Poštovani predsedniče, uvaženi narodni poslanici i članovi Vlade narodnog jedinstva Srbije, osnovni razlog mog javljanja je da vas kratko informišem o razlozima i ciljevima donošenja izmena i dopuna Zakona o turizmu, kao i načinu dolaženja do ovog integralnog teksta. Izmenama i dopunama Zakona o turizmu želeli smo da uskladimo normativno regulisanje turističko-ugostiteljske privrede sa postojećom praksom, kao i sa dostignućima najrazvijenijih turističkih zemalja sveta. U tom smislu izvori korišćenja za donošenje ovog zakona su postojeća praksa i zakoni najrazvijenijih turističkih zemalja sveta. U samom donošenju ovog zakona učestvovao je veliki broj učesnika u turističkoj ponudi Srbije, a od eminentnih stručnjaka ugostiteljsko-turističke privrede Srbije do naučnih institucija, kao i pojedini članovi Vlade narodnog jedinstva. Moram da kažem da je u procesu donošenja izmena i dopuna Zakona postignuta maltene opšta salgasnost za potrebom egzistiranja jednog ovakvog novog zakona. Ciljevi ovog zakona pre svega su uspostavljanje razvojne, preventivne ili kontrolne funkcije u turističko-ugostiteljskoj privredi, razvojne funkcije kroz omogućavanje povećanja konkurentske sposobnosti turističke privrede Srbije na domaćem i inostranom tržištu, preventivna funkcija u pravcu povećanja kvaliteta turističko-ugostiteljske usluge i kontrolno-preventivna u smislu sankcionisanja negativnih pojava, koje su se do sada uočile u ukupnoj ponudi turizma Srbije. Pre svega, unošenjem određenih novina doći će se do povećanja kvaliteta usluga. Samo bih u najkraćem apostrofirao te novine. Te novine odnose se na licenciranje putničkih agencija, uvođenje obavezne protivdinarske vrednosti deviznog pologa, koji će se moći koristiti za obeštećenje nezadovoljnih turista potrošača i uvođenje turističke inspekcije, koja će imati preventivno kontrolnu funkciju. To bi bile najkraće osnovne promene u Zakonu o turizmu. Ovom prilikom želim i da se zahvalim svima onima koji su učestvovali, a verujte mi da je to bio veoma širok krug ljudi, u donošenju izmena i dopuna Zakona, kao i da se zahvalim svojim kolegama iz Vlade narodnog jedinstva i njihovim saradnicima, koji su takođe doprineli izlaženju ovakvog jednog integralnog teksta danas pred Narodnu skupštinu i da se zahvalim svima onima koji su svojim amandmanima na Predlog izmena i dopuna Zakona doprineli njegovom daljem poboljšanju. Želim samo da istaknem da jedan broj amandmana nije usvojen, ne zato što nije bila potreba za njihovim usvajanjem, nego što su oni pre svega sadržani u postojećem Zakonu o turizmu, tako da nije bilo potrebe menjati izmene i dopune Zakona. Znači, čisto forme radi, a ne radi suštine. Jedan broj amandmana nije usvojen zbog nemogućnosti ekonomske opravdanosti sprovođenja takvih amandmana u praksu. Na kraju, siguran sam da će se usvajanjem danas, na sednici Narodne skupštine Republike Srbije, omogućiti da turizam i turistička ponuda Srbije u narednom periodu, kako je to Vlada narodnog jedinstva Republike Srbije proklamovala, bude jedan od osnovnih pokretača i osnovnih nosilaca privrednog razvoja Srbije. Hvala vam na pažnji.
Zahvaljujem. Da li neko od narodnih poslanika želi reč? Ima reč narodni poslanik Milutin Đurić.
Poštovani gospodine predsedniče, poštovani narodni poslanici, u dosadašnjoj primeni Zakona o turizmu pokazalo se da je pojedina rešenja trebalo potpunije regulisati, u cilju daljeg unapređenja razvoja turizma. Tu pre svega mislim na kvalitet usluga, ali i ispunjavanje obaveza prema korisnicima usluga. Isto tako, sadašnja rešenja, kojima je uređena ova delatnost, su u neskladu sa regulativom razvijenih zemalja turističke privrede, gde se traže veoma strogi uslovi, kako u pogledu kadrova, tako i finansijskih garancija. Odbor za trgovinu i turizam je razmatrao Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu i smatra da ponuđena rešenja vode ka - prvo, unapređenju razvoja turizma, drugo, jačanju kvaliteta usluga, treće, pružanju adekvatne zaštite korisnicima usluga. Ocena Odbora je da je Ministarstvo za turizam učinilo maksimum napora da ponudi najbolja rešenja i stoga smatramo da zakon treba apsolutno prihvatiti. Hvala lepo.
Zahvaljujem. Da li još neko želi da govori? (Ne želi.) Zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Za 155, jedan protiv, uzdržan niko, 6 nije glasalo, ukupno 162 prisutna narodna poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 5. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam nisu prihvatili ovaj amandman. (Glasovi iz sale: povlačimo amandman.) Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Selić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je rešenje predloženo amandmanom pravno moguće. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, 156 protiv, uzržan niko, četiri nije glasalo, ukupno prisutno 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Jožef Kasa. Vlada, Odbor za trgovinu i turizam i Zakonodavni odbor nisu prihvatili amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za šest, 160 protiv, uzržan niko, dva nisu glasala, ukupno prisutno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 20. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za trgovinu i turizam, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 22. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za trgovinu i turizam, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 25. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za trgovinu i turizam, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 27. amandman je podneo narodni poslanik Jožef Kasa. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je rešenje predloženo amandmanom pravno moguće. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za šest, 156 protiv, uzdržan niko, šest nije glasalo, ukupno prisutno 168 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 35. amandman je podneo narodni poslanik Jožef Kasa. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je rešenje predloženo amandmanom pravno moguće. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za šest, 159 protiv, uzržan niko, četiri nije glasalo, ukupno prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Ljubiša Selić. Vlada i Odbor za trgovinu i turizam nisu prihvatili amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je rešenje predloženo amandmanom pravno moguće. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za šest, protiv 160, niko nije uzdržan, nisu glasala tri, ukupno prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 44. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za trgovinu i turizam, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Vlada Republike Srbije podnela je amandman kojim predlaže da se posle člana 44. doda novi član 44a. Pošto su amandman Vlade prihvatili Odbor za trgovinu i turizam i Zakonodavni odbor, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 45. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za trgovinu i turizam, konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li još neko želi reč o Predlogu zakona u pojedinostima? (Ne.) Pošto se niko ne javlja za reč, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu, u celini. Za 161, protiv pet, niko nije uzdržan, nisu glasala tri, ukupno prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština usvojila Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o turizmu. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI Primili ste Predlog zakona, koji je podnela Vlada Republike Srbije. Primili ste amandmane, koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici Marijan Rističević, Dragan B. Nikolić, Marijan Rističević i prof. dr Dragan Veselinov, Dušica Karabenč, Bojana Ristić, mr Ibro Vajt, Tihomir Marjanović, Marijan Rističević i Dušica Karabenč, Ratomir Munitlak, Jožef Kasa i Ištvan Išpanovič, Života Cvetković, Dragomir Radovanović, Ramadan Ameti, Zoran Nikolić, Ištvan Išpanovič i Tomislav Marković, kao i amandmane Zakonodavnog odbora i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Narodni poslanici Tomislav Marković, Bojana Ristić i Tihomir Marjanović, Zoran Nikolić, Ratomir Munitlak i Dragomir Radovanović su povukli pisanim putem amandmane, koje su podneli na Predlog ovog zakona. Primili ste izveštaje Odbora za pravosuđe i upravu i Zakonodavnog odbora, koji su prihvatili Predlog zakona u načelu i u pojedinostima. Na sednici Odbora za pravosuđe i upravu mišljenje je izdvojio narodni poslanik Milan Miković, a na sednici Zakonodavnog odbora mišljenje su izdvojili narodni poslanici Milan Miković, Zoran Jovanović i Ištvan Išpanovič. Otvaram načelni pretres. Da li predstavnik predlagača želi reč? (Želi.) Ima reč ministar za lokalnu samoupravu, Gordana Pop-Lazić.
Dame i gospodo narodni poslanici, Vlada Republike Srbije dostavila vam je na razmatranje Predlog zakona o lokalnoj samoupravi. Ustavni osnov za donošenje ovog zakona sadržan je u članu 72. stav 1. tačka 12. Ustava Republike Srbije, kojim je predviđeno da Republika Srbija, između ostalog, obezbeđuje i druge odnose od interesa za Republiku Srbiju, u skladu sa Ustavom, kao i u članu 113, stav 2. Ustava, kojim je predviđeno da se sistem lokalne samouprave uređuje zakonom. Pored toga, položaj opština, grada, grada Beograda kao jedinica lokalne samouprave uređen je odredbama člana 113. do 118. Ustava Republike Srbije. Sistem lokalne samouprave do sada nije bio uređen posebnim zakonom, već Zakonom o teritorijalnoj organizaciji Republike Srbije i lokalnoj samoupravi. S obzirom na značaj, sadržaj i obim materije, sistem lokalne samouprave nesumnjivo zaslužuje posebnu kodifikaciju i zbog toga Vlada Srbije predlaže poseban zakon o lokalnoj samoupravi. U primeni važećeg zakona stvorene su osnovne institucionalne pretpostavke za funkcionisanje lokalne samouprave. Međutim, praksa je pokazala i više slabosti postojećeg zakona, koje otežavaju funkcionisanje lokalne samouprave u Republici i usporavaju njen rad. Principi sadržani u ovom predlogu zakona znatno doprinose unapređenju sistema lokalne samouprave i u skladu su sa principima postojećeg ustavnog sistema. Cilj donošenja ovog zakona je da se na bazi sopstvenih dosadašnjih iskustava i iskustava zemalja sa razvijenom tradicijom samouprave stvore normativne pretpostavke da svaki građanin u opštini ili gradu, u kome živi i radi, efikasno i zakonito ostvaruje i zadovoljava svoje osnovne životne interese i potrebe. Koncepcija Predloga zakona je takva da je celokupna materija sistematizovana u devet glava. U prvoj glavi sadržane su osnovne odrebe, kojima se definiše pojam lokalne samouprave, ustavno pravo građana da odlučuje o poslovima lokalne samouprave, naglašava se njena samostalnost u obavljanju ovih poslova, mogućnost da obavljanje svojih poslova poveri drugim subjektima i mogućnost da se jedinici lokalne samouprave povere poslovi iz okvira prava i dužnosti Republike. Takođe se utvrđuju principi međusobnih odnosa državnih organa i organa jedinica lokalne samouprave i uređuju ostala osnovna pitanja od značaja za ostvarivanja ustavnog položaja i funkcionisanje lokalne samouprave. Druga glava, koja nosi naziv "Opština", kroz šest odeljaka uređuje sva pitanja, koja se odnose na rad i funkcionisanje opštine. U prva dva odeljka utvrđuju se izvorni poslovi opštine i daje pojam poverenih poslova, za čije se finansiranje utvrđuju sredstva u budžetu Republike. U trećem odeljku razrađen je sistem finansiranja i izvori prihoda, tako što se taksativnim nabrajanjem navode javni prihodi koji u celini ili delom pripadaju opštini, a posebno se nabrajaju lokalni javni prihodi koji u celini pripadaju opštini. Značajan izvor lokalnih javnih prihoda jesu lokalne komunalne takse, koje se mogu uvoditi za korišćenje prava, predmeta i usluga, a Zakon precizno nabraja koja su to prava, predmeti i usluge. Lokalna samouprava je samostalna u odlučivanju da li će te takse uopšte uvoditi i ako se za njih odluči, da utvrdi visinu, olakšice, rokove i način plaćanja. U Predlogu zakona se dalje definiše šta se ima smatrati komunalnim dobrom od opšteg interesa i šta čini osnovicu za utvrđivanje naknade za njihovo korišćenje, kao i da se ona plaća po stopi koja ne može biti veća od 1%, a da se može uvećati samo po prethodnoj saglasnosti Vlade najviše do 5%. Samodoprinos, kao poseban oblik finansiranja opštine, u potpunosti je uređen ovim predlogom zakona, tako da prestaje potreba za posebnim zakonom, kao što je prestala i potreba za posebnim zakonom o komunalnim taksama i naknadama. Uvaženi narodni poslanici, predlagač zakona posebno želi da skrene pažnju da opštini nije oduzet niti umanjen nijedan postojeći izvor prihoda, ali je čitava oblast, koja je uređena većim brojem različitih propisa, sistematizovana na jednom mestu, pri čemu su jasno razgraničeni izvori prihoda, kojima opština finansira obavljanje svojih izvornih poslova od sredstava koje država obezbeđuje za obavljanje poverenih poslova. Odgovarajućim odredbama utvrđeno je da gradovima i gradu Beogradu, kao glavnom gradu, pripada 10% odnosno 15% prihoda od poreza na promet koji pripada Republici, ostvarenog na teritoriji grada, odnosno grada Beograda za finansiranje njihovih rashoda. Poseban odeljak razrađuje nadležnosti skupštine opštine, izvršnog odbora i opštinske uprave. Zakonom se uređuju okviri za broj odbornika u jedinicama lokalne samouprave, kao i da je skupština predstavničko telo građana, koju sačinjavaju odbornici izabrani na neposrednim izborima tajnim glasanjem. Novina je predloženo rešenje da sednicu SO može sazvati, ako to predsednik ne učini, jedna trećina odbornika ili izvršni odbor. Detaljnije su uređena pitanja vezana za položaj sekretara opštine, vezivanjem trajanja njegovog mandata, kao što je to i prirodno, za mandat same skupštine. Što se tiče položaja predsednika SO, zadržana su postojeća rešenja, koja proizilaze iz ukupnog koncepta organizacije lokalne vlasti, utvrđene članom 116. Ustava Republike Srbije, koji je utvrdio skupštinski sistem vlasti na lokalnom nivou, pa je otuda i predsednik samo prvi među jednakima, bez samostalnog dela vlasti i stoga, Predlog zakona govori o predsedniku SO, a ne o predsedniku opštine ili gradonačelniku. Dopunjene su i odredbe o izvršnom odboru, tako što se predviđa postupak predlaganja kandidata za predsednika i članove izvršnog odbora, kao i da izvršni odbor, koji je razrešen ili mu je prestao mandat zbog raspuštanja SO usled raspisivanja prevremenih izbora, ostaje na dužnosti do izbora novog izvršnog odbora. Što se tiče delokruga opštinske uprave, novina je da se u opštinama sa većim brojem stanovnika može obrazovati više organa uprave i što se preciziraju ovlašćenja uprave u obavljanju upravnog nadzora. Pored pitanja opšte organizacije i rada lokalnih organa, vreme i prilike u kojima je Zakon pripreman, a to je maj mesec prošle godine, nametnuli su potrebu da se sa posebnom pažnjom iznađu rešenja koja će svakom građaninu Republike Srbije, bez obzira na sredinu u kojoj živi i radi i bez obzira na to kojoj nacionalnoj grupaciji pripada, omogućiti da ravnopravno sa drugima ostvaruje svoje ustavno pravo na lokalnu samoupravu. Otuda predložena rešenja u okviru odeljka četiri sadrže posebne odredbe o sastavu, organizaciji i radu organa u određenim opštinama sa mešovitim nacionalnim sastavom stanovništva na području Kosova i Metohije. Inače, ma koliko ovakva rešenja bila novina u našem pravnom sistemu, valja napomenuti da su i u uporednom pravu poznati primeri da se uz punu zaštitu individualnih prava iznalaze i različiti modaliteti usmereni na priznavanje tzv. grupnog političkog subjektiviteta u sredinama u kojima izmešano žive pripadnici manjine i većine preko tzv. manjinskog veta, uvođenja principa konsenzusa u donošenju odluka, paritetnog sistema izvršnih organa itd., ali samo tamo gde je došlo do poremećaja tih odnosa. Suština celokupnog predloženog koncepta sastoji se u nameri da se i u sredinama gde je dovedeno u pitanje međusobno poverenje pripadnika različitih nacionalnih zajednica stvore uslovi da građani, bez bojazni od eventualnog međusobnog ugrožavanja, zajednički, parlamentarno i uz nužnu međusobnu toleranciju, odlučuju o pitanjima koja su od elementarnog interesa za njihov svakodnevni život i rad. Otuda ovakva asimetrična rešenja za lokalne organe samo u pojedinim opštinama na Kosovu i Metohiji. Peti odeljak Predloga zakona reguliše izbor odbornika SO, a predlagač se opredelio za uvođenje većinskog sistema sa jednim krugom glasanja, da bi se izborni postupak učinio efikasnijim i racionalnijim. Opšti je stav da je većinski izborni sistem primereniji izborima za organe lokalne samouprave. Primena većinskog izbornog sistema omogućuje da građani neposredno biraju odbornike, koji će ih predstavljati u organima jedinica lokalne samouprave, ne vodeći računa samo o njihovoj stranačkoj pripadnosti, ali i o tome, već i o ličnim kvalitetima samog kandidata. Inače odbornici se biraju na osnovu predloga kandidata, koje podnose političke stranke, druge političke organizacije i grupe građana koje svojim potpisima podrži najmanje 30 birača u izbornoj jedinici, a za odbornika je izabran kandidat koji je dobio najveći broj glasova, čime je volja birača adekvatno izražena. Da bi se sprečilo eventualno opstruiranje konstituisanja SO, predviđeno je da, ukoliko opštinska izborna komisija ne izda uverenje odbornicima da su izabrani za odbornike u zakonskom roku, to će učiniti Republička izborna komisija. Posebnim odredbama regulisani su slučajevi kada se raspisuju ponovni i dopunski izbori i način njihovog sprovođenja. Kada je u pitanju zaštita izbornog prava, treba naglasiti da, iako se radi o postupku koji je najsličniji upravnom postupku, ne radi se ni o ovom niti o bilo kojem drugom opštem postupku, već o posebnom sui generis postupku, koji se u celini propisuje ovim zakonom, pri čemu se u pogledu procesnih radnji primenjuju, i to shodno, propisi kojima je uređen postupak u upravnom sporu. Iz tih razloga, predloženo je rešenje kojim se nedvosmisleno utvrđuje da je postupak zaštite izbornog prava posebna vrsta postupka. Poštovano je ustavno pravo na dvostepenost i to tako što se kao prvostepeni organ pojavljuje opštinska izborna komisija, a kao drugostepeni - nadležni sud, u odlučivanju po žalbi na odluku opštinske izborne komisije. Inače, ne ulazeći u šire teorijsko ustavno-pravno obrazlaganje ovlašćenja Republike da svojim zakonom uredi ovaj postupak, valja samo napomenuti da se nadležnost savezne države da uređuje postupak pred sudovima i drugim državnim organima, član 77. tačka 1. Ustava SRJ, ni u kom slučaju ne može proširiti i prenositi na ovu oblast. Ukoliko bi se prihvatilo takvo, isključivo jezičko tumačenje, to bi značilo da Republika ne može da ima ovlašćenje da uredi i sam izborni postupak za svoje organe. Pošto u procesnom smislu čitav izborni postupak nije ništa drugo do skup proceduralnih normi, i to svakako, za uređenje postupka pred državnim organom. A, koliko je poznato, do sada niko u pravnoj teoriji ili praksi nije osporio ovakvo ovlašćenje Republici. U tom smislu, i zaštita izbornog prava je samo deo jedinstvene celine označene kao izborni postupak, jer tek njenim okončanjem, okončava se celokupni izborni postupak. Drugim rečima, jedino moguće tumačenje ustavnih normi može biti ono, po kome se Republici ne može osporiti pravo da u oblastima u kojima samostalno uređuje materijalno pravne odnose, uredi i postupak za njihovo ostvarivanje, odnosno sprovođenje. Odredbom člana 158. utvrđen je rok za konstituisanje skupštine opštine, i u cilju otklanjanja mogućih nedoumica, trenutak od kada počinje da teče mandat izabranim odbornicima. A, to je dan potvrđivanja njihovog mandata, koji se vrši na osnovu uverenja o izboru odbornika i izveštaja izborne komisije o sprovedenim izborima. U situaciji kada se u opštini ne sprovedu izbori ili se u roku od 60 dana od izbora ne konstituišu njeni organi, predlaže se da u tom slučaju Vlada obrazuje opštinsko veće, koje obavlja poslove skupštine opštine i izvršnog dobra. A da predsednik Narodne skupštine raspisuje nove izbore za odbornike skupštine opštine, u roku od najduže godinu dana od dana kada je trebalo sprovesti izbore, odnosno od dana sprovedenih prethodnih izbora. Specifičan sastav i organizacija skupštine opštine u određenim opštinama na Kosovu i Metohiji nužno je morao da se odrazi i na posebnosti u izboru odbornika skupštine opštine, u kojima su obrazovana veća nacionalnih zajednica. Te posebnosti tiču se sastava opštinskih izbornih komisija, posebnih lista kandidata za veće za koje se vrši izbor, kao i osobenost izgleda i oznaka na samom glasačkom listiću zavisnoo kome se veću radi. U odeljku 6, koji nosi naziv simboli, praznici, nazivi ulica i trgova jedinica lokalne samouprave, utvrđeno je pravo opština i drugih oblika jedinica lokalne samouprave, da imaju svoje simbole i svoj praznik, kao i da utvrđuju nazive delova naseljenih mesta, s tim što su uređeni kriterijumi i postupak za njihovo ustanovljavanje. Simboli mogu izražavati samo istorijske, kulturne, privredne i geografske posebnosti jedinica lokalne samouprave. Mogu se upotrebljavati samo uz državne simbole. Da bi se sprečile eventualne zloupotrebe ovog prava, predviđeno je da saglasnost na sadržinu i izgled simbola daje ministarstvo nadležno za poslove lokalne samouprave. Što se tiče prava jedinica lokalne samouprave na utvrđivanje naziva ulica, trgova i gradskih četvrti i drugih delova naseljenih mesta, jasno je stavljeno do znanja da ti nazivi ne mogu vređati moral građana, rodoljublje i slobodarske tradicije naroda i države. U protivnom, Ministarstvo za lokalnu samoupravu bilo bi ovlašćeno da tako utvrđene nazive ukloni. S obzirom da je takvih slučajeva u praksi bilo, a da nije postojao mehanizam da se građani od takvih zloupotreba zaštite, predložen je vrlo efikasan način, odnosno nadležnost Ministarstva za lokalnu samoupravu da takve nazive ukloni. U glavi 3. sadržane su odredbe kojima se načelno uređuje položaj gradova, poslovi, način finansiranja i organizacija organa grada. Grad se definiše kao teritorijalna jedinica lokalne samouprave, utvrđena zakonom, na čijoj se teritoriji obrazuju dve ili višegradskih opština. Polazeći od činjenice, gde je organizacija gradova složenija usled postojanja gradskih opština, zbog privredne, socijalne razvijenosti gradova, u odnosu na opštine, njima se mogu poveriti i drugi poslovi državne uprave, koji se inače ne mogu poveriti opštinama. Postojanje gradskih optšina omogućiće efikasnije i racionalnije obavljanje izvornih poslova grada, a statutom grada određuje se koje poslove obavlja grad, a koje gradske opštine. Položaju Grada Beograda, kao glavnog grada SRJ i Republike Srbije, posvećena je posebna glava u Predlogu zakona, kao posebnoj teritorijalnoj jedinici, polazeći od njegove uloge, privrednih, socijalnih, prostornih i kulturnih osobenosti i karakteristika. To praktično znači, da se Gradu Beogradu zakonom može poveriti širi krug poslova državne uprave, nego opštinama i drugim gradovima. Poštovani narodni poslanici, imajući u vidu član 116. Ustava Republike Srbije, koji uređuje oblike neposrednog učešća građana u odlučivanju o jedinacama lokalne samouprave, za razliku od posrednog učešća, preko izabranih predstavnika u skupštini opštine, predlagač je poseban odeljak posvetio referendumu i narodnoj inicijativi. Kako je donet poseban zakon, kojim je ova materija uređena, predložena rešenja sadrže samo osnovne principe. Predlog zakona ostavlja mogućnost jedinici lokalne samouprave da svojim statutom utvrdi i druge oblike neposrednog učešća građana u odlučivanju o stvarima iz njenog delokruga i široku slobodu u tome o kojim pitanjima građani odlučuju referendumom. S druge strane, građani koji imaju biračko pravo i prebivalište na teritoriji lokalne samouprave, imaju pravo da putem narodne inicijative predlože skupštini opštine donošenje akta, kojim će se urediti određeno pitanje iz njenog delokruga, kao što su promena statuta, raspisivanje referenduma i drugih pitanja u skladu sa zakonom i statutom. Ako skupština jedinice lokalne samouprave ne prihvati predlog sadržan u narodnoj inicijativi, dužna je da o tom predlogu raspiše referendum u roku od 90 dana od dana donošenja odluke o neprihvatanju. Takođe, predloženim rešenjem uređuje se mesna zajednica, kao oblik interesnog organizovanja građana na određenom području, ukoliko se jedinica lokalne samouprave uopšte odluči da donese odluku o formiranju mesne zajednice, što nije njena obaveza, jer ona može ali i ne mora za to da se odluči. Predlaže se da obrazovanju odnosno ukidanju mesne zajednice prethodi pribavljanje mišljenja građana sa tog područja, kao i da građani sami biraju članove saveta mesne zajednice, na izborima koje raspisuje predsednik skupštine opštine. Ono što je ovim predlogom zakona precizno regulisano, a što dosadašnji Zakon o teritorijalnoj organizaciji Republike Srbije i lokalnoj samoupravi nije normirao, jesu odnosi republičkih organa i organa jedinica lokalne samouprave, koji od nadležnih republičkih organa državne uprave traže mišljenja u vezi sa primenom zakona, daju inicijative i predloge u vezi uređivanja pitanja i preduzimanja mera od značaja za njihov razvoj, kao i da se međusobno obaveštavaju merama i aktivnostima koje preduzimaju u izvršavanju zakona i drugih propisakoji su od neposrednog interesa za jedinicu lokalne samouprave. Međutim, imajući u vidu da samostalnost lokalne samouprave ni u kom slučaju ne može da znači da je ona oslobođena od poštovanja ustavnosti i zakonitosti, poseban značaj imaju odredbe o nadzoru nad zakonitošću njihovih opštih akata i njihovoj usklađenosti sa samim statutom. Zbog toga se predlažu ovlašćenja državnih organa koja treba da ostvare, i to dosledno i efikasno, zakonitost rada organa lokalne samouprave. Ukoliko opšti akti tih organa nisu u skladu sa zakonom ili drugim republičkih propisom, ministarstvo nadležno za poslove lokalne samouprave pokrenuće postupak za ocenjivanje ustavnosti i zakonitosti pred Ustavnim sudom, a do donošenja odluke Ustavnog suda može predložiti Vladi da obustavi od izvršenja takav propis, statut ili drugi opšti akt. Ukoliko skupština jedinice lokalne samouprave donese opšti akt koji nije u saglasnosti sa njenim statutom i pored upozorenja nadležnog ministarstva, pokrenuće se postupak pred Vrhovnim sudom Srbije i istovremeno zatražiti od Vlade Srbije da obustavi ovakav akt od izvršenja do odluke Vrhovnog suda. Takođe se predviđaju mehanizmi koji treba da osiguraju usklađenost pojedinačnih akata organa jedinica lokalne samouprave sa zakonom ili drugim propisom, u slučajevima kada nije obezbeđena njihova zaštita u upravnom sporu. U takvim slučajevima, ako skupština jedinice lokalne samouprave, na osnovu predloga Ministarstva za lokalnu samoupravu, takav akt ne ukine ili ne poništi u roku od mesec dana, to će učiniti Ministarstvo za lokalnu samoupravu. Kada se radi o ostvarivanju ustavnih sloboda, prava i dužnosti čoveka i građanina, predviđa se mehanizam kojim se obezbeđuje izvršavanje odluka ili drugih akata jedinica lokalne samouprave, u slučaju kad nadležni organ jedinice lokalne samouprave to ne učini. U tom slučaju, nadležno ministarstvo može preduzeti izvršavanje odluke, odnosno drugog opšteg akta, a najduže godinu dana, uz pokretanje postupka za utvrđivanje odgovornosti funkcionera koji rukovodi tim organom. Predloženim odredbama posebno se uređuje situacija kad organ jedinice lokalne samouprave ne donese akt, odnosno ne uredi ili ne obezbedi uslove za uređenje pitanja koja se odnose na obavljanje njenih izbornih poslova.Kako je ovo jedan od slučajeva koji najdrastičnije ugrožava i direktno onemogućava ostvarivanje ustavnih prava građana na lokalnu samoupravu, u toj jedinici lokalne samouprave i mere koje se mogu preduzeti su najrigoroznije. Inače, upravo iz razloga da bi se obezbedili uslovi da svi građani ostvare na isti način svoje pravo na lokalnu samoupravu, preko svojih odbornika koji ih predstavljaju u skupštini opštine, te u njihovo ime obavljaju poslove lokalne samouprave, predložene zakonske odredbe zadržavaju ovlašćenje Vlade da u određenim slučajevima interveniše. Naime, kao organ koji shodno svom ustavnom položaju vodi politiku i izvršava zakone, Vlada može da preduzme mere prema skupštini jedinice lokalne samouprave kad ona određeno vreme ne obavlja svoje poslove ili ih obavlja protivno ustavu i zakonu. Za razliku od dosadašnjeg, predloženo rešenjeje precizirano, ne samo u pogledu mera koje se preduzimaju, već i u pogledu mogućnosti njihovog trajanja i načina konačnog razrešenja tako nastale situacije. Imajući u vidu da se navedenim rešenjima po prvi put preciznije uređuje nadzor nad zakonitošću rada organa jedinica lokalne samouprave, nije neobično što su predložene odredbe u prethodnoj raspravi izazvale ne male polemike i različita tumačenja, pre svega, u pogledu razloga za njihovo uvođenje. Da bi se otklonile sve eventualne i to neosnovane nedoumice, valja reći da se razlozi za predlaganje ovakvih rešenja nalaze isključivo u nužnosti da se u interesu građana obezbedi mehanizam kontrole zakonitosti rada svih jedinica lokalne samouprave. Shodno Ustavu Republike Srbije, Vlada ima opštu odgovornost za izvršavanje zakona, a svaka odluka, propis ili akt organa jedinice lokalne samopurave direktno ili indirektno predstavlja izvršavanje nekog zakona. Prema tome, kao što je rečeno, lokalna samouprava je samostalna u obavljanju svojih poslova, ali ako se ti poslovi obavljaju u skladu i na osnovu pozitivnog propisa, ne može se dovesti u pitanje obaveza da njihovo obavljanje bude zakonito. Ako se dogodi da u pojedinom slučaju nije poštovana zakonitost, mora postojati mehanizam kojim bi se reagovalo. Dakle, dokle god organi jedinice lokalne samouprave postupaju u skladu sa zakonom, niko im ne može oduzeti pravo da obavljaju svoje poslove, niti može menjati ili uticati na odluke koje donose. U tome se ogleda samostalnost lokalne samouprave. Međutim, kad to nije slučaj, ne postavlja se više pitanje samostalnosti, već zakonitosti i izvršavanja propisa u svakom konkretnom pojedinom slučaju, što daje osnova za prvo, ali i obavezu nadležnog državnog organa da preduzme propisane mere. Glava sedma Predloga zakona posvećena je zaštiti prava lokalne samouprave, čije odredbe obezbeđuju organima lokalne samouprave da mogu podneti Vrhovnom sudu Srbije zahtev za zaštitu prava jedinice lokalne samouprave. U slučaju kada su pojedinim aktom državnog organa ta prava povređena, a misli se na povredu prava jedinice lokalne samouprave, na lokalnu samoupravu utvrđenu Ustavom i zakonom. Glava osma sadrži kaznene odredbe kojima se predviđa novčana kazna za pravno i odgovorno lice u pravnom licu, u slučaju neizvršenja ovim zakonom propisane obaveze, obračuna i uplate naknade za korišćenje komunalnih dobara od opšteg interesa. Ovo iz razloga što je ovo prihod jedinica lokalne samouprave za koji je dosadašnja praksa pokazala da su jedinice lokalne samoprave često ostajale bez njega. Prelazne i završne odredbe sadrže odredbe o prestanku važenja u celini ili delimično odredaba zakona, o roku za usaglašavanje statuta i drugih opštih akata lokalne samouprave, sa odredbama ovog zakona o krajnjem rokuza obrazovanje gradskih opština u gradovima: Kragujevac, Niš, Novi Sad i Priština i posledicama nepostupanja u tom roku, kao i o njegovom stupanju na snagu. Predlagač je pritom nastojao da predvidi rokove koji će biti dovoljni, ali i efikasni. Imajući u vidu da je teritorija Autonomne pokrajine Kosova i Metohije trenutno pod okupacijom, da na njoj deluje misija Ujedinjenih nacija, uvereni u to da je ta trenutna situacija, nepovoljna po državu Srbiju i srpski narod, vremenski ograničena, predviđeno je da se izbori i obrazovanje jedinica lokalne samouprave, kao i usaglašavanje Statuta sa odredbama ovog zakona, sprovedu u određenom roku od prestanku misije Ujedinjenih nacija za privremenu upravu. Dame i gospodo narodni poslanici, zbog onih koji su skloni da sve što dolazi iz Evrope smatraju boljim, osvrnuću se ukratko na Evropsku povelju o lokalnoj samoupravi i ostala načela sadržana u njoj. Jedno od tih načela jeste da se sistem lokalne samouprave utvrđuje zakonodavstvom zemlje potpisnice i gde je to moguće ustavom. Prema ovoj povelji, lokalna samouprava podrazumeva prava i osposobljenosti lokalnih vlasti da u granicama zakona regulišu i rukovode određenim delovima javnih poslova, na osnovu sopstvene odgovornosti i u interesu lokalnog stanovništva, a preko skupština, sastavljenih od članova izabranih na slobodnim izborima, tajnim glasanjem, na bazi neposrednog, opšteg i jednakog biračkog prava za sve. Ovo pravo neće ni u kom slučaju derogirati oblike neposrednog učešća građana u odlučivanju. Što se delokruga prava i dužnosti lokalne vlasti tiče, ona se utvrđuje statutom, u granicama zakona, što nikako ne znači da joj se ne mogu preneti prava i odgovornosti za specifične zadatke, u skladu sa zakonom. Evropska povelja poznaje i upravni nadzor nad radom lokalnih vlasti, koji se naravno vrši u slučajevima i postupku predviđenim ustavom i zakonom. Ono oko čega i u teoriji i u praksi ima dosta neslaganja jeste pitanje finansiranja lokalnih vlasti. Na ovom mestu mora se naglasiti da lokalna samouprava, i prema Evropskoj povelji, u skladu sa ekonomskom politikom zemlje ima pravo na odgovarajuće sopstvene izvore finansiranja kojima će raspolagati slobodno u okviru svojih ovlašćenja. Izvori finansiranja biće primereni njihovim dužnostima, a najmanje jedan deo sredstava će poticati od lokalnih taksi i naknada za koje lokalne vlasti, u meri utvrđenoj statutom, imaju pravo da utvrđuju stope. Potreba zaštite finansijski slabijih lokalnih vlasti nalaže uspostavljanje odgovarajućih mera finansijskog ujednačavanja sa ciljem ispravljanja posledica nejednakog finansijskog opterećenja lokalnih vlasti i koliko je god to moguće sredstva koja se prenose lokalnim vlastima neće imati karakter namenskih sredstava. Još jedno od načela ove povelje je pravo lokalnih vlasti na međusobno udruživanje, a kada je u pitanju saradnja sa lokalnim vlastima drugih zemalja, pod uslovima koji mogu biti propisani zakonom. Lokalne vlasti imaju pravo na zaštitu lokalne samouprave tako što im na raspolaganju stoje pravna sredstva radi obezbeđivanja slobodnog obavljanja svojih dužnosti i poštovanja načela lokalne samouprave, ustanovljena ustavom ili zakonom. Kao što može da se zaključi, nema tog načela predviđenog u Evropskoj povelji o lokalnoj samoupravi a da nije prihvaćeno i primenjeno u Vladinom Predlogu zakona. Uverena u to da ovaj predlog zakona znatno doprinosi unapređenju sistema lokalne samouprave, naravno u okvirima Ustava, Vlada Srbije, poštovani narodni poslanici, predlaže da ga usvojite, uz napomenu da za njegovo sprovođenje nisu potrebna posebna finansijska sredstva u budžetu Republike. Hvala.
Da li narodni poslanici koji su izdvojili mišljenje žele reč? Ima reč narodni poslanik Ištvan Išpanovič.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, Predlog zakona o lokalnoj samoupravi je za poslanike Saveza vojvođanskih Mađara neprihvatljiv iz više razloga. Predlog je neprihvatljiv jer se zasniva na centralističkim načelima lokalne samouprave, dok se mi zalažemo za jedan decentralizovan model, koji bi bio zasnovan na načelima iz Evropske povelje o lokalnoj samoupravi, kao i na pozitivnim iskustvima drugih evropskih zemalja. Ponuđeni Predlog zakona je neprihvatljiv i zbog toga što bi se zakon pre mogao nazvati zakonom o ograničavanju prava lokalne samouprave ili ako hoćete zakonom o starateljstvu nad lokalnom samoupravom, nego zakonom o lokalnoj samoupravi. Kada se zalažemo za jedan decentralizovani model lokalne samouprave čuju se primedbe da se takav model ne može konstituisati u Srbiji bez prethodne izmene Ustava Republike Srbije, jer Ustav ograničava prenošenje određenih prava i nadležnosti sa centralnih organa na lokalnu samoupravu. Takva teza se ne može prihvatiti iz više razloga. Pokušaću da to i dokažem. Ako se pođe od ustavnih odredbi koje regulišu prava Republike, tada iz člana 72. stav 1. tačka 9) Ustava ne proizilazi da Republika zadržava sva prava, recimo iz oblasti obrazovanja, zdravstva, kulture i tamo još navedenih delatnosti, nego se govori samo o tome da sistem u tim oblastima uređuje Republika, što je sasvim prirodno, jer se ove oblasti moraju regulisati zakonom. Međutim, istovremeno to ne znači da se sve odluke moraju donositi od strane organa na nivou Republike, kao što je osnivanje, upravljanje, finansiranje tih organizacija i u svim ovim navedenim oblastima. U odredbama Ustava koje regulišu prava i nadležnosti Republičke vlade nigde ne možemo naći ovlašćenja Vlade da ima isključivo pravo da osniva organizacije u ovim oblastima, da će imati pravo da ima upravne odbore, direktore, da će direktno finansirati ove organizacije iz republičkog budžeta i sl. Oblast zdravstva, obrazovanja, kulture, socijalne zaštite i slične oblasti u mnogim evropskim državama tradicionalno pripadaju lokalnoj samoupravi, odnosno bar deo tih oblasti. Prema tome, ova ovlašćenja bi se zakonom mogla preneti na lokalnu samoupravu u jednom decentralizovanom modelu lokalne samouprave za kakvu se mi zalažemo. Znači ne postoji ustavna prepreka za proširenje prava lokalne samouprave ukoliko bi postojala politička volja za takvu odluku. Prema našem viđenju, neophodno je menjati dosadašnju praksu proširenjem prava lokalne samouprave imajući u vidu jedno od osnovnih načela pravne države - da je sve dozvoljeno što zakon ne zabranjuje. Sasvim je jasno da bi u slučaju nove decentralizovane koncepcije lokalne samouprave trebalo menjati veliki broj zakona u raznim oblastima, ali to sigurno ne može biti prepreka. Za takvo rešenje nema prepreke ni u odredbama Ustava, koje regulišu delokrug rada opštine, jer je u članu 113. stav 1. tačka 5) regulisano da se opština stara o zadovoljavanju određenih potreba građana u oblastima kulture, obrazovanja, zdravstva, socijalne zaštite i sl. Nedostatak političke volje prema tome se ne može pravdati ustavnim ograničenjima. Za naše poimanje samostalnosti lokalne samoupave je posebno neprihvatljivo grubo mešanje Ministarstva za lokalnu samoupravu u rad lokalne samouprave, kao što je to predviđeno u čl. 173. i 174. Predloga. Kao da su organi jedinica lokalne samouprave nedorasli za donošenje odluka o simbolima, o danu lokalne samouprave, o nazivu ulica i slično, pa moraju tražiti saglasnost Ministarstva. Ako već mora postojati neka vrsta kontrole nad zakonitošću rada organa lokalne samouprave, tada treba predvideti sudsku kontrolu za primenu odredaba zakona, a nikako starateljstvo Ministarstva. Ovako ispada da neki službenik Ministarstva pre može da oceni da li je jedinica lokalne samouprave dobro odabrala svoj simbol nego odbornici u toj lokalnoj samoupravi. Posebno poglavlje čine odredbe o uvođenju tzv. "prinudne uprave" iz člana 213. Predloga zakona. Ovakva formulacija navedenog člana omogućava arbitriranje Vlade i smenu legalno izabranih organa lokalne samouprave po načelu - kadija te tuži, kadija ti sudi. U dosadašnjoj praksi, a to ne treba posebno dokazivati, bilo je zloupotreba ovog ovlašćenja, pa je ova odredba zakona potpuno neprihvatljiva. Prema Predlogu zakona prinudna uprava bi trajala godinu dana, a nama je poznato da je takva mera ponekad trajala i znatno duže, pa i četiri godine, samo da znate. Ni sada nema odredbe koja bi regulisala slučaj - šta ako se izbori posle godinu dana ipak ne raspišu. Mi predlažemo jedno sasvim drugačije rešenje. Smatramo da posle raspuštanja skupštine ne treba uvoditi tzv. prinudnu upravu, nego treba raspisati izbore za odbornike skupštine opštine. U tom slučaju ne bi se mogle kažnjavati neposlušne opštine, a građani bi i dalje imali ustavno pravo da biraju novi sastav skupštine ukoliko izabrana ne radi u skladu sa Ustavom i zakonom. Posebno je diskutabilna formulacija u Predlogu zakona gde se govori o uslovima za raspuštanje skupštine jedinice lokalne samouprave. U predlogu stoji (citiram): "Kad lokalna samouprava obavlja svoje poslove na način kojim se ugrožavaju ustavna i zakonska prava građana, odnosno teže oštećuju društveni interesi..." Kada se uz to doda da nastanak tih okolnosti ocenjuje isti organ koji i raspušta skupštinu lokalne samouprave, onda je jasno da postoje uslovi za samovoljno arbitriranje Vlade. Na osnovu napred izloženog, ne možemo prihvatiti ponuđeni Predlog zakona, s obzirom da se zalažemo za sasvim drugačiji koncept zakona. Nemamo nikakvih iluzija da će se naše primedbe prihvatiti,da će se ponuđeni tekst zakona na taj način poboljšati ili da će se prihvatiti novi koncept za izradu zakona o lokalnoj samoupravi. Međutim, isto tako smo uvereni da ovaj zakon neće biti dugog veka, i da će uskoro biti ukinut, zajedno sa već famoznim zakonima o univerzitetu i javnom informisanju. Istovremeno bih obavestio Skupštinu da povlačimo sve podnete amandmane (ima ih preko 60). Hvala lepo.
Hvala. Da li je još neko od poslanika, koji su izdvojili mišljenje, prisutan i traži reč? (Ne.) Ima reč Goran Perčević, zamenik šefa poslaničke grupe Socijalističke partije Srbije.
Poštovani predsedniče, uvažene kolege poslanici, poštovani članovi Vlade, prva faza obnove, koja se pre svega odnosi na infrastrukturu, elektroenergetski sistem, obnovu bolnica i stanova i oživljavanje proizvodnje, je uspešno završena. Obnova i razvoj stvaraju uslove za nastavak reforme. Reforme imaju i jednu specifičnu dimenziju, koja se odnosi na oblast državne organizacije i političkog sistema. Zakon koji danas usvajamo jedan je od reformskih poteza te vrste i odnosi se na oblast javnih poslova na lokalnom nivou. U izgradnji svakog pravnog sistema, kodifikacija znači jedan pravno savršeniji oblik zakonodavnog reda. Zato, usvajajući predloženi zakon o lokalnoj samoupravi, zakon koji na jednom mestu i celovito uređuje lokalnu samoupravu, činimo značajan korak u razvoju našeg pravnog sistema. Oblast lokalne samouprave jedna je od esencijalnih oblasti za istinski razvoj demokratije. U savremenoj ustavno-pravnoj i političkoj teoriji u svetu ocenjuje se da je lokalna samouprava u krizi i potisnuta od centralnih vlasti, posebno egzekutive. Nema sumnje da će usvajanje ovog zakona ostati kao svedočanstvo o našem zajedničkom naporu da i u vremenu neposredno posle agresije, kada pritisci na našu zemlju ne prestaju, mi vodimo brigu o učvršćenju i razvoju demokratskog karaktera našeg društva. Jer, predloženi zakon zaista ne predstavlja samo prostu sistematizaciju odredaba o lokalnoj samoupravi, već nudi i značajne demokratske novine. Prvi put su sasvim razrađena tri instituta neposrednog učešća građana u obavljanju mesnih poslova, referendum je propisan statutom i za njega su vrlo jake garancije, zatim narodna inicijativa, koja, u slučaju da se ne prihvati, obavezno proizvodi referendum, i najzad mesna zajednica. Dakle, jedna od najznačajnijih demokratskih novina je uvođenje instituta narodne inicijative. Za razliku od svih dosadašnjih propisa, članom 195. utvrđena je i obaveza skupštine lokalne samouprave da, ukoliko ne prihvati predlog sadržan u narodnoj inicijativi, u roku od 90 dana raspiše referendum. Mesna zajednica sačuvana je kao oblik neposredne demokratije, iako taj pojam vuče negativan odijum u tom smislu što se smatra da se ceo institut vezuje za Kardelja, što nije inače tačno. Mesna zajednica je u svojoj suštini institut koji je užljebljen u suštinu lokalne samouprave i mora opstati. To je van spora, naročito zbog toga što su naše opštine relativno velike i što bi one progutale mnoga naselja, pre svega tipa sela, koja imaju svoj individualitet i svoju subjektivnost, svoju istoriju. Za razliku od dosadašnjih propisa o lokalnoj samoupravi, zakon uređuje, kao veoma značajnu novinu, i sudsku zaštitu prava jedinica lokalne samouprave, zavisno od slučaja, ili pred Ustavnim, ili pred Vrhovnim sudom. Možemo slobodno reći da od trenutka usvajanja ovog zakona ustavne garancije kojima se građanima jemči pravo na lokalnu samoupravu dobijaju svoj puni smisao. Želim posebno da naglasim da je razvoj lokalne samouprave jedna od temeljnih tačaka programa Socijalističke partije Srbije. Uostalom, i prirodno je da Socijalistička partija Srbije, kao vladajuća u najvećem broju jedinica lokalne samouprave, preko 100 opština u Srbiji, bude posebno zainteresovana i politički obavezna prema biračima da predloženim zakonom obezbedi njeno bolje i efikasnije funkcionisanje. Napor koji je zakon učinio da precizno i jasno odvoji državnu nadležnost od lokalne nadležnosti vredan je hvale i predstavlja nešto što je neophodno za uspešno funkcionisanje i države, i lokalne samouprave. Između države i lokalne samouprave treba da postoje odnosi međusobne saradnje. Na temu odnosa države i lokalne samouprave, u našoj javnosti rasprava je na produktivan način okonačana još u 19. veku, u njoj su učestvovali mnogi, od Svetozara Markovića do Slobodana Jovanovića, i bez obzira na sve razlike, zaključak je zajednički - lokalna samouprava ne može biti država u državi. Ovom zaključku se ni danas ne može ništa ni oduzeti, ni dodati. Pojedine političke partije pokušavaju već duže vreme u našoj javnosti da stvore krajnji odijum prema utvrđivanju ili regulisanju bilo koje državne nadležnosti, kao da se ne radi o njihovoj državi i kao da je država sama po sebi negativna i nedemokratska pojava. Odnos prema sopstvenoj državi i njenim legitimnim organima jedno je od osnovnih merila patriotizma. Predloženi zakon ima sve odlike zakona ove vrste u zemljama sa razvijenom lokalnom samoupravom i demokratskom tradicijom. On je ne samo u skladu sa Evropskom poveljom o lokalnoj samoupravi, već predviđa mnogo veća prava i garancije lokalne samouprave, nego što je to slučaj u mnogim drugim zemljama Evropske unije. Uzmimo za primer nadzor centralnih organa u odnosu na lokalne organe u Francuskoj, Italiji, Grčkoj, gde postoji daleko strožiji nadzor centralnih i regionalnih organa vlasti nad lokalnom samoupravom, nego što je to slučaj sa rešenjima koja su predložena u ovom zakonu. Ogroman je značaj lokalne samouprave u tradiciji i svesti našeg naroda. Tradicija narodne samouprave kod nas odigrala je ogromnu ulogu u očuvanju nacionalnog bića i tradicionalnih oblika demokratije. Uzmimo samo npr. seosku i kneževsku samoupravu za vreme petovekovne turske okupacije. Verovatno je u osnovi neprincipijelnih i paušalnih osporavanja ovog zakona bojazan od rešenja koja se tiču izbora predstavničkih tela jedinica lokalne samouprave. Jer, u želji da celovito reguliše oblast lokalne samouprave, zakon logično uređuje i način izbora organa lokalne samouprave i uvodi najstariji i najjednostavniji način izbora, jednokružni većinski sistem. Lično mi nije teško da objašnjavam prednosti većinskog izbornog sistema, jer se za njega zalažem još od vremena kad je u Srbiji uveden višepartijski sistem, utoliko pre što i u programu Socijalističke partije Srbije izričito stoji da socijalisti daju prednost većinskom izbornom sistemu, jer je demokratskiji. Većinski izborni sistem najviše odgovara, što nagoveštava i sam njegov naziv, onome ko dobije većinu glasova na izborima. Zato je tragikomično da oni koji najviše govore o nenarodnom karakteru režima, plaše se kao đavo od krsta većinskog izbornog sistema. Uostalom, ako su već uzeli 11,8 miliona dolara, o kojima svedoči Madlen Olbrajt, i ako su u stanju da opravdaju čak i onih 22.000 tona bombi koje su nam bacili na glavu, zašto ne prihvate model izbornog sistema koji je stvoren i koji se uveliko primenjuje u Engleskoj i SAD, kao i u drugim anglosaksonskim zemljama. Zahtev za efikasnijim izbornim sistemom, koji je bio posebno izražen i u famoznom Gonzalesovom izveštaju, uvođenjem većinskog izbornog sistema doživeo je svoju satisfakciju, jer je jednokružni izborni sistem najjednostavniji i najefikasniji, pošto se ceo izborni postupak završava u jednom krugu. Nema izbornog sistema koji može od male da napravi veliku partiju. Partijama koje nemaju podršku građana ne može pomoći nijedan izborni sistem. Zahtev za proporcionalnim sistemom je isto tako legitiman, kao i za većinskim, ali činjenica da smo na saveznom i republičkom nivou prihvatili proporcionalni sistem, nije argument za odbijanje većinskog na lokalnom nivou, jer bez obzira na sve pozitivne i negativne strane većinskog ili proporcionalnog sistema na nacionalnom nivou, očigledno je da je većinski sistem primereniji lokalnim izborima, pre svega zato što se birači dobro međusobno poznaju na lokalnom nivou i zato što žele da glasaju za kandidata prema njegovim ličnim kvalitetima, a ne partijskim bojama. Prema tome, partije, koje imaju dobre, ugledne i kvalitetne kandidate na lokalnom nivou, ne treba da se boje ovog sistema. Želim da naglasim da se zalaganje naše poslaničke grupe za ovakav izborni sistem ne bazira na trenutnim političkim kalkulacijama, već na principijelnim razlozima, koji se nalaze u programu naše partije i koji se ne odnose samo na davanje prednosti većinskom izbornom sistemu, već znači i afirmaciju mogućnosti isticanja nezavisnih kandidata, koje predlažu grupe građana. S obzirom da je u postojećim partijama organizovana samo jedna petina biračkog tela, bitan uslov demokratije je da i grupa građana može predložiti za odbornika bilo kog pojedinca kao nezavisnog kandidata. Proporcionalni sistem, bez obzira na formalne mogućnosti, suštinski devalvira ovakvu mogućnost. Kvalitet ovog zakona je u tome što precizno određuje sadržaj izvornih poslova lokalne samouprave, izvore finansiranja tih poslova, način organizacije i rada organa i jedinica lokalne samouprave, način izbora odbornika skupštine opštine. Predloženi zakon, u okviru Ustava, uvažava i posebnosti i razlike određenih lokalnih sredina, daje mogućnost da one dođu do izražaja, ne dovodeći u pitanje ravnopravnost građana, kvalitet njihovog života i funkcionisanje lokalne samouprave. Samostalnost lokalne samouprave je neprikosnovena. Zakon predviđa delovanje države samo u slučajevima kada treba ispraviti nezakonitosti u funkcionisanju lokalne samouprave, ali istovremeno precizno utvrđuje slučajeve i mehanizme, koji obavezuju državu da uspostavi narušenu zakonitost. Ovaj zakon odlikuje veoma studiozan način pripreme. Prva verzija je napravljena još 1994. godine. Rasprava je obavljena u svim resorima Vlade, a sa prvacima parlamentarnih stranaka organizovani su razgovori sve do ove poslednje verzije. Narodna skupština je 1997. godine čak usvojila zakon u načelu, a nažalost politička opstrukcija, koja je kulminirala 1997. godine, kao i stalno osporavanje ovog zakona, koje je bilo motivisano uskostranačkim interesima, vezano za izbornu matematiku, sprečilo je neke političke stranke da daju suštinski i kreativan doprinos ovoj zaista potpunoj i kvalitetnoj raspravi. Donošenje zakona označava afirmaciju Ustavom utvrđenog prava na lokalnu samoupravu, kao i prevazilaženje određenih slabosti i nedorečenosti dosadašnjih rešenja. Veoma je važno naglasiti da Predlog zakona zadržava sva već utvrđena ovlašćenja jedinica lokalne samouprave, pa se prema tome sve neprincipijelne kritike na tu temu moraju odbaciti, jer se ovim prava jedinica lokalne samouprave ne samo ne sužavaju u odnosu na do sada dostignuti nivo, već se naprotiv dalje razrađuju i proširuju. Kada je reč o specifičnostima lokalne samouprave na Kosmetu, rešenja, koja predviđa zakon predstavljaju neku vrstu lex specialisa u odnosu na ostale odredbe zakona. Ove odredbe polaze od multietničke strukture, onemogućavaju majorizaciju i u ovom trenutku, kada je na delu strašna zloupotreba Ujedinjenih nacija, pod čijom zastavom se sprovodi etničko čišćenje Srba i nealbanskog življa na Kosmetu, još jednom potvrđuje civilizacijsko opredeljenje, za koje smo se zalagali od početka - ravnopravnost svih građana i nacionalnih zajednica i odbrana celovitosti i nezavisnosti naše zemlje. Poštovani narodni poslanici, stari i čuveni politički teoretičar Monteskije je rekao da politički zakoni ustanovljavaju politički sistem, ali da ga građani održavaju. Zato se nadam da ćemo donoseći zakon o lokalnoj samoupravi ne samo napraviti značajan korak na zakonodavnom planu, već i našim praktičnim delovanjem dalje oživotvoriti lokalnu samoupravu, polazeći od snažnih tradicija narodne samouprave u našem narodu, ali i potrebe sveobuhvatnijeg razvoja demokratije na pragu novog veka.
Zahvaljujem. Ima reč Stevo Dragišić, šef poslaničkog kluba Srpske radikalne stranke.
Dame i gospodo, lokalna samouprava u Srbiji ima duboke korene. Praktično od završetka procesa organizovanja državnih organa države Srbije u prošlom veku postavilo se pitanje uvođenja lokalne samouprave, odnosno povećanja stepena samostalnosti lokalne samouprave u Srbiji. Možemo slobodno reći da je ovim zakonom materija lokalne samouprave, njene nadležnosti, stepen samostalnosti, način finansiranja i mnoga druga pitanja, koja su vezana za pitanja lokalne samouprave, sažeto na jednom mestu, veoma precizno, veoma jasno, tako da se prvi put od kada se ovo pitanje lokalne samouprave razmatra kod nas, a posebno u poslednjih nekoliko godina, od kada je pitanje lokalne samouprave postalo veoma aktuelno kod nas, na jedinstven način reguliše. Veoma precizno, efikasno i veoma dobro, u skladu sa svim demokratskim principima organizacije lokalne samouprave. Ranija iskustva u predlaganju zakona o lokalnoj samoupravi, poslednji predlog, koji je bio pred ovom skupštinom pa je povučen iz procedure, praktično su služila samo za sticanje iskustva o tome na koji način principi lokalne samouprave treba da se regulišu i sažmu u jedinstven zakonski projekat. Ta iskustva, koja imamo i u funkcionisanju lokalne samouprave od 1992. godine pa do sada, od konstituisanja saziva skupština opština po novom sistemu lokalne samouprave, pa do danas, poslužila su nam da danas imamo jedan dobar zakon, koji će jedinstveno regulisati čitavu materiju. Stepen samostalnosti lokalne samouprave uvek je mogao da ukaže na to koliki je stepen demokratije u jednoj državi. S obzirom da se pitanje lokalne samouprave reguliše na najsavremenijim principima samostalnosti lokalne samouprave u oblasti njenog rada i u oblasti njenog finansiranja, trošenja sredstava, zaštite prava lokalne samouprave, možemo slobodno reći da je danas, kada je lokalna samouprava u pitanju, stepen demokratije u Srbiji na najvišem nivou. Ovaj zakon ima nekoliko delova, koji praktično čine okosnicu ovog zakona. Može se reći da je druga glava zakona o lokalnoj smaoupravi praktično ta okosnica. U drugoj glavi se govori o poslovima opština, finansiranju lokalne samouprave, odnosno finansiranju poslova opština, o organizaciji i radu opštinskih organa, izboru odbornika, simbola, praznika, naziva ulica i trgova jedinica lokalne samouprave itd. Čitava ova materija je vrlo precizno regulisana. Kada su u pitanju poslovi opštine, govori se o 13 tačno nabrojanih poslova, koji se daju opštinama u nadležnost, kaoi njihovo obavljanje. Taksativno su nabrojani svi poslovi, precizno utvrđeni uslovi obavljanja ovog posla, zatim okvir delovanja jedinica lokalne samouprave u poslu, koji im je poveren i, što je najvažnije, garantuje se samostalnost opštinama u obavljanju poslova koje im zakon poverava. Finansiranje poslova lokalne samouprave je nešto što do sada nije bilo regulisano na način kako je to sada učinjeno. Određeno je da opštine imaju prihode, pre svega od poreza, taksi, naknada i ostalih javnih prihoda. Zatim, od lokalnih javnih prihoda, pri čemu treba posebno pomenuti lokalne komunalne takse, koji su izvori jedinice lokalne samouprave, koji pripadaju njima u celini i mogu da ih troše prema programu odnosno budžetu koji sami usvajaju. Veoma precizno se određuje na šta se sve može uvesti komunalna taksa i kako. Samodoprinos je takođe prvi put regulisan ovakvom vrstom zakona. Sada se tačno zna ko donosi odluku o samodoprinosu i po kojoj proceduri. Raspolaganje i korišćenje prihoda je odeljak koji garantuje samostalnost u raspolaganju sredstvima s kojima opština raspolaže, što takođe predstavlja jedan od visokih principa demokratije u oblasti lokalne samouprave. U organizaciji i radu opštinskih organa prvi put je veoma precizno formulisano koje su nadležnosti skupštine opštine, čak i ta obaveza i nadležnost SO su proširene u odnosu na ranije norme. Govori se o sekretaru, potpredsednicima, izvršnom odboru, opštinskoj upravi, sastavu u organizaciji i načinu rada u opštinama na Kosovu i Metohiji. Ovim zakonom potvrđuje i Vlada Republike Srbije i Narodna skupština da su Kosovo i Metohija neodvojivi deo Republike Srbije. Na najjednostavniji način nedvosmisleno se stavlja svima do znanja da je stanje koje je sada na Kosovu i Metohiji privremeno, da mi očekujemo da će se zakon o lokalnoj samoupravi primenjivati i na teritoriji Kosova i Metohije kada prestane stanje koje sada jeste, kada prestane okupacija koja to de fakto jeste, a odredbe ovog zakona govore o tome da se Srbija ne odriče Kosova i Metohije. Tu je bilo i raznih primedbi na zakon o lokalnoj samoupravi. Primedbe idu u dva osnovna pravca: jedan pravac se odnosi na ovo o čemu sam sada govorio, na nadležnosti lokalne samouprave i na finansiranje lokalne samouprave, a drugi pravac se odnosi na izbor odbornika. Ako pogledate ko su ti koji upućuju kritike takve vrste, možete da vidite i iz kakvih pobuda. Jedna grupa opozicionih političkih partija osporava ovaj zakon samo zbog izbornog sistema. Izborni sistem koji je predviđen ovim zakonom je većinski i jednokružni. Dakle, formira se u jednoj izbornoj jedinici lista kandidata. Onaj kandidat koji dobije najviše glasova, taj je izabran za odbornika. Srpska radikalna stranka smatra, za razliku od prethodnog govornika, da je proporcionalni izborni sistem demokratskiji. Međutim, kada su izbori za SO u pitanju, smatramo da je mnogo bolje da kandidat za odbornika bude neko ko stanuje u izbornoj jedinici, koga građani poznaju, koga već znaju da li je sposoban da obavlja dužnost odbornika ili ne, ko će moći da doprinese razvoju opštine u izbornoj jedinici na kojoj se nalazi, ko jednostavno može da bude dobar predstavnik svojih birača. Smatramo da je taj neposredan kontakt kandidata sa biračima mnogo bolji na lokalnom nivou, ali je svakako proporcionalni izborni sistem na republičkom nivou, na saveznom nivou, dakle na višim nivoima izbora mnogo demokratskiji. Postavlja se pitanje zbog čega tim političkim partijama smeta ovaj zakon? Oni se, doduše, ne izjašnjavaju tako otvoreno da su protiv zakona samo zbog izbornog sistema. Oni osporavaju zakon u celini. Ali, suština je sledeća. Niko od njih nije dao suštinsku primedbu na zakon, u oblasti poslova opštine, u oblasti finansiranja nadležnosti opštine, nešto drugo što bi moglo da predstavlja suštinsku zamerku. Jednostavno kažu - zakon ne valja. Ne valja im zbog toga što po izbornom sistemu, koji je predviđen, očekuju da ne mogu da imaju vlast u onim opštinama u kojima su je osvojili na poslednjim izborima. Evo kako se to desilo. Na poslednjim izborima, opozicione partije su osvojile vlast u nekoliko opština u Srbiji. Izborni sistem je bio većinski, dvokružni. U prvom izbornom krugu, kada se saberu glasovi svih njihovih kandidata, imali su mnogo manje glasova nego što su neke druge političke partije imale. Ali, zbog drugog izbornog kruga, njihovi kandidati su prolazili, zato što su se udruživali sa nekim drugim partijama ili zbog toga što glasači jednostavno nisu izlazili na izbore. Pored toga što su imali duplo manje glasova, osvajali su vlast u opštinama. To se svakako ne može smatrati izrazom volje birača, jer je volja birača izražena u prvom izbornom krugu. U prvom izbornom krugu se može vrlo precizno utvrditi kakva je bila volja birača. U drugom izbornom krugu razni faktori utiču na krajnji ishod izbora. Pomenuo sam već: neobaveštenost birača da se uopšte sprovodi drugi izborni krug, nezainteresovanost da ponovo izađu na izbore i naknadno udruživanje pred drugi izborni krug pojedinih političkih pratija. Tako da većinski izborni sistem, koji jeste primereniji na lokalnom nivou, mnogo bolje odražava volju birača ako je jednokružni. Zbog toga je Srpska radikalna stranka za većinski jednokružni izborni sistem na lokalnom nivou. Postoji drugi deo partija, drugi blok partija koje osporavaju ovaj zakon, ali njima većinski jednokružni izborni sistem odgovara. Zato ne diraju izborni sistem. Odgovara im zato što su to uglavnom partije koje predstavljaju nacionalne manjine. Partije koje predstavljaju nacionalne manjine imaju grupisanost birača u opštinama u kojima žive. Većinski jednokružni izborni sistem ih favorizuje. Oni su sigurni da će osvojiti vlast na sledećim izborima, baš zato što je većinski jednokružni izborni sistem. Ali, žele da prošire svoje nadležnosti. Oni osporavaju zakon sa aspekta nadležnosti. Kada je reč o nadležnostima zakona, ono što oni traže, to već poprima oblik državnosti. Njima je potrebno da stepen lokalne samouprave podignu na viši nivo, koji bi bio veoma sličan nivou i nadležnostima koje ima Republička vlada u oblastima koje su isključivo u nadležnostima državnih organa, a ne organa u jedinicama lokalne samouprave. Samo na taj način mogu da se posmatraju kritike koje su upućene na račun ovog zakona. Kada sagledate motive jednih i drugih videćete da su ti motivi isključivo u pravcu ostvarivanja njihovih ličnih interesa, a ne zbog toga što u zakonu nešto zaista nedostaje. Ovo je prvi put da je na jednom mestu regulisana materija lokalne samouprave, da lokalna samouprava danas ima širok stepen samostalnosti. Kada su već pominjali Evropsku povelju o lokalnoj samoupravi, koja je usvojena 1985. godine, ja ću pomenuti devet principa koje ta povelja proklamuje.
Vreme.
Ja završavam vrlo brzo. Vi ćete na osnovu toga sami proceniti da li je ovaj zakon u suprotnosti sa tom poveljom. Utvrđivanje principa lokalne samouprave vrši se zakonom, eventualno ustavom, a osnovna prava i dužnosti lokalnih vlasti ustavom ili statutom. Osnovnu sadržinu funkcije i nadležnosti lokalne samouprave čini samostalnost u radu, u okviru zakona. Isključuje se mogućnost uskraćivanja punosti prava, što je ovim zakonom posebno naglašeno da se garantuje samostalnost u radu. Promene granica, odnosno teritorije jedinice lokalne samouprave mogu se obaviti samo uz saglasnost jedinica lokalne samouprave. To reguliše Zakon o teritorijalnoj organizaciji lokalne samouprave. Organizacija vlasti - ne derogiraju se zborovi i referendumi gde su predviđeni. Ovde su referendumi i narodna inicijativa posebno pomenuti i regulisani. Samostalnost obrazovanja organa uprave i izvori sredstava - takođe ovim zakonom se garantuje samostalnost u toj oblasti. Upravni nadzor mogu vršiti organi centralne vlasti, ali se to vrši samo u oblasti zakonitosti odluka koje donose jedinice lokalne samouprave, što je takođe ovim zakonom regulisano u oblasti u kojoj se govori o odnosima između ministarstava i jedinica lokalne samouprave. Može se kontrolisati zakonitost, ali ne celishodnost. Ovde se i ne govori o celishodnosti. Dakle, Evropska povelja o lokalnoj samoupravi baš proklamuje princip kontrole zakonitosti rada lokalne samouprave. Sredstva koja se prenose, koja centralna vlast prenosi lokalnoj samoupravi nemaju namenski karakter. I nemaju namenski karakter. Budžetom se određuje kako će se trošiti ta sredstva. Međusobna saradnja jedinica lokalne samouprave, dakle jedinica lokalne samouprave u okviru države, a u skladu sa zakonom i međunarodna saradnja. Ta međunarodna saradnja nije zabranjena. Jedinice lokalne samouprave imaju pravo na pravna sredstva radi obezbeđivanja slobodnog obavljanja dužnosti i poštovanja načela lokalne samouprave, što je takođe posebno ovim zakonom garantovano. Srpska radikalna stranka će glasati za ovaj zakon zato što je to najbolji zakon koji se do sada našao pred Skupštinom iz oblasti lokalne samouprave.
Zahvaljujem. [[Aplauz.]] Dajem pauzu do 14,30. [[Nastavak posle pauze]] Ima reč dr Živorad Đorđević, zamenik šefa poslaničkog kluba Jugoslovenske levice.
Uvaženi narodni poslanici, JUL neprestano ukazuje na neophodnost da ostvarene promene u društvenom sistemu moraju biti podržane i odgovarajućim promenama iz domena zakonodavstva. Jedno od tih dobrih rešenja predstavlja i zakon o lokalnoj samoupravi, predložen od strane Vlade Republike Srbije. Visoko cenimo napor Vlade da kao predlagač ponudi celovit, jedinstven sistem uređenja ove izuzetno važne oblasti za funkcionisanje društvenog i političkog sistema. Duboko verujemo da je najveća vrednost što predloženi zakon stvara pravne uslove da se na najneposredniji način izražava volja građana. Stvaranje mogućnosti za izražavanje volje građana je merilo vrednosti svakog zakona, pa i ovog, merilo demokratičnosti svakog društva. Na ovo sveto pravilo demokratije, koje je temelj svakog modernog i civilizovanog društva, treba se podsetiti i prilikom usvajanja ovog zakona, jer mislim da izvorna ideja demokratije kao izraza volje naroda danas je žestoko obrukana. Danas su na sceni neka čudna viđenja demokratije, nameću ga neki novi fireri, takozvanog novog svetskog poretka, neki novi drug Koba, u zapadnoj varijanti. Ti novi vetrovi nazovi demokratije bez volje građana, novi totalitarizam uperen je protiv slobode i dostojanstva čoveka. Ti, dakle, vetrovi duvaju i ovde. Tortura manjine, tortura ulične buke se nameće umesto volje i interesa građana. Zato mislim da mnogi politički nesporazumi,sukobi i podele, pa i ovo oko ovog predloga zakona, nastaju na totalitarističkom pokušaju novih gospodara sveta i njihovih vazala da ugrožavanjem prava čoveka i građanina zatru svaku njegovu mogućnost da bude slobodan, da ima svoje mišljenje i svoju volju. I danas, pod plaštom demokratije i navodne borbe za ljudska prava, bombama se nastoji da se utera demokratija, bombama se uskraćuje osnovno ljudsko pravo, pravo na život. Danas se silom nameće sloga, danas ćemo vas malo ubiti, da bi sutra malo bolje živeli. Jugoslovenska levica, polazeći od izvornog značenja demokratije, u čijoj biti se nalazi izražavanje volje, potreba, interesa građana, duboko veruje da je ovaj predloženi zakon u interesu naroda, jer mu omogućava neposredno izražavanje interesa, i stoga omogućava da nacionalni interes i interesi ovog naroda budu iznad interesa takozvanog novog svetskog poretka. Pored toga, podrška JUL-a novim rešenjima u ovom zakonu zasniva se i na sledećim razlozima, nabrojaću ih: Novi Predlog zakona sistematizuje celokupnu oblast u funkcionisanju lokalne samouprave na jedinstven način. Značajno se unapređuju rešenja od naročite važnosti za život i rad građana na lokalnom nivou. Konkretizuju se pojedina rešenja u skladu sa stvarnim potrebama građana i ustavnim rešenjima. Pojednostavljuje se i čini efikasnim ceo sistem vezan za izbore na nivou lokalne samouprave. Objedinjavaju se iskustva, tradicija i najbolja rešenja iz oblasti lokalne samouprave. Veoma precizno određuje se i sam pojam lokalne samouprave, jedinica, organa, poslova, kao i pitanja u vezi sa imovinom i sredstvima lokalne samouprave, mesnim zajednicama i druga pitanja koja su značajna za funkcionisanje ove oblasti. Deo zakona odnosi se na rešenja koje se tiču opština sa nacionalno - mešovitim sastavom stanovništva, čija se suština ogleda u stvaranju uslova za ravnopravno učešće svih građana u odlučivanju o pitanjima od važnosti za njihov zajednički život. Već duže vreme u našoj javnosti prisutne su rasprave o neophodnosti novog načina uređivanja pitanja lokalne samouprave. U svim tim raspravama, JUL je ukazivala da sveobuhvatno i dosledno uređenje ovih pitanja, prema slovu Ustava, spada u red prioritetnih zadataka ove skupštine. Sadašnje stanje na Kosovu i Metohiji, nastalo neprincipijalnim ponašanjem snaga organizacija UN, posebno ukazuje na potrebu usvajanja predloženih zakonskih rešenja. Obaveza ove skupštine je da obezbedi zakonske uslove za zaštitu prava svih građana i nacionalnih zajednica, svuda i na Kosmetu. JUL, poznato je, smatra ravnopravnost građana svojim temeljnim opredeljenjem i, u tom smislu, protivi se svakom obliku narušavanja tog principa. Sadašnja događanja, a naročito težak položaj, progon i brojni oblici diskriminacije Srba, Crnogoraca, Muslimana, Roma i ostalog nealbanskog življa, stavljaju nam u obavezu da i putem uređenja lokalne samouprave doprinesemo stvaranju uslova za poboljšanje položaja svih građana i nacionalnih zajednica. JUL posebno podržava obrazovanje veća nacionalnosti svih nacionalnih zajednica, kao i veća nacionalno neopredeljenih građana. U proteklom periodu, Vlada Srbije je sačinila više nacrta zakona o lokalnoj samoupravi, izrazivši spremnost za punu saradnju sa poslaničkim grupama u iznalaženju najprimerenijih rešenja u zakonskom uređivanju ove oblasti. JUL, za razliku od nekih drugih poslaničkih grupa, odazivala se svakom pozivu za saradnju, ne samo sa Vladom, nego i sa svim poslaničkim grupama u definisanju uređivanja lokalne samouprave. Međutim, ni na poslednjem sastanku, održanom 14. oktobra ove godine u Vladi, nije došlo do okupljanja predstavnika svih poslaničkih grupa. Ovako ponašanje pokazuje potpunu nespremnost pojedinih poslaničkih grupa, da o ovom važnom pitanju razgovaraju i daju doprinos konačnom uobličavanju Predloga zakona. Primedbe i neslaganja sa predloženim rešenjima, koja se nameću javnosti, nisu ni konkretna ni korektna. Reč je o a priornim diskriminacijama svake ideje i mogućnosti da se o Predlogu ovog zakona razgovara. A onda, tu nema rasprave, jer nema suočavanja ideja i rešenja. Mi, ili ako hoćete ja, ne znam šta žučni protivnici ovog predloga žele. Mi samo znamo da ništa ne žele, bar ne u institucijama ovog sistema. Parlamentarna borba je jedna od najviših načela demokratskog i civilizovanog društva. Moj prethodnik u ovoj raspravi pokušao je da uđe u motive, razloge, zašto se protivnici ovog predloga protive ovom zakonu. Nemam nameru da ulazim u te motive, niti je to moguće. Mislim da i njima nije jasno zašto su protiv ovog zakona. Verujem da u pojašnjenju ideja zašto su protiv ovog zakona ne može da im pomogne ni parapsihologija, ni Madlenka kada se uleti. Stoga, ispred poslaničke grupe JUL-a, pozivam vas da predloženi zakon o lokalnoj samoupravi podržimo, i posle rasprave usvojimo onako kako to dolikuje jednom demokratskom i civilizovanom društvu. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Ramadan Ameti.
Poštovano predsedništvo, poštovani narodni poslanici, ova verzija zakona o lokalnoj samoupravi, sem što celovitije u jednom dokumentu uređuje dosadašnja rešenja iz oblasti lokalne samouprave, ni jednim korakom ne proširuje kompetencije lokalne samouprave. A, s druge strane, pojačava nadzor i tutorstvo državnih organa nad lokalnom samoupravom, preko širokih mogućnosti uništavanja opštinskih akata, a i uvođenja privremenih mera. Što se uvođenja privremenih mera tiče, mi Albanci na Jugu Republike Srbije imamo iskustva. Poznato nam je da partija na vlasti obično koristi ovo sredstvo kada je ugrožena njena dominacija na opštinskom nivou i po pravilu se ove mere obrazlažu nepoštovanjem zakonitosti i ustavnosti. U prethodnom sazivu u opštini Medveđa više od dve godine su trajale privremene mere, preko kojih je SPS obezbedio dominaciju i na poslednjem sazivu Skupštine opštine, a u kom se nivou sada u opštini Medveđa sprovodi zakonitost vidi se i po etničkim čišćenjima koja se obavljaju u ovoj opštini. (Tomislav Nikolić: To je bilo etničko kupanje.) Možda i etničko kupanje po vama, gospodine. Odatle, ogromna većina Albanaca je bila primorana da napusti vekovna ognjišta. Ovo je inicijativa ka anticivilizacijskoj pojavi, koja se takođe odvija i u Preševu i u Bujanovcu. Ja sam pravovremeno signalizirao i tražio da se iseljavanje Albanaca iz južne Srbije razmatra preko anketnog odbora. Narodna skupština, međutim, to je, na žalost, odbijala iz formalnih razloga. A na koji način Vlada i Ministarstvo prate zakonitost u sistemu lokalne samouprave, prilično dobro se vidi iz primera opštine Preševo. Naime, odlukom Vlade imenovan je pomoćnik načelnika Pčinjskog okruga samo za opštinu Preševo, i naravno, ovaj vladin funkcioner koji je do sada imenovan samo u ovoj opštini u kojoj odborničku većinu ima Partija za demokratsko delovanje, koja okuplja Albance u Preševu, Bujanovcu i Medveđi, veoma marljivo i pedantno uspeva da nameće zakonitost (po modelu partije na vlasti). Na ovaj način umesto drastičnog oblika uvođenja nepopularnih privremenih mera izmišljen je blaži oblik blokiranja organa lokalne samouprave. Naravno, sve sa ciljem da se ukaže na nesposobnost opozicionih partija da vode čak i organe lokalne samouprave. Zadržavanje većinskog, umesto proporcionalnog sistema, koji je bio potvrđen prethodnom verzijom Predloga ovoga zakona, takođe ima političke motive, jer ide u prilog koaliciji partija na vlasti. Naime, praksa je pokazala da rešenjima većinskog sistema partije na vlasti, koje imaju dominaciju u državnim organima, lako uspevaju da razbijaju inicijativu i usitnjavaju opozicione odborničke grupe koje na osnovu izbornih rezultata obezbeđuju većinu u skupštini u lokalnim samoupravama. Uvođenje proporcionalnog sistema takođe bi doprinelo eliminisanju dosadašnje manipulacije za izborne jedinice, koje su bile prisutne u opštini Medveđa, a naročito u Bujanovcu i Preševu. Naime, u Bujanovcu, na osnovu zvaničnih podataka Zavoda za statistiku, albansko stanovništvo čini oko 62% od ukupnog stanovništva u opštini Medveđa. Međutim, manipulacijama koje su radile opštinske vlasti prilikom donošenja izbornih jedinica još 1992. godine albansko stanovništvo teoretski može da bira najviše 12 svojih predstavnika, od 41 odbornika, koliko ima Skupština opštine Bujanovac. Ovo drastično kršenje jednog od osnovnih ljudskih prava, jednakog biračkog prava, urađeno je tako što sela sa albanskim stanovništvom, čak i 700 - 800 birača, nemaju svoju izbornu jedinicu, a sela sa srpskim stanovništvom imaju izbornu jedinicu samo sa 100 ili 150 birača. Zbog toga predlažem da se umesto većinskog uvede proporcionalni sistem, u kome bi teritorija opštine bila jedna izborna jedinica. Međutim, i u slučaju da se ide sa većinskim sistemom, neophodno je da se veličina izborne jedinice u opštini utvrdi tako što bi se precizirali okviri u kojima se može kretati broj birača iz jedne izborne jedinice, a ne da se to ostavi slobodnoj proceni, jer na ovaj način, kao što sam izneo, dolazi do grubih manipulacija, koje doprinose da se gubi sam smisao i koncepcija izbora. Zbog toga je Partija za demokratsko delovanje, koja ima 10 - 12 odbornika koje imaju Albanci u Skupštini Bujanovca, odlučila da povuče svoje odbornike i neće učestvovati u narednim izborima pod postojećim diskriminatorskim uslovima, jer, gospodo, i u jednopartijskom sistemu albansko stanovništvo bilo je bolje predstavljeno, kako u strukturi tadašnjih veća skupština, ali i u strukturi zaposlenih u opštinskim organima. Od kada je pluralistički sistem, po modelu SPS-a, počeo da se sprovodi u organe u Bujanovcu, Albanci su eliminisani, kako iz struktura državnih organa, tako i iz struktura organa i institucija lokalne samouprave. Mislim da je vredno istaći problematiku službene primene jezika i pisma nacionalnih manjina. Iako Ustavom i zakonom je to garantovano, u praksi se to ne sprovodi, ni u državnim, ni u organima lokalne samouprave, sa izuzetkom škola koje još uvek rade i na albanskom jeziku, ali one su restriktivnog trenda, jer ove školske godine zbog iseljavanja albanskog stanovništva ugašena je osnovna škola "Skender Beg" u selu Zarbince, koja je u narednoj školskoj godini imala 340 učenika, a ista sudbina čeka i osnovnu školu opštine Medveđa i u Preševskom Karadaku. Smatram neophodnim da se ovim zakonom bolje precizira sprovođenje ustavne odredbe kojom je garantovano nacionalnostima i nacionalnim manjinama službena upotreba njihovog jezika i pisma, kako bi se konačno, nakon jedne decenije od usvajanja Ustava, počela da se u praksi sprovodi ova važna odredba i kako bi se takođe vratilo pravo koje su Albanci u Preševu, Bujanovcu i Medveđi imali u toku jednopartijskog sistema, a koje im je neustavno oduzeto u ovoj poslednjoj deceniji, od strane velikosrpskih demokrata i SPS-a. Evropska povelja o lokalnoj samoupravi govori o tome da će se javni poslovi po pravilu izvršiti, pre svega, od strane onih vlasti koje su najbliže građanima. U ovom pravcu očekivali smo da će se bar u oblasti prosvete vratiti neophodni uticaj organa lokalne samouprave, mesnih zajednica i građana na rad škola. Ovim rešenjima i Predlogom ovog zakona i dalje ostaju na snazi postojeća neprihvatljiva rešenja da se školski odbori i direktori menjaju sa republičkog nivoa, bez obaveze da se bar vrše konsultacije sa predstavnicima lokalne samouprave u čijoj sredini radi određena škola. Ovakvom strogom centralizacijom su pogođene nacionalne manjine, ne samo u domenu imenovanja direktora i školskih odbora, nego i u oblasti nastavnih programa i udžbenika. U vremenu najsavremenije nastave, albanska deca u Preševu, Bujanovcu i Medveđi više od 10 godina su radila bez udžbenika, a sada kada su osnovnoj školi obezbeđeni, oni su samo veoma loši prevodi udžbenika iz srpske nastave, sa veoma grubim materijalnim greškama, koje te udžbenike čine neupotrebljivim i čime se neminovno otvara put asimilacija albanskog stanovništva na ovom području. Ako ova zakonska rešenja, koja su se u praksi pokazala neuspešnim i često štetnim, a ako nam je namera da se bar u nivou zakonske regulative približimo opštim vrednostima savremenog sveta, smatram neophodnim da se ovaj predlog zakona povuče i pripremi nova verzija koja bi ozbiljnije razradila oblast lokalne samouprave, bazirajući se na principima Evropske povelje o lokalnoj samoupravi. Naše amandmane povlačimo jer znamo da su odbijeni, a vama hvala na ovakvom ponašanju.
Molim vas za tišinu, ima reč narodni poslanik Dražimir Marušić.
Poštovani predsedniče, uvažene kolege, pred nama se nalazi Predlog zakona koji u svakom slučaju izaziva veliku pažnju javnosti, jer po svom karakteru i značaju treba da reguliše jedno od najznačajnijih pitanja političkog uređenja svake države, odnos centralne vlasti države prema lokalnim vlastima teritorijalnih jedinica. U svakom slučaju je krupno političko pitanje, koje svoj značaj potvrđuje i time da se u okviru međunarodne zajednice definiše odnosno utvrđuju mu se međunarodni pravni okviri, kroz par konvencija o lokalnoj samoupravi, koji su temelji za većinu demokratskih zemalja u okviru kog regulišu ovo pitanje. Kod nas ono, pored ustavnog i demokratskog principa, ima i jedno posebno izraženo svojstvo ugrađeno već vekovima u nacionalno biće našeg naroda, istorijsku dimenziju lokalne samouprave. Naime, viševekovno ropstvo pod turskom imperijom nateralo je srpski narod na samoorganizovanje svojevrsne lokalne vlasti odnosno samouprave i ona se kao takva duboko ukorenila u svest našeg naroda. To je neposredno biranje sopstvenog starešine, odlučivanje o svim životnim pitanjima sopstvenog opstanka, jer svoju državu nisu imali. Naši su preci stvaranjem moderne Srbije devetnaestog veka ovo pitanje i te kako uređivali. Setimo se samo skupštinskih i političkih rasprava kada se donosio Zakon o opštinama s kraja prošlog veka, kada se u Srbiji prvi put ovo pitanje regulisalo zakonom, odnosno uređuje odnos centralne vlasti i lokalne samouprave. Dalji sled događaja, posebno posle Ustava iz 1974. godine, ide skroz u drugom pravcu. Tada naime lokalna samouprava preuzima ingerencije države i to u takvom obimu da je maltene svaka opština bila država u malom.Svi se odlično sećamo tog perioda, kao i da smo početkom ove decenije to pitanje rešili donošenjem novog ustava, objedinjujući državne funkcije i razdvajajući ih od lokalne samouprave, čini mi se možda u zadnjem trenutku, spasavajući Srbiju od planiranih rešenja spolja. U okviru ovog koncepta utvrđenog ustavom autor ovog projekta i Vlada narodnog jedinstva izašli su pred nas s ovim predlogom koji je dosta dobar projekat, čije su osnovne vrednosti sledeće: - predlagač se drži osnovnih principa o suštini i sadržini lokalne samouprave utvrđene evropskim konvencijama o lokalnoj samoupravi. Nadležnost lokalne samouprave i njena organizacija se kreću u okviru važećeg ustava i ne izlaze iz tih okvira. Osnovni koncept da se lokalna samouprava bira, organizuje i konstituiše da bi se rešavala osnovna životna pitanja građana tamo gde žive, u oblastima od zajedničkog interesa, u prvom redu komunalnim i društvenim delatnostima, u najširem smislu tih značenja se apsolutno zadržava. Obaveza donošenja planova razvoja teritorijalnih jedinica iz sopstvene nadležnosti je veliki kvalitet ovog zakona. To je uostalom i smisao lokalne vlasti a ne vođenje spoljne politike ili rukovođenje organima prinude i drugih klasičnih državnih funkcija. Poveravanje određenih poslova od strane države lokalnoj samoupravi je takođe dobar institut koji će omogućiti da se pojedine državne funkcije preko lokalne samouprave približe građanima što će se po oceni ove vlade i ove skupštine činiti posebnim zakonima. Odvajanje Zakona o teritorijalnoj organizaciji od lokalne samouprave, kao i kodifikacija niza zakona u ovaj zakon, nesumnjiv je kvalitet. Definisanje i opredeljivanje izvora finansiranja lokalne samouprave predstavlja značajan korak ka trajnom rešavanju ovog problema. Duboko sam uveren da kada naša zemlja izađe iz ovih teškoća, posebno stvorenih od strane NATO zlikovaca, zemljotresa i poplava, da će se posebnim zakonom omogućiti veći prihod lokalne vlasti radi sopstvenog razvoja. Valjda smo svi sada svesni činjenice da je u ovoj zemlji sada potreban princip solidarnosti, da se mora pomagati onima koji su najviše stradali. Izborni sistem, većinski i jednokružni, po mom dubokom uverenju predstavlja zaista pravo demokratsko načelo izbora lokalne vlasti. On apsolutno omogućava građanima da biraju ljude, svoje sugrađane, kojima će osnovni motiv biti - rad na organizaciji poboljšanja kvaliteta življenja u bukvalnom smislu, u svom naselju, u selu, u ulici, školi, ambulanti, obdaništu, seoskom putu, groblju, igralištu, telefoniji i da ne nabrajam više. Pri tome, biće uveliko pošteđeni političkih partija, koalicija, lista, i drugih političkih institucija koje opterećuju parlamentarni sistem na nivou državne zajednice. Ovaj princip omogućava svakom da ostvaruje svoje pasivno biračko pravo, ako za to ima želju i potrebu, da bi svojim radom i uticajem stvarao bolje uslove življenja svojim biračima i svojoj porodici. Zato sam veliki pristalica ovog sistema, uz napomenu da bi statutima lokalnih jedinica trebalo predvideti da svako selo, naseljeno mesto, ima svog odbornika. Na kraju, koncept ovog zakona sigurno je pravljen u okviru ustava, ali svojom sadržinom, rešenjima i domašajem sigurno će predstavljati jedan od zakona koji, sa ostalima koje predlaže Vlada narodnog jedinstva, vodi ka demokratskim reformama naše zemlje. Poštovane kolege, na samom kraju, dozvolite mi da kao predsednik SO Gornji Milanovac, sa iskustvom od oko šest godina, kao potpredsednik Balkanske asocijacije opština i gradova, učesnik i poznavalac ove problematike i u zemljama Evropske unije i u balkanskim zemljama, kao i zemljama tranzicije, kažem da kvalitet lokalne samouprave utvrđen ovim zakonom ni malo ne zaostaje za njihovim zakonima. Samo zlonamerni ljudi, čija je želja da od ove države stvore američki protektorat, mogu davati negativne ocene o njemu na način kako to rade, a vidi se i u čijem interesu. Autorima ovog projekta i Vladi istinska pohvala na radu, trudu i kvalitetu rada. Zato predlažem da ovaj zakon usvojimo, a njegova primena u praktičnom životu sigurno će pokazati njegove kvalitete, ali i potrebu da se u nekom budućem vremenu ovaj koncept dograđuje u interesu boljeg življenja naših građana. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Živko Selaković.
Poštovani predsedniče, dame i gospodo, uvaženi poslanici, molio bih gospodina predsednika da mi dozvoli minut-dva da dam ličnu kartu o sebi i svojoj koaliciji, tj. koga predstavljam, da ukratko iznesem naše predloge.
Naravno, dozvolićemo našem poslaniku Živku Selakoviću, jer je on novi poslanik, koga smo danas izabrali, tj. potvrdili mandat.
Zahvaljujem. Poslanik sam, predstavljam koaliciju Demokratska alternativa, Seljačka stranka Srbije i Penzionerska partija Srbija. Kažem - sa Demokratskom alternativom, jer smo u takvu koaliciju ušli i izborili taj jedan poslanički mandat, a sada je samo koalicija Seljačke stranke Srbije i Ujedinjene penzionerske stranke. Jer, izlaskom Demokratske alternative, samovoljno, bez saglasnosti drugih članica koalicije, predviđene našim sporazumima, samim tim je prestala funkcija članice koalicije Demokratske alternative. Vama je svima poznato da je gospodin Čović bio prvi koordinator Saveza za promene, koji je posle pokušao da negira, a to je samo svojstveno njemu.Znači, ja ću predstavljati koaliciju Seljačke strane Srbije i Ujedinjene penzionerske stranke. Sve što budem izneo ovde, verujte da ćemo to da uradimo u saglasnosti naše dve stranke i što budem ja ovde preneo, smatrajte da je to i mišljenje dve velike populacije, seljaka i penzionera. Nisam dobio materijal, kao po običaju, možda bih se malo i pripremio. Nikada nisam ja, niti su drugi članovi koalicije, odnosno Saveta koalicije, viđali taj materijal, jer verovatno bivša moja prethodnica, u saglasnosti sa naredbodavcem, gospodinom Čovićem, verovatno su taj materijal nosili tamo na daleki Zapad, da ga oni analiziraju, pa da izađu sa predlozima, a da mi, seljaci i penzioneri, nikada nismo mogli biti predstavljeni, odnosno, da vi saslušate ovde u Skupštini stvarne predloge seljaka i penzionera. Nikada to niste mogli čuti, jer je gospođa Andrić, već bivša poslanica, jednostavno dolazila sa napisanim tekstom, tamo gde je gospodin Čović to i učio. Kako sam već rekao, da materijal u celosti nisam pogledao, ovde iz izlaganja šefova poslaničkih klubova čuo sam, ali sam nešto ovako u telefonskim razgovorima se interesovao za ovaj deo Predloga zakona, koji reguliše lokalnu samoupravu, o načinu izbora odbornika i ovoga jednokružnog većinskog sistema. E sada, mogu da kažem da tu imam veliko iskustvo, jer sam mnogo puta bio odbornik Skupštine grada i opštine na Čukarici, i mogu da kažem, a to sad govorim baš u ime naše dve koalicije, Seljačke stranke Srbije i Penzionerske partije, da sam izvršio konsultacije, i ovako stoje stvari - smatramo da je dovoljno kada izađe 51% građana, znači građani treba da izađu u tom procentu, da bi izbori dobili legitimitet. Veoma nam je drago što se i dalje predlaže većinski izborni sistem, to je ovako, kako mi seljaci volimo da prevedemo, bira se odbornik po imenu i prezimenu, tamo gde stanuje, gde ga svi poznaju, pa taj kandidat, ukoliko nema autoriteta, ugleda itd, tamo u izbornoj jedinici, a one nisu velike na nivou opštinskih odbornika, gde mu je dosta 300 glasova da uđe u Skupštinu, pa šta onda on da traži sa možda 15 glasova, da bi ušao u drugi krug, pa da eto, tamo grupno, na "o ruk", kako mi kažemo, dobije. Što je najvažnije, evo sada ću da kažem jednu stvar, što se tiče penzionera i seljaka, vi znate da su to ljudi sa veoma malim primanjima, i sada, glavni razlog što pozdravljamo ovaj jednokružni sistem, su troškovi, drugi krug izbora, znate koliko to košta, a svi sada, da ne kažem koji svi, se sekiraju o životu i uslovima seljaka i penzionera, a ovamo ga teraju da ima 25, ako je moguće, krugova, dokle god neko ne dobije, za koga smatraju da treba da dobije. Vidite te izdatke koliki su, a sa druge strane, Bože, svi se sekiraju za penzionera i seljaka. Znači, to je jedan od razloga, a kao iskustvo vam govorim, sada, možda ću nekog od prethodnika da ponovim, nisam uzeo njegove reči, jer to znam i ja - kao po pravilu, u prvom krugu se sa procentom osvojenim, znači malo većim, uvek izdvoje najkvalitetniji ljudi, i sada on sa 48% nije dobio za odbornika, a neki ga je pratio tamo sa 12% do 15%, i onda opet ono, na "o ruk" dobije, koga, nedao Bog, niko ne želi. Kao posebno podvlačim ovde - veća koncentracija bi bila u Predlogu ovog zakona. Znači, manje bi se gubilo vremena da se obave oni poslovi gde su građani svakodnevno vezani za lokalnu samoupravu za svoje opštine i mesne zajednice. Problem je do sada bio, to opet iz iskustva govorim, sazivanje skupštine. Neće predsednik skupštine da sazove skupštinu, radi se, recimo, konkretno, na mojoj Čukarici, o ulaženju u posed poljoprivredniku, srušene ograde, kuće, ali to, recimo, opštinskoj vlasti ne odgovara i ne zakaže sednicu po tri-četiri meseca, a dotle je već izgrađena zgrada, zemljište je uzeto, i posle se zakaže sednica skupštine - šta da rešavamo sada? Prema tome, znači, ovim predlogom zakona, koliko sam ja shvatio, to pravo ne bi mogao da uzurpira predsednik opštine, neće da zakaže, zna se, ima tamo u predlogu da dve trećine odbornika može da zakaže. Znači, to bi bilo ukratko. Imao bih puno primedbi, ali materijal nismo dobili, pa ne bih želeo ovako samoinicijativno da govorim. To su ukratko navedene stvarne činjenice i razlozi zbog kojih koalicija Seljačke stranke Srbije i Ujedinjene penzionerske stranke, i ja kao njihov predstavnik u Narodnoj skupštini, ćemoglasati za Predlog ovog zakona. Hvala vam. [[Aplauz.]]
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovani predsedniče, uvažene kolege, mnogo je toga rečeno o ovom zakonu, da bi imalo prostora i mesta da se kaže nešto novo, što već nije rečeno. Međutim, ja ću pokušati da budem praktičan u onom delu, kako je to govorio i moj prethodnik, Dražimir Marušić, a to je da ono što smo kao predsednici u proteklom periodu osetili u praksi, u primeni prethodnog zakona, da napravimo malu razliku između prethodnog i ovog zakona i da pokušamo da dokažemo da ovaj zakon ima mnogo prednosti u odnosu na zakone koji su pratili ovu materiju, jer su bili sadržani u nekoliko zakonskih projekata. Sada imamo jedan kodificirani zakonski projekat, koji obuhvata sve ove zakone koji se tiču materije lokalne samouprave. Činjenica je da je lokalna samouprava u odnosu na prethodni zakon dobila i nova ovlašćenja i veća prava, nego što je to imala u prethodnom zakonu, i mislim da je to jedan od najvažnijih razloga da ovaj zakon danas treba usvojiti. Ono što je ovde rečeno kao polemičko - da li većinski, ili proporcionalni sistem, mislim da i ovom narodu, a i praksi koja živi, više odgovara većinski sistem, i to jednokružni većinski, i sa aspekta troškova, i sa aspekta efikasnosti, i prepoznatljivosti onoga ko se bira, odnosno da u liku odbornika, koga neposredno biraju birači, a zakonom je predviđeno da izborne jedinice budu približno jednake i donete statutom opština, tako da se ostvaruje potpuna demokratičnost u izborima. Dalje, ono što je vrlo bitno, to je način finansiranja lokalne samouprave, mislim da se članom 51. ovog zakona na bolji način uređuje finansiranje lokalne samouprave, tako što se pored izvornih prihoda opštine, tačno i taksativno nabrajaju izvorni prihodi, koji su van ograničenja, znači, mogu da se ubiraju onoliko koliko je to propisano odlukama, odnosno, određenim rešenjima skupština opština. Mislim na lokalne komunalne takse, kao što su firmarine i druge takse, da se to ustupa slobodi opština i da ti prihodi ne treba da budu ograničeni ni Zakonom o budžetu, a da se ostala ograničenja odnose na sve ove druge izvore prihoda, pre svega na porez na promet. Drugo, mislim da je dobro da se konačno urede rešenja oko organizacije gradova, jer smo do sada imali u praksi da imamo gradove koji poklapaju teritoriju opštine, što sasvim ne odgovara praksi da dobije ovlašćenja i da mogu da koriste povlasticeiz ovog zakona, a da to budu posle jednostavno opštine. Takvih primera smo do sada imali na osnovu rešenja prethodnog zakona. Mislim da ovde treba ukazati na jednu bitnu stvar kod prelaznih i završnih odredbi. U članu 222. ovog zakona predviđeno je da se statuti usklade sa Zakonom o lokalnoj samoupravi do 31. 12. ove godine. Mislim da je nemoguće u ovako kratkom roku uskladiti statute, jer i oni imaju određenu proceduru donošenja izmena i dopuna, bar kada se tiče statuta opštine iz koje dolazim, gde je regulisano da skupština bira komisiju, koja predlaže rešenja i izmene statuta. Ta procedura traje mesec dana u javnoj raspravi i ponovo se vraća skupštini sa primedbama, na kojoj se utvrđuje prečišćen tekst i on ide na odlučivanje u skupštinu opštine. Za ovo je potrebno duže vreme nego što je predviđeno u članu 222. prelaznih odredbi ovog zakona. Zato molim za jedno razumevanje, ili da se toleriše period usklađivanja statuta ili da se produži ovaj rok za dva meseca i da bude do kraja februara 2000. godine. Iz svega ovoga što su moji prethodnici izneli, posebno iz govora zamenika predsednika poslaničke grupe SPS, mislim da su se stekli uslovi da se ovaj zakon danas usvoji, da je kvalitetniji, bolji nego dosadašnja rešenja u postojećim zakonima. Predlažem da ovaj zakon usvojimo, kako je dat sa amandmanima, koje je prihvatila Vlada i nadležni odbori.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Goran Jokić.
Dame i gospodo narodni poslanici, pored toga što je ovim predlogom zakona odvojena oblast teritorijalne organizacije od lokalne samouprave, prvi put se jednim zakonom regulišu sva pitanja lokalne samouprave na jednom mestu. Dakle, veći broj propisa i zakona, koji regulišu ovu oblast, našao se na jednom mestu. Veliki problem, koji se javlja u praksi, jeste pitanje razgraničenja izvornih poslova lokalne samouprave od poverenih poslova državne uprave. Imamo čest slučaj u praksi da funkcioneri jedinice lokalne samouprave obavljaju one poslove, za koje nisu ovlašćeni i koji ne spadaju u izvorne poslove lokalne samouprave. Na primer, prijem ambasadora stranih zemalja ili neke druge stvari, koje uopšte nisu u ingerenciji lokalne samouprave. Za neobavljanje poslova, koji spadaju u izvorne poslove lokalne samouprave, brane se tako što kažu da za to nemaju ingerencija. Ovim predlogom zakona i ta se oblast precizno reguliše. To ne znači da su jedinicama lokalne samouprave pridodati novi poslovi ili oduzeta do sada neka ovlašćenja, već se samo ta oblast preciznije reguliše. Sačuvana je apsolutna samostalnost opštine u obavljanju onih poslova za koja ima ovlašćenja posebnim zakonom. U odeljku, koji se odnosi na finansiranje poslova opštine, uređuje se i pitanje samodoprinosa, kao posebnog oblika finansiranja opštine, čime prestaje potreba za posebnim zakonom u ovoj oblasti. Do sada je više puta produžavan rok gradovima Nišu, Kragujevcu, Novom Sadu, Prištini da statutom obrazuju gradske opštine. Ovim predlogom zakona određuje se rok da se taj posao obavi u roku od godinu dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Za grad Prištinu rok od godinu dana teče od prestanka misije Ujedinjenih nacija za prinudnu upravu, odnosno godinu dana od samog povlačenja snaga, koje su okupirale tu svetu srpsku zemlju. Dakle, netačna je tvrdnja predstavnika propale Koalicije "Zajedno" da se ovim predlogom zakona oduzima status grada Nišu, Kragujevcu, Novom Sadu i Prištini. Na kraju, što se tiče izbornog postupka za izbor odbornika u skupštini opštine, o tome je više govorio šef poslaničke grupe SRS gospodin Stevo Dragišić, ja ću se samo kratko osvrnuti na to. Ovim zakonom je predviđen jednokružni većinski sistem i time se znatno skraćuje proces izbora. Na taj način se prave i velike uštede i svi učesnici u izbornoj utakmici imaju iste uslove u pogledu predlaganja kandidata, kao i u pogledu zastupljenosti svojih predstavnika u biračkim odborima i u izbornoj komisiji izborne jedinice. To predstavlja najveći problem za mnogobrojne male, odnosno kombi stranke, čiji članovi mogu stati u jedan kombi ili autobus. Te stranke nemaju ni dovoljan broj članova, koje bi kandidovali za lokalne odbornike, a da ne govorim o potrebnom broju kandidata za sastav biračkih odbora. Na primer, u opštini Doljevac bira se 37 odbornika, dakle dvostruko više je potrebno i članova da bi se popunila sva biračka mesta. To je oko 120 članova, a u našoj opštini ove male, marginalne stranke uopšte ne mogu da sakupe toliki broj članova. U Nišu je potrebno 400 članova i zamenika članova za sastav biračkih odbora, koje treba da predloži podnosilac izborne liste. Toliko članova nemaju mnoge stranke u čitavoj Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Ima reč Marijan Rističević (nije u sali). Molim Željka Simića da uzme reč.
Poštovani gospodine predsedniče, uvaženo predsedništvo, ja bih hteo o ponuđenom predlogu da govorim iz dva aspekta. Mislim da je prosto nemoguće ne razmatrati kontekst, u kome se donosi ovaj predlog zakona o lokalnoj samoupravi, a s druge strane da kažem neku meritornu reč o sadržini samog zakona. Više je nego očigledno da je jasna situacija u kojoj se Srbija obrela, mislim na političku situaciju, zato što s jedne strane imamo one strane koje su snage obnove, snage jedinstva i snage koje su se organizovale na patriotskom bloku obnove razrušene zemlje i stvaranja svih pretpostavki za reforme na svim mogućim nivoima. U tom smislusmatram da je ovaj zakon jedan od onih koji su neophodni, nužni da bi se stvorile demokratske pretpostavke za još brže napredovanje naše zemlje i za stvaranje normativnih pretpostavki za ubrzanje demokratskog razvoja naše zemlje. Ovo govorim utoliko pre što ima onih koji su se latili da ovaj zakon kritikuju izvan bilo kakvih razložnih okvira. Više je nego očigledno da Predlog zakona nekima ne odgovara, ali da je reč o zakonu koji precizno kodifikuje jednu materiju, koja je bila rasuta u nizu zakona, a s druge strane uspostavlja one principe, koji u centar svekolikog političkog i društvenog života stavlja samog građanina, što bi za one, koji su navodno zagovornici demokratskih procesa, moralo biti nešto što je non plus ultra čitavog našeg parlamentarnog, političkog i društvenog života. Reč je o zakonu, tu nema više nikakve dileme, koji je preko potreban, a s druge strane, koji omogućava i institucionalizuje inicijativu svih građana i koji one, koji su do sada bili na margini, stavlja u samo središte društvenog i političkog života. Iz tih razloga primedbe koje su stavljene vidi se da su isforsirane, da nemaju političko uporište i da su jedino sračunate na anticipaciju političkih događaja u ovoj zemlji. Više je nego očigledno da su građani morali staviti svoj unutrašnji glas na stranu onih, koji su odmah posle agresije i posle pobede, koju smo izvojevali, odlučili da izgrade zemlju, da obnove sve infrastrukturne objekte, da omoguće građanima normalan život i da osnaže svest da će Srbija uvek biti u duhu pravde i slobode, pravde kao osnovnog principa i najveće strasti ljudskog uma i slobode, s druge strane, koja je osnovna odrednica srpskog karakternog bića. Prema tome, nema nikakve dileme da je ovaj zakon samo jedan u nizu koji osnažuje etos demokratije na ovim prostorima, a oni koji se zdušno bore protiv njega, govore da su samo na papiru i samo usmeno, samo demagoški i verbalno za demokratske promene, a kada im se podnese od strane najvišeg tela, od strane Vlade narodnog jedinstva pred najvišim telom, oni ga odbijaju iz razloga koji su dovodljivi u pitanje sa svih mogućih tačaka gledišta. Ovde su neke kolege dovele u pitanje neke od tih tačaka. Ja bih samo rekao da se uvode oni instituti koji predstavljaju najviše standarde evropske demokratije i koji, s druge strane, predstavljaju osnov za naše što brže uključivanje u svet, prevashodno zbog toga što se ovaj predlog zakona o lokalnoj samoupravi oslanja na Povelju o lokalnoj samoupravi, a mislim da ovaj zakon, tu postoje meritorni pravnici koji mogu da me koriguju, jedino u Švajcarskoj postoji na jedan kodifikovan način. Ono što je bitno ovde razlučiti jeste činjenica da se uvodi jedan ekonomski princip, kada je u pitanju oblast upravljanja, zato što su kodifikovane odredbe jednog veoma važnog segmenta društvenog života, koji je bio rasut u nekoliko zakona i što se uvode novi instituti, koji će samo obogatiti demokratske principe na kojima počiva ova zemlja. Vlada narodnog jedinstva opravdano nosi taj naziv, jer u proteklih šest meseci, možda najtežih meseci u kojima se našao srpski narod, jeste bila uz njega, a on joj je uzvratio gradeći zemlju i obnavljajući sve objekte, da je shvatio poruku Vlade narodnog jedinstva koja vlada, a koja ne šeta, za razliku od raznih saveza za propast ove zemlje. Više sam nego ubeđen da je važno na ovom mestu reći da smo mi otvoreni za svaki dijalog, za svaki argument, ali smo zatvoreni za bilo kakvu vrstu ultimatuma i zatvoreni za bilo kakav pokušaj da se ovaj narod podredi diktatu stranog elementa. Dakle, ovo govorim sasvim otvoreno, zato što oni ne kriju više, ne baveći se više nikakvom mimikrijom, da su u službi stranih interesa i da pokušavaju da osvoje vlast na sve moguće načine. Svaki pokušaj da se demokratizuje život u Srbiji, da se tom tzv. zapadnom svetu približimo po onim uzusima od kojih su oni odavno odstupili, pokazuje da Vlada narodnog jedinstva ovim aktom nudi jedan demokratski, prvorazredno demokratski akt, koji bi Skupština trebalo da usvoji. Ono što želim još jednom da napomenem to je činjenica da sam negde u belinama redova osetio kod nekih kritičara da je u Vladi narodnog jedinstva, pa kada je u pitanju i Predlog ovog zakona, manjak pragmatizma ili političkog realizma. Da je političkog realizma koji oni nama nude, mi bismo odavno bili pokorena zemlja bez ikakvog suvereniteta i bez ikakvog načina da očuvamo našu tradiciju, koju ja poimam kao očuvanje trajnih, a ne prošlih vrednosti. Prema tome, Vlada narodnog jedinstva je u dosluhu sa tom tradicijom, ne okrenuta previše toj tradiciji, nego zagledana u budućnost, jer nam okolne zemlje pokazuju šta znači povinovati se stranom diktatu. Na jednom mestu jedan veliki nemački filozof je rekao, koji je bio inače evolucionist, da će svaka razvijenija zemlja Zapada pokazivati manje razvijenoj njenu vlastitu sudbinu. Sve okolne zemlje koje su poklekle pred pritiskom NATO pakta i zapadnih zemalja mogu nama da pokažu našu vlastitu budućnost. Mi takvu budućnost bez suvereniteta, bez slobodoljubivog odnosa prema našem karakteru, prema našem nacionalnom biću, ne možemo dopustiti ni po koju cenu. Mi smo pokazali u ovom trenutku da smo otreznili čitav duhovni prostor i u Evropi i u svetu, da smo vaskrsli habitus intelektualca, jer se događa paradoksalna situacija. Američki intelektualci, uviđajući o kakvim se ogrešenjima radi kada je u pitanju Amerika, daju otvorenu podršku našim zemljama, za razliku od onih koji predstavljaju beznačajnu manjinu i koji su u otvorenoj službi onih koji bi hteli da pokore ovu zemlju, da porobe ovaj narod, koji po svom biću nikada ne može biti porobljen. Dakle, nisam napravio nikakvu digresiju, nego je meritum ovog zakona, za koji mislim da će napraviti veliki pomak u pravcu, pre svega, inicijative građana. Ne kažem da je oni do sada nisu imali, već je sada imaju kao poseban institut. Ne radi se o bilo kakvom pokušaju centralizacije vlasti, već se radi o tome da građanin u ovoj zemlji uživa sva moguća prava, bez obzira na svoje nacionalno poreklo, na veroispovest i da ovim zakonom dobija još veći podsticaj za uključivanje u politički i društveni život ove zemlje. Hvala vam još jednom i izvinjavam se što sam bio duži.
Hvala. Ima reč narodni poslanik Marijan Rističević.
Samo da podsetim gospodina potpredsednika Vlade da se veličina jedne partije ne meri isključivo brojem članova koji prati tu partiju, već da se veličina jedne partije može meriti ozbiljnošću ideja i programa te partije. Da vas podsetim da je partija Adolfa Hitlera bila veoma brojna, a kakva je bila, to dobro znamo. Ovde sam se naslušao o demokratiji. Ko o čemu, baba o uštipcima. Tako i Vlada narodnog jedinstva o demokratiji, a kakva je to demokratija to smo videli juče. Gospodin Šešelj to može potvrditi. Od osam izlazaka, koje su ostvarili predstavnici Koalicije "Vojvodina", Televizija Srbije je pokrila svih osam. Ja sam mislio da će se gospodin Šešelj, kao veliki demokrata i kao potpredsednik Vlade, založiti za naše pravo da iznesemo mišljenje, iako se on s tim mišljenjem ne slaže, kao što se ni mi ne slažemo sa nekim njegovim stavovima. Rasprava o zakonu o lokalnoj samoupravi nas iz Koalicije "Vojvodina" podseća na poslovicu "Kuća gori, a baba kose češlja". Oko ovog predloga podiglo se mnogo prašine. Samo predlaganje zakona izgledalo je kao osveta prema opoziciji, koja je prestala da sluša. Do sada su većinom vodeće opozicione stranke u Srbiji išle uz vlast kao dve palice uz doboš. Iza kulisa su se pogađale i nagađale sa vladajućim partijama, a ko s đavolom tikve sadi, o glavu mu se sada lupaju. Ovim predlogom o lokalnoj samoupravi gubi se još jedan deo vlasti u korist centralne, i s pravom se diže galama protiv ovakvog predloga. Mi u Vojvodini dobro znamo kako izgleda kada se izgube nadležnosti u korist centralne vlasti. Mi Vojvođani dobro znamo da smo u svim varijantama preglasani i što se tiče zakonodavne vlasti mi znamo odavno, mi osećamo i mi trpimo iz prostog razloga što je olovka za pisanje svih zakona kod vas, a vaša olovka računa u vašu korist i nema dušu za nas Vojvođane. Ova vlast misli, a Predlog zakona o lokalnoj samoupravi dokazuje, da vlast koja nije apsolutna i nije neka vlast. Svaka vlast kvari, a apsolutna kvari apsolutno. Vlast je toliko centralizovala državu, a ovim predlogom to još više pojačava, da misli da je samo ona sama država, a da je prostor države njihovo imanje i njihova prćija sa kojom raspolažu kako hoće. Gde je interes građana i naroda? Koji narod, šta će vama narod? Vi ste klasa za sebe, stvorićete vi sebi svoj narod, bolji narod. U ovoj državi više se ne štrajkuje glađu, zato što je kod nas glad opštenarodna pojava. Vodite nas kroz ratove, bedu, siromaštvo, glad, bolest i smrt, do vaših pobeda i obnova. Sada, ovim predlogom zakona o lokalnoj samoupravi upravo vršite preraspodelu vlasti u svoju korist, da pokupite i one mrvice po lokalnim samoupravama, kojima ćete ostaviti samo metlu i lopatu. Trebali ste već davno shvatiti da čvrsta decentralizacija vlasti u korist jednog čoveka, da bi jedan imao vlast nad svima, da takvo uređenje razbija državu, pukla je SFRJ, puca SRJ, puca Srbija, a vi do pameti ne dolazite. Pojačanom centripetalnom silom dolazi do razbijanja, kao i pojačanom centrifugalnom silom. Te sile treba izjednačiti, i zato hoću da vam kažem, da morate preraspodelom vlasti između republika, autonomnih pokrajina, gradova, opština i mesnih zajednica izbalansirati državu, da bi je sačuvali. Vi ovim zakonom radite suprotno, vi kao da želite da nas đavo sve odnese. Gotovo da poverujem u priču da nam je ova vlast naturena spolja, i da se negde nagodila sa našim najcrnjim neprijateljima i protivnicima, da radi u korist naše štete. Takvih indicija ima, a rezultati govore u prilog tome. Nekada su lokalne samouprave birale šefove policija, direktore osnovnih i srednjih škola, kadrove u zdravstvu, sudstvu, prikupljale, raspolagale sredstvima za tu namenu. I sve je to bolje funkcionisalo zato što su ljudi koji su birani u tim sredinama imali odgovornost prema onima koji su ih izabrali. Te odgovornosti nema danas, gotovo sve postavljaju i imenuju vladajuće partije preko ministarstava. Uskoro ćete i portire u skupštinama opštinama u Vojvodini postavljati direktno iz Beograda. A ovaj predlog ide u tom pravcu. Ustav bi trebao da bude prepreka vlasti, zaustavljanje vlasti, granica do koje vlast sme da ide, a vama i ovaj predlog zakona je protivustavan. Uvođenjem dvodomnih skupština samo u nekim opštinama, narušavate ravnopravnost građana. To obrazlaže moju tvrdnju. Kada već tako hoćete, onda uvedite ovdeveća autonomnih pokrajina, da bez saglasnosti tog veća nema usvajanja tih akata. To ćemo mi, iz Koalicije "Vojvodina" pozdraviti kao dobar, a ne ustavan čin. Ovde se govorilo o izborima. Koji izbori su demokratskiji, da li po proporcionalnom sistemu, da li po većinskom? Za mene i Koaliciju "Vojvodina" svaki izbori su ravnopravni, svaki su pravi, i svi izbori su pravi osim onih koje vi organizujete. Ne verujem da će na izborima koje ćete vi organizovati, neko drugi doći na vlast. Gospodine predsedniče, Vi ste rekli na početku sednice da smo mi tražili odsustvo i da ste ga vi odobrili. Ni ja, ni jedan poslanik Koalicije "Vojvodina" nismo tražili odsustvo sa sednice. Već smo u pismu od Vas tražili da nam omogućite da se izlaganje poslanika Koalicije "Vojvodina" čuju, vide i da obezbedite ravnopravnost svih poslanika i da zaštite od dobacivanja, u kojima nas nazivaju izdajnicima, lopovima, a ponekad nam čak prete i smrću. Da bismo mogli da učestvujemo u radu Narodne skupštine, morate obezbediti uslove. Vi to očigledno ne želite. Mi smo učešće uslovili ravnopravnošću, a Vi umesto ravnopravnosti nudite i obezbeđujete nam odsustvo. Da sam u vojsci, ja bih to pozdravio. Ovako nekog pogode sankcije, nekog zemljotres, nekoga ratovi, nekoga elementarne nepogode, a koga pogodi ovakva vlast, njemu nema spasa. Ko je vlast poznavao, ni pakao mu teško neće pasti. Hvala.
Ima reč potpredsednik Vlade Vojislav Šešelj.
Dame i gospodo narodni poslanici, moram priznati da me je do suza ganulo izlaganje Marijana Rističevića, i zaista saosećam sa njegovom sudbinom, sa njegovim položajem i, moram svima ovde da vam kažem, da je glavni krivac za takvo njegovo stanje Milovan Bojić, potpredsednik Vlade Srbije. Milovan Bojić je resorni potpredsednik za oblast zdravstva. A mi ovde imamo jedan primerak čoveka, koji nije dobio odgovarajuće zdravstvene usluge. Stomatolozi su mu ugradili dva broja veće zube i on ne zna šta govori ovde [[smeh]] Dame i gospodo narodni poslanici, na ovom zakonu Vlada Srbije je zaista dugo radila. U maju prošle godine već smo imali gotov projekat, pa smo ga onda dorađivali, vagali svaku odredbu, svaku normu, i danas izašli pred Narodnu skupštinu u situaciji kada niko ozbiljan u ovoj zemlji, ko god se trudio, nije mogao o ovom zakonu ni da opepeli. Ovaj zakon je do kraja logički sazdan. Ovaj zakon je primeren osnovnim principima, kojima se civilizovani svet rukovodi u procesu regulisanja prava lokalne samouprave. Čuli ste danas i od šefa poslaničke grupe SRS da nema odstupanja ovoga zakona ni od jedne odredbe te famozne Evropske povelje. Šta to govori? To govori da su oni koji su pisali Evropsku povelju imali u vidu neke mnogo gore uslove funkcionisanja lokalne samouprave, pa ono što su naveli u tekstu Povelje smatraju nekim evropskim, civilizacijskim standardom ili idealom koji treba dostići i koji se zahteva od svih onih koji slede Evropsku povelju. Što se tiče naše lokalne samuprave, mi smo davno nadrasli osnovne principe Evropske povelje. Lokalna samouprava se ovim zakonom zaokružuje kao jedan potpun koncept i ovaj zakon omogućava njeno skoro besprekorno funkcionisanje, koliko je to uopšte moguće, da nešto bude zaista besprekorno u demokratskom političkom životu. Šta je problem onih koji kritikuju zakonski projekat? Nismo sužavali ni jedno pravo lokalne samouprave. Prava su garantovana, prava su ostala ista. U svim oblastima u kojima su do sada postojala. Mi povećavamo samo stepen kontrole, izoštravamo pitanje odgovornosti nosilaca funkcija u sistemu lokalne samouprave, jer imamo veoma lošeg iskustva sa funkcionisanjem lokalne vlasti, tamo gde su neke opozicione stranke tu vlast preuzele, pre svega Koalicija "Zajedno", ali i SVM i još neki. Tamo gde vlada SVM možda problemi nisu toliko strašni. Problem je na primer kada predsednik opštine namešta u Subotici svojoj kćerki da povoljno, jeftino kupuje opštinsku zemlju, da gomila tu zemlju, gomila i to onu najbolju, najvredniju, najkvalitetniju i tako dalje. To spada u red onih najsitnijih zloupotreba, jer kada poredimo to što se dešava kod Kase u Subotici, sa ovim što se dešava u Beogradu, onda je Kasa malo dete. Onda mu odajmo priznanje, što nije preterivao u tim zloupotrebama. Ja vas hvalim, gospodine Kasa. Tako da mi ovim zakonom stvaramo uslove za malo veću transparentnost lokalne samouprave. Stvaramo uslove da i republičke inspekcije mogu malo dublje prodreti u suštinu funkcionisanja organalokalne samouprave, ispitivati njeno delovanje. Od kada je ova vlada narodnog jedinstva, samo smo jednom zaveli prinudnu upravu u Titelu, gde je kriminal uzeo maha, gde je bilo potpuno bezakonje, mafija. Pre toga je Vlada u prethodnom sastavu, a u ovom mandatu organa lokalne samouprave, samo u Novom Pazaru zavela prinudnu upravu, gde je lokalna vlast pokušala da stvara državu u državi. I nigde više. U četiri slučaja na Kosovu nije bilo moguće funkcionisati ni uspostaviti lokalnu samoupravu, jer je tamo bio veoma visok procenat građana šiptarske nacionalnosti i Srba je bilo zanemarljiv broj, nije bilo moguće ni izbore sprovesti. To je sve. Zašto se onda bojati tih prinudnih mera? One se samo izuzetno primenjuju. Toliko izuzetno da je njihov broj u praksi zanemarljiv, čak mislim da je ova naša vlada bila suviše oprezna po tom pitanju, i da se ustručavala da primeni prinudnu upravu i tamo gde je to moralo odavno da se uradi. Šta se dešava, na primer, u Beogradu? U Beogradu imamo neverovatan slučaj, mislim da se nigde u svetu ne može desiti ono što se dešava ovde, da gradom vlada mafija u pravom smislu reči. Evo, da vam navedem primer Gradskog saobraćajnog preduzeća. Setite se koliko smo i mi radikali, kao ranije opoziciona stranka i druge opozicione stranke, koliko smo kritikovali prethodnu vlast što je na ulice jednog dana izašlo 800 autobusa, a ne 1.200 ili što se dešava ovo, što se dešava ono. Sada, od nekadašnjih 800, ne može ni 200 da izađe. Saopštili su neki dan i 100. Potpuno upropašćeno javno komunalno preduzeće. Nekada su ti radnici zaposleni u Gradskom saobraćajnom preduzeću Beograda imali najveće plate u Beogradu, pa su i bili nezadovoljni, onako malo i razmaženi, pa išli i na štrajkove, pa iznuđivali sve veće i veće plate, a sada, kakve su im sada plate, kakav je njihov socijalni položaj, imaju li šta da rade? Šta se desilo? Lokalna samouprava konstituisana posle izbora 1996. godine primenila je odmah u startu mafijaške metode, pod maskom privatizacije. Kakva je to privatizacija kad se ne zna ni ko pije, ni ko plaća, ni kako se taj proces odvija, ni pod kojim uslovima, itd. Počela je trgovina linijama Gradskog saobraćajnog preduzeća, pa su prodavane one najbolje linije. Evo vam još jedan konkretan slučaj - braća Šarac, ljudi poznati po sklonosti kriminalnom ponašanju i mafijaškom metodu poslovanja, dobili su najbolju liniju u Beogradu, liniju 31, od Konjarnika do Studentskog trga. Na tri godine pretpostavljena njihova zarada, čista zarada, je tri miliona maraka. Kako su se revanširali gradskoj vlasti? Tako što za potrebe Srpskog pokreta obnove grade motel na Ravnoj gori u vrednosti od pola miliona maraka. Znači, ti meni ovo, ja tebi ono. Dogovoreno je bilo da taj motel bude sa alfaltiranim prilaznim putem, a onda se vođstvo SPO-a predomislilo i kažu - ne asfaltni, hoćemo mermer. Predsednik Skupštine grada Beograda Vojislav Mihajlović ima dve firme. Jedna se zove "Eurospoj", ona radi elaborate za linije gradskog saobraćajnog i ko želi da uvede svoj privatni autobus, on mora prvo da kupi projekat od Vojislava Mihajlovića, 1.500 maraka je najniža cena tog projekta i sve se daje u kešu. Koliko linija ima, Stevo?
650.
Šestopedeset linija Gradskog saobraćajnog preduzeća ima u Beogradu. Toliko je prodato, ima više. Šestopedeset linija puta 1.500 maraka, to je više od milion maraka. Drugu firmu ima Vojislav Mihajlović, zove se "Pineks". Ta firma nabavlja rezervne delove za Gradsko saobraćajno preduzeće. Nekad je Gradsko saobraćajno preduzeće kupovalo direktno od Tigrove fabrike, kupovalo od proizvođača i valjda je ta cena koja se postigne kod proizvođača najprikladnija, najprimerenija, najniža, a sad se ubacuju posrednici. Nekad posrednik uzme 5%, nekad 10% itd. Jasmina Lazarević i ovaj Živanović se ostrvili, pa sve veći i veći procenat. Pa, pogledajte onda na koji način, a mi očekujemo istražni organi da uskoro izađu napokon sa svim podacima u javnost, na koji način su dodeljivani placevi, na koji način su dodeljivane dozvole za kioske, posebno kioske u centru grada. Kad ćemo sve to saznati? Onda kada se pojavimo sa buldožerom, pa kažemo - ili ti rušimo ili priznaj sve šta si radio, kome si morao da daš pare. Moraćemo da menjamo i savezni Krivični zakon i u projektu se predviđa, kod slučaja primanja i davanja mita, ako se prihvati ovaj projekat, kažnjavaće se samo onaj ko prima mito, a ne i onaj ko daje mito, jer moramo motivisati onoga ko je možda bio primoran da da mito, da saopšti istražnim organima, da prizna, da napiše izjavu, pa da onaj ko je uzeo pare bude kažnjen. Nema drugog načina borbe protiv korupcije. Pogledajmo dalje šta se dešava kroz Srbiju, šta je ta lokalna samouprava Koalicije "Zajedno" uradila za svoje gradove, za svoje opštine, da li su izgradili nešto? Videli ste neki dan na Studiju B, na sva zvona su udarili, pustili u saobraćaj 300 metara trake na Bežanijskoj kosi. Ja dva tri dana posle toga prolazim i vidim da to nije u saobraćaju i ne može da se pusti, jer to je paralelna traka, 300 metara ne znače ništa, ne vredi. Njima je bilo važno da se slikaju za televiziju, Studio B emituje, oni pustili i posle nema ništa od tog puta, baš ih briga. Čitav niz poslova se tako radi. Pogledajte primer nepotizma. Imate li mogućnost da ukažete na nešto što na to podseća u bilo kojoj zemlji sveta. Možda ima u Saudijskoj Arabiji, gde je ta kraljevska porodica toliko razgranata, imaju po 300 prinčeva, po nekoliko hiljada kraljevskih rođaka i svaki mora biti neki funkcioner. Pošto njima pacovi obično progrizu ormare sa zelenim dolarima, ne moraju da brinu zbog toliko velikog broja kraljevskih rođaka. Pogledajte u Beogradu gde su kraljevski rođaci sve razmešteni. To je najupečatljiviji primer za celu Srbiju. Pod izgovorom borbe protiv političkog protivnika, pod izgovorom želje da se osvoji vlast i želje da se realizuje kakav - takav politički program, zapravo otvoren je prostor da mafija preuzme u svoje ruke. Problem je što mafija na kraju počne da ugrožava onoga ko mafijaškom poslovanju pribegava. Nije ni malo slučajno što je upravo ta stranka, koja vlada Beogradom, SPO, prva javno počela da uvlači kriminalce u politiku. Setite se Giške, Belog, Laleta, Robije itd. Imali su sreće, pa se ti kriminalci međusobno poubijaše, ali manir je ostao. Ti kriminalci kada se uvuku u politiku, oni preuzimaju kontrolu i nad političkom partijom. Da li mislite da bi Srpski pokret obnove sada i kad bi želeo da se otrgne ovim mafijašima i kriminalcima mogao to da uradi? Nemoguće je. Nemoguće je tamo gde je skoro svaki funkcioner umešan u kriminal, da se on iščupa i da kaže - e, preterao sam, sad mi je dosta, sad bih stao, sad sam kupio kuću, stan, imam dobar auto, imam para dovoljno za rezervu, pa sad i da se povučem. Nema povlačenja iz mafije. Mi moramo zaustaviti te mafijaške oblike ponašanja. Ovaj zakon, koji će pretpostavljam danas Narodna skupština usvojiti, daje mogućnosti da se adekvatnije vodi borba protiv mafije, protiv kriminala, protiv organizovanog kriminala koji je najopasniji oblik kriminala. Što se tiče izbornog principa, koji sadrži ovaj zakon, on je najprostiji, najjednostavniji. Bilo je u opciji i mi smo razmišljali da li proporcionalni, da li većinski. Proporcionalni odgovara na nivou Republike ili na saveznom nivou, gde je partija u prvom planu, gde se glasa za partiju, gde pojedinac bez partije ne može ništa i gde ljudi lično neposredno ne poznaju kandidata. Na lokalnom nivou ljudi se međusobno poznaju i žele da upoznaju onoga koga šalju da zastupa njihove interese u opštinskoj skupštini. To je osnovni motiv. Zašto samo jedan krug? Zato da bi se videlo ko je zaista jak i ugledan, a ko nije. Zašto bi se nekim kalkulacijama prepuštalo u drugom krugu da prevagne i onaj ko možda ne zaslužuje poverenje građana u osnovi. Ja se sećam 1996. godine, u drugom krugu milioni lažnih letaka su podeljeni kroz Srbiju, koje je štampala Koalicija "Zajedno", kojima su lagali narod da mi podržavamo njihove kandidate u prvom krugu. Mi to pod pretnjom isključenja iz stranke nismo hteli da radimo. Desilo nam se u Užicu, predsednik opštinskog odbora da je podržao Koaliciju "Zajedno" u drugom krugu i isključili smo ga iz stranke. Još je i ugledan lekar u Užicu, Miroslav Vukašinović. Prekršio je stranačku disciplinu i isključen je. U ovom slučaju stvari su do kraja čiste i jasne. Kome je do koalicija pravi ih odmah. Ko neće u koaliciju izlazi sam na izbore. Prvi pobeđuje. Najbolji u selu pobeđuje. Najbolji u svojoj ulici pobeđuje. Zašto se toga bojati? Ko se pribojava opet ima varijantu da pravi koaliciju. Zašto praviti koalicije baba i žaba tek u drugom krugu? Zašto u drugom krugu praviti - ne koaliciju za nekoga, nego koaliciju protiv nekoga? To se protivi nekim osnovnim demokratskim načelima, koalicija protiv nekoga. Hajmo koaliciju za nekoga. Takve koalicije imaju smisla. Takve koalicije su građanima razumljive. Mi koji činimo koalicionu Vladu narodnog jedinstva Srbije nemamo nameru da pravimo koaliciju za lokalne izbore. Osim u jednom slučaju - ako se sva opozicija udruži, što se onda ne bi i mi udruživali. Ovako, ako nema na suprotnoj strani udruživanja, i mi više volimo da znamo ko je u narodu popularniji, ko može više glasova da osvoji itd. I tu je čista računica. Kome u političkom životu smeta logika čiste računice? Samo lovcima u mutnom. A nama je cilj da lovcima u mutnom stanemo u kraj zbog dobrobiti Srbije.
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Marjan Rističević, replika.
Mene politički nastupi doktora Šešelja uvek dobro zasmeju. Od kada je gospodin Šešelj malim rečnim podmornicama oslobađao Sloveniju, od kad je glogovim kocem vijao vampire Užičkom ulicom, kada je u "Ruskom caru" bezbol palicom utvrđivao statut partije i tako, od tada mi je gospodin Šešelj simpatičan. Doduše, ja gospodina Šešelja ne uzimam neozbiljno, za razliku od drugih opozicionara. Tvrdim, i to sasvim odgovorno tvrdim, da je prvi naredni pretendent za presto ukoliko se ovaj isprazni. Što se tiče doktorskih usluga, medicinskih usluga gospodina Šešelja..... pošto on meni preporučuje neke medicinske usluge, onda ću i ja njemu preporučiti plastičnog hirurga, koji bi za pet brojeva trebao da smanji njegov stomak, pa bi se onda mogla naći i neka košulja za njega iz zbirke o kojoj je juče pričao. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Jožef Kasa, razumeo sam - replika.
Gospodine predsedniče, jeste, replika je, jer najnormalnije je kod nas da treba da se zahvalimo na usluzi, a ovom prilikom gospodin Šešelj me je počeo hvaliti. Hvala mu lepo. To je za mene znak da treba da se čuvam. Tako, poruka je jasna. Međutim, treba i to da kažem da razlika između moje ćerke i mnogih radikala je u tome da je moja ćerka tu zemlju pošteno platila. To je tužilaštvo u Subotici, a MUP Republike Srbije, sa našim zajedničkim prijateljem gospodinom Agoštonom Andrašom, a čini mi se da je veći prijatelj Šešelja Agošton, nego moj, davno ispitalo. A, neki radikali ne plaćaju, nego otimaju. To je velika razlika, gospodine Šešelj, i dobro bi bilo da o tome povedete računa. Drugo, gospodine predsedniče, želeo bih da Vam skrenem pažnju da ste predsednik ove skupštine i da bi Vi trebali da zaštitite integritet pojedinih poslanika. Vi to odavno ne radite. U demokratiji to bi bilo najnormalnije, da se zastidite, i da podnesete ostavku za neobavljanje Vaše funkcije. Međutim, i Vi gospodine predsedniče, a i gospodin Šešelj i mnogi od vas..... (Šešelj, s mesta - nemoj samo moju ostavku da tražiš).... ne, ne. Ako Vas ne bi bilo Vas bi trebalo izmisliti. Vi treba da dođete u Suboticu da učite demokratiju, jer mnoge inspekcije su prekontrolisale rad lokalne uprave i sa najvećim ocenama su iz naše sredine otišli. Tako da smo spremni da vas podučavamo šta je lokalna samouprava i šta je demokratija. Hvala lepo.
Hvala. Ima reč potpredsednik Vlade dr Vojislav Šešelj, odgovor na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Kasa je ovde rekao da je njegova ćerka zemlju pošteno platila. Jeste. Nikada nisam rekao da je ona zemlju ukrala. Da je uzela bez para. Ali, problem je u tome, i sad možete da mislite da li mi je na to ukazao Agošton ili nije, to Vi sa njim raspravljajte, moje je pravo da se informišem i preko Vas i preko Agoštona, i od Vas sam ja saznavao neke stvari za Agoštona kada je Agošton bio aktuelan, nemojte sada tu da ..... pravite problem od ničega. Kada opština prodaje zemlju, po zakonu mora to da radi javnom licitacijom, preko javnog konkursa. Mora se pružiti šansa i konkurenciji. Možda je neko drugi hteo tu istu zemlju da kupi. I, kako - u više navrata Vaša ćerka jedini ekskluzivni kupac? Je li to nelogično? Otac joj predsednik opštine, malo-malo opština prodaje zemlju, ona kupuje. Nema javne licitacije. Nema konkurencije. Zašto nema konkurencije? Zato što se tako zemlja može kupiti za bagatelu. Da je bila javna licitacija neko bi se pojavio ko bi ponudio više novca, Vaša ćerka bi ostala bez zemlje. Reč je o nekoliko hektara, jelÄ tako? Evo, 17 hektara, pomaže mi ministar za lokalnu samoupravu, 17 hektara najvrednijeg, najskupljeg gradskog građevinskog zemljišta. Za 30.000 dinara sve je kupila. JelÄ sve za 30.000 dinara? E, neka je u to vreme marka bila 6,00 dinara, 30.000 dinara = 5.000 DEM. Nek je marka bila i jedan dinar, pa je to 30.000 DEM, 17 hektara, a bilo je i nekih objekata na toj zemlji, gospodine Kasa. Znači, dobila je više nego besplatno. Za državu bi bilo mnogo bolje da je dobila besplatno. Ovako se i država blamira. Kako za takvu bagatelu da se kupi nešto što je najvrednije u jednom gradu. E, to je problem. I, nije Vam onda problem u Agoštonu ili nekom drugom saradniku, bivšem, koji Vam odaje tajne. Sve procuri. Zaklela se zemlja raju da se sve tajne saznaju. I ne vredi. Sledeći put na izborima, kada ti radikali koji otimaju, kako rekoste, dođu na vlast u Subotici, prečešljaće Vam svu dokumentaciju, sve će tamo istražiti. Ko zna šta će isplivati?
Zahvaljujem. Ima reč narodni poslanik Lazar Marjanski.
Gospodo narodni poslanici, možda neko nije primetio jednu bitnu stvar koju ovaj zakon donosi, a koja se odnosi na sela i mesne zajednice u selu. Naveo bih primer člana 71., u kome se kaže: samodoprinos se može izraziti u novcu, robi i radu, prevozničkim uslugama za potrebe i mogućnosti građana. To je jedna izuzetna dobra stvar za ljude na selu, zato što ljudi na selu mogu samodoprinos da daju u robi, radu i ostalom. Isto je dobar član 9, gde se kaže: "Položaj i pravo organa i organizacija jedinice lokalne samouprave, kao i mesnih zajednica, u pogledu raspolaganja korišćenja samodoprinosa u državnoj svojini". Ovaj član 9. izuzetno je dobar za mesne zajednice. Ukazao bih na jedan član koji je, po meni, ključan, gde kaže:"Korisnici sredstava budžeta opštine dužni su da na zahtev opštine najmanje jedanput godišnje proveravaju budžet". Mislim da je ovaj član izuzetno dobar da se budžet opštine proverava, jer čak i kada se donosi i kada se usvaja, ne proverava se. Obratio bih vašu pažnju na član 212. - "Ako jedinice lokalne samouprave u slučaju nastupanja vanrednih okolnosti, elementarnih nepogoda i drugog, ne preduzmu blagovremene mere radi sprečavanja nastanka štete većih razmera, nadležni državni organi preduzeće te mere". Dešavalo se po nekim vojvođanskim mestima, gde su bile elementarne nepogode, da deo opštine nije hteo uopšte da reaguje, da su ljudi iz mesnih zajednica sami reagovali i tražili pomoć iz Vlade Republike Srbije. Što se tiče izbornog sistema, jednokružni sistem, u prvom krugu, je dobar, iz jednog praktičnog razloga - nisam nigde pročitao, a verovatno nije ni napisano, kad jedna stranka većinskog sistema ima pet-šest svojih odbornika, i šta ako taj odbornik napusti stranku, stranka ga isključi, da li mu prestaje mandat, ili ne prestaje? (Glasovi iz sale: prestaje.) Znači, prestaje, a ovde toga nema. (Dr Vojislav Šešelj, sa mesta: Vlada je usvojila amandman). Nisam čuo, hvala Vam.
Zahvaljujem. Da li se još neko javlja za reč? (Ne javlja se.) Zaključujem načelni pretres. Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje Predlog zakona u načelu. Za 153, tri protiv, niko se nije uzdržao, pet narodnih poslanika nije glasalo, ukupno prisutan 161 narodni poslanik. Konstatujem da je Narodna skupština većinom glasova prihvatila Predlog zakona u načelu. Otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. (Glasovi iz sale: povukao je.) Nije tu, molim vas, nemojte praviti zabunu. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. (dr Vojislav Šešelj, sa mesta: Rekao je u diskusiji da sve povlači.) Je li rekao, izvinjavam se, nisam čuo. Ja nemam vremena sada da pregledam stenogram, prema tome, molim vas, idemo po redovnoj proceduri. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Dva za, protiv 152, niko se nije uzdržao, nisu glasala tri, ukupno prisutno 157 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 48. amandman je podneo narodni poslanik Dragan B. Nikolić. (Poslanik odustaje od amandmana.) Zahvaljujem. Na član 123. amandman su podneli narodni poslanici Marijan Rističević i prof. dr Dragan Veselinov. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Jedan za, protiv 155, niko se nije uzdržao, nisu glasala dva, ukupno prisutno 158 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 124. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 155, niko se nije uzdržao, nisu glasala tri, ukupno prisutno 159 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 124. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanici Marjan Rističević i Dušica Karabenč, a posebno narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za je glasao jedan, protiv 153, niko se nije uzdržao, nije glasalo osam, ukupno prisutna 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 126. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. (Imamo kvorum.) Stavljam na glasanje amandman. Za jedan, protiv 160, niko se nije uzdržao, nisu glasala tri, ukupno prisutno 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 130. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 158, niko uzdržan, nisu glasala tri, ukupno je prisutan 161 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 130. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 160, niko uzdržan, nisu glasala četiri, ukupno su prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 131. stav 1. tačka 3. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 161, uzdržan jedan, nisu glasala dva, ukupno su prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 131. stav 1. tačka 6. i tačka 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 159, niko uzdržan, nije glasalo tri, ukupno je prisutno 162 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 132. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 159, niko uzdržan, nije glasalo pet, ukupno su prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 132. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 156, niko uzdržan, nije glasalo četiri, ukupno je prisutno 160 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 134. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 162, niko uzdržan, nije glasao jedan, ukupno su prisutna 163 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 133. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 157, niko uzdržan, nije glasalo četiri, ukupno je prisutan 161 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 136. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 161, niko uzdržan, nije glasalo tri, ukupno su prisutna 164 narodna poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 137. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 161, niko uzdržan, nije glasalo pet, ukupno je prisutno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 138. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da radi utvrđivanja kvoruma postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za je glasao jedan, protiv 161, niko uzdržan, nije glasalo pet, ukupno je prisutno 167 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 139. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 160, niko nije uzdržan, nije glasalo šest, ukupno je prisutno 166 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 143. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 162, niko nije uzdržan, nije glasalo sedam, ukupno je prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 144. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 158, niko nije uzdržan, nije glasalo 11, ukupno je prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 145. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 163, niko nije uzdržan, nije glasalo osam, ukupno je prisutan 171 narodni poslanik. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 146. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 165, niko nije uzdržan, nije glasalo četiri, ukupno je prisutno 169 narodnih poslanika. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Ovim završavamo današnju sednicu i nastavljamo sutra u 10,00 časova. Poštovani narodni poslanici, nastavljamo rad Prve sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 1999. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuju 143 narodna poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma, molim vas da postavite svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Obaveštavam Narodnu skupštinu da sam odobrio odsustvo sledećim narodnim poslanicima: Radu Svilaru, Draganu P. Nikoliću, Tomislavu Markoviću, Milanu Rodiću, Vladimiru Štambuku, Miroslavu Neškoviću, Milošu Jojiću i Životi - Žoti Jovanoviću. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik,potpredsednici,ministri, sekretar Vlade Republike Srbije kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Poštovani narodni poslanici, podsećam vas da smo na jučerašnjoj sednici obavili načelni pretres o 11. tački dnevnog reda - Predlog zakona o lokalnoj samoupravi, da je Narodna skupština prihvatila Predlog ovog zakona u načelu i da je započela pretres Predloga zakona u pojedinostima. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O LOKALNOJ SAMOUPRAVI (razmatranje u pojedinostima) Na član 146. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, 152 su protiv, niko nije uzdržan, dva nisu glasala, a 154 narodna poslanika je prisutno u sali. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 147. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, 152 su protiv, niko nije uzdržan, tri nisu glasala, a 155 narodnih poslanika je prisutno u sali. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 147. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, 151 protiv, niko uzdržan, dva nisu glasala, a 153 narodna poslanika je prisutno u sali. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 148. stav 2. tač. 10. i 11. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, 151 protiv, niko uzdržan, dva nisu glasala, a 153 narodna poslanika je prisutno u sali. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 149. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li neko želi reč? (Ne želi.) Molim narodne poslanike da postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, 148 protiv, niko uzdržan, četiri nisu glasala, a 152 narodna poslanika je prisutno u sali. Konstatujem da Narodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 149. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 153, niko se nije uzdržao od glasanja, nije glasalo 8,169 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 150. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 159, niko se nije uzdržao od glasanja, nisu glasala tri, 162 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 151. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amandman. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 159, niko se nije uzdržao, nisu glasala dva, 161 poslanik prisutan u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 151. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 152. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Niko nije glasao za, protiv 157, niko se nije uzdržao, nije glasalo 6, 163 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 152. amandman su podneli narodni poslanici Jožef Kasa i Ištvan Išpanovič. Vlada je prihvatila ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Odbor za pravosuđe i upravu je prihvatio ovaj amandman u odgovarajućem tekstu. Sa predloženom formulacijom teksta amandmana saglasio se podnosilac amandmana narodni poslanik Ištvan Išpanovič i predstavnik predlagača, pa je, na taj način, ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona u tekstu kako je to predložio Odbor za pravosuđe i upravu. Amandman nisu mogli da povuku predstavnici vojvođanskih Mađara, jer je već postao sastavni deo Predloga zakona, s obzirom na to da ga je prihvatila Vlada. Na član 152. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman moguć. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 151, niko se nije uzdržao od glasanja, nije glasalo 9, 160 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 158. amandmane su, u istovetnom tekstu, podneli narodni poslanik Života Cvetković i Zakonodavni odbor. Pošto su amandman narodnog poslanika Živote Cvetkovića i Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 159. amandman je podnela narodni poslanik Dušica Karabenč. Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 158, niko se nije uzdržao od glasanja, nije glasalo 6,164 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 205. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 207. amandman je podneo Zakonodavni odbor. Pošto su amandman Zakonodavnog odbora prihvatili Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Na član 222. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Vlada, Odbor za pravosuđe i upravu nisu prihvatili ovaj amandman, a Zakonodavni odbor smatra da je ovaj amandman pravno moguć. Da li ko želi reč? (Niko.) Molim narodne poslanike da, radi utvrđivanja kvoruma, postave svoje kartice u poslaničke jedinice. Imamo kvorum. Stavljam na glasanje amandman. Za niko, protiv 150, niko se nije uzdržao, nisu glasala četiri,154 poslanika prisutno u sali. Konstatujem daNarodna skupština nije prihvatila ovaj amandman. Na član 224. amandman je podneo narodni poslanik mr Ibro Vait. Pošto su Vlada i Odbor za pravosuđe i upravu prihvatili ovaj amandman narodnog poslanika mr Ibre Vaita, a Zakonodavni odbor smatra da je amandman pravno moguć, ovaj amandman je postao sastavni deo Predloga zakona. Ovim smo iscrpli amandmane. Profesore Markoviću, izvolite. Imate reč.