Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam 24. sejo Državnega zbora, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanca: gospa Irena Tavčar, gospod Bojan Starman in gospod Franc Jurša. Na sejo sem vabil predsednico Vlade, ministrico in ministre ter generalno sekretarko Vlade k 1. točki dnevnega reda, predstavnika Sodnega sveta k 17. točki dnevnega reda ter predstavnike Vlade vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 24. seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v petek, 11. aprila 2014, s sklicem seje. O predlogu dnevnega reda bomo odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za širitev dnevnega reda seje nisem prejel, zato prehajamo na obravnavo in odločanje o predlogu za umik točke z dnevnega reda. Poslanec Jožef Kavtičnik Državnemu zboru predlaga, da se z dnevnega 24. seje Državnega zbora umakne 9. točka. To je Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov, druga obravnava, EPA 1741-VI . Predlog ste prejeli z dopisom dne 17. 4. 2014. Sprašujem, če želi gospod Jožef Kavtičnik besedo. Izvolite, gospod Kavtičnik.
Hvala lepa.
Vse ostale pa prosim za posluh.
Spoštovani ministri, ministrice, vsi prisotni! Na odboru smo sprejeli amandmaje ter tudi zakon nekako dali v obravnavo v Državni zbor. To je bilo sprejeto. Na samem odboru je Zakonodajno-pravna služba dala nekaj pripomb in tisti, ki smo se podpisali pod zakon, smo bili mnenja, da je prav, da v amandmajski obliki zakon pripravimo tako, da bo še boljši. Ko sem se podpisal v dobri veri, da je vse v redu, pod te amandmaje, sem spregledal, da bi bilo treba, da se pod te amandmaje podpišejo vsi predlagatelji oziroma 10 poslancev ali poslanska skupina. Tako so ti amandmaji bili zavrnjeni s strani strokovne službe Državnega zbora, zato sem se opravičil vsem tistim, ki ste zakon podprli in se tudi podpisali, da bi zakon umaknil. Predlagal sem, da se zakon umakne in se prestavi na naslednjo sejo, da bomo lahko pripravili amandmaje v takšni obliki, kot poslovnik to zahteva. Zato seveda vas prosim, da gremo v tej smeri in na majski seji podpremo tako amandmaje in potem tudi zakon. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Ugotavljam, da ne. Zaključujem razpravo o predlogu za umik in vas prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Odločamo o predlogu za umik navedene točke z dnevnega reda. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 46, proti 24. [[Za je glasovalo.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je predlog za umik sprejet. Prehajamo še na določitev dnevnega reda v celoti. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem oziroma s prej sprejeto spremembo. Lahko odločimo. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 79, proti nihče. [[Za je glasovalo 79.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 24. seje Državnega zbora določen. Prehajamo na 16.A TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO ZAHTEVE SKUPINE POSLANK IN POSLANCEV, DA DRŽAVNI ZBOR ODLOČI O ODLOČITVI KOLEGIJA PREDSEDNIKA DRŽAVNEGA ZBORA, DA SE PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O OHRANJANJU NARAVE, EPA 1883-VI , OBRAVNAVA PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Kolegij predsednika državnega zbora je na 93. seji 11. aprila 2014 sklenil, da se Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ohranjanju narave, EPA 1883-VI , ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada, obravnava po skrajšanem postopku. Na podlagi desetega odstavka 21. člena Poslovnika Državnega zbora je skupina 26 poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom, zahtevala, da Državni zbor odloči o navedeni odločitvi Kolegija. Besedo dajem predstavniku vlagatelja zahteve Ljubu Žnidarju, za predstavitev stališča.
Hvala, predsedujoči. Spoštovana predsednica Vlade s svojimi ministrskim zborom, kolegice in kolegi! Vlada predlaga, da se zakon o ohranjanju narave obravnava po skrajšanem postopku. Vemo pa, da se po skrajšanem postopku obravnavajo manj zahtevne spremembe in dopolnitve. V tem zakonu pa gre za zelo obširno in zelo pomembno vsebino. Zakon o ohranjanju narave naj bi prvenstveno odpravljal administrativne ovire, odpravljal naj bi razna bremena, vendar to v tem predlogu ne drži, saj se povečujejo finančne posledice ob uveljavitvi tega zakona. To pa pomeni več nalog oziroma več administriranja. V samem predlogu ni razdelano in opredeljeno za primer posegov z umeščanjem v prostor infrastrukturnih objektov državnega pomena. Izrazito slabo izkušnjo imamo z Naturo 2000, ki smo jo na hitro vnesli v naš prostor. Varovanje narave je izjemno zahtevno področje, kaj in kako varovati z razmejitvijo na dopustne in nedopustne posege. Zelo pomembna je opredelitev človekovih aktivnosti v naravi, da se ta ne obremenjuje, da ne obremenjuje habitatov rastlinskih in živalskih vrst. Ureditev vožnje z vozili na motorni pogon v naravnem okolju pa predlog rešuje z dodatnimi administrativnimi postopki evidentiranja in označevanja teh vozil. Sam predlog zakona, ki je nastal pod resorjem Ministrstva za kmetijstvo in okolje, nalaga naloge in finančne obveznosti še dvema drugima resorjema, tako Ministrstvu za infrastrukturo in prostor ter Ministrstvu za notranje zadeve. Nikjer ni razvidno, ali je to medresorsko usklajeno oziroma če ostala ministrstva prevzemajo odgovornosti s tem predlogom zakona. Ravno tako ni razvidna usklajenost izvajanja ukrepov varstva naravnih vrednot državnega pomena s strani lokalne skupnosti. Iz prakse je v veliko primerih razvidno, da je država izjemno slab gospodar in glavnina bremen potem pade na lokalne skupnosti. V predlogu zakona se izjemno povečujejo kazni v primeru kršitev, ker se postavlja vprašanje, čemu tako visoke kazni, ki se potem v sami praksi ne izvajajo. V Slovenski demokratski stranki menimo, da gre v zakonu o ohranjanju narave za zelo pomembno in obširno vsebino, ki se nikakor ne bi smela obravnavati po skrajšanem postopku. Zato Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke predlaga, da se zakon obravnava po normalnem postopku in bomo na tak način prišli do bolj kakovostnega zakona.
Hvala. O tej zahtevi ni razprave in obrazložitve glasu, zato zboru predlagam, da odloči o naslednjem sklepu: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ohranjanju narave se obravnava po skrajšanem postopku. Če sklep ne bo sprejet, bo Državni zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 43. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da sklep ni bil sprejet, zato bo zbor predlog zakona obravnaval po rednem postopku. V skladu s prvim odstavkom 122. člena Poslovnika Državnega zbora z današnjim dnem začne teči 15-dnevni rok za vložitev zahteve za splošno razpravo o predlogu zakona. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prijel pisne prijave 43 poslanskih vprašanj. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. ter 247. členom Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslank in poslancev opozicije in na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovorila predsednica Vlade. Vsak poslanec oziroma poslanka ima za postavitev vprašanja na voljo 3 minute. Predsednica Vlade, ministrica in ministri odgovorijo na vprašanje v največ 5 minutah. Če je vprašanje postavljeno več ministrom, pa imajo vsi skupaj na voljo 5 minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega vprašanja. Poslanke in poslance prosim, da to upoštevate pri svojih vprašanjih. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec predstavi v 2 minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ 3 minute. Poslanec, ki je postavil vprašanje, lahko zahteva, da se na naslednji seji opravi razprava o odgovoru predsednice Vlade, ministrice ali ministra. O tem odloči Državni zbor brez razprave. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morajo predsednica Vlade, ministrica ali minister v 30 dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. V zvezi s to točko so se za danes opravičili Roman Jakič, minister za obrambo, od 17. ure dalje, Samo Omerzel, minister za infrastrukturo in prostor, dr. Uroš Čufer, minister za finance, od 14.30 dalje ter mag. Alenka Bratušek, predsednica Vlade, od 13. ure dalje. Na e-klopi je objavljen pregled poslanskih vprašanj na katero v poslovniškem roku ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjala predsednica Vlade mag. Alenka Bratušek. Prva bo postavila vprašanje gospa Romana Tomc, Slovenska demokratska stranka.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana predsednica Vlade, pred natančno enim tednom je Vlada kar na dopisni seji sprejela nacionalni reformni program. Cilji, ki ste jih v reformni program zapisali, so zelo optimistični. Če pa gre sklepati po realizaciji lanskega reformnega programa, pa bo tudi ta program ostal le črka na papirju. Naj vas spomnim, da ste že v koalicijski pogodbi zapisali, da ne boste dvigovali davkov, da ste v lanskem reformnem programu napovedali zdravstveno reformo, da ste napovedali izvedbo zlatega fiskalnega pravila, da ste obljubili dokončno sanacijo bank, da ste obljubili nadaljevanje naporov v smeri finančne konsolidacije. Vendar realnost kaže povesem drugače. Ne povišujete samo davkov in prispevkov, ampak tudi druge dajatve. O dokončni sanaciji bančnega sistema, za katerega ste namenili milijarde, še ni govora. Odgovornosti za nastalo škodo še ni prevzel nihče. Namesto zdravstvene reforme imamo po odstopih dveh ministrov v. d. zdravstveno ministrico. O konsolidaciji javnih financ še ne moremo govoriti. Od obljubljenih 15 prodaj, ki ste jih med drugim napovedovali tudi v tujih medijih, do konca lanskega leta, sta bili do danes realizirani samo dve. Čeprav ste si zakon prikrojili po svojih merilih, Slovenski državni holding še vedno ne deluje. Zakonodaja, ki naj bi pomagala pri prestrukturiranju podjetij, ni učinkovita. Prav tako niste realizirali obljub o sodelovanju interesne in strokovne javnosti pri pripravi predpisov, o vašem tako imenovanem nepolitičnem kadrovanju pa lahko javnost sodi sama. Osebno dopolnilno delo boste preganjali celo s hišnimi preiskavami, na drugi strani pa ostaja milijarda in pol nepobranih dajatev. Veliko bolj uspešni kot pri izvrševanju reform pa ste bili pri zadolževanju. V zelo kratkem času ste se rekordno zadolžili. Pa ne samo to. Zadolžujete se celo na zalogo. Za letošnji proračun bi bila dovolj zadolžitev v višini 3 milijard in pol, pa ste se v štirih mesecih zadolžili za 4,6 milijarde. Torej, spoštovana predsednica Vlade, kako naj vam verjamemo, da bo letos drugače. Povejte mi:, Kako boste izpolnili, s katerimi ukrepi boste zagotovili, da bomo tako, kot pravite v reformnem programu, v dveh letih prišli do 70 tisoč novih delovnih mest? S katerimi ukrepi?
Hvala. Besedo dajem predsednici Vlade.
Najlepša hvala, spoštovana poslanka. Vesela sem, da številke pravzaprav demantirajo vse vaše besede, gospodarska rast, nižja cena našega zadolževanja in konec koncev tudi število na novo zaposlenih ljudi v mesecu marcu, ki je za več kot 43 % višje kot februarja in nekaj manj kot 40 % višje kot lanskega marca. Ampak gremo lepo po vrsti. Res je, nacionalni reformni program je Vlada dokončno potrdila na dopisni seji, obravnavala ga je pa prej tudi na redni seji. In smo si dovolili vzeti celo dve vladi, da smo stvari dogovorili in uskladili. Program stabilnosti, ki ga omenjate v svojem vprašanju, še ni potrjen. Je pa dejstvo, da tako nacionalni reformni program kot program stabilnosti in koalicijska pogodba oziroma dogovor o sodelovanju, ki ga omenjate prav tako v vprašanju, imajo vsi ti trije dokumenti en skupen cilj oziroma ukrepe. To je krepitev gospodarske rasti, da bodo prve znake okrevanja s konca leta 2013 začutili tudi državljani. In za oživitev te gospodarske rasti bodo ključna tri področja. Eno je nadaljevanje javnofinančne konsolidacije in dolgoročna vzdržnost javnih financ. Ja, tukaj gremo po drugačni poti, kot si jo je začrtala vaša vlada. Ne delamo tega samo na odhodkovni strani, ampak delamo tako, kot delajo tudi druge države, ki se uspešno borijo proti gospodarski krizi na obeh, tako na prihodkovni kot na odhodkovni strani. In dejstvo je, da absolutno sledimo cilju zniževanja javnofinančnega primanjkljaja, ki bo letos znašal 3,2 % BDP, v naslednjem letu pa 2,5 % BDP. Kar se tiče prodaj, ki ste jih omenili, sem vesela, da ste jih omenili, ker podjetij, ki so na seznamu, na primer Telekom, se ne prodaja čez noč, ker bi se v nasprotnem primeru nam lahko ponovila kakšna zgodba – ne želim omenjati podjetja v nadaljevanju, pa če vas bo zanimalo, z veseljem, kjer postopki niso bili najbolj transparentni, in imamo danes zaradi tega probleme. Vesela sem, da trgi in institucije, ki se ukvarjajo s tem, pravijo, da na tak transparenten način, kot v tem trenutku teče privatizacija v naši državi, stvari v Sloveniji še niso tekle. In ponosna sem na to. Tudi če bo trajalo kakšen mesec ali dva dlje. Kar se tiče zadolževanja. Res je, zadolževanje se je v lanskem letu predvsem zaradi sanacije bančnega sistema povečalo. Ampak vedno poudarjam, da verjamem, da bomo z dobrim upravljanjem tega premoženja, ki je končalo na slabi banki, dolg – gre pa za približno 12 oziroma 13 % BDP – odplačali tudi ali pa predvsem s tem premoženjem, in ne bomo tega dolga prenašali na mlajše rodove. Kar pa se tiče letošnjega zadolževanja, bom pa zelo vesela mogoče nekoliko bolj podrobne obrazložitve, kako bi po vaše lahko s 3 milijardami in pol odplačali približno 4 milijarde glavnice in sfinancirali še milijardo primanjkljaja. To se preprosto težko sešteje. Res je, trend zadolževanja v naši državi je treba ustaviti, in to tudi delamo. Nikakor pa ne drži – in tisti, ki to pravijo, zavajajo oziroma zavajate – da je zadolževanja v naši državi lahko čez noč konec. Že večkrat sem povedala, kaj bi bilo, če se v letošnjem letu ne bi zadolžili, kot nam očitate. Proračun, odhodki bi lahko bili samo polovico tega, kar danes so. Si predstavljate našo državo s 4-milijardnim proračunom?
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Romana Tomc.
Ja, seveda imam zahtevo za dopolnitev odgovora. Moje vprašanje, spoštovana predsednica, je bilo: S katerimi ukrepi boste dosegli te cilje, ki ste jih zapisali v nacionalnem reformnem programu? Ampak ker vi niste odgovorili, naj vam jih naštejem nekaj, ki so zapisani, ki ste jih vi zapisali. Zapisali ste, da bo ukrep, namenjen omejitvi dohodkov, tudi podaljšanje veljavnosti Zakona o uravnoteženju javnih financ. Ali niste ravno vi govorili, da je to najslabši, najbolj zoprn in nepravičen zakon? Zakaj ga podaljšujete? Najbrž zato, ker daje edini od teh ukrepov rezultate. Napovedali ste znižanje sredstev za stroške dela v javnem sektorju za 5 % hkrati z zmanjšanjem števila zaposlenih. Povejte mi: Kako boste to dosegli? In napovedali ste tudi vse ostalo, nekatere druge ukrepe, če to ne bo dovolj. Povejte – katere? Ker vam je Ustavno sodišče razveljavilo vaš neustaven zakon, boste morali nadomestiti 200 milijonov evrov izpadlih prihodkov. Pravite, da jih boste nadomestili z dodatno racionalizacijo javnega sektorja. Kako, spoštovana predsednica? Z nižjimi transferji v javne zavode in sklade? Kako, vas sprašujem? Z dvigom trošarin, kar je najlažje in ste že naredili, in z višjimi prihodki iz naslova dividend podjetij v državni lasti. Kako jih boste prisilili, da bodo letos poslovala bolj učinkovito, kot so, recimo, lansko leto? In za konec pravite še nekaj. Če vsi ti ukrepi ne bodo zalegli, pa bomo naredili še nekaj drugih. Katere? Spoštovana predsednica, tokrat pričakujem konkretne odgovore.
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora ima predsednica Vlade.
Hvala. Spoštovana poslanka, saj ste pravzaprav prebrali, tako da tega, kar ste prebrali, verjetno ni treba ponavljati. Se bom pa dotaknila tega, kar je bilo na koncu omenjeno. Mimogrede, tudi ZUJF je v nekaterih delih bil neustaven, če se dobro spomnim. Bom začela s temi dobički. 160 milijonov bi naj bili dobički po tem našem dodatnem 40-milijonskem dvigu. Veste, koliko je bila lanskoletna realizacija? 192 milijonov. Se pravi, smo še vedno zelo konservativni. Kar se tiče zmanjševanja mase plač, vam lahko povem, da je že v sprejetem proračunu za leto 2016 predvideno zniževanje mase plač. Želim si, da bi se s sindikati javnega sektorja uspeli dogovoriti, da ne bo šlo za še dodatno poseganje v minimalno plačo, ampak da se bomo lahko dogovorili o zmanjševanju števila zaposlenih. Jaz mislim, da je bilo na individualni plači v preteklih letih narejeno dovolj. Kar nekaj ukrepov iz tega vašega zloglasnega ZUJF-a, vsaj za tiste, ki smo ocenili, da so potrebni, smo že prenesli v sistemsko zakonodajo. Pravzaprav se največji del tistih, za katere se moramo dogovoriti, nanaša prav na javne uslužbence in plače v javnem sektorju. Jaz sem prepričana, da bo vse to, kar smo zapisali in kar smo že sprejeli, dovolj. Želim si, da tako kot v lanskem letu tudi za naslednje leto, se pravi, tako kot smo za letošnje leto tudi v naslednjem letu najdemo s sindikati dogovor in ne rečemo preprosto, tako kot je bilo v eni prejšnjih vlad, da je maso treba zmanjšati za 10 %. Kar pa se tiče posrednih proračunskih uporabnikov, kamor spadajo tudi javni zavodi, vam pa lahko povem, da kumulirani presežki na teh pravnih osebah, se pravi javnih zavodih in javnih agencijah presegajo več 10, da ne bom rekla 100 milijonov evrov. Jaz verjamem, da bodo z racionalizacijo, ko bomo pogledali posamezno pravno osebo, našli še več kot 40 do 50 milijonov evrov, kot so bile naše ocene.
Hvala. Zahtevo, da se opravi razprava o odgovoru, ima gospo Romana Tomc.
Hvala lepa. Želela bi si oziroma predlagam, da se o odgovoru predsednice Vlade opravi širša splošna razprava. Govorimo o najbolj pomembnih težavah v Sloveniji, ki pa očitno po besedah premierke niso nikakršne težave. Iz njenih odgovorov bi lahko sklepali, da je pri nas vse v najlepšem redu. Ampak ne glede na to, da je pri nas vse v najlepšem redu, še vedno nisem dobila nobenega odgovora, spoštovana predsednica, kako boste to naredili. Naj zdaj izkoristim možnost, da vam podam nekaj svojih razmišljanj oziroma odgovorov na tisto, kar ste vi prej dejali glede gospodarske rasti, glede cene zadolževanja in glede brezposelnosti. Dobro veste in Mednarodni denarni sklad je to zapisal tudi, da je vzrok za našo gospodarsko rast izključno rast tujih evropskih trgov in ne izboljšanje poslovnega okolja, ki ste ga vi s svojimi ukrepi naredili za podjetja. Cena našega zadolževanja je padla. Seveda. Ampak glejmo primerjalno. Primerljive države v naši bližini se zadolžujejo ceneje. In kar zadeva brezposelnost, s to številko pa ste že večkrat manipulirali in v vašem mandatu se je brezposelnost povečala za 4 tisoč 100 oseb. In kar je bolj zaskrbljujoče, brezposelnost še vedno narašča hitreje kot zaposlenost. Vsi številni brezposelni, ki so danes prijavljeni na zavodu, se lahko prijavilo na razpisanih 770 delovnih mest. Kar zadeva pa prihodke in odhodke, spoštovana predsednica, tisti podatki, ki sem jih navajala tudi glede zadolženosti, ali se zadolžujete preveč, premalo ali ravno prav, niso zrasli na mojem zelniku. To so podatki Banke Slovenije, ki vam očita, da se zadolžujete bolj, kot je potrebno. Prihodki so v lanskem letu narasli manj, kot je bilo pričakovati, kljub dvigu davkov, čeprav so davki prispevali največ k temu dvigu. Ampak so drugi elementi prispevali k temu, da prihodki niso bili tako visoki, kot naj bi bili. Na drugi strani pa se povečujejo, in to v tej krizi, povečujejo, ne zmanjšujejo, odhodki. Seveda gre to največ na račun obresti. In na račun obresti bomo zaradi vsega tega silnega zadolževanja, tudi na zalogo, letos plačali več kot milijardo evrov. Razlog za vse te naše težave je sanacija bank. Tudi brez sanacije bank, spoštovana predsednica, bi bile številke slabše, kot ste govorili. In kar najbolj moti pri sanaciji bank, je, seveda plačali jo bomo davkoplačevalci [[izklop mikrofona]]
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v sredo, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Drugo vprašanje bo predsednici Vlade postavil gospod Franc Bogovič, Slovenska ljudska stranka.
Lep dober dan, kolegice, kolegi! Pozdravljeni spoštovana predsednica Vlade z vašo ekipo! Vsi, ki sedimo v tej dvorani, in tudi splošno stališče v Sloveniji je, da želimo imeti čim bolj socialno državo. Pri tem, na kakšen način jo želimo zagotoviti, se v rešitvah nekoliko razlikujemo. Doslej so bili znani predvsem koraki v smeri novih davkov, tudi precej nekontroliranega in obsežnega zadolževanja, vse premalo pa je tega zavedanja, da bomo imeli lahko socialno državo samo takrat, ko bomo imeli tudi dobro gospodarstvo. Strinjam se s številko, ki ste jo zapisali v nacionalni reformni program, da se nam bodo javne blagajne, kot so proračun, zdravstvena blagajna in pokojninska blagajna dosti bolje izšle takrat, ko bomo imeli 850 tisoč zaposlenih in da bomo takrat tudi odpravili proračunski primanjkljaj. Poleg tega da nam razmere v Evropi in tudi širše v svetu gredo na roko in je čutiti večjo gospodarsko aktivnost predvsem na področju izvoza, na nek način ni zaznati ukrepov, ki bi jih naredili znotraj države, zato da izboljšamo naše gospodarsko okolje. Prepričani smo, da so koraki, ki gredo v to smer, da se umakne subvencijska politika v podjetjih in da se gre po drugi poti, pravilni, pogrešamo pa korake v smeri razbremenitve gospodarstva, povečanje konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. V Slovenski ljudski stranki in Novi Sloveniji smo vložili tudi zakon za poenostavitev poslovnega okolja za drobno gospodarstvo, z večjimi pavšalnimi obdavčitvami in podobno. Primanjkuje tudi neka jasna zaveza in odločenost pri reševanju problemov, ki so nastali na področju črpanja evropskih sredstev, bodisi pri tem, da se sprostijo sredstva, ki so v Bruslju zadržana, ali pa da bi se tudi ambiciozno in hrabro lotili projektov, ki so pripravljeni ready to go na mizi in bi lahko z njimi zagnali gospodarsko dejavnost v tej finančni perspektivi in delno še v naslednji finančni perspektivi. Prav tako je zaznati, da enostavno od vlade, ki jo vodite, ni pravega posluha pri projektih, kjer se slišita tako javni kot zasebni sektor. Naj na enem primeru navedem, na primeru hidroelektrarn na spodnji Savi, kjer ste tudi položili temeljni kamen za energetski del, na okoljskem, javnostnem delu, kjer pa gre za koriščenje ugodnega EIB kredita in tudi sredstev, ki jih zagotavlja država, pa kar nekako ne more priti do rešitev. Zato vam postavljam vprašanje: Kakšne konkretne ukrepe boste naredili na teh treh področjih? Se pravi, na področjih [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]za gospodarjenje, za gospodarstvo, izboljšanje poslovnega okolja, na področju črpanja evropskih sredstev ter na področjih, kjer lahko država tudi s svojo pomočjo aktivira javne investicije.
Hvala. Besedo ima predsednica Vlade.
Najlepša hvala, spoštovani poslanec. Dovolite mi na začetku vseeno še enkrat poudariti, da ne glede na to, da marsikdo v tej dvorani želi sliko prikazati še bolj črno, kot je, so se v zadnjem letu stvari bistveno, bistveno spremenile. Iz negativne gospodarske rasti smo konec leta uspeli zaključiti s pozitivno. In naša naloga je, da se ta trend ohrani. Zato bomo v nadaljevanju največ svojega dela in truda še naprej namenjali konsolidaciji in dolgoročni vzdržnosti javnih financ, razdolževanju podjetij, izboljšanju korporativnega upravljanja in privatizaciji ter izboljšanju poslovnega okolja in krepitvi konkurenčnosti. In ni samo izvoz tisti, čeprav ste tudi vi to rekli, tudi druge inštitucije, domače in tuje, ugotavljajo, da je tudi domač proračun, res je, predvsem zaradi evropskih sredstev, v lanskem letu bistveno, bistveno pripomogel k gospodarski rasti. Drugo je potrošnja, predvsem zasebna, kar pomeni, da ljudje spet zaupajo, javna ali pa državna pa zaradi konsolidacije, ki je potrebna, mislim, da se tukaj vsi strinjamo, še vedno nekoliko zaostaja. Najprej kar se tiče evropskih sredstev. Jaz bom rekla, da mislim, da smo v tem enem letu naredili vse, kar je bilo v naši moči, da smo maksimalno pospešili črpanje evropskih sredstev. V lanskem letu smo počrpali največ v tem programskem obdobju. In letos nas seveda čaka ogromno dela. Hkrati, ko se ukvarjamo s staro finančno perspektivo, da bomo na zakonit, transparenten in gospodaren način uporabili sredstva prejšnje oziroma zdajšnje finančne perspektive ali pa te stare, se ukvarjamo tudi z dokumenti, ki bodo omogočili že v letošnjem letu začeti črpanje tudi nove finančne perspektive. Tudi s tistimi 11 projekti se vlada ukvarja, ampak upam, gospod Bogovič, da me ne silite v nezakonite rešitve. Dokler ni denarja na mizi, se teh pogodb ne da podpisati. Naredili bomo vse, da do podpisa pogodb pride čim prej, ampak rešitev mora biti zakonita. Upam, da se tukaj z mano strinjate. Kar pa se tiče ukrepov, prav namenjenih za gospodarstvo, smo sprejeli program ukrepov, ki je ključni dokument vlade na tem področju, kjer so našteti ukrepi po posameznih področjih. Lahko vam naštejem posebej pomembna področja z vidika podpore malim in srednjim podjetjem, lahko vam v nadaljevanju naštejem, koliko virov je na različnih inštitucijah, od SID banke do podjetniškega sklada, namenjeno posebej za kreditiranje malih in srednjih podjetij. Jaz sem prepričana, da v situaciji, v kateri naša država je, smo naredili maksimalno, kar smo lahko naredili za ljudi in za gospodarstvo. Nisem pa prepričana, da si vsi v tej dvorani želimo, da Slovenija še ostane socialna država, ker če ne, ne bi bilo neprestanih pritiskov, da je treba več narediti na odhodkovni strani. Je treba vzeti v roke proračun in ugotoviti, da če želiš znižati odhodke državnega proračuna, tako kot mi predlagajo nekateri tukaj, bo treba ali pa bi bilo treba posegati v pokojnine, še dodatno v socialne transfere, javni sektor pa tako ali tako nameravamo tudi mi racionalizirati. Ampak jaz sem že večkrat povedala, da tega filma za vlado Alenke Bratušek ne boste videli.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospod Franc Bogovič.
Se opravičujem, predsednica, da moram dopolniti vprašanje, ampak res nisem čisto nič novega izvedel, kar ste zdaj povedali, nekajkrat pa sem že to slišal, kar ste sedaj dejali. Jaz sem vprašal, kaj so vaši ukrepi, ki gredo v smer večjega prihodka v državni proračun, večjega prihodka za ljudi, opredelitve do tega, kako poenostaviti to državo, kako drobnemu gospodarstvu omogočiti še kaj drugega kot samo nove obremenitve z davki. Povedal sem, da zakon, ki smo ga vložili, gre v smeri povečanja pavšalne odločitve. Kakšno je vaše stališče do tega, da se limit iz 50 tisoč evrov dvigne na 100 tisoč evrov? V rokah imam dokument, ki so ga poslali vsem nam, tudi vam, iz Kluba slovenskih podjetnikov, ki govori o osebnih prejemkih in prispevkih za socialno varnost. Kakšno je vaše stališče do tega, da bi podjetja, ki imajo dobiček, trinajsto, štirinajsto plačo izplačala brez prispevkov? Vaš odnos do socialne kapice? Vaš odnos do spremembe dohodninskih razredov, do področja delovnopravne zakonodaje, se pravi do področja dviga konkurenčnosti? Mi se moramo enkrat končno zavedati, da delovno mesto ustvarja gospodarstvo, ne država, mi pa moramo ustvariti normalne pogoje za gospodarjenje. In vse to, kar ste sedaj našteli, na področju bančnega sektorja vodite politiko, ki jo je neka druga vlada začela, izvaja se z nekim zamikom, sicer bi lahko že imeli banke prej sanirane. Zanima me: Kaj boste naredili v tej smeri in tudi glede vprašanj, ki so vezana na investicije, kot je hidroelektrarna na spodnji Savi? Zaman je samo govoriti in brati iz dokumentov, kaj bi naj naredili, kaj bomo naredili. Zagotovite končno to, da se bo 75 milijonov evropskega EIB kredita po 2-odstotni obrestni meri s šestletnim moratorijem lahko začelo izvajati. Tudi to je neka druga vlada začela. Upam, da bo ta vlada naredila, kajti sam se zavedam in si želim, da bi imeli socialno državo v tej državi in da bi si jo zaslužili na ta način, da bomo dosti naredili in da bodo ljudje delali, ne pa prosili za miloščino.
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora ima predsednica Vlade.
Hvala. Sem vesela, da se oba zavzemava za to, da Slovenija še naprej ostane socialna država. Kar se tiče dokumenta, ki ste ga omenili, ja, na Ministrstvu za finance pripravljajo oziroma v večji meri so že pripravili izračune za ukrepe, ki so jih predlagali. Ampak, gospod Bogovič, če znižamo prihodke tam nekje med 300 do 500 milijonov evrov, je treba na drugi strani za enako višino zmanjšati pravice. Katere, pa sedaj jaz sprašujem vas, če se res vsi zavzemamo za socialno državo. Sama sem pa absolutno naklonjena temu, kar ste povedali, in mislim, da bi se dalo tudi v okviru proračuna, ki ga imamo, to izpeljati. To je na nek način oprostiti plačila vsaj dohodnine za to tako imenovano trinajsto oziroma štirinajsto plačo. Ampak kot sem povedala, teh stvari se ne da delati na pamet, je treba imeti številke pred seboj. In če na eni strani znižujemo davke, je na drugi strani treba znižati tudi pravice. In je treba to delati z roko v roki. Kar se tiče ukrepov. Sem povedala, da vam jih lahko naštejem. Sedaj vam jih bom skušala našteti, kaj se po teh inštitucijah zagotavlja za mala in srednja podjetja. V okviru posojilnega sklada pri SID banki v višini 500 milijonov evrov so za mala in srednja podjetja oblikovane štiri kreditne linije: program za mikro financiranje poslovanja malih in srednjih podjetij, program za financiranja poslovanja malih in srednjih podjetij, program za financiranje naložb in zaposlovanja malih in srednjih podjetij in tudi program za financiranje raziskav in razvoja v malih in srednjih podjetjih. Ukrepi Slovenskega podjetniškega sklada, ocenjujemo, da bi lahko prinesli približno 3 tisoč novih delovnih mest. Podprtih bi lahko bilo približno tisoč 9000 mikro, malih in srednjih podjetij, od tega po naši oceni 820 že v letu 2014. Prav tako ukrepi, ki se izvajajo na SID banki. Denarja, ki ga lahko dobijo bistveno ugodneje mala in srednja podjetja, je po moji oceni v tem trenutku za ta podjetja dovolj, da bi lahko svojo dejavnost tudi okrepila.
Hvala. Besedo ima gospod Bogovič.
Imam proceduralni predlog, da o tem vprašanju in odgovorih opravimo razpravo v Državnem zboru. Mislim, da je ta razprava res nujno potrebna, da bomo enkrat, oprostite, nekajkrat sem že dejal, računovodsko logiko, da če zmanjšamo davke za 300 milijonov, moramo zmanjšati tudi odhodke za 300 milijonov, spremenimo v kreativno gospodarsko logiko, in upam, da bo pri tej sodeloval minister Dragonja, ki je navajal neke ukrepe, s katerimi bi mi, tudi z državnimi ukrepi, s spreminjanjem okolja naredili okolje, kjer bomo več delali. In oprostite, spoštovana predsednica, ne delim vašega mnenja, da je ta relacija tako direktna, če nekomu sedaj zmanjšamo, ne vem, dohodninsko lestvico in je iz tega prihodkov toliko manj, da bo na koncu v državnem proračunu toliko manj sredstev. Mogoče se bo pa nakapljalo kje v kakšnem DDV, mogoče bo kdo izmed teh, ki bi sicer prešel na socialno blagajno, lahko prispeval celo za zdravstveno blagajno, za pokojninsko blagajno. In tukaj vidim te prihranke. Več kot bo ljudi delalo, manj bo treba iz proračuna plačevati. Slovenske pokojnine na leto so približno 4 milijarde in pol, eno milijardo in pol od tega pa plačujemo v blagajno iz proračuna. Če bi več ljudi delalo, bi toliko manj bilo treba varčevati. Obrnimo to logiko razmišljanja, da bomo tudi z več dela zbrali več davkov, ne pa samo z višjimi stopnjami. In to mislim, da sta dva koncepta, ki se kregata, ne o tem, kdo želi socialno državo in kdo ne. Vsi mi želimo socialno državo, sam pa vem in od malega sem bil naučen, da brez dela ni jela. In po tej logiki vodimo tudi državo v prihodnje. Ko ste me izzivali – kje naj kakšne odhodke zmanjšujemo? Ja, zmanjšujmo jih delno pri tistih odhodkih, ki ste jih vi navajali. Pri odhodkih subvencije države, subvencije države gospodarstvu. To je ta logika. Čim več davkov poberimo, da jih bomo mi pravično razdelili nazaj skozi subvencijo. En vaš gospodarski minister in državni sekretar sta to počela nekaj časa, nobeden od njiju več tega danes ne počne. Na drugi strani pa imamo novega gospodarskega ministra, ki je prisegel eni drugi logiki, logiki manj subvencij, normalno gospodarsko okolje, spodbujanje turizma v tujini, spodbujanje tujih investicij in podobno. In tukaj bi želel razpravo o tem v Državnem zboru, predvsem pa zasuk v gospodarsko-finančni politiki te vlade. V tem delu se ločujemo, ne v tistem, ali si kdo želi ali pa ne želi socialne države. In mislim, da smo nekateri dokazili tudi s svojim delom v preteklosti, bodisi v gospodarstvu ali pa v politiki, da znamo kaj narediti, pa tudi kakšen projekt pripeljati. Še enkrat, hvala za tiste pohvale, ki so bile na račun predvsem ministra za okolje in ministra za projekte, ki sedaj dajejo gospodarsko rast. Upam, da bomo tudi to logiko pri črpanju in predvsem pri razrezu bodoče kohezijske politike na kreativnem odboru v sredo tudi dopolnilni in da bomo imeli še več prihodkov v ta proračun in takrat bo [[…]] [[izklop mikrofona]]
O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v sredo, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Naslednje vprašanje predsednici Vlade bo postavila gospa Iva Dimic, Nova Slovenija.
Spoštovana predsednica Vlade! Varuhinja človekovih pravic Vlasta Nussdorfer je ob prvi obletnici svojega delovanja 25. februarja 2014 na novinarski konferenci v Ljubljani predstavila delovanje varuha v zadnjem letu. V ospredju njihovega dela so vse številčnejše socialne stiske ljudi, temu pa sledijo kršitve pravic delavcev. Pereče vprašanje je tudi še vedno nerešen ekonomski in socialni položaj mladih v Sloveniji. Varuhinja človekovih pravic je poudarila, da mora vsakokratna vlada pokazati večjo skrb in občutljivost za nespoštovanje socialnih in ekonomskih pravic državljanov. V naši državi pa živi že skoraj 400 tisoč ljudi pod pragom revščine. Reven je že vsak peti državljan, kar je alarm in klic za ukrepanje vlade na tem področju. Drugo področje, na katerega opozarja varuhinja, je položaj delavcev. Opazno je namreč veliko kršitev temeljnih pravic delavcev, med katerimi izstopajo zlasti neizplačevanje plač, prispevkov in drugih prejemkov. Velik delež je tistih delavcev, ki prejemajo zgolj minimalne plače, ki že same po sebi ne zagotavljajo njihovega dostojnega življenja in preživljanja njihovih družin. Številni so primeri, ko delavci ne prejemajo niti teh plač in se zato znajdejo v brezizhodnem položaju in socialni stiski. Nadzorne institucije so pri preprečevanje teh kršitev očitno neučinkovite. Sodni postopki, ki se jih morajo delavci posluževati, pa so dolgi in dragi. Vse do danes ostaja nerazrešeno vprašanje ekonomskega in socialnega položaja mladih. Sedanja vlada se je ob nastopu svojega mandata zavezala, da bo zaposlovanje mladih in reševanje njihovega ekonomskega položaja njena prednostna naloga. Po preteku leto dni na tem področju ni zaznati velikih premikov, še vedno je velika stopnja nezaposlenosti med mladimi, preživljanje mladih ostaja breme staršev in socialnih služb. Gospa predsednica Vlade! Sprašujem vas: Katere ukrepe boste predlagali oziroma sprejeli na področju nujnega razreševanja vprašanja ekonomske in socialne varnosti državljanov, zlasti mladih? Kaj namerava Vlada ukreniti za dosego učinkovitega varstva pravic delavcev do izplačila plač prispevkov in drugih prejemkov? Hvala za vaš odgovor, predsednica Vlade.
Hvala. Besedo ima predsednica Vlade.
Najlepša hvala. Tudi skozi aktivno politiko zaposlovanja država kar nekaj subvencij namenja za to, da so ljudje vsaj za nekaj časa zaposleni. Upam, da tudi kolegi v Slovenski ljudski strani temu ne nasprotujejo. Mimogrede, največ subvencij iz državnega proračuna, pa veste, kam je namenjeno? Kmetijstvu in kmetijski politiki, gospod Bogovič. Upam, da tudi tega ne nameravate ukiniti. Bom začela s kršitvami, ki ste jih omenili, spoštovana poslanka. Zakon o urejanju trga dela, dopolnitve tega zakona, s tem zakonom smo zaščitili položaj agencijskih delavcev, kjer je bilo v preteklosti zelo veliko kršitev. Potem smo na podlagi evalvacije delovanja inšpekcije dela pripravili nov zakon o inšpekciji dela, kjer krepimo inšpekcijo, jasneje določamo njihove pristojnosti, vpeljujemo strokovnega pomočnika s ciljem razbremenitve inšpektorjev na terenu in povečujemo vlogo socialnih partnerjev. V nadzor nad zaposlovanjem in delom na črno, se pravi, tudi izkoriščanjem, se vključuje tudi carinska služba. Kot del celovite politike preprečevanja sive ekonomije smo se lotili tudi preprečevanja dela in zaposlovanja dela na črno. Kar se tiče mladih, želim poudariti, da smo kljub nasprotovanju nekaterih iz opozicije takrat sprejeli zakon, kjer smo delodajalce oprostili plačila prispevkov, za približno 16 % smo zmanjšali obremenitev delodajalcev, če zaposlijo mladega človeka za nedoločen čas. V lanskem letu, novembra in decembra je bilo takšnih zaposlitev 226, v januarju in februarju 1021. Jaz upam, da bodo delodajalci spoznali, da je prihranek velik in da se bodo odločili za še več zaposlitev mladih ljudi. Kot sem že omenjala, tudi aktivna politika zaposlovanja, tako imenovana javna dela, ki jih subvencioniramo skozi državni proračun in prav tako skušamo čim bolj zmanjšati pritisk na brezposelne. Bi pa želela povedati, da kljub vsemu, kljub težki finančni situaciji, kljub potrebam po konsolidaciji javnih financ, v letih 2013, 2014 in tudi v 2015 ne bo dodatnih posegov v pravice ljudi. Nisem prepričana, da je tako agendo pred seboj imela tudi prejšnja vlada. Se zavedam stiske ljudi, se zavedam, da je ta stiska velika, bila bi pa še bistveno večja, če v državnem proračunu ne bi zagotovili približno 1,3 milijarde evrov za vse te potrebe.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Iva Dimic.
Gospa predsednica Vlade, v svojem odgovoru ste našteli nekaj ukrepov, ki jih je sprejela vaša vlada v tem letu svojega dela. Kot že rečeno, pravega učinka ukrepi ne dajejo. Poudarila bi rada, da je med mladimi vse bolj razširjeno prepričanje, da je rešitev njihovega ekonomskega in tudi socialnega stanja zgolj zaposlitev v tujini. In tako mladi odhajajo v države, kot so Avstrija, Nemčija, Avstralija, Nova Zelandija. Po znanih podatkih je v zadnjih štirih letih iz Slovenije odšlo kar 23 tisoč ljudi, največ mladih, ker v Sloveniji žal ne vidijo perspektive za svoje življenje. Če pa že vidijo perspektivo za svoje življenje in če že najdejo zaposlitev, pa so plače oziroma dohodki tako minimalni, da si ne morejo s tem zagotoviti sredstev za preživljanje družine in rešitev stanovanjskega problema. Rada bi poudarila – tega se niste toliko dotaknili, ampak socialno ogroženi so tudi delavci z minimalno mesečno plačo, ki so kljub redni zaposlitvi že prešli med socialno ogrožene, zlasti še, če jim delodajalci plač ne izplačujejo ali pa so plače neredne. Ti delavci so resnično v hudih socialnih stiskah, saj nimajo niti pravice do nadomestila plač iz jamstvenega sklada, država pa s svojimi nadzornimi mehanizmi, žal, nemo molči. Nesprejemljivo je, da morajo za preživetje delavcev skrbeti humanitarne organizacije s paketi hrane. Zato vas, gospa predsednica, sprašujem: Katere konkretne kratkoročne in sistemske ukrepe še načrtuje Vlada za zmanjšanje ekonomske in socialne ogroženosti teh skupin prebivalcev? Hvala.
Besedo za dopolnitev odgovora ima predsednica Vlade.
Najlepša hvala. Včasih, ko stojim tu pred vami, imam občutek, kot da bi že 10 let to vlado vodila sama in bi morala imeti rezultate, za katere traja, da se pokažejo v enem letu. To je nemogoče. Ko pa dam na mizo številke, ki kažejo, da se gospodarski trend obrača, da smo znižali ceno zadolževanja, da se je v prejšnjem mesecu zaposlilo 40 % več ljudi kot eno leto prej, v marcu, pa pravite, da to ni nič. Minimalna plača, mislim, da se je leta 2011 kar krepko povečala, pa mislim, da je takratna vlada naletela na veliko kritik, kako je s tem škodila gospodarstvu. Danes, če vas prav razumem, spoštovana poslanka, nam predlagate, da minimalno plačo dvignemo. Pokazali se bodo rezultati, se že kažejo rezultati. Ob vseh številkah, ki jih imamo na mizi, vedno znova povem, da se zavedam, da ljudje teh pozitivnih sprememb v tem trenutku še ne čutijo. Ampak to, kar se je naredilo s številom na novo zaposlenih v marcu, me navdaja z velikim optimizmom, in mislim, da je število brezposelnih v tem trenutku prav tam nekje, kot je bilo, ko sem prevzela vlado. Verjamem pa, da se bo do konca leta s prestrukturiranjem in razdolževanjem podjetij to število tudi iz meseca v mesec povečevalo. Tudi ljudje bodo te dobre, pozitivne rezultate, ki so zaenkrat samo v številkah, začeli čutiti. In to je naš edini cilj.
Hvala. Zahtevo za razpravo o odgovoru ima gospa Iva Dimic.
Predlagam, da na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika Državnega zbora opravimo javno razpravo, ker ljudi po Sloveniji niti ne zanima toliko cena zadolževanja, ampak jih zanima, ali bodo vsak dan lahko dali družini hrano, kaj bodo v lonec in kako bodo plačevali svoje račune. Mislim, da je nesprejemljivo, da mladi ne najdejo zaposlitev in jih dejansko živijo starši, da je ta doba ostajanja pri starših čedalje daljša, kar bremeni tudi srednjo in starejšo generacijo. Kar se tiče gospodarske rasti, smo vas že ob nastopu mandata opozarjali, da je treba in da mora biti prioriteta te vlade gospodarska rast in ustvarjanje novih delovnih mest, da se bodo socialne stiske zmanjšale. Mi govorimo o boljšem trendu v gospodarstvu in o večjem izvozu, na drugi strani pa smo imeli ravno prejšnji teden trošarine, ki ravno to obremenijo. Ampak to ni bilo bistvo mojega poslanskega vprašanja, kot tudi ni bilo bistvo skupna kmetijska politika, kjer kmetijstvo prejema sredstva iz evropskega proračuna, ne iz državnega proračuna. Ljudje sprašujejo po tem, kako in kdo jih bo zaščitil, ko še tistih minimalnih plač ne dobijo izplačanih. To sem vas spraševala. Ne o dvigu minimalne plače, ampak kako in kateri mehanizmi jim bodo zagotavljali, da bodo dobili minimalno plačo izplačano in tudi da bodo imeli plačane prispevke. Hvala lepa.
Hvala. Tudi o vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v sredo, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Četrto vprašanje predsednici Vlade bo postavil gospod Jani Möderndorfer Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa, predsednik. Spoštovana predsednica, glede na moje predhodnike, seveda smo slišali danes že marsikaj, zato vam, predsednica, postavljam naslednje vprašanje. Vemo, da je Vlada 10. aprila 2014 na svoji 53. redni seji sprejela program ukrepov za zagon gospodarstva in delovna mesta, kjer so zbrani ključni ukrepi. Tisto, kar je za nas pomembno, je naslednje. Vemo, da je bil v letu 2013 uspešno narejen s strani Vlade, ko je pripravila vse potrebne zakonske podlage in ukrepe za sanacijo bančnega sistema. Vendar takoj na drugi strani se je pri ljudeh postavilo vprašanje, kdaj in na kakšen način pa bomo zagnali tista podjetja, ki pravzaprav potrebujejo denar iz teh bank. Po moji oceni je tam nekje okoli 70 % tistih podjetij, ki zaradi svoje kapitalske neustreznosti ne morejo pridobiti novih virov sredstev. Zato predvidevam, da ste s tem programom ukrepov predstavili tudi učinkovito delovanje bančnega sistema, ki naj bi zagotovilo dostop do virov financiranja in tudi samih kvalitetnih konkurenčnih pogojev. Ker pa je v tem programu navedeno kar nekaj ukrepov z vidika dodatnega vlaganja v raziskave in razvoj, nove investicije, spodbujanje izvoza, izobraževanja in zaposlovanja, priprava podlag ter izvajanje ukrepov v novem programskem obdobju 2014–2020, spodbudno poslovno okolje in zraven tudi boj proti sivi ekonomiji, me zanima v prvi vrsti naslednje: Kateri od naštetih ukrepov, ocenjujete, da bo v prihajajočem obdobju ključen, ki kaže že pozitivne trende, ki bi lahko dodatno okrepili Slovenijo in jo povrnili na pot stabilne gospodarske rasti? Prav tako pa me zanima: Kakšen je finančni okvir predvidenih ukrepov ter kakšna je vaša ocena glede števila podjetij, ki naj bi bili predvidena in naj bi jih ti ukrepi zajeli? Koliko delovnih mest naj bi na podlagi teh gospodarskih ukrepov lahko v prihajajočem obdobju tudi na novo ustvarili? Hvala lepa za odgovor.
Hvala tudi vam. Besedo ima predsednica Vlade.
Najlepša hvala. Mislim, da sedaj že kar tretjič danes govorim to, zato mogoče tiste konkretne številke, ki sem jih prej navajala, če bo treba, lahko ponovim. Ampak zdi se mi pomembno poudariti, da po lanskem letu, ko smo vse sile usmerili v sanacijo bančnega sistema, da smo ta sitem stabilizirali in da še vedno sami odločamo o tem, kaj bomo v naši državi naredili, je naslednji korak na področju gospodarstva razdolževanje in prestrukturiranje podjetij. Sama bi si želela, da bi ta stvar tekla nekoliko hitreje. Dejstvo je, da v nekaj več kot 50 podjetjih ali 50 primerih to razdolževanje in prestrukturiranje poteka. Gre za velike primere, kjer je veliko deležnikov vključenih. Zato je verjetno razumljivo, da je potrebno nekaj več časa. Ampak jaz sem trdno prepričana, da v drugi polovici leta bodo tudi ti koraki, ki jih sedaj delamo, obrodili sadove. Absolutno je ustvarjanje gospodarske rasti in novih delovnih mest naša skupna daleč največja prioriteta. Kot sem danes že velikokrat povedala, smo uspeli sliko Slovenije izpred enega leta nazaj bistveno ali pa korenito obrniti. Praktično vse inštitucije so spremenile svoje gospodarske napovedi iz negativnih v pozitivne. Tudi to danes vem, da že tretjič povem, ampak v mesecu marcu se je na novo zaposlilo 8 tisoč 500 oseb, še enkrat, kar je dobrih 42 % več kot februarja in 38 % več kot marca lani. To so dejstva. Če se bo tak trend nadaljeval, bomo tudi cilj, 60 tisoč novo zaposlenih ljudi dosegli bistveno hitreje, kot smo si takrat predstavljali. Veliko je ukrepov, navedenih v dokumentu, to je program ukrepov za rast gospodarstva in delovna mesta. Že prej sem povedala, če jih razdelim v tri skupine: eno je sistemsko razdolževanje in celovito prestrukturiranje podjetij ter učinkovito delovanje bančnega sistema, zagotavljanje dostopa do ugodnih virov financiranja in spodbujanje izvoza. In vse to troje absolutno bo generator tako gospodarske rasti kot tudi novih delovnih mest. Ne vem, če je treba še enkrat vse številke o delovnih mestih, koliko jih bo iz tega ukrepa ali pa smo mi predvideli, da bo realizirano, še enkrat navajati. Je pa samo iz tega, kar financiramo iz SID banke, kar financiramo iz Slovenskega podjetniškega sklada, po naši oceni, če bodo podjetja to izkoristila, prisiliti jih mi ne moremo, mi smo vzpostavili okolje, da za ta sredstva lahko zaprosijo, bo iz tega naslova zagotovljenih par tisoč delovnih mest. Govorim o novih delovnih mestih. Kar je pa še pomembneje, tudi stara se bodo ohranjala. Na koncu mi še enkrat dovolite, da se ustavim tudi pri ceni zadolževanja, ker jaz za našo državo ocenjujem, da je to ključni pokazatelj, da je Slovenija v tem trenutku na pravi poti. Predlagam kolegom, da pogledajo primerjavo z drugimi državami, tudi z državami, ki so imele program tako imenovane trojke ali pa dvojke ali pa kakorkoli, ki si ga je mogoče kdo med vami želel, pa imajo danes bistveno slabše pogoje na finančnih trgih. Mimogrede, naša obrestna mera je najnižja, od kar smo stopili v evroobmočje. Jaz mislim, da vse to, kar sem sedaj povedala, kaže, da smo na pravi poti in da z ukrepi, ki jih izvajamo, dosegamo cilje, ki smo si jih tako mi, Pozitivna Slovenija, kot celotna koalicija zastavili.
Hvala. S tem smo zaključili z vprašanji, ki so postavljena predsednici Vlade in se ji tudi zahvaljujem za podane odgovore. Prehajamo na odgovore na poslanska vprašanja, postavljena na 23. seji zbora. Minister za finance dr. Uroš Čufer bo odgovarjal na vprašanja mag. Andreja Vizjaka v zvezi z načrtom za razdolžitev države. Izvolite, gospod Čufer.
Najlepša hvala za vprašanje. Kakor sem jaz ta vprašanja razumel, je, kako zmanjšati javni dolg. Jaz bi mogoče omenil to, da je pet elementov, ki vplivajo in s katerimi lahko prispevate, da se javni dolg zmanjša. Prva dva sta specifična in pa enkratna, se pravi, po eni strani se s privatizacijo in na drugi strani z razgradnjo slabe banke. Oba procesa sta že v nastajanju, kot veste. In potem so še trije dodatni ukrepi. Prvi je fiskalna konsolidacija. Veste, da pravzaprav prihajamo v situacijo, ko se nam fiskalni deficiti vsako leto zmanjšujejo, in da pravzaprav računamo, da bomo v nekem doglednem času prišli v situacijo, ko bomo imeli uravnotežene javne finance. Naslednji korak je nižji stroški financiranja javnega sektorja. Kar nekaj aktivnosti je bilo izvedenih v zadnjem letu, da smo pravzaprav stroške zadolževanja in s tem stroške, ki vplivajo ravno tako na višino javnega dolga. In zadnja zadeva, ki je ravno tako pomembna, je višja gospodarska rast. Gospodarska rast sama po sebi prispeva k temu, da je fiskalna konsolidacija lažja, po drugi strani pa se tudi delež javnega dolga v procentu BDP zmanjšuje in pravzaprav s tem prispeva k zmanjševanju javnega dolga.
Zahtevo za dopolnitev odgovora ima besedo mag. Vizjak.
Spoštovani predsednik parlamenta, spoštovani minister, jaz ne želim dopolnitve odgovora. Jaz želim odgovor na svoje vprašanje. Jaz nisem ministra vprašal, na kakšen način se lahko zmanjšuje teoretično dolg države, pa mi je naštel pet načinov, ampak sem ga vprašal, kdaj ga bo začel zniževati, s kakšno dinamiko, torej kakšen je način in načrt razdolžitve države. Vprašal sem ga in berem magnetogram prejšnje seje, kako se bomo v tej državi razdolžili, kdaj bomo to dosegli, kdaj bomo in s katero dinamiko bomo znižali ta dolg na 60 % bruto domačega proizvoda in s katerimi konkretnimi ukrepi. S katerimi konkretnimi ukrepi bomo najprej uravnotežili javne finance, torej dosegli javnofinančno konsolidacijo in potem s katerimi konkretnimi ukrepi in kdaj se bomo tudi razdolžili. Znani so nam vsem predpisani okviri razdolževanja oziroma zniževanja javnega dolga v Evropski uniji, ko bomo morali kaj hitro odpraviti presežni javni dolg nad 60 %. Mimogrede, slovenski javni dolg bo letos znašal že čez 80 % bruto domačega proizvoda. Povečali smo ga v šestih letih za 20 milijard oziroma za slabih 60 % bruto domačega proizvoda, v šestih letih za 60 %. In analiza tekočih odhodkov in prihodkov kaže, da je tekočih odhodkov, to se pravi plače, razne subvencije, obresti za preko ene milijarde nad davčnimi in nedavčnimi prihodki v proračun. Se pravi totalno javnofinančno nesorazmerje. Spoštovani minister, prosim vas za odgovor: Kdaj bomo dosegli uravnotežen proračun v tej državi? In s katerimi temeljnimi ukrepi? Kdaj in s kakšno dinamiko bomo zniževali javni dolg in kdaj bomo dosegli, da bo javni dolg znašal 60 % bruto domačega proizvoda?
Hvala lepa. Besedo ima minister.
Najlepša hvala. Mogoče nisem bil dovolj jasen v svojem odgovoru, ampak če dodatno pojasnim. Postopek privatizacije in pa postopek razgradnje slabe banke, oba sta se že začela in oba bistveno prispevata k temu, da se bo javni dolg tudi zmanjšal. Privatizacija je predvidena, da se velik del teh 15 podjetij, ki so v procesu privatizacije, zaključi že v letošnjem letu, nekaj bo verjetno tudi v naslednjem letu. Razgradnja slabe banke pa je z zakonom določena v petih letih. Kar se tiče fiskalne konsolidacije, veste, da se pogovarjamo o sprejetju fiskalnega pravila, kako priti do uravnoteženja javnih financ. Približno 2017 je tisti rok, s katerim se pravzaprav začnejo javne finance konsolidirati. Veste pa tudi, da že v letošnjem letu imamo v proračunu izravnan primarni saldo, kar pomeni, da brez upoštevanja obresti je presežek prihodkov nad odhodki. Kar se tiče gospodarske rasti, ki pomembno vpliva k zniževanju javnega dolga, potem ko smo imeli sedaj približno pet let obdobje, ko se je javni dolg povečeval, gospodarska rast pa padala in te škarje povečevale, smo prišli v situacijo, ko se je ta trend obrnil in se bo ravno tako začelo postopoma zmanjševati. Jaz zdaj konkretno o posameznih ukrepih za gospodarsko rast ne bi razlagal, ker bi bil verjetno lahko predolg, ampak večina stvari, ki so bile narejene v lanskem letu, v bistvu so prispevale ravno k temu, da imamo lahko višjo gospodarsko rast. Zadnji ukrep, ki sem ga omenil, nižji stroški financiranja, videli ste, kako je obrestna mera na mednarodnih trgih padla, jaz mislim, da imamo v naši obrestni meri lahko še vedno potencial za dodatno znižanje obrestnih mer in tako pravzaprav prispevanje tudi k stabilizaciji ter k zmanjševanju javnega dolga. Če pogledamo, kako se bo vse skupaj sestavilo, vemo, da smo sedaj v postopku EDP, presežnega proračunskega primanjkljaja, ki se bo za leto 2015 odpravil, potem pa pridemo v postopek presežnega javnega dolga ter postopek, v katerem mora država Slovenija vsako leto presežek svojega javnega dolga nad 60 % zmanjšati za eno dvajsetino.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Vizjak.
Spoštovana podpredsednica, predlagam, da v skladu s Poslovnikom Državnega zbora opravimo razpravo v parlamentu glede tega odgovora, ker se mi zdi za prihodnost Slovenk in Slovencev to zelo pomembno. Spoštovani minister, ocenjujem, da je zadolževanje države za tekoče odhodke, kar počnemo, kraja mlade generacije. Mi denar najamemo, ga porabimo, mlada generacija ga bo pa odplačevala. To je kraja mlade generacije. Mislim, da je to totalno nesprejemljivo. Sam sem naredil neko malo analizo na podlagi zaključnih računov in sprejetih proračunov in ugotavljam, da vse od leta 2008, ko smo imeli tekočih odhodkov – v tekoče odhodke se vštevajo plače v širšem javnem sektorju s prispevki, sem se vštevajo razne subvencije in transferji, kakor tudi plačilo obresti, v glavnem, in v letu 2008 je bilo tekočih odhodkov države manj kot pa tekočih prihodkov. Tekoči prihodki so pa davčni in nedavčni prihodki. Točno rečeno, tekočih odhodkov v letu 2008 je bilo 7 milijard, tekočih prihodkov pa slabih 8,2 milijarde. Od takrat dalje, spoštovani minister, pa vse do letošnjega leta in do prihodnjih let imamo za več kot milijardo tekočih odhodkov več kot pa davčnih in nedavčnih prihodkov oziroma tekočih prihodkov. To je zaskrbljujoče. Vi pa meni danes pravite, da bomo letos, če bomo odmislili obresti, imeli izravnan proračun. Ampak obresti je za 1,2 milijarde evrov! Tega ne moremo odmisliti, to je dobršen del, dobršna postavka v tekočih odhodkih te države in jo moramo plačati za to, kar smo najeli v preteklosti, da bomo sploh še kakšno posojilo kje dobili. Želim vam torej povedati, da je konsolidacija javnih financ brez posega v tekoče odhodke, glede na to, koliko nam plačujejo ljudje in podjetja davkov, nemogoča. In sem pričakoval od vas vsaj en ukrep, ki bo šel v tej smeri, kajti mi s temi tekočimi odhodki ne bomo vzdržali. Jaz se najbolj bojim tega, spoštovani minister, da boste presežni primanjkljaj reševali s prodajo državnega premoženja. Ampak ko bo te prodaje konec – in te prodaje je bistveno manj, kot je pa našega presežnega javnega dolga – da bomo spet zabredli v novo spiralo zadolževanja. Zato mi dovolite, ocenjujem, da Vlada nima konkretnega načrta, kako znižati primanjkljaj, kajti to so bile pobožne želje, kar ste navedli. To, da bomo zagnali gospodarstvo – fino, jaz si to želim, vendar se še ni pokazalo, še najmanj pa, da bi se pokazalo v tej meri. Spoštovani, predlagam razpravo v parlamentu o odgovoru ministra.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo glasovali v okviru glasovanj. Naslednji odgovor gre gospodu Francu Brezniku, in sicer v zvezi z reprogrami posojil.
Najlepša hvala tudi za to vprašanje. Rad bi poudaril samo to, da je razdolževanje pomemben proces na poti k normalizaciji, je zelo visoko na prioritetni lestvici in ta proces ta trenutek poteka. Hvala.
Hvala lepa za vaš odgovor. Naslednji, ki je zadnjič zastavil vprašanje ministru, je dr. Vinko Gorenak, v zvezi s financiranjem lokalnih projektov iz evropskih kohezijskih sredstev. Izvolite, gospod minister Čufer.
Najlepša hvala tudi za to vprašanje. V zvezi s tem vprašajem, ki se nanaša na sofinanciranje projektov iz evropskih kohezijskih sredstev, bi na začetku pojasnil samo to, da je v proračunu za leto 2014 za področje kohezijske politike bilo na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje načrtovano 166 milijonov evrov, od tega 138 milijonov evrov evropskih sredstev in 27,3 milijona evrov slovenske udeležbe. To je bistveno več kot v preteklih letih, ko je bilo v povprečju za posamezno leto načrtovano in porabljeno samo okoli 36 milijonov evrov. Moram reči, da je tega kar veliko za letošnje leto planirano. Vidimo pa tudi to, ker se bližamo koncu kohezijskega obdobja, da se pravzaprav tudi hitrost porabe kohezijskih sredstev bistveno veča.
Hvala lepa. Dr. Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. No, sedaj minister, ne vem, ali ste prebrali vprašanje ali ga niste, ampak kjerkoli hodimo po Sloveniji, naša poslanska skupina pa veste, da je mesečno praktično na obiskih, nas opozarjajo, da za lokalne projekte v te namene ni nobenih sredstev [[…]]Mislim, da je s časom nekaj narobe [[…]]
Hvala lepa. Tukaj me obveščajo, da je bil čas porabljen že na prejšnji seji. Meni je sicer, moram reči, ta zadeva malce nenavadna, ampak bom tokrat spoštovala predloge, ki mi jih sugerira generalna sekretarka, tako da spoštovani dr. Gorenak [[…]]
Prav bi bilo, da to preverite, ker jaz mislim, da to ni res. To ne drži.
Bomo preverili. Je pa možnost za postopkovni predlog, tega pa lahko izkoristite.
Hvala lepa. Bom v okviru tega [[…]] [[izklop mikrofona]]
Oprostite, dr. Gorenak, bomo sedaj šli po vrsti. Naj bi bilo to vprašanje, za katerega, žal, niste imeli dovolj časa. Jaz verjamem, da je minister zaznal, kaj je vprašanje, zato njemu sedaj dajem besedo za dopolnitev odgovora, potem imate pa vi priložnost za postopkovni predlog. Izvolite, minister Čufer.
Oprostite, jaz nisem uspel zaznati, kaj je bilo vprašanje.
Dvakrat nerodno, sedaj smo se nekako zapletli s časom, pa še minister ni razbral, kaj je vprašanje. Spoštovani minister, predlagam, da pogledate, kaj je osnovno vprašanje, pa poskušate dopolniti vaš odgovor s kakšnimi dodatnimi informacijami. Sicer pa, če želite, ostane to brez odgovora, pa dam besedo takoj dr. Gorenaku. Dr. Gorenak, izvolite.
Naslednjo stvar lahko rečem v zvezi s tem. Odgovor je bil približno tak, da je vse najlepšem redu, da je denarja več in tako naprej. Ampak dejstva, minister, niso taka. Že lansko leto decembra, lahko samo en primer povem, je bil podpisan sklep za šest občin območja Kozjanskega in Posotelja za gradnjo vodovoda. Situacija tam je taka, da občine tri mesece že zalagajo vsa sredstva, ker država nima denarja, da bi to podpisala. To je bilo stanje takrat, ko sem jaz to poslansko vprašanje pisal. Potem smo imeli pa Odbor za zadeve EU, ki ga je vodil gospod Horvat, in po tistem, naj vam pomagam odgovoriti na vprašanje, po tistem ste vi denar našli in v Šmarju pri Jelšah to pogodbo tudi podpisali. Tako da je bil enostaven odgovor, ki sem ga v bistvu pričakoval. Podpredsednica, jaz ne morem, glede na to, da je stvar bila realizirana, da je pogodba bila podpisana, ne morem predlagati razprave na to temo. Ampak vidim pa, da minister res ni pogledal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Minister sedaj nima več besede, ker je bil to postopkovni predlog. O njem bomo glasovali v okviru glasovanj. Naslednji je na vrsti gospod Jože Tanko oziroma odgovor ministra na vprašanje gospoda Jožeta Tanka v zvezi s porabo proračunskega denarja.
Najlepša hvala tudi za to vprašanje. Moram priznati, da tudi tukaj nisem prepričan, če sem popolnoma dobro razumel vprašanje. Razumem, da se nanaša na to, kakšne so prioritete pri razporejanju proračunskih sredstev. Jaz bi mogoče povedal to, da so prioritete postavljene s proračunom Republike Slovenije, ki je bil sprejet v parlamentu, mislim, da lani enkrat novembra. Za enkrat bi tukaj zaključil z odgovorom.
Hvala lepa. Želite besedo? Gospod Tanko, izvolite.
Hvala lepa. Saj zato smo tam, kjer smo. Če ste prebrali magnetogram mojega poslanskega ustnega vprašanja, potem bi verjetno poznali tudi intenco oziroma poudarek mojega vprašanja. Pa vam bom ponovil določene stvari. Lani se je, v enem letu se je država zadolžila za en proračun, za približno 8 milijard evrov. V okviru tega proračuna ne moremo najti nekaj milijonov evrov, recimo 20 milijonov evrov za Urgenco v Kliničnem centru ali pa nekaj deset milijonov evrov za razvojne osi ali za investicije v cesti ali železniško omrežje. Teh nekaj 10 milijonov evrov predstavlja četrtinko odstotka od vse zadolžitve. In država v bistvu ne zmore zagotoviti nekaj denarja za to, da bi se določeni projekti realizirali. Da je stvar hujša, se podobno dogaja pri evropskih projektih. Pri koheziji, na primer, bi država morala zagotoviti 35 milijonov evrov, da bi se v dveh letih zvrstilo za 230 evrov milijonov evrov investicij, vendar država tega ne da. S tem da bi mi za teh 230 milijonov evrov dobili DDV več, kot bi bil vložek države, istočasno pa bi tudi dohodki oziroma plačila prispevkov in davkov iz naslova plač dali dodatnih 10, 15 milijonov evrov glede na strukturo tega. In država tudi pri takih projektih, ko bi naredili komercialno plus, če tako rečem, ne zagotovi partnerskega dela, to se pravi, zaradi tega se ne obrne DDV in zaradi tega se ne zgodijo dodatno še prispevki in davki iz naslova bruto plač itn. Se pravi, tudi tam, kjer ima država evidentno dobiček, te investicije ni. In zato sprašujem o prioritetah. Imamo na razpolago evropska sredstva, imamo na razpolago bančna sredstva, država pa ne zloži skupaj nekega projekta, pri katerem bi evidentno potegnila plus – ne samo država, tudi ljudje. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, dr. Čufer.
Mogoče bi samo to pojasnil, da je pravzaprav Vlada 26. marca sprejela za nemoteno izvajanje projektov kohezijske politike, kot ste omenili in na tak način pravzaprav zagotovila dodatne pravice porabe v višini 100 milijonov evrov. Tukaj moram reči, da mislim, da vaši komentarji niso čisto upravičeni, ker ravno to, kar ste predlagali, je bilo narejeno 26. marca.
Izvolite, gospod Tanko. Postopkovni predlog. Minuto je treba počakati.
Hvala lepa. Spoštovana predsedujoča! Predlagam, da o neodgovoru ministra opravimo razpravo v Državnem zboru, to je v skladu s Poslovnikom Državnega zbora [[..]]Vprašanja, ki sem jih postavil, so utemeljena, so podprta z dokumenti, s številkami in odločitvami Vlade. Kar zadeva kohezijska sredstva, Vlada ne sprosti začetka investicij, ker ne da soglasja k začetku investicij, ob tem da bi morala zagotoviti 35 milijonov evrov v proračun, da bi se te investicije začele. Ko bi bil postopek investicij zaključen, bi iz naslova DDV dobila vsaj 40 milijonov evrov, celo več, ker je DDV višji od 20 %, je 22 %, in zagotovo, ker je približno v strukturi teh investicij strošek dela 40 %, bi iz tega naslova dobila, iz teh 200 milijonov še veliko denarja iz naslova prispevkov za socialno zavarovanje in za obremenitev plač in najbrž tudi kaj za dohodnino. Celo pri tako pozitivni investiciji, kot je izraba evropskih sredstev, kjer bi država evidentno zaslužila nekaj deset milijonov evrov, ob tem da bi zagotovila vse potrebe državljanov po vprašanju pitne vode, in to na področju 11 območij v Sloveniji, država ne zagotovi vira in se začetek investicij blokira. To je nedopustno. Drugi problem je pa to, da bo država sedaj zlahka našla 160 milijonov evrov denarja za intervencijo v Banki Celje. Banka Celje najbrž ni ključna prioriteta intervencij države s proračunskimi viri ali pa zadolževanjem, ne najde pa denarja za tisto, kar je izvorna pristojnost države. To pa je recimo investicija v zdravstvene institucije, v urgentne centre, v razvojnost in tako naprej. Tukaj gre za popolnoma zgrešen koncept. Na to smo opozarjali že prvič, ko sta sprejeli odločitev Vlada in Banka Slovenije, da boste intervenirali v dve zasebni banki z milijardnim poroštvom. Že prej ste skeširali skoraj 200 milijonov v obe banki, nekaj mesecev pred uvedbo prisilne poravnave, če tako rečem, potem ste dali še milijardno poroštvo. Za to ni problema. Sedaj za Banko Celje 160 milijonov ni nobenega problema. Ko pa rabimo nekaj drobiža, da se sprostijo recimo evropski projekti, pa milijon problemov, tisoč vprašanj in birokratskih ovir vedno znova in tako naprej. Spoštovana predsedujoča, želim, da o neodgovoru ministra opravimo razpravo v Državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo glasovali v okviru glasovanj. Sedaj pa že zadnje vprašanje za ministra za finance v okviru neodgovorjenih prejšnjih odgovorov, ki se nanaša na vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi z izvajanjem projektov Evropske unije. Izvolite, minister Čufer.
Najlepša hvala. Jaz sem iz magnetograma razbral pravzaprav dve vprašanji. Prvo se nanaša na spremembe Zakona o izvrševanju proračuna Republike Slovenije za 2014–2015, s katerim bi Vlada omilila način štetja števila zaposlenih v javnem sektorju in s katerim bi pravzaprav dosegla cilj zmanjševanja števila zaposlenih v javnem sektorju. To razpravo smo na vladi opravili, samega zakona pa še nismo predlagali parlamentu in pravzaprav del diskusije pravzaprav še poteka. Drugo vprašanje je vezano na sofinanciranje projektov iz posameznih lokalnih skupnosti, ki se nanašajo na pristojnost Ministrstva za kmetijstvo, okolje in prostor. Mislim, da smo dobili nekaj podobnih vprašanj že tekom te seje. Tisto, kar bi jaz mogoče izpostavil, je to, da v bistvu lahko dodatna sredstva za črpanje, dodatne projekte in pa dodatna sredstva za črpanje evropskih sredstev dobimo šele potem, ko bodo ta evropska sredstva na razpolago, da v bistvu predhodna odobritev projektov, za katere sredstva niso zagotovljena, sicer izgleda na videz mogoče lahko privlačno, je pa vsekakor nezakonita. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Kolegice in kolegi, spoštovani gospodje ministri! Hvala, gospod minister, za vaš del odgovorov. Jaz sem želel več ali manj v svojem poslanskem vprašanju povedati, da se seveda strinjam, ko gre za napore, da se zmanjša število zaposlenih v javnem sektorju. Seveda pa tukaj ne moremo počenjati zmanjševanja kar linearno. Moramo biti pozorni, kje, na katerih mestih moramo imeti zadostne kadrovske kapacitete. In sem tudi v poslanskem vprašanju pokazal, da tam, kjer gre za kadrovski potencial, ki skrbi za tekočo realizacijo oziroma izvajanje evropskih projektov, za črpanje evropskih sredstev, da tam moramo biti zelo pozorni. Jaz sem na nek način zadovoljen, da je na podlagi sklepov Odbora za zadeve Evropske unije, ki mu predsedujem, 25. marca letos Vlada naslednji dan takoj naredila proračunske prerazporeditve in zagotovila dobrih 100 milijonov za nadaljevanje izvajanja kohezijskih projektov, predvsem okoljevarstvenih, vodooskrba in tako naprej. Ampak to je šele prvi korak, tega se najbrž, gospod minister, oba zavedava. Zadeva še ni zaključena. Imamo še veliko denarja v evropski blagajni, ki ga moramo počrpati. Glejte, kar nekaj je vprašanj, ki so vezana tako na zagotavljanje lastne finančne udeležbe za črpanje evropskih sredstev kot tudi za zagotavljanje kadrovskega potenciala, ker namreč ljudje, ki peljejo evropske projekte, morajo biti kadrovsko podkovani in dovolj jih mora biti. Mene res zdaj zanima, rekli ste, da zakona za enkrat še ni, ampak me naprej zanima, gospod minister: Kako boste vi zagovarjali na Vladi, kakšno bo nadaljevanje kadrovske politike v tistem delu, ko gre za realizacijo evropskih projektov?
Hvala lepa. Minister, izvolite.
Jaz, bom, pa tudi vedno do zdaj sem zagovarjal, da potrebujemo kompetentne ljudi, ki znajo, ne samo projekte, tudi kaj drugega še prebrati in to ustrezno narediti, ne glede na vir financiranja. Mislim, da gre trenutno debata v smer, da v bistvu kvota ljudi, ki so pravzaprav financirani iz evropskih sredstev, ne sodi v tisti procent, ki ga imamo za cilj.
Hvala lepa. Naslednji je na vrsti minister za obrambo gospod Roman Jakič, ki bo odgovoril na vprašanje, ki ga je zastavil gospod Ljubo Žnidar v zvezi z zaporami zračnega prostora. Izvolite, minister Jakič.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica. Najlepša hvala za vprašanje, gospod poslanec. V zadnjem obdobju je bilo v medijih kar nekaj člankov, ki so govorili o škodi, ki naj bi jo povzročilo zapiranje zračnega prostora nad vojaškim vadiščem Poček. Žal teh konkretnih podatkov o škodi, ki bi nastala zaradi občasnega zapiranja zračnega prostora nad poligonom Poček, nimamo, saj tovrstnih zahtev v zvezi s tem nikoli nismo prejeli, nismo pa uspeli razbrati niti iz teh medijskih objav, ki so bile predstavljene. Najprej moram poudariti, da se vse zapore zračnega prostora načrtujejo prek civilnih letalskih oblasti v Republiki Sloveniji v skladu z nacionalnimi in mednarodnimi predpisi. Slovenska vojska pri zapiranju zračnega prostora nad vadbiščem Poček nikakor ne zganja samovolje, kakor se prikazuje v javnosti. Operativni postopki glede optimalne uporabe zračnega prostora med pristojnimi službami v državi, se pravi civilnimi in vojaškimi, so dobro urejeni in ustrezno delujejo tudi po oceni Ministrstva za infrastrukturo in prostor. Kot veste, področje sodelovanja civilnih in vojaških oblasti glede uporabe zračnega prostora je urejeno z evropsko in tudi z nacionalno zakonodajo. V mesecu marcu sva s kolegom ministrom Omerzelom že podpisala imenovanje odbora za upravljanje zračnega prostora, v katerem so predstavniki tako civilnih kot tudi vojaških letalskih oblasti v Republiki Sloveniji. Imenovanje tega odbora pomeni nadaljnjo implementacijo evropskih predpisov glede fleksibilne uporabe zračnega prostora. Ta odbor je začel s svojim delom in bo v okviru svojega delovanja preveril tudi kako in iskal tudi možnosti za izboljšanje obstoječega stanja. Menim, da je to tudi prostor za strokovni dialog med različnimi deležniki. Želim si, da bi razprava iz medijev bila prenesena v strokovne kroge, in pričakujem, da je to mesto, kjer naj bi se ta diskusija začela. Ampak konkretno, zračni prostor nad vadbiščem je razdeljen na več con, pri čemer se največkrat uporablja cona, tako imenovana LJR4, ki je neposredno nad vadbiščem Poček in nima vpliva na zračni promet v Sloveniji. Cona leži tudi izven območja postojnskega letališča. Cone, s katerimi se zapira nekoliko širše območje, so cone, ki jih mi imenujemo LJR6 A, B in C. Te prepovedi seveda veljajo za generalno aviacijo, ker leti v pogojih vizualne vidljivosti. Se pravi nekomercialni leti. V letu 2012 smo te cone imeli zaprte skupno 34-krat, leta 2013 pa 14-krat, v skupnem trajanju 27 ur. Potem pa je še cona LJR5, ki pa obsega tudi območje postojnskega športnega letališča, vendar je zapora te cone v uporabi predvsem v dopoldanskem času znotraj delovnih dni. Ta cona je zaprta cca 80 ur na leto. Zapora velja za nekomercialne lete, ki letijo na nizkih višinah, se pravi aeroklubi in tako naprej. Ob tem je treba poudariti, da občasno zapiranje katerekoli cone nikakor ne pomeni zapiranja letalskega prometa za letališče Portorož, kot se skuša prikazati v javnosti. Le izogniti se je treba takim zaprtim conam. Tako da po našem mnenju in izračunih, če je cona nad Počkom zaprta, je let od Ljubljane do Portoroža 5 minut daljši. Se pravi se morajo po severni ali po južni strani izogniti samega zaprtega. In če računate, da je ura leta 150 evrov, je to 5 minut, si lahko izračunate, koliko več mora plačati tisti, ki leti. V drugem delu vam bom pa še mogoče bolj konkretno odgovoril. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Žnidar, izvolite.
Spoštovani minister, hvala za odgovor. Vidim, da je napredovanje na tem področju z imenovanjem in med ministrskim resornim usklajevanjem, to se pravi med vašim ministrstvom in Ministrstvom za infrastrukturo, ker naj bi ta odbor v nadaljevanju, to se pravi v prihodnosti, nekako bolj strokovno in z vključitvijo res širšega kroga deležnikov pri zapiranju zračnega prostora odrejal same zapore v prihodnosti. Nekako res ne vem, zakaj takšno povečanje zapiranja zračnega prostora v primerjavi z lanskim letom oziroma leti nazaj. Gre za kar občutno povečanje prostora. V mesecu marcu kar 25 dni, seveda ne govorimo o celotnem terminskem dnevu, ampak bilo je kar 25 dni zapore, za april napovedano 16 dni, napovedi za mesec maj še ni. Vemo, v kakšnem stanju je gospodarstvo, konkretno govorimo o turističnem gospodarstvu, vemo, da se na področju turizma v svetu obrne največ denarja in tudi v Sloveniji je turizem izjemno pomemben, tako da se turistični delavci res borijo za vsak turistični evro. Ali se bo stanje zdaj na tem področju izboljšalo ali pa bo teh zapor tudi v prihodnosti časovno toliko, kot jih je bilo sedaj v teh dveh mesecih?
Hvala lepa. Minister. Gospod Žnidar, izklopite prosim mikrofon.
Najlepša hvala za dodatno vprašanje. Odgovor je preprost. Mi tako in tako v naprej načrtujemo. Generalštab Slovenske vojske je 4. aprila organiziral novinarsko konferenco, na kateri je podrobneje predstavil ključne vaje v letu 2014. V okviru tiskovne konference so bile predstavljene tudi predvidene zapore zračnega prostora na območju poligona Poček. Zanimivo je, da na tej tiskovni konferenci, kljub temu da je bil vabljen direktor portoroškega letališča, kjer bi lahko neposredno tudi pojasnili, kdaj naj bi bile zapore, se pač direktor tega ni udeležil. Ampak seveda to nič ne pomeni. Skupna zapora vseh con v letu 2012 je znašala 279 ur, v letu 2013 smo to zmanjšali na 116 ur, v letu 2014 pa naj bi se, glede na načrtovani obseg, ki ga je Slovenska vojska objavila 4. aprila, obseg zapor gibal okoli 200 ur, se pravi, manj kot leta 2012 in več kot 2013. Pri čemer pa naj bi bila nekaj večja frekvenca zapor predvidena v prvi polovici leta zaradi vaj, ki se bodo izvajale v tem času. Seveda se tu strinjam z vami, in glede na to, da tudi sami poznate kot nekdanji državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo ta dogovarjanja, se vsi dejansko zavedamo, da je treba število ur zapiranja con na nek način zmanjševati in jih zapirati samo glede na dejanske potrebe na poligonu, zato smo le-te tudi reducirali. Prej sem pa že povedal, kako poskušamo tudi po segmentih zapirati zgodbo v nedelovnem času, predvsem pa razumem to skrb zaradi gospodarstva. Moram pa reči, da se je del te tako imenovane škode, ki naj bi se povzročala gospodarstvu, predvsem turizmu, nanašal na samo letališče Portorož, ki ni neposredno – se pravi, zaprte so cone, ki so nad Počkom, kot sem že prej rekel, da se lahko izognemo temu. Je pa še en večji problem za prihod turistov na portoroško letališče, in sicer prekratka pristajalna steza, in je že tako in tako problematično, da bi turisti pristajali tam. Večina malo večjih letal tipa Falcon mora pristajati na tržaškem letališču. Hvala.
Hvala lepa. Želite še besedo za postopkovni predlog? Izvolite, gospod Žnidar.
Hvala lepa. Predlagam, da v skladu z 246. členom Poslovnika Državnega zbora o predmetni temi opravimo širšo razpravo, kajti v zadevi, kot je zapiranje zračnega prostora, je vključeno zelo veliko deležnikov in omejitev zračnega prostora neposredno vpliva na turistično gospodarstvo v naši deželi. To je pomemben prihodek, rekel bi, da ne gledamo samo tistega dela, recimo, kot so letališke pristojbine, ampak je treba pogledati zadevo širše, kajti na leto malo manj kot 30 tisoč potnikov dejansko tudi pri nas porabi precejšnjo količino denarja, in to je prihodek turizma. Zato predlagam, da se v razpravo o tej temi vključi več deležnikov in da se o tem opravi javna razprava.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo glasovali v okviru glasovanj. Zdaj prehajamo na vprašanja poslank in poslancev za to sejo, in sicer na prvi krog, v katerem ima prva besedo Mateja Pučnik za vprašanje ministru za izobraževanje, znanost in šport dr. Jerneja Pikala.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Prejšnji teden je bil na spletni strani Ministrstva za izobraževanje objavljen nov predlog Zakona o visokem šolstvu in ta je izzval demonstracije študentov in nekaterih sindikatov, ki delujejo na področju vzgoje in izobraževanja, pa tudi ostalih, kjer so želeli opozoriti na škodljive posledice, ki jih prinaša nov zakon o visokem šolstvu. Študenti in drugi so protestirali proti šolninam in proti komercializaciji visokega šolstva, saj se borijo za polno javno financirano, univerzalno dostopno in demokratično načrtovano visoko šolstvo, kot smo lahko brali v medijih. Ministru tudi očitajo, da je ministrstvo samo izbiralo udeležence pri pogajanjih o predlogu zakona, ki naj bi potekalo za zaprtimi vrati. Mnogi so prepričani, da zakon uvaja šolnine na rednem študiju in poglablja komercializacijo univerz. Zakon namreč omogoča zaračunavanje že prvega študija, če se želi nekdo vpisati na fakulteto, na kateri so razpisna mesta že zasedena. Varovalko, ki jo minister omenja, ki jo vključuje nov predlog zakona, so označili za neustrezno, poleg tega pa naj bi ministru omogočala tudi poseganje v delo fakultet. Tudi predstavnik Visokošolskega sindikata Slovenije je poudaril, da predlog zakona v celoti ustavlja napredovanje delavcev na univerzah in pod vprašaje postavlja tudi plače, ki bodo neposredno odvisne od prispevka študentov. Nekateri opozarjajo, da niso problematični le deli zakona, ampak ves zakon, zato zahtevajo njegovo zavrnitev. Pravijo, da če bo ta zakon sprejet, bodo šolnine uvedene tudi na rednem študiju in bodo namesto nekaj izrednega postale nekaj normalnega. Problem vidijo tudi v tem, da višina šolnin v zakon ni omejena. Zato vas, spoštovani minister, sprašujem: Kako odgovarjate na očitke, da ste se usklajevali samo z nekaterimi deležniki in ne z vsemi delujočimi skupinami na področju visokega šolstva? Kako lahko zagotovite, da šolnin ne bo, če pa so v zakonu zapisane? Kako odgovarjate visokošolskemu sindikatu glede napredovanja delavcev na fakultetah? Ali boste razmislili tudi o tem, da zaradi velikega nasprotovanja ta predlog zakona umaknete in pripravite nov predlog, ki bo sprejemljiv za vse? Hvala lepa.
Hvala lepa. Dr. Pikalo, izvolite.
Spoštovana gospa podpredsednica! Gospa poslanka, hvala za to vprašanje. Jaz moram reči, da me zelo veseli, da smo sedaj pa drugič v tem mandatu vsi skupaj proti komercializaciji, proti podeljevanju novih koncesij, še posebej takih nezakonitih, neustavnih in tako naprej. Moram reči, da mi je v veliko veselje, da se je tudi Poslanska skupina SDS, če prav razumem, pridružila temu vidiku. Vsi se strinjamo s tem, da komercializacija visokega šolstva ni dobra. Vsi vemo, da je temelj napredovanja te družbe brezplačno visoko šolstvo in da je to tudi ključni razvojni potencial, ki ga ta država mora imeti in ga bo seveda tudi realizirala. Kar se tiče novega zakona o visokem šolstvu, mislim, da tisti, ki so demonstrirali, pa ne bi rad polemiziral z njimi, ker moje načelo je delovanje za pogajalsko mizo oziroma v dogovarjanju, ne pa zunaj na ulici, bi rad povedal, da ta dogovarjanja tečejo naprej. Daleč od tega, da bi ta zakon oziroma predlog oziroma verzija, ki jo imate, da bi bila zadnja. Ampak lahko pa tudi povem, da tudi ta teden tečejo pogajanja, tako da nimamo namena, ker pogajanja tečejo zelo dobro, nimamo namena umikati predloga. Ga bomo pa sigurno še izboljšali. O tem pa ni nobenega dvoma. Uredili bomo pogoje za delovanje šol, zato da ne bo več mogoče imeti zasebne šole v hotelu, kjer se molze denar študentov in se potem podeljujejo neke diplome, za katere delodajalci od daleč vedo, koliko so vredne. Uredili bomo glede akreditacij. Uredili bomo tudi to, kar imenujete financiranje visokega šolstva. Ampak financiranje visokega šolstva tako, da ne bo več, tako kot je sedaj urejeno v uredbi, ki jo je mogoče spreminjati tudi večkrat na leto, ampak bo urejeno z zakonom, bo stabilno in jasno predvidljivo. Kar pa se tiče šolnin, je pa vsak, ki je prebral zakon, mislim, da v 118. členu si lahko prebere, da ta vlada in tudi moje osebno stališče je, da smo proti šolninam, in vsakdo se bo lahko vpisal na polni ali delni brezplačen študij, če bo le izpolnjeval pogoje, ne glede na starost. To je še dodatna zadeva, ki je do sedaj ni. Torej ne glede na starost, govorimo o vseživljenjskem učenju. Da tudi tisti pri 30 ali več imajo svojo priložnost, če še niso izkoristili te zadeve, da se bodo lahko vpisali in tudi dokončali brezplačno visokošolski študij. Mislim, da je to izjemno pomembno in tudi pomeni nov razvojni potencial za to državo. Kar pa se tiče napredovanja posameznih visokošolskih učiteljev, mi v tem zakonu kaj posebej glede tega ne spreminjamo. Sistem je že sedaj tak, kot je, in tu nimamo prav posebnih namenov karkoli glede napredovanja. Upam, da mislite napredovanje v nazive med docenti, izrednimi, rednimi profesorji ter seveda asistenti. Kar pa se tiče drugega dela vašega vprašanja, torej tistega dela, kjer ste govorili o plačilu, gre pa za to, da so vsa plačila na javnih univerzah urejena s sistemom plač javnih uslužbencev in to velja tudi za visokošolske učitelje ter visokošolske sodelavce. To bo veljalo še naprej. To vam seveda lahko zagotovim in napredovanje ni v nobenem primeru povezano z načinom študija. Če govorite, niste eksplicitno tega povedali, ampak če govorite o plačljivem delu študija, potem bo v tistem delu, ko bodo prisotni študentje, ki bodo plačali študij, plačali ga bodo pa zato, ker ne izpolnjujejo pogojev za brezplačni študij, tisti del plačila pa bo urejen s civilnim pravom in bodo posamezni učitelji dobili dodatno plačilo za ta denar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Pučnik, izvolite.
Hvala lepa za ta del odgovora, spoštovani minister. Radi, ko govorimo o visokem šolstvu, po navadi začnete z odvzetimi koncesijami pa z akreditacijami, itn. Ampak jaz sem vendarle želela, da mogoče malce več spregovorimo ravno o problemu plačljivega študija, ker mislim, da je to tudi največji problem in ravno ta del zakona predstavlja tudi študentskim organizacijam največji problem. Ne vem, sicer vas poslušam in želim slišati, kaj ste povedali, ampak jaz sem še vedno prepričana, da tudi na rednem študiju bodo šolnine predvidene in so predvidene, in si mislim, da če bi mogoče res imeli namen, da se tem šolninam čisto izognete, da jih enostavno iz zakona prečrtate, da se potem o šolninah enostavno ne pogovarjamo več. Tudi v študentski organizaciji so izpostavili, čeprav vem, da se niso pridružili demonstracijam, da njihova predloga nista bila upoštevana, in sicer sami se zavzemajo, da bi se ta odstotek teh plačljivih študijskih mest znižal s 40 na 20 plačljivih mest. Prav tako pa ostaja zgolj eno absolventsko leto za prvo in drugo stopnjo študija, v študentski organizaciji pa si prizadevajo za dve leti. Spoštovani minister! Še vseeno bi želela, kljub temu da pravite, da se bodo pogajanja še nadaljevala, vprašati: Do katere mere boste popustili, do katere mere boste se še pogajali? Ali boste tudi glede deleža plačljivih študijskih mest popustili? In ne nazadnje, rekli ste, da zakona ne boste umikali: Ali boste zakon kljub temu, da ne bo usklajen in pa da mu bodo mnogi nasprotovali, vseeno predložili Vladi oziroma v postopek v Državni zbor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, dopolnitev odgovora, minister.
Hvala lepa. Mislim, da ste že sami zelo lepo odgovorili. Zakona ne sprejema Vlada Republike Slovenije, ampak Državni zbor Republike Slovenije. In tisto, kar bo Državni zbor odločil o tem zakonu, tisto bo tudi veljalo. In tako je tudi prav in tako je vedno bilo [[..]]Jaz mislim, da smo vgradili veliko varovalk, da se tisto, kar danes govorite, ne bo zgodilo. Če smo pa že pri tem, da ukinemo tisto, kar se danes imenuje izredni študij, in rečemo, da tega preprosto nimamo – plačljiv študij je to, potem seveda trčimo ob nekaj drugega in se imenuje pravica vsakega do izobraževanja. Predstavljajte si en kup življenjskih situacij, ko pri 18., 19. pa tam do 24 mogoče niste dokončali študija iz tega ali onega razloga, potrošili ste pravico do brezplačnega izobraževanja, in če bi predlog, ki ga vi predlagate, sedaj obveljal, potem ga tudi nikoli kasneje v življenju ne bi mogli plačati, ker ne boste imeli te pravice. Pravica do študija trči ob pravico do dostopa do študija. In upam, da vsi, ki o tem govorite, se tega zavedate. Jaz mislim, da je važno, da v tej družbi damo vsem priložnost, da se izobražujejo, tudi če mogoče takrat, ko je kronološko čas za izobraževanje, pri tem niso bili uspešni. In verjemite, takih situacij je pri ljudeh zelo veliko. Drugače je pa naš namen v tem, da čim bolj uredimo visokošolski študij tudi z vidika fiktivnih vpisov, da bi le-tega bilo manj, kajti vsi vemo, gre za zlorabo davkoplačevalskega denarja, in to tam, kjer ga najmanj potrebujemo, ker seveda tudi vemo, da pri visokošolskem študiju, primerjalno gledano, v primerjavi z drugimi državami, kar nekaj denarja manjka glede na siceršnja povprečja OECD. Hvala lepa.
Hvala lepa ministru. Naslednji je na vrsti gospod Jazen Ribič, ki ima vprašanje za ministra, ki je sicer odsoten, za gospoda Sama Omerzela.
Hvala. Spoštovani! Slovenija ima velike težave s proračunom, to nam je vsem znano. Zaradi tega je poleg drugih tudi Ministrstvo za infrastrukturo in prostor ustavilo praktično vse investicije. Popolnoma nerazumljivo pa je, da so ustavljene tudi skoraj že dokončane investicije, kar pomeni, da bo strošek vzdrževanja nedokončanih objektov in drugih nujnih ukrepov lahko tudi višji od dokončanja. Zato sprašujem ministra: Ali boste na ministrstvu in v organih v sestavi o tem opravili ponovni premislek? Kako boste zagotovili pogoje za dokončanje del na investicijah v cestno infrastrukturo, ki so tik pred zaključkom? Nekatere občine je ministrstvo obvestilo, da za 6 mesecev prestavlja začetek del po podpisanih pogodbah in tudi izbranih izvajalcih. Zanima me: Ali že imate zagotovila, da se bodo ta dela takrat tudi resnično začela? Problem ni le ustavitev del na cestnih odsekih, ampak tudi to, da se bodo z odlašanjem obnove cest problemi še povečevali. Stroški nastajajo že z ustavitvijo del, poleg tega pa se s prelaganjem sanacij stroški le še povečujejo. Tekoče naložbe je treba zaključiti, saj bo v nasprotnem primeru izvajalcem treba plačati še zamudne obresti. Obstajajo številni primeri, ko so občine zagotovile sredstva za obnovo oziroma rekonstrukcijo določenih cestnih odsekov in tudi že je začela z delom, sofinanciranje na primer za pločnike ob državnih cestah, kanalizacijo, medtem ko država kljub podpisu pogodb z izvajalcem z deli odlaša, četudi gre za nekaj sto metrov dolg odsek državne ceste. Zavedam se pomanjkanja sredstev v državnem proračunu. O vseh nevarnostnih tako drastičnega znižanja sredstev za vzdrževanje cestne infrastrukture smo vas v naši poslanski skupini opozarjali že ob sprejemanju proračunov za leti 2014 in 2015, a nas takrat niste poslušali. Zagotavljali ste, da bo investicije mogoče izvajati s prerazporejanjem sredstev. Zanima me: Kje so zdaj ta sredstva? Kaj se na tem dogaja? Ali povečujemo tiste črne točke? Kaj je tukaj s prometno varnostjo? Mislim, da bi bilo prav, da bi o tem dobil na naslednji seji ustni odgovor.
Hvala lepa za vaš predlog. Vaše vprašanje bo uvrščeno na naslednjo sejo. Naslednji je na vrsti gospod Dragan Bosnić, ki ima vprašanje za ministra za izobraževanje, znanost in šport dr. Pikala. Izvolite, gospod Bosnić.
Hvala. Spoštovani minister, v zakonodajnem procesu je Predlog zakona o premostitvenem zavarovanju poklicnih športnikov. Danes je bil umaknjen iz dnevnega reda zaradi nepravilno vloženih amandmajev. Mislim, da je na redno majsko sejo preložen. Ta predlog kar precej buri duhove, in sicer gre za predlog, katerega namen je nek benefit športnikov. Ko smo zadevo obravnavali na odboru, smo se vsi strinjali glede cilja in namena, ki pač je dober, s tem smo se vsi strinjali, z izvedbo pa ne najbolj. Jaz sem prebral mnenje Vlade 48. seje, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Državnega sveta. Povsod se najdejo pomisleki, ki so upravičeni in utemeljeni. Je pa problem, ki traja precej časa, in v vsem tem času ni bilo neke zadostne volje oziroma znanja, ne vem, kaj naj še rečem, da bi se rešil. Vprašanje, ki ga imate pred seboj je v principu dokaj konkretno. Ker je bil napovedan šestmesečni rok z vaše strani za ustrezno rešitev tega vprašanja, me zanima: Kaj je v tem času do zdaj bilo narejeno in kaj se še načrtuje? Zanima me realna izvedba tega zakona v predvidenem času. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Gospa podpredsednica, gospe in gospodje! Strinjamo se v tem, da je cilj in namen zakona dober. Mi vemo, da moramo glede športnikov to zadevo urediti. Je pa tako, kot ste tudi vi rekli, jaz bom sicer mogoče uporabil nekoliko drugačne besede, izvedba v zakonu izrazito šibka.Ttako kot so tudi naše strokovne službe na ministrstvu ta zakon pregledovale, vidijo en kup potencialnih, bodočih problemov. Zdaj govorimo seveda o zakonu, ki ga ni predlagala Vlada, ampak ga je predlagala skupina poslancev. Vi veste, kje je pravzaprav bistvo problema tega zakona. Bistvo problema je v slabih ali pa recimo temu nesistemskih rešitvah, predvsem kar se tiče davkov, davčnih olajšav in še nekih zadev, za katere vsi vemo, da jih v tej državi urejamo v davčni zakonodaji, ne pa seveda v področnih zakonodajah. Verjetno so še druge zadeve, ki bi jih morali rešiti. Vlada je res, tako kot pravite, sprejela zavezo, da bo v roku šestih mesecev pripravila svoj predlog zakona. Trenutno imamo zadevo na idejni ravni, bi pa rad, in sem rekel tudi na odboru in tako rečem tudi tukaj javno, če bi predlagatelj nam dal roko in če bi bil pripravljen se z nami pogovoriti glede teh nesistemskih in drugih, recimo temu slabo rešenih zahtev, da bi mogoče lahko mi sodelovali že pri tem prvotnem predlogu zakona. Sicer nam ne preostane nič drugega, kot da predlogu nasprotujemo in kasneje, ko bo enkrat sprejet, če bo pač sprejet, tudi predlagamo novelo tega zakona. Tisto, kar jaz pravim, je, da mogoče še enkrat poskušamo urediti stvari že v tem sedaj predlaganem zakonu. Ampak na žalost, kot ste tudi sami videli zadnjič na odboru, ni bilo prav dosti posluha za tovrstne pripombe. Mislim, da še imamo čas in je prav, da odtečemo mogoče še en krog in poskušamo uskladiti že predlagano besedilo predvsem tako, da bo dobro, da bo tudi na izvedbeni ravni potem primerno in da ne bo prihajalo do nesistemskosti, kar se tiče davčnih olajšav posebnih poklicnih skupin. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Bosnić, izvolite.
Hvala, za ta del odgovora. Ampak jaz sem prej povedal uvodoma, da težave poznam in jasno mi je, da gre za področje davčne zakonodaje. Ampak gre v principu za to, da če se ne strinjamo oziroma ne strinjate s predlogom predlagatelja, se pravi skupine poslancev, se je moje vprašanje nanašalo na vašo solucijo. Tukaj sem zdaj zaznal dve zadevi. Ena je ta, da se še da skoordinirati s predlagatelji in priti do dobre rešitve, ampak v primeru, da ne, in v primeru, da ta predlog obstane na tej stopnji, bi mene zanimalo, vi ste rekli, na idejni ravni je zakon: Koliko bi bilo realno potem pričakovati vaš zakon, če ta ne bi šel naprej? Predvsem dva pomisleka sta, ki sta bila tudi izkazana s strani Državnega sveta, upoštevanje solidarnostnega momenta in širitve nabora, ki bi zajel športnike, ki jih predvideva ta premostitveni sklad. Se pravi, to dvoje. Koliko je to realno, to me zanima, v primeru, da ne pride do nadaljevanja? Hvala.
Hvala lepa, gospod Bosnić. Izvolite, minister.
Poglejte, če smo dali zavezo, potem jo bomo absolutno poskušali realizirati. Mislim, da je bilo 25. 2., torej 6. 3. potem ponovno, torej konec avgusta, v začetku septembra, bi mi seveda morali zakon z nekimi drugimi rešitvami prinesti v Državni zbor. In to bi tudi naredili. Ampak jaz vseeno mislim, da je bolje, da poskusimo zdaj še z usklajevanjem pri tej varianti, vidimo, ali lahko pridemo skupaj ali ne. V nasprotnem primeru moramo počakati in potem lahko tudi vložimo novelo, če je treba. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Čuš ima vprašanje za ministra za infrastrukturo in prostor gospod Omerzela. Izvolite, gospod Čuš.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Naj kar na začetku povem, da bi rad imel odgovor v pisni obliki. Danes sem se odločil, ker v celotnem spodnjem Podravju stoji ali pa je zaustavljena gradnja velikih infrastrukturnih projektov, se mi postavi vprašanje, ki pa tokrat ne bo glede avtocestnega odseka Draženci–Gruškovje ali pa posodobitve železniške proge Pragersko–Hodoš, ampak glede gradnje hitre ceste Ptuj–Ormož. Postopek umeščanja same ceste Ptuj–Ormož se je začel že pred letom 1996 in glede na to, da je danes skoraj 20 let od tega, kar se je začel projekt, pa ni bilo storjenega še praktično nič, se lahko vprašamo, kaj pristojni na ministrstvu sploh delajo. Edino, kar je od omenjenega projekta bilo, je bilo to, da je bil zgrajen Puhov most, odprta pa je postala povezava med Ptujem in Markovci, kjer pa se državni prostorski načrt sprejema že preko 10 let. Na osnovi sklepa Vlade Republike Slovenije iz leta 2012 pa je priprava državnega prostorskega načrta na tem območju šla v fazo mirovanja do nadaljnjih preveritev. S strani Darsa smo pred nekaj tedni oziroma meseci dobili tudi odgovor, da se odseka Markovci–Gorišnica sploh ne more začeti graditi, dokler v prostoru ne bo znana povezava odseka Ptuj–Markovci, saj ima vpliv na izvedbo medsebojne navezave odsekov. Še več. Dokler odsek Ptuj–Markovci ne bo zgrajen, tudi cesta od Markovcev do Gorišnice in naprej do Ormoža prometu nikakor ne more biti predana oziroma nima funkcije. Zaradi nekončanih postopkov umeščanja v prostor odseka Ptuj–Markovci in končne odločitve Vlade o investiciji je nemogoče začeti z novelacijo projektne dokumentacije na delu odseka Markovci–Gorišnica. Zaradi okoliščin že omenjene priprave resolucije in odločitev o nadaljnji usodi dvopasovne cestne povezave Ptuj–Ormož, ni aktivnosti nadaljevanja del na odseku Gorišnica–Ormož. Glede na to, da je bilo to v začetku letošnjega leta oziroma konec lanskega, me vseeno zanima: V kateri fazi je ta projekt? Seveda upam, da bo minister, ne da bo odgovoril meni, ampak vsem, ki so prizadeti.
Hvala lepa. Smo sprejeli vašo pobudo za pisni odgovor. Naslednja pa je na vrsti gospa Ljudmila Novak, ki ima vprašanje za ministra za izobraževanje, znanost in šport dr. Pikala.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani gospod minister! Leta 2006 je takratno ministrstvo za šolstvo in šport, sedaj Ministrstvo za izobraževanje, znanost in šport v Mariboru predstavilo projekt Investicije v srednješolski prostor. Mreža srednjih šol Maribor. Glavni namen projekta je bil investirati v srednješolski prostor ter na podlagi novih prostorskih rešitev v Mariboru prenoviti učne programe na področju poklicnega in strokovnega izobraževanja, usklajene s potrebami lokalnega gospodarstva, ob tem pa spodbuditi interes gospodarstva za aktivnejše sodelovanje pri oblikovanju učnih programov na področju poklicnega in strokovnega izobraževanja v Mariboru in okolici. V okviru omenjenega projekta je bilo izvedenih nekaj nakupov in prodaje šolskih objektov ter posledično tudi nekaj selitev. Name se je obrnila delegacija Srednje trgovske šole iz Maribora, ki nima pravih informacij o tem, ali se bo tudi ta srednja šola selila na drugo lokacijo, čeprav sedaj izpolnjuje ta lokacija vse pogoje za uspešno delovanje, normalno delovanje šole. Ker se v tem času dogaja tudi menjava vodstva šole, nima svet šole pravih informacij in jih zelo skrbi, kaj se okrog te selitve pravzaprav dogaja. Potem je bil leta 2008 celo sprejet, podpisan nek dogovor med ministrstvom, Srednjo trgovsko šolo in Srednjo gostinsko šolo, da šola ostaja na sedanji lokaciji na Mladinski ulici 14.a. Sedaj pa so čedalje pogostejše informacije, da bo prišlo do selitve in se sprašujejo: Ali je ministrstvo proučilo tudi mnenje sveta šole o tem, da nova lokacija ni primerna in zakaj pravzaprav bi morala ta šola spremeniti kraj svojega delovanja?
Hvala lepa gospa Novak. Dr. Pikalo, izvolite.
Hvala lepa, moram reči, tudi za to vprašanje. Generalno gledano, jaz mislim, da glede tega, da ne bi imeli informacij, ne rabijo biti v skrbeh. Mi smo se z vodstvi vseh teh šol ne enkrat, ampak večkrat pogovarjali tudi z županom Mestne občine Maribor. Tako da to ni, tako kot je mogoče sedaj zvenelo, kakršnakoli solistična akcija ali kaj takega, ampak gre, tako kot sem rekel tudi na začetku mandata, vedno se želimo pogovarjati z deležniki, torej z lokalno skupnostjo in z vsemi tistimi, ki so tako ali drugače vpeti v ta proces. Kar se tiče vaših čisto konkretnih vprašanja. Lahko rečem, da ministrstvo seveda vedno upošteva dogovore, tudi tistega iz leta 2008 pa 2006 itn., če so v državnem proračunu za to zagotovljena potrebna sredstva, da imamo sredstva, da lahko vse te dogovore tudi izpeljemo. Kar se tiče vašega zelo konkretnega vprašanja, ali proučujemo odgovore oziroma posredovana gradiva in predloge. Da. Proučujemo, skrbno in natančno pregledamo vse tisto, kar dobimo. In tudi v prihodnje bomo natančno pregledali tehtne argumente, predloge. Razumeti pa nas morate, da v tem proračunu smo, pa bom rekel po domače, nekoliko bolj kratki glede investicijskih sredstev oziroma sredstev za zagotavljanje materialnih pogojev, in mora biti naša prioritetna skrb, kar se tega tiče, tudi namenskost porabe proračunskih sredstev. In kot vi dobro veste, v Mariboru smo v zadnjih, nekaj manj kot desetih letih dali za najemnine nekaterih srednjih šol več kot 1,5 milijonov evrov. In tudi to je naša skrb, da bi seveda skrbno ravnali s proračunskimi sredstvi tudi v prihodnje. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite še enkrat besedo, gospa Novak.
Razumem vašo skrb, da morate varčevati, vendar kljub temu še enkrat postavljam vprašanje: Zakaj je selitev Srednje trgovske šole, ki ima dovolj prostorov na sedanji lokaciji, tako nujna, da se mora prav ta šola seliti nekam drugam? Ko ste govorili o dogovarjanju z vodstvi šol, bi vas rada opozorila na to, da sedanji ravnatelj Srednje trgovske šole zaključuje mandat in bo postal, ne vem, ravnatelj ali direktor centra, kamor naj bi se ta šola sedaj selila, medtem ko Svet šole ni bil zadostno informiran o tem. Zato bi vam želela samo predlagati ali pa opozoriti, da vendarle preverite, ali gre za neke osebne interese, ki so povezani s to selitvijo, ali je dejansko nujno, da se mora šola, ki ima urejene prostore, preseliti nekam drugam, in kdo se bo sedaj preselil v te prostore, ki jih sedaj zaseda Srednja trgovska šola. Moj predlog gre v to smer, da vendarle preverite. Sem pa dobila informacijo, da ste 14. aprila 2014 poslali dopis obema šolama, kjer pravite, da se je treba o rešitvah usklajevati med direktoratom in vodstvoma obeh šol. Torej vodstvo te šole nasprotuje selitvi, Svet šole nima pravih informacij, ker je ravnatelj v odhajanju in bo postal ravnatelj centra, kamor naj bi se ta šola selila. Prosim, da to raziščete.
Hvala lepa. Izvolite še enkrat besedo za odgovor, minister.
Hvala lepa. Moram reči hvala za ta namig. Rad bi rekel nekaj, vi to zadevo postavljate kot izvršeno dejstvo. To ni izvršeno dejstvo. Tako da ne bi rad, da zdaj izhajamo iz tega, to tako je in potem se bo zgodilo vse ostalo. Ne, nič zaenkrat še ni glede tega stoodstotno odločenega. Mislim, da je prav, da zdaj, če smo že v tem procesu dogovarjanja in tako naprej, tudi pogledamo to, kar ste rekli, in potem tudi dogovorimo, šele dogovorimo rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa, dr. Pikalo. Postopkovni predlog, izvolite.
Samo da dodam pojasnilo. V tem dopisu piše, da se bo šola selila 1. 9. in da so na ministrstvu že rezervirana sredstva za pridobitev novih učilnic. Jaz sem vesela, če to ni dejstvo in boste stvar raziskali. Ne bom pa zahtevala razprave v Državnem zboru, ker to ni tema Državnega zbora.
Bomo sprejeli tudi to. Hvala lepa za vprašanje in odgovor. Naslednja je na vrsti mag. Majda Potrata z vprašanjem za ministra za kulturo dr. Grilca.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana gospoda ministra, poslanke in poslanci! Jutri bo svetovni dan knjige in, spoštovani gospod minister, se verjetno moje vprašanje kar dobro vklaplja v ta kontekst, zlasti zaradi tega, ker je bilo ob dejavnostih v tednu knjige mogoče slišati marsikakšno zaskrbljeno misel, ki zadeva usodo slovenske knjige. Moje vprašanje je zelo kratko, ampak verjetno vsebinsko kar precej zapleteno: S katerimi ukrepi Ministrstvo za kulturo v času prevlade tržne logike uresničuje javni interes na področju knjige? Zavedam se, da je sprejet Zakon o enotni ceni knjige, da deluje Javna agencija za knjigo, ampak ni mogoče spregledati tudi tega, da je bila prodana Mladinska knjiga. Ob tretjem poskusu prodaje prezadolžene Mladinske knjige – da se je znašla v takem položaju, je seveda odgovornost lastnika Zvona Dve – se odpirajo številna vprašanja, ki segajo v polje, ki je povezano s promocijo branja, založništvom ter zaščito intelektualne lastnine in avtorskih pravic. Marsikaj od tega je, kot rečeno, mogoče z obema rešitvama povezati, ampak dejstvo je, da kako bo vplival Zakon o enotni ceni knjige še ne moremo ugotavljati, ker bo šele pokazal svoje učinke. Javna agencija za knjigo in knjižnično nadomestilo že kažeta nekaj rezultatov, vseeno pa ostaja vprašanje, kako bo na slovensko založništvo in na položaj slovenske knjige vplivala ravno ta zadeva, ki je povezana z odprodajo Mladinske knjige. Tu je bilo slišati številna vprašanja, zakaj ni Ministrstvo za kulturo vendarle podobno kot Ministrstvo za gospodarstvo, ki išče možnosti reševanja različnih gospodarskih subjektov, poseglo tudi s kakšnimi bolj konkretnimi rešitvami k reševanju Mladinske knjige. Posebej ker imamo že nekaj izkušenj s Cankarjevo založbo pa še s katero drugo založbo tudi. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Gospa Potrata, hvala lepa za to res aktualno vprašanje. Drži, zadnjih 14 dni se na področju knjige veliko govori o tem, da se je dolgotrajni proces prodaje naše največje založbe, ki ni zgolj največja založba, ampak je tudi dejansko infrastrukturni temelj slovenskega založništva, prodal. Mene glede tega vprašanja bega marsikaj. V prvi vrsti to, kako je mogoče, da se je naša največja založba, s tako silovitim kulturnim kapitalom prodajala tako dolgo, kako da se kupcev ni trlo. Čudi me seveda to, da na koncu, v tej zadnji fazi, ko so se pojavljale velike iniciative, od civilnodružbene iniciative, skupaj s knjigo, ki se je organizirala zelo široko in združila veliko akterjev na knjižnem trgu, hkrati pa na nek način ni uspela storiti še tega zadnjega koraka in se kvalificirati kot kupec. Čudi me tudi to, da smo v preteklosti tako mirno spremljali vsi skupaj od daleč zelo neodgovornega lastnika Zvona Dva, ki je Mladinsko knjigo pravzaprav spravil v ta položaj. V zadnjih tednih pa me čudi to, da katerakoli rešitev se je nakazala, kot veste, je bil najprej v igri kupec iz Litve, potem dejansko se je izpeljala prodaja s strani Učil iz Tržiča, da noben od teh kupcev pravzaprav ni bil dober. Najprej se je postavilo vprašanje, da ni dobro, če slovensko založbo kupuje tuja založba, zdaj ko je kupil Mladinsko knjigo slovenski kupec, se tudi tu nizajo številna vprašanja, in treba je razumeti, da določena bojazen tukaj obstaja. Obstaja zaradi tega, ker je Mladinska knjiga v tem produkcijskem smislu založba, ki pokriva izredno širok in bogat program tako z vidika knjižnega založništva, otroške knjige, periodike kot tudi ostalih programov, ki so vezani na širjenje bralne kulture in pismenosti. Drugi del skrbi pa je pravzaprav še bolj poudarjen, in to je delovanje knjigotrške mreže, Mladinska knjiga poseduje nekaj čez 50 knjigarn na celotnem območju Slovenije in te knjigarne so pravzaprav tiste ključne točke, ki na celotnem območju Slovenije omogočajo dostopnost knjižne produkcije tudi za vse ostale založnike. Kaj pomeni vsi ostali založniki, kaj pomeni slovensko založništvo? V Sloveniji od leta 2009 do leta 2012 letno izhaja tam med 6 tisoč 500 do 5 tisoč 500 knjig. V lanskem letu, v letu 2013 se je to število izdanih knjig prvič precej radikalno znižalo kot posledica krize na 4 tisoč 800 in še nekaj knjižnih naslovov. Tako radikalnega znižanja ne beležimo prav pri izdaji leposlovne literature, tudi ne pri otroških knjigah, kar po svoje lahko razložimo, ker ta del produkcije je v veliki meri odvisen tudi od financiranja Javne agencije za knjigo in na nek način sodi v tako imenovani javni interes in država za to zagotavlja ustrezna sredstva. So pa nekateri podatki, ki za leto 2013 govorijo v prid temu, da se na slovenskem knjižnem trgu dogajajo tudi pozitivni premiki, zlasti ena izmed največjih težav slovenskega knjižnega trga izredno nizke naklade. Podatki za leto 2013, ki jih je posredoval NUK, govorijo o tem, da se je povprečna naklada knjige in brošure s področja leposlovja v primerjavi z letom poprej v letu 2013 zvišala na 989 izvodov, povprečna naklada izvirnega leposlovja pa iz 699 v letu 2012 kar na 953 v letu 2013. To so zelo zanimivi premiki sploh v luči tega, če vemo, da je povprečna cena knjige, govorimo za leposlovje in za otroško literaturo, ostala približno na enaki ravni – 19 evrov za leposlovje, 11 evrov za slikanico. Ta slika govori predvsem o nečem. Slovenski založniki, ki jih registriranih približno tisoč 400 in še nekaj s svojo produkcijo so bistveno odvisni od prodajne mreže Mladinske knjige. Ta pa je dobra. Na novem lastniku Mladinske knjige je, da zelo odgovorno poskrbi za dostopnost slovenske knjige, da ne poseže v tisto dejavnost Mladinske knjige, kjer se sklada z javnim interesom, in jaz sem prepričan, da bo ravnal kot odgovoren lastnik.
Hvala lepa. Mag. Potrata, izvolite.
Hvala za ta del odgovora. Soglašam z Vladimirom Kavčičem. Če govorimo, da je knjiga v javnem interesu, je potem tudi mogoče meniti, da je ministrstvo kot del slovenske vlade odgovorno za uresničevanje javnega interesa za knjigo. Agencija za knjigo s subvencijami spodbuja nastanek ali izdajanje knjig. Je pa res tisto, kar ste omenili v odgovoru, prodajna mreža Mladinske knjige je razvejana. Prodajalne, knjigarne Mladinske knjige kažejo docela drugačno podobo od Feliksovih prodajaln, bom raje rekla prodajalne knjigarn. In zato se mi zdi skrb upravičena. Gospod Srečko Mrvar sicer zagotavlja, da bo uresničeval vse, kar je uresničevala Mladinska knjiga. Ampak ko ste se že čudili, zakaj niso nekatere pobude bile uspešne, saj veste, da projekt Skupaj za knjigo ni bil uspešen zaradi tega, ker banke niso dale dovolj časa, da bi ta projekt nabral potrebna sredstva. Gre vendarle za neko splošno prepričanje, da se s knjigo ravna enako kot z drugim tržnim blagom. In skrb za knjigo je upravičena. Tu bi vas pa vendarle spomnila še na nekaj. Da se ob tem, kar sem vas že spraševala, pa tudi že v poslanskih vprašanjih spraševala, odpira tudi vprašanje varstva avtorskih pravic in varovanja intelektualne lastnine. Društvo slovenskih pisateljev je posredovalo predlog, kako naj bi novelirali in spremenili zakon. Zato vas sprašujem v zvezi s tem tudi: Kakšni so vaši nameni? Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Spoštovana! Res je, nekaj čez 50 knjigarn Mladinske knjige in nekaj čez 20 knjigarn Učil je tisto, za kar bo v prihodnje odgovoren novi lastnik. Tukaj moram spomniti, da celoten postopek prodaje še ni zaključen, saj bo moral svoje mnenje povedati tudi varuh konkurence. Je zelo zanimivo tudi z vidika neke poglobljene analize delovanja slovenskega knjižnega trga bo videti, kaj bo glede tega povedal. Pa kljub vsemu moram bolj jasno postaviti vprašanje: Do katere mere naj se država vmešava v gospodarstvo? Kaj so pravzaprav alternative bile v tem primeru? Država bi lahko katerikoli trenutek nastopila kot kupec Mladinske knjige. V praksi to pomeni, da bi od treh bank ali od dveh bank večinski delež kupil Sod. Kaj bi storil Sod? Sod bi tukaj nastavil upravo in tukaj ni pravzaprav nobenega zagotovila, da bi bile težave Mladinske knjige rešene. Ne morem zanikati, da smo zelo natančno spremljali, kaj se dogaja s prodajo, in da se nismo odločili za nobeno aktivnejšo potezo iz preprostega razloga. Mladinska knjiga kot založba je v vsem tem času, ko je potekala prodaja, delovala stabilno, programi se niso krčili, ni bilo nobenih resnih posegov v strukturo zaposlenih in v tem smislu seveda tudi ni bilo nekih razvojnih prebojev, ker ni imela ustreznega lastnika, pa vendar je normalno opravljala svoje naloge. Kaj bi bila druga opcija, ki jo je na nek način tudi malce utopično predlagalo Društvo slovenskih pisateljev? Bi to postal javni zavod? Bili bi edina država v Evropi, na svetu pa verjetno druga, poleg Kube, ki bi imela državno založništvo. Založništvo je takšna panoga, ki ne prenese državnega lastništva, ker je preprosto preveč dinamična, ker je povezana z avtorskim delom, ker je ne nazadnje to tista dejavnost, ki je lahko hitro podvržena tudi cenzuri in kakšnemu drugemu vplivu politike. Ne predstavljam si, kako bi tukaj država lahko ravnala drugače. Še enkrat pa apeliram na to, da je pred novim lastnikom velika odgovornost. Ministrstvo za kulturo in Javna agencija za knjigo bosta z zelo širokim krogom slovenskih založnikov, avtorjev in vse drugih, ki delujejo na knjižnem trgu, vodila in spodbujala dialog, da pridemo do takšnih rešitev, ki jih nove okoliščine pa mogoče tudi ponujajo. Ne nazadnje določene sinergije, če zdaj na hitro pogledamo poslovanje [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]v logističnem smislu, v knjigotrškem smislu, kjer se pravzaprav ponujajo možnosti, da bomo imeli več prodajnih mest z več kakovostno literaturo. Hvala lepa.
Hvala lepa dr. Urošu Grilcu. Na vrsti je gospa Eva Irgl z vprašanjem za ministra za notranje zadeve dr. Gregorja Viranta.
Najlepša hvala za besedo. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spoštovani gospod minister! Evropska ljudska stranka je pred časom s podporo vseh njenih članic prejela resolucijo, v kateri izraža skrb nad razmerami v Sloveniji. Opozarja tudi na potrebo po nepristranskem in neodvisnem sodstvu ter poziva k hitremu sprejetju učinkovitih zakonov o lustracijah v vseh državah članicah, ki tega še niso storile. Verjetno se boste strinjali z menoj, da Slovenija žal ni opravila potrebnih družbenopolitičnih sprememb takrat, ko je bila za to največja možna priložnosti. Res je, prišli smo iz enopartijskega sistema v večstrankarskega, žal pa je na različnih nivojih mentaliteta ostala popolnoma ista. Zaradi tega imamo danes tudi zelo velike posledice, težke posledice na vseh področjih. Ob ekonomsko-gospodarski krizi se ves čas soočamo tudi s krizo vrednot, ki se kaže tudi v obujanju in poveličevanju totalitarnih simbolov, v nepravičnem pravosodju in vse prevečkrat tudi v nespoštovanju osnovnih civilizacijskih norm, kamor sodita tudi pieteta do umrlih in obsodba zločinov. Spoštovani minister za notranje zadeve, nobena država na svetu ne bi dovolila omalovaževanja lastnih simbolov, kot so grb, zastava in himna s paradiranjem in poveličevanjem simbolov, ki so pripadali prejšnji totalitarni državi, ki smo se ji plebiscitarno odrekli leta 1991. Vendar se pri nas počne prav to in tudi z ničemer se tega oziroma takšnih dejanj ne prepreči. Tudi zaradi se je v zadnjem času prav na pobudo Slovenske demokratske stranke ponovno odprla debata o domovinski vzgoji, pa tudi o spoštovanju narodovih simbolov. Spoštovani minister, zanima me: Kakšen je vaš odnos kot ministra državotvornega resorja do obujanja in poveličevanja totalitarnih simbolov, se pravi simbolov komunizma? Hvala.
Hvala lepa, gospa Irgl. Izvolite, dr. Virant.
Hvala. Tako širokega in splošnega vprašanja v Državnem zboru še nisem dobil, ne nanaša se direktno na moje pristojnosti, tako da vam zelo težko dam kakšen konkreten, zelo konkreten odgovor, ker tudi vprašanje ni bilo konkretno. Če sem prav razumel, je bilo vprašanje, kakšen je moj odnos do poveličevanja totalitarnih simbolov. Negativen.
Hvala lepa. Gospa Irgl, izvolite.
Ker ste mi tako na kratko odgovorili in eksplicitno, verjetno lahko pričakujem, da boste storili vse, kar je v vaši moči, da se takšni napisi, kot so se, recimo, na Sabotinu ponovno pojavili – Naš Tito, ne bodo več zgodili oziroma da boste naredili vse, kar je v vaši moči, da boste nekaj storili s tem problemom. Spoštovani minister, vi veste, da je Ustavno sodišče prepovedalo poimenovanje ulice po Titu z utemeljitvijo, da bi takšno poimenovanje grobo kršilo človekove pravice in posegalo tudi v dostojanstvo in integriteto žrtev komunističnega režima, ki ga je seveda najbolj poosebljal prav Tito. Naj povem, da prihajam iz Vipavske doline, z Vipave in seveda se soočam z ljudmi, ki me opozarjajo, da je problem to, kar se je ponovno zgodilo na Sabotinu. Več kot 80 uglednih Novogoričanov je podpisalo peticijo proti temu napisu Naš Tito, proti obuditvi tega napisa na Sabotinu, kajti pravijo, da gre za kršenje človekovih pravic in kršenje človekovega dostojanstva. Sprašujem se, ali obstaja še kakšna država, ki ima demokracijo, kjer bi videli leta 2014 na novo zapisan napis, recimo, Naš Stalin, Naš Hitler ali pa Naš Mussolini. Spoštovani minister, sprašujem vas v odnosu do slovenskih simbolov, grba, himne in tudi ne nazadnje zastave: Ali se vam zdi to sprejemljivo ali se vam zdi to normalno? Vas takšna stvar skrbi? Sprašujem vas tudi: Ali delate kar koli že v smeri spoštovanja odločbe Ustavnega sodišča in zaščite integritete države Slovenije pred simboli in zapisi, ki bi morali biti le še zapuščina ali pa tudi opomin totalitarnega sistema? [[…]] [[znak za konec razprave]] Sprašujem vas kot ministra, ki je vendar odgovoren tudi za to področje, ker vodite državotvorni resor. Najlepša hvala, gospod minister, za vaš odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, minister.
Hvala. Eno je vprašanje mojega osebnega odnosa in mojih osebnih stališč do naše polpretekle zgodovine, ki jih seveda imam in me te stvari zanimajo, vendar mislim, da bi se morali politiki v javnih razpravah tem vprašanjem čim bolj izogibati, dokler ne najdemo skupnega jezika. Jaz sem, če malo širše odgovorim, tudi v program naše stranke Državljanske liste zapisal približno to, da politika ne sme izkoriščati in zlorabljati vprašanj polpretekle zgodovine za netenje sovraštva in za netenje sporov med ljudmi in ne sme teh vprašanj izkoriščati za dnevnopolitične potrebe. Zato mislim, da je naloga politike, da se o teh vprašanjih tiho in izven soja medijskih žarometov pogovori, poskuša dogovoriti, doseže neko spravo, neko enotno stališče in potem stopi pred narod in pove, kakšno je to enotno stališče. Drugače pa mislim, da nas bodo te stvari vodile samo v neko negativno spiralo. Mislim, da imamo veliko drugih, pomembnejših stvari, ki se nanašajo na našo prihodnost, da jih rešimo. Kar se pa tiče mojih pristojnosti kot ministra za notranje zadeve, te se pa seveda nanašajo na tiste situacije, ko govorimo o delu na področju policije, ko pride do kršitve javnega reda in miru, ko pride do kaznivih dejanj in tako naprej. V primeru, ki ste ga vi razlagali, jaz ne vidim elementa ne enega ne drugega. Lahko imam sam o teh napisih svoje mnenje, svoje stališče, nikakor pa ne smem tega stališča vnašati v svoje delo, kaj šele, da bi na policijo vplival pri obravnavanju takih primerov.
Hvala lepa. Postopkovni predlog, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovana podpredsednica! V skladu z 246. členom Poslovnika Državnega zbora predlagam, da se opravi razširjena razprava o odgovoru ministra, kajti po mojem mnenju gre za izjemno pomembno tematiko. Dejali ste, gospod minister, da se je treba ukvarjati s prihodnostjo. Res je, se strinjam, vendar je treba tudi na nek način razčistiti s preteklostjo, pa tudi zavzeti nek odnos do te polpretekle zgodovine, če želimo s polnimi pljuči zadihati bolj stabilno sedanjost in tudi boljšo prihodnost. Nahajamo se v izjemno težki finančni in gospodarski situaciji. Države članice Evropske unije so že povečini izšle iz te krize, mi pa smo še vedno globoko v njej, tudi zaradi teh vprašanj, ki jih nismo razčistili in o katerih pravite, da so nepomembna za današnji čas. Poglejte, brezposelnost se povečuje, revščina se povečuje, mladi, ki nas danes tu spremljajo, odhajajo v tujino, zaradi tega ker iščejo boljše priložnosti. In tako naprej. Seveda pa, dokler bomo v tej državi, spoštovana gospa Potrata, tolerirali takšna ravnanja, kot je tudi napis, ki poveličuje diktatorja Tita na Sabotinu, ali pa bomo tolerirali parado, recimo temu, jugoslovanskih zastav po centru Ljubljane namesto slovenskih zastav, bomo ujetniki preteklosti. Ujetniki preteklosti bomo in bomo daleč od nujne sprave, o kateri je pred kratkim govoril tudi ameriški veleposlanik Mussomeli. Zaradi tega bomo tudi daleč od stabilne sedanjosti in svetle prihodnosti. Ta prelom se bo moral zgoditi tudi pri nas, spoštovani gospod minister. Tu nimam v mislih nikakršnega revanšizma, ampak zgolj resnicoljubnost. Ta prelom – in to oba veva – se bo moral zgoditi. Le odkrito spoprijemanje s preteklostjo nas lahko vodi k spravi in sožitju. Predlagam, da kljub negodovanju v prvih vrstah vendarle opravimo razpravo po 246. členu Poslovnika Državnega zbora, kajti menim, da je morda prav danes, ko smo v tako težki gospodarski in finančni situaciji, pomemben trenutek, da opravimo tudi takšno razpravo. Najlepša hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo odločali v okviru glasovanj. Izvolite, gospa Potrata.
Gospa podpredsednica, pričakovala sem, da boste opomnili gospo poslanko, ker ne uporablja poslovnika, vi pa imate to možnost, da jo opomnite, da postopkovni predlog za razpravo o odgovoru ministra ni priložnost za polemiko z ministrom in direktnim nagovorom ministra, zaradi tega ker ste vi zelo občutljivi za polemike in jih ne dovoljujete, to pot ste pa šli pri tem, da gospa poslanka krši poslovnik, celo tako daleč, da je niste opomnili, da ogovarja celo druge. Če bomo tako ravnali, potem ravnajmo, ampak vi ste kot predsedujoča in tista, ki vodite sejo Državnega zbora, odgovorni za to, kako se uporablja poslovnik. Poslanka je pri tej pobudi za razpravo presegla dopustno, poleg tega pa natanko ve, da bo o tem odločalo glasovanje, ko bomo o tem glasovali, ne pa to, kaj prva vrsta misli. Hvala.
Hvala lepa. Predvidevam, da vas je gospa poslanka omenila zato, ker ste vmes komentirali. Sicer pa vi večkrat mene poučujete o uporabi poslovnika, predlagam pa, da pri tem uporabljate vsaj ista merila in kriterije ob razpravah vseh. Nadaljujemo s poslanskimi vprašanji. Naslednji je na vrsti gospod Jožef Jerovšek, ki ima vprašanje za ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anjo Kopač Mrak.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Spoštovana gospa ministrica, kolegice in kolegi! V Sobotni prilogi Dela je objavljen intervju z analitičnim psihologom in znanim jungovskim psihoanalitikom Matjažem Regovcem. Pod njegovim citatom "Slovenci imamo vse znake travmiranega naroda" avtor našteje travme iz polpretekle zgodovine in pravi, da je narejena nepopravljiva škoda, ker travm država oziroma narod ni obdelal in predelal. Strokovno ponazoriti, citiram: »Tudi pri nas bi morali predelati travmo, in sicer večkrat javno, ritualno, tako kot se to počne pri psihoterapiji", ker je to nujno potrebno za vsestranski razvoj, blaginjo in napredek. Na to nas je pretekli teden in v preteklem obdobju dobronamerno opozorilo še več dogodkov. Tudi simbolna plošča in poziv k medsebojnemu sočutju in spravi oziroma h koraku, ki ga bo narod moral narediti, s strani tujega diplomata. Simbolna gesta, ki je žal sprožila tudi odzive, ki so pod civilizacijskim pragom, kot ugotavlja ugledni slovenski intelektualec. Prav tako so pred časom Spomenka in Tine Hribar ter gospod Peter Kovačič Peršin skupaj z upravnim odborom Društva slovenskih pisateljev poslali peticijo, tako nam, v Državnem zboru, vam na Vladi in slovenskim medijem, s podnaslovom Zahtevamo spoštljiv pokop mrtvih, vseh žrtev medvojnih in povojnih pomorov. Citiram peticijo: "Vse žrtve niso bile izbrisane le iz knjige življenja, ampak tudi iz knjige mrtvih. Gre za dvojni zločin zoper človeštvo. " Konec citata. Torej, sprašujem, gospa ministrica: Ali ima Vlada v svojem programu projekt sprave? Ali ga še ima? Ali ima program spoštljivega pokopa vseh žrtev, da ta civilizacijski manko končno odpravimo?
Izvolite, dr. Kopač Mrak.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča podpredsednica vašega Državnega zbora! Verjetno ne pričakujete, da bom komentirala, kaj nekdo piše o travmah, in ne bom dala mnenja o tem, ali je slovenski narod travmatiziran, bo pa verjetno vsak izmed nas in tudi tisti, ki nas gledajo, si mislil svoje o tem, koliko ga mi tukaj znotraj travmatiziramo, s tem ko vedno znova in znova odpiramo rane in ko po drugi strani na nek način vemo, da določene rane verjetno nikoli ne bodo odšle, ker so pač take narave, da izgubo svojih svojcev, svojih najdražjih verjetno to, da jaz ali minister za notranje zadeve komentirava, kaj misliva o tem, te travme in te bolečine ljudi ne bo odpravilo. Vprašali ste me glede dostojnega pokopa. Pravim, da je program o delu Vlade za obdobje 2013 in 2014 podoben, kot je bilo v obdobju Vlade Janeza Janše leta 2012; zelo podobne postavke imamo tam znotraj napisane. Torej, Vlada je sprejela ta program na podlagi 21. člena Zakona o vojnih grobiščih in za leto 2014 in 2015 je ministrstvo sprejelo program v decembru 2013. V programu varstva vojnih grobišč, ki je usklajen z Zakonom o izvrševanju Proračuna Republike Slovenije za leto 2014 in 2015, so na področju varstva prikritih vojnih grobišč predvideni naslednji projekti: redno vzdrževanje vojnih grobišč na območju celotne Slovenije – to je pokrita grobišča na območju Kočevskega roga, Konfin, spominski park Teharje, spominski park Dobrava v Mariboru ter kostnico v Mariboru – potem je izvedba projekta iznosa posmrtnih ostankov iz kraških jam in pokopa v kostnico Maribor, izvedba komemoracije ob dnevu spomina na mrtve, priprava projektne dokumentacije za postavitev spomenika vsem žrtev na Kongresnem trgu v Ljubljani in interventna ureditev in sanacija vojnega grobišča rov Sveta Barbara v Hudi jami. Lahko vam zagotavljam, da glede na omejene finančne vire smo poskušali toliko, kot je bilo lansko leto dano za ta namen, tudi v prihodnje. Imeli smo tudi sestanek z različnimi akterji, bilo je potrebno bistveno več denarja. Za ureditev Barbarinega rova smo v državi od 2011 dali skoraj milijon evrov. Verjetno nas tam še čaka tudi izgradnja spomenika, ampak verjamem, ne glede na te številke, ki jih govorimo; bolečina ljudi in to, kar jaz tukaj menim, kaj vi menite, kaj kdo drug meni, se je treba predvsem vprašati, koliko prispevamo k spravi sami s svojimi dejanji ali vedno znova s podžiganjem preteklosti in jedro spora v naši državi. Sama pripadam mlajši generaciji in bi želela, da o tem ne govorimo toliko, ampak predvsem štejejo dejanja. Hvala.
Hvala lepa, ministrica. Izvolite, gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Gospa ministrica, globoko sem razočaran in presenečen nad nekaterimi vašimi tezami, ki so šle tako direktno napram temu, kar so napisali akademik Tine Hribar, Spomenka Hribar in ostali slovenski pisatelji, ko govorite, da v Državnem zboru travmatiziramo narod slovenski, da vedno znova odpiramo te teme. To je bil napad tudi na te akademike in slovenske pisatelje, ki so to temo odprli pred mano. Za svojo dolžnost jemljem, ker prihajam s Štajerske. Bog varuj, da kak Dolenjec ali pa kdo iz ljubljanske pokrajine to odpre, ker je takoj obtožba domobranstva, jaz pa izhajam iz partizanskih krogov, s Štajerske, in čutim za sveto dolžnost, da to odpiram. To ni podžiganje nestrpnosti, kot ste vi dejali, gospa ministrica, se čudim, da kot ministrica govorite o tem. Pravzaprav ste potrdili tisto, kar je napisal gospod Mussomeli, da je slovenski paradoks, da kakor hitro kdo govori o spravi ali, citiram, "namigne, da je napočil čas za medsebojno spoštljivo in sočutno ravnanje, ali poziva Slovence, da počastijo vse tiste, ki so padli, nato narediti korak dalje, potem je tak človek fašistični simpatizer". Iz konteksta vašega ste pravzaprav točno potrdili ta Mussomelijev slovenski paradoks. Zdaj mi pa odgovorite: Ali vi podpirate to, da je koalicija večkrat zavrnila civilizacijski sklep, da je treba umrle dostojno pokopati?
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Želite odgovarjati, ministrica? Izvolite.
Hvala. Res ne bi želela nespoštljivo o nikomur in moje izvajanje je bilo, da travme ljudi, ki so izgubili svoje svojce po 2. svetovni vojni, med 2. svetovno vojno, nikoli z nobenim, verjetno, spomenikom, s pravnim dejanjem, če si tudi mi tukaj ne sežemo in iskreno to mislimo. Samo to sem rekla, nič drugega. Kakšen odnos ima koalicija, vprašajte koalicijo, jaz sem tukaj pred vami kot ministrica za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, ki sem vam povedala, da je v programu dela za 2014 in 2015 podobna vsota sredstev, kot je bilo temu namenjeno leta 2012, ko ste bili vi odgovorni tudi za to področje. Zavedam se, da bi bilo treba bistveno več denarja. Moje vprašanje je samo, ali bi tudi morda bistveno več denarja pomenilo kaj več in kakšen korak naprej, ali bi vedno znova odpirali iste teme in iste stvari podžigali. To je vprašanje za vsakega izmed nas. Moja teza je pa predvsem ta, da ljudem, ki so izgubili svojce, to, kaj jaz tukaj rečem, kaj vi rečete, ne bo zmanjšalo te bolečine.
Hvala lepa, ministrici za odgovor. Imate postopkovni predlog? Izvolite, gospod Jerovšek.
Ker je gospa ministrica v svojem odgovoru pravzaprav zaobšla civilizacijske norme in je celo rekla, da kakšen odnos ima koalicija do pietetnih vprašanj pokopa umrlih, naj vprašam druge, naj vprašamo druge. Gospa ministrica, vi ste resorna ministrica za to področje. Prvotno sem mislil, da spada to pod kulturnega ministra, naslovil sem na njega, so me podučili, da ste vi resorni minister. Da zavračate odgovarjanje na te teme, je zame, in upam, da za pietetno misleče Slovence, šok. Vi to označite kot podžiganje istih stvari vedno znova, medtem ko pisatelji in akademiki pa pravijo: "Pred svetom, pred slovenskim narodom predvsem pa pred samim seboj nas je sram zaradi svetoskrunstva, na katerega pristajamo, ko molčimo." K zaroti molka smo bili desetletja obsojeni, sedaj se vede in hote prostovoljno pridružujemo s svojim molkom. Gospa ministrica, upal sem, da ker je bilo to naslovljeno na Vlado, da ste vi prebrali to globoko čuteče pismo na podlagi civilizacijskih norm in nekega občutka. To očitno ni program te vlade. Danes sem citiral nekatere vrhunske intelektualce, humaniste, ki se tega globoko zavedajo in navajajo tudi tuje primere, da je treba to travmo ponotranjiti, predelati. Vaša vlada očitno tega ne želi. Verjamem, da bom tudi jaz danes napaden s pogromom, kot se ob teh zadevah večno zgodi, po naročilu sicer nekaterih pisunov. Vendar tudi moja sveta dolžnost je, ker nimam nobenega osebnega razloga, družinskega, vendar pa v imenu tistega avtentičnega partizanstva in drugih pričakujem, da boste tudi na Vladi spoznali, da je to naša skupna civilizacijska dolžnost, ne pa podžiganje travm. Zato predlagam, da na to temo opravimo splošno razpravo na podlagi 246. člena Poslovnika. Hvala lepa.
Hvala lepa. Razpravo o odgovoru ministrice o tem, ali jo bomo opravili ali ne, bomo odločali v okviru glasovanj. Sedaj pa vam k besedi mag. Katarino Hočevar, ki ima vprašanje za ministra za finance.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Preko instituta poslanskega vprašanja želim danes ministra za finance opozoriti na neživljenjska, če ne celo čudaška pravila pri obračunu dohodnine oziroma olajšav pri dohodnini. Na to so me opozorili naši državljani. In pri bolj podrobnem pregledu zakonodaje oziroma pravil na tem področju sem prišla do spoznanja, da je temu res tako. Poenostavljeno povedano, imamo sistem, pri katerem za evro več dohodka plačamo kar 330 evrov več davka oziroma dohodnine. Lestvica olajšav, tako za razliko od same dohodninske lestvice ni zvezna. Dodaten problem se pojavi oziroma se dogaja velikemu številu državljanov, ki so na Zavodu za zaposlovanje in prejemajo nadomestilo za brezposelnost. Nadomestilo v velikem številu primerov znaša 892 evrov bruto mesečno, kar na letnem nivoju znese 150 evrov manj, kot je meja za najvišjo dohodninsko osnovo. Če je takšna brezposelna oseba poleg nadomestila, recimo, prejela še 100 evrov dodatnega dohodka, jo doleti plačilo več kot 100 evrov dodatne dohodnine. Se pravi, kar zasluži več, država več pobere, kot zasluži. Tako spoštovanega ministra sprašujem: Ali se na Ministrstvu za finance zavedajo opisanih težav? Ali nameravajo uvesti spremembe ali sprejeti ukrepe, s katerimi bi bilo mogoče doseči spremembo sistema na način, da takšnih davčnih stopnic ne bi bilo več? Brezposelni so namreč zaradi obstoječe ureditve destimulirani pri iskanju priložnostnega dela, saj z delom pridelanih nekaj 100 evrov v celoti izgubijo preko dohodnine oziroma se jim celo zmanjša razpoložljivi dohodek. Na ta način ljudi dobesedno silimo, da se izogibajo delu in raje sedijo doma in prejemajo nadomestilo, kar je seveda skregano z vsako logiko. Mogoče nam da dodatno misliti tudi dejstvo, da je naš sistem olajšav potreben prenove. Tudi to, na kar opozarjajo tako gospodarstveniki kot Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije, ko predlaga t. i. lestvico olajšav "vsak račun šteje". Prosim, da mi minister odgovori pisno.
Hvala lepa. Kot ste želeli in kot je po poslovniku, boste dobili pisen odgovor na vaše vprašanje. Naslednje vprašanje bo zastavila gospa Sonja Ramšak, in sicer predsednici Vlade v funkciji ministrice za zdravje mag. Alenki Bratušek, ki pa je od 13. ure dalje opravičeno odsotna. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Minister, ministrica, poslanke in poslanci! Meni je sicer žal, da predsednice Vlade, ki opravlja tudi funkcijo ministrice za zdravje, ni z nami v dvorani. Mislim, da bi morda lahko katere obveznosti prilagodila tudi temu, da bi odgovarjala na poslanska vprašanja. Namreč, moj namen je bil danes, da ji postavim poslansko vprašanje, vezano na program izvajanja otroške srčne kirurgije. Upam le, da morda ni pomembnejše iskanje podpore za predsednico Pozitivne Slovenije, ali pa da opravlja kakšno nordijsko hojo v soju kamer, ali pa da išče izgovore, zakaj se ne more sestati s civilno družbo, ki ji je na njen naslov naslovila že dvakrat prošnjo, pa si ni vzela časa, da bi se z njimi sestala. V zadnjih dveh letih slovensko javnost namreč pretresajo zgodbe staršev otrok s prirojenimi srčnimi napakami, ki opozarjajo na pomanjkljivosti in tudi napake pri izvajanju programa otroške srčne kirurgije. Nekdanja strokovna direktorica Univerzitetnega kliničnega centra je že v letu 2012 v svojem pisnem odzivu zaskrbljenim staršem zagotovila, da program operacij prirojenih srčnih napak pri otrocih uspešno poteka in da se bo z njim nadaljevalo, da gre za stroškovno in strokovno utemeljeno odločitev, saj bi bili operativni posegi in zdravljenje otrok v tujini tudi do 3-krat dražji v primerjavi s posegi, ki jih opravljajo v UKC Ljubljana. Prav tako pa je opozorila, da ni zanemarljivo dejstvo, da bi morali v primeru ukinitve programa hudo bolni otroci skupaj s svojimi starši potovati v tujino, česar zdravstveno stanje malih pacientov marsikdaj ne dopušča. S problematiko otroške srčne kirurgije se je seznanil tudi Odbor za zdravstvo Državnega zbora in ob tej priložnosti je celo predsednik Zdravniške zbornice dr. Možina dejal, da so zdravniki pravzaprav povzročili težave in dvome na področju zdravljenja otrok s prirojenimi srčnimi napakami. Zaradi tega sprašujem ministrico, predsednico Vlade, ki opravlja tudi funkcijo ministrice za zdravje: Kdaj in na kakšen način bo zagotovila, da bodo mladi pacienti s prirojenimi srčnimi napakami deležni korektne, učinkovite, predvsem pa strokovne obravnave? Oziroma : Ali bosta Vlada in ona kot ministrica od uprave in nadzornega sveta UKC Ljubljana zahtevali, da se opravi ustrezen nadzor, tudi v luči zadnjih dogodkov, ko je ugasnilo življenje mlade Pike? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Vaš odgovor boste prejeli pisno, tako kot je v skladu s poslovnikom. Izvolite, gospa Sonja Ramšak.
Prosila bi, da ministrica odgovori na naslednji seji Državnega zbora ustno, ker mislim, da je prav, da se o tem opravi kasneje tudi širša razprava. Hvala.
Hvala lepa. Vašo željo smo zabeležili in bo tudi izvedena na naslednji seji. Gospa Alenka Jeraj je naslednja, ki bo zastavila vprašanje, in sicer ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Upam, da bom pravega, ker imam dva in ne vem, kateri je prvi. V zvezi z otroškimi dodatki? A, dobro. Ministrico za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti sprašujem: Kako vpliva štipendija na odmero otroških dodatkov in če so prosilci v konkretnih posledicah vnaprej obveščeni? Namreč, name se obračajo ljudje z vprašanjem v primeru, kadar oddajo vlogo za dijaško štipendijo na centru za socialno delo. Lahko se jim zgodi, da niso več upravičeni do otroškega dodatka. Zanima me, ali zaposleni na centru za socialno delo v takem primeru na to stranke opozorijo oziroma tiste, ki vlagajo, ali ne. Pravijo, da če oddajo na primer vlogo za štipendijo in potem jim je ta štipendija odobrena, lahko v tem primeru izgubijo otroški dodatek, a s strani predstavnic na centru za socialno delo na to niso opozorjeni. Ker pa je lahko ta znesek štipendije bistveno nižji kot otroškega dodatka, so v tem primeru ljudje v slabši poziciji. Zato me zanima: Kako to poteka? Ali se tudi na vas obračajo in kakšne so posledice oziroma koliko je tega do sedaj?
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala za to vprašanje. Morda bi samo to najprej povedala, da državna štipendija na višino otroškega dodatka ne vpliva; da ZUPJS določa vrstni red in vrsti red določanja o pravicah je, da je prvi otroški dodatek, potem je denarno socialna pomoč, potem je varstveni dodatek in potem državna štipendija. Torej, državna štipendija je zadnja od pravic, zato ne more vplivati na otroški dodatek. Če je, je obratna smer; torej, da otroški dodatek, ki se prvo gradi, vpliva na državno štipendijo. Res pa je druga stvar, ki je pomembna, in sicer da se tudi ostale štipendije, ne samo državna, ne upoštevajo, ker niso obdavčljive, razen kadrovska štipendija, ki pa je po Zakonu o dohodnini obdavčljiva. Torej se kadrovska štipendija edina upošteva. Ko smo bili tudi mi smo s tem seznanjeni – na naši spletni strani so te informacije, moram reči, dokaj dobro zapisane, verjetno bi bile lahko pa še bolj jasno zapisane. Vsekakor to, da se kadrovska štipendija pa upošteva – imamo tudi mi pobudo različnih akterjev za premislek o tem, da bi se to izvzelo. Ena izmed naslednjih sprememb ZUPJS, torej Zakona o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev, bi šla v smeri, da se kadrovske štipendije, ki jih želimo spodbuditi – ampak ministrstvo s kadrovskimi štipendijami pri podeljevanju nima nič kaj dosti, ker jih podeljujejo seveda podjetja, bi pa želeli, da to ne vpliva negativno v tej smeri, tako da bomo pristopili k tem spremembam. Ni pa tako, kot ste rekli na začetku, da bi kadrovska štipendija vplivala; zaradi tega, ker je ta na koncu in ne vpliva na otroški dodatek, ki je prva od pravic, ki se družini odloči.
Hvala lepa. Želite dopolnitev vprašanja? Izvolite, gospa Jeraj.
Vseeno imam podatek oziroma dopis od neke gospe, ki se jim je potem otroški dodatek znižal, ampak za razliko ne za toliko, kolikor je štipendija, ampak za več. Zato potem pridejo nazaj na center in tam prosijo, da bi umaknili to vlogo za štipendijo, kar pa ni mogoče oziroma bi bilo to mogoče šele v naslednjem šolskem letu, ker seveda ljudje pogledajo, kaj se jim bolj splača oziroma iz katerega naslova imajo večji prihodek ali subvencijo. Zanima me: Ali potem kljub vsemu ni tako, da pri socialnih pravicah lahko podaš nove podatke ali pa umakneš to vlogo oziroma rečeš, da ne želiš več prejemati štipendije in se stvar vrne na obstoječe, kot je bilo? Namreč, gospa, ki mi je to pisala, pravi tako. Da so izgubili otroški dodatek – je bil večji, kot je bil odobren znesek štipendije, ali pa se jim je otroški dodatek zmanjšal, in sicer za več kot je bil odobren znesek štipendije. Ko pridejo nazaj na center in želijo to preklicati, to seveda ni več mogoče in tako ostane do začetka naslednjega šolskega leta. Nekatere socialne delavke opozorijo in predlagajo ljudem, da si sami izračunajo, kaj to za njih pomeni; ali se jim bolj splača sploh vložiti za štipendijo ali ne, vendar jim v bistvu ne smejo takega izračuna narediti, najbrž si pa sami zelo težko pri vseh komplikacijah, medtem ko imajo na centrih za to praktično izdelan program. Tako mislim, da bi bilo prijazno do uporabnikov, da jim to naredijo in potem vidijo, ali se jim to plač splača narediti oziroma to stvar spremeniti. Opozarjajo na to, da tega ne vedo, da jih na to niti nihče ne opozori, vemo pa, da še mi včasih težko sledimo vsemu, kar sprejmemo, kaj šele ljudje.
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
O konkretnem primer zelo težko [[…]]Dejstva so taka, da na otroški dodatek ne vpliva državna štipendija, ker se dodeli kasneje. Če pa je gospa mislila, da gre za kadrovsko štipendija, sem pa povedala, da je po Zakonu o dohodnini to obdavčljiv prihodek in se torej šteje v dohodek družine, tudi ko se odloča o otroškem dodatku. Torej štipendij imamo več različnih vrst, zato res težko komentiram konkreten primer. Vsekakor pa je na ta konkretni primer treba nekaj reči, da je nujno nadaljevati v smeri poenostavitve te zakonodaje in da je eden osnovnih ciljev – in mislim, upam, da katera koli vlada ali kdor koli bo, da bo nadaljeval s tem –, in sicer da bodo državljani v naslednjem letu dobili informativni izračun na področju socialnih pravic, do katerih so upravičeni. V smislu, tako kot smo navajeni, da dobimo informativni izračun za dohodnino, da bi enkrat letno na presečni datum vsi državljani, ker v sistemu imamo vse te baze podatkov, dobili ta izračun in bi potem samo, v kolikor se s temi izračuni ne bi strinjali, tako kot zdaj pri Dursu, dali pritožbo. Skratka, da bi bil to avtomatizem in bi ljudje vedeli, da enkrat letno dobijo poračun, ker gre za letne pravice in za njih velja nek način odločanja; torej, otroški dodatki, subvencije za najemnine, tu gre za vse letne pravice. Za tiste, ki se pa odločajo na krajše obdobje, ki so bolj odvisne od materialnega položaja, na primer denarna socialna pomoč, varstveni dodatek, tam pa bo še vedno treba vlagati, zaradi tega ker se podatki štejejo za tri mesece nazaj – in dohodnine. Vsekakor gre pa tako, kot ste rekli, ne more vplivati na državne štipendije, ker največkrat ljudje, ki dobijo državno štipendijo, imajo tudi otroške dodatke. V tem primeru naj ne bi smelo biti, razen če je prišlo do napake ali kar koli, ampak po vrstnem redu, ki je določen po ZUJF, temu ni tako. Gremo pa v smeri nadaljevanja sprememb na tem področju in za drugo leto je tudi cilj, da bi državljani dobili ta informativni izračun o socialnih pravicah, ki jim pripadajo.
Hvala lepa. Imate željo po proceduralnem predlogu? Izvolite, gospa Jeraj.
Še vedno nisem dobila odgovora na vprašanje. Vi hočete reči, kljub temu da nekdo dobi državno štipendijo, se mu otroški dodatek ne spremeni. Ampak to ne drži. Imam drugačne podatke – da se jim spremeni in zaradi tega se tudi obračajo na nas in najbrž tudi na vas. Zato tudi je problem na centrih, ali jim to izračunajo in ugotovijo, kaj se jim bo potem zgodilo z otroškim dodatkom. Tako predlagam, da skladno z 246. členom opravimo razpravo o odgovoru ministrice.
Hvala lepa. O vašem predlogu bomo odločali v Državnem zboru jutri, v sredo 23. aprila. Naslednji bo zastavil vprašanje mag. Andrej Šircelj, in sicer predsednici Vlade v funkciji ministrice za zdravje mag. Alenki Bratušek, ki je službeno odsotna.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica! Obžalujem, da je predsednica Vlade in vršilka dolžnosti zdravstvene ministrice službeno odsotna, predvsem zaradi tega, ker mislim, da bi Ministrstvo za zdravje v tem trenutku moralo delovati s polno paro. Ne deluje pa dejansko že 6 mesecev, skratka, vse od takrat, ko je odstopil gospod Gantar in pri tem povedal, da odstopa tudi zaradi tega, ker se v zdravstvu ne da ničesar narediti. Tudi zaradi tega ne, ker so preveliki lobiji, da bi lahko kar koli naredili v tem ministrstvu. Potem je za njim prišel kot vršilec dolžnosti gospod Erjavec, kjer se tudi ni nič zgodilo. Potem gospa Trop Skaza, ki je prav tako odstopila v enem mesecu. Ugotovila je, da se najbrž ne da nič narediti in da je verjetno bolje, če ona ni ministrica za zdravje. Sedaj je vršilka dolžnosti Alenka Bratušek. Glede na to, da je ta vlada napovedala reforme v zdravstvu, me zanima, kje so reforme v zdravstvu. Gospod Gantar je že pripravil neko reformo, ki je bila potem zavrnjena, mislim, da tukaj je bilo predvsem nasprotovanje v sami koaliciji, predvsem Državljanska lista je bila proti tisti reformi. Razlogi so verjetno različni, vendar vse to na račun bolnikov in na račun bolnišnic. Skratka zaradi tega, ker je zastoj na področju zdravstvene reforme, se postavlja vprašanje, kdaj bo ta koalicija naredila takšno reformo, ki bo finančno vzdržljiva. Po nekaterih podatkih je v zdravstvu treba dodatnih 150 do 200 milijonov. To govorijo strokovnjaki. Od kod bomo dobili 150 do 200 milijonov in kako bo to vplivalo na kvaliteto storitev za bolnike in tudi na počutje zdravstvenih delavcev, zdravstvenega osebja? Menimo, da je treba narediti zdravstveno reformo tako na področju financiranja, kot na področju organizacije, kot na področju vodenja in upravljanja. Zanima me tudi, ali bo prišlo do odpuščanj v zdravstvu – večkrat so bila že napovedana odpuščanja. Če ja: Kje, kako in kakšna bo nova organizacija? Ali bo manj zdravstvenih domov? Skratka zanima me: Kdaj bo zdravstvena reforma? Kakšna bo? Kako jo bo uvedla? Kakšno bo financiranje? Kakšna bo organizacija prihodnjega zdravstva, kakšno bo vodenje in upravljanje in na kakšen način se bo znebila lobistov, ki dražijo zdravstvo in farmacijo v državi iz dneva v dan?
Hvala lepa. Na vaše vprašanje boste v skladu s poslovnikom dobili pisni odgovor. Naslednji bo vprašanje zastavil dr. Vinko Gorenak, in sicer ministru za pravosodje dr. Senku Pličaniču.
Hvala lepa. Spoštovani minister! Kar se tiče sistema pravosodja, vemo, da sistem pravosodja pravzaprav po letu 1991 ni doživel nekih bistvenih popravkov, ni doživel bistvenih sprememb. Po moji oceni se ni prilagodil nastalim družbenim razmeram primerno, ampak je ostal nekje, če malo hudo rečem, v socializmu. Pa vendar je zakonodaja tista, ki bi lahko pravosodni sistem bistveno spremenila. Mi vemo, da v tisti koalicijski pogodbi, ki smo jo imeli mi, kjer ste bil tudi vi, smo imeli kar nekaj zakonov s področja pravosodja, ki bi naj ta sistem naredili bolj učinkovit. Tudi koalicijska pogodba, ki je potekla z vašimi sedanjimi koalicijskimi partnerji kot tista, ki je sedaj v veljavi, predvideva nekatere spremembe zakonodaje, ki bi si jo želeli in ki jo ta država zelo nujno potrebuje. Pa vendar tako ali drugače, če dobro pogledamo na koledar, če dobro pogledamo na uro, bi človek rekel, da smo kakšno leto pred rednimi volitvami. Vemo, da mesec, dva prav hitro mineta, pa teh sprememb še ni – vsaj tistih, katere sem pričakoval. Recimo, pogrešam ZKP, ki bi pomembno posegel v roke, ki bi pomembno posegel v, recimo, ukinitev sodne preiskave in tako naprej in tako naprej. Tudi primer tako imenovanih precedenčnih sodb ali kako se že to strokovno reče, ker danes imamo situacijo tako, da v identično enakem primeru sodišče na enem koncu države odloči popolnoma drugače kot sodišče na drugem koncu države. Da bi imeli nekaj podobnega, kot velja za odločitve, recimo, Ustavnega sodišča. Tudi število sodnikov je pri nas neverjetno visoko, kot dobro veste, in vse tiste kritike, ki so bile izrečene sodstvu v času pogajanj in pristopanja k evropski integraciji, so jih sodniki – tako bom rekel – spregledali in nič kaj dosti naredili na to temo. Tudi glede na to, kar se vam zdaj dogaja, ko sodišča enostavno rečejo, da je konec, da nimajo več denarja, da bodo prvega julija vrata zaprli ali kaj že, ne. Tu sicer pozdravljam te vaše napore, ki jih vodite in ko jim jasno in glasno poveste, da naj poiščejo tudi notranje rezerve. Seveda upam, da jih tudi bodo, ker vendarle je sodna veja oblasti tista, ki je enkrat več plačana, kot je povprečje Evropske unije. Skratka sprašujem po reformah: Kdaj bodo te reforme? Hvala.
Hvala lepa. Doktor Senko Pličanič, izvolite.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovane poslanki in poslanci, spoštovani bivši kolega doktor Gorenak, kot minister, še obstoječi kot politik! Ko gre za diagnosticiranje stanja v slovenskem pravosodju, pravzaprav ni nobene razlike ne v vladi Janeza Janše, v kateri sem sodeloval kot minister, pristojen za pravosodje in javno upravo, in tudi ne danes v vladi gospe Bratušek. V tej vladi, torej eni in isti vladi, kjer pa poteka že druga koalicijska pogodba, torej v vseh teh treh koalicijskih pogodbah, v koalicijski pogodbi, ki je pregledovala delo Janševe vlade, pa potem prvi koalicijski pogodbi vlade gospe Bratušek in zdaj drugi koalicijski pogodbi vlade Alenke Bratušek, so problemi, ki jih naslavljamo, ali pa diagnoza problemov, ki jih poskušamo reševati, in rešitve, ki jih naslavljamo v zvezi s temi problemi, enaki. Zato tudi vsebina teh koalicijskih pogodb pravzaprav ni mogla biti bistveno različna in je kar precej podobna. Razlikuje se edino v tem ali pa v tistih delih, kjer smo neke stvari že naredili. Tisto, kar smo naredili, preprosto ni bilo vključeno v to aktualno, veljavno koalicijsko pogodbo. Za probleme, ki jih imamo v slovenskem pravosodju, smo pripravili v tej veljavni koalicijski pogodbi – za katero sprašujete, kdaj se bodo ukrepi, ki so z njo predvideni, realizirali – tri sklope ukrepov, zato da se stanje v slovenskem pravosodju še bolj izboljša, kot se že je doslej. O tem bom nekaj več povedal v nadaljevanju. Ti trije sklopi so: najprej sprememba zakonodaje, drugič, določene organizacijske spremembe v posameznih delih pravosodja – ne samo v sodstvo, tudi v drugih, recimo v državnem tožilstvu – in tretji sklop so investicije v pravosodje. Tukaj ne gre za zakonodajne projekte, tudi ne za organizacijske, pač pa za čisto konkretne, recimo gradbene projekte, kot je novi zapor v Ljubljani. Najprej poglejmo, kaj je bilo doseženega v vsem tem času. Moram reči, da moja ocena doseženega, v času odkar sem minister, pristojen za pravosodje, je pozitivna. Res pa je to rezultat celotnega obdobja, v katerem delujem kot minister za pravosodje, torej tudi mojega dela v Janševi vladi – v tej vladi preprosto rezultatov ni moglo biti, ker je prej prenehala obstajati oziroma sem sam kot minister za pravosodje odstopil. Kot rečeno, rezultati mojega celotnega angažmaja v prejšnji vladi gospoda Janše in zdaj v vladi gospe Bratušek so pozitivni. To ni samo moje mnenje, enako ocenjujeta tudi Svet Evrope in Evropska unija. Spremenilo se je zaupanje javnosti v pravosodje in tudi splošno delovanje pravne države. Seveda smo ljudje v naši državi zelo zahtevni in redkokdaj kar koli in kogar koli, razen športnikov, sploh pohvalimo, toda napredek so opazili vsi. Res da to še ni stanje, ki si ga želimo – tudi o tem nekoliko več v nadaljevanju –, vendar pa napredek je. Kot rečeno, podatki Evropske komisije, konkretno justice scoreboarda, ki je tak pokazatelj marsikaterega elementa delovanja pravosodja, je pozitiven. Na kratko, sodišča so precej skrajšala čas sojenja in v precejšnji meri zmanjšala tudi število sodnih zaostankov, in to kljub finančnim omejitvam; torej, kljub temu da deluje tudi sodstvo, tako kot vsi ostali, v omejenih javnofinančnih razmerah, so ti rezultati bili doseženi v zadnjih dveh letih, torej v času, odkar sem sam minister za pravosodje. To hkrati kaže, da v vseh letih izobilja, torej v vseh preteklih dvajsetih in več letih tega rezultata ni bilo, sedaj pa v dveh letih relativno težkega dela, z manj denarja pa ti rezultati so. To je eden od pokazateljev pozitivnega dela, ki je bilo opravljeno v času, odkar sem sam minister za pravosodje. Potem naprej. Ko sprašujete o zakonodajnih projektih in zakonodajnih spremembah – veliko tega je bilo doseženega. Naj posebej opozorim na spremembe stečajne zakonodaje, zaradi katerih se je bistveno zmanjšalo število malverzacij pri stečajih, zemljiški dolg smo ukinili in še cela vrsta [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]v drugem delu odgovora.
Hvala lepa. Dr. Vinko Gorenak, izvolite.
Hvala lepa. Tako bom rekel, nekateri premiki zagotovo so, tudi stečajni upravitelj Gorše, ki je ena zadnjih stvari in izrek sodbe ter zaseg stvari tudi v tujini, to so neki premiki. Ampak vseeno, sprašujem po ZKP, minister, pa bi vas res prosil, če mi skušate odgovoriti: Do kdaj bo ta ZKP? Ali bo sodna preiskava ukinjena, ali bodo skrajšani roki, ali kako bo? Ker v Državnem zboru v glavnem vidim in slišim, da imate neke načrte, imate težave znotraj koalicije z malimi deležniki v koaliciji, ki živijo še nekje – bolj jim je všeč socialistično sodstvo kot pa nekaj bolj normalnega. Skratka, ZKP me zanima s tega vidika. Zanima me tudi mogoče, če skušate povedati: Kako je zdaj po enem letu s to zavezo državljanom? Ali jo je sodstvo izpolnilo ali je ni? In tisto, kar je v zadnjem času zelo aktualno. Sodišča trdijo, da je stečajni zakon, ki je bil sprejet v Državnem zboru, prinesel prav to, da imajo sedaj izgube oziroma da so porabili ves denar in da 1. julija ne bodo morali več delati. Vi trdite sedaj sicer obratno. To je bilo v medijih slišati. Res bi rad slišal predvsem glede ZKP, rokov in sodne preiskave – kdaj si lahko obetamo zadevo tukaj v Državnem zboru? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Gospod minister, izvolite.
Spoštovana podpredsednica, spoštovane poslanke in poslanci! Naj nadaljujem z odgovorom. Še nekaj besed o tem, kaj je bilo vseeno že doseženega, potem pa takoj o tem, kaj je z ZKP pa ostalimi zakonodajnimi projekti. Mislim, da se vsi lahko strinjamo, tudi opozicija, da se nek pozitiven premik, pomemben pozitiven premik, zlasti če ga primerjamo s stanjem v vseh preteklih letih po osamosvojitvi, v teh zadnjih letih je zgodil. Želel bi si, da bi bil ta premik še večji, vendar pa kljub temu premik je, smer je prava, treba je samo v tej smeri nadaljevati. Ko gre za skupno zavezo, ki sta jo Vlada in sodstvo podpisala in v katerem sta se zavezala, da bodo čisto konkretni cilji doseženi, ti konkretni cilji so se pa nanašali in se še nanašajo ravno na skrajševanje sodnih postopkov, čas trajanja sodnih postopkov in zmanjševanje sodnih zaostankov, sem že prej odgovoril, da tukaj je bil pomemben premik dosežen. Čisto natančno bomo to ocenili, ko se bo zaveza iztekla, to bo junija. Ampak že sedaj lahko rečem kot neko vmesno oceno, da sodstvo, ko gre za ta cilj – in ta je pravzaprav edini cilj –, te zadeve delujejo v pravi smeri in ravna skladno z zavezo. Pač pa se zaveze ne drži čisto, ko gre za zmanjševanje števila sodnikov na eni strani in zaposlovanje drugega, tako imenovanega pomožnega osebja. Da vas ne obremenjujem s podatki in o tem sem že precej v javnosti govoril, ni sodstvo zmanjšalo števila sodnikov za toliko, kolikor bi ga moralo glede na zavezo; precej manj. Hkrati je pa za precej več povišalo število zaposlenih iz kategorije pomožnega osebja, kot bi lahko glede na zavezo. Tako moram v tem delu biti kritičen, hkrati pa moram sodstvo pohvaliti še enkrat, ko gre za skrajševanje sodnih postopkov, to je za učinkovitost. Bolj učinkovito sodstvo definitivno je in to je treba priznati. Res pa je, da še nismo tam, kjer si želimo biti. Če lahko ocenim to z oceno od ena do pet, bi rekel, da je moja ocena, ki jo dajem slovenskemu sodstvu, trojka. Želimo pa seveda imeti petico. Ko gre za zakonodajne projekte, ki so edino pravo orodje, ki ga kot Vlada imamo, in jaz kot minister, ko gre za vplivanje na izboljševanje stanja v sodstvu in tudi drugih delih pravosodja, naj povem, da večina zakonov, ki jih obstoječa koalicijska pogodba predvideva, je tik pred tem, da jih Vlada sprejme, res pa je, da se tudi pri ZKP kar nekaj časa usklajujemo glede nekaterih rešitev. Dejstvo je, da sam delujem tako, da želim imeti zakonodajne projekte čim bolj usklajene in tudi tu ni nič drugače. Mislim, da bo Zakon o kazenskem postopku v tednu, dveh na Vladi. Podobno velja še za druge zakone, kot je Zakon o sodiščih, Zakon o sodniški službi, to sta dva, Zakon o izvršbi in zavarovanju, Zakon o brezplačni pravni pomoči, Zakon o dedovanju in Zakon o izvrševanju kazenskih sankcij. Vsi so tik pred sprejemom na Vladi.
Hvala lepa. Želite proceduralni predlog? Izvolite, dr. Gorenak.
Hvala lepa. Ne toliko na odgovor, strinjam se, da so premiki, kot pravite, minister, ampak po moji oceni predvsem zaradi odnosa javnosti do sodstva, tudi odnosa tega parlamenta do sodstva, kjer leta 2008 vse o sodstvu nismo smeli reči, pa je bila že leta 2009 takratna leva koalicija že na zadnjih nogah, kot bi se temu reklo. Danes kar precej bolj odkrito govorimo o pravosodju, tudi odkrito jih kritiziramo in menim, da je prav, da tudi z razpravo v Državnem zboru damo še en pospešek tej situaciji. Glejte, vi ste tudi rekli zdaj na koncu, da je bila njihova zaveza manj sodnikov. Veste, kaj smo dobili prejšnji teden v Državni zbor? Predlog sodišča v Celju za imenovanje neke odvetnice za sodnico, hkrati je pa sodišče v Celju želelo neko sodnico povišati za višjo sodnico, pa je Sodni svet šel popolnoma mimo. Popolnoma mimo je šel! Mislim, da bi razprava, v kolikor bo izglasovana v Državnem zboru na temo delovanja pravosodja, lahko dala samo še en pospešek spremembam v pravosodju. Tudi vam je lahko, po moji oceni, v korist. Kar se tiče ZKP, pa v kolikor bo ZKP šel v tisti smeri, da bo sodna preiskava ukinjena, da bodo roki krajši; skratka, da bodo sodniki malo stisnjeni z roki, če bi temu tako rekel in tako naprej – jaz ne bi, če lahko tako rečem, veliko poslušal malih koalicijskih partnerjev, ker bodo tudi naši glasovi zagotovo, če bo šel ZKP v taki smeri, kot smo rekli. Namreč, sodno preiskavo je treba ukiniti, tega ne pozna nihče v Evropi. Treba je razmišljati o nekih zavezujočih rokih za sodnike, o času, v katerem morajo določene naloge opraviti. Vse to so spremembe, ki so pravzaprav tudi predvidene v našem programu in ne vidim razlogov, da na razpravi v Državnem zboru ne moremo teh pogledov soočiti in dati nekega novega pospeška sodstvu. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu bomo v Državnem zboru odločali jutri. Naslednje vprašanje bo zastavil gospod Jože Tanko, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa za besedo in vsem lep pozdrav! V kazenskih določbah Zakona o gozdovih je zapisano, da se z globo od 5 do 50 tisoč evrov kaznuje pravna oseba, posameznik, ki samostojno opravlja dejavnost ali s. p., če ima na prevoznem sredstvu naloženo ali prevaža gozdno-lesne asortimente brez prevoznice, ali če podatki na prevoznici niso popolni. Ta kazen predstavlja ogromen znesek glede na vrednost naloženega ali prevažanega blaga. Globa je lahko nekaj desetkrat višja od vrednosti prevoza, praviloma lahko tudi preko stokrat, in globa je neodvisna od tega, ali ta oseba pri sebi nima slučajno prevoznice in mu je bila sicer izdana – to se pravi, da jo je pozabil – ali je pa sploh brez prevoznice in je niti dvignil ni. Zakon o vinu, drugi primer, določa kazni od 2 tisoč 800 do 28 tisoč evrov za proizvajalca vina, če uporabi geografsko označbo, tradicionalen izraz ali dodatni tradicionalni izraz, to se pravi blagovno znamko ali poreklo ali vir, če ne označi posode ali ne javi vinarskemu inšpektorju posesti mošta, in za male proizvajalce so kazni od 650 do 6 tisoč 500 evrov, kar v naturalni valuti, se pravi, vinu, pomeni, da je to približno toliko litrov vina, kot je visoka kazen. Mislim, da je zelo malo malih proizvajalcev vina, ki pridelajo na leto 6 tisoč 500 litrov vina, kar pomeni, da je kazen višja od letnega pridelka. Potem imamo tretji primer, Zakon o ohranjanju narave, ki je v postopku. Za lažji prekršek velja vožnja oziroma če pravna oseba vozi, ustavi ali parkira vozilo na motorni pogon v naravnem okolju in vozilo ne stoji ali ni parkirano v 5-metrskem pasu izven vozišča, ali če uporablja vozilo na motorni pogon, ki ni vpisano v evidenco in ni označeno, globa za to je od 5 do 10 tisoč evrov, pri čemer je za espeje ta globa od tisoč do 5 tisoč evrov. In dodatno lahko uradna oseba po 161.b členu Zakona o ohranjanju narave izreče še stranski ukrep, to je odvzem predmetov, ki so uporabljeni za prekršek, torej tudi vozila. Spoštovani minister, naštel sem vam nekaj kaznovalnih biserov iz vašega enoletnega mandata, zdaj pa me zanima: Na osnovi katerih strokovnih podlag se kot minister odločate za predlaganje tako radikalnih kazni in glob, ki nimajo nobene pravne podlage v eventualno pridobljeni premoženjski koristi, ali morebitnem oškodovanju države, ali v poškodovanju narave? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Gospod poslanec, hvala za vprašanje. Kot prvo bi rad povedal, da sem preveril na ministrstvu in ministrstvo ne daje izdelovat strokovnih izhodišč za kateri,koli zakon, vsaj kolikor sem uspel preveriti, zato ker varčujemo. Kot drugo, kar se tiče glob, moram povedati, da so osnova strokovna izhodišča Zakona o prekrških. Potem tisto, kar je novo, imamo novost na področju gozdarstva, vina in kmetijstva, in sicer da se globe lahko določajo v razponu. To v praksi pomeni, da lahko inšpektor, če gre za ponavljajoče se dejanje, določi višjo globo kot sicer, če je dejanje storjeno prvič. Sama višina glob nastaja na ta način, da strokovne službe ministrstva preverijo stanje v drugih podobnih zakonih, preverijo stanje, kaj se dogaja na terenu, in preverijo – če so nam podatki dosegljivi, večinoma so nam –, kakšne globe so v ostalih državah, s katerimi se radi primerjamo. Pri globah se po novem sledi tri cilje, poleg sorazmernosti tudi učinkovitost in odvračanje, to pa zato, ker je inšpektorjev pač toliko, kolikor jih je, zato mora biti globa odvračilna in učinkovita in ne samo sorazmerna. Drugače bi pa takole povedal. V mojem mandatu smo spremenili Zakon o kmetijstvu. Tu so se na nekaterih področjih globe, ne na vseh, zvišale nekje tudi do trikrat – kot smo povedali, te gibljive globe. Tam, kjer se pa zvišujejo, gre pa za najhujše prekrške na področju varnosti živil, glede goljufivih praks, kot so potvorbe živil in ponavljanje prekrškov. Pri vinu bi vam rad povedal, spoštovani gospod poslanec, da je ta zakon nastajal na pobudo vseh treh asociacij, tako malih vinarjev kot srednjih in velikih vinskih kleti. Do nas so prišli s prošnjo, da spremenimo zakon na ta način, da bo nekaj manj sivega trga, ki te vinske kleti in tudi male vinarje ogroža pri delovanju. Pri gozdarstvu, kot vam je poznano, smo globe tudi zniževali tekom sprejemanja zakona in tudi potem v drugem krogu. Tu pa se je prav tako sledilo učinkovitosti in odvračalnosti. Povedal pa sem, da smo tudi nekatere druge zakone pogledali. V času mojega mandata smo se dvakrat ukvarjali z Zakonom o vodah, kjer glob nismo spreminjali, smo pa pri prvi spremembi dodali en nov prekršek in pri drugi spremenili formulacijo za dva prekrška. Kar se tiče Zakona o ohranjanju narave, ki bo šel sedaj po rednem postopku, predvidevam, da se bomo tudi pri njem pogovarjali o višini glob in jih znotraj parlamentarne procedure čim bolj uskladili. Bi pa rad povedal, da se je tu upoštevalo Zakon o prekrških in tudi nekatere primerljive prakse pri Zakonu o Triglavskem narodnem parku, ki je bil sprejet po tem osnovnem Zakonu o ohranjanju narave. Tu smo kot ministrstvo pripravljeni na nadaljnjo razpravo, pri Zakonu o varstvu okolja pa smo prav tako spreminjali opise prekrškov, ne pa samih dejanj. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev odgovora oziroma vprašanja? Izvolite, gospod Tanko.
Hvala lepa. Poglejte, če samostojni podjetnik prepelje brez prevoznice en traktor blaga, je lahko kazen do 50 tisoč evrov. Če samostojni podjetnik po Zakonu o davčnem postopku, to je 397. člen, ne odda letnega poročila o poslovanju, je ta kazen samo od 8 tisoč do 10 tisoč evrov – od 800 do 10 tisoč evrov. Govorim o sorazmernosti! Potem imamo pa, recimo, naslednji člen Zakona o davčnem postopku, 398., govori pa o posebno hudih davčnih prekrških in tam je lahko kazen za posebno hude davčne prekrške od tisoč 200 do 50 tisoč evrov. To je zgornji limit, s tem da je lahko vmes 20 % tistega, kar se da kot kazen. In govorimo o posebno hudih davčnih prekrških. In posebno hudi davčni prekrški imajo kapico; 50 tisoč evrov je največja kazen. V kmetijstvu, ko gre za, bom rekel, malo vredno proizvodnjo, za proizvodnjo z malo dodane vrednosti, so kazni enormne na te zadeve. Če nekdo utaji, recimo, za 3 milijone evrov, bo plačal kazni največ 50 tisoč evrov, ker je kapica 20 odstotkov oziroma je 20 odstotkov najvišja kazen in kapica 50 tisoč evrov. Če pa nekdo prepelje 5 kubikov lesa, je pa kazen ravno tako 50 tisoč evrov. Pa tu govorimo o sorazmernosti. Enako je pri posegih v naravo, kot sem prej omenil, enako je pri Zakonu o vinu in podobno. Sprašujem: Od kdaj so prekrški v kmetijstvu tretirani kot najhujša kazniva dejanja po Zakonu o davčnem postopku? To je sorazmerje in vi ste član Vlade, Vlada sprejema ene kazenske določbe pri vaših zakonih in pri Zakonu o davčnem postopku za druge davčne zavezance in ni, bom rekel, nobenega sorazmerja v tem. Po vsem tem so te omejitve ali pa ureditve za kmetijsko področje povsem zunaj standardov.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala, gospa predsedujoča! Še enkrat bi rad poudaril. Mi se ne pogovarjamo večinoma o Zakonu o kmetijstvu. Tam sem povedal, tam so se nekje spremenile krat tri ampak na področjih, kjer so najhujše kršitve, ker gre za varnost hrane. Če se pogovarjamo o Zakonu o vinu, tu je v bistvu katalog sankcije izdelan na sorazmernost prekrškov. Bi pa rad poudaril, spoštovani poslanec, da ta katalog ni bil v bistvu narejen samo na pobudo ministrstva. Do nas so prišli predstavniki malih, srednjih in večjih vinarjev zato, ker na ta način so rekli, da pač je potrebno to področje urediti – s čimer pa sem se strinjal, to pa moram povedati. Pri samem gozdarstvu pa imamo dva fenomena. Prvi fenomen je v bistvu zelo velik razpon glob. Začnemo nekje pri 150 evrih in tako naprej, ob tem da velja še tudi polovička. Res pa je, da je najstrožja kazen, to pa je kazen v bistvu, ki jo lahko inšpektor izreče pri ponavljavcih, vendar to je verjetno podobno kakor v tujini. Tudi v tujini imajo tovrstne kazni. Primer tega je Nemčija. Dejansko pri ponavljavcih, kadar gre za velik in organiziran črni transport, ki je v bistvu v osnovi lahko kraja. Medtem ko vsi ostali, vse ostale določbe imajo dejansko zelo veliko širino. Bi pa še nekaj rad poudaril. Saj se vedno pogovarjamo, ali je višina kazni primerna ali ne, se pa mi tudi zavedamo, da imamo malo nadzornikov in v teh redukcijah v javnem sektorju bo nadzornikov kvečjemu še manj, ne pa več, zato naj bodo kazenske sankcije tako narejene, da so odvračalne in učinkovite. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite proceduralni predlog oziroma predlog za razpravo? Izvolite.
Hvala lepa. Predlagam, da o odgovoru ministra opravimo razpravo. Najbrž nam je vsem jasno, da mali proizvajalec vina – in ta je tisti, ki ima manj kot hektar vinogradov in takih je v Sloveniji velika večina – slučajno ne prijavi pridelka, dobi kazen, bom rekel, skoraj tako visoko kot tisti davčni utajevalec, ki naredi 3 ali 5 milijonov davčne utaje, in tisti lahko plača največ 50 tisoč evrov kazni. Prav gotovo, gospod minister, me ne boste prepričali, da je kazen, če nekdo parkira zunaj petmetrskega območja z vozilom, recimo, v zavarovanem območju, da je naredil tako veliko kazen, da se mu izreče 10 tisoč evrov kazni in kot stranski ukrep lahko tudi odvzem vozila. To je neobičajno, nenormalno. Nesorazmerna kazen je to. Mi smo vas že v razpravi, ko smo zakone sprejemali, tako Zakon o vinu, tako Zakon o gozdovih, sedaj imate v postopku Zakon o ohranjanju narave, ko pravzaprav sledite istemu trendu, kot da so najbolj problematične osebe lastniki kmetijskih zemljišč, mali vinogradniki – tisti, ki bodo v parku eventualno v parku ali v zaščitenem območju kaj narobe naredili. Za druge, ki so dejanski problem in za katere najema država visoke kredite, da pokriva bančno luknjo in pokriva tudi tisto, kar je recimo neizterljivega dolga pri gospodarskem poslovanju, pa so kazni bistveno nižje. Pri 3 milijonski davčni utaji je kazen ravno tako 50 tisoč evrov kot pri tistemu, ki je brez prevoznice prepeljal tri kubike lesa. To niso sorazmerne kazni! Mislim, da o teh problemih, ki jih imamo tako pri zakonih, in ti zakoni so bili sprejeti v zadnjem letu, Zakon o ohranjanju narave je pa še v postopku, je treba pač nekaj urediti, opraviti razpravo in določiti neke sorazmerne ukrepe, težje prekrške. Ne morejo biti, ne vem, na eni strani nesorazmerno visoke, nenormalno visoke, po drugi strani pa izredno tolerantne. Imamo primere davčne utaje, ko se celo kazni ne izrečejo, sicer ne bi bilo, ne vem, stotine milijonov evrov davčnega dolga. Predlagam, da o tej temi opravimo razpravo in da se resno posvetimo prav področju kazni s področja kmetijstva. Tu ne gre samo za prehransko varnost. Gre za čisto običajne stvari, ki nimajo nobene veze ne z zdravo prehrano, ne s čim drugim, ampak predvsem s sorazmernostjo in z logičnim razmišljanjem. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil dr. László Göncz ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo Metodu Dragonji.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovani gospod minister Dragonja, kot veste, se je družba Nafta - Petrochem, ki deluje v okviru skupine Nafta Lendava, znašla v velikih likvidnostnih težavah, kar žal lahko povzroči dokončni propad podjetja, ki je v državni lasti, ter prejudicira nadaljnje zaostrovanje že tako perečega problema nezaposlenosti v regiji, torej v Pomurju. Vodstvo podjetja in tudi stavkovni odbor delavcev v okviru organiziranja že realizirane ter za 6. maj najavljene stavek so seznanili širšo javnost o aktualnih težavah, zato se v podrobnejšo analizo stanja sedaj ne bom spuščal. Dejavnosti, ki se izvajajo v Petrochemu ter širše v okviru skupine Nafta Lendava, so vsebinsko pomembne in ob optimalnem poslovanju finančno rentabilne, zato se je potrebno maksimalno potruditi za obstoj podjetja, tudi s strani države. Drugi razlog za zagotavljanje pogojev delovanja podjetja je ohranjanje kvalitetnih delovnih mest. To je, kot sem že omenil, posebej pomembno zaradi že tako previsoke, žal, več kot 25-odstotne nezaposlenosti v Pomurski regiji. Ohranjanje poslovanja podjetja pa mora biti ali pa bi vsaj moralo biti tudi finančni interes države, kajti po izračunih ob nemoteni dejavnosti bo skupina Nafta lahko preko davkov in drugih obveznosti zagotavljala kar dokaj obsežna sredstva v državni proračun. Premostitve nastalih težav bodo mogoče le z aktivnim sodelovanjem slovenske vlade in Ministrstva za gospodarstvo. V tem primeru, po mojem mnenju in vedenju, ne gre za razmetavanje denarja v neperspektivno podjetje. Glede na dejstvo, da bodo dogodki in odločitve naslednjih dveh tednov usodni za rešitev družbe Petrochem ter pogojno tudi za njen dolgoročni obstoj, vas, gospod minister Dragonja, sprašujem: Kako bo Vlada oziroma vaše ministrstvo lahko aktivno sodelovalo pri tej zahtevni nalogi? Pri tem še enkrat poudarjam, da pri tem ne mislim na neposredna kapitalska vlaganja, temveč predvsem na iskanje optimalnih rešitev v zvezi z začasno likvidnostjo podjetja. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod Metod Dragonja.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec, vprašanje je zelo aktualno. Na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo delamo aktivno na tem, da se vprašanje reši. Dosedanje poslovno prestrukturiranje Nafte Lendava kot poslovne skupine vodi Slovenska odškodninska družba, ki je upravljavec premoženja oziroma upravljavec teh kapitalskih deležev v imenu Republike Slovenije. V dosedanjem prestrukturiranju je bilo opravljenih nekaj ključnih vsebinskih odločitev, ki usmerjajo nadaljnjo poslovanje in poslovne perspektive posameznih družb iz skupine Nafte Lendava. Najbolj pomembno je, da je bila ustanovljena družba Geoenergo, d. o. o s cilje eksploatacije nekonvencionalnih ogljikovodikov, in je to aktivno omogočila Republika Slovenija na ta način, da je razmejila svojo kapitalsko udeležbo v tem podjetju oziroma v skupini s podjetjem Petrol d. d., ki je partner v tem skupnem podjetju. Drugi ključni ukrep je bila ustanovljena družba Eko - Nafta d. o. o, ki opravlja funkcijo skladiščenja strateških rezerv naftnih derivatov in ki ima sklenjeno pogodbo z MGRT za opravljanje te dejavnosti in z Zavodom Republike Slovenije za blagovne rezervame. Kot tretja osnovna usmeritev restrukturiranja Nafte Lendava je postopna privatizacija posameznih družb iz skupine Nafte Lendava, ki je bila delno že izvedena, kot na primer odprodaja družb Geoenergo, Strojegradnja in uporaba teh privatizacijskih kupnin za poslovno restrukturiranje in za vzpostavljanje konkurenčne sposobnosti ostalih skupin, predvsem družbe Nafta - Petrochem, d. o. o. Treba pa je opozoriti, da je v okviru že izvedenih ukrepov prišlo do tega, da je Evropska komisija v začetku meseca sprožila postopek za preverbo dodeljene državne pomoči, in sicer po treh osnovah. Prvič, podjetje Nafta - Petrochem je leta 2010 dobilo skupen znesek posojil 12 milijonov 415 tisoč evrov od poslovnih bank, vendar je kot garant za ta posojila nastopila matična družba Nafte Lendava. Nadalje je v letu 2011 družba Nafte Lendava podjetju Nafta - Petrochem prispevala sredstva in posledično lastniški delež v višini 5,51 milijona evrov. Ta sredstva je pridobilo podjetja Nafta - Petrochem v obliki delnic dveh hčerinskih podjetij družbe Nafte Lendava, in sicer podjetja Nafta strojna in Nafta - Geoterm, in se zato spet lahko šteje kot nedovoljena državna pomoč. In nazadnje je v letu 2011 družba Nafta Lendava dokapitalizirana podjetje Nafta - Petrochem v višini deset milijonov evrov; prvič z dokapitalizacijo v višini 6,6 milijona evrov in potem še v višini 3,4 milijona evrov. Vse to so intervencije, ki se lahko smatrajo kot nedovoljena državna pomoč, in je Evropska komisija pozvala pristojne organe Republike Slovenije, da se glede podelitve teh oblik državne pomoči posameznim podjetjem v skupini Nafta Lendava ustrezno izrazijo. Kar pa se tiče reševanja aktualne situacije, bom pa v nadaljevanju lahko dal bolj natančen odgovor.
Hvala lepa. Gospod László Göncz, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za opis in oris stanja, tega se več ali manj vsi skupaj zavedamo, zato je bilo tudi moje vprašanje usmerjeno v to, da se ne pričakuje konkretnih kapitalskih vlaganj, za katere ali pa za podobne, kot smo slišali, so tudi težave, kar se tiče preteklih tovrstnih transakcij. Tudi opazk s strani Evropske komisije so na dlani. Ravno zato je moje vprašanje bilo usmerjeno v način, kako lahko Vlada in vaše ministrstvo v tem trenutku pomaga pri premostitvi rešitev oziroma pri dejanskem iskanju rešitev tega problema, ker se hkrati ocenjuje, kot sem že uvodoma poudaril, da gre potencialno za rentabilno dejavnost, ki lahko, razen tega da zagotavlja pomembna delovna mesta v okolju, tudi v svoji panožni zvrsti pomeni dodano vrednost v širšem okolju. Predvsem s tega vidika vidim ta pomen sodelovanja slovenske vlade in vašega ministrstva. Prepričan sem, da na osnovi tudi strokovnih izkušenj, s katerimi razpolagate vi, se lahko najdejo rešitve. Torej, upanje nedvomno je, zato je tudi širši interes družbe, predvsem pomurske družbe, izražen, in na koncu naj še poudarim, da so tudi delavci sami preko svojih sindikalnih organizacij in vodstev pokazali maksimalno pripravljenost pri sodelovanju reševanja te težav. Torej pričakujemo, da bo tisti del odgovora, ki ga bom zdaj dobil, res nakazan v pravo smer in bo tudi pomenilo ohranjanje tega podjetja in delovnih mest v primeru Nafte - Petrochem. Hvala lepa že vnaprej za odgovor.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister.
Ministrstvo se zaveda pereče situacije. Kar se tiče likvidnostne situacije v Nafti - Petrochem, smo imeli pretekli teden sestanek z vodstvom tako poslovne skupine kot tudi podjetja. Ugotovljen je likvidnostni primanjkljaj v višini 800 tisoč evrov, od tega 600 tisoč evrov za izplačilo plač in prispevkov in cirka 200 tisoč evrov za obratna sredstva. Na kakšen način se bo ta likvidnostni primanjkljaj pokrival, je bilo dogovorjeno na sestanku s predstavniki podjetij iz skupine in s predstavniki Soda – s prodajo rezervnih delov za remont proizvodnje metanola okrog 195 tisoč evrov, s prodajo poslovno nepotrebnega premoženja okrog 200 tisoč evrov, s prodajo CO₂ kuponov 90 tisoč evrov in z najemom kredita za obratna sredstva v višini 317 tisoč evrov. Kolikor bodo vsi ti ukrepi uspešno izvedeni, se bodo te motnje lahko odpravile, hkrati pa bodo zagotovljeni pogoji tudi za to, da se bo v roku meseca do meseca in pol ponovno vzpostavila proizvodnja metanola v Nafti Lendava. Hkrati potekajo tudi aktivnosti refinanciranja kreditnih obveznosti družbe Eco Nafta, kjer je podjetje najelo že pred časom kredite po izredno nesprejemljivih, nekonkurenčnih kreditnih pogojih. V tem delu pa iščemo možnost skupaj s Slovensko odškodninsko družbo. Mislim, da je treba poudariti tudi to, da je treba apelirati na zaposlene, da ne bi po nepotrebnem eskalirali situacije, ki je v tem momentu res občutljiva, in da zagotovimo socialni mir, ki bo omogočil, da se po prioriteti poravnajo obveznosti, ki so zapadle, in vzpostavijo pogoji za to, da se zažene proizvodnja metanola. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo zastavil gospod Ljubo Žnidar ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji.
Spoštovana podpredsednica, spoštovana ministra, kolegice in kolegi! Ne glede na lani sprejeto novelo Zakona o gospodarskih družbah, ki je spremenila statusna pravila ustanovitve in poslovanja gospodarskih družb podjetnikov in povezanih oseb, se na tem področju še vedno pojavljajo zlorabe. Zlorab je več vrst. Predvsem moj osnovni namen ni poudarek na samem postopku odpiranja družb, temveč potem v nadaljevanju, ko so te družbe na novo že odprte. Na eni strani se z zakonodajo trudimo, da podjetnikom ustvarimo prijazno okolje in da jim damo odprte možnosti za svoj gospodarski razvoj, s tem pa po drugi strani spodbujamo neke zlorabe v teh samih postopkih. Tako v nadaljevanju menim, da je nadzor pomanjkljiv in da ni neke jasne preglednosti, iz katere bi bilo moč razbrati zlorabe na tem področju. Zaradi tega, spoštovani gospod minister, postavljam vprašanje: Na kakšen način bo ministrstvo vzpostavilo pregleden in enoten register podjetij? Na kakšen način se bodo preprečevale zlorabe v zvezi z ustanavljanjem novih družb?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec! Kar zadeva ukrepe za preprečevanje zlorab v zvezi z ustanavljanjem novih družb, bi želel poudariti, da se funkcionalne informacijske rešitve glede preverjanja omejitev ustanavljanja družb in podjetnikov ter pri pridobivanju poslovnih deležev uporabljajo šele od februarja 2014 dalje. Ocenjujemo, da je za verodostojno analizo učinkov preverjanja omejitev še nekoliko prezgodaj, zagotovo pa lahko rečemo, da so prve ocene, da je ukrep vsaj delno dosegel svoj namen. Delo na področju preprečevanja zlorab ustanavljanja in poslovanja družb pa s tem še ni končano oziroma se je šele začelo. Ministrstvo je seznanjeno z določenimi specifičnimi oblikami zlorab ustanavljanja in zapiranja družb z namenom izogibanja plačila plač in socialnih prispevkov in podobnega. V ta namen sta bila februarja in aprila organizirana sestanka, na katerih so Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, policija, Inšpektorat za delo, Tržni inšpektorat, registrski organi in drugi deležniki izmenjali mnenja in poglede glede možnih rešitev. Udeleženci so bili enotni, da bo potrebno nadgraditi obstoječe nadzorne mehanizme, ki bodo zajezili nepoštene poslovne prakse ustanavljanja in zapiranja družb. Rešitve vidimo v noveli Zakona o gospodarskih družbah, ki se pripravlja na ministrstvu in ki bo predložena v proceduro na Vlado po poletnih praznikih in nato Državnemu zboru. Hkrati proučujemo tudi možnost postavitve enotnega registra pravnih oseb, ki bi na učinkovit način odpravil zlorabe, vezane ne samo na ustanavljanje gospodarskih družb, ampak tudi na ustanavljanje in evidenco različnih drugih pravnoorganizacijskih oblik. V tem smislu je vsaj želja Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, da se vzpostavi enoten poslovni register subjektov in drugih pravnih oseb v Republiki Sloveniji.
Hvala lepa. Želite dopolnitev odgovora oziroma vprašanja? Izvolite, gospod Žnidar.
Spoštovani minister, hvala za odgovor. Iz vašega odgovora je moč razbrati, da je precej razmišljanja in tudi nekaj ukrepov, da se te zlorabe v prihodnosti preprečijo. Predvsem bi se nekako osredotočil na dve vrsti zlorab; eno ste že vi omenili, to so razni načini gospodarskega oškodovanja, drugi način zlorab je pa ustanavljanje in prodaja ustanovljenih družb tujcem in s tem pridobitev delovnih dovoljenj in, bi rekel, prihod delovne sile iz drugih držav v območje Evropske unije. Če grem samo na en konkreten primer, ko je ena oseba odprla več kot tisoč 500 družb. Po mojem je bil ta primer odkrit veliko prepozno oziroma bi ta primer s svojim dejanjem in s tako enormnim velikim številom odprtih družb ene osebe moral biti prepoznaven že veliko prej. Tako se nadejam, da bodo ti ukrepi dosegli svoj namen in da se predvsem ti dve vrsti gospodarskega oškodovanja in pridobitev delovnih dovoljen za tujce, da se to prepreči. Prav tako prosim, če je mogoče, še kakšno besedo o tem: Kako v to smer, da v prihodnosti tega več ne bo? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Hvala lepa. Kar se tiče glede zlorab pravnih oseb za pridobivanje delovnih dovoljenj oziroma omejitev v zaposlovanju, je tudi ta vidik bil na tem medresorskem sestanku oziroma usklajevanju že izpostavljen. Rešitev zaenkrat še ne bi mogel opisati, bomo pa na te vidike posebej pozorni in jih bomo vsekakor čim prej poskušali vgraditi v zakonodajo in tudi v mehanizme, s katerimi obstoječe inšpekcijske službe nadzirajo delovanje gospodarskih subjektov, pa predvsem izvajanje delovnopravne zakonodaje.
Hvala lepa. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Danijel Krivec, in sicer ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča! Lep pozdrav ministroma, kolegicam in kolegom! V tem času je 10. obletnica drugega potresa v Posočju in v zvezi z reševanjem popotresne obnove ostaja odprtih še kar veliko vprašanj. Predvsem je problematično, ker se je letos proračunska postavka, namenjena izvajanju, zmanjšala z zadnjim rebalansom z vrednosti 5,5 milijona evrov na 1,4 milijona evrov, kar za celoten državni proračun sicer verjetno ni velik znesek, vendar več kot 4 milijoni, za kolikor je bila postavka zmanjšanja, predstavljajo zelo velik problem za nadaljevanje popotresne obnove. Danes pred nekaj urami smo čutili, kaj pomeni, ko se tla stresejo, kakšen je to psihološki občutek, tudi za tiste, ki so v varnih hišah, kaj šele za tiste, ki čakajo na neke sanacije in novogradnje. V tem trenutku je za cirka 9 milijonov evrov sklenjenih pogodb, od tega predstavljajo sredstva države 8 milijonov. Glede na dosedanjo realizacijo je 2,8 milijona evrov sredstev države v izvajanju in zato še neobračunano. Delež lastnih sredstev v tej vsoti znaša cirka 650 tisoč evrov. Kot izhaja iz dejstva rebalansa za leto 2014, 1,4 milijona evrov, in zadnjih razgovorov, ki so bili na ministrstvu, in izraženo željo po čim manj motenem poteku izvajanja del oziroma nezaustavitvi odprtih gradbišč in tudi v vidu čimprejšnje zagotovitve bivanja lastnikov stanovalcev v svojih nepremičninah, kjer se dela dejansko že izvajajo, bi bilo v proračunskem letu 2014 potrebno zagotoviti nujna dodatna sredstva za zagotavljanje gradbeno-obrtniških in izvajalski del po že sklenjenih pogodbah. Vsako odstopanje od dodatno potrebnih sredstev pa pomeni zaustavitev dela na odprtih gradbiščih, potencialno materialno škodo na nedokončanih objektih, ponovno škodo lastnikom in izvajalcem obnove in veliko nejevoljo investitorjev in dodatne stroške, ki bodo bremenili predvsem državni proračun. Ob zaustavitvah gradenj na omenjenih gradbiščih nastajajo tudi dodatni stroški, ki niso bili predvideni. Zato ministra sprašujem: Kdo bo investitorjem predstavil dejstvo zaustavitve aktivnih gradbišč? Kdo bo to predstavil izvajalcem? Glede na dejstvo, da je v tem trenutku za cirka 2,3 milijone evrov prosilcev za državno pomoč, se pravi, vloga je na MKO, in tudi [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]investitorjev cirka 58: Kdo jim bo sporočil odločitev, da bo pričetek obnove v letu 2014 zamaknjen oziroma da ne bo prišlo do začetka? Kdo bo odgovarjal na ministrstvu zaradi konzervacijskih stroškov gradbišč?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala, predsedujoča. Lep pozdrav, gospod poslanec! Nekaj podatkov na začetku, če dovolite. 12. aprila leta 1998 je bil potres, ki je povzročil veliko škodo in do konca leta 2000 se je končal program popotresne obnove v vrednosti 100 milijonov evrov. 12. julija 2004 ob 15.04 so se tla ponovno zatresla in ocena vrednosti stroškov obnove za tedanji potres je znašala oziroma znaša 67 milijonov evrov. Do tega trenutka je bilo namenjeno in realizirano 53,8 milijona evrov in če bi imeli dosedanjo dinamiko, bi se popotresna obnova zaključila leta 2015 oziroma leta 2016. Zaradi izjemno zaostrenih fiskalnih razmer so bile z rebalansom proračuna v letu 2014 vsa sredstva, ki so v okviru proračuna Ministrstva za kmetijstvo in okolje, namenjena odpravi posledic naravnih nesreč, drastično znižana, in sicer z 21,2 milijona evrov na 4,9 milijonov evrov. Tako se je znotraj tega popotresna obnova Posočja prav tako spremenila s 5,5 milijona evrov na 1,446 milijona evrov. Na žalost ni to edino področje, ki ga mora ministrstvo vsaj delno pokrivati. Imamo še marsikatero drugo, ampak to vam lahko kasneje ugotovim. Dejansko odprtih gradbišč je 37. Dejstvo tudi je, da smo se tudi z vami, gospod poslanec, kakor z župani že dvakrat dobili. Do tega trenutka smo uspeli dodatno zagotoviti 255 tisoč evrov, kar v praksi pomeni naslednje: od 37 objektov se na 23 objektih, mislim da, skoraj nemoteno nadaljuje gradnja. Po mojih podatkih, od sodelavcev, se za nadaljnja dela na preostalih objektih, to je 14 objekt, znotraj teh možnosti, ki so na razpolago, iščejo možnosti, da se vsaj trije do petih objektov znotraj teh sredstev, ki so nam na razpolago, dodatno nadaljujejo. Mi seveda načrtujemo, da se bodo lahko v jeseni dela nadaljevala. Tisto, kar je tudi treba vedeti: v proračunu za leto 2015 je vseh sredstev na sektorju za odpravo posledic naravnih nesreč načrtovanih devet in pol milijona evrov. Za popotresno obnovo Posočja pa 5,5 milijona evrov. Dejstvo je, da bi si tudi jaz kot resorni minister želel, da bi uspeli vse plazove, ki so v tem trenutku v Sloveniji, tako velike, za katere smo neposredno pristojni, kakor tudi majhne in srednje, za katere so pristojne občine, pa prav tako ni denarja, kakor tudi nekatere druge sanacijske programe izvajati. Denarja imamo toliko, kolikor ga imamo in znotraj tega iščemo najbolj optimalne rešitve. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Krivec.
Ja, hvala. Mislim, da glede statistike ni treba razlagati, vendar gospod minister, odgovorili niste na nobeno konkretno vprašanje: Kdo bo investitorjem, ki imajo že sklenjene pogodbe, predstavil dejstvo zaustavitve gradbišč in kdo bo prevzel stroške neizpolnjenih pogodb? Treba je vedeti, da so pogodbe tripartitne: na eni strani je lastnik, na drugi strani je država in tudi še izvajalec. Kdo bo to predstavil investitorjem? Kdo izvajalcem? In tudi: Kdo bo zagotovil, da v naslednjem letu ne bo prišlo do ponovnega zamika predvsem tistih, ki imajo v letošnjem letu že odobrene vloge? Kdo jim garantira, da bodo leta 2015 dejansko izvajali dela? Vprašal sem tudi: Kdo bo kril stroške konzerviranja gradbišč in odškodnin, ki jih bodo zahtevali izvajalci, ki se v tem trenutku umikajo z gradbišč? Na ta vprašanja niste dali odgovorov. Mi smo že enkrat govorili o tem, da je nesmiselno zapirati aktivna gradbišča in podaljševati razseljenost, ker to državo v bistvu dvojno stane, povzroča pa tudi veliko negotovosti in nemoči pri tistih, ki čakajo na popotresno obnovo. Ne gre samo za posamezne primere, gre tudi za zelo težke situacije, kjer so ljudje tudi starejši, ki čakajo že več let na to, da se ta obnova zaključi in so v tem trenutku tudi v ustavnem smislu v neenakopravnem položaju z ostalim. Tega se ministrstvo mora zavedati. To izvajanje ni enako kot izvajanje pri drugih naravnih nesrečah, kjer nimamo posebnih zakonov, kjer nimamo programa Vlade, ki je potrjen, kjer nimamo pogodb, ki so podpisane itn. Zato pričakujem konkreten odgovor [[…]] [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Še enkrat dovolite, spoštovani poslanec, da odgovorim! Predstavniki ministrstva so po meni dostopnih podatkih opravili usklajevalne razgovore z vsemi župani prizadetih območij. Do posameznikov še niso prišle pisna mnenja oziroma informacije o zaustavitvi izvajanja popotresne obnove, saj do tega še ni prišlo. Povedal sem vam, da smo zagotovili dodaten denar in sedaj potekajo iskanja, kateri so tisti projekti, ki morajo iti naprej. Kljub vsemu pa dovolite, mi imamo letos na razpolago 4,9 skoraj 5 milijonov evrov. Od tega komisija za oceno škod po naravnih nesrečah 100 tisoč, sanacija plazov srednjega in malega obsega, ki jih je zelo dosti v tej državi, samo 35 tisoč, sanacija plazov velikega obsega 200 tisoč, popotresna obnova Posočja milijon 447 tisoč, neurja iz septembra 2007 32 tisoč, neurja s točko po letu 2008 20 tisoč, sanacija Solin, to je en projekt, kjer ima tudi sofinanciranje od drugod, milijon 600 tisoč in programi odprave posledic naravnih nesreč, poplave 2010 in poplave 2012, skupaj milijon pa pol. Sam bi si kot resorni minister dejansko želel, da bi bile te številke povsem drugačne, so pa takšne, kakršne so. Vsi se zavedamo, v kakšnem stanju je država, in zato znotraj teh številk skušamo delati tako. Prednost imajo tisti nujni ukrepi, ki so povezani neposredno na ogrožena človeška življenja. Nekateri programi se v bistvu podaljšujejo, tudi vam sem, gospod poslanec, povedal, da je v naslednjem letu za Posočje načrtovanih 5,5 milijonov evrov. To v praksi pomeni, da program, ki bi moral biti zaključen leta 2016, ne bo 2016, ampak bo 2018. So pa to edini finančni viri, ki so trenutno na razpolago. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Krivec.
Hvala za besedo še enkrat. V skladu s poslovnikom zahtevam, da se o odgovoru ministra opravi razprava na eni od naslednjih sej. Mislim, da je odgovor dokaj uradniški, tudi prebran. Mislim, da minister tako ne razmišlja, kot je zdaj bral, kajti celotno ministrstvo ima, mislim da, preko 500 milijonov evrov proračuna, in ko govorimo o posameznih postovkah, vemo, da so se postavke znotraj ministrstva za kmetijstvo v veliki meri zelo malo zniževale s tem zadnjim rebalansom. Največ se je zniževala postavka odprave naravnih in drugih nesreč, še posebej postavka popotresna obnova. Kot sem rekel, s 5,5 milijonov na 1,4 milijone, in nič ne stoji zagotovilo ministra, da je v naslednjem proračunu 5,5 milijonov, kajti tudi v tem proračunu je bila ta postavka do rebalansa enaka, tako je to samo golob na strehi. Zato vseeno moram opozoriti ministra, da verjetno sledijo v nadaljevanju tudi drugi ukrepi, ki jih bodo posamezni oškodovanci morali narediti, kajti nesprejemljivo je, da se na podpisane pogodbe nekdo, ki je podpisnik teh pogodb, na tak mačehovski odnos odziva. Podpisana pogodba z rokom izvedbe, z rokom izvajanja je neka obligacija in mislim, da ni države, ki ne bi spoštovala pravnega reda in ne bi spoštovala svojih podpisanih pogodb. Mislim, da v tem primeru daje ministrstvo in tudi vsi, ki tukaj sedimo, nek čuden zgled vsem državljanom in vsem firmam v tej državi. Mislim, da je zastonj govorjenje o tem, kako je treba spoštovati pravno državo, če niti država ne spoštuje svojih podpisanih pogodb in nihče ne zagotavlja tem investitorjem in tem izvajalcem povračila v primeru neizvajanja pogodb. Mislim, da je to nesprejemljivo. Verjamem, da je znotraj ministrstva neka možnost prerazporeditve dodatnih sredstev, sukcesivno, po potrebi, na te postavke, ki so nujne za to, da se dela nemoteno izvajajo, tudi z vidika, na katerega je minister opozarjal, tudi z vidika varnosti. Predvsem je pa pomembno, da spoštujemo tisto, kar je podpisano, in da se vsaj pogodbe, ki so podpisane, izvajajo in da se ta dela ne zaustavijo in da se konec koncev tudi ljudje, ki so sedaj razseljeni, čim prej vrnejo v svoje domove. Ne bom bral pisem, ki jih dobiva tudi ministrstvo, predsednica Vlade, pa tudi Urad predsednika Republike Slovenije, pa še marsikdo drug. Mislim, da je to za državo, če ne najde cirka 2 milijona za to, da se nekatera dela, ki so podpisana, opravljajo, velika [[…]] [[znak za konec razprave]] [[…]]
Hvala lepa. O vašem predlogu bo odločal Državni zbor, in sicer jutri v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Samo Bevk ministru za kulturo dr. Urošu Grilcu. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica, spoštovani zbor! Vlada Republike Slovenije je v začetku aprila letos sprejela odloka, s katerima je cerkljanske laufarje ter drežniškega in ravenskega pusta razglasila za živo mojstrovino državnega pomena. Z razglasitvijo se tako zagotavlja javno dostopnost in prenašanja iz roda v rod ter ohranitev varovanih sestavin prepoznavnejših pustovanj na Slovenskem. Naziv ima hkrati pomemben učinek na turistično privlačnost krajev, krepi pa tudi lokalno identiteto. Posebej pa velja izpostaviti, da je s sprejetjem odloka izpolnjen predpogoj za uveljavitev naše žive kulturne dediščine v mednarodnem okolju. V delovnem gradivu odlokov o razglasitvi cerkljanske laufarije ter drežniškega in ravenskega pusta za živo mojstrovino, je namreč navedeno, da je razglasitev prvi korak za vpis na Unescov reprezentativni seznam nesnovne dediščine človeštva. Ta prvi korak za vpis na Unescov seznam nesnovne dediščine človeštva je Vlada Republike Slovenije s sprejetjem ustreznih odlokov v preteklosti storila še v treh primerih. Na najvišjem državnem nivoju so zaščiteni tudi škofjeloški pasijon, ki je bil leta 2012 prvi razglašen za živo mojstrovino, po letu 2013 pa sta se mu pridružila še tradicionalno izdelovanje kranjskih klobas in izdelovanje ljubenskih potic oziroma velikonočnih butaric. Sedaj seveda čakamo na nadgradnjo temelja, na vpis na Unescov seznam. Rok za oddajo nominacij na sedež Unesca je vsako leto 31. marec, vendar morajo biti nominacije usklajene in potrjene s strani stroke kot tudi s strani Vlade Republike Slovenije, zato je rok za oddajo prijavnega obrazca v slovenskem jeziku in vseh prilog na Ministrstvu za kulturo Republike Slovenije, ki formalno vodi postopek nominacije, najkasneje 31. januarja v tekočem letu. Lani je bila v roku vložena kandidatura za škofjeloški pasijon, odločitev pa se na zasedanju Komiteja za nesnovno kulturno dediščino pričakuje novembra letos. Letos pa do 31. marca država nobene nove kandidature ni vložila. V zvezi z navedenim ministra za kulturo dr. Uroša Grilca sprašujem: Katere aktivnosti načrtuje oziroma izvaja Ministrstvo za kulturo v zvezi z nominiranjem živih mojstrovin državnega pomena za Unescov reprezentativni seznam nesnovne kulturne dediščine človeštva? Za odgovor se ministru že vnaprej najlepše zahvaljujem. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister.
Spoštovana predsedujoča, spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec Bevk, hvala lepa za vprašanje! Unescova Konvencija o varovanju nesnovne kulturne dediščine iz leta 2003 je v okviru spodbujanja mednarodnega sodelovanja med državami pogodbenicami konvencije ter ohranjanjem izjemne nesnovne dediščine na mednarodni ravni vzpostavila troje mehanizmov nesnovne dediščine na mednarodni ravni izpostavila troje mehanizmov. Prvi, Reprezentativni seznam kulturne dediščine človeštva, kamor so na podlagi odločitve mednarodnega odbora vpisane različne prakse, predstavitve, izrazi, veščine in z njimi povezana orodja, predmeti, izdelki in kulturni prostori, ki jih skupnosti, skupine in včasih tudi posamezniki prepoznajo kot pomemben del svoje kulturne dediščine. Drugi inštrument je Seznam nesnovne kulturne dediščine, ki jo je treba nujno in nemudoma zavarovati zaradi nevarnosti izginotja, tretji pa je Register dobrih praks, ki vsebuje uspešne primere ohranjanja in razvijanja nesnovne kulturne dediščine. Slovenija je konvencijo implementirala z novim Zakonom o varstvu kulturne dediščine iz leta 2008 in od takrat vzpostavila sistem varstva nesnovne žive dediščine na nacionalni ravni. Mogoče samo na kratko, kako poteka sam postopek vpisa na Unescov seznam svetovne dediščine. Prvi predpogoj je, da je dediščina vpisana v Register nesnovne dediščine. To je podlaga za to, da lahko država nesnovno dediščino razglasi za spomenik državnega pomena. Seveda na podlagi strokovnih podlag Zavoda za varstvo kulturne dediščine in na podlagi ustrezne pobude ta odlok sprejme na koncu Vlada. To je predpogoj, da se poda pobuda nosilca lokalne skupnosti ali države za uvrstitev na Unescov seznam. Določen je nacionalni koordinator, Slovenski etnografski muzej, ki opravi strokovno delo in preveri, ali je pobuda ustrezna, ustreza merilom, in poda priporočilo, potem pa sledi predstavitev gradiva pri nosilcih, razprava in kolikor je to uspešno, se poda vloga za uvrstitev na seznam in je posredovana v Pariz. Gospod poslanec je pravilno ugotovil, da ima Slovenija na nacionalni ravni vpisanih 5 mojstrovin nesnovne žive kulturne dediščine državnega pomena: škofjeloški pasijon, tradicionalno izdelovanje kranjskih klobas, ljubenska potica, cerkljanska laufarija, drežniški in ravenski pust, v register pa je vpisanih še 33 enot in 66 nosilcev, medtem ko na mednarodni ravni do sedaj še nimamo nobenega vpisa. Odločanje o vpisu škofjeloškega pasijona bo potekalo na letošnjem zasedanju mednarodnega odbora konec novembra, odločanje o vpisu tradicionalnega izdelovanja kranjskih klobas pa je skladno s pravili uvrščeno v cikel za leto 2015, razlog za to pa je, da je glede na sam postopek kandidiranja na seznam in uvrstitev na seznam Unescove nesnovne dediščine letno sprejeta le ena vloga na posamezno članico. To je tudi razlog, da smo nekoliko bolj taktični in premišljeni pri vpisovanju prihodnjih vlog na Unesco. Namreč, ta vlada je sprejela v aprilu, torej prav pred nekaj tedni, dva odloka; Odlok o razglasitvi cerkljanske laufarije za živo mojstrovino državnega pomena ter Odlok o razglasitvi drežniškega in ravenskega pusta za živo mojstrovino državnega pomena. Razglasitvi sta začeli veljati sredi aprila, s tem pa so podani pogoji, da se prične tudi redni postopek, da se vloži kandidaturo na Unesco v letu 2015 in potem eventualno pride do odločanja v letu 2016. Pomembno pa je predvsem zaradi tega, ker želimo vložiti enotno vlogo za vse tradicionalne slovenske pustne šege. Tukaj se nam zdi, da bomo imeli več možnosti in na ta način bi za vpis skupaj predlagali drežniški in ravenski pust ter cerkljansko laufarijo, ki so že razglašeni za živo mojstrovino državnega pomena. Poleg njih pa verjetno tudi še škoromate in kurente s Ptujskega polja, ki pa trenutno so v zaključni fazi razglasitve za živo mojstrovino državnega pomena. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Želite dopolnitev vprašanja oziroma odgovora? Izvolite, gospod Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Hvala tudi vam, gospod minister, za odgovor. Izvedeli smo nekaj novih podatkov, predvsem to, da se odločitev za škofjeloški pasijon odmika za eno leto, če sem prav razumel, ampak nič ne de. Če smo toliko let počakali, bomo pa še eno leto. Kljub temu sem vesel, da so se aktivnosti na tem področju pospešile, tako kot je nekaj časa bil zastoj pri vpisu dediščine na seznam svetovne naravne in kulturne dediščine, pa so se potem aktivnosti sprožile, tako da imamo sedaj kar nekaj več vpisov, kot je bilo to še nekaj let nazaj. Zato verjamem, da bosta ministrstvo oziroma pristojna služba in izvajalec teh postopkov pohitela tudi z drugimi aktivnostmi in da se bo škofjeloškemu pasijonu pri kandidaturi pridružila še kakšna mojstrovina državnega pomena s področja nesnovne ali žive dediščine, kot tudi rečemo. Veseli me, da bodo to tudi pustni običaji na ozemlju celotne države, vemo pa, da je bila, recimo, Hrvaška zelo uspešna tudi pri vpisu njihovih mojstrovin s področja klekljane čipke, tako da bi lahko tudi po tem vzoru naredili korak naprej tudi v Sloveniji. Kot ste prej povedali, je v registru nesnovne kulturne dediščine vpisanih 33 enot mojstrovin nesnovne kulturne, zato me tudi zanima v zvezi s tem: Kakšni so načrti Ministrstva za kulturo pri spodbujanju nadaljnjih razglasitev te dediščine za živo mojstrovino na državnem nivoju? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Boste dopolnili odgovor? Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Nekaj načrtov sem že povedal. Mogoče zelo na kratko dodam samo še to, kaj se trenutno že dogaja, kaj je tisto, kar koordinator nesnovne žive kulturne dediščine Slovenski etnografski muzej v tem trenutku presoja – izpeljuje namreč tako imenovani postopek povpraševanja pred odločitvijo za kandidaturo za vpis na seznam mojstrovine nesnovne žive kulturne dediščine državnega pomena. In sicer, gre za naslednjo nesnovno dediščino: idrijsko in slovensko čipko, folklorno skupino Ivana Navratila iz Bele krajine, ki izvaja vuzemske plese, in za kurente s Ptujskega polja. To je v tem trenutku tisto, s čimer se ukvarja Slovenski etnografski muzej in na osnovi teh rezultatov bo sprožen nadaljnji postopek, kot ga predvideva zakon in tudi konvencija. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Naslednje vprašanje bo zastavil Dragutin Mate ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Gospod minister! V lanskem in letošnjem letu smo bili priče različnim vremenskim pogojem oziroma posebnim, spremenjenim pogojem, ki so močno vplivali na pogoje kmetovanja v Republiki Sloveniji. Prizadele so nas suša, poplave, toča, zdaj spomladi tudi žled in posledično tudi plazovi po velikem delu Slovenije. S tem so se za kmetovalce močno spremenili pogoji za njihovo delo in okoliščine, v katerih delajo. Zato vas, gospod minister, sprašujem: Kakšne konkretne ukrepe na podlagi izkušenj iz preteklih let na sistemskem nivoju je sprejelo vaše ministrstvo, da bi kmetovalcem pomagalo v teh zelo spremenjenih pogojih delovanja? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, gospod minister.
Hvala, gospod poslanec, za zelo aktualno vprašanje. Dovolite samo, da povem, trenutna ocena Evropske unije je, da na letni ravni imamo škode zaradi naravnih nesreč, zlasti v kmetijstvu in drugod, nekje med 80 do 90 milijard, zato ker so podnebne spremembe tukaj in nanje nismo pripravljeni. Ukrepov, ki jih v tem trenutku izvajamo ali pričenjamo izvajati, je kar nekaj. Prvi je novi Program razvoj podeželja 2014–2020. Usmeritev je, da mora biti vsaj 30 odstotkov denarja namenjenega za blažitev posledic podnebnih sprememb. V naš program, ki smo ga že oddali v Bruselj in se zdaj začenja izvajati, ko bo potrjen, smo dali tega denarja za 47,4 odstotka, kar je nekaj manj kot 400 milijonov evrov. Ukrepi so pa naslednji: prenos znanja, svetovanje, naložbe v osnovna sredstva – to so te investicije, ki imajo to komponento –, kmetijsko-okoljsko podnebna plačila, torej prakse, ki se prilagajajo, ekološko kmetovanje, sodelovanje. Dovolite, da še enkrat povem, to je vredno 400 milijonov. Nekatere zakone spreminjamo zato, da bo mogoče lažje investirati. V Državnem zboru je že Zakon o vodah, zato da bodo nekatere procedure potekale hitreje, nekatere pa niti ne bodo potrebne. Zakon o ohranjanju narave ima tudi, ko bo sprejet, neke stvari, ki bodo omogočale lažje investicije. Dopolnjen je tudi Zakon o odpravi posledic naravnih nesreč, to pa zato, da tudi, če bo v bodoče kdaj prišlo do žleda, ne bo potreben interventni zakon, ampak je žled potem opisan kot naravna nesreča. Mislim, da od leta 2007 naprej imamo tehnološka priporočila za zmanjšanje občutljivosti kmetijske pridelave na sušo. Pod njih je podpisan tedanji minister Iztok Jarc, sedaj smo jih nadgradili. Tako imamo že en teden nove tehnološke usmeritve, zlasti za koruzo, zato ker pri koruzi je največja škoda. Ta teden bodo pa tudi na novinarski konferenci predstavljene javnosti, ker je ravno pravi čas usmerja kmetije, katere so tiste tehnologije, ki naj jih uporabljajo, katere so kulture, ki naj jih uporabljajo, da se vsaj delno izognejo škodam, ki nastajajo. Financirali smo tri ciljne razvojne programe. Tisto, kar bi pa rad posebej povedal, je pa naslednje. V tem trenutku v državi pripravljamo nov načrt upravljanja z vodami. To je pomembno, mi sedaj starega sicer imamo, ki tudi izteka. Težava je pa, ker nimamo, če temu povem tako enostavno, rezervacije vodnih virov. V tem trenutku, ob tem da kljub vsemu gradimo nekatere namakalne sisteme, enostavno nimamo določenih območij, kje je voda za namakanje sploh na razpolago oziroma kje je dodatne akumulacije treba zgraditi. To pa zato, ker se vodni viri oziroma poraba med sabo konkurira. Absolutno prednost ima seveda voda kot pitna voda. Torej so podzemne vode zlasti namenjene za oskrbo s pitno vodo, tekoča voda in akumulacija – tu pa pride do delitve za področje energetike, za področje kmetijstva in še česa. To pa zato, ker enostavno v trenutkih, ko je suša, vsi, ki želijo, konkurirajo z vodo. Dodatno bi pa želel povedati še naslednje, kajti tudi to vpliva na količino nesreč v kmetijstvu. V tem trenutku je že sprejetih vseh sedem uredb, ki govorijo o izboljševanju zraka. Namreč, zrak je v veliki meri tudi tisti, ki povzroča podnebne in s tem klimatske spremembe. Prvič bomo namenjali v tem trenutku deset, plus deset, plus dvajset, torej ko se bo seštelo, bo 40 milijonov različnih ukrepov, ki bodo pomagali, da bo obremenitev podnebja manjša. Je pa v tem trenutku stanje v Sloveniji takšno. Kar se tiče toplogrednih plinov velja ocena, da jih je približno 25 odstotkov posledica izpustov, ki jih povzroča logistika. Približno 50 odstotkov je gospodarstvo in energetika. Takšnih toplogrednih plinov, ki pa izvirajo iz kmetijstva, je približno 8,5 odstotka, vendar na tem področju se bistvene spremembe ne dajo narediti. Ukrepi, ki se pa izvajajo, so pa naslednji. En del ukrepov, to je četrtina, je namenjen temu, da se pomaga pri transportu, za linijske transporte. 75 odstotkov je pa za zmanjšano porabo energije. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Naslednje poslansko vprašanje [[…]]Aha, še imate možnost za dopolnitev. Izvolite, gospod Mate.
Hvala lepa. Seveda bi imel še dopolnilno vprašanje. Hvala, gospod minister, za te sistemske rešitve, ki ste jih predstavljali, vendar sem pričakoval, da bo tudi kaj bolj konkretnih podatkov v vašem odgovoru. Zato bi kot dopolnilno vprašanje vprašal: Koliko sredstev ste iz proračuna in iz kohezijskih skladov zagotovili za namakalne sisteme, za protitočne mreže in za podobne konkretne ukrepe? Te kmetje potrebujejo takoj, ne v letu 2020 ali ne vem kdaj, ampak jih rabijo takoj, glede na to, kakšne težave smo imeli v preteklem letu in recimo dve leti nazaj. Kaj ste konkretno naredili na vašem ministrstvu, da bi olajšali pridobitev teh sredstev glede na dolgotrajne in zelo zapletene birokratske postopke? Večkrat smo lahko videli v različnih oddajah na televiziji, kakšne težave imajo kmetje, da pridejo do teh sredstev in kaj vse morajo izpolniti. Konkretno me tudi zanima: Kaj ste konkretno naredili na vašem ministrstvu, da pri umeščanju v prostor objektov, kot so, recimo, namakalni sistemi, ti postopki ne bi trajali leta? Lani smo lahko gledali, kako v Vipavski dolini že pet let traja postopek, da nekdo lahko umesti namakalni sistem v prostor in me zanima: Kaj je ministrstvo konkretno naredilo? Zanima me: V kateri fazi konkretno in natančno je izplačilo odškodnin za nastalo škodo v kmetijstvu iz preteklega leta? Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Izvolite, imate možnost za dopolnitev odgovora.
Če dovolite, da začnem od zadaj, torej kje smo z odškodninami. Program je napisan. Denar, ki smo ga uspeli dobiti, je nekaj manj kot 6 milijonov evrov. To pa zato ker je proračunska rezerva, ki ima 25 milijonov za naravne nesreče, 15 milijonov je bilo že izčrpano z interventnim zakonom o žledu, a nisem uspel dobiti vseh 10 milijonov, torej nekaj manj kot 6 milijonov. Program je napisan, upam, da bo v dveh ali treh tednih prišel skozi Vlado. Se pa zavedam, gospod poslanec, da je to v bistvu glede na velikost škode, zelo majhen denar. Zato je tudi pomembno, da državljanke in državljani vedo, ker je bilo lansko leto škode izjemno veliko, okoli 100 milijonov evrov. Nam pa že vsa zadnja leta – recimo, če pogledamo mogoče 10 let nazaj, je bil delež škode, ki je bila izplačana, nekje 40 odstotokov in pada navzdol, lansko leto je bilo izplačilo za škodo iz leta 2010 nekaj 10 odstotkov, in ta delež še pada. Je pa to povezano s količino denarja v proračunski rezervi za te namene. Kar ste tiče količine sredstev, je količina denarja, ki je na razpolago, v tem trenutku enkrat večja kot v starem programskem obdobju. S tem, da je za novo programsko obdobje značilno, da lahko denar med posameznimi ukrepi bistveno lažje premeščamo. Generalno vsega denarja, ki ga lahko uporabimo tudi za tovrstne namene, je pa 400 milijonov evrov. Ali bodo v letošnjem letu kakšni razpisi? Razpisi še bodo. To pa zato, ker sedaj ugotavljamo, da del denarja iz kohezije 2007–2013 ne bo uporabljen za to, ker nekateri posamezniki kmetije, tudi podjetja, ki so dobili odločbe, v tem trenutku javljajo, da enostavno niso finančno zadosti močni, da jih izvršijo. Ker pa velja za kmetijsko politiko neko posebno pravilo, bomo sedaj vse te številke zbrali in šli še z razpisom. Čeprav imajo v letošnjem letu pri razpisih prednost mladi kmetje in dopolnilne dejavnosti, sedaj, ko se pa novi viri odpirajo, bomo pa dali še te ukrepe noter. Torej, ukrepov za namakanje in mreže bo vsaj za 50 milijonov evrov, če bo pa večja potreba, pa še več. Kar se tiče umeščanja v prostor, tu sta pa dve stvari pomembni. Mi smo del generalno umeščanje v prostor – verjetno vam je poznano, da pristojni minister, ki je minister za prostor, pripravlja poenostavitev zakonodaje. Tukaj mi sodelujemo in bomo sodelovali tudi naprej. Na področjih, kar se tiče vodnih dovoljenj, ker so tu neki zaostanki, pa je tudi s tem namenom v proceduri sprememba zakona o vodah. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Imate proceduralni predlog? Izvolite, gospod Mate.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Predlagal bi, ne glede na to, da je minister v veliki meri odgovoril na vprašanja, da so se vendarle v tem odgovoru pojavila nekatera področja, za katere bi bilo dobro, da bi imeli širšo razpravo, predvsem zato, ker je seveda samooskrba na relativno nizki stopnji oziroma se še zmanjšuje, kot je bila v preteklosti. Zato je pomembno, kakšna je kmetijska politika, in pomembno je, kako se minister bori za sredstva, ki jih zagotavlja za odpravo naravnih nesreč, škode, ki nastane zaradi nekih zunanjih faktorjev, suše, poplav in seveda tudi vseh ostalih dejavnikov, ki se pojavljajo neodvisno od nas, ljudi. Mene skrbi, skrbi me to, da se sredstva iz leto v leto za odškodnine zmanjšujejo, da so vedno večji zamiki. Seveda razumem, da še ni vse narejeno, vendar kmetje zelo težko razumejo, če slišijo, da je program za to, kako se bodo sredstva za lansko letno škodo v višini 100 milijonov delila v višini 6 milijonov, malo manj, 6 odstotkov je to približno, in da je program narejen. Še vedno tega denarja kmetje nimajo. Večina ljudi je že obdelala svoja polja, vložila nova sredstva in nihče jih ne vpraša, od kod jim ta denar. Z lanskim pridelkom, seveda, niso zaslužili toliko, kot bi lahko. Mislim, da bi bilo dobro, da se o tem pogovorimo, da najdemo nekatere nove poti oziroma da se ob morebitnih spremembah proračuna v letošnjem letu tudi spremenijo ta razmerja, ki so sedaj postavljena. Ministra razumem, da je v zagati. Vendar, ko so na Vladi sprejemali proračun, bi lahko mogoče tudi on s svojim vplivom, ne nazadnje je tudi podpredsednik Vlade, zelo visoko kotira tudi na javnomnenjskih lestvicah in ima neko avtoriteto. S to avtoriteto bi lahko vplival na to, da bi bilo več denarja namenjeno za to področje, kar bi olajšalo življenje kmečkemu prebivalstvu v Sloveniji, ki ni nezanemarljivo. Tako predlagam in upam, da bomo izglasovali ob glasovanjih, da bi na to temo imeli širšo razpravo, ne toliko kot razpravo samo o tem, kaj je minister naredil in česa ni, ampak predvsem o tem, kaj bi lahko naredili na tem področju, da bi povečali samooskrbo države in olajšali življenje kmetom predvsem takrat, ko jih prizadenejo naravne nesreče; naravna nesreča v obliki suše, poplave, toče in seveda vsega ostalega. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. O vašem predlogu bo odločal Državni zbor, in sicer jutri v okviru glasovanj. Naslednje poslansko vprašanje bo zastavil gospod Jožef Horvat ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki pa je opravičeno odsoten.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Poslansko vprašanje bom postavil ministru, sem ga tudi v pisni obliki najavil in seveda pričakujem, da na naslednji seji ustno odgovori. Kolegice in kolegi, spoštovana gospoda ministra! V Sloveniji imamo dramatično stanje na področju zaposlovanja, število registriranih iskalcev zaposlitve je doseglo 130 tisoč, najbolj nas seveda skrbi naraščanje števila brezposelnih mladih, izobraženih ljudi. Zaposlitev si iščejo v drugih državah in nizka je verjetnost, da se bodo še kdaj vrnili v domovino. Z odhajanjem mladih strokovnih kadrov Slovenija izgublja svoj največji kapital. Naj samo postrežem z delom svežih podatkov Statističnega urada Republike Slovenije, 16. april; recimo, v mojem okolju, kar v treh prekmurskih občinah imamo več kot 25-odstotno brezposelnost, in sicer največjo brezposelnost v državi beležijo v občini Kuzma. Kar 26,7 odstotka, potem pa seveda tudi v Dubrovniku in v Rogaševcih. Rešitev tega problema lahko predstavljajo tudi neposredne tuje investicije v Sloveniji, potrebni pogoj zanje pa je atraktivno poslovno okolje. Kakšna je danes Slovenija v očeh investitorjev kot lokacija za neposredne tuje investicije, kažejo vsakoletne meritve in raziskave, ki jih izvajajo različne relevantne institucije. Najpomembnejše ovire za tuje neposredne investicije so visoki davki, plačilna nedisciplina, visoki stroški delovne sile, težave pri odpuščanju zaposlenih, korupcija, neučinkovit sodni sistem, slabo delovanje Davčne uprave, ovire pri nakupu stavbnih zemljišč in objektov, neustrezna stečajna regulativa in tako dalje in tako dalje. Zato ministra za finance kot skrbnika javnih financ in tudi blaginje državljank in državljanov Republike Slovenije sprašujem: Kakšne načrte ima njegovo ministrstvo, on sam in seveda tudi Vlada, da v najkrajšem možnem času skoraj hermetično zaprto Slovenijo za tuje neposredne investicije spremeni v atraktivno lokacijo za neposredne tuje investicije? Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odgovor boste prejeli, seveda ustno na naslednji seji. Sedaj pa bo poslansko vprašanje postavil mag. Andrej Vizjak, in sicer ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji. Izvolite.
Spoštovani minister, spoštovana podpredsednica! Spoštovani minister, vi ste pred približno dvema mesecema opravili zaslišanje pred matičnim delovnim telesom Odborom za gospodarstvo, kjer smo poslanci pozorno prisluhnili vašim napovedim, vašim ciljem, vašim prioritetam, ki se jih boste lotili kot minister za gospodarstvo in tehnologijo. Praktično vsi mediji so izpostavili en zelo pomemben, po mojem res zelo pomemben cilj, ki ste si ga zastavili za vaš mandat. Napovedali ste, dobesedno berem: "Moja ambicija bo znižati število zaposlenih na ministrstvu za 30 odstotkov v roku enega leta. S tem želimo dati zgled drugim resorjem v Vladi, da je to dosegljivo." Glejte, ta napoved je odprla širšo vsebino, ki je pomembna in sem upal, da mislite s temi napovedmi resno in da boste to tudi izvedli. Namreč, odprla je eno dejstvo, da nameravate z analizo poslovnih procesov dejansko debirokratizirati funkcioniranje svojega ministrstva in da želite, da to stori tudi Vlada širše in javni sektor širše. Skratka, da bi s tem tudi znižali neke tekoče odhodke proračuna in s tem funkcioniranje države. S tem bi lahko tudi gospodarstvo razbremenili dajatev in to bi bil po moje najboljši ukrep za spodbujanje gospodarske rast. Spoštovani minister, vi prihajate iz gospodarstva. Vi veste, da si uprave, torej ti izvršni deli gospodarskih družb, zadajo neke cilje, jih predstavijo lastnikom in lastniki jih tudi odstavijo, če se ti cilji ne izpolnijo. Pred približno 14 dnevi sem vas v pisnem poslanskem vprašanju vprašal, s katerimi ukrepi boste dosegli ta cilj. Na kratko povedano ste mi odgovorili, da to ni vaša prioriteta in da tega praktično ne boste naredili in ste govorili, kaj je bilo v preteklosti pred vašim prihodom narejeno. Danes tudi eden izmed slovenskih časopisov piše, da nasprotno; ne da ste si postavili to kot neko prioriteto in resno nalogo, celo nove ljudi ste zaposlili na ministrstvu. Spoštovani minister, še enkrat vas sprašujem: Ali boste to vašo napoved, to vašo ambicijo, ta vaš cilj, ki ste si ga zadali ob imenovanju, izpolnili? Ali boste res v roku enega leta – sedaj v roku desetih mesecev, kajti dva meseca ste že minister –, zmanjšali število zaposlenih na ministrstvu za 30 odstotkov in s katerimi ukrepi?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, spoštovani gospod minister, če vas lahko tudi tako imenujem. Zagotovo vi bolje poznate kot jaz v danem momentu delovanje ministrstva, ker ste ga vodili en poln mandat in predvsem ste ga vodili uspešno. Ko sem bil povabljen v vlado, sem si zadal nekaj osebnih ciljev, tudi nekaj ambicij, ne samo ciljev, ki bi jih želeli videti tisti, ki so me v vlado povabili. Pravzaprav je zame velik izziv, glede na to, kar ste povedali, da prihajam iz gospodarstva, iz realnih gospodarskih sredin, tudi povečati učinkovitost v takem organizmu, kot je ministrstvo v ožjem sestavu, kot del državne uprave, pa tudi v ostalih organih, ki sodijo v sestavo ministrstva oziroma so ministrstvu na tak ali drugačen način podrejeni. Prosil bi, da to ambicijo ali pa ta cilj, ne smatrate kot populizem, ampak s tem dejansko mislim zelo resno. Na takih projektih sem v svoji dosedanji praksi že dvakrat delal. Moram pa reči, da so ti projekti vedno zahtevajo pravilen pristop. Zahtevajo zelo sistematičen pristop in zahtevajo tudi določeno stopnjo ustvarjanja stopnje za uvajanje sprememb, in sicer sprememb, ki se nanašajo tako na optimizacijo poslovnih procesov kot sprememb, ki se nanašajo na optimizacijo organizacijskih struktur. Želim vam zagotoviti, da bomo projekt zagnali. Zagnali ga bomo v eni ožji projektni skupini v sredini maja. Potem pa bomo s širšo aktivnostjo nadaljevali v poletnih mesecih, v času dopustov, tako da bi nek osnoven skelet in oceno situacije lahko do konca poletja izdelali in na tej osnovi postavili akcijski načrt, kako bomo to izvajali. To, kar so delno navajali posamezni mediji ali pa kar navajajo dejansko naš poudarek, da v tem momentu, ko je veliko vsebinskih tem, ki jih tudi sam kot minister moram osvojiti, tej tematiki nisem dal prioritete, ker mislim, da je vedno prioriteta na vsebini in na nalogah, ki jih ministrstvo mora izvesti v okviru določenih vladnih politik, pa tudi ciljev, ki so vsebinske narave, organizacijska optimizacija, nekaj, čemur sem zavezan in čemur bom dal tudi ustrezno prioriteto. Lahko, da sem se v tej svoji oceni mogoče nekoliko prenaglil, da je cilj previsok ali da je vprašanje, če bo v celoti dosegljiv. Moram reči, da primerjava, ki jo imam, v primerjavi z ministrovanjem v predhodnem mandatu, ki gre več kot 15 let nazaj, so se stvari zelo spremenile in so bolj kompleksne, kot so bile takrat in so bistveno bolj vezane na evropsko regulativo in na zahtevo, ki jih evropski pravni red nanaša, ampak ne glede na to želim zagotoviti, da to ostaja izziv in da bomo k temu projektu pristopili v roku, ki sem jih navedel. Bi pa podprl še s konkretnimi številkami. Ne vem, v katerih medijih ste pogledali, na dan, ko sem prevzel ministrstvo, je bilo na ministrstvu 436 zaposlenih, z izločitvijo vladne službe za razvoj in kohezijsko politiko je ostalo, ko se je izločilo 172 uslužbencev, 267 zaposlenih. Kar je praktično na nivoju, kot ga je imelo to ministrstvo v začetku leta. Kar se tiče novega zaposlovanja, smo zaposlili državnega sekretarja in podaljšali zaposlitve trem uslužbencem v kabinetu. Tako nekega obsežnega novega zaposlovanja ni, z največjo odgovornostjo pa to vprašanje izvajamo in mislim, da bomo [[…]] [[znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora. Izvolite, mag. Vizjak.
Spoštovani minister! Z vami se strinjam, da ste verjetno malo prenaglili, tako kot se je verjetno prenaglil tudi, se mi zdi, minister Križanič, ko je napovedal, da bo minimalna plača tisoč evrov, ali gospod Erjavec, ki je tudi napovedal, da bo penzija ne vem kako visoka – ob hearingih. Razumem, da je težko kandidatu za ministra, ko se pojavi pred poslanci in mora predstaviti konkretne cilje, le-te zastavi, bi rekel, tako optimistično in ne nazadnje tudi potem v pričakovanju, ker na koncu se potem zgodi, da smo vsi skupaj na nek način v težavah oziroma razočarani. Ampak poglejte, zakaj vas na to opozarjam? Ne zaradi tega, da bi vas želel opozoriti na to, kar sem pravkar izrekel, temveč zaradi tega ker mislim, da je to signal, ki je pozitiven. Namreč, če analiziramo slovenski proračun, lahko vidimo, da so tekoči odhodki – tekoči odhodki pa so plače v javnem sektorju, obresti, transferji, subvencije –, da so te tekoči odhodki za eno milijardo, spoštovani minister, večji – in to že pet, šest let zapored –, kot so pa tekoči prihodki; pri čemer so tekoči prihodki davčni in nedavčni prihodki. To pomeni, da pojemo bistveno več, kot zberemo, zato je vaše sporočilo, ker ste ga naslovili na nek način tudi na druge resorje, bilo v tem kontekstu jemano: češ, racionalizirali bomo funkcioniranje države, da bomo lahko razbremenili gospodarstvo, da bo gospodarstvo funkcioniralo. Torej vas v tem dopolnilnem vprašanju sprašujem: Ali smo prav razumeli to napoved? Ali si je Vlada dejansko zadala ta cilj, da bo tudi z neko resno racionalizacijo javnega sektorja, lahko posledično, ker se bodo odhodki spremenili, razbremenila gospodarstvo in znižala davčni primež?
Izvolite, gospod minister.
To je cilj, ki sem si ga zadal osebno. Mislim, da bi bilo neodgovorno govoriti o tem, da je to cilj Vlade. Še enkrat poudarjam, da bom ta cilj oziroma namero zelo resno izvajal, in drugič, da jo bom izvajal tudi na odgovoren način, na odgovoren način, kar se tiče delovanja ministrstva kot organa v okviru vlade, in drugič tudi na odgovoren način, kar se tiče sodelavcev ministrstva in ostalih organov, tako da bomo promovirali strokovnost, kompetentnost ljudi in jih motivirali za boljše delo.
Izvolite, mag. Vizjak.
Iz odgovora ministra, ki po mojem mnenju zasluži tudi razpravo v tem parlamentu in glasovanje o tem – zato tudi proceduralno to predlagam –, veje razlika med njegovimi osebnimi percepcijami glede tega, kaj je treba storiti, in med nekimi stališči Vlade. Vlada stoji na stališču, da ne bo racionalizirala več, kar je omembe vredno, funkcioniranja države, in to se skozi številke tudi vidi. Če pogledamo načrte proračuna za prihodnji leti, se odhodkovna stran bistveno ne spreminja, pri čemer pa se žal znižuje prihodkovna stran, ko govorimo o tekočih prihodkih. Vlada tu ambicije ne vidi, vidi pa ambicijo v povečevanju davčnega primeža in še posebej davkov pri gospodarstvu. Mislim, da je to napačna pot, in spoštovani minister, če prav razumem, midva deliva ta pogled. Deliva ta pogled, da bi bilo treba narediti reformo delovanja javnega sektorja, temeljito prečesati poslovne funkcije, opravila, ki jih javni sektor danes dela, se korenito odločiti za posege v ta sektor in pomembno stanjšati funkcioniranje te države. Potem lahko računamo, da bomo v nekem srednjeročnem cilju tudi uspeli uravnotežiti proračun in v nekem nadaljnjem koraku zopet razbremenili gospodarstvo, da bo to vitko telo sposobno živeti z relativno nizkimi obremenitvami gospodarstva. To je pogled, ki ga pa žal ne deli z vami manjkajoči del Vlade, ki ga danes ni tu, pa bi bilo fino, da še kdo to sliši. Zato se mi zdi, da je prav, da o tem opravimo eno širšo diskusijo, ker gre za eno konceptualno vprašanje ne samo o naši prihodnosti, ampak tudi o tem, kako bomo izvrševali naše fiskalno pravilo, ki smo ga zapisali v ustavo in kako bomo začeli to državo razdolževati v prihodnje. Prej, ko sem postavil poslansko vprašanje ministru za finance, sem rekel, da je zadolževanje države kraja mlade generacije. Ta denar si danes sposodimo, ga porabimo, vračali ga bodo pa oni, in mi bomo takrat pričakovali visoke pokojnine. To je neodgovorno! Zato menim, da je najmanj, kar je potrebno v takem konceptu, to, da opravimo neko diskusijo v tem parlamentu. Če kaj sodi v ta parlament, je diskusija o teh konceptualnih vprašanjih. Želim vam, spoštovani minister, veliko sreče pri tem. Vas bom še o tem vprašal. Do poletja vas bom pustil pri miru, septembra pa kar pričakujte zopet vprašanje, in pričakujem, da bo tudi že kakšen rezultat.
Hvala lepa. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil gospod Marko Pavlišič predsednici Vlade v funkciji ministrice za zdravje, mag. Alenki Bratušek, ki je danes od 13. ure odsotna, vendar predvidevam, da želite postaviti ustno vprašanje.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Vsekakor bi želel zastaviti to vprašanje, in pričakujem tudi ustni odgovor na naslednji seji. Odbor Državnega zbora za zdravstvo je 14. februarja tega leta imel javno predstavitev mnenj na temo uporabe konoplje v medicinske namene. Državna sekretarka je takrat zagotovila, da bodo v kratkem omogočili uporabo zdravil iz kanabinoidov. Moje poslansko vprašanje je: Kako napredujete z omogočanjem uporabe tovrstnih zdravil v slovenski praksi? Natančnejša seznanitev s problematiko na tem področju jasno kaže, da zdravniki tovrstna zdravila že predpisujejo, da pa morajo pacienti z receptom po ta zdravila v tujino, kjer jih plačajo iz svojega žepa. Če želijo, in v veliko primerih se je to tudi zgodilo, jim Zavod za zdravstveno zavarovanje te stroške povrne, kar pomeni, da s tem slovensko zdravstvo pošilja slovenske bolnike na tuje, da javna sredstva potem služijo tuje lekarne in tuji farmacevti. Tukaj se moramo zavedati, da se ljudje v svoji zdravstveni stiski zatekajo k raznoraznim metodam in preparatom. Zato, ker to področje ni ustrezno urejeno, se zatekajo k preparatom, ki so brez ustreznega nadzora, zatekajo se brez zdravniškega nadzora in brez ustrezne zdravniške pomoči glede doziranja. Neka ustrezna regulativa na tem področju bi močno pripomogla k temu, da bi lahko tovrstna zdravila uživali precej bolj pod nadzorom in da bi bil efekt bistveno večji. Vsekakor pa moram tukaj opozoriti tudi na kvaliteto tovrstnih proizvodov, ki jih dobivajo na črnem trgu. Glede na to, da je v funkciji ministrice za zdravstvo trenutno predsednica Vlade, mislim, da lahko v tem trenutku na to področje pogleda še precej bolj na široko, in sicer da se širše razmisli o regulaciji konoplje na način – kot primer bi navedel ameriško zvezno državo Kolorado, kjer le letos načrtujejo 100 milijonov dolarjev pobranih davkov samo iz tega naslova. Ima pa Kolorado le 2,5-krat več prebivalcev kot Slovenija. Hvala.
Hvala lepa. V skladu z vašo zahtevo boste prejeli odgovor na vaše vprašanje na naslednji seji. Naj istočasno povem, da bomo v skladu z zahtevo mag. Andreja Vizjaka odločali o njegovem predlogu, njegovi zahtevi za razpravo jutri v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil mag. Marko Pogačnik ministru za finance dr. Urošu Čuferju, ki je danes službeno odsoten od 14.30 dalje.
Spoštovana predsedujoča, hvala za dano besedo. Že uvodoma bi rad naznanil, da bi v skladu s poslovnikom od ministra za finance pričakoval ustni odgovor na eni izmed naslednjih sej Državnega zbora. Ministra za finance dr. Uroša Čuferja sprašujem: Kaj namerava Ministrstvo za finance oziroma Vlada Republike Slovenije narediti z davčnim dolgom podjetij, ki v danem trenutku presega 1 milijardo evrov? Katere ukrepe namerava Ministrstvo za finance sprejeti v tej smeri in v kakšnem časovnem roku, kdaj se te ukrepi pričakujejo? Zavedati se je treba, da ta davčni dolg podjetij znaša že več kot 1 milijardo evrov, in pri tem gre verjetno za dejstvo, da aktivni davčni dolg znaša več kot 600 milijonov evrov. Mislim, in na to smo že večkrat v Poslanski skupini SDS opozarjali, da bi bilo bolj smiselno oziroma potrebno kot dvigovati davke in s tem obremeniti gospodarstvo sprejeti ukrepe, da bi davkarija lahko ta dolg iztirjala. Mislim, da bi se tukaj stabilnost javnih financ bistveno spremenila, zmanjšala bi se obremenitev gospodarstva in zmanjšala bi se obremenitev državljank in državljanov Republike Slovenije. Na drugi strani si pa ne znam predstavljati, zakaj v Sloveniji obstajata dve vrsti podjetnikov, dve vrsti podjetij, in sicer eni, ki davke sproti plačujejo, in en segment, ki davkov ne plačuje. Mislim, da je to že v prvi vrsti do podjetnikov, ki davke plačujejo, nepošteno. Zanima me: Kako je lahko prišlo do takšnega visokega davčnega dolga? Zaradi česa je davčni organ dopustil, da je sploh do take višine davčnega dolga prišlo? Približno polovica tega davčnega dolga je verjetno lahko že na nek način odpisana, kajti ta davčni dolg predstavljajo podjetja v stečaju. Hkrati bi omenil, da vlada Alenke Bratušek na tem področju do sedaj ni sprejela niti enega ukrepa. Poudaril bi, da je vlada Janeza Janše sprejela ukrep z javno objavo davčnih dolžnikov, in vemo, da je kar precejšnji del sedanje koalicije strank takšnemu predlogu nasprotoval. Ampak tisti ukrep v prvi fazi je takrat zagotovil, da se je ta davčni dolg približno v enem do dveh mesecih znižal med 5 in 10 milijoni evrov. Mislim, da bi bilo bolj smiselno s striktnimi ukrepi [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]davčni dolg izterjati in s tem olajšati tudi poslovanje gospodarstva.
Hvala lepa. V skladu z vašo zahtevo, mag. Marko Pogačnik, boste prejeli ustni odgovor ministra za finance dr. Uroša Čuferja na naslednji seji v okviru odgovorov na poslanska vprašanja. Poslansko vprašanje bo postavil gospod Marijan Pojbič ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani gospod minister! Danes je bilo izjemno veliko besed že izrečenih, kar mislim, da je tudi prav, saj je v tem trenutku ključno vprašanje, kako spraviti gospodarstvo iz te ključne problematične situacije, ki jo imamo sedaj v Sloveniji. Spoštovani gospod minister, vseskozi poslušamo s strani vlade Alenke Bratušek, kako pomembno je za to vlado in kako se ta vlada trudi, da bi uredila prijaznejše okolje za nemoten razvoj gospodarstva, in govoriči, kaj vse je in bo storila, da bi gospodarstvo zadihalo s polnimi pljuči – zagotovila boljše pogoje za doseganje večje konkurenčnosti in višje dodane vrednosti slovenskega gospodarstva. Od tega do sedaj nismo doživeli praktično ničesar. Nasprotno, Vlada, v kateri sedite, spoštovani gospod minister, tudi vi, ki ste po moji oceni še kako odgovorni za ustvarjanje ustreznih pogojev za delovanje gospodarstva in tudi za to, kaj sprejema na tem področju vlada Alenke Bratušek – prepričan sem, da kot njen resorni minister, odgovoren za gospodarstvo, ne bi smeli dovoliti, da vlada Alenke Bratušek dodatno obremenjuje gospodarstvo z novimi obdavčitvami gospodarstva oziroma povišanjem obstoječih, med katere po moji oceni sodi tudi povišanje trošarin na pogonska goriva, ki neminovno dodatno obremenjuje gospodarstvo. Če vlada Alenke Bratušek takšen način razume kot zagotavljanje ugodnejših pogojev za gospodarsko rast in nova delovna mesta, je to resnično žalostna podoba in velikanska škoda za vso Slovenijo in še najbolj za slovensko gospodarstvo, ki je brez vsakega dvoma edino, ki lahko Slovenijo reši iz sedanje nezavidljive situacije. Zato vas, spoštovani gospod minister, sprašujem: Kaj menite o dvigu trošarin na pogonska goriva, ki zagotovo povečuje stroške v gospodarstvu, kar še dodatno zmanjšuje konkurenčnost slovenskega gospodarstva? Kaj boste storili kot minister za gospodarstvo, da boste v prihodnje preprečili vladi Alenke Bratušek, da sprejema tako škodljive odločitve, ki še naprej potiskajo slovensko gospodarstvo k popolnemu zlomu?
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod poslanec! Vaše vprašanje je zelo aktualno. Dvig davčnih bremen je vedno zelo nepopularen ukrep, še posebej če negativno vpliva na gospodarstvo. Okoliščine, v katerih so bile sprejete odločitve za dvig trošarin, so vam poznane. Bile so vezane na potrebo za nadomestitev izpada, ki je bil v letošnjem proračunu predviden z uvedbo davka na nepremičnine. Zaradi neustavnosti tega zakona je Vlada iskala rešitve. Kompromis, ki je bil dogovorjen znotraj koalicije, je kombinacija prihrankov in delno tudi selektivna kombinacija dodatnih obdavčitev, ki pa so omejene izključno na trošarine. Diskusija, tudi znotraj Vlade, je bila zahtevna. Moram reči, da si kljub vsemu štejem za uspeh, da smo se uspeli dogovoriti, da ni bila uvedena trošarina na električno energijo, kar je bilo v prvem predlogu ukrepov, ampak da je bila trošarina bistveno omejena samo na segment naftnih derivatov. Rekel bi, da kar se tiče gospodarstva, to sigurno ni pozitiven signal, je pa v dani realnosti po moji oceni to eden od kompromisov, ki omogoča neko ravnotežje med konkurenčnostjo slovenskega poslovnega okolja na eni strani in med uravnoteženjem javnih financ na drugi strani.
Izvolite, zahteva za dopolnitev odgovora, gospod Pojbič.
Spoštovani gospod minister! Upam, da razumete, da to ni niti približno napad na vas osebno. Mislim, da je v tem trenutku v tej državi končno nastopil trenutek, da ne glede na to, kdo je na kakšni poziciji, vsak izmed nas na svojem področju prevzame odgovornost. Spoštovani gospod minister, nerazumno, nedopustno in nesprejemljivo zame je, in sem prepričan da za večino slovenskega gospodarstva, da samo zato, da bi napolnili proračun, sprejmemo nove obdavčitve slovenskega gospodarstva, ko se vnaprej še kako zavedamo, da bo to dolgoročno prineslo velikansko škodo. S tem, kar smo storili, nismo storili popolnoma nič koristnega za slovensko gospodarstvo, za slovensko državo, za slovenske državljane in za njihovo prihodnost. Definitivno smo sprejeli odločitve, ki so neminovno škodljive, ker je v tem trenutku slovensko gospodarstvo potrebno s strani politike velikanske podpore, ker sicer nimamo nobene možnosti spremeniti trendov v Sloveniji, in ne samo to, prav tako nimamo nobene možnosti iti po poti iz te krize, v katero smo zašli. Izključno gospodarstvo je tisto, ki nas lahko te situacije razreši. Če mi ne bomo, in vi kot gospodarski minister v tej vladi, ustvarjali ustreznih in boljših pogojev za normalno funkcioniranje gospodarstva in večjo konkurenčnost znotraj globalnega trga, v katerem funkcionira slovensko gospodarstvo, potem nimamo nobene možnosti. Spoštovani gospod minister, obljube, obljube in spet obljube. To je nedopustno in od tega se ne da živeti. Lepo vas prosim, če ste pravi gospodarski minister, bi morali, če niste mogli uresničiti tistega, kar želite, takoj odstopiti.
Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa. Spoštovani gospod poslanec! Kar se tiče učinka teh ukrepov, se v celoti strinjam z vami, da so to ukrepi, ki ne spodbujajo konkurenčnosti gospodarskega okolja, ki ne spodbujajo delovanja gospodarstva, ampak trošarina je ukrep, ki je namenjen reguliranju oziroma obdavčitvi potrošnje, ne toliko obdavčitvi gospodarske dejavnosti. Za izboljšanje mednarodne gospodarske konkurenčnosti Slovenije mislim, da je v danem momentu najbolj pomembno, da se pristopi k fiskalni razbremenitvi dela, ker je v tem delu Slovenija najmanj konkurenčna ali pa relativno zaostaja za konkurenčnimi okolji. Sam osebno delam na tem, in tudi Vlada, da se pogoji za fiskalno razbremenitev dela ustvarijo, posebej, da se ustvarijo pogoji za to, da se velika progresija, ki jo imamo v fiskalni obremenitvi dela, odpravi. To je tudi element, ki ga od potencialnih tujih vlagateljev najpogosteje slišimo, kar se tiče konkurenčnosti slovenskega okolja z vidika fiskalnih obremenitev. Tako da bom tako jaz osebno kot tudi Vlada v nadaljevanju – ne obljubljamo, da se to da narediti takoj, ampak vsaj osebno bom deloval v tej smeri, da že pri pripravi proračuna za naslednje leto tak pristop vgradimo v proračunske dokumente in da damo pozitiven signal gospodarstvu za to, da ga razbremenimo in podpremo pri nadaljnji rasti.
Hvala lepa. Zahteva za razpravo, gospod Marijan Pojbič.
Hvala lepa, spoštovana gospa podpredsednica. Predlagam, da o tem vprašanju opravimo širšo obravnavo v Državnem zboru. Spoštovani gospod minister, ta vlada bo, bomo, smo pripravljeni, bomo naredili – pri bogu svetem, povejte že enkrat, kdaj! Spoštovani gospod minister, delovna mesta padajo iz dneva v dan. Bil sem na obisku v nekaterih podjetjih, ki smo jih obiskovali kot poslanska skupina, in ljudje nas opozarjajo, podjetniki, obrtniki nas opozarjajo, da v stanju, v kakršnem v tem trenutku država je, in na način, kako deluje na tem področju, gospodarstvo nima nobene možnosti preživeti. Na kakšen način si predstavljamo, da bomo polnili v prihodnje proračun? Kako bomo reševali vse tisto, kar se je nakopičilo, vsi tisti dolgovi, obresti in tako naprej? Kako bomo to reševali, če ne bomo na tem področju naredili ključnih sprememb in ključnih korakov? Časa nimamo niti sekunde več – ne da nimamo, da mamo, in da bomo razmišljali, da bomo v naslednjem proračunu karkoli naredili. Niti sekunde več nimamo časa, niti minute! Če bi bilo to pred 3, 4 leti narejeno, bi bilo že prepozno, in mi se danes pogovarjamo, kaj bomo naredili takrat in takrat. Dragi, spoštovani gospod minister, jaz vas osebno izjemno cenim kot človeka, ampak na tem resorju ne bi več bil, če bi bil na vašem mestu. Prepričan sem, da vam tega ni treba, ker ste toliko finančno suvereni, da ne rabite biti na tem mestu in poslušati vseh teh stvari. Ste pa tukaj, ste v tej vladi in ste definitivno odgovorni, spoštovani gospod minister. Se spomnite tega, kar je Vizjak prej govoril, kaj ste govorili na odboru o tem, kako boste zadeve uredili z zaposlovanjem, z zaposlenimi – zmanjšanje in tako dalje. Zaposlili ste 6 novih ljudi. Če to preračunam v denar, ste približno za 180 tisoč evrov na leto dodatno obremenili slovenski proračun. Namesto da bi kot gospodarski minister pomagali ljudem oziroma gospodarstvu, da bi zaživelo, ga dodatno obremenjujete. To je ena stvar. Spoštovani gospod minister, kaj ste govorili v intervjuju za Obrtnik, in to 4. aprila, spoštovani gospod minister. "Razbremenitve gospodarstva so najbolj učinkovita spodbuda." Spoštovani gospod minister, to ste vi rekli, tega nisem rekel jaz. Vem, da to drži in vsaka vam čast, ker to je resnica. Ampak kako lahko potem v nekem trenutku pod pritiskom Vlade popolnoma spremenite svoj način, kako pristopiti k reševanju te situacije? Kako lahko to storite? Jaz tega ne bi mogel. Spoštovani gospod minister, še enkrat vam predlagam v imenu slovenskega gospodarstva, da odstopite in si ne dovolite, da v tej vladi sodelujete na tak način, da pritiska na vas, da sprejemate odločitve, s katerimi se osebno ne strinjate, in to je dejstvo.
Hvala lepa. O vaši zahtevi za razpravo, gospod Pojbič, bomo odločali jutri, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Gospod Ivan Grill bo postavil poslansko vprašanje ministru za notranje zadeve dr. Gregorju Virantu.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani ministri! Moje poslansko vprašanje se nanaša na ministra za notranje zadeve dr. Viranta, in sicer v zvezi s porastom številnih kriminalnih dejanj na parkiriščih oziroma počivališčih ob slovenskih avtocestah in tudi drugje. Bolj pogosto, vsaj tako beremo, se dogajajo taka kriminalna dejanja v obliki kraj, tudi poškodovanja avtomobilov in tako naprej. Očitno gre za organiziran kriminal posameznih družb ali pa posameznikov. Glede na to, da so žrtve teh kraj tako tujci kot tudi slovenski državljani, vas sprašujem, spoštovani gospod minister: Ali je za to področje že predvidena kakšna bolj učinkovita aktivnost policije oziroma drugih organov, da bi se ta kriminalna dejanja omejilo oziroma da bi se to skušalo maksimalno omejiti in tudi preprečiti, predvsem pa da se storilce teh kaznivih dejanj v najkrajšem času prime in ustrezno kaznuje? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala. To je zelo umestno poslansko vprašanje, moram reči. Ta problematika kaznivih dejanj na območju avtocestnega križa se, logično, povečuje že od vstopa Slovenije v Evropsko unijo, še posebej od vstopa v schengensko območje. Jasno, s tem, ko so se meje odprle, ko je pretok ljudi prost, se je toliko lažje gibati oziroma priti na slovenski teritorij in organizirati takšna dejanja. Statistika nam kaže, da je porast teh kaznivih dejanj še posebej problematičen v zadnjih dveh letih. Če omenim malo te statistike, recimo v letu 2009 jih je bilo 92, v letu 2010 66, v letu 2011 58, potem je pa v letu 2012 poraslo na 108 in v letu 2013 na 154. V glavnem gre za tatvine, za velike tatvine, za drzne tatvine, za rope in podobna kazniva dejanja zoper premoženje. Takoj, ko je policija zaznala ta porast, je na to odreagirala, in sicer predvsem s povečevanjem prisotnosti na avtocestnem križu. To je po našem mnenju najbolj učinkovit ukrep za preprečevanje in tudi odkrivanje ter preiskovanje tovrstne kriminalitete – povečevanje prisotnosti, kar deluje preventivno. V letu 2013 je bila izdelana tudi analiza tatvin in drugih kaznivih dejanj na območju avtocestnega križa, na podlagi katere posamezne policijske uprave načrtujejo izvajanje aktivnosti rednega dela in poostrenega nadzora na avtocestah. Moram reči, da se preiskanost teh kaznivih dejanj v zadnjih letih giblje okrog 50 %. Konkretno je bilo lansko leto preiskanih 44,8 % teh kaznivih dejanj. Policija še posebej intenzivno to dela v času praznikov oziroma pred prazniki in pred koncem praznikov, ko je povečan promet zlasti na relaciji Italija–Madžarka in relaciji Avstrija–Hrvaška. Ta povečana prisotnost na avtocestnem križu se bo nadaljevala. Recimo, ravno pred nekaj dnevi so uspeli policisti prijeti dva tuja državljana, ki sta na relaciji Krško–Koper izvršila več drznih tatvin. Bila sta predana preiskovalnemu sodniku, ki je zoper oba odredil pripor zaradi begosumnosti. Zanimiva je tudi statistika o državljanstvu storilcev pri preiskanih kaznivih dejanjih. Večinoma so to romunski državljani, daleč spredaj. Recimo, v lanskem letu 47 – romunski državljani, Kosovo – 7, Ukrajina – 5 in tako naprej. Romunski državljani prednjačijo pri teh dejanjih. Če skrajšam odgovor na vaše vprašanje, policija se zelo dobro zaveda, da je to velik problem, to jemlje kot eno svojih prioritetnih zadev in povečuje prisotnost na avtocestnem križu, na bencinskih postajah, počivališčih in tako naprej.
Gospod Grill, želite dopolnitev? Ni treba. Zadostuje odgovor gospoda ministra. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil gospod Tomaž Lisec ministru za infrastrukturo in prostor gospodu Samu Omerzelu, ki je danes službeno odsoten.
Spoštovana podpredsednica, hvala za besedo. Spoštovani minister! Na januarski seji sem ministra Omerzela vprašal glede časovnega in finančnega okvira sanacije premostitvenih objektov na državnih cestah, ki jih opravlja Direkcija Republike Slovenije za ceste. Takrat sem dobil neke splošne odgovore, kljub temu pa je bilo neko jasno sporočilo, da bo ministrstvo skupaj z direkcijo v roku 3 mesecev pripravilo programe sanacije in tudi našlo vir sredstev za sanacijo teh objektov. Potem pa je bilo obljubljeno, da bo po teh 3 mesecih sledilo 6 do 9 mesecev tako imenovane izvedbene faze. To je bilo januarja. 3 meseci so minili, minister Omerzel pa na žalost molči. Nobenega odgovora, in verjamem, da če ni odgovora na spletni strani, da bi se minister pobahal, ga verjetno tudi v praksi ni. Zato dovolite, da še enkrat vprašam ministra Omerzela, in tudi pričakujem ustni odgovor na naslednji seji, ker mislim, da gre za vseslovenski problem državnih cest, ki ima tudi finančne vplive, kajti minister je takrat čez palec rekel, da ima to približno 30 do 40 milijonov finančnih sredstev, ima pa en problem – da ne ve, kje bo izpraskal ta denar oziroma kateri minister se bo moral odpovedati svojemu mošnjičku, da bo lahko minister Omerzel odvezal svoj mošnjiček in naredil slovenske mostove še prevozne. Zato še enkrat ponavljam vprašanje: Kakšna sta časovni in finančni okvir sanacije posameznih projektov? Že takrat sem rekel, da bom zelo zadovoljen, pa verjetno tudi župani, če dobimo v alinejah projekt, časovnico in finančna konstrukcijo. Ker takrat nisem dobil odgovora, me danes še enkrat zanima: Ali minister meni, da je možno za ta projekt sanacije črpati evropska sredstva iz trenutno veljavne evropske kohezije ali pa iz evropskih sredstev za naslednje obdobje 2014–2020? Ali so na ministrstvu, če že drugega niso naredili, izračunali, kakšna je gospodarska škoda zaradi teh vplivov, ko se sanacija ne opravlja, in kakšen je varnostni vidik, kjer se ta sanacija ne opravlja? In za zaključek: Ali se bo minister izjasnil, ali je za ad hoc rešitve ali pa za dolgoročne rešitve, ki so verjetno malo dražje, a zato veliko bolj dolgosežne in veliko bolj varne za slovenskega državljana in tudi [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]gospodarstvo? Pričakujem ustni odgovor na naslednji seji. Hvala.
Hvala lepa. V skladu z vašo zahtevo, gospod Tomaž Lisec, boste prejeli ustni odgovor ministra za infrastrukturo in prostor gospoda Sama Omerzela na naslednji seji Državnega zbora v okviru odgovorov na poslanska vprašanja. Gospod Robert Hrovat bo postavil poslansko vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, spoštovana podpredsednica. Spoštovani minister! V Sloveniji naj bi bila uporaba fitofarmacevtskih sredstev urejena na način, ki bi temeljil predvsem na čim manjšem tveganju za zdravje ljudi in okolja. Neonikotinoidi spadajo v generacijo novejših pesticidov, ki so še posebej strupeni za čebelje družine ter za ostale opraševalce, kot so čmrlji in čebele samotarke. Začetek trženja neonikotinoidov sovpada s pojavom izginotja čebel v številnih evropskih državah, tudi v Sloveniji. Že maja leta 2008 je takratni kmetijski minister Janševe vlade gospod Jarc preventivno prepovedal promet in uporabo določenih fitofarmacevtskih sredstev. Leta 2009 je minister v Pahorjevi vladi, dr. Pogačnik, vaš predhodnik, ponovno dovolil uporabo klotiniadina. Sledila je katastrofa in množični padci čebel na mojem koncu, v Domžalah, in v okolici ter tudi v Prekmurju. Takrat ste napovedali ukrepanje proti svojemu predhodniku, zato prvo vprašanje: Kako ste ukrepali proti profesorju Milanu Pogačniku, ko se je izkazalo, da so za padec čebel kriva fitofarmacevtska sredstva? Vi ste sicer kasneje, aprila 2011, začasno z odredbo prepovedali uporabo semena koruze in ogrščice, obdelanega z aktivnimi snovmi, ki vsebujejo neonikotinoide. Drugo vprašanje: Ali ocenjujete, da smo s to zadnjo začasno prepovedjo ljudje, okolje in predvsem čebele varni in se pomori izpred let ne morejo ponoviti? Še tretje vprašanje, ključno vprašanje, ki sem vam ga tudi postavil: Ali so ta trenutek v Sloveniji prepovedani vsi neonikotinoidi, ki so bili v uporabi še nekaj let nazaj? To je zelo pomembno, kajti zadnje čase v vseh medijih zasledujemo, da je država poskrbela za varnost in da padcev čebel v takšnih oblikah, kot so bili pred leti, ne bo več. Sprašujem torej: Ali so prepovedana vsa ta fitofarmacevtska sredstva, ki lahko vplivajo na padec čebel? Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala, predsedujoča. Najlepša hvala za vprašanje, gospod poslanec. Neonikotinoidi kot sistemski strup – prva prepoved, ki je v Sloveniji bila, je bila leta 2004. Takrat se je prepovedala uporaba za tretiranje gomoljev krompirja. Leta 2008 po pomoru čebel v Domžalah je tedanji minister prepovedal uporabo tretiranega semena kot tudi uporabo sredstev za tretiranje semena koruze in oljne ogrščice. Kasneje, kakor ste sami pravilno povedali, je bilo to razveljavljeno in smo bili priča ponovnemu pomoru, takrat še bistveno večjemu, deloma v Domžalah, zlasti pa v Prekmurju in tudi ponekod drugje, in smo ponovno prišli do podobne prepovedi. Takrat sem bil izzvan in sem sprožil dve vrsti preiskave proti predhodniku. Prva je bila strokovna, ki jo je takratni direktorat opravil, druga pa upravna, kjer smo dali nalogo, da se izvedejo upravni postopki ponovne odprave prepovedi. Ena in druga preiskava sta bili takšni, da ni bilo možno karkoli očitati predhodniku. To moram povedati. Kaj smo potem delali naprej? Razpravo smo prenesli na raven Evropske unije in je potem to našo zahtevo, da pride do prepovedi in ponovne ocene nevarnosti, ki jo neonikotinoidi povzročajo za čebele, ponovno preverila Evropska agencija za varnost hrane. Bila je izdelana ocena na ravni te agencije, in je zanimivo, da je v veliki meri potrdila tisto, kar smo v Sloveniji takrat trdili. Na podlagi te ocene smo zahtevali popolno prepoved uporabe tega strupa na ravni Evropske unije. Takrat se je Evropska unija razdelila, vendar je bil v letu 2011 sprejet ukrep, ki je naši zahtevi sledil in velja za celotno rabo neonikotinoidov. Sprejeta je bila odločitev, ki govori o tem, da se za poljarne prepove uporaba sredstva na kulturah, ki cvetijo, tam, kjer čebele te kulture obiščejo, dovoli pa se uporaba samo še tam, kjer ni cvetenja. V tem trenutku imamo v Sloveniji dovoljeni samo dve aktivni snovi na osnovi neonikotinoidov, in obe se smeta uporabljati izključno v času po cvetenju in na določenih vrtninah, ki se jih goji v zaščitenih prostorih. Kakor vam je znano, gospod poslanec, tukaj smo med najstrožjimi, na posameznih predelih pa smo celo najstrožji pri zaščiti čebel. Treba je tudi povedati, da po uradno dosegljivih podatkih v letih 2012 in 2013 ni bilo pomorov čebel, ki bi imeli osnovo na uporabi neonikotinoidov. Tudi letošnje leto so čebele prezimile dosti čvrsto, in v tem trenutku, razen občasno kje kakšnega padca čebel, kar se dogaja pri tako veliki populaciji, imamo približno 150 tisoč panjev. Enostavno ni nobenih signalov ali pa uradnih ugotovitev, analiz, ki se delajo, da imamo opravka z zastrupitvami s temi strupi. Rad bi povedal še naslednje. V Sloveniji smo sprejeli strategijo, kako zaščiti kranjsko čebelo. Ta strategija temelji na tem, da želimo svojemu potrošniku ponuditi ne med, v katerem so prisotne substance v dovoljenih količinah, ampak želimo ponuditi med, v katerem sploh ni škodljivih substanc. V tej smeri tudi delamo, recimo, pri zaščiti varoje, zlasti tam, kjer država sofinancira preventivne akcije. Mislim, da smo tu na pravi poti. Hvala.
Hvala lepa. Zahteva za dopolnitev odgovora, gospod Hrovat.
Hvala za odgovor, spoštovani minister. Ampak v Sloveniji je po mojih podatkih v prejšnjem mesecu padlo kar nekaj čebeljih družin. To se pojavlja na območju Celja, Nove Gorice, Krškega, večkrat tudi na območju Ivančne Gorice, in za petek vem, da tudi v Grosupljem. Zadeva naj bi prišla že do policije, kar po protokolu za obveščanje o padcu čebel pomeni, da je najbrž veterinarski inšpektor, ki je prvi, ki zadevo pregleda, ugotovil, da obstaja sum možnosti uporabe fitofarmacevtskih sredstev, o katerih ste ravnokar govorili. Ta izgovor, da je država naredila svoje, da pa je vprašanje, kako delujejo kmetje, kot so danes določeni mediji poročali, se mi pa zdi nekoliko nekorekten. Dejstvo je, da je Ministrstvo za kmetijstvo in okolje odgovorno in dolžno nadzirati uporabo fitofarmacevtskih sredstev. Ko sem se poglobil v to, kaj je ta trenutek dovoljeno – ta trenutek je kljub vsemu, kar pravite, neonikotinoid, ki je v uporabi, Actara 25 WG, sistemični insekticid, ki deluje preko listov in se uporablja na jablanah, hruškah, breskvah, krompirju, paradižniku, solati in tako naprej. Veste, kaj piše potem? "Nevarno za zdravje ljudi in okolja." Okolju je nevarno. Zelo strupeno za vodne organizme. Lahko povzroči dolgotrajne škodljive učinke na vodno okolje. To sredstvo je strupeno za čebele. Po eni strani govorimo, da smo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Izvolite, gospod minister.
Hvala. Ta razprava me veseli, ker to razpravo prenašamo ne samo v slovenski parlament, ampak na raven Evropske unije. Spoštovani poslanec, dovolite, da vam opišem, kako izgleda v praksi protokol. Ko se čebelarju zgodi padec čebel – tako oni temu rečejo, nekateri temu rečejo pomor čebel –, ima številko in pokliče svojega veterinarja Nacionalnega veterinarskega inštituta. Ta obisk veterinarja – to je strokovnjak, ne inšpektor – je pomemben za to, da se odloči po nekih svojih strokovnih merilih, ki jih obvlada, ali je prišlo do smrti v čebelji družini zaradi nekih zdravstvenih razlogov, takšne ali drugačne bolezni ali zadušitve, ali pa če obstaja sum zastrupitve. Če obstaja sum zastrupitve, potem pride tja tudi pristojni inšpektor, ki vzame uradne vzorce. Ti uradni vzorci gredo na širok spekter preiskav. V tem trenutku pri sebi nimam podatka, da bi bili najdeni kakšni takšni ali drugačni strupi. Če bi pa vedel, da bo to vprašanje, spoštovani poslanec, bi pa te podatke tudi pridobil. Če želite, vam po pisni poti pošljemo podatke o tem, kaj so odkrile analitike letošnjih pomorov oziroma padcev čebel. Pri neonikotinoidih pa, kakor sem povedal, je velika večina prepovedana. Obstajata samo dve izjemi, ne samo v Sloveniji, ampak znotraj Evropske unije. Če je kje kakršenkoli sum, pa ti podatki, če jih imate – mi smo tukaj dejansko bolj strogi, kot so, recimo, sosednje države, in ukrepamo tudi po previdnostnem načelu. Če bomo dobili kakršnekoli podatke, da obstaja sum, da so konkretni pripravki povzročili škodo, bomo v tem primeru previdnostno odreagirali. Hvala.
Hvala lepa. Zahteva za razpravo, gospod Hrovat.
Hvala lepa najprej gospodu ministru in tudi vam, spoštovana podpredsednica. Predlagal bi, da v skladu s poslovnikom opravimo razpravo o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje. Zakaj? Tudi jaz nisem vedel, kaj se je dogajalo v aprilu, ampak ko sem se pripravljal na poslansko vprašanje in sem se pripravljal predvsem na tematiko prepovedi fitofarmacevtskih sredstev, sem naletel na fitofarmacevtska sredstva. Kljub temu, da govorite, da so vsa, ki lahko škodujejo čebelam, prepovedana, sem odkril to znamko Actara 25, ki je na naših policah in bo na naših policah do leta 2017. Kdo je dal odobritev, da naj to fitofarmacevtsko sredstvo bo na policah, ne vem, ampak bi bilo prav, da o tem opravimo javno razpravo. Govoriti, da tega v Sloveniji ni več, da smo najbolj restriktivni – lahko, da smo, ampak nismo pa popolnoma. Kot sem rekel, ko sem se pripravljal in sem zasledil, da je prišlo do pomora čebel v aprilu v Celju, Novi Gorici, v Krškem, večkrat na območju Ivančne Gorice in v četrtek tudi na področju Grosuplja, in da so zadeve že tako daleč, da se je o tem obveščalo že policijo – verjemite, da sem si ta protokol pogledal in ga poznam. Ampak če zadeva pride do policije, to pomeni, da je nekdo naznanil sum nečesa, kar se ne bi smelo dogajati. Imate službe, ki so zadolžene za nadzor nad temi zadevami, nad uporabo fitofarmacevtskih sredstev, in mislim, da je glede na medijski molk o tem padcu čebel na vseh teh področjih – samo en medij je pisal o tem kolikor toliko na dolgo in široko –, čas, da opravimo razpravo v zvezi s tem in da končno rečemo, da ta fitofarmacevtska sredstva, ki škodujejo okolju, živalim, na koncu koncev tudi čebelam, umaknemo. Še to, potrjeno je, da sinergično delovanje neonikotinoidov in fungicidov za več kot tisočkrat poveča toksični učinek, učinek neonikotinoidov. To so podatki, to je strokovna študija, ki to dokazuje. Bilo bi prav, da se v zvezi s tem v Državnem zboru resnično pogovorimo in da [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Robert Hrovat, da se opravi razprava o odgovoru ministra za kmetijstvo in okolje mag. Dejana Židana, bo Državni zbor odločil jutri, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavila gospa Janja Napast predsednici Vlade v funkciji ministrice za zdravje mag. Alenki Bratušek, ki je danes od 13. ure dalje službeno odsotna.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Moje vprašanje je sledeče. Ureditev področja varstva zdravstvenih delavcev pred ionizirajočim sevanjem je nespremenjena že vrsto let, če ne že desetletij. Navedena ureditev, predvsem širok spekter ugodnosti, krajši delavnik, dodatni dnevi dopusta, ki so jih na podlagi izpostavljenosti deležni posamezniki, se ni spremenila, in to kljub znanim dejstvom, da sevanja glede na razvoj znanosti in s tem posledično tudi diagnostične opreme niso niti približno v mejah, da bi lahko v kakršnikoli meri vplivala na zdravje zaposlenih v zdravstvu. Glede na zgoraj navedeno predsednico Vlade v funkciji ministrice za zdravje sprašujem: Kako boste uredili to področje in kakšni bodo vaši konkretni ukrepi na področju varstva zdravstvenih delavcev pred ionizirajočim sevanjem? Kakšne bodo po novem ugodnosti, trajanje delavnika, trajanje letnega dopusta, ki ga bodo imeli zdravstveni delavci iz naslova dela na območju z ionizirajočim sevanjem? Kdaj predvidoma bo prišlo do sprememb kolektivne pogodbe za dejavnost zdravstva in socialnega varstva Slovenije in kdaj pričakujete, da bodo spremenjene določbe stopile v veljavo? Od spoštovane predsednice Vlade v funkciji ministrice za zdravje pričakujem, da mi na zastavljeno ustno vprašanje odgovori na eni izmed naslednjih sej.
Hvala lepa, gospa Napast. V skladu z vašo zahtevo boste prejeli ustni odgovor predsednice Vlade v funkciji ministrice za zdravje mag. Alenke Bratušek na naslednji seji Državnega zbora v okviru odgovorov na postavljena poslanska vprašanja. Mag. Ivan Vogrin bo postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo gospodu Romanu Jakiču, ki je odsoten od 17. ure dalje.
Hvala lepa. Kolegice in kolegi, državljanke in državljani! Leta 2008 je začel veljati Zakon o sistemu plač v javnem sektorju. Ta zakon je prinesel veliko bistroumnih nesmislov. Eden od teh je ta, da prinaša rešitev, da je pripravljenost delavca v javnem sektorju na delovnem mestu izenačena s pripravljenostjo doma. Konkretno vojak, ki je v vojašnici v stanju pripravljenosti, dobi 80 centov na uro, podobno kot nek drug javni uslužbenec, ki je zaradi narave dela v pripravljenosti doma. Sindikat vojakov je dal predmetni oziroma obravnavani zakon na presojo Ustavnemu sodišču. In sedaj poglejte, kako pravna in socialna država smo. Še vedno bomo tu notri razlagali poslanci, ministri, predsedniki politično, da smo pravna država. 15. marca 2012 je Ustavno sodišče prvo razveljavilo do desete alineje 42. člena Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, zakonodajalcu pa določilo nenormalno dolgi rok, 2 leti, da zahtevo uskladi v skladu z Ustavo Republike Slovenije. Državni zbor ni bil sposoben v 2 letih, nobena vlada, ne prejšnja in ne ta, sprejeti ustrezne zakonske rešitve. Še vedno govorimo, da smo pravna država. Sindikat vojakov Slovenije je vložil na tej osnovi veliko tožb, ki bodo vse dobljene, in davkoplačevalci bodo spet zaradi nedela vlade in nedela Državnega zbora dobili višje davke. V prejšnji vladi je bil minister Virant oziroma v. d. minister – ker če nekdo dobi 23 glasov podpore, ne more biti minister, je samo lahko v. d. – predsednik parlamenta [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]sedaj je pa minister, in spet nič ne uredimo. Še vedno trdimo, da smo pravna država. Mislim, da je prav, da začnemo delati, ne govoriti.
Hvala lepa. Predvidevam, spoštovani mag. Ivan Vogrin, da vam minister za obrambo gospod Roman Jakič ustno odgovori na naslednji seji v okviru odgovorov na poslanska vprašanja. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavil gospod Franc Breznik ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Najlepša hvala, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod minister! Na vas naslavljam poslansko vprašanje glede problematike celovite oskrbe severovzhodne Slovenije s pitno vodo. Kot večkrat poudarjate, je pitna voda omejen naravni vir, in v letih, ki prihajajo, bosta varstvo in oskrba s pitno vodo eden največjih problemov človeštva. Kako resen je ta problem, že danes govori podatek, da ena šestina ljudi na svetu nima dostopa do čiste vode, in zaradi bolezni, ki jih povzroča pomanjkanje čiste pitne vode, umre letno enako število ljudi, kot je število prebivalcev Slovenije. Kot se zavedate, imamo v Prekmurju in tudi v Slovenskih goricah statistiko, da veliko ljudi umre ravno zaradi rakavih obolenj zaradi nečiste pitne vode. V severovzhodni Sloveniji smo v zadnjih letih zasledili predvsem veliko, hitro širitev sistema, pomanjkanje sredstev, predvsem izgradnjo iz manj kvalitetnih materialov v preteklosti, ki so se v preteklosti uporabljali za izgradnjo vodovodov, ker boljših niso poznali. Tako je skoraj ves [[nerazumljivo]] vodovodni sistem severovzhodne Slovenije funkcionalno in fizično dotrajan oziroma je neustrezen. Zato smo se leta 2010 odločili za poseben projekt oskrbe severovzhodne Slovenije s pitno vodo, ki ga je podpisalo 12 občin. Ta projekt je bil v dveh fazah. Prva faza je šla skozi Slovenske gorice in druga faza skozi mariborski del. V Slovenskih goricah je glavnina občin, ki so se priključile, če jih naštejem, Lenart, Benedikt, Cerkvenjak, Sveta Ana, Sveti Jurij in Sveta Trojica. To so občine, ki jih nekako pokrivam kot poslanec, zraven pa so še občine Pesnica, Šentilj, Kungota in Duplek. Naj povem, da se je projekt v prvi fazi lani zaključil in da so vsi podizvajalci na tem projektu bili poplačani s strani občin. Zanimivo je tudi, da je bil delež za sofinanciranje tega projekta, delež kohezijskega sklada 59 %, delež sredstev, katerega so financirali direktno občinski proračuni, je bil 27 %, in pa državni proračun, predvsem ministrstva za kmetijstvo, 14 %. Žal je danes, kolikor sem zasledil na vseh sestankih z župani Slovenskih goric, situacija izredno slaba. Še do danes država ni poplačala svojega dela dolga. Zato vas kot ministra za resorno področje kmetijstva in te problematike sprašujem: Kako daleč ste s svojimi angažmaji in kaj ste dosegli do tega trenutka? Kdaj bodo te občine dobile poplačilo teh sredstev z vaše strani?
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala, gospod poslanec, za to pomembno vprašanje za severovzhodno Slovenijo. Točno tako je, kakor ste povedali. To je eden pomembnejših projektov, saj govorimo o kakovostni oskrbi 37 tisoč ljudi, od tega 4 tisoč na novo. Sam projekt pomeni 53 kilometrov cevovodov, 3 vodohrane in 8 črpališč. Projekt, kot ste povedali, se je začel leta 2010 s takrat izdano odločbo. Do tega trenutka je projekt vreden nekaj čez 19 milijonov evrov. Delež Slovenije in Evropske unije je približno 14 milijonov, nekaj evrov čez. Do tega trenutka je država refundirala 34,3 % denarja. Stanje na projektu je pa naslednje. Sklenjene so pogodbe z izvajalci. Občine so tiste, ki so nosilke investicije. Sofinancerske pogodbe so sklenjene vse, razen iz tretjega razpisa gradenj. Pri tem projektu mislim, da je bila smola v tem, da sta šla, če se dobro spomnim, celo dva izvajalca v stečaj in se je potem z aneksi stanje prenašalo na naslednje. Tudi sama gradnja bi morala biti zaključena maja leta 2013, vendar se je potem podaljševala. Končni rok za sprejetje vseh aktov je 30. 6. 2014. V tem trenutku bi rad povedal naslednje. Denar za ta projekt je zagotovljen, in takoj, ko bo možno refundirati, bo tudi refundacija izpeljana. Pripravlja in dopolnjuje se pregled izvedbe projekta po izvajalskih in sofinancerskih pogodbah. To je komunikacija med samim upravičencem in Ministrstvom za kmetijstvo in okolje. Povedal sem, da je treba zaradi teh aneksov podaljšati odločbo. Tukaj ni težav. Odpravlja se ugotovljena napaka v višini 200 tisoč evrov. Spoštovani poslanec, lahko vam zagotovim, da bodo službe ministrstva maksimalno delale, da še tisto, kar je treba, z občino uskladijo in da ta denar refundiramo, ker denar je dejansko na razpolago in ga naj občine čim prej dobijo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Breznik, dopolnitev odgovora.
Najlepša hvala. Na žalost vam lahko naštejem še nekaj zadev. Projekt je vodila občina v Lenartu. Pred eno uro sem govoril, z županom in do danes ni bila plačana z vaše strani niti ena situacija v vašem mandatu, ko ste kmetijski minister, niti ena situacija ni bila plačana. Občine so zaradi tega, ker niste naredili nič, morale najeti kratkoročne kredite po čudnih obrestnih merah. In me zanima: Kdaj bo to končano? Imeli so tudi velike probleme s samim skrbnikom pogodbe, ki jim ni znal obrazložiti. Sedaj sem dobil informacijo, da je zamenjan ali da ste ga zamenjali. Situacija je nevzdržna. Prvič, občine so zadolžene. Sedaj so se dodatno zadolževale zaradi tega, ker se sami kot država niste držali določil pogodbe in v vašem mandatu ni bila plačana niti ena situacija na tem projektu. Občine, ki imajo res male proračune, 2, 3 milijone – recimo, Lenart ima 8 milijonov –, so mogle najeti kratkoročne kredite, da so lahko vse to povrnile. Zato vas nekako pozivam, da storite vse v tej smeri in da ta vaš neangažma na tem področju, predvsem severovzhodne Slovenije – morate vedeti, da je v tem projektu tudi občina Gornja Radgona in tako naprej –, da storite vse, da se ta zadeva reši, ker je trenutno res izredno slaba. Prosim vas, da mi, če imate informacijo, odgovorite na ta drugi del vprašanja.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister, dopolnitev odgovora.
Hvala, gospod poslanec, za možnost, da še nekaj povem. Kakor sem zelo jasno povedal, ugotovljene so bile napake za 200 tisoč evrov, in verjamem, da bo vsak v moji funkciji vztrajal, da je vse, kar se dela, legalno in legitimno. Preveč izkušenj imamo znotraj Slovenije in tudi navzven, da če se skuša delati bližnjice in se legalnost in legitimnost ne upoštevata, smo na koncu vedno izterjani. Tako da tudi v tem primeru, kakor sem povedal, je denar na razpolago. To je eden od projektov, kjer je nepravilnosti treba odpraviti. Ko bodo odpravljene, bo pa tudi refunidirano. Da nekdo denar dobi, nepravilnosti pa ne odpravi – tega načina pa ne bo.
Hvala lepa. Zahteva za razpravo, predvidevam. Gospod Franc Breznik, izvolite.
Želel bi, da na podlagi Poslovnika Državnega zbora opravimo razpravo, ker situacija ni tako rožnata, kot pravi minister, predvsem zaradi tega, ker v tem trenutku ministrstvo dolguje tem občinam 5 milijonov evrov. Verjamem, da morda katera situacija ni bila čista, ampak vse ostale situacije bi lahko pokrili. Mislim, da bi ravno v teh kriznih časih država morala prva dokazovati in pokazati svojo pripravljenost, svojo plačilno sposobnost. Mislim, da so jo davkoplačevalci v zadnjih mesecih nekako dokazovali preko davkov, ko ste napolnili bančni sistem, ko ste napolnili proračun preko zadolževanja v tujini. Mislim, da bi lahko vsaj občinam kot tistim minimalnim investitorjem v teh projektih nekako preskočili na pomoč. Za 200 tisoč evrov, kot pravite, da je slabih situacij, ste zadržali več kot 5 milijonov evrov sredstev tem malim občinam. To je katastrofalno, nevzdržno. To se v tem primeru ne bi smelo zgoditi. Na koncu, kot ugotavljamo, je bil skrbnik pogodbe tisti, ki je zelo malomarno opravljal svoje delo. Že eno leto ste minister in eno leto bi ga lahko – dobili ste celo vrsto pozivov, in do sedaj se ni zgodilo nič. Zato bi prosil, spoštovana podpredsednica, da bi v okviru poslovnika opravili glede problematike celovite oskrbe severovzhodne Slovenije s pitno vodo eno širšo razpravo, ker menim, da bi jo lahko rešili ne samo na severovzhodu Slovenije, ampak v velikem delu severovzhodne Slovenije, kjer v tem trenutku poteka cela vrsta projektov, ki se financirajo iz kohezijskih skladov in ki ne dobijo financiranja. Postavlja se pa tudi vprašanje – mislim, da imamo na to tudi eno sejo –, kje so kohezijska sredstva ali pa del tistih sredstev, ki bi moral biti v državnem proračunu rezerviran zato, da bi lahko maksimalno izkoristili kohezijska sredstva predvsem iz obdobja 2007–2014, iz obdobja, v katerem je bil tudi projekt v severovzhodni Sloveniji. Najlepša hvala.
Hvala lepa. O vašem predlogu, gospod Franc Breznik, bo Državni zbor odločil jutri,23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo ravno tako ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu postavil gospod Borut Ambrožič.
Hvala za besedo, predsedujoča. Lep pozdrav ministroma in ostalim prisotnim! Dovolite, da na začetku preberem dikcijo vprašanja, kasneje pa malo podrobneje razložim. Ministra za kmetijstvo in okolje sprašujem: Ali je vaše resorno ministrstvo seznanjeno s problematiko naglega upadanja travniških ptic v Sloveniji, ki spadajo med najbolj ogrožene vrste? Ali je ministrstvo seznanjeno s politiko Evropske unije za spodbujanje pticam prijaznega gospodarjenja s travniki, ki ga Evropska unija za namene ohranjanja narave ponuja malim kmetom? V podkrepitev tega vprašanja še par dejstev. Travniški habitati in travniške vrste ptic spadajo med najbolj ogrožene, kot sem že navedel v samem vprašanju. Kljub temu, da jih varuje ptičja direktiva, naglo upadajo marsikje v Evropi in posledično tudi v Sloveniji. Pred kratkim sta uradne pritožbe na Evropsko komisijo podala tudi slovenski in nemški BirdLife Partner, bolj znano Društvo za opazovanje in proučevanje ptic Slovenije, ki ugotavlja, da so v Sloveniji travniške vrste ptic, kot so kosec, poljski škrjanec in veliki strnad, dramatično upadle. Posebej zaskrbljujoče pa je, da smatrajo, da upadajo tudi na območju Natura 2000, ki je namenjeno prav ohranjanju teh ptic. V društvu ugotavljajo tudi, da na Ministrstvu za kmetijstvo in okolje potekajo intenzivna pogajanja o razdelitvi več kot 100 milijonov kmetijsko-okoljskih sredstev za obdobje 2014–2020, in jih zanima: Ali ima ministrstvo namen v ta pogajalska izhodišča povabiti predstavnike malih kmetov in tudi zainteresirane predstavnike nevladnih organizacij? Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister.
Hvala, spoštovani poslanec, za to vprašanje, ki je aktualno. Tukaj bi vas rad obvestil o naslednjem. Že do sedaj je slovensko ministrstvo za kmetijstvo in okolje preko programa razvoja podeželja, preko dveh ukrepov, ki, kakor ste ugotovili, sta se očitno pokazala kot nezadostna, skušalo pomagati pri ohranitvi ogroženih ptic. Dejstvo je, to moramo vedeti, da imamo v Sloveniji za razliko od ostalih držav razmerje med njivami in travinjem obrnjeno na glavo. Če imajo drugod 1:2 in imajo več njiv, imamo mi 2:1, imamo več travinja. Dejstvo je, da sta bila dosedanja ukrepa prostovoljna, in ker sta bila prostovoljna, očitno nista bila zadosti aktualna, zato je bilo povpraševanje po vstopu v te ukrepe premajhno. Za naslednje obdobje pa so stvari bolj jasne. Prvo dejstvo je, da smo kot država dolžni nameniti od milijarde 100, kolikor je vreden program razvoja podeželja, 30 % denarja za okoljsko-podnebne ukrepe, in to je tudi tako narejeno. Drugo dejstvo je, da po več kot enoletni razpravi, ki smo jo imeli v državi Sloveniji – v to razpravo so se vključevali ne samo kmetice in kmetje, ampak tudi predstavniki nevladnih organizacij, tudi s strani tistih, ki varujejo posamezne habitate. In tretje dejstvo, ki nam je pomagalo pri pisanju osnutka programa razvoja podeželja, ki je že v Bruslju, je pa to, da je tokrat prvič, da več ne obstaja ministrstvo za kmetijstvo. Obstaja tako imenovano ministrstvo za naravne vire oziroma tehnično za kmetijstvo in okolje, katerega sestavni del je tudi direktorat za okolje, vključno z zavodom za zaščito, in to se tudi vidi pri ukrepih, ki so bolj okoljsko naravnani, kakor so bili dosedanji. Pomembno pa je tudi, da se v program razvoja podeželja, v operativne, izvedbene dokumente, ki bodo nastajali do konca leta, sedaj operativno vključijo tudi tisti, ki so zainteresirani za ohranitev habitatov, to pa zato, ker je premalo znotraj programa razvoja podeželja zagotoviti vir. Pri samih operativnih programih je treba tudi vzvode. Te vzvode bomo delali naslednjih nekaj mesecev, in vsi, ki jih zanima tudi ohranjanje ogroženih ptic, so vabljeni, da aktivno sodelujejo zraven. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Ambrožič.
Niti ne dopolnilo, pač pa zahvala za zelo izčrpen odgovor in tudi javno povabilo vsem zainteresiranim. Na koncu bi želel dodati, da kljub temu, da je v ospredju kriznega časa, ki ga doživljamo ali pa preživljamo, človek, nikakor ne smemo pozabiti, da brez ohranjene verige organizmov, s katerimi sobivamo v naravnem okolju, pa na to večkrat pozabljamo, tudi človeka dolgoročno ali pa srednjeročno več ne bi bilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Dovolita mi, gospa predsedujoča in gospod poslanec, da povem še informacijo, s katero samo potrdim to, kar ste povedali. Podnebje se spreminja in klima se spreminja. Tudi škoda na ravni Evropske unije je v tem trenutku po oceni Evropske komisije 80 do 90 milijard evrov, in znotraj tega so na udaru posamezni habitati. Tako da v celoti velja tudi vaša misel, da je treba v naslednjem 7-letnem obdobju zato, ker je sprememba klime tukaj, bistveno več aktivnosti, kar pomeni resursov vključno z denarjem, usmeriti v področje, da naše habitate zaščitimo. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Štefan Tisel bo postavil poslansko vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak.
Vsem lep pozdrav! Spoštovana gospa podpredsednica Državnega zbora, spoštovana gospa ministrica, ministra, poslanke in poslanci! Za gospo ministrico imam vprašanje v zvezi z materialno pomočjo socialno ogroženim v Sloveniji. Če pogledamo po podatkih Eurostata, je bilo v Sloveniji leta 2008 18,5 % tvegane revščine ali socialno izključenih, leta 2011 pa že 19,3 %. Če pogledamo, koliko je bilo prejemnikov socialne pomoči leta 2006, ko se je začela perspektiva 2006–2013, iz sredstev Evropske unije za socialno ogrožene v prehrani – 180 tisoč prejemnikov, leta 2012 pa že 259 tisoč. V Sloveniji v glavnem delita te prehrambne artikle Rdeči križ in Karitas, približno pol pol. Če pogledamo samo letno poročilo Rdečega križa za lansko leto, je bilo približno 2 tisoč ton razdeljene hrane, pol od tega je bilo mleka, ostalo pa moka, testenine, pšenični zdrob, olje in riž. Prejemnikov je bilo 156 tisoč. Sedaj je nova perspektiva za obdobje 2014–2020. Zadnja delitev je bila v prejšnjem mesecu, pripravljen pa je tudi Operativni program za materialno pomoč najbolj ogroženim za obdobje od 2014 do 2020, ki je lepo napisan v javni razpravi in se bo začel udejanjati šele čez nekaj mesecev. Zanima me, gospa ministrica: Kaj nameravate storiti, da ne bo prišlo do prevelikega časovnega zamika pri oskrbi s prehrambnimi artikli socialno najbolj ogroženih v Sloveniji? Vemo, da je veliko brezposelnih, veliko tudi starejših s slabimi pokojninami in podobno, tako da so se ti ljudje že kar navadili na te prehrambne artikle in redno hodijo tako na Rdeči križ kot na Karitas. V soboto smo vas videli na oddaji na POP TV, v kateri ste deloma že povedali nekaj o tej temi. Pa vendarle me zanima, ker je zadeva zelo aktualna, in zanima vse naše prebivalce, ki stalno hodijo – tudi sam delam že skoraj 30 let, pomagam na Rdečem križu, tako da tudi malo bolj podrobno poznam te potrebe. Prosim za odgovor. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Gospod Tisel, hvala za vprašanje. Z veseljem bom pojasnila. Preden povem, kaj bomo danes naredili, pa res kratek oris zgodovine, da vidimo, kako se je ta ukrep izvajal, kakšno zgodbo ima zadaj. Od leta 1987 do 2013 je bil ukrep pomoči v hrani del skupne kmetijske politike. Bilo je dogovorjeno, da se delijo presežki hrane. V zadnjih letih teh presežkov ni bilo več, zato je Nemčija pred evropskim sodiščem sprožila spor. Evropsko sodišče je ugotovilo, da ukrep ni v skladu s pravom EU. V letih 2010, 2011, jaz takrat še v vlogi državne sekretarke, smo storili vse, tudi Slovenija kot država s pomočjo takratnega ministra za kmetijstvo gospoda Židana v nekem drugem mandatu, v neki drugi vladi, da je bila Slovenija tista država, ki je bila vodilna med državami članicami za ohranitev te oblike pomoči. Bilo je namreč ravno v času, ko smo pripravljali strategijo EU 2020, ki je na ravni Evropske unije prvič rekla, da želi ta Evropa, naša skupna tvorba, če tako rečem, imeti tudi cilj zmanjšanje števila revnih. Takrat smo s kmetijskega polja prenesli na pobudo Slovenije, ki se ji je pridružila Francija, in smo bili močnejši skupaj s Francijo, da smo to tudi na našem matičnem ministrskem svetu, svetu ministrov za socialne zadeve, obravnavali, in je naš matični svet na ravni Evropske unije to podprl. Potem se je šlo v pogajanja, kaj se bo zgodilo, dogovorili pa smo se, da se tega ne ukine, ampak da to preložimo v novo finančno perspektivo. Potem je bil v novi finančni perspektivi od danes do leta 2020 dogovorjen na ravni Evrope Sklad za evropsko pomoč najbolj ogroženim. Skupaj je v 7-letnem obdobju 3,5 milijarde, in znotraj tega ima Slovenija boljšo pozicijo, kot jo je imela prej. V 20-letnem obdobju imamo približno 20 milijonov evropskih sredstev plus 15 % našega sofinanciranja – 24 milijonov. Zavedali smo se in smo vedeli že lansko leto, da bo prišla ta luknja v tem časovnem obdobju zaradi tega, ker se ena finančna perspektiva izteka, za novo pa se šele oblikujejo podlage. Mesec nazaj so bile šele zadnje pravne podlage za oblikovanje tega sklada na evropski ravni. Potem smo res takoj pristopili k oblikovanju operativnega programa, ki je podlaga za črpanje in mora biti usklajen tudi z Evropsko komisijo. Želeli pa smo v dogovoru z izvajalci, ki pa niso samo Rdeči križ in Karitas, ampak tudi Zveza prijateljev mladine deli, in smo želeli imeti razpravo s temi izvajalci, kaj točno bomo, ker ta ukrep sedaj ni več samo pomoč v hrani, ampak lahko tudi druge dobrine delimo, ki so potrebne materialno ogroženim, predvsem pa da jim damo hkrati paket pomoči, psihosocialne, aktivacijske, da jih opolnomočimo. Glede na vse to, kar se dogaja, je bilo dogovorjeno, da prvi dve leti koncentriramo še vedno v hrano, vendar si pustimo prostor, da potem spreminjamo sam ukrep. Pospešili bomo, kolikor se da. Po informacijah s strani Rdečega križa – z njimi smo se pogovarjali v soboto ob robu te oddaje – imajo maksimalno do junija te zaloge. Varčevali so s tem, ker so vedeli, kaj se bo zgodilo. Na tej točki je zanimivo tudi poudariti, da dve tretjini hrane, ki jo razdelita Rdeči križ in Karitas, je na podlagi sredstev, ki jih posredno, če lahko tako rečem, razdeli država. Tako da gre večinoma za zagotavljanje te pomoči v hrani, ki jo zagotavlja država posredno. Potem bomo od junija – delamo vse na tem. Na Vladi naj bi bil v četrtek ta operativni program, če bo vse v redu, da bi bil razpis že v aprilu. Maksimalno bomo pospešili in čim hitreje zagotovili. Če bo res kriza, da se ne bo dalo, se bomo pogovarjali tudi o vmesnih rešitvah, vendar bomo res poskušali časovno tako izpeljati, da bo ta pomoč čim hitreje prišla do ljudi zaradi tega, ker za vse drugo v proračunu zagotavljati sredstva ni lahko. Se bomo pa absolutno potrudili.
Hvala lepa. Mag. Tisel, izvolite.
Hvala za odgovor, gospa ministrica. Kar nekaj tega ste našteli. Do čisto konkretnih zadev pa tudi vi še niste prišli, kajti šlo bo za nekolikšen razkorak v tem času, ker v tem operativnem programu piše, da bo po tem še razpis za sodelovanje organizacij. Vemo pa, da imata ravno Rdeči križ in Karitas mrežo, prostovoljce, ki na tem že delajo, in tudi ljudi poznajo po terenu. Vprašal vas bi tudi, ali nameravate tudi naprej s tema dvema organizacijama, ker Zveza prijateljev mladine bolj skrbi za otroke, za tiste, ki so tudi zelo ogrožena skupina. Vendar piše tudi, da je zahteva, da ima taka organizacija mrežo po celi Sloveniji, da so to prostovoljci in da se zadeva evidentira, nadzira in tako naprej. Prav je tako, ker tudi država prispeva teh 15 %. Morda bi pa vendarle za ta čas nekaj za te potrebe namenili, tudi morda iz državnih rezerv, kar se tiče mleka, moke in podobno, da bi po juniju bilo to na razpolago, ker vemo, da so se nekateri nekako navadili. Res je, da sta Rdeči križ in Karitas malo varčevala, da nista vse takoj razdelila, vendar so ljudje navajeni, tako da bi res prosil, da bi nekaj namenili morda že kar zgodaj poleti, da bi lahko razdelili po mreži po Sloveniji, da bi prišli do te prepotrebne hrane. Vem pa, da so za naprej tudi drugi artikli, ampak mislim, da je hrana najpomembnejša. Glede ostalih artiklov pa za sproti, kar se bo videlo. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospa ministrica.
Hvala. Nikakor nisem želela, da bi se implicitno zdelo, kot da kogarkoli izključujemo. Rdeči križ in Karitas sta v obdobju od leta 2006 dalje, ko sta izvajala ta ukrep, razvila svojo mrežo skladišč, zadaj pa je tudi 8 tisoč prostovoljcev. Tako da absolutno ne, ampak razpis bo tak, da bo pod tistimi pravili tisti, ki se bo prijavil, ki bo izpolnjeval, tudi dobil. Pogoji so pa jasni. Samo navedla sem Zvezo prijateljev mladine, ker tudi razdeljuje pakete hrane predvsem na donatorski osnovi, in če bo izpolnjevala pogoje, se bo lahko prijavila na ta razpis, ki bo odprt. Nikakor pa to ne pomeni manj za Karitas ali Rdeči križ. Mislim, da sem dovolj jasno – morda še bolj jasno lahko povem, da se zavedam problema, da bomo najprej naredili vse, da pospešimo vse te postopke, ki so vezani na možnost črpanja evropskih sredstev, da se to zgodi čim hitreje. Če bi res prišlo do nekega drastičnega časovnega zamika, bomo iskali tudi druge možnosti, vendar na žalost v proračunu Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti teh sredstev ni. Tudi s prerazporeditvami imamo predvsem socialne transferje, kjer ni, tako da bo potreben dogovor na ravni vlade, kako bomo to reševali. Vsekakor je pa moja dolžnost, da speljemo vse postopke, da bo to čim hitreje in da predvsem zagotovimo, da evropska pomoč v obliki hrane pride do naših izvajalcev in predvsem naših ljudi v čim krajšem času. Če ne, bomo vlekli druge poteze. Se pa zavedam pomena.
Hvala za odgovor, gospa ministrica, in hvala mag. Tislu za vprašanje. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje. Gospod Zvonko Lah bo postavil vprašanje ministru za kmetijstvo in okolje mag. Dejanu Židanu.
Hvala lepa, predsedujoča, za besedo. Lep pozdrav ministroma in ministrici! Slovenija je dovolj vodnata dežela, da bi lahko vsako gospodinjstvo imelo zdravo pitno vodo. Do sedaj je bilo to vse prepuščeno občinam. Vsaka občina posebej je zagotavljala pitno vodo svojim prebivalcem. Nekatere občine so se združile oziroma bivše komunale z bivših občin so organizirale vodooskrbo, in to marsikje še sedaj funkcionira. Po nastanku večjih občin pa je vsaka občina posebej to urejala. Letno pade v Sloveniji od 800 litrov na kvadratni meter pa do preko tisoč litrov padavin, tako da bi s tem lahko oskrbovali vse prebivalce v Sloveniji z zdravo pitno vodo. Imamo pa to nesrečo, da sta dve tretjini Slovenije kraškega območja, kjer gre voda hitro v podtalnico, kjer je zajeta voda iz podtalnice po navadi oporečna voda in jo je treba pripraviti za pitno vodo. Na tisti eni tretjini pa je na nekem območju tudi problem, ker je podtalnica že onesnažena s pesticidi in nitriti, tako da vsaka voda iz podtalnice tudi ni dobra. V Sloveniji imamo dovolj stroke. Dovolj je preizkusnih vrtin in tudi narejenih analiz, da je kapacitete vode dovolj. Vendar ni tistega, ki bi to povezal v neko celoto, in bi s tem lahko oskrbovali celo državo z zdravo pitno vodo. Zato postavljam vprašanja ministru: Kaj boste naredili, ker ste sami izjavili, da je vodooskrba vaša prioritetna naloga na področju okolja? Tu vam dam prav. Tudi sam se zavedam, kaj pomeni. Tudi sam sem kot župan veliko energije porabil za to, da smo dobili v občine res kvalitetno pitno vodo, ki je pa do sedaj še nismo napeljali čisto v vsako gospodinjstvo, ampak v večino. Mislim, da bi bilo potrebno, da se ministrstvo poglobi v oskrbo s pitno vodo, da bi se morali zavedati, kaj to pomeni za zdravje ljudi. Imamo dosti stroke, ki nekako ni povezana, imamo občine, ki delajo vsaka po svoje, in mislim, da bi moralo tudi ministrstvo nekako zbrati to stroko, narediti neko skupino, ki bi naredila nek strateški načrt, kako v prihodnjih letih oskrbeti z zdravo pitno vodo in izkoristiti tudi vsa sredstva, ki so na voljo.
Izvolite, gospod minister.
Hvala, predsedujoča. Gospod poslanec Lah, mislim, da ste danes postavili najbolj pomembno vprašanje v Državnem zboru. Voda je bolj pomembna kot vse finance in kot marsikaj drugega. Od vode bo odvisna usoda Slovenije in še marsikatere druge države. Dovolite za začetek – vi to veste, ampak kljub vsemu dovolite. Od 1. aprila naprej na ministrstvu deluje Direktorat za vode in investicije. To ni neka nova služba. Ni več direktoratov, kot jih je bilo do sedaj, ampak smo dosedanji direktorat, ki je bil odgovoren za investicije in kohezijo, preoblikovali na ta način, da smo vso stroko, ki je na ministrstvu zbrana, dali znotraj direktorata, ki bo hierarhično voden, tako da bomo imeli strokovnjake, ki bodo skupaj in bodo lahko dali za državo večji izplen, pa je to šele prvi korak, kakor ste povedali. V zadnjih 23 letih samostojne države se ne moremo pohvaliti, da je naša vodarska stroka, čeprav imamo fenomenalne posameznike, napredovala zato, ker je bila razbita. V tem trenutku imamo v državi 88,6 % prebivalcev, ki imajo zagotovilo, da do njih prihaja kakovostna pitna voda tudi srednjeročno in dolgoročno. Manjka 6, 7 %. 100-odstotno ne bo, ker imajo tam, kjer so manjša naselja po 50 ljudi, samostojne vodnjake, in tudi prav je tako. Ampak moramo še teh 7 % narediti. Pomembno je, da v tem trenutku nastaja operativni program, ki sledi naslednjim ciljem: varstvo zajetij za pitno vodo pred onesnaženjem, monitoring kakovosti podzemne vode, zmanjšanje vodnih izgub v javnih vodovodih – še vedno imamo vodovodne sisteme, kjer se izgublja tudi 40 %, čeprav je po nekih evropskih normativih vse, kar je nad 3 ali 4 %, že alarm –,zagotavljanje rezervnih zajetij za pitno vodo in nekaterih drugih standardov. Nič od tega se ne da narediti z lepimi besedami, ampak samo z zelo velikimi finančnimi vložki. Če bodo finance na razpolago, bomo lahko vodo ohranili kot javno dobrino, kar pa je naš skupni cilj. V sedanji koheziji, ki se izteka, koheziji 2007–2013, in ki se v tem trenutku podaljša na N+2, v nekaterih primerih na N+3, je v gradnji v tem trenutku – nekateri manjši so bili že izgrajeni – 16 bolj ali manj večjih vodovodnih sistemov. Skupna vrednost investicije je nekaj manj kot 400 milijonov, vrednost evropskega sofinanciranja pa približno 320 milijonov evrov. Na zalogi je v tem trenutku še 11 projektov. To niso vsi, ki so potrebni. V tem trenutku imamo še 11 projektov, ki so, kakor rečejo strokovnjaki, "ready to go", to so projekti, ki so pripravljeni za izvajanje. Je pa v sedanji finančni perspektivi denar, ki je na razpolago, že porabljen, že prekomerno je bil podeljen. Tudi jutri bo potekala izredna seja Odbora za kmetijstvo, gozdarstvo, prehrano in okolje, kjer bomo skupaj iskali eno rešitev. To je rešitev, kako na racionalen način zagotoviti prehod vmesnega obdobja, ki bo verjetno trajalo 6 mesecev. Čakamo, da bo verjetno nekje v polletju podpisan partnerski sporazum in operativni program. Takrat se bodo lahko podeljevale nove odločbe za teh 11 in tudi nekatere druge projekte, ki jih ni notri. Vendar nekatere občine so tudi že v fazi investicije, in temu bo namenjena razprava jutri. Moramo se zavedati, da je denarja iz stare perspektive, ki ga je na voljo, evropskega denarja, samo 545 milijonov. Prejšnja vlada, ker je videla, da nekatere odločbe ne bodo izvršljive, jih je pa nemogoče odvzeti, je dovolila dodatno porabo za skoraj 200 milijonov evrov in je nastalo pravic porabe za skoraj 750 milijonov evrov na denar, ki ga je 545 milijonov. To zato, ker vsi projekti ne bodo izvršeni, nekateri pa se bodo dali prolongirati v obdobje 2014–2020. V tem trenutku na stari koheziji teh 545 milijonov več ni prostih sredstev. Celo obremenitve so, nadobremenitve, in v tem trenutku spremljamo posamezne projekte. Te projekte skušamo premakniti, nekatere tudi v naslednjo finančno perspektivo, v kateri je v veliki meri ali vsaj, kar se okolja tiče, poudarek na pitni vodi, ki jo je treba našim ljudem zagotoviti. Vsi skupaj bomo pa iskali jutri in tudi že iščemo [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]mehanizem, kako zagotoviti neko varnost občinam za teh 6 mesecev. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Lah, dopolnitev odgovora.
Hvala za ta odgovor. Se popolnoma ne strinjam z vami, pa tudi sam se kar nekaj mesecev ukvarjam s tem vprašanjem, ker mi teren od tam, iz kjer prihajam, stalno veleva, da je treba nekaj storiti. Prihajam z Dolenjske, kjer imamo 2 velika projekta: hidravlične izboljšave osrednje Dolenjske in suhokrajinski vodovod. Tukaj pred seboj imam poročilo o tem, kaj se je dogajalo od leta 2007 do 2014 z enim takim vodovodom, ki oskrbuje 60 tisoč prebivalcev – kompletno Novo mesto in še 4 občine zraven. Ima dva vodna vira izdatnosti 160 litrov in 75 litrov, kjer je voda motna ob vsakem deževju in jo je treba prekuhavati. Vsako leto vodo prekuhavajo preko 50 dni. Vode, če ni prekuhana, ne morejo uporabljati niti za pranje sadja ali solate. Vse je treba prekuhavati. Motnost se sicer pojavlja 150 dni, ker tista manjša motnost ni tako nevarna. 150 dni na leto, prekuhavanje, 60 tisoč prebivalcev – veste, kakšen strošek je to? Takšna voda je zdravju škodljiva. Projekt je potekal od leta 2007 do danes. 7. varianta vloge je bila potrjena s koncem leta 2013 in je bila potrjena tudi na MGTR, na koncu pa 7. 4. dobi odgovor, da je [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]treba ponovno to preverjati. Drugo je pa suhokrajinski vodovod, kjer je pa izguba preko 50 %. To sta oba vodovoda, ki sta nujno potrebna tega denarja oziroma teh [[...]] [[izklop mikrofona]]
Izvolite, gospod minister mag. Židan.
Spoštovani poslanec, jaz pa se strinjam z vami. Oba projekta sta nujno potrebna, kakor tudi vseh ostalih 11 plus 7. To je 18 projektov. Dejstvo je pa naslednje, spoštovani poslanec. Bivša vlada, vlada, v kateri ste vi bili del koalicije, je odobrila dodatne porabe v vrednosti 182 milijonov evrov. Razumno, v celoti podpiram. Če tiste dodatne odobritve ne bi bilo, okoljska kohezija ne bi bila rešena. Vendar ni prišlo projektov za 182 milijonov, ampak je prišlo projektov za pol milijarde. Verjamem, da je večina, mogoče celo vsak od teh projektov življenjsko pomemben, in zato ni vprašanje, ali so ti projekti pomembni ali ne. Tudi oba projekta, ki ste ju omenili, in še vsi ostali so po svoji logiki v celoti del nove kohezije 2014–2020, vendar je korektno, da imajo projekti svoj finančni vir. Stara perspektiva se je zaključila, je preobremenjena, tako da bomo skušali nekaj projektov vsaj, ko bo dvofaznost tam, kjer je sploh možno in smiselno – ker 545 je 545 in ne more biti 600, 700 ali milijarda. Ti projekti, ki so dobili – tudi jaz sem bil obveščen, da smo 11 projektov dobili vrnjenih na Ministrstvo za kmetijstvo in okolje, čeprav tehnično in po dovoljenjih ustrezajo vsemu, ampak je organ upravljanja pravilno ugotovil. Denarja je toliko, kolikor ga je. Ti projekti morajo črpati denar iz nove perspektive, kar ni sporno. Tisto, na kar pa vsi skupaj iščemo odgovor že dosti časa, pa je, kako ta strah občin – občine je strah teh 6 mesecev prehodnega obdobja – pregnati, da bodo vedele, da jih denar čaka. Ampak to je denar iz nove finančne perspektive, kjer pa je možno odločbe dati šele takrat, ko je sprejet partnerski sporazum in operativni program. Verjamem, da bo eno in drugo letos narejeno, se pa zavedam, in tu bi tudi vas, gospod poslanec, prosil za razumevanje – overcommitment, pravica dodatne porabe je bila razpisana povsem pravilno v času vaše vlade za 182 milijonov evrov, prišlo pa je za pol milijarde pripravljenih projektov. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Zvonko Lah, zahteva za razpravo.
Na osnovi poslovnika bi predlagal, da se glasuje o razpravi, da ta parlament opravi razpravo o tem tako pomembnem vprašanju. Gospod minister, upam, da boste jutri prišli na sejo odbora, da bomo res skupaj poskušali najti najboljše variante. Prepričan sem, kolikor sem pregledal projekte, tudi iz tega operativnega programa OP ROPI in še drugih programov, da bodo zelo težko izvedljivi vsi ti projekti glede na to, da so dobili odločbe šele v letu 2013. 30-milijonski projekt na komunalni infrastrukturi bo težko izvedljiv. Zato tudi niste dobili potrditev županov, izjav vseh županov, da bodo ti projekti končani do konca leta 2015. Jasno je, da če ne bo projekt končan do oktobra 2015, da bo v letu 2016 občina lahko dokončevala samo s svojim denarjem, če pa še v letu 2016 ne bodo občine končale, pa bo treba ta evropski denar vračati z obrestmi. Prepričan sem, da bo nad nekaterimi občinami visel Damoklejev meč in da bodo lahko tudi bankrotirale, ker v letu 2016 lastnih sredstev ne bodo imele. Če bi na vašem ministrstvu posredniški organ, ki je odgovoren za te projekte – slišali smo, da je vladna služba odgovorna samo za refundacijo evropskih sredstev –, ugotovil, kateri so ti projekti in z neko odgovornostjo, avtoriteto dosegel dogovor s temi občinami, da gredo v faznost in da se del teh projektov prenese v črpanje v novo finančno perspektivo, v kateri smo že, samo ni še operativnega programa in partnerskega sporazuma, kot ste rekli, bi bilo za njih dosti lažje, da bi v miru dokončali te projekte. S temi sredstvi, ki bi jih prestavili, pa bi lahko začeli te prepomembne projekte že sedaj, ko so izvajalci izbrani, ko izvajalci plačujejo bančne garancije, ker v prvih nekaj mesecih, ko se gradbišče prenese oziroma preda izvajalcu in ko se gradbišče opremi, še ni finančnih izdatkov. Malo sredstev bi bilo potrebnih do takrat, ko lahko država sklene partnerski sporazum in uredi z evropsko skupnostjo črpanje teh sredstev. Prepričan sem, da se to da, samo terja pa nek napor, in bi se po mojem to izšlo, ker v nasprotnem primeru se bo lahko zgodilo, da bodo občine, ki ne bodo končale projektov, vračale sredstva, na drugi strani pa sredstva iz te finančne perspektive ne bodo porabljena. Upam, da se bo jutri na odboru našla taka rešitev, da bi lahko te projekte začeli prej, ne pa čez pol leta.
Hvala lepa. O vašem predlogu za razpravo, gospod Zvonko Lah, bo Državni zbor odločil jutri, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Zahvaljujem se tako za vprašanja kot tudi odgovore ministric in ministrov. Prehajamo na drugi krog vprašanj poslank in poslancev. Prva bo poslansko vprašanje postavila mag. Majda Potrata ministru za pravosodje dr. Senku Pličaniču.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovana ministrica, spoštovana ministra, poslanka in poslanca! Mislim, da je 25 let dovolj dolga doba, da bi Konvencija o otrokovih pravicah dobila tudi pritožbeni mehanizem. To je namreč zadnja od temeljnih listin o človekovih pravicah, ki takega mehanizma še nima. To je navsezadnje pripoznala Slovenija tudi s tem, da je bila v krogu tistih držav, ki so bile najbolj zaslužne za to, da je bil sprejet Izbirni protokol h Konvenciji o otrokovih pravicah o postopku sporočanja kršitev. Že decembra leta 2011 se je to zgodilo. Z desetim podpisom, z deseto ratifikacijo stopi v veljavo v tem mesecu. Spoštovani gospod minister, mislim, da bi, tako kot so mislile Slovaška, Avstrija, Nemčija, Čile, Maldivi, Tajska, Urugvaj – to so namreč tiste države, ki so ta izbirni protokol pripravile –, lahko Generalna skupščina Organizacije združenih narodov sprejela ta protokol. Protokol, kot rečeno, daje možnost, da otroci ali njihovi zakoniti zastopniki dajejo pritožbe Odboru OZN za otrokove pravice o kršitvah določb konvencije in kršitvah prvih dveh izbirnih protokolov. Ker je Slovenija ta protokol podpisala februarja 2012 in ga kljub dejstvu, da je odigrala vodilno vlogo pri njegovem nastanku, še vedno ni ratificirala, Ministrstvo za zunanje zadeve in Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti se pa zavzemata za čim prejšnjo ratifikacijo, me zanima: Zakaj so na strani Ministrstva za pravosodje zadržki? Kateri so ti zadržki, ki onemogočajo ratifikacijo tretjega izbirnega protokola? Če poenostavljeno povem, ta protokol daje možnost, da je, ko so izčrpana vsa sredstva za varstvo otrokovih pravic v Sloveniji, s pritožbo na to posebno delovno telo Organizacije združenih narodov dana [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]In prav je, da imajo tudi otroci ali njihovi zakoniti zastopniki to možnost. Hvala za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, minister dr. Senko Pličanič.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci, spoštovana gospa Potrata! Ministrstvo za pravosodje v celoti podpira ratifikacijo tretjega izbirnega protokola h Konvenciji o otrokovih pravicah. Tisto, kar želimo, je le to, kar je vsebina tega protokola uskladiti z že veljavnim slovenskim pravnim redom. Preprosto želimo, da so te novosti, ki jih ta protokol prinaša, konsistentne s siceršnjim pravom, ki v Sloveniji velja. Recimo, kot konkreten primer, kot ilustracijo neke novosti, ki jo ta protokol uvaja, in neke dileme, kako to združiti z veljavnim slovenskim pravom, navajam primer tako imenovanega postopka prijateljske poravnave, ki jo predvideva 9. člen tega protokola. Tisto, s čimer se moji sodelavci na ministrstvu ukvarjajo, je, kako ta institut prijateljske poravnave, ki ga sicer slovensko pravo ne pozna v taki obliki, kot ga ta protokol predvideva, inkorporirati v slovensko pravo. Lahko bi rekel, da gre za nek običajen postopek medresorskega usklajevanja, tako kot pri mnogih drugih primerih, ko gre za predpise, ki nastajajo v Sloveniji, v tem primeru usklajevanja s kolegico in ministrico za delo, družino in enake možnosti. Tako da sem prepričan, da ko bo ta postopek usklajevanja končan, s ciljem, ki sem ga omenil, in sicer vsebino tega protokola inkorporirati v slovensko pravo, tako da bo konsistentna, da ne bo štrlela ven iz slovenskega prava, kot se to dostikrat zgodi pri mednarodnih pogodbah. Imam kar nekaj izkušenj. Lahko vam dam konkreten primer, recimo Aarhuško konvencijo – ne vem, če jo poznate, verjetno jo –, ki je pomembno povečala obseg sodelovanja javnosti pri postopkih, povezanih z varstvom okolja, vendar je bila sama ratifikacija samo nek formalni akt. Te konvencije se ni dalo direktno uporabljati, dokler se je ni inkorporiralo v slovensko pravo, v tem konkretnem primeru z inkorporacijo v Zakon o varstvu okolja. Mednarodne pogodbe so dostikrat takšne, da je treba še nek napor vložiti v to, da potem ta vsebina, pozitivna, tako kot je v tem primeru, v resnici dobi mesto v realnosti in v praksi, za kar se pa najbrž vsi zavzemamo. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Potrata, izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, ni vam mogoče ugovarjati, ampak čudno je, da so ravno slovenski predstavniki bili zelo dejavni pri nastajanju tega. V Sloveniji imamo navsezadnje tudi dobre izkušnje s programom zagovorništva otrokovih pravic. Tudi družinski zakonik je prinašal nekatere novosti, vendar je bil žal na referendumu zavrnjen. Ampak tisto, kar me posebej moti pri tej zadevi, je, da je to že drugi protokol ali druga taka mednarodna obveznost, ki bi jo lahko Slovenija ratificirala. Mislim tudi na istanbulski protokol. Vedno imamo vsepovsod težave, in obakrat je to povezano z nasiljem, ker tudi če govorimo o nasilju nad ženskami, je posredno ali dejansko vključen tudi otrok, v največ primerih. Mislim, da je bila vam vrsta vprašanj zastavljenih v zvezi z istanbulsko konvencijo, ampak naj vas spomnim na to, da je bila v Sloveniji na obisku gospa Marta Santos Pais, posebna predstavnica generalnega sekretarja Organizacije združenih narodov za problematiko nasilja nad otroki, in ona nas je sama v okviru 24. otroškega parlamenta spodbujala k temu, da bi ratificirali izbirni protokol. Vidim neko notranje neskladje, in vedno je mogoče naleteti na zadržke pri Ministrstvu za pravosodje. Tisto, kar bi si želela, je, da bi dogovore spoštovali, ker tudi Ministrstvo za pravosodje je v zvezi z istanbulskim dokumentom sprejelo neko časovnico in se zavezalo, da bo to naredilo do januarja letošnjega leta. Medresorsko usklajevanje naj bi bilo končano že v tem mesecu, ampak ne vem, zato vas sedaj v tem dopolnilnem vprašanju sprašujem: Kdaj lahko pričakujemo v Državnem zboru predlog zakona o ratifikaciji tega izbirnega protokola, tretjega izbirnega protokola h Konvenciji o otrokovih pravicah? Prej smo slišali, kako je voda pomembna, jaz bi pa rekla, da se pogosto pogovarjamo o tem, da so otroci naše največje bogastvo. Dajmo jih potem tudi ustrezno zaščititi. Vem, da je pri nas problem, da nismo, recimo, sprocesirali prepovedi vsakršnega kaznovanja otrok, fizičnega kaznovanja in tudi kakšnega drugega nasilja. To je težava. Hvala še za ta del odgovora.
Hvala lepa. Izvolite, minister dr. Pličanič.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Spoštovani poslanke in poslanci, še posebej gospa Potrata. Da popolnoma to razčistimo. Kot minister absolutno in stoodstotno podpiram vse predpise, vse pravne akte, mednarodne, katerekoli, ki kakorkoli delujejo v smeri zaščite na eni strani žensk, na drugi otrok in tudi vseh ostalih, ki so na tak ali drugačen način deprivilegirani. Ampak zanesljivo teh dveh kategorij še posebej, tako da tu o tem ni nobenega dvoma. Še enkrat posebej poudarjam to, o čemer sem že prej govoril. Kljub odličnim namenom, ki jih lahko imamo pri nekih mednarodnih pogodbah, je treba vsebino teh mednarodnih pogodb narediti takšno, da bo imela efekt v praksi. Saj to hočemo, zato so tudi sprejete pogodbe same, protokoli, aneksi in tako naprej. Iz mojih prejšnjih izkušenj, preden sem šel v politiko, veste pa, da sem pravnik in da sem se dosti s tem ukvarjal, je velik problem, ko mednarodne pogodbe preprosto nimajo dovolj eksaktno opredeljenih norm. In jih tudi ne morejo imeti, ker je ideja ta, da države, ki jih ratificirajo, to potem inkorporirajo v svoje pravo, ki je pa lahko zelo različno. Ti pravni redi se med seboj lahko razlikujejo. Vsaka država mora to tako inkorporirati, da se ujame vsebina mednarodne pogodbe in da je hkrati to konsistentno s siceršnjim pravom, ki v neki državi velja. Vse z namenom, da to, kar je vsebina mednarodne pogodbe, potem v resnici v praksi tudi zaživi, sploh ko gre za tako pomembne teme, kot je varstvo žensk in otrok. Tako da jaz kot minister to absolutno podpiram. Moram povedati, da je sicer res, da se pogosto, ker so moji sodelavci zelo natančni ravno pri tem vprašanju, ki sem ga omenil, pri tem, da se vsebina neke mednarodne pogodbe prenese v slovensko pravo tako, da v resnici deluje potem v praksi, ustavi, ker sodelavci hočejo v resnici doseči ta cilj in ne popustijo, dokler to ni doseženo. Upam, da se vsi strinjamo, da je to tudi edino pravilno. Kaj nam pomaga mednarodna pogodba, če je ni mogoče izvajati v praksi? Lahko bi jo imeli ratificirano že pred pol leta, v praksi pa nobenega efekta, ker ga ne bi moglo biti, ker je ne bi bilo mogoče izvajati. Tako da je edini razlog za ta nekoliko daljši časovni zamik – to mi lahko verjamete, zagotavljam, da ni nič drugega v ozadju kot to, da se res želi doseči to, kar sem že nekajkrat ponovil, in to je učinkovanje neke vsebine, v tem konkretnem primeru pravic otrok, v praksi. Lahko zagotovim, da bo ta zakon o ratifikaciji tega protokola v najkrajšem času pripravljen, usklajen z vsemi, s katerimi ga je treba uskladiti. Ne morem povedati datuma, bom pa poskrbel, da bo to zelo hitro. Povem naj še, da sem se z gospo Santos, ki ste jo omenili, tudi sam dobil in da sva imela zelo uspešen [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]]
Hvala lepa. Prehajamo na naslednje poslansko vprašanje, ki ga bo postavila gospa Romana Tomc ministru za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Metodu Dragonji.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Gospod minister, danes vas sprašujemo ene in iste reči v vseh poslanskih vprašanjih, ampak so očitno tako aktualne, da je več utemeljenih vprašanj na to temo. Moje vprašanje je šlo v smeri, kakšno poslovno okolje imajo slovenska podjetja. Namreč, na eni strani poslušamo predstavnike gospodarstva, ko se kar naprej pritožujejo, da je poslovno okolje nestabilno, da je nekonkurenčno, da so vedno znova obremenjeni z novimi in novimi dajatvami in da na ta način ne morejo ustvarjati novih delovnih mest. Na drugi strani pa poslušamo predstavnike Vlade, še posebej rada se s tem pohvali predsednica Vlade, da je v času njenega vladanja bilo kar nekaj ukrepov, ki so pripomogli k temu, da je poslovno okolje v Sloveniji boljše, kot je bilo oziroma da je relativno dobro. Med temi različnimi informacijami ne vemo, katera je prava – tista, ki jo kar naprej gospodarstveniki ponavljajo ali tista, ki nam jo poskuša predstaviti predsednica Vlade oziroma Vlada. Zato je moje vprašanje naslednje: Kateri so tisti ukrepi, ki jih je, preden ste postali minister, vlada kot celota uveljavila v slovenskem poslovnem prostoru in ki so na eni strani pozitivno, in kako pozitivno, vplivali na gospodarstvo, in na drugi strani, kateri so tisti ukrepi, ki so imeli negativne vplive na gospodarstvo? Sprašujem vas tudi, čeprav se zavedam, da je to zelo težko: Kakšni so merljivi učinki teh ukrepov? Namreč, če je Vlada v svojem reformnem programu zapisala, da bo v dveh letih vzpostavila okolje, ki bo prineslo 70 tisoč novih delovnih mest, potem pričakujem odgovor v tej smeri, da veste, kako so ti ukrepi izmerjeni v številu novih oziroma zaprtih delovnih mest. Hvala lepa za odgovor.
Hvala lepa. Izvolite, gospod minister Dragonja.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovana poslanka, poslanke in poslance, kolegica ministrica! Najprej o ukrepih. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo skupaj z ostalimi ministrstvi oblikuje politike in ukrepe za spodbujanje poslovnega okolja. MGRT je skupaj z Ministrstvom za zunanje zadeve pripravilo Enotni dokument za zagotovitev boljšega zakonodajnega in poslovnega okolja ter dvig konkurenčnosti, ki je bil sprejet 3. 10. 2013. S tem dokumentom so prvič v poenoteni obliki smiselno združeni ukrepi na 16 področjih. Naš cilj je vzpostavitev boljšega okolja, dvig konkurenčnosti slovenskega gospodarstva. Slovenija se na ravni EU uvršča med tri države, ki so v zadnjih petih letih pri izvajanju ukrepov za poenostavitev poslovnega okolja najbolj napredovale. Vendar pa je treba vseeno ukrepe proučiti z vidika tako gospodarstva kot tudi končnega uporabnika. Enotni dokument daje nekaj odgovorov na ambicijo, da se konkurenčnost poveča. Del teh ukrepov se dobro izvaja, v velikem delu pa bo treba še izboljšati izvajanje. Ministrstvo je z namenom povečanja tujih neposrednih investicij pripravilo enotno vstopno točko za investitorje, kjer lahko najdejo informacije o prostih poslovnih conah in druge splošne podatke o opravljanju gospodarske dejavnosti v Sloveniji. Pri odpravi administrativnih ovir je vzpostavljeno enotno spletno mesto skupaj z Ministrstvom za notranje zadeve, preko katerega lahko zainteresirani domači gospodarski subjekti in investitorji dobijo odgovore na vrsto vprašanj. Za območja z visoko brezposelnostjo, tako imenovana problemska področja se izvaja program konkurenčnosti in ukrepi razvojne podpore. V letu 2013 so se izvajali programi na področjih Pomurja, Pokolpja in Posočja. Dodatno sta bila v lanskem letu sprejeta še dva programa, in sicer za Maribor in za širšo okolico in območje občin Rateče, Hrastnik in Trbovlje. Vlada je v preteklem letu pripravila potrebne ukrepe za razdolževanje gospodarstva. O tem je Državni zbor že razpravljal na Odboru za gospodarstvo. Ministrstvo je v okviru uredbe o reguliranih obrtnih dejavnostih zmanjšalo število regulacij in bistveno olajšalo vstop podjetnikov. K poslovnemu okolju sodi tudi davčno okolje, kjer so bile uvedene številne olajšave in spodbude za povečanje zaposlovanja s posebnim poudarkom na mladih in težko zaposljivih osebah ter s poudarkom na zaposlovanju za nedoločen čas. Ponovno so bile uvedene davčne olajšave za raziskave in razvoj ter investicije. Kakšni so učinki? Mislim, da je glavno, kar bi poudaril pri učinkih, to, da je dodana vrednost v Sloveniji z 12 tisoč 913 evrov na zaposlenega, kot je bila leta 2006, zrasla na 26 917 evrov na zaposlenega ob koncu leta 2012. Po tem kazalcu mislim, da se je učinkovitost poslovnega okolja povečala, ne sicer samo v zadnjem letu, kot je vaše vprašanje. Podatki, ki jih ravno v tem trenutku pričakujemo za leto 2013, bodo lahko dali bolj podroben odgovor o učinku teh ukrepov v mandatu obstoječe vlade.
Hvala lepa. Dopolnitev odgovora, gospa Tomc, izvolite.
Hvala lepa. Še enkrat bi prosila za kakšno dopolnitev odgovora, predvsem pa želim podati tudi svoj komentar na učinkovitost ukrepov, ki jih je v preteklem letu izvajala Vlada. Minister, ste gospodarstvenik, in to dober gospodarstvenik, in bi vas kot takšnega vprašala: Kaj bi vam bilo kot gospodarstveniku pomembno, ko bi se odločali za investicijo v neko tujo državo – to, da ima ta država razpisane številne razpise, subvencije in pomoči za nova vlaganja iz tujine ali to, da ima ustrezno urejeno in stabilno poslovno okolje? Mislim, da je tukaj dilema, da dileme ni in da gre zgolj za retorično vprašanje. Pri enem izmed prejšnjih poslanskih vprašanj ste v odgovoru na vprašanje izpostavili, da je velik problem v Sloveniji, da so stroški dela. Na drugi strani pa vaši ministrski kolegi trg dela reformirajo, če temu lahko tako rečemo, v smeri, da izenačujejo stroške dela, ampak ne tako, da nekatere, ki so že sedaj previsoki, znižujejo, ampak tako, da tiste, ki še niso dovolj visoki, povišujejo. Bančni sistem, ki ga je sanirala vlada kot celota oziroma minister za finance, ne deluje. Še vedno so obrestne mere za slovensko gospodarstvo približno za 1 ali 2 odstotni točki višje, kot so obrestne mere v tujih bankah, v tujini, kljub dokapitalizaciji bank. Eno so ukrepi na papirju in drugo so ukrepi, ki dejansko delujejo v praksi. Zato vas še enkrat sprašujem: Glede na podatke o številu delovnih mest, koliko jih je bilo na podlagi [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora ima minister.
Hvala lepa. Ukrepi, ki so sprejeti, učinkujejo oziroma dajo učinke v različnih časovnih horizontih, nekateri na kratek rok, nekateri na daljši rok. Glede tega smo v parlamentu, kot sem rekel, pripravili ukrepe za razdolževanje gospodarstva. Ne trdimo, da so začeli delovati takoj za sanacijo bančnega sistema, ampak smo povedali, da bodo predvidoma delovali v roku od 6 mesecev in v perspektivi do enega leta. Kar se tiče zaposlenosti, pozitivni učinki še niso vidni, razen pri teh kategorijah, ki sem jih omenil. Kar se tiče poslovnega okolja in odločitev poslovnih subjektov, ali domačih ali tujih, da širijo svojo aktivnost v slovenskem poslovnem okolju, se mednarodna konkurenčnost meri na lestvicah konkurenčnosti, ki so znane. Obstoji lestvica Svetovne banke "world competitiveness", kjer je Slovenija mislim, da na 16. mestu. Obstoji lestvica, ki je tudi dokaj renomirana, IMD Lausanne, kjer je Slovenija na nižjem mestu, pod 40. mestom, in vsebuje celo vrsto pokazateljev. Pri Svetovni banki jih je nekaj manj, pri IMD pa mislim, da je teh pokazateljev okrog 30. Tako da mislim, da bi bil najbolj objektivno merljiv cilj ravno v tem, kako se bo Slovenija na teh lestvicah premikala navzgor in ne navzdol. Ob nastopu mandata sem poudaril tudi, da je moj cilj, da bi Slovenija v enem letu izboljšala svojo pozicijo za tri pozicije na lestvici IMD v Lausanne. Mislim, da bi bil to mednarodno dosti objektiven pokazatelj. Zagotovo vemo, kje so boleče točke, to, kar ste tudi vi omenili. Dostop do virov financiranja in konkurenčnost kreditnih sredstev sta tista, ki sta bila v zadnjem točkovanju najnižje ocenjena kriterija, so bili pa drugi, ki so bili relativno dobri. Treba je delati predvsem na tem, da popravimo tiste, ki Slovenijo najbolj vlečejo navzdol. Jasno je, da bodo razni poslovni subjekti vedno imeli svoje specifične probleme, ki jih bodo izpostavljali. Tudi na individualnem nivoju je treba z vsakim poslovnim subjektom, ki je resen investitor, aktivno delati, in tudi to izvajamo preko podpornih [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala. S tem zaključujemo s tem vprašanjem. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavil mag. Andrej Šircelj ministru za finance dr. Urošu Čuferju.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Ministrica, minister, kolegi in kolegice! Meni je resnično žal, da danes ni med nami ministra Čuferja, predvsem zaradi tega, ker mu postavljam vprašanje glede nadaljnje dokapitalizacije ene izmed slovenskih bank in nadaljnje povezave te banke z drugo banko. Govorim o celjski banki na eni strani, in na drugi strani govorim o Abanki. Z drugimi besedami, kaj ta dokapitalizacija ob tem, da smo že dokapitalizirali banke za 3,6 milijarde, pomeni. Nadaljuje se bančni rop, s tem da poznamo dve vrsti bančnega ropa. En bančni rop je, da pridejo kriminalci v banko, potegnejo pištolo in rečejo: "Roke gor in nihče naj ne pisne!" In oropajo banke. Drug bančni rop je veliko bolj prefinjen, takšen, da je najprej treba ustvariti bančno luknjo, potem se pa na način, da se to bančno luknjo zapolni z davkoplačevalskim denarjem, to banko dokapitalizira. V Sloveniji smo dokapitalizirali že nekaj državnih bank. Za to smo porabili 3,6 milijarde davkoplačevalskega denarja, sedaj bomo pa nadaljevali še s celjsko banko. Celjsko banko bo dokapitalizirala država s 160 milijoni. Kasneje jo bo združila z Abanko. Verjetno bo tukaj dodatni strošek, in podržavljanje bank se bo nadaljevalo. Ker bomo uporabili denar davkoplačevalcev, ki ga vlada Alenke Bratušek pridobiva predvsem z višjimi davki, manj konkurenčnim gospodarstvom in s slabšimi pogoji za gospodarstvo, se bo ta denar, denar davkoplačevalcev prelil v banke. In na tisti drugi prefinjen način se bo bančni rop nadaljeval, s tem da danes ne vemo ne kaj bomo naredili z Novo Ljubljansko banko, ne kaj bomo naredili z Novo Kreditno banko Maribor, ne kaj bomo naredili s celjsko banko, ki bo tudi državna banka, ne kaj bomo naredili z Abanko in tako naprej – nobene strategije na področju bančništva! Bančni rop pa se nadaljuje na tisti najbolj prefinjen način s pomočjo bančne luknje, na podlagi katere so tudi določeni posamezniki prek nevrnjenih kreditov pridobili veliko denarja. In tukaj me zanima: Do kdaj se bo bančni rop še nadaljeval, brez tistega bančnega ropa z revolverji v banki, ampak na prefinjen način, in kakšen je program privatizacije teh bank, zato da banke dobijo resnično pravega lastnika, ki ni država, da se bo začelo drugačno upravljanje in vodenje, da ne bodo stalno davkoplačevalci, državljani in državljanke plačevali višje davke in plačevali sploh davke za banke?
Hvala. Mag. Šircelj, glede na to, da je minister za finance dr. Uroš Čufer odsoten od 14.30 ure dalje, vztrajate pri ustnem odgovoru? Prav. Torej lahko samo zaradi magnetograma, gospod Šircelj, tudi podate to izjavo, da vztrajate pri ustnem odgovoru. Ne gre? Prosim. Samo trenutek. Eno minuto je potrebno počakati.
Hvala predsednik. Se opravičujem za ta zastoj in zahtevam oziroma pričakujem ustni odgovor ministra Čuferja.
Hvala. V tem primeru bom vprašanje umestil na naslednjo redno sejo Državnega zbora in prehajamo na naslednje vprašanje. Gospa Alenka Jeraj bo postavila vprašanje ministrici za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti dr. Anji Kopač Mrak. Izvolite, gospa Jeraj.
Hvala lepa za besedo. Pred časom smo v oddaji Epilog videli prispevek o nezakonitosti, protipravnosti in opustitvi dolžnega ravnanja ter nevestnega dela vas kot ministrice in tudi direktorice Direktorata za invalide gospe Dragice Bac v zvezi z nezakonito izdajo odločbe za podjetje iz skupine Krater, torej invalidskega podjetja Krater. Gre za podjetnika Martina Odlazka, ki je lastnik tega podjetja. Ustanavljal je invalidska podjetja, več teh, in na ta račun dobival tudi sredstva od države. Menda so se na ministrstvo obrnili tudi zaposleni in državo večkrat opozorili, da jih prerazporeja iz enega podjetja v drugega, nato pa podjetja pošilja v stečaj. Na ta opozorila naj ne bi bilo nobenih odgovorov oziroma naj Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve oziroma enake možnosti ne bi reagiralo. Zanima me: Koliko invalidskih podjetij je Odlazek ustanovil, za koliko podjetij ste mu namenili sredstva in kakšno mnenje je dala strokovna komisija glede ustanovitve teh invalidskih podjetij? Koliko sredstev je bilo v zadnjih petih letih namenjeno za njegova invalidska podjetja? Ali je ministrstvo kadarkoli opravilo nadzor, glede na to, da je bilo o nepravilnosti obveščeno s strani zaposlenih? Zanima me tudi: Ali bodo kakšne sankcije za odgovorne? V prispevku smo namreč videli, da ima gospod Odlazek vile, graščino in luksuzni avtomobil. Verjetno bi s poštenim, normalnim poslovanjem najbrž težko v nekaj letih prišel do takega premoženja.
Hvala. Besedo dajem ministrici.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovana poslanka, hvala za vprašanje. Invalidska podjetja v Sloveniji imajo že 60-letno zgodovino. Tam od leta 1965 smo jih imeli 12, zdaj jih imamo približno 141. 11 tisoč 500 zaposlenih je v teh invalidskih podjetjih, polovica je invalidov. Dejansko imajo invalidska podjetja v skladu z Zakonom o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov predvsem cilj ohranjanja in ustvarjanja delovnih mest za invalide. Zato bi želela na tem mestu poudariti, da ni šlo za nezakonito izdajanje odločb za podjetje v skupini Krater glede statusa invalidskih podjetij, temveč je bilo v skladu z zakonom, in sicer v skladu s četrtim odstavkom 58. člena Zakona o zaposlitveni rehabilitaciji in zaposlovanju invalidov. Je pa seveda zgodba, ki ste jo načeli in ki je bila tudi v tej oddaji, predvsem zgodba slovenskih delodajalcev in prevečkrat uporabljene prakse. Ta zgodba se je začela predvsem leta 2010, ko smo tudi skupaj z Pergamom pristopili, ker je šlo za problem prenosa delavcev z enega na drugo podjetje. Pri nas imamo minimalne standarde v skladu z direktivo EU vpeljane z Zakonom o jamstvenem skladu, ki določa solidarnostno odgovornost tistega, s katerega se je prenašalo. Potem smo z zakonom poskušali že prej to urediti. Zdaj je zakon ZDR1, ki je bil sprejet v prejšnjem mandatu, to uredil tako, da dejansko zagotavlja, da tisti s katerega podjetja se prenaša delavca, ima 2 leti še solidarnostno odgovornost do delavca, in to je prav. V bistvu so se te malverzacije naredile predvsem zaradi te določbe. Je pa treba ločiti invalidska podjetja in pa potem, če pogledamo Zakon o delavnih razmerjih, ki posluje. Invalidska podjetja so za zaposlene oproščena plačila oziroma morajo zagotoviti bruto plačilo, potem pa dobijo nazaj prispevke za socialno varnost. Če pogledamo to celotno vsoto denarja, kar ste me vprašali, je bilo v obdobju petih let 275 milijonov evrov na ta način, približno na letni ravni pa 55 milijonov. Če pogledamo skupino Krater, ima po zadnjih podatkih 13 družb. Od tega so 3, ki delujejo kot invalidsko podjetje. Število zaposlenih v teh treh podjetjih, Papir Servis, d. o. o., skupaj 669 zaposlenih, od tega 269 invalidov, Salamon, d. o. o., skupaj 117 zaposlenih, od tega 49 invalidov, Set, d. o .o., skupaj 213 zaposlenih, od tega 87 invalidov. Družbi Set, d. o. o., je bil status podeljen 19. 12. 1990, družbi Salamon 22. 6. 1992, družbi Papir Servis, d.o .o., 23. 1. 2003. V skupini je delovalo tudi invalidsko podjetje Delo, Tiskarna Inpo, d .o. o., ki je status invalidskega podjetja pridobilo 29. 12. 2006, zaradi kršitve zakonodaje pa mu je ministrstvo 18. 6. 2010 z odločbo status invalidskega podjetja odvzelo. Strokovna komisija za nadzor nad invalidskimi podjetji redno opravlja nadzore v naštetih invalidskih podjetjih. Komisija v okviru svojih pristojnosti pri nadzoru še delujočih invalidskih podjetij v skupini Krater ni ugotovila nepravilnosti, ki bi bile razlog za odvzem statusa invalidskega podjetja. V letu 2013 je bil na ministrstvu na podlagi anonimne prijave glede invalidskega podjetja Papir Servis, d. o. o. opravljen tudi inšpekcijski nadzor Urada Republike Slovenije za nadzor proračuna, ki deluje v okviru Ministrstva za finance. Inšpektor navedenega urada ni izrekel ukrepov, ker ni ugotovil nepravilnosti. Oprostitve teh prispevkov se namreč štejejo kot državna pomoč, za katere v skladu z Uredbo o splošnih skupinskih izjemah morajo ta podjetja poročati. Tako da se tudi nadzira ta njihova poraba. S spremembo ZZRZI-ja, ki je bila v mandatu Boruta Pahorja, takrat je bil minister Svetlik, je tudi prišlo do spremembe zakona, kjer se je točno določilo, mnogo bolj natančno, za kaj se ta odstopljena sredstva lahko porabljajo. Dejansko se lahko 75 % porabi za plače invalidov in za prilagoditev delovnega mesta. Štirje ukrepi so. Torej nadzor je, na žalost pa prihaja do kršitev z izigravanjem zakonodaje in dostikrat smo na žalost premalo, da stopamo za malverzacijami, ki se v praksi dogajajo. Inšpekcija je tudi veliko nadzorov opravila.
Hvala. Zahtevo za dopolnitev odgovora ima gospa Jeraj.
Hvala za besedo. Enemu od podjetij, pravite, da ste odvzeli status invalidske organizacije oziroma invalidskega podjetja. Vemo, da so nekatera šla v stečaj. Povedali ste, da je inšpektor za finance obiskal podjetje. Zanima me, ali ne gre tu za delovnega inšpektorja, če prerazporeja ljudi iz enega podjetja v drugo in če tu ne krši delovnopravne zakonodaje, za kar ste vi pristojni. Če pravite, da izigrava zakonodajo, me zanima, ali ste vložili potem ovadbo in prijavili gospoda Odlazka pristojnim institucijam, torej Nacionalni preiskovalni urad. Kolikor vem, je Papir Servis dal tudi vlogo marca 2011, strokovna komisija je takrat izdala negativno mnenje, kljub temu pa ste potem v času, ko ste bili vi državna sekretarka na tem ministrstvu, mu izdali to odločbo. Tako me zanima to konkretno in kakšne sankcije bodo. Če ocenjujete, da na ministrstvu ni bilo nič napačnega, mislim, da ste opustili dolžno ravnanje, če niste gospoda Odlazka prijavili, naznanili kaznivega dejanja, če trdite, da je kršil zakonodajo, tako ste rekli, in v tem primeru ste dolžni ukrepati.
Hvala. Besedo za dopolnitev odgovora ima ministrica.
Vsekakor je bila inšpekcija večkrat pri njem in mu je izrekla različne ukrepe v skladu z ugotovljenimi kršitvami. Jaz sem pa rekla, da je bila sprememba zakonodaje predvsem ključna glede solidarnosti in odgovornosti, ko se prenaša delavce z enega na drugo podjetje, da so bile te spremembe že dogovorjene. Takrat smo se že pogovarjali s Pergamom, ki najbolj pokriva ta papirnati del, tako da na žalost niso bile te spremembe že leta 2010. Sedaj spremembe zakonodaje, ki so bile sprejete, to onemogočajo. Govorim pa o tem, da ne gre za kršitve. Ko gre za kršitve, pride inšpekcija, ugotovi kršitev in potem izreče sankcijo, lahko tudi, če gre za hujšo kršitev, kazensko ovadbo. Na žalost dejansko, kar sem povedala, je to, da po črki zakona je včasih situacija taka, da kljub temu, da se ravna po črki zakona, na koncu nastradajo delavci. In to je problem. Jaz to jemljem, da gre v osnovi za izigravanje na nek način namena zakona. Je treba vedno, ko se to pojavi, potem izpeljati in spremembo zakonodaje predlagati. Kar se tiče soglasja za povečanje kvote, določba zakona, torej z verzijo, predvideva soglasje ministrstva za povečanje ali zmanjšanje števila zaposlenih delavcev invalidskemu podjetju nad 20 v koledarskem letu. Soglasje je bilo po določbah zakona dano invalidskemu podjetju kot gospodarski družbi. V sedanjih razmerah je ohranjanje delovnih mest ključno. Če gre za 20 delovnih mest, si predstavljate, kakšno bi vi vprašanje meni postavljali, če ministrstvo ne bi izdalo soglasja in zato invalidsko podjetje v teh časih ne bi moglo zaposliti 20 invalidov. Meni je žal, jaz sem tudi govorila z delavko iz te skupine. Jaz mislim, da glede na pregledano, je ministrstvo ravnalo takrat popolnoma v skladu z zakonom in je izdalo soglasje. Tam, kjer so bile kršitve, smo odvzeli status invalidskega podjetja. Šlo je bolj za problem ne toliko vprašanje invalidskega podjetja, kot je šlo predvsem takrat za možnosti, ki jih je takratni ZDR še dopuščal predvsem v prenosu delavcev in pa pravic, ki niso sledile oziroma so bile časovno omejene, ko je šlo za prenos delavcev. To pa je bilo z ZDR-1 tudi popravljeno.
Hvala. Zahtevo za razpravo o odgovoru ima gospa Jeraj.
Hvala lepa. Jaz vseeno mislim, da je treba kakšne stvari pogledati. Vi ste rekli, da je potem oproščen plačila za invalide, torej plačila prispevkov. Je pa treba najbrž pogledati če vse druge prispevke plačuje in tako naprej in se ne skoncentrirati samo na tisti del, ki zadeva invalide. Me pa skrbi, če sofinanciramo oziroma ministrstvo daje sredstva za te namene, potem pa gre podjetje v stečaj. Imeli smo primer, ko smo subvencionirali delovni čas, da so ljudje ostajali doma in smo v bistvu samo podaljšali vse skupaj, in so čez pol leta šla podjetja v stečaj in smo ravno tako ostali brez delovnih mest. Zato skladno z 246. členom Poslovnika Državnega zbora predlagam, da o odgovoru opravimo razpravo.
Hvala. O vašem predlogu bo Državni zbor odločil jutri, v sredo, 23. aprila 2014, v okviru glasovanj. Prehajamo na naslednje vprašanje, ki ga bo postavila gospa Janja Napast, in sicer predsednici Vlade v funkciji ministrice za zdravje mag. Alenki Bratušek.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Lepo pozdravljeni vsi prisotni! Enomesečna ministrica za zdravje dr. Trop Skaza je v času svojega ministrovanja podpisala pogodbo za obnovo vodovoda na Onkološkem inštitutu. S sanacijo vodovoda je povezanih veliko zgodb in akterjev, o katerih smo lahko brali tudi v medijih. Projektna naloga izpred dveh let je predvidevala, da bi sanacija stala dva in pol milijona evra. Sedaj je bil izveden razpis in prijavili sta se dve podjetji. Pričakovali bi celo nižjo ceno, saj ponudnikov je več, dela pa malo, vendar žal ni tako. Poleg tega bode v oči, da je pri obeh ponudnikih podizvajalec Medicoengineering, ki smo ga spremljali pri nekaterih koruptivnih zgodbah, povezanih z Univerzitetnim kliničnim centrom v Ljubljani. To podjetje, lastnika se uvrščata med najbogatejše Slovence, je od ustanovitve do danes že menjalo ime, kar je neobičajno, če vse poteka skladno z zakonom. Podjetje že vrsto let posluje z več zdravstvenimi institucijami in se tako uvršča med podjetja, ki so v zadnjih letih ogromno zaslužila na tem področju. Samo iz UKC recimo 7,7 milijona evrov, Ministrstvo za zdravje 2 in pol milijona evrov, več milijonov evrov pa tudi druge slovenske bolnišnice. Lastnika sta se pred kratkim zaradi tega znašla v kriminalistični preiskavi. Se vam zdi primerno, da taki ljudje oziroma podjetja opravljajo delo za Ministrstvo za zdravje? Predsednico Vlade sprašujem: Ali ocenjujete pogodbo kot ustrezno glede na to, da zadeva ni na ključ, torej pomeni, da bo ob koncu lahko stala bistveno več, kot je sedaj v pogodbi – 7 milijonov evrov, kar je ogromno glede na predračune, ki so bili pred tem v višini do 2 in pol milijona evrov? Kako boste zagotovili, da se ne bo ponovila zgodba gradnje Onkološkega inštituta, ki je iz prvotno predvidene gradnje v treh letih narastel na enajst let, znesek iz gradnje pa iz predvidenih 22 milijonov evrov na kar 49 milijonov evrov? Predsednico Vlade v funkciji ministrice za zdravje pozivam oziroma jo prosim, da mi na vprašanje ustno odgovori na prihodnji seji. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Na podlagi vaše izjave, da vztrajate pri ustnem odgovoru, bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. S tem smo izčrpali vsa predvidena poslanska vprašanja za predsednico Vlade in ministrice in ministre in vsem skupaj se zahvaljujem za podane odgovore. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda, ki jo bomo nadaljevali jutri, v sredo, 23. aprila 2014, ko bo Državni zbor v okviru glasovanj odločal o predlaganih sklepih. Prekinjam tudi 24. sejo državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9.uri. Še enkrat hvala za danes in nasvidenje.