Ura je 16 in minuta čez. Najprej bi se vsem vljudno zahvalil, ker vsi skupaj potrpežljivo poskušamo pripeljati sejo do konca. Smo pri štirih zadnjih točkah, o katerih moramo odločiti. Še prej pa seveda prosim, da pridete v dvorano. Prosim, če zasedete vaše mesta. Tako kot smo sedaj sklenili na kolegiju, bomo odločili točko za točko. Prisotnost v dvorani je torej nujna, tudi za sprejemanje odločitev. Preden nadaljujemo, bi vas rad seznanil s tem, da je, in to seveda danes posebej upravičeno, nekaj več kolegic in kolegov odsotnih, saj niso mogli v naprej predvideti današnjega nadaljevanja seje. To so kolegi: Battelli, Božič, Brejc, Brenčič, Diaci, Drobnič, Džuban, Fabjan, Germič, Horvat, Kacin, Kangler, Levič, Peterle, Rokavec, Špindler, kolegica Pozsončeva, za pričetek seje pa tudi kolega Beuermann. Torej ta opravičila so seveda sprejeta. Kot rečeno, danes nismo planirali te seje, vendar jo je bilo nujno končati, vzlic dejstva, da so bile druge točke tako obsežne. Smo pri 11. točki dnevnega reda. Vidim, da v dvorani ni dovolj kolegic in kolegov, da bi odločili. Samo spomnim, smo pri predlogu resolucije o nacionalnem energetskem programu. Šlo je za vprašanje glasovanja o uskladitvenem amandmaju vlade k poglavju 6.4.3. Kolega Kelemina je včeraj vprašal, ali je to poslovniško mogoče. Dobili smo pojasnilo, da je to poslovniško mogoče, da smo tako tudi ravnali. Bo pa seveda odločitev, ali bo ta uskladitveni amandma sprejet ali ne, sprejel državni zbor. Ta uskladitveni amandma k poglavju 6.4.3. bom torej dal na glasovanje. Ta hip se mi zdi v dvorni ni dovolj kolegic in kolegov. Že včeraj sem rekel in še enkrat pravim, nihče od nas ni danes načrtoval seje, tako da eden drugega razumemo, samo vseeno prosim prav zaradi tega razumevanja, da vse, ki ste v državnem zboru, da pridete v dvorano in omogočite, da sprejmemo te odločitve do konca. Ta hip nas pa ni dovolj v dvorani. Prosim tudi vse, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Sejo seveda moramo zaključiti. Če je ne bomo danes, potem bomo to morali storiti jutri ali v petek, vsekakor pred začetkom izredne seje. Preveril bom, prvič, kako je z navzočnostjo. Smo pri odločanju o uskladitvenem amandmaju vlade k poglavju 6.4.3., pri 11. točki dnevnega reda, pri predlogu resolucije o nacionalnem energetskem programu. Prosim poglejte delovanje glasovalne naprave. Glasujemo! Pardon, seopravičujem, prekinjam glasovanje. Prosim, kolega Tanko.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz mislim, da še nismo pri odločanju. Včeraj je kolega Kelemina vprašal za poslovniško obrazložitev tega, vi ste povedali odgovor in mislim, da s tem razprava ni bila zaključena.
Prosim, če želite besedo, jo imate. Prosim.
Jaz bi rad povedal, da proti takem načinu dela protestiram, ker to ni uskladitveni amandma, ki smo ga dobili na mizo s strani vlade, ampak to je amandma na amandma v tretji obravnavi. Mislim, da tak postopek, ki si ga je privoščila vlada v tej fazi procedure, ni več dopusten. Glede na to, da je bil to samostojen amandma, da se je nanašal na komulativno postavko, da je bil sprejet z veliko večino oziroma pa sploh je bil sprejet, ne samo, da je bil z veliko večino, bi morala vlada razporediti vrednosti znotraj tabele. Ta amandma, ki je bil sprejet, ni porušil popolnoma nobenega ravnovesja znotraj zakona. Samo v tej tabeli na strani, mislim, da76, bi bilo potrebno razporediti posamezne vrednosti v okviru 14 milijard. In to je bila dolžnost predlagatelja, vlade, in njenega uskladitvenega amandmaja. Zdaj pa s postopkom oziroma z amandmajem, ki so ga priložili, pa popravljajo izglasovan amandma. Jaz mislim, da je to proceduralno nedopustno dejanje. Predlagam, da se točka prekine, zahtevam, da se točka prekine in da vlada pripravi nov uskladitveni amandma, ki bo poslovniško korekten in ne tak, kot je ta. Ker je to zloraba procedure, zloraba poslovnika in mislim, da so vse razprave okrog tega, kdo ima kakšne pravice, brezvezne, če se na tak, bi rekel, evidenten način krši poslovnik in pa vnaprej zapisana pravila igre.
Ali lahko prosim vodjo zakonodajno-pravne službe, če pride v dvorano. Prosil sem jo že, da naj bo pripravljena na to. Verjetno je prav, da tudi ona da pojasnilo, ki ga je dala na kolegiju tukaj državnemu zboru. Vsekakor torej ne bi bilo v nasprotju s poslovnikom, če bi danes odločili. Pa bom prosil gospo Bitenčevo, da to kratko pojasnilo da. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Kot sem seznanila že člane kolegija, po novi poslovniški ureditvi vlada in zakonodajno-pravna služba samostojno lahko opozarjata na neusklajenosti. V primeru, da vlada opozori na neusklajenosti, predlaga na podlagi tega tudi amandmaje kot predlagatelj. Zakonodajno-pravna služba nima poslovniške možnosti ocenjevati, ali so usklajevalni amandmaji sporni z vidika usklajevanja. Usklajevanja so podosedanji praksi strokovno gledano, lahko rečemo, vedno potekala v več možnih strani. Tako s tega vidika strokovno gledano mi ne moremo oporekati, poslovniške podlage, da bi se pa formalno opredeljevali do usklajevanih amandmajev s tega vidika, pa ni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Državni zbor bo torej z glasovanjem odločil [[...]]Kolega Sok, želite besedo? Prosim.
Hvala lepa. Že takrat, ko je bil ta amandma sprejet, je bilo jasno, da ga boste na nek način poskušali razveljaviti. In to se je seveda sedaj zgodilo. Poskušate to skozi proceduro usklajevalnega amandmaja. Vsi seveda vemo, da pri tem ne gre za uskladitveni amandma, ampak v bistvu za zlorabo, ki smo ji priča v tem državnem zboru pravzaprav vse bolj pogosto. Bolj ko se približujemo koncu našega mandata, bolj pogosto smo priča temu, da se ta poslovnik zlorablja in razlaga na všečen način. Pravilen uskladitveni amandma bi bil seveda drugačen, ne pa to, kar je bilo v prejšnji obravnavi sprejeto, sedaj nazaj dejansko razveljavimo in rečemo, zmotili smo se, narobe smo glasovali, sedaj pa treba to popraviti. Sicer pa, kar se tiče nacionalnega programa na področje energetike, rad bi povedal, da se s temi sredstvi, ki jih je vlada v ta namen namenila, tega programa seveda ne da uresničiti in pravzaprav bo to vlado še zelo bolela glava, ko ne boste mogli izpolniti tega, kar ste podpisali v kjotskem protokolu. Ta program, tako kot je zapisan, se ne more realizirati. Poglejte, vi ste postavili zelo velika pričakovanja na področju obnovljivih virov energije. Ggovorite o solarni energiji, o vetrni energiji, o geo termalni energiji, o bio masi, o dizel gorivu. Vse to je v tem energetskem programu zapisano. Jaz pa vam že danes povem tudi na podlagi zelo dobre javne predstavitve mnenj, ki sem ji sledil in jo poslušal, da se to enostavno s tem denarjem, ki je na razpolago v tej resoluciji ne da izpeljati. Ta resolucija ostaja še naprej v glavnem na temelju porabe fosilnih goriv, s tem pa seveda proizvajanja velikih količin toplogrednih plinov. In vi gospodje v vladi, ki ste podpisali leta 2002 kjotski protokol, vi boste tisti, ki se boste morali zagovarjati in tudi povedati zakaj Republika Slovenija tega, kar ste podpisali, ne more zmanjšati. Če bi hoteli to doseči, potem bi seveda sredstvaza področje obnovljivih virov energije morali povečati, predvsem vlagati v hidroenergijo. To, kar ste pa v nacionalni program zapisali na podlagi amandmaja, da bomo gradili nuklearno elektrarno skupaj s Hrvaško, to pa se mi pravzaprav v tem trenutku zdi, če se tako izrazim, fatamorgana. To se seveda ne bo izpolnilo in to pričakovanje je popolnoma, bom rekel, neuresničljivo in pa v tem trenutku zgrešeno. Na takšen način se slepiti in sprejemati takšen energetski program je neodgovorno. Mi v Novi Sloveniji tega energetskega programa tudi iz tega razloga ne bomo podprli in že sedaj napovedujem, da bomo glasovali proti. Hvala lepa.
Razumem, da lahko preidemo na odločanje. Prosim kolega Petan.
Hvala za besedo. Predsednik, jaz moram tu protestirati. To gre za novo obliko arogance vlade ali pa norčevanja iz nas tu v tem parlamentu. Poglejte, do zdaj je bila praksa uskladitveni amandma, če je prišlo do nekih razlik ali neusklajenosti med posameznimi členi. Potem je razumljivo, da je to uskladitveni amandma. Ampak tu pa do tega ni prišlo. Tu pa je prišlo do popravka, do popravljanja tistega kar smo sprejeli že z nekim drugim amandmajem. In to ni neusklajenost. To je vsebinska zadeva. To je vsebinska zadeva, in tu ne more biti sedaj uskladitveni amandma, da bo vrnil in ta denar dal zopet v proračun, v skupno malho. Tu gre za vsebinsko zadevo, to ni uskladitveni amandma. Jaz razumem predstavnico zakonodajno-pravne službe, da je to rekla. To res ni v bistvu njeno delo. In s tem je dejansko tudi povedala, da gre za vsebinsko zadevo, ne pa za uskladitev. Če bi šlo za uskladitev, bi to jasno povedala. To je jasno, njene besede so popolnoma jasne in govorijo o tem, da se vlada tu norčuje iz nas, da vsebinsko popravlja tisto, kar smo mi sprejeli. In to sploh ni uskladitev. To je nedopustno, ker to lahko postane vzorec za naprej. Tudi za to gre. Zato je treba sedaj nekaj reči, povedati tisto in ukrepati. Meni je konec koncev čisto vseeno, tudi če bi bila to moja vlada, pa da bi tako delala. To ne gre. Ker potem tu nastane "štala". In ker potem lahko vsak dela, kakor se mu zljubi. Tisti, ki ima pač več glasov, ni važno, kaj se tu izglasuje, kakšna je tu vsebina. Vsak bo šel popravljati na koncu z uskladitvenim amandmajem po tretjem branju. Tako ne gre. Zaradi tega protestiram. Vsebina bi bila lahko taka ali drugačna. Ampak če smo to izglasovali, to ne more biti uskladitveni amandma kot četrto branje, ker gre za vsebinsko zadevo. Predsednik, jaz apeliram na vas, da tu skušate tako ali drugače posredovati, kakor lahko. Jaz sedaj ne vem, kako to lahko, ampak verjetno imate neko obrambo, da ne prihaja do tega. Gre za ugled tudi državnega zbora. Hvala lepa.
Poglejte, gotovo ne vi, ne jaz nisem ravnodušen. Včeraj je kolega Kelemina to odprl, je bil to razlog celo, da smo prekinili včerajšnje delo. Verjetno bi sicer včeraj dokončali preostale točke dnevnega reda in zaključili sejo. Ampak sem rekel, raje, kot bi bilo kaj narobe, posvetz zakonodajno-pravno službo. Moje vprašanje je še vedno, ali so zadržki, da se procedura ne more nadaljevati. Ne, na kolegiju in tukaj so bili, ni teh zadržkov. Bo pa državni zbor z večino odločil, ali je ta uskladitveni amandma za državni zbor sprejemljiv, ali ni. Kolega Jerovšek, potem pa minister. Če ne bo ta sprejet, se vrača na pristojno delovno telo stvar. Prosim, kolega Jerovšek.
Hvala. Gospod predsednik! Naš amandma je bil na zakonit, poslovniški način sprejet. Upam, da boste zaščitili dostojanstvo tega državnega zbora in da ne boste dovolili splošne destrukcije pravnega reda in poslovniških pravil v tem državnem zboru. To bi bil tako nevaren precedens, da bi se pod krinko uskladitvenega amandmaja zavrnil in razvrednotil amandma neke poslanske skupine, ki je bil izglasovan. Jaz upam, da vas je tu nekaj pravnikov, da boste vsaj tisti vzpostavili nek odnos do poslovniških pravil. Gospod predsednik, še enkrat pa poudarjam. Ni se treba posvetovati s pravniki, to naravno pravo zahteva in poučuje vsakega človeka, da se na ta način ne more [[...]]Potem smo že blizu uvedbe diktature, kjer se je pravzaprav na nekem drugem forumu odločilo, kaj bo sprejeto, v kakšni obliki in potem vmes lahko vse različne rešitve, ampak na koncu nek organ, ne vem kdo, odloča, da bo točno v takšni obliki. Jaz ne rečem, kdo je sedaj član tega gremija, vendar, gospod predsednik, jaz se spomnim, da ste že nekajkrat skušali zaščititi dostojanstvo tega državnega zbora. Vem, da se na vas vršijopritiski, vendar vztrajajte, bodite pokončni in preprečite, da gremo na glasovanje o takšnem amandmaju, ki je očitni protiposlovniški in proti zakonih. Hvala lepa.
Najprej naj vam povem. Prav nihče mi v zvezi s tem ni rekel ničesar, razen včeraj kolega Kelemina. Njegovo opozorilo je bilo dovolj, da sem prekinil razpravo. Dobil sem pojasnila, ne da bi dobil sleherno drugo ali pritisk ali skušnjavo. Menim, da ni zadržkov. Če bi osebno mislil, da so, bi ali prestavil na naslednjo sejo, saj ta je čez tri dni, ali pa predlagal, da se o tem ne glasuje. Dobil sem zadostna zagotovila, v katere ne dvomim, da lahko odločimo. Minister ima sedaj še besedo, potem pa kolega Tanko, če sem prav videl. Gospod minister.
Hvala za besedo. Ta amandma, ki ste ga predlagali v Slovenski demokratski stranki, je bil sestavljen iz dveh delov. Najprej je spreminjal vsoto nekih postavk za spodbujanje obnovljivih virov energije in učinkovite rabe energije, ki ima, govorim na pamet, šest alisedem postavk. Vsaka je natančno opredeljena z zneskom. Skupna vsota pa je približno 6 milijard in pol. Vi pa ste samo napisali v amandmaju: Skupna vsota ni 6 milijard in pol, ampak je 14 milijard. Seveda tako seštevanje, ki da na koncu rezultat, ki je dvakrat večji, ne more biti matematično pravilno. In žal mi je, ker vaš amandma ni sam razporejal ali pa predvidel povečanja zneskov na posameznih postavkah, ki bi na koncu konsistentno dalo pač večjo vsoto. Tega niste naredili, zato se mi zdi očitati vladi neodgovornost neodgovorno. Neodgovorno je to, da amandma ni bil specificiran, ampak je imel samo skupno drugačno vsoto, ki je rečena kar tako na pamet. 7 milijard, kar tako na pamet reči, naj bo stvar drugačna za 7 milijard, je pa seveda odgovorno početje alu bi moralo biti odgovorno početje. In ker seveda niste predlagali te specifikacije, mi sedaj v uskladitvenem amandmaju predlagamo, da gremo nazaj na stari seštevek. Drugi del vašega amandmaja, ki je govoril o tem, da se za določen namenijo tudi sredstva do 30% investicije, smo pustili notri, nismo mogli, čeprav nismo podpirali amandmaja, ampak je bil sprejet. Ni neusklajen z ničemer v nacionalnem energetskem programu in v svojem predlogu uskladitvenega amandmaja nismo predlagali črtanje tistega, čepravnam ni všeč. Zato mislim, da gre tukaj enostavno samo za res osnovnošolsko matematično operacijo, seštevek števil, ki je pred to skupno vsoto, treba enostavno popraviti. Če bi ta amandma ne bil sprejet, bi vsak osnovnošolec znal izračunati, da se je državni zbor pri seštevanju šestih, sedmih številk enostavno zmotil, in to za dvakrat. Zato predlagamo ta uskladitveni amandma. Ko pa ste že rekli, zakaj pa vlada ni sama razporedila teh 7 milijard po svoji volji, razmetala po različnih postavkah. To bi šele bilo neodgovorno. To bi bilo pa res v nasprotju z voljo državnega zbora. Državni zbor je zelo natančno povedal, kakšna je struktura tega zneska. Takrat bi nam lahko očitali, da poskušamo v četrtem branju spremeniti vsebino, ki je bila v tretjem branju že sprejeta. No, pa še mimogrede, kar se tiče kjotskega protokola. Kjotski protokol je zelo malo povezan s tem, kar zdaj govorimo. Kvote zniževanja v naslednjih letih do leta 2008 bodo objavljene na internetu, mislim, da jutri ali pojutrišnjem, tako da je nacionalni energetski program pri tem v pomoč, ni pa ključen dokument. In še to, gospod Sok, kjotski protokol ni bil podpisan leta 2002, kot ste rekli, podpisan je bil leta 1997, leta 2002 pa je bil ratificiran. Takrat ste glasovali za ratifikacijo čisto vsi, brez glasu proti. Hvala lepa.
Kolega Tanko, potem kolega Sok. Ste želeli besedo, kolega Tanko? [[Niste želeli.]] Kolega Sok, pardon, se opravičujem. A ste? No, dajem vam besedo. Potem pa kolega Sok.
Hvala za besedo. Je nekoliko nemira, pa se težko sliši. Kar sem uspel razbrati pri tem hrupu in vašem zelo nekako tihem govorjenju, je v tem, da ste jasno povedali, da gre za popravek številke, ki je bila izglasovana in za katero je državni zbor jasno izrazil svoje mnenje ter z glasovanjem izkazal tudi svojo voljo. Dejstvo je, da bi vi morali uskladiti znotraj tabele. Vse tisto, kar je bilo v posameznih alineah napisano za subvencijo URE, za OVE, demonstracijske projekte in tako naprej, razne druge vire energije, bi bilo treba popraviti znotraj tabele. In to bi bila uskladitev s tistim, kar je bilo sprejeto. Vi pa zdaj predlagate, da tisto, kar smo v državnem zboru nedvoumno izglasovali kot popravek, s tistim svojim, čemur pravite popravek, popravljate nazaj na staro vrednost. To ni uskladitev. Vi bi morali vse te zadeve, ki so znotraj skoraj 7 milijard, razporediti nazaj na 14 milijard. In to bi bila adaptacija, prilagoditev ali pa uskladitev z vrednostjo, ki je bila nedvoumno sprejeta - nedvoumno sprejeta! Lahko pogledamo glasovalni list. In to, kar zdaj počenjate s tem amandmajem, je nekorektno, je zloraba. To je en problem. Drug problem pa je v tem, da od sredstev, ki jih ta država zbere, namenjate samo polovico za ta namenski del, druga polovica je sestavni del integralnega proračuna in se bo izgubila za nenamenske projekte, za ne vem kakšne raziskovalne naloge in študije in ne za investicije v energetske zadeve. Vse te zamude, ki smo jih pridelali v zadnjih dvajsetih letih, tu samo še podaljšujemo in vlečemo naprej. In čeže govorimo o učinkoviti rabi energije, veliko besed je bilo tu izrečenih, zelo veliko besed, ključna postavka pri vseh nevladnih organizacijah je bila prav učinkovita raba energije in obnovljivi viri energije. In zdaj s tem, kar ste predlagali, s to spremembo točno to, kar bi moral biti ključen interes te države, popravljate nazaj in minimalizirate. Točno to! In to, kar počnete, je nekorektno, zloraba poslovnika, se pravi, hišnega zakona, hišnih pravil za delo te institucije. Škoda vsakega sklica seje, čese ne držimo stvari, ki so v naprej sprejete. Škoda vsakega sklica seje in vsake točke na dnevnem redu, če se lahko kar tako balansirajo zadeve. Predlagam, da se ta uskladitveni amandma umakne in da se napiše nov uskladitveni amandma, ker to ni uskladitveni amandma. To je popravek izglasovanega sklepa. Rad bi, da v tem državnem zboru, vsaj do konca mandata, te zadeve, ki jih še imamo za sprejeti, vsaj na nek način higiensko zaključimo, če že drugače ne moremo, postopkovno higiensko, če se že v vsebinskih delih toliko razhajamo.
Kolega Sok.
Hvala za besedo. Rad bi povedal, da nas v Novi Sloveniji bolj kot zloraba poslovnika, na to smo že itak navajeni, bolj nas skrbi to, da Slovenija ne bo izvršila tega, kar se je zavezala. Sedaj vam bom točno povedal, gospod minister. Slovenija je kjotski protokol podpisala 21. oktobra 1998 in ga je ratificirala 2. avgusta 2002. Ta pa nas zavezuje, da bomo v letih 2008-2012 za 8% zmanjšali toplogredne pline, glede na količino, ki smo jo proizvedli leta 1986. V zadnjem letu nam količina toplogrednih plinov narašča, se ne zmanjšuje. Če bo tak postopek šel s takim tempom naprej, kako boste zagotovili, da bomo mi izpolnili to, kar smo sprejeli, s tem svojo obvezo. Ali bomo še naprej govorili, ne vem, Amerika ni podpisala, sedaj mi pa smo, pa zaradi tega, ker oni niso podpisali, pa mi ne rabimo tega izvrševati. Oni niso podpisali, pa zadeve iz tega protokola izvršujejo, gredo v tej smeri. Ko bodo to naredili, bodo to zahtevali isto tudi od vseh, ki so to podpisali. Gospod Lukič, prosim, če me ne motite. To, kar smo sprejeli, kaže na to, da se državni zbor zaveda, da mora sredstva za obnovljive vire energije povečati, ker je to, kar ste predvideli v tej resoluciji, občutno premalo. Vi, recimo, na visoko mesto v resoluciji postavljate uporabo sončne energije, se pravi, solarno energijo, za subvencije na tem področju pa boste namenili letno 290 milijonov tolarjev. Kaj lahko s tem naredimo? Po moje nič ali pa ne kaj dosti.
Dobro. Jaz bi imel en predlog, potem kolega Sok. Sem mislil, da ste končali. Postopkovni predlog, da točko tukaj prekinemo in prestavimo na naslednjo sejo.
Če se boste kot predsedujoči zavzeli za to, da spoštujemo poslovnik in da je uskladitveni amandma takšen, kot mora biti, sem pripravljen potem tudi prekiniti s to razpravo. Sicer pa bi vam rad seveda dopovedal, da na teh izhodiščih, kot je ta energetski program postavljen, ga ni možno resno izvajati.
Jaz bi potem predlagal v skladu s 74. členom, ker se naslednja seja začne že v ponedeljek, da ne bi bilo res nobenega dvoma v zvezi s tem, da se ta točka obravnava potem na začetku naslednje seje, to je prvi odstavek 74. člena. Če bo državni zbor ta moj predlog sprejel, bomo torej to odločitev prestavili na začetek prihodnje seje. In tak postopkovni predlog tudi dajem državnemu zboru. Prosim, če preverite glasovalne naprave. Glasujemo o tem postopkovnem predlogu. Ta predlog je sprejet, od 49 jih je 42 za in 1 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 1.]] Tako bomo še enkrat premislili. Nihče od nas si ne želi, tudi minister in vlada ne, da bi sprejemali odločitve, ki bi imele kakšno senco dvoma. Jaz sicer mislim, da je nimajo in bi lahko že danes odločili, ampak prav. Dajmo imeti raje dve zavori, kot plin pri kakšnih stvareh. 8. TOČKA DNEVNEGA REDA - TRETJA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O VARSTVU OKOLJA. Državni zbor je v sredo, 24. tega meseca, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona odločil, da danes opravimo oziroma ob koncu te seje tretjo. Sedaj imamo uskladitvene amandmaje. Imate jih pred seboj. Ali jih lahko vzamete predse? Gre za dokument z dne 30.03. Dokument, v katerem so uskladitveni amandmaji k 66. členu, k 67. členu, k 136. členu in k 196. členu. O teh uskladitvenih amandmajih bomo postopoma odločili. Uskladitveni amandma k 66. členu bo najprej na vrsti. Glasujemo, uskladitveni amandma. 52 navzočih, 40 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Sprejet. 67. člen, uskladitveni amandma. Nas ni dovolj oziroma nismo dovolj pozorni. 67. člen, uskladitveni amandma, drugič. Prosim za pozornost, 67. člen. 49 navzočih, 40 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Sprejet. Tretji po vrsti je 136. člen, uskladitveni amandma. Glasujemo. 46 navzočih, 37 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Sprejet. In končno 196. člen. Glasujemo. Imamo težave malo z napravo, tudi ona je utrujena. Glasujemo. 196. člen. 51 navzočih, 41 za, nihče proti. (Za je glasovalo 41. )(Proti nihče.) Sprejet. Sedaj bomo odločilo o zakonu v celoti. Obrazložitev glasu. Kolega Tanko, potem kolega Petan.
Hvala za besedo. Jaz tega zakona ne bom podprl, ker se za reševanje okoljskih problemov namenja ali pa se bo namenjalo premalo sredstev. V zadnji obravnavi smo v 110. členu črtali stavek, ki je določal, da se sredstva, ki so zbrana z okoljskimi dajatvami, v celoti namenja za reševanja oziroma odpravljene zmanjšanja okolja. Nova dikcija dopušča v vladi oziroma ministru, da sredstva za urejanje ukrepov okolja poljudno razporeja, določa poljubno višino, praviloma vedno manjšo od pobranih namenskih ekoloških taks. V tem primeru bomo napisali in smo zapisali podobno rešitev, kot je rešitev pri bencinskem tolarju. Zapisali bomo, nenamensko porabo sredstev, preostanek se bo izgubil v integralnem proračunu za projekte in namene, ki bodo povezani s komerkoli. Druga stvar, ki je v tem zakonu tudi problematična, je pa zbiranje sredstev na državnem nivoju. To pomeni, da se bodo iz perifernih lokalnih okolij sredstva zbirala na državnem proračunu. Ta sredstva se bodo nazaj v odrejeni količini vračala preko razpisov. Ves ta, da tako rečem, regionalni denar bodo pobrali veliki centri za reševanje svojih problemov. Ti veliki centri pa dokazno ne znajo ravnati z denarjem. Vsi ključni problemi slovenskih občin se koncentrirajo v velikih občinah, ki z denarjem ne znajo ravnati in jih tudi tukaj ne bodo dobro porabili. In še ena stvar je, problem koncesij. Vlada se je odločila, da bo koncesije brezplačno podelila. Hvala.
Zakon o varstvu okolja. Obrazložitev glasu. Kolega Petan? [[Ne.]] Potem bomo odločili o zakonu v celoti. Glasujemo. Mir. Zakon o varstvu okolja je na glasovanju. 53 navzočih, 42 za, 8 proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti 8.]] Zakon je sprejet. Točka je zaključena. Smo pri 27. TOČKI DNEVNEGA REDA, PRI PREDZADNJI, TO JE PRI OBRAVNAVI PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OHRANJANJU NARAVE. V okviru nujnega postopka smo v tretji obravnavi. Samo trenutek. Imate pod številko 27 dokument z dne 30.3., kjer odbor za infrastrukturo daje dva amandmaja. Oba sta redakcijsko tudi popravljena. Pardon, poslanska skupina Slovenske ljudske stranke in poslanska skupina Združene liste. Se opravičujem. Sem na glavo pogledal. Prosim? Ja, oba sta popravljena redakcijsko. Oba amandmaja sta redakcijsko popravljena. Najprej pri amandmaju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke imate popravek, ki ga je podpisal kolega Podobnik. Pri popravku poslanske skupine ZLSD popravek, ki ga je podpisal kolega Veber. Če imamo vse dokumente pred seboj, lahko preidemo na odločanje. Predlagam da najprej preidemo k odločanju o amandmaju pod zaporedno številko 1, k 5. členu, potem pa zaporedni številki 2, amandmaju k 5. členu. Želi še pred tem kdo besedo? [[Ne.]] Ali lahko državni [[...]]Ja, prosim, kolega Veber. Obrazložitev glasu.
V drugi obravnavi sem napovedal amandma k 5. členu in lahko ugotavljam, da so bile ugotovitve pravilne v drugi obravnavi, tako da v tem členu in tem zakonu se poleg posebnih varstvenih območij, ki so predmet Nature 2000, daje v pristojnost komisiji v Evropski uniji tudi določanje posebnih varstvenih območij ali po domače povedano parkov v Republiki Sloveniji. Pomembno je, da pri teh postopkih sodelujejo tudi predstavniki lokalnih skupnosti, kajti gre za izjemno velike površine, ki se predvidevajo za zavarovanjez enim ali drugim ukrepom. Rešitve, ki so v amandmaju predvidene, omogočajo sodelovanje lokalnih skupnosti in nalagajo tudi vladi, da pripravi načrt, s katerimi se ugotovijo posledice, ki bodo nastale v lokalni skupnosti zaradi zavarovanja, in seveda predvidijo ukrepi za rešitev socialnih in gospodarskih razmer, ki jih lahko povzročijo zaščite na teh zavarovanih območjih. Gre za bistveno bolj življenjsko rešitev, ki upošteva tudi lokalno prebivalstvo, zato predlagam, da se ti amandmaji podprejo.
Kolega Sok, kolega Terčon. Kolega Sok najprej.
Hvala lepa. V naši poslanski skupini napovedujemo, da bomo ta dva amandmaja podprli. Že v sami razpravi smo opozorili na to, da v obrazložitvi k temu zakonu piše, da ta zakon nima neposrednih finančnih posledic. Istočasno pa že sedaj vemo, da bomo na podlagi Nature 2000 morali velika področja v Republiki Sloveniji razglasiti za posebna varstvena območja, seveda s posebnim varstvenim režimom. Povsem jasno je, da bo za ta namen treba zagotoviti finančna sredstva. Ker predlagatelj pravi, da ta zakon ne bo imel neposrednih finančnih posledic, opozarjamo, da temu ne more biti tako. Iz tega razloga tudi podpiramo ta dva amandmaja, da bo v teh postopkih lokalno prebivalstvo oziroma v njihovem imenu lokalne skupnosti imele možnost sodelovati. Sam sem pa že v razpravi gospodu ministru razložil svojo izkušnjo z zlatovranko in mu tudi povedal, kaj bo ta zakon dejansko z upoštevanjem te evropske direktive prinesel in kakšne bodo njegove posledice. Zato predlagam, da tudi ostali ta dva amandmaja podprete.
Kolega Terčon, za vami kolega Tanko.
Hvala, gospod predsednik. Sam bom oba amandmaja podprl. Mislim, da je bilo potrebno, da smo si vzeli čas in da smo amandmaja tudi pripravili ter da v ta zakon vkorporiramo tudi na nek način sodelovanje lokalnih skupnosti. To bi rad ponazoril tudi na primeru, ko sem se podučil in ko so bili, moram reči, sodelavci na ministrstvu tako prijazni, da so mi pokazali vse zadeve, povezane z Naturo 2000, ki je dokument, ki ni doživel javne razprave in ki ga bo sprejela vlada. To vam lahko ponazorim v zelo kratkim besedah, v času, ki mi je zelo skopo odmerjen, na primeru Krasa,ki je po Naturi 2000 zaščiten 99%, katerega tri četrtine so v Sloveniji, v Italiji približno ena četrtina in kjer so zaščitili 10%. In ne razumem, kako je drevo lahko v Sloveniji, ne da bi vedelo, kje je meja, zaščiteno, v Italiji pa ne more biti, in kjerbi mi morali na Krasu zaščititi samo območje Lipice in Škocjanskih jam, če bi šli po kriterijih, kot so jih vzeli strokovnjaki v Italiji. Trdimo, da so to strokovnjaki delali, zato vas sprašujem, ali imamo stroko samo v Sloveniji in je v Italiji ni, ali je to obratno, in kakšni kriteriji so uporabljeni, glede na to, da bo to dokument, ki je podlaga na evropskem nivoju. Mislim, gospod minister, da imamo opravka z ultrafundamentalizmom naravovarstvene stroke v Sloveniji. Zato imamo tudi tako obsežna območja,38% Slovenije zaščitene, kar je največ v Evropi, pri tem, da imamo eno najbolj disperziranih poselitev in da nimamo takega primera v Evropi, da imamo, recimo, zaščitenih 99% Krasa, na italijanski strani, kjer je isti Kras, pa ni zaščitenega 10%. Prosim, gospod minister, da to v nadalje upoštevate [[opozorilni znak za konec]] , da vzamete v roke, o kakšni stroki govorimo, da se streznimo in naredimo evropsko primerljive kategorije, ker to ni evropsko primerljiva kategorija.
Čas!
Razumem, gospod predsednik. S tem bom tudi končal. Z amandmaji se strinjam, podprl bom tudi zakon. Upam pa, da bo v nadaljnjih razpravah o teh dokumentih sodelovala tudi zainteresirana javnost, lokalne skupnosti, in da bomo v ta področja umestili tudi človeka in ne samo vsega ostalega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Tanko.
Hvala za besedo. Razumem, da je to še razprava o amandmajih, da niso [[...]]
Sicer smo prešli na glasovanje, tako da je obrazložitev glasu, ker sem vprašal, če želi kdo besedo, pa je ni želel. Tako da imate na voljo dve minuti.
Dobro, v redu. Sam bom tudi podprl ta dva amandmaja, in to iz preprostega razloga, ker je dejstvo, da so vsa zavarovana območja, kar zadeva kulturno krajino [[...]] [[Nemir v dvorani.]]
Preveč nemira je v dvorani. Prosim!
[[...]]kar zadeva kulturno krajino na podeželju, na periferiji, to je ravno tam, kjer so demografski in ostali gospodarski problemi največji. In dejstvo je, da ljudje, ki tam živijo, morajo dobiti določene možnosti, da se jim kompenzirajo omejitve, ki jih zavarovana območja prinašajo. Dejstvo je, da karkoli in kjerkoli kakšno stvar zavarujemo, bodisi da je to narava ali karkoli drugega, kulturna dediščina, prinese to določene omejitve, prinese to omejitve pri tistih, ki so plačniki katastrskega dohodka in jim omejujemo rabo prostora, ni več možna racionalna in ekonomska raba, ampak omejena raba. Dejstvo je, da ta dva amandmaja poskušata vsaj del teh stvari, ki so predvidene, tudi rešiti. Mislim, da je prav, da jih tudi drugi podprete. Hvala.
Ali želi še kdo obrazložiti glas preden dam na glasovanje prvi amandma k 5. členu? Vidim kolega Avšič.
Hvala lepa. Mislim, da je bilo prav, da je bil ta člen zakona o ohranjanju narave kar široko predebatiran tu v državnem zboru. Seveda pa bi jaz tudi drugo plat medalje rad nekoliko poudaril. Mislim, da smo v Sloveniji lahko ponosni, da imamo toliko območij za katere lahko trdimo, da jih je potrebno ohraniti na nivoju, kakršnega imamo. Prvenstveno Natura 2000 govori o ohranitvenih območjih, znotraj katerih so posebna varstvena območja v skladu z direktivo o pticah. Seveda je verjetno res Italijanom nekolikolažje, ker so v preteklosti že toliko tega uničili, da nimajo več kaj ohranjati. In ohranjanje naših naravnih vrednost je tudi ena od priložnosti Slovenije znotraj Evropske unije na nekaterih gospodarskih področjih, zlasti na turizmu. Strinjam se pa z vsemi tistimi kolegi, da je potrebno uravnotežiti tako varstvene pogoje, ohranitvene pogoje in seveda tudi razvoj na ostalih področjih naše dejavnosti. Hvala lepa. Podpiram amandmaje. Hvala lepa.
Ugotavljam, da ne želi besede za obrazložitev glasu nihče več. Prehajamo na odločanje o amandmaju pod zaporedno številko 1 k 5. členu. Vlagatelj je poslanska skupina SLS. Ta amandma je tudi redakcijsko popravljen, takega dajem na glasovanje. Prosim. Mir. 54 navzočih, 52 za, nihče proti. [[Za je glasovalo 53.]] [[Nihče proti.]] Amandma pod zaporedno številko 2 k 5. členu je vložila poslanska skupina Združene liste socialnih demokratov. Dajem ga na glasovanje. Mir v dvorani. Smo sredi glasovanja. Mir v dvorani. 52 navzočih, 49 za in eden proti. (Za je glasovalo 49.)(Proti eden.) Tako smo opravili z glasovanjem o amandmajih. Lahko preidemo, ker nimam informacij o tem, da bi bilo besedilo neusklajeno, na odločanje o zakonu o ohranjanju narave, na glasovanje. Glasujemo o zakonu o ohranjanju narave. 54 navzočih, 44 za, 7 proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 7.]] Zakon je sprejet. Točka pa zaključena. Še zadnja odločitev oziroma zadnja točka je pred nami, 10. točka. Tukaj bomo obravnavali na podlagi razlage komisije za poslovnik z dne 25.3. predlog sklepa v skladu z zakonom o referendumu in ljudski iniciativi. Najprej bomo vprašal, ali želi besedo predsednik odbora za notranjo politiko? [[Ne.]] Proceduralno, kolega Cukjati.
Hvala za besedo. V skladu z zakonom o referendumu in ljudski iniciativi se tretja obravnava te točke ne sme začeti, dokler tečejo postopki v zvezi z referendumom. Zaradi tega smo mi že pravočasno izrazili nasprotovanja, da bi se ta točka začela, kajti to je očitno kršenje poslovnika. Čas, da bi se uvrstila neka druga točka namesto te, neka druga točka, ki jo sedaj vključujete, to je referendumsko vprašanje, ki nima seveda nobene neposredne zveze z zakonom v tem smislu, da bi predstavljal amandma ali kaj podobnega. Povsem je jasno, da gre za izrazito kršenje 64. člena poslovnika. Tam je namreč rečeno, da se dnevni red državnega zbora sprejema pred začetkom seje in takrat je čas, da se posamezna točka umakne ali da se dnevni red razširi. Nič od tega ni bilo narejeno. Zaradi tega je seveda nesprejemljivo, da se sredi seje širi dnevni red oziroma ena točka zamenja z drugo točko. Vse kaže, kot smo videli na interpelacijah obeh ministrov, da ta vlada ne zna delati, ne zna vladati, ne da bi kršila zakone in ustavo. Vse kaže, da tudi ta državni zbor kljub temu, da ima vladna večina takšno močno dvotretjinsko večino, ne zna delati v državnem zboru, ne da bi izrazito kršil poslovnik. Hkrati pa seveda je treba opozoriti na dejstvo, da so vsi roki za začetek zbiranja podpisov že potekli. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi izrecno določa, da ima predsednik državnega zbora na razpolago tri dni časa, da določi rok za zbiranje podpisov. Edina izjema je dopustna v primeru, ko vprašanje ni jasno izraženo, ko lahko državni zbor pozove predlagatelje, da ustrezno dopolnijo referendumsko pobudo. Poziv je bil dan in predlagatelji so izpolnili to zahtevo in dopolnili referendumsko pobudo. Iz zakona torej jasno izhaja, da ima v primeru, da je vprašanje jasno, kar v navedenem primeru sedaj tudi je, tako je odločil tudi odbor, državnizbor po vložitvi pobude na razpolago natanko tri dni časa, da naredi ali razpis ali pa pozove oziroma predlaga ustavno presojo vprašanja. Drugačno tolmačenje zakona bi pomenilo, da je rok neomejen, kar bi lahko seveda pobudnike referenduma izpostavilo šikaniranju večine v državnem zboru, ki bi lahko z umetnim odlaganjem odločitve o začetku postopka pred ustavnim sodiščem za ugotovitev morebitne protiustavnosti referendumske zahteve neomejeno zavlačevala začetek postopka za zbiranje podpisov. Kot sem povedal, je pristojno delovno telo [[...]]
Omejitev časa je tudi za proceduralno. Prosim, skrčite vaš nastop. Proceduralno ste rekli, tri minute.
Obrazložitev, ki je navedena v 65. členu, za obstrukcijo poslanske skupine ni omejena in ne bom dolg, ne bom izkoriščal te možnosti neomejene razprave. Da, nadaljujem. Tudi pristojno delovno telo državnega zbora je ugotovilo, da je vprašanje jasno. [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]iz spremenjenega vprašanja in dopolnjene pobude bi torej morali kot predsednik državnega zbora v treh dneh določiti rok za zbiranje podpisov. Kot predsednik državnega zbora pa niste storili ničesar, prav tako pa ni storil ničesar državni zbor, ki bi edini lahko uradno zahteval, vendar očitno le v tem roku treh dni, saj je to edini rok, ki ga v zvezi s pobudo zakona o referendumu in ljudski iniciativi sploh določa dopolnitev vprašanja, če bi ocenil, da ni jasno izraženo ali pa bi moral zahtevo poslati v presojo ustavnemu sodišču. O tem je torej potrebno opozoriti, da s takim ravnanjem državni zbor neopravičeno ovira uresničevanje pravice ljudstva do neposrednega odločanja. Pravica do neposrednega odločanja na zakonodajnem referendumu je ustavna pravica, zato je očitno, da večina v državnem zboru zaradi političnih motivov znova grobo posega v ustavne pravice vseh državljank in državljanov, ki imajo na referendumu pravico glasovati. Spoštovani, dve veliki napaki sta. Prvič. Izrazito kršenje poslovnika in, oprostite mi, pri takem kršenju ne moremo sodelovati. Druga napaka pa je, da so potekli roki, kar ste krivi sami, mi smo opozorili na to, predlagali bolj elegantno rešitev, rešitev, da bi se to prej obravnavalo na izredni seji, ki bi jo lahko vi sklicali, kadar bi hoteli, pa ne bi kršili poslovnika, in bi bila stvar čista. Gospodje, poslovnik je mala ustava v demokratičnih deželah. In če poslovnik ni mala ustava, potem dežela ni demokratična. Zato pri tej točki zapuščamo sejo.
Imate isti proceduralni nastop, kolega Sok? Kajti drugače dobite besedo v okviru točke. Imate isti, uveljavitev pravice poslovniške? Prosim.
Hvala lepa za besedo. Rad bi tudi v imenu Nove Slovenije povedal, da tega postopkovnega vprašanja ni bilo na dnevnem redu, ko je državni zbor sprejemal dnevni red, in da je pravzaprav na komisiji za poslovnik prišlo do preglasovanja. Torej na podlagi preglasovanja pa se seveda lahko na poslovniški komisiji sprejme takšen ali pa drugačen sklep. Vsem, ki ste tukaj, in ki ste [[...]]
Mir v dvorani!
[[...]]sodelovali na komisiji za poslovnik, in smo si to zadevo seveda drug drugemu obrazložili, je povsem jasno, da v okviru te točke ne moremo razpravljati o pobudi koalicije Slovenije oziroma 3800 podpisnikov, da se razpiše predhodni zakonodajni referendum. Kakšno pot bi predsednik državnega zbora legalno, v zvezi z našim poslovnikom, imel na razpolago? Takšno, da bi ugotovil, da je to vprašanje v skladu z ustavo, in bi določil rok za zbiranje podpisov, če pa ne, pa bi seveda lahko sklical kolegij predsednika in predlagal, da se v zvezi s tem vprašanjem skliče izredna seja. Ne pa tako, kot se je to zgodilo, da se s pomočjo poslovniške komisije, v kateri je prišlo do preglasovanja, ta točka uvršča na dnevni red tokratne seje. In še drugo. Spoštovani kolegi! To, kar ste zapisali v drugi točki sklepa, o katerem danes želite tukaj razpravljati, in v tej 2. točki piše: "zaradi zlorabe instituta pobude za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma, za zavlačevanje zakonodajnega postopka, katerega cilj je izvršitev navedene odločbe ustavnega sodišča", rad bi povedal seveda, da gre v tem za vrednostno sodbo, ki nima nobene prave osnove, niti v poslovniku, niti v ustavi, kajti ustava in poslovnik govorita o tem, kako se lahko razpiše predhodni zakonodajni referendum, kdo ga lahko zahteva, in kakšno število podpisov je za to potrebno. Vse to smo predložili, vse to smo naredili. Zato ne morete govoriti, da gre za zlorabo instituta. Če boste o tem sklepu že odločali, jaz vam v imenu Nove Slovenije predlagam, da to drugo točko z amandmajem iz tega sklepa črtate. Na podlagi poslovnika pa tudi za Novo Slovenijo napovedujem, da bomo izkoristili to poslovniško možnost in pri tej točki ne bomo sodelovali. Hvala lepa.
To bomo vzeli na znanje. Rad bi pojasnil, zelo na kratko, mislim da je stvar preveč zahtevna, da bi jo poskušal površno povzeti, da je kolegij sklenil, da bo ta točka, vedoč za vloženo pobudo za določitev roka za razpis referenduma, da bo ta točka na dnevnem redu. Kot veste, sem potem dva dni kasneje še enkrat sklical kolegij in vprašal v zvezi s tem dejstvom. Bilo je jasno, da je najbolje, da se obrnemo na poslovniško komisijo; to sem tudi storil. Poslovniška komisija se je sestala na 15. nujni seji in sprejela naslednjo razlago prvega odstavka 64. člena poslovnika: "V primeru, ko je na dnevni red seje državnega zbora uvrščen predlog zakona, glede katerega je podana pobuda oziroma zahteva za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma, državni zbor, preden na seji preide na obravnavo predloga zakona, kot predhodno vprašanje na seji opravi vsa opravila iz 15. in 16. člena zakona o referendumu in ljudski iniciativi." Tako danes lahko o tej temi tudi odločamo. Sedaj bomo prešli, če sem pravilno razumel [[...]]Kolega Peče, tudi proceduralno? [[Ne.]] Imate prvi besedo v okviru predstavitve stališč poslanskih skupin. Prosim.
Spoštovani prisotni! Državni zbor je na začetku te seje državnega zbora sprejel dnevni red in z njim tudi 10. točko z vsebino sistemskega zakona v tretji obravnavi. Žal pa gospe in gospodje z vladne strani niste našli toliko modrosti in v drugi obravnavi dopustili spremembe tega zakona, kar bi pomenilo, da bi bili danes v normalni situaciji, kar bi pomenilo, da bi lahko zakon spremenili in ga naredili takega, da ne bi bil v nasprotju z ustavo in se s tem izognili novemu referendumu. Toda, vsega tega v vladni večini ali vladajočih strankah niste hoteli. Zato mislim, da lahko v imenu celotne opozicije danes trdim, da je referendum glede sistemskega zakona izključno posledica vaše ignorance oziroma po moji oceni pijanosti od moči. Vmes, torej v drugi obravnavi,ko niste dovolili, da bi bil sprejet katerikoli amandma in s tem popravek slabega, neustavnega zakona, na kar nas je opozarjalo ustavno sodišče, pa na to niste pristali. Zato je prišlo 17.3.2004, pet dni pred začetkom te seje, do pobude za referendum. Petdni je imelo vodstvo državnega zbora časa, da se spoprime s pravno proceduro oziroma s poslovnikom državnega zbora, da prebere tistih nekaj členov, ki bi dali vodstvu državnega zbora vedeti, o čem sploh lahko razpravljamo in o čem ne. Ampak vodstvo državnega zbora tega ni bilo sposobno narediti. Zato smo prejšnji ponedeljek sprejeli dnevni red, danes pa ga kršite. Seveda je tudi to razlog, zakaj se je del opozicije - sicer tisti manj pomemben - odločil, da zaenkrat dela obstrukcijo. Toda kaj ste naredili v vladajočih strankah? Prej sem na kolegiju predsednika državnega zbora povprašal, ali on manipulira s pravili igre ali pa drugi manipulirajo z njim. Na vsak način pa je zgodba izbrisanih manipulacija, in to predvsem z državljankami in državljani naše države. Ne samo, da res prihaja do kratenja pravic, predvsem prihaja do kratenja pravic državljankam in državljanom - tem, ki imamo urejen status. Kajti ravno na tej seji hočete vsem državljankam in državljanom vzeti pravico odločanja na referendumu, eno izmed osnovnih ustavnih pravic. Po drugi strani je potrebno povedati, da ste si privoščili seveda še mnogo več. Mnogo med vami je na željo predsednika državnega zbora izkoriščalo svoj institut funkcije, naj si bo predsednik poslovniške komisije, naj si bo takoimenovani predsednik odbora za notranjo politiko in navsezadnje tudi predsednik državnega zbora. Govoriti o tem, da je poslovniška komisija podala predlog, kako naj se odvijajo zadeva naprej, je seveda abotno. Poslovniško komisijo v večini sestavljajo vaši ljudje. In zato govoriti o neki vrsti resnični demokraciji, kjer se je odločalo na podlagi pravil iz naslova poslovnika, je seveda nesmiselno. Enako se je dogajalo na odboru za notranjo politiko, pod vodstvom enega izmed članov Liberalne demokracije, kjer je še posebej prišlo do izraza, ne samo odnos, vprašanje kulture, ampak predvsem tisto, ali vodstvo določenega odbora zna brati svoja lastna pravila ali ne. Zelo enostavno, vsi tisti, ki so spremljali ta odbor, so ugotovili, da vodstvo tega odbora ne znabrati niti svojih lastnih pravil. Kako potem lahko ta odbor, odbor za notranjo politiko poda stališče predsedniku državnega zbora, predsednik državnega zbora pa zagotovi, da je to točno tako in nikakor drugače. Da ne dopušča niti debate oziroma da debato v tem državnem zboru vsebinsko spremeni. Kajti, dejstvo je, da v tem trenutku pod točko št. 10 na današnji seji državnega zbora morali obravnavati drug zakon, in sicer sistemski zakon. V kolikor pa seveda oziroma je to posledica vaše nevednosti in niste vedeli, da je 5 dni pred začetkom seje, torej 17. prišlo do referendumske pobude. Kaj ste naredili vi, predvsem predsednik državnega zbora, še enkrat poudarjam, ki je seveda najbolj izkoristil za svoje ozke politične interese institut predsednika državnega zbora. Z zahtevkom po sprejemu njegovega lastnega mnenje se je obrnil, kakor sem prej rekel, na poslovniško komisijo. Poslovniška komisija, seveda, v sestavi taki, kot je, je sprejela vsebino, kot je od nje zahteval predsednik državnega zbora. Enako se jezgodilo, kot sem tudi prej rekel, na odboru za notranjo politiko, drugače pa je vsaj tokrat odreagirala zakonodajno-pravna služba, ki je povedala, da je to politično delovanje nedopustno in v posmeh ne samo slovenski zakonodaji, temveč tudi poslovniku državnega zbora, to je tista knjižica, katero ste napisali vi in tudi vi sprejeli in ki govori o tem, kakšna so pravila, najsibo okoli dnevnega reda, ki ga v tem trenutku kršite, naj si bo okoli zakonodajnega postopka, ki ga v tem trenutku kršite, ali okoli demokracije v tem državnem zboru, kar prav tako v tem trenutku kršite. Naj še enkrat tu s tega mesta povem, poslovnik smo oziroma ste sprejeli vi na vašo lasno željo. Zakaj potem sprejemate različne akte, ki govorijo o pravilih igre, ko pa ta pravila vedno in povsod kršite, kadarkoli se srečate z zadevo, za katero veste, da je drugače seveda ne boste morali speljati. In zakaj to delate? Seveda je odgovor jasen. Odgovor je po naši oceni oziroma iskreno upamo jasen tudi državljanom in pa državljankam, ker sebojite referenduma. Zelo enostavno. Ker se v Liberalni demokraciji, Združeni listi pač bojite referenduma. Ampak ne referenduma kot instituta, ampak referendumskega odgovora, bojite se izvedeti za voljo državljanov in državljank. Zato na vsak način hočetenarediti vse, da do referendumov ne bi prišlo. Da ljudje ne bi mogli povedati, kako si želijo, da bi bila posamezna materija v naši družbi urejena. Kajti dosedanja praksa referendumov je vedno pokazala, vsaj v tem mandatu, da si državljani želijo drugačnoureditev, kot sta jo predlagali Liberalna demokracija in Združena lista, pa če pogledamo kateregakoli izmed referendumov. In, ali je to napaka, če ljudje povedo svoje? V Nacionalni stranki trdimo - ne. V Nacionalni stranki celo trdimo, da če bi bila vladaRepublike Slovenije in pa vladne stranke modre, bi celo rekli hvala državljanom in državljankam, ker so jih spravili na pravo pot. Ne pa tako kot počnete vi, ne samo, da vnaprej poveste, da boste naredili vse, da referendumske volje ne boste upoštevali, po drugi strani celo ljudi pozivati, naj ne hodijo na referendum, ampak v osnovni in prvotni fazi onemogočate, da bi do referenduma sploh prišlo. Pozneje se bo verjetno marsikdo izmed vas dotaknil vprašanja seveda tudi stroškov. Res je, sliši se ogromno, 600 milijonov slovenskih tolarjev za referendum! Ampak nihče izmed vas ni niti enkrat povedal, da vladna avionska avantura, kateri ste vsi ploskali, za katero ste vsi bili, je omogočala referendumov za sto naslednjih let. Ampak, ob stran tisto, kjer je bil govor o nekaj milijardah in državljani in državljanke od tistega aviona ne bodo imeli nič. Ampak tudi vlada Republike Slovenije ne bo imela nič, ker je po letu dni začela dojeti, da tega aviona seveda ne rabi. Toliko o finančnih posledicah in vaši načelnosti. Torej, bojite se, da bi dali ljudem možnost, da bi se odločali oziroma bi spregovorili, ali se le-ti strinjajo s politiko Združene liste in politiko Liberalne demokracije. Referendumsko vprašanje ni nič drugega. In kdorkoli bo zavajal javnost z nejasnim vprašanjem, kar vas je bilo veliko zadnje dni slišati, tako po hodnikih tega državnega zbora kot v medijih - to sploh ni vprašanje. Vprašanje je samo to, da izvemo, ali ljudje podpirajo tovrstno politiko ali ne okoli vsebine izbrisanih. In ker nas dobršen del v tem državnem zboru ocenjuje, da je vlada naredila tokrat še eno napako, smo za to poprosili ljudi, vi pa nam to onemogočate. Ali ni to malo smešno? Da se predstavljate za vlado, da se predstavljate za ljudi, ki to državo vodijo, ki vodijo državljanke in pa državljane, po drugi strani pa od njih nočete slišati mnenja; celo prepovedujete jim, da bi podali svoje mnenje! Mogoče se v tem trenutku kdo sprašuje, zakaj dva referenduma - pametno vprašanje. Dva referenduma sta izključno zato, ker je minister Bohinc iz Združene liste dal dva zakona in tudi na to smo na začetku - mislim, da je bilo oktobra lanskega leta - opozarjali, da je brezpredmetno za vprašanje izbrisanih spisati in v proceduro dati dva zakona - ampak ne! Tudi tam ste pokazali popolno ignoranco in posledica te vaše ignorance je seveda danes - dva referenduma: eden, ki bo v nedeljo, in eden, ki bo nekoliko kasneje. Če bi premogli malo več politične modrosti, potem bi vsaj naredili, da bi bila referenduma na isti dan, a tudi to ste onemogočili, danes pa onemogočate tudi normalno razpravo v tem državnemu zboru in vaše težnje so, da bi onemogočili tudi referendumsko razpravo okoli sistemskega zakona. Torej, napaka, zakaj sta dva referenduma - zato, ker se je gospod Bohinc odločil, da bo zadevo reševal v dveh zakonih, čeprav mu je to odsvetovala takoimenovana ustavna stroka Republike Slovenije, čeprav mu je to odsvetovala politika, recimo, da prihaja iz opozicijskih vrst, in čeprav mu je to v prvi vrsti odsvetovala Slovenska nacionalna stranka. Ampak seveda, minister je tako, kot vedno do sedaj, delal izključno tiste zadeve, za katere je vedel, da bo imel prazno oziroma nevidno oziroma slepo, se opravičujem, da sem šele tretjič pravilno povedal, nevidno podporo v tem državnem zboru, kar z drugimi besedami pomeni; vedel je, da bo imel vaše glasove, vi ste rekli, podprli bomo vse, kar boš hotel, in posledica tega načela oziroma tovrstnega delovanja je seveda stanje, ki je v tej državi v tem trenutku sedaj. Tako smo na današnji seji - po moji oceni popolnoma nepotrebna oziroma nekoristna seja. Sprva smo govorili, da bomo na tej seji obravnavali nekaj drugega, toda, prišlo je celo tako daleč, da ste se začeli v prvi fazi predstavniki Liberalne demokracije, Združene liste spraševati o tem, ali je prav oziroma ali je dopustno, da državljane in državljanke sprašujemo o človekovih pravicah, ampak hkrati niste podali vprašanja oziroma odgovora, kdo pa naj se potem ukvarja s človekovimi pravicami. Ali se imate vi poslanci državnega zbora - ker sami za sebe paniste nikoli povedali, da se pa vi ne smete ukvarjati s človekovimi pravicami -, za nekaj več, se imate za nekaj več kot le ljudje? Na podlagi vašega obnašanja ja! Osebno ocenjujem, da se imate vi za nekaj več. Naj še ob tem povem, da so vas ljudje izvolili, zakaj potem, če jim dovoljujete že to možnost, da jim dovolite, da imenujejo zakonodajno vejo oblasti, jim ne dovoljujete, da se srečujejo z drugimi vprašanji. Kje ste bili takrat, ko smo pred časom, mislim, da pred dvema oziroma tremi leti se srečali na referendumu okoli vprašanja oplojevanja z biomedicinsko pomočjo? Tam je bilo mogoče resnično govoriti, mogoče, o človekovih pravicah; ampak seveda, nihče izmed vas česa takega ni izjavil. Nadalje. Trdili ste pred nekaj dnevi še, da je vprašanje, zastavljeno v referendumu, nejasno. S tem ste prenehali takoj, ko ste prejeli dopis združenja osnovnih šol in so vam osnovnošolci povedali, da oni razumejo referendumsko vprašaje, da je vprašanje jasno in da je dilema jasna ter da ne vidijo problema, zakaj vladnapolitika tako komplicira. Potem ste nadaljevali z zgodbo na odboru za notranjo politiko, odboru gospoda Lavrinca, za katerega smo ravno v poslanski skupin Slovenske nacionalne stranke nekajkrat zahtevali od predsednika državnega zbora, da izpelje postopekza njegovo zamenjavo, zaradi tega, ker vodenje tega odbora ne dosega tistega, kar bi moglo, celo več, področje notranje politike oziroma tistih zakonov, ki gredo skozi notranjo politiko, nazaduje izključno zaradi individualne nesposobnosti posameznika. Ampak, predsednik državnega zbora ni izpeljal nobenih korakov in ob tem naj povem, da je bil celo dogovor, da vsaka izmed poslanskih skupin zaseda eno delovno telo oziroma vsaj eno delovno telo. Naj vas vprašam, katera politična stranka je edina v temu državnemu zboru, ki navkljub dogovoru nima delovnega telesa? V zameno za to - pa bom dal prvo odgovor, ker vidim, da gospa Irma Pavlinič Krebs ne ve kljub temu da je podpredsednica -, da je to edino Slovenska nacionalna stranka. V zameno za to pa dajete ta kader na vodenje odbora za notranjo politiko, ki ne samo da povzroča trenja, ampak povzroča nepravilnosti. Nadalje, poskušali ste z vso vrstno korespondenco med ustavnim sodiščem, med državnim zborom, med vlado in direktno korespondenco ravno z namenom, da bi zadevo izbrisanih dodatno zavlačevali in po vsej verjetnosti, da bi jo ljudem, ki se bodo udeležili referenduma, nekako priskutili. Zaradi vsega naštetega, predvsem pa - mogoče je tudi to danes vzbudilo ogorčenje nekaterih opozicijskih poslancev - zaradi govora o tem, da so v okviru Liberalne demokracije ter Združene liste socialnih demokratov, torej dveh vladnih strank, dveh najmočnejših vladnih strank, začeli pozivati državljane in državljanke, naj se ne udeležijo referenduma. Zakaj? Zelo zanimiva je obrazložitev, ki jo je v imenu enih in drugih, ki ste jih podali na tiskovni konferenci, kajti trdite, da je odločitev ljudi tako ali tako brezpredmetna. Vladni predstavniki - in seveda zdaj s strani gospoda Kremžarja doživim odobravanje -, trdite, da se vasmnenje, stališče državljanov in državljank tako ali tako ne dotika, da ga ne boste upoštevali. Ja, pa za koga se pa potem imate? Saj tu notri ne sedite zaradi tega oziroma ne bi smeli sedeti zaradi tega, da bi zadovoljevali svoje lastne, egoistične interese, tu notri, v zakonodajni veji oblasti bi morali biti zato, da bi državljanom in državljankam naredili življenje znosnejše ter našo družbo popeljali naprej, ne pa, da se zakrivamo oziroma se opravičujem - ne pa, da se zakrivate, postavljate bariero in prepovedujete referendum, ljudi pozivate, naj se referenduma niti ne udeležijo. In naj vas ob tem opozorim, kaj je referendum. Vsaj do sedaj je vedno veljalo, tako v strokovni literaturi kakor v govorih politikov, da je referendum najbolj demokratična oblikaodločanja v vsaki družbi. Sedaj naenkrat pa se v Liberalni demokraciji in Združeni listi odrekate in prepovedujete najbolj demokratično obliko odločanja! Prepovedujete tisto obliko odločanja, ki je v rokah državljanov in državljank. Prepovedujete ljudem, da imajo kakršnokoli pravico sodelovati v zakonodajnem postopku. In s tem smo končno prišli do namena delovanja slovenske vlade in Združene liste ter Liberalne demokracije. Gospodje in gospe, v poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke ocenjujemo, da je prav, kadar je vlada nesposobna razrešiti posamezno dilemo, in vprašanje izbrisanih se je izkazalo, da je tovrstna dilema, katere vlada Republike Slovenije ni sposobna razrešiti. V Slovenski nacionalni stranki prav tako ocenjujemo, da je prav, da kadar v državnem zboru ni toliko modrosti, da bi razrešil vprašanje, dilemo, v našem primeru izbrisanih, da je takrat prav, da po mnenju oziroma po obveznem mnenju povprašamo državljane in državljanke. In to je tudi namen referenduma. Tako pa smo prišli do faze, kjer se med sabo tako ali tako ne moremo zmeniti, ne v vladi ne v državnem zboru, kako razrešiti vprašanje referenduma. Ja, kako pa potem naprej? Ja, opcija, ki ste jo izbrali, je možna. Ampak po moji oceni seveda napačna, z diktatom. Nikakor ne s tovrstnim diktatom, ki po eni strani zamegljuje oziroma spreminja slovensko osamosvojitveno obdobje in meče eno neznano meglo na slovensko prihodnost. Dejstvo je, da posledic odločbe ustavnega sodišča ni predvidelo niti ustavno sodišče. Zakaj? Po moji oceni zaradi nesposobnosti. Prav je, da bi ljudje o referendumih na področju izbrisanih odločali. Prav zaradi tega, ker vi niste bili sposobni peljati pogovora v ta državni zbor. Ker vi niste bili pripravljeni sprejeti niti enega amandmaja in ker vi, tako v Združeni listi in Liberalni demokraciji, niste bili sposobni dojeti pomena sodelovanja najsi bo med vlado Republike Slovenije ali znotraj državnega zbora. In glede na to, da mi je na današnjem kolegiju bilo dovoljeno govoriti samo 20 minut na izrecno zahtevo gospoda Potrča, bom seveda mogel nehati. In glede na to, da ravno preko današnje seje državnega zbora poskušate oziroma po vsej verjetnosti vam bo tudi žal uspelo, omejujete pravico državljankam in pa državljanom Republike Slovenije. Državljankam in državljanom Republike Slovenije pravico do odločanja! Torej v Slovenski nacionalni stranki ne bomo sodelovali v tovrstnem sramotnem početju. Zato tudi v imenu poslanske skupine napovedujem obstrukcijo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče, to je seveda vaša odločitev, bomo spoštovali. Je v skladu s poslovnikom. Kolegica Irma Pavlinič Krebs bo predstavila stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Temeljna dolžnost državnega zbora je, da zagotovi, da je referendumsko vprašanje, ki ga postavijo predlagatelji referenduma volivkam in volivcem, jasno in v skladu z ustavo. Nesmiselno in neodgovorno je ljudi pozivati na referendum, če obstoji, gospod Peče, dvom o ustavni skladnosti in o tem bi se verjetno danes z nami strinjala tudi opozicija. In v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo se potrudili, da o tem vprašanju državni zbor odloči brez odlašanja, brez zavlačevanja. In to je edini razlog, da odločamo danes. To ni kršitev poslovnika, le manira odgovornih v tej državi. Dame in gospodje, kot kaže, je problem izbrisanih neposredno povezan z referendumskimi zahtevami. Ali je ta zadnja, ni mogoče vedeti, je pa tretja o isti temi. Imamo zakonodajo, ki onemogoča državnemu zboru, da opravlja svojo zakonodajno vlogo. Res je, da je referendum demokratična oblika odločanja, vendar pa se sprevrže v farso, če se ga izkorišča le zato, da se onemogoča sprejetje nekega zakona. Še bolj je to nesprejemljivo, če taka zloraba služi onemogočanju izvršitve odločbe ustavnega sodišča. Koalicija Slovenija se je odločila, da bo na vse možne načine preprečevala sprejetje zakonodaje, ki udejanja ustavne odločbe o izbrisanih, ker se preprosto ne strinja s tem, kar je ustavno sodišče odločilo. Sami sicer pravijo, da ne nasprotujejo ustavni odločbi, ampak le načinu, na katerega vlada skuša to odločbo uresničiti. Vendar pa pri tem nikoli in sploh ne povedo, kako bi jo uresničili oni. Predlog, ki so ga oblikovali v obliki več referendumskih vprašanj na isti zakon v mesecu februarju, je ustavno sodišče že razglasilo za protiustaven, drugega pa niso ponudili, ga tudi ne morejo, razen če prekoračijo ustavne norme. Zato pač ni res, da nasprotujejo le načinu izvršitve ustavne odločbe, nasprotujejo izvršitvi nasploh. Tudi ustavni zakon, o katerem so veliko govorili, jim je zato služil le kot forma, s katero bi zaobšli ustavo in ustavno sodišče. Na takih izhodiščih Liberalna demokracija Slovenije ne more iskati soglasja. Kot rečeno, ustavno sodišče je en sklop referendumskih vprašanj, ki so jih ponudili v koaliciji Slovenija, že razglasilo za protiustavne. Tokrat, drugič, ponujajo novo vprašanje, a je tudi to protiustavno, če sem natančnejša, vprašanje lahko privede do protiustavnih posledic. Če bi se namreč volivci izrekli o tem vprašanju proti, bi povedali, da nasprotujejo rešitvam, ki jih vsebuje sistemski zakon na temo ureditve stalnega prebivanja izbrisanih. Ker pa vprašanja stalnega prebivanja za nazaj ni mogoče rešiti drugače, kot ga ureja ta zakon - ni ga mogoče zaradi tega, ker je tako odločilo ustavno sodišče -, bi to torej pomenilo, da eno leto po referendumu tega vprašanja sploh ne bi bilo mogoče rešiti. To pa bi le podaljševalo protiustavno stanje, da ne govorim o tem, da bi to vprašanje še leto dni obremenjevalo slovensko politiko in celoten javni prostor. Če gre koaliciji Slovenija le za to, da ugotovi voljo ljudstva, naj že vendar enkrat neha preprečevati sprejem tega zakona in zahtevati naknadni potrditveni referendum. Če pa le nasprotuje odločitvi ustavnega sodišča, naj resno premisli o posledicah svojih ravnanj. Odgovorna politika mora biti sposobna, da tako rečem, "požreti" tudi tiste odločitve ustavnega sodišča, ki ji niso všeč. Vzbujanje vtisa v javnosti, da je mogoče rešiti vprašanje izbrisanih tudi v nasprotju z odločitvami ustavnega sodišča, je igranje s čustvi državljanov. Odločitve sodišč, ne le ustavnega, so marsikdaj v nasprotju s posameznikovim razumevanjem pravičnosti, vendar pa pravne države slonijo tudi na splošno sprejetem principu, da upoštevamo sodne odločbe tudi, če menimo, da niso pravične. Krhanje tega principa, kar v tem primeru počne koalicija Slovenija, pomeni načenjanje ene temeljnih civilizacijskih pridobitev, to je vladavine prava. Liberalna demokracija Slovenije se je v preteklosti že morala sprijazniti z ustavnimi odločbami, ki so se ji zdele nepravične, na primer v zvezi z denacionalizacijo in Cerkvijo. Požrli smo nejevoljo in izvajali zakon, celo nasprotovali referendumu, ki bi šel proti ustavni odločbi o tem vprašanju. Spoštovani, spoštovane, v poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli predlog sklepa, ki nam ga predlaga matično delovno telo, saj menimo, da je referendumsko vprašanje v nasprotju z ustavo. Ker se nanaša tudi na vsebine, o katerih je ustavno sodišče že presodilo in glede katerih ni prostora za prosto zakonodajno presojo. Gre za torej za tisti del odločitve ustavnega sodišča, po kateri imajo dovoljenja in ugotovitvene odločbe o stalnem prebivanju učinek za nazaj. In ker bi morebitni negativni izid referenduma povzročil protiustavne posledice, vsaj najmanj eno leto po izvedbi referenduma ne bi bilo mogoče izvršiti odločbe ustavnega sodišča in se bi s tem podaljšalo protiustavno stanje. Hkrati pa želimo, da ustavno sodišče presodi tudi vprašanje, ali pomeni zaporedno vlaganje pobud za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma istih pobudnikov na isti zakon zlorabo tega instituta za zavlačevanje zakonodajnega postopka, katerega cilj je izvršitev odločbe ustavnega sodišča. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolegica Irma Pavlinič Krebs. Kolega Janez Podobnik bo predstavil stališče poslanska skupina SLS. Prosim.
Hvala, predsednik. Na kratko se bom oglasil. Pričakujem, da me bodo kasneje podprli tudi še nekateri kolegi v poslanski skupini, nekaj jih je še v hiši, žal jih je pa večina zaradi drugih obveznosti odšla že včeraj domov. Upam, da bomo potem na koncu lahko odločali. Dotaknil bi se samo vsebine sklepa delovnega telesa. Najprej bi rad ugotovil, da obžalujem, da se nismo že pred tednom dni odločili za drugo pot, pa bi morda danes ne bilo tega zapleta, da bi že med redno dejo državnega zbora predsednik državnega zbora sklical izredno sejo, na katero bi uvrstil relativno podobno točko dnevnega reda, kot je ta - torej vsebinsko, in ne bi imeli tega potrebnega občutljivega postopka, ki se mu pač reče razlaga poslovniške komisije. Ta razlaga je, če smo iskreni, prinaša novum in je drugačna,kot je bila dosedanja praksa. In tukaj je bila pač ta prva zamera, ki se je zgodila - torej, obstajala je tudi druga pot. Ne bom pa polemiziral s stališčem poslanskega kolega, ki je tako razlago tudi potrdil na poslovniški komisiji. Bo sedaj to praksa za naprej. To prakso bi po mojem mnenju morali zapisati v dopolnjen zakon o referendumi in ljudski iniciativi, tja to sodi. Sedaj bi se pa na kratko dotaknil predloga sklepa. Jaz sem preletel, priznam, da se v teh dneh nisem toliko ukvarjal z vsebino razprav, ki ste jih imeli člani odbora za notranjo politiko, člani odbora in, kot dosledni v zapisniku pišete, nadomestni člani. Očitno ste tudi bili zelo pozorni, kdo je na teh sejah sodeloval. Moje razmišljanje je naslednje. V točki 4, to je predlog sklepa, točka 4 govori tudi o zlorabi instituta pobude za razpis predhodnega zakonodajnega referenduma za zavlačevanje zakonodajnega postopka. To je, po mojem mnenju, zopet prvič, da na tak način utemeljujemo protiustavnost nekega vprašanja. Če ne zloraba instituta potem nimamo pravzaprav tukaj nič opraviti z ustavnim sodiščem, mi moramo dopolniti zakon. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi je očitno tak, da dopušča postopke, ki se jih lahko včasih pokarakterizira kot zlorabo. Tako po mojem mnenju to ne sodi vgradivo, ki bo šlo na ustavno sodišče. Sedaj pa še razprava, ki je vezana na odnos med vejami oblasti, v točki 3 piše: "Ker se referendumsko vprašanje nanaša tudi na vsebine, o katerih je ustavno sodišče že presodilo in glede katerih ni prostora za prosto zakonodajno presojo..." Ta formulacija je zelo pomembna, občutljiva lahko pa tudi zelo sporna. Tukaj državni zbor daje polni mandat ustavnemu sodišču kot pozitivnemu zakonodajalcu. Po mojem mnenju je to predvsem posledica velike politične razdelitve v državnem zboru. Če bi bili kot parlament bolj enotni, potem bi se pravzaprav morali boriti mi zase, za parlament, ne pa dajati ustavnemu sodišču mandat, da bo dobil korajžo, da bo tudi v naslednjih odločitvah posegal in pravzaprav postajal vedno bolj aktivni zakonodajalec - jaz sem prepričan, da to ni bil ne namen ustavodajalca, ne tistega, ki je pisal zakon o ustavnem sodišču. V prihodnosti bo najverjetneje treba razmišljati - ampak, ko se bodo stvari umirile - in potem strokovno tudi pristopiti k zakonu o ustavnem sodišču in tam jasno določiti in zelo omejiti možnost, da je ustavno sodišče pozitivni zakonodajalec. Sedaj pa samo še vprašanje. Na katere člene ustave se je odbor naslonil, kjer govori, da je vprašanje v nasprotju z ustavo? 1., 2., 3., 15. in 87. člen. 15. člen je razumljivo, govori pač o človekovih pravicah, 87. člen je o zakonski pristojnosti državnega zbora, torej ta je vezan na to vprašanje te zlorabe, da blokira zakonodajni postopek. Imam pa vprašanje: ali je bilo to dobro argumentirano, dabomo zapisali, da je tudi v nasprotju s 1., recimo, 3. členom ustave? Jaz sem na hitro pogledal komentar ustave Republike Slovenije. 1. člen govori: "Slovenija je demokratična Republika", in govori o Sloveniji, o republiki, o suverenosti ljudstva, ljudstvo kot nacionalna skupnost državljanov, demokratična legitimnost državne oblasti, pa vzajemnost med svobodo posameznika, svobodno demokratično družbo in državo. Potem sem pa videl, da tu piše, da je v povezavi s 3. členom in sem pogledal to razlago, komentar 3. člena, ampak ta se mi zdi, da je ravno kontraargument. Namreč, 3. člen govori o tem, da ima v Sloveniji oblast ljudstvo. Državljanke in državljani jo izvršujejo neposredno in z volitvami po načelu delitve oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno. Tukaj ne vidim povezave in argumentacije. Namreč, če gledate tekst - prvega je pisal dr. Jambrek, drugega pa dr. Šturm - če gledate tekst, v 3. členu nisem našel, morda sem pa prehitro bral, kajti v sklepu ni nič napisano. V obrazložitvi piše samo naslednje:"Zloraba instituta referenduma predstavlja kršitev 15. člena ustave." Onemogoča pa tudi izvedbo 87. člena ustave. Recimo, da to odmislimo. Oboje pa je tudi v nasprotju z načelom predstavniške demokracije, 1. in 3. člen ustave, ter načelom pravne države. Ne vidim argumentacije. Oboje pa je v nasprotju z načelom predstavniške demokracije, kajti ravno 3. člen govori o tem. In nek postopek, ki govori o ustavnem institutu referenduma, ki ga utemeljuje 3. člen ustave, to ne more biti argumentacija, da je ta členustave kršen. Iz obrazložitve ni to naprej več potem utemeljeno, zakaj je torej kršen 1. in 3. člen ustave. Vsaj iz tega gradiva, ki smo ga danes dobili na klop, ni razvidno. Sam bom na podlagi tega, če bom dobil odgovor, vsekakor vam omogočil in bom glasoval za to, da boste lahko danes - torej kvorum bomo omogočili pri glasovanju. Hvala lepa.
Hvala, kolega Podobnik. Kolega Potrč v imenu poslanske skupine ZLSD. Potem, če ne bo več razprav, bomo prešli na odločanje.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice in kolegi. Po mnogih razpravah bi rad ponovno potrdil, da je temeljni cilj Združene liste socialnih demokratov, da bi se ta državni zbor in slovenska javnost nehala ukvarjati z izbrisanimi. Da bi ali državni zbor dobil priložnost, da sme odločati, kar mu je doslej bilo onemogočeno, ali da bi izpeljali referendum, vendar referendum, ki bi imel jasno vprašanje, ampak vprašanje jasno ne tako, da je stavek jasen, gramatikalno sestavljen, ampak da so jasne tudi posledice, ki jih takšna ali drugačna odločitev prinese. Menim, da je opoziciji, da je predlagateljem vedno novih referendumov uspelo, morda tudi kdaj z našo pomočjo, zamegliti stvari tako daleč, da danes nihče več ne ve, kaj je narobe in o čem se odloča. In veseli me, da to ugotavlja vedno več ljudi. Res je, tudi sam soglašam, da je mnogo vprašanj, ki jih v zakonu o referendumu nismo uredili dovolj precizno. Vendar kolega Podobnik - bi rekel, prav je, da na to opozarjaš, vendar veš, kolikokrat smo poskušali to urediti, pa [[...]]
Ni polemike pri predstavitvi stališč.
[[...]]tega nismo mogli urediti. Res pa je, da je zakon napisan na način, da nam vsem omogoča, da ga lahko beremo na zelo različne načine. In ko smo v pripravah za sprejem odločitve, ki jo danes imamo na mizi, razpravljali na matičnem delovnem telesu, je bilo med drugim rečeno: zakon nam omogoča, da o isti temi postavimo nešteto vprašanj in da jih postavljamo sukcesivno, danes enega, ko to vprašanje ni sprejeto, ali je nejasno, ali je protiustavno, drugega. 18. člen, ki nam ta vprašanja pri predhodnem referendumu omogoča, ima štiri alinee in lahko izmenično vsako alineo uporabljamo. Rad bi povedal, da si sam na ta način urejenegapostopka, ki naj zagotavlja odločanje državljank in državljanov na referendumu, ne predstavljam. In ne verjamem, da je dober. Ko smo se ob pripravljenem vprašanju, ki so ga najprej vložili pobudniki za referendum - kasneje tudi deloma spremenili, čeprav vsebinsko sami pravijo, ne bistveno, obrazložitev pa dopolnili - spraševali, po kakšni poti naj se odločimo, ali so vprašanje korektno postavili in ali je vprašanje v svojih posledicah protiustavno ali ne, sem se, priznam, sam bolj nagibal k temu, da bi se odločil, ali naj najprej postavim vprašanje jasnosti, kasneje pa vprašanje ustavnosti. Dal sem se pa prepričati, da je v zvezi s tem toliko različnih pogledov in toliko nejasnosti in da imajo morda prav tisti, ki bi preko odločanja o protiustavnosti omogočili hitrejše uresničevanje prvega cilja, ki sem ga omenil, to je, da pridemo do odločitve. Ker vse drugo prav gotovo bi bila daljša pot. Ali so, kot tretje, danes izpolnjeni pogoji, da odločamo? Po mojem so. Poslovniška komisija je s kvalificirano večino sprejela odločitev. Sprejela jo je samo za primer uporabe referenduma. Če ne bi bilo tako, bi bilo mogoče, da se vedno znova postavljajo zahteve po referendumih točno v času, ko jih ne bi bilo več mogoče uvrstiti redno na dnevni red, ker bi že zakon bil na dnevnem redu, o zakonu ne bi smeli odločati, o referendumu pa tudi ne, ker to ni dano na dnevni red, in bi to lahko pomenilo zlorabo, posebej če gre za tretjo obravnavo. In mislim, da je to izjemo poslovniška komisija opredelila kot mogočo in koristno, da bi lahko do odločanja prišli. Gospodje, ki so danes napovedali obstrukcijo, trdijo, da ta odločitev ni bila dobra in da zato ne želijo sodelovati, predvsem pa, da ne želijo sodelovati tudi zato ne, ker odločanje sploh ne bi bilo več mogoče. Pri tem pa pravijo, na dnevni red odločitve te seje ne bi smeli dati, ampak če bi pa potekel tridnevni rok od tega, ko je bila vložena zahteva, pa ne smemo več odločati. Moram reči, da te logike ne razumem: ali eno ali drugo. Če imamo pravico odločati tokrat, potem je lahko njihova logika tridnevnega roka še sprejemljiva, čeprav po mojem seveda ni. Ampak če pa ne smemo odločati - pravijo, skličite izredno sejo. To pomeni, da bi morali po prvi točki ali pa celo brez obravnave prve točke preklicati vse točke evropske zakonodaje s te izredne seje, zato da bi pol ure kasneje sklicali novo izredno sejo, z novo številko izredne seje, opravili po njihovi zahtevi to obravnavo, potem pa sklicali še eno, naslednjo izredno sejo in točke, ki smo jih vsebinsko obravnavali, dali na sejo. Ali se vam zdi to logično? Ali se res ne gremo, bi rekel, "debele zafrkancije" drug z drugim in sprenevedanje okoli tega, kaj je normalno in prav, samo zato, da bi ljudem pokazali, da se nekomu godi krivica. Nikomur se ne godi krivica? Krivica se eventualno godi tudi državnemu zboru, ki ne more odločati. In to je razlog, zaradi katerega mislim, da je prav, da se ne glede na to, ali se z vsako podrobnostjo in tudi vsako argumentacijo človek strinja ali ne, sprejme odločitev, ki je predlagana. Naj zaključim z mislijo, ki jo bomo mogoče kdaj kasneje razumeli, morda je pa tudi zdaj ne bomo. Osebno se bojim, želel bi si pa, da nimam prav, vendar se bojim, da bo ta državni zbor z načinom dela opozicije, ki ne želi, da bi prišlo do vsebinskega odločanja, in z načinom dela opozicije, ki na vsak način želi onemogočiti, da bi se problem izbrisanih korektno rešil, srečevali še mnogokrat. Rad bi samo, da bi končno ne samo mi, ampak tudi javnost razumela, da ni res, da to povzročamo mi, ki bi želeli probleme rešiti da se izredne seje sklicujejo zaradi nas in naših zahtev, ne pa zaradi tega, ker se zavestno dajejo predlogi, ki so nekorektni. Mene ne bo nihče prepričal, da 500 strokovnjakov, med njimi prav gotovo tudi nekaj pravnikov in univerzitetnih profesorjev, s katerimi razpolaga opozicija, tako je najavila, v svojem strokovnem štabu vlade v senci, ni sposobno pripraviti korekten predlog in omogočiti, da bi se o njem odločili. In bojim se, da se nam bo to dogajalo iz seje v sejo, obtoževani pa bomo, da ne dajemo priložnosti odločanja. Vendar nekorektna vprašanja, nejasna, neustavna vprašanja ne moremo dajati na dnevni red. In zadnje, bojim se, da bomo tako ali drugače, čeprav si tudi jaz tega ne želim, končno presojo morali imeti na ustavnem sodišču. Strah me je, da ne samo, preden bomo dali določeno vprašanje na referendum in preden bomo odločali o zakonu v celoti, ampak tudi potem, ko bomo o zakonu že odločili. In da se bodo vrstila, glede na obstoječi zakon, vprašanja, pobude, predlogi, s katerimi se bomo srečevali in jih ne bomo uspešni in sposobni razrešiti zaradi zakona in zaradi nepripravljenosti predlagateljev referendumov, da bi se to vprašanje vsebinsko rešilo. Hvala.
Dobro, če ni več predloga [[....]]Prosim, v imenu poslanske skupine DeSUS, potem bo ena redakcijska sprememba. Samo da jo povem prej, da bi se dovolj zgodaj z njo seznanili. V dopolnjenem predlogu sklepa na 12. strani namesto 3 in 4 številke v drugem delu dokumenta je številka sedaj 1 in 2 - gre za napačno zapisano zaporedje. Na 16. strani je enaka zmota, 1 in 2 namesto 3 in 4. To je samo redakcija opomba. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije se odločamo v skladu z našimi znanimi načelnimi stališči, da mora država popraviti krivice tam in tistim, ki so jim bile povzročene, ob tem pa nikakor povzročati novih. Področje takoimenovanih izbrisanih je postalo preobčutljivo področje, ki je v naši družbi žal tudi tendenciozno spolitizirano. Državljani so dostikrat zbegani, prepogosto pod vplivom bombastičnih nastopov tistih, ki jim je pri srcu, da vnašajo zmedo med ljudi in nerazpoloženje, da celo občutek, kako se ob reševanju te problematik ustvarjajo krivice njim samim. V takem vzdušju in v tako skaljeni vodi je težko in že kar nemogoče odkrivati resnico na vodnem dnu. Ne po naši krivdi so že storjeni koraki, ki res še otežujejo reševanje tega problema, ki ga vsaka, pa tudi ta, sedanja oblast, mora enkrat rešiti. Sicer pa, v dragi nam deželi ne bomo delali več drugega, kot lomili kopija, kdo ima bolj in kdo ima manj prav. Menimo, da z nedeljskim referendumom ne bomo dosegli ničesar v prid reševanja problema izbrisanih, tu žal, ne moremo več ničesar storiti. Rezultati referenduma ne bodo pokazali nove poti reševanja, pač pa bodo pokazali zgolj podobo naših vznemirjenih občanov, pokazali bodo tudi sliko tistih, ki jim ni do pravne države, reda in humane družbe, na katero radi presegajo. Zato obrnimo se k reševanju problema in korakom k njegovim možnim rešitvam. Tudi tu, kot kaže, očitno ne bo šlo gladko, ob tako nagajivi opoziciji zagotovo ne. Sistemski zakon, ki naj bi ponudil zakonsko podlago realizacije sklepa ustavnega sodišča o izdajanju ustreznih odločb, za katerega opozicija trdi, da je tako zelo pomemben, je s sproženim postopkom za vnovični referendum spet postavljen na hladno; pa tudi vse tiste določbe, ki bi med prizadetimi lahko mirne duše dobili ustrezne, pozitivne odločbe, in tisti, ki so do njih resnično upravičeni, in izločeni tisti, ki so s svojim obnašanjem v času osamosvajanja Slovenije tega niso zaslužili. Rešitev problema se spet oddaljuje, zavlačuje in - kar je najbolj žalostno - predvolilna kopija se znova lomijo na hrbtih prav tistih ljudi za katere se vsi pridušamo, da jim je treba prisluhniti in po 12-ih letih rešiti njihov status in povzročeno krivico. Vnovična pobuda za zbiranja podpisov za nov predhodni referendum sledi spet istim prepoznavnim ciljem. Namesto da bi vsi v državnem zboru pokazali skupno voljo za oblikovanje take zakonodajo, ki bi najprimerneje rešila problematiko, kar nam je gotovo v skupnem interesu. Zaradi vsega naštetega se poslanska skupina DeSUS pridružuje stališču matičnega odbora, da o najavljenem novem referendumskem vprašanju presodi ustavno sodišče. V tem smislu bomo podprli in glasovali za predlog sklepa odbora za notranjo politiko. Hvala.
Hvala lepa. Predstavnik vlade. Državni sekretar, prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane gospe poslanke in gospodje poslanci! Bom zelo kratek, vem da dolgo časa sedimo in debatiramo o teh zadevah, pa vendar se mi zdi prav, da povem nekaj besed o tej zadevi. Neverjetno koliko različnih teorij, kaj je ustava, kaj je demokracija in kako naj so ti odnosi med sabo urejeni, smo slišali. Neverjetno, kako veliko polnih neresnic slišimo v teh dnevih. Stvar je popolnoma preprosta in enostavna. Ljudstvo lahko odloča na referendumu v našem ustavnem redusamo o tistih stvareh, o katerih ustavno sodišče ni odločilo v svoji odločbi. O vseh ostalih stvareh ljudstvo ne more odločati na referendumu, ker ljudstvo referendum ni nad ustavo in ustavnim sodiščem v našem ustavnem redu. Tega se deloma zaveda tudi predlagatelj pobude, kot sem že na odboru citiral, se to jasno vidi iz stavka, v katerem pravi: "Pri tem je pomembno, da je v bistvu odločba zapovedala samo nujnost ureditve statusa za nazaj, praktično vse drugo je prepuščeno zakonodajalcu." V bistvu se zavedajo problema, ko pravijo "praktično vse drugo". Predlog sklepa zelo lepo pokaže, da to ni res. Da veliko drugega je uredilo tudi ustavno sodišče, poleg tega tudi, kar je bistvo, urejanje statusa za nazaj. Če pride tako referendumsko vprašanje pred volivce,pomeni, da ljudje odločajo o tem, kar je odločilo ustavno sodišče. Edina dopustna stvar, ki bi lahko prišla na referendum, je tisto, kar ustavno sodišče ni izrecno opredelilo v svoji odločbi, in kjer dopušča seveda manevrski prostor zakonodajalcu, da stvar uredi tako, kot zakonodajalec meni, da je najbolje. In zaradi tega, seveda, je stvar kristalno pravno jasna. Kljub temu da mi sedimo dneve in ure in ure in o tem razglabljamo, namesto da bi temu preprostemu pravnemu fenomenu enkrat povedali, bi rekel, ga definirali in se v bistvu vsi z njim strinjali, kajti drugače ne moremo. Zakaj? Ker je to del naše ustavne demokracije in se ga drugače ne da razlagati. Zato seveda podpiramo ta predlog, ki ugotavlja točno to dejstvo, da seveda o stvareh, o katerih je ustavno sodišče odločilo, enostavno ljudje ne morejo odločati na referendumu. To ni nikakršno nezaupanje ali strah pred referendumom, ampak to je spoštovanje tega ustavnega reda, ki ga je prek vas, poslancev, ki ste sprejeli to ustavo, sooblikovalo toistoljudstvo in ustava je najvišji pravni akt, ki zavezuje vse nas: vlado, državni zbor in tudi državljane. Na žalost pa vse te razprave, in vsaka nova razprava zelo jasno pokaže, da seveda ne gre za to, da se vlada sooča oziroma da se opozicija sooča z neko arogantno vlado, ki noče poslušati njenih predlogov, ampak da gre za to, kar je enkrat Lavrinc lepo poimenoval, "narobe svet". Opoziciji dejansko ni do tega, da bi se ta problem uredil. To je bilo najbolj očitno razvidno takrat, ko je opozicija pokazala, kako si predlaga ureditev tega problema. Kaj je doživela? Popoln pravni fijasko pred ustavnim sodiščem, ko je to reklo za vsa njena vprašanja, da so v nasprotju z ustavo. Torej, to ko je prišel edini pozitivni predlog opozicije, kako pa naj uredimo ta predlog, ker ves čas poslušamo, da jih ne poslušamo, so dobili pravno popolno zaušnico; ustavno sodišče jim je reklo, v bistvu vse, kar predlagate, razen roka, je v nasprotju z ustavo. Ko poskušamo seveda prisluhniti nekaterim njihovim predlogom in jih vgradimo v predloge, nikoli nič ni v redu. Če predlagamo zakon - zakon ni v redu, če izdajmo odločbe - odločbe niso v redu, zdaj naslednja ideja je ustavni zakon, se bojim, da bo še kakšna druga, nova ideja. Skratka, da zaključim, da ne bom predolg. V bistvu se zelo jasno skristaliziralo sledeče: na eni strani imamo tiste, ki nočejo uresničiti odločbo ustavnega sodišča, to se je včeraj zelo jasno pokazalo, tudi beseda "izbrisani" jim ne gre iz jezika, ves čas uporabljajo izraz "tako imenovani izbrisani" - legitimna pravica vsakega poslanca, da si izbira izrazoslovje. Večkrat je bilo jasno povedano, da menijo, da do tega fenomena sploh ni prišlo. Zaradi tega seveda se mi zdi neodgovorno kritizirati tistega, ki poskuša rešiti problem in pri tem seveda držati figo v žepu in predlagati nekaj, kar je v nasprotju z ustavo. Dajmo potem direktno povedati ljudem, ko bodo o tem v bistvu glasovali, na eni strani imamo tiste, ki želijo rešiti ta problem, na drugi tiste, ki pa na vse pretege se trudijo, da tega problema ne bi rešili. Hvala.
Dobro. Menim, da lahko preidemo na glasovanje, če nihče več ne želi besede. Kolega Školč, kolega Vučko. Prosim.
Če sem prav razumel, smo imeli možnost se javiti k besedi.
Ja, prosim.
Potem bi rekel, da se tega odločanja in razprave lotevam z zelo zelo mešanimi občutki. Mislim, da je kar nekaj stvari narejenih tako, da ni mogoče z zagotovostjo trditi, da so formalne vzdržne. O enih od zadev je bilo tu že veliko govora, to je način uvrščanja na dnevi red. Recimo, da je dopustna konstrukcija, da z mnenjem poslovniške komisije uvrstimo nekaj na dnevni red, vsekakor pa delim mnenje s kolegom Podobnikom pa še kom, da je to popolnoma nepotrebno, da imamo elegantnejše načine, kako do tega pridemo. Zakaj je to vprašanje uvrščanja na dnevni red lahko pomembno. Po moje tudi zaradi tega, ker so določene procedure lahko v določenih okoliščinah - in kadar gre za vprašanje referenduma - tudi stvar različnih presoj, kršenja določenih pravic in tako naprej. S tega vidika je to dejanje, upam, da dovolj premišljeno. Drugo, kar velja povedati, je ta sklep in elementacije ob tem sklepu. Tu poslušamo, da se je parlamentarni svet v Sloveniji razdelil na tiste, ki nočejo, in druge, ki hočejo. Mogoče bi bilo bolj pravično reči, da se je razdelil na tiste, ki nočejo, in tiste, ki ne znajo; o tem sem že večkrat govoril. Ker, poglejte, ta sklep, ki pravi, da bi negativen izid lahko imel - kako piše tu? - "bi lahko povzročil protiustavneposledice". To seveda bi držalo v celoti, če bi bil zakon perfekten. Ker pa ni, je paradoksalna situacija, da bi negativen izid lahko povzročil tudi preprečitev sprejetja tistih delov neustavnih rešitev v zakonu, ki ga predlaga ministrstvo za notranje zadeve. Zato je stvar res po svoje zapletena in ni rešljiva zmeraj samo s to silo večine. Ko to govorim, ne mislim, da je rešitev v tem, kar je tudi ministrstvo pa še kdo, pa vlada, pa opozicija ponujala kot ustavni zakon. Ampak, v bistvu je popolnoma jasno vtem trenutku, da če se zakona ne sprejme, s pomočjo tega referenduma ni mogoče izvesti ustavne odločbe. Če se ga pa sprejme, pa imamo vgrajene protiustavne momente. In to je situacija, v kateri bi morali tehtati svoje odločitve in iskati rešitve ter eventualno najti način z opozicijo, da se zakon umakne iz procedure. Žal bo to tako kot veliko stvari, ki jih je bilo v tej diskusiji povedano, osamljeno mnenje, toda posledice ne bodo perfektne ne v enem ne v drugem primeru. Strinjam se, da bi bilo možno tudi zakon sprejeti in "osporavati" posamezne določbe pred ustavnim sodiščem, da je to neka možna pot, ampak tu se znajdemo na tistem terenu, o katerem je spet govoril kolega Podobnik, ki ga te dni nočete toliko poslušati zaradi drugih razlogov. Takrat, ko državni zbor vnaprej ve, da je nekaj lahko narobe, tega ne sme prelagati na ustavno sodišče. Hvala lepa.
Kolega Vučko je naslednji.
Hvala, predsednik, za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Sam sicer nisem želel v uvodu že na začetku te razprave govoriti, vendar po predstavitvi stališč poslanskih skupin, zlasti tiste z boljšega dela opozicije, človek ne more biti miren, da ne bi nekaj povedal. Danes nam je bilo očitano in povsem jasno dvakrat poudarjeno, da vladajoča koalicija želi slovenskim državljanom preprečiti referendum in da na ta način manipuliramo. Ta trditev je manipulacija. Zato je treba jasno povedati, da to ne drži. Spomnimo se včerajšnjega dne, ko smo poslušali litanije o tem, da so različni instituti v ustavi, zakonu, poslovniku napisani zato, da se jih opozicija poslužuje. To je legitimna pravica ne samo opozicije, temveč tudi pozicije. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi dopušča možnost, da se pred razpisom referenduma pri predhodnem referendumu preveri, bodisi jasnost vprašanja ali pa eventualno spornost tega referendumskega vprašanja z ustavo. Sam celo menim, da če obstaja kakršenkoli dvom glede ustavnosti referendumskega vprašanja, da je to naša pravica, ne samo pravica, dolžnost, da o tem povprašamo ustavno sodišče. Nenazdanje to zahtevajo od nas tudi izkušnje. Izgleda, da so nekateri pozabili, da je ustavno sodišče v zvezi s tem vprašanjem, z vprašanjem sistemskega zakona že odločalo v sedmih postavljenih referendumskih vprašanjih. In kaj je odločilo? Povsem jasno in nedvoumno je ugotovilo, da je pet od sedmih zastavljenih vprašanj protiustavnih. Sedaj pa se vprašajmo: kaj pa če se državni zbor ne bi poslužil tega instituta? Kaj bi ljudje odločili? Na kakšnem referendumu bi odločali? Odločali bi o protiustavnih vprašanjih! In da si ne zamišljamo, kakšne posledice bi imelo za to državo, če bi ljudje na referendumu podprli tak referendum. Zato je to dolžnost in seveda, v kolikor predlagatelji, v tem primeru državni zbor, navaja določene člene,treba je seveda tudi poudariti, da ustavno sodišče pri svoji presoji ni vezano na te navedbe členov posameznih. Povsem razumljivo pa je, da mora predlagatelj na nek način nakazati, v katerem delu je po njegovi oceni to sporno. Ustavno sodišče bo v presojipovsem avtonomno, vezano je pa zgolj in samo zgolj na ustavo - tisto, kar je zapisano v ustavnih določbah. In tisto se mi zdi pomembno, kar je državni sekretar danes povedal, pa ne bom ponavljal, samo nakažem, da je tudi suvereno ljudstvo vezano na ustavoin nenazadnje na odločitve ustavnega sodišča in da ne more biti predmet referendumskega vprašanja za neko izjemo takrat, kadar je odločba odločalo o nekem vprašanju ustavno sodišče. To bi pomenilo, da prehajamo iz pravne države, iz vladavine prava v vladavino anarhije, diktature, ne vem kaj še. In tudi ne držijo, za konec, trditve, očitki, arogance tem strankam, ki so v tem trenutku prisotne v tej dvorani. Pri snovanju sistemskega zakona je ta arogantna koalicija sprejela, mislim, da skoraj vse predloge opozicije v amandmajski obliki, zato so ti očitki seveda povsem neutemeljeni in gre za, moram reči, čisto laž.
Kolega Kebrič.
Hvala za besedo. Spoštovani navzoči! Zadeva, bolje rečeno problem, je lahko enostaven, enostaven tako, če ga želiš čimprej, čim hitreje rešiti. Lahko pa ga zelo gledamo kot kompliciranega, pa ga še dodatno komplicirano, če zadeve ne želimo rešiti v doglednem času. Bistven problem je, ali hočemo konstruktivno nekaj koristnega narediti, koristno v tem smislu, da popravimo krivice, ki so določenim bile storjene. Pri čemer pa lahko ločujemo tiste, ki niso hoteli določene pravice, ki jim je bila takrat dana, izkoristiti, drugi pa je niso uspeli ali zmogli izkoristiti, ker so bili nevedni ali slabo informirani, ker pač niso prišli do takih in drugačnih informacij, ki bi jim omogočile, da svoj problem stalnega prebivališča v Republiki Sloveniji rešijo. Ne strinjam se čisto z določeno tezo, ki je bila postavljena, o kateri lahko seveda diskutiramo, ali je ljudstvo nad ustavnem sodiščem ali pa je ustavno sodišče nad ljudstvom. Imamo primere iz določenih ustavnih sodišč, ali iz Združenih držav Amerike, kjer nimajo ustavnega sodišča, imajo pa vrhovno, v isti funkciji, ki je marsikdaj v več primerih odločilo tako, kongres je pa odločil drugače. Menim, da o tej dilemi nima smisla razpravljati. Če želimo, pa mislimo, da je prav in to je tudi moje osebno mnenje -, da spoštujemo odločbo ustavnega sodišča, potem ga moramo priznati in moramo to odločbo tako ali drugače čimprej uresničiti. Na najbolj enostaven način, z določenim, ne bom rekel, kompromisom v tej smeri, kar je odločilo ustavno sodišče, ampak s kompromisom opozicije, če bi hotela tvorno sodelovati, če pa nabira ali misli, da bo nabrala na račun izbrisanih določene politične točke, je pa zadeva njim prepuščena, ljudstvo pa si bo ustvarilo svojo sliko. Brezpredmetno in zgubljanje besed se mi zdi razpravljati o nedeljskem referendumu. Ko me sprašujejo, ali bom šel, ali ne bom šel, jim povem, da je to moja ustavna pravica, in se bom sam odločil, in bom šel. Druga je pa stvar, ko me sprašujejo, kako bom glasoval, pa pravim, glasovanje je tajno in nimate nobene ustavne, niti zakonske, niti katerekoli etične pravice, da me o mojem odločanju - po svoji vesti, po svojem znanju in razumevanju zadeve se sam odločam, kakor se bom odločil. Hvala za poslušanje.
Želi še kdo besedo? Nihče. Zaključujem razpravo. Razprava je zaključena. Prosim kolegice in kolege, da pridejo v dvorano. Prešli bomo na odločanje o predlogu sklepa. Prosim, da preverite delovanje vaših glasovalnih naprav. Prehajamo torej na odločanje o predlogu sklepa. Glasujemo. Glasujemo o predlogu sklepa. Smo sredi glasovanja. [[42 navzočih.]] Kakšen trenutek bom počakal, če ne, bomo glasovali še enkrat in odredili odmor. Glasujemo drugič. Glasujemo. [[44 navzočih.]] No, v dvorani nas ni dovolj. 10 minut odrejam odmora. Ob 18.20 bomo prešli na tretje odločanje.
Tretjič bomo odločali. Prosil bom za popoln mir v dvorani. Odločali bomo tretjič. Če bo glasovanje neuspešno, bomo nadaljevali sejo jutri ob 9.30 uri. Odločamo o predlogu sklepa. [[43 navzočih.]] Nadaljevali bomo jutri ob 9.30 uri.