Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Treće sednice Prvog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2005. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 152 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine, molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Zahvaljujem. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da su u sali prisutna 94 narodna poslanika i da prema tome postoji kvorum za rad Narodne skupštine. Obaveštavam vas da su sprečeni da sednici prisustvuju sledeći narodni poslanici: Goran Svilanović i Išpanović Ištvan. Prelazimo na 7. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZAKONA O PRESTANKU VAŽENjA ZAKONA O ELEKTROPRIVREDI (zajednički načelni pretres sa 15. i 23. tačkom - kandidati za Savet Agencije za energetiku i Strategija razvoja energetike Srbije do 2015. godine) Saglasno odluci Narodne skupštine da se obavi zajednički načelni pretres o Predlogu zakona o prestanku važenja Zakona o elektroprivredi, jedinstveni pretres o Predlogu kandidata za predsednika i članove Saveta Agencije za energetiku Republike Srbije i Predlogu odluke o utvrđivanju Strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2015. godine, a pre otvaranja pretresa podsećam vas da, shodno članu 90. Poslovnika Narodne skupštine, ukupno vreme rasprave za poslaničke grupe iznosi pet časova, kao i da se ovo vreme raspoređuje na poslaničke grupe srazmerno broju narodnih poslanika članova poslaničke grupe. Molim poslaničke grupe, ukoliko to već nisu učinile, da odmah podnesu prijave za reč sa redosledom narodnih poslanika. Otvaram zajednički načelni pretres o predlozima tri navedene tačke dnevnog reda. Ovlašćeni predstavnici za ove tačke dnevnog reda su za DSS - Vladan Jovičić, a za SPS - Dragan S. Jovanović. Da li predstavnik predlagača, ministar Radomir Naumov, želi reč? (Da.)
Gospodine predsedniče, gospodo poslanici Narodne skupštine Republike Srbije, pre osam meseci je ovaj uvaženi dom usvojio Zakon o energetici, koji predstavlja osnovni pravni akt kojim se uređuju novi odnosi u energetskoj privredi Srbije i utvrđuju nova pravila za rad i poslovanje energetskih subjekata i razvoj energetskih sektora Srbije. Zakon promoviše ciljeve energetske politike i utvrđuje obavezu donošenja Strategije razvoja energetike Republike Srbije za period od najmanje 10 godina, kao i obavezu donošenja programa za ostvarivanje Strategije, i to za period od najmanje šest godina. Strategijom razvoja energetike definišu se prioriteti razvoja celine energetskog sistema i obrazlaže se potreba donošenja odgovarajućih instrumenata i mera radi realizacije prioritetnih programa i ostvarivanje promovisanih ciljeva ove politike. Za budući razvoj energetskog sektora u Srbiji, osim navedenih dokumenata, značajan su i Zakon o rudarstvu, Zakon o koncesijama i Zakon o zaštiti životne sredine, kao i odgovarajuća regulativa kojom se uređuju uslovi za izgradnju novih energetskih objekata i za kvalitet pružanja energetskih usluga pri snabdevanju i isporuci električne, toplotne energije, kao i prirodnog gasa. Saglasno Zakonu o energetici, u Srbiji su u toku institucionalne, strukturne, ekonomske i vlasničke promene u javnim energetskim preduzećima, kojima se postupno uspostavljaju novi uslovi za rad, poslovanje energetskih subjekata i razvoj energetskih proizvodnih sektora. Institucionalne promene su oličene u osnivanju Agencije za energetsku efikasnost, a tu je i priprema za osnivanje Agencije za energetiku Republike Srbije, što treba da usledi odmah nakon imenovanja predsednika i članova Saveta Agencije za energetiku. Kao što znate, Agencija za energetiku ima ulogu regulatornog tela za obavljanje poslova na unapređivanju i usmeravanju razvoja tržišta energije, i to na principima nediskriminacije i efikasne konkurencije, dalje na praćenju primene propisa i pravila za rad energetskog sistema, kao i na usklađivanju aktivnosti subjekata u obezbeđenju redovnog snabdevanja energijom i uslugama, uključujući i njihovu zaštitu i ravnopravan položaj. U tom smislu, ova agencija je specifična, pošto će saglasno zakonu obavljati određene poslove koji su po svojoj prirodi do sada bili u nadležnosti državnih organa, kao što je izdavanje licence za obavljanje energetske delatnosti, utvrđivanje predloga tarifnih sistema, cena energenata i troškova energetskih usluga. Regulisanim cenama za energiju i energetske usluge obezbediće se zaštita tarifnih kupaca i korisnika energetskih usluga za regulisanje rada monopolskih delatnosti, kao i zaštita vlasnika energetskih objekata, a to je preko utvrđivanja cena na bazi opravdanih troškova. S obzirom na opseg prava i delovanje Agencije, članovi Saveta moraju da budu ljudi sa velikim stručnim iskustvom i dokazanom profesionalnom etikom, ljudi sa visokim moralnim integritetom. Istovremeno sa potpunim poznavanjem energetike na sistemskom i tehnološkom nivou, treba da vrše nadzor nad radom poslovanja energetskih subjekata i energetskog sistema. Da bi uspešno pratili primenu propisa i pravila rada sistema, članovi Saveta Agencije moraju do detalja da poznaju propise i funkcionisanje celine energetskog sistema Srbije, kako bi mogli na vreme i adekvatno da rešavaju probleme koje nameće realna energetska praksa. U tom smislu smatram da predloženi predsednik i članovi Saveta Agencije predstavljaju optimalno rešenje. Strukturno-organizacione promene odnose se na reorganizovanje postojeće strukture javnog preduzeća energetske privrede. Kada se radi o EPS-u, promene se sastoje u postupnom odvajanju delova dosadašnjeg vertikalnog integrisanog javnog preduzeća EPS-a, gde se ne odvijaju osnovne delatnosti, kao i u osnivanju dva pravno nezavisna energetska subjekta, što je Vlada već učinila u januaru ove godine donošenjem osnivačkih akata za ove dve kompanije. Prvi subjekt, odnosno kompanija nastaje iz današnjeg sistema za prenos električne energije i delova EPS-a koji se bave upravljačkim funkcijama sistema i ostaju u vlasništvu države, to je elektromreža Srbije. Drugi subjekt nastaje od današnje kompanije za proizvodnju električne energije, uključujući i rudnike sa površinskom eksploatacijom, i od današnjeg preduzeća za distribuciju električne energije, i kao takav, taj subjekt ostaje u vlasništvu složene elektroprivredne kompanije, današnjeg javnog preduzeća, a to je EPS. U slučaju gasne privrede, Ministarstvo rudarstva i energetike će, na bazi saznanja iz do sada urađenih analiza i odluka Upravnog odbora Javnog preduzeća "NIS" o mogućim modelima i efektima reorganizovanja ove kompanije, ovih dana predložiti Vladi model reorganizovanja naftne i gasne privrede Srbije, saglasno kriterijumima obrazloženim u Zakonu o energetici i odgovarajućim direktivama Evropske unije. Pošto će novi život ove dve kompanije u Elektroprivredi početi od 1. jula ove godine, zbog toga je ovde predložen zakon kojim se utvrđuje prestanak važenja dosadašnjeg Zakona o elektroprivredi sa datumom 30. juni. Gospodo narodni poslanici, u ovim novonastalim uslovima društveno-ekonomskih reformi i intencija da se naša zemlja uključi u Evropsku uniju potrebno je utvrditi strategiju razvoja energetike Srbije, čak i u odsustvu strategije privredno-ekonomskog razvoja Republike, kako bi se ukazalo na prioritete, prioritetne pravce razvoja celine energetskog sistema, kojim će se povećati sigurnost snabdevanja privrede i građana energentima i povećati kvalitet energetskih usluga, uz istovremeno smanjenje izdataka za obavljanje tih usluga, kako na nivou zemlje tako i na nivou svakog potrošača. S tim u vezi, Predlog strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2015. godine, o kojem se danas raspravlja, sačinjen je na osnovu uvida u tekuće stanje celine energetskog sistema Srbije. Tu celinu čine sektori potrošnje energije i energetski proizvodni sektori. U ovom prvom sektoru su industrija, saobraćaj, opšta potrošnja, koja obuhvata domaćinstva, javne i komercijalne delatnosti, i poljoprivreda. Naravno, energetski proizvodni sektori su naftna i gasna privreda, rudnici uglja, elektroprivreda, komunalne toplane i industrijske energane. Pri izradi strategije korišćena su saznanja o promeni strukture potrošnje finalne energije tokom 2003. godine, procenjeni u odnosu na 1990. godinu po svim sektorima potrošnje. Ta procena pokazuje npr. smanjenje potrošnje energije u industriji za oko 40%, a u saobraćaju opšta potrošnja je neznatno povećana. Učešće pojedinih sektora je isto tako promenjeno. Učešće industrije sa 43% u 1990. godini opalo je na 31% u 2003. godini. Učešće potrošnje u saobraćajnom sektoru povećano je za oko 7% u odnosu na 1990. godinu. Isto tako, učešće tečnih goriva u finalnoj potrošnji, koje je 1990. godine iznosilo 43%, smanjeno je na 36% u 2003. godini, dok je učešće električne energije povećano sa 21% na blizu 30%, a prirodnog gasa smanjeno za oko 1%. Ovi pokazatelji ukazuju na nepovoljnu strukturu finalne energije u Srbiji, a posebno kada se radi o sektoru domaćinstva u kojem je učešće električne energije u ukupnoj potrošnji u ovom sektoru 1990. godine sa 38% povećano na oko 55%. Srbija je u poslednje četiri godine uspela značajno da poveća ne samo proizvodnju električne i toplotne energije, već i sigurnost snabdevanja privrede i građana svim energentima, zahvaljujući finansijskoj podršci međunarodne zajednice, koja je bila usmerena u programe obnove, rehabilitacije, pa i modernizacije energetskih izvora, i to pre svega u elektroprivredi i u komunalnim toplanama. Nažalost, ne u naftnoj i gasnoj privredi. Rezultat toga je da je protekla godina bila jedna od najuspešnijih ili najuspešnija godina u pogledu energetskog funkcionisanja naše države zadnjih 15 godina. Rad, poslovanje i razvoj energetski proizvodnih sistema uslovljeni su brojnim specifičnim, ali i prirodnim ograničenjima. Reč je, pre svega, o privredno-ekonomskim ograničenjima, koja se ogledaju u sporom oporavku nacionalne ekonomije. Bruto društveni proizvod 2004. godine iznosi tek 56% u odnosu na 1990. godinu, izražen preko dolara iz 1994. godine. Dodata vrednost sektora industrije je ispod 40% ostvarene u 1990. godini. Specifična ograničenja su tehnološkog karaktera, kako u pogledu energetskih tako i proizvodnih tehnologija, i to u svim granama industrije, uključujući i saobraćajna sredstva. Osim dva bloka u Termoelektrani "Nikola Tesla B" i nekih manjih savremenih industrijskih preduzeća, reč je o tehnologijama osamdesetih godina, kada pitanje energetske efikasnosti nije imalo ključni uticaj na održivi socio-ekonomski razvoj kao danas, kada čitav razvijeni svet, pa i mnoge zemlje u razvoju, ubrzano podižu tehnološki nivo svih sektora nacionalne ekonomije putem uvođenja novih energetski efikasnih i ekološki prihvatljivih tehnologija, pa i rehabilitacijom i modernizacijom postojećih energetskih izvora. Tu su i druga ograničenja, objektivna, prirodna ograničenja u pogledu raspoloživih resursa energije Srbije, i to ne samo u kvalitetnim energentima, kao što su nafta, prirodni gas i kvalitetni ugalj, već i ograničenih rezervi lignita na teritoriji centralne Srbije, uključujući i neizvesne ishode dogovora sa bivšim republikama Jugoslavije oko korišćenja preostalog tehnički iskoristivog hidroenergetskog potencijala. Ili, nametnuta politička ograničenja u pogledu pristupa energetskog sektora Srbije delu elektroenergetske infrastrukture i korišćenja našeg najvećeg resursa lignita lociranog u basenima na teritoriji Kosova i Metohije. U tom kontekstu pitanje našeg pristupa lignitu na teritoriji Kosova i Metohije mora da predstavlja dugoročni državni prioritet, obzirom na moguće posledice po budući razvoj ne samo energetskog sektora, već i dugoročni privredni i ekonomski razvoj Republike Srbije. Da bi postavljeni globalni ciljevi nove energetske politike bili realno ostvarivi, strategija polazi od postojećeg stanja u celini energetskog sistema Srbije i uvažava mogućnosti i ograničenja koja proističu iz ekonomskog razvoja zemlje, raspoloživih energetskih resursa i tehničkih, tehnoloških, proizvodnih i ekonomskih performansi proizvodnih sistema. Na osnovu pozitivnih iskustava tokom protekle četiri godine na poboljšanju tehnološkog stanja i operativnih performansi ocenjeno je da će u narednom kratkoročnom periodu od četiri do šest godina sigurnost snabdevanja privrede i građana toplotnom, električnom energijom i ekonomičnost poslovanja zavisiti i od uspešnosti programa, rekao bih i kontinuiteta, tehnološke modernizacije i efekata realizacije programa za racionalnu upotrebu. Osnovne premise za utvrđivanje energetskih potreba izvedene su za dva scenarija trenda privredno-ekonomskog razvoja do 2015. godine, odnosno za pretpostavljene demografske, makroekonomske i parametre energetskih indikatora za ukupnu ekonomiju i industriju, uvažavajući procene Narodne banke Srbije, Vlade Srbije, Republičkog zavoda za statistiku, Svetske banke, Međunarodnog monetarnog fonda, prema kojima povoljna stopa rasta bruto društvenog proizvoda u narednih deset godina za ekonomiju Srbije može da se kreće između četiri i pet posto godišnje, a u industriji između 2,6 i 3,6% godišnje. U skladu sa promovisanim ciljevima energetske politike Srbije i ovim osnovnim premisama za utvrđivanje energetskih potreba, u okviru strategije razvoja energetike odabrano je pet osnovnih prioritetnih programa, koji su raznorodni po programskim sadržajima, ali komplementarni sa stanovišta usklađivanja rada i razvoja celine energetskog sistema. Reč je o sledećim prioritetima: prvi ili osnovni prioritet je kontinuitet tehnološke modernizacije; drugi ili usmereni prioritet je racionalna upotreba kvalitetnih energenata; treći ili posebni prioritet je korišćenje novih i obnovljivih izvora električne energije, posebno biomase hidropotencijala malih rečnih tokova; četvrti ili opcioni prioritet su vanredna tj. urgentna ulaganja u nove elektroenergetske izvore; i peti ili dugoročno-razvojni i regionalni strateški prioritet je gradnja novih energetskih infrastrukturnih objekata i elektroenergetskih toplotnih izvora u okviru energetskih sektora Srbije. Prva tri prioritetna programa prepoznata su i pre utvrđivanja energetskih potreba do 2015. godine, saglasno odabranim scenarijima ekonomskog i industrijskog razvoja Srbije. Ovi programi de fakto su na neki način nametnuti postojećim energetsko-tehnološkim i ekološkim uslovima, i kao takvi predstavljaju uslov ekonomski izvesnog i energetski efikasnog i prihvatljivog razvoja energetike Srbije u narednom periodu. Poštovana gospodo narodni poslanici, u Predlogu strategije razvoja energetike Srbije do 2015. godine detaljno su obrazloženi sadržaji programa pojedinih prioriteta, opisane mere kojima se omogućuje njihova realizacija i dati su prikazi pozitivnih efekata na celinu energetskog sistema. U vezi sa ovim programima želim da vas podsetim da, ako u ovom dokumentu niste prepoznali lokaciju, koncept i kapacitet novog energetskog izvora, to je zato što će, saglasno Zakonu o energetici, nakon usvajanja ove strategije biti urađeni detaljni programi ostvarivanja strategije za svaki energetski proizvodni sektor. Preliminarna procenjena suma finansijskih ulaganja za realizaciju prioritetnih programa, u celini, iznosi oko 7,7 milijardi dolara i ona je samo naizgled visoka. Ona predstavlja svega 3,7% od sume ukupno ostvarenog bruto društvenog proizvoda u periodu do 2015. godine. Pri tome treba uvažiti činjenicu da u zadnjih 15 godina nije bilo ulaganja u nove energetske izvore i objekte u Republici i da je skoro 50% sredstava namenjeno programima tehnološke modernizacije postojeće energetske infrastrukture. Uobičajeni obim investicionih ulaganja u energetski sektor u zemljama Evropske unije, a posebno u zemljama centralne i jugoistočne Evrope, u proteklom periodu se kreću između 2,2 do 3,2% ostvarenog bruto društvenog proizvoda zemlje. Na kraju, da bi ciljevi nove energetske politike bili ostvarivi ili ostvareni, odnosno prioritetni programi bili realizovani, u strategiji, videli ste, obrazloženi su i osnovni mehanizmi društvenog i državnog uticaja na tržišno poslovanje i povećanje finansijske stabilnosti. Prvo, uspostavljanje racionalnog tržišnog ambijenta, usklađivanje tarifne i cenovne, poreske, carinske i antimonopolske regulative, kao i strukturno reorganizovanje energetskih preduzeća i efektniji nadzor nad društvenom imovinom u energetskoj privredi. Drugo, uspostavljanje nove savremene tehničke regulative, propisa i standarda za energetske tehnologije i uspostavljanje posebnih instrumenata za stimulisanje aktivnosti za racionalnu upotrebu i efikasno korišćenje energije. Treće, postizanje dogovora za pristup Srbije, sa celinom svoje teritorije, u energetsku zajednicu zemalja jugoistočne Evrope, čije se osnivanje očekuje u 2005. godini, odnosno ona je već, praktično, osnovana, a krajem juna će biti samo svečano potpisivanje ugovora o formiranju ove zajednice. Četvrto, utvrđivanje podloga za ratifikaciju Kjoto protokola i naših obaveza koje proističu iz njegove implementacije. Peto, stimulisanje i podržavanje strateških inicijativa u domenu investicija u nove energetske izvore i energetski efikasne uređaje za korišćenje energije, kao i mere finansijskog podsticanja za privatna ulaganja u ekonomski efektivne programe i selektivno korišćenje novih i obnovljivih izvora energije. Šesto, sprovođenje politike socijalne zaštite najsiromašnije kategorije stanovništva, vodeći računa o zaštiti ekonomskog položaja privrede i snabdevanju stanovništva energentima. U nadležnosti Vlade je da, u slučaju neadekvatnog i neblagovremenog interesa drugih investitora za izgradnju novih proizvodnih kapaciteta, energetskim javnim preduzećima obezbedi uslove za preduzimanje blagovremenih mera, kako bi se stvorili uslovi za pouzdano i redovno snabdevanje potrošača energijom. Poštovani narodni poslanici, Vlada Srbije zauzima stav da Srbija mora sačuvati energetiku kao nacionalni resurs. Svesni smo da energetika mora da se prilagodi zahtevima i promenama koje su zapljusnule ovaj sektor u poslednjih 15 godina. Sve promene koje su se desile i koje se dešavaju u sektoru energetike su dramatične. One su dramatične jer od kompanija iz tog sektora zahtevaju samostalnost, tržišnu orijentaciju i međunarodnu konkurentnost. Kao najveći zadatak pred energetiku se postavlja koncept održivog razvoja. Promene stižu i nametnute su iz bogatijih, uređenih i ekonomski stabilnih društava. Otuda i težina zadatka koji smo počeli da rešavamo. Činjenica je da su zemlje u tranziciji, koje su ušle u taj proces sa previše optimizma, u stvari, krenule grlom u jagode, a da se sada susreću sa posledicama preuranjenih i u praksi neproverenih poteza. Zato želimo da sačuvamo domaću energetiku, koja direktno i indirektno upošljava ogroman broj ljudi i preduzeća. Mi ne smemo i ne treba da pogrešimo na putu reorganizacije i prilagođavanja tog sektora savremenim procesima. Zato smo i doneli ovu strategiju koja, nadam se, omogućava ovakav pristup. Hvala.
Da li izvestioci nadležnih odbora žele reč? (Ne) Da li predsednici, odnosno predstavnici poslaničkih grupa žele reč? Da, narodni poslanik Dragan S. Jovanović.
Poštovani predsedavajući, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, u današnjoj objedinjenoj raspravi, po mom mišljenju, najvažnije mesto i po važnosti i po kompleksnosti zauzima ovaj predlog o utvrđivanju strategije energetskog razvoja Srbije do 2015. godine. Pri tom ne negiram važnost ni druga dva pitanja, odnosno Predloga zakona o prestanku važenja Zakona o elektroprivredi, kao i Predloga sastava Saveta Agencije za energetiku. Naročito mislim da su to važna pitanja sa pozicije stvaranja preduslova i pretpostavki za funkcionisanje budućeg sektora energetike, a i za sprovođenje strategije o kojoj danas razgovaramo. Moram da priznam da je uvodno izlaganje ministra unekoliko otupilo jedan deo mog planiranog izlaganja, ali pokušaću nešto da kažem. Poslanička grupa SPS uvažava potrebu za postojanjem jednog ovakvog dokumenta, govorim o strategiji, naročito sa aspekta kako regulisanja unutrašnjeg pitanja energetike, tako i pozicije pred međunarodnim faktorima, koji su nam, kada je ovaj sektor u pitanju, i dalje potrebni i po pitanju ulaganja u rekonstrukcije i revitalizacije, a i po pitanju investiranja, tako preko potrebnog, u sektor energetike. Razmatrajući dostavljeni predlog, pokušao bih da obratim pažnju na tri pitanja za koja mi se čini da su važna. Prvo je ambijent u kome se ova strategija donosi. Drugo su prioritetni programi strategije. Treće su neka statusna pitanja energetike, za koja mislim da imaju veće mesto u Predlogu strategije. Na početku Predloga, već na prvoj strani, u uvodu, citiraću: "Osnovna premisa pri izboru ciljeva, utvrđivanju prioriteta i odgovarajućih instrumenata zasnovana je na političkom opredeljenju zemlje za racionalno usklađivanje razvoja celine energetike sa privredno-ekonomskim razvojem zemlje i njenom uključivanju u evropske integracije." Dosta jasna rečenica, dosta logična i teško da joj se može šta zameriti. Potpuno je jasno, da bi se jedna strategija ovako važne oblasti donela, potrebno je da se nasloni i da kao bazu uzme strategiju ukupnog privredno-ekonomskog razvoja zemlje. Međutim, već u narednim stranicama strategije mi se upoznajemo sa činjenicom, a to je i ministar rekao u uvodnom izlaganju, da u Srbiji ne postoji strategija privredno-ekonomskog razvoja i da su autori strategije razvoja energetike, zapravo, ulazne podatke i bazne dokumente donosili na bazi pretpostavke određenih makroekonomskih dešavanja u Srbiji, za koje su ocenili da će biti zastupljene u periodu na koji se ova strategija odnosi. Druga nepoznanica koju želim da istaknem je trenutno prelazni status Kosova i Metohije, za koji je jasno da predstavlja generalno problem za čitavu politiku, privredu i ekonomiju i ukupno problem za zemlju. Kada se lociramo na energetiku, podsećam vas, na teritoriji Kosova i Metohije nalaze resursi lignita u iznosu preko 70% ukupnih rezervi Srbije, tako da je potpuno jasno sa tog aspekta, a znajući da je dominantna proizvodnja električne energije u našoj Republici iz termo-sektora, onda nam je jasno koliko ta nepoznanica ometa jednu jasniju i precizniju strategiju. Zbogtoga, strategija je rađena u jednom alternativnom obliku i ona tretira dve ravnopravne mogućnosti budućeg privredno-ekonomskog razvoja, a to je dinamičan i usporeni ekonomski razvoj. U ovakvim uslovima strategija, koja nam je data na razmatranje, objektivno i nije mogla biti preciznija i bolja, jer je ona predložena na bazi uvažavanja tekućih i očekivanih privredno-ekonomskih okolnosti, i to bez delova sektora lociranih na teritoriji Kosova i Metohije. Takođe smo svedoci nepostojanja jedne jasne državne politike prema ovom sektoru, i kada kažem državne politike, izuzimam Ministarstvo za rudarstvo i energetiku. Ako smo konstatovali da pravimo strategije posebnih delatnosti u uslovima nepostojanja državne strategije, onda prosto moramo da otvorimo jedno pitanje, ma koliko želeli da ovu stručnu oblast poštedimo od politizacije, a to pitanje mora da se postavi: šta su naše vlade, šta je naša vlada u periodu od 2001. do 2004. godine radila, ako ovako fundamentalna dokumenta nisu donošena. Neću da skrećem priču na druge teme, možda smo deo odgovora na to pitanje i čuli sinoć u nekim medijima, gde smo jasno mogli da shvatimo čime se ta vlada bavila. Ne želim da otvaram to pitanje. Postavlja se pitanje, kako se u odsustvu privredno-ekonomske strategije i industrijskog razvoja uopšte može doneti strategija u ovoj državi, kada znamo da je to jedna bazna platforma za sva ostala pitanja. Usput rečeno, upravo zbog toga čudi i iznenađuje prilična hrabrost pripadnika te bivše vlade, koji danasautoritativno izlaze ovde i kritikuju procese u energetici, kritikuju po njima spore procese restrukturiranja, a iz svega sledi da za vreme svog mandata ništa na ovom delu nisu radili, osim što su energetiku opteretili brojnim aferama. Drugo pitanje koje se odnosi na prioritetne programe strategije želim malo da približim osnovnom materijalu. Analizirajući strategiju konstatujemo da se tek u petom prioritetu pominje gradnja novih energetskih infrastruktura i novih elektroenergetskih i toplotnih izvora, kao i kapitalno-intenzivne energetske infrastrukture. Dalje, u tekstu i u osnovnim premisama jasno je da je i taj peti prioritet uslovan i da zavisi od ove dinamike koju sam malopre pominjao. I jedno i drugo možemo da pretpostavimo kao alternativnu mogućnost. S druge strane, svedoci smo da se na 40kilometara od Beograda nalazi jedna investicija u toku, a to je Termoelektrana "Kolubara B", instalisanog kapaciteta dva puta 350 megavata, u koju je, da vas podsetim, do sada uloženo oko 40% investicione vrednosti. Da vas podsetim da se ovih dana vode razgovori na temu eventualnih nastavaka gradnje ovog termoenergetskog kapaciteta. S te strane mislim da je to investicija koja je zaslužila mesto u ovoj strategiji u smislu da se opredelimo prema tome. Da li država Srbija smatra da ova investicija u toku ide u pravcu završetka ili u nekim alternativnim situacijama ima neka druga ideja. Takođe, da ne ulazim u detalje, već par godina se rade studije o mogućnosti izgradnje jednog 800-megavatnog bloka na lokaciji Termoelektrane "Nikola Tesla" B, a govorim samo o kapitalnim investicijama, pa je moja primedba da ove značajne stavke nisu tretirane u ovoj strategije kao izvesnije mogućnosti od onih kako su tretirane. Za momenat samo da se zadržimo na ovoj konstataciji, pa ako mi dozvolite....
Da li koristite i drugih 10 minuta?
Još samo minut da završim misao. Drugih 10 sada neću da koristim, ostaviću za kasnije.
Izvolite, završite.
Bitno je da kažem samo, gledajući dokument Elektroprivrede Srbije koji se zove - Razvojni ciljevi za period do 2006. godine, stoji da je jedan od osnovnih razvojnih ciljeva smanjivanje deficita električne energije od sredine ove decenije, kako bi Elektroprivreda bila u stanju da potrošače, kako privredu, tako i domaćinstva, uredno, blagovremeno i efikasno snabdeva električnom energijom, bez sistematskog uvoza. Mislim da se radi o strateški važnoj definiciji. Kako bi se taj strateški cilj ostvario, potrebni su i osnovni pravci razvoja, a oni se odnose, nemam vremena da idem u detalje, na završetak proizvodnih kapaciteta koji su u toku i početak novih, i odnose se na zamenu kopova lignita kojima su iscrpljene rezerve. Ovog momenta je u EPS-u već poznato da imamo deficit u proizvodnji električne energije i da nam, ako ne krenemo u investiranje energetskih izvora, preti ozbiljan deficit, koji nas može dovesti u situaciju sistematskog uvoza električne energije. Samo ću vas podsetiti i reći, politika i program SPS po ovim pitanjima su dosta jasni. Prvo je da se razvojnom politikom obezbede uslovi da energetski potencijali proizvode dovoljnu količinu električne energije za potrebe privrede i građana, a u određenim periodima da se stvore mogućnosti izvoza. Drugo, da se program restrukturiranja energetike, čiji početak je već u toku, sprovodi uz poštovanje socijalnih programa i kolektivnih ugovora, i u tom smislu podržavamo nastojanja sindikata radnika Elektroprivrede. Treće, da energetske kompanije moraju ostati u državnom vlasništvu i da se stoga Vlada i Ministarstvo odupru nekim očiglednim nastojanjima da se kroz ekonomsko slabljenje ovih moćnih kompanija one dovedu u situaciju krize, u situaciju da ne mogu da postanu profitabilne i da se kao takve u kratkom vremenu ponude za rasprodaju. Zadržaću pravo da treće pitanje nastavim u drugom periodu. Hvala.
Hvala, gospodine Jovanoviću. Da li još neko od predsednika, odnosno predstavnika poslaničkih grupa želi reč? (Da.) Reč ima Slobodan Mihajlović, ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe DS. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovano predsedništvo, gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, posle osam meseci danas je na dnevnom redu ponovo energetika. U delu primene Zakona o energetici to je moglo da bude i znatno ranije, ali je zato postupak utvrđivanja strategije razvoja energetike skraćen, pa samim tim na predloženu strategiju ima i dosta primedbi. Što se tiče prve tačke u ovoj objedinjenoj raspravi, oko ukidanja Zakona o elektroprivredi, treba podsetiti da je rok od šest meseci ispoštovan od strane Elektroprivrede, odnosno Ministarstva,i da je po članu 170. Zakona o energetici to ispoštovano do kraja. Međutim, to je moglo biti i znatno ranije, posebno zbog toga što u vezi sa odvajanjem Elektroprivrede Srbije i osnivanjem elektromreže Srbije ne postoje nikakve dileme. To je moglo da se desi ranije, a time bi se dobilo više vremena za konstituisanje dva nova javna preduzeća, a dobilo bi se i na dinamici u vezi sa novom organizacijom u elektroprivredi u celini. Posle ovoga nameće se, samo po sebi, i pitanje - a šta je sa Naftnom industrijom Srbije? Šta je sa Zakonom o NIS-u, tzv. ratnim zakonom? Da li se bilo šta planira u vezi sa primenom Zakona o energetici, restrukturiranjem i novom organizacijom? Znači, na to nemamo odgovora. Ali, bez obzira na ove nazovi, ne tako velike, primedbe u vezi sa ovim predlogom zakona, poslanički klub DS-a Boris Tadić će glasati za ovaj predlog zakona tj. o prestanku važenja Zakona o elektroprivredi. Tačka 14. dnevnog reda je Predlog kandidata za predsednika i članove Saveta Agencije za energetiku, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Na početku svog izlaganja u vezi sa ovom tačkom samo ću citirati član 163. Zakona o energetici, koji doslovce kaže: "Predsednik i članovi Saveta imenovaće se u roku od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Vlada Republike Srbije će u roku od 30 dana, od dana stupanja na snagu ovog zakona, dostaviti Narodnoj skupštini predlog liste kandidata za izbor predsednika i članova Saveta. Savet će se konstituisati u roku od 30 dana od dana izbora." Danas je 12. april 2005. godine, 240 i neki dan od donošenja ovog zakona. Ovo je trebalo da bude na dnevnom redu tačno pre šest meseci i jasno se postavlja pitanje - zbog čega je došlo do ovolikog zakašnjenje, s obzirom na nužnost što bržeg sprovođenja reformi u oblasti energetskog sektora. Jedan od razloga je i politička trgovina. Naime, jedan od predloženih članova Saveta Agencije je do pre neki dan bio i odbornik G17 plus u SO Požarevac. Za vreme dok se uspostavljala vlast u SO Požarevac, još jedan glas je bio potreban da se koalicija PSS-a, SPS-a i SRS uspostavi i on je nedostajao. U početku, G17 plus nije pristajao na tako neprincipijelnu koaliciju i zbog toga je skupštinski Odbor za industriju tri puta zaredom, od kraja prošle godine donedavno, pokušavao da predlog Saveta Agencija stavi na dnevni red. Razlog je bio nedostatak kvoruma. Očigledno da je dogovor postignut, jer je četvrti put predlog na istom odboru prošao. Mislim da bi ministar za rudarstvo i energetiku mogao da kaže šta smo to izgubili za ovih šest meseci od kod EU, šta u pogledu stopiranja sprovođenja nove organizacije i reforme u energetskom sektoru. Pri tome treba reći da smo poslednja zemlja u regionu koja će oformiti Agenciju za energetiku, čak i posle Albanije. Očigledno je da je lokalna politička trgovina, po ugledu na prošla vremena, bila mnogo važnija od strateških interesa naše zemlje. Postavlja se jasno i nedvosmisleno pitanje, sa veoma kompleksnim odgovorom, ko će odgovarati za sve ovo. Druga primedba se odnosi na koncept predloga Saveta Agencije. Ne postoji član Saveta koji bi svojim iskustvom i stručnim poznavanjem problematike iz oblasti nafte i gasa mogao kvalitetno da obavlja svoj posao. Svi su iz oblasti elektroprivrede, ekonomske oblasti, a nema nikoga iz oblasti nafte i gasa, kao veoma važnog dela energetike uopšte. Takođe nije iskorišćen ni kadrovski potencijal iz oblasti energetike kojim Srbija raspolaže, već se prilikom formiranja Vladinog predloga koristio princip delegiranja članova Saveta iz vladajuće većine. Pri tome se po ko zna koji put pitamo - da li je to manjinska podrška Vladi kada je u pitanju angažovanje kadrova SPS-a. Ovakav način izbora članova Saveta Agencije dovodi u sumnju i mogućnost da se Agencija suprotstavi interesima već formiranih i javnosti poznatih energetskih lobija. Pojedinačno o predloženom Savetu Agencije može se dugo pričati, o nekima zbog velike partijske biografije, o drugima zbog veoma skromne profesionalne biografije ili profesionalne biografije koja nema nikakvih dodirnih tačaka sa energetikom. Imajući sve ovo u vidu, opravdana je sumnja i bojazan da li je aktuelna Vlada svesna važnosti ovlašćenja koja će imati budući Savet Agencije. Zašto posle objavljivanja javnog poziva nije javno, od strane Ministarstva rudarstva i energetike, obrazložen predlog personalnog sastava koji će imati budući Savet Agencije. Posle svega, kakve su garancije Vlade da će formirati nezavisno telo od bilo kakvih uticaja, odnosno da će se odstraniti bilo kakav stranački uticaj ili uticaj interesnih lobija na Agenciju za energetiku. Zbog svega ovoga poslanička grupa DS - Boris Tadić neće glasati za ovaj predlog Saveta Agencije za energetiku. Što se tiče Strategije energetike do 2015. godine, što je 23. tačka predloženog dnevnog reda u ovoj objedinjenoj raspravi, članom 5. Zakona o energetici predviđeno je da, na predlog Vlade Republike Srbije, Narodna skupština donese strategiju razvoja energetike za period od najmanje deset godina. Jednom ovakvom dokumentu, od nacionalnog interesa i značaja, trebalo je da prethodi nacionalni konsenzus za njegovo donošenje. Takođe, ova strategija bi morala biti bazirana na prethodno donetoj strategiji privrednog razvoja, iz koje proističu potrebe prema energetskom sektoru. Umesto nepostojeće strategije privrednog razvoja, kao osnov za ovu strategiju razvoja energetike, uzimaju se podaci o stanju proizvodnje, uvoza i potrošnje električne energije, njihove projekcije u narednih deset godina, a pri tome se ti podaci uzimaju do kraja 2002. godine, bez ažuriranja podataka za 2003. i 2004. godinu. A mi smo već u drugom kvartalu 2005. godine i nema odgovora na ovo pitanje u Vladinom predlogu. Strategija, bez ideje i jasnog pravca u kome će se kretati razvoj u energetskom sektoru, u celini je rezultat pre svega nedostatka vizije, znanja i rešenja za obilje predstojećih izazova, neophodnih i sveobuhvatnih reformi. Sve odgovore na ključna pitanja Vlada ne daje, već probleme rešava kada se sa njima suoči. Na taj način se stvara privid aktivnosti na ovom polju, rešavanje problema se odlaže, a Vlada dobija na vremenu. Bitan nedostatak strategije je njen defanzivni karakter - ima mesta na kojima se autori unapred ograđuju od uspeha, odnosno neuspeha u realizaciji pojedinih predviđenih aktivnosti. Karakter ove strategije nije razvojni, kakav bi objektivno mogao da bude. Kod njih je u strategiji sve neizvesno i pod velikim znakom pitanja, pa se otuda i postavlja pitanje - zašto se uopšte i donosi? Defanzivnošću se, kada je u pitanju Elektroprivreda Srbije, želi sprečiti razvoj kompanije kakva je EPS, onemogućiti da postane profitabilna kompanija, u kojoj bi u skorijem vremenu moglo da se konstatuje da to mora da se privatizuje u potpunosti ili delimično, čega smo sve više svedoci. Svaka privatizacija u EPS-u u ovom trenutku je neprihvatljiva, dok se u potpunosti kompanija ne formira na zdravoj ekonomskoj osnovi, kao profitabilna organizacija. U nizu zamerki nameće se nepostojanje ili pomen bilo kakve literature i izvora koji su korišćeni u izradi strategiji, što samo može biti dokaz voluntarizma, improvizacije, neprofesionalnosti u njenoj izradi, jer ako se na sva usta zaklinjemo u privrženost evropskim integracijama i direktivama, trebalo bi da svoj iskren stav ispoljimo makar u formi u kojoj sudokumenti Evropske unije, standarda koje ona poseduje. Strategija nije dala odgovor ni na strateška pitanja - koje državne interese i na koji način treba štititi, kao i na to kako se to odnosi na pojedine podsektore, kao npr. gas, električnu energiju i naftu. Kako povećati konkurentnost i otvoriti tržište, da bi to bila korist za potrošače električne energije, a da se ne dovede u pitanje odgovornost države za funkcionisanje sistema i sigurnost snabdevanja. Kako sprovesti sve promene u dinamici i konceptu razvoja energetike, koji će neminovno biti uslovljen direktivama Evropske unije. Prema Rezoluciji Saveta bezbednosti 1244, Kosovo je deo teritorije Republike Srbije i u skladu sa tim upravljanje energetskim kapacitetima je povereno UNMIK-u. U Predlogu strategije status Kosova i Metohije se razmatra van poglavlja Elementi energetske politike do 2015, a i Srbije generalno. Ako se ima u vidu globalni politički cilj - priključenje Evropskoj uniji, onda je u sferi energetike politički cilj omogućavanje korišćenje resursa uglja na Kosovu i Metohiji. Ovaj energetsko-politički uticaj se ne sme zaboraviti nijednog momenta, pa samim tim ni tretirati zasebno, a razloga za strepnju ima, s obzirom na nedopustivu pasivnost Vlade Republike Srbije i resornog ministarstva povodom problema u snabdevanju električnom energijom srpskih delova Kosova. Zakasnela reakcija od dva meseca nam ne uliva baš optimizam da će se kompleksni problemi energetike rešavati najcelishodnije u interesu Srbije. Takođe nije tačno, kao što se u strategiji naglašava, da za elektro-energetske objekte za Kosovo i Metohiju ne postoje adekvatni podaci, pa se navodno strategija, između ostalog, i radi faktički bez Kosova i Metohije. Prosto je nemoguće da EPS nema podatke o termo i hidro potencijalima, zatim o dalekovodima koji su locirani na Kosovu i Metohiji. Ovakvo neprincipijelno i bezrazložno stavljanje u zapećak najakutnijih problema Srbije danas je svakako neprihvatljivo, a posledice mogu biti dalekosežne. U vezi sa restrukturiranjem javnih preduzeća, možemo reći da je veliki prostor posvećen, pre svega, prepričavanju odredaba Zakona o energetici. Tako, u pogledu restrukturiranja javnih preduzeća, pored ovoga, ne daju se odgovori na ključna pitanja. Kakva je strategija Vlade u pogledu privatizacije tih javnih preduzeća, kakva je dinamika transformacije državnog kapitala, u koje energetske delatnosti prvo ulagati privatni kapital i na koji način? Kako Vlada vidi Elektroprivredu Srbije i Naftnu industriju Srbije za dve godine? Na kraju, u strategiji novog razvojno-investicionog ciklusa se navodi efekat od 11 milijardi dolara, ali bez ikakve kalkulacije i ozbiljnije analize, što nije dovoljno za jednu ozbiljnu analizu. Sramežljivo se pominje strateško partnerstvo, a pri tome se ne kaže ni sa kim ni u kojim sektorima, na koji način, u kojim rokovima, u kom procentu još neprocenjene vrednosti kapitala osnovnih sredstava. U vezi sa restrukturiranjem EPS-a je nešto urađeno, što možemo videti i u ovom prvom delu objedinjene rasprave, a šta je sa Naftnom industrijom Srbije? Kada će aktuelno ministarstvo predložiti moderne organizacije i restrukturiranje naftne i gasne privrede? Kada će isto ministarstvo sprečiti takve afere kao što su uvoz sirijske nafte, nafte lošeg kvaliteta, za čiju preradu je trebalo dodati još postojećih 30 posto nafte sa lagera, da bi se uopšte mogla preraditi i iskoristiti. Ta afera je naše građane koštala oko 1,3 miliona dolara. Podsetimo se da je ministar finansija gospodin Dinkić svojevremeno rušio tadašnju vladu sa aferom Kolesar za tri puta manji iznos, oko 400 hiljada evra. Gospodine ministre, iako ste bili upozoreni, vi ste podržali lažni izveštaj poslovodstva NIS-a i takođe ste izvršili pritisak na Upravni odbor NIS-a da se o ovoj aferi ne raspravlja. Postoji i stenogram o tome. O svemu ovome je u potpunosti bio obavešten i potpredsednik Vlade Republike Srbije, gospodin Labus, kao i predsednik, gospodin Vojislav Koštunica. Ništa tim povodom nije preduzeto. Zahtev okružnog tužioca Novog Sada upućen UBPOK-u, radi prikupljanja potrebnih obaveštenja povodom uvoza sirijske nafte, i pored brojnih urgencija tužioca, više od četiri meseca stoji u fioci. Koga to štiti ministar policije i UBPOK? Čiji je interes da se ovakvom poslovodstvu NIS-a, resornom ministru, kao i ostalim članovima ekonomskog dela Vlade, koji su upoznati sa ovakvim zloupotrebama, neznanjem i inertnošću, dozvoli da idu u restrukturiranje i bilo kakvu privatizaciju i najmanjeg dela NIS-a. Takođe, da li je Vlada iz istih razloga razrešila Željka Popovića, v.d. generalnog direktora NIS-a, rešenjem broj 119/1714/2005. godine od 24. marta, pa zatim pod istim brojem donosi rešenje o ponovnom imenovanju istog čoveka na isto mesto u istom statusu. Time se od strane Vlade krše odredbe iz člana 14. stava 3. Zakona o javnim preduzećima, koji glasi: "Osnivač može do imenovanja direktora javnog preduzeća da imenuje v.d. direktora". Naime, osnivač javnog preduzeća NIS-a je Narodna skupština Republike Srbije, pa samim tim i imenovanje v.d. generalnog direktora nije u nadležnosti Vlade Republike Srbije, nego u nadležnosti ovog doma. S obzirom da po članu 14. stav 5. istog zakona v.d. status direktora može trajati samo jednu godinu i da je prethodni v.d. status Željka Popovića istekao krajem prošlog meseca, očigledna je namera i želja Vlade da ga zadrži na tom mestu generalnog direktora NIS-a. Pri tome, po svaku cenu želi da izbegne njegovo postavljenje u ovom domu u jednoj javnoj raspravi, gde bi se odgovorno izneli razlozi za i protiv njegovog postavljenja. Protiv ih ima puno. Takođe se postavlja pitanje, da li je ovakav način postavljenja u funkciji efikasnog i dugoročnog planiranja rada i razvoja kompanije. Ovo je strategija Vlade na primeru vođenja jednog od najvažnijih energetskih subjekata. Njen odnos prema zloupotrebama, njen odnos i viđenje pravne države, legalizma Vlade, koja se na sva usta hvali da je vlada bez afera. Dalje, u strategiji nije iskazan problem visoke zavisnosti naše zemlje od uvoza nafte i gasa i deviznog izdatka od jedne milijarde dolara. Nije definisan način za umanjenje troškova za uvoz, kao ni osposobljavanje NIS-a za realizaciju deviznog priliva radi pokrivanja dela uvoza. Isto tako, u strategiji nije prikazana analiza kapaciteta, struktura rafinerijske prerade nafte, kao i struktura potrošnje derivata nafte koji odlučujuće utiču na energetski i devizni bilans zemlje. U samo jednoj rečenici je navedeno da je potrebna tehnološka modernizacija rafinerija, što je inače poznata stvar, ali o tome da li postoje ekonomski razlozi i tržišno opravdanje za nezavisan rad dveju rafinerija u Srbiji i na kojim principima je moguć njihov opstanak nema nijedne jedine reči, a imamo štrajk u Pančevu. Prema strategiji, u okviru programa racionalne upotrebe energenata i povećanje energetske efikasnosti u sektorima potrošnje energije, neophodna su, radi postizanja ciljeva, znatna investiciona ulaganja u svim sektorima potrošnje, što je u korelaciji sa standardom stanovništva. U dokumentu nije navedeno kako će se ostvariti krajnji cilj, smanjenje potrošnje finalne energije i koliki je obim investicija, kao i rok otplate po osnovu ostvarenih energetskih ušteda. Strategija ne sadrži lepezu nisko investicionih mera energetske efikasnosti, njihovu vrednost i obrtni period uloženih sredstava kao alternativu. Prezentovanje neostvarivih programa i planova ekvivalentno je njihovom nepostojanju. U slučaju dinamičkog ekonomskog razvoja Srbije predviđa se i priključenje 550 hiljada potrošača na sistem za distribuciju prirodnog gasa ili daljinskog grejanja. Strategija se ne bavi pitanjem njegove realne izvodljivosti, a trebalo bi, jer su u pitanju ulaganja na nivou domaćinstva od oko 2.900 dolara. Takođe, industrijski potrošači bi morali da isfinansiraju priključak, pa se kod mnogih postavlja pitanje opravdanosti ulaganja prilikom uvođenja gasa, jer država ne daje nikakve garancije. Nije dat nikakav pregled mogućih podsticajnih i organizacionih mera koje će dovesti do realizacije predloga. Iako je strategija bazirana za period do 2015. godine, ne sagledava se ni, na primer, mogući skok cena prirodnog gasa, iako je to uvozni energent sto posto, a u potpunosti se preporučuje supstitucija električne energije ovim energetskim resursom. Umesto da se paralelno sa gasom, kao alternativom, uključi i raspoloživi domaći potencijal iz alternativnih izvora, i to, pre svega, iz obnovljivih izvora, za koje se danas i sredstva za izgradnju značajno lakše odobravaju od strane svetskih investicionih fondova. Šta ćemo sa postrojenjima energana u oko 30 preduzeća koja omogućavaju spregnutu proizvodnju toplotne i električne energije, kapaciteta oko 250 megavata, od kojih je najveći broj u veoma lošem, odnosno neoperativnom stanju. Propustom bi se, svakako, mogao nazvati izostanak osvrta na mogućnosti domaćih proizvođača opreme i uređaja, jer strategija tehnološko-industrijskog razvitka treba da odgovori na izazov koji dolazi iz potreba energetskog razvitka, kako u klasičnim tako i u novim tehnologijama. Nezamislivo je, takođe, posmatrati razvoj energetskog sistema bez međunarodne saradnje, u okviru ekonomskih i evropskih programa, usmerenih na postizanje energetske efikasnosti, uvođenje čistih tehnologija i povećanje korišćenja obnovljivih izvora. Za budući razvitak energetskog sektora poseban je značaj direktnih bilateralnih, naučnih i tehničkih kontakata, kao i pokretanjezajedničkih projekata. O ovome u strategiji nema ništa. S obzirom da je vreme pri kraju, svoj drugi deo nastaviću u ovom pojedinačnom javljanju, ali ću reći da iz ovih i razloga koji će biti izneti u naknadnoj diskusiji poslanički klub DS - Boris Tadić neće podržati ovaj predlog strategije do 2015. godine.
Da li se još neki predsednik ili ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe javlja za reč? (Ne.) Obaveštavam vas da su, saglasno članu 89. stav 4. Poslovnika Narodne skupštine, do otvaranja pretresa prijave za reč u pisanom obliku, sa redosledom narodnih poslanika, podnele poslaničke grupe SPS, DS, G17, SRS i DSS. Prvi ima reč narodni poslanik Milisav Petronijević, a neka se pripremi narodni poslanik Dragoljub Živković.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine ministre, kao i ovlašćeni predstavnik poslaničke grupe SPS gospodin Dragan S. Jovanović, koji je izneo stav naše poslaničke grupe o predloženim dokumentima, zadržaću se više na Strategiji razvoja energetike Srbije do 2015. godine. Da ne bih ponavljao ono što je već ovlašćeni predstavnik naše grupe izneo, želim da nastavim tamo gde je on završio. Želim da podsetim da mi Strategiju razvoja energetike posmatramo kroz našu politiku i naš program, politiku i program SPS-a. O ovom pitanju on je jasan i mi se zalažemo za tri stvari. Prvo, da se razvojnom politikom obezbede uslovi da energetski potencijali proizvedu dovoljnu količinu električne energije za potrebe privrede i građana, a u određenim situacijama da se omogući izvoz, dakle, ulaganje u proizvodnju. Drugo, da se sprovodi program restrukturiranja energetike, uz poštovanje socijalnih programa i kolektivnih ugovora za zaposlene i u tom smislu podržavamo nastojanja sindikata radnika EPS-a. I još nešto, znamo da je restrukturiranje potrebno, nužno, ali isto tako želimo da upozorimo da ga ne treba vršiti na način kako je to počelo u JAT-u, NIS-u itd. Treće, da energetske kompanije moraju ostati u državnom vlasništvu i da se stoga Vlada odupre očiglednim nastojanjima da se kroz slabljenje ovih moćnih kompanija one dovedu u bezizlaznu situaciju i kao takve rasprodaju na pijaci. Želim da podsetim da je kontinuitet naših zalaganja u ovoj oblasti još od prošle godine, kada je razmatran Zakon o energetici. Naši predlozi su tada bili da se proizvodnja uglja posebno tretira u zakonu kao energetska delatnost, drugo, da se zakonom odredi da je energetika većinsko državno vlasništvo, treće, da se zakonom precizira da će se principi restrukturiranja, koji su povereni Vladi, vršiti po vertikalnom ustrojstvu, uz očuvanje delatnosti. Još tada smo se zalagali da u zakonu nađe mesto organizovanje prema ovim principima, a tada to nije prihvaćeno i dobili smo uveravanja da će Ministarstvo, odnosno Vlada voditi računa o tome, i mi očekujemo da vode računa o ovakvom načinu organizovanja EPS-a. Sledeće što želim da upozorim, imajući u vidu da je Beograd ne samo najveći potrošač, već i najveći proizvođač električne energije, želim da postavim nekoliko pitanja ministru i Vladi u odnosu na to. Prvo, s obzirom na to da Strategija obuhvata na jednom mestu i kaže da energetsku privredu u Srbiji čine, da ne nabrajam sve, rudnici uglja. Naravno, Kolubarski basen sa 14% rezervi uglja je, posle Kosova, najveći basen, i to je područje Beograda, i to pitanje nas interesuje. Imajući u vidu da je predviđeno Strategijom razvoja proširenje zapadnog polja, polja "Tamnava", zatim uvođenje novog površinskog kopa "C", povezivanje sa kopom "B" i otvaranje novog površinskog kopa, to je predviđeno Strategijom razvoja, i to kao prioritet. Smatramo to logičnim i normalnim, ali želimo da postavimo jedno pitanje, o kome upozoravamo Vladu da mora da vodi računa, a to je pitanje: šta se događa sa stanovništvom koje se nalazi na tom prostoru, koje treba da se raseli, a i ono koje ostaje na tim prostorima. Vratiću se na to pitanje posle. Drugo pitanje, elektroenergetika; s obzirom da je nejasno u Strategiji, to je završetak termoelektrane Kolubara "B", u Strategiji stoji da nastavak izgradnje, pa čak kaže ili nova, da li je tu jasno šta se događa sa termoelektranom "B" u Kaleniću, a čuli smo malopre da je već 40% izgrađena. Smatramo da to treba da bude prioritet u skladu sa našim zalaganjem i da se usmeri pažnja na veći razvoj proizvodnje. Još jedno pitanje sa stanovišta Beograda me interesuje, s obzirom da to ulazi u energetsku privredu, a to je industrijska energetika. S obzirom da se na jednom mestu u Strategiji govori o tome, doduše vrlo kratko, da su to izvori koji se koriste za proizvodnju tehnološke pare i toplotne energije za potrebe proizvodnih procesa i radnog prostora, šta se događa, ima li Ministarstvo, Vlada, strategiju kako da se ta toplotna energija još racionalnije iskoristi? Znamo da je to dato lokalnoj samoupravi, ali ako država utvrđuje strategiju, mora da obaveže i nju. Uzmimo primer Termoelektrane Obrenovac. Trenutno toplom vodom zagreva Savu. Postojali su projekti toplovoda Obrenovac-Beograd. Uloženo je oko 20 do 30 miliona evra. Nova vlast u Beogradu je to zaustavila i dok je jedna prethodna to otvarala, ova vlast zatrpava te kanale, cevi rasprodaje itd. Kakav je stav Ministarstva? Znamo za primere Praga, koji se takođe na sličan način zagreva; rurska šina, koja ima čak 60 kilometara tog toplovoda. Da li može tom toplom vodom da se zagreva i Beograd? Sledeće pitanje, mislimo da razvoj energetike ne podrazumeva samo proizvesti više uglja, više struje, već i mnogo veću brigu o stanovništvu, a to sam malopre rekao, koje je živelo na prostorima gde su nicali površinski kopovi uglja, kao i stanovništvu koje je ostalo da živi u nemogućim uslovima u okruženju velikih površinskih kopova i termoelektrana. Navešću primer opštine Lazarevac, Obrenovac, i delimično Lajkovac i Ub, ogromna prostranstva su uzeta tom stanovništvu, plodna zemlja, pošto su na tom lokalitetu značajni energetski potencijali, na kojima su se razvili veliki površinski kopovi za eksploataciju uglja, jedan snažan energetski sistem "Nikola Tesla" A i B i Veliki Crljeni. Kada je to u pitanju, opet dva pitanja. Prvo pitanje šta se događa sa stanovništvom koje je živelo na tim prostorima? Želim direktno da pitam za naselje Vreoci. Vreoci su okruženi kopovima površinskim, sušarom za preradu uglja, fekalnim vodama, svim mogućim zagađivačima. Ostalo je jedno ostrvo. Da li je moguće razvijati energetiku samo posmatrajući jednu stranu, a sa druge strane ostaviti to stanovništvo da živi u izuzetno teškim uslovima? Mi tražimo da Vreoci kao naselje bude kompletno zbrinuto, a ne samo delovi koje zakačinju površinski kopovi. Kada se radi o stanovništvu koje je ostalo da živi u nemogućim uslovima uzeću samo nekoliko primera.Malopre sam govorio o velikim površinskim kopovima u termoenergetskom sistemu "Nikola Tesla" A i B i Veliki Crljeni. Oni su postali značajan činilac degradacije životne sredine. Svakodnevno se izlučuju velike količine gasova, pepela, prašine i otpadnih voda koje zagađuju vazduh, zemljište, truju vodu. Plodna zemlja se uzima, a zatim ona koja ostaje je zatrovana. Voda je zatrovana ili je pak površinski kopovi odvuku. Konačno, vazduh je zatrovan jer sagorevanjem uglja u Obrenovcu i Velikim Crljenima stvaraju se ogromne količine pepela, koji delom izlazi kroz dimnjak, dok se preostale količine odlažu na deponije, a deponije se ne tretiraju na najbolji način, tako da se pri nepovoljnom pravcu vetra, a uvek je na tom području za nekog nepovoljan pravac vetra, celo područje zasipa velikim količinama pepela koji sadrži teške metale. Imao sam priliku u nedelju da prolazim krajem Junkovci, Sokolovo, Veliki Crljeni, Stepojevac. Dan je bio, a svetla na kolima nisu mogla da pomognu da se prođe kroz ogroman oblak koji se nadvio na tim krajem. Država mora da zaštiti te ljude i to mora da bude sastavni deo razvoja energetike. Mora da obezbedi zdravu zemlju, zdravu pijaću vodu tom stanovništvu i zdrav vazduh. Dakle, to su sve naši primeri, naša viđenja, kako mi posmatramo strategiju razvoja energetike, za koja pitanja tražimo odgovore i naravno na kraju ćemo svoj sud dati prilikom glasanja.
Reč ima narodni poslanik Dragoljub Živković, a neka se pripremi narodni poslanik Milka Silajev. Istovremeno, prenosim obaveštenje da će se nastavak 10. sednice Odbora za trgovinu i turizam, koja je bila zakazana za utorak 22. mart sa početkom u 10,00 časova, održati u četvrtak 14. aprila 2005. godine sa početkom u 10,00 časova, u sali na petom spratu.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženi gospodine ministre, dame i gospodo narodni poslanici, strategija razvoja energetike Republike Srbije do 2015. godine je planski dokument čije je donošenje predviđeno Zakonom o energetici, koji je Narodna skupština donela jula meseca prošle godine. Zakonom o energetici predviđeno je da strategija razvoja energetike definiše dugoročne ciljeve razvoja pojedinih energetskih delatnosti, prioritete razvoja, izvore i način obezbeđivanja potrebnih količina energije, odnosno energenata, podsticajne mere za finansijska ulaganja u energetske objekte u kojima će se koristiti obnovljivi izvori energije, podsticajne mere za povećanje energetske efikasnosti, uslove, načine i mere za obezbeđivanje zaštite životne sredine i druge potrebne elemente za ostvarivanje ciljeva energetske politike, koji su inače, kao što znamo, definisani tačkom 4) pomenutog Zakona o energetici. Na samom početku želim istaći značaj donošenja ovakvog dokumenta, s obzirom da energetika podstiče celokupni privredni razvoj. Predloženi dokument u suštini treba da trasira put koji bi obezbedio da se iz trenutnog stanja energetski sistem, koga čine energetski proizvodni sektori i sektori potrošnje energije i energenata do 2015. godine, dovede u kvalitativno novo stanje u kome bi ovaj sistem mogao ostvariti zahtevane ciljeve energetske politike. U isto vreme strategija mora biti bazirana na projektovanom realnom privredno-ekonomskom razvoju iz koga će proizaći realne potrebne u energetskom sektoru. Pri izradi strategije autori su imali dva izuzetno velika ograničenja. Prvo, to je nepostojanje strategije privredno-ekonomskog i industrijskog razvoja Republike Srbije i, drugo, to je nepoznavanje statusa energetskih resursa, pre svega uglja, ali i instalisanih kapaciteta na teritoriji Kosova i Metohije. Nakon čitanja strategije, dva su osnovna pitanja koja se mogu postaviti. Prvo, da li predloženi dokument odgovara zahtevima definisanim članom 5. Zakona o energetici? Drugo, da li bi realizacija ovako definisane strategije stvorila uslove za privredni razvoj na celoj teritoriji Republike Srbije? Najvažnije primedbe koje bi se mogle staviti na predloženu strategiju razvoja energetike do 2015. godine jesu da je tekst veoma uopšten, suviše je prostora posvećeno opisu postojećeg stanja u energetici i analizi odredaba Zakona o energetici. Moram priznati da je taj deo strategije prosto briljantno urađen, ali ima mesta zaista za puno kritike jer tu projekciju razvoja ne vidimo onako kako smo očekivali. Najveći broj neophodnih konkretnih odgovora koje je trebalo da da strategija i usvoji Narodna skupština ostavlja se za kasnije programe i dokumente koje će doneti Vlada. Četvrta primedba je da predloženi tekst nije u potpunosti odgovorio zahtevima sadržanim u tački 5) Zakona o energetici, gde je definisano šta mora da sadrži strategija razvoja energetike. Končano, strategija ne govori ništa o učešću domaće mašinogradnje u izgradnji planiranih energetskih objekata. Jedan od najvećih nedostataka je što predložena strategija ne definiše podsticajne mere za finansijska ulaganja u energetske objekte u kojima će se koristiti obnovljivi izvori energije. To znači da se odredbe Zakona o energetici, koje se tiču statusa povlašćenih proizvođača toplotne i električne energije, ne mogu koristiti za poboljšanje kvaliteta energetskog sistema. Inače, naravno da je ideja Zakona o energetici bila da se uvođenjem takvih instrumenata obezbedi povećana efikasnost i efektivnost sistema, da se on modernizuje, ali nedostatkom podsticajnih mera dobre ideje, sadržane u Zakonu o energetici, neće se iskoristiti ili ćemo dobiti te mere naknadno odlukom Vlade, ali bez usvajanja u Narodnoj skupštini, što takođe predstavlja problem. Takođe, nisu definisane ni podsticajne mere za povećanje energetske efikasnosti, što se ovog puta može staviti na dušu Agenciji za energetsku efikasnost, jer je na osnovu člana 147. Zakona o energetici ova agencija bila dužna da to učini u toku postupka pripreme strategije razvoja energetike. Moram da priznam, ispada da je dokument koji je predložen od strane Vlade na usvajanje Skupštini u stvari predlog Ministarstva za energetiku, a ne Vlade, zato što je, po meni, prilično očigledno da u pravljenju ovog dokumenta, sem Ministarstva energetike, druga ministarstva nisu učestvovala, što nije dobro, jer pretpostavljam da je za definisanje podsticajnih mera za finansijska ulaganja u objekte elektroprivrede, koji koriste obnovljive izvore energije i u objekte kod kojih se povećava stepen energetske efikasnosti, Ministarstvo finansija trebalo da uzme učešća. Dakle, na ovaj način ostavlja se mogućnost Vladi da programom ostvarivanja strategije definiše ove mere, ali bez odluke Narodne skupštine o tome, što je bilo predviđeno Zakonom o energetici. Primedba se može staviti i na organizaciju javne rasprave. Naime, Predlog Strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2015. godine bio je izložen javnim raspravama u javnim preduzećima EPS i NIS i na zajedničkoj sednici Privredne komore Srbije i Vojvodine, a javna prezentacija je obavljena na stručnom skupu energetičara Srbije – Elektrane 2004. godine. Može se primetiti da u javnoj raspravi nisu učestvovale regionalne privredne komore i opštine. To može značiti da interesi pojedinih regiona i opština nisu u dovoljnoj meri uzeti u obzir, zbog čega predložena strategija, po našem mišljenju, ne obezbeđuje uslove za ravnomeran privredni razvoj i povećanje konkurentske sposobnosti privrednih subjekata u regionima sa nedovoljno razvijenom energetskom infrastrukturom. Kao primer iznosim problem gasifikacije južne Srbije, iznet na sastanku Saveta za privredni razvoj juga Srbije u Leskovcu, na kome je bio prisutan i gospodin Naumov, ministar rudarstva i energetike. Zahvaljujem mu se javno na tome što je odvojio vreme i prisustvovao tom sastanku. Savet za privredni razvoj juga Srbije, regionalne privredne komore Jablaničkog i Pčinjskog okruga,u proširenom sastavu, na prvoj sednici održanoj 26. februara 2005. godine, u čijem je radu, pored članova Saveta, učestvovao i gospodin ministar Radomir Naumov, kao i njegovi saradnici, generalni direktor NIS-Energogasa, gospodin Milutin Prodanović, i tehnički direktor "Jugoros-gasa" Beograd, gospodin Slobodan Ćirić, razmatrao jepitanje gasifikacije južne Srbije i tom prilikom konstatovao sledeće: prvo, da jug Srbije trenutno nema dovoljno energenata i da je to jedan od najozbiljnijih limitirajućih faktora njegovog privrednog razvoja u narednom periodu; drugo, da je u ovom delu Republike Srbije, s obzirom na prisutni nedostatak energenata, došlo do nekontrolisane seče drvne mase, kao i neracionalne upotrebe električne energije za potrebe niskotemperaturnih procesa, pre svega za grejanje, i nedovoljne zaštite ekoloških resursa, što bi se gasifikacijom znatno umanjilo; treće, da je, s obzirom na izražen nedostatak energenata u privredi juga Srbije, kao i zbog njegovog strateškog položaja, neophodno što pre prisupiti gasifikaciji, što bi doprinelo većoj konkurentnosti preduzeća i ubrzanju privrednog razvoja ovog prostora. Na osnovu diskusije i navedenih konstatacija, Savet za privredni razvoj juga Srbije, regionalne privredne komore Jablaničkog i Pčinjskog okruga, doneo je sledeći zaključak: stvaranje mogućnosti korišćenja prirodnog gasa, kao komparativno najekonomičnijeg energenta, od ogromnog je značaja za dalji razvoj ovog dela Republike Srbije, te iz tih razloga privrednici i stanovništvo Jablaničkog i Pčinjskog okruga podržavaju predlog ministra za rudarstvo i energetiku da Vlada Republike Srbije, preko Ministarstva za rudarstvo i energetiku, stvori uslove da se u Strategiju energetskog razvoja Srbije, kao jedan od prioriteta, uvrsti izgradnja magistralnog gasovoda Niš - Leskovac - Vranje, kao deo realizacije projekta gasifikacije juga Srbije. Ovoga puta mi očekujemo ga će gospodin ministar da potvrdi ove navode i da se složi da gasifikacija juga Srbije, odnosno da ovaj magistralni gasovod Niš - Leskovac - Vranje treba da uđe kao jedan od prioriteta. Mi smo svesni da izgradnja podzemnog skladišta u Banatskim Dvorima i magistralnog gasovoda Dubnica - Dimitrovgrad - Pirot - Niš treba da budu prioriteti, jer se tiču efikasnog i pouzdanog funkcionisanja sistema. Ali, mi očekujemo da se izgradnja magistralnog gasovoda Niš - Leskovac - Vranje ne odlaže za period nakon izgradnje ova dva važna objekta, nego da se njegovoj izgradnji pristupi u isto vreme kada se gradi i gasovod Dubnica - Niš. Na kraju, želim da istaknem nekoliko dobrih rešenja, po mom mišljenju, u Predlogu strategije. To su predlozi za formiranje saveta za energetiku, koji ima zadatak da prati i upravlja reformama u energetici i prati realizaciju strategije razvoja energetike Republike Srbije. Takođe, vredan pohvale je i predlog, iznet u strategiji, da se osnuje institut za energetiku koji, po našem mišljenju, nedostaje Srbiji. To je takođe dobra ideja koju mi podržavamo, ali ovoga puta postavljamo pitanje da li postoji koordinacija između Ministarstva rudarstva i energetike i Ministarstva za nauku i zaštitu životne sredine. Treće, takođe je vredno pohvale i insistiranje na uspostavljanju nove savremene tehničke regulative, propisa i standarda za energetske tehnologije, gde, nažalost, u odnosu na Evropu, poprilično kasnimo. Ovde želim da ukažem na ozbiljne finansijske probleme koje ima Savezni zavod za standardizaciju. Obavljanje ozbiljnih poslova koji se nalaze pred ovim zavodom nije moguće bez ozbiljnije finansijske podrške kojom bi se finansirali projekti uspostavljanja nove tehničke regulative. Dakle, zaključiću, poslanički klub DS-Boris Tadić ne može da glasa za predloženu strategiju, s obzirom da, po našem mišljenju, ona u sebi sadrži nedostatke koji su problem i zbog toga dokument treba vratiti Vladi na doradu. Sasvim na kraju, što se tiče predloženog sastava Saveta Agencije za energetiku, Agencija za energetiku je regulatorno telo, kako smo već čuli u diskusiji prethodnika, koje imaju gotovo sve zemlje Evrope, pa i zemlje u okruženju. I Albanija ima regulatorno telo i agenciju. Savet Agencije za energetiku je izuzetno važno telo. Mi stavljamo primedbu na predloženi sastav. Od pet predloženih kandidata, četvoro je iz EPS-a. Nema čoveka koji se profesionalno bavi naftom i gasom. Dalje, zaslužuje primedbu predloženi na tom spisku peti kandidat koji je ispunio uslove za penziju - 1940. godište, radi se o ženi. Mislim da je trebalo ići sa mlađim osobama. Dakle, DS ne može glasati ni za predlog kandidata za Savet Agencije za energetiku.
Reč ima narodni poslanik Milka Silajev, neka se pripremi narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Poštovano predsedništvo, poštovani gospodine ministre, poštovane dame i gospodo poslanici, davno ili malo ranije vršena su ispitivanja - resursi zemlje Srbije i rečeno je da Srbija ima položaj, ima zemlju i ljude. Što se tiče energije, ne samo da imamo iluziju da smo bogati, štednja je ono na čemu se apsolutno mora potencirati, država mora da ima program štednje. Ne sme da u svaki proizvod sa 30% cene učestvuje energija. Za evropske zemlje je to daleko manje, orijentaciono 10%. Prema tome, neophodna je velika reorganizacija sistema i psihološki prilaz našeg naroda da je potrebno štedeti energiju. Sada bih prešla na strategiju, iz koje proizilazi i reorganizacija sistema, i stvaranje Agencije i donošenje zakona o prestanku važenja prethodnog zakona. Pozicija javnog sektora energetike i rudarstva u Srbiji je jedna od težišnih tačaka naredne faze ekonomskih reformi u Srbiji. Dalji razvoj održivog ekonomskog sektora mora se tražiti u merama decentralizacije, demonopolizacije i racionalizacije, na bazi evropske konkurentnosti i restruktuiranja, koja leži u osnovi svih međunarodnih i evropskih zakona, prema nosiocima reformi u Srbiji. Na ekonomični izvor finansiranja i funkcionisanja energetike nakon demokratskih promena u 2000. godini do sada, normalno, uticale su donacije i neki krediti, ali oni su već presahli. Društvo je suočeno sa obavezom da se energetski izvor osposobi i podigne na viši tehnološki nivo i organizaciono unapredi i postavi na samostalnu osnovu, u skladu sa principima regionalnog, balkanskog, evropskog tržišta, a u interesu građana i društvo u celini. Restrukturiranje energetskog sektora je sastavni deo ekonomskih reformi i kod svih zemalja u tranziciji predstavlja pripremu za tržišno osamostaljivanje i privatizaciju dela energetskog sektora, a u cilju veće efikasnosti i tržišne transformacije sistema. Do sada su sve vlade, a naročito posle demokratskih promena, naglašavale promenu, ekonomske transformacije i restrukturiranja ovog sektora, ali nijedna nije bila spremna da zagrize tu kiselu jabuku. Politička demagogija i populizam udaljavali su nas sve više od glavnih problema reforme energetike, uporedo sa političkim krizama i predizbornim kampanjama. Međutim, trebalo bi da je tome došao kraj. Neophodan uslov za reformu energetskog sektora je finansijska podrška međunarodne zajednice. Promene koje predstoje u reformi energetike biće bolne, a takve su bile u čitavom svetu. Primer za to je engleski neoliberalni pristup, sa urgentnim gašenjem rudnika, koji je napravila gospođa Tačer. Naš pristup treba da bude postepen i postepeno izdvajanje sporednih delatnosti, zatim dekomponovanje velikih sistema, kao što su EPS i NIS. Na taj način smanjuju se troškovi poslovanja i broj zaposlenih normalno, a to u saradnji sa sindikatima koji treba da podrže reformu, tako da bi došla do izražaja kooperacija, partnerstvo, a ne konfrontacija. U svetu su na delu procesi globalizacije tržišta, decentralizacije i privatizacije energetskog sektora. Taj proces treba da počne i kod nas i tu je nacionalna strategija o dugoročnom razvoju energetike Republike Srbije vrlo važna. Energetika ne sme da uđe u privatizaciju kao puki predmet trgovine najmoćnijih međunarodnih lobija ili multinacionalnih kompanija, sa ciljem da se kupi tržište, a na štetu zaposlenih građana Srbije, kao i društva u celini. Uvažavajući tekuće i moguće privredno-ekonomske okolnosti u zemlji i u okruženju, dokumentom strategije razvoja energetike Republike Srbije do 2015. godine definišu se dokumenti za utvrđivanje strategije razvoja, pa su predloženi sledeći ekonomski mogući i energetski opravdani prioriteti za usklađivanje rada energetskih sektora Srbije. I to, potreban je kontinuitet u tome, u kome predviđene mere i aktivnosti za značajno poboljšanje treba da postoje, i to tehnoloških i operativnih performansi i postojećih energetskih izvora putem detaljnih remonta, modernizacije i revitalizacije termoelektrana, hidroelektrana, rudnika uglja i sistema prenosa i distribucije rafinerije, gradskih toplana, industrijskih energana. Neophodna je racionalna upotreba energije i povećanjem energetske efikasnosti. Tu su predviđene mere i aktivnosti za značajnu supstituciju električne energije, za zadovoljavanje toplotnih energetskih usluga u sektorima domaćinstva i javne komercijalne delatnosti, zatim za smanjivanje sopstvene potrošnje pri proizvodnji i gubitaka pri distribuciji električne i toplotne energije, i za povećanje efikasnosti korišćenja energije. Selektivno korišćenje novih i obnovljivih izvora energije i energetski efikasnije tehnologija uređaja, u okviru kojih su predviđene mere i aktivnosti za intenzivnije korišćenje biomase i iskorišćenje preostalog hidro potencijala, a posebno za gradnju malih hidroelektrana. U zemlji je bilo mnogo inicijativa za pravljenje vršnih elektrana na rekama, ali država to nije dozvoljavala, što je bila šteta, i to sada mora da se ponovo koristi. Istovremeno sa organizovanjem, istraživanjem i korišćenjem geotermalnih izvora, ima mnogo primera u Srbiji gde se topla voda ne koristi, a to je žalosno, pa moraćemo više da štedimo i da to bude iskorišćeno, kao i da organizujemo masovno korišćenje sunčeve energije za decentralizovanu proizvodnju toplotne energije. Dalje, racionalna upotreba kvalitetnih energenata, povećanje efikasnosti u proizvodnji, transportu i distribuciji električne energije, a posebno toplotne energije, gde su nam gubici po običaju veliki, i to posebno toplotne energije na mestima obavljanja toplotnih energetskih usluga u sektorima industrije, domaćinstva i javne i komercijalne delatnosti. Neophodna je diverzifikacija izvora i pravaca snabdevanja naftom, prirodnim gasom, intenziviranje istraživanja nafte i gasa u zemlji i inostranstvu, i za to naše firme poseduju veliko iskustvo u tom pravcu i to treba i dalje intenzivirati, u skladu sa ekonomskim mogućnostima energetske privrede i ekonomski opravdanim uvozom kvalitetnih energenata. Zatim, postepeno uvođenje tehnološki pouzdane, energetski efikasne i ekonomski izvesne i ekološki prihvatljive tehnologije, uključujući povećano korišćenje obnovljivih resursa i tehnologije sa prirodnim gasom za spregnutu proizvodnju električne i toplotne energije. Selektivno korišćenje novih obnovljivih izvora energije, sa ciljem usporavanja stope rasta uvoza energenata, smanjivanja negativnog uticaja na okolinu, a o čemu je bilo reči kod prethodnih govornika. Takođe, otvaranje jedne dodatne aktivnosti za domaću industriju i zapošljavanje lokalnog stanovništva, uključujući i prilagođavanje praksi i regulativi EU u ovoj oblasti. Strukturno reorganizovanje vertikalno organizovanih i integrisanih javnih energetskih preduzeća i stvaranje ambijenta za tržišno poslovanje energetskih subjekata, sa tako regulisanim cenama energenata za normalno prirodne monopole, koji uvažavaju opravdane proizvodne troškove i omogućuju ulaganja u razvoj i stvaranje fonda za zaštitu najsiromašnije grupe građana. Stimulisanje naučno-istraživačkog rada, usmerenog obrazovanja i usavršavanja kadrova, zasnivanje tehnološko-razvojnih programa za potrebe energetske privrede, uključujući i domaću mašino i elektro gradnju, kao i potrebe obavljanja specijalizovanih hidroenergetskih delatnosti usluga. Osnovni mehanizmi državnog uticaja na tržišno poslovanje i povećanje finansijske stabilnosti energetskih subjekata i iskorišćenje razvojnih potencijala energetske privrede za dostizanje održivog socio-ekonomskog razvoja zemlje treba da se sprovodi kroz: uspostavljanje racionalnog tržišnog ambijenta, usklađivanje tarifne i cenovne, poreske, carinske i antimonopolske regulative, kao i merama za strukturno reorganizovanje energetskih preduzeća i efektivniji nadzor i upravljanje nad društvenom imovinom u energetskoj privredi; uspostavljanje nove - savremene tehničke regulative, propisa i standarda za energetske i tehnološke delatnosti i uspostavljanje posebnih instrumenata za stimulisanje aktivnosti za racionalnu upotrebu i efikasnije korišćenje energije, uključujući i formiranje tela za praćenje i upravljanje reformama u energetici i realizaciju strategije razvoja energetike. Postizanje dogovora za pristup Srbije u celini svoje teritorije u energetsku Zajednicu zemalja jugoistočne Evrope, čije se osnivanje očekuje u 2005. godini i na kome se intenzivno radi, čak je i jedna delegacija poslanika odavde, a bila sam u toj delegaciji, bila u Bukureštu na maloj obuci poslanika zemalja jugoistočne Evrope o značaju formiranja takve jedne zajednice. Dalje, utvrđivanje podloga za ratifikaciju Kjoto Protokola i naših obaveza koje proističu iz njegove implementacije u našu regulativu i praksu, uključujući i institucionalno organizovanje za naše učešće u korišćenju olakšica koje omogućuje primena Kjoto Protokola. Stimulisanje i podržavanje strateških inicijativa u domenu investicija u nove energetske izvore, odnosno tehnologije i energetski efikasne uređaje i opremu za korišćenje energije. Mere finansijskog podsticaja za privatna ulaganja u ekonomski-efektivne programeenergetske efikasnosti i selektivno korišćenje novih obnovljivih izvora energije, uključujući i mere za osnivanje nacionalnog fonda za navedene projekte. Sprovođenje politike socijalne zaštite najsiromašnije kategorije stanovništva mora da bude obaveza ove države i čitavog sistema.Normalno je da se o tome mora voditi računa. Potpuno sprovođenje odgovarajućih reformi u energetskom sektoru Srbije nameće obavezu resornom ministarstvu i relevantnim ministarstvima Vlade da, osim navedenih mera, utvrde i odgovarajući programski instrument, a pre svega: Program za racionalnu upotrebu energije i povećanje energetske efikasnosti; Program za korišćenje novih i obnovljivih izvora energije, zatim Program za zaštitu životne sredine i Program naučnog i tehnološkog razvoja u energetskim delatnostima Srbije, uključujući i sistem energetske statistike. Statistika je nama strahovito bolna tačka, celoj zemlji. Nijedan relevantni dokument niste u stanju da donesete ako nemamo dobru statistiku, a Srbija je po tome poznata. Nešto mora u tom procesu da se menja. Statistika mora da bude dobra i da se vodi korektno, jer se na bazi statistike prave trendovi, a na bazi trendova prave se planovi. Pri tom program za zaštitu životne sredine i program naučnog i tehnološkog razvoja u energetskim delatnostima moraju biti u programu usklađivanja Srbije sa EUROSTAT sistemom. Dakle, u skladu sa društveno-ekonomskim reformama u Srbiji i pozitivnim efektima reforme energetskog sektora Srbije, očekuje se stvaranje povoljnog ambijenta za doslednu realizaciju navedenih prioriteta, uključujući i dva dodatna prioriteta. To su vanredno-opcioni prioritet, u okviru kojeg su obrazložene mere za urgentnu gradnju novog energetskog izvora, sa gasno-parnim ciklusom za spregnutu proizvodnju električne i toplotne energije, kako bi i energetski sektor podržao scenario intenziviranja proizvodnih i uslužnih delatnosti i aktivnosti, jer je perspektiva Srbije u uslugama; ne u velikoj proizvodnji, nego u uslugama. Na taj način bi se povećao rast standarda građana i tako stvorili preduslovi za dostizanje prosperitetnog ekonomskog razvoja zemlje i našeg pridruživanja Evropskoj uniji. Za ovakav scenario ekonomskog razvoja predviđeni su prioriteti kapitalnih ulaganja u objekte za proizvodnju električne i toplotne energije, delimično novih i zamenskih izvora, zatim ulaganje u sektore gasa, nafte i uglja, nove transportne pravce i izvore snabdevanja, u razvoj mreže za distribuciju i povećanje broja individualnih potrošača gasa. U okviru ovog prioriteta predviđena su ulaganja u izgradnju manjeg broja gradskih toplana srednje snage, na gradski otpad, odnosno toplana u gradovima, koji gravitiraju rudnicima uglja sa podzemnom eksploatacijom, uključujući ulaganja u nove termoelektrane na bazi lignita. U tako stvorenim uslovima ekonomskog prosperiteta, osim sopstvenog ulaganja domaćih finansijski ojačanih energetskih subjekata, očekuju se i privatna i strana i mešovita ulaganja u navedene objekte. Dakle, strategija razvoja do 2015. godine predstavlja viziju puta naše energetike. Njome je predviđeno da se u narednih desetak i više godina uspostavi kvalitativno potpuno novo stanje za obavljanje energetskih delatnosti, uz istovremeni razvoj energetskih subjekata. Predviđen je i novi zakonodavni, institucionalni, strukturno-organizacioni i ekonomski poslovni okvir. Ništa manje značajno nije ni vizija o uključenju naše energetike u regionalne i panevropske integracije. Osnovne premise ovog dokumenta su izvedene na bazi procene trenda privredno-ekonomskog razvoja Srbije do predviđenog perioda 2015. godine. Potenciram da su uzeti egzaktni pokazatelji, koji su uvažavali naše trenutne privredne mogućnosti i trendove privrednog razvoja zemlje. Uvažavajući realnost, a posebno tehnološko stanje celog energetskog sistema zemlje, strategija sagledava usklađeni razvoj proizvodnog sistema sa energetskim potrebama sektora potrošnje, i to sa maksimalnim troškovima koje naše društvo treba da plati da bi imalo normalno snabdevanje energentima. Osim toga, strategija predviđa reorganizovanje vertikalno integrisanih javnih energetskih preduzeća i stvaranje ambijenta za njihovo tržišno poslovanje. Njome su sagledane i cene energenata, koje su regulisane tako da uvažavaju opravdane troškove proizvodnje, omogućavaju ulaganja u razvoj, ali isto tako i stvaranje fonda za zaštitu najsiromašnije grupe građana. Restrukturiranje velikih energetskih sistema predstavlja prioritet u daljem sprovođenju strukturnih promena srpske privrede i države. Taj proces treba da se obavlja pred očima javnosti, a u skladu sa prihvatljivim principima, kako za Vladu, tako za stručno rukovodstvo kompanije, kao i za sindikate. Samo takav tripartitni sporazumni koncept restrukturiranja može biti održiv i dati odgovarajuće razvojne rezultate. G17 će podržati strategiju, kao i prethodna dva zakona, a nadam se da je shvaćena svrha i cilj i strategije i ova dva zakona, da je to neophodno za Srbiju, da je potreba da se na ovom području Balkana ta oblast reguliše u skladu sa svim ostalim balkanskim zemljama, i normalno to je jedan vid pridruživanja Evropi. Hvala.
Zahvaljujem se. Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, a neka se pripremi Radmilo Milošević - Baja. Izvolite, gospodine Vučiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poslanička grupa SRS, kao najveća opoziciona, i ne samo opoziciona, već najveća stranka u Srbiji uopšte, neće glasati za set predloženih zakona. Znam da to vas ne sekira. Najviše vas sekira kada vam daju manje šećera ovde uz kafu, ili malo više, pa vam to baš ne odgovara, a to što vam birači svakoga dana sve više okreću leđa, znam da vas preterano i ne interesuje. Mi smo u Srbiji danas u jednoj prilično čudnoj situaciji, pokušavaju da nam nametnu neke nove dogme, kao što smo svojevremeno imali komunizam i jugoslovenstvo, tako danas u svakoj drugoj rečenici, ko god da se obrati, bilo ministar, bilo neki poslanici koji podržavaju Vladu, pa do onoga što gledamo svake večeri od pola osam na dnevniku TV Srbije, možete da čujete jedno te isto, a to je - evo, još samo malo, ulazimo u Evropu. A to što narod nema hleba da jede, to što ljudi žive sve teže - to nikoga ne interesuje. Ali, oni su uveli novi dogmu, ako neko nešto kaže protiv toga, treba ga spaliti na lomači. Tako ako ste primetili poslednjih mesec dana, oni koji pažljivo prate dnevnik TV Srbije, na početku dnevnika se pitaju da li smo mi to negde sa Švajcarskom, a na kraju dnevnika shvate da smo mi odavno prevazišli Švajcarsku, pa samo ne znaju ko da nam bude pandan na kugli zemaljskoj, pošto toliko dobro živimo, toliko nam je lepo u Srbiji, toliko dobru Vladu imamo i toliko dobru vlast da uopšte ne znamo zašto se iko buni i za šta će nam opozicija. Pa, jeste, kažem, najbolje je da izbora ne bude, ovako kako vam je Solana to lepo saopštio - nemoj da vas radikali pobeđuju tako lako i bez muke, pa možete sada vi da napišete u ovom ustavu što ga pišete već godinu ili dve, pa ćete još tri ili četiri, koliko vam bude trebalo, e da napišete - doživotno vladate, ne morate da se brinete, opozicija nije ni potrebna. Je l' tako? Kao što je drug Tito radio. Znam da ste vi time najzadovoljniji i ovakvo oduševljenje kod poslanika vlasti ništa nije moglo da izazove sem nade da bi mogli doživotno da ostanu u svojim foteljama. Dame i gospodo narodni poslanici, mi u SRS smatramo da ovde, i kada je bilo reči o energetici svojevremeno, i kada je reč o tehničkim zakonima danas, ili o onima koji najavljuju stratešku borbu države Srbije za drugačije odnose i za povoljniji položaj unutar energetske sfere, ključni problem nije pomenut. Mi ćemo danas o njemu da govorimo. Ne da govorimo onako - mi ni sami sebe ne razumemo, niti nas iko drugi razume, a onda smo mnogo stručniji i važni, već ćemo da govorimo narodskim jezikom, onim koji građani Srbije dobro razumeju, o onome što prihvataju i razumeju kao najveći problem danas u našoj zemlji. Najveći problem u sferi energetike, u sferi ministarstva koje pokriva gospodin Naumov, upravo jeste korupcija i kriminal. Korupcija i kriminal danas vladaju ovim društvom, vladaju u ovoj zemlji. Korupcija i kriminal danas vladaju u energetskoj sferi. Korupcija, kriminal i mafija vladaju u telekomunikacijama. Korupcija i kriminal vladaju u finansijskoj sferi. Korupcija i kriminal, nažalost, vladaju u sferi kulture. Korupcija i kriminal vladaju u sferi sporta, u svim sferama društvenog života vladaju korupcija, kriminal i mafija. To je suštinska stvar protiv koje građani Srbije hoće da se bore, ne bi li sebi i svojoj deci obezbedili neuporedivo bolju budućnost. Ovde se nameće pitanje, želeo sam to da pitam gospodina predsednika Narodne skupštine, pretpostavljam da još nije završio sa kafom i cigaretom ispred, ali to pitanje postavljam i vama narodnim poslanicima u Narodnoj skupštini: zašto, suprotno Poslovniku o radu Narodne skupštine Republike Srbije, nikada nismo razmatrali izveštaj o radu anketnog odbora koji smo formirali da bismo utvrdili činjenično stanje u vezi sa, neki bi rekli navodnim, mi bismo rekli stvarnim, malverzacijama u Elektroprivredi, NIS-u, svejedno, u sferi energetike i finansijsko-bankarskim poslovima povezanim sa, pre svega, trgovinom u elektroenergetskoj sferi? Zašto nikada taj izveštaj nije došao na sednicu Skupštine? Hoćete da vam kažemo zašto? Zato što smo do izveštaja došli preglasavanjem, zato što su poslanici vlasti i oni koji ih podržavaju, njih trojica, a jedan iz vlasti nije hteo da se saglasi sa njihovim izveštajem da ništa nije bilo, a možda je i bilo, a i ako je bilo nije ništa strašno, ali to će neko drugi da utvrdi, pa ćemo da iznajmimo nezavisne oditorske kuće, pa će to oni negde da kažu, a možda i neće, a sve u svemu da bude "pojeo vuk magarca". To je izglasala većina i nemamo ništa protiv. Još jedan predstavnik opozicione stranke i ja, kao predstavnik najveće stranke u ovom parlamentu, bili smo preglasani. Bili smo preglasani i to na poluprevaru, jer nam je rečeno kako nas je obavestio šesti član komisije iz Nove Srbije, koji je obavljao taj zadatak kao i svi mi, nije mogao da dođe na tu sednicu, a nama nije rečeno da zbog smrtnog lučaja čovek nije mogao da dođe na sednicu. Je li tako, gospodine Mihajloviću? Rečeno nam je da zbog smrtnog slučaja nije mogao da dođe, ali to smo saznali tek dva dana naknadno, a nekome je bilo potrebno da se usvoji ovakav izveštaj, da bi se zaboravilo i da niko nikada ne bi mogao da kaže da je bilo tu bilo kakvog lopovluka, bilo kakvog kriminala. Pošto ovde postoji još jedna dogma koju svaki put slušamo, posle demokratskih promena 2000. godine, pa posle demokratskih promena 2000. godine, ne razumem šta to znači, ali znam da građani znaju da su bile lopovske i sada ću svaki put, kako budete tako nešto izgovarali, reći - posle lopovskih promena 2000. godine imali smo sledeće stvari. Dakle, u skladu sa lopovskim promenama, lopovi su zauzeli ključne funkcije u državnoj vlasti i krenuli u obračun sa onim što je pripadalo društvu i državi. Krenuli su u obračun sa onim što su građani Srbije gradili, što su izgradili, što su uradili decenijama pre toga. Krenuli su u sveopštu otimačinu, rekao bih, na jedan prikriven način, dobro organizovan, onako kako to mafija radi, zaista ekspertski način. Reč je o ljudima koji su veoma obrazovani, koji nisu za potcenjivanje, reč je o ljudima koji su majstori svog lopovskog zanata i koji su to činili na način da vrlo teško možete da im ustanovite krivicu. Samo je nekoliko slučajeva, u kojima je potpuno jasno i za svakog laika, koliko je država Srbija opljačkana. Kada kažem nekoliko slučajeva, ti slučajevi vrede nekoliko miliona dolara, da ne mislite da je u pitanju pljačka od 10 dinara ili 10 evra, ili 100 hiljada dinara. Ne, u pitanju je pljačka od nekoliko desetina miliona dolara, koja je lako dokaziva i očekujemo da valjda tužilac reaguje, pošto znaju da je mafija danas u kohabitaciji sa svim vidovima i nivoima vlasti, a onda tužioci to drže u fioci, pa čekaju da se nešto završi, da se nešto okonča, pa će onda, kada dođe do promene vlasti ili kada radikali dođu na vlast, onda će da izvuku to iz fioke da bi se dodvorili novoj vlasti, da bi pokazali - e, sada ćemo da gonimo lopove, pošto do juče lopove nismo hteli da gonimo. Pročitaću vam samo deo izveštaja koji nije mogao da postane sastavni deo izveštaja, pošto znam da nikada neće doći na dnevni red. Bilo bi dobro za građane da čuju o čemu je reč, a onda ću posvetiti malo pažnje i pokazati vam neku novu dokumentaciju za koju do sada niste čuli, koju do sada niste videli, pa da mi posle toga, gospodine ministre, ogovorite kako je moguće da se takav lopovluk pod plaštom i pod pokrivačem sadašnje vlasti sprovodi, a da niko ne reaguje. Možemo da počnemo o tome odmah. Naime, ovde imam izveštaj iz NIS-a. Nećemo otkrivati izvor, ali sa tačnim brojevima faktura i pojedinim fakturama. Naime, Vlada Republike Srbije je dozvolila da se u 2004. godini na ime reklama, oglašavanja, potroši sedam miliona dinara. Znate li koliko je potrošeno? Potrošeno je 57.513.727 dinara i 89 para. Tačno. Sada da čujete, dragi moji prijatelji, na šta se taj novac troši i kako to izgleda. To je javno preduzeće, državno je vlasništvo. Država je odgovorna za funkcionisanje i ponašanje, u skladu sa zakonom i u skladu sa interesima građana. Sada ćete da vidite gde se i kako peru pare, jer ćete morati da mi objasnite koji to spot, a nije umetnički film, košta 1.641.000 dinara. Objasnite mi, gospodine ministre, svi učestvujemo u kampanjama, svi imamo sve bolje i sve skuplje spotove, došla neka bolja vremena, kako kažete, pa niko nikada nije platio preko 300 hiljada set spotova u dinarima, a ne jedan spot 1.641.000 dinara. Evo, na primer, emisija "Svet nafte", ne znam ni koja je to emisija, da budem iskren, pretpostavljam da ide na nacionalnoj televiziji, možda ide i negde drugde. Kaže - broj fakture 44130 DU-676 od 10. marta 1.824.750 dinara; 4414 DU-633 od 16. januara 2004. 1.307.100 dinara. Slušajte sada. Za 3. mart 2004. imaju dve fakture. To su 44123 DU-641 i 11124 DU-642. Jedna na 1.741.080 dinara, a druga na 1.611.000 dinara. Čak 3.400.000 dinara za jednu emisiju. Alo, ljudi, o čemu je ovde reč? To ima za svaku nedelju koliko hoćete i svaki put su neki različiti i čudnovati iznosi na 0,89 para. Kako su to izračunali, niko živi to ne zna, ne može ni da sanja. Reč je o NIS-u. Posle ćemo da pričamo kako smo došli do NIS-a i koga ova vlast postavlja za v.d. generalnog direktora, jednoga od kumova. Čućete koga. Kuma mafije Vojina Lazarevića. E sada, šta kažu. Dizajn panoa košta 312 hiljada dinara. Neko nacrtao kako da izgleda pano od 312 hiljada. Kaže - TV spot, evo ga ovde, 20. juli 2004 – 1.305.000 dinara. Da li to toliko vredi, gospodine ministre. Neće narod izgleda da ide na pumpe, nego će da sipa u prodavnicama sokova valjda gorivo, pa zato treba tolika reklama i toliko da koštaju spotovi. Dakle, prekoračeno za negde 50 miliona. Sada dolazimo na nešto što je zanimljivo. Ima troškova koji nisu uopšte bili predviđeni planom za 2004. godinu; gospodine ministre, sve ću vam dostaviti da proverite. Neplanirani troškovi, kaže ovako, olimpijske igre - rvanje, tri miliona. Sponzorstvo i donatorstvo, ali nepredviđena, ne govorim za ona koja su vam predviđena, nego govorim o onome što je preko sume novca, ona nepredviđena vam govorim. Kaže, autotrke milion, 18.05.2004. godine, 45/82 DU 1416. Nije smešno, gospodine ministre, tužno je. Kaže, koncert - Sava centar, kakve koncerte ima u Sava centru da plaćaju, nisam čuo za koncert NIS-a. Kaže, drugi koncert u Sava centru, pa kaže, bokserski klub, pa biciklističke trke, nisam znao da je i za bicikle potrebna nafta. Doći ću do najstrašnijeg što ću da pročitam. Kaže dalje, studentski karate šampionat 1.800.000, a onda neki specijalni koncert, dame i gospodo, koncert u Sava centru, uplata 29.06. 2004. godine, 45/239 DU 2164. Koncert plaćen 2.915.508 dinara. Cela sala, sada smo je iznajmljivali, da kupujete, i da jedete i da pijete, sa svim osvetljenjima, sa svim mogućim, pa košta 300.000 dinara, a šta košta, gospodine ministre, 2.915.508 dinara u Sava centru, šta to košta? Nastavljamo dalje, autotrke, olimpijske igre - Atina. Odbojkaški savet, evropsko prvenstvo, košarka, sponzorstvo "Rodić", a sada atletski klub "Vojvodina" 7.200.000. Reći ću naknadno i zašto, kao i zašto plivački klub; zato što jednog od direktora sin pliva tamo, imenom i prezimenom, da ne bude da sam izmislio, pokazaću vam i dokument, reč je o direktoru Naftagas prometa Bošku Vučureviću, njegov sin tamo igra, u stvari trenira plivanje, i zbog toga 1.200.000, lepo pliva. Sedam miliona i 200.000 za atletski klub "Vojvodina", a narod i građani Srbije ne znaju i nemaju hleba da jedu. Šta to košta tamo toliko, to su državne pare, da li je to državni interes, da li ste to predvideli ili niste? Niste, gospodine ministre, ovo su vam ovi nepredviđeni troškovi. Ima tu i nabavki lopti, tu je i "Egzit", ne znam ni sam kakvih stvari sve. Imam ovde i dokumentaciju kako i na koji način znate za veliku pljačku povodom sirijske nafte, ali na to ću se vratiti kasnije, ne uklapa mi se u ovom trenutku u koncepciju. Ovako je bila moja zamisao kako bi trebalo da izgleda izveštaj povodom rada Anketnog odbora, nešto slično je i gospodin Mihailović napravio, moram da budem potpuno iskren, i mi smo bili spremni, naravno za različite vrste i kompromisa, i mnogih drugih stvari, tekst je laganim jezikom pisan, nema velikih optužbi, samo nešto što nam se činilo kao činjenica, koju bi Narodna skupština mogla da prihvati i da usvoji u svakom trenutku. Dakle, mi smo jasno i nedvosmisleno utvrdili sledeće činjenice. Da je trgovina električnom energijom na prostoru regiona jugoistočne Evrope, a posebno na teritoriji Srbije i Crne Gore, toliko unosan posao, da su njegove razmere fantastične. Upravo zato i zbog činjenice, a sve firme koje imaju ugovore o kupovini moraju imati govor za istovremenu prodaju električne energije. Anketni odbor je posvetio posebno pažnju monopolskom položaju povezanih firmi EFT i Interfejsu u trgovini strujom, kao i prethodnoj preradi mazuta, i ustanovio sledeće: Prvo, EPS je u periodu od početka 2001. godine do februara 2004. godine (to je kada je došao onaj prvi posle lopovskih promena, Novaković, pa doveo svog prijatelja iz Santa Monike, gde su zajedno držali kafanu, ali to ću posle) sklopio poslove, od kojih su neki bili nesumnjivo štetni po EPS. Pošto je reč o visokom poslu, bilo je teško ući papirološki u trag malverzacijama u EPS-u, ali se do toga ipak došlo i objektivne štetne posledice su postale nesporne. Istovremeno je neshvatljiva reakcija Vlade Srbije i tadašnjeg resornog ministra, Kori Udovički, koja je tek posle primedbe Kancelarije visokog predstavnika Bosne i Hercegovine izvršila analizu 11 ugovora, a to su EPS i NIS sklopili sa EFT i Interfejsom. Posebno su štetni bili ugovori o tzv. uslužnoj preradi mazuta, posebno sklapani u Novom Sadu. Taj aranžman ostvaren je bez ikakve naknade, obavljena je prerada u električnu energiju, uz obrazloženje da je to u interesu održavanja stabilnosti elektroenergetskog sistema u susednim zemljama. S obzirom da je izvoz struje bio u periodu od 27.07.2001. do 2.09.2001. godine, kada u sistemima susednih zemalja uglavnom postoje viškovi električne energije, a i na osnovu ugovorene izvozne cene, jasno je da do izvoza uopšte nije došlo, već je realno pretpostaviti, a to se i dogodilo, radilo se o deponovanju električne energije, koja je naknadno u zimskim mesecima uvezena. Na to ukazuje i nalaz devizne inspekcije koja je obavljena u februaru 2003. godine i koja je došla do zaključka da do tog datuma nije izvršena naplata izvezene električne energije, kako one koja je izvezena 2001. godine, tako i one koja je izvezena tokom 2002. godine. Drugo, potpuno je očigledna bliska lična i poslovna veza između rukovodstva EPS-a i NIS-a, sa jedne strane, i čelnih ljudi privatnih firmi EFT i Interfejsa, sa druge strane. Bliskost i veze između pomenutih rukovodstava doveli su blago do smanjenja pažnje kod generalnog direktora i rukovodećeg tima EPS-a, a u rukovodećem timu EPS-a je bio jedan od onih, gde su nam pogodili ljudi koga ćete da postavite za mesto generalnog direktora, takođe iz tima mafijaša Hamovića i Lazarevića. O tome ćemo posle, o kumovskim i ostalim prijateljskim vezama, to ostavljam za kraj. Naime, rukovodstvo EPS-a, uprkos upozorenju iz resornog ministarstva, dakle tada ministarstvo Kori Udovički počinje da ih upozorava, sklopilo je kupoprodajni ugovor sa firmom EFT za mesec februar, iako Srbija zbog stanja u hidroakumulacijama i deponijama uglja nije imala nikakve potrebe za uvozom električne energije. Samo taj nepotrebni uvoz koštao je Srbiju četiri miliona evra, samo jedna tranša. Oni su se, naravno, na Anketnom odboru svi branili kako ne mogu tačno da procene da li će da bude potrebe ili neće da bude, a bilo bi strašno da ne bude, i zato su predvideli bili i za februar unapred, kao da nisu mogli da dobiju vremensku prognozu kakvi će meteorološki uslovi da budu u tom periodu, pa eto idemo na taj način da rešavamo. Treće, poseban problem predstavlja tzv. deponovanje električne energije. Elektroprivreda je gotovo uvek, pa i po cenu direktne štete, omogućavala firmi EFT skladištenje električne energije u trenutku kada je to odgovaralo londonskoj firmi, a da bi deponovanje bilo navodno opravdano, vršeno je stavljanje u hladnu fazu termoelektrane "Morava", kao i prelivanje na hidroelektrani Bajina Bašta ili potiskivanje energije u termoelektrani "Nikola Tesla", suprotno svim poslovnim normama. Četvrto, konstatuje se apsolutna i jasna povezanost i isprepletenost lica u državnoj upravi, EPS-u, NIS-u i firmama EFT i Interfejs, sa kojima su javna preduzeća sklapala posao. Prijateljske i kumovske veze nedvosmisleno su korišćene za sklapanje poslova i održavanje monopolskog položaja EFT u trgovini električnom energijom. Peto, istovremeno je očigledna namera čelnika firme EFT da svoje poslovne poduhvate zaštite političkim vezama, što u predstojećem periodu može predstavljati veliki problem za državu i njena javna preduzeća. Nimalo slučajno Vojin Lazarević, jedan od čelnika firme EFT i Interfejs, ima prijatelje i kumove u vrhu režimskih stranaka, DSS-u i G17 plus. Sve to ne bi bio nikakav problem da Lazarević svojim političkim vezama ne obezbeđuje unosne poslove za svoje firme. Ta veza naročito je uočljiva u finansijsko-bankarskim poslovima, drugoj emisiji akcija Nacionalne štedionice koja je sprovedena na sumnjiv način, uz očigledan dogovor Lazarevića i Dinkića, kao i kroz krajnje sumnjivo deponovanje sredstava deviznih rezervi Narodne banke u Evroaksis banci u Moskvi. To više nije sumnjivo, to je sada svima jasno šta je u pitanju. To je posebno jasno posle svedočenja Olivere Ilinčić i odustajanja od svedočenja nekadašnjeg službenika Vesne Trifoni, a pod jasnim i nedvosmislenim pritiskom aktuelnog rukovodstva Narodne banke Srbije. Da kažemo sada nešto kako funkcioniše ta energetska mafija. Ta energetska mafija je jedno veoma ozbiljno zločinačko udruženje koje hara Srbijom. Oni imaju svoje prijatelje svuda. Čekam da mi neko kaže da to nije istina, pa ću sa ove govornice reći ko je od čelnika te mafije onaj koji donosi koverte za plaćanje podrške u pojedinim trenucima pojedinim političarima u Srbiji. Ako kaže da lažem, reći ću tačno ko donosi, na koje mesto i kolike cifre u koverti, a i ko vadi iz džepa. To nije neka velika tajna. Doduše, to su vrlo sitne cifre koje se vade iz džepa, imajući u vidu ove koje se donose u kovertama od jednog od čelnika energetske mafije. Prvi uočeni posao koji su napravili oni, posebno gospodin Hamović, bio je u leto 1997. godine, mada je jedini vidljiv u tom poslu bio Vojin Lazarević. Sticao se utisak da je to samo neka mutna rabota na liniji EPS - Elektroprivreda Crne Gore. Radilo se o uslužnoj preradi mazuta u električnu energiju u TTO Novi Sad, a za potrebe Elektroprivrede Crne Gore. To je dogovoreno u privatnoj kući Vojina Lazarevića tokom leta 1996. godine sa čelnicima rukovodstva Elektroprivrede Srbije. Ne čudi nas da su baš posle toga oni koji su bili u toj vili imenovani 1997. godine za generalne direktore i zamenike Elektroprivrede Srbije. I kasnije, 1998. godine, mnogo veći po obimu poslovi dolaze baš sa Crnom Gorom i Republikom Srpskom, pokušaji ucenjivanja državnog rukovodstva i svih ostalih, i cenom električne energije, ne bi li se opralo što je više moguće novca i ne bi li oni ubrzo zaradili što veći novac. Moram da preskočim jedan značajan deo, jer ne mogu baš sve da stignem da pročitam i kažem, ali da krenemo od onoga što se dogodilo u Republici Srpskoj. Dakle, tu kreću veliki problemi jer je ta ekipa obavljala svoj posao uvek u dogovoru sa izvesnim Dragom Skulićem, koji je bio jedan od čelnika Elektroprivrede Republike Srpske, i oni su umešani u sve moguće varijante, kupoprodajne ugovore, deponovanje električne energije, trgovinu na sve moguće načine, koje nikakve veze sa ozbiljnom trgovinom nisu imale. Međutim, posle tog perioda dolazi do stvaranja prave strategije i ulaska na tržište Srbije. Naime, u tom trenutku počinje instaliranje gospodina Novakovića za ministra energetike i rudarstva u Vladi. To je bio prvi posao. Rutinski su ga završili, bez velikih problema, predstavljajući ga naravno kao velikog eksperta, velikog stručnjaka, koji je imao zajedno sa njima kafanu u Santa Moniki, kod Los Anđelesa ili gde već. Za zamenika ministra se postavlja Dimitrije Vukčević, sa jasnom i od početka vidljivom strategijom da se prvo ovlada EPS-om, zatim NIS-om. Videćete kasnije da taj Dimitrije Vukčević postaje upravo jedan od ključnih ljudi u ovom drugom sistemu. Naravno, sprovedena je farsa oko izbora generalnog direktora EPS-a putem javnog konkursa tokom marta 2001. godine, što je prvi, jedini i verovatno poslednji put da se generalni direktor najvećeg javnog preduzeća u zemlji bira na takav način. To bacanje prašine u oči javnosti bio je prvi primer nadiruće transparentnosti. To su one, kako vi kažete, demokratske, a ja kažem lopovske promene. Koliko je sve bilo transparentno najbolje govori podatak da je član komisije Ministarstva za izbor generalnog direktora EPS-a bio Sveta Bulatović, inače već tada izvršni direktor firme EFT. Naravno, izbor nije pravljen da bi se izabrao čovek sa vizijom kako da to, godinama ruinirano preduzeće, sanira i postavi na noge, već da se izabere čovek dovoljno upućen u poslove EPS-a, ali beskrajno zahvalan i poslušan svojim dobrotvorima koji će ga postaviti na to mesto. To je bio gospodin Gerić. Sada gledajte šta se dešava. Da li je moguće da slučajno Ljubomir Gerić, a i onaj koji posle toga dolazi na čelo NIS-a, budu školski drugari? Da li je to moguće nekim konkursom ili ozbiljnim izborom, pa se slučajno dogodi i to, da kažete da su išli u neku veliku gimnaziju, veliku školu, pa eto dogodilo se slučajno. U Sentu išli u školu obojica, pa su i osnovnu školu išli istu, pa drugovi od tada, pare od tada delili, pa je sve prošlo, pa nikome ništa. Šta se zbiva dalje? Vredi pomenuti, mnogo toga imam, samo neću stići sve da izgovorim. Pitam vas, gospodine Markoviću, kada ćete onaj izveštaj, što je bila vaša obaveza, da stavite na dnevni red, Anketnog odbora?
Gospodine Vučiću, samo nastavite da izlažete. Kao što znate, uvek ću po Poslovniku, čim se steknu uslovi, da stavim na dnevni red.
Baš vam hvala, gospodine Markoviću, nego čitam i sam Poslovnik, pa ne videh negde da postoji mogućnost da godinu dana držite u fioci. Nisam video taj član. Dva slučaja nameštanja posebno da pomenem, od strane Gorana Novakovića i Dimitrija Vukčevića, a realizovanih preko Elektroprivrede Srbije. Indikativan je tender EPS-a za kupovinu struje na mađarskom pravcu od 15. novembra 2001. godine do 30. novembra 2002. godine, posao vredan oko 45 miliona dolara. Na tom tenderu deluju finansijski uslovi, namešteno je sve ono što obezbeđuje sigurnu pobedu EFT-u, a to je prvo plaćanje tek posle šest meseci i prednost za onog ko ne traži garanciju banke. To treba da rastera sve potencijalne ponuđače sem EFT. Trenutak je napomenuti, ali to je poznato tek sada, da je u to vreme vlasnik Trast banke bio, zamislite, Vuk Hamović. Takođe je, verovatno krajnje slučajno, veliki procenat svih EPS-ovih priliva išao baš preko Trast banke, vrlo perfidno i vešto. Ali, mimo svega toga, javljaju se četiri ponuđača. Najnižu cenu nudi nemački RVE sa 28,5 dolara po megavat-času, EFT 28,9 dolara. Pobeđuje EFT sa većom cenom, a uz obrazloženje da ne traži garanciju banke. Zašto bi tražio kada EPS svoje pare već drži kod Hamovića? Da li je to kriminal ili nije? Zašto već kada drži pare ova država, 28 miliona dolara, u njihovoj Evroaksis banci u Moskvi? Da li je to kriminal ili nije? Da li je to korupcija ili nije? To je pitanje za ministra. Drugi primer koji vredi navesti jeste ugovor o uslužnoj preradi mazuta u TTO Novi Sad postignut između firme Interfejs i EPS-a. Ovde se sada govori o tome, gde imaju vile, stanove, kuće, ne interesuje to mnogo građane, znaju da su mnogo opljačkani. Smisao aranžmana, struja koja se proizvede u TTO Novi Sad izvozi se iz Srbije za račun EFT u Grčku, Albaniju, Kosovo, to je za njih inostranstvo, već po dnevnim raspodelama od strane EFT. Pošto je ovo lon-posao na mazut se ne plaća carina i porez. Zahvaljujući tome firma Interfejs je od NIS-a, dakle Vojin Lazarević od Dimitrija Vukčevića, od kuma njegovog kuma, kupila 130.000 tona mazuta po ceni 100,6 dolara po toni. U službenom bilansu EPS-a za 2002. godinu može se uočiti koeficijent prerade mazuta u struju. Pošto je za prva tri meseca u bilansu EPS-a predviđena isporuka EFT-u od 344 gigavat-časa, a za to je potrebno 83.900 tona mazuta, i prostim deljenjem dobija se 4,1 kilovat-časa iz jednog kilograma mazuta. Notorna je činjenica da se može dobiti maksimalno 3,55 kilovat-časova. I to je čist kriminal, ali ne jedini, pošto je taj biznis tekao tokom leta 2001. godine i tokom cele zime 2001. i 2002. godine. Sa cenom od 24,53 dolara po megavat-času mogu se konstatovati direktne štete po EPS i NIS. One su kasnije utvrđene dokumentacijom i analizom ugovora, koje je sprovelo Ministarstvo rudarstva i energetike Republike Srbije, to je vaše Ministarstvo – i ne mislim kada su ljudi iz različitih stranaka da baš država mora da se menja, kao što neki od vas misle – i napravili su analizu 11 ugovora između EPS-a i EFT-a. Tu se jasno stavlja do znanja koliko i na koji način su sprovedene zloupotrebe i koliko i na koji način je došlo do pljačke državne imovine. To je ogroman novac. Pročitaću samo zaključak, da ne čitam sve, da bi građani Srbije mogli da shvate kakve su razmere pljačke. Ukupni gubitak EPS-a i NIS-a u realizaciji šest ugovora sa direktnom pogodbom može se proceniti na vrednost od 4.628.260 do 10.680.000 dolara. Ovo je samo 11 ugovora analiziranih. Nisu svi ostali, i ovi prevarantski oko deponovanja i svega drugog. Dakle, od 2.708.260 do 8.760.000 je gubitak NIS-a po oba ugovora o prodaji mazuta, u zavisnosti od toga da li se računa gubitak u odnosu na prosečnu izvoznu cenu NIS-a, niža vrednost, ili u odnosu na evropsku prosečnu cenu u istom periodu, mada bi trebalo imati u vidu i da nije isključeno da su mogućnosti prodaje mazuta bile ograničene. Još je veća razlika u odnosu na cene po kojima je NIS prodavao mazut domaćim toplanama. Dalje, 218.320 dolara gubitak EPS-a na ugovoru sa EFT, marginalni troškovi prerade i gubitak zbog loše ugovorenog koeficijenta prerade; 542.520 dolara gubitak EPS-a po ugovoru sa "Interfejsom" zbog nenaplaćenih marginalnih troškova proizvodnje i održavanja; 1.377.240 gubitak na razlici cene uvoza za EPS i cene po kojoj je "Interfejs" dobio energiju na bazi prerade mazuta. To su samo delovi onoga što su nadležni državni organi zvanično ustanovili. To je nešto čemu, poštovani građani Srbije, moramo da se suprotstavimo. Da vas pitam, gospodine predsedniče, pošto bih voleo da napravim pauzu, a hoću da nastavim, hoćete li da napravite pauzu?
Samo vi završite koliko želite, pa ćemo dati pauzu. Želeli biste da prekinete, pa da se javite ponovo?
Ako nije problem, ako se slažu poslanici.
Nije problem. Taman ćemo preći sa ovog izveštaja Pedija Ešdauna, koji ste do sada citirali, pretpostavljam, na drugi deo.
Nemojte da namigujete, nije to taj izveštaj.
Hvala vam mnogo. Kratka pauza od sat vremena, pa nastavak gospodina Vučića. Govorili ste 35 minuta, pa ćete nastaviti. [[Posle pauze – 16,35]] Nastavljamo popodnevni rad današnje sednice. Molim da na početku utvrdimo kvorum. Konstatujem da elektronski sistem pokazuje da imamo dovoljno poslanika za nastavak rada. Dozvolite mi,na početku, da svima vama i svim građanima Srbije čestitam na pozitivnoj oceni Studije izvodljivosti, koja bi bila nemoguća bez rada koji je imao ovaj parlament prethodne godine i odgovornosti. [[Aplauz.]] Moje čestitke. Još jednom podsećam da je to samo preduslov za svu odgovornost koju će sigurno sve stranke u ovom parlamentu pokazati i u budućem periodu. Hvala najlepše. Nastavljamo rad. Gospodine Vučiću, vi ste u 35. minutu prekinuli svoje izlaganje. Izvolite. Sledeći poslanik je Radmilo Milošević-Baja, koji će dobiti reč.
Dame i gospodo narodni poslanici, hteo sam da prigovorim gospodinu Markoviću zbog kršenja, zloupotrebe Poslovnika, a kada vas vidim tako srećne, što ste došli lepo posle ručka, kafice, svega, vesele, teško mi da mu to i kažem. Voleo bih samo da se tako radujete, došao sam da se borim protiv vas i protiv mafije, a to je moj zadatak, za razliku od vas koji ne znate za šta se borite. Nadam se da će uskoro građani Srbije, a ne mi političari, imati priliku da se raduju nekom boljem životu, ali teško dok ste vi na vlasti, teško dok korupcija caruje u Srbiji, teško dok mafija vlada. A da mafija vlada u Srbiji, i ne samo da je u svim porama društvenog života, ne samo da svuda ima svoje pipke, na najbolji način pokazuje sfera društvenog života koju pokriva ministar Naumov, a to jeste energetika. Kao što smo jutros mi, poslanici SRS, to isticali pred vama i pred građanima Srbije, u ovoj sferi se na najbolji mogući način vidi kako krupan kapital, kako lopovluk može da postane suština i strategije i taktike delovanja čelnih ljudi i elektroprivrede i NIS-a. Siguran sam da je gospodin ministar pripremio odgovore. Izgleda da je, gospodine predsedniče, vama ova pozitivna studija značajno popravila promet u bifeu, bar što se tiče nekih specijalnih pića, ali molim vas da upozorite neke da budu malo tiši. Siguran sam da je ministar Naumovi pripremio odgovore na to, koji su to koncerti koji koštaju tri miliona, koji su atletski klubovi koji zaslužuju podršku osam miliona, da građani Srbije to sve plaćaju iz svog džepa, a da im nije jasno ni zbog čega, ni zbog koga, ni ko je taj koji donosi odluku suprotno zakonu da taj novac i na taj način usmerava. Takođe, ovde smo govorili o propustu predsednika Narodne skupštine, ne slučajnom, već namernom, da na dnevni red stavi izveštaj o radu anketnog odbora, a da nam pokaže šta je to anketni odbor utvrdio povodom kriminala u EPS-u, finansijsko-bankarskim poslovima, vezano za trgovinu električnom energijom. Vidim da to nikoga ne sekira, ministar malo-malo pa se smejulji, i svi ostali malo-malo pa se smejulje. Šta će ljudi, došao im je jedan dan da nešto mogu da kažu, pa sami sebi makar da se smeju. Ko svako veče na državnoj televiziji, to građani Srbije znaju, svako veče na državnoj televiziji, kažem to obično, na početku kao da živimo u Švajcarskoj, a na kraju dnevnika kao da smo prevazišli Švajcarsku. Sada da vam pokažem u čemu smo prevazišli sve zemlje, i one koje su najkorumpiranije u svetu, a što mnogo više brine građane Srbije od laži, izmišljotina i besmislica kako oni dobro žive i kako samo još malo da sačekaju ovu divnu vladu, pa će da žive još tri puta bolje. Doneo sam primer, a čujem da ste tražili od Solane da vas pusti još jedno dve i po godine da pohapsite sve one koje oni traže, pa ćete onda sve one koji vama smetaju, ne biste li mogli na taj način da vladate. Teško da ćete u tom poslu uspeti, pošto narod hoće promene i narod hoće borbu protiv mafije, protiv ovih što vam donose koverte, kojima pojedine zakone plaćaju. Kaže, kabinet premijera, ovo je onog bivšeg premijera, informacija o radu Termoelektrane Morava u toku interventnog uvoza u periodu januar-februar 2002. godine. U toku interventnog uvoza od londonske firme EFT u februaru mesecu 2002. godine (Iz sale: Da li to javlja Laufer? Vučić: Laufer vam je sada šef, ako vas to interesuje, izgleda da niste upoznati.), sa snagom isporuke od 50 megavat-časova. Direkcija za upravljanje elektroenergetskim sistemom EPS-a dala je nalog za zaustavljanje Termoelektrane Morava, snage 100 megavata. Termoelektrana Morava je bila u stanju hladne rezerve od 29. januara do 25. februara 2002. godine. Sada ćete da čujete zašto je bila u stanju hladne rezerve, bez obzira na činjenicu što je uglja bilo dovoljno, što je termoelektrana mogla normalno da radi i normalno da funkcioniše. U periodu januar-februar 2002. godine Elektroprivreda Srbije potpisala je četiri ugovora o interventnom uvozu električne energije sa firmom EFT. Uvezeno je ukupno 138.000 megavat-časova, a od toga 104.400 megavat-časova u januaru i 33.600 megavat-časova u februaru. Dok je trajao januarski uvoz 29. januara 2002. godine dat je nalog Termoelektrani Morava da se, zbog poboljšanja elektroenergetske situacije u elektroenergetskom sistemu EPS-a, blok zaustavi. Uvoz je nastavljen i tokom celog februara, o čemu je ugovor sklopljen tek 14. februara, a ukupno je u februaru uvezeno 33.600 megavat-časova, 50 megavat-časova tokom 28 dana, i plaćeno je 1.209.600 dolara. Za ovaj uvoz nema apsolutno nikakvog opravdanja, s obzirom da je naša elektrana od 100 megavata stajala u rezervi. Ovo vam je zvanično saopštenje, zvanična informacija koja je dostavljena i tužiocu, koja je dostavljena svim nadležnim državnim organima, od pomoćnika ministra Ljiljane Hadži-Babić u tom periodu. Da li se neko od vas zbog toga uznemirio? Jeste li nekada ustanovili istinu o ovome? Zašto nikada niste želeli da saslušate, da čujete, ono što jeste najvažnije, a to je - šta su imali oni koji znaju sve o poslovima EFT, ili najvećim delom, da vam kažu po tom pitanju i kako da se mafija spreči u svom daljem poslovanju. Niste. Niste, zato što je mafija direktno upletena, sa sve rukovodstvom, sa onima koje ste vi doveli na vlast u pojedina javna preduzeća. Sada ću vam pokazati kako je izgledala svojevremeno organizaciona šema u EPS-u, da vidite malo kako kumovi piju krv Srbiji. Čujem, tužili su me za taj tekst, koji je "Nedeljni telegraf" objavio. Ne treba da tuže "Nedeljni telegraf", treba da tuže mene, lično sam rekao - kako kumovi piju krv Srbiji. Evo, sada ponavljam, da bi tu tužbu ponovili protiv mene, neka te ljude ostave na miru. Evo, organizaciona šema u EPS-u, naravno, sve se kreće - od koga? Od Vuka Hamovića. On je išao preko Svete Bulatovića, koji je svojevremeno bio zaposlenu EPS-u, na najvažnijem mestu u EPS-u, a zatim je čak i kao jedan od značajnijih ljudi u EPS-u učestvovao u onoj komisiji koja je birala Ljubomira Gerića, na mesto generalnog direktora EPS-a. Danas je taj čovek - gde? Izvršni direktor firme EFT. Zatim je tu bio Ljubomir Gerić, generalni direktor EPS-a, i pogledajte, govorim o onome što je bila šema 2002. godine. Tu je bio Vladimir Đorđević, Vladimir Marjanović, Pavle Vulić, Ratko Bogdanović, Ljuba Maćić, jedan od onih koje vi danas predlažete u Savet Agencije – e, još gore [[odnosi se na komentar iz sale koji se ne čuje]] – Dana Vuković, Branka Pavlović i Dragan Vignjević. Šta se promenilo odtad? Jedan od ovih na tom platnom spisku EFT, jedan od tih mafijaša postavljen je za generalnog direktora, ni manje ni više, a to su neki od onih koji su se suprotstavljali mafijaškom poslovanju i rekli na sednicama anketnog odbora Narodne skupštine Republike Srbije i unapred predvideli koga će transparentna Vlada da postavi na čelo Elektroprivrede Srbije. A evo kako stvari stoje u organizacionoj šemi u NIS-u. Ovde, dakle, imate i neke istorijske elemente, da vidite kako se mafija uvek štiti i kako samo napreduje. Kaže ovako, isto naravno - Vuk Hamović – smešno vam je, nije smešno građanima Srbije kako mafija vlada ovom zemljom i kako korupcija razara tkivo, a samo se vi smejte – znači, Vuk Hamović, Vojin Lazarević, Goran Novaković, bivši ministar, nego šta, njegov prijatelj iz kafića "Santa Monika", tamo kod Los Anđelesa, Dimitrije Vukčević. A slušajte sada ova imena - Boško Prosenica, Zoran Nikodinović, Rade Ćulum, Vesna Marjanović – a to je ona što je radila u firmama "Skvadra" i PIM-a" Vojina Lazarevića, jednog od vrhovnih mafijaša, radila je kod njega u firmi, ali je onda postavljena na mesto šefa prodaje u "Jugopetrolu", o tom-potom – zatim, Željko Popović, tadašnji zamenik generalnog direktora za ekonomsko-finansijske poslove, Radovan Bajić, Milisav Đurica, predsednik nadzornog odbora, onaj što jednom donese jednu a drugi put drugu odluku, kako mu se kaže, Siniša Borović. E, ovaj Željko Popović, vidite šta je bio nekada. Ipak je bio peti ili šesti u hijerarhiji, nije baš bio prvi, ali pošto nisu mogli baš sve iste da ostave, kao u ono vreme kada je bila na vlasti jedna druga politička koalicija, e onda su uzeli pa ovog mafijaša istakli na čelo i taj mafijaš danas potroši 57 miliona umesto sedam miliona, samo na to što plaća reklamu. Potroši 33.491.000 potpuno nepredviđenih sredstava. Na šta? Na sponzorstva i donacije. E to je ta šema. E, da li sam sada uspeo da zapamtim ko je sve kome tu kum, osim što ih vezuje mafijaški posao, to koliko će para da zgrabe, za koliko će državu da oštete, koliko će državi novca da otmu, oni su svi međusobno povezani najvećim delom kumovskim vezama. Te, verovali ili ne, kako je moguće, gospodine ministre, da vi kuma Vojina Lazarevića, posle svega, posle svih poslova, postavite za generalnog direktora NIS-a? Da li je to tačno? Jeste. Jeste, gospodine ministre. Pa, kako je moguće da danas jednog iz ove nomenklature postavljate tu za predsednika saveta. Kako je moguće, gospodine Naumov? Izgleda što mafija više jača i što više krvi popije građanima Srbije, to bolje mesto i veći položaj u vašoj vladi zauzima. E to je, gospodine ministre, nešto što ne može da se prihvati. Pošto sam potrošio 11 minuta, to je ukupno 45, da li je tako, gospodine predsedavajući, da bi ostale kolege iz SRS mogle da dobiju reč, sada ću prekinuti, a onda vas molim da mi kao zameniku šefa poslaničke grupe posle date reč. Hvala najlepše.
Reč ima narodni poslanik Radmilo Milošević - Baja.
Gospodine predsedavajući, gospodine ministre, gospodo narodni poslanici, ovaj akt o kome danas raspravljamo, strategija razvoja do 2015. godine, imao sam u rukama malo ranije i pokušao sam da sa nekim ljudima, koji su stručnjaci za energetiku, a ne pripadaju ni Vladi, ni ministarstvu, niti političkim strankama, porazgovaram i da čujem njihovo mišljenje. Oni su rekli da je ova strategija za razvoj energetike u Srbiji izuzetno dobar akt. Da je bolji nego što ga imaju zemlje u okruženju. Da smo, posle dužeg vremena, dobili akt koji nismo imali. Naravno, bilo je primedbi da je strategija malo opšta i da nema nekih konkretnih detalja. Ali, strategija i ne treba da sadrži te konkretne stvari. Na Vladi je i Ministarstvu da u sledećem razdoblju od deset godina, a naravno može i pre, dopuni ovu strategiju i da razradi detaljnije planove i projekte za razvoj energetike. Neću se dugo zadržavati na ovom aktu jer on sadrži mnogo činjenica, ali ono što je mene lično oduševilo to je da je u strategiju stavljeno korišćenje malih vodotokova tj. mini-hidrocentrala i po proceni ministarstva na našim malim vodotokovima u brdsko-planinskim predelima Srbije negde je oko 1.800 gigavat-sati, što je negde 30% energije od one koju imaju veliki rečni tokovi, a negde oko 6.000 je, koliko se sećam, gigavat-sati na velikim rekama, a oko 2.000 je na malim vodotokovima. Ono što stvarno odavno pokušavam, u prethodnoj Vladi i u prethodnom ministarstvu, jeste da dođemo do toga da ljudi koji su zainteresovani, na manjim potocima, na manjim vodotokovima postave hidrocentrale od 10 do 50 megavata, i ono što je izuzetno korisno je što su ti potoci obično planinski, bujični. Posle otapanja snegova oni imaju najveći kapacitet vode, a to su neki jesenji i zimski periodi, gde nam je električna struja i najpotrebnija. Izgradnja tih mini elektrocentrala korisna je i zbog toga što se time regulišu tokovi tih potoka, tako da nećemo imati slučajeve, kao npr. kod jednog potoka sa Rudnika, koji podriva manastir "Nikolje", jer da je ranije tu postavljena neka mini-hidrocentrala ona bi regulisala taj vodotok i ne bi bujice činile svoje tj .pravile štetu i potkopavale puteve i tako značajan objekat kakav je manastir "Nikolje". Ono što očekujem od Ministarstva, to je da sve te vodotokove proceni, njihovu snagu, i da jednostavno propiše šta je sve potrebno potencijalnom investitoru, tako da kada se to sredi, da se objavi jedan javni poziv, da svi zainteresovani mogu doći u Ministarstvo i dobiti sve potrebne informacije - koje sve dozvole treba da pribaveda bi mogli da postave mini-hidrocentrale. To je ono što ovaj akt, strategija razvoja predviđa, a na Ministarstvu je da uradi ove detalje i da jednostavno dobijemo bar polovinu od tih 1.800 gigavat-sati. Neću ovde govoriti o neobnovljivim resursima, to je lignit, koga imamo najviše, ali sam isto za to, taj lignit nije neki kvalitetan ugalj i treba ga koristiti što više, i to je predviđeno ovom strategijom, predviđena je izgradnja objekata. Ono što je bitno isto, da je predviđena zaštita čovekove okoline, znači, ekologija će učestvovati u tome i postojeći objekti sigurno će pretrpeti neke investicije da bi zaštitili okolinu, da nam se ne bi dešavalo ovo što je neko od poslanika rekao da se od pepela i magle ne može proći pored termocentrale.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, kao predstavnik poslaničkog kluba SRS.
Dame i gospodo narodni poslanici... (Hranislav Perić, sa mesta: Oslabili ste sad.) To je tačno. Jedini nam je problem taj što ne možemo da se hvalimo da do nas stižu ti koverti, ali zbog toga smo srećni i ponosni, da vam iskreno kažem. A čuo sam i ovo za Legijinu ženu i Čedu, čuli su valjda i građani Srbije, ali nije to baš na dnevnom redu. Pošto vidim, vi iz DSS, ne možete da spavate od noćne more zvane Čedomir Jovanović, da znam, vi noćima ne spavate, samo radite na studiji izvodljivosti. Jeste, pa da, čudo jedno. Znam, vi i sove, sve u duetu onako, svake noći se nađete, pa razgovarate šta je najpametnije za Srbiju, samo nikako nešto pametno da smislite. Ako hoćete da mi vratite vreme nazad, pošto očigledno je da su malo veseliji poslanici vlasti. Dame i gospodo narodni poslanici, kada je reč o rezervama uglja na Kosovu i Metohiji, posebno rezervama lignita i onome što piše u strategiji u tekstu koji je predložen Narodnoj skupštini Republike Srbije, moram samo da kažem da ne samo da je nejasan politički kontekst, ne samo da je nejasno kako i na koji način Republika Srbija misli da ostvari svoje pravo na svojoj teritoriji, već dobijamo potpuno pogrešne signale, suprotne odlukama Narodne skupštine Republike Srbije. Naime, danas smo čuli nešto što Narodna skupština nije odlučila, odnosno direktno je suprotstavljeno rezoluciji koju je usvojio najviši dom u ovoj zemlji, a to je da se ne ide na ruku onima koji žele da sarađuju sa albanskim vlastima na Kosovu i Metohiji i da im daju legitimitet za sve antisrpske poteze i poteze suprotne ustavno-pravnom poretku Republike Srbije, te smo dobili informaciju da ste, valjda da bi vas još neko negde pohvalio, rekli da oni nesrećnici, čak i kriminalci ako hoćete, jedan je mislim 11 godina pravosnažnom sudskom presudom osuđen za najteža krivična dela, dakle, jedan najgori kriminalac... Pa tema je, bolje da to bude tema, nego to ko će koliko čašica da popije ovde, zato što ćete da pričate o Švajcarskoj i Švedskoj u svom dnevniku. Dakle, očekujemo da se držite onoga što ste ovde u Narodnoj skupštini po pitanju Kosova i Metohije već rekli. Znamo mi da neće biti ovih malih, sitnih stranaka koje će da napuštaju Vladu, jer im na pamet ne bi palo, pošto više parlament ni na razglednici, ni na Internetu ne bi mogli da gledaju posle bilo kakvih izbora. Ali vas na to upozoravamo zato što će ti izbori, svidelo se vama ili ne, kad-tad morati da dođu. Dakle, možete da se dogovarate sa Solanom da vam izbori ne odgovaraju sada, možete da se dogovarate da budu za pola godine ili bilo kad, svejedno, na tim izborima ćete biti ubedljivo poraženi, zato što ljudi hoće promene i hoće borbu protiv mafije i korupcije. Sada ću nešto da pročitam o finansiranju političkih stranaka, a vezano je za gospodu Hamovića, Lazarevića i ostale šefove mafija u našoj zemlji. Naime, najpre oni počinju, već u periodu od 1996. godine, sa finansiranjem partija na vlasti, kupovinom pojedinih vozila. Danas kada kupuju vozila, to su obično najmoderniji džipovi sa ful opremom i obaveznim GPS, tada su to bila "Zastavina" vozila. Nije slučajno da su baš dvojica onih koji su tada preuzeli EPS, završivši posao sa mazutnim aferama, čak ugovarali i prodaju Brodogradilišta "Beograd" Vuku Hamoviću. Prvo je obavljena ta prodaja, a zatim je prodaja poništena. Međutim, već u to vreme počinje zanimljiva trgovina, jer u to se uključuju i oni koji će kasnije postati ministri, ministri DS, a to su Aleksandar Vlahović, Goran Pitić. Suština skandala sa pokušajem prodaje Brodogradilišta, naravno, bila je u mizerno procenjenoj vrednosti. Procenu je, razume se, obavio Deloitte & Touche,na čelu sa zna se već kojim ministrima iz prethodne vlade. Upravo ta činjenica je značila da će nova vlada biti "reformska", a to reformska razume se pod znacima navoda, dakle, otimaće što je moguće više, kao što i vi kada kažete posle demokratskih promena svaki put je neophodno dodati pre svega lopovskih promena. Dakle, onda dolaze novi Hamovićevi ljudi na čelo Brodogradilišta, da bi ga još malo razorili, da bi još uništili, kako bi moglo da se ide u privatizaciju sa cenom koja će biti neuporedivo niža nego što to tržište nalaže. Finansiranje DS Zorana Đinđića Hamović i Lazarević su počeli sredinom 1999. godine, posle potpisivanja Kumanovske rezolucije. Oni su u poslednje tri godine za sve poslove dobili, računa se, između 350 i 400 miliona evra, i to minimalno. U milionima evra se može računati i podrška koju su davali pojedinim političkim strankama DOS-a. Oni su zaposeli EPS i NIS, pre svega preko tada postavljenog ministra Gorana Novakovića, koji danas ima firmu ERG, Energy Resources Group, sa sedištem u Geneks apartmanima, u istim prostorijama gde je do pre nekoliko meseci bio EFT do preseljenja u svoju novu zgradu. Još manje se zna da je njegova firma pred potpisivanjem ugovora sa NIS-om za uvoz od 840 hiljada tona sirove nafte bila još za 2004. godinu. Naravno, o izrazu povezana lica ne treba naročito govoriti, mislim da smo to na malopređašnjem primeru dovoljno dobro pokazali kako izgleda. Dovoljan primer je i ono što se događalo u Nacionalnoj štedionici, ali to je samo vrh ledenog brega. Sve to je znao, naravno, i prethodni premijer, ali ni dolaskom novog premijera ništa se nije promenilo. Ti ljudi su finansirali i danas su ključni finansijeri dve najvažnije stranke u Vladi Republike Srbije, a to su DSS i G17 plus. Ti ljudi su oni koji danas donose koverat kada je potrebno bilo kome da se na bilo koji način završi čak i neki "državni posao", za koji su genijalni stratezi odlučili da je od nacionalnog interesa, od strateškog značaja, da bez toga ne može ništa u ovoj zemlji da se uradi, jer samo oni imaju pravo da o tome odlučuju. Neću da čitam detalje, možda bi bilo nekima problematično da govorim o tome gde, ko, kome i na kojem mestu to donosi, ali mislim da građane Srbije interesuje mnogo više suština, da se to zaista danas u ovoj zemlji dešava. Ovde ću vam pokazati na nekoliko primera kako i na koji način su poslati tužilaštvima i krivične prijave, i objašnjenja iz pojedinih ministarstava, i beleške koje su slali i ministar i zamenici ministara, i na koje niko nije reagovao. Tako po krivičnim prijavama gospodina Đorđevića, nije to onaj vaš koga ste postavili, a koji je bio u Hamovićevom timu još od početka, to je drugi čovek koji je dostavljao Mirjani Jovanović, zameniku javnog tužioca, a ona traži od Republike Srbije, od Ministarstva za rudarstvo i energetiku Republike Srbije dodatno objašnjenje o mafijaškim poslovima, o tome kako, koliko i na koji način je država Srbija u svim tim poslovima oštećena. Dakle, u samoj informaciji nadležni državni organ, i to vaš, dakle, organ uprave nadležan za poslove energetike odgovara sledeće - od 2000. godine bilo je 10 ugovora između EPS-a i EFT, o čemu vam šaljemo detaljniju analizu u prilogu. Za ugovore koji su potpisani nakon tenderske procedure mislimo da su korektni. Ali, imamo 11 ugovora koje vam dajemo posebno na analizu: (a) jula 2001. godine sklopljen je ugovor o uslužnoj preradi mazuta u EPS-u, u Termoelektrani i Toplani u Novom Sadu. NIS–Jugopetrol iz Beograda je prodao mazut firmi EFT, mazut je privremeno uvezen u Srbiju radi prerade u električnu energiju, a proizvedena energija je isporučena firmi EFT. EPS za preradu nije ništa naplatio, čime mu je sigurno naneta značajna materijalna šteta. (b) po istom modelu je decembra 2001. godine sklopljen ugovor sa engleskom firmom (Interface limited St. Vincent) Interfejs limitid st. Vinsent, moguće je da ove dve engleske firme imaju iste vlasnike. Nemaju iste, ali su povezana lica, kao što smo mogli da ustanovimo na sednicama Anketnog odbora. EPS nije naplatio rad svoje elektrane, a zbog iznajmljivanja proizvodnih kapaciteta usred zime morao je da uvozi energiju po veoma visokim cenama. Čujem, gospodine ministre, da se gotovo isti poslovi obavljaju i danas, samo sa još većim novčanim transakcijama i većim zaradama za istu grupu mafijaša. U periodu januar-februar 2002. godine potpisana su sa EFT četiri ugovora za interventni uvoz električne energije ukupne vrednosti šest miliona dolara, istovremeno dok je trajala isporuka električne energije na osnovu ugovora o preradi mazuta. Cena je direktno pogađana, naravno čak i pre Zakona o javnim nabavkama, oni koji su obavljali svoj posao, uvek bi se potrudili da nabave veći broj ponuda i da ta ponuda koja je najpovoljnija bude prihvaćena. Dakle, ovde je direktnom pogodbom sklapan posao, ta cena je bila mnogo viša od cene po kojoj je isporučivana energija, iako je zimi električna energija na tržištu skupa, ove cene su bile mnogo više od očekivanih. Zatim, oba ugovora o uslužnoj preradi mazuta i četiri ugovora o interventnom uvozu zaslužuju posebnu pažnju i analizirani su u prilogu. Naravno, oni su tu ocenjeni kao kriminalni i ocenjena je šteta koja je naneta EPS-u i državi Srbiji u celini. Niko zbog toga nije odgovarao, tužioci ćute, tužioci valjda čekaju promenu vlasti, da vam Solana kaže, evo sada ste sa devet porasli na 10%, a vaši koalicioni partneri sa tri na 4%, pošto nijedan ne može da se pohvali da je na 5%. Tu su negde na tri do 4%, a uskoro će da padnu ispod 2%, pošto građani Srbije sve nešto čekaju da njima bude bolje, a ne da bude bolje na dnevniku RTS-a i u još nekim informativnim emisijama. Dalje, sve vreme u sklapanju poslova, dakle, sem ljudi koji se direktno vezuju za EPS, za NIS, učestvuje vrh političke vlasti. Vrh političke vlasti je taj koji dozvoljava sprovođenje kriminalnih radnji. Tomislav Nikolić, šef naše poslaničke grupe i zamenik predsednika SRS, nekoliko puta je vrhu režima u Srbiji ne samo odnosio krivične prijave koje je podneo nadležnom tužilaštvu protiv ovih lica o kojima sam govorio, već im je govorio o tome da je najopasnije za jednu državu kada mafija počne da nagriza sistem u celini. Odgovor je bio – razmotrićemo. A šta se posle toga dešava? Posle toga dođu razni savetnici koji se pojave i kažu, pa to su gluposti, ti znaš koliko nam je stvari učinio ovaj ili onaj, znaš koliko puta nam je doneo kovertu za ovog ili onog kada je trebalo nešto da se reguliše. Nema regulisanja sa mafijom, dame i gospodo. I vi ćete sada da kažete, jeste, oni su moćni. Jeste, mnogo su moćni, imaju najmoćnije tutore, mentore, pomagače, za 10 hiljada dolara plate koju daju mesečno pojedinim svetskim moćnicima. Tačno je, ali to opet nema nikakve veze sa tim što su oni kriminalci, pa sada treba da ih ostavimo na miru. Ako nećete da gonite najveće kriminalce u ovoj zemlji, očigledno je da nećete, ne samo u sferi energetike, već i u sferi telekomunikacija, zašto se pravite svi naivni, kao ne znate ko su najveći kriminalci, kao ne znate ko vam dnevno otme 300 hiljada evra, ne vama nego građanima Srbije, pa ćutite kao zaliveni, pa ne smete ni ime da kažete, ne smete ništa da izgovorite nigde, zato što ne smete da se obračunavate sa kriminalcima. Smete da se obračunavate sa ćerkom Nebojše Pavkovića, posle 14 godina otkaz da joj dajete. To je ono što smete, da biste se pohvalili, da biste rekli - dragi moj Solana, sve što si ti tražio uradili smo, ali ove koji mnogo kradu i otimaju, pljačkaju Srbiju, njih nećemo da hapsimo. To je suština. Da li zato što kum je kum, pa kum može da radi sve što mu padne na pamet, znam da kum nije dugme, ali i za kumove postoji zakon, i kumovi moraju da odgovaraju, i za kumove mora da važe ista pravila kao za ostale građane. Kako ćete da kažete građanima zašto oni moraju da se pridržavaju zakona ako kumovi ne moraju, ako kumovi moraju 50 miliona više da potroše od onoga što je Vlada dozvolila, i to da sami procene kako hoće i na način na koji hoće. Ministar ćuti, onda će da kaže nije to baš tako, to je malo drugačije. Dame i gospodo narodni poslanici, ne morate, gospodine Omeroviću, da dobacujete, ali ako već tražite odgovor, odgovoriću vam. O vašim kumovima i o pritisku na pojedine nadležne državne organe neću ovom prilikom da govorim. Što se tiče onog kuma kojeg ste pomenuli, jedino SRS sa ponosom, tako mogu da kažem, nije glasala za tog kuma i ne nosi žig sramote na sebi što je možda jednog trenutka mogla za njega da glasa, što u svakom trenutku radi sve protiv građana Srbije i građana državne zajednice koju predstavlja. Vi svi ostali koji ste za njega glasali, u ovom ili onom periodu, svi vi razmislite dobro kakvu ste nesreću Srbiji na vrat naneli. Što se nas u SRS tiče, savest nam je potpuno čista. Moram da kažem da sam iznenađen, dobio sam danas informaciju da o ovim kumovskim vezama, da su o svemu što se događa u NIS-u informisani i predstavnici najviših državnih organa, da su oni dobili ta pisma. Ponadao sam se da ne znaju, a ovo što znaju uplašilo me je dodatno, zato što mi je sada jasno da oni ne samo ćutke prelaze preko toga, već mi je jasno da oni to podržavaju, da oni podržavaju da im jedan spot toliko košta. A ima, slušajte primer, čovek koji jede sa zlatnim escajgom, to je jedan od direktora NIS-a. Neće čovek drugačije da jede. Sada ću da vam kažem, imamo potpise 39 radnika, dostavljeno je sredstvima javnog informisanja, nekom Milošu Tomiću, Veljku Miloševiću, nekim direktorima delova. Kaže - direktor Naftagas prometa, Boško Vučurević, traži isključivo, svuda i na svakom mestu pokazuje fotografije, da se u inostranstvu jedino hrani, odnosno hranom služi iz zlatnog servisa. Meni ne priliči drugačije, kaže on, ni da jedem. I kaže još da je najluđe bilo u Americi. A sve se plaća viza karticom, naravno na račun firme, odnosno građana Srbije. Gospodine Šormaz, dokaz je ovo, sada ćete da vidite šta je dokaz, evo vam dokaza, gospodine Šormaz, broj fakture 8-0/04 DU 32, 20.01.2004, 810 hiljada - usluga marketinga, a zašto ne zna se. Dalje, 072/04 DU 57 - oglas, 475.041,60. Koji to oglas negde vredi toliko? Samo mi to pokažite, tu novinu u Srbiji koja toliko vredi. Celu novinu zakupio? Cela strana ni u jednoj novini u Srbiji ne vredi toliko. Šta radite ljudi? O čemu pričate? Televizijski spot 1.305.000 dinara. Koji vam je to spot? Pošto kažete da nije dokument i da lažem, to je broj 441121 DU-2103 od 20.7.2004. godine. Sve to da proverite. Mala cifra za spot? Na šta ste vi onda naučili ako je to za izradu spota mala cifra? Teško Srbiji ako je to malo. Građani Srbije su čuli da li je jeftino ili nije jeftino. Ima drugo što se tiče cenovnika RTS-a, to ćete sada da čujete. Negde oko 40 miliona je dato, nije to jedan milion, nego izgleda niste hteli da čujete šta sam danas govorio. Dozvoljeno im 7 miliona od Vlade Republike Srbije. Da li je to tačno, gospodine ministre? Zašto ne kontrolišete mafiju koja pije krv građanima Srbije? Zato što je najlakše da kažete - ovi hoće da nas vode na Antarktik i Arktik, a mi smo veliki Evropejci, pa možemo da krademo i otimamo koliko hoćemo, može mafija da vlada Srbijom, i baš nas briga za sve. Mislim da su građani Srbije... Govorio bih još nego mi se grlo osušilo. Hvala na tome, ne mogu da vam odgovorim, živeli istim pićem koje vi koristite, pijem vodu i zadovoljan sam zbog toga. Moram samo na kraju da vam kažem da sam siguran da će, bez obzira na to što ste izrazili javno svoju želju, evo Miodrag Vuković nas je upoznao sinoć sa tim, javno saopštio kako ste molili Havijera Solanu da vam malo odloži izbore, da vam gospodin Solana malo odloži izbore, pošto za vas niko živ neće da glasa. Građani Srbije hoće da žive bolje, ne da im se to priča u Dnevniku, nego da oni to osete. Oni hoće da žive bolje, hoće da vide borbu protiv mafije, korupcije i kriminala, a to će da dočekaju tek kada dođe do promene vlasti, pošto danas nažalost mafija vlada Srbijom.
Reč ima narodni poslanik Miloš Aligrudić, replika. Zatim narodni poslanik Meho Omerović, replika.
Sve vreme se pominje vladajuća koalicija, i u kontekstu toga Demokratska stranka Srbije i ministar koji pripada Demokratskoj stranci Srbije, a u kontekstu cele priče koju ste imali. Prvo da krenemo od kraja. Dakle, vi ste sjajan dijagnostičar kada tvrdite da građani Srbije hoće da žive bolje. To je fenomenalno. Kako ste to otkrili? Mi kao drugi to ne znamo? Mi imamo drugačije informacije, da žele da žive gore i verovatno po vama se trudimo na svaki mogući način da im to priuštimo. Nemojte, to je nekorektno. Sa druge strane, kada je reč o ovome o čemu ste govorili, pominjući mafiju, kriminal i sve ostalo, što je naravno i naš cilj da rešimo, ono što je problematično u vašem iskazu, to je što se vi trudite da sublimirate sve tri grane vlasti u sebi, a da pri tom sedite u opozicionim klupama, tako da ste ovde imali jedan fenomenalan igrokaz, koji može da služi za zabavu narodu, ali je fakat red da se malo i tim vašim iskazom pozabavimo. Dakle, vi ste ovde bili istovremeno i tužilac, i sudija, porotnik, i onaj koji izvodi dokaze, čita ih. Ovde ste na usmeni zahtev narodnih poslanika pročitali odgovarajuća dokumenta i na kraju krajeva prevideli ste samo jednu stvar, da državni organi ove države u sistemu podele vlasti treba da urade svoj posao do kraja. I kada je reč o Studiji izvodljivosti, koju vi očito danas i ovim vašim govorom nipodaštavate do kraja, i uopšte vas ne interesuje jer time izražavate vaš stav prema evropskom pridruživanju, što je vaše pravo, ona ne znači nikakav ugovor sa Evropskom unijom, niti nekakav politički momenat, nego predstavlja dokaz o tome da je ova država u određenom trenutku uspela da stekne određene uslove koji govore o tome da smo spremni da se suočimo sa svim problemima u ovoj državi, a ti problemi su ekonomske prirode, ti problemi su institucionalne prirode. Prema tome, oni se gledaju u svojoj sveukupnosti i ta studija izvodljivosti, iako služi jednoj svrsi, procesu pridruživanja, ona sama po sebi predstavlja dokaz, jer se nikome u tom smislu nije gledalo kroz prste ko je prolazio taj proces, ona predstavlja dokaz da smo zaslužili određeni rejting u tom pogledu. Vi to možete da negirate. Rezultat svega toga vrlo brzo će se osetiti. DSS će se truditi na svaki mogući način, jer je to naš zadatak, da ovim građanima bude bolje, i to treba da bude zadatak svakog od nas, i ne sporim da je to zadatak SRS, ali molim vas kada sutradan budete došli na vlast, ako budete došli na vlast, moraćete da baštinite, i bićete u prilici, ako budete ikada došli na vlast, samostalno nikada najverovatnije, bićete u prilici da baštinite ove rezultate, a te rezultate niste očigledno ostvarili vi nego neko drugi i to ne treba da zaboravite.
Reč ima narodni poslanik Meho Omerović.
Javio sam se za repliku kolegi Vučiću, ali očigledno gospodin Aligrudić je ovde govorio o Studiji izvodljivosti. Ne znam kakve veze kumovi imaju sa Studijom izvodljivosti, koju smo dobili na zadovoljstvo građana Srbije. Gospodine Vučiću, nisam mislio na upadicu koju sam vam izrekao, doduše neprimereno, na kumovske veze između predsednika dve parlamentarne stranke koje imaju poslaničke grupe u ovom parlamentu. Mislio sam na ono isto na šta ste i vi mislili, na kumovske veze u Elektroprivredi Srbije. Mislim da ste vi zaista najpozvaniji da pričate o kumovskim vezama u Elektroprivredi Srbije, jer ste bili predsednik Anketnog odbora za zloupotrebe i nezakonitosti u Elektroprivredi Srbije, i mene čudi zašto niste koristili svoje pravo i intervenisali da se konačno jednom taj izveštaj Anketnog odbora nađe na dnevnom redu Skupštine Srbije, kako to i priliči, jer valjda smo ga napravili da bismo imali izveštaj o radu Anketnog odbora. Isto tako očekujem i čudim se zašto nemamo izveštaj o radu Anketnog odbora Komisije za hartije od vrednosti, a ne da po tačkama 19, 20. i 21. raspravljamo o finansijskim izveštajima Komisije za hartije od vrednosti. Samo toliko, da ne bi bilo nedoumica. A da postoje kumovske veze u Elektroprivredi Srbije, da građani Srbije osećaju rezultate tih kumovskih veza, to je više nego jasnosvim građanima Srbije.
Po Poslovniku, narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Dame i gospodo narodni poslanici, možda sam pogrešno razumeo gospodina Omerovića, hvala mu na ovome što je rekao. Ovo što sam govorio tačno je, dakle tu ne samo da ne mogu da imam nikakav interes, mogu samo da imam rizik. Svi oni koji znaju o čemu sam govorio znaju koliki je rizik za onoga ko govori o takvim mafijašima i koji na takav način sme celokupnu javnost da upozna, šta sve može po raznim medijima da mu se pojavljuje i na sve druge načine. Mislim da ovo društvo mora, pre svega, da izrazi svoj jasan stav o mafiji, kriminalu i korupciji. I jedne stvari ste se setili, koje se verovatno ne bih setio, koja je zaista na mestu, a to je kakve veze ima ovo, gospodine Aligrudiću, što sam pričao sa Studijom izvodljivosti. Iz nepoznatog razloga ste to uveli u temu, iz nepoznatog razloga ste počeli da govorite, kao, kumovi nemaju veze, nego sve što smo mi uradili, doprinelo je. Nisam nijednom čuo da vam je uslov da uhapsite nekog mafijaša, nego vam je uslov da hapsite one koje je optužio Haški tribunal. Još nijednom na TV nismo čuli da uhapsite mafijaše iz telekomunikacija, mafijaše iz energetskog lobija, mafijaše iz finansijskog ili bilo kojeg drugog lobija. (Miloš Aligrudić, sa mesta: Po vašoj presudi.) Nije to po mojoj presudi. To znači, pošto ste vi država, pošto imamo tužioce koji su samostalni organ, znači da tužioci ne rade svoj posao, ili mi nemamo mafiju, ili nema lopovluka ili kriminala, ili se nešto u ovoj zemlji čudno dešava, ili sam preuzeo, što bi rekao gospodin Aligrudić, njihove uloge, što nisam, očigledno je, jer to ne mogu da budem. Kao opozicioni poslanik, gospodine Aligrudiću, imam pravo da izgovorim sve sa ove govornice i da ukazujem na temeljne probleme u društvu i državi. Vaš odgovor ne sme da bude "jeste vi i sudija i tužilac", zato što ni tužilac ni sudija ne rade ništa. Mi što smo mogli, mi smo uradili. Krivične prijave smo podneli, a tužilac ćuti i čeka vas, koji ste mnogo jaki, moćni, veliki, samostalno vladate Srbijom, toliko vam je široka podrška građana Srbije, a tek što će samostalno da vladate, to je čudo. Dakle, pošto je to sve tako i pošto su to građani Srbije primetili, a i tužioci takođe, onda čekaju da dođe do promene vlasti pa će verovatno krenuti postupci. To žigošem zato što neki čekaju da se promene vlast da to urade. Krenuće postupci protiv nekih ljudi na nivou lokalne samouprave tek kad se promeni vlast. To je naš problem, to je problem sa kojim se ovo društvo suočava, zato što ste u stanju da progonite one koji su vaši politički protivnici, ali niste u stanju da progonite mafijaše, zato što ovi nisu sigurani da li su oni baš upetljani sa ovom ili sa onom strankom iz vlasti. Ne može Bog da pohvata pet-šest stranaka u vlasti, ko je sakojim povezan i na koji način, koji kome šta donosi i na koji način. Što se SRS tiče, mi smo ponosni zbog jedne stvari: ne možete da nam kažete da smo vam smetali u bilo kojem poslu, ne možete da kažete da smo bili nekorektna opozicija, da smo bili neko ko vam pravi bilo kakav veliki problem u državi po bilo čemu. Mi smo ona politička stranka koja građanima Srbije ukazuje na to šta bi promenila, šta bi uradila drugačije. Mislim da sutra, kada bih bio vlast ili deo vlasti, neko ko bi na neki način učestvovao u vlasti, voleo bih da imamo onakvu opoziciju kakvu vi imate, zato što je to jedan normalan rad, normalan razgovor i normalno sučeljavanje. Ako vi ne mislite tako, gledajte da pravite od nas neprijatelje, gledajte da napravite od ovog parlamenta nešto drugo što on do danas, bar u ovom sazivu, nije bio. Nemam ništa protiv. Mi nemamo drugu zemlju, nećemo da bežimo nigde i za zemlju ćemo uvek da radimo ono što mislimo da je najbolje. Ne možete da nas optužite ni za jednu jedinu stvar, da imate problem sa tim zbog SRS, ni sa Kosovom i Metohijom, ni sa čim drugim. Mi vas možemo da pitamo zašto memorandum nije na dnevnom redu, zašto na dnevnom redu Skupštine nije izveštaj o radu Anketnog odbora. Pitam danas ceo dan gospodina Markovića i svaki put kad sednem u svoju klupu gospodina Markovića nema tu da odgovori, iako mi je tri puta danas rekao da će na to da odgovori. Zašto nema izveštaja o radu Anketnog odbora u ovoj skupštini? Neko hoće da mi kaže da ćutim. Znate li šta su radili, jedan biznismen mi kaže - da ti nisu dali pare? Kao što vidite nisu, jer sam jedan od retkih u ovoj zemlji ko sme da kaže da su najveći mafijaši i kriminalci. Da vidim ko to drugi sme da kaže. Da vidim vas što ne sarađujete sa mafijom i što kažete da vam ne donose koverte. Izađite pa kažite za kumove da su kumovi mafije. Izađite pa kažite da su najveći kriminalci ili ćete da mi kažete da nije sud doneo pravosnažnu presudu. (Predsedavajući: Vreme, gospodine Vučiću.) Gospodine Markoviću, hvala na strpljenju. Vreme je za borbu protiv pljačke, kriminala i korupcije.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Gospodin Vučić me je pomenuo u malopređašnjem izlaganju. Iskoristiću ovu priliku ne da govorim o onome o čemu je gospodin Vučić govorio, samo jedna rečenica, radi se o međunarodnim standardima, na koji način je izvršena procena vrednosti u konkretnom slučaju. To postoji kao javni dokument i može bilo ko bilo kada da proveri. Međutim, iskoristiću ovo da kažem o Studiji izvodljivosti, koja je tako lako prigrljena od strane poslaničke većine kao najveći mogući doprinos kojije koalicija na vlasti u ovom trenutku ostvarila. Bilo bi fer i pošteno da se kaže da je pozitivna ocena uslovljena i da postoje još neki uslovi koji se moraju ispuniti pre nego što se pristupi razgovoru o potpisivanju ugovora o stabilizaciji i asocijaciji. Očekujem da u narednom periodu sve političke partije maksimalno doprinesu tom cilju, baš onako kako se i DS u prethodnom periodu, pre svega, odgovorno i državotvorno ponašala u periodu kada se odlučivalo o dobijanju pozitivne ocene Studije izvodljivosti. To odgovorno ponašanje DS je pokazala i u tome što je u ovoj skupštini glasala za mnoge reformske zakone, nezavisno od činjenice što je te zakone upravo DS i pripremila. Dakle, vi ste više puta u Skupštini istakli da je sadašnji skupštinski saziv u prošloj godini bio najefikasniji, što jednostavno nije tačno. Između ostalog, bio je dovoljno efikasan i zbog toga što je čitav broj zakonskih predloga čekao da bude usvojen. Zašto je čekao? Zašto mi tek danas dobijamo pozitivnu ocenu Studije izvodljivosti, a to nismo dobili pre godinu dana? Slažem se, zasluga je upravo na vama, što se u datom trenutku niste ponašali državno odgovorno, odgovorno prema osnovnim ciljevima naše zemlje, a jedan od tih osnovnih ciljeva jeste približavanje Evropskoj uniji. Prema tome, nemojmo da se hvalimo sa tim malim prvim korakom na putu ka Evropskoj uniji. Još nas jako, jako puno posla čeka. U meri u kojoj se politička odgovornost bude merila državnom odgovornošću svake političke partije,u toj meri ćemo na tom putu uspeti da stignemo do konačnog cilja. Zaista, svim političkim partijama savetujem da svoj stranački cilj stave iza državnog cilja, baš onako kako se sve vreme ponaša DS.
Reč ima narodni poslanik Miloljub Albijanić, replika.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući, gospodine ministre, kada se o nečemu važnom govori, kao što je pozitivna ocena Studije izvodljivosti, mislim da mora da se govori sa jednom dozom dostojanstva, jer pozitivna ocena Studije izvodljivosti je dokaz proevropskog i reformskog puta kojim ide naša zemlja. Ovo je istorijski trenutak za Srbiju i za sve građane, bez obzira na političko opredeljenje. Mi ovde nismo da bi nju umanjivali ili uvećavali, nego da realno kažemo građanima da smo to postigli, i to postigli zavidnom aktivnošću, ako hoćete i ovog parlamenta. Kad se kaže "najviše u istoriji srpskog parlamenta", to je tačna činjenica. Do sada je ovaj skupštinski saziv usvojio oko stotinu zakona, što jeste najviše u istoriji srpskog parlamenta. Ono što je važno istaći, to je da pozitivna ocena Studije izvodljivosti znači da Komisija obaveštava našu državu koja želi da postane član Evropske unije, dakle, mi želimo da budemo član Evropske unije, da jesmo u mogućnosti, kao zemlja, da učestvujemo u dijalogu, u razgovoru sa Evropskom unijom o procesu pridruživanja i stabilizacije. Pozitivna ocena Studije izvodljivosti je dokument koji sadrži 50 stranica, u kome imamo tri dela. Prvi deo je ocena prethodnog stanja. Drugi deo su politički i ekonomskikriterijumi. Trećideo je ocena stanja u pojedinačnim oblastima. To je jedan značajan elaborat, koji govori o tome da jesmo na evropskom putu, jeste ulaznica za Evropu. U ovoj državi, što se tiče političkih kriterijuma, razvija se demokratizacija i vladavina prava. U ovoj državi su zadovoljeni ekonomski kriterijumi, a to znači makroekonomska stabilnost, reforme u javnim finansijama, privatizacija i reforma privrede u celini. Važno je građanima jasno i glasno reći, jeste, zaslužni smo što smo dobili pozitivnu ocenu. Ali, ne samo to, ova država dobija 184 miliona evra od Evropske unije za KAC program, a to znači razvoj institucija, razvoj u različitim oblastima, a što je dalji napredak u razvoju same države. Ne samo to, ako budemo imali snagu, znanje i umeće da i dalje razvijamo i napredujemo u odnosima sa EU, stizaće odgovarajuće vrste pomoći za razvoj institucija u celini i države, i pomoć građanima u različitim oblastima. Naveo bih, recimo, poljoprivredu. Mi moramo konačno kao zemlja da se otvorimo i pokažemo smelost i odlučnost da idemo pravim reformskim putem, a to danas jesmo, to ćemo biti i sutra, to vam garantuje G17 plus.
Zahvaljujem. Po Poslovniku, narodni poslanik Zoran Nikolić, a potom ministar Naumov. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani narodni poslanici, pozivam se na član 100. Odnosno, osetio sam u izlaganju gospodina Vlahovića nepoštovanje ove skupštine, određenu dozu zluradosti. Ne treba vam to, i ne treba to da radite kao predstavnik Demokratske stranke, jer ako želite da vam sa ovog mesta kažemo koliko je vaše učešće u dobijanju pozitivne Studije izvodljivosti, onda ćemo mi to i učiniti. Vaš udeo je skoro nemerljiv. Nema potrebe da tako govorite. Ovo je dobra stvar za državu i dobra za naš narod. Kada se tako nešto dogodi državi i kada se tako nešto dogodi našem narodu, onda se skine kapa. Zato skupite hrabrosti i imajte snage da to učinite. Hvala.
Replika, narodni poslanik Aleksandar Vlahović.
Znači, član 97, odstupanje od teme o kojoj pričamo, mada bih mogao bez problema da reklamiram i član 100, povreda Poslovnika i uvredljivi izrazi, jer ne znam gde je narodni poslanik prepoznao moju zluradost, a pogotovo je uvreda reći da je doprinos nemerljiv, naravno, u onom pežorativno-ciničnom smislu. Podsetiću vas koliki je doprinos, gospodine narodni poslaniče, od 15 sistemskih zakona koje ste usvojili u ovoj skupštini, 12 su prepisani od prethodne Vlade. Tri sistemska zakona ste vi usvojili i oni jesu vaša dela: Zakon o parničnom postupku, Zakon o državljanstvu i Zakon o privrednim društvima, a pri čemu je Zakon o privrednim društvenim u draft verziji pripremljen od strane prethodne vlade. Kada sam maločas govorio, rekao sam to je dobra vest za našu zemlju. Rekao sam da se DS sve vreme ponašala na način da ne stavlja prepreke za dobijanje pozitivne ocene Studije izvodljivosti. Kako se ponašala politička grupacija koja je na vlasti danas, a onda kada je bila opozicija i kada smo tu studiju izvodljivosti mogli da dobijemo pre godinu dana, i to mogu da vas podsetim. Kada smo imali pregovore o harmonizaciji odnosa i ustanovljavanje jedinstvenog carinskog sistema, jedna politička stranka je govorila da joj je Srbija na prvom mestu i time rušila koncept harmonizacije dva ekonomska sistema, a što je bio uslov za početak razgovora o studiji izvodljivosti. Šta je vama bilo bitno? Da što pre sednete na vlast i odložili ste celu priču za sedam ili osam meseci. Nisam nijednog časa zlurad, samo želim da kažem da su reforme, koje su urađene u 2001. i 2002. godini, a koje su, tačno, stale u 2003. godini, dramatično i suštinski su doprinele da mi danas možemo da baštinimo rezultate tih reformi. I to, drago mi je zbog toga, nova Vlada u kontinuitetu da ide ka EU. Kažem da je to sve moglo da bude mnogo, mnogo brže i da politički interesi, dragamoja gospodo, jeftini politički populistički poeni, nisu stavljani ispred državnih interesa. Ovo jeste državni interes. Državni interes je svetinja za DS i uvek će biti, i nikada neće političke interese graditi tako što će rušiti državne interese. To je ono što sam hteo da vam kažem. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima predstavnik predlagača, ministar Radomir Naumov. Izvolite.
Gospodine predsedavajući, uvaženi narodni poslanici, hteo bih na početku ovog obraćanja da svima vama čestitam današnji uspeh, jer je on, između ostalog, rezultat upravo onog vašeg rada kojim ste doneli više desetina ili skoro stotinu zakona, a bez toga, naravno ne bi se stvorio ambijent i uslovi da se i naš razvoj, i društveni i privredni, odvija tako da Evropa to prepozna i da nas na ovaj način pusti u onaj hodnik koji nas od sada uvodi i vodi sve brže ka Evropskoj uniji. Moram da kažem da se lično osećam isto veoma zadovoljno i ponosno, jer mislim da ova oblast, resor u kome se nalazim na čelu, u toku cele prošle godine pokazao je veliki napredak i uspeh, i dobrim delom isto doprineo ovom rezultatu koji smo danas čuli. Eto, slučaj je hteo da mi upravo danas na taj dan, lepi dan 12. april, razgovaramo i o nekim dokumentima iz oblasti energetskog sektora. Moram da vas podsetim da od marta, kada je Vlada današnja ovde bila izabrana, u energetskom sektoru, kao što znate, nije bilo nikakvih problema. Ovo je jedna od najboljih godina u zadnjih 15 godina, što se tiče ispunjenja svih dužnosti i zadataka koji se postavljaju pred Ministarstvom rudarstva i energetike. Bilo je dovoljno energenata, bilo je dovoljno energije, nije bilo afera, nije bilo nestašica, ovo je bio trenutak kada smo doneli sistemski zakon koji je bazični sistemski zakon, a to je Zakon o energetici. To je, takođe, period kada smo relativno brzo doneli i predlog ove strategije, jer moram da vam napomenem jednu činjenicu - Strategiju razvoja energetike je vrlo malo parlamenata kod nas u Evropi donelo, mislim samo jedan ili dva. Sve to donose ili samo ministarstva ili najviše vlade. Mi smo ovaj trenutak i ovaj čin namerno, ili da kažem, programirano izveli da to uradi parlament, jer ovim činom i usvajanjem Strategije ona postaje državni akt. To je, znači, akt najvišeg državnog nivoa i on na jedan način obavezuje i narednu vlast i naredne vlade da se njega drže. Strategija je dokument koji nije sveto pismo, koji se da menjati. To je dokument koji je zasnovan na trenutnom sagledavanju, na trenutnim vizijama, i koji će se već za dve godine i dopunjavati, zavisno od razvoja naše privrede i društva, i u skladu sa tim menjati. A te promene uopšte nisu, da kažem, male. Podsetiću vas samo na jednu činjenicu. Ako je u bilo kojoj našoj delatnosti, i društvenoj i ekonomskoj, bilo takvih dramatičnih promena, to je bilo u energetici. One se ne odvijaju ni od oktobra 2000. godine, one se odvijaju zadnjih 20 godina u celom svetu. I, mi smo danas svedoci da, istovremeno dok se vrši tranzicija privrede i društva kod nas, istovremeno se vrši i reforma tog sektora, i istovremeno se vrše i restrukturisanje i reorganizacije energetskih kompanija. To je jedna specifičnost koja je, kažem, veoma karakteristična, čim je specifičnost ona je karakteristična, ali je bitna za ovaj trenutak i za objašnjenje. Zašto se uopšte vrši reforma u energetskom sektoru? Zato da se izvrši, kako se kaže - demonopolizacija u radu energetskih kompanija, da one kao jedan državni monopol izgube tu svoju ekskluzivnost i da na bazi tržišnih i privrednih principa poslovanja postanu tj. izađu na tržišnu utakmicu, i kroz tu konkurenciju treba da se vrši i razvoj, i jedno smanjenje opštih troškova za proizvodnju u ovom sektoru. Naravno, za jedan takav postupak je potrebno učiniti niz koraka. To moram priznati, ne priznati nego konstatovati kao činjenicu, reforma kod nas u energetskom sektoru je krenula i još za vreme sankcija devedesetih godina, jer je uvek, bar u ovom delu energetike, u elektroprivredi, a i u gasnoj i naftnoj privredi, postojala visoka svest o potrebama da se prilagođavamo svetskim kretanjima. U mnogim slučajevima nešto smo radili što i nije bila naša volja, već je nešto što je, kažem, moralo da se uradi, ukoliko hoćemo da budemo deo tog sveta, i mi smo to uradili. Mi smo zadnjih četiri godine mnogo uradili, svi zajedno, i u elektroprivredi, i u naftnoj industriji, i u društvu, i u ovom parlamentu. Znači, dobili smo zakonske okvire, zakonsku regulativu i od onih onako velikih i značajnih uvoznika električne energije postali smo, mogu da kažem, izvoznici, odnosno ove godine smo izvozili, ali neki balans je tu postignut što se tiče uvoza i izvoza. To su veliki dometi. Nikada pouzdanije nije funkcionisao sistem u zadnjih 15 godina,potpuno sigurno, zahvaljujući smišljenom ulaganju u elektroenergetiku, velikih i značajnih sredstava. Uloženo je skoro milijardu evra po raznim osnovama. Nešto je uloženo preko donacija, nešto preko kredita, nešto je bilo sopstvenog ulaganja itd, i to se vidi. Paralelu ću da povučem - isto je međunarodna zajednica obraćala pažnju i prema Kosovu. I u tu elektroprivredu je uložila skoro 500 miliona evra, a tamo je situacija lošija nego što je bila 1999. godine, kada se naše stanovništvo povlačilo i napuštalo Pokrajinu. Dakle, nije samo stvar ni u novcu. Tu je potrebno znanje, tu je potreban jedan opšti napor da se postignu ovakvi rezultati. Rekao bih da je danas bila relativno korektna rasprava, bar do ovog trenutka, ako izuzmemo ove priče o anketnim odborima. Prosto, anketni odbori i sve ovo što smo čuli sa ove govornice nije namenjeno vama, normalno namenjeno je stanovništvu i gledaocima, ali oni već znaju da prepoznaju šta je istina, a šta je, eto tako, samo stvaranje jednog privida i stvaranje jeftinih političkih poena. Mogu, kažem ponovo, da podvučem da od marta, znači od tog anketnog odbora do danas nije bilo afera u energetskom sektoru. Nikada nisam upoznao nijednog od ovih kumova, što se ovde spominju, niti je iko vršio na mene bilo kakav pritisak i, moram to isto da kažem,vrlo se lepo osećam na ovom mestu na kome sam, upravo zato što ne dolazim niti u moralne dileme, niti u profesionalne dileme. Čuli smo danas nekoliko osnovnih primedbi od kolega, koji su nam usput kazali i da neće glasati za strategiju, a primedbe su se odnosile na rokove - da li smo na vreme doneli strategiju ili ne, da li smo na vreme osnovali određene institucije. Mislim da smo u ovim uslovima to zaista uradili maksimalnom brzinom kojom smo mogli i da je rezultat toga vrlo kvalitetan dokument koji smo vam ponudili na usvajanje. On je kvalitetan jer je zasnovan, opet, na jednom timskom radu i naših i stranih stručnjaka u poslednjih nekoliko godina, koji su upravo uradili osnove za jedan ovakav dokument, procenili i utvrdili naše energetske potrebe i naše energetske mogućnosti. Kažem, naravno, da bez takvog timskog rada ne bismo mogli ni da dobijemo jedan dobar dokument. Imam zapisane sve primedbe koje ste mi uputili, ili pitanja. Nažalost, nemamo mi vremena i nije ovo mesto ni govornica da se odgovara na sva ta pitanja, ali mogu reći da su to manje-više normalna i opravdana pitanja, ali pitanja koja nisu tako direktno vezana za samu strategiju. Strategija je jedan opšti dokument. Ona, kažem, govori naše vizije spram naših očekivanja i mogućnosti, a za njom dolaze programi po pojedinim sektorima. Dakle, tu ćemo razgovarati i o kapitalnim investicijama, odnosno tu ćemo ih razraditi, i one nisu na petom mestu, kada kažemo - peti prioritet, one su sve istog nivoa i značaja, samo su poređane tako. Ili treći prioritet - novi i obnovljivi izvori energije, a startuje se sa njima sada, program se pravi sada. Program za Kolubaru B i na neki sličan izvor radi se sada. Imamo interesovanje i iz sveta, i iz finansijskih institucija, i iz nekih elektroprivreda koje su zainteresovane za nastavak te gradnje. Mi, kažem, vrlo ozbiljno razgovaramo i tražimo način da to bude optimalno razrešeno. Dakle, sve će to biti po jednom ubrzanom postupku sada urađeno. Mogu, takođe, da vam kažem da sam sada u petak bio u Sofiji i tamo smo potpisali, ja u ime naše i bugarski ministar energetike sa strane bugarske vlade, memorandum o izgradnji gasovoda Dupnica-Niš. Naše bugarske kolege tome daju izuzetan značaj i sam se, takođe, nadam da ćemo i mi sa naše strane da tome damo primeren značaj, i to je jedan od prvih vrlo vidljivih rezultata našeg sadašnjeg delovanja. To će biti značajan magistralni gasovod, sa mogućnošću kasnije priključenja i na Kaspijske izvore, i na Iransko-Turske izvore, eventualno i da se neki putevi prenošenja gasa ka Zapadnoj Evropi prevuku i preko naše teritorije. To je jedan vrlo ohrabrujući trenutak i rezultat. Pre nedelju dana smo to isto imali i u Rumuniji, sa ministrom rumunskim za energetiku, i mogu vam reći da su i oni zainteresovani, pogotovo u ovoj klimi stvaranja te tzv. energetske zajednice Jugoistočne Evrope, da se razne interkonekcije između država ovog regiona uspostave. Na kraju, ono što bih hteo da vam kažem, ovo što smo danas dobili pozitivnu Studiju izvodljivosti, kao impuls za pristupanje razgovorima za buduću integraciju Srbije i Crne Gore u EU, jeste važan korak, ali i za vas i za naše gledaoce mogu da kažem da u pogledu energetskog sektora Srbija je već u Evropi. Ona praktično nema nikakve prepreke u budućem našem razvoju, odnosima, ispunjavanju potrebnih uslova iz onih poglavlja koja će se postaviti pred nama. Svi su i zakonski i drugi usloviispunjeni. Imamo ugovor o prekograničnom transportu i prenosu, imamo tu i oformljenu energetsku zajednicu, u junu ili julu verovatno će predsednik Vlade ići da to potpiše. To je jedan vrlo značajan trenutak, jer se time stvara panevropska energetska zajednica, koja je treća po veličini u svetu od energetskih zajednica. Takođe, to znači da smo mi samim tim činom potpisivanja ispunili ne samo pravne i legalne zahteve, nego i tehničke sve uslove i dobijamo pristup fondovima za buduća investiranja. Prvi već takav veliki fond, to će biti 2007. godine, od preko milijardu evra, baš je dat za gasnu infrastrukturu. Izuzetno povoljan i pozitivan znak za sve nas, to je da nas izuzetno uvažavaju kao energetski potencijal i kao organizovanu energetsku zajednicu. Sve zemlje u našem okruženju, od Turske do Slovenije, smatraju da je srpska energetika dominantna u ovom delu Evrope, i samo to saznanje, uz donošenje ove strategije, jeste ono što je jako važno, uz izglasavanje članova Saveta Agencije za energetiku. Jeste da smo tu među poslednjima u Evropi, ali ako smo imali već tu našu tužnu istoriju zadnjih deset godina, da nismo stigli da pratimo u paraleli ta zbivanja, tvrdim vam da je taj sastav budućeg Saveta Agencije najbolji sastav koji postoji u zemljama na Balkanu i da je to garant da ćemo veoma efikasno nastaviti rad. Odgovor na još jedno pitanje koje nije najvažnije, a to je kako su birani članovi Saveta. Naravno, nisu oni birani prema tome da li je neko iz elektroprivrede ili iz naftne industrije. Ovde se ne radi o takvom esnafskom izboru. Ovde se radi o tome ko najbolje poznaje i tržišne nove uslove poslovanja energetske privrede, ko najbolje poznaje tehničko-tehnološka zbivanja u vezi sa svim ovim integracijama, ko odlično poznaje ekonomske odnose i ko odlično poznaje pravnu legislativu. Na taj način je upravo postignut optimum izborom ovih ljudi i nadam se da ova skupština neće imati uskoro potrebu da se izjašnjava o nekim novim zakonima iz naše energetske oblasti, jer vi ste sada zaokružili sve ono što nam je potrebno za budući napredak.
Nastavak sednice sutra u 10 časova.