Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, otvaram Šestu sednicu Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da sednici prisustvuje 97 narodnih poslanika. Podsećam vas da je članom 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine predviđeno da kvorum za rad Narodne skupštine prilikom utvrđivanja dnevnog reda postoji ako je na sednici prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika. Molim vas da radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, ubacite svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 130 narodnih poslanika, odnosno da je prisutna većina od ukupnog broja narodnih poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine u smislu člana 88. stav 5. Poslovnika Narodne skupštine. U sazivu ove sednice, koji vam je dostavljen, sadržan je predlog dnevnog reda sednice. Pre utvrđivanja dnevnog reda sednice, saglasno članu 92. stav 2. i članu 93. Poslovnika Narodne skupštine potrebno je da Narodna skupština odluči o predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda. Narodni poslanik Nemanja Šarović na osnovu član 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica u vezi sa ubistvom i političkom pozadinom ubistva Zorana Đinđića, koju je podneo Narodnoj skupštini 15. decembra 2016. godine. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, evo već tri godine se navršava kako sam u ime poslaničke grupe SRS predložio da se formira anketni odbor kojim bi bili utvrđene činjenice u vezi sa ubistvom Zorana Đinđića i kojim bi pre svega bila utvrđena politička pozadina. To je zapravo jedini realna način da građani Srbije, makar nakon proteka ovoliko godina zaista saznaju i šta je prethodilo samom ubistvu Zorana Đinđića, ali i ono što je najvažnije koja je to politika dovela do toga. Vi ste svojevremeno optuživali i SRS zbog toga što smo bili žestoki protivnici dosovskog režima, zbog toga što smo govorili da je Srbija u to vreme bila mafijaška država, zbog toga što su pripadnici nekih kriminalnih klanova učestvovali u dovođenju dosovskog režima na vlast, što su pored ostalog upali u policijsku stanicu Stari Grad i kasnije sa tim oružjem vršili ubistva širom Srbije. To je nešto što ni jedan režim nikada nije hteo da razreši i ja bih mogao da shvatim da oni koji su direktno bili povezani za zemunskim klanom, oni koje su dovodili Šiptar i Kum na vlast, da oni za tako nešto nisu zainteresovani, međutim, mi smo očekivali da će ovaj nazovi novi režim, iako sa dosta starih kadrova biti nešto zainteresovaniji da rasvetli i istorijsku ulogu Zorana Đinđića i način i razloge na koji je on ubijen. Vi veoma dobro znate da su ljudi iz najbližeg okruženja Zorana Đinđića bili oni koji su možda i najviše profitirali od njegovog ubistva i takođe znate da je mnogo onih koji se za života sa njim nikada nisu slagali, koji su o njemu govorili sve najgore, čak nekada govori i mnogo gore nego što smo mi iz SRS, ali su isto tako oni danas spremni da se predstavljaju za neke njegove velike prijatelje, da pričaju o tome kako oni dele njegovu viziju, iako on zapravo nikakvu viziju nije imao. Mi želimo da formiranjem ovog anketnog odbora, konačno na jedan Ustavom i zakonom propisan način stavimo tačku makar na jednu aferu koja je potresala srpsko društvo tokom ovih prethodnih decenija.
Hvala gospodine Šaroviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje. (Vojislav Šešelj: Čekaj, nismo glasali.) (Nataša Sp. Jovanović: Nije prošlo sekundi.) Za je glasalo deset, protiv – niko, …. (Vojislav Šešelj: Ponovi glasanje.) Može. Glasamo ponovo. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, od ukupno 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nemanja Šarović na osnovu član 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti u vezi sa pritiscima na državne organe i kršenje zakona tokom izbora za narodne poslanike u Narodnoj skupštini, održanih 2016. godine, koju je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite.
Dame i gospodo, ovo je još jedan predlog koji je podnet pre više godina i koji ja, uporno ponavljam, prilikom početka svake sednice, odnosno kada dođe vreme za izmene i dopune predloženog dnevnog reda. To je još jedan dokaz koliko ste vi i koliko je vaš režim bio nerazuman u prethodnom periodu, koliko odbijate sve predloge opozicije samo zbog toga što dolaze iz opozicije i koliko ste spremni na mnogo gore posledice, zbog toga što stvari ne radite na pravi način i u pravo vreme. Da je Narodna skupština Republike Srbije formirala anketni odbor i istražila na koji je to način američki ambasador Skot izvršio pritisak na sve vas koji činite vladajuću koalicije, kako bi dve izborne liste koje nisu prešle izborni cenzus na silu ušle u Narodnu skupštinu, vi danas ne biste morali da sramotite Srbiju i da pod patronatom stranaca i to stranaca sa zapada koji nam svakako ne misle dobro, razgovarate o nekakvim izbornim uslovima, o tome kakvi treba da budu zakoni, kada treba da budu održani izbori, da li treba da bude formiran nadzorni odbor za nadzor elektronskih medija, što je obaveza u skladu sa zakonom i mnoge druge stvari. Kada smo mi iz SRS još od 2000. godine dosovcima govorili o Jedinstvenom biračkom spisku, oni su to obećavali. Još je ovaj ministar Milan Marković, koji je svojevremeno bio ministar za državnu upravu i lokalnu samoupravu, ministar ispred DS, a danas je uvaženi kadar SNS, još je on u svom mandatu obećavao da će biti jedinstvenog biračkog spiska. Vi to niste naravno uradili, jer je i vama kao i ovima iz DS odgovaralo da mešetarite, odgovaralo da muljate, odgovaralo da se ne zna tačno ko glasa, ko ne glasa i ko je gde upisan u birački spisak i zato ste doživeli da posle nekoliko decenija od uvođenja višestranačkog sistema u Srbiju, dolazi nekakva Tanja Fajon iz EU, da vam zavrće uši, da vam drži predavanja i da vas kao malu decu postrojava oko stola, sa onima koji su otvorena prozapadna izdajnička opozicija. Vi možete da prekinete to na jednostavan način tako što ćete u skladu sa Ustavom i zakonom formirati ovaj anketni odbor i rešiti sva sporna pitanja.
Hvala, gospodine Šaroviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 16, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o državljanstvu Republike Srbije, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, gospođo Jovanović.
Već više od 14 godina traje borba Srba iz Crne Gore, pre svega, da ostvare pravo koje im daje naš Ustav i Zakon o državljanstvu koji je Narodna skupština Republike Srbije donela 2006. godine. Podsetiću i sve vas koji ste i tada bili narodni poslanici, da je upravo na zahtev Srba iz Crne Gore promenjen član koji mi tražimo sada dodatno da se menja i da im se daje mogućnost da davanjem izjave da državu Srbiju prihvataju kao svoju maticu, uz odgovarajuću dokumentaciju, ostvare prava na srpsko državljanstvo. Međutim, za proteklih 14 godina Srbi u mafijaškoj crnogorskoj državi pod patronatom Mila Đukanovića doživljavaju teror, isteruju se sa posla, zabranjuje im se ćirilično pismo, njihova deca svih onih koji se izjašnjavaju kao Srbi, već sada imaju mnogobrojne probleme. Mi tražimo da Vlada Republike Srbije i nadležno ministarstvo ubrzaju proces davanja državljanstva i Srbima iz Crne Gore, iz Republike Srpske, Srbima gde god oni da žive, ako ispunjavaju jedan od uslova iz ovog člana Zakona. Posle podnošenja dokumentacije treba po ovom zakonu i podzakonskim aktima koji su kasnije doneti da se izvrše određene bezbednosne provere. Smatramo da je rok od šest meseci sasvim dovoljan da za sve one koji imaju potpuno ispravnu dokumentaciju i nisu predmet neke druge bezbednosne provere ili obrade, MUP Republike Srbije, nadležne jedinice Ministarstva i u konzularnim predstavništvima daju mogućnost da u roku od šest meseci dobiju državljanstvo Republike Srbije. Morate da shvatite da je ovo neophodno za mnoge porodice. Kada su pod terorom Mila Đukanovića koji hoće da im vrše asimilovanje Srba i naravno njihov strah je veliki, jer zamislite da oni dozvole ovu mogućnost da Srbi iz Crne Gore, kako im to naš zakon i Ustav dozvoljavaju, slobodno uzimaju srpsko državljanstvo. Oni bi time pečatirali to i potvrdili da oni žele neraskidivu vezu sa Srbijom kao svojom matičnom zemljom. Svi Srbi, to je apsolutno sigurno, koji se tako tamo izjašnjavaju, podneli bi zahtev i dobili bi srpsko državljanstvo. Ovako, mafijaška antisrpska crnogorska vlast to tendenciozno radi da bi onemogućila da oni ostvare sva ona prava, kao i članovi njihovih porodica, koja su im potrebna ovde u Srbiji. Što se tiče Srba iz Republike Srpske, oni već sada nailaze na mnogobrojne probleme. Zašto da neko čeka godinu i po ili dve dana, ako je uredno podneo dokumentaciju da dobije srpsko državljanstvo. Za proteklih pet godina, 56 hiljada Srba iz Republike Srpske je podnelo zahtev za dobijanje državljanstva. Dakle, prihvatanje izmene i dopune ovog zakona, odnosno ovog člana da se oroči taj rok na šest meseci maksimum, da se obradi dokumentacija i da im se da državljanstvo Srbije, učinili bismo mnogo za naše sunarodnike koji to jedva čekaju i koji gledaju u Srbiju kao svoju maticu i traže da time potvrde, ne samo da ostvare svoja prava, nego da pripadaju svojoj matici i da tako gledaju i na budućnost svoje dece i svih onih koji žele da u Srbiji žive, rade i jednostavno da ovde dolaze kada god to požele. Hvala.
Hvala, gospođo Jovanović. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 155. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Aleksandar Šešelj, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izvršnom postupku i obezbeđenju, koji su u Narodnoj skupštini podnela 22 narodna poslanika poslaničke grupe Srpska radikalna stranka, 17. septembra 2019. godine. Izvolite, gospodine Šešelj.
Dame i gospodo, SRS je predala 17. septembra više od sto hiljada potpisa građana Srbije, potpisanih za peticiju kojom se traži ukidanje javnih izvršitelja i zajedno sa tim novi zakon o izvršnom postupku i obezbeđenju. Da li je Narodna skupština, ukoliko nije zašto nije, poslala taj predlog Vladi i Ministarstvu pravde. Dakle, već dva meseca vladajuća većina u Narodnoj skupštini ne poštuje više od sto hiljada građana Srbije, koji su izrazili svoje mišljenje o jednom veoma važnom pitanju u Srbiji. Dakle, nema nikakve reakcije. Izvršitelji već osam godina nesmetano u Srbiji, čak i uz podršku policije, uz podršku Ministarstva pravde, bogate se na potraživanjima, izvlače ekstra profiti iz dužničko-poverilačkih odnosa, u velikom broju slučajeva više od tri hiljade slučajeva takvih samo u 2017. godini, da su otimali nekretnine najčešće stambene jedinice do 50 kvadrata. Srpska radikalna stranka novim zakonom, koji je podržalo više od sto hiljada građana Srbije, predlaže vraćanje izvršenja u nadležnost sudova. Ministarstvo pravde bi bilo dužno da obezbedi ambijent da se to sprovodi u okviru nadležnih sudova, a ne da privatna lica imaju državna ovlašćenja. To koriste da se maksimalno bogate bez ikakve kontrole, njih ima 217 u Srbiji. To su ljudi koji su u međuvremenu postali jedna od najbogatijih klasa u Srbiji, a sve to na tuđoj nesreći. Pre svega, treba da se garantuje i to je ono što SRS predlaže, najmanje 12 kvadrata stambenog prostora po članu porodice u kojoj ne sme da se ide u izvršenje. Niko nije protiv plaćanja dugova. Svi treba da plate ono što su dužni, ali država Srbija mora da spreči nesmetanu pljačku, pljačku uz podršku policije, pljačku uz podršku Ministarstva pravde koja se ovde dešava već punih osam godina. Srpska napredna stranka je bila protiv ovakvog rešenja dok je bila u opoziciji, kada je došla na vlast to je svesrdno prihvatila i 2015. godine i ranije ove godine. Imajte u vidu da ćete vi onda biti krivi za ishod delovanja javnih izvršitelja u Srbiji, koji su među najomraženijim trenutno ljudima u našoj zemlji.
Hvala, gospodine Šešelj. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 13, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 155. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Despotović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o podsticajima u poljoprivredi i ruralnom razvoju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Da li narodni poslanik Zoran Despotović želi reč? (Ne.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – pet, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Dubravko Bojić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite profesore Bojiću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, moj predlog dopune dnevnog reda ove sednice odnosi se na Zakon o psihoaktivnim kontrolisanim supstancama, tj. na njihovo uništavanje, jer kako proizvodnja, promet, upotreba, čuvanje, skladištenje, oduzimanje ili zaplena, isto tako i njihovo uništavanje onih koje nisu za dalju upotrebu zahteva svoju strogo kontrolisanu proceduru i protokol. Kako opojne droge ili narkotici deluju primarno na nervni sistem, izazivajući osećaj smanjenja bola, halucinacije, slabljenje motornih funkcija i druge patološke i funkcionalne promene centralnog nervnog sistema, dotle ove nove sintetičke novokomponove i novodizajnirane droge veoma su opasne i mogu dovesti do smrti, bilo je više takvih slučajeva. Najugroženija je ipak školska populacija, populacija bez svog bazičnog modaliteta, koja u potrazi za svojim izrazom, za svojim autentičnim identitetom, nažalost, često nije u stanju da se izdigne i da se odupre tom socijalnom pritisku, tom pritisku sredine ili grupe da proba i tako rizikuje da postane konzument, a neretko i zavisnik. Vrlo su interesantna imena ovih droga – kupina, malina, jagoda, bladi meri, čije je konzumiranje, što je naučno i dokazano, povezano sa velikim brojem samoubistava. Tu je i tzv. božija droga, ne znam samo ko je blagoslovi ovim imenom. U okviru priprema ove teme razgovarao sam u više navrata sa više različitih stručnjaka za ovu oblast, psihologa, sociologa, kriminologa, inspektora, lekara, kao i onih koji su nekada koristili ovu drogu. Oni svi navode kao najveći i najefikasniji lek u borbi protiv droge edukaciju, tj. prevenciju, a kao problem navode to da roditelji dece koja konzumiraju drogu to teško prihvataju, već to smatraju jednom vrstom slabosti koja će u određenom trenutku sama od sebe proći. Moram da naglasim da nije lepo videti sebe ružnog u ogledalu, ali je mnogo ružnije slomiti ili skloniti ogledalo. Svakodnevno čitamo i slušamo o velikim uspesima u borbi protiv droge, o velikim zaplenama velikih količina u širem regionu, u Grčkoj u dva navrata preko 200 kg heroina, koje je, kako pretpostavljaju stručnjaci, bio namenjen srpskom tržištu. U Beogradu u dve akcije oduzeto je preko 200 kg marihuane.
Hvala. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 20, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nikola Savić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o udžbenicima, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Gospodin Savić nije tu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – jedan, protiv – jedan, uzdržanih – nema, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Nikola Savić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o bezbednosti saobraćaja na putevima, koji je podneo Narodnoj skupštini 28. marta 2019. godine. Gospodin Savić nije tu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – tri, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 155 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmeni Porodičnog zakona, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite gospođo Radeta.
Sve što mi srpski radikali radimo u Narodnoj skupštini zasniva se na Ustavu Republike Srbije i na programu SRS. Tačka 90. našeg programa opširno govori o porodici i politici nataliteta i objašnjava na koji način treba da se štiti porodica i da se poveća natalitet. Ja ću vam samo reći neke delove, pošto nema dovoljno vremena da citiram celu tačku 90. „Porodica treba da postane temelj društva. Ovaj program ima za cilj da pogleda ugled i značaj srpske porodice, kako bi jaka i stabilna porodica postala izvor umnih, moralnih, slobodarskih, sposobnih i humanih pojedinaca, sposobnih za stvaranje narodnog blagostanja.“ Onda, između ostalog, kažemo da porodica mora da bude što nezavisnija od delovanja države, ali egzistenciju i materijalna dobra porodica mora sama da obezbeđuje, ali država je u obavezi da stvori ambijent kako bi sposobnost, kapital i preduzetništvo mogli da ostvare odgovarajuću satisfakciju na tržištu. U programu SRS predviđeno je da sva dece do 15 godina života treba da primaju dečiji dodatak, bez obzira na materijalni položaj roditelja, zato što se dečiji dodatak, i ovo je zgodno sada pred usvajanje budžeta za narednu godinu da razmislite o tome, daje zbog dece, a ne zbog toga da li roditelji imaju ovoliko ili onoliko para. Onda se desi da roditelji koji imaju više dece imaju negde 20 ari neku njivicu i to je razlog da ne mogu dobiti dečiji dodatak i njihova deca onda završavaju u hraniteljskim porodicama. Mi smo inicirali izmenu Porodičnog zakona upravo da bismo se oslobodili svih anomalija koje postoje u ovom zakonu i koje postoje u društvu, koje postoje u državi Srbiji. Vi jedno pričate, drugo radite. Vi ne vodite računa o toj deci i tim porodicama koje su jako siromašne, ispod svakog nivoa, i umesto da toj deci i tim porodicama date dečiji dodatak za svako dete, u zavisnosti od uzrasta deteta, jer su i različite potrebe u zavisnosti od uzrasta, da se odrede normalni iznosi i da se ne vodi računa, znate, baba i deda imaju po 75 godina, čuvaju dete koje je ostalo bez roditelja i imaju njivu. Šta će oni da rade sa tom njivom? To je razlog da ta deca ne mogu dobiti taj dečiji dodatak. Onda šta radite? Onda decu lepo spakujete hraniteljskim porodicama, a hraniteljstvo je, nažalost, u Srbiji danas biznis. Pedeset hiljada dobijaju hraniteljske porodice po detetu, da dajete bilo kojoj siromašnoj porodici, ta porodica bi tu svoju decu odgajala i deca bi rasla i živela u svom prirodnom okruženju, uz punu ljubav roditelja, baba, deda, onoga na koga ih je sudbina uputila. Hvala.
Hvala, gospođo Radeta. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 18, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 153 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vjerica Radeta, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite gospođo Radeta.
Dame i gospodo, kolege narodni poslanici, kada biste usvojili predlog zakona koji vam SRS već više od godinu dana ovde stavlja i pokušavamo da uvrstimo na dnevni red, a radi se o izmenama Zakona o izboru narodnih poslanika, vi biste se bar donekle oslobodili sramote u koju ste uvukli Narodnu skupštinu, zato što već tri godine ne želite da slušate ono što vam govore poslanici SRS, a dolaze vam kojekakvi fićfirići iz belog sveta, njima trčite na poklonjenje, njih slušate. A onda, kad završite te sastanke, pa oni odu tamo na neke ručkove, doručke itd, sa ovom takođe prozapadnom opozicijom, kažem "takođe" zato što ste i vi prozapadna vlast i to vam je taj kohezioni faktor, i onda se posle bunite, komentarišete, zašto je ta neka Fajon išla na doručak i na ručak sa tim nekim delom opozicije. Umesto tog kukanja, treba da kažete - ne treba nam više ni ona, ni bilo ko. Izborni uslovi su stvar koja se rešava u Narodnoj skupštini. O izbornim uslovima, o eventualnim problemima, može se razgovarati samo ovde. Samo onaj ko ima poslanike u Narodnoj skupštini, ima ovlašćenje od naroda da utvrđuje izborne uslove. Mi srpski radikali insistiramo, i nećemo nikada prestati da insistiramo, da se u Zakon o izboru narodnih poslanika vrati odredba iz Ustava Republike Srbije, koja narodnom poslaniku daje slobodu da svoj mandat stavi na raspolaganje političkoj partiji sa čije liste je postao narodni poslanik. To je početak i kraj rešavanja svih problema. Da li vi razumete koliko je, od kad je taj zakon tako nakaradno izmenjen i kada je Ustavni sud doneo neustavnu odluku, koliko je problema nastalo u funkcionisanju Narodne skupštine i koliko je parlamentarna demokratija bačena pod noge? Ne razumemo zašto nećete da prihvatite jedan ozbiljan predlog? S jedne strane, činite sve da vratite u salu Narodne skupštine neke odbegle poslanike, a s druge strane činite još više da onim što vi radite, ili činjenjem ili nečinjenjem, da i one koji ozbiljno rade ovaj posao naterate da razmisle da li će izaći na izbore. Ako hoćete koliko-toliko fer i poštene izborne uslove, početak i kraj svega je da prihvatite da raspravljamo o predlogu zakona koji smo vam predložili još 15. oktobra 2018. godine. Dakle, nije bilo vezano sad da kažete - brzo će izbori, ne može to da se menja. A i ovo je samo vraćanje jedne ustavne odredbe. Još jednom vas molimo - ako želite regularne izbore, ako želite da svi zainteresovani politički faktori izađu na izbore, onda prihvatite da pričamo o ovome, prihvatićemo eventualno vaše amandmane, pa da konačno taj zakon uvedemo u red. Hvala.
Zahvaljujem. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 14, protiv - niko, uzdržan - niko, od 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona o radu, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Vesna Nikolić Vukajlović nije prisutna. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - jedan, protiv - niko, uzdržan - niko, od 154 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o biomedicinski potpomognutoj oplodnji, koji je podnela Narodnoj skupštini 14. marta 2019. godine. Da li narodni poslanik Miroslava Stanković Đuričić želi reč? (Nije prisutna.) Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - tri, protiv - niko, uzdržan - niko, od 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Božidar Delić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o pravima boraca i porodica poginulih i nestalih boraca, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. novembra 2017. godine. S obzirom da gospodin Delić nije tu, stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - tri, protiv - niko, uzdržan - niko, od 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Sreto Perić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog zakona o stavljanju van snage Zakona izvršenju i obezbeđenju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Gospodine Periću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, jedno od osnovnih programskih načela Srpske radikalne stranke je borba za socijalnu pravdu, jednakost i ravnopravnost njenih građana. Imajući u pravnom prometu ovakav zakon, Zakon o izvršenju i obezbeđenju, koji je sad na snazi, očigledno da je princip ravnopravnosti i jednakosti građana i te kako narušen. Mi smo prepoznali da bi ovaj zakon mogao da bude veoma štetan za građane Srbije i žestoko smo se suprotstavili 2011. godine prilikom donošenja ovog zakona koji je počeo da se primenjuje 2012. godine. Računali smo da kad dosmanlijski režim ode sa vlasti da će onda oni koji budu nosioci državne vlasti promeniti taj zakon, međutim, SNS ne pada na pamet da takav zakon stavi van snage, odnosno da ga promeni. I ako su u nečemu, gospodo narodni poslanici isti sa bivšim režimom, sa režimom DS onda je ovaj Zakon o izvršenju i obezbeđenju. Mi smo za kratko vreme uspeli da skupimo, i to možda u vreme kada građanima Srbije nije bilo na raspolaganju mogućnost da se izjasne po tom pitanju, sto hiljada potpisa, odnosno preko 100 hiljada potpisa građana Srbije koji su za ukidanje ovog zakona. Svima koji su dali podršku da se ovaj zakon ukine, mi se ovaj put zahvaljujemo i prosto insistiraćemo i dalje da se ovaj zakon stavi van snage. Nemoguće da pojedinac, u ovom slučaju ministar pravde, to je bilo 2011. godine po onom predlogu zakona, vrši izbor javnih izvršitelja. Stavlja se između dužnika, poverioca i države, s jedne strane, neko ko će nadzirati, vršiti kontrolu izvršenja privatno lice. Izvršitelji su privatni preduzetnici koji se enormno bogate i njih 217 što ste čuli iz obrazloženja zakona o usvajanju Zakona o izvršenju i obezbeđenju, gospodina Aleksandra Šešelja, njih 217 je uzelo u ruke, u svoje ruke živote nekoliko hiljada građana Srbije. Ovde uglavnom pod udar ovog zakona najčešće dolaze nešto siromašniji slojevi našeg stanovništva, mada vrlo lako može da se desi i oni koji trenutno imaju neki malo bolji životni standard da zbog bahatih izvršilaca dođu pod udar njihove, rekao bih čak i njihove osvete. Mi nemamo podatka da su neki od izvršitelja imalo uneli humanosti u ovaj posao. Možda nisu svi isti, možda nisu svi pravili neka udruženja, imaju agencije za promet nekretnina, nemaju oni lično na sebi, ali povezana lica, to mogu vrlo često biti njihovi najbliži srodnici imaju agencije za otkup duga, a onda kasnije se pojavljuju ono što je sudski javni izvršitelj, oni se pojavljuju kao kupci.
Hvala, gospodine Periću. Stavljam na glasanje vaš predlog. Zaključujem glasanje: za – 17, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Ružica Nikolić, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o presađivanju ljudskih organa, koji je podnela Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, gospođo Nikolić.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, Zakonom o presađivanju ljudskih organa uvedena je pretpostavljena saglasnost. Naime, ovaj zakon propisuje da se organi za presađivanje uzimaju sa umrlog lica ukoliko se to lice pre smrti tome nije usprotivilo usmeno ili pisano, odnosno ukoliko nije kontaktiralo Upravu za biomedicinu. Izmena Zakona o presađivanju ljudskih organa, mi smo predložili ukidanje takozvane pretpostavljene saglasnosti svakog punoletnog građanina Republike Srbije, jer članom 23. ovog zakona, čija je izmena predložena, prekršeni su članovi Ustava 23. i član 25. Ne može se zakonom nametnuti nešto što je suprotno Ustavu i doniranje organa radi presađivanja moguće je samo ako je to isključiva volja donora. Donorom se ne može zvati neko kome se organi uzimaju mimo njegove volje i to sve predstavljati kao dobrovoljni čin. Znači, mi insistiramo na ukidanju pretpostavljene saglasnosti, odnosno tražimo izmenu protivustavnog člana 23. Zakona o presađivanju ljudskih organa. Srpska radikalna stranka je podnela i inicijativu Ustavnom sudu u septembru 2018. godine za ocenu ustavnosti Zakona o presađivanju ljudskih organa. Mi smatramo da taj zakon koji je stupio na snagu 2. avgusta 2018. godine je protivustavan i da gazi neka od osnovnih ljudskih prava, kao što su pravo na život i lično dostojanstvo, zatim telesni integritet. Ne sme se dozvoliti uzimanje organa sa tela ljudi koji za života nisu potpisali saglasnost da se u slučaju moždane smrti njihovi organi mogu koristiti za presađivanje. Zahvaljujem.
Hvala, gospođo Nikolić. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 15, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Filip Stojanović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložila je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o dopunama Zakona o graničnoj kontroli, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, gospodine Stojanoviću.
Zahvaljujem, gospodine Marinkoviću. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o graničnoj kontroli i tražim da se on uvrsti u dnevni red današnje sednice. Svima je poznato da su najvažnije karakteristike svake zemlje njene međunarodno priznate granice kojima je ona odvojena od drugih zemalja, odnosno od svojih suseda. Država Srbija ima definisane i međunarodno priznate granice prema svojim susedima. Granice države Srbije prema svom južnom susedu, odnosno Albaniji definisane su Rezolucijom 12 44 koju je doneo Savet bezbednosti UN. Nažalost, Srbija je jedna od retkih zemalja kojoj je nasilno otet deo teritorije od strane 19 država NATO pakta, kao i nekih drugih država koje žele da legalizuju stanje okupacije i da granice AP Kosovo i Metohija prema ostatku Srbije proglase kao međunarodne granice. Mi ne krivimo aktuelni režim zbog situacije u kojoj se našlo Kosovo i Metohija, ali krivimo zbog nečeg drugo. Naime, rukovodeći organi Republike Srbije moraju neprestano insistirati na Rezoluciji 12 44 koja garantuje celovitost državne teritorije Republike Srbije. Međutim, do sada nismo videli da ovaj režim insistira na Rezoluciji 12 44 i to smatramo nedopustivim. Podsećam vas da po Rezoluciji 12 44 Srbija ima pravo da na granici prema Albaniji rasporedi hiljade pripadnika svojih snaga bezbednosti. Uvek ću tražiti, od svih režima, da insistiraju na poštovanju Rezolucije 12 44. Ova Rezolucija garantuje celovitost teritorije Republike Srbije i nema govora o nekakvoj podeli ili razgraničenju. To je stav svih Srba sa Kosova i Metohije. Ovo tim pre što se međunarodne okolnosti polako menjaju u našu korist i ubeđen sam da nećemo dugo čekati dan kada će Kosovo i Metohija ponovo biti integrisano sa ostatkom Republike Srbije . Zato, oko državne teritorije ne bi smelo da bude nikakvih kompromisa. Dok se o drugim temama može razgovarati sa Albancima, po ovom pitanju režim mora biti beskompromisan, ne pristajući ni na kakve pregovore ili dogovore na ovu temu. Zato imamo Ustav Srbije, imamo Rezoluciju 12 44 i imamo uz nas Rusiju i Kinu. Smatram da će se usvajanjem ovog zakona koji sam ja predložio stvoriti jasne pretpostavke i neophodnosti što skorijeg stavljanja okupiranog dela naše teritorije pod našu punu kontrolu. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Stojanoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 14, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Tomislav Ljubenović, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Izvolite, gospodine Ljubenoviću.
Hvala, predsedavajući. Podneo sam Predlog zakona o izmena i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom, da se uvrsti u dnevni red. Finansijska podrška porodici sa decom, u vidu ostvarivanja prava iz ovog zakona doprinela bi poboljšanju uslova za zadovoljenje osnovnih potreba dece sa porodicom, koje nisu u mogućnosti da to samostalno postignu, a broj takvih porodica je sve veći. Usvajanjem predloženih izmena i dopuna bile bi stavljene van snage diskriminatorske odredbe važećeg zakona koji je definisao da se pravo na dečiji i roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete bez obzira na red rođenja, mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Produženje vremenskog perioda isplate roditeljskog dodatka obezbedilo bi delimičnu finansijsku sigurnost porodicama sa više dece, na način kako SRS predlaže ovim izmena i dopunama Zakona o finansijskoj podršci porodici sa decom. Usvajanjem ovih izmena i dopuna, stvorila bi se osnova za podsticaj rađanja više dece i za finansijsko osnaživanje porodica sa decom, koje bi motivisalo roditelje da ostanu u Srbiji, da se zaustavi trend masovnog odlaska iz Srbije. Demografski problemi su veliki, a jedan od najvećih je nedovoljan broj novorođene dece. Broj novorođenih je mnogo niži od broja preminulih, što je dovelo do negativnog prirodnog priraštaja. Kada tome dodamo i masovni odlazak mladih i sredovečnih ljudi, jasno je da bi vlast morala hitno da reaguje, ukoliko želi da se situacija malo popravi. Ukoliko nastavi da se oglušuje o ovakve naše predloge zakona, vlasti nije bitno kakva će budućnost Srbije biti. Predstavnici vlasti u Narodnoj skupštini Republike Srbije, uporno ignorišu predloge SRS, ali mi ćemo biti uporni i nećemo odustati od Predloga zakona koji mogu da utiču na poboljšanje pojedinih oblasti života. U ovom slučaju u oblasti dečije zaštite, tačnije finansijske podrške porodici sa decom, ovaj naš predlog za izmenu i dopunu je sveobuhvatan i precizan, u delu u kojima se reguliše dečiji i roditeljski dodatak. Prihvatanjem ovih izmena, koje predlaže SRS bile bi stavljene van snage diskriminatorske odredbe važećih zakona, kojima je definisano da se pravo na dečiji i roditeljski dodatak ostvaruje samo za prvo, drugo, treće i četvrto dete. Svako dete, bez obzira na red rođenja mora biti ravnopravno tretirano svim pravnim propisima Republike Srbije. Predstavnici vlasti Republike Srbije bi trebali da dobro razmisle kako će ubuduće troše novac iz budžeta Republike Srbije.
Hvala, gospodine Ljubenoviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 15, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno – 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Narodni poslanik Živković nije tu. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o planiranju i uređenju prostora i naselja, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Narodni poslanik Živković nije u sali. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno – 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog rezolucije Narodne skupštine o priznanju i osudi genocida nad Jermenima počinjenom u Osmanskom carstvu u periodu od 1915. do 1922. godine, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – dva, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno - 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopunama Zakona o visokom obrazovanju, koji je podneo Narodnoj skupštini 15. oktobra 2018. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno – 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora radi utvrđivanja činjenica i okolnosti koje su dovele do nezakonitog oduzimanja dozvole za rad akcionarskog društva za osiguranje „Takovo osiguranje“ Kragujevac, koji je podneo Narodnoj skupštini 13. jula 2017. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno – 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Zakona o Vladi, koji je podneo Narodnoj skupštini 25. jula 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno - 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom, Predlog zakona o izmeni Zakona o finansiranju političkih aktivnosti, koji je podneo Narodnoj skupštini 16. avgusta 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno - 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru predsednika Republike, koji je podneo Narodnoj skupštini 1. novembra 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih - nema, ukupno – 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o dopuni Zakona o izboru narodnih poslanika, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. januara. 2017. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno – 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Zoran Živković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom Predlog zakona o izmeni Zakona o radu, koji je podneo Narodnoj skupštini 9. decembra 2016. godine. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – niko, protiv – niko, uzdržanih- nema, ukupno - 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Bojan Torbica, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom, Predlog odluke o obrazovanju komisije za istragu i utvrđenje broja žrtava agresije NATO pakta 1999. godine, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski, Marijan Rističević, Ana Karadžić i Bojan Torbica 10. maja 2019. godine. Da li narodni poslanik Bojan Torbica želi reč? (Da.) Izvolite, gospodine Torbica.
Zahvaljujem, predsedavajući. Ove godine se navršilo pune dve decenije od kako je bez saglasnosti Saveta bezbednosti UN i suprotnom, međunarodnom pravu, bez ikakvog razloga i povoda izvršena agresija NATO alijanse na Saveznu Republiku Jugoslaviju. Stupivši u neravnopravnu borbu protiv nesrazmernog brojnijeg i moćnijeg neprijatelja, naše vojne i policijske snage su tokom ta dva i po meseca, herojske borbe i junačke odbrane državne teritorije pod trenutnim podacima imale 753 poginulih, od čega 581 vojnika i 172 policajca. Istovremeno je poginulo preko 2.500 hiljade, a ranjeno oko 12.500 civila. NATO agresor je tokom svog bezvučnog dejstvovanja, bez ikakve milosti ubio 97 dece, od kojih je najmlađe imalo nepunih 11 meseci. Tačan broj poginulih i ranjenih do današnjeg dana nije utvrđen. Najveći deo podataka o kojim danas raspolažemo utvrđen je tokom prvih godinu dana nakon NATO agresije, pošto posle petooktobarskog puča 2000. godine, dolazi do nasilne promene vlasti u Srbiji i nova marionetska vlast, dodvoravajući se svojim zapadnim mentorima prestaje da obraća pažnju na posledice NATO agresije, izbacuje iz javne upotrebe pojam – agresija, koristeći pojmove intervencija i akcija, a sve u cilju pokušaja da odgovornost za agresiju skine sa NATO alijanse i istu prebaci na državu Srbiju i njeno legalno izabrane organe vlasti. Predstavnici te iste marionetske vlasti zaboravljaju da utvrde pravi, tj. tačan broj žrtava agresije, ali ne zaboravljaju da iz zatvora oslobode preko 200 najgorih terorista OVK odgovornih za neko od najstrašnijih zločina nad civilnim stanovništvom pripadnicima vojske i policije, među kojima su bili na primer i braća Mazreku, ozloglašeni koljači sa Klečke. Dužnost mi je da kao narodni poslanik upoznam sve prisutne kolege, ali i javnost Srbije sa činjenicom da u Republici Srpskoj od januara 2013. godine postoji Republički centar za istraživanje rata, ratnih zločina i traženje nestalih lica, koji će za tri do četiri meseca završiti obiman projekat – utvrđivanje i objavljivanja imena svih žrtava Srpskog naroda tokom rata u BiH, u periodu od 1991. do 1995. godine. Ta imena žrtava će se početkom sledeće godine naći u publikaciji koja će biti objavljena na preko hiljadu stranica, što će biti završetak veoma obimnog posla, koji je zahtevao maksimalnu ozbiljnost i profesionalnost kako bi jedan takav dokument bio izrađen bez i jedne jedine greške. Na ovaj način prvi put u istoriji srpskog naroda dobićemo potpuni dokumentovani spisak svih žrtava kojim će biti sprečen bilo kakav pokušaj revizije istorije i umanjivanje žrtava srpskog naroda tokom građanskog rata u BiH, kako se već decenijama pokušava uraditi sa brojem stradalih Srba tokom kako Prvog, tako i Drugog svetskog rata. Gledajući na odnos organa u Republici Srpskoj prema broju žrtava, molim Narodnu skupštinu da donese odluku o formiranju komisije koja bi utvrdila i broj žrtava i građana Srbije tokom NATO agresije. Zahvaljujem.
Hvala, gospodine Torbica. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – devet, protiv – niko, uzdržanih – nema, ukupno - 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Đorđe Komlenski, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama Zakona o sudijama, koji su Narodnoj skupštini podneli narodni poslanici Đorđe Komlenski i Bojan Torbica 4. novembra 2019. godine. Izvolite, gospodine Komlenski.
Zahvaljujem predsedavajući. Prvog januara 2010. godine u zakonodavni sistem Republike Srbije uvedeni su prekršajni sudovi. Sudije prekršajnih sudova sude predmete iz oblasti borbe protiv korupcije, carine, budžetskog sistema, deviznog poslovanja, pristupa informacijama od javnog značaja, radio-difuzije, promet eksplozivnih materija, vojnu i radnu materiju, zaštitu od požara, bezbednost saobraćaja, javni red i mir, prekršaje iz nadležnosti DRI i još iz mnogo drugih oblasti. Raznovrsnost predmeta i broj propisa kojima se oni služe ne može se porediti ni sa jednom drugom materijom u drugim sudovima, što im daje posebnu težinu. U radu koriste približno 270 zakona i oko 800 podzakonskih propisa, što od sudija zahteva posebnu veštinu u primeni, praćenju i tumačenju zakonskih i podzakonskih akata. Osnovanost ovog predloga se takođe zasniva na činjenici da su stručnost i osposobljenost za obavljanje sudijske funkcije, koje pri izboru na sudijsku funkciju moraju da ispune, potpuno identični sa uslovima koje moraju da ispune sudije drugih sudova, a vrednovanje i ocenjivanje, po osnovu Pravilnika o kriterijumima, merilima, postupku i organima za vrednovanje rada sudija i predsednika sudova, kao i kod svih ostalih redovnih sudova. Domaće zakonodavstvo sudijama prekršajnih sudova daje status sudija sa svim obavezama, ali ne i pravima. Izuzev zarade prekršajnih sudija, sve ostale kategorije zaposlenih u prekršajnim sudovima imaju na isti način obračunate zarade sa svojim kolegama koji rade u drugim sudovima. Ustavom Republike Srbije predviđena je jednakost svih građana i zakonom, te stoga sudija ima pravo na platu u skladu sa dostojanstvom sudijske funkcije i njegovom odgovornošću. Plata sudije znači garanciju njegove nezavisnosti i sigurnosti njegove porodice. Samo poštovanje navedenog može da bude garant samostalnog i nezavisnog obavljanja sudijske funkcije. I još nešto, uvažene kolege, ali ne manje važno, samo Prekršajni sud u Beogradu u prethodnoj 2018. godini, naplatom novčanih kazni, u budžet Republike Srbije uneo je 1.222.000.000,00 dinara. U istom periodu za zarade sudija i sudskog osoblja sa sve doprinosima, isplaćeno je tri puta manje sredstava ili, preciznije rečeno, 465 miliona dinara. Uvažene kolege, sudije prekršajnih sudova nisu teret ovog budžeta, za razliku od nekih drugih nevladinih organizacija, koje bez razloga crpe novac iz budžeta. Oni svoje plate trostruko opravdavaju i ja vas molim da podržite ovaj predlog. Hvala.
Hvala, gospodine Komlenski. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – osam, protiv – niko, uzdržanih – nema, ukupno - 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodna poslanica Stefana Miladinović i mr Dejan Radenković, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložili su da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, koji su podneli Narodnoj skupštini 24. oktobra 2019. godine. Izvolite, koleginice Miladinović.
Hvala vam, uvaženi kolega Marinkoviću. Kao što ste rekli, kolega Dejan Radenković i ja podneli smo Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, odnosno predložili smo izmenu i dopunu člana 5. važećeg zakona, kojim se propisuje da se vozilo od istorijskog značaja, odnosno oldtajmeri, oslobađaju plaćanja poreza na upotrebu vozila. Podsetiću sve kolege da smo kao Skupština, usvajanjem izmena i dopuna Zakona o bezbednosti saobraćaja 2018. godine, po prvi put zakonski definisali pojam vozila od istorijskog značaja, odnosno oldtajmer. Dopunom ovog pojmovnika u ZOBS-u, napravljen je iskorak u pogledu rešavanja statusa ovih vozila u Srbiji. Za razliku od ostalih zemalja u Evropi i okruženju, Srbija već duži niz godina prati trend smanjenja ovih vozila u Srbiji, a nepostojanje pravne regulative značajno je tome i doprinelo. Prema procenama registrovanih udruženja ljubitelja oldtajmera, u Srbiji postoji preko 3.000 putničkih vozila koja bi kategorizacijom bila određena kao vozila od istorijskog značaja, a ovom broju treba dodati i mopede, tricikle, motocikle i četvorocikle. Gotovo 90% ovih vozila nije registrovano, jer zakon ne prepoznaje status oldtajmera u postupku registracije i utvrđivanje visine poreza. Smatramo da bi ova vozila trebala da budu izuzeta kada u pitanju visina poreza koja se određuje na osnovu radne zapremine motora. Iako vlasnici vozila čija starost prelazi 20 godina plaćaju 20% predviđene visine poreza, većina ovih vozila ima veliku kubikažu, te je umanjenje po ovom osnovu malo značajno. Primera radi, Kadilak Eldorado iz 1972. godine, koji ima 6.200 kubika ili pak različita vozila proizvodnje Mercedesa L 450, koji ima 6.900 kubika, sa umanjenjem plaćaju porez veći od 1.000 evra. Ova vozila se inače retko voze. Najčešće ih možemo videti na izložbama ili skupovima posvećenim ljubiteljima ovih vozila, a to je svega dva do tri puta godišnje. Smatramo da nije ekonomski opravdano da se registruju prema važećim propisima. U Nacrtu novih imena i dopuna Zakona o bezbednosti saobraćaja čija je realna rasprava završena prošle nedelje, MUP kao predlagač predvidelo je i dopunu članova ZOBS-a kojima bi se uredilo pitanje postupka utvrđivanja i razvrstavanja ovih vozila, oduzimanja statusa vozila od istorijskog značaja i druga pitanja i procedure, čime bi se na sistematski način zaokružilo pitanje oldtajmera. Stoga, mi smo u istom članu našeg Predloga zakona predložili dodavanje novog stava kojim bi se propisala obaveza vlasnika oldtajmera da pribave dokaz o ispunjavanju uslova za oslobađanje od poreza u cilju sprečavanja mogućih zloupotreba. U skupštinskoj proceduri je i Vladin Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na upotrebu, držanje i nošenje dobara, koji sadrži predlog da se vozila na električni pogon i hibridna vozila takođe oslobađaju poreza. To je nešto što treba podržati. Poreskom olakšicom u pogledu registracije oldtajmera, Republika Srbija bi imala višestruku korist. Imala bi precizan uvid o broju vozila, zaustavila negativan trend i, ono što je najvažnije sa aspekta države, omogućilo bi nesmetano korišćenje ovih vozila, kontrolisala i ubirala prihode i od rentiranje i prometa, što bi bio još jedan novi izvor prihoda za budžet Srbije. Hvala.
Hvala, koleginice Miladinović. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za - 30, protiv - niko, uzdržanih - nema, ukupno prisutno - 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom - Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za poslovanje kablovskih operatera, emitovanja prekograničnih kanala, emitovanja domaćih reklama u sadržajima prekograničnih kanala i ostalih nepravilnosti vezanih za elektronske medije i kablovske operatere koje kontrolišu Dragan Đilas, Dragan Šolak i Dejvid Petreus, koji je podneo Narodnoj skupštini 12. aprila 2019. godine. Izvolite, gospodine Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, svi već znamo da je „Junajted grupa“ vlasnik SBB, „Junajted medije“, „Adrija njuz“, „Dajrekt medije“, „Cas medije“, N1 televizije, „Nove S“ televizije i još 20 lažnih prekograničnih kanala. To su televizijski kanali koji nisu registrovani u Srbiji i koji u Srbiji ne plaćaju nikakve naknade, za razliku od domaćih medija. Navodno, reemituju program i ako su u Luksemburgu samo fiktivno registrovani i tamo ne emituju program. Ne može postojati reemitovanje, bez emitovanja, kao što revakcinacija ne može da se desi bez vakcinacije. Dakle, to su lažni prekogranični kanali, koji Šolakovom i Đilasovom biznisu služe za ispumpavanje pretplate koja se plaća SBB od strane građana Republike Srbije. S tim u vezi, vi svakako znate da domaći mediji, koji za razliku od ovih prekograničnih, koji ništa ne plaćaju i koji za lažne informacije ne mogu biti ni tuženi, domaći mediji plaćaju sve. Plaćaju sve naknade i uglavnom se izdržavaju od prihoda od reklama. Međutim, ove lažne prekogranične televizije u svoje programe ubacuju srpske reklame, a tako uzimaju hleb domaćim kanalima. Domaći kanali, a to već svakako znate, u toku jednog sata mogu da emituju 12 minuta reklama i svaku reklamu moraju da zavedu. To ove lažne Đilasove i Šolakove prekogranične televizije ne moraju, niti čine. U poslednje vreme, svakako ste čitali, da programski direktor jedne od tih Šolakovih i Đilasovih televizija dobija novac od Albanaca. Dakle da dobija novac, kad programski direktor N1 televizije, lažne prekogranične luksemburške televizije, dobije novac iz Tirane, od narko-bosa, narko-mafijaša iz Tropole, Baški Mulaja, onda ovo što sam ja mesecima govorio, dobija dodatno na težini. Dakle, to je televizija koja, a ima indicija da prima i britanske funte, to je kolega Komlenski lepo predočio prošli put, da je od Amerikanaca dobila preko 250 hiljada evra, a do Britanaca 335 hiljada funti. Kada uzmete sve te naše vekovne prijatelje, onda znate na čemu smo. Sem što ispumpavaju pare iz Republike Srbije, oni aktivno učestvuju u destabilizaciji Republike Srbije i urušavanju državnog poretka u Republici Srbiji. Televizija N1 i „Nova S“ učestvuju aktivno u organizovanju demonstracija, učestvuju na tim demonstracijama koje su organizovali, izveštavaju sa tih demonstracija i podstrekavaju nasilne akte koji se izvode, uglavnom u Beogradu. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 23, protiv – niko, uzdržanih – nema, od 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, radi utvrđivanja činjenica i okolnosti vezanih za posete Narodnoj skupštini Republike Srbije određenih ekstremističkih organizacija i pojedinaca, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Da li narodni poslanik Marijan Rističević želi reč? (Da) Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovaj moj predlog se odnosi na posete ekstremističkih organizacija, odnosno njihovih predstavnika, parlamentu Republike Srbije i određenim narodnim poslanicima. Ja mislim više da se ne radi samo o poseti ekstremističkih organizacija Srbiji, nego da se one na našem tlu stvaraju. Dame i gospodo, Boška Obradovića, a u narodu poznatiji kao „Boško Ljotić Žutić“, je svojevremeno posetio gospodin Pernar, unuk Pernara koji je u Skupštini Kraljevine Jugoslavije, pitao: „Pošto košta srpska krv sa Kajmakčalana?“ Druga poseta koja je realizovana, Boška Obradovića i njegovoj poslaničkoj grupi koja je tada postojala, je bila poseta bugarske ekstremističke organizacije „Ataka“, sa kojom je on napravio posebnu vezu. Da vas podsetim da ta fašistička bugarska organizacija traži određene delove teritorije Republike Srbije da se pripoje Bugarskoj i oni su drago primljen gost i drago viđen gost kod Boška Obradovića. Boško Obradović, sledbenik Dimitrija Ljotića, je u potpunosti nasledio njegovu politiku. Gospodin Ljotić je svojevremeno rekao: „Ne trebaju nam glasači, trebaju nam borci“. To što je rekao Dimitrije Ljotić u potpunosti je prihvatio Boško Obradović, u narodu poznatiji kao „Boško Ljotić Žutić“. Dakle, on je prihvatio i odustao od glasača i počeo da vrbuje borce koji po Srbiji i Beogradu razbijaju biračka mesta i planiraju da na narednim parlamentarnim lokalnim izborima ponovo razbijaju niz biračkih mesta. Dakle, više se ne radi o poseti ekstremističkih organizacija, već o njihovom stvaraju oličenom u „Savezu za Srbiju“, kako sebe zovu. U stvari savezu lopuža, prevaranata i varajića. Dakle, sve što je Dimitrije Ljotić i „Boško Ljotić“, sve što su planirali, to planiraju sada udruženo političke organizacije koje pripadaju tom savezu prevaranata, lopuža i varajića. Svakoga dana možete videti da oni prerastaju u jednu ekstremističku organizaciju sa terorističkim odlikama. Znači, to je organizacija i skup političkih organizacija koji zagovaraju silovanje, vešanje, popisivanje, teranje u logor, bacanje u Dunav i Savu, sve što su radili ustaški elementi, planiraju da rade ovi iz saveza lopuža, prevaranata i varajića. Zato mislim da treba osnovati anketni odbor i da se pozabavimo ozbiljno tom temom dok ove ekstremne političke organizacije nisu prerasle u klasične terorističke. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje i saopštavam: za – 21, protiv – niko, uzdržanih – nema od ukupno 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Narodni poslanik Marijan Rističević, na osnovu člana 92. Poslovnika Narodne skupštine, predložio je da se dnevni red sednice dopuni tačkom – Predlog odluke o obrazovanju anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije, radi utvrđivanja činjenice i okolnosti vezanih za proglašenje lažne države „Kosovo“, uticaja koji je na to imalo mišljenje Međunarodnog suda pravde, te povodom toga odgovornosti bivšeg ministra inostranih poslova, Vuka Jeremića, koji je podneo Narodnoj skupštini 27. marta 2018. godine. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, ima skoro godinu dana kako ja zagovaram formiranje ovog anketnog odbora. U međuvremenu slušali ste i prepis razgovora Roćen-Jeremić. Zar vam treba veći dokaz da sam bio u pravu kada sam tražio ovaj anketni odbor? Dva gospodina su se hvalila u tom razgovoru kako su rasturili bivšu državnu zajednicu Srbiju i Crnu Goru, pa su otišli korak dalje. Rekli su kako je jedan „j… majku“ Crnoj Gori, a naš se pohvalio kako je „j… majku“ Republici Srbiji, pa su onda međusobno razmenili te svoje seksualne izraze prema Republici Srbiji i Republici Crnoj Gori. Državna zajednica Srbija i Crna gora je imala svoju teritoriju, imala je svoje granice i ono što su uradili Vuk Jeremić, pa i Boris Tadić je akt veleizdaje. Po pitanju mišljenja Međunarodnog suda pravde, ta veleizdaja se nastavila. Niko Vuku Jeremiću ni Borisu Tadiću nije tražio iz Srbije od građana da menjaju Rezoluciju, da izbacuju UN, da uvode EU, time eliminišu Kinu i Rusiju. Takođe, niko im nije tražio da traže mišljenje Međunarodnog suda pravde, u kome su sedele sudije iz zemalja koje su priznale lažnu državu Kosovo i Metohiju. Uprkos tome, Vuk Jeremić je to mišljenje tražio i to je kamen temeljac albanske kvazi države i na taj kamen temeljac se poziva i gospodin Tači, kad hoće da dokaže kako je njihova nezavisnost, te lažne države, u skladu sa međunarodnim pravom, on se pozove u UN upravo na mišljenje koje je tražio i naručio Vuk Jeremić od Međunarodnog suda pravde. To što je radio, unovčio je poslovima kada je predsedavao Skupštinom UN, unovčio sa biznisima koje je privatno napravio sa Patrikom Hoom i raznim organizacijama i preduzećima i privrednim društvima sa Hong Konga, odakle je profitirao 7,5 miliona dolara. Prema tome, tražim da se osnuje anketni odbor i da se pozabavimo sa Vukom Jeremićem, u narodu poznatim kao Vukom potomkom, zbog veleizdaje i naručenog mišljenja Međunarodnom sudu pravde. Hvala.
Hvala, gospodine Rističeviću. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 16, protiv – niko, uzdržan – niko, od ukupno 156 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj predlog. Pošto smo se izjasnili o predlozima za dopunu predloženog dnevnog reda, na osnovu člana 93. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, stavljam na glasanje predlog dnevnog reda u celini. Zaključujem glasanje: za – 139, protiv – niko, uzdržan – niko, od ukupno 158 narodnih poslanika koji su prisutni. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila dnevni red Šeste sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini, u celini. Prelazimo na rad po utvrđenom dnevnom redu sednice. D n e v n i r e d: Predlog Zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2020. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2020. godinu. Prelazimo na načelni i jedinstveni pretres o Predlogu Zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, sa Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2020. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2020. godinu. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju svi članovi Vlade sa saradnicima, tako da nam je prisutna premijerka. Dobro došli i vi i članovi Vlade. Prva tačka dnevnog reda - Predlog Zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, sa Predlogom oduke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2020. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2020. godinu. Primili ste Predlog zakona koji je podnela Vlada. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava. Pre otvaranja načelnog i jedinstvenog pretresa, podsećam vas da, prema članu 97. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave u načelu za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Predsednik poslaničke grupe Srpske napredne stranke dr Aleksandar Martinović, predložio je duže vreme rasprave u načelu, odnosno da vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi deset časova. O ovom predlogu Narodna skupština odlučuje bez pretresa. Stavljam na glasanje ovaj predlog. Zaključujem glasanje: za – 146, protiv – niko, uzdržan – niko, od 160 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika, u skladu sa članom 96. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije. Saglasno članu 157. stav 1. i članu 192. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram načelni i jedinstveni pretres o Predlogu Zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, sa Predlogom oduke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za penzijsko i invalidsko osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje za 2020. godinu, Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Nacionalne službe za zapošljavanje za 2020. godinu i Predlogom odluke o davanju saglasnosti na Finansijski plan Fonda za socijalno osiguranje vojnih osiguranika za 2020. godinu. Da li predstavnici predlagača žele reč? Reč ima predsednik Vlade gospođa Ana Brnabić. Izvolite.
Hvala. Uvaženi potpredsedniče Narodne skupštine Republike Srbije, poštovani narodni poslanici, poštovani građani Republike Srbije, pred Narodnom skupštinom se danas nalazi Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu, za koji smo uvereni da će, pre svega, doprineti daljem podizanju životnog standarda građana u svakom smislu, u smislu boljih primanja, u smislu unapređene zdravstvene zaštite i boljih uslova za lečenje naših građana širom Srbije, u smislu boljih uslova za školovanje dece i dalje modernizacije našeg obrazovnog sistema, u smislu ulaganja u kulturu i dalje podrške našoj kulturi, dalje podrške našim kulturnim institucijama, ustanovama kulture u smislu ulaganja u sportsku infrastrukturu, boljeg targetiranja socijalne zaštite, veće podrške najranjivijim kategorijama stanovništva, veće podrške pronatalitetnoj politici i u smislu nastavka ulaganja u zaštitu i unapređenje životne sredine. Ovakav budžet je, pre svega, razvojni i mi smo uvereni da će on dalje doprineti privrednom rastu i ekonomskom napretku naše zemlje. Budžetom u najvećoj meri, i od toga počinjem, predlažemo dalje povećanje ulaganja u našu infrastrukturu. I nakon ove godine, 2019. godine, u kojoj smo završili kompletan Koridor 10, kao i važne deonice na Koridoru 11, tj. na autoputu „Miloš Veliki“ i do koje ćemo završiti kompletan autoput od Surčina do Čačka, očekuje nas 2020. godina, u kojoj otvaramo novi investicioni ciklus u infrastrukturi, izgradnju Moravskog koridora, koji je posebno važan za stanovnike Čačka, Kraljeva, Trstenika, Kruševca, Vrnjačke Banje i Ćićevca, izgradnju Fruškogorskog koridora, koji je posebno važan za AP Vojvodinu, dalju izgradnju autoputa ka BiH i Republici Srpskoj, početak izgradnje tzv. „Autoputa mira“, ka luci Drač, koji je važan za dalje regionalno povezivanje Republike Srbije, za naš dalji ekonomski rast, ali je takođe od životne važnosti za stanovnike Prokuplja i Kuršumlije, izgradnju brze saobraćajnice Ruma-Šabac-Loznica, kao i dalju izgradnju brze pruge Beograd-Budimpešta, odnosno početak radova na deonici između Novog Sada i Kelebije. Dakle, sve ovo počinje u 2020. godini i sve ovo je predviđeno Predlogom budžeta za 2020. godinu, koji je pred vama. Budžet za 2020. godinu predviđa do sada rekordna izdvajanja za kapitalne investicije, oko 260 milijardi dinara, što će svakako podstaći i dalji rast BDP. Svima koji su do sada kritikovali ovaj budžet ću danas u toku dana odgovarati na te kritike i koji kažu da ovaj budžet nije razvojni i da neće prouzrokovati dalji ekonomski rast, već ekonomsko usporavanje, kažem da pogledaju još jednom i da obrate pažnju na to koliko sredstava smo predložili da se opredele za kapitalne investicije. Svakako ulaganje u infrastrukturu, u bolje puteve i železnice, u povezivanje gradova i opštine u Srbiji, ali povezivanje Srbije sa regionom, svakako znače mnogo bolji kvalitet života i životni standard svih naših građana, znače nove investicije u Republiku Srbiju, znače lakši plasman robe, domaće robe, naše robe na strana tržišta, manje interne migracije što nam je posebno važno, bolje prilike i jednake uslove za život za sve naše građane ma gde u Srbiji oni živeli. Istina, budžetom predlažemo i nastavak ulaganja u naše bezbednosne službe, i to su neki kritikovali i u dve rečenice želim da odgovorim na to. Dakle, da, mi predlažemo nastavak ulaganja u naše bezbednosne službe, jer je važno da naši ljudi budu sigurni i bezbedni, a da Srbija u svetu koji je pun izazova, a pre svega u smislu terorizma, ekstremizma i migracija bude stabilna i sigurna država. Da budem potpuno jasna, epitet bezbedne države ili epitet sigurnog grada, bilo da je to Beograd, ili Novi Sad, ili Niš, ili Kragujevac, ili Zaječar, ili Loznica, ili bilo koji drugi grad, dakle, epitet bezbedne države i sigurnog grada će u budućnosti nositi sa sobom sve veću i veću vrednost i sve će se više globalno i tražiti i ceniti. Verujem da će nam se samim tim sve naše investicije u sigurnost i bezbednost, kako za naše građane, a tako i za našu privredu višestruko vratiti. Želim da ponovim i danas da, zahvaljujući teškim reformama provedenim od 2014. godine, kada predsednik Vlade bio današnji predsednik Republike Aleksandar Vučić, zahvaljujući tim reformama, mi danas kao Vlada imamo sredstvo za sve ono što radimo i za sve ono što danas predlažemo građanima i vama narodnim poslanicima da započnemo u 2020. godini, ali takođe ćete u budžetu videti da nastavljamo da se ponašamo odgovorno, čini mi se, čak i pomalo konzervativno i da ni u jednom trenutku ne ugrožavamo našu fiskalnu stabilnost, naš budžet i buduće generacije koje dolaze posle nas, jer ne želimo da im ostavljamo dugove i probleme, već veću zaposlenost, stabilan rast i infrastrukturu koja će njima omogućiti da oni sutra nastave da grade i jačaju našu državu. Dakle, budžet je napravljen tako da ne ugrožavajući stabilnost javnih finansija i tempo smanjenja javnog duga podignemo životni standard stanovništva, stimulišemo privatnu potrošnju i ubrzamo privredni rast. Glavne karakteristike predloženog budžeta za 2020. godinu su: održiv deficit opšte države u 2020. godini od 0,5% BDP tj. oko 30 milijardi dinara, to je opšte države 0,5%; na republičkom nivou deficit od nekih 0,3% BDP; ravnomerna raspodela fiskalnog prostora na povećanje životnog standarda kroz povećanje plata i penzija za oko 1,3% BDP; podsticaji rasta kroz povećanje javnih investicija koje će dostići oko 4,5% BDP na nivou opšte države i poresko rasterećenje rada koje će se sprovesti smanjivanjem doprinosa za PIO na teret poslodavca za nekih 0,5 procentnih poena i podizanje neoporezivog cenzusa sa 15.300 na 16.300 dinara. Ovim poreskim rasterećenjem rada ćemo donekle nadomestiti trošak koji privreda ima usled dogovorenog povećanja minimalne zarade od 11,1% u odnosu na prošlu godinu. Dakle, od 1. januara minimalna zarada se podiže na 30.022 dinara. Ono što smo se trudili da postignemo ovim olakšanjem poslodavcima i, čini mi se, još jednim značajnim povećanjem minimalne cene rada treće godine zaredom, značajno povećanje bilo je 8,6%, pa 10%, pa ove godine 11,1% povećanje minimalne cene rada, je da time otvorimo prostor za dalje razgovore u sledećoj godini između sindikata i poslodavca, kako bi ponovo imali značajno povećanje minimalne cene rada, ali i kako bi mi kao država snosili jedan deo tih troškova i nastavili da gradimo jedno stabilno, predvidivo poslovno okruženje. Projektovali smo realan rast BDP od 4% u 2020. godini i prosečnu inflaciju od 2%. Kao što sam rekla, prihode u budžetu smo planirali konzervativno i oni u potpunosti odgovaraju trenutnom stanju naše ekonomije. Drugim rečima, mi smo sigurni da ćemo te prihode svakako ostvariti. Samo par reči što se tiče stanja naše ekonomije danas, za šta mislim da je izuzetno važno u odnosu na to kako smo planirali naš budžet. Narodna banka Srbije je objavila procenu za rast BDP u trećem kvartalu ove godine od 4,7%. Prema dostupnim rezultatima, trenutno smo druga država po rastu BDP u trećem kvartalu u Evropi, odmah iza Mađarske. Rast u trećem kvartalu u EU je bio 1,3%. Istina je da smo u prvoj polovini godine imali nešto niži rast, sporiji rast od planiranog, posebno u prvom kvartalu ove godine. Čini mi se da je to zbog izuzetno visoke stope rasta u prvom kvartalu 2018. godine, koji je bilo blizu 5%. Dakle, imali smo izuzetno visoku osnovu koju smo trebali da dostignemo i zbog toga što nismo podbacili u infrastrukturi, ali smo imali mnogo niži rast infrastrukture u prvom kvartalu ove godine u odnosu na prvi kvartal prošle godine, što je zahvaljujući vremenskim uslovima. Prošle godine, ako se sećate, skoro da nismo imali zimu. Dakle, građevinska sezona se nastavila bez pauze, dok smo ove godine imali dosta oštru zimu, nismo imali nikakve ozbiljne infrastrukturne radove ni u januaru, ni u februaru i tek nešto malo u martu. Takođe, imali smo remont u NIS-u, tako da je sve to uticalo na dosta lošiji rast BDP u prvom kvartalu i nešto lošiji rast u drugom kvartalu. Ono što je dobro je da privredna aktivnost cele godine beleži rast za koji apsolutno očekujemo da će se nastaviti u četvrtom kvartalu. Naše procene su da ćemo u ovoj godini imati rast između 3,7 i 3,8%, što znači da ćemo prebaciti onu projekciju od 3,5%. To je odlična vest, posebno imajući u vidu da smo prošle godine, 2018. godine, imali ekonomski rast od čak 4,4%. Što se tiče rasta, sa proizvodne strane njega povlači i ove godine poljoprivreda i posle nadprosečnih rezultata prošle godine, 2018. godine, koji su bili iznad desetogodišnjeg proseka, čuli smo mnoge koji su govorili da je to incidentna godina. Posle te jako, jako dobre godine u poljoprivredi, bez obzira na lošije vremenske uslove i ove godine poljoprivredna proizvodnja beleži odlične rezultate. Zadržala je isti nivo proizvodnje kao prošle godine, a kao što sam rekla bila je bolja od našeg desetogodišnjeg proseka, i mi čak verujemo da ćemo ove godine čak prebaciti malo u prošlu godinu sa rastom izvoza od preko 20% i čini mi se da je nemoguće da imate dve incidentne godine za redom. To u stvari pokazuje da se naša poljoprivreda razvija, da se isplaćuju investicije koje smo pokrenuli kako bi napravili našu poljoprivredu produktivnijom i otpornijom. Uverena sam da će ovo u budućnosti biti samo bolje kako budu dolazili prvi rezultati projekata koje smo implementirali u prethodnim godinama, pre svega, povećanih investicija u sisteme za navodnjavanje, elektrifikacija polja, automatske protivgradne zaštite, a sa kojima ćemo nastaviti u 2020. godini. Takođe verujem, i o tome sam pričala sa ministrom Nedimovićem, da još više sredstava treba da ulažemo u subvencije za opremu, za osavremenjivanje naše poljoprivredne proizvodnje, za podizanje dalje efikasnosti naše poljoprivrede. Izuzetno je važno ulaganje u prehrambenu industriju da ne bi izvozili sirovine, već poluproizvode ili finalne proizvode i posebno da uložimo veći fokus i posebno smo o tom razgovarali ministar i ja u to da ulažemo u kvalitet sadnog materijala, jer sve ove stvari će determinisati, odrediti kako će izgledati naša poljoprivreda u budućnosti. Meni je posebno drago što danas imamo i neke dobre vesti u smislu privatizacije „Budimke“ iz Požege, ne samo velikog brenda, velikog simbola naše poljoprivredne proizvodnje, već i kao jednog od osnovnih pokretača celog tog kraja Srbije i Požege i celog kraja i ja očekujem da ćemo danas posle uspešne privatizacije „Budimke“, i to od strane domaćih investitora, domaćih uspešnih kompanija, mi i pre kraja prvog kvartala sledeće godine već imati ponovo pokrenut rad u „Budimci“. Pored poljoprivrede, građevina i infrastruktura je ponovo povukla jako ove godine. Nastavila je značajan rast i to preko 35% u trećem kvartalu ove godine sa velikim doprinosom putne i cevovodne infrastrukture, kao i izgradnje poslovnih zgrada i stanogradnje sa planiranim i budžetiranim projektima u raznim oblastima infrastrukture. Nije to samo putna i železnička infrastruktura koja svakako oduzima najveći deo, odnosno ima najveći udeo u ukupnim investicijama koje mi planiramo u 2020. godini. Tu je energetska infrastruktura, zdravstvena infrastruktura. U zdravstvenu infrastrukturu ulažemo ogromne količine sredstava i mi smo samo za izgradnju zdravstvenih objekata širom Srbije, svakako nastavljamo rekonstrukciju i izgradnju Kliničkog centra Srbije u Beogradu, počinjemo u sledećoj godini izgradnju Kliničkog centra Vojvodine u Novom Sadu, pripremamo tehničku dokumentaciju za Klinički centar Kragujevac, ali i čitav niz opštih bolnica, domova zdravlja, specijalizovanih bolnica i tu smo predložili izdvajanje od 7,7 milijardi dinara, što je povećanje od čak preko 40% za infrastrukturu u zdravstvu u odnosu na ovu godinu. Izuzetno, izuzetno važno za naše građane da imaju dobre uslove u kojima će se lečiti, da vide da država vodi računa o njima, ali takođe da naši zdravstveni radnici i naši lekari, medicinske sestre i tehničari rade u najboljim mogućim uslovima, u uslovima koji su jedni od najboljih u Evropi. Takođe, u obrazovnu infrastrukturu i infrastrukturu za podršku inovacijama, star ap kompanijama, istraživanju i razvoju i infrastrukturu u oblasti zaštite životne sredine i unapređenja životne sredine, verujem da ćemo samo sa ovim ovakav rast nastaviti i sledeće godine. Treće, sektor usluga takođe nastavlja da ostvarujem stabilan rast koji takođe i najviše doprinosi rastu našeg BDP. Dakle, sektor usluga najviše doprinosi u ovom trenutku našem BDP. U okviru usluga oblasti koje najbrže rastu su svakako informacione i komunikacione tehnologije, turizam i saobraćaj. Očekujemo da se rast nastavi u 2020. godini u sve ove tri oblasti. Saobraćaj svakako - kako završavamo naše autoputeve tako se i saobraćaj kroz Republiku Srbiju intenzivira i time taj udeo u našem ukupnom ekonomskom rastu. Turizam - svakako kako vodimo i pametnu politiku vizne liberalizacije, ali i kako se „Er Srbija“ razvija imamo sve više direktnih letova. Kako Beograd, ali i Srbija postaje sve poznatija destinacija očekujemo da će i turizam rasti dalje u 2020. godini. Daleko najveći potencijal, kao što znate, verujem da imamo u sektoru informacionih tehnologija koji u poslednje tri godine raste godišnjom stopom od preko 20% godina na godinu. Dakle, 2017. godine u odnosu na 2016. godinu 21,6%, 2018. godine u odnosu na 2017. godinu čak 26,2% i u prvih devet meseci ove godine u odnosu na devet meseci prošle godina 26,5%. Sada mi recite da li znamo bilo koji sektor, bilo koju oblast naše ekonomije da raste u odnosu na prošlu godinu 22%, pa u odnosu na tih 22% dodatnih 26%, pa u odnosu na tih 26% dodatnih 28%. Svakako fascinantni rezultati, kao i podatak da je u prvih osam meseci ove godine izvoz informacione tehnologije, usluga iz Srbije već prestigao kompletan izvoz koji smo imali u IT uslugama u celoj 2017. godini i on je duplo veći nego u istom periodu 2016. godine. Drastičan, dramatičan rast i ogroman potencijal. Zato smo predloženim budžetom planirali dalja ulaganja i podsticaje za ovu oblast. Ostali pokazatelji svakako govore u prilog poboljšanju privrednog ambijenta u Republici Srbiji. Stopa nezaposlenosti na kraju drugo kvartala ove godine iznosila je 10,3%. Ona je više nego prepolovljena u odnosu na 2012. godinu, a takođe predstavlja i rekordno nisku nezaposlenost od 1995. godine, odnosno od kada se u Srbiji sprovodi anketa o radnoj snazi. Očekujemo da će podaci pokazati da je na kraju trećeg kvartala ove godine nezaposlenost u Srbiji pala ispod 10%, da je prvi put u Srbiji nezaposlenost jednocifrena. Srbija je prema „Fajnenšel tajmsu“ po drugi put u poslednje tri godine svetski lider u privlačenju stranih direktnih investicija. Prošle godine smo privukli ukupno oko 3,5 milijarde evra stranih direktnih investicija. Prošle godine je Srbija sa tih 3,5 milijarde evra stranih direktnih investicija privukla više investicija nego ceo region, ceo ostatak regiona Zapadnog Balkana zajedno. Ovaj odličan trend se nastavlja i mi u prvih devet meseci ove godine beležimo rast od 33% u prilivu stranih direktnih investicija u odnosu na prošlu godinu i privukli smo do sada dve milijarde 870 miliona evra stranih direktnih investicija. Na „Duing biznis“ Svetske banke zabeležili smo napredak od četiri mesta ove godine. Agencija „Fič“ povećala je kreditni rejting Srbije sa b.b na b.b plus sa tendencijom daljeg napretka. Agencija „Mudis“ unapredila je izglede za povećanje kreditnog rejtinga sa stabilnih na pozitivne. Na osnovu svega ovoga, mi u 2020. godini zadržavamo projekciju privrednog rasta od 4%, što znači, ukoliko ovo uspemo, da će nam ekonomski rast u periodu od 2018. do 2020. godine u proseku biti iznad 4%. Svakako, bez daljnjeg, mi znamo i ne trebaju nam nezavisni stručnjaci da nam o tome govore, da Srbija ima potencijal i za veći rast od ovoga i pokazali smo i da ekonomskim politikama, političkim odlukama možemo da utičemo i znamo kako da utičemo na ubrzani ekonomski rast i na tome ćemo nastaviti da radimo i tokom 2020. godine. Što se tiče rashodne strane budžeta, ukupni rashodi u 2020. godini su planirani na nivou od 22,9% BDP-a. Ukupni rashodi za zaposlene planirani su u iznosu od 318,6 milijardi dinara. Plate u javnom sektoru, kao što znate su povećane u rasponu od 8-15%, najviše u sektoru zdravstva. Ono što mi je izuzetno važno danas da naglasim, jer o tome nismo do sada pričali a važno je, pre svega, za naše penzionere i da danas potvrdim, ministar Mali je o tome pričao da se trudimo da to uradimo i da će najverovatnije tako biti, danas želim da potvrdim da će se penzije od januara 2020. godine povećati za 5,4%. Rekla sam, mi smo i kada je misija MMF bila u Srbiji, mi smo tad rekli biće minimalno povećanje 5%, a borićemo se za svaki procenat. Biće povećane 5,4%, što jeste značajno. Želim da zahvalim svima vama koji ste verovali u politiku Vlade Republike Srbije, predsednika Vučića od 2014. godine, u mere fiskalne konsolidacije, zato što ovo pokazuje da se u odnosu na penzije u 2014. godini, pre smanjenja, uključujući ovo povećanje od 5,4% od 1. januara 2020. godine, da će penzije u Srbiji biti povećane u rasponu od 13,7% do 19,4%. To pokazuje koliko brinemo i za naše penzionere, ali i za one najugroženije u Republici Srbiji. Ukupni izdaci za penzije u 2020. godini iznosiće 581,2 milijarde dinara i počeće usklađivanje penzija primenom tzv. švajcarske formule, odnosno usklađivanje penzija u odnosu na inflaciju i na rast prosečne zarade u odnosu 50:50. Kao što sam rekla, značajan deo fiskalnog prostora je usmeren ka poboljšanju javnih investicija, najveći od ovoga na železničku i saobraćajnu infrastrukturu i novi investicioni ciklus. Socijalna politika - za socijalnu zaštitu smo predložili izdvajanje 125 milijardi dinara, što je nešto više od 4% u odnosu na 2019. godinu. Za zaštitu porodice i dece predlažemo izdvajanje od 65 milijardi dinara ili 3% više nego 2019. godine i dodatno, takođe, izdvojili smo 650 miliona dinara u budžetu kabineta ministarke bez portfelja zaduženu za demografiju i populacionu politiku, za program podrške sprovođenju mera populacione politike na teritoriji Republike Srbije. Populaciona politika je toliko važna da je to nešto na čemu će sva Ministarstva nastaviti da rade i u čemu ćemo nastaviti da se konsultujemo i da radimo u saradnji sa kabinetom predsednika Republike, zato što bez ovoga zaista nema potrebe da ulažemo u budućnost, zato što bez promene našeg trenda u populaciji, odnosno u broju rađanja dece zaista nema ni svrhe pričati o budućnosti Srbije. Meni je drago da konačno broj rođene dece u Srbiji u 2019. godini raste. O tome je danas pričala i ministarka Slavica Đukić Dejanović i da je Srbija jedina zemlja u regionu koja je makar malo uspela da promeni taj trend rasta. Ovo ništa ne garantuje, ovo ne znači da smo dugoročno uspeli nešto da promenimo i preokrenemo, ovo samo znači da možemo i da su građani u ovome prepoznali šta je važno za sve nas i mi ćemo nastaviti da ulažemo i u 2020. godini i nadam se buduća vlada da će nastaviti ovaj kurs i za 2021, 2022, 2023. i 2024. godinu. Važan zadatak pred nama u 2020. godini je uvođenje sistema socijalnih karata i implementacija dosta kompleksnog projekta e-socijala, ali taj projekat, ukoliko uspemo da ga uradimo kako treba, omogućiće nam mnogo efikasniji sistem socijalne zaštite, mnogo bolju kontrolu, mnogo bolje targetiranje, tako da ćemo sa istim ovim sredstvima koja planiramo, koja budžetiramo moći da uradimo mnogo više, moći mnogo bolje da pomognemo i mnogo više da pomognemo onim najugroženijim kategorijama stanovništva, ali takođe i istovremeno i mnogo bolje da se borimo protiv siromaštva u Srbiji. Kako će ministar finansija tokom rasprave o budžetu, svakako ući u detalje budžeta i po prihodnoj i po rashodnoj strani i po pojedinačnim resorima i odgovarati na vaša pitanja, ja sam za kraj htela da dodam samo još par rečenica o tome kako se kroz budžet za 2020. godinu sprovode prioriteti ove Vlade, oni prioriteti koje sam vam predstavila u svom ekspozeu, a za koje smo dobili vaše poverenje. Pre svega, digitalizacija i obrazovanje, kao ključni prioriteti koji će nam u budućnosti omogućiti i brži i održiviji ekonomski razvoj, dinamičniji ekonomski razvoj, veću konkurentnost, ali i zadržavanje mladih ljudi u Srbiji. Povratak, svaka velikog broja onih koji su otišli iz Srbije prethodnih decenija i godina, u Srbiju. U 2020. godinu ulažemo ponovo značajna sredstva u modernizaciju ili dalju modernizaciju našeg obrazovnog sistema. Za projekat „Povezana škola“ i digitalne udžbenike planiramo smo izdvajanja oko četiri milijarde dinara, što će nam omogućiti da na brzi bežični internet povežemo još 500 škola i uvedemo još 10.000 digitalnih učionica, odnosno digitalnih nastavnih sadržaja. Tako da ćemo mi onda od 1. septembra 2020. godine ukupno imati 1000 škola u potpunosti povezanih na brzi internet u svakoj učionici i ukupno 20.000 učionica sa digitalnim udžbenicima po čitavoj Srbiji. Planiramo takođe da u naredne četiri godine obnovimo kompletnu računarsku opremu u svim računarskim kabinetima u osnovnim i srednjim školama i da svake četiri godine zanavljamo tu opremu. U 2020. godini smo predložili izdvajanje od 840 miliona dinara za opremanje računarskih kabineta u preko 400 škola širom Srbije. Nastavljamo sa ulaganjem u inovacionu infrastrukturu i infrastrukturu za nauku, tehnologiju, „start ap“ kompanije, obrazovanje, razvoj, od oko 100 miliona evra. U 2020. godini mi ćemo završiti izgradnju Naučno-tehnološkog parka u Nišu, izgradnju Naučno-tehnološkog parka u Novom Sadu, laboratorijsku lamelu Elektronskog fakulteta u Nišu i državni dejta centar u Kragujevcu. Iste godine, dakle, 2020. godine počećemo sa izgradnjom zgrade Biosens instituta u Novom Sadu, kao evropskog centra izvrsnosti u digitalnoj poljoprivredi. Počećemo izgradnju još jedne zgrade FON-a u Beogradu, da bi povećali kapacitet ovog fakulteta, za koji se prijavljuje najveći broj studenata, izgradnja dodatnih zgrada u Naučno-tehnološkom parku u Beogradu koji je u ovom trenutku u potpunosti pun. On je otvoren 2015. godine, a u ovom trenutku je tamo zaposleno oko 700 najboljih inženjera koji značajno doprinose i rastu i razvoju i Srbije i naših informacionih tehnologija. Dakle, tu planiramo izgradnju dodatnih zgrada i rešavanje pitanja prostora za Naučno tehnološki park u Čačku. Tokom 2020. godine takođe otvaramo još šest „start ap“ centara i to u Arilju, Bačkom Petrovcu, Užicu, Priboju, Svilajncu i Kragujevcu. U budžetu Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjem izdvojili smo dodatna sredstva za renoviranje desetina osnovnih i srednjih škola. Predvideli smo dodatna poreska rasterećenja za ulaganje u inovacione kompanije, istraživanje i razvoj, zapošljavanje mladih, a posebno mladih koje vraćamo iz dijaspore. Time želimo da targetiramo problem koji i dalje imamo, a to je da, kako nam pada nezaposlenost, što je odličan rezultat mi i dalje imamo problem nezaposlenosti mladih koji u ovom trenutku, na kraju drugog kvartala 24,4%, svakako će pasti na kraju trećeg kvartala, ali i dalje želimo posebno to da targetiramo. Meni je drago što je i Fiskalni savet prepoznao ova strateška ulaganja i pohvalio izdvajanja za obrazovanje, što su za mene parekselans izdvajanja i investiranje u budućnost i da ih citiram – budžetom za 2020. godinu investicije u sektoru obrazovanja planirane su na nivou od oko 22 milijarde dinara, što je gotovo 60% više, odnosno za oko osam milijardi dinara više nego u 2010. godini. Time pokazujemo da budžet praktično i odslikava politiku Vlade Republike Srbije koji smo mi vama predstavili u ekspozeu i za koji ste vi nama dali vaše poverenje. Takođe smo predložili povećanje ulaganja u Fond za inovacionu delatnost na milijardu i 260 miliona dinara. Udvostručili smo budžet Fonda za nauku. Fond za nauku smo osnovali ove godine. Od 1. januara smo predložili čak dvostruki budžet Fonda za nauku, da ga povećamo na jednu milijardu dinara. Sve ovo će omogućiti nove projekte za ulaganje u mlade naučnike, istraživanje i razvoj i inovacije. U budžetu Ministarstva privrede izdvojeno je tri milijarde dinara za promociju preduzetništva. U skladu sa prioritetima Vlade, nastavljamo sa značajnim ulaganjima u elektronu upravu. I građani i privreda danas vide benefite, jasne benefite, direktne benefite od ulaganja i uvođenja elektronske uprave. Građani preko toga što je više od 5,5 miliona dokumenata od 1. juna 2017. godine kada smo krenuli sa elektronskom upravom elektronski automatski razmenjeno, što znači da 5,5 miliona papira građani Republike Srbije, širom Srbije nisu donosili, prikupljali od šaltera do šaltera i donosili na noge javnim službenicima, bilo na lokalu, bilo na Republici, već smo to mi radili za njih, zato što mi jesmo danas njihov servis i time se ponosimo. Građani to vide, danas i kroz projekat E-beba. Danas kada se beba rodi u Srbiji vi svu prijavu završite, potpuno besplatno za deset minuta u porodilištu i kući vas čeka i zdravstvena kartica novorođenčeta i izvod iz matične knjige rođenih i poruka da će u roku od 45 dana biti uplaćen roditeljski dodatak, i ništa od toga vi više ne morate da radite, nego mi radimo za vas. I E-recept, koji je posebno važan za penzioner, ne moraju više da idu svaki mesec kod doktora ako imaju hronične bolesti, da gube vreme, a isto tako i da naši doktori gube vreme na administraciju, već se i to sve završava automatski. Ono što je meni posebno važno je da mala i srednja preduzeća u smislu privrede, takođe prepoznaju benefite elektronske uprave i da smo videli u okviru jednog Juesejdovog projekta istraživanje 1.000 predstavnika malih i srednjih preduzeća koji su rekli da čak 74% njih je reklo da rad javne uprave, da je danas rad javne uprave mnogo efikasniji nego pre samo godinu dana. I 72% predstavnika malih i srednjih preduzeća reklo je da je porasla transparentnost i predvidljivost poslovanja u Srbiji. Sve to je zahvaljujući elektronskoj upravi. Mi predlažemo povećanje budžeta Kancelarije za informacione tehnologije i E-upravu Vlade Republike Srbije kao centralnog tela, koordinacionog tela, kako za sve resore, tako i za sve javne ustanove, institucije, kao i za lokalne samouprave, predlažemo povećanje budžeta za preko 40% na 6,7 milijardi dinara. To će nama omogućiti razvoj novih registara, nove infrastrukture, uvođenje dodatnih elektronskih usluga, što će dodatno uštedeti vreme građanima, olakšati poslovanje privredi, povećati efikasnost rada i transparentnost državne uprave i pomoći nam da se dalje borimo protiv korupcije. U budžetu za 2020. godinu, takođe za mene izuzetno važno, što pokazuje i politiku Vlade i politiku koju vodimo, a koja će promeniti kako ova zemlja izgleda u svakom svom kutku, mi planiramo početak ulaganja u razvoj i širokopojasne komunikacione infrastrukture u ruralnim predelima u iznosu od 2,1 milijarde dinara. Ovo je samo prva faza. Ova sredstva su nam izuzetno važna, jer će omogućiti pristup elektronskim uslugama svim građanima, i privredi u ruralnim predelima. Takođe će omogućiti mladima da ostanu u selima i da imaju pristup infrastrukturi koji bi inače imali u gradovima. Dakle, pored autoputeva, železničkih koridora, mi ulažemo i u digitalne puteve, u digitalne koridore u svakom selu u Republici Srbiji. Pravimo time osnovu za dalju transformaciju naše ekonomije i našeg društva u budućnost. Sve ovo su strateška ulaganja, koje niko, ko je kritikovao ovaj budžet, nije prepoznao, nije video i nije do sada pohvalio. Nama pohvale nisu ni potrebne, potrebno je da svemu onome što radimo vidimo da Srbija zaista postaje jedna drugačija zemlja, jača zemlja, zemlja pobednik, zemlja koja ulaže u svoje mlade ljude, ali takođe vodi računa i o svojim penzionerima, o svojim najsiromašnijim građanima i marginalnim grupama, ali istovremeno ne ugrožavajući privredu, već poboljšavajući privredni ambijent. Nastavićemo takođe i sa ulaganjima u kulturi. Meni je posebno drago što smo u mandatu ove Vlade završili i otvorili Narodni muzej, Muzej savremene umetnosti, Narodno pozorište „Bora Stanković“ u Vranju. Mislim da smo tu stavili tačku na svaku dalju diskusiju o tome ko je u ovoj zemlji vodio računa i vodi računa i u kulturi, i o našem kulturnom uzdizanju, i o budućnosti naše kulture i daljoj promociji naše kulture u svetu. Ovo je prva Vlada ikada koja je uzela kredit kako bi unapredili infrastrukturu u oblasti kulture, kako bi naši umetnici, kulturni stvaraoci, izvođači imali dostojne uslove za rad. Tokom 2020. godine, i to smo predvideli u ovom budžetu, u saradnji sa gradom Novim Sadom i Vladom AP Vojvodine, završićemo aktivnosti infrastrukturne projekte planirane za obeležavanje 2021. godine kada je Novi Sad evropska prestonica kulture, godinu će svakako obeležiti i privođenje kraju radova na Narodnom pozorištu u Subotici, dalji rad na pripremi izgradnje najmodernije koncertne dvorane u Beogradu, Kreativnog centra Ložionica u Beogradu, alternativne scene Narodnog pozorišta tzv. radionice, rekonstrukcija Doma vojske i prenamene za Kulturni centar u Pirotu, naše Kreativne ambasade u Londonu, osnivanja legata našeg čuvenog slikara Vladimira Veličkovića i otvaranje Galerije na Kosančićevom Vencu, ali i pripreme za izgradnju fakulteta muzičke umetnosti, čime ćemo konačno rešiti višedecenijski problem privremenog i neuslovnog smeštaja mladih muzičara. Ali, čime ćemo takođe na najbolji mogući način još jednom pokazati naš odnos prema kulturi i značaj kulture za ovu zemlju i ovo društvo. Poštovani narodni poslanici, na budžetu za 2020. godinu smo radili predano i odgovorno. Nastojali smo da on u potpunosti prati prioritete ove Vlade, za koje smo dobili mandat da ih sprovodimo, ali da u svakom trenutku mislimo na stvarni, svakodnevni život naših građana i da radimo i planiramo tako da se u najkraćem mogućem roku životni standard naših građana povećava, ali takođe da perspektive u našoj zemlji, u smislu zdravstva, školstva, puteva, životne sredine, kulturne ponude i svega ostalog, da svakoga dana budu bolje. Sa druge strane, izuzetno smo pazili, izuzetno pazimo i u Predlogu ovog budžeta smo to predvideli, da ni na jedan način ne ugrozimo teško stečenu fiskalnu stabilnost naše zemlje i da rast i ekonomije i životnog standarda naših građana bude na realnim osnovama i ne na uštrb budućih generacija, već kako bi njima obezbedili bolje prilike nego što ih mi danas imamo. Jer, u tome jeste svaki smisao svega onoga što mi danas radimo. Posebno se ponosim što ovo danas nije izborni budžet, nego razvojni budžet. I to na još jedan način pokazuje našu odgovornost prema našim građanima i prema budućnosti ove zemlje. Hvala vam.
Hvala predsednici Vlade. Poštovani narodni poslanici, saglasno članu 27. i članu 87. st. 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18.00 časova, zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Sada ću dati reč izvestiocu nadležnog odbora, gospođi Aleksandri Tomić. Izvolite, profesorka Tomić.
Uvaženi predsedavajući, poštovana premijerko, gospodo ministri, dragi narodni poslanici, moje je da ispred Odbora za budžet, finansije i kontrolu trošenja javnih sredstava vam kažem kako je izgledala sednica juče, koja je trajala gotovo četiri i po sata. Na predlog opozicionih poslanika, udvostručili smo vreme rasprave na samom Odboru, kao što je udvostručeno vreme i ovde na sednici. Ono što smo imali prilike da čujemo, to je izlaganje gospodina ministra koje se odnosi na prezentaciju budžeta na osnovu projekcija i rezultata koje je Vlada Republike Srbije i svi građani Srbije koje imaju na osnovu svih makroekonomskih pokazatelja u 2019. godini i kao što je premijerka rekla, ne bi se ponavljali, osim što nas jako raduje što projektovano povećanje plata i penzija zaista idu za sledeću godinu u proseku 9,6% i što je taj deo upravo bio tema celog Odbora, koje se odnosi na viđenje Fiskalnog saveta po ovom pitanju. Raduje nas i to što smo imali prilike da čujemo na koji način Vlada Republike Srbije daje na razmatranje Skupštini budžet za sledeću godinu, u delu koji se odnosi na rast i razvoj same ekonomije i cele Srbije, ali i na socijalno odgovorni deo naše obaveze da brinemo o svim građanima Srbije jednako, na jednaki način. To je ono što je u stvari dalo podršku i od strane kolega koji su zastupali da je najbolji model povećanja penzija u stvari ta švajcarska formula, o kojoj je govorio i Fiskalni savet, ali trebalo je stvoriti ekonomske uslove da bi mi mogli da primenjujemo te formule. I to je ono oko čega se svi narodni poslanici slažu, bez obzira kojoj stranci pripadaju, mada mnogi ne žele da priznaju te rezultate i ovoj Vladi i ranijim vladama koje je vodila SNS i sam gospodin Vučić. Ono što nas je jako interesovalo je u stvari kako će izgledati sledeća godina, ne samo u tom ekonomskom smislu i smanjenju nezaposlenosti koje će pasti evidentno ispod dvocifrenog broja, nego nas je interesovalo i to kako će izgledati i sam razvoj infrastrukture, s obzirom da je od 320 km izgrađenih svih puteva, znači kompletne infrastrukturne mreže puteva u Srbiji, 105 km otvoreno i završeno baš u ovoj 2019. godini. Tako da ovo što ste vi imali prilike sada da nam detaljno date kao spisak u stvari svih infrastrukturnih projekata upravo daje opravdanje zbog čega je ovako skrojen budžet dobar. Fiskalni savet je rekao da je dobro projektovan deficit, da je jako dobro projektovan budžet, ali je glavne zamerke dao u tzv. abnormalnom povećanju plata, zatim je dao veliku kritiku zbog čega smo dali toliki budžet za plaćanje kazni nekih sudskih procesa koji su još iz 2005, 2006, 2007. godine, kao da mi sad otprilike projektujemo kako ćemo biti kažnjavani, a ne neki međunarodni sudovi. Očito da to kad dolazi na naplatu, sve dolazi odjednom. Govorili su o tome da infrastrukturni projekti koji se odnose na komunalnu infrastrukturu i na infrastrukturu zaštite životne sredine nije dovoljno finansiran u ovom budžetu, što smo dobili svi, kao i narodni poslanici, odgovore na sva ova pitanja od strane ministra finansija. To je ono što je za nas od velikog značaja, jer odgovori su zaista adekvatno i potpuno opravdani. Kada govorimo o infrastrukturi komunalnih delatnosti, oni se u budžetu nalaze na stavkama lokalnih samouprava u članu 3, zato što lokalne samouprave najbolje znaju koji su to infrastrukturni projekti koji im trebaju i oni su ih i podneli kroz ovaj budžet kroz svoje zahteve. Drugo, kada govorimo o zaštiti životne sredine, i tu je gotovo dupliran budžet upravo i kroz kreditne linije. Imala sam prilike jutros da čujem i gospodina Vesića koji je rekao da grad Beograd sam danas na ovom budžetu kroz građane Srbije, koji je napravio jednu čitavu akciju "Budžet po meri građana Srbije", kroz nekih preko 300 predloga, samih 100 predloga uvrstio je u budžet grada Beograda, upravo koji se odnose i na kanalizaciju i na uopšte komunalnu infrastrukturu i na deo koji se odnosi na zaštitu životne sredine. Tako da, Beograd će inače biti jako dobar primer za sve gradove u Srbiji kako treba raditi budžete i, na kraju krajeva, gurati republičke budžete u tom smeru gde ćemo zaista standard građana povećavati, a samim tim i ubrzavati ovaj ekonomski rast kroz te projekte. Drago nam je bilo da smo čuli i odgovor gospodina ministra finansija na deo koji se odnosi na abnormalno povećanje plata, kako je Fiskalni savet naveo, da mi na kraju krajeva govorimo godinama o tome kako treba mlade ljude zadržati u Srbiji, kako treba lekare zadržati u Srbiji, da oni ovde stiču, na kraju krajeva, i svoja znanja, formiraju svoje porodice i da zaista mogu da žive od svojih plata na jedan dostojanstven način, da ne moraju da odlaze u inostranstvo i to je, u stvari, odgovor - ovo povećanje koje ide od osam do 15%. Najviše je, kao što vidite, i prema stavci budžeta koji se odnosi na zdravstvo od 73%, najveći deo su povećanja plata za ovaj sektor. Najveći deo povećanja plata ide za one delove, kao što ste govorili, i za obrazovanje i za deo kulture, za one sektore koji su nama od vitalnog značaja. Zbog toga mislimo da je jako bila dobra debata koja se vodila na Odboru za finansije, da je čak i Fiskalni savet potvrdio da ovaj budžet nije predizborni, već je razvojni budžet i to je, u stvari, priznanje da smo mi uradili jako dobar posao. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ova Vlada svake godine nam podnosi predlog budžeta u kome unapred planira budžetski deficit, a onda negde od polovine budžetske godine počinje da se hvali da ostvaruje suficit, višak u budžetu. Jeste to s jedne strane za pohvalu, ali kada se krajnje stručno posmatra i nije. Sposobna Vlada je Vlada i sposoban ministar koji su u stanju da to izračunaju do poslednjeg dinara. Toliko je moguće naplatiti, a toliko nam treba. Prema tome, ja bih vas pozvao da od ovog budžeta sada krenete sa uravnoteženim stavkama, da se okanete ovog deficita i ne trebaju vam više pohvale da imate suficit. Ako bude budžetski višak, istina, neki kažu – od viška glava ni boli. To nije sasvim istina, jer ako imamo budžetski višak, znači nekim privrednim subjektima je oduzimano više nego što je trebalo. To je na uštrb proizvodnje. Nemam ja ništa protiv da se budžetski višak ostvaruje u sferi carina, radovao bih se tome, ali ako je to porez na plate, ako je to porez na stečeni prihod, itd., onda je to već opasna kategorija. Najpametnija je Vlada koja ima uravnotežen budžet i koja na kraju godine se pohvali – evo, u dinar smo potrošili onoliko koliko je planirano. Dalje, nije bilo potrebe da ovo radite. Ovo ja vidim kao neku vrstu vašeg egzibicionizma, premijerovog i ministrovog, ministra finansija, pre svega jer vi ste mogli da ovaj budžetski deficit eliminišete. Vi ste i ove godine programirali devet milijardi dinara za nevladine organizacije. To ste malo smanjili u odnosu na prošlu godinu, za jednu milijardu, malo više od jedne milijarde. Dobro je što ste smanjili, a opet je previše. Nevladine organizacije su organizacije sa čijim formiranjem Vlada nema nikakve veze. Njihove aktivnosti treba da se dobrovoljnim prilozima njihovih članova i simpatizera finansiraju, a ne da ih Vlada finansira, a Vlada ih tegli, a oni abonenti zapadnjačkih ambasada…. Isključio sam ga, i opet. Ne znam da rukujem, novi telefon. Policija me juri, da. Dakle, prva ušteda može ovde da se postigne, a onda baš je deficit 33 miliona evra, a ministarstvo u kome je ministar Zoran Mihajlović plaća jednu deonicu auto-puta, od Čačka do Pojata, 300 miliona evra više nego što je bila kineska ponuda. Lepo, oborite to što je ona sklapala kao ugovor, predugovor, do koje je to već faze došlo, pa raspišite konkurs bez privilegovanih učesnika, nemojte donositi leks specijalis, pa da imate samo jednog naslikanog učesnika u samom zakonu, da se niko drugi nije mogao prijaviti. Moram zbog nečega i da vas pohvalim. Ja sam objektivan čovek, znam me cela Vlada kao takvog. Jel tako, ministre Šarčeviću? Tako je. Ovde ste uspeli da postignete nešto što nisam očekivao. Vi ste uspeli da izdvajanje iz budžeta za isplatu punih penzija svedete na 157 milijardi ili 11,8% ukupnog rashoda budžeta. U planu, budžetskom, projektu za 2012. godinu u tu svrhu je bilo planirano 273 milijarde dinara. Znači, vi ste ovde smanjili za više od polovine, što znači da je penzijski fond počeo da se puni, što znači da je bolja naplata penzija. Ja sad hvalim, nisam se zezao. Ja se ne bih sa ministrima zezao nikada, ministre Mali. Veći je i broj zaposlenih i urednija je naplata doprinosa, jer imali smo mnogo firmi gde nije bila moguća naplata doprinosa, gde su radnici primali minimalac ili nisu ništa primali, a doprinosi se nisu uplaćivali. To je ono što je dobro. Tu imate veliku budžetsku uštedu, jer ste sada dotacije iz budžeta za penzije sveli na 15% ukupnih prihoda, a ranije je to bilo više od 26%. Tu vas pohvaljujem. Međutim, jednu stvar gubite iz vida, penzioneri su prihvatili, onako ćutke, neko se mrgodio, neko je malo protestvovao, većina je ćutala i smatrala da tako treba. I ja sam taj penzioner kome ste oduzeli od penzije 5.000 dinara, ali stisnuo sam zube, pa jeo malo više pure i kiselog mleka nego mesa, nekako izdržao. To se jednom mora vratiti penzionerima. Vi vraćate trulim kapitalistima koji su se bogatili isporučujući srpskoj vojsci pesak u brašnu za hleb, vi njima nadoknađujete imovinu posle toliko decenija, a ovo što je penzionerima uzeto nedavno od njihovih stečenih prava ne mislite vraćati. Nemojte se igrati, oni će to sve izganjati pred Evropskim sudom za ljudska prava. Nemam ništa protiv da mi napustimo taj sud, ako je to moguće uraditi bez napuštanja Saveta Evrope, a čini mi se da nije, da je članstvo u Savetu Evrope vezano za članstvo u tom sudu. Oni će to izganjati, pa ćemo plaćati i sudske troškove i troškove njihovih advokata i kamate. Lepo, izađite sa odlukom, sa zakonom da se to nadoknadi u četiri godišnje rate. Nek to počne od ove 2020. godine ili 2021. godine i da se garantuje jedna četvrtina svake godine da će biti nadoknađena. To će umiriti penzionere, jer penzioneri ne žele zlo državi. Oni joj žele dobro, a država mora biti svesna tih obaveza. Država je ogromne nekretnine isporučila neznanim junacima iz Amerike, Kanade, drugih prekomorskih zemalja, koji ne znaju ni srpski jezik. Čuli su da su njihov deda i pradeda ovde nekad imao nešto, pa hajde da izganjaju da to vrate. Neki su podmitili da bi dobili, neki su ovako, neki onako. Na kraju, evo, celi posao završen. Ali, pošto ja još i novine čitam, hvali se predsednik te komisije Agencije za restituciju, Strahinja Sekulić, da je skoro sve završeno, što se tiče nekretnina, ali da je ostalo oko 13,5 milijardi evra da se isplati potpuno obeštećenje. Dakle, ovo bi moralo u novcu, vi tog novca nemate. Vi ste ranije formirali Fond, ili Vlada pre vas, neka od dosmanlijskih Vlada. Ne znam koliko se novca nakupilo u tom Fondu, to nas i ne obaveštavate, ali ako ne bude dovoljno novca u tom Fondu, moraće iz budžeta. Da li je to pravedno? Da li je pravedno nešto što je istorijski zločin da sad isplaćuju naši penzioneri, radnici na uštrb nezaposlenih trudnica, dece i tako dalje. E, nije. Pogotovo nije, što vi spremate zakon kojim ćete otimati imovinu svima koji ne mogu dokazati kako su je stekli. Nadam se da bi tu pošli od Tomislava Nikolića, el tako? Da li je to jednodušan stav Vlade? Kako ćete ako nećete od njega početi, valjda biste vi svoj ponos i dostojanstvo pod noge bacili kada bi bilo kome plenili imovinu a da ne zaplenite prvo Tomislavu Nikoliću. Da li je tako, moja omiljena premijerko? Jeste, dobro. Dakle, vi ćete sada oduzimati imovinu koja nema dokaza porekla, a ima li ova koju vraćate dokaza o poreklu? Imaju li Karađorđevići dokaza o poreklu? Kada je kralj Petar došao u Srbiju 1903. godine nije imao tri cvancika u džepu. Gde su stekli? Proneverama, plaćanjem provizija, uticali su na sklapanje kreditnih tranši, odnosno kreditiranja raznih javnih i privatnih investicija, i uzimali proviziju. To je osnovni način bio i ne samo on, nego cela dinastija i knez Pavle takođe, jes nešto od kneza Arsena koji je valjda imao nasleđe u Rusiji i nešto nasledio, ali je najviše stekao kada je postao prvi regent, nakon smrti Aleksandrove i vi bi to olako vratili. Jednu stvar niste znali, priznajte, da je kralj Aleksandar više crkvama oteo imovine nego komunisti, nekretnina pre svega, poljoprivrednog zemljišta, šuma. Sad je vraćeno verskim zajednicama, kako kaže ovaj vaš Sekulić, 98%, ali verske zajednice još se jogune, nije sve vraćeno. Tražiće da vratite i ono što je kralj Aleksandar uzeo. Neće da plaćaju porez. Mora i crkva da plati porez kao i svi ostali za privredne objekte, za poljoprivredno zemljište, za šumu, za učešće u građevinskim radovima, prodaju stanova na tržištu itd. Imamo mi i sposobnih popova za biznis, počevši od vladike Grigorija pa nadalje, koje Bog nikad nije interesovao, nego samo - ščepaj što više. Poreza moraju biti oslobođeni samo sakralni objekti i sakralne aktivnosti, uključujući, eto, i plate verskog osoblja, a sve ostalo mora biti ravnopravno, po Ustavu, jer crkva ima status autonomne korporacije. Dakle, ona podleže pod Ustav, ne podleže pod sve zakone, oni zakoni koji krše njenu osnovnu funkciju, dakle, za nju ne važe, ali oni zakoni koji obezbeđuju ravnopravnost unutar pravnog poretka važe. Obustavite ovo vraćanje, šta je urađeno urađeno je, popraviti se ne može, a ovaj fond lepo upotrebite za vraćanje prve tranše onoga što je oduzeto penzionerima, jer pojaviće se neka nova vlada za 10, 15, 20 godina, pa će doneti zakon da vraća imovinu onima kojima vi otmete, tajkunima, raznoraznim. To što spremate, što ste najavili to je protivustavno i protiv pravnog poretka. Morate dokazati da je neko krivičnim delom stekao imovinu, pa mu je onda oduzimati, a ne, e, imaš, daj dokazuj. Nije on dužan da dokazuje, dokazujte vi, i krenite od Tomislava Nikolića. Vi ste ovde najavili da ćete se zadužiti za 5,1 milijardu evra, opravdano je ovo u šta nameravate da investirate, ali nije dobro obračunato, počevši od auto-puta Čačak-Pojate, 300 miliona plaćate više nego što je trebalo. Preispitajte i sve druge ugovore, da li je to sklopljeno po realnim vrednostima, ili se neko ugrađivao. Vi znate da imate i u svojim redovima ministara koji se ugrađuju, eto, Zorana Mihajlović, znao sam da danas neće doći, nešto mi je celo jutro govorilo, nervozu mi stvaralo, a voleo bih da je došla. Dakle, da bi ste mogli za sledeću godinu stvoriti dobru osnovu za rad Vlade, ne ove, nego sledeće, ko zna kakva će biti sledeća, ko zna ko će od vas ostati u tim lepim klupama tu, ja bih najviše voleo da svi odete sa vlasti, i da srpski radikali to zaposednu. Nije baš realno na ovim izborima, ali na sledećim, već ćemo videti. Oko ovog zaduživanja, morali bi što pre da objavite kompletan spisak zaduženja, dakle, u „Politici“ npr. pošto ste tamo vlasnici, koji su to stari dugovi. Ima još budala koje pričaju da se dobro živelo u Titovo vreme, tad je pojedena budućnost naše dece i naših unuka, još se vraćaju Titovi dugovi. Čak, one kuvajtske menice za koje niko nije znao u rukovodstvu države dok Tito nije odapeo, to je Tito uzeo oko 400, 500 miliona dolara, ili čak 800, odneo na Kubu da podmićuje lidere nesvrstanih zemalja da budu za njega, a ne za Kastra, jer je Kastro sve bio pripremio da približi „Pokret nesvrstanih“, SSSR. To se zna, tako je Tito trošio pare. Vidite sad, mnogi brinu o tome, dok je Jovanka bila živa, hoće li ona dobit nešto od nasledstva, hoće li dobiti. Nema on nikakve imovine, sve što je imao opljačkao je od države, i ono zlato što je bilo u nasledstvu, koje su i neki državni funkcioneri pljačkali, on je zaplenio u vilama Karađorđevića. Dakle, ništa tu nije njegovo, a nikad platu nije primao. Nije dakle ni sticao ništa. Živeo o državnom trošku i živeo računajući da nikad neće odapeti. Gospodo ministri, ima tu još nekih stvari koje možda izgledaju sitnice, ali to će moje kolege iz SRS da detaljno obrade u kasnijoj raspravi, pošto sam ja pri kraju ovih mojih 20 minuta, a znam zašto ih niste hteli udvostručiti, kao i ostalu raspravu, ja bih vam opet nekoliko primedbi izneo na neke budžetske stavke. Evo gde mene duša boli, Ministarstvo za sport i omladinu planira za održavanje „Egzita“ 30 miliona dinara, 30 miliona, ministre? Sramota tolike pare dati onim narkomanima koji dođu pet, šest dana tamo, prodivljaju i odu, i ostave smetlište za sobom. A, nije to sve, ne daješ samo ti, nego i Ministarstvo turizma daje 35 miliona, čak više, 65 miliona ukupno za pet dana „Egzita“, i još daje Vlada Vojvodine iz pokrajinskog budžeta, i grad Novi Sad iz svog budžeta, izađe to preko 100 miliona. To bi Majo ti trebalo da znaš koliko izađe. A, koliko dobija „Matica srpska“? „Matica Srpska“ godišnje dobija 51 milion, Matica Srpska“ za celu godinu rada, za održavanje srpskih kulturnih dobara za izdavanje knjiga, svog časopisa, Letopisa, za sve ostale aktivnosti. Sada kad ste poslali pismo ispred Vlade Srbije, Ana, da omoguće Haškom tribunalu da zaplene sve moje knjige, oni su odbili, jer drže do dostojanstva „Matice“. Jel, ih kažnjavate zbog toga? Ako ovo nije kazna zato što su vas odbili, i što neće moje knjige da isporučuju Haškom tribunalu, onda odmah udvostručite ovaj iznos, nemojte da vam to ostane na duši, da vam to ostane kao nešto krajnje negativno, a nije moralo to biti. Ili, Srpska akademija, svega 370 miliona godišnje. Ima akademika kojima ja ne bih dao ni dinara, koji su tamo došli na silu, Kostić, ovaj predsednik, nikakvom se naukom fundamentalnom nije bavio, celog života on se bavi Alchajmerovom bolešću i Parkinsonovom, a poslednjih 30 godina svetska medicina nije nijedan jedini korak uznapredovala u lečenju tih bolesti. On je protraćio svoj život. Ili, ovaj saobraćajni inženjer, Dušan Teodorović, kojom se on naukom bavi? Nadam se da ću imati prilike da polemišem sa našom dragom premijerkom po ovim pitanjima.
Hvala. Potrošili ste vreme predviđeno za ovlašćenog poslaničke grupe. Reč, ima…Ana? Vi ste želeli? Moram da izbrišem listu da znate samo. Izvolite.
Šta da izbrišemo?
Listu ovih koji su se javili. Reč ima Ana Brnabić.
Pokrenuli ste mnogo tema, neću odgovarati na sve, ako se ne ljutite, jer u nekim stvarima ni nema argumentovanog odgovora. Možemo da se slažemo ili da se ne slažemo oko toga kako planiramo da ulažemo pare iz budžeta, ali, oko najvažnijih stvari. Što se tiče deficita i suficita, tu moram da kažem da se ja, u principu, slažem sa vama i mogu da vam kažem da se u poslednje vreme slažem sa vama po mnogo tema, tako da sam počela da se plašim za sebe. Ali jeste, vi ste u pravu za to oko deficita i suficita. Ali, ima tu najmanje dve stvari koje su meni važne, a možda će ministar da doda. Prvo, nama jeste važno da konzervativno projektujemo prihode, zato što smo mi nekako zemlja koja se i dalje jasno i živo seća onih ogromnih deficita, ekonomskog propadanja, privrednog propadanja i koliko je teško suočiti sa zemljom koja je na ivici bankrota. Iz tih svih stvari, mislim da je prirodno da vi još dugo, dugo, vremena posle toga, iako je sada već treća godina sa suficitom u budžetu, stabilnim budžetom, svim dobrim pokazateljima, da konzervativno planirate, zato što, kao što bi naš narod rekao – ko se jednom opeče i na hladno duva. Tako da, konzervativno planirate, ako ostvarite bolje odlično, ali ni u jednom trenutku vi ne ugrožavate vašu teško stečenu, kao što sam rekla, fiskalnu stabilnost, makroekonomsku stabilnost i bilo kako ugrožavate budućnost onih koji dolaze nakon vas, nego im ostavljate nešto, neke osnove na koje će oni moći da nastave da grade. Takođe je istina, dakle nije - mi to sada tako projektujemo, a u stvari znamo da ćemo imati suficit, nego je istina da mi tokom godine ostvaruje, za sada, hvala Bogu, još mnogo bolje rezultate nego što smo mislili kada smo predviđali budžet. Dakle, mnogo bolje rezultate i u prilivu stranih direktnih investicija, što se svakako odražava i na budžet, samim tim bolje rezultate i u rastu zaposlenosti, bolje rezultate pri prikupljanju prihoda. To sve govori o tome da je oporavak naše privrede bolji, brži, nego što bi neko očekivao. Mislim da o svemu tome svedoče i sve ostale međunarodne organizacije, relevantne, tipa i Svetske banke i MMF i Svetskog ekonomskog foruma, a na kraju krajeva i ovde razne poslove asocijacije, tipa saveta stranke – investitora. Dakle, svakako ostvarujemo bolje rezultate i samim tim imamo suficit, a ne deficit. Mislim da će se to u godinama pred nama nivelisati i mislim da ćemo imati neki blagi deficit, koji u svakom slučaju neće ugrožavati bilo kakvu fiskalnu stabilnost. Što se tiče penzija, pošto je to zaista nama izuzetno važno, pa, poštovani narodni poslaniče, ja se ne slažem sa vama u tome da je vama neko ostavio potpuno nerealne penzije, politički naduvane, u nadi da će na taj način pobediti na nekim izborima i da onda vi treba da plaćate penzije koje su u potpunosti nerealne i nisu u skladu sa bilo kakvim ekonomskim parametrima u toj zemlji, ni rastom zarada, ni rastom privrede, ni inflacijama, ni bilo čim drugim, dakle, ja ne verujem da postoji bilo kakav sud na svetu koji će reći – da morate, samo zato što je neko napravio političko obećanje, a to je upravo ono što se desilo. Ponovo ću reći ovde, rekla sam nekoliko puta, jel se tada sećam koliko sam se kao običan građanin ove zemlje čudila šta se dešava. Dakle, 2008. godine su penzije povećane četiri puta u toku jedne godine, probile sve ekonomske parametre, napravile ogromnu rupu u budžetu, oda kada u sinergiji sa još nekim potpuno pogrešnim odlukama, menjanjem Zakona o planiranju i izgradnji, koji je uništio našu ekonomiju, našu građevinsku industriju, građevinska industrija je povukla sa sobom sve u taj ambis. Dakle, vi ne možete da kažete da pošto je neko napravio političku odluku, da četiri puta poveća penzije, da vi to onda dalje onda morate da isplaćujete na toj osnovi. To jednostavno nije realno. Sledeće godine su izbori kod nas, kažem i time sam završila i svoje izlaganje, ponosna sam što naš budžet koji vi danas imate pred vama, nije izborni, nego je razvojni. Mi smo povećali penzije 5,4%, što je potpuno realno. Trudili smo se da nekako damo što više penzionerima ne ugrožavajući stabilnost. Zamislite sada da mi imamo političke i populističke odluke i da kažemo – znate šta, hajde sada razvali po platama i po penzijama, da budemo sigurni da ćemo da pobedimo na izborima i koga briga šta će da se desi do kraja 2020. godine i šta će da se desi u 2021. godini i kako će se to pokrivati. Zamislite sada da smo mi rekli – e, dobro, hajde da povećamo penzije, da prosečna penzija u Srbiji bude 1.000 evra. Svi bi pozdravili, odlično, super! Ali, odakle, narodni poslaniče, tih 1.000 evra? Kako mi to da plaćamo? Šta onda hoćete da mi kažete, da neko dođe i da kaže – nemoguće je tih 1.000 evra, dajte da smanjimo na realnim osnovama, da dajemo te realne penzije, da obezbedimo da su one najveće moguće, ali da realno možemo da ih platimo, da su one održive, da ekonomija može da ih plati, da podnese, da privreda može da ih podnese, dakle da one ne kasne, da zaista možemo da platimo te penzije. Pa, morali bi da ih smanjite, jer je to neodrživo. Dakle, ako imate populističku odluku 2008. godine, da četiri puta povećate penzije, vi ne možete da kritikujete posle toga nekog ko je dovoljno odgovoran da kaže – ljudi, ne možemo ništa drugo, nego dovedemo ovo na neke realne osnove, pri tom, da vodimo računa o najugroženijim kategorijama, odnosno, onima sa najmanjim penzijama, jer se onima sa najmanjim penzijama, odnosno penzijama ispod 25.000 dinara nikada nisu smanjivale penzije i obećavamo vam i videćete da ćemo biti odgovorni i da ćemo to vraćati. Te penzije su danas mnogo više, ali su one na realnim osnovama, ne kasne ni jedan jedini dan, država može da ih isplaćuje, privreda može da ih izdrži i to sve onda ide uzlaznom putanjom. Dakle, apsolutno se ne slažem sa tim da kada neko donese političku odluku i na političkim osnovama poveća penzije samo zato da bi pobedio na izborima, ne brinući o tome šta to znači za budućnost jedne zemlje, da svaka naredna Vlada mora da se rukovodi tim političkim odlukama, to mora da bude na ekonomskoj osnovi. Penzionerima, još jednom, hvala, zato što su zaista podneli najteži teret reformi fiskalne konsolidacije. Ali na kraju krajeva čini mi se da smo pokazali da smo odgovorno raspolagali tim novcem, da smo hrabro ušli u reforme i da se sve to onda dalje vraćalo i zato sam rekla - posebno mi je drago što dajemo 5,4% povećanje penzija od 1.januara 2020. godine, i naravno, planiramo ovu jednokratnu podršku penzionerima i davaćemo kad god budemo mogli, zato što se i to vraća u naš budžet i u našu ekonomiju. Treća stvar, cena Moravskog koridora. Dakle, vi ste zaista i dovoljno pametni i dovoljno stručni da znate da to nije baš tako, dakle, cena Moravskog koridora, i možda smo mi tu napravili grešku na početku, ne uključuje samo cenu autoputa, već takođe, uključuje i dve druge izuzetno zahtevne i skupe komponente. Jedna je regulacija Zapadne Morave koja se uključuje u cenu auto puta, ali se bavi nekim drugim stvarima koje su neophodne za taj auto put. Nije to asfalt, beton i radovi koji idu u auto put. Dakle, regulaciju Zapadne Morave i drugo je digitalnu infrastrukturu, odnosno to će pored toga biti prvi digitalni koridor u Srbiji, što znači upravo ovo što sam pričala, da će stanovnici Trstenika, Vrnjačke banje, Kraljeva, Čačka i Kruševca imati možda i bolju i moderniju digitalnu infrastrukturu, nego što danas postoji u Beogradu i Novom Sadu. To će nama pomoći da tamo dovodimo još jače investitore, investitore koji će ulagati u razvojne centre, istraživačke centre i tome da mladi ljudi ostaju u tim sredinama. Dakle, i to uključuje plus auto put, tako da konačnu cenu uključuju tri važne, značajne komponente koje vi gledate samo kroz jedan auto put. Za sve ostalo, nevladine organizacije, restituciju itd, restitucija je za mene pitanje nečega što ste s jedne strane nasledili, a nasledili smo i zakon i procese i zato što duboko verujem da kada nasledite neke stvari po pitanju zakona, vi morate da ih poštujete. Druga stvar je da mi moramo kao država da damo jasan signal da je imovina u Srbiji nepovrediva. Ljudi koji su se prijavili za restituciju su morali da dokažu da je to njihova imovina, a neću ulaziti u to kako su oni tu imovinu stekli zato što je toliko decenija, pa i vekova prošlo da ne bih ulazila u to, ali su oni morali da pokažu da je njihova imovina. U svakoj normalnoj državi, ja sam sigurna da će te se vi složiti sa mnom u tome, život, sloboda i imovina su nepovredive i mi smo morali da uradimo to. Što se tiče nevladinih organizacija, to je podrška civilnom društvu. Vi i ja se ne slažemo u pogledu podrške civilnom društvu, ali evo svakako ćete vi taj budžet drugačije uraditi kada budete imali priliku. Hvala.
Hvala. Reč ima narodni poslanik Vojislav Šešelj. Izvolite.
Prvo, vi govorite o političkim odlukama. Problem je što su te odluke pretočene u zakon. Kada neko stekne zakonsko pravo, vi možete reći dala bih vam, ali nemam, a on kaže - dobro, ja ću sačekati kada budeš imala, e onda daj. Drugačije ne može. Ti koji su bili na vlasti, ti hohštapleri iz 2008. godine, koji su kapom i šakom rasipali, da bi ostali koju noć duže na vlasti, oni su valjda otišli na smetlište istorije. Drugo, što se tiče nevladinih organizacija, ko je to civilno društvo? Svi smo valjda mi civilno društvo dok ne obučemo uniformu. To su organizacije koje imaju po dva, tri člana upisana, a jedan samo troši pare. Treće, ovde sam imao još jedan podatak koji sam hteo da komentarišem, povodom naplate PDV. Ovde ste izneli da se na domaću robu očekuje naplata svega 10,6%, a na robu iz uvoza 89,4%. Ako to znači da domaće robe nema, pa se sve mora uvoziti, onda je to katastrofa. Ako znači da ste malo zaoštrili i odlučili da slomite kičmu uvozničkom lobiju, pa se taj PDV naplaćuje odmah na graničnom prelazu i da nema vraćanja, onda je to uredu i podržavam, ali ne znam šta se krije iza ovih brojki? Vidite sada, vi preuzimate olako mnoge obaveze od te tzv. međunarodne zajednice, pa ste tako i mene stavili na listu međunarodnih terorista. To je vaša Vlada stavila moje ime na listu. Ja nemam pravo da otvorim devizni bankovni račun. Kada sam hteo da kupim kuću u Hrtkovcima, nisam mogao pa je morao moj sin.
Zahvaljujem.
Pa, moram da dovršim, Majo. Malo tolerancije.
Molim vas vrlo kratko.
Odbite mi od onih 15 minuta posle, ali da ovo kažem. Da li sam zaista terorista po mišljenju vaše Vlade, to me interesuje? Drugo, zašto im robujete. Kao što možete proglasiti legalizaciju nelegalne gradnje, možete proglasiti i legalizaciju nelegalne imovine, pa čak i novca. Odredite neki rok, odredite jednu banku. Najpovoljnija vam je Poštanska štedionica, jer je državna. Pozovite sve koji imaju novac sakriven tamo na tim egzotičnim ostrvima da novac donesu u Srbiju, da ga legalizuju uz 5% provizije. Sutradan oni raspolažu slobodno tim novcem. To su vam onda najbolji investitori. Ako mislite na drugi način da ćete povratiti taj novac, nećete nikad. Od svih kritika Predlogu budžeta koje sam čitao u štampi, najozbiljnija je ta da se ne računa na mnogo domaćih investitora.
Hvala.
U ovom slučaju bi imali mnogo domaćih investitora. Neka vrate te pare…
Zahvaljujem, poslaniče. Zaista ne može više. Bez obzira na moju veliku fleksibilnost, ne mogu da vam produžim repliku.
Ma, nisi ti mogla meni, Majo, da odoliš.
Reč ima narodni poslanik Ana Karadžić. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana predsednice, poštovana gospođo Brnabić, poštovani ministri sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama se danas nalazi Predlog zakona o budžetu, predlog najvažnijeg zakona u godini, jer predstavlja jednu detaljnu i temeljnu analizu onoga što smo radili i uradili u prethodnoj godini, kako smo se ophodili prema sredstvima iz budžeta i kroz to dobili sliku kako republička kasa treba da izgleda u narednoj godini. Kao što ste i naveli, budžet za 2020. godinu nije izborni, već je razvojni. Predviđeni su ukupni prihodi od 1.314,5 milijardi dinara, rashodi u visini od 1.334,7 milijardi dinara, što dolazimo do cifre da je ukupan deficit 20,2 milijardi dinara, odnosno 0,3% BDP. Veoma je važno istaći da je ova projekcija zaista konzervativna, odnosno da se zasniva na realno projektovanim makroekonomskim indikatorima. Projektovan je realni rast od 4%. S tim u vezi izrazila bih zadovoljstvo na pozitivan komentar Fiskalnog saveta koji potvrđuje da sredstva jesu dobro raspoređena u pogledu deficita, u pogledu pada javnog duga, u pogledu prihoda i rashoda, da će sigurno biti ostvaren planirani suficit, kao i da taj planirani suficit treba da bude iskorišćen za kapitalne investicije. Budžet pokazuje da je Vlada Republike Srbije radila efikasno i zaista možemo da se pohvalimo. Ključna karakteristika budžetske politike jeste ravnomerna raspodela fiskalnog prostora na povećanje životnog standarda, počev od plata, preko penzija, a zatim i povećanje javnih investicija i poresko rasterećenje rada kada govorimo o smanjenju doprinosa za PIO na teret poslodavca kako bismo povećali zapošljavanje. Prethodnih godina Srbija se nalazila u procesu fiskalne konsolidacije. Dobro se svi sećamo 2014. godine, kada smo morali da započnemo proces reformi koje su bile bolne i teške i koje su sprečile da zemlja uđe u stanje bankrota. Najveću cenu platili su građani Srbije, platili su penzioneri, koji su to prihvatili kao svoj teret i omogućili da danas živimo bolje i lepše. Mi smo im zahvalni na tome. Ovim budžetom završava se taj ciklus, završava se konsolidacija javnih finansija i ulazimo u novi investicioni ciklus. Nezaposlenost danas iznosi 10,3%. U odnosu na nekadašnjih 25, složićete se da je to odličan rezultat. U budžetu je suficit od 60 milijardi dinara i deficit od 0,3%. Mogu slobodno i sa zadovoljstvom istaći da sam uverena da ovaj Predlog zakona o budžetu je okrenut običnom čoveku i ne samo levičari koji sede u ovom parlamentu, već verujem da će svi koji vole i koji rade za dobrobit građana Srbije glasati sa njega. Parametri koji su danas pred nama i projekcije koje imamo za 2020. godinu predstavljaju napredak koji smo ostvarili za poslednjih pet godina. Zahvaljujući rezultatima iz 2019. godine stvoren je fiskalni prostor koji u 2020. godini može biti iskorišćen za kapitalne investicije, za ukidanje kriznih mera kod plata u javnim preduzećima, za povećanje penzija i plata, za jednokratne pomoći, ali ono što nas izuzetno raduje jeste što će minimalna cena rada biti ponovo povećana i to za 3.000 hiljade dinara, a čuli smo danas i premijerku da će se to desiti ponovo u nekom narednom periodu. Ovo je peto povećanje plata. Ako se vratimo u 2014. godinu smanjene su bile za 10%. Ako kumulativno gledamo poslednjih pet godina povećane su za 40%, što znači da su danas plate veće nego što su ikada bile. Plate u javnom sektoru u decembru preći će 500 obećanih evra. Penzije će od januara 2020. godine, kao što smo čuli, biti povećane za 5,4%, što ponovo ukazuje da ovaj budžet definitivno nije predizborni, izborni budžet, već je isključivo razvojni budžet. Kada govorimo o javnim državnim investicijama, govorimo o cifri od 260 milijardi dinara, koji obuhvata pre svega izgradnju „Moravskog koridora“, veoma značajnog za građane Čačka, Trstenika, Valjeva, Kruševca i tako dalje. Vlada Republike Srbije se trudi da se podjednako posveti svakom delu Srbije. Takođe, potrebno je da podstaknemo smanjenjem opterećenja na zarade, da podstaknemo nova zapošljavanja i da konačno nezaposlenost padne ispod 10%. Mi iz Pokreta socijalista podržavamo ovakav Predlog Zakona o budžetu, jer vidimo da je pre svega okrenut ljudima. I ako se osvrnemo na period kada je predsednik Pokreta socijalista, Aleksandar Vulin, bio ministar za rad, a predsednik Vučić premijer, setićemo se rečenice koja je često ponavljana i koja nije samo mrtvo slovo na papiru, već dokaz da se levičarske partije uvek bore za one kojima je pomoć najpotrebnija. Ta rečenica glasi: „U periodu štednje ni jedan jedini dinar socijalnih davanja nije umanjen“. To zaista jeste tako. Takođe nam je zadovoljstvo što sam danas čula od premijerke da je pomenula da će u 2020. godini biti realizovana konačna izrada socijalnih karata koji su najbolji način da se targetiraju svi oni kojima je pomoć najpotrebnija. Ova ideja začeta je tokom mandata Aleksandra Vulina na čelu Ministarstva rada i mi kao Pokret socijalista izuzetno je podržavamo, jer socijalna karta i e-socijala su najbolji načini da se postojeći budžet iskoristi što efikasnije u borbi protiv siromaštva. Ako pogledamo danas i Predlog budžeta Ministarstva rada, vidimo da on ima rastući trend. Budžet iznosi 127,1 milijardu dinara što je za 12,3 milijarde dinara veći u odnosu na početni plan iz 2019. godine. To je pre svega obezbeđeno u oblasti zaštite porodice i dece, odnosno opredeljeno je 1,9 milijardi dinara više nego za 2019. godinu u ovoj oblasti. Takođe, su velika sredstva odvojena za podršku rada hranitelja i povećanje plata zaposlenih u institucijama socijalne zaštite. Dakle, ono što sam na početku rekla, ovaj budžet predstavlja brigu o ljudima i ljudi su na prvom mestu. Kada govorimo o politici zapošljavanja, takođe je ovde izdvojeno 150 miliona dinara za prekvalifikaciju nezaposlenih lica u Sektoru informaciono-komunikacionih tehnologija. Brigu o ljudima predsednik Pokreta socijalista Aleksandar Vulin nastavio je na čelu Ministarstva odbrane. Ako, se samo setimo kako je vojska Srbije izgledala od 2000. godine do 2012. godine, planski je uništavana jer su govorili da nemamo neprijatelje, da nam vojska nije potrebna, da živimo u miru, a izgleda da su prespavali NATO agresiju 1999. godine. Pod tim izgovorom da nemamo neprijatelje, oni su uništili tenkove i haubice i sve je to istopljeno u "Železari Smederevo". Vojska Srbije bila je potpuno ogoljena. Od 2012. godine pa do danas radi se na poboljšanju stanja u Ministarstvu odbrane, najviše na opremanju i modernizaciji Vojske, kao i na povećanju standarda pripadnika Vojske i bezbednosnih snaga. Za Ministarstvo odbrane iz godine u godinu poslednjih pet godina odvajana su sve veća sredstva. Budžet Ministarstva odbrane iznosio je 2016. godine 52,8 milijardi dinara, a Predlog za 2020. godinu jeste 91,3 milijarde dinara. Za poslednje tri godine ministar Vulin, kao ministar odbrane, nastavio je politiku oporavka Vojske, koji je predsednik Vučić započeo. Isplanirano je i sprovedeno izvršenje budžeta u visini od 830 miliona evra za nabavku najmodernijeg naoružanja, helikoptera, MIG-ova, raketnih PVO, ali i za remont i održavanje postojeće vojne opreme. Srbija se zalaže i sprovodi efikasno politiku vojne neutralnosti. Za to je potrebno aktivno opremanje i modernizacija jedinica za mir i sigurnost građana, svakodnevne obuke, kako na domaćem terenu, tako i multinacionalne. Jedna zemlja ne može biti vojno neutralna ukoliko nije vojno razvijena i jaka. Sredstvima koja su uložena od 2017. godine omogućeno je ulaganje u namensku proizvodnju. Izvoz je podstaknut u milionima dolara. Pre svega, omogućava se razvoj domaće privrede, koji jeste ključni cilj ovog budžeta. Samo u 2018. godini odbrambena industrija ostvarila je rezultat od 600 miliona dolara izvoza. Kao što sam napomenula, budžet iz prethodnih godina uložen je u nabavku naoružanja. Međutim, ono što nas iz Pokreta socijalista posebno raduje, jeste da je suština ove politike i ovog budžeta upravo da je čine ljudi, pripadnici Vojske i snaga bezbednosti. Materijalno je poboljšan njihov položaj, za 10% povećane su plate u 2018. godini, za 9% u januaru 2019. godine, povećanje je i u novembru ove godine. Realizovano je skoro 2.000 isplaćenih solidarnih pomoći za decu, veliki broj rešenih stambenih pitanja na teritoriji cele Republike Srbije. Velika sredstva uložena su i u zdravstvene ustanove, tako da se leče i civilna i vojna lica savremenim medicinskim aparatima. Nije zapostavljeno ni vojno školstvo, gde se ulagalo u sve nivoe obrazovanja, počev od Vojne gimnazije. U Predlogu zakona planirana sredstva su iznosu od 91,3 milijarde, odnosno 92, 4 milijarde sa prihodima i primanjima. Ovo je za 2,4 milijarde manje u odnosu na 2019. godinu, ali ono što je važno, moram da naglasim, da se ne radi o suštinskom smanjenju budžeta, već je budžet smanjen jer je ukinut PDV na uvoz dobara posebne namene. Kada govorimo o strukturi sredstava u samom budžetu Ministarstva odbrane, personalni rashodi učestvuju sa nominalnih 47, 4, što potvrđuje činjenicu da pored razvojnog ovaj budžet ima izuzetno socijalni karakter, a to je pre svega povećanje plata i poboljšanje položaja pripadnika Vojske Srbije. Kao što smo rekli, Vlada Srbije je obezbedila povećanje plata od 1. novembra 2019. godine i pripadnicima Ministarstva odbrane i Vojske Srbije biće povećana za 9%. Takođe smo napomenuli da kumulativno posmatrano od 2014. godine povećane su plate za 40%, tako da je zaključak da reforme koje su sprovedene su bile uspešne i da se trud isplatio. O pripadnicima Vojske brine se u svakom sektoru, povećane su plate i pilota i letača i povećane su naknade za dežurstva u vojno-zdravstvenim ustanovama. U 2020. godini, pored brige o ljudima, ulaže se i u modernizaciju i nabavku sredstava naoružanja, kao iz srpske odbrambene industrije, tako i iz inostranstva u vrednosti od 25, 4 milijarde dinara i u vojne objekte u vrednosti od 1,2 milijarde dinara, što nam takođe pomaže da ovu politiku, da održimo politiku vojne neutralnosti. Trend razvoja Vojske Srbije se nastavlja iz godine u godinu. Vojska Srbije postaće sve jača. Srbija na čelu sa predsednikom, Aleksandrom Vučićem, biće nikad mirnija i bezbednija. Kao što smo već rekli, budžet nije izborni i iz svega navedenog videli smo da je isključivo razvojni. Poslanička grupa PS-NSS-USS u danu za glasanje podržaće ovaj budžet. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Zoltan Pek. Izvolite.
Hvala. Poštovani potpredsedniče, poštovani predsedniče Vlade, poštovani članovi Vlade, poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, ja ću izneti stav poslaničke grupe SVM o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu. Predlogom zakona predviđaju se ukupni prihodi od 1.314 milijardi dinara, povećano od 1,7% na iznos predviđen rebalansom za 2019. godinu i rashodi u visini od 1.334 milijardi dinara, što daje deficit od 20,2 milijarde dinara, odnosno 0,3% BDP. Projektovan je realan rast privrede od 4%. Projekcija javnog duga je 50,3% BDP-a. Prihodovana i rashodovana strana budžeta je konzervativno i realno planirana. Treba istaći da u poslednjih tri godine kod ostvarenja budžeta imamo suficit. Pošto su i prihodi i rashodi za 2020. godinu realno planirani, očekujemo da ćemo u sledećoj godini isto kod ostvarenja imati suficita. Jedna od ključnih karakteristika budžetske politike u 2020. godini je ravnomerna raspodela fiskalnog prostora za povećanje životnog standarda na osnovu povećanja plata i penzija za oko 1,3% BDP-a, a na osnovu povećanja minimalne cene rada. U predlogu budžeta izdvojeno je 247 milijardi dinara za plate, kao i 158 milijardi dinara na penzije. Penzije će prema takozvanoj švajcarskoj formuli sledeće godine rasti za 5,4%. Planirano je povećanje neoporezivanog dela bruto zarade na 16.300 dinara i istovremeno, smanjene su stope PIO doprinosa na teret poslodavca sa 12% na 11,5%. Gubitak prihoda države po osnovu ovih mera u 2020. godini procenjuje se na oko 13 milijardi dinara, dok će efekat na fiskalni rezultat iznositi 10 milijardi dinara, što s obzirom da će masa zarada na nivo opšte države po ovom osnovu biti manje za tri milijarde dinara. Druga ključna karakteristika je podsticaj ekonomskog rasta ovog budžeta. To se postiže kod povećanja javnih investicija i kroz rasterećenje privrede sa smanjenja opterećenja na zarade. Ukida se regulativa kojom je dosad bilo određeno da lokalne samouprave i javna preduzeća uplaćuju deo fonda zarade u budžet Republike Srbije. Kod javnih investicija Ministarstvo građevinarstva, saobraćaja i infrastrukture za kapitalna ulaganja izdvaja oko 70 milijardi dinara, najviše na kapitalne projekte izgradnje autoputeva i železničke infrastrukture. Kada je reč o infrastrukturi, izdvojena su sredstva za Moravski koridor, za Fruškogorski koridor, za izgradnju autoputa Beograd–Sarajevo, za izgradnju saobraćajnice Ruma-Šabac-Loznica, za deonicu Obrenovac-Ljig, za deonice Surčin-Obrenovac, Novi Sad-Surčin, za beogradsku obilaznicu, za brzu saobraćajnicu Novi Sad-Ruma, za projekat mađarsko-srpske železnice, kao i za rekonstrukciju železničke pruge Niš–Dimitrovgrad. U okviru kapitalnih ulaganja imamo 13 novih projekata za koja su izdvojena oko 525 miliona dinara. Treba istaći, u pozitivnom smislu reći da je došlo do povećanja sredstava za Ministarstvo zaštite životne sredine, i to na 7,9 milijardi dinara, a to je povećanje od 27,6%. Najveći deo sredstava u iznosu od 4,3 milijarde dinara je u zelenom fondu, od toga 3,1 milijardu dinara je za subvencije za ponovnu upotrebu i iskorišćavanje otpada. Pozitivno ocenjujemo da je došlo i do povećanja sredstava Ministarstvu za zdravlje. Ovde bih istakao da je povećan iznos sredstava za lečenje retkih bolesti na 2,4 milijarde dinara. Povećana su i sredstva za ulaganja u obrazovanje i inovacije. Kao podršku razvoju nauke, udvostručena su sredstva za Fond za nauku na milijardu dinara. Za razvoj inovacione strukture su obezbeđena sredstva završetak Data centra u Kragujevcu, kao i sredstva za završetak naučno-tehnoloških parkova u Nišu i u Novom Sadu. Što se tiče poljoprivrede, Ministarstvu poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede predviđeno je oko 52 milijarde dinara, što čini oko 46% od ukupnih poreskih prihoda Republike Srbije. Za subvencije su izdvojene 4,5 milijardi dinara. Za sredstva AP Vojvodine su u ovom budžetu izdvojene 76,5 milijardi dinara. Transferi za povremene poslove su 47 milijardi, a sredstva namenjena za kapitalne izdatke su 29 milijardi dinara. Poslanička grupa SVM analizira predlog budžeta Republike Srbije za 2020. godinu kroz dve perspektive – jedna su budžetske stavke, sume opredeljene za konkretne projekte za narednu godinu, a druga perspektiva je četvorogodišnji kontekst, dakle, analiza postignuća u određenim oblastima za period od 2016. do 2020. godine. Ne možemo razumeti predlog budžeta za narednu godinu bez analize prethodno urađenog, imajući u vidu kompleksne ekonomske, socijalne i političke okolnosti u kojima su se realizovali ovi projekti. Otuda poslanička grupa SVM analizira predlog budžeta, prateći napredak koji je ostvaren, a posebno u oblastima koje su definisane koalicionim sporazumom između SVM i SNS iz avgusta 2016. godine. Za poslaničku grupu SVM je ključna reč kontinuitet u saradnji i podršci realizacije vojvođanskih kapitalnih projekata. U smislu kako je 28. oktobra 2016. godine u Narodnoj skupštini najavio tadašnji predsednik Vlade Aleksandar Vučić da će Vlada uložiti u 118 objekata u Vojvodini 1.790.000.000 dinara. Vreme je pokazalo, a brojke i potvrđuju, da se u prethodnih tri i po godine kroz budžetske stavke kontinuirano izdvajalo za regionalni razvoj, unapređenje infrastrukture i kapitalna ulaganja u AP Vojvodina. Podsećamo da su pojedine kapitalne investicije i razvojni projekti koji prevazilaze lokalni značaj uvršteni su među prioritete Vlade Republike Srbije. Na primer, za projekat mađarsko-srpske železnice u 2020. godini planirano je 15 milijardi. Projekcija za 2021. godinu je 23 milijarde, a za 2022. godinu je 31 milijardu dinara. Podsećamo da je u 2019. godini za projekat mađarsko-srpske železnice izdvojeno devet milijardi dinara, u 2018. godini osam milijardi, što je bilo skoro deset puta više od 850 miliona dinara, koliko je bilo predviđeno u 2017. godini. Takođe, u nacionalnom programu javne železničke infrastrukture za period od 2017. do 2021. godine uvršteni su i rekonstrukcija i modernizacija pruga Subotica-Segedin-Baja, kao što sam rekao, Budimpešta-Beograd i Subotica-Pančevo. Za rekonstrukciju i modernizaciju železničke pruge Subotica-Segedin u budžetu je predviđeno oko milion dinara, a još važnije je da je za naredne godine planirano za 2021. godinu 902 miliona, za 2022. godinu 178 miliona dinara. U Vojvodini za poslednjih godinu i po dana od 2018. godine rekonstruisano 129 kilometara regionalnih pruga. U toku je rekonstrukcija još 67 kilometra, a do kraja godine očekuje se remont dodatnih 15,5 kilometara. Vrednost ovih radova je oko 92 miliona evra. Moram se osvrnuti na granične prelaze. Od 2016. godine su tri granična prelaza otvorena. Jedan je Rastina – Bačsentđerđ, otvoren 3. aprila 2018. godine, drugi je otvoren rekonstruisan prelaz kod Bajmoka, Bačalmaš, 7. februara ove godine i treći je kod Rabe - Kibekhaza, otvoren je 11. oktobra ove godine. Za poslaničku grupu SVM je od posebnog značaja da će Vlada Srbije nastaviti u narednoj godini da finansira dva najveća subotička kapitalna ulaganja izgradnju Narodnog pozorišta i obilaznice granični prelaz Kelebija, petlja Subotica-jug poznato kao „Y krak“. To je više decenijski projekat poznat kao „Y krak“, treba da bude završen na kraju ove godine. Predlogom budžeta za 2020. godinu planirano je 500 miliona dinara za izgradnju dva nadvožnjaka. Treba istaći da u ovoj godini, 2019. godini, izdvojeno milijardu i 400 miliona dinara, a sa rebalansom je dodato još 330 miliona dinara, što je ukupno u ovoj godini milijardu i 730 miliona dinara. Kao što sam rekao, za sledeću godinu, budžet za 2020. godinu, je planirano još dodatnih 500 miliona. Od ovih para će biti izgrađena dva nadvožnjaka koja su obećana poljoprivrednicima, a da bi oni mogli što lakše da dođu do svojih njiva. Jedan nadvožnjak će biti na Pačirskom putu, a drugi nadvožnjak će biti na Kelebijskom Mejkuckom putu. Što se tiče projekta Narodnog pozorišta, za dalju izgradnju Narodnog pozorišta predviđeno je u budžetu za 2020. godinu 400 miliona. Najbitnije je da se projekat nastavlja sa finansiranjem. Za ovih 400 miliona i sa ovim 400 miliona… U poslednje četiri godine za ovaj projekat je obezbeđeno 8,9 miliona evra. Očekivalo se da bi u prvoj polovini 2020. godine trebalo da bude završen ovaj projekat, ali među zvaničnim informacijama je istaknuto da Ministarstvo za odobreni novac traži da se u narednoj godini završi bar jedna faza, jedna funkcionalna celina u Narodnom pozorištu. To bi značilo da može da se koristi bar jedan od projektovane tri sale. Još bih izdvojio i jedan projekat, a to je Palić – Akva park. Za razvoj Palića, kao turističke destinacije, kontinuirano su obezbeđena sredstva za finansiranje projekata predviđenih Strategijom razvoja turizma Republike Srbije i pratećim akcionim planom. Za 2020. godinu u budžetu je planirano 10 miliona dinara. Ista suma je bila opredeljena 2017, 2018. i 2019. godine. Pored ovih kapitalnih investicija, treba da istaknem još nekoliko značajnih investicija koje su predviđena u AP Vojvodina, kao što su brze saobraćajnice prvog B reda Novi Sad – Ruma, to je oko 200 miliona dinara, onda izgradnja postrojenja za prečišćavanje pijaće vode u Kikindi od 60 miliona dinara, kao i novi projekat za unapređenje uslova za prevođenje brodova u okviru brane na Tisi kod Novog Bečeja. Isto je ovde predviđeno 60 miliona dinara, kao što je predviđeno za novi program rekonstrukcija i dogradnja graničnog prelaza kod Horgoša. Naravno, treba istaći izgradnju autoputa deonice Beograd – Zrenjanin. Na kraju sam ostavio poljoprivredu. Što se tiče poljoprivede, kao što sam rekao, Ministarstvo ima 52 milijarde dinara, od toga su 4,5 milijardi dinara subvencije, a iznos subvencije za AP Vojvodinu je devet milijardi dinara. U danu za glasanje poslanička grupa SVM će glasati za ovaj Predlog zakona. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dušan Bajatović. Izvolite.
Poštovana gospodo ministri, poštovane kolege, želim samo da kažem u ime gospodina Dragana Markovića Palme, našeg koalicionog partnera, da je on morao da ode da položi neki kamen temeljac, jer je mislio da neće trajati utvrđivanje dnevnog reda dva sata. On kaže da je to patriotizam. Preneo sam njegovu poruku, a njegove kolege, poslanici iz Jedinstvene Srbije, će iskoristiti taj deo. Vidim da su kolege već počele da se bave ciframa. Smatram da je to razmatranje za pojedinosti. Pozabavio bih se nekim stvarima, nešto malo istorije, a i nekim stvarima gde mislim da treba da budemo ponosni na ovu Vladu od 2012. godine. Mi smo svi zaboravili da je država bila, ali zaista, opljačkana, ne samo u budžetu, nego i u pljačkaškoj privatizaciji, razrušenoj industriji, u bankarskom sistemu koji ne pripada srpskom kapitalu i svim tim nekim raznim stvarima – visokim kamatnim stopama, velikim zaduženjima, maltene bankrotiranom državom. Prošli put u istoj ovoj sali, sa istog ovog mesta, smo komentarisali da je najvažniji cilj prethodnog budžeta da zakuca fiskalnu konsolidaciju i da više nema remećenja, kada je u pitanju fiskalna konsolidacija, jer je fiskalna konsolidacija uslov da uopšte uđete u razvojni budžet. Ovaj put je to urađeno. Dakle, ovaj budžet, bez obzira, koliko sam ja razumeo, poštovani gospodine ministre, to je ono što predstavlja, da kažem, višak u apsolutno konzervativno planiranom budžetu, a u smislu potrošnje usmerene na dve stvari. Jedna je u povećanju plata i penzija, a ja bih rekao u rast standarda, pa ću se vratiti na to. To je važno, a sa druge strane povećali ste investicije sa 220 na, čini mi se, 260 milijardi, što znači da se deo novca… Ipak je kod nas Vlada najveći poslodavac i verovatno ćemo kao mala zemlja sa relativno plitkom privredom, još uvek, sve je bolja, i dalje će Vlada biti najveći poslodavac. Predviđaju se velike investicije, pa ću se kasnije vratiti na to. Slušao sam juče na našoj omiljenoj televiziji N1, koja se bavi pravdom i slobodom, guvernera Šoškića. Kaže – ne treba da se podignu plate, jer produktivnost nije porasla. Naravno, vlast je odgovorila, odnosno Vlada je odgovorila – čekajte, mi smo to dali iz realnog novca koji smo uštedeli. Dobre su strane investicije. Oni se rugaju da smo šampioni, ako to priznaje „Vol strit žurnal“. Porede 1,3 u Nemačkoj, koja ima 1.100 milijardi izvoza sa onim što je realni rast u Srbiji, ali je realni rast u Srbiji. To nije realna ekonomska analiza. Prošli put smo konstatovali da su strane investicije pokrile sve ono što su bili fiskalni deficiti. To je bilo dobro. One su ove godine još veće i biće još bolje, ali šta je suština? Ako želite da podignete unutrašnji BDP, imam dve preporuke. Jedna je da mora da se poveća unutrašnja potrošnja. Ukoliko nemate rast potrošnje, ne možete imati rast društvenog proizvoda. To je nemoguće. Možda će nešto tog novca otići napolje, jer struktura naše industrijske proizvodnje nije dobra, ali u redu ako kupimo neki šporet koji je proizveden u Nemačkoj, to je jedna stvar, a valjda smo pokupovali te šporete, ali pijaca, većina supermarketa sadrži srpsku robu. Ako ubrzamo obrt kapitala u srpskoj privredi, podignemo ono što ulažemo u potrošnju, ne možemo neograničeno, nismo mi Angela Merkel pa da emitujemo hiljadu milijardi evra kada treba da se podigne u potrošnju, pa kupiš nemački televizor, nemački auto. Mi to nemamo, ali imamo ono što imamo i ako sam ja u pravu, a računao sam, ovo sada od 9% za javni sektor, a pratiće ga i minimalna cena rada i u privatnom sektoru, a samim time što fali kvalitetnih ljudi doći će do rasta zarada i u privatnom sektoru i bez mera Vlade Republike Srbije, sve će to podići unutrašnju potrošnju. Unutrašnja potrošnja treba da bude onoliko koliko može da bude. Malo kod nas mora biti ograničena, zato taj rast ne može da bude neograničen, dakle, mora da bude kontrolisana, dobro je zapakovana, podići će nivo standarda građana, ubrzaće obrt novca u privredi, pre svega, u sektoru usluga i u sektoru trgovine, a samim tim ćemo imati i uticaj na BDP S druge strane, gospodine ministre, ja putujem svaki dan za Beograd, to je moj drugi predlog, poslednje dve godine tri puta ima više kamiona. Ne znam da li su svi oporezovani ili nisu, ali znam da je gužva na putu. Razumem da možemo da budemo iracionalni da vozimo automobile levo-desno, ali sumnjam da neko vozi prazne kamione levo-desno. Interesantno - ima jako mnogo srpskih registarskih tablica, nisu sve turske, što znači da neko vrši naše usluge. Ako imate u tom sektoru porast, moj predlog bi bio, ja bih se time pozabavio, mada znam da to rade neke druge službe, neke su u okviru Ministarstva finansija, neke su uopšte u okviru Vlade Republike Srbije, mislim da se može napraviti mnogo veći zahvat u sivu ekonomiju. Zašto? Zato što mi smo to do sada možda tolerisali, zato što deo stanovništva malo i živi od te sive ekonomije, pa ga ne treba dodatno osiromašiti, ali mera sive ekonomije treba da bude na nivou 10ak posto, možda 15% za tranzicione zemlje, a ne 30% kao što mislim da je slučaj kod nas. Prema tome, deo rezerve za bolje punjenje budžeta ne leži samo u ovim merama koje su ovde predstavljene, nego i u zahvatu sive ekonomije. Dakle, ove mere uz javne investicije, koje su ovde opisane, a želim samo da komentarišem još jednu stvar, vidim veliku kritiku što se prave međudržavni aranžmani sa Rusijom, Kinom, Azerbejdžanom, Turskom itd. Pa ako nekome to smeta, neka dovede francuske, britanske i američke investitore. Mada imamo nešto i američkih koje su isto tako napravile, ali to malo ko spominje, nama treba rezultat u izgradnji infrastrukture, bila ona digitalna, putna, železnička ili gasna, nema napred. Zato mislim da mi još uvek nismo članica EU, vozaju nas levo-desno, menjaju pravila. Mi treba da se držimo našeg nacionalnog interesa, a naš nacionalni interes u uslovima u kojima je Vlada Republike Srbije, a ja bih rekao i Ministarstvo finansija, obezbedila, evo ja sad dižem kredite, 1,7 na bilanse koje imamo. Država na 1,25 na obveznice. Znate kako se to u privredi kod menadžera zove? Džaba pare. To je kao da vam je neko poklonio novac pod uslovom da znate u šta investirate. U ovom momentu vidim da država investira u infrastrukturu, rekao sam zašto treba. Mislim da na sledećem budžetu, jer ne vidim neke velike političke promene šta god da se dešavalo, u smislu vladajuće većine, treba da razmislimo o tome da malo više podržimo domaći kapital. Razumem da sve proizvodnje koje se prave u Srbiji one ne mogu biti dovoljne, sve što se proizvodi u Srbiji mora da ima regionalni karakter. Nama odnosi sa Hrvatskom, mada imamo mi višak u CEFTA u razmeni, ali… (Mihailo Jokić dobacuje.) Tako je, o tome i govorim. Ali sve proizvodnje moraju da budu regionalne. Vi ne možete proizvoditi za neko malo tržište, možete neke, ne znam, rusku salatu, neke sokove, itd. a i to bi bilo dobro. Ali ono što osmišljamo, u šta bi ulagali sa malim i srednjim kapitalom pošto nemamo dovoljno veliki broj brendova i velikih sistema sa kojima bi mogli da se povežemo u ovom momentu to nemamo, videćemo kako će se dalje razvijati „Fijat“, videćemo kako će se dalje razvijati „Ling Long“, videćemo kako će se ti kompomentaši razvijati, ali ja bih jako voleo, pošto mi imamo nedovoljno fabrika, naša struktura poljoprivredne proizvodnje, izašao je gospodin Nedimović, to je jedina kritika, poštovani gospodine ministre finansija, koju imam, što je smanjena za poljoprivredu. Tamo se pravi čista 3%, nije mnogo, za donacije one. Tako piše na analizi onog budžetskog, ali nema veze. Zašto govorim o poljoprivredi? Setvena struktura je loša. Naš seljak se opredeljuje za tradicionalno jer ne može da očekuje zaradu. Nismo napravili pravi Zakon o zadrugarstvu, nismo stimulisali tu vrstu udruživanja poljoprivrednika. Ako ne znaju oni sami da vidimo da li privatni kapital ili država na sebe da preuzme obavezu da udruži poljoprivredne proizvođače, da tu proizvodnju napravimo onako kako možemo da izvezemo, da imamo fabrike koje od žita prave bonžitu, da sejemo više paradajiza, paprike, kultura koje imaju sledeći stepen prerade. Pozdravljam ove kvote koje smo dobili za izvoz mesa i u Rusiju i Tursku i sve je to lepo, nego mi se nekako čini da mi malo izvezemo tog kvalitetnog mesa, a uvezemo, ne znam koliko to baš ima inspektora, nešto manje kvalitetno, ali mi bi trebali da vidimo da tu svinju pretvorimo u onu konzervu šunke i onda je izvezemo napolje. To je nešto što ja vidim da bi uz pomoć odgovarajućih podsticaja, a vidimo da će iza izgradnje infrastrukturnih i digitalnih projekata, a i ovaj budžet ovde - on ima dovoljno potencijala. Reći ću zašto mislim da će naredna godina biti možda dobra. Pogledajte deficit opšte države – 0,5%. Mislim, gospodine ministre, da deficit opšte države nikada nije bio 0,5%. Šta to znači? Da smo osim što smo stopirali zaduživanje na nivou Republike, odnosno republičkog budžeta, mi smo zaustavili nepravilno trošenje novca u lokalnim samoupravama koje se često ne sviđa, ali će dati efekte. Ako je nama opšta država na deficitu od 0,5%, a država na 0,3%, mi i sami znamo da će sigurno biti još jedan, kako su ga ovde u Fiskalnom savetu nazvali, pozitivni rebalans budžeta koji možemo da usmerimo u nešto što bi zvali reindustrijalizacija. Kod nas kada se govori o reindustrijalizaciji svi mislimo da ćemo mi sada da napravimo neke velike fabrike. Nemamo mi dovoljno brendova. Možemo da se udružujemo sa nekim srednjim ili velikim proizvođačima pa da unutar Srbije i mi sami proizvodimo neke stvari. Dakle, mi imamo taj potencijal. Sa ovom cenom kapitala za koji sam siguran, s obzirom da je euribor, čini mi se i dalje negativan, Fed ionako neće nešto povećavati Amerikanci, možemo očekivati ovu cenu kapitala sa ovim bankarskim rejtingom barem dve do tri godine. Ako znamo šta treba da radimo i ako je država počela da se razdužuje i ako je tamo pad, ako je recesija – šta rade kapitalisti? Šta je rekao Rokfeler – gospodo, nije vreme da stvaramo novi kapital, vreme je da ga sačuvamo. Sve banke su visokolikvidne, čak i one u Srbiji. Znači, može se doći do novca ukoliko imate fine, dobro planirane investicije. (Mihailo Jokić: Konverzija dugova.) Molim? Konverzija dugova, kolikoj znam, ministarstvo to prati, već radi. Smanjujemo kamatne stope. Dolar, evro je dobro struktuiran u javnom dugu Srbije. Nisam mislio da govorimo o tome, ali može, ako treba. Tu je gospodin ministar. Šta sam još hteo da kažem? Ovaj sistem koji nije bankarski, koji nije baš naš, ja ga vidim kao brz sistem. Kada biste otišli kod ovih naših privrednika koji ipak nešto proizvode i izvoze i postavite im pitanje – gospodo, šta biste vi hteli da država uradi za vas? Jel možemo ikako kratkoročne skupe kredite da zamenimo za dugoročne jeftine, zato što ne postoji proizvodnja u nekom kvalitetu u kojem vi možete razvijate tu priču, a da vi u stvari imate kratkoročni kapital za koji ne znate koliko će on tačno da vas košta i onda se oni teško odlučuju na rizik. Dosta novca stoji zbog neizvesnosti ulaganja u slamaricama, nije bitno, mi to tako kažemo, da li je to po kućama ili po bankama, svejedno. Imam još jednu primedbu. Ovde se dosta često polemiše, a video sam, to su uglavnom ovi koji su protiv vlasti, da je evro depresiran, da je precenjen. Naša ekonomija još uvek ne dozvoljava neke mere u kojima bi mi mogli da koristimo ono što je Orban radio u Mađarskoj, tu malu inflaciju, pa da peglamo neke dugove, stvari, ono što bi uradila država na period od par godina, a što je u stvari ekonomski zdravo. To prepoznaje ekonomske teorije. Zašto smo sačuvali dinar kao i oni forintu ako to nećemo uraditi. Ali nam treba još jedna godina. Dolar smo mi manje-više uradili. Dolar smo dobili po dobrim cenama, ali da ne komentarišem ja to. Komentarišem da postojanje domaće valute nudi dve stvari – da se jedan deo uz pomoć NBS neinflatorno finansira, a drugi deo da uz pomoć domaće valute u stvari pojeftinite finansiranje određenog fonda stvari, i tako čak i smanjite dug, a pre svega unutrašnji dug da se opegla. Spoljni morate da platite u devizama. Ja bih razmišljao, recimo, u tom smeru. Još jednu stvar, kada je u pitanju ovaj fiskalni sistem, trebali da vidimo, sada je pitanje, vidim rastu nam zlatne rezerve, raste nam kvalitetna valuta, dobro plasirana, tvrda u euru, mada se ta korpa valuta menja. Moramo da dođemo u poziciju u kojoj banke koje imaju višak likvidnosti ne ulaze repo operacije i rade samo sa NBS, to je taj povrat novca. Nego da radije plasiraju, da im se više isplati da plasiraju sredstva u privredu. U ranijem periodu kada smo imali ove kamatne stope, o kojima je govorio gospodin Mali, 6,5%, na dinarske račune 10%, 12%. Pa, svako je propao. Ali, sada kada smo u stanju da čuvamo i pokazali smo već dve, tri godine u nazad da smo u stanju da čuvamo odnos evra i dinara, treba razmisliti o stimulaciji privatnog kapitala koja ne ide samo ka tome da država ga nešto stimuliše. Vidim ovde sa 62 na 61, pa kaže Fiskalni savet, bilo bi bolje da smo sišli na 58 u doprinosima. Nije suština u tome. Dajte vi mogućnost da se nabavi jeftini, pa bar na srednji rok dobar kapital. Svaki dobar privrednik u Srbiji će, mali i srednji, će to znati da iskoristi. Dobro nam ide oko sektora usluga. Imamo deo oko banjskog turizma. Oko industrije će to ići malo teže, ali može u segmentu prerađivačke industrije kada su u pitanju poljoprivredni proizvodi. Mi bi tu mogli uz ove javne radove koje danas sprovodi, pre svega Vlada Republike Srbije sa svojim partnerima, neka to budu i ti istočni ugovori, oni bar hoće da daju par, i bar nemaju političke zahteve, a i kapital je po svojoj ceni vrlo primamljiv. Zašto postoji inicijativa 16 plus 1, sada je 17 plus 1, a samo će Srbija biti kritikovana. Ne vidim razloga za to. Jednu dobru stvar ste rekli gospodine ministre, koliko sam čuo, ja nisam bio nažalost, iako sam član Odbora za finansije. Kada pričamo oko ovog rasta plata, vi ste povećali učešće plata u BDP sa 9,3 na 9,5, a evropski prosek je, čini mi se negde oko 11, ili čak i više, u Francuskoj 12 i kusur. Nismo ništa loše uradili. Mi smo u stvari napravili dobru stvar. Povećaćemo unutrašnju potrošnju, a da pri tome ne poremetimo fiskalnu stabilnost, dobićemo brži obrt novca, što će samo po sebi dati neke efekte. Imaćemo bolji standard stanovništva. Možemo tako da uradimo i sledeći put, korak po korak, ne možemo da uradimo sve odjednom. Ja sam otprilike hteo da, mada mi je ostalo još minut i po, ne moramo sve da potrošimo… (Mihailo Jokić: Još jedna stvar, zlato.) Pozdravljam kupovinu zlata, pozdravljam miks koji je napravljen u smislu valuta, koji je danas mnogo čvršći i mnogo bolji nego što je bio, jer neke od hartija od vrednosti koje su se ranije ubrajale u devizne rezerve Republike Srbije nisu bile tog kvaliteta kojeg su danas. Šta hoću da kažem, neko voli da kaže od 2012. godine vlast, moje kolege više vole da govore od 2014. godine, svejedno, imamo dobre ekonomske rezultate, ako se meri tačka od koje smo počeli. Mi ovde ne govorimo o demokratiji, ovde govorimo o tome da se stvaraju uslovi da stvarno dođemo do mogućnosti da uđemo u nešto što se zove teorija rasta. Gospodine ministre, i vi i ja znamo, kada pređemo platu od 550 evra, taj odnos ponude i potražnje u stanogradnji, u investicijama i sve, u stvari će biti okidač za prvi nivo teorije rasta koji će dati odlične rezultate, ja se nadam u četiri godine, ako budemo ovakvu politiku sprovodili. Ja sam kao neko iz privrede ovde, ima nekih 70 miliona „Srbijagasa“ da znate, nismo dužni nikom ništa, zadnje tri godine imamo po 150 miliona neke ebide. Ovo je za ono što mi zovemo Turski tok, ostalo je zavarimo još cevi za 22 km, mislim da je i to neki rezultat, biće neka razvojna mogućnost, a vama hvala što ćete podržati tu vrstu. Zabranjeno mi je da tražim za tekuću likvidnost, ali za investicije nije. Čestitam Vladi Republike Srbije, personalno čestitam i ministru Siniši Malom, pre svega za rezultate za cenu kapitala i za ono što je urađeno sa bankama, sa MMF i sa Svetskom bankom, odsustvo političkih uslova i cena kapitala koji ćemo sigurno imati, barem na period od dve, tri godine i na dužu ročnost kapitala, koji ćemo nadam se dobiti kod domaćih banaka. Mislim da će to biti dovoljno, uz određenu podršku koju dodatno može da da Vlada republike svojim merama.
Zahvaljujem kolega Bajatoviću. Sada, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, određujem redovnu pauzu u trajanju od jednog sata i sa radom nastavljamo u 15.00 sati.
Poštovani poslanici, nastavljamo sa radom. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Izvolite.
Hvala, uvaženi predsedavajući. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, na početku moram gospodinu ministru da prenesem poruku Dragana Markovića Palme koji je jutros, tj. danas trebalo da bude prvi ovlašćeni ispred poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, ali zbog same procedure usvajanja dnevnog reda, koja je trajala skoro dva sata, on nije mogao da ostane duže, iz jednog prostog razloga, zato što danas u Jagodini polaže još jedan kamen temeljac. Tako da, gospodine ministre, ja ću u samom startu da vam kažem da će poslanička grupa Jedinstvene Srbije da glasa za predlog ovog budžeta i da podržimo sve ono što vi radite. Ono što je dobro, a to je da je ovaj budžet stigao na vreme. I to je za pohvalu. U nekom ranijem periodu imali smo problem da su budžeti stalno kasnili. Ono što je još za pohvalu, a to je da ste zadnje tri godine u svakom budžetu, gospodine ministre, ostvarili suficit i ja verujem da će i ovaj budžet koji je danas na dnevnom redu da bude jednak sa ovim prethodnim budžetima, bar kada je u pitanju suficit. Ono što ste planirali, a to je dobro i to je domaćinski, da se uvek planira neka lošija strategija, da se možda desi neki deficit, vi ste ga ovde iskazali, ali znajući ono što vi radite i kako vi radite, da će ovaj budžet sigurno da bude ostvaren i da ćemo i ovog puta doći do suficita. Ja se izvinjavam, gospodine ministre, ako nije problem, samo za malo pažnje. Meni je žao što gubim vreme, ali ja sam ovde došao da se obratim vama, kolege viđam svaki dan pa mogu sa njima o bilo kojoj drugoj temi. Znači, ono što ste vi naglasili i na čemu vi insistirate, to su dva cilja ovog budžeta. Prvi cilj je povećanje životnog standarda, drugi cilj je ubrzanje privrednog rasta. Ono što je vezano za prvi stub, a to je životni standard, to je svakako rast plata u javnom sektoru, to je obračun penzija po švajcarskoj metodi rasta i ono što je za svaku pohvalu, a to je da u istoriji Srbije minimalna cena rada nikad nije bila na većem nivou. Kad je u pitanju ubrzanje privrednog rasta, samo jedna od stvari koje su bitne a koja ovde dominira, to je da smo u prošlom budžetu imali iskazanih i realizovanih 220 milijardi dinara koje su planirane za infrastrukturu. U ovom budžetu ste planirali 260 milijarde. Ono što ja želim da pohvalim, zato što dolazim iz Vrnjačke banje i složiće se svi koji se nalaze na tom moravskom koridoru da je to jedna velika šansa za sve nas iz tog kraja, ali, nažalost, po pravilu, nije svaki put i uslov da taj koridor ili auto-put ili dobra infrastruktura bude dovoljna za dovođenje svakog investitora. Mi smo i pre toga imali primer u Srbiji, i u mnogim drugim zemljama, naravno, da nisu svi gradovi koji se nalaze na auto-putu jednako iskoristili svoje potencijale ili da su iskoristili taj dobar koridor. Ono što je dobar primer, to je svakako grad Jagodina, u kome je upravo zbog auto-puta i pre svega zbog dobre organizovanosti lokalne samouprave napravljena jedna od najboljih industrijskih zona u Srbiji. Kao član Odbora za finansije, imao sam priliku da slušam gospodina profesora Pavla Petrovića koji, po pravilu, takav im je posao, uvek moraju da kritikuju, ja kažem - oni nisu kritizeri, oni, ljudi, daju kritike i to su dobre kritike. Ja bih bio srećan da mi danas ovde imamo i širi blok opozicije koji bi jednako sa nama učestvovao u usvajanju ovog budžeta i davao neke kritike, ali se plašim i ako bi se stvorila neka kritična masa na ovoj desnoj strani, da bi to pre svega bili kritizeri, a ne oni koji imaju želju da se nešto dobro uradi. Ono što je profesor Petrović rekao i to je jedina zamerka koju sam ja uspeo da čujem na Odboru za finansije, a to je protivljenje povećanju plata u javnom sektoru. I sad ono kako naš narod kaže - sit gladnom ne veruje. Ono što ja znam, a to je da pored jednog broja agencija i gospoda koja predstavljaju Fiskalni savet imaju poprilično dobre lične dohotke, imaju veće nego što imate i vi ministri, i onda je lako da sa pozicije nekog lagodnijeg života kažete da nije dobro povećavati plate. Ono što vama daje za pravo da povećate plate je upravo onaj suficit o kome sam pričao, koji ste svaki put uspeli ovde da ostvarite i svakako vama na slobodu i pravo treba da se da kako će taj novac da se potroši. Ako je Vlada Republike Srbije rešila da će da poveća plate u javnom sektoru, to znači da će i kompletna potrošnja u našoj državi da se poveća. Svakako to ispred poslaničke grupe Jedinstvene Srbije želim da pohvalim. Ne treba kritikovati ni ulaganje u vojsku i u policiju. Tačno je da smo 2019. godine možda imali rekordna ulaganja. Vi ste i u ovom budžetu za 2020. godinu planirali ulaganje u vojsku i policiju značajno manje nego 2019. godine, ali, prosto, okruženje u kome živimo nas tera na takve poteze. Vi biste verovatno bili srećniji da možete kao ministar finansija u Švajcarskoj da pravite jedan skroz drugačiji budžet, gde bi sva ova sredstva bila slobodnija da ih upotrebite u neke druge stvari, a i ja lično kao građanin Srbije više bih voleo da umesto aviona i tenkova kupujemo traktore i kombajne, ali, nažalost, živimo u takvom okruženju da pored jake ekonomije morate da imate i jaku odbranu, da biste imali neku svoju nezavisnost. Srbija se upravo opredelila da ide jednom takvom stazom, da nismo hteli da podržimo ni leve, ni desne, ni one napred, ni one pozadi, hteli smo da sačuvamo neko svoje dostojanstvo i mislim da je država u tome uspela. Intencija je da se investira u ekologiju. To ste i vi juče potencirali i to može da se vidi u ovom budžetu. Ono što je pohvalno je to da će u narednom periodu lokalne samouprave i gradovi imati zadatak da se skoncentrišu na deponije, da se skoncentrišu na komunalni otpad, na kanalizacije, kolektore za prečišćavanje voda. Ulaganje u infrastrukturu i ulaganje u fabrike je svakako najbolje ulaganje. Zašto? Zato što ulaganje upravo u takve stvari vrlo brzo vraća novac u budžet. Ono što je dobro i čime Srbija može da se pohvali, a to je da po glavi stanovnika imamo najveći broj investitora. Zašto je to tako? Iz tri prosta razloga. Prvi je sigurnost koju strani investitori osećaju kad dođu u Srbiju. Drugi je politička stabilnost. Ovde mogu da kažem i da je to prvo i da je osnov svega. Znači, politička stabilnost je upravo ono što investitorima daje slobodu da investiraju u Srbiju, a ne u neke druge države u okruženju i, svakako, stabilnost dinara. Mi imamo i dnevno-političke pritiske opozicije. Konkretno i sada, kada pričamo o budžetu, uvek su tu oni koji mogu da kritikuju, ali, nažalost, i ti poeni kada je politika u pitanju ne mogu da se dobiju kritikama i pretnjama. Morate da uradite nešto, morate da pokažete neka dela čime možete da se pohvalite, pa možda i da neki broj birača ubedite da vama daju podršku. Ono što je činjenica, da svi oni koji su bili do sada na vlasti, a ima ih puno u redovima opozicije, ne mogu da se pohvale sa nekim delima. Ja koji stalno putujem na relaciji Vrnjačka banja - Beograd, iskreno da vam kažem, nisam video i ne pamtim ni neko drvo koje su zasadili u periodu dok su oni vršili vlast. Standard u ovoj državi se svakako popravlja. Sve manje ljudi odlazi iz Srbije. Ako pričamo o fluktacijama stanovništva, ne postoji evropska zemlja ili bilo koja zemlja na svetu gde nećete tu fluktaciju da primenite. Ljudi idu za boljim ličnim dohotkom, za nekim možda lagodnijim ili boljim životom. Ono što je Vlada Republike Srbije uradila, to nije moglo da se uradi preko noći, a to je upravo da se taj standard u Srbiji svakim danom popravlja. I to je razlog zašto sve manji broj ljudi odlazi iz Srbije. Imali smo priliku ovih dana da slušamo kako se napada Vlada i kako se napada i predsednik Vučić, zato što je potpisan mini šengen sa Makedonijom i Albanijom. E, ljudi, pa mi Albaniju doživljavamo, možda s pravom, ali dugi niz godina, kao nekog ko možda nama ne misli najbolje, neću da kažem kao neprijatelja. Zamislite, kad jedna takva Albanija pruži ruku Srbiji i potpiše jedan ovakav mini Šengen, jedan sporazum u kome ćemo svakako da imamo lakše kretanje ljudi, robe, gde će kompletna privreda u ovom delu Balkana da ima korist. To treba da bude jasna poruka koju Srbija šalje i to treba da bude poruka koju ćemo u budućnosti svima da šaljemo, a to je poruka mira i jedna ispružena ruka ka svima. Ako treba da izdvojim neke stavke u ovom budžetu, ja ću svakako, kao i više puta do sada, da izdvojim poljoprivredu, zato što sam ubeđen da je poljoprivreda vrlo slabo iskorišćen resurs koji stoji na raspolaganju ovoj našoj državi. Možda je ove godine u samoj, hajde da kažem, preraspodeli, što može u tabeli i da se vidi, jedan deo sredstva manje opredeljen u poljoprivredi, ali ovo što ste rasporedili ste dobro skoncentrisali i to je pohvalno. Znači, u svakom slučaju, poljoprivreda bez subvencija ne može da funkcioniše. To je svuda u svetu tako i to će biti i kod nas. Glavni zadatak ministra poljoprivrede, danas sam ga video ovde, ali i svih vas koji se nalazite u Vladi je kako da zadržimo mlade ljude na selu, jer selo bez mladih ljudi definitivno ne može da funkcioniše. Juče sam imao priliku da u Jagodini na jednom skupu koji je imao preko 5.000 ljudi slušam izveštaj predsednika moje stranke Dragana Markovića Palme, koji je, između ostalog, nabrojao metode kojima su oni uspeli da zadrže mlade ljude na selu. Znači, kod njih poljoprivredni proizvođači ne plaćaju tezge na pijaci. Kod njih poljoprivredni proizvođači za svaki podignuti kredit ne plaćaju kamatu. Njihovo je samo da u trenutku vrate glavnicu, a lokalna samouprava plaća kamate takvih poljoprivrednih kredita. Tamo su i stočari na poklon od lokalne samouprave dobijali junice sa odličnom genetikom i onda se neko smeje i kaže – e, ljudi, o čemu vi pričate? To je tema o kojoj treba da se priča. Mi ne možemo možda svakom ko živi u gradu, u nekoj drugoj sredini da kažemo koliko to ljudima koji žive na selu znači, ali verujte mi, to je upravo taj neki izvor opstanka tih ljudi na selu. Poljoprivrednike su besplatno vodili po svim mogućim sajmovima da upoznaju i da uporede svoje iskustvo sa kolegama koji se bave poljoprivredom u nekim drugim zemljama. Danas ovde uglavnom pričam afirmativno. Hoću da naglasim samo jednu stvar koja može da služi i za kritiku. Evo, neću da kažem ni o kojoj lokalnoj samoupravi se radi, ali jednostavno ako vam neko da poverenje da vodite određenu opštinu ili grad i da vam određena sredstva sa kojima se raspolaže, a ta sredstva su upravo namenjena za ovakve stvari o kojima sam pričao, i dalje pričam o poljoprivredi, pričam o bespovratnim sredstvima, vi morate da se potrudite kao lokalna samouprava da upravo one ljude koji žive na selu, a nisu dovoljno ni obrazovani, ni edukovani da mogu da pristupe bilo kakvim zadrugama, obučite i naučite kako mogu da iskoriste ta sredstva i da uzmu bespovratna sredstva upravo za sebe. Dešava se da se pojavi jedan čovek, da se pojavi jedna zadruga koja apsolutni iznos uzme samo za sebe. Ali danas, rekao sam, neću da kritikujem, danas hoću da hvalim, jer ovaj budžet je pre svega nešto što treba da se hvali. Gospodine ministre, priča o svakom napretku i o razvoju jedne države se završava i počinje uvek na prirodnom priraštaju, to je ono što nam možda fali i na šta bi trebali u narednom periodu da obratimo pažnju, a to je borba protiv bele kuge. U budžetu sam video da ste vi značajna sredstva planirali za socijalna davanja, ali svakako merilo za to da li je borba protiv bele kuge uspešna ili nije su rezultati koje možemo da imamo na kraju svake godine, a to je koliko se dece više rodilo. Opet kao dobar primer moram da navedem Jagodinu, zato što se u Jagodini u kontinuitetu zadnjih niz godina svake godine dva odeljenja đaka prvaka više upiše u školu. Mi imamo problem da veliki broj prosvetnih radnika ostaje bez posla upravo zato što je dece sve manje, ali ako uzmete jedan dobar recept, evo, kao što sam pričao za poljoprivredu, ja ovde imam želju sa ove govornice, pretpostavljam da bi ona za to trebalo i da služi, da ovde delimo dobre ideje, da pozitivno isprovociramo jedni druge, prenesem tu poruku kako bi trebalo da se radi, a to je upravo taj rezultat, da se više dece rađa. Znači, Jagodina je uspela da jednim kontinuiranim radom i borbom protiv bele kuge, a to je pre svega podsticajnim sredstvima za rađanje dece, veliki broj roditelja osnaži da se upuste da imaju višečlane porodice. To bi trebalo da bude zadatak svih ljudi koji se bave politikom u ovoj državi. Mi problem Kosova koji je evidentno ovde prisutan, ali svakog dana taj problem je sve manji jer je, evo, već 17 zemalja povuklo priznanje samozvano nezavisnog Kosova. To je dokaz da Aleksandar Vučić i Ivica Dačić kad je u pitanju spoljna politika rade jedan odličan posao i ako nastave ovim tempom, vrlo brzo će taj broj zemalja preći u našu korist. Mi da smo se, ne mi sada u ovoj Vladi, ne vi lično, ne možda ni zadnje dve vlade, nego 10, 15 vlada unazad, bavili borbom protiv bele kuge na pravi način, mi ne bismo sigurno došli u situaciju da na Kosovu imamo problem kakav imamo. Ali, u svakom slučaju, ono što je evidentno, a vidi se i u ovom budžetu, vi ste o tome počeli da vodite računa. Zato, gospodine ministre, u ime poslaničke grupe Jedinstvene Srbije, čestitam na budžetu koji ste stavili kao zadatak svima nama za 2020. godinu i čestitam vam na realizacijama, a to nije stvar, svih budžeta koji su uspešno i sa suficitom prihvaćeni od ove Skupštine. Hvala vam.
Hvala, kolega Vujiću. Sada reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite, gospodine Mali.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, nisam imao priliku da vam se danas obratim, ali moram da iskoristim priliku. Dobio sam jedno pismo od Dragana Đilasa u kome objašnjava i kritikuje na neki način ekonomsku politiku Vlade Republike Srbije, pa rekoh da vam se obratim i da vas još jedanput podsetim ko je Dragan Đilas i o kakvoj se neznalici radi, kad su postulati ekonomske politike u pitanju. Dragan Đilas, samo da vas podsetim, čovek koji je bio u vlasti u prethodnom periodu, za vreme njegovog mandata i kao gradonačelnika, njegove privatne firme su zaradile i prihodovale ukupno 619 miliona evra, a samo neto dobit u tim firmama, dakle, dobit koju je on prikazao je bila 105 miliona evra. Dragan Đilas koji je ostavio rekordni u istoriji deficit u gradu Beogradu, skoro 20% i ukupne dugove od 1,2 milijarde evra. Dakle, dug Beograda koji je rastao, dok je profit u njegovim privatnim kompanijama rastao. Dragan Đilas koji je zadužio i sopstvenu stranku. Ako se sećate, on je otkupio dug DS od 49 miliona dinara za 38 miliona dinara, a onda je, verovali ili ne, uz kamatnu stopu od 18%, dakle, kao onaj poslednji lihvar, zadužio tu stranku i naplaćivao taj novac i time je doveo do situacije u kojoj se ta stranka i danas nalazi. Dragan Đilas čiji drugi čovek stranke Marko Bastać stavlja kesu na glavu svojim venčanim kumovima, i to zbog svađe oko para koje su ukrali od prodavača kokica, od nelegalne gradnje na Starom gradu, od onih ljudi koji pošteno rade svoj posao i koji pokušavaju da zarade hleb za svoje porodice. E, to je Dragan Đilas. A sada da se vratim na to pismo koje sam dobio od njega, pa ću stavku po stavku da vas obavestim oko toga šta je on rekao i kako ne razume, ali apsolutno ništa ne razume, kada je ekonomija u pitanju, osim onoga što se odnosi na njegov privatni interes i njegov privatni džep. Dakle, kaže Dragan Đilas da Siniša Mali falsifikuje javne podatke kada kaže da se ne zadužujemo, a na sajtu njegovog ministarstva piše da smo se od početka ove godine zadužili za dodatnih milijardu evra. Gospodine Đilas, dodatnih milijardu evra je obveznica koju smo emitovali kako bismo vratili vaše stare dugove, skupe dugove iz 2011. godine. Time ni na koji način nismo podigli nivo javnog duga, zato što vraćamo stare dugove, u neto iznosu smo na istom, ali je razlika u kamatnoj stopi, u visini zaduživanja. Vaša je bila 7,25%, a naša je 1,6%, pet puta bolje ili pet puta povoljnije za budžet i za građane Republike Srbije. Mi smo time uštedeli 4,4 milijarde dinara samo na kamatama, tako što smo refinansirali vaše skupe dugove iz 2011. godine sa povoljnijim kreditima koji su upravo potvrda dobre ekonomske pozicije naše zemlje. Dakle, neznanje broj jedan, laž broj jedan upravo demantovana. Idemo dalje, kaže, kako je moguće da se hvalite da smo smanjili javni dug i da ne uzimamo skupe kredite. Hajmo ponovo, sada ću lepo da iskoristim priliku, pa da prođemo kroz javni dug i kako se kretao javni dug u poslednjih desetak godina. Javni dug kreće da raste, dame i gospodo od 2008. godine. Sećate se neodgovornih izjava tadašnje vlasti, svetska kriza je za nas šansa, nije važno što ceo svet smatra da nije, i tada javni dug sa 8,7 milijardi dinara raste na 31. decembar 2012. godine, na 17,7 milijardi dinara, a na kraju 2018. godine je 23 milijarde 0,14 miliona dinara. Kaže, Dragan Đilas, smanjili ste, odnosno zašto se hvalite da ste smanjili javni dug. Pa, gospodine Đilas, zato što smo smanjili javni dug. Ako pogledate učešće javnog duga u BDP, sada je na nivou od 51,3%, bilo je 2013. i 2014. godine, i do 50%. Onda ćete vi reći, pa da, ali vi ste tada bili na vlasti. Jeste, gospodine Đilas, ali zaboravljate zašto raste javni dug i šta je uzrok porastu javnog duga. Onda ću da vam pročitam deficite u budžetu koje ste vi ostavili od 2008. godine, minus 2,5%, 2009. minus 4,2%, 2010. minus 4,3%, 2011. minus 4,5%, 2012. minus 6,4%. To su gospodine Đilas deficiti u budžetu, veći rashodi i veći troškovi prihoda koje smo imali. Javni dug u godinama nakon toga upravo pokriva te vaše deficite. Upravo pokriva te manjkove koje ste vi napravili. Upravo pokriva taj javašluk koji ste vi napravili načinom na koji ste vodili ekonomsku politiku naše zemlje. Onda, teške mere fiskalne konsolidacije, odgovorna ekonomska politika 2014. godine, pa nadalje, dovodi do toga da javni dug kao kroz učešće u BDP, dolazi do nivoa od 70% maksimum, koji je ikada bio, i onda počinje da pada, i mi smo danas na 51,3%, u apsolutnom iznosu. Dakle, laž broj dva, neznanje Dragana Đilasa, broj dva u apsolutnom iznosu od 2015, krajem 2015. javni dug Republike Srbije 24,8 milijardi evra, 2016.godien 24,8 otprilike isto, 2017.godine 23,2 milijarde evra, 2018. godine 23 milijarde evra. Dakle, u apsolutnom iznosu taj javni dug pada, i ako nikada se više u našoj zemlji nije investiralo u nove auto-puteve, u nove tunele, u nove mostove, u nove bolnice, u nove škole. Podsetiću vas, u poslednjih pet godina preko 320 kilometara novih auto-puteva, samo smo napravili. Pored toga držimo javni dug pod kontrolom, i smanjujemo ga kroz učešće u BDP i došli smo do nivoa od 51,3%. To je ozbiljna, odgovorna ekonomska politika. Da se vratimo na kamate, prosečna kamata 2012. godine na ceo javni dug koji je bio u našoj zemlji bio je 5,29%. Prosečna kamatna stopa danas 3,27%. Jesu to, ako mogu da oduzmem dva broja, 5,29 u vreme Dragana Đilasa je sigurno više i veće, nego 3,27. To su njegovi skupi krediti koje je tada uzimao i tadašnja vlast uzimala, a mi se zadužujemo po mnogo povoljnijim uslovima. Poslednja obveznica koju smo imali pre dve nedelje 1,25%, u istoriji nikad jeftinije se Republika Srbija nije zadužila, što je potvrda odgovorne ekonomske politike i stabilnosti naših javnih finansija. Ako uzmete u obzir da javni dug u apsolutnom iznosu oko 24 milijarde evra, pa eto neka je 1% uštede na kamati, to je 240 miliona evra, gospodine Đilas. Na kraju pisma koje mi je poslao koje mi je poslao, gospodin Dragan Đilas, kaže, budžetom za 2020. godinu je predviđeno da potpišemo nove zajmove i garancije vredne 8,6 milijardi evra. Verovatno je gospodin Đilas mislio na član 3. Zakona o budžetu koji nam daje mogućnost da uzmemo neke zajmove i neke kredite u tom iznosu. Ali, gospodine Đilas, dve su stvari koje ne znate pošto se niste bavili nikada javnih finansijama način nego ste vodili računa samo o svom džepu, a to je pod broj jedan, mi ne moramo da se zadužimo za taj iznos. Zavisi ako su projekti dobri, imate i projekat metroa u Beogradu u tom iznosu. Ako su projekti dobri, mi ćemo se zadužiti ali druga stvar još važnija, čak i ako se zadužimo, gospodine Đilas, to ne podiže javni dug naše zemlje u tom iznosu, nego to zavisi od vremena otplate i iznosa kredita koji se uzima u nekom vremenskom periodu koji je nakon dana potpisivanja sporazuma o kreditu. To biste trebali da znate, ali to je laž četiri ili pet koju ste rekli ili ne znanje koje ste naravno na ovaj način iskazali. Ovo, dragi moji poslanici, ne govori ni Siniša Mali, ni bilo ko drugi, pročitaću vam samo jednu izjavu iz septembra meseca ove godine, kaže, u proteklom periodu ostvareno je značajno smanjenje učešće javnog duga u BDP-u kao i snažan privredni rast zbog čega je povećan kreditni rejting sa „BB“ na „BB plus“ sa stabilnim izgledom za dalje poboljšanje. Kaže, agencija kreditna, rejting agencija „Fič“, jedna od tri najveće na svetu, a u međuvremenu smo dobili još neke, još bolje kreditne rejting analize od kreditnih rejting agencija. Dakle, gospodine Đilas, da ne ponavljam profite koje ste ostvarili u vašim privatnim firmama za vreme dok ste bili gradonačelnik grada Beograda, da ne ponavljam način na koji ste zadužili i uništili DS, vašu stranku iz koje ste potekli. Da ne govorim o kesama koje vaši najbliži saradnici stavljaju na glavu venčanim kumovima kada se posvađaju oko mita i korupcije i para koje su uzeli ili nisu uzeli od nelegalne gradnje na Starom Gradu. Samo ću vas podsetiti, da je javni dug naše zemlje apsolutno pod kontrolom. Zaustavili smo onu negativnu, nesrećnu, zlu spiralu povećanja javnog duga koji ste vi započeli neodgovornim ponašanjem 2008. godine. Javne finansije Republike Srbije danas su na stabilnim osnovama. Potpuno smo zdravi, potpuno smo stabilni. Mi govorimo o povećanju plata i povećanju penzija na stabilnim osnovama. Govorimo o novim auto-putevima, o novim bolnicama, o digitalizaciji, o podizanju životnog standarda građana Srbije, na zdravim osnovama. Govorimo ne o deficitu budžeta koji ste vi ostavili od 6,4, 4, 3, 2, malo pre sam prošao kroz te cifre. Mi govorimo o suficitu u budžetu i o tome da imamo novca i za povećanje plata i povećanje penzija na realnim osnovama. To je razlika, gospodine Đilas između vaše i naše politike. Mi ćemo nastaviti da se bavimo ovako odgovornom politikom. Molim vas da mi pišete što više ovakvih pisama, jer mi je prijatno da na njih odgovaram na neki način, a vi nastavite da se bavite vezivanjem kesa na vaše venčane kumove, i bavite se politikom vešala i svom onom kampanjom mržnje koju imate i protiv predsednika Vučića i protiv svega što je dobro za građane Srbije. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima Mira Petrović. Izvolite.
Poštovanje predsedavajući. Poštovanje uvaženi ministri, drage koleginice i kolege poslanici, u ime poslaničke grupe PUPS, najviše ću se osvrnuti na ono što nas najviše interesuje, a to su plate i penzije, pa ću malo podsetiti i na ginezu tog rasta penzija, pre svega i tog švajcarskog modela formule za izračunavanje. Ta formula je bila na snazi od 2003. godine do 2006. godine i tada je ukinuta na zahtev Svetske banke vezano za dogovor sa MMF-om i posle toga je krenuo taj totalni sunovrat penzija i tada je PUPS reagovao i tražio 2008. godine vanredno uvećanje penzija od 10%. Mi smo na to vrlo ponosni. Mislimo da nije to bio uzrok ekonomskih problema koji su bili i tada i koji su se kasnije sve više povećavali, i na kraju krajeva, svi ti penzioneri su te penzije i zaslužili i morali smo da vodimo brigu o njihovoj egzistenciji. Posle toga, 2014. godine dolazimo ponovo do teške ekonomske situacije, gde predsednik Vučić odlučuje da se primene teške mere fiskalne konsolidacije i mi tada dajemo podršku. Sada, naravno, posle ovoliko vremena se pokazalo da smo bili u pravu i ako smo sve vreme trpeli velike udarce i od opozicije, pa i od dela vlasti, jer nismo bili ti koji su branili penzionere, navodno, po njima. Ova fiskalna konsolidacija je uradila upravo ono što smo mi od početka, od našeg formiranja 2005. godine i tražili, a to je da uđemo u mirne tokove, da penzije budu redovne, da budu stabilne, da država bude ta koja garantuje njihovu isplatu. Sada smo došli do toga. Samo ću podsetiti da i te 2008. godine i tih godina pre toga, pa sve do pronalaženja strateškog partnera za „Bor“ i „Železaru Smederevo“, što je odradio opet predsednik Vučić, nije se znalo, mnogo novca je odlazilo sa strane, mnogo novca je u tim privatizacijama nesrećnim nestalo, a da se ne zna gde su te pare završile. Ali, mi smo sada ovde gde jesmo. Imamo stabilne finansije, imamo povećanje penzija i ono što je možda pitanje koje mi iz PUPS-a vidimo iz predostrožnosti, naravno, a to je kako će funkcionisati to povećanje u skladu sa zakonom, 50% povećanja zarada ne znamo kojih. Mislim da je najbolje da se to isprecizira da kasnije ne bismo imali nesporazuma, jer ne znamo da li se to odnosi na plate u javnom sektoru, da li se odnosi na realni sektor, da li su ukupno prosečne, rast prosečnih zarada, kao što je i pitanje rasta potrošačke korpe, indeksa i to je sada pitanje na šta se odnosi. Znamo da će se statistički podaci uzimati od juna prethodne godine, unazad godinu dana, što će reći da je to godinu i po dana. Sada je pitanje – šta ćemo ako bude veći rast i potrošačke korpe i zarada i pređemo tih 10,5% koje očekuje i za koje MMF misli da su granice. Da li ćemo poštovati to što je propisao MMF, ono što MMF smatra ispravnim ili će, na kraju krajeva, država sama o tome odlučivati? Mislim da su to neke nedoumice koje bi trebalo da se razjasne pre nego što počnemo od 1. januara sa novim obračunom penzija. Imamo još neke probleme, u nagoveštaju, što bi rekli. Svi znamo da tehnologija strašno napreduje, svi znamo da samo za IT izdvajamo šest milijardi za razvoj IT, digitalizacije i doći ćemo u situaciju da se mnogo zanimanja ukine već u narednih desetak godina. Neke su procene da će 2030. godine nestati 400 miliona zanimanja, a da će se pojaviti nekih 260 novih. Sreća naša u svemu ovome je što robotika ipak ne može, nema emocije, nema mozak, pa može da radi samo neke fizičke radnje koje se ponavljaju, ali ćemo u svakom slučaju, doći u situaciju da će izvestan broj ljudi ostati bez posla i da nećemo imati realno punjenje fondova. Kako ćemo to tada da rešimo, možda je dobro da krenemo sada da razmišljamo, možda da razmišljamo u pravcu predloga koji je dao naš predsednik, Milan Krkobabić, da možda krenemo u osnivanje nekog fonda tehničko-tehnološkog razvoja, gde će se izdvajati sredstva upravo svih tih velikih kompanija koje imaju zastupljenu robotiku, da se jedan deo uplaćuje u taj fond, a da to budu sredstva kojima će se nadomesćivati nedostatak novca u fondovima, Fonda PIO, recimo. Ili, možda, nije loše da razmislimo o ovom novom zakonu o poreklu imovine koji će se pojaviti uskoro u Skupštini, o kome ćemo raspravljati. Možda bi mogli da izdvojimo i da taj deo koji se bude naplaćivao od ljudi koji ne mogu da dokažu poreklo, ne znam da li ste me pratili ministre, znači predlog je da možda fond možemo da dopunimo, da se deo sredstava koji se budu naplaćivali u vidu kako stoji preporuka, predlog je da 25% se plaća neka taksa, porez na imovinu za koju nema traga, da se recimo deo 50%, 20, to je sada na vama, vi se bavite finansijama, da se prebaci u te fondove koji će služiti za jačanje Fonda PIO upravo za sve one ljude koji ostaju bez posla zbog tog tehnološkog razvoja koji nažalost, takav kakav jeste. Kažu da 15% zanimanja nestaje godišnje. Pojavljuju se i nova, ali procentualno nije isto. Više nestaje nego što se pojavljuje. Tako da, što se nas tiče, ta formula švajcarska je zaista vrlo prihvatljiva. Mi kao partija zastupamo tezu da penzije treba da plate rast plata u javnom sektoru i to je nešto što smatramo da u budućnosti možda možemo da dostignemo, ali za to treba vremena, kao što treba vremena i za predlog koji je dao kolega predsednik poslaničke grupe radikala, gospodin Vojislav Šešelj. Možda, zbilja, u jednom trenutku da finansijska situacija i ekonomska bude toliko stabilna da postane rutina, da možda tada treba razmišljati o povratku tih nekih sredstava, koji su u jednom trenutku oduzeti penzionerima, svima onima koji su imali preko 25.000, ali to je zaista procena koju će morati da radi Vlada, koju će morati da radi Ministarstvo finansija, pogotovo. Ono što bih volela sada i gde ne mogu da propustim priliku da kažem je kao neko ko vodi javno preduzeće „Pošta“ Srbije, da se mi radujemo konačnom ukidanju zabrane, odnosno uredbe o smanjenju zarada i molila bih da nekako, ministre, meni je ovo jako važno, zato što mene sada gleda 15.000 ljudi zaposlenih u „Pošti“ Srbije. Svih ovih godina, od 2014. godine od kako važi uredba o smanjenju zarada, uvek smo poslovali sa dobitkom. Ja sam juče bila zatečena slušajući gospodina Pavla Petrovića kada je komentarisao budžet sve sa pohvalama, naravno, kada je rekao da je prosečna zarada u EPS-u skoro 100.000, da se očekuje da bude. Znači, u „Pošti“ Srbije, znate kako su poslovali prvih devet meseci ove godine, znači, u „Pošti“ Srbije, koja godinama posluje sa dobiti, koja svake godine u budžet uplaćuje, mi dinar jedan nemamo duga, mi dinar jedan ne dobijamo iz budžeta Republike Srbije, mi imamo 10.000 manju prosečnu zaradu od proseka u Republici Srbiji. Zaista mislim da nešto moramo da uradimo. Mi ne tražimo da dobijemo 20, 30% veće zarade, ali da pokušamo da nas pustite da malo povećamo tim ljudima. Znate kako, tehnologija je sjajna. Tehnologija vam omogućava da sedite kod kuće, da naručujete sve, ali neko mora da vam to donese. Vi morate da imate dostavljača, vi morate da imate vozače koji će da dođu kući da vam donesu sve to što ste poručili. Ti ljudi moraju da budu plaćeni. Vremena se menjaju. Mi sada imamo situaciju da ne možemo da procenimo koliko ih treba platiti da bi ih zadržali. Sada imate situaciju zaista, za mene, vrlo iznenađujući, da imamo Sajam zapošljavanja kod nas koji organizuju Slovenci, koji nam uzimaju vozače i nude im plate od 1.000 evra. Pri tom je to meni nezamislivo da smo dozvolili, ali smo dozvolili. Sa druge strane, bez njih ne možete a IT-ivci nam odlaze, niti možemo da njima toliko povećamo, jer u javnom sektoru, kod nas u „Pošti“ Srbije, IT-ivci imaju platu 70.000. Pri tom moram da podsetim, znači ono što niko nikada neće da kaže nigde javno – sve što se radi vezano za elektronsku upravu rade zaposleni, odnosno IT-evci „Pošte“ Srbije i „Halo bebu“ smo mi radili i matične knjige smo mi radili i državljanstvo smo mi radili i dostavu i primanje zahteva za zdravstvene knjižice. Znači, Pošta Srbije je zaista jedno veliko, dobro i javno preduzeće, koje sledeće godine slavi 180 godina postojanja, što je zaista za svaki respekt. Mislim mi smo sada svi u cajtnotu i mi pravimo naš budžet, ali mislim da bi morali da imate malo više razumevanja za Poštu Srbije, kao preduzeće koje zaista daje izvanredne rezultate, a pri tome se malo osećamo kao 13 prase, da kažem ne voljeno dete. Toliko o zaradama. Mi ćemo, iz PUPS-a, naravno moje kolege će govoriti podrobnije o pojedinim delovima budžeta. Mi smo, naravno zadovoljni. Prvo smo zadovoljni situacijom u kojoj se država nalazi, jer ovaj budžet sada je u stvari projekcija onoga što smo radili. I da nismo radili tako kako jesmo, i da svi zajedno nismo podmetnuli leđa tamo gde treba ne bi smo mogli da imamo, ni ovakav budžet, na koji zbilja sada treba da budemo ponosni. Poslanička grupa PUPS-a će naravno podržati, tako da biće još razgovora, ali toliko od mene.
Hvala, gospođo Petrović. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Stevanović. Izvolite, gospodine Stevanoviću.
Uvaženi potpredsedniče, članovi Vlade, dame i gospodo, poslanička grupa SMS će u ovom delu izlaganja istaći stvari oko kojih mi imamo skepse u vezi budžeta, duboko verujući da svakome ko se bavi politikom mnogo više koriste dobre kritike od pohvala. Budžet ima neke stvari koje su ne sporno uredu, deficit je vrlo mali, uravnotežen, ponešto je povećana i transparentnost, ali može to kud i kamo, da bude bolje i tako dalje. Međutim, ono što je suština politike, barem kako je mi vidimo, a ja sam siguran da je tako vide svi oni koji žele maksimalno dobro svojoj zemlji je da ne treba biti zadovoljan malim stvarima, nego treba težiti ka velikim delima. Jedna od stvari koja nama ovde bode oči je da je budžet i dalje nekako više usmeren na to, na jedno zadovoljstvo, postignutom stabilizacijom i sada u jednoj određenoj meri trošenjem efekata koji su nastali stabilizacijom i relativno solidnim stopama rasta, nego što je usmeren na to da se izvedu one najdublje lepe strukturne reforme, i ako nije sve sadržano u budžetu da budem precizan, koje bi podstakle dugoročni održivi rast privatnog sektora. Kada je naša stranka i poslanička grupa analizirala Predlog budžeta, primetili smo neke stvari sabirajući vrlo pažljivo i analitički određena konta, a to je da budžet suštinski nije pravedan prema privatnom sektoru. Kada posmatramo ukupno oslobođenja koja mi, naravno, podržavamo, jer 1% manje na plate je dobro, ali bilo bi bolje da je više i kada saberemo sve te efekte, neto pozitivni efekti za privatni sektor su gotovo 3,5 puta manji, nego ukupni efekti koje će dobiti javni sektor kroz povećanje plata i kroz još neke druge delove koji se tiču budžeta Republike Srbije. Ono što ostaje veliki problem upravo u našem budžetu je i uopšte u našoj ekonomskoj politici je što ne uspeva podstaći privatni sektor na investicije, iako državni sektor investira i sada se može reći da investira na nivou koji je uporediv sa zemljama EU, nego, nažalost kažem, privatni sektor i dalje kaska. Suštinski to jeste problem koji se može otkloniti jedino otresitim strukturnim reformama, posvećenom radu na smanjivanju poreza, ali i na unapređenju ukupnog poslovnog okruženja u Srbiji. Mi to često ponavljamo, ponekad i kao papagaji, politika jeste takva da vrlo često ponavljate iste stvari, ali ono što ostaje kao zamerka je - zašto se ne ide na brže smanjenje poreskih nameta kada već imamo solidne stope rasta, jer daleko je to teže raditi u vremenima, ako se konjuktura promeni, kada stope rasta nužno mogu biti i niže. To jeste put kako da sa ovih 3,5% - 4%, oko koji sada govorimo, što je nesporno bolje, nego u nekim ranijim vremenima o kojima je sada ministar govorio dosta iscrpno. Ali opet kažem, nismo za to da imamo male ambicije, da budemo bolji od nečega što je bilo loše, nego da gradimo Srbiju koja će biti superiorno dobra u svemu i to jeste jedna velika ambicija za koju se vredi boriti. Još jedno od pitanja koje se nama nesporno javlja, nismo svesni da ljudi u javnom sektoru su vrlo često loše plaćeni, a da nama trebaju pameti, sposobni i plaćeni ljudi u javnom sektoru. Ono što ostaje sporno je to što mi u pravnom sektoru nemamo mogućnost da dobro nagradimo one koji dobro rade, a da ne nagradimo one koje, u stvari, tamo ne rade ništa ili rade vrlo malo. Na tome se radi u manjoj meri, u pojedinim delovima države, ali na ukupnom nivou suštinski imamo problem da odvojimo dobre performanse od loših performansi, a posebno da to izvedemo na jedan način koji će biti potpuno transparentan i vidljiv. I danas se neki ljudi koji rade u javnom sektoru nagrađuju kroz učešće na projektima, kroz učešće u nekim komisijama i slično. Meni je to potpuno razumljivo, jer ne možete očekivati da neko ko je vrhunski profesionalac radi u ministarstvu za 50.000 ili 60.000 dinara i da bude posvećen. To je prilično jasno. Međutim, ono što nama ostaje kao priča i da i dalje imamo javni sektor u kome istovremeno imamo i višak i manjak zaposlenih, u kome imamo ljude koji su potplaćeni i ljude koji su istovremeno preplaćeni. Ono što jeste pitanje za svaki naredni budžet jeste kako napraviti javni sektor koji odgovara potrebama i koji liči na prakse koje postoje u privatnom sektoru. Jedna stvar koju ćemo mi pohvaliti je što su subvencije konačno smanjene za 5%, barem kada je reč o subvencijama koje idu za podsticanje stranih direktnih investicija. U Srbiji, u poslednje vreme, jako mnogo volimo višegradsku grupu. U stvari, u pitanju su zemlje koje razumeju naše evrointegracione aspiracije i ja onda baš volim da citiram Klausa, koji je za sada najprominentnija ličnost koja je višegradska grupa ikada iznedrila. Klaus je vrlo često govorio da su strane direktne investicije bitne, ali da nije u redu bilo kome davati bolji tretman nego domaćim investitorima i da je najbolja investicija to da napravimo Srbiju koja će biti dobra za biznis svima, a da jedine subvencije u nekom srednjem roku, pošto kako bi rekli ljudi - ne možete državu da okrenete 180 stepeni, ali je možete postepeno okretati, budu subvencije u poljoprivredi, jer u našoj budućoj kući evropskoj, to neće biti moguće da se izbegne, upravo jer bi to bila nelojalna konkurencija našoj domaćoj privredi. S te strane, jedan dobar plan smanjenja subvencija, u suštini bi imao dvostruki efekat. S prve strane, em bi uštedeli u budžetu neke svote koje trenutno idu i u neke neefikasne sisteme, idu i u socijalne politike, ljudi ne razlikuju baš dobro različite vrste subvencija, ali smanjenje subvencija uz iste strane direktne investicije bi bila jedna fantastična mera uspeha reformi u Republici Srbiji. Teško da bi bilo boljeg merila uspešnosti reformi nego što je smanjenje subvencija, a istovremeno zadržavanje stranih direktnih investicija. Još jedna stvar koja je nama u SMS donekle bola oči, govorimo mnogo o stranim direktnim investicijama, rezultati u privlačenju su nesporni, ali mi bi voleli za rad toga da budemo uvek oprezni i da razmišljamo šta se može desiti danas, za pet, za deset godina, jer današnji problem Srbije je što vrlo malo ljudi može da zamisli kako izgleda Srbija za 20 godina, a takođe ni veliki broj političkih partija pati od nedostatka takve vizija. Dakle, ono što je naše pitanje – kakav je neto saldo tokova kapitala, odnosno koliko kapitala ide iz Srbije, a koliko kapitala dolazi? Ono što neki predviđaju jeste da ako želite privući kapital da dolazi i da ostane, morate mu omogućiti da ide. S te strane, ono što jeste bitno to je da govorimo o neto saldu, jer to je ono što mi suštinski dobijamo i da razmišljamo kako da taj neto saldo povećavamo. Opet ako budemo povećavali neto saldo znači će da smo privukli investicije koje stvaraju veliku dodatnu vrednost za građane Srbije, jer ako hoćemo da sprovedemo digitalizaciju, o kojoj ste jako mnogo govorili kao Vlada Republike Srbije, neophodno je da kreiramo mesta velike dodate vrednosti. Iz tog razloga smo se još malo zabrinuli. Evo, baš kad se dotičemo pitanja grana koje stvaraju veliku dodatu vrednost, hvalimo se i treba da se hvalimo time kako je razvijen IT sektor. Svako treba i svako bi se hvalio razvojem IT industrije kakav se desio u Srbiji. Ono što nama ostaje kao zabrinutost je da te samostalnosti ne dovedu do toga da mi i ono malo što naplatimo izgubimo, umesto da rađe idemo u pravcu koraka koji bi privukli domaće kompanije i domaća fizička lica koja pružaju usluge drugim kompanijama da osnuju d.o.o. u Srbiji i u potpunosti plaćaju poreze. Dakle, da ih privučemo da rade ono što je dobro za Srbiju, a ne da ih kroz te samostalnosti isleđujemo i da možda nekima od njih pošaljemo poruku da urade ono što je krajnje jednostavno, a to je da registruju svoj biznis bilo gde u svetu i da ga nastavi i dalje obavljati iz fotelje u Srbiji. Bojim se da taj test samostalnosti može imati prilične štete kada je reč o razvoju IT sektora u Srbiji i da dobro razmislimo da li nam treba sekira za IT sektor ili trebamo da pustimo jedan divan set mera koji će motivisati naše IT kompanije i strane IT kompanije da zaista budu hedkvoterovani u Srbiji, da ovde imaju sedišta i ovde plaćaju poreze i mislimo da bi to bilo kud i kamo bolje za izgradnju jedne Srbije i za stvaranje vizije Srbije zasnovane na IT, na znanju, na stvaranju velike dodate vrednosti Srbiji, pobednika globalnoj Srbiji. Ja neću 20 minuta koristiti, jer ćemo prepoloviti naše vreme i još jedan od mojih kolega će govoriti kada se završi lista pojedinačna, ali za kraj hoću da kažem još neke stvari. Ako se danas lomimo između 3,5% i 4%, ono što je ključ, ako želimo ići na 5% je težak ključ, izuzetno težak, ali je ključ koji je nauk svih zemalja koji su se transformisale i on kaže da je za uspeh jedne zemlje bitna poreska politika. Manji porezi su dobri za biznis. Otkrivamo toplu vodu, ali nekad zaboravljamo to. Jako je bitno rasteretiti privredu, ali od svega na dugi rok bitnije je da se u jednoj zemlji poštuju vlasnička prava, da se radi na vladavini prava, nepovredivosti ugovora. Ako te tri stvari unapredimo u Srbiji u roku koji verovatno ne može biti kratak, ali može biti srednji rok, mi ćemo održivo preći sa 4% na 5% i postaviti osnove da nam investicije dolaze bez subvencija, da nam investicije ostaju, jer nema straha kad su te tri stvari ispunjene u jednoj zemlji i da imamo mogućnost da dugoročno rastemo po 4% ili 5% i to jeste ključ o kome ćemo mnogo govoriti u godinama koje slede. Nije to samo portfelj. Ispalo je da imamo samo dva ministra. Jedan ministar je tu mnogo, kako da kažem, ne zameram, o socijalnoj politici će jedna druga moja koleginica mnogo više govoriti i mislim da će u ovom drugom ministru biti malo neugodnije, nego ministru finansija, ali sad šta je tu je. Konačno, još jedna stvar koja je bitna, ako želimo graditi ekonomiju znanja, ako želimo ići preko 5%, sa sadašnjim obrazovnim sistemom neće biti moguće. On će zahtevati jako duboke reforme koje će biti kontinuirane u godinama koje dolaze. Dakle, potrebno je baš ono što se govori u javnom sektoru, naći načina ne samo da se povećaju plate, nego da se vrednuje učinci onih koji uče one koji su budućnost grana sa visokom dodatom vrednošću u Srbiji za pet, 10 ili 15 godina. Dakle, da bismo dugoročno i održivo rasli, pored svetog trojstva nepovredivosti vlasničkih prava, vladavine prava, nepovredivosti ugovora, potrebna nam je drugačije obrazovanje, mnogo više preduzetnički orijentisano, potrebna nam je politika koja stvara samo pouzdani privatni sektor koji dominantno investira u Srbiji, ja se nadam tuđe pare, jer Leveridž je čudo koje menja jednu zemlju i naravno potrebno je da istraje na digitalizaciji i da nikada ne dođemo u sumnju kada se donose neki zakoni koji su čudno skrojeni, da šaljemo poruke da digitalizacija i inovacije nisu u redu. Zahvaljujem na pažnji.
Hvala, gospodine Stevanoviću. Sada reč ima ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, gospodine Stevanoviću, hvala vam puno na vašem izlaganju. Mi smo i tokom sednice Odbora za finansije imali veoma konstruktivan dijalog i razgovarali o puno tema koje se upravo tiču ekonomske politike Vlade Republike Srbije i načina na koji se ona sprovodi, pogotovo kroz budžet za 2020. godinu. Na dve stvari bih se samo osvrnuo koje su mi privukle pažnju u vašem izlaganju. Prva stvar je vezana za stopu rasta. Ja delim vaše mišljenje. Nama je najveći izazov, najveća obaveza, najveća odgovornost u ovom trenutku način na koji ćemo da nastaviti da rastemo ili da ubrzamo svoj rast. Dakle, nekoliko godina fiskalne konsolidacije, kada imate konsolidovane vaše javne finansije i kada ste zdravi po tom pitanju, ono što želite je da rastete brže i bolje. Smatram da je ovaj budžet skrojen tako da vam daje balans i ravnotežu između podizanja životnog standarda građana Srbije. Dakle, mi moramo jednostavno da podižemo plate i penzije. Na kraju krajeva, i kroz podizanje plata i penzija utičete na ličnu potrošnju, što pak doprinosi podizanju i rastu BDP. S druge strane, intenziviramo te javne investicije. Dobro je što smo izgradili preko 320 kilometara novih autoputeva u proteklih pet godina. Hoćemo još, da Srbija bude isprepletana novim autoputeva. To znači i da smo atraktivniji i da imamo bolju infrastrukturu, a na kraju da imamo i više investicija, novih industrijskih parkova, nove fabrike, manje nezaposlenih. To daje jedan veliki optimizam, pogotovo mladima, jer kada govorite o našoj ekonomskoj politici, veoma je važno da se nađe pravi način, da mladi svoj san, svoj srpski san ostvare ovde, a ne po nekim Australijama, Kanadama ili ne znam gde, da dođu do posla lakše, da se pre toga na pravi način obrazuju da mogu da dođu do visine plata koja im daje mogućnost i da zasnuju porodicu i da, na kraju krajeva, i promene posao u nekom drugom trenutku. Naravno, to dualno obrazovanje koje smo započeli mnogo je pomoglo i mnogo pomaže da oni koji završavaju srednje škole već imaju neke veštine koje su im neophodne da krenu odmah da rade. Na tome ćemo insistirati. Videli ste u budžetu novac za novih deset hiljada učionica koje će biti digitalne. Dakle, investiramo u to, investiramo u naučno-tehnološke parkove. Mi ćemo, i to je druga stvar koju sam hteo da kažem, ali neću mnogo vremena da trošim, imaćemo vremena za to… Dakle, naredno zasedanje Skupštine, pošto ovde imamo samo raspravu o budžetu, je set poreskih zakona koji prate Zakon o budžetu, gde smo se, koliko god nam je to fiskalni prostor omogućio, usmerili na to da smanjimo obaveze koje imamo kao koje su opterećenje na plate. Dakle, da smanjujemo i dalje poreze i doprinose i za 1%, što je 13,1 milijarda dinara, država je rešila za 2020. godinu da te doprinose i poreze smanjuje. Podsetiću vas da su prošle godine bila opterećenja 63%, ove godine 62% u odnosu na neto platu, sledeće godine 61%. Dakle, to je jasan signal i jasno opredeljenje Vlade Republike Srbije da idemo tim putem u godinama koje dolaze. Imate u novim zakonima o porezu na dohodak takođe velika oslobađanja od plaćanja poreza za novozaposlene, pogotovo za mlade, čak i do 70% u prvog godini zapošljavanja i videćemo kako će te mere da se prime. Ukoliko je to dobro i ukoliko vidimo da te mere imaju efekat, pa mi ćemo uraditi još više kako bi još više i mladih i starih na kraju došlo do posla. Mene ohrabruju ti makroekonomski podaci koji govore u prilog tome da nam stopa nezaposlenosti ide dole. Ja imam kod sebe podatke, to možemo i u diskusiji da prođemo oko toga koliko se godišnje otvori novih radnih mesta i zaposli novih ljudi u Srbiji, što su takođe dobri podaci. Znači, na dobrom smo putu. E sad, ne možete sve u istoj godini, ne možete sve odmah. Ono što je još važnije, mora da postoji neki prirodan sled aktivnosti. Kada smo govorili o visokim deficitima, visokom javnom dugu, visokoj stopi nezaposlenosti, 2012. i 2013. godine išli smo u proces konsolidacije. Sada je druga situacija. Sa završetkom tog procesa, kada govorimo o povećanju plata i povećanju penzija, o nikada većim kapitalnim investicijama, o novim putevima, novim školama, novim bolnicama, kliničkim centrima itd, treba biti pametan i svi zajedno koji smo ovde da nađemo pravu ravnotežu podsticanja stope rasta, koje su to industrije, koje su to privredne grane i s druge strane, podizanje životnog standarda građana Srbije, ne samo zbog odlaska ljudi iz Srbije, nego jednostavno što je to naša politika da što pre građani Srbije, naši najstariji sugrađani, takođe, imaju što više plate i više penzije. Hvala puno i nadam se da ćemo imati veoma konstruktivan dijalog i u nastavku ove sednice.
Hvala, ministre. Pravo na repliku, Aleksandar Stevanović. Izvolite.
Ja ću još samo par napomena kojima ste me sad inspirisali u odgovoru, dakle, postoji još jedna oblast koju nismo dovoljno zagrebali, a zovu se javna preduzeća. Mi u Srbiji i dalje imamo autonomije neefikasnosti i možemo mnogo graditi privatnog sektora koji imamo najveće javno preduzeće koje raspe 25% onoga što proizvedemo. To jeste jedno od ključnih pitanja ako hoćemo da gurnemo stopu rasta i to će zahtevati hrabrost i posvećenost i slanje jasne poruke da je bolja karijera u privatnom sektoru nego u javnom sektoru, ili barem da je jednako dobra, jer za i sličan trud dobijate jednake rezultate, a za prihvatanje malo većeg rizika proći ćete bolje ako ste u privatnom sektoru. Suština toga je da se izgradi struktura u kojoj će karijera u privatnom sektoru biti poželjni karijerni izbor, ne za većinu, sad ja to ne verujem da će biti slučaj u Srbiji, ali barem za jednu pristojnu manjinu od 40% ljudi, jer u ovom trenutku u Srbiji ne više od 20% onih koji završavaju fakultete ističu da je karijera u privatnom sektoru primarni izbor i to jeste suštinski problem koji će postojati i zato je bitno praviti uslove smanjenja poreza i kreirati dobar okvir za otvaranje sopstvenih biznisa i za karijeru menadžera ili zaposlenika u privatnim kompanijama. To je ono što će nam presudno oblikovati budućnost Srbije u godinama koje dolaze.
Hvala, gospodine Stevanoviću. Reč ima ministar, gospodin Siniša Mali. Izvolite.
Hvala. Uvaženi poslanici, važnu temu ste pokrenuli i o tome ćemo, nadam se, imati priliku da razgovaramo u danima koji dolaze, ali hoću jednu kratku napomenu oko javnih preduzeća. Mnogo toga je već urađeno u proteklom periodu i to na dva načina. Prvi, što imate veliki broj preduzeća koja su crpela novac iz budžeta, koja su bila, u neku ruku, bunar bez dna, a koja su u međuvremenu privatizovana, odnosno pronašla su strateškog partnera. Ovde prevashodno mislim na „Železaru Smederevo“ i mislim na RTB Bor. Dakle, vi u ovom trenutku nemate obavezu da iz budžeta izdvajate novac za ta dva preduzeća u proteklom periodu, naravno da jeste, kako biste održali zaposlenost u smislu neke socijalne politike. Sada vidite u budžetu za 2020. godinu kako se nivo subvencija smanjuje. Dakle, ima nekih preduzeća kojima pomoć više nije potrebna, jer su pronašle strateškog partnera. S druge strane, mi smo u okviru Ministarstva finansija, to je veoma važno da naglasimo, možda i ne znate, oformili i sektor za praćenje fiskalnih rizika, to je u dogovoru sa MMF, sektor koji treba da prati fiskalne rizike sve ono što može na bilo koji način da ugrozi makroekonomsku stabilnost naše ekonomije. Jedna od oblasti na koju se potencijalni rizici odnose su javna preduzeća. Mi već cele godine pratimo njihove rezultate, analiziramo njihove planove poslovanja i čekam kraj godine, da budem iskren sa vama, da pogledamo kako su ostvarili i da li su ostvarili ono što su planirali. To će možda biti prvi put jedno objektivno sagledavanje njihovog poslovanja kako bismo već u prvom i drugom kvartalu naredne godine izašli sa konkretnim merama poboljšanja njihove organizacije, njihovog upravljanja, načina na koji planiraju, načina na koji izvršavaju svoje budžete. To je sigurno jedna od oblasti kojom ćemo se osim reforme plata, platnih razreda, koji nam je plan za sledeću godinu, baviti u okviru Ministarstva finansija u najvećoj mogućoj meri. Hvala.
Hvala, ministre. Reč ima narodni poslanik, prof. dr Milorad Mijatović. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pre nego što počnem raspravu o budžetu reći ću nekoliko stvari, nekoliko činjenica. Prvo, naglašavam zbog građana Srbije da smo poštovali budžetski kalendar, što znači – budžet je usvojen na Vladi u vreme kad je to predviđeno, došao je na vreme u Skupštinu. Znači, poslanici su imali puno vreme da raspravljaju i da čitaju budžet za 2020. godinu. Drugo, ovde je odobreno duplo vreme za raspravu. Šta to znači? Znači da poslanici mogu detaljno da analiziraju budžet, daju amandmane i bore se da se taj budžet popravi. Tome jeste odgovornost, budžet se može popraviti i u raspravi sa pojedinim amandmanima. Treće, ovo je jedina tačka o kojoj raspravljamo, što znači imamo i dovoljno vremena za raspravu. Četvrto, to je već ministar rekao u svom izlaganju prethodnom, mi smo na Odboru za finansije u ponedeljak četiri sata raspravljali o budžetu. Ta rasprava je bila vrlo konstruktivna. U pojedinim trenucima veoma polemična, uz uvažavanje svih aktera u diskusiji i u jednoj demokratskoj raspravi, mi smo došli do nekih zaključaka koje je predsednica Odbora, gospođa Aleksandra Kovač izrekla ovde u našoj raspravi. To je odgovorna politika i to su odgovorni političari. Kažu šta će uraditi, to urade i predlože. Sad da se vratim na budžet za 2020. godinu. Ja moram da naglasim da imamo sledeće ključne reči, a ja volim ključne reči da kažem, možda zato što sam i matematičar, budžet je uravnotežen, budžet je stabilan, budžet je siguran, on ima stabilnost i ima ono što moram da naglasim, to je razvojna komponenta. Naravno, neosporno je da smo postigli izvanredne rezultate u finansijskoj konsolidaciji. To priznaje i MMF, Svetska banka, to priznaje i Fiskalni savet koji je to u krajnjem slučaju i na Odboru za finansije i potvrdio. Naravno, preduslov dobrih rezultata jeste i politička stabilnost. Moram da naglasim da u okviru naše koalicije, vladajuće koalicije postoji jedinstvo u realizaciji onoga što smo građanima Srbije obećali. Upravo to jedinstvo, ta saglasnost je i preduslov za ove rezultate koje postižemo u finansijskoj konsolidaciji. Šta će to dalje značiti? To će značiti povećanje standarda građana Srbije, penzionera o zaposlenih. To će značiti i rast BDP, to će značiti pad duga Srbije u odnosu na BDP i ono što mene raduje, to je povećanje javnih investicija. Naravno, ovde je bilo puno reči oko toga. Budžet je pravljen na tzv. „konzervativnoj metodi“. To pozdravljam i podržavam. Prihodna strana je pravilno određena, a takođe i rashodna strana. Nema iznenađenja, neće ih biti. Budžet ima deficit. On je 0,3 za Republiku, 0,5 za opštu državu. Znate, sećam se vremena kada je deficit bio 6,6-7%. Mi smo sada stigli do onih procenata koji su za zemlju Srbiju upravo dobri, upravo onakvi kakvi se očekuju. Naglašavam da smo 2017/18 imali suficit, a ja suficit očekujem u 2019. godini. Znate, mi smo još taj suficit i locirali, on je 46 milijardi i podelili smo ga ravnomerno, uravnoteženo na oblasti koje su u datom trenutku bile vrlo aktuelne. Rekao sam da javni dug Srbije pada u odnosu na BDP. On sada trenutno iznosi 23,32 milijarde evra ili je na nivou 51,9. Ako znamo da je bio na 76%, onda vidite koliki je korak unapred napravljen, da imamo dug koji je za Srbiju podnošljiv. Da naglasim da Mastriht za EU kaže da dug treba da bude 60% BDP, naš zakon kaže da on treba da bude 45%. Ja lično mislim da moramo ostati na 45%, jer to je za zemlju Srbiju, ovakvu kakva jeste, nešto što je veoma dobro. Naravno, ovo su dobri rezultati, ali ima nešto što nas i zabrinjava. Voleo bih i želeo da nam rast BDP bude veći. Po godinama, on je išao između 1,8, 3,3, 2,0, 4,3, 3,5 se predviđa za 2019. godinu, projekcije idu da će biti 36, 37. Da bude vrlo jasan, ovakav rast BDP za Srbiju, koja je u prethodnom periodu veoma zaostajala, nije dovoljan. On nije dovoljan iz prostog razloga da bi Srbija išla bržim koracima napred, taj BDP mora biti mnogo veći i upravo sve politike koje sada trenutno kreiramo za budućnost moraju da doprinose da taj BDP brže raste. Ekonomskih instrumenata za to ima i mislim da će Vlada u narednom periodu to učiniti. Sada moje omiljene teme. Moja omiljena tema jesu penzije i penzioneri. Znate, 2018. godine, kada su penzioneri bili u teškoj situaciji, mi smo insistirali da penzioneri koji su podneli veliki teret moraju da osete boljitak kada ekonomija krene napred. Upravo to što smo insistirali i tražili, a to smo gospodin Momo Čolaković i ja učinili, 2018. godine mi smo tražili švajcarsku formulu, jer tada je Vlada određivala po svojim kriterijumima koliko će se penzije povećavati. Naravno, švajcarsku formulu smo dobili i to pozdravljam. Upravo ta švajcarska formula, koja je najbolja u ovom trenutku za penzionere, znači da će penzioneri u budućnosti, osim sigurnosti penzija, sigurnosti penzionog fonda, imati i rast u skladu sa rastom ekonomije. Zato pozdravljam što će penzioneri u 2020. godini imati rast od 5,4%. Koji je rezultat naše ekonomske politike? Upravo se najbolje vidi na penzionom fondu, i to transferi koji idu iz budžeta idu u penzioni fond. Godine 2014, molim vas, transfer iz budžeta u penzioni fond je bio 272 milijarde dinara, 2020. godine on je 157,5 milijardi. Ta razlika je 114,5 milijardi. Upravo ta razlika jeste i uspeh ekonomske politike. A da vam kažem, za ovu razliku možemo da napravimo autoput, Moravski koridor i Kuzmin-Rača, jer ukupno zbir ta dva autoputa je upravo ovih 114,5 milijardi dinara. To je ogroman rezultat. Ali, ovaj rezultat govori i nešto drugo. Govori i rast zapošljavanja. Oni koji osporavaju da se u Srbiji ljudi zapošljavaju, da ove cifre nisu realne, upravo ova matematička konstrukcija nama pokazuje da u Srbiji imamo zapošljavanje, da je ono nešto malo iznad 10 i vrlo brzo će biti ispod 10, to znači 9%. Takođe, volim da pričam i o platama. To je, bar što se mene tiče, bilo jedno od neslaganja sa Fiskalnim savetom. Ja sam se zalagao uvek i zalagaću se uvek da u usponu ekonomske politike mi imamo i veće plate, ali da se te plate mogu deliti iz onog što je zarađeno. Naime, fond plata u BDP u 2017. godini je bio 9,1. Optimalno je 9,3, 9,4 i, molim vas, sa ovim povećanjem od 8 do 15% učešće će biti 9,6. To je malo odstupanje, 0,2% od BDP, ali znajući da smo prihodnu stranu pravili konzervativnom metodom, ja sam u potpunosti siguran da će taj procenat biti niži, jer će prihodi ići napred. Sama ta činjenica govori da vodimo odgovornu politiku što se tiče plata i da izdvajanja za plate neće ugroziti ekonomski sistem naše zemlje. Pozitivno ocenjujem rasterećenje plata. To pozitivno ocenjujem iz prostog razloga što moramo dati i mogućnost da se naša privreda, posebno privatni sektor, posebno uzdiže. Mi smo sa 62% doprinosa došli na 61%, sa 63% na 62%, 61%. Ja sam pristalica politike korak po korak, što znači korak po korak, stići ćemo mi do tih 58%, ali onda kada Srbija ekonomski još više ojača i kada dođemo u situaciju da možemo zaista deo doprinosa smanjivati da bi privredi ostajalo više, a da bi se ona još više razvijala. Kao neko ko potiče iz sindikalnog bekgraunda, pohvaljujem da se minimalna cena rada sa 27.020, podigla na 30.020 dinara. To je vrlo značajno. Isto tako, meni je jako značajno i zbog činjenice da je postignuto socijalnim dijalogom. Nadam se da je ministar rada tome doprineo. Istina, on sada priča na telefon, ali verovatno me i čuje šta govorim, iz prostog razloga jer želim da naglasim da socijalni dijalog sindikati i poslodavci moraju da dođu do zajedničkog konsenzusa, jer se i sam zalažem kao socijalni demokrata i Socijaldemokratska partija da minimalna cena rada mora da bude minimalna potrošačka korpa. Kad završi telefoniranja, ministar rada će verovatno to prihvatiti i da će u narednom periodu korak po korak stići do tog rezultata. Ono gde imam neslaganje, a to moram vrlo otvoreno, ovo je demokratska diskusija, sa ministrom za finansije, a to su platni razredi. O tome smo dugo raspravljali i na Odboru za finansije. Ja se zalažem za platne razrede. Zalažem se iz prostog razloga jer u Srbiji postoji veoma velika raznolikost između plata u javnom sektoru. Znam da to nije jednostavan posao. Znam da to nije lagan posao. Ali, ja se nadam da će za ministra finansija i ministra za lokalnu samoupravu to biti izazov, izazov da konačno reše veoma težak problem. Uostalom, kada smo 2014. godine krenuli u finansijsku konsolidaciju, tada je bilo teško, ali smo izašli smo uspehom iz nje. Ja se nadam da će i ministar finansija prihvatiti ovaj izazov i u 2020. godini završiti posao oko platnih razreda i da ćemo imati koliko-toliko ujednačene plate u javnom sektoru. Ovo naglašavam i zbog činjenice, jer znam da je to težak, kompleksan posao, znam da tu postoji mnoštvo interesa, različitih interesa, neki jaki sindikati će se opirati, ali je izazov – izazov i verujem da ćete vi taj izazov prihvatiti i da ćete u tome uspeti. Prihvatajući politiku korak po korak, nadam se da ćemo popravljanjem doći do onoga što je veoma važno i što je bitno. Znam da tu ne mogu svi dobiti, neko mora izgubiti, ali ako to uspete preko socijalnog dijaloga, poslodavci, sindikati i Vlada, biću veoma zadovoljan. Ostaviću vreme da pričam o javnim investicijama. Pre tri, četiri godine sam rekao da ću biti ponosan kada se završi Koridor 10. Koridor 10 je završen, njegov Južni krak, njegov Istočni krak. Ja očekujem 19. decembra da će se završiti Koridor 11, i samim tim da ćemo od mog Novog Sada do Čačka ići pravim auto-putem, što je veoma dobro. Pozdravljam i početak novih investicija. Naglašavam da smo mi za investicije od pre nekoliko godina, za javne investicije od 120 i nešto milijardi stigli do 260 milijardi. Znate, to je ogromna cifra koju smo uspeli svojim radom, pametnim politikama, uspešnim finansijskim politikama, dovesti do ovog cilja. Mene raduje početak rada na Moravskom koridoru, zatim na auto-putu Kuzmin - Rača, Ruma - Šabac - Loznica. Voleo bih kao lokal patriota, a to sam i očekivao u ovom budžetu, da će biti govora i o auto-putu Novi Sad - Ruma i konačno tunel kroz Frušku goru. Ja se nadam da će prostora za to biti u narednom budžetu i biću veoma srećan da konačno počne i taj tunel kroz Frušku goru. Želim Srbiju koja je premrežena auto-putevima, dobro osmišljenim, onim auto-putevima koji su neophodni i potrebni. Voleo bih, na primer, da zapadna Bačka, Sombor, Apatin, takođe imaju auto-put, no, nadam se, u nekim budućim budžetima, u novom investicionom planu, da će biti prostora da ponekad i maštama unapred. Kad imamo auto-puteve, kad ulažemo u školstvo, kad imamo ulaganje u zdravstvo, imamo jednu bolju Srbiju, jednu Srbiju bolju za život. Sama činjenica da sa osam milijardi ulaganja u školstvo idemo na 22 milijarde, da uvodimo izgradnju novih osnovnih i srednjih škola, digitalizaciju, bežični internet, da u zdravstvu sa pet milijardi idemo na sedam milijardi, da imamo i da ćemo graditi nove kliničke centre koji su već početi ali nisu završeni, sad je stigao red na njih. Beogradskih klinički centar vidimo svi kad prolazimo. Ja očekujem to u Novom Sadu da krene od proleća, a takođe i u Kragujevcu. Znate, 2018. godine, sa 128 milijardi, mi smo uspeli u javne investicije u 2020. godini da izložimo 260 milijardi. Da li treba nešto više reći? Za kraj ostavljam ono što je uvek moja omiljena tema, a to je dalje ulaganje - vodovodi, kanalizacije, zaštita životne sredine i komunalna infrastruktura. Ja govorim često o ciljevima održivog razvoja, govorim o Agendi 2030, jer svi želimo čist vazduh, čiste reke, svi želimo da se Srbija pošumljava, da imamo mnogo drveća, da imamo prečistače otpadnih voda. Znate, 84% građana Srbije ima pitku vodu. Želim da ima 100%. Možemo o tome razgovarati. Fokus grupa nije ove godine dala amandmane na budžet. Zašto? Analizirali smo i videli smo da su značajna sredstva izdvojena za ostvarivanje ciljeva održivog razvoja, ali ćemo zato ceniti vaše sledeće korake i očekujem da ćete vi naglasiti koji cilj je i ostvaren. Na kraju, Socijaldemokratska partija Srbije će glasati za budžet 2020. godine, kao i kasnije za sve propratne zakone koji se tiču budžeta. Upravo to ćemo učiniti jer želimo Srbiju bolju, uređeniju zemlju, a nju već sad imamo i imaćemo je i bolju. Hvala.
Hvala, profesore Mijatoviću. Da li se još neko javlja za reč od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa? Reč ima narodni poslanik Aleksandra Tomić. Izvolite.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, kolege poslanici, vidimo iz diskusija svih predstavnika šefova poslaničkih grupa da današnji budžet za 2020. godinu ima podršku, bez obzira na to da li je neko pozicija ili opozicija, zato što prva rečenica kaže da je on dobro izbalansiran i dobro kreiran budžet. To znači da su prihodi i rashodi dobro planirani, na osnovu realnih i održivih izvora finansiranja, da oni što ste radili kao ministar finansija, zajedno sa svim vašim kolegama u Vladi Srbije, pokazuje zaista da ste realno oslikali plan i program za sledeću godinu, a na osnovu rezultata koje imamo u ovoj. Zašto ovo govorim? Zato što smo mi imali prilike da debatujemo sa Fiskalnim savetom, ne samo ove godine na Odboru za finansije, nego i proteklih godina, gde nekada oni daju svoje projekcije i svoje ocene koje se menjaju. Mi smo imali, recimo, 2016. godine, setiće se moje kolege, debatu u kojoj je Fiskalni savet projektovao 1,8% rast u Republici Srbiji, a mi smo izašli te godine na 2,7% BDP-a. I kada smo postavili pitanje - pa, dobro, kako ste to vi projektovali pa ste toliko pogrešili, oni su rekli - pa, dobro, ima različitih faktora kako to radimo, ali, kao, na osnovu određenih parametara. Zašto ovo sada govorim? Zato što negde sa jučerašnjom raspravom, gde je na osnovu ovog izveštaja i ocene i na osnovu ovoga što zaista radimo ovde danas, imamo prilike da razgovaramo kao da pričamo o dva različita budžeta, o dva različita pristupa ekonomiji. Znate, njihova ocena govori o tome da je negde rast projektovan na 3,5%, da je, maltene, Srbija u velikom problemu, jer kad pogledate kao protekle godine da mi nismo uopšte napredovali ni u jednom procentu, da to što su sad penzije po švajcarskoj formuli koju su oni predlagali, otprilike, sad to nema veze, to je dobro, ali, kao, to su oni i ranije predlagali, samo nisu rekli na osnovu kojih parametara treba da sprovodimo fiskalnu konsolidaciju o određenoj drastičnoj meri, kao što smo mi to radili, već su jednostavno uvek govorili da imaju stalno određenu vrstu kritike prema načinu na koji je i Vlada Republike Srbije radila sve ove godine. Pokazalo se, očito, da ovim radom, u proteklih pet godina, ovi rezultati ne bi mogli zaista da danas dođu na videlo i ne bi građani Srbije mogli da osete zaista ni povećanje penzija, ni po švajcarskoj formuli, ni po nekoj drugoj formuli, ne bi mogli da imaju povećanje plata, ni po formuli toj da gledamo da naši mladi stručnjaci u oblasti zdravstva i prosvete ostanu u Srbiji, niti jednostavno da imamo ulaganja, ne u infrastrukturu i zaštitu životne sredine o kojoj sad oni toliko pričaju, nego uopšte da ne bi mogli da gradimo puteve. Jer, da smo mogli, logično bi bilo da ovih 320 km puta ne bi trebali u vreme SNS da se završavaju, nego su trebali da budu gotovi još 2012. godine. Prema tome, trebalo je stvoriti uslove da dođete u situaciju kao ministar finansija, da dođete na Odbor i da kažete - znate, naš budžet je razvojan za sledeću godinu, naš budžet treba da radi na povećanju standarda građana Srbije. To nije slučaj kad vi imate ekonomske reforme i fiskalnu konsolidaciju. Mi sada sa sigurnošću možemo da kažemo da smo završili ono što se zove stezanje kaiša, da mi sad prelazimo kompletno kao cela ekonomija Srbije u investicije, investiramo ne samo u infrastrukturu, nego očito i u znanje ljudi, jer ako čujemo da ćemo završiti u sledećoj godini četiri naučno-istraživačka parka, šest centara za preduzetništvo, to su stvari o kojima se danas potpuno normalno razgovara, odnosno teme o kojima vi govorite, kao što to često kažete, su se promenile. Od 2013-2014. godine pa do danas mi razgovaramo o tome kako ćemo, jednostavno, grabiti napred i biti rame uz rame sa razvijenim državama, sa razvijenim ekonomijama, s tim što je naš zadatak da mi budemo brži, da bi nadoknadili sve ono što su nas neki sputavali i kočili do 2012. godine. Očito oni koji su vodili državu, i taj Đilas i Tadić i Boško Obradović i Vuk Jeremić, i svi zajedno su sada ponovo u ljubavi da bi mogli ponovo da se vrate na vlast, jer su videli ove dobre rezultate ekonomske politike. Videli su da para ima u budžetu, videli su da se održivošću koncipira budžet, a ne na osnovu toga da li jedan tajkun tipa Mišković treba da gradi jedan Belvil. Znači, na osnovu toga sada kad vide da je zaista stabilna ekonomska situacija u Srbiji i da će još dugo, dugo biti, normalno da je sada put otvoren ka tome da oni mogu lagano da pokušaju da preuzmu vlast bez izora, ako mogu, u Republici Srbiji. To se neće desiti. Neće se desiti zato što građani Srbije daju podršku ovakvom konceptu i budžetu za 2020. godinu, zato što je i ovaj budžet inače koncipiran na osnovu želja građana Srbije, zato što je i jedan Beograd je prvi sproveo tzv. budžet po meri građana Beograda, tako što je tražio anketu svih građana Beograda, da predlože šta vide kao najveći problem, šta bi trebalo finansirati iz budžeta. Od nekih 3.000 predloga, 100 predloga je uvršteno u budžet grada Beograda i to se pokazalo, u stvari, da je to prava formula za ono što građani Srbije žele da vide kroz, ono, što se kaže, svakodnevni život. Vi ste to, na Republici Srbiji, takođe, na osnovu zahteva svih građana lokalnih samouprava, koji su rekli – infrastruktura, kanalizacija, vodovodna infrastruktura, zaštita životne sredine, deponije, rešavanja akutnih problema, to sada staviti u budžet kroz lokalne samouprave, pomagati kroz Republički budžet, što direktnim finansiranjem što indirektnim kroz određene kreditne linije i evropskih fondova i drugih međunarodnih institucija i pokazali ste jednostavno da poznajete jako dobro tu tematiku kako projekte za koje moramo da rešimo, ne zbog EU, ne zbog direktiva, nego zbog nas samih i našeg zdravlja i zbog Srbije, jednostavno, znate da koncipirate kroz budžet i da napravite jedan balans između svih investicija i javnih ulaganja koja će biti u vrednosti od 260 milijardi dinara za sledeću godinu, da jednostavno napravite balans sa onim socijalnom odgovornom politikom za davanja, i za ona neprofitne delove, oblasti i delatnosti u Srbiji, ne samo socijalu, nego i za ono što obuhvata i kultura i obrazovanje i zdravstvo. Ono što ovim budžetom Srbije na osnovu analize Parlamentarne budžetske kancelarije možete da vidite, najveća povećanja budžeta planiranih za 2019. godinu u odnosu na 2020. godinu ima zdravstvo. Znači, 73% je stavka budžeta za 2020. godinu veća, nego za ovu godinu. Zašto? Tu su velika povećanja plata, upravo zbog toga što želimo da naši lekari i zdravstveno osoblje ostanu u Srbiji. Da im se povećaju ne samo plate, nego i ambijent u kojem rade, ulaganje u zdravstvenu infrastrukturu, obnova svih objekata, kao i kupovina nove opreme. Ono što je važno još reći je da je pored infrastrukture ona stavka o kojoj toliko govorimo – lečenje određenih bolesti koje nisu karakteristične, odnosno za koje nema leka u Srbiji, već se uspešno leče u inostranstvu sada je povećana za nekih 8,7% i ona sada iznosi preko 560 miliona dinara. Da vam kažem, 2012. godine ovde u parlamentu kao poslanici smo skupljali novac za decu koja se leče u inostranstvu zato što te stavke, ne samo narodni poslanici, nego i ljudi su uplaćivali kroz različite vrste akcija, medijskih skupova, pomoć nevladinim organizacijama, zato što te stavke nije bilo. Znači, mi sada imamo tu stavku u budžetu i svake godine povećavamo. Ono što treba reći je da je velika stavka povećanja u okviru same zdravstvene aproprijacije u budžetu i kroz lečenje hroničnih bolesti. Skoro 25% od samog povećanja ide za lečenje hroničnih bolesti jer je negde prepoznato u društvu da sve one bolesti koje postaju danas svakodnevnica i mladih i starih ljudi treba na sistemski način rešavati. Na kraju krajeva, ova Vlada ga rešava na ovaj sistemski način. Ono što je primećeno to je da razlika odnosa stavki za ovu godinu i sledeću kada je u pitanju energetika i rudarstvo je veća za 13,3%. Ona pokazuje da oni obuhvataju kompletno ulaganje u energetsku efikasnost i na kraju krajeva za upravljanje energetskim resursima, s tim što to kompletno povećanje 63% će biti uloženo kroz određene vrste davanja kada je u pitanju energetska efikasnost u zgradarstvu i kroz finansiranje kreditnih linija koje će građani Srbije moći da uzimaju da bi rešavali te probleme i podizali nivo funkcionisanja objekata, a samim tim uštedu kroz konkretne račune svoje. Kada pričamo o obrazovanju imali smo prilike od premijerke da čujemo da će jako mnogo biti uloženo sredstava, 7,7% više nego prošle godine, u infrastrukturu, vrednovanja i obrazovanja, ali i onaj deo koji se odnosi na digitalizaciju samih učionica. To znači da će svaka osnovna škola početi na određeni način da se usklađuje sa planom i programom o digitalizaciji koju je Vlada Srbije projektovala pre četiri godine. Ono što je važno je da će svaka škola osnovna infrastrukturno gledati da se rekonstruiše. Gotovo 80% od ovog povećanja ići će na osnovne škole. Gledalo se da se pokriju svi strateški problemi u društvu koji negde tangiraju sve slojeve društva, i ono što se odnosi na neproizvodne i ono što se odnosi na tzv. proizvodne snage u društvu. Važno je reći da poreska politika je išla u smeru rasterećenja privrede. Možda nije dovoljno 1% smanjiti poreze i doprinose za poslodavce, ali ako svake godine imamo kao što smo imali i prošle, kao što imamo i ove i taj trend nastavimo zaista to rasterećenje se pokazuje u budžetu da iznosi jako mnogo. Znači, 13 milijardi dinara je upravo rasterećenje privrede sa kojim će privreda moći da otvori nova radna mesta ili će moći da poveća platu svojim zaposlenima. Prema tome, mislili ste i na njih. Kroz povišicu plata takođe će država imati povećanje prihoda u budžetu kroz poreze i to iznosi 13,4 milijarde dinara, ali i privreda sama kroz PDV i kroz poreze na dobit će prihodovati 26 milijardi, što pokazuje da mi to sagledavamo kao država na jedan realan način. Fiskalni savet je u svojoj oceni dao jednu tabelu gde je pokušao da kroz poreske stope uporedi Srbiju sa zemljama Centralne i Istočne Evrope. Interesantno je da se mi zaista poredimo sa zemljama Centralne i Istočne Evrope, što je nama od velikog značaja, jer mi smo na putu evropskih integracija, ali je isto tako tačno da su neki koji su vrsni stručnjaci sa Ekonomskog fakulteta prošlih godina nazivali Srbiju da ulazi u rang afričkih zemalja, ali u jednom pežurativnom smislu, pokušavajući da prikažu da u stvari za proteklih 10 godina mi u stvari ništa nismo uradili, pokušavajući da jednostavno sve ove naše uspehe u tom permanentnom rastu svih ovih godina umanje time što smo imali pad 2012. godine 3,1% i svake godine gde su beležili pad i pokušavajući da kažu da jednostavno mi ne vodimo odgovornu ekonomsku politiku. Da je vodimo je upravo dokaz tome da poreske stope u Srbiji i zemljama regiona sa kojima se poredimo, a tu su i Bugarska, Češka, Hrvatska, Mađarska i Rumunija, Slovačka, Slovenija, sve su članice EU, a mi još uvek nismo, pokazujemo da su stope poreza na dobit 15% takođe kao prosečne za zemlje Centralne i Istočne Evrope. Zatim, 20% stopa PDV je u rangu sa zemljama kao što je Slovačka i Bugarska, a sve ostale zemlje imaju veće, osim Rumunije i Makedonije. Ono što je interesantno da porezi i doprinosi na zarade sada za sledeću godinu su projektovani 61%. Samo veće stope imaju Mađarska, a manje stope imaju, odnosno ne samo Mađarska, nego i Rumunija, Slovačka i Slovenija, a samo manje ima Bugarska i Makedonija. Šta sam time htela da pokažem, da jednostavno to kada neki kažu da mi imamo visoke poreske stope i da na osnovu toga u stvari, mi punimo budžet zbog koga jednostavno, građani imaju niži nivo standarda, ne stoji. Ta teorija na osnovu ovoga što sam Fiskalni savet dao kao tabelu, gde mi možemo da upoređujemo, pokazuje u suštini, da oni sa ovom cenom i kao jedan vid kritike za budžet za sledeću godinu, je isključivo, najveća kritika povećanje plata. Penzija nije, zato što smo ušli u taj model švajcarske forme koju su oni povećavali, a i nemaju problem kad povećavamo penzije, i ako nekada to možda nije bila mogućnosti, nikada nisu govorili o tom povećanju tako rigidno kao sada. Nisu govorili onda kad su povećavane 2010, 2011. i 2012. godine zbog političkih pregovora, jer tada to nije smelo da se priča o tome. Sada može da se priča slobodno o svemu, ali sada se kaže da je abnormalno povećanje plata u društvu koje iznosi od 8 do 15%, odnosno 9,6% prosečno, i to abnormalno znači da bi to ugrozilo naš ekonomski rast koji je projektovan na 4%. Pazite, ako mi u trećem kvartalu imamo 4,7% rast, i ako sada imamo otprilike 4,87 milijardi evra stranih direktnih investicija, računa se da će sa završetkom godine iznositi 5,3%, a prošle godine smo bili na 3,5 milijardi, i „Fajnešel tajms“ nas je proglasio za zaista kao jedna od najuspešnijih za privlačenje grinfild stranih direktnih investicija, kao državu jednu, uključujući i one članice EU sa kojima se upoređujemo. Ako mi sada govorimo o tome da imamo zaista veliki, visok nivo javnih investicija, vi ste na najkonzervativniji način projektovali rast za sledeću godinu 4%, onda ne vidimo razlog zbog čega povećanje plata i penzija bi bilo abnormalno, mislim ta formulacija, jer za nas ovo predstavlja u stvari, rezultate rada koje smo postigli u prethodnih pet godina, i te rezultate koje smo zajedno sa građanima Srbije postigli i onda kada smo smanjivali plate i penzije. Sada kada jednostavno postoji taj fiskalni prostor da se povećaju, zašto ga ne iskoristiti, zašto ne podići standard građana Srbije, kao što ste i to u svojoj prvoj rečenici kad ste obrazlagali budžet rekli, i zašto ne ići ka tim visokim stopama rasta, paralelno. Jednostavno, ne vidimo uopšte zbog čega je ovakva kritika bila od strane Fiskalnog saveta, ali verovatno oni možda imaju neka druga saznanja koja govore o tome da će određenih ekonomskih poremećaja biti na tržištu, ali smo se mi kao država i time zaštitili. Zaštitili smo se time što Narodna banka Srbije zaista u šestu godinu već drži inflaciju na projektovanom nivou od 2%, zato što devizni kurs od 2012. godine je stabilan, zato što smo sada došli na devizne rezerve i kupovinu zlata koje iznose 30,4 tone zlata. Znači, postoji jedna podloga za sve udare koji bi, eventualno, postigli u samoj ekonomiji da možemo na određeni način da podnesemo i sve rizike za koje govorite, da ste čak napravili i jednu grupu u okviru Ministarstva finansija. Znači, upravljate rizicima, što je jako važno kada su u pitanju finansije. Mislim da ste na adekvatan način potpuno odgovorili na kritike da, kada govorimo o platnim razredima, zbog čega do danas jednostavno to nije mogla Vlada Republike Srbije da sprovede. Zato što kada razgovarate sa sindikatima i javnim preduzećima, nije lako onda praviti projekcije zatvoren sam negde i gledajući samo procente i brojke, kao što to rade mnogi stručnjaci, nego treba da sednete za sto sa svim onim sindikatima koji jednostavno drže privredu Republike Srbije i reći im da treba da se unificira po svakom radnom mestu ista plata. To znači da plata vozača u hitnoj pomoći treba da bude ista kao plata u javnom preduzeću, kao plata vozača u „Poštama Srbije“, kao plata vozača recimo, u državnoj upravi. Onda vi nikada ne možete da postignete u tom delu konsenzus i zbog toga je jako teško sa sindikatima voditi pregovore na ovaj način. Da li će doći vreme kada ćemo kao društvo sesti da zaista platne razrede sednemo i dogovorimo da sve oblasti budu zastupljene i unificirane prema radnim mestima, verovatno će doći, ali za to treba svi relevantni subjekti u ovoj državi da se potrude da razgovaraju i da prihvate ovakav koncept. To je ono što je odgovor za Fiskalni savet, to je ono što mi njih molimo da krenu da razgovaraju sa svim relevantnim subjektima, pa da se jednostavno suoče sa svim tim otporima sa kojima se vi kao izvršna vlast suočavate. Kada govorimo o velikim kaznama i sudskim postupcima, velike kazne sudskih postupaka, glavna kritika Fiskalnog saveta, da iznose 22 milijarde dinara za sledeću godinu je jednostavno nešto što mi iz prošlosti smo dobili kao isporučenje uspešne politike pod znacima navoda gospode iz Saveza za Srbiju, koji su do 2012. godine pokrenuli sve sudske sporove i ostavili velike dugove, pored onih kredita što su podizali, skrivali to negde u nekim fiokama i govorili kako se javni dug nije podigao više od 15 milijardi. Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, SNS će u danu za glasanje podržati Predlog budžeta za 2020. godinu.
Hvala. Reč ima Jahja Fehratović. Izvolite.
Zahvaljujem. Na samom početku, iskoristiću priliku da današnji dan 20. novembar, koji je nacionalni praznik Bošnjaka u Sandžaku, Dan Sandžaka čestitam svima koji ovaj dan doživljavaju kao svoj nacionalni praznik. On je Dan Sandžaka zato što su tada narodi Sandžaka u Pljevljima kazali da žele taj prostor kao prostor spajanja i prostor na kome će živeti u miru i toleranciji i boriti se protiv svake vrste fašizma. Naravno, to je jedan od razloga zbog kojih smatramo da je ovaj budžet, zato što se bavi i veći deo svog prostora dodeljuje infrastrukturnim projektima. Vrlo su nam važni ti infrastrukturni projekti jer oni spajaju ljude, prostore, narode, tako da smo posebno radosni što će i u ovom nacrtu budžeta i Predlogu zakona budžeta imati projekata koji se tiču infrastrukture tog našeg prostora Sandžaka. Pre svega mislim na ovaj deo kraka prema Kotromanu, auto-puta, ali i na rekonstrukciju državnog puta drugog A reda, Novi Pazar-Tutin. Međutim, ono što nas pomalo zabrinjava, obzirom da smo imali tu nekoliko puta najava i probijanja rokova, radova, početka radova te rekonstrukcije puta, pa smo onda za vreme posete gospodine Erdogana čak imali i otpočinjanje radova na toj rekonstrukciji i to se završilo izgradnjom svega jednog potpornog zida od nekoliko desetina metara. Godina se govori o rekonstrukciji tog puta, ali nažalost građani su dosta izgubili poverenje i zato ohrabruje da imamo ovog puta u budžetu to konkretizirano kako bismo mogli da budemo sigurni da će zaista doći do izrade radova na tom putu, pa makar oni kasnili, jer su građani jako dugo čekali. Imaće strpljenja još malo, ali da budu sigurni da će se to završiti. Takođe, vrlo nam je važno i želimo pohvaliti zaista ovaj kapitalni projekat gasovoda koji ide od Brusa preko Kopaonika, Raške, do Novog Pazara i Tutina, jer je to jedan velikih preduslova za razvoj privrede i za razvoj bilo kakvog ekonomskog boljitka ovih krajeva. Ono što smo možda očekivali, što ovom prilikom apelujemo, da se nađe u predlogu sledećeg budžeta, a jeste rekonstrukcija elektromreža na tim područjima, jer su nam elektromreže zaista nedovoljnih kapaciteta, s obzirom na ekspanziju građevinskih investicija i građani vrlo često sa pravom se pitaju i budu u strahu da li će uopšte postojeći kapaciteti moći da izdrže kada se sve ono što se izgrađuje, stambene i druge jedinice, priključi na elektromrežu. Zato odavde koristimo priliku da sugeriramo nadležnim ministarstvima i Vladi da vrlo pažljivo pogledaju i ovo pitanje i da možda u nacrtu za sledeću budžetsku godinu imamo projekat ove vrste. Takođe, jedna od stvari s kojima se vrlo često susrećemo na terenu i koja je prisutna u ovom Nacrtu budžeta, jesu ozbiljnija izdavanja za prosvetu i to je dobro. Međutim, ono što interesuje, posebno prosvetne radnike, jeste činjenica da još uvek nismo u prilici da otpočne proces primanja u stalni radni odnos u prosveti, s obzirom da imamo stalni rast u budžetu i da je finansijska situacija veoma stabilna, apeliramo da se i na ovo pitanje Vlada i nadležna ministarstva posebno se ovim pitanjem pozabave, jer je u prosveti veliki broj ljudi koji su nekako na ivici između toga da li da ostanu uopšte u ovoj državi ili odu, jer nesigurna su njihova primanja, nesigurni su njihovi poslovi. Zahvaljujem se i očekujem da dobijemo neki od odgovora na ova pitanja. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Fehratoviću. Reč ima narodni poslanik Enis Imamović. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Vojislav Vujić. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem. Propustio sam da govorim ovih 20 minuta kao ovlašćeni predstavnik, pošto, video sam da sam na početku spiska, pa nema potrebe da dupliram to vreme, iako bi se o ovom budžetu imalo i moglo i trebalo dosta razgovarati, kao i svaki put o nečemu što je najvažniji dokument koji ova Skupština usvaja u toku godine, pod uslovom da nema nekih vanrednih događaja i nekih strašnih i važnih stvari. Dakle, u životu jedne Vlade, u životu jednog parlamenta, usvajanje budžeta je najvažniji čin i u tom smislu mu treba i pristupiti sa odgovarajućim respektom. Tog respekta nije bilo u nekim ranijim slučajevima u toku mandata ove Vlade, odnosno ovog saziva skupštinskog i zato moram na početku konstatovati da je ovoga puta budžet stigao na vreme, da je odležao propisano vreme koliko treba u parlamentu, da je sednica zakazana po Poslovniku, da nije bio upakovan budžet i rasprava o budžetu u onih desetine tačaka dnevnog reda, kao što je to bilo recimo, koliko prošle godine i nekih ranijih godina. Dakle, nema ni onih, kako sam ih ja zvao, fantomskih amandmana koje podnosi vladajuća većina na neke prethodne tačke, da se ne bi moglo doći i raspravljati o budžetu. Duplirano je vreme za raspravu. Koliko je to? To je četiri, pet, šest pohvala. Da, rasprava na Odboru za finansije je bila zaista iscrpna i kvalitetna i vidim da i koleginica Tomić je pomalo replicirala i odgovarala posebno asocirajući na neke primedbe koje smo tada ja i kolega Mirčić stavljali na ovaj predlog budžeta. Dakle, to je pet, šest stvari koje treba pomenuti i pohvaliti. Naravno, kada stvari normalno funkcionišu, onda su se one podrazumevale, ali ponavljam i naglašavam, pre samo godinu dana nije bilo tako. Možda bi se ova rasprava odvijala da li u kvalitetnijoj atmosferi ili makar u punijoj sali, da se prilikom prošlogodišnje rasprave o budžetu nije negde prešla, rekao bih, crta i granica. Svejedno, ovo su bile pohvale. Ono što vidim da je više izazvalo predstavnike vladajuće većine, pa i predsednicu Vlade i neke kolege, da reaguju indirektno, da kažem, polemišući sa mojom tezom, ne samo mojom da je ovo budžet predizborni, odnosno da nije on izborni nego je razvojni. On ima i svojih razvojnih elemenata, neću da poričem, ali jeste i predizborni. Ne treba zbog toga da se nešto stidite ili da to demantujete, na kraju krajeva, sledeća godina je izborna ovako ili onako, naravno da će se Vlada truditi, kako rekoh malo paradno, pripremi taj budžet. Rasprava o rebalansu i čitav rebalans budžeta koji smo imali pre mesec dana ili nešto više ovde u Skupštini, takođe je imao taj, rekao bih, marketinško reprezentativni i predizborni karakter, uključujući i povećanje plata, uključujući vanrednu dodelu penzija, odnosno onu jednokratnu isplatu pomoći penzionerima i sve je to u redu. Ja nemam ništa protiv toga. Ono protiv čega imam i što mislim da bi trebalo i u formi pitanja ću postaviti gospodinu ministru, nekoliko stvari koje se tiču budžeta, ima tu mnogo spornih stvari, ili barem koje zahtevaju dodatno objašnjenje. Poći ću od kraja, odnosno od onoga čime je koleginica Tomić završila i što je pomenuto u izveštaju Fiskalnog saveta ovde i što zaista bode oči. Za stavku – kazne i penali, različitih vrsta u budžetu za narednu godinu predviđene su čak 22 milijarde dinara. To je bezmalo 200 miliona evra. Pazite, bezmalo, ne kažem baš toliko. Dakle, to je dva puta više u odnosu na 2017. godinu, pet puta više nego 2010. godine, pri čemu nije jasno na šta se odnosi. Naravno, verovatno i gospodin ministar i kolege iz vladajuće većine će reći da se radi o nekim sporovima, koje je bivša vlast vodila pa izgubila, pa sada stiže na naplatu. Pominje se neka energo zelena i tome slično. Ali, mislim, svake godine nešto tako krupno iskrsava, meni je potpuno svejedno da li je te sporove napravila ili izgubila neka prethodna vlast, ili je to sada već ova koja je sedam godina na sceni. Dakle, strahovito je veliko to povećanje, a pri tome nije baš raščlanjeno jasno i nije jasno, čak i sam Fiskalni savet kaže da nije mogao da uđe u strukturu tih penala i kazni, jer to je krupna stavka od 22 milijarde dinara da bi se tek tako zbirno i paušalno sa tim završilo. Zatim, ono što bode oči meni i verovatno će to još neke kolege ovde pomenuti, to je stavka od osam miliona evra, što na prvi pogled ne deluje tako strašno, od kreditora, pazite sad, kreditora Trezor Republike Francuske, namenjene za izgradnju projekta beogradskog metroa. Naravno, to je samo za jednu stvar, ali je to vrlo bitno, jer posle toga ide stavka od 500 miliona evra takođe za projekat izgradnje beogradskog metroa, ali se ne vidi od koga se povlači taj dug, ta linija. Tamo se pominje, dakle, 500 miliona evra, da li je to neki investicioni fond, ko je to od koga se država zadužila i sprema da se zaduži za tako krupnu, ogromnu stavku od 500 miliona evra, ne dinara. S druge strane, ovih nizgled sitnih 80 miliona evra od Trezora Republike Francuske, na neki način znače stavljanje noge u vrata i da praktično prejudiciranje ili stavljanje pred svršen čin toga da Francuska gradi taj metro. Nije slučajno što upravo francuski Trezor Republike Francuske daje ta sredstva od visokih, ali za izgradnju metroa svakako nedovoljnih 80 miliona evra. Nema spora da je saobraćaj u glavnom gradu u lošem stanju, često i u kolapsu i da su tu potrebne neke radikalne mere, ali mislim da kada gledamo prioritete, svakako je mnogo bolje i hitnije srediti kanalizaciju, koju čak trećina Beograda nema i Beograđana nema, nego se zanositi tako skupocenim projektima kao što je projekat beogradskog metroa. Prosto vas molim i apelujem da se malo još razmotri svrsishodnost te stavke, bez obzira što ona dobro zvuči, pogotovo u predizbornim vremenima. I neke druge vlasti su uvek najavljivale taj metro. Nije da on ne bi dobro došao, ali kažem da nisam siguran da je na dnevnom redu. S tim u vezi, dolazimo do još jedne druge stavke koja strahovito bode oči, o nekim ideološkim stvarima, konceptualno ću govoriti na kraju ove rasprave, tako da sada idem samo na konkretno, da bi ministar imao priliku da odgovori. To je isto takvih ogromnih 200 ili 250 miliona evra predviđenih za izgradnju nacionalnog stadiona, dakle pominje se taj famozni nacionalni stadion, koji je figurirao i prošle godine u Predlogu budžeta, ja sam mislio da će nekako nestati, da će izčiliti do sada, ali nije, za koji, po mom skromnom sudu, nema nikakvog opravdanja, ni sportskog, ni materijalnog, ni turističkog, iako se svi ti razlozi navode. Vidimo da i postojeći stadioni u glavnom gradu na kojima igra reprezentacija Srbije uglavnom zvrje prazni, prosek gledalaca po utakmici reprezentacije je oko 6.000 gledalaca, a sada sa ovih poslednjih par utakmica koje smo igrali sa Luksemburgom i Ukrajinom mislim da je procenat još i smanjen. Čak i da je veće interesovanje, mislim da opet pogledamo spisak prioriteta, ne baš kao metro, ali možda čak i više nego metro, jer metro ima smisla, samo što je mnogo skup, ali nacionalni stadion nam baš ne treba i mislim da bi ga trebalo izbaciti kao suvišnu i paradnu stavku. S tim u vezi je nešto što je takođe potrebno, poželjno, ali mislim da ne bi smelo da bude na listi prioriteta i bojim se da ću tu morati završavati, mislim da imam 12 ili13 minuta, to je čuveni auto-put Niš-Merdare, faza jedan-dva, ako je zapravo predviđen kao samo jedna deonica planiranog auto-puta Niš-Priština-Drač. Neke moje kolege i ja smatramo ne da nije dobro, naravno da je dobro praviti puteve, naravno, pohvaljujem i sve ovo što je urađeno do sada u tom smislu, na stranu polemike da li neko treba da se zove ovako ili onako, neke komične i neozbiljne polemike, mislim da ko ga napravi treba i da ga krsti, mislim da put i na ove dileme oko auto-puta „Miloš Veliki“. Dakle, nema nikakvih problema i da se prave i da dobiju naziv kakav u krajnjoj liniji onaj ko ga je napravio smatra da treba da bude. Ali ovaj auto-put, bez obzira što će se reći da je on značajan za jedan deo, naravno, uvek je značajan za jedan deo stanovništva koje tamo živi, ali kada govorimo o prioritetima, beskrajno je važniji ovaj Moravski koridor, koji je najavljen, ali za koji su u ovom trenutku opredeljena relativno skromna i u svakom slučaju manja sredstva nego što je bilo pominjano da košta za narednu godinu, što znači da se ne planira njegova izgradnja, bar ne u punom kapacitetu, sem otpočinjanja radova. Važnije su i ove pomenute Šabac-Loznica deonice i ovaj tunel kroz Frušku goru i čak auto-put prema Rumuniji. Dakle, hoću da kažem, nezavisno od ove sumnje koju ima jedan deo javnosti, pa i nas poslanika, da je to, kako je rečeno, auto-put NATO pakta, odnosno kojim bi se trupe NATO pakta iz Drača lakše mogle pomerati ka istoku i ka ruskim granicama, dakle, nezavisno sad od te spekulacije da li to ima smisla ili nema, čak i kada govorimo o prioritetima za državu Srbiju i građane Srbije, onda bi svi ovi auto-putevi verovatno došli pre na dnevni red da se grade nego što je ovaj Niš-Merdare prema Prištini i Draču. Još samo nešto, ostatak ću kasnije, ako bude neke prilike. Mislim da ma koliko se ne slagao uvek ideološki sa stavovima Fiskalnog saveta, treba ozbiljno shvatiti upozorenje koje je izrekao gospodin Petrović Pavle i juče na toj našoj sednici Odbora za finansije, koji kaže da sa ovim trendom kojim se vlast hvali i zadovoljna je ćemo definitivno stagnirati i zaostajati za zemljama centralne i istočne Evrope. Znači, sa ovim trendom rasta koje kolege iz vlasti i sama Vlada smatraju ohrabrujućim i sjajnim, stručnjak, ozbiljan stručnjak, sviđao vam se on ili ne, kaže da ćemo nastaviti trend zaostajanja za zemljama centralne i istočne Evrope. U tom smislu, i time zaista završavam, hvaljene kako smo u jednom kvartalu, u jednom periodu tekuće godine, imali rast od 4,2 ili 4,5%, deluje neozbiljno, pogotovo kada se u tom smislu poredimo sa Nemačkom ili nekim razvijenim zapadnim zemljama, koje naravno kao razvijene zemlje imaju male stope rasta, ali njihov 1% je mnogo više od naših 3% ili 4%. Dakle, ozbiljno shvatimo ovo upozorenje, mislim da razloga za optimizam nema, nego za ozbiljnu i zajedničku brigu. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Vukadinoviću. Reč ima predstavnik predlagača ministar finansija Siniša Mali. Izvolite, ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, najpre da se osvrnem na par komentara koje smo malopre imali priliku da čujemo. Dakle, drago mi je da svi primećuju nekoliko stvari oko budžeta – prvo, da je stigao na vreme u Narodnu skupštinu, da nije usvajan ili da se ne usvaja po hitnom postupku, da je 15 i više dana budžet bio pred poslanicima, da se dobro detaljno upoznaju sa njim, jedina je tačka dnevnog reda današnje sednice i ono što je možda najvažnije, duplo vreme je dato za raspravu o njemu. Dakle, potpuno transparentno, potpuno javno, na najbolji mogući način da svi koji žele da se izjasne o njemu, da daju svoje sugestije, da se čuje mišljenje svakoga, kako bismo i doneli budžet koji je u najboljem interesu građana Republike Srbije. Dalje, oko penala i kazni, imali ste to pitanje. To su, nažalost, sporovi koje je Vlada Republike Srbije ili država Srbija izgubila, a koji se odnose na sudske sporove koji su započeti još 2007, 2008, 2009. ili 2010. godine. Pomenuću samo nekoliko, a onda ako treba dostavićemo i detaljan spisak ovih penala i kazni. Dakle, „Energo-Zelena“ je arbitraža koju smo izgubili, 3,6 milijardi dinara je ostalo da se plati. Inače, bila je oko 50 miliona evra, mi smo deo isplatili ove godine. Ovaj deo preostali za januar-februar naredne godine ušao je u budžet. „Kunsttrans“ – 430 miliona dinara, isto od pre sedam, osam, devet, deset godina. „Dunav osiguranje“ – 298 miliona dinara je izgubljena arbitraža. Presuda u korist AIK banke – 973 miliona dinara, presuda u korist „Binačka Morava“ – u stečaju, Vranje itd, sudske presude, prinudna naplata, neizmirene obaveze ustanova iz ranijih godina, presude i odluke Evropskog suda za ljudska prava. Ono što je važno, sve što postoji kao potencijalna obaveza države Srbije mi smo stavili u budžet i nismo hteli to da sakrivamo i da bude da ne postoji, pa onda iz neke tekuće budžetske rezerve ili nekako drugačije da isplaćujemo. Ne, ono što znamo, što je država, nažalost, zbog neodgovorne politike prethodne vlasti, neodgovornih ugovora koje su potpisivali tada, dovelo nas je do toga da izgubimo te arbitraže. Mi naravno to moramo da platimo i u budžetu smo ostavili novac za to. Mislim da je ovo primer odgovorne politike i najtransparentnijeg mogućeg budžeta, koji upravo sva saznanja koja imate i treba da stavi u budžet. Oko vaših komentara koji su vezani za izgradnju beogradskog metroa, ja ću da vas obavestim da mi u ovom trenutku razgovaramo i sa francuskom stranom i sa kineskom stranom oko raznih modaliteta finansiranja izgradnje prve linije metroa u Beogradu. Kao što vidite, na strani devet u članu 3. Zakona o budžetu imate i deo koji se odnosi na fazu jedan ispred francuskog trezora, kao što ste sami i rekli, imate takođe i u fazi jedan još dodatnih 500 miliona evra. Ne mogu da vam kažem u ovom trenutku kako će na kraju izgledati finansijska konstrukcija izgradnje beogradskog metroa, jer ne znam, u ovom trenutku mi razgovaramo i pregovaramo o tome, ali smo ostavili ovoliki iznos za koji očekujemo da ukoliko se dogovor napravi u najkraćem vremenskom periodu, da možemo i da krenemo i da platimo nešto i da što pre krenemo u izgradnju tog, po meni, kapitalnog investicionog projekta, ne samo za grad Beograd, nego i za Republiku Srbiju. Opet, najtransparentniji mogući budžet gde sve ono što postoji kao mogućnost, a ne i obaveza da uradimo, da ponovim to, stoji u budžetu. Isti odgovor mogu da vam dam i za nacionalni stadion. Ja se tu ne slažem sa vama, smatram da je to projekat od izuzetno velikog značaja za državu Srbiju. Videli ste pre neki dan i da Albanija ima svoj nacionalni stadion, Mađarska, ostale zemlje, sport je postao veliki biznis. Mi smo se kandidovali da budemo domaćini i evropskog i svetskog šampionata u fudbalu kao region, kao nekoliko zemalja iz regiona. Ono što je posebno važno za taj stadion on bi bio pokretač razvoja celog tog dela Beograda. Koncept o kome razgovaramo, a mi u narednih desetak dana očekujemo ponude od strane projektanata koji bi se bavili ovim projektom. Dakle, do polovine naredne godine završimo i projekat, kako bismo onda izabrali izvođača i krenuli u izgradnju. Radi se ne samo o stadionu, nego o celom konceptu grada, novog grada koji bi se tu gradio i uz veliki broj poslovnih objekata i stambenih objekata, da bukvalno napravimo nešto kao što je Novi Beograd na vodi i uz te sportske sadržaje da dodatno unapredimo i sportske aktivnosti, da damo priliku i mladima i starima da se bave sportom, a sa druge strane da promovišemo našu zemlju ukoliko uspemo da privučemo i evropska takmičenja i svetska takmičenja na kraju i Ligu šampiona ili finale Lige šampiona, što nam je želja u nekom trenutku. Veoma ozbiljno, studiozno pristupamo ovom projektu. Radi se o celom master planu, mislim da nekih 600 hektara u pitanju. Da se na pravi način razvije kada budemo izabrali naredne dve ili tri nedelje projektanta, on će raditi svoj posao, nakon toga ćemo naravno našu ideju master plana predstaviti i građanima Srbije i ukoliko dobijemo podršku idemo i u realizaciju tog kapitalnog projekta. Dakle, ne samo da podižete ceo jedan deo grada, da promovišete sport i vašu zemlju dajete šansu i mogućnost da se privuku veliki broj dešavanja i događaja, koji naravno znači veći broj turista, veće prilive deviza i tako dalje, nego i da podstaknete rast vašeg BDP jer naravno to opet znači da se gradi, da se radi, građevinska industrija i jeste pokretač u ovom trenutku visokih stopa rasta naše zemlje. Tako da sa te strane bi to bio još jedan da kažem deo slagalice koja se zove jaka građevinska industrija i dodatan podsticaj rastu naše ekonomije. Tu bih završio sa vašom konstatacijom sa kojom se opet nisam složio. Visoka stopa rasta u trećem kvartalu ove godine 4,7%, očekivana stopa rasta u četvrtom kvartalu ove godine, koja se očekuje da bude i iznad 5% sa 4,4% stopom rasta iz 2018. godine nema tu više slučajnosti. Sa završetkom konsolidacije naših javnih finansija treba da se naviknemo na visoke stope rasta. Hoćemo da budu još više, i četiri, i pet, i pet i po i šest, zajedno ćemo to raditi i kroz povećanje lične potrošnje, kroz povećanje plata i penzija i kroz dalje inteziviranje infrastrukturnih radova, dakle, železničke i putne infrastrukture u Srbiji i kroz dalje rasterećenje privrede u smislu smanjenja opterećenja na zarade i drugih podsticaja koje radimo i koji su sastavni deo ovog budžeta. Sve to treba da nam obezbedi još više stope rasta i kažem, sa završetkom konsolidacije naših javnih finansija gde je veoma teško da imate bilo kakve stope rasta dok traje konsolidacija, mi smo ipak imali relativno visoke, sad kreće jedno novo doba i mnogo veći potencijal ostvarenja većih stopa rasta. Treći kvartal ohrabruje, četvrti će biti još bolji, a onda se borimo za još više stope rasta u godinama koje su pred nama. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Kolega Vukadinoviću želite repliku na izlaganje ministra. Izvolite.
Zahvaljujem na odgovoru. Skrećem pažnju da ste preskočili ono što se ticalo autoputa i koridora i prioriteta u tom smislu, ali ja ću samo prokomentarisati kratko što ste odgovorili. Dakle, ja sam već rekao svejedno mi je koje napravio te sporove i te dugove i te gubitke, ali nemoguće je baš ovih sedam godina, da svi oni zaista potiču iz perioda ti izgubljeni sporovo, zapravo samo iz perioda prethodnih vlasti. Ali, što se tiče metroa, dakle, vi ste rekli ne prejudicirate, razgovarate i sa francuskom i sa kineskom stranom povodom projektom Metroa, pa ja bih rekao – da, ali pare, odnosno kreditnu liniju povlačite od francuskog trezora, 80 miliona evra. Ne daju oni slučajno to, baš za taj projekat Metroa, to je neka vrsta stavljanja noge u vrata. To je ono što se meni čini. Uopšte ja ne mislim da su nama automatski bolje, a da li je bolje, treba proveriti, treba videti ispitati to, kineski predlog i projekat od francuskog. Skeptičan sam i prema jednom i prema drugom u ovom trenutku kada je reč o metrou u Beogradu, s obzirom kakvo je stanje infrastrukture beogradske, pa i u Srbiji, pa i u samoj prestonici inače, mislim da to nije na dnevnom redu, a plus mi to miriše kao neko prejudiciranje. Što se tiče stadiona, voleo bih da delim taj vaš optimizam, ali mi imamo jednu beogradsku Arenu koja je, kako bih rekao, mnogo iskorišćenija i sportovi koji se tamo igraju su mnogo popularniji i mogućnost da se koristi kao koncertni prostor, pa i ona funkcioniše na granici rentabilnosti i ispod toga. Mislim da su šanse nikakve, ravne nuli, ispod nule, da bi ovaj nacionalni stadion mogao da bude isplativ projekat. To što ste rekli na kraju da je to neka vrsta novog Beograda na vodi, pa upravo je to ono što me i brine. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Vukadinoviću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar finansija Siniša Mali.
Hvala puno. Pa, nemojte mnogo da vas brine to što sam pomenuo „Beograd na vodi“, treba da vas raduje to ako se radujete uspesima Srbije. Dakle, od jednog najružnijeg dela Beograda, od dela Beograda u koji niko nije zalazio, punog zmija i pacova i narkomana, mi smo napravili najveće gradilište u ovom delu Evrope. U naredna četiri meseca kreće izgradnja još zgrada u ukupnom milion i pedeset četiri hiljade kvadratnih metara će biti izgrađeno ili se trenutno gradi na „Beogradu na vodi“. Ogroman podsticaj je bio to našoj građevinskoj industriji i promeni imidža naše zemlje. Zato smatram da će i nacionalni stadion takođe to da uradi. Mi fizibiliti studiju radimo. Dakle, nismo mi gradili Arenu ili kako se zove Štark Arena u ovom trenutku, fizibiliti studiju radimo i napravićemo održiv koncept nacionalnog stadiona i zato sam rekao, ne radi se samo o stadionu, nego se radi i o drugim sadržajima i o izložbenom prostoru i poslovnim objektima i stambenim objektima upravo kako bi napravili strukturu i kalkulaciju da je to održivo, da ne pravi gubitke nego da upravo pravi dobit građanima Srbije. Po pitanju i tu da stanem, Trezora i vašeg komentara, vi kada pravite budžet ne možete da ignorišete papir koji postoji. Dakle, postoji ponuda od strane francuskog trezora za finansiranje dela izgradnje beogradskog metroa. Ne mogu kao ministar finansija kažem – ne postoji, nego veoma sam odgovorno rekao – gledajte, postoji, kao što postoje pregovori i sa ostalima. Mi ćemo to staviti u budžet, to nije naša obaveza da to i potpisujemo, to je član 3. budžeta, nego mogućnost da ako se dogovorimo i potpišemo, a da toga nije u budžetu, mi ne bismo mogli ni da potpisujemo ništa niti da dogovaramo ništa. Ispada da smo u lošoj volji započeli pregovore sa francuskom stranom što ne želimo da uradimo. Dakle, ovde se radi samo o principu pravljenja budžeta na osnovu informacije koje imate u tom trenutku, koja su vam dostupna. To nam otvara mogućnost, ni na koji način ne pravi obavezu.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prva zamerka generalnom sekretaru, vi po Zakonu o pravima nacionalnih manjina trebali ste za mog prethodnog kolegu da obezbedite prevod na vlaški. Na vlaški, ne na naški. Dakle, to je zamerka. Druga zamerka, mom kolegi, evo Arsić se razume taj vlaški, druga zamerka mom kolegi je zamerka zbog auto-puta prema Prištini. Vidim da je zabavno. Dakle, auto-put do Prištine vodi Blace, Prokuplje, Kuršumlija i tako dalje, kraj u kome, ne znam da li živi 200 hiljada Srba. Ukoliko tog auto-puta ne bude veliko je pitanje da li će taj broj Srba opstati, ali taj auto-put vodi u našu južnu pokrajinu. Još nešto, od Prištine tamo do Tirane, pa do Drača, već je čini mi se izgrađen auto-put, pa ne misli valjda moj kolega da stalno preko Albanije idemo peške, možda ćemo ići motorizovano. Što da ne, kao turisti naravno, posebna vrsta turista, preko naše južne pokrajine lepo. Pa, u skladu sa našim kartama, pa, da što bi mi išli stalno peške, posebno kada su zimski uslovi, da manjkamo, red je da idemo auto-putem. Vidim, njemu je to smešno. Nije odavno dobio na lutriji, pa mu je valjda zato smešno. Što se tiče budžeta, taj moj kolega bi mogao da kaže u vreme kada je on dobijao na lutriji, u republički budžet u istoj državi sa većim brojem poreskih obveznika, bio je veći broj građana, to i sami tvrde, skupilo se 2012. godine, planirano je da se skupi 824 milijarde, sa deficitom od 50 milijardi, koliko se sećam on je na kraju bio 150 milijardi. To je bio taj predizborni budžet o kome je on pokušao ovde da govori, ali tek za 2020. godinu. Sada se u istoj državi, sa istim poreskim stopama, uz isti kurs evra od 117 dinara koma nešto, skupi 1.314 milijardi. Znači, 490 milijardi se skupi više, planirano je da se skupi i verujem da će se skupiti, nego što je to bio slučaj 2012. godine u istoj državi sa manjim brojem stanovnika poreskih obveznika, uz isti kurs i iste poreske stope. Sad bih ja mogao da pitam da li je razlog za zaborav dobiješ na igrama za sreću od DS i od Borisa Tadića i zaboraviš da su oni skupili 490 milijardi manje, što znači da se negde tih 490 milijardi odlilo, odnosno da je to bilo 4,1 milijarda evra. znači, tu su otišli ti autoputevi, zato oni nisu mogli da izgrade onih 320km, i sada čujemo njihove prigovore. Takođe, te 2012. godine, te predizborne, predlog budžeta za 2012, za penzije, dotaciju penzija, iz budžeta se izdvajalo 278 milijardi i 400 miliona, dakle, za niže penzije, 278 milijardi. Za sledeću godinu, za veće penzije, za povećane penzije, planirano je da se iz budžeta penzije dotiraju sa 157 milijardi, dakle sa 121 milijardu manje, ali za veće penzije od 5%. Šta to pokazuje? To pokazuje da je veći broj zaposlenih. Oni non-stop spore da je porasla zaposlenost, kao ljudi su se odselili, ali rast prihoda u PIO je prouzrokovao manju dotaciju iz budžeta, manje opterećenje za neke druge građane, što gospodin Arsić zna, i te kako za razliku od mog kolege. Znači, povećan je broj uposlenosti, a prihodi pokazuju da je narod došao do novca. Najveći poreski obveznici su građani, potrošači. Svi prethodni porezi su sabrani u cenu određenog proizvoda i kada na kasi platite nešto, vi ste u stvari platili sve prethodne poreze koji su preduzetnicima zaračunati i uračunati u prethodnom delu. Dakle, očigledno je da građani imaju više novca, da su plate skočile, da su penzije skočile, da je veći prihod u PIO fondu, samim tim da je veća uposlenost, što oni uporno spore. Takođe, subvencije u poljoprivredi. Ja nisam zadovoljan i amandmanom sam tražio tri milijarde više i odmah želim ministru da kažem, da je zaključak Odbora, a to ne može da se spreči, da svi zahtevi za podsticaje koji ispune uslove će u 2020. godini biti isplaćeni bez obzira bar da i ova suma od 40 milijardi i 600 miliona, bude dovoljna. Dakle, ukoliko ta suma ne bude dovoljna, opet će svi poljoprivrednici koji podnesu zahteve i koji budu ispunili uslove za podsticaj, biti isplaćeni. Dakle, to je zaključak na Odboru, to je do sada tako bilo i biće ponovo. Da vidimo sada to kada se dobijalo na sreću, ali ne kupuješ srećku, ali od Borisa Tadića dobiješ milione, te 2012. godine subvencije u poljoprivredi su iznosile 19 milijardi i 945 miliona, a sada je 40 miliona i 560, što je povećanje od preko 100%, to je više nego što je duplo. Uprava za agrarna plaćanja, te 2012. godine, planirano je bilo da dobije 17 milijardi, a sada je to 36,5 milijardi, više nego duplo. To su odgovori na ono što oni otprilike tvrde da su subvencije manje, da je sve bilo bolje do 2012. godine, dok su oni vladali, a cifra ih u potpunosti demantuje. Na kraju, da zaključim, da pitanje poljoprivrede na čemu ja insistiram, više nije samo pitanje poljoprivrede iz demografije, Srbija ima nešto manje stanovnika, možda će imati još manje stanovnika, nego ove godine, ali je bitno da ono bude ravnomerno raspoređeno po celoj Srbiji, da stanovnici budu dovoljno dobro raspoređeni da mogu u poljoprivrednoj primarnoj proizvodnji i preradi da daju svoj rezultat. Zato verujem da u poljoprivredu treba ulagati što više, jer ona će dati svoj rezultat, ona će biti seme iz kojeg će nići zreo sladak plod, a kada to prodamo, onda možemo taj novac da podelimo svima koliko kome bude potrebno. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Milena Ćorilić.
Poštovani potpredsedniče, poštovani ministre, narodni poslanici, Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu sa pratećim finansijskim planovima organizacija i za obavezno socijalno osiguranje, predstavljaju jedan od najvažnijih dokumenata, kao takav i pred Vladu i pred nas narodne poslanike, stavlja dodatnu obavezu da se takvi akti dobro pripreme i temeljito razmotre. U Predlogu zakona o budžetu za narednu godinu, dati su detaljni podaci prihoda i rashoda u budžetu Srbije. Iz podataka se može videti da je u odnosu na prethodni budžet, planiran smanjeni deficit preko tri milijarde dinara. U Predlogu budžeta za 2020. godinu, planiran je rast prihoda od naplate poreza, a istovremeno, planirano je smanjenje raznih neporeskih prihoda, kao što su vanredni prihodi. S obzirom da se u proteklih nekoliko godina u budžetu Republike Srbije, zahvaljujući poslovanju dobrog domaćina, ostvarivao suficit, možemo očekivati da će i ovaj planirani deficit prerasti u suficit. Očekujem da će većina kolega govoriti o raznim pojedinačnim delovima budžeta za 2020. godinu, pa bih ja svoju pažnju posvetila nekim pitanjima iz oblasti socijalnog osiguranja. Prema finansijskom planu Republičkog fonda PIO za 2020. godinu, predviđeno je povećanje ukupnih prihoda i rashoda za 28 milijardi više u odnosu na ono što je planirano rebalansom za 2019. godinu. Prilikom planiranja prihoda i rashoda, imalo se u vidu ekonomska moć zemlje i potreba daljeg jačanja njene ekonomske stabilnosti. U finansijskom planu za 2020. godinu, predviđeno je povećanje prihoda od naplate socijalnih doprinosa na zarade od preko 513 milijardi dinara. To je jedan od signala dobrog oporavka privrede i njenu očekivanu dalju stabilnost. Na drugoj strani, to je svakako omogućilo planiranje smanjenja transfernih sredstava od strane Ministarstva finansija za 16 milijardi dinara, nedavno usvojenim rebalansom finansijskog plana Republičkog fonda PIO, transfer sredstava za 2019. godinu je manji za oko sedam milijardi. To ukazuje da se ulažu značajni napori u smislu budžetske uštede i jačanje ekonomske stabilnosti Republičkog fonda PIO. Posebno je značajno ako se ima u vidu da se nepopularna mera smanjenja penzija više ne primenjuje. Učešće budžeta u isplati penzija pre nekoliko godina iznosilo je 48,2%. Poslednjih sedam godina taj transfer sredstava se smanjuje i planirano je da u 2020. godini iznosi 22,7%. Suprotno od toga učešće socijalnih doprinosa proteklih godina imalo je tendenciju rasta, pa je realno planirati da to učešće u 2020. godini iznosi 73,71%. Svakako je pozitivno što je ovim finansijskim planom predviđeno povećanje sredstava koja su opredeljena za isplatu prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja. Pri tome se imalo u vidu da predstoji izmena i dopuna Zakona o penzijskom i invalidskom osiguranju. Među predloženim izmenama i dopunama tog zakona najbitnija je ona koja se odnosi na obavezu usklađivanja iznos penzija prema tzv. švajcarskoj formuli. Primenom ove formule, usklađivanju visine penzija, očekuje se da će penzija rasti preko 5%. U okviru prava iz penzijskog i invalidskog osiguranja predviđeno je i povećanje sredstava za društveni standard. Smatram to dobrim, jer je u 2019. godini besplatno korišćenje banjskih lečilišta iz sredstava Republičkog fonda PIO ostvarilo preko 13.500 penzionera. Pored ovih sredstava iz Republičkog fonda PIO doprinos boljem standardu najstarijih sugrađana, a njih je preko 1.700.000 mogu dati i lokalne samouprave. One bi svojim planovima za narednu godinu trebale da predvide i sredstva za pomoć najstarijoj populaciji. Službe u Republičkom fondu PIO i pored mere zabrane stalnog zapošljavanja funkcionišu zahvaljujući dobroj organizaciji rada. Republički fond PIO je u punoj meri posvećen osnovnoj delatnosti, isplati penzija, donošenju rešenja po zahtevu, utvrđivanju staža osiguranja. O zadovoljavajućoj efikasnosti Fonda govori i ostvarenih preko 90% u rešavanju zahteva u prvostepenom postupku u zakonskom roku od 60 dana. Finansijskim planom Republičkog fonda za zdravstveno osiguranje planira se povećanje prihoda i rashoda. Istovremeno, predviđa se na osnovu dosadašnjeg kretanja i rast socijalnih doprinosa. Suprotno od toga planirano je smanjivanje za 34,01% u odnosu na plan za 2019. godinu dotacija i transfera iz budžeta. Planirano je povećanje sredstava za primarnu zdravstvenu zaštitu. U finansijskom planu Nacionalne službe za zapošljavanje planirano je smanjenje i ukupnih prihoda i rashoda. U okviru rashoda planirano je smanjenje sredstava za ostvarivanje prava za slučaj nezaposlenosti za oko dve milijarde. To znači da se očekuje da nezaposlenost i dalje opada. Iz datih finansijskih planova, iz oblasti obaveznog socijalnog osiguranja možemo zaključiti da se planiraju značajne uštede sredstava iz budžeta. Ona se mogu koristiti u druge socijalne namene. Tu bih posebno istakla da predviđena povećanja u Ministarstvu zdravlja i Ministarstvu rada koja se odnose na uređivanje i poboljšanje rada zdravstvenih ustanova, odnosno, na isplatu raznih vrsta socijalne pomoći, što znači da su predviđene uštede prema socijalnim fondovima u značajnoj meri zadržane u okvirima socijalne politike. Stoga će poslanička grupa PUPS dati svoju podršku za usvajanje ovog budžeta i ostalih pratećih dokumenata. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Ćorilić. Reč ima narodni poslanik Ivan Bauer. Izvolite, kolega Bauer.
Zahvaljujem uvaženi potpredsedniče, cenjeni ministre, koleginice i kolege narodni poslanici, građani Republike Srbije, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije će, naravno, u danu za glasanje podržati Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godine. Pojedinci nam često spočitavaju kada govorimo o ekonomskim uspesima u poslednjih pet, šest godina od kada je premijer postao Aleksandar Vučić da iznosimo floskule. Ja bih danas želeo da govorim upravo o tim floskulama, da demistifikujem ovakve optužbe i da pokažem koliko su naši makroekonomski pokazatelji bolji danas nego što su bili pre samo pet godina. Isto tako, hoću da pokažem i da smo lider u regionu i to ne samo u apsolutnim brojkama, već što je mnogo važnije i u relativnim brojkama. Zašto naglašavam relativne brojke? Zato što bi verovatno dežurni kritičari odmah rekli – pa, naravno Srbija ima najbolje rezultate pošto je najveća zemlja u regionu. Ne, mi imamo najbolje rezultate zato što smo najviše radili na sebi i zato što smo imali hrabrosti da sprovedemo najteže, najbolnije i najnepopularnije mere. Da krenemo redom. Od 2005. do 2012. godine, budžetski deficit je konstantno rastao. Tek od 2014. godine, primenom mera fiskalne konsolidacije ta putanja se preokreće i već nakon tri godine mi imamo suficit u budžete. Naredne godine ćemo imati mali deficit, ali će to i dalje biti najbolji rezultat u regionu, a rekao bih i šire. Učešće spoljnog duga, odnosno javnog duga u BDP-u je konstantno rastao u periodu 2008. do 2012. godine, što nije ništa čudno, s obzirom na neodgovornu fiskalnu politiku koja je vođena u tom periodu. Ja ću vam dati samo dva ilustrativna primera, a ima ih mnogo više, koja će pokazati zbog čega nam je učešće javnog duga u BDP-u tako brzo rasla u tom periodu i zašto je nastavila da raste po inerciji i u narednim godinama. Deficit tekućih transakcija ili deficit tekućeg računa u 2007. godini, bio je 17,3 %, a u 2008. godini je bio 20% BDP-a. U poslednjih nekoliko godina, ovaj deficit se kreće u rasponu od 3% do 5%, a naredne godine, odnosno ove godine se očekuje da on bude nešto malo veći, ali i dalje manji od 6%. Već nam stižu kritike kako je opasno što taj deficit raste. Zamislite kakvu opasnost predstavlja deficit tekućeg računa od 20% BDP-a, što je jedna petina svega onoga što država Srbija proizvede u jednoj godini, odnosno svega onoga što je država Srbija proizvela u toj godini. Plate su u 2007. godini realno rasle 19,5 %, a u 2008. godinu su penzije rasle 14,2%, ponovo realno, U nominalnim iznosima taj rast plata i penzija je bio 26% i za jedne i za druge. Dakle, rast plata 26% u 2007. godini, rast penzija nominalno 26% u 2008. godini. Mi ove godine povećavamo plate u proseku za manje od 10% nominalno i Fiskalni savet nas kritikuje da time ugrožavamo makroekonomsku stabilnost. Zamislite kako smo ugrozili finansijsku stabilnost Srbije kada smo povećavali plate i penzije za 26%, a pri tom, da za to nismo imali nikakvo realno utemeljenje, odnosno utemeljenje u javnim prihodima, za razliku od sadašnjeg povećanja, to se vidi iz našeg fiskalnog rezultata i te kako ima utemeljenje u javnim prihodima. Ova putanja rasta učešća javnog duga u BDP-u je promenjena tek negde od 2015. godine, jer kada je u pitanju javni dug te mere, odnosno njihovo dejstvo je malo odloženo, ali se nakon toga konstantno smanjivala. I danas imamo situaciju da nam učešće javnog duga u BDP-u konvergira ka vrednostima koje su propisane Zakonom o budžetskom sistemu. U ovom trenutku jedino BiH ima manje učešće javnog duga u BDP-u. Kada govorimo o stopi nezaposlenosti, ona je od 2008-2012. godine konstantno rasla, a istovremeno, naravno, stopa zaposlenosti je opadala. Već 2013. godine ta putanja je preokrenuta, stopa nezaposlenosti opada i danas možemo da kažemo da se stopa nezaposlenosti nalazi na istorijskom minimumu, odnosno prema poslednjim raspoloživim podacima ona iznosi 10,3%, a najverovatnije će pasti u trećem kvartalu i ispod 10%. Ne treba da kažem da Srbija ima najnižu stopu nezaposlenosti u regionu zapadnog Balkana. Istovremeno, stopa zaposlenosti nam je kontinuirano rasla, o čemu svedoči podatak da u poslednjih pet godina imamo 250 hiljada novozaposlenih, ili ako hoćete, formalno novozaposlenih, jer, naravno, jedan deo tih jeste oni koji su prešli iz sive zone u belu zonu. Ali, ja mislim da je i to, i te kako, rezultat za respekt. Jer, zašto neki drugi nisu uradili reformu svih inspekcija i pojačali rad inspekcijskih organa, pa imali veći priliv u budžet po tom osnovu? Ne radi se ovde, kada govorimo o stopi nezaposlenosti, ni o kakvim promenama metodologije u računanju stope nezaposlenosti, niti se radi o smanjenju stope nezaposlenosti na osnovu iseljavanja iz Srbije. Naravno da iseljavanje iz Srbije delimično tome doprinosi, ali u manjoj meri. I o tome svedoči podatak, i to Svetske banke, dakle, ne naš podatak. Svetska banka kaže da iseljavanje iz Srbije u poslednjih nekoliko godina se smanjuje i takođe kaže da se očekuje da će taj trend nastaviti da opada, dakle, da će nastaviti da se smanjuje broj ljudi koji se iseljavaju iz Srbije. Kada govorimo o zaposlenosti, ako neko ne veruje u podatke Republičkog zavoda za statistiku i za njihov način merenja zaposlenosti, ja mislim da ne postoji bolji način da se proveri da li zaposlenost raste nego da pogledate u Centralni registar obaveznog socijalnog osiguranja. Tu najbolje vidite na osnovu uplaćenih doprinosa da li zaposlenost raste, a ona i te kako raste. Strane direktne investicije ove godine očekuju se da dostignu nivo od 3,7 i 3,8 milijarde evra, što je najbolje zabeleženi rezultat u regionu. Nalazimo se samo na korak od tzv. investicionog rejtinga. Šta to znači za nas? Taj dobar kreditni rejting koji imamo se preslikao na našu emisiju državnih evro-obveznica koja je bila sa prinosom od 1,5%. Primera radi, u poslednjih godinu dana, još tri zemlje iz regiona su emitovale evro-obveznice - Severna Makedonija, Albanija i Crna Gora. Njihove stope prinosa su bile između 3% i 3,5%. Dakle, ima li boljeg pokazatelja od toga da se ove tri zemlje zadužuju po više od dva puta većim stopama nego mi? Pokazatelji kako investitori gledaju na nas. Kada je reč o pokrivenosti uvoza izvozom, on do 2012. godine nikad nije stigao ni do 60%, a 2004. godine je bio samo 32,8%. Nakon promene vlasti, već 2013. godine, zahvaljujući snažnom rastu izvoza za 25,8%, ta pokrivenost uvoza izvozom je prešla 70% i nastavila je da raste i u narednom periodu. U ovom trenutku je naša pokrivenost uvoza izvozom otprilike oko 75%. Podatke uporedive sa našim u regionu ima samo Makedonija. Recimo, Hrvatska je na 60%, a Crna Gora samo na 15% kada je reč o pokrivenosti uvoza izvozom. Na "Duing biznis listi" Svetske banke smo napredovali ove godine, kao i prethodnih godina, i nalazimo se sada na 44. mestu. Nije bitno samo na kom se mestu nalazimo, bitno je i ko je iza nas. A iza nas su takve velesile kada je u pitanju bruto domaći proizvod ili bruto domaći proizvod po glavi stanovnika kakve su Belgija, Italija i Luksemburg, ali, isto tako i zemlje regiona, od Hrvatske, preko Mađarske, Rumunije, Bugarske, Grčke, Albanije, Crne Gore do Bosne i Hercegovine. Na kraju, nešto što je vrlo važno za nas, socijaldemokrate, a to je da se u poslednjih pet godina, odnosno od 2014. godine naovamo konstantno, opet prema podacima Svetske banke, smanjuje stopa siromaštva. Ovakav nivo makroekonomske stabilnosti i ovakvi rezultati koje smo postigli nam daju mogućnost da smanjimo restriktivnost fiskalne politike, odnosno da povećamo ekspanzivnost fiskalne politike u narednom periodu. I zahvaljujući tome, mi ćemo u budžetu za 2020. godinu, odnosno već smo to usvojili ali će to početi da se primenjuje od kraja ove godine, dakle, mi povećavamo penzije i plate u značajnom iznosu, bez obzira na kritike Fiskalnog saveta, a rekao bih da je to povećanje potpuno opravdano i povećavamo minimalnu cenu rada, čime radimo na daljem poboljšanju životnog standarda građana. Takođe, ulazimo u proces postepenog poreskog rasterećenja rada, što je veoma važno za naše poslodavce, ali pri tom vodimo računa o tome da ni na koji način ne ugrozimo rezultate koje smo postigli teškim merama fiskalne konsolidacije. Kad kažem "teške", mislim da su bile teške prevashodno za građane Republike Srbije. Dakle, šaljemo dobar signal investitorima kroz ovo smanjenje da u narednom periodu mogu više da investiraju, mogu da povećavaju zaposlenost i, u krajnjem slučaju, mogu da povećavaju plate u privatnom sektoru. I da zaključim. Nakon perioda od pet godina, teških za građane, na prvom mestu, mera fiskalne konsolidacije, ja mislim da možemo da kažemo da smo taj proces konačno zaokružili. U narednim godinama, naši budžeti mogu da budu razvojni, a ne kao do sada, manje ili više restriktivni. Naravno da ćemo i nadalje, u saradnji sa MMF, a zarad očuvanja kredibiliteta naše makroekonomske politike i ugleda, odnosno naše međunarodne pozicije, nastaviti da vodimo odgovornu fiskalnu politiku, ne bismo li dalje poboljšavali naš kreditni rejting i ne bismo li i dalje napredovali na svim referentnim listama koje mere ekonomsku uspešnost zemalja, ali, isto tako, ne bismo li i dalje ostali lider u regionu kada je u pitanju stopa nezaposlenosti, privlačenje investicija, rast BDP i svi ostali pokazatelji o kojima sam govorio. I da ponovim još jednom, naravno, poslanička grupa Socijaldemokratske partije Srbije će podržati Predlog zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Bauer. Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović. Izvolite.
Hvala. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre, dozvolite mi da u ime SPS kažem nekoliko reči o Predlogu zakona o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu. Pre svega, da istaknem da će naša poslanička grupa u danu za glasanje glasati za ovaj Predlog zakona. Naime, ovaj Predlog zakona o budžetu, kao i svaki predlog zakona o budžetu bilo koje zemlje, je pokazatelj ekonomskog stanja jedne zemlje, politike koju vodi Vlada i mera koje ima nameru preduzeti u oblasti ekonomskog razvoja, ali i odnos Vlade prema svim segmentima društva pokazuje u stvari filozofiju upravljanja Vlade, pokazuje praktično njen program. Moram reći da za nas socijaliste reč je o dobrom dokumentu, dobrom budžetu koji je, pre svega, kontinuitet jednog kvalitetnog rada Vlade iz prethodnih godina, jer sa prošlim budžetom mi smo završili period finansijske konsolidacije i sada Vlada pravi jedan korak napred. Ovde je reč o stabilnom budžetu zato što se troši ono što se ima. Potrebno je pomenuti da je budžet dobro planiran, da je deficit u odnosu na BDP 20 milijardi ili 0,5% na nivou opšte države i na republičkom nivou 0,3%. To pokazuje da u Srbiji postoji stabilan ekonomski rast već nekoliko godina unazad. To potvrđuju i projekcije rasta BDP za 2020. godinu koje su 4%, kao i prosečna inflacija od 2%. pokazatelj dobrog stanja naše ekonomije ili bar tendencije ekonomskog razvoja države je i pad stope nezaposlenosti. Očekivanja su da će ona pasti ispod 10%. Stopa nezaposlenosti na kraju drugog kvartala iznosila je 10,3%. Prepolovljena je u odnosu na 2012. godinu, a da je ekonomski ambijent u Srbiji povoljan pokazuje i privlačenje stranih direktnih investicija. Prošle godine to je bilo 3,5 milijardi evra direktnih stranih investicija, do sada 2,8 milijarde evra. Ovo sam sve pomenuo sve da bih ukazao na jednu stabilnu ekonomsku situaciju u Srbiji, čemu je apsolutno zaslužna ova Vlada. Pokazatelj takvog stanja je i struktura budžeta koji je pred Narodnom skupštinom Republike Srbije, o kojem raspravljamo. Naime, ovaj budžet ima dva elementa koji pokazuju ili potvrđuju razvojni karakter budžeta. Jedno su investicije koje su povećane sa 220 na 260 milijarde dinara i to, pre svega, u projektu u oblasti infrastrukture. Naravno, ima i drugih. Govoriću nešto kasnije i o obrazovanju, ali i povećanje plata zaposlenih, što je odraz povećanja standarda života građana što će, naravno, biti uslovi povećanja proizvodnje. Dozvolite mi, takođe, da kao predsednik Odbora za spoljne poslove kažem dve rečenice vezano za deo budžeta koji se odnosi na spoljne poslove. Naime, želeo bih da pohvalim činjenicu da su Vlada i ceo državni vrh prepoznali značaj spoljno-političkih aktivnosti kojima se poboljšava međunarodni položaj i međunarodni ugled Republike Srbije, tako da će se budžetom za 2020. godinu izdvojiti više sredstava za ove namene, što će, naravno, omogućiti pojačanu diplomatsku aktivnost. U pitanju je briga o imovini Srbije u inostranstvu i izgradnji DKP objekata tamo gde u postupku sukcesije nismo dobili te objekte, jer diplomatsko prisustvo u što većem broju država na nivou DKP značajno je za jačanje bilateralnih odnosa Srbije sa mnogim zemljama sveta, pogotovo danas kada imamo problem samo proglašene kvazi-države „Kosovo“, nesporan je značaj diplomatskih odnosa sa svim državama članicama EU. Da je to važno pokazuje i proces povlačenja priznanja Kosova, koji je intenzivan, naročito u poslednje četiri godine, jer je do sada već 16 država povuklo priznanje tzv. „države Kosovo“. Druga važna oblast kojoj bih posvetio više pažnje i koja pokazuje, u stvari šta Vlada namerava da uradi sa delom budžeta, odnosi se na obrazovanje, najvažniji resurs jedne države. Naime, budžetom je predviđeno izdvajanje značajnog nivoa sredstava za investicije u oblasti obrazovanja, ali i ne samo to. Ako konstatujemo da su povećane plate u javnom sektoru, odnosno da je deo budžeta predviđen za povećanje plata, da je značajan deo sredstava odvojen za investicije, onda se kroz ostalu strukturu budžeta koji se odnosi na obrazovanje jasno može videti strategija Vlade koja je posvećena unapređenju kvaliteta obrazovanja, i to na različitim nivoima, od predškolskog nivoa obrazovanja do osnovnog, srednjeg i visokog obrazovanja. Svi elementi sistema obrazovanja su obuhvaćeni budžetom i to, po meni, na najbolji mogući način. Želeo bih da na početku pomenem investicije u sektoru obrazovanja. Budžetom za 2020. godinu je planirano 22 milijarde dinara, što je gotovo 60% više nego u 2010. godini. Izračunao sam, to je otprilike oko 186 miliona evra. Ako se uzme da po standardima EU izgradnja jedne škole srednje veličine košta 2,5 miliona evra, onda ispada, ako bi se ova sredstva primenila samo na izgradnju novih škola, da se mogu sa ovim sredstvima napraviti 73-74 nove škole, što je jako značajna stvar. U stvari, sredstva će biti iskorišćena i za škole, za njihovo unapređenje kvaliteta, jer unapređenje kvaliteta u školama jeste sastavni deo unapređenja sistema obrazovanja. Treba pomenuti, takođe, da se u okviru budžeta Kancelarije za upravljanje javnim ulaganjima, da su izdvojena i dodatna sredstva za planiranje za renoviranje desetine osnovnih i srednjih škola. Važno je pomenuti, kao deo unapređenja kvaliteta sistema obrazovanja, da sredstvima koja su izdvojena za obrazovanje da je planirano, to bi trebalo, pre svega, da pomenem, opremanje digitalnih učionica u cilju primene digitalnih nastavnih sadržaja u nastavi. Naime, broj digitalnih učionica u 2020. godini treba da bude 20.000, a prema projekciji budžeta, prema podacima, u 2021. godini taj broj bi se povećao na 30.000 učionica, a u 2022. godini na 33.000. To, naravno, podrazumeva i povećanje broja nastavnika koji se bavili ovim, ali ne automatsko povećanje broja zaposlenih, nego objektivno njihovo preusmeravanje na ovu oblast, jer postoji stručno usavršavanje u okviru obrazovnog sistema. Važan deo, segment unapređenja kvaliteta obrazovanja u obrazovanju u Republici Srbiji jeste i namera Vlade da obnovi kompletnu računarsku opremu u računarskim kabinetima osnovnih i srednjih škola i da se preko bežičnog interneta poveže još veći broj škola. Planirano je da u 2019. godini tih škola bude oko 500, tako da bi ukupan broj škola koje su povezane na brz internet 1. septembra 2020. godine iznosio oko 1.000 škola, što bi bilo više od 50% svih škola, s obzirom da ima oko 1.800 osnovnih i srednjih škola. Kao dobar primer unapređenja kvaliteta obrazovanja i vaspitanja moram reći da budžet predviđa sve one mere kojima bi se, primera radi, povećao obuhvat dece na nivou obrazovanja, kojim bi se povećao obuhvat procenta učenika koji su stupili u prvi razred osnovne škole. U budžetu su vrlo detaljno istaknuti ti podaci. Onda, sprečavanje osipanja učenika iz sistema obrazovanja. Zatim, povećanje škola u stručnom delu, povećanja procenta škola kojima se ostvaruju standardi kvaliteta rada ustanova, kako kod predškolskih ustanova, osnovnih škola, gimnazija, umetničkih škola, stručnih škola, domova učenika. Povećanje, naravno, broja zaposlenih koji su dobili obuke iz oblasti inkluzije, prevenciju nasilja i diskriminaciju, sprečavanje osipanja učenika. Sve to govori o jednoj nameri Vlade da obrazovni sistem učini što kvalitetnijim. Želeo bih, na kraju, da pomenem i još dve stvari vezane za visoko obrazovanje. Naime, prema strukturi budžeta Republike Srbije za 2020. godinu da se videti da će se u narednim godinama povećavati malo, ali će se povećavati broj studenata koji će biti predmet finansiranja države, kako na osnovinim tako i na master studijama. Tako da u 2020. godini njihov broj će iznositi oko 53 hiljade. To se povećanje isto odnosi i na master studije. Važno je pomenuti da u okviru finansiranja visokoškolskih ustanova da će Vlada Republike Srbije finansirati u potpunosti rad Univerziteta u Prištini sa sedištem u Kosovskoj Mitrovici, što smatram vrlo važnim iz više razloga, jer dok bude studenata u Kosovskoj Mitrovici, Srbija će na svaki način biti tu prisutna. Mislim da je to sjajna stvar koju Vlada Republike Srbije čini. Jednom rečju, Vlada je izdvajanjem u oblasti obrazovanja podržala sve one dobre projekte koji postoje, povećala broj korisnika. Pomenuo bih i projekat „Svet u Srbiji“, ali pomenuo bih i „Srbija za Srbe iz regiona“. Pomenuo bih, iako to malo možda čudno zvuči, ali broj učitelja koji će se baviti, koji će fakultativno izvoditi nastavu na kineskom jeziku u onim školama koje to žele. Jednom rečju, puno dobrih stvari je učinjeno u oblasti obrazovanja, treba stvarno Vladu pohvaliti za to. Najmanje što možemo, mi poslanici iz SPS, je što ćemo u danu za glasanje glasati za ovaj Predlog zakona budžeta za 2020. godinu. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Obradoviću. Reč ima narodni poslanik Muamer Zukorlić. Izvolite, kolega.
Hvala lepo. Dame i gospodo, ne znam zašto nije bilo osećanja i razumevanja da se i vreme predviđeno za samostalne poslanike udvostruči, jer svakako imamo ovih tako skromnih pet minuta i uopšte je bila bojazan da ne ukrademo od ovog vremena koje poslaničke grupe imaju u izobilju. Čini mi se da mnoge od njih neće uspeti ni da ga potroši. No, sada smo tu i što je tu je. Narodni poslanici Stranke pravde i pomirenja izražavaju radost što imamo jasnu intenciju ovoga predloga budžeta u pravcu razvoja, investicija i korišćenja celokupnog procesa ekonomske i privredne stabilizacije. To je nešto što obećava, raduje i što svakako treba podržati i amandmanskim intervencijama, ali isto tako, i u danu za glasanje podrškom ovom predlogu budžeta. Ono na šta želim da ukažem jeste zapravo ono o čemu svedočimo. Mi na prostoru Sandžaka imamo već nekoliko godina određene najave, što kroz budžetske predloge, što kroz određene zvanične informacije od strane Vlade, međutim, imamo permanentno kašnjenje i odugovlačenje sa značajnim projektima, odnosno investicijama. Ne znam zašto općenito, kada su u pitanju projekti izgradnje autoputeva, zašto u pravilu nekako idemo od sredine prema krajevima? Hajdemo napraviti negde neki izuzetak, pa da krenemo od periferije ka centru. To bi bilo jako dobro u svakom pogledu. Evo, vidite šta se dešava sa Koridorom 11, koga mi u Sandžaku iščekujemo kao premrzao sunca. Dakle, imamo skoro već ili potpisane ugovore ili određene druge korake sve do Požege, a od Požege dalje prema Ivanjici, Dugoj Poljani i Boljarima nemamo ništa. Tako da, to šalje jednu ne baš optimističnu poruku za sve građane na tom prostoru, koji i dalje, uprkos svega što im se dešavalo, jedno celo stoleće ostaju nekako na zapećku, na periferiji, skoro pa komunikacijski izolirani. Isto tako, vidimo da i gasovod, kome se jako puno radujemo, kasni. Bilo bi jako važno da sve ove momente uzmemo sve u obzir i da se dodatni napor od strane Vlade uloži kako bi se realizacija ovih projekata intenzivirala. Već, ne znam, sebi prosto dosađujem, kada pitam šta je sa pompezno najavljivanim putem Novi Pazar–Tutin. Bilo je avgust, pa septembar, pa više nemamo ni jednog meseca. Imali smo neko distans elektronsko otvaranje radova i skoro ništa na samom terenu. Mislim da bi se moralo značajnije posvetiti pažnja sandžačkom prostoru, pogotovo kad uzmemo u obzir da imamo svakodnevno radosne informacije iz raznih drugih gradova, kod osnivanja, odnosno otvaranja novih fabrika, novih radnih mesta. Prosto, kada prođete Rašku, pa nastavite sve do Priboja, skoro da nemate niti jedne nove fabrike. Mislim da na to ne možemo prećutati. Moramo u tom smeru podizati glas, jer jako je važno da sve ove pozitivne poruke koje nam dolaze u pogledu privrednog razvoja, privrednih, finansijskih stabilizacija i projekata, u tom pogledu, da zapravo, ravnomerno u svim delovima zemlje šaljemo pozitivnu poruku, pogotovo prema onim delovima zemlje koji su interesantni, i dobronamernima i zlonamernima. Tu je potrebna dodatna pažnja, dodatno uložiti truda kako bi konačno osetili od ovih najavljenih programa i konkretne efekte, bar za onaj aspekt koji je moguć da se realizuje sa pozicije Vlade Republike Srbije, a svestan sam da za određene segmente jesu odgovorne lokalne uprave koje se suočavaju sa brojnim problemima, što subjektivnim, što objektivnim. Ali, svakako da na ovo želim skrenuti pažnju, od velike je važnosti. Važno je što imamo i uvećanje sredstava za obrazovanje, s tim što mislim da je potrebno posebno za državne univerzitete obratiti pažnju kako se ta sredstva troše i posebno fokusirati sredstva od kojih bi imali koristi talenti. U tom pogledu, želim istovremeno i čestitati svim Sandžaklijama dan Sandžaka u Sandžaku i širom sveta. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Nataša Mihailović Vacić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Neću ponavljati ono što su moje uvažene kolege rekle, da je budžet razvojni, da su predviđena ozbiljna izdvajanja za kapitalne investicije. Dobro je što je došao i pre vremena, pre nego što su narodni poslanici na to nekako navikli. Dakle, neću to ponavljati. Samo bih se vrlo kratko osvrnula na sredstva koja su opredeljena za kulturu i informisanje. Naime, predlogom budžeta izdvojeno je, odnosno planirano 13,3 milijardi dinara, što čini 0,74% ukupnih rashoda i izdataka. UNESKO preporučuje kao minimum za održivi razvoj jedne nacionalne kulture 1%. Verujem da ćemo mi sledeće godine dostići taj 1%. Iz godine u godinu, koliko se može, povećava se budžet za kulturu. Žao mi je što on i ove godine nije bar taj 1%. Ali, posmatrano prema pojedinačnim programskim aktivnostima i projektima, najveći iznosi ovoga puta planirani su za podršku rada ustanovama u oblasti zaštite i očuvanja kulturnog nasleđa. Za to je planirano 3,5 milijardi dinara ili 26% ukupnih sredstava. Raduje me činjenica da je najviše novca ove godine izdvojeno za očuvanje kulturne baštine, jer upravo je nematerijalno kulturno nasleđe glavni pokretač kulturne raznolikosti. Negovanjem i prenošenjem kulturnog nasleđa čuva se i istorija i kultura i tradicija i identitet jednog naroda i obezbeđuje, svakako, i njegov kontinuitet. Nažalost, svedoci smo proteklih godina da je nedovoljno dobra prezentacija i promocija i loši uslovi za rad upravo u ustanovama koje se bave zaštitom nematerijalnog kulturnog nasleđa, učinili da kulturna baština se nađe nekako na društvenoj margini. Verujem da će ministarstvo, zahvaljujući ovim sredstvima u budžetu, u narednoj godini, baš u cilju boljeg predstavljanja i bolje brige te kulturne oblasti i ustanova u toj oblasti, više pažnje posvetiti neophodnosti podizanja i društvene svesti o vrednosti i značaju nematerijalnog kulturnog nasleđa. U odnosu na ovu godinu, suma je za 2020. godinu umanjena za milijardu i 120 miliona. Važno je da to napomenemo. Umanjenje se odnosi na to što za budžet naredne godine nisu planirana sredstva za sufinansiranje i renoviranje RTV, a sredstva za subvencije za RTS umanjena su za 950 miliona, što je zapravo rezultat, kako to govore i finansijski izveštaji Javnog servisa za prethodnu godinu, dobrog funkcionisanja naplate pretplate, tako da je procenjeno da će ovaj iznos koji je predviđen za 2020. godinu budžetom biti više nego dovoljan za optimalan i osnovni rad Javnog servisa. Najveća stavka, pored ustanova kulture za zaštitu kulturnog nasleđa, je usmerena i u ustanovama kulture, 6.887.300.000 dinara. Iz Predloga zakona o budžetu vidi se i da je obnovi i zaštiti Hilandara namenjeno 80 miliona, održavanju dvorskog kompleksa na Dedinju 62 miliona, koliko i za digitalizaciju kulturnog nasleđa. Rad Matice srpske podržan je sa 51 milionom, a bibliotečka informativna delatnost sa 55 miliona. Zaštiti i očuvanju nematerijalnog nasleđa, kao što sam rekla, namenjeno je najviše, gotovo 147 miliona dinara. Ja mislim da je to dosta dobro. Kao što sam rekla, bilo mi je važno da se samo kratko osvrnemo na planirana sredstva u budžetu za 2020. godinu za oblast kulture i informisanja. Želim da ponovim da će poslanička grupa SDPS u danu za glasanje podržati Predlog budžeta za narednu godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača ministar Siniša Mali. Izvolite.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, ja bih samo da razjasnimo, možda nisam dobro čuo, a samo i zbog vas. Dakle, ukupan budžet za kulturu za 2020. godinu opredeljen je u iznosu od 13,3 milijarde dinara. Kada uporedite to sa ukupnim prihodima od 1.334 milijarde dođete do iznosa od 0,995%. Dakle, na 1% smo budžeta, odnosno učešća budžeta za kulturu u ukupnom budžetu. Ja sam vas čuo 0,70 i nešto, tako da se izvinjavam ukoliko nisam dobro čuo, a veoma mi je važno, jer sam čuo negde i u javnosti. Bilo bi dobro da nam ukupno ulaganje u kulturu bude 1% od budžeta, pa veći je u budžetu za 2020. godinu, kažem 0,995% što je, slobodno mogu da kažem, skoro 1%, odnosno tačnije 1%. Pri tome, dve su mnogo važnije stvari koje želim da napomenem, a vezane su za kulturu. Jedno je što ovaj iznos ne uključuje investicije u infrastrukturu u kulturi u iznosu od 2,4 milijarde i ulaganje u novu koncertnu dvoranu u iznosu od 14,1 milijardu dinara. Dakle, ne samo da nam je budžet 1% od ukupnog budžeta, budžet za kulturu, već imamo i 2,4 milijarde dodatnih ulaganja u infrastrukturu koja je vezana za kulturu i izgradnju koncertne dvorane 14,1 milijardu dinara. Možda je druga stvar još važnija, što je povećanje plata u javnom sektoru za radnike koji su zaposleni u oblasti kulture 10%, što je više od najvećeg broja ostalih zaposlenih kojima je 8% u proseku to povećanje plata koje je pokrenuto i koje se realizuje od novembra meseca ove godine. Dakle, sa povećanjem plata od 10% pokazujemo koliko nam je stalo da ljudi koji su zaposleni u kulturi budu i plaćeni bolje, budu plaćeni više i to je konkretan primer našeg doprinosa razvoju kulture. Sa ovim ulaganjima u infrastrukturu mislim da za kulturu predstoje bolji dani. Razlog gde imate manje subvencija za RTS, što je dobra vest za građane Srbije, što je RTS potrebno manje novca, tako da je to potpuno opravdano i mi smo taj novac usmerili na neke druge stvari. Dakle, kultura 1% u odnosu na prihode je već tu, veće plate za 10%, više nego u ostalim delovima javnog sektora i, s druge strane, dodatno 2,4 milijarde u infrastrukturu i 14,1 milijardu ulaganje u koncertnu dvoranu i izgradnju koncertne dvorane u Beogradu. Hvala puno.
Zahvaljujem, ministre. Koleginice Vacić, želite repliku? Izvolite.
Samo da se zahvalim ministru na ovom pojašnjenju. Mislim da je izuzetno važno da ste to pojasnili, budući da se u javnosti pojavljuju, a i u našim podacima, vrlo oprečne informacije o tom procentu izdvajanja za kulturu i izuzetno mi je zadovoljstvo da od vas čujem da bolji dani za kulturu tek predstoje. Želim samo još jednom da ponovim da mi je izuzetno drago i mislim da je važno da je najviše novca opredeljeno za 2020. godinu za ustanove kulture. Dakle, povećanje plata i ne samo plata već i opštih uslova rada u ustanovama kulture i naravno ustanovama koje se bave zaštitom kulturnog nasleđa. Još jednom da ponovim, u Danu za glasanje poslanička grupa SDPS podržaće budžet za 2020. godinu. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Snežana Paunović. Izvolite.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege, dragi građani i građanke Srbije, raspravljamo o budžetu Republike Srbije za 2020. godinu i slobodno mogu reći o još jednom kvalitetno balansiranom prihodu i rashodu za narednu godinu. Srbija, odnosno koalicija koja je na vlasti u poslednjih sedam godina vodi politiku ekonomskog prosperiteta Srbije, ali i jačanje međunarodnog ugleda Srbije i njene pozicije u svetu, što rezultira podrškom velikog broja država, kako naših tradicionalnih prijatelja, tako i onih koji to do sada nisu bili. Ovde bih naročito istakla podršku većeg dela sveta našoj politici koja se, pre svega, tiče Kosova i Metohije, baš u onom trenutku kada su mnogi mislili da je ta tema zatvorena. U tom smislu, podržavam dalje opredeljenje Vlade Republike Srbije da se za jačanje spoljno-političkog položaja Srbije odvoje veća sredstva, jer znamo da su u pitanju ozbiljne spoljno-političke aktivnosti državnog vrha i ministra spoljnih poslova, pre svega, kada je u pitanju povlačenje priznanja i o tome je govorio prof. Žarko Obradović, ali nikada nije višak reći da u ovom trenutku lažnu državu Kosovo priznaje manje od 2/3 stanovništva planete. Ovaj budžet je, kao i nekoliko prethodnih, rezultat postignute makroekonomske stabilnosti i rasta BDP koji omogućava i veće prihode, ali i ostavlja mogućnost za veća ukupna ulaganja države po svim budžetskim sektorima. Dakle, planirani budžetski deficit od 20 milijardi dinara je 0,3% BDP, što potvrđuje dostignuti nivo makroekonomske stabilnosti, a značajno će to uticati na smanjenje javnog duga države koji će se spustiti na ispod 50% BDP. Finansijska projekcija povećanja budžetskih prihoda, pre svega, od akciza i poreza na dobit je realna, kao što je i povećanje plata u javnom sektoru kodifikovano rebalansom budžeta za ovu godinu, takođe, rezultat pozitivnog bilansa u budžetu. Ono što bih pohvalila jeste rasterećenje poslodavaca smanjenjem poreza i doprinosa koje plaćaju za PIO i zdravstveno osiguranje zaposlenom, kao i olakšice koje država nudi za nova zapošljavanja. To bi trebalo da bude stimulativno za novo zapošljavanje, ali i za smanjenje rada na crno ili probnog rada koji, nažalost, praktikuje sve veći broj poslodavaca kako bi izbegli plaćanje poreskih obaveza. Ova Vlada je višegodišnjom politikom podsticaja privrednog rasta, bilo direktnim investicijama, bilo podsticajima u privredi, putem subvencija premostila zatečeni deficit u budžetu Republike i krenula najpre u konsolidaciju, a potom i u razvoj. Dakle, ovaj budžet jeste i razvojni, a predstavljaće trasu za naredni fiskalni budžetski period kada se planira još veći rast BDP. U svom izlaganju ću se osvrnuti na sektor privrede, energetike, trgovine i turizma, imajući u vidu da sam član resornog odbora koji se bavi ovim pitanjima. Razdeo Ministarstva privrede u 2020. godini dobija značajno manji iznos sredstava, ali to ne znači da su sredstva neopravdano smanjena. To potvrđuje činjenicu da će u narednoj godini privreda morati više i samostalnije da se bori za konkurentnu poziciju na tržištu. Sa druge strane, u narednoj godini država se opredelila da uloži više sredstava, gotovo duplo više u podršku razvoju preduzetništva, što znači podrška malim i srednjim proizvođačima koji treba da postanu noseći sektor domaće privrede i podrška velikim razvojnim, infrastrukturnim projektima koji upravo mobilišu male proizvođače. Činjenica je da u Srbiji još uvek nije završen postupak privatizacije, da se odužio. U ovom trenutku su to još 83 preduzeća u raznim fazama privatizacije, ali je dobro da država prepoznaje činjenicu da imovinu i brendove tih preduzeća ne treba tek tako rasprodati, već naći strateške partnere i tamo gde je to moguće nastaviti proizvodnju. U budžetu su izdvojena sredstva i za kreditnu podršku ovim preduzećima, kao i za upravljanje postupkom privatizacije, kada su ona u pitanju. Ono što je važno jeste da se u sektoru privrede brine o regionalnom razvoju, o ujednačavanju regionalnog razvoja, gde god je to moguće, otvaranje više fabrika uz domaći kapital ili direktne strane investicije treba da imaju za cilj demetropolizaciju i razvoj nedovoljno razvijenih područja, kako bi se zaustavilo pražnjenje manjih sredina i seoskih područja. Jedino ujednačenim privrednim razvojem Srbija može postati ekonomski snažnija i razvijenija, jer bi u protivnom dalji pritisak na velike gradove, u smislu migracije, bi kontraproduktivan. Veliki je pritisak na infrastrukturu. Širenje gradova uz pretvaranje poljoprivrednog zemljišta u građevinsko, sigurna sam, u dužem periodu ne bi imao dobar efekat. Uz privredu i poljoprivredu značajan resurs je i turizam koji postaje noseći sektor u obezbeđenju čistog deviznog priliva. Zato ću se osvrnuti na turizam kao razvojni potencijal Srbije i sredstva koja se u budžetu izdvajaju za razvoj turizma, na razvoj turističke ponude, odnosno turističkog proizvoda. Srbija ima puno potencijala, praktično sve osim mora, postala je veoma tražena i atraktivna destinacija i, kada to kažem, pre svega mislim na Beograd, ali i na planine, tipa Kopaonik i Zlatibor, banje i ostala istorijska i kulturna baština koji privlače sve više turista, posebno inostranih. Zato se mora sa još više pažnje ali i sredstava posvetiti kvalitetu i raznovrsnosti te turističke ponude, jer je to jedini način da pored drugih evropskih destinacija mi postanemo atraktivni i konkurentni. U odnosu na period pre nekoliko godina Srbija je napredovala, a i finansijski efekat je nedvosmisleno bolji, ali to je još veća obaveza i to zahteva još posvećeniji odnos države kako bi se iskoristili potencijali kojih ima puno širom Srbije. Turizam jeste jedna od privrednih grana koja bi značajno doprinelo ujednačavanje razvoja, jer po prirodi stvari najatraktivnije destinacije su u nedovoljno razvijenim područjima, odnosno u netaknutoj prirodi. Činjenica je da je Srbija istinski doživela turistički bum, jer je 2018. godine posetilo oko 3,4 miliona turista i ostvaren je prihod od blizu 1,5 milijarde dolara. U ovoj godini je projektovani cilj da se ostvari 10 miliona noćenja i ja čvrsto verujem da će to tako biti. Moje kolege će u daljem toku sednice govoriti i o ostalim delovima kada je u pitanju budžet Republike Srbije. Ono što želim da kažem i da sa tim zaključim, kada je u pitanju turizam jeste da u prilog turizmu i svemu onome što je planirano ide i činjenica da je Novi Sad kulturna predstonica 2020. godine kada je Evropa upitanju i da će to u mnogome doprineti. Narodni poslanici SPS će svakako podržati budžet za 2020. godinu. Hvala vam.
Zahvaljujem koleginice Paunović. Reč ima narodni poslanik Muamer Bačevac. Nije prisutan. Reč ima narodni poslanik Milisav Petronijević. Izvolite kolega Petronijeviću.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre, sa saradnicima, poštovane kolege poslanici, budžet je dokument u kome brojke govore kakva će politika da se vodi. Jednostavno daje odgovor na pitanje kuda ide Srbija. Upravo imajući to u vidu želim iz nekoliko uglova da obrazložim zašto će SPS, odnosno i ja, kao njen poslanik da podržimo Predlog zakona o budžetu za 2020. godinu. Pre toga, nekoliko reči šta prethodi budžetu 2020. godine. Vlada je 2019. godine imala velike aktivnosti i jasnom politikom, čvrstom odbranom i odlučnim sprovođenjem uspela da postigne značajne rezultate i na spoljnopolitičkom planu i na unutrašnjem planu, u ovom slučaju sprovođenjem ekonomske politike, ali želim da skrenem vašu pažnju na još jednu, po meni veoma važnu stvar u ovom trenutku za Srbiju, a to je stalna posvećena, odgovorna borba predsednika Republike Srbije i Vlade za vraćanje vere u Srbiju, u našu Srbiju, da Srbija ima potencijala, da zna da može i ona je danas i snažnija, jača, uređenija i pobeđuje i na unutrašnjem i međunarodnom planu. Gospodine ministre, ne govorim ja to da bih hvalio vas. Vas hvale podaci, činjenice, argumenti. Samo ih prenosim. Evo ih samo nekoliko – u ovom trenutku Srbija je u stanju takvom gde se privredna aktivnost ubrzava. Intenziviraju se kapitalna ulaganja. Rasterećuje se privreda. Fiskalni deficit se smanjuje. Javni dug je na silaznoj putanji. Nezaposlenost se približava jednocifrenoj stopi. Raste zaposlenost. Zarade beleže rast i nominalnu i realnu, a inflacija ostaje i niska i stabilna. Samo toliko. Sada imamo situaciju da Vlada ulazi u budžet za 2020. godinu sa rezultatima - kapitalom značajnim koji je stekla u ovoj godini, sa poverenjem građana da smo na pravom putu i naravno sa značajnim iskustvom. To nas i ohrabruje i dokazuje da će i ovaj budžet se do kraja sprovesti. Budžet za 2020. godinu gde su osnovni podaci 0,3% deficit, 50% učešće javnog duga, 4% rast privrede, inflacija 2% i da ne nabrajam dalje, govori samo kratko – stabilan i odgovoran. Budžet, ovaj koji je pred nama, potvrđuje da Vlada ostaje fokusirana, da su joj glavni ciljevi pobošljanje privrednog ambijenta i obezbeđivanje visokih stopa privrednog rasta sa krajnjim ciljem smanjenja nezaposlenosti i podizanja životnog standarda stanovništva. Kao potvrdu tome zadržaću se samo na tri ključne karakteristike budžetske politike u 2020. godini. Prvo, povećanje životnog standarda, odnosno povećanje plata i penzija. Drugo, podsticaj rastu povećanjem javnih investicija. Treće, poresko rasterećenje rada. Samo da skrenem pažnju da povećanje plata od 8% do 15% u javnom sektoru, penzija od 5,4% je jača kupovna moć domaćinstva i stimuliše unutrašnju tražnju, a i to pospešuje rast, što ostaje osnovni cilj ove Vlade. Šta da kažem za povećanje javnih investicija kada su kapitalna izdvajanja 260 milijardi dinara, nikada više. Čak mogu da kažem da je budžet investicioni budžet. Kada je u pitanju plate, treba dodati još da pored povećanja povećala se i minimalna cena rada za tri hiljade na 30.022 dinara i želim da skrenem pažnju oko polemike oko plata u javnoj upravi. Molim vas, naš stav je – javna uprava nije samo troška ovoj državi koja maltene ne radi ništa. To nije tačno. To su značajne institucije. To su značajne ustanove i nama treba i efikasna i jaka i stručna i profesionalizovana i delotvorna javna uprava. Zato je to bitno da bude između ostalog i plaćena i zato mislim da je važno, znam da je to mnogo posla, ali mora u sledećoj godini da se završi onaj projekat Zakona o platnim razredima. Treće, kada je u pitanju podsticaji u privredi, odnose se na poresko rasterećenje rada. Rasterećenjem privrede kroz povećanje neoporezivog dela zarade, kroz smanjenje poreza na zarade sa 62% na 61%, odnosno 13 milijardi dinara to nije baš tako malo, ali to istovremeno znači da podstiče naše privrednike na veći rast i veće zapošljavanje. Zato je to vrlo bitno. Bitno je iz prostog razloga i što će u narednom periodu kroz donošenje zakona ići se dalje u rasterećenje privrede kada su u pitanju obaveze iz radnog odnosa. Dakle, u okviru tog trećeg cilja ostaje, i snažno podržavam taj strateški cilj Vlade, da je smanjenje nezaposlenosti jedan od najvažnijih ciljeva Vlade i u skladu sa tim moram reći da će dobiti našu punu podršku. Sve ovo što sam rekao do sada znači da je budžet razvojni, da podstiče privredni rast, ali sa druge strane omogućava i kvalitetniji život građana Srbije. Želim samo na kraju da naglasim da je i ovaj budžet i socijalno odgovoran budžet i kada su pitanju socijalna davanja podaci govore – u budžetu koliko se izdvaja za sledeću godinu i u širem smislu socijalna politika, i želim da odam priznanje Vladi na socijalno odgovornosti prilikom izrade ovog budžeta i kao naravno pripadnik SPS dajem snažnu podršku na tom pitanju. Na kraju samo kratko. Budžet, ovaj, sadašnji, on u stvari oslikava sadašnje stanje i najavljuje budućnost, kao što sam rekao, odnosno pravi pravi pravac i put ka budućnosti. Ovoliko može i on je realan, on nije spisak lepih želja, već realan. Vlada je uočila realne probleme i ponudila realne odgovore na ta pitanja sa kojima se suočila. Ja želim da dam punu podršku Vladi na tom jasnom cilju i želim da skrenem pažnju da je potrebno da se bdi nad ovim budžetom maltene mesečno i da se reaguje ako ima negde odstupanja. Toliko. Hvala lepo.
Zahvaljujem, kolega Petronijeviću. Reč ima narodni poslanik Mirko Krlić. Izvolite, kolega Krliću.
Hvala, gospodine predsedavajući. Uvaženi gospodine ministre, pretpostavljam kad na red dođe ovaj Razdeo 29, i kada treba da razmatrate budžet, deo od budžeta u kulturi, da vam nikada nije lako, jer kulture nikada dovoljno, nikada previše i nema ni one nacije, ni onog naroda koji će reći da mu je kulture preko glave. Svaki uloženi dinar je dobrodošao, ali naravno mora se biti realan. Gospođa Vacić Mihajlović, član Odbora za kulturu je mnogo toga rekla i vi ste na to na pravi način odgovorili, tako da je meni taj neki manevarski prostor skraćen da se ne bih ponavljao, ali moram vam reći da je Odbor za kulturu i informisanje, iako za to ne postoji obaveza kao Odbora za finansije i drugih odbora, ipak razmatrao ovaj Razdeo 29, iz razloga što nam je trebalo biti objašnjeno šta se to dešava da milijarda i 200 miliona, koliko je gospođa Vacić ovde spomenula, jeste manje nego što je bilo 2019. godine. Naravno, ja se zahvaljujem vašim saradnicima iz Ministarstva finansija koji su došli na Odbor i vrlo nam jasno objasnili da se pre svega radi o tome da Javni servis Srbije sada sam može stabilno da se finansira, a drugo da smo završili jedan projekat koji se zove RTV i da završetak projekta znači da u 2020. godini nema potrebe više za to izdvajanje. Sad je meni potpuno jasno zašto je onima koji ovih dana, upravo sa onih televizija koje često spominje naš poslanik Marijan Rističević, suze liju za budžetom za kulturu, koji je navodno značajno umanjen. Ne znam da li stignete da to pogledate, postoji emisija koja se zove „Mentalno razgibavanje“, koja se svakoga dana emituje i gde imamo, ja bih pre rekao mentalno retardiranje, gde imamo dva novinara u pokušaju, verovatno neuspešna glumca koji nisu upisali akademiju, koji sede jedan naspram drugog i raspravljaju već dva dana o budžetu u kulturi, i govore o smanjenju i kukaju nad srpskom kulturom koja ide u propast. Radi se o tome da oni nisu navikli da se projekti završe. Oni su navikli na Heterlend. Oni su navikli da jedan projekat traje i da se nikada ništa u njega ne ulaže, a da se pare za taj projekat trpaju u džepove. Gospodine ministre, imao prilike da vidim, naravno ne u ovom sastavu Ministarstva i ne u ovom sastavu Ministarstva kulture, da vidim jedan komisijski projekat koji je Komisija za dodelu sredstava usvojila, Projekat za izdvajanje za pozorišnu umetnost na kome je pisalo - projekat u pokušaju, tj. projekat u razradi. Beli papir na kome piše samo ime i prezime gospođe koja je predala taj projekat koji ne postoji, koji je običan beli papir. Neću spomenuti ime gospođe, jer je nažalost pokojna, a radi se o značajnom imenu naše kulture. Ali, mislim kada bi pokojni Nušić ustao iz groba, nikada sebi ne bi dozvolio da napiše projekat u pokušaju ili projekat u razradi ili projekat u izradi. Prvo, on je ozbiljan čovek, pa to sebi ne bi ni dozvolio. Ali, oni su navikli da se tako mogu deliti pare i njima nije jasno da postoji i mnogo ozbiljniji način. Kada sam već spomenuo pozorišnu umetnost, nešto ću reći i o korisnicima budžeta. Naravno, veći deo budžeta ste predvideli za razvoj institucija i jako je važno ovo što je na početku rekla predsednica Vlade, da ova Vlada poseban značaj želi da prida kulturi i koliko je to važno svi smo u ovom trenutku svesni. Međutim, postoji ta nematerijalna strana, ulaganje u projekte u kulturi, koje često, znam da vi kao ministar finansija to ne trebate da kontrolišete, ali neka kontrola mora da se uvede. Skrenuću vam pažnju samo na nekoliko ličnosti koje ovih dana predstavljaju srpsku kulturu na najgori mogući način. Jedan od njih je Kokan Mladenović, čuli smo svaki dan neke njegove nove političke izjave, od toga da treba podići oružanu revoluciju, do onog drugog da Srbija sve što od kulture i svoje istorije ima to je pas koji juri sopstveni rep, itd.. Znate, prosto je neverovatno da takvi ljudi jesu kulturtregeri, i ja sada reskiram da govorim o nekim političkim izjavama određenih ljudi za koje se može reći, ili će neko drugi reći, da imaju ipak oni svoju umetničku težinu i da ta umetnička težina prevazilazi njihove političke stavove. Nažalost, sve je više, upravo iz ove branše, pozorišne branše, ljudi na političkoj sceni nego na onoj sceni na kojoj bi trebali da budu i to smo svi svedoci. Ali, samo ću reći jedan primer za sve ljude iz javnosti koji prate kulturu, ovih dana je Kokan Mladenović, pored one čuvene predstave u Leskovcu gde mlađi Trifunović cepa nacionalnu zastavu, postavio predstavu „San letnje noći“, Šekspirovu predstavu. To je predstava za svakog ko malo poznaje pozorište i voli Šekspira, predstava koja uglavnom govori o slobodi izražavanja, slobodi mišljenja, to je jedna optimistična predstava koju je Šekspir smestio u dvor prikazujući društvo sa puno optimizma. Kokan Mladenović je tu istu predstavu postavio u zatvoru pokazujući šta misli o ovom društvu i šta misli o ovoj državi, šta misli o ovoj vlasti. Kokan Mladenović tu predstavu igra u Narodnom, nacionalnom teatru, u Narodnom pozorištu za narod koji to plaća i koji je izabrao ovu vlast, rugajući se svima nama, rugajući se vlasti. Koliki je umetnik Kokan Mladenović, samo ću reći da je pre nekoliko godina, gospodin Komlenski zna kako se zove ta motka, od strane predstavnika Ateljea 212, glumaca, kolega, e tom motkom izbačen iz pozorišta sa mesta upravnika gde je nažalost nasledio jednu veliku Miru Trailović, Jovana Ćirilova, Mucija Draškića. Morali su na kraju da ga uhvate za uši i šutnu u tur, jer drugo nije bilo. Dva puta je veliki Dragan Gaga Nikolić, sam sam toga svedok, tražio prijem kod gradonačelnika Đilasa da bi se problem jednog Klokana rešio, ali nije bilo sluha ni za tako veliko ime kao što je pokojni Dragan Gaga Nikolić. Sve sam ovo morao da kažem samo zbog toga da ne možemo više dozvoliti heterlende, da ne možemo više dozvoliti klokane, da se mora voditi računa ko su ti korisnici ovog novca koji narod izdvaja za kulturu i kako će ta kultura u budućnosti biti usmerena. Pošto, evo, postoji moj kolega koji ne može da dočeka vreme da dobije reč, ja pretpostavljam da će i on glasati za ovaj budžet i to će biti sasvim u redu. Karte za pozorište za „San letnje noći“ ću vam lično obezbediti, a vama gospodine ministre želim da i 2021. godine branite novi budžet, a da konstatujemo kako smo ovaj deo posla uspešno završili. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Krliću. Reč ima predstavnik predlagača, ministar finansija, Siniša Mali. Izvolite,ministre.
Hvala puno. Uvaženi poslanici, samo da se nadovežem na ovo što je uvaženi poslanik imao priliku da kaže. Za razliku od prethodne vlasti, onih koji su zatvorili Narodni muzej i Muzej savremene umetnosti, mi smo i jedan i drugi muzej otvorili. Otvoreno je takođe i pozorište u Vranju „Bora Stanković“, imao sam lično priliku sa predsednikom i da budem tamo, a već za 2020. godinu ja ću vam pročitati ukratko spisak aktivnosti koje planiramo u oblasti kulture. Dakle, nikada se više neće investirati u kulturu, pogotovo u infrastrukturu koja je vezana za kulturu. Dakle, tokom 2020. godine imate čitav niz aktivnosti koji je vezan za Novi Sad i za činjenicu da je Novi Sad 2021. godine evropska prestonica kulture. Narodno pozorište u Subotici, privešćemo kraju radove na tom pozorištu takođe. Radimo na pripremi izgradnje najmodernije koncertne dvorane u Beogradu, Beograd takvu dvoranu nema. Kreativni centar „Ložionica“ u Beogradu takođe je u planu za narednu godinu, alternativna scena Narodnog pozorišta, rekonstrukcija Doma Vojske i prenamena u Kulturni centar u Pirotu, kreativna ambasada u Londonu, osnivanje legata Vladimira Veličkovića i otvaranje galerije na Kosančićevom vencu, priprema za izgradnju fakulteta muzičke umetnosti, čime će se rešiti višedecenijski problem koji je vezan za privremeni i neuslovni smeštaj mladih muzičara. Dakle, o kulturi razmišljamo dugoročno. Malopre sam i rekao, povećane su plate zaposlenima u oblasti kulture za 10%, što je više od 8% iznos za koji su povećane plate najvećeg broja zaposlenih u javnoj upravi. Dakle, i tu pokazujemo koliko nam je stalo do kulture i mislim da sa tim ulaganjima u infrastrukturu, u povećanje plate na pravi način, konkretno kroz brojke i kroz budžet za 2020. godinu, pokazujemo koliko je Vlada Republike Srbije posvećena ovoj oblasti. Hvala.
Zahvaljujem, ministre. Reč ima narodni poslanik Neđo Jovanović. Izvolite, kolega Jovanoviću.
Zahvaljujem se, predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnicom, poštovane kolege narodni poslanici, imajući u vidu da je veći broj mojih uvaženih kolega iz poslaničke grupe SPS, među kojima je i ovlašćeni predstavnik Dušan Bajatović, veoma decidno istakao da će naša poslanička grupa nedvosmisleno podržati Zakon o budžetu. U svojoj diskusiji ću se ograničiti samo na određene segmente ovog zakona, i to dva za koja smatram da su veoma važna, naravno, ne mnogo manje važna od ostalih, ali u svakom slučaju nešto što za građane Republike Srbije treba da predstavlja znak poštovanja za ono što je Vlada Republike Srbije učinila. Radi se o lokalnoj samoupravi, državnoj upravi i pravosuđu. Kad govorim o pravosuđu, naravno da je u pitanju tema koja je poprilično opterećujuća, imajući u vidu da pravosuđe već duže vreme nosi hipoteku izuzetno lošeg stanja u pravosudnom sistemu Republike Srbije i zbog toga poglavlja 23 i 24 još uvek nisu zatvorena i još uvek se od Evropske unije na neki način očekuje da podrži sve ono što Vlada Republike Srbije radi, ali nažalost sudovi i tužilaštva kaskaju za onim što je Vlada Republike Srbije uradila. Počevši od komentara o pravosuđu, moram da istaknem nekoliko bitnih činjenica za koje, uvaženi ministre, sigurno znate da je u Republici Srbiji pravosudni sistem kroz ulaganja u objekte sudova i tužilaštava dobio mnogo. Ako pođemo od nesporne činjenice da je u Beogradu jedan takav pomak učinjen još pre nekoliko godina prilikom izgradnje zgrade „Aeroinženjeringa“, u kojoj je smešten kompletan Prvi osnovni sud, zatim adaptacije i rekonstrukcije zgrade Palate pravde, u koju se sada vraća kompletna krivična materija iz sudova, naročito iz Višeg suda u Katanićevoj, da ne govorim o gradovima i opštinama u unutrašnjosti gde je zaista preko Ministarstva pravde i vas lično, uvaženi ministre, učinjeno mnogo u adaptaciju i rekonstrukciju objekata sudova i tužilaštava. Na teritoriji Zlatiborskog okruga to su Prijepolje i Požega. Moram da pohvalim ono što je učinjeno u Užicu, dakle, gradu iz koga ja dolazim, a to je izgradnja potpuno nove, veoma savremene zgrade u kojoj se sada nalaze Privredni i Prekršajni sud. Zgrada je urađena po svim standardima Evropske unije koji se zahtevaju za optimalan rad pravosuđa, konkretno sudova, sa svim onim segmentima koji polaze od digitalizacije, opremljenosti, a naročito opremljenosti u sudnicama u koje je neophodno potrebno smestiti veći broj učesnika, kao što je u oblasti stečajeva, kada se radi o ispitnim potraživanjima gde poverioci u svakom slučaju imaju i pravo, nekad i obavezu da se izjasne o prijavama potraživanja, a i o ocenama prijave potraživanja od strane stečajnih upravnika. Dakle, učinjeno je zaista mnogo, s tim što ja imam jedan apel za vas, uvaženi ministre, koji polazi od jednog sloja zaposlenih u pravosuđu, i to onog sloja koji se nekako neprimetno pojavljuje samo u ovakvim diskusijama, zbog toga što jednostavno ne posvećujemo pažnju upravo onim od kojih pravosudni sistem u velikoj meri zavisi, a to su državni službenici i nameštenici. Imajući u vidu da je i Sindikat pravosuđa Republike Srbije nametnuo jednu temu, koja u svakom slučaju zavređuje pažnju i treba je afirmisati, radi se o nagradama za rad nameštenika u pravosuđu, imajući u vidu činjenicu da je nivo njihovih zarada još uvek na nivou onom koji podrazumeva zadovoljenje potreba kada su u pitanju minimalne zarade ili nešto malo više od minimalnih zarada. Smatram da, s obzirom na to da mi kao poslanici SPS i naš poslanički klub nismo u tom pravcu isticali amandmane, da bi trebalo razmisliti u nekom daljem toku realizacije ovog budžeta, koji je jako dobro strukturiran i planiran, da se ovaj deo zaposlenih u pravosuđu na neki način stimuliše, što podrazumeva njihov daleko povoljniji položaj u odnosu na sadašnji. U članu 11. Predloga zakona o budžetu predloženo je da visina nagrade za ovaj sloj zaposlenih može biti do 1% od minimalne zarade u Republici Srbiji, što je veoma malo. Oni koji su u sindikatu i koji štite prava zaposlenih u oblasti pravosuđa su tražili da taj procenat bude značajno veći, i to 15%, što smatram da nije mnogo realno, ali u svakom slučaju da treba da bude veći, to bi bio apel nas socijalista prema vama, da zajedno ili u sinergiji sa ministarkom pravde ovo pitanje rešite na kvalitetniji način kada su u pitanju nameštenici u pravosudnom sistemu Republike Srbije. Kada govorimo o lokalnoj samoupravi, uvaženi ministre, moramo istaći jednu činjenicu koju niko neće dovesti u sumnju, a to je da je i ovaj budžet orijentisan upravo onako kako je trasirano i kako je utemeljeno ne samo prethodnim budžetom, već i jednom globalnom politikom Vlade Republike Srbije, a to znači da se transferna sredstva prema lokalnim samoupravama značajno smanje, kako bi se lokalne samouprave, dakle opštine i gradovi, stimulisale u pravcu, hajde da kažemo, kreativnosti koja podrazumeva popunu lokalnih budžeta iz sredstava, odnosno iz prihoda koji se ostvaruju isključivo na nivou lokalnih samouprava, a to su opštine i gradovi. Iskreno rečeno, nisam siguran koliko su se i na koji način opštine i gradovi odazvali jednom takvom načinu orijentacije Vlade Republike Srbije, jer je veliki broj projekata koji je Vlada Republike Srbije ustrojila, i to isključivo u korist lokalnih samouprava, gde lokalne samouprave nisu na adekvatan način participirale. Ova kritika prema lokalnim samoupravama je više dobronamerna i stimulativna, u vidu motivacije da se što više orijentišemo na nivou lokalnih samouprava kao predstavnici lokalnih vlasti ka projektima koje Vlada nesporno omogućava. Kada govorim o gradu iz koga ja dolazim moram ukazati na činjenice da postoje pozitivni primeri gde upravo grad Užice kao lokalna samouprava ima i te kako značajno učešće u participaciji, kada su u pitanju projektna finansiranja, pa je tako u gradskoj opštini Sevojno, kao gradskoj opštini grada Užica sredstvima koja su obezbeđena preko Ministarstva za državnu upravu i lokalnu samoupravu adaptirana zgrada u kojoj se sada nalazi institucija doma kulture od istih sredstava, kao i sredstva koje je obezbedilo Ministarstvo kulture, renoviran je muzej. Nadam se, uvaženi ministre da ste na neki način uvažili apel građana grada Užica kada je u pitanju finansiranje kotlarnice sa energentima koji će značajno smanjiti zagađenost jednog grada kojim je u velikom stepenu zagađenosti i velikoj opasnosti stanovništva tog grada, kada se o zagađenosti priča, a to je izgradnja kotlarnice za potrebe doma zdravlja. Ono zbog čega građani Užica, kojih nije mali broj, imaju veliku zahvalnost prema Vladi Republike Srbije izgradnja vode, posle katastrofe sa vodosnabdevanjem u gradu Užicu koje je bilo pre nekih otprilike sedam, osam godina. Na samom kraju moram da skrenem pažnju na nešto što je, konkretno ministarstvo o kome sam govorio, a to je Ministarstvo za zaštitu životne sredine, zatim Ministarstvo za energetiku i na kraju Ministarstvo za državnu upravu i lokalnu samoupravu obezbedilo, a to je da na teritoriji cele Republike Srbije imamo mogućnost da preko E-uprave i digitalizacije servisiramo potrebe građana na najbolji mogući način. Mislim da je to jako dobro rešenje i da u tom pravcu treba istrajavati, kako bi se upravo te potrebe građana za smanjenjem razno-raznog maltretiranja i čekanja pred šalterima eliminisao, a lokalne samouprave omogućile da se administracija svede na najmanji mogući nivo. Naravno da postoji još mnogo, mnogo toga što bi moglo da se istakne, ali ovo što sam ukazao dovoljno govori da i ovaj segment budžeta i te kako je dobro i strukturiran i planiran. Imate podršku SPS i naše poslaničke grupe. Hvala.
Zahvaljujem kolega Jovanoviću. Reč ima narodni poslanik Milena Turk.
Hvala vam predsedavajući, uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je Predlog zakona o budžetu, kao najvažniji predlog o kome raspravljamo. Na samom početku želim da istaknem da je kreiran na osnovu prihoda i ušteda koje smo ostvarili, da je zasnovan na realnim projekcijama i da je razvojni, a i sam Fiskalni savet je dao ocenu da je izuzetno dobro isplaniran. U ovom trenutku sa ponosom možemo reći da je budžet naše zemlje stabilan, da je zdrav, da smo na osnovu reformi, na osnovu odgovorne politike koju smo sproveli, na osnovu nepopularnih mera koje smo imali u prethodnim godinama, uspeli da je budžet sada u jednom stabilnom, održivom stanju i da smo za našu decu stvorili sigurniju budućnost. Takođe, javni dug je pod kontrolom. Mi smo promenili perspektivu, mi govorimo o kretanju unapred, mi govorimo o razvoju, o novim investicijama i o jednoj modernijoj Srbiji. Prioritet i strateški cilj Vlade Republike Srbije je da građani u što kraćem vremenskom roku osete boljitak. To se upravo čini kroz intenzivno ulaganje u razvoj i pokretanje privrede, u otvaranje radnih mesta, novih radnih mesta, smanjenje nezaposlenosti i zato se tako intenzivno radi i na privlačenju novih investicija. Tokom 2019. godine mi smo privukli 2 milijarde 320 miliona evra stranih investicija, što je 43% više nego u 2018. godini. Srbija prednjači po broju direktnih stranih investicija, i na to smo izuzetno ponosni. Ovo nije bio ni malo lak zadatak. Bilo je neophodno promeniti imidž Srbije. Srbija danas uživa ugled u svetu, Srbija je zemlja koja je faktor mira i stabilnosti, zemlja koja je bila spremna da povuče teške poteze, rezove kako bi presekla sa onim negativnim trendom i kako bi uspela da se razvija, da intenzivno ulaže u svoju infrastrukturu, da intenzivno ulaže u svoje industrijske zone i da kreira uslove i da šalje poruku da jedna destinacija pogodna za investiranje. Na ovaj način privukli smo veliki broj stranih investicija i širom Srbije se otvaraju nove fabrike i nova radna mesta. Od 2012. godine u Srbiji je otvoreno 700.000 novih radnih mesta. Iako je ovo izuzetno dobar rezultat, mi ovde nećemo stati, nećemo se zaustaviti, nastavićemo sa ovakvim radom i naši rezultati u prethodnom periodu su garant da ćemo i u narednim godinama nastaviti ovim intenzitetom da se borimo za smanjenje nezaposlenosti. Naravno od onih koji parlament bojkotuju, iz hola poručuju, čućete da su u pitanju motači kablova, pogrdno se izražavaju o fabrikama koje se otvaraju, a to dolazi iz nemoći, jer oni zapravo dok su uspevali da uživaju poverenje građana nisu bili u stanju ni da opreme industrijske zone, ni da privuku investicije, dakle kritikuju nas jer smo uspeli i bili kadri da uradimo ono što oni nisu bili u stanju da urade. Dakle, pogrdno se izražavaju, uvredljivo o svojim građanima, koji zapravo rade u tim fabrikama, koji od svog rada pošteno žive i izdržavaju svoje porodice. Podsećam da smo prilikom usvajanja budžeta za 2018. godinu mi smanjili, odnosno rasteretili privredu kroz smanjenje opterećenja na zarade sa 63 na 62% i ponovo ćete iz hola čuti kako je to samo jedan procenat smanjenja. Međutim, ukoliko izračunate radi se o 1,3 milijarde dinara, dakle uopšte nije malo opterećenje kada se radi o budžetu. Mi na ovaj način uspevamo da rasteretimo privredu, da damo podstrek poslodavcima za novo zapošljavanje ili za ulaganje u nove moderne tehnologije ili za povećanje plata, kako samim poslodavcima to bude odgovaralo. Činjenica je da je budžet Republike Srbije u ovom trenutku stabilan da izdrži ovo opterećenje i činjenica da u godinama iza nas nije bilo nikakve inicijative da se ovoj meri pristupi, nije bilo ni političke volje, ni smelosti, ali ni finansija da se ovo izvede. Ova mera je jedan podsticaj za zapošljavanje kako bi poslodavci mogli da uposle nove ljude, bili stimulisani i motivisani. Nedavno je Narodna skupština usvojila rebalansa budžeta, dakle, pozitivni rebalans budžeta kako bi naši građani osetili efekte ušteda i prihoda koje smo ostvarili i ovaj novac se uglavnom odnosi na povećanje plata i penzija ali i na kapitalne investicije. Kada je reč o kapitalnim investicijama intenzivno se ulaže u infrastrukturu i nastavak oko ovakvog trenda sigurno će se nastaviti tokom 2020. godine. U ovom trenutku sa ponosom možemo reći da smo u Srbiji izgradili 320 kilometara novih autoputeva, da je završen Koridor 10 i velike i značajne deonice Koridora 11, govorim o ugovorima za Moravski koridor, koji povezuje centralnu Srbiju i biće motor, pokretač razvoja centralne Srbije i povezivaće opštine na ovoj trasi i Koridore 10 i 11. Uz opremanje industrijskih zona u čemu nam značajno pomaže Ministarstvo privrede, svojim finansijama, u stvaranju uslova za privlačenje grinfild i braunfild investicija, mi danas možemo reći da smo stvorili uslove da investitori dođu, da otvore fabrike i da naše ljude uposlimo i pokrenemo privredu. Podvlačim još jednom da smo zahvaljujući dobrim rezultatima sprovodili fiskalni prostor koji će biti iskorišćen za povećanje ovih kapitalnih investicija, za smanjenje poreskih opterećenja, ali i za povećanje plata u javnim preduzećima i naravno penzija. Ove mere su osmišljene tako da ne naruše stabilnost javnih finansija, da ne naruše dinamiku smanjenja javnog duga ali i da podignu životni standard stanovništva, da stimulišu privatnu potrošnju, ubrzaju privredni rast. Od 1. januara 2020. godine i penzije će se usklađivati po švajcarskoj formuli što znači da će biti usklađene, zavisiće od stope inflacije, od stope rasta plata što je jedna zdrava formula, a održiva koja će biti garant i isplate penzija i njihove visine. Dakle, mi u ovom trenutku više ne govorimo o tome da li će penzije biti, već razgovaramo o visini penzija i o daljem rastu. Ono što je važno, obezbedili smo kontinuitet, ovo radimo iz realnih izvora, iz ušteda koje smo ostvarili, ne iz kredita koji su nepovoljni, koji imaju visoke kamatne stope, koji kad-tad dođu na naplatu, kao što su to činili naši prethodnici. Mi ovo radimo bez zaduživanja i isto tako smo našim penzionerima obezbedili iz ovih prihoda i ušteda po pet hiljada dinara, jednokratno, što je takođe veoma značajno onim penzionerima sa najnižim primanjima. Primena švajcarske formule, da oni svakako u 2020. godini mogu očekivati povećanje koje će iznositi 5,4%. Dakle, konsolidovali smo finansije, tema više nije deficit, već rast i razvoj. Plate su takođe povećane u iznosu od 8 do 15%, najviše u zdravstvu, medicinskim sestrama i lekarima. Podsećam da je i ovaj predlog budžeta doneo sa sobom povećanje u razdelu zdravstva za 73%, pardon 13,3% i najviše sredstava je planirano u cilju izgradnje u opremanje zdravstvenih ustanova, kako bismo našim građanima i pacijentima obezbedili što bolje i kvalitetnije uslove za lečenje. Dakle, nabavka medicinske opreme, širenje prostora, investicije i investiciono održavanje postojećih objekata. Ministar Lončar je takođe najavio saglasnost kada je u pitanju prijem nedostajućih radnika, a kada su u pitanju lekari i medicinske sestre, ali biće sigurno i u drugim resorima ovakve saglasnosti, jer želimo da uposlimo naše ljude. Sada bih se vratila na trenutak samo na temu zdravstva. U ovom trenutku nama stižu i specijalizanti, kako bi i u onim oblastima nadomestili one kadrove koji nedostaju, jer činjenica je, kada je bio ministar Tomica Milosavljević, nije bilo nikakvog plana i programa kako bi se na vreme obezbedili lekari u oblastima u kojima nedostaju. U budžetskom fondu za lečenje oboljenja, stanja i povreda koje se ne mogu uspešno tretirati u Srbiji, došlo je do povećanja od 9%, što izuzetno podržavamo. Takođe, intenzivno se ulaže u jedinstven zdravstveni sistem, kako bi se podaci prikupljali iz svih informacionih sistema u zdravstvenim ustanovama. Ono što posebno želim da istaknem je Nacionalni investicioni plan, koji predstavlja jednu strategiju Republike Srbije koja će tretirati sve one segmente koji su od izuzetnog značaja za svakog stanovnika Republike Srbije, počev od izgradnje vodovodne i kanalizacione mreže. Mi ne želimo, kako su to naši prethodnici radili, da prvo gradimo akva parkove a da naši ljudi nemaju zdravu pijaću vodu. Naprotiv, želimo da do svakog stanovnika stigne zdrava pijaća voda. Za tu namenu je opredeljeno 2,5 milijardi. Želimo da ulažemo i u infrastrukturu, da nastavimo sa izgradnjom puteva, sa rehabilitacijom. Za ovu namenu je predviđeno 4 milijarde, a samo 900 miliona za rehabilitaciju pet hiljada postojećih kilometara puteva. Naši dosadašnji rezultati su garant da ćemo i u narednom periodu postupati odgovorno, promišljeno, radeći po prioritetima, da ćemo nastaviti sa izgradnjom puteva, sa uređenjem industrijskih zona, da ćemo voditi računa i odgovorno se ophoditi prema budžetu. U tom smislu budžet zaista jeste razvojni, okrenut ka velikim investicijama i unapređenju naše zemlje. Značajna pažnja posvećena je i pronatalitetnoj politici. Dakle, poseban akcenat na podršku roditeljima kada im je to najpotrebnije. Imajući u vidu ovu razvojnu komponentu Predloga budžeta za 2020. godinu, ja ću u danu za glasanje podržati vaš predlog. Hvala vam.
Zahvaljujem, koleginice Turk. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovim bi ujedno završili današnji radni dan. Sa radom nastavljamo sutra, u četvrtak, 21. novembra 2019. godine, sa početkom u 10.00 časova. Zahvaljujem.