nije glasalo 69, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 110. amandman je podneo poslanik Slobodan Maraš. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 7, protiv 125, nije glasalo 68, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 111. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 6, protiv 120, nisu glasala 74, od 200 narodnih poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 114. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 9, protiv 123, nije glasalo 69, od 201 narodnog poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 114. amandman je podnela Vjerica Radeta. Predstavnik predlagača je, u toku pretresa Predloga zakona u pojedinostima, prihvatio ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu predlaže da se amandman odbije, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 188, uzdržana dva, nije glasalo 13, od 203 poslanika. Narodna skupština je prihvatila ovaj amandman. Na član 117. amandman je podneo poslanik Vladan Batić. Vlada nije prihvatila ovaj amandman. Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor predlažu da se amandman odbije. Stavljam na glasanje ovaj amandman. Za 8, protiv 125, nije glasalo 70, od 203 narodna poslanika. Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Pošto smo završili odlučivanje o amandmanima, pristupamo glasanju o Predlogu zakona o Ustavnom sudu, u celini. Stavljam na glasanje Predlog zakona o Ustavnom sudu, u celini. Za 133, uzdržana tri, nisu glasala 64, od 200 poslanika. Narodna skupština je usvojila Predlog zakona o Ustavnom sudu. Prelazimo na 2. tačku dnevnog reda. Po Poslovniku, narodni poslanik Tomislav Nikolić.