Spoštovani kolegi poslanci lep popoldanski pozdrav vsem skupaj. Predlagam, da pričnemo z nadaljevanjem 4. seje državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da so zadržani in se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji naši kolegi in kolegice: Roberto Battelli, Geza Džuban, Anton Delak, Pavel Rupar, Lojze Peterle Zmago Jelinčič, Bojan Kontič, Leopold Grošelj, Silva Črnugelj, Aurelio Juri, Jelko Kacin in kolegica Sonja Areh Lavrič od 17. ure dalje. Prosim, da z vnosom kartice v glasovalno napravo ugotovimo navzočnost v dvorani. Ugotavljam, da je navzočih 58 kolegic in kolegov, tako je državni zbor Republike Slovenije sklepčen in lahko odloča. Na sejo sem vabil predstavnike vlade Republike Slovenije in jih pri nas prav lepo pozdravljam. Današnje nadaljevanje 4. seje bo državni zbor pričel z obravnavo predlogov zakonov o ratifikacijah mednarodnih pogodb in 21. točko, to je s predlogom vlade Republike Slovenije za umik predloga zakona o odpravi dolgoročnih rezervacij za ekološko sanacijo, potem bomo prešli na obravnavo 3. točke, to je predloga zakona o veterinarstvu,nato na obravnavo 11. točke, to je predloga zakona o carinskih ukrepih pri kršitvah pravic intelektualne lastnine ter po vrstnem redu dalje. Kolegice in kolegi prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE Z DNE 31. JANUARJA 1963, KI DOPOLNJUJE PARIŠKO KONVENCIJO Z DNE 29. JULIJA 1960, KOT JE BILA SPREMENJENA Z DODATNIM PROTOKOLOM Z DNE 28. JANUARJA 1964 IN S PROTOKOLOM Z DNE 16. NOVEMBRA 1982. Predlog zakona je v obravnavo državnemu zboru predložila vlada Republike Slovenije. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Želi predstavnik, poročevalec besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Kdo od kolegic ali kolegov? Besede ne želi nihče, zato razpravo zaključujem. Predlagam, da državni zbor sklene, da bo glasoval le o predlogu zakona v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi o predlaganem sklepu kdo razpravljati? [[Ne želi.]] O predlaganem sklepu glasujemo. V dvorani je 63 poslank in poslancev. Predlog je podprlo 43, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. V dvorani je navzočih 66 kolegic in kolegov. Za predlog zakona v celoti je glasovalo 50 kolegic in kolegov, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujemo to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA AKTA O NASLEDSTVU SPORAZUMOV NEKDANJE JUGOSLAVIJE Z ZVEZO SOVJETSKIH SOCIALISTIČNIH REPUBLIK, KI NAJ OSTANEJO V VELJAVI MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN RUSKO FEDERACIJO. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik odbora za zunanjo politiko? [[Ne želi.]] Tudi sekretariat ne. Poslanske skupine? [[Ne.]] Poslanke in poslanci? [[Nihče.]] Predlagam, da državni zbor sklene, da bo glasoval le o predlogu akta v celoti. Navedeni predlog sklepa ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi kdo o tem predlogu razpravljati? [[Nihče.]] Potem ga dajem na glasovanje. Navzočih je 67 kolegov in kolegic. 51 jih je glasovalo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. Zato lahko preidemo na odločanje o predlogu akta v celoti. Glasujemo. V dvorani je navzočih 67 kolegov in kolegic. 47 jih je glasovalo za, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani akt v celoti sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI KONVENCIJE MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN ZDRUŽENIMI DRŽAVAMI AMERIKE O IZOGIBANJU DVOJNEGA OBDAVČEVANJA IN PREPREČAVANJU DAVČNIH UTAJ V ZVEZI Z DAVKI OD DOHODKA IN PREMOŽENJA. Želi predstavnik vlade, ki je predlog zakona vložila v obravnavo zboru besedo? [[Ne želi.]] Želi predstavnik odbora za zunanjo politiko? [[Ne želi.]] Želi besedo kdo od predstavnikov poslanskih skupin? [[Nihče.]] Poslanke in poslanci? Prosim, kolega Pukšič. Kolega Pukšič ima besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Glede na to, da imamo v Združenih državah Amerike kar precej naših ljudi, ki so se izselili, in glede na to, da je za pričakovati v bodoče, bom rekel, še večje vračanje nazaj v domovino, obstajajo pomisleki, zato bi želel pojasnilo vlade glede te pripravljene konvencije v zvezi z obdavčevanjem oziroma dvojnim obdavčevanjem. Iz same konvencije določene zadeve niso dovolj jasne, pa vendar ob primerjavi s konvencijo oziroma sporazumom, ki ga je dosegla Hrvaška, se mi zdi, daje bolj spodbujajoče za vračanje ljudi oziroma nalaganje svojih sredstev ali dobivanje dohodkov v Hrvaški državi, kot pa je to pri nas. Namreč, res je, da v konvenciji piše, da se davki, ki se odvedejo, recimo, v Združenih državah Amerike, pri nas upoštevajo. Vendarle vemo, da so razlike precejšnje med stopnjami razvoja ali prihodkov pri nas ali v Združenih državah Amerike, v nekajkratnikih, in se avtomatično zgodi, da tisti, ki bi se vračal in prejemal dohodke potem pri nas - ne nazadnje tudi znanstveniki ki so za določen čas v Združenih državah na strokovnem izpopolnjevanju ali kakorkoli že na delu zunaj - se zgodi to, da bodo pri nas avtomatsko padli v tisto najvišjo stopnjo obdavčitve 50% in zadeva lahko postane precej destimulativna. Verjamem pa, da ni bil interes tistih, ki so ratifikacijo pripravljali, da bi na ta način, bom rekel, odbijali vračanje Slovencev iz Združenih držav Amerike po takšni ali drugačni plati. Zato bi prosil za pojasnila vlade s tem v zvezi. Hvala lepa.
Hvala lepa, kolega Pukšič. Želi še kdo od kolegic in kolegov besedo? [[Ne želi.]] Gospod državni podsekretar, želite odgovoriti na vprašanja kolega Pukšiča? Gospod Bekeš.
Spoštovani gospod poslanec Pukšič, spoštovane poslanke in poslanci, gospod predsednik! Vsebinski del pogajanj je vodilo ministrstvo za finance. Žal ta hip predstavnika ministrstva za finance ni tukaj. Prepričan sem, da so pogajanja bila vodena z najboljšim namenom, tudi v smislu pledoajeja, ki ga vaša razprava vsebuje. Vsebinskih podrobnosti, kot rečeno, ne poznam, ker niti sam niti moji sodelavci iz mednarodno pravnega sektorja niso sodelovali pri tej zadevi. Zato bi predlagal naslednje: da to točko preložimo znotraj tega zasedanja na konec ratifikacij - upam, da bomo ta čas dobili predstavnika ministrstva za finance, ki bo lahko podal kvalificiran vsebinski odgovor. Moj je seveda žal samo formalen - sicer bi jo morali pa preložiti.
Hvala, gospod podsekretar. Upoštevaje tudi vaš predlog - verjetno se bo kolega Pukšič in drugi strinjali - predlagam, da to točko uvrstimo na rep tistih točk, ki zadevajo zakon o ratifikacijah mednarodnih pogodb, v upanju, da se nam bo do takrat pridružil pooblaščeni predstavnik vlade, ki bo lahko odgovoril na to vprašanje. Tako bi z dovoljenjem državnega zbora 17. točko na tem mestu prekinili. Ima kdo kakšen ugovor? [[Ne.]] Potem točko prekinjam, uvrščamo jo na konec zakonov o ratifikacijah. Če do takrat pooblaščenega predstavnika vlade, ki bi lahko kvalificirano odgovoril na vprašanje, ne bo, pa bomo točko pomaknili na nadaljevanje seje v prihodnji teden, v torek. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI SPORAZUMA O PROSTI TRGOVINI MED REPUBLIKO SLOVENIJO IN REPUBLIKO TURČIJO. Predlog zakona je prav tako v državni zbor vložila vlada. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Želi njegov predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin? [[Ni interesa.]] Želi besedo kdo od poslancev ali poslank? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. Tudi tokrat predlagam, da bi državni zbor glasoval le o predlogu zakona v celoti. Tak sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj tretjina navzočih poslancev. Želi kdo besedo o tem predlogu sklepa? [[Ne.]] Potem ga dajem na glasovanje. Glasujemo o predlogu sklepa. Navzočih je 70 kolegic in kolegov. Predlog sklepa je podprlo 49 kolegic in kolegov, 1 mu je nasprotoval. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Predlog je sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev. Predlog je podprlo 55 kolegic in kolegov, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Predlagani zakon je v celoti sprejet. S tem zaključujem 18. točko dnevnega reda. Prehajam na 19. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEDNARODNE KONVENCIJE O ISKANJU IN REŠEVANJU NA MORJU IZ LETA 1979. Predlog zakona je državnemu zboru predložila vlada. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? [[Ne želijo.]] Poslanke in poslanci? [[Ne želijo.]] Zato zaključujem razpravo. Predlagam, da sklenemo o predlogu, da bomo glasovali le o predlogu zakona v celoti. Želi kdo razpravljati o tem predlogu? [[Ne želi.]] Dajem ga na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 71 poslanki in poslancev. Za tak predlog sklepa je glasovalo 53 izmed njih, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Predlog sklepa je sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 71 kolegic in kolegov. Za predlog zakona v celoti je glasovalo 54, izmed njih nihče ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlagani zakon v celoti sprejet. S tem zaključujem 19. točko dnevnega reda. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O RATIFIKACIJI MEDNARODNE KONVENCIJE O PRIPRAVLJENOSTI, ODZIVANJU IN SODELOVANJU PRI ONESNAŽEVANJU Z OLJI V LETU 1990. Želi predstavnik vlade, ki je predložila državnemu zboru ta predlog zakona, besedo? [[Ne želi.]] Predlog zakona je obravnaval odbor za zunanjo politiko. Želi predstavnik besedo? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Poslanke in poslanci? [[Ne.]] Predstavniki poslanskih skupin? Ker ne želi nihče razpravljati, predlagam, da glasujemo o predlogu, da bomo glasovali le o predlogu zakona v celoti. Tak predlog dajem na glasovanje. Glasujemo. V dvorani je navzočih 71 kolegic in kolegov. Za predlog sklepa je glasovalo 50, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona v celoti. Glasujemo. Navzočih je 71 kolegic in kolegov. 47 jih je predlog zakona v celoti podprlo, nihče mu ni nasprotoval. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog zakona sprejet. S tem zaključujem 20. točko dnevnega reda. Prehajamo na 21. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE ZA UMIK PREDLOGA ZAKONA O ODPRAVI DOLGOROČNIH REZERVACIJ ZA EKOLOŠKO SANACIJO, DRUGA OBRAVNAVA, EPA 1655 iz zakonodajnega postopka. Vlada Republike Slovenije je kot predlagateljica navedenega predloga zakona z dopisom dne 12. marca 2001 zbor obvestila, da iz zakonodajnega postopka umika predlog zakona o odpravi dolgoročnih rezervacij za ekološko sanacijo v drugi obravnavi. Želi predstavnik vlade besedo? [[Ne želi.]] Predstavnik sekretariata? [[Ne.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, kolega dr. Andrej Bajuk imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. V imenu poslanske skupine bi prosil, da bi vlada obrazložila, zakaj umika ta predlog in kaj misli na tem področju narediti. Hvala lepa.
V 21. točki dnevnega reda naj bi v imenu vlade govorila pred državnim zborom mag. Janez Kopač, minister za okolje in prostor, ali gospod Marko Slokar, državni sekretar v ministrstvu za okolje in prostor. Če sta gospod minister in državni sekretar v državnem zboru, ju vabim, da se hitro pridružita delu v dvorani, tako da bi lahko odgovorila na vprašanje dr. Bajuka, sicer bom prosil dr. Bajuka, ali vztraja pri ustni obrazložitvi, glede na to, da je v pisni informaciji vlada to že storila. Ne. Ne vztrajate. Prav. Želi še kdo besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na odločanje o predlogu vlade Republike Slovenije za umik predloga zakona o odpravi dolgoročnih rezervacij za ekološko sanacijo v drugi obravnavi - EPA-1655 iz zakonodajnega postopka. Glasujemo. V dvorani je navzočih 69 kolegic in kolegov. 43 jih je predlog podprlo, 5 mu jih je nasprotovalo. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je predlog vlade za umik navedenega predloga zakona iz zakonodajnega postopka sprejet. S tem zaključujem tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA in vas prosim, da se za to obravnavo tudi pripravimo. TO JE PREDLOG ZAKONA O VETERINARSTVU, PO HITREM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. Pozdravljam predstavnike vlade in jih vabim, da se pridružijo delu zbora, saj jih bomo povabili, da imajo uvod pri tej temi. Prosim, besedo dajem gospodu Zoranu Kovaču, direktorju veterinarske uprave Republike Slovenije, da ima v imenu vlade Republike Slovenije besedo.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in pa spoštovani poslanci. Dovolite mi najprej, da opravičim gospoda ministra, ki je na poti [[...]]
Samo hipec. Če si lahko govorniški oder, tako ja. Hvala lepa. Prosim, imate besedo.
Hvala lepa. Še enkrat, spoštovani poslanci in pa spoštovane poslanke. Dovolite mi, da najprej opravičim gospoda ministra, ki je na poti v državni zbor. Žal nismo pričakovali, da bomo tako hitro dejansko danes tudi na vrsti z zakonom o veterinarstvu. Res je, vendar smo bili tudi nekajkrat že prestavljeni in nihče ni upal na srečo, da se bo danes zakon dejansko tudi obravnaval. Vlada je predložila zakon o veterinarstvu v predlogu v državni zbor že oktobra leta 2000. V svojem predlogu je predvidela nekatere organizacijske in pa strukturne spremembe veterinarske službe. Veterinarstvo je področje, ki je podvrženo nenehnim dopolnitvam in spremembam, predvsem zaradi vedno novih načinov kontrole in pa sistema nadzorovanja pridelave živil živalskega izvora, prav tako je veterinarstvo področje, ki je v zakonodaji Evropske unije eno izmed izredno natančno reguliranih področij, saj ga v tem okviru ureja prek 700 direktiv in prek 500 različnih drugih pravnih aktov Evropske unije. Zakonodaja, ki ureja področje veterinarstva, je tudi v Republiki Sloveniji izredno obsežna in kompleksna, kakor je ta zakonodaja podvržena nujnim spremembam, če želimo, da je področje zaščite potrošnika in varovanja zdravja živali primerljivo urejeno in učinkovito regulirano. Obstoječi zakon o veterinarstvu, ki je bil sprejet leta 1994, je bil do sedaj že večkrat spremenjen in dopolnjen, nazadnje leta 1999, vendar ga je zaradi spremenjenih razmer in učinkovitejšega izvajanja zaščite potrošnika, varovanja zdrave živali, predvsem pa zaradi ustreznejše ureditve obsežnega veterinarskega področja, nujno potrebno spremeniti. Spremembe, ki so bile že vložene v parlamentarno proceduro, so določile osnovna izhodišča za dopolnitev in ureditev stanja na področju v veterinarstvu in so tako osnovni principi ustrezno povzeti ter spremenjeni na način, da omogočajo učinkovito izvajanje veterinarskih zadev in pomenijo tudi ustrezno prilagoditev področja zahtevam Evropske unije. Zakon bo dal učinkovito podlago za sprejem manjkajočih podzakonskih aktov, ki jih je zaradi harmonizacije predpisov z evropskim pravnim redom nujno treba sprejeti v letošnjem letu. V procesu obravnave zakonskega predloga v delovnih telesih državnega zbora je bilo k osnovnemu tekstu vloženih nekaj pripomb in amandmajev, ki so v veliki meri pripomogli k izboljšanju teksta samega. Predlog zakona zasleduje osnovni princip ustrezne strukture veterinarske službe, ji omogoča učinkovito delovanje in ustrezno racionalizira njeno samo delovanje znotraj. Racionalizacija seveda ne bo nastopila naslednji dan po sprejetju zakona, pač pa je z zakonom določen proces ki bo omogočil postopno in učinkovito spreminjanje institucij, ki delujejo na področju veterinarstva v Republiki Sloveniji. Zakonsko urejanje veterinarstva kot področja sloni na kompleksnosti izvajanja vseh javnih nalog, kakor obenem tudi spodbuja zasebno iniciativo in ureja področje živalskih kužnih bolezni, predpisuje ukrepe za njihovo preprečevanje, zatiranje in izkoreninjenje, veterinarsko sanitarno preventivo, določa najmanjši obseg zdravstvenega varstva živali pred kužnimi boleznimi, določa način njegovega financiranja, ureja veterinarsko službo, kjer sledi principu delitve službe na državno in zasebno, in na ta način ustrezno ureja področje delitve odgovornosti in obveznosti posameznika oziroma družbe do varovanja zdravja ljudi in živali. Zakon posebej ureja organiziranost veterinarske službe, kjer je bila kot izhodišče uporabljena in upoštevana leta 1997 ratificirana mednarodna konvencija o ustanovitvi mednarodnega urada za kužne bolezni, v kateri je posebej določeno, da mora biti veterinarska služba organizirana kot posebna enota ali pa uprava, katere predstojnik je neposredno odgovoren ministru. Prav tako je v zakonskem besedilu urejeno tudi področje, v katerem predstojnik ustrezno in primerno izvaja vse naloge glede zatiranja živalskih kužnih bolezni, vključno z ukrepi na meji. Zakon prav tako ustrezno upošteva določila drugih mednarodnih pogodb in ratificiranih konvencij ter tako omogoča ustrezno mednarodno primerljivost delovanja in organiziranost veterinarske službe v Republiki Sloveniji. V zakonu je povzeta strukturna delitev in določila delovanja veterinarske službe v Republiki Sloveniji, in je sama kot taka ustrezno razdeljena na državno in zasebno, ter vnaša v delovanje veterinarske službe logičnost in jasno določa obveznosti države in posameznika. V zakonu so posebej urejeni sistemi delovanja državnih laboratorijev, kjer smo sledili principu racionalizacije in upoštevali specifičnosti ekonomskega in raziskovalnega položaja strokovnih in pedagoških institucij v naši državi. S tem smo primerno vzpostavljali mrežo laboratorijev, ki so usposobljeni za opravljanje diagnostike kužnih bolezni in ugotavljanja škodljivih substanc v živilih živalskega izvora. Na ta način se omogoča aktivna inter in pa intra laboratorijska kontrola ter tudi ustrezno ureja verodostojnost pridobljenih analiz, ki jih država garantira z izdajo svojih zdravstvenih spričeval oziroma mednarodnih certifikatov. Razmejitev veterinarske službe na državno in zasebno pomeni ustrezno racionalizacijo sredstev državnega proračuna predvsem pa omogoča upravljanje dejavnosti, ki so v širšem interesu družbe oziroma natančno določi, za katere ukrepe je finančno odgovoren posameznih oziroma katere veterinarske storitve so podvržene ekonomskim načelom ponudbe in povpraševanja in pa katere so takšnega značaja, da ekonomska načela pri njih ne veljajo. Predlagani zakon ne bo imel dodatnih finančnih posledic za proračun Republike Slovenije, saj je financiranje delovanja veterinarske službe že sedaj opredeljeno v proračunu. Sredstva se zaradi sprejetja ne bodo povečala, niti zmanjšala, pač pa se bo omogočila učinkovitejša raba že razpoložljivih sredstev. Prav tako samo sprejetje zakona ne bo prineslo dodatnih stroškov za koristnike veterinarskih uslug, kakor je bilo postavljeno vprašanje na odboru za kmetijstvo v državnem zboru, saj principialno povzema vsa določila in obveznosti v že veljavnem zakonu. Cene veterinarskih uslug pa se bodo oblikovale na trgu storitev skupaj z uporabniki, kajti bil je vložen in tudi podprt amandma k 72. členu, ki posebej določa, da bodo uporabniki v svetu uporabnikov sodelovali pri oblikovanju cen veterinarske zbornice, ki bo tržila svoje usluge tudi na trgu. Zakon prav tako ne prinaša negativnih posledic za zaposlene v institucijah, ki so do sedaj delovale, saj se le-te reorganizirajo. Njihov obseg dela se ne bo zmanjšal, pač pa se bo le ustrezno in strukturno in pa organizacijsko uredil. Sprejetje zakona je za izvajanje nacionalnega programa spreminjanja slovenske zakonodaje in približevanja k evropski zakonodaji nujno potrebno. Nujno potrebno je tudi za nemoten napredek veterinarske zakonodaje in za učinkovito delo veterinarske službe v Republiki Sloveniji nasploh. Zato upam in si tudi želim, da bo državni zbor zakon sprejel v predlagani obliki skupaj z vloženimi amandmaji in na ta način omogočil aktivno delovanje veterinarske službe, približevanje Slovenije k Evropski uniji, ker se predvideva, da bi v letu 2001 tudi zaključili pogajanja na obsežnem področju veterinarstva. Najlepša hvala.
Hvala lepa vam, gospod Kovač. Predlog zakona je obravnaval odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki je matično delovno telo. Prosim poročevalca, da predstavi mnenje odbora o predlogu zakona. Prosim, gospod predsednik.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Na kratko želim predstaviti delo, ki ga je opravil odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Vlada je predlagala državnemu zboru, da sprejme zakon o veterinarstvu po hitrem postopku zaradi prilagajanja zakonodaje Evropske unije. Poleg tega je to sistemski zakon na področju veterinarstva, ki je prav tako v programu za prevzem pravnega reda Evropske unije do konca leta 2000. Odbor je obravnaval omenjeni zakon na dveh nadaljevanjih seje. Člani odbora so poleg predloga zakona dobili tudi pripombe, ki jih je na odbor naslovila veterinarska zbornica, pripombe gospodarskega interesnega združenja prašičereje, pripombe veterinarskega zavoda Slovenije in seveda tudi mnenja sekretariata za pravna zadeve v našem državnem zboru. Vse omenjene institucije, ki so poslale pripombe, so bile povabljene na sejo odbora, tako da so lahko tudi poleg pismenih predlogov tudi ustno obrazložile svoje pripombe k temu zakonu. V okviru odbora sem sklical tudi več posvetovanj z zainteresiranimi poslanci in šefi poslanskih skupin, glede omenjenega zakona. Odbor je po prvi obravnavi, vključno s temi pripombami, ki so bile podane pisno in ustno na sami seji odbora, prosil predstavnike vlade oziroma vlado, da pripravi amandmaje in jih posreduje odboru. To je vlada storila in jih tudi predlagala. Te amandmaje smo na seji odbora obravnavali. Nekatere smo podprli, nekatere nismo. Oblikovali smo tudi svoje amandmaje. Tako je služba našega odbora pripravila poročilo in tudi pregled amandmajev. Mislim, da so izpolnjeni vsi pogoji, da lahko državni zbor o predlaganem zakonu odloča. Hvala lepa.
Hvala lepa vam, kolega Kramberger. Želi besedo predstavnik sekretariata? [[Ne želi.]] Želijo besedo predstavniki poslanskih skupin? Prosim, najprej kolega Sok v imenu poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo. Spoštovani predsednik, kolegice poslanke in poslanci! Po večkratnem odlaganju tega zakona se je končno nekako kar tako na hitro začela obravnava zakona o veterinarstvu in lahko vidim, da ta podatek na displayu, da nas je 65 prisotnih, vsekakor ne drži. Jaz upam, da je interes za obravnavo tega zakona večji, kot nas je sedaj tukaj prisotnih v državnem zboru, kajti področje veterine je vsekakor zelo pomembno. Ni pomembno samo za področje kmetijstva kot primarne dejavnosti, se pravi za živinorejce, ampak je v bistvu pomembno za vse v državi, ki sestavljamo veliko skupino potrošnikov živil živalskega izvora. Kot je bilo tu že povedano, je veterinarstvo v skladu z evropskimi standardi bilo prvič urejeno leta 1994. Takrat smo dobršen del veterinarske dejavnosti prepustili privatni iniciativi, posebej pa tudi izpostavili državno regulativo na tem področju. Celo tako daleč smo šli, da smo za državno urejanje nadzora nad živili ustanovili dve službi - ena je bila veterinarski zavod Republike Slovenije in druga veterinarska uprava Republike Slovenije. Ti dve službi sta v dobršni meri delovali samostojno, vsaka po svoje, in zaradi tega smo leta 1999 skorajda doživeli prepoved izvoza rdečega mesa v države Evropske unije. Tisti, ki ste že takrat bili v državnem zboru poslanci in poslanke, veste, da ste takrat na hitro morali spreminjati zakon kar dvakrat, in to, kar imamo danes pred sabo, se pravi veterinarski zakon, je tudi posledica vseh teh sprememb, ki so bile takrat opravljene. Potem so bile spremembe opravljene še naknadno in pa tudi nova spoznanja, ki so se v teh šestih letih zgodila v Republiki Sloveniji. Tako pri tem zakonu ne gre zgolj za neko prilagajanje evropski zakonodaji, pač pa gre, bi lahko rekel, za spoznanje, da bi po šestih letih na področju veterine, ki je, kot sem že rekel, doživela kar nekaj sprememb, nekatere zadeve uredili na novo. Bistvena novost predloga zakona, ki ga imamo pred sabo, je predvsem to, da bi uredili nacionalni veterinarski inštitut, in sicer pri fakulteti za veterino. Takšna rešitev se nam v poslanski skupini Nove Slovenije zdi tudi najbolj smiselna, je tudi najcenejša in za naše kmetijstvo, ki ne premore velikih stroškov, tudi najbolj racionalna. Druga novost zakona, ki je danes pred nami, je ta, da bodo odslej vsi doktorji in doktorice veterinarske medicine postali člani veterinarske zbornice, ne pa tako, kot je bilo do sedaj, ko je ta zbornica združevala samo veterinarje, zaposlene v privatni praksi. Ta predlog zakona torej na tem nivoju prinaša marsikatero izboljšavo, marsikatero novost, je pa tudi res, da dobršen del veterine tudi s predlogom tega zakona ostaja v državni domeni. Za dobršen del veterinarske dejavnosti so po tem zakonu predvidena javna pooblastila in pa nacionalna veterinarska mreža, kar v praksi pomeni, da se bo veterinarska dejavnost podeljevala prek koncesij, se pravi, z državno regulativo, in da bo to področje še naprej ostalo v veliki meri monopolizirano, lahko bi rekli, centralizirano in birokratizirano. To, kar nas v predlogu tega zakona moti v naši poslanski skupini, je dejstvo, da se kar 34 členov tega zakona od 103, končuje s stavkom, da bo podrobnejše pogoje uredil minister s posebnim pravilnikom. Smatramo namreč, da bi nekatere zadeve, kot so veterinarski pogoji za organizacije na tem področju, kakor tudi osnovni pogoji za predelovalne obrate, morali vnesti v ta zakon oziroma kot je tudi bila v tej smeri dana pripomba sekretariata za pravne zadeve državnega zbora. Prepričani smo, da si gospod minister s takšnimi rešitvami pravzaprav nalaga veliko odgovornost, da bo te zadeve, torej urejal po tistem, ko bo zakon v državnem zboru že sprejet, in da bo zaradi tega lahko v javnosti prihajalo tudi do nekaterih nasprotovanj takšnim rešitvam. Zavedati se namreč moramo, da je naše kmetijstvo takšno, kot je, da našega kmetijstva ne gre primerjati s kmetijstvom v državah zahodneevropske unije, posebej ne v državah, kot je Anglija ali Nizozemska, se pravi v tistih državah, kjer imajo veliko koncentracijo v živinorejski proizvodnji. Samo en podatek povem, recimo, v Angliji imajo povprečno koncentracijo na mlečnih farmah 54 krav na kmetijo, pri nas je seveda to povprečje tam 3 ali pa 4 molznice. Prav iz tega razloga smo prepričani v naši poslanski skupini, da bi v naši zakonodaji ne bilo dobro posnemati vseh rešitev, ki so danes poznane v zahodnoevropski uniji in da bi morali nekatere rešitve v naši zakonodaji, ne samo v zakonu o veterinarstvu, pač pa tudi v drugih zakonih, urediti na način, ki bi bil bolj sprejemljiv, na način, ki bi ohranjal naše kmetijstvo, s tem pa seveda tudi poseljenost našega prostora in pa ohranjal kulturno krajino. Če bomo zadeve dobesedno prepisovali iz teh zakonov iz Evropske unije, potem se nam seveda lahko zgodi, na eni strani enake afere v živinoreji, kot jih ima zahodna Evropa, na drugi strani pa seveda propad dobršnega dela slovenskega kmetijstva, ki ne bo preneslo teh velikih stroškov. V naši poslanski skupini zamerimo temu zakonu, da ne sprošča področje veterine večji konkurenci, da v tem zakonu nekako ohranja vso prejšnjo birokratizacijo in centralizacijo. Upam si trditi, da je ta birokratizacija in centralizacija celo večja, kot je v veljavnem zakonu. Zaradi tega smo predlagali nekaj amandmajev, s katerimi bi ta področja nekako omilili in tudi naše glasovanje na koncu o celotnem zakonu bo odvisno od sprejema teh amandmajev, ki smo jih predlagali in ki jih bomo posebej obrazložili, ko bomo prišli do njih. Hvala lepa.
Hvala lepa vam kolega Sok. Besedo dajem kolegu Francu Sušniku. Predstavil bo stališče poslanske skupine Socialdemokratske stranke. Za njim bo dobil besedo kolega Janko Veber, za poslansko skupino Združene liste socialnih demokratov. Prosim, imate besedo!
Spoštovane gospe in gospodje! Spoštovani gospod minister! V poslanski skupini Socialdemokratske stranke podpiramo sprejem predlaganega zakona o veterinarstvu. Dovolite, da navedem nekaj najpomembnejših elementov zakona, zaradi katerih je deležen naše podpore. Pri tem bi rad najprej poudaril nujnost ureditve zaradi prilagajanja zakonodaji Evropske unije in državnemu programu Republike Slovenije za prevzem pravnega reda Evropske unije. Ob cilju uvedbe zakona o veterinarstvu bi rad posebej izpostavil predvsem skrb za zagotavljanje ustreznih ukrepov za varstvo prebivalstva pred boleznimi, s preprečevanjem le-teh in preprečevanjem prenašanja kužnih boleznih iz živali na ljudi ter skrb za zagotavljanje zdravstvene ustreznosti surovin in živil živalskega izvora, skrb za zdravstveno ustreznost živil živalskega izvora in preprečevanju ostankov škodljivih snovi v živilih živalskega izvora. Zato podpiramo osnovni namen, da zakon uredi področje veterine skladno s predpisi in organiziranostjo veterinarske službe, kot to pozna Evropska unija. Ob vsem tem pa opozarjamo na dve dilemi, ki sta po našem prepričanju ključnega pomena za sprejem tega zakona. To pa je mesto in položaj nacionalnega veterinarskega instituta in zelo nas skrbijo finančne posledice uveljavitve zakona za rejce in vse uporabnike veterinarskih storitev. V poslanski skupini se zelo bojimo, da bo uveljavitev zakona o veterinarstvu še dodatno poslabšala že tako slab položaj slovenskega kmeta, že tako položaj slovenskega rejca. Kopičenje nesreč, kot so suša, toča, BSE, nore krave, parkljevka in slinavka, neizplačevanje subvencij, kasnitev plačil na področju kmetijstva so že do skrajnosti zaostrile že tako težak položaj našega kmeta. To bojazen je v sklopu obširne razprave zakona o veterinarstvu izrazil tudi odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano na svoji tretji seji, dne 30.1.2001, in to podkrepil s posebnim sklepom, ki se glasi: "Vlada Republike Slovenije naj državnemu zboru predloži informacijo o finančnih posledicah uveljavitve zakona za uporabnike veterinarskih storitev." Danes smo v uvodni razlagi že dobili delno zagotovilo, da uvedba tega zakona ne bo prinesla dodatnih finančnih obveznosti za rejce in uporabnike veterinarskih storitev, vendar jaz mislim, da ta bežna obrazložitev ne zadovoljuje, ne zadovoljuje tudi zaradi tega, ker je navsezadnje odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kot matično delovno telo, ki je predlog zakona obravnaval, sprejel tudi sklep, s katerim zahteva od vlade pisno informacijo glede zastavljenega vprašanja. Glede mesta in položaja nacionalnega veterinarskega instituta, pa se zavzemamo za edino pametno in racionalno rešitev. To je za delovanje nacionalnega veterinarskega instituta v okviru veterinarske fakultete. Pri tem bi radi poudarili, da je to ustaljena oblika delovanja že od leta 1979, ko se je takratni veterinarski zavod Slovenije pripojil veterinarskemu oddelku in to s ciljem zagotoviti boljše kadrovske in tehnične pogoje za izvajanje izobraževalnega, raziskovalnega in tehnično operativnega dela na področju veterinarstva. Po določilih 69. člena Zakona o veterinarstvu iz leta 1994 opravlja najzahtevnejšo veterinarsko službo nacionalni veterinarski institut Slovenije. Dejavnost nacionalnega veterinarskega instituta opravlja veterinarska fakultetana osnovi letne pogodbe, nadzor nad opravljenim delom pa opravlja veterinarska uprava Republike Slovenije. Mislim, da ni odveč ponavljati, da bi se glede na vse povedano, v primeru izločitve nacionalnega veterinarskega instituta iz veterinarske fakultetesoočili z ogromnimi stroški pri zagotavljanju novih potrebnih prostorov za delovanje nacionalnega veterinarskega instituta. Ocena dekana veterinarske fakultete, ki smo jo lahko prebrali tudi v mnenju pristojnega odbora, prof. dr. Pogačnika, je, da bi nas to stalo več kot 5 milijard. Gospod dekan še posebej opozarja na osiromašenje izvajanja dejavnosti nacionalnega veterinarskega instituta in Veterinarske fakultete ter na slabo izkoriščenost prostorov, opreme in nenazadnje, zaposlenih, ki to dejavnost opravljajo. Rad bi vas spomnil tudi na mnenje rektorja Univerze v Ljubljani prof. dr. Jožeta Mencingerja, ki v zvezi s 57. členom predlaganega zakona ugotavlja, da gre pri izvajanju dejavnosti in organizacijski obliki nacionalnega veterinarskega instituta za nadaljevanje dejavnosti, ki jo veterinarska fakultete Univerze v Ljubljani opravlja že več kot 20 let, in sicer v okviru osnovne dejavnosti in s tem dopolnjuje ter dviguje raven izvajanja pedagoškega procesa. Zato je po rektorjovem mnenju potrebno navedeno dejavnost ohraniti v okviru veterinarske fakultete, ki je članica Univerze v Ljubljani in kot taka nikakor ne posega v avtonomijo univerze. Še enkrat bi rad izrazil naše odločno nasprotovanje in še enkrat rekel, da zato odločno nasprotujemo vsaki drugi rešitvi in zavračamo poskuse izločanja nacionalnega veterinarskega instituta iz veterinarske fakultete. Morebitna ustanovitev novega javnega zavoda, ki bi v prihodnje upravljal dejavnost nacionalnega veterinarskega instituta, pa bi zahtevala tudi nove, dragein po našem prepričanju nepotrebne investicije v gradnjo novih objektov. Zahtevala bi izločitev dela premoženja iz veterinarske fakultete, pri čemer velja upoštevati tudi opozorilo, da je država v preteklih letih intenzivno vlagala v to institucijo. Zato bomo nasprotovali predlagani spremembi 57. člena oziroma sprejemu amandmaja za črtanje drugega, tretjega in četrtega odstavka tega člena, je zato za nas nesprejemljivo tudi zato, ker si v izredno neugodnem obdobju ogroženosti z BSE, slinavko in parkljevko nikakor ne moremo privoščiti, da bi država ostala brez operativnega nacionalnega veterinarskega instituta, da bi ostali brez laboratorijev za opravljanje veterinarsko diagnostičnih preiskav in brez možnosti zagotavljanja ustreznosti živil živalskega izvora in zdravstvenega varstva živali. Hvala lepa za pozornost.
Hvala lepa vam, kolega Franc Sušnik. Besedo ima kolega Janko Veber, predstavil bo stališča poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov. Sprašujem, ali bo želela potem še katera poslanska skupina predstaviti svoja stališča? Poslanska skupina SLS + SKD Slovenske ljudske stranke. Kolega Veber, imate besedo.
Hvala za besedo in lep pozdrav vsem. V imenu poslanske skupine Združene liste socialnih demokratov bi rad predstavil naše videnje tega zakona in seveda tudi predstavil stališča pri sprejemanju amandmajev. Dejstvo je, da gre za pomemben sistemski zakon, ki bo seveda uredil področje veterine, hkrati je pa seveda tudi ob tem dejstvo, da se danes v Evropi srečujejo z izredno velikimi težavami ravno na področju veterine in k sreči lahko ugotavljamo, da pri nas za enkrat vendarle temu ni tako. Seveda je ta postopek tudi po temtakem nekoliko vprašljiv, kajti ali je res smiselno sedaj v tem izredno občutljivem obdobju spreminjati organiziranost veterinarstva v Sloveniji. Ti pomisleki so tudi zaradi tega, ker je razlaga zakona podana na vsega listu A4 formata, gre pa za sistemski zakon in seveda mnoge rešitve, ki so podane v zakonu, nimajo nekih argumentiranih razlag. Še posebej nam ravno zaradi teh razmer pri vključevanju v Evropsko unijo manjkajo primerjave rešitev v državah Evropske unije, kajti s tem bi lahko imeli resnično ustvarjeno pravo sliko o tem, kaj bi bilo dobro prenesti iz teh izkušenj k nam, kajpa bi bilo seveda nujno treba ohraniti, da se razmere na področju veterine v Sloveniji dejansko v prihodnosti lahko samo še izboljšajo. Zaradi teh zelo skromnih podatkov je bilo podanih veliko informacij pri razlagah pri obravnavi tega zakona na odboru za kmetijstvo in tudi pozneje pri usklajevanju poslanskih skupin, ko smo poskušali vendarle za nekatere rešitve pridobiti več informacij. Toda tudi tu se je pojavila dilema, kajti velikokrat je bilo odstopanje od tega, kar smo slišali v besedah, v razlagah in če smo to primerjali s tekstom v zakonu, ni bilo vedno najbolje usklajeno. Zato je po našem mnenju zelo velika odgovornost predlagatelja za ta tekst, ki je danes pred nami, in tudi dejstvo, da so v stroki zelo različni pogledi glede predlagane organiziranosti veterine, bo ta odgovornost še toliko večja. Dileme stroke okrog organiziranja veterine pa so bile predvsem izpostavljene, kako organizirati veterinarsko zbornico, kako in v kakšnem obsegu prenesti naloge na državo in, seveda, ali je smiselno zmanjševati obseg zasebne veterine, kajti s tem se tudi zmanjšuje obseg storitev na trgu, ki je najboljši instrument za doseganje cen, ki bi bile sprejemljive tako za kmete kot tudi za veterinarje. Zelo pomembna sprememba je tudi organiziranje nacionalnega veterinarskega inštituta. V tega se združuje laboratorij veterinarskega zavoda, ki je do sedaj v svoji mreži opravljal tudi to dejavnost. Gre tudi za združevanje inšpekcijskega nadzora v organu, ki opravlja tudi upravne postopke. To so tiste dileme stroke, torej področja, na katere je stroka še posebej opozarjala in ni bilo vedno danih enoznačnih odgovorov, še manj pa tudi usklajenih razlag s tem, kot sem že povedal, kar je zapisano v zakonu in kar smo tudi pri teh razpravah slišali. Pomembno vprašanje pa zagotovo je, ali bo takšen način organiziranja veterine, kot je danes predlagan - gre za dejstvo, da se bo velik del dejavnosti na področju veterine podržavil, zmanjšal se bo obseg zasebne veterine - ali bo to vplivalo na bolj kreativen razvoj veterine Po našem mnenju ne, kajti vendarle je državna uprava tista, ki je običajno težje prilagodljiva razmeram, ki se zelo hitro spreminjajo, kot smo slišali, na področju veterine, kot pa posameznik zasebnik ali pa tudi skupina, ki je potrebna, da obvladuje določen obseg dejavnosti. Ob vseh teh pomislekih smo se odločili, da podpremo odločitve predlagatelja. Tako podpiramo amandmaje vlade, ki so podani k temu zakonu in odbora ter seveda tudi podpiramo odločitve, ki smo jih uskladili v koaliciji, torej, amandmaje ki so jih vložile poslanske skupine, ki so v koaliciji. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kramberger.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Poslanska skupina SLS+SKD Slovenska ljudska stranka bo zakon o veterinarstvu podprla s sprejetimi amandmaji, ki sta jih predlagala vlada in tudi odbor, in s tistimi amandmaji, ki so usklajeni v okviru koalicijskih strank. Strinjamo se s tem predlogom zakona, kajti sledi racionalizaciji in preglednosti veterinarske službe. Podpiramo tudi oblikovanje nacionalnega veterinarskega instituta znotraj veterinarske fakultete in tudi podpiramo, da bodo postali vsi doktorji in doktorice veterinarske medicine člani in članice veterinarske zbornice, ki se bo pač preoblikovala. Podrobneje ne bi želel utemeljevati tega predloga, ker so kolegi iz poslanskih skupin pred mano že zelo podrobno utemeljili te spremembe zakona. Drugače pa ocenjujemo, da je zakon, če hočete, moderno napisan. Nekateri so mnenja, da je preveč zadev postavljenih ministru, da bo minister s podzakonskimi akti urejal določene zadeve. Pri nas smo mnenja, da stvari, ki se na področju veterinarstva, so stvari, ki se zelo hitro spreminjajo na nekaterih področjih, zato je to seveda dosti bolj praktično če hočete, da ni treba vedno znova posegati v zakon in lahko v tistih segmentih spremeniš podzakonski akt. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Džuban, v imenu LDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Liberalne demokracije se je kar veliko časa ukvarjala s predlogom zakona o veterinarstvu, hitri postopek. Srečali smo se z mnogimi interesnimi skupinami, ki so v tem zakonu kakorkoli prizadete, poskušali upoštevati njihove sugestije in jih tudi v obliki dopolnil vgraditi v ta zakon. Na koncu smo ugotovili, da kljub raznim pripombam, ki so bile v času postopka oblikovanja tega zakona, vmes so bila hotenja, da bi zakon na nek način zavrnili, da bi ga preoblikovali oziroma prenesli v novem besedilu z ozirom na veliko število pripomb. Danes ocenjujemo, da kljub vsemu zakon lahko sprejmemo in ga bo poslanska skupina podprla. Veliko govora je bilo o varianti oblikovanja nacionalnega in veterinarskega instituta, ki delno prevzema naloge dosedanjega zavoda, ki se na ta način ukinja. Po raznih diskusijah smo potem na koncu tudi poslanci liberalne demokracije podpisali varianto, da nacionalni veterinarski institut ostane znotraj veterinarske fakultete in na ta način opravlja svojo funkcijo. Veliko je bilo pripomb s strani veterinarske zbornice in njenega preoblikovanja. Pred sabo imamo amandmajsko obliko, za katero ocenjujemo, da je usklajena in na ta način primerna za sprejem. Različne organizacije inšpekcij v državi so nas tudi spodbujale k temu, da smo tudi tukaj razpravljali o smiselnosti oziroma možnosti organiziranja tovrstne inšpekcije znotraj veterinarske uprave. Vendar dosedanje besedilo, pač, na področju veterinarstva pušča inšpekcijo znotraj uprave in te zadeve smo na nek način pač sprejeli, kot tudi v nekaterih primerih drugje, čeprav ocenjujemo, da varianta ni najboljša, vendar tukaj bo pač temu tako. Nekaj je bilo ukvarjanja tudi s strokovnim izpopolnjevanjem. V amandmajskih oblikah smo predlagali nekatere spremembe in na ta način dodelali besedilo samega zakona k poglavju, za katerega ocenjujemo, da bo potem sprejemljivo. Kako bomo glasovali za posamezna dopolnila, v tem trenutku ni možno to povedati. Poslanska skupina - seveda - ima orientacijo, kako nekatere te rešitve, katere sem napovedal, bo podprla ali zavrnila, o ostalih delih pa - seveda - se bomo odločali sproti tako, kot smo se pač v poslanski skupini dogovorili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še katera poslanska skupina predstaviti svoje stališče? Prosim! V imenu DeSUS-a.
Hvala lepa za besedo. Ne želim ponavljati vsega tistega, kar je bilo že izrečeno. Pridružujem se že tem mnenjem, ki so jih poslanci oziroma poslanske skupine, predvsem koalicijskih strank, že podale, in tudi drugi. Mi bomo podprli zakon. Smatramo, da je sodoben in da je v tem času nujno potrebno, da ga Slovenija ima. Podprli bomo amandmaje, ki so bili s strani vlade podprti tudi na odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, in amandmaje tega odbora ter tiste amandmaje, ki so jih dale poslanske skupine koalicijskih strank. Tako da ni treba, da bi dodatno ponavljal, kar je bilo že rečeno. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospodu Pohorcu, z DeSUS-a. Še kdo? V imenu poslanskih skupin nihče več. Potem zaključujem ta del razprave. Ni pisnih prijav za razpravo. Ker jih ni, omejujem razpravo posameznega poslanca na pet minut. Torej, odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Ne vidim posebnega interesa za razpravo. Zato zaključujem splošno razpravo. Prehajamo na drugo obravnavo. To je na razpravo in odločanje o posameznih členih predloga zakona. Zboru predlagam, da skladno z drugo alineo 189. člena poslovnika po končani razpravi in glasovanju o amandmajih in členih razpravlja in glasuje skupaj o preostalih členih, h katerimi niso bili vloženi amandmaji. Predlagani sklep na bo sprejet, če mu bo nasprotovala najmanj ena tretjina navzočih poslancev. Prosim, da o tem predlogu glasujemo. Od prisotnih 62 poslank in poslancev je za ta predlog glasovalo 38, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je predlog sprejet. Prehajamo na razpravo o posameznih členih in vloženih amandmajih. Razpravo in odločanje bomo vodili na osnovi gradiva, ki ima datum 27.3. Jaz vas prosim, če lahko preverite, ker je to novo gradivo. Najprej je bilo gradivo z datumom 1.3. Tisto gradivo, ki ima oznako 1.3., torej, ni ustrezno. Ustrezno je gradivo, ki ima oznako 27.3., torej, datum 27. marec. Pregled vloženih amandmajev k predlogu zakona o veterinarstvu - druga obravnava. In prehajamo kar k 1. členu. Samo zato, da se bomo lažje znašli, vas želim opozoriti, da imamo pri 1. členu tri amandmaje. Prehajamo na razpravo. V razpravo dajem 1. člen, točko ena, torej prvi amandma k temu členu. Kdo želi besedo k 1. členu k trem amandmajem? [[Nihče.]] Ne vidim nobenega interesa za razpravo, zato razpravo zaključujem. Prehajamo na glasovanje, na odločanje k prvemu amandmaju k 1. členu. Glasujemo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 40, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma k 1. členu sprejet. Glasujemo o drugem amandmaju k 1. členu. Glasujemo, prosim. Od 61 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. In prehajamo na tretji amandma k 1. členu. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tretji amandma k 1. členu sprejet. In sedaj glasujemo še o 1. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je 39 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 1. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 2. člen. V razpravo dajem 2. člen in amandma k temu členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 2. členu. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 39, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo amandma k 2. členu sprejeli. Sedaj pa glasujemo še o 2. členu v celoti. Glasujmo, prosim! Od 60 prisotnih je za glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 2. člen sprejet. Prehajamo na 3. člen. K 3. členu - toliko, da vas opozorim, in če lahko pogledate v svoje gradivo - imamo kar deset amandmajev. Dajem torej najprej 3. člen z amandmaji v razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Rokavec.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki vlade, poslanke in poslanci! Opozoril bi na amandma vlade pod točko 9 in bi predlagal, da se do tretjega branja ponovno razmisli, ali je najboljša dikcija, da pod besedno zvezo "obrat" spravimo zgradbe in prostore, v katerih se vzrejajo živali, in tudi prostore, v katerih se predelujejo oziroma obdelujejo živila, proizvodi, surovine in odpadki. Namreč, bojim se, da lahko na podlagi funkcije obrata, ki je zadolžen tako za pridelavo surovin kot tudi za predelavo in obdelavo živil, lahko pride v praksi na nek način do predpisov, ki bodo v primeru obratov, ki so namenjeni samo za vzrejo živali, predpisovali bolj zavezujoče kriterije, da bodo sploh izpolnjevali pogojem za vztrejo živali. Zato bi na nek način dejansko predlagal vladi, da do tretjega branja ponovno razmisli,ali ne bi bilo smiselno na nek način te različne zveze tudi razmejiti v dva različna odstavka. Hvala lepa.
Se oproščam, gospod Rokavec, 10. člen?
10.
Da ne bo nesporazuma. Še kdo od poslank in poslancev? Nihče več. Gospod minister, prosim!
Hvala lepa. Vlada umika drugi amandma k 3. členu, ker je smiselno povzet v tretjem amandmaju, ki ga predlaga odbor in katerega vlada podpira. Kar se pa tiče 10., bomo pa s strani vlade razmislili do tretjega branja.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo k amandmajem in seveda k 3. členu? Sedaj, drugi amandma vlada umika. Torej, o njem ne bomo glasovali, o vseh preostalih pa bomo. Dobro. Potem lahko zaključimo razpravo? Da, zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Najprej prvi amandma k 3. členu. Glasujemo, prosim! Od 60 prisotnih, je za glasovalo 37, 3 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je amandma pod številko ena k 3. členu sprejet. Prehajamo, ker je drugi umaknjen, na amandma pod zaporedno številko tri. Glasujemo, prosim! Od 60 prisotnih je za glasovalo 39, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tretji amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje pod zaporedno številko štiri. Glasujemo, prosim! Od 61 prisotnih je za glasovalo 41, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na amandma pod zaporedno številko pet. Glasujemo. Od 61 prisotnih jih je za glasovalo 41, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Peti amandma je povezan z amandmajem k 50. členu pod zaporedno številko 1 in k 72. členu pod zaporedno številko 1. Na to bomo pozorni. Samo trenutek. Če lahko pogledate, prosim, 50. člen. 50. člen, zaporedna številka 1. Člena sta povezana, torej lahko glasujemo o prvem amandmaju k 50. členu. Glasujmo. Od 61 prisotnih je za glasovalo 38, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da smo amandma k 50. členu sprejeli. Zdaj glasujemo še o 50. členu v celoti. Ne [[...]]Bomo kasneje, ko pridemo do njega. Se oproščam. 72. člen poiščimo prosim. To je na strani 25. To je pod zaporedno številko 1 pri 72. členu. Torej, glasujemo o tem amandmaju. Od 61 prisotnih je za glasovalo 37, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma k 72. členu sprejet. Sedaj se vračamo na drugo stran k amandmaju pod zaporedno številko 6. Glasujemo, prosim. Od 62 prisotnih je za glasovalo 41, 3 so bili proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je šesti amandma k temu členu sprejet. Prehajamo na 7. amandma. Glasujemo. Od 62 prisotnih je z glasovalo 43, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na osmi amandma. Glasujemo, prosim. Od 62 prisotnih je 43 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je osmi amandma sprejet. Prehajamo na deveti amandma. Glasujemo. Od 62 prisotnih je 43 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deveti amandma sprejet. Prehajamo na deseti amandma. Glasujemo, prosim! Od 62 prisotnih je za glasovalo 43 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deseti amandma sprejet. Glasujemo še o 3. členu v celoti. Glasujemo. Od 62 prisotnih je 38 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 3. člen sprejet. Prehajamo na 4. člen. Pri 4. členu imamo tri amandmaje, pri čemer je drugi amandma umaknjen. Torej, odpiram razpravo o 4. členu in amandmajih. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Sok!
Hvala za besedo. Torej, želel bi, da bi se pri teh amandmajih nekoliko ustavili in poskušali predebatirati te amandmaje, in sicer amandma gospoda Rokavca, to je tretji amandma k 4. členu. Gospod Rokavec v svojem amandmaju - sem mislil, da ga bo sam obrazložil - predlaga, da se v desetem odstavku za besedami 10. člena črta besedilo "inzadeva iz 16. člena." Torej, 16. člen, če pogledate v predlog zakona, ki ga obravnavamo, govori o izdaji veterinarskih spričeval. Dikcija tega amandmaja je, da bi izdaja veterinarskih spričeval ne bila vezana na prostorsko podeljevanje koncesij, ampak da bi lahko lečeči veterinar, se pravi tisti veterinar, ki ga je rejec izbral za kurativo pri svoji živali, da bi lahko tudi ta veterinar istočasno pri rejcu izdajal veterinarska spričevala za živali, ki gredo v promet. V tem trenutku je namreč ta zadeva v praksi tako urejena, da so podeljene koncesije za izdajo veterinarskih spričeval in se potem dogaja, da tisti veterinar, ki zdravi živali na nekem področju, ne more na nekem drugem področju izdajati veterinarskih spričeval. Takšna rešitev v praksi se namne zdi dobra in, seveda, predstavlja tudi večanje stroškov in pa tudi tisto, kar sem prej v uvodni obrazložitvi govoril, prispeva k birokratizaciji na tem področju. Bilo bi zelo dobro, če bi ta tretji amandma sprejeli. V Novi Sloveniji smo prav tako vložili amandma, in sicer ga imate napisanega pod številko 2, pomeni enako rešitev, vendar smo ga pozneje umaknili, ker smo pač bili prepričani, da ima amandma gospoda Rokavca kot koalicijskega poslanca večjo možnost za sprejetje v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rokavec, prosim.
Hvala za besede. Saj me je že gospod Sok prehitel in že nekaj tudi obrazložil. Ampak, nekaj drugega bi še povedal k tem amandmaju oziroma k tej navedbi tega predloga amandmaja, za katerega mislim, da mogoče dejansko ni celovit. Kolegica Šircova ima prvi amandma in bi bilo verjetno dobro, da bi ga sprejeli zato, da bi bil člen odprt. Dejansko pa opozarjam na sledeče. V praksi bo prihajalo do sledečih problemov. Namreč, tako imenovani rejci imetniki živali, imajo izbranega hišnega veterinarja za osnovno zdravljenje živali. S podelitvijo koncesije javne mreže pa bo na območjih, kjer je - recimo - že dosedaj na nek način uvedena konkurenca, prihajalo do problemov, da bo na nek način izdajanja spričeval izdajala druga veterinarska ambulanta, ki pa - seveda - ne upravlja osnovne zdravstvene dejavnosti pri dotičnem imetniku živali. In bo prihajalo, po moji oceni, do konfliktov ali pa do pogojevanj s strani veterinarske ambulante, ki bo imela koncesijo za ta javna pooblastila. To je ključni problem pri tem, tako imenovanem šestem odstavku, ki govori o določbi 16. člena o podeljevanju zdravstvenih spričeval. Zato na nek način ponovno opozarjam, da bi bilo smiselno do tretjega branja še enkrat preučiti ta moment. Namreč, prihajalo bo do konfliktov, prepričan pa sem, da moramo pri veterini na nek način sprostiti konkurenco. Namreč, sploh se sprašujem, kam bodo šli potem na nek način, ali bomo sploh omogočali novim veterinarjem, ki se bodo izšolali, da se bodo lahko na neki način enakomerno kosali na trgu in tudi na tem delu trga. In še en moment je. Prepričan sem, da hišni veterinar najbolje zna pravilno oceniti, kakšno je zdravstveno stanje živali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. V bistvu, 4. člen - zagotovo si upam trditi, da ga vlada podpira, čeprav ni tukaj navedla [[...]]Se opravičujem, prvi amandma k 4. členu [[...]]Tretji amandma k 4. členu, pa se jaz bojim, da gre za malce drugačno razumevanje. Namreč, mi menimo kot predlagatelji ravno drugače. Mi menimo, da gre za izdajo zdravstvenega spričevala, ki je vezan na 10. člen. In sicer, tudi koncesija, ki jo je mogoče podeliti na osnovi odredbe, ki jo v ta namen podpiše minister, je koncesija, s katero minister predpiše, da se lahko te naloge iz 10. člena oziroma te preiskave, ki so v 10. členu navedene, opravijo na osnovi koncesije brezplačno za proizvajalce, za rejce. To pomeni, da po našem razumevanju, če bi bilo sprejeto, tako kot predlagate v tretjem amandmaju k 4. členu, bi pravzaprav onemogočili dajanje koncesij in bi v bistvu bilo treba izvesti vse te preiskave na osnovi konkretno plačane storitve s strani uporabnika.
Hvala lepa. Gospod Rokavec, prosim.
Jaz bi samo toliko pojasnil, ne trdim, da je ta rešitev najboljša. Pojasnil pa sem, da bo lahko v praksi glede na primer, ki sem ga navedel, lahko prihajalo do konfliktov. In to je ta bojazen, ki je na nek način potem tudi opravičevala, da na nek način iščemo rešitve. Ne trdim pa, da je najboljša.
Gospod Sok, prosim.
Hvala lepa. Gospod minister govori o zdravstvenem spričevalu. Ne gre za zdravstveno spričevalo, ampak gre za veterinarsko spričevalo. Ampak do tega člena bomo šele prišli. Poglejte - gre v praksi, jaz bom še enkrat poskušal bolj poenostaviti zadevo. V praksi gre za to, da si nek rejec izbere svojega hišnega veterinarja. Ta mu opravlja vse veterinarske posege. Ne sme pa mu ta isti hišni veterinar, če bomo sprejeli ta člen, kot je v predlogu tega zakona, ne sme pa mu ta isti veterinar napisati, kljub temu da njegove živali, njegovo rejo najboljše pozna, mu ne sme napisati veterinarskega spričevala, pač pamora za ta ukrep klicati drugega veterinarja, ki ima za to področje podeljeno koncesijo za izdajo veterinarskih spričeval. Jaz mislim, da je takšna birokratska rešitev nepotrebna in da bi s sprejetjem tega amandmaja gospoda Rokavca največjo uslugo pravzaprav naredili našim rejcem, našim kmetom na terenu. To je na eni strani. Na drugi strani pa bi seveda zmanjšali stroške, kajti ne bi obstajala več potreba po tem, da hodita na isto dvorišče dva doktorja veterinarske medicine. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kramberger.
Hvala, gospod podpredsednik. Strinjam se z mnenjem, delno se strinjam z mnenjem, ki ga je podal kolega Sok. Vendar v praksi moramo povedati, kako se to izvaja. Poglejte, nekdo, ki je hišni veterinar - tako kot je rekel kolega Sok -, ne more napisati zdravstvenega spričevala, ker nima tam koncesije. In potem tisti, ki ima koncesijo, mu nekako, ne da noče, ali pa ne želi, reče: ne morem vam napisati zdravstvenega spričevala, ker ne vem, kaj tisti daje, kako je tisti kolega, ki vam zdravi, kaj je tisti počel z živaljo. Tako, da če gledamo s tega vidika; tisti, ki ima koncesijo na nekem področju, tisti ima vpogled v izvide, ki se opravljajo, torej v tiste izvide in analize, ki se opravljajo na osnovi koncesije, in ima nedvomno več informacij o hlevu, kaj se v hlevu dogaja. Mislim, da bi zadevo, ki jo želita rešiti kolega Sok in kolega Rokavec, lahko rešili na tak način, da bi strogo predpisali hlevsko knjigo, v katero bi morali vpisovati vsi lečeči veterinarji posege na dvorišču oziroma vhlevu, in hlevska knjiga, ki je zdaj že predpisana, bi bila potem kot osnova za izdajo zdravstvenega spričevala. Če je to mogoče storiti na tak način - ne vem, člen je tako ali tako odprt, mogoče bo minister lahko razložil, kako bi to izpeljali, ali pa kdo drug. Hvala.
Hvala. Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Sicer predlagam, da kljub vsemu z obema, ki predlagata spremembo do tretjega branja, poskušamo še enkrat prediskutirati odprto dilemo in jo morda oceniti. Če smem samo še pripomniti, gre za spričevalo o zdravstvenem stanju živali in v bistvu tu zelo pogosto nastopa konfliktnost interesov; se pravi, tako imenovani hišni veterinar in veterinar s koncesijo. Namreč, veterinar s koncesijo je tisti, ki odgovarjadržavi, da pravzaprav na osnovi koncesije zagotovo napiše neodvisno spričevalo o zdravstvenem stanju živali. In tu lahko prihaja do konfliktnih interesov v primeru tega, ker pač gre v primeru hišnega veterinarja tudi v smislu za neke vrste ekonomsko soodvisnost. Vendar resnično predlagam, da z obema skupinama še enkrat do tretjega branja pogledamo in še enkrat prečistimo, da bi bila res rešitev, ki bi bila sprejeta, čim bolj smiselna, čista in najbolj praktično uporabna, hkrati pa takšna, da onemogoča kakršnekoli napačne izvedbene postopke.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Prosim, gospod Džuban.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Mogoče v pomoč pri nadaljnjem delu pri omenjenem zakonu. Ne vem, če je predsednik odbora za kmetijstvo informiral ta zbor, da smo oblikovali predlog, po katerem naj bi razpravo in odločanje o tem zakonu po drugi obravnavi v hitrem postopku prekinili, da bi se pripravil čistopis tega zakona in eventualne dodatne korekture, dopolnila k zakonu do nadaljnje tretje obravnave v hitrem postopku. Oglašam se tudi zaradi tega, da ne bi tu na zboru zdaj iskali nekih rešitev, sploh pa tistih, ki jih ni možno vgraditi v zakon v tem trenutku, in da pač odprta vprašanja, ki eventualno nastanejo po sprejetju amandmajev, ki so pred nami, potem poskušamo rešiti do tretje obravnave, kar danes dejansko tudi ni možno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ta sklep imate na strani 34, do tja imamo pa še 30 strani. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo o 4. členu. Imamo dva amandmaja, o katerih bomo glasovali. Najprej prvi amandma k 4. členu. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 36, 1 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. In še amandma pod zaporedno številko 3 k 4. členu. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 24, 17 proti. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 17.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj pa glasujemo še o 4. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 38, 2 proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je 4. člen sprejet. Prehajamo na 6. člen. Pri 6. členu imamo samo en amandma. Želi kdo razpravljati o tem členu in amandmaju? Ne želi. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 6. členu. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 38, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma k 6. členu sprejet. Opravimo še glasovanje o 6. členu v celoti. Glasujemo, prosim. Od 59 prisotnih je za glasovalo 39, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 6. člen sprejet. Prehajamo na amandma k 7. členu. Ta amandma imate na posebnem listu papirja, če ga, prosim, poiščete. To je amandma gospoda Janka Vebra, poslanca združene liste, datum 28. marec. Ste uspeli poiskati to gradivo? Odpiram razpravo o amandmaju k 7. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko zaključim razpravo o tem amandmaju? Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 7. členu. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 15, proti 16. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 16.]] Amandma ni sprejet. Še o 7. členu v celoti. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 35, proti 1. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 7. člen sprejet Prehajam na 8. člen. K 8. členu imamo šest amandmajev, pri čemer je peti amandma umaknjen. Odpiram razpravo k 8. členu in amandmajem. Kdo želi besedo? Gospod Sok!
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Torej, želel bi obrazložiti amandma, ki ga je vložila naša poslanska skupina, in sicer k četrtemu odstavku 8. člena. V četrtem odstavku 8. člena pravi "pravne in fizične osebe, ki se ukvarjajo z rejo - itn. - morajo to rejo prijaviti najbližji veterinarski organizaciji". Mi pa z našim amandmajem predlagamo, da bi za temi besedami, da morajo rejci prijaviti rejo, dodali "če redijo živali za javno potrošnjo". Zakaj tako predlagamo? Predlagamo zato, da bi s tem amandmajem četrti odstavek nekako uskladili s šestim odstavkom, ki že itak govori o ljubiteljski reji. V praksi bi to pomenilo, da bi morali najbližji veterinarski organizaciji, če bi naš amandma bil sprejet, prijaviti rejo samo tisti rejci, ki redijo živali za javno porabo, se pravi za tržišče. Mi imamo namreč, to moramo vedeti, velikomajhnih rej, ki so celo samo sezonske - ne poznam celotnega področja Slovenije, poznam pa dobro področje Slovenskih goric in Haloz. Torej, pojavljajo se reje po dva prašiča ali pa kakšna ovca, ali pa dve kozi ali pa par kuncev. Zdi se nam nesmiselno, da bi vse te reje morali rejci prijavljati najbližji veterinarski organizaciji. Na eni strani bi namreč to pomenilo obremenitev za te male rejce, na drugi strani pa, seveda, tudi obremenitev za veterinarsko organizacijo, ki bi mogla voditi register vseh teh rej. Ti registri se spreminjajo, reje se spreminjajo in če hočemo, da bi te zadeve nekoliko poenostavili, bi bilo dobro ta amandma sprejeti. S tem ne bi v ničemer ogrozili, bi rekel, tega zakona, pa tudi ne živinoreje, kot takšne, kajti ti mali rejci svoje živali itak nabavljajo v večjih rejah, v rejah, ki redijo živali za tržišče in bi skozi to, seveda, bila izpostavljena tudi kontrola nad vsemi živalmi v državah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Nihče.]] Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Ta člen, o katerem govorimo, se v bistvu nanaša na kužne bolezni živali, pod II. v zakonu. In sicer je ravno zaradi tega izjemno zahteven in pomemben, zaradi tega vlada meni, da četrti amandma k 8. členu nikakor ne gre potrditi, kajti kužne bolezni se lahko pojavijo kjerkoli, v katerikoli čredi, v katerikoli reji in lahko ogrozijo celotno populacijo. To pomeni, da tukaj ne govorimo o ničemer drugem kot o področju kužnih bolezni živali. In najbolj nevarne so lahko neregistrirane reje, tudi če so majhne in zase, za privatno uporabo, ker lahko pomenijo vir kužnih bolezni, v kolikor niso v sistemu, kot vse ostale reje. Čeprav to verjamemo in je res, da lahko pomeni težavo za nekoga, da ta postopek izpelje. Menimo pa da bi bilo lahko nevarno, če bi ne imeli urejenega nadzora tudi nad temi rejami. Ravno tako, k 5. členu obrazlagam samo, zakaj vlada ne podpira petega amandmaja k 8. členu. [[Glas iz ozadja.]] Je umaknjen? Se opravičujem.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Gospod Sok in gospod Džuban potem.
Jaz se zahvaljujem gospodu ministru za to dodatno obrazložitev. Moram reči, da se pravzaprav z njim strinjam, da to je problem. Samo tega zakonskega določila, tako kot piše, v praksi, po moji presoji - to govorim pač iz svojih izkušenj, osemletnih - tega na tak način ni možno izvajati. Ne moremo pričakovati in zahtevati, da bodo vsi rejci, ki redijo po par kuncev ali pa dva prašiča ali nekaj podobnega, da bodo te reje prijavljali.Je pa res, da vsaka žival lahko predstavlja nevarnost za širjenje kužnih bolezni, tudi ljubiteljska, ki je zapisana v 6. členu. In če smo v 6. členu ljubiteljske reje izločili iz tega določila o prijavljanju reje, potem sem osebno prepričan, da brez nevarnosti za širjenje kužnih bolezni lahko tudi izločimo tiste majhne reje, ki proizvajajo oziroma redijo živali izključno sami zase in jih ne dajejo na tržišče. Torej, takšno je moje mnenje. Ne bomo pa seveda nič žalostni, četudi amandma ne bo sprejet, vendar sem prepričan, da takšnega člena, kot je zapisan v praksi, pri naši živinorejski dejavnosti, za katero še enkrat povem, da je ni možno primerjati z živinorejo v neki Angliji ali pa Nizozemski, da tega pač v praksi ni možno na takšen način izvajati. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Džuban, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi ta amandma z veseljem podprl, sploh če to predlaga veterinar, ki razmere, verjetno, na svoj način dobro pozna v okolju, v katerem je delal. Vendar je čas, v katerem trenutno živimo, zelo nevaren za širjenje določenih kužnih bolezni in se nam lahko v bodočnosti pripetijo zgodbe, ki jih pač v Evropi zasledujemo. V kolikor tega ne bi imeli, bi morda kasneje lahko tudi popravljali zakon v tej smeri, da bi poenostavili stvari, sploh pa zaradi tega, ker imamo veliko pripomb zaradi visokih veterinarskih storitev na področju reje živali. V tem času pa tega dopolnila nisem v stanju podpreti in bi želel, da ostane besedilo takšno, kot je v predlogu zakona. Hvala.
Še kdo od poslank in poslancev? [[Nihče več.]] Gospod minister, prosim!
Hvala lepa. Tudi sam prihajam s podeželja in mi je popolnoma jasno, da je to zelo težko in si bodo ljudje to zelo težko k srcu vzeli in bodo težko to sprejeli. Samo, prvič, je treba, na primer pri prašičih, s pravnim redom EU do konca 2002 obvezno označevati - od takrat naprej - in označiti vse prašiče podobno, kot je to pri govedu, kar imamo do 30.6. letos prehodno obdobje. Drugič. Majhne reje prašičev so glavni potencialni vir tako slinavke in parkljevke kot klasične prašičje kuge, ker jih večinoma krmijo s pomijami, ki niso praviloma prekuhane, in to je, pač, lahko potencialni nevarni vir. Tako da menimo, da bi bilo smiselno, da vendarle vsi to prijavo opravijo. V končni fazi, tudi Evropska unija nas bo k temu zavezovala. Če ne v tem trenutku, čez leto in pol. Mislim, da je tako, kot je gospod Džuban dejal, predvsem nevarnost trenutka in dogodkov v Evropi taka, da pač na nek način narekuje izvedbo vsega preventivnega, kar je pač mogoče.
Hvala. Še kdo želi besed? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo k 8. členu. Prehajamo na glasovanje. Torej, kot rečeno, imamo tu šest amandmajev, peti je umaknjen. Začnemo z amandmajem pod zaporedno številko ena. Glasujmo, prosim! Od 56 prisotnih je 38 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] Prvi amandma je sprejet. Amandma je povezan z amandmajema pod zaporedno številko 2 in 3. Glasujemo o drugem amandmaju. Od 56 prisotnih je 37 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o tretjem amandmaju. Glasujemo. Od 56 prisotnih je 40 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tretji amandma sprejet. Prehajamo na četrti amandma. Glasujemo. Od 57 prisotnih je za glasovalo 14, proti 28. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. In še zadnji amandma pod zaporedno številko 6. Glasujemo. Od 57 prisotnih je za glasovalo 40, 2 proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je šesti amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 8. členu v celoti. Glasujemo. Od 57 prisotnih je 40 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 8. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 11. člen, kjer imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o amandmaju k 11. členu. Glasujemo. Od 58 prisotnih je 44 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 11. členu v celoti. Od 58 prisotnih je za glasovalo 39, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je 11. člen sprejet. Prehajamo na 16. členu, kjer imamo tri amandmaje. Prvi in tretji amandma sta umaknjena, tako da nam ostane samo en amandma k 16. členu, in to je amandma pod zaporedno številko 2. Kdo želi besedo? Gospod Sok in gospod Kavčič.
Hvala za besedo. Dovolite, da obrazložim ta amandma. In sicer predlagamo, da se v tretjem odstavku črtajo besede, da "se z veterinarskim spričevalom dokazuje zdravstveno stanje živali oziroma potrjuje." Prepričani smo namreč, da veterinarsko spričevalo ni zdravstveni dokument, pač pa identifikacijski dokument. V trenutno veljavnem zakonu imamo napisano, da takrat, ko grejo živali v promet, se za živali izda zdravstveno spričevalo. S tem zakonom, ki ga danes obravnavamo, pase vračamo na tisto, kar smo imeli pred letom 1994, torej da živali v prometu spremlja veterinarsko spričevalo, ali pa tisti, ki ste starejši, se boste spomnili, da smo temu včasih rekli živinski potni list, ali od časa Marije Terezije naprej, vsaj v našem kraju so tako govorili, "fik post". Mi smo prepričani, da veterinarsko spričevalo kot takšno ne more potrjevati zdravstvenega stanja živali, kajti, če bi želeli z veterinarskim spričevalom potrjevati zdravstveno stanje živali, potem bi morali pri živali nedvomno opraviti, ne samo klinični pregled živali, pač pa tudi določene laboratorijske preiskave. Samo na takšni osnovi bi potem dejansko lahko v veterinarsko spričevalo zapisali, da se s tem spričevalom potrjuje zdravstveno stanje. Ker pa se to v praksi ne dela, se nam zdi, da bi brez velike škode te besede "zdravstveno stanje" iz tega člena izčrtali in bi ostalo samo "veterinarsko spričevalo." Takšno veterinarsko spričevalo bi potem lečeči veterinar ali pa veterinar s koncesijo lahko nedvomno, torej tisti, ki pozna epizootološko situacijo v posameznem hlevu, bi lahko tudi izdal na sedežu svoje veterinarske organizacije, kar bi nedvomno pripeljalo do pocenitve stroškov pri izdaji veterinarskih spričeval. Hvala lepa.
Gospod Kavčič, prosim.
Hvala za besedo. Glede na to, da je ta amandma, ki sem ga umaknil, potrdilo matično delovno telo, vlada ga ni podpirala, bi želel kratko pojasnilo, ki velja tudi še za dva druga amandmaja, ki jih je na moj predlog potrdilo matično delovno telo, vlada pa ju ni podprla. Za umik amandmajev sem se odločil po podrobnejši proučitvi problematike skupaj z mag. Kovačem, ki mi je razložil, da bi sprejem teh amandmajev ogrozil integriteto zakona in otežkočil obvladovanje problematike na tem področju. Po drugi strani pa sem dobil zagotovila, da bo tista problematika, ki sem si jo prizadeval urediti z vložitvijo teh amandmajev, rešena na drugačen način, z navodili ministra in s podzakonskimi akti. Torej, to pojasnilo dajem zato, ker se istočasno tudi zahvaljujem odboru za podporo. In sem dolžan to pojasnilo, zakaj so amandmaji umaknjeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kdo že želi besedo? Ja, gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Jaz bi tudi obrazložil zakaj vlada ne podpira drugega amandmaja k 29. členu, ker v bistvu gre za različno dojemanje tega, kar smo tukaj hoteli obrazložiti. V bistvu gre za zdravstveno spričevalo, ki se mora izdati vsaki živali in s tem zdravstvenim spričevalom se v bistvu potrjuje, da je žival zdrava. Ne gre za potni list v klasičnem pomenu. In v besedilu je pravzaprav omogočeno, da se v zdravstveno spričevalo lahko vpišejo tudi bolezni, zaradi katerih se ne prepoveduje prometa. To se pravi, da tukaj je razlika. Lahko pa so, recimo, predmet zanimanja rejcev.
Hvala lepa. Gospod Sok.
Torej, jaz moram gospoda ministra korigirati. Torej, ne govorim o zdravstvenem spričevalu, da še enkrat povem. 16. člen po novem predlogu zakona govori o veterinarskem spričevalu. In jaz razumem veterinarsko spričevalo različno od zdravstvenega spričevala. Veterinarsko spričevalo je po mojem globokem prepričanju - in tu me res ne boste mogli prepričati v drugo - identifikacijski dokument, s katerimse potrjuje izvor živali, se pravi mesto, od kod žival izvira, in pa identifikacijske oznake živali. Se pravi, njena ušesna številka, ali pa eventualno še kakšen drugačen opis. Torej za to gre. In brez škode bi lahko besedo, da se z veterinarskim spričevalom potrjuje zdravstveno stanje živali, bi lahko to izčrtali, s tem pa bi lahko izdajo veterinarskih spričeval tudi znatno pocenili. To sem želel obrazložiti tudi na odboru in nisem uspel obrazložiti. Upam, da tudi v tem državnem zboru ne bom uspel tega obrazložiti, ker vidim, da se poslanci liberalne demokracije sploh s tem ne ukvarjajo, se ves čas med sabo pogovarjajo in je tudi težko v tem državnem zboru razviti o tem neko - bi rekel - debato, v kateri bi se poslušali in "probali" skupaj ugotoviti, kaj dejansko drži in kaj ne. Še enkrat povem, da zaključim, pa se ne bom več oglašal v zvezi s tem. Z veterinarskim spričevalom se nikakor ne potrjuje zdravstveno stanje živali, ker če bi se, potem bi živali morali klinično pregledati in pa ne samo klinično, tudi laboratorijsko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz upam, da bo kritika gospoda Soka nekoliko zalegla. Gospod Kovač, prosim.
Hvala lepa. Ker sva z gospodom Sokom kolega, moram vendarle izrabiti to možnost, da mu pojasnim, da je veterinarsko spričevalo zdravstveno spričevalo. In nima nobene veze s potnim listom, ki se izdaja ob identifikaciji živali. Nekoč je bilo tako in primer je, da imajo v Veliki Britaniji še danes ta sistem, zaradi tega pa imajo težave. Ker se ob prekladanju in nakladanju živali, živali ni zdravstveno preverilo in ugotovilo, ali imajo morebiti kužne bolezni, ki bi se lahko prenesle, so slinavko in parkljevko prenesle daleč naokrog. Že danes velja v Republiki Sloveniji, da se izdaja zdravstveno spričevalo, tako se imenuje tudi dokument, v katerem se potrdi, ali so kužne bolezni na posamezni regiji ali ne. S sedanjo dikcijo to prenašamo še naprej in to je tudi namen. Ločujemo in bomo zmeraj ločevali identifikacijski dokument, ki je predpisan za posamezne vrste živali, v tem trenutku samo za goveda, v prihodnosti tudi za prašiče in pa ovce in koze, od zdravstvenega spričevala, s katerim potrjujemo povsem druga določila, kot pa identifikacijo in pa, od kod žival izvira. Ta dva dokumenta bosta ločena, ker potni list imamo ali pa ga nimamo oziroma ga dobimo samo takrat, kadar gremo na pot. Zdravstveno spričevalo pa se lahko izvaja tudi za druge namene in v tem primeru bi rad poudaril, da se da zdravstveno spričevalo tudi, kadar se iz posameznega posestva oddaja mleko, ker mora biti predmet zdravstvenega prevera oziroma ugotovitve pogojev po zdravstvenem in takar se tudi izda zdravstveno spričevalo oziroma veterinarsko spričevalo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Ne želi.]] Lahko zaključimo razpravo k amandmaju k 16. členu. Kot vemo, imamo tu samo en amandma pod zaporedno številko dva. Torej, razprava je zaključena in lahko glasujemo o tem amandmaju. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih je za glasovalo 18, proti 23 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 23.]] Amandma pod zaporedno številko dva ni sprejet. Glasujemo še o 16. členu v celoti. Glasujemo. Od 58 prisotnih je 37 glasovalo za, 3 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajam na 20. člen. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Sok!
Še enkrat, hvala za besedo. V sedaj veljavnem zakonu o veterinarstvu imamo določilo, da je potrebno veterinarsko-sanitarni pregled pri živali opraviti takrat, ko žival gre izven upravne enote. To določilo sicer ni najboljše. Bilo bi seveda boljše, če bi v Sloveniji v tem trenutku že imeli regije in bi imeli v zakonu določeno, da je treba veterinarsko-sanitarni nadzor pri živali, ko gre v promet, opraviti, ko greizven določene regije. Zakaj je temu tako? Zato, ker je epizootiološka situacija glede kužnih bolezni v regiji bolj ali manj podobna. Sedanji predlog zakona pa določa, da je treba pri vsakem prometu opraviti veterinarsko - sanitarni nadzor. V praksi bo seveda to pomenilo podražitev in pa povečano birokracijo; in to je tudi eden od razlogov, zakaj sem že uvodoma povedal, da ta zakon področje veterine dodatno birokratizira. Torej, amandma je vložen s tem namenom, če bi seveda bil sprejet, da bi stanje na tem področju ostalo približno takšno, kar se tiče stroškov seveda, kot je danes. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? Gospod minister!
Hvala. Mogoče res izgleda, kot da vlada nasprotuje vsakemu temu predlogu, ampak to nima nič povezave s tem, da gospod Sok to predlaga, ampak čisto z drugimi stvarmi. Dejansko tukaj menimo, da je zopet potrebno nepodpreti ta amandma, ker se v bistvu promet opravlja ravno tako znotraj upravne enote in znotraj upravne enote se lahko, na primer, kužne bolezni ravno tako širijo. Upravne enote so pač neka administrativna razdeljenost države zaradi posebnega namena, medtem ko kužna bolezen se pa lahko ravno tako znotraj ene in iste vasi razširi in bi bilo pravzaprav preveč nevarno, če bi črtali neke vrste obvezo, da to velja tudi za premik živali znotraj upravne enote.
Hvala lepa. Gospod Sok, prosim.
Samo kratka replika na to, kar je povedal gospod minister. Jaz niti ne razumem, da vlada nasprotuje temu, kar je predlagala opozicija. Zavzelo se je pač tako stališče pri tem zakonu. Bolj pa me skrbi ekonomski položaj naših živinorejcev, naših kmetov. S takimi ukrepi se nedvomno ekonomski položaj živinoreje slabša. Če kmetje na eni strani dobijo določena neposredna plačila, ki jih sedaj uvajamo, na drugi strani pa sprejemamo zaostritve skozi različne zakone, potem vam, gospod minister, moram reči, da kar jim na eni strani daste, jim na drugi strani iz žepov nazaj izpulite. To je problem vnaši državi! In če bomo na vseh področjih tako delali, potem vam lahko mirno povem, ko bo Slovenija v Evropski uniji, ko bomo imeli vseh teh tisoč predpisov za to področje, kolikor nam jih še manjka, potem bomo v Sloveniji imeli 999 kmetov, en predpis več kot kmetov. In to bi morala biti skrb in briga vseh nas, ne samo opozicije. Hvala lepa.
Še kdo od poslank in poslancev? [[Nihče.]] Gospod minister, prosim.
Hvala lepa. Tu gre za izjemno strokoven zakon, ki nima nobene povezave s tem, ali predlaga pozicija ali opozicija. Vlada ne podpira celega kupa predlogov poslancev pozicije, tako da to nima resnično nobene zveze. Če kateri zakon, potem ta ne v teh členih, ki so izjemno strokovni in na njih lahko gledamo tudi drugače. Ampak dejstvo je, da se v tem zakonu omogoča, da lahko minister predpiše tudi popolnoma minimalno ceno storitve za posamezno območje. To pomeni, da lahko predpiše s svojim dokumentom take ali drugačne cene, ki so različne. Opozarjam pa, da to, kar ves čas trdim zadnje tri mesece, najcenejši in najučinkovitejši ukrep kmetijske politike je stroga preventivna zaščita, sploh v tem obdobju, in se vedno pokaže, da je to cenejše, kot pa vse ostalo, kar je treba počenjati kasneje. Tudi to, kar počenjamo zdaj kot preventivno, in, recimo, uničevanje kostne moke in podobno, to je pravzaprav izjemno velik strošek za državo, ki ga trenutno ne prevaljujemo na rejce, ampak mislim, da je bolje in ceneje kot pa dolgoročne posledice, ki bi lahko bile.
Gospod Kramberger, prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Kolega Slavko Sok, vem, da si se dolgo kot veterinarski inšpektor srečeval s tovrstnimi problemi, ampak vseeno se ne bi mogel strinjati s tvojo razlago Veš, da nobena bolezen ne pozna, kje je meja upravne enote, kje je meja regije in kje je meja gospodarskega posestva ali kakorkoli hočeš. Iz povsem strokovnih razlogov jaz tega ne bom podprl. Mislim, da primerjava s tem, subvencije in te takse ni primerljiva, ker če je ta predpis sprejet, je to lahko preventivno zagotovilo, če pa sprejmemo to zadevo, pa lahko povzročimo na drugem mestu zelo velike stroške na tak način. Ker lahko, recimo, sosed v neki drugi upravni enoti ima eno kužno bolezen, drugi, ki sta soseda, pa nima in se lahko ta stvar prenese. To je čisto strokovno utemeljeno. Hvala.
Hvala. Še kdo? [[Ne.]] Ni več razprave. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Smo torej pri 20. členu in imamo en amandma. Glasujmo o tem amandmaju, prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 15, 27 proti. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 27.]] Ugotavljam, da amandma k 20. členu ni sprejet. Glasujemo še o 20. členu v celoti. Glasujmo prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 36, 8 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je 20. člen sprejet. Prehajamo na 21. člen. Pri 21. členu imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 21. členu. Glasujmo prosim. Od 60 prisotnih je za glasovalo 44, nihče proti. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Še 21. člen. Tako je. To se pravi, ker je člen v celoti spremenjen, nam ni treba še enkrat glasovali o 21. členu. Prehajamo na 24. člen. Tu so trije amandmaji. Odpiram razpravo o 24. členu in amandmajih. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje. Najprej glasujemo o prvem amandmaju k 24. členu. Glasujmo prosim. Od 59 prisotnih,je 40 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Prvi amandma je sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 59 prisotnih, je za glasovalo 41, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Amandma je sprejet. In še tretji amandma. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih, je za glasovalo 43 poslank in poslancev, nihče proti. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je tretji amandma sprejet. Glasujemo še o 24. členu v celoti. Glasujmo, prosim. Od 60 prisotnih, je 41 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 24. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 29. člen. Tu imamo dva amandmaja. Če bo prvi sprejet, je drugi brezpredmeten. Kdo želi besedo k 29. členu? Odpiram razpravo. Ni razprave. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujmo o prvem amandmaju k 29. členu. Glasujmo prosim. Od 60 prisotnih, je 39 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Torej je glasovanje o drugem brezpredmetno. Pravzaprav je s tem tudi 29. člen sprejet, ker je prvi amandma zapisan takole: 29. člen se spremeni tako, da se glasi. S tem je pravzaprav tudi 29. člen sprejet v celoti in glasovanje o njem ni potrebno. Prehajamo na 30. člen. Tu imamo dva amandmaja. Podobno kot v prejšnjem členu, če bo prvi amandma sprejet, potem je drugi brezpredmeten. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujmo najprej o prvem amandmaju. Od 60 prisotnih je za glasovalo 38, nihče proti. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti nihče.]] S tem ugotavljam, da je ta prvi amandma sprejet. Drugi je zato brezpredmeten. Ker je predlog, da se člen črta, tudi ni potrebno glasovanje o 30. členu. Prehajamo na 31. člen. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo k 31. členu in prehajamo na glasovanje. Glasujemo torej o amandmaju k 31. členu. Od 60 prisotnih je 35 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Amandma je s tem sprejet. Ker pa gre za člen v celoti, tudi ni potrebno glasovanje o 31. členu v celoti. Prehajamo na novi 31.a člen. Odpiram razpravo k temu členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o novem 31.a členu. Glasujemo. Od 59 prisotnih je za glasovalo 35, nihče proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je novi 31.a člen sprejet. Prehajamo na 46. člen. Pri 46. členu imamo tri amandmaje, pri čemer pa je prvi amandma umaknjen. To se pravi, govorimo samo o drugem in tretjem amandmaju k 46. členu. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Džuban.
Hvala lepa. Umik drugega.
Gospod Džuban umika drugi amandma. Hvala. Ostaja nam torej še tretji. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o tretjem amandmaju. Glasujmo, prosim! Od 58 prisotnih je 35 glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 46. členu v celoti. Od 58 prisotnih je za glasovalo 28, nihče proti. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je člen sprejet. Prehajamo na 47. člen. Proceduralno. Prosim.
Preverili bomo prisotnost. Jaz bi prosil, če najprej pogledate pri svojih sosedih, ki jih ni notri, kako je s karticami. Potem bomo pa ugotovili, kakšna je prisotnost. Zaenkrat nas je še 46 oziroma 44. Poglejmo pri kolegih, ki jih ni, ali so kartice vložene ali niso, da bi lahko ugotovili, kakšna je situacija. Točno 45 nas je. Če dobimo še eno kartico, nam ne bo treba seje prekiniti. 46. Spet 45. Lepo vas prosim, to se pa zelo hitro spreminja. Stvar zgleda zdaj že skoraj tako kot na licitaciji. Čese bo to tako spremenilo, bomo morali sejo prekiniti za nekaj minut. Vse tako kaže. Dajmo najprej ugotoviti navzočnost s pritiskom na glasovalno tipko. Zdaj se pa situacija spet spreminja. Dobro. Počakajmo še hipec. Ugotavljam, da je v dvorani vloženih 48 kartic in štejem, da smo sklepčni in da lahko nadaljujemo. Ostali smo pri 47 členu. Tu imamo en amandma. Kdo želi besedo k tem amandmaju? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo v zvezi s tem amandmajem in prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 47. členu. Glasujmo. Od 48 prisotnih je 36 poslank in poslancev glasovalo za, nihče proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 47. členu v celoti. Glasujmo. Od 49 prisotnih je 29 poslank in poslancev glasovalo za, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 47. člen v celoti tudi sprejet. Potem imamo amandma, ki je povezan z naslovom V. poglavja, in sicer en amandma. Kdo želi besedo? Prosim, gospod Kramberger.
Hvala, gospod podpredsednik. Pri amandmaju k naslovu V. poglavja osebno mislim, da je rešitev, ki je bila predlagana z vladnim predlogom, da se uvaja financiranje zdravstvenega varstva živali skozi pristojbine in druge stroške, da se uvaja tako imenovani sklad za financiranje najmanjšega obsega zdravstvenega varstva živali in javne veterinarske službe, da je ta rešitev pravzaprav povsem v skladu s tovrstnimi ureditvami v Evropski uniji. Poglejte, če povem samo, kako je sedaj pri nas. Vlada je veterinarskemu inštitutu zagotovila, da bo testiranje na bovinospungeformo in cefalopatijo plačala, toda do zdaj tega seveda še ni storila oziroma ni mogla storiti. Če bi imeli takšen sklad, kot se tu predlaga, bi seveda lahko takšne in tovrstne zadeve financirali iz tega sklada. Lahko pride tudi do drugačnega stanja, ko bo v interesu neke druge države, da bodo takšne ali podobne zadeve, ki se tičejo kužnih bolezni, druge države sofinancirale tovrstne ukrepe pri nas in verjetno ne bo nobena država teh financ dajala v tako imenovani integralni proračun. Tu je šlo za nesporazum. Predstavniki ministrstva za finance so vztrajali pri tem predlogu in ta predlog je pač tukaj. Osebno mislim, da ne bi smeli podpreti amandmaja k naslovu in tudi ne tega prvega amandmaja, da bi črtali 48. člen. Hvala lepa.
Hvala. Kdo želi še besedo? Gospod Sok.
Hvala za besedo. Torej, nekoliko sem spregledal, da je to povezano, se pravi, naslov in pa 48. člen. Tudi sam se strinjam s tem, kar je [[...]]
In 49. člen, kajne?
Ne, 49. člen pride potem. Zdaj razpravljamo o naslovu k V. poglavju ali tudi [[...]]
O naslovu k V. poglavju. Vendar imate opombo, ki pravi, da je amandma povezan z amandmajem k 48. členu pod zaporedno številko 1 in k 49. členu pod zaporedno številko 1.
Hvala lepa za opozorilo. Strinjam se s tem, kar je povedal predsednik odbora za kmetijstvo. Takšen sklad za financiranje zdravstvenega varstva živali smo že imeli. Ko smo ta sklad imeli, so te zadeve potekale tako, kot pač v neki razviti državi morajo. Odkar tega sklada več ni, so večni zapleti okrog sredstev za plačilo, bodisi odškodnin bodisi tudi opravljanja najmanjšega obsega zdravstvenega varstva živali. Tudi sam predlagam in se nagibam k temu, da glasujemo tako proti predlogu naslova kot tudi amandmaju k 48. členu. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo o amandmaju k V. poglavju, naslovu V. poglavja. Tu je en amandma. Glasujmo, prosim! Od 50 prisotnih je za glasovalo 15, proti 26 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 15.]] [[Proti 26.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na 48. člen. Tu je samo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Razen gospoda Anderliča, seveda. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje k amandmaju k 48. členu. Glasujemo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 9, proti 28 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 28.]] Amandma k 48. členu ni sprejet. Glasujemo še o 48. členu. Glasujemo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 31, 4 proti. [[Za je glasovalo 31.]] [[Proti 4.]] 48. člen je sprejet. Prehajamo na 49. člen. Tu imamo en amandma. Odpiram razpravo k 49. členu. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo o 49. členu in prehajamo na glasovanje o amandmaju k 49. členu. Glasujemo! Od 50 prisotnih je za glasovalo 27, proti 11 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 11.]] Amandma je sprejet. Glasujemo še o 49. členu v celoti. Od 50 prisotnih je za glasovalo 29, 12 proti. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je 49. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 50. člen. Če se spomnite, smo o amandmaju pod zaporedno številko ena že glasovali in ga sprejeli. Sedaj glasujemo samo še o 50. členu v celoti. Glasujemo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 40, nihče proti. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 50. člen sprejet. Prehajamo na 52. člen. Tu imamo štiri amandmaje, pri čemer je amandma pod zaporedno številko 1 umaknjen, se pravi, da bomo razpravljali in glasovali o amandmajih pod zaporednimi številkami 2, 3 in 4. 2. in 3. amandma se tudi izključujeta. Odpiram razpravo o 52. členu. Kdo želi besedo? Gospod Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Jaz bom zelo na kratko želel na konkretnem primeru pokazati, kam pelje in kako precizno je pripravljen ta zakon. Načelno sta dva, trije kolegi že opozorili, da ta zakon vodi v kompletno centralizacijo veterinarske stroke in v bistveno zmanjševanje možnosti, da se veterinarska dejavnost opravlja kot tržna. Zato skladno z mnenjem Veterinarske zbornice Slovenije, ki je to nekajkrat pisno povedala in sporočila, podpiram amandma gospe Marie Pozsonec, ki vsaj nekaj več dejavnosti prepušča možnosti popravljanja po tržnih principih, ne pa da povečuje tisti del dejavnosti, ki so dejavnost javne veterinarske službe. Na eni strani, v prvem odstavku s podporo vlade ali pa na zahtevo vlade bistveno ožimo dejavnosti, ki jih lahko opravljajo samostojni veterinarji. Hkrati pa matičnodelovno telo, vlada pa res, da ne, ampak matično delovno telo pa, kar bi se razumelo, da je res usklajeno to tudi v koaliciji, pa upam, da ni, podpiramo amandmaje gospoda Geze Džubana, ki za vse tiste dejavnosti, ki izjemoma ostajajo še v možnosti opravljanja pri samostojnih veterinarjih, dopuščamo, da jih opravljajo tudi kmetje sami. Jaz bom, da boste videli, kako je ta zakon precizen, prebral, kaj bi lahko po 6. in 7. odstavku 52. člena kmetje sami opravljali: preskrbo z zdravili za upravljanje veterinarskih storitev; svetovanje na področju zdravstvenega varstva živali, patologije hrane in reje živali z veterinarskega vidika; veterinarsko vzgojo in izobraževanje imetnikov živali v zvezi z izvajanjem veterinarske dejavnosti; proučevanje higienskih razmer vobjektih za rejo živali in higiene v drugih objektih in napravah z vidika zdravstvenega varstva živali in ljudi; bolnišnično zdravljenje živali, izdajanje zdravil in sredstev za dezinfekcijo, dezinsekcijo in deratizacijo. Upam, da ni treba naprej brati. Približno tako precizno je pripravljen ta zakon. Jaz imam sicer malo upanja, da ga bomo v tretji obravnavi uspeli popraviti. Moram reči, da je pa res zelo malo upanja, ker ta zakon je bil delan na način, kakor zakoni ne bi smeli biti delani. Ne trdim, da smo krivi predvsem poslanci v državnem zboru. Najmanj, ker nemogoče se je o tako strokovno zahtevnem zakonu odločati na podlagi te ali druge večine v državnem zboru. Krivi so vlada, ministrstvo in predvsem tudi veterinarska uprava, ki je pripravila zakon, ki po mojem mnenju strokovne presoje ne vzdrži. Hvala lepa.
Gospa Pozsonec, prosim!
Hvala lepa. Pri obravnavi zakona na odboru sem zmeraj opozarjala na neskladnost tega zakona in poskušala sem dobiti podporo, kar nisem dobila oziroma zelo malo. Tudi v tem amandmaju bi opozorila na to, da naštete dejavnosti lahko opravljajo veterinarske organizacije izven javne veterinarske službe, kar se tudi de facto opravlja že danes. Poseganje države na to področje je povsem odveč in samo dodatna administracija. V skladu z zakonodajo držav Evropske unije se dovoljenje za opravljanje te dejavnosti izdaja z odločbo veterinarske zbornice. Kljub predvideni spremembi v veterini, ki bo nujno sledila vstopu v Evropsko unijo, bo v skladu z usmeritvijo opredeljeval pravico do takšnega dela kodeks dobre veterinarske prakse. Tako bi bila podpora k temu amandmaju v skladu z evropskimi pričakovanji.
Hvala. Gospod Sok, prosim!
Hvala za besedo. Poglejte, že uvodoma je bilo povedano in razloženo, da je koncept tega zakona takšen, da se večina veterinarskih dejavnosti opravlja v okviru javnih pooblastil. S stališča uporabnika je tako vseeno, ali mu ta javna pooblastila podeljuje Veterinarska uprava Republike Slovenije ali pa to dela veterinarska zbornica. Se pravi, govorim s stališča uporabnika. Mislim, da je v celotnem konceptu tega zakona pravzaprav uporabnik premalo upoštevan. To je poskušal nekako popraviti gospod Džuban s svojim amandmajem - to je amandma pod številko štiri. Vendar sem prepričan, da je v ta amandma napisal preširoka pooblastila. Veliko boljše bi bilo, če bi v tem členu, v okviru 52. člena, našteli, katere so tiste dejavnosti, ki jih lahko lastniki živali opravljajo sami na svoji živali. Takšne dejavnosti so že danes nekatere, če jih naštejem, sigurno je to kastracija pri prašičih, pri mlajših kategorijah, potem je to dehelmentizacija, se pravi odprava parazitov, vsekakor je to tudi vitaminizacija in pa feromenizacija v prašičerejski proizvodnji. Mislim, da bi na ministra, ki je tukaj, lahko vplivali in mu priporočili, da naj do tretje obravnave tega zakona vlada prouči in pripravi predlog v tej smeri, da bi se to lahko vključilo, ker sicer bo ta zakon šel popolnoma mimo rejcev živali. To pa so pravzaprav tisti, zaradi katerih ta zakon pišemo. Nekateri so prepričani, da ga pišemo zaradi stroke, sam pa mislim, da bi ga morali napisati predvsem zaradi potreb slovenske države. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Kramberger.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Osebno mislim, da noben od teh štirih amandmajev, ki so predlagani, ne zasluži podpore državnega zbora. Res je bil četrti amandma sprejet na odboru, to pa ne pomeni, da mora biti sprejet v državnem zboru. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Hvala lepa. Sam bom podprl amandma pod zaporedno številko 4. Pridružujem se tistim mnenjem, da je nekatere dejavnosti treba zaupati rejcu. Nekatere dejavnosti, ki so naštete v tabelah v teh členih, zna najbolje opraviti rejec. In ne zviševati cene reje živali po nepotrebnem. Tu vidim, da se nekateri fevdi skušajo preveč ščititi, preveč se hoče vse prenesti na določene cehe, če tako rečem, nekatere zadeve, ki so jih rejci znali in jih znajo zelo dobro opraviti. Osebno mislim, da bi dejansko morali rejcu več zaupati in določene dejavnosti, ki so naštete v amandmaju pod številko 4, še dodati. Hvala.
Hvala lepa. Še kdo od poslancev? Gospod Džuban, prosim.
Hvala lepa. Amandma sem vložil na podlagi raznih pobud, ki sem jih napovedal takrat, ko sem predstavljal poslansko skupino in sem rekel, da so različne zainteresirane skupine kontaktirale s poslanskimi skupinami, člani odbora ali kakorkoli jih drugače imenujemo. V tem delu - točno to, kar je pred mano kolega Jerovšek omenil - če hočemo zniževati stroške, lahko s četrtim amandmajem dosežemo ravno to. S tem, da moramo brati dosledno, natančno to dopolnilo, ki pravi, da "veterinarske dejavnosti, za katere niso potrebna javna pooblastila, lahko na svojih živalih opravlja imetnik ali pri njem zaposleni delavec, če ima ustrezno izobrazbo in izpolnjuje pogoje, ki jih določi minister", in tako dalje. To se pravi, da ni nobena izmišljena zadeva, pač pa točno pod pogoji, ki so predpisani in jih predpiše minister, taisti, ki predpisuje tudi pogoje za ostali del strokovnih služb. Dejstvo je namreč, da nekatera velika podjetja, ki imajo veliko živali in imajo svoje strokovne službe, svoje veterinarje, ne bodo gledala, da bo nekdo za denar opravljal dejavnost, ki jih lahko opravijo sami, ne da bi s tem komurkoli škodili, kvečjemu obratno. In, seveda, potem veterinarska tehnična in pomožna dela, tudi pod pogoji, ki jih predpišeminister. Nič na pamet, nič mimo, pod kontroliranimi pogoji, pod predpisanimi pogoji, tako kot minister predpiše. S tem se pa mi danes ne ukvarjamo in bo zadeva seveda prepuščena ministru, verjetno veterinarski upravi. Hvala lepa.
Hvala. Še kdo od poslank in poslancev? Prosim, gospod Potrč.
Hvala lepa. Sam res nisem strokovnjak za to, zato sem zanalašč bral tu tekste. Tole, kar mi gospodje pripovedujete, je nekaj popolnoma drugega. Gospod Sok je govoril o konkretnih primerih, jaz bi si upal trditi, da ti primeri sploh niso predvideni kot možnost, da bi jih smel kmet opravljati, ker sodijo v tisti del, kjer je lahko samo javna služba. In to je problem. Tole, kar govori gospod Džuban - ni res. Tukaj gospod minister samo določi, kakšno ustrezno izobrazbo in druge pogoje mora izpolnjevati. Jaz se strinjam. Ampak, primeri so pa našteti. Jaz sem te primere bral in jih nisem hotel brati do konca, ki pač pokažejo, kako so stvari napisane slabo, nejasno, pa še kaj hujšega bom rekel.
Hvala. Gospod Jerovšek.
Ne vem, če sem razumel pravilno gospoda Potrča. Pravi, da mimo javnih pooblastil ne bi bilo možno opravljati to, kar je pod amandmajem 4. Ste tako hoteli reči? [[Glas iz ozadja.]] Tako piše v amandmaju. Osebno smatram, pa podpiram drugače tudi strokovne rešitve ministrstva. Vendar to, kar je našteto v teh dveh členih, 64 dejavnosti, vam zagotavljam, da je tu vmes precej nesmislov, ki dražijo rejo živali. In ta nepotrebno. To je podobno, kot so bili nekoč gozdarji in gozdarska podjetja so imela zaščiteno dejavnost opisano. In so se bili sposobni zakleti, da je to vse potrebno. Vendar takrat je bil les drag in ko se je to spremenilo, je cena lesa padla, pa se ni nič posekalo. In so kmetje dobili malo več pooblastil. Tu žal veterinarji delajo isto napako, da skušajo za svoj ceh določiti vse tisto, kar so čisto običajna dela, kar gre iz roda v rod in ljudje zelo dobro znajo in boljše poznajo svoje živali, kot veterinar, ki je strokovnjak. Do tretje obravnave moramo celo razmisliti, katere točke iz tega je smiselno izvzeti. Tudi veterinarski ceh si mora biti na jasnem, da živi od rejcev, tako kot je gospod Sok, ki je tudi veterinar, prej rekel. Ne si misliti, da cena živali prenesevsakršen dodatni strošek na račun tega. Najboljši rejci so stalno tisti, ki veterinarja najmanj potrebujejo. Žal je tako oziroma na srečo je tako. Hvala lepa.
Gospod Sok, prosim.
Amandma gospoda Džubana seveda hoče reševati eno situacijo, ampak tukaj moram povedati, da se strinjam s tem, kar je povedal gospod Potrč. Ta zadeva, takšna, kot je zapisana, zadevo zamegljuje in je ne konkretizira. Mogoče bi bilo veliko boljše, kolega Džuban, če bi ta svoj amandma mogoče popravili v tem, ker je to še vedno možno, in bi konkretno našteli katere zadeve so tiste, ki jih rejci pa lahko opravljajo sami na svojih živalih. To bi pomenilo jasno situacijo brez, bi rekel, nepotrebnih zapletanj. Mislim, da bi to bilo možno do tretje obravnave na takšen način storiti. Prav bi bilo, da bi v zakon napisali točno, katere so tiste zadeve, ki jih lahko rejci sami opravljalo. Ni jih tako dosti, ni si tudi treba domišljati, da bomo na tem področju iznašli, ne vem, toplo vodo ali nekaj, ampak enostavno v zakon napišemo tisto, kar v tem trenutku rejci že sami opravljajo na svojih živalih. Hvala lepa.
Prosim, gospod Potrč!
Gospodu Jerovšku samo naslednje, poleg tega, kar je že gospod Sok rekel. V sedanjem zakonu je 65 dejavnosti napisanih kot veterinarskih v 51. členu. Od tega jih lahko po predlogu vlade opravljajo veterinarji samo petnajst. Vse ostalo so kot javna služba in mora biti koncesija. Samostojno se ne da opravljati. Za teh petnajst, od teh sem jih jaz našteval, prebral nekaj, ki so očitno takšne, da pomenijo nekaj drugega. Od teh petnajstih je sedaj predlog amandmaja, da bi jih lahko opravljal tudi kmet na lastni živali, pa ne gredo. Jaz še enkrat povem. Popolnoma soglašam z gospodom Sokom. Če je treba napisati, jaz pa nisem strokovnjak, pa ne vem, kaj. Tisto, kar lahko in že sedaj dela kmet, samo naj se napiše. Samo to ni teh petnajst. To je nekaj popolnoma drugega in jaz se bojim, tako kot je zakon napisan, da te dejavnosti, ki jih lahko kmet opravlja, sploh niso v okviru teh petnajstih, ki jih smejo opravljati tudi veterinarji brez koncesije. Zato zahteva zakon temeljito temeljito oceno, na tej točki prav gotovo. Hvala.
Hvala. Mogoče bi predstavniki vlade? Gospod minister!
Hvala lepa. Jaz bom najprej, kar se tiče drugega amandmaja k 52. členu. Tukaj menimo, da veterinarska zbornica ne more izdajati dovoljenj, saj postopek je v bistvu naslednji: pogoje predpiše minister, zbornica jih preveri oziroma verificira, in sicer če jih in ko jih verificira, se na osnovi tega potem izda koncesija s strani veterinarske uprave. Menimo, da je preverjen postopek. Kar se tiče tretjega amandmaja, menimo, da če se to sprejme, potem dolžnost države v določenih območjih lahko tudi odpade, ker pomeni, da v regijah, kjer ne bo ekonomskega interesa veterinarjev za opravljanje določenih storitev, veterinarskih storitev, le-te, recimo, ne bodo opravljene. Ta teoretična možnost obstaja. Država pa ni dolžna tega organizirati, v tem primeru. To pomeni, da bi to lahko bila posledica v primeru, če se sprejme tretji amandma k 52. členu. Kar se tiče četrtega amandmaja, bi prosil, da gospod Kovač obrazloži, kaj so bili razlogi oziroma, kaj so razlogi, da vlada tega ne bi podprla.Sam pa dodam, da se strinjam, da če obstajajo različni pogledi, ki bi lahko eventualno zadevo bolje rešili, da se lahko to še enkrat prediskutira in vidi, kaj je eventualno mogoče drugače navesti in bolje urediti do tretjega branja.
Hvala lepa. Gospod Kovač, prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci! Danes govorimo o zakonu o veterinarstvu in ustavili smo se pri dikciji 51. člena in pa 52. člena, kjer govorimo o veterinarski dejavnosti. Kot že ime samo pove, so te dejavnosti tiste, ki jih lahko opravlja nekdo, ki je opravil fakulteto oziroma pridobil pravice do naziva dr. veterinarske medicine. Niso namenjene tistim dejavnostim, ki jih lahko opravljajo rejci sami na svojih živalih za svoje potrebe. Tudi nikjer ne omejujemo zdravljenja, omejujemo pa kirurške posege, za katere smo prepričani, da jih lahko opravljajo samo doktorji veterinarske medicine in nikakor ne nihče drug. In govorimo o veterinarski dejavnosti. Ko pa govorimo o pristopu javne veterinarske službe, to ne pomeni, da veterinarji ne morejo opravljati javne veterinarske službe. To je v bistvu zagotovilo za rejce, da bo služba in pa dejavnost na posameznem področju, če tudi ne bo ekonomskega interesa, dejansko tudi opravljena. Za izpolnjevanje javne veterinarske službe je pa nujno potrebno izpolnjevati določene pogoje. Te pogoje bo preverjala Veterinarska zbornica Slovenije, v skladu z javnimi pooblastili, saj bo opravila verifikacijo posameznih veterinarskih ambulant. Črtanje določil v smislu, da se to ne opravlja kot javna veterinarska služba, to ne pomeni liberalizacije trga, niti pod razno. To pomeni na tej strani, da kadar ne bo ekonomskega interesa, ta dejavnost ne bo odpravljena. Če bazira vse samo na ekonomiji in če država ne rabi posegati v to dejavnost, se pač, če ni ekonomsko izražena, ta tudi ne opravi. Zato poudarjam še enkrat, da so veterinarske dejavnosti tiste, ki jih lahko opravljajo dr. veterinarske medicine in so zato tudi tako napisane. Zaradi tega pravimotemu. Dopuščamo pa možnost, in je to navedeno v pojmovniku, funkcija veterinarskega pomočnika, ki je lahko fizična oseba, ne rabi imeti nobene posebne izobrazbe in opravlja posamezne veterinarske dejavnosti pod veterinarskim nadzorom. Se pravi, da na osnovi navodil lečečega veterinarja opravi posamezno storitev. To je pa dopuščeno. Strah, da lastniki živali ne bi smeli opraviti določene dejavnosti, odpade. Ampak lahko jo opravijo samo in izključno na osnovi navodila veterinarjev. Ampak veterinarsko dejavnost pa lahko opravlja samo veterinar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Še kdo? Prosim, gospod Potrč.
Gospod Kovač misli, da kar zadeva 51. in 52. člen in amandmaje, vsaj kar zadeva amandma pod 4, so logični in dobri. Največ, kar gospod Kovač odgovarja, je tisto, kar on želi, ne pa tisto, kar je bil vprašan.
Zdaj je bilo vprašanje zelo jasno. Upam, da bo takšen tudi odgovor, gospod Kovač.
Podprl bom mnenje, ki ga je povedal že predsednik odbora za kmetijstvo in kakršna so bila tudi mnenja matičnega telesa. Vsi amandmaji, ki so dani k 52. členu niso potrebni in jih vlada kot taka tudi ne podpira, kot predstavnik veterinarske stroke se pa z njimi tudi ne strinjam.
Hvala. Še kdo želi besedo? [[Nihče več.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Pri 52. členu imamo najprej amandma pod zaporedno številko 2. Glasujemo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 8, proti je bilo 28. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 28.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma ni sprejet, je tretji amandma, amandma pod zaporedno številko 3, brezpredmeten. Prehajamo torej na glasovanje o amandmaju, ki je zapisan pod zaporedno številko 4. Glasujemo. Od 54 prisotnih je za glasovalo 28, proti 12. [[Za je glasovalo 28.]] [[Proti 12.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Zdaj pa glasujemo še o 52. členu v celoti. Od 55 prisotnih je za glasovalo 34, proti 3. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je 52. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 55. člen, kjer imamo dva amandmaja. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo. Prehajamo na glasovanje o prvem amandmaju k 55. členu. Glasujemo. Od 55 prisotnih je za glasovalo 39 poslank in poslancev, eden je bil proti. [[Za je glasovalo 39.]] [[Proti eden.]] Ugotavljam, da je prvi amandma sprejet. Prehajamo na glasovanje o drugem amandmaju. Od 55 prisotnih je za glasovalo 37, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. Glasujemo še o 55. členu v celoti. Od 56 prisotnih je za glasovalo 37, nihče ni bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je 55. člen v celoti sprejet. Prehajamo na 57. člen. Pri tem členu imamo pet amandmajev, pri čemer je zadnji, to je peti amandma, umaknjen. Se pravi, govorimo o štirih amandmajih. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? Gospod Moge, prosim!
Predsedujoči, hvala lepa za besedo. Zdi se mi, da je ta člen tudi eden izmed bistvenih členov tega zakona. V tem členu poslanci državnega zbora uzakonjamo nacionalni veterinarski institut, ki ima ogromno pristojnosti. Po eni strani pridobiva sredstva preko koncesij, po drugi strani pa opravlja določene storitve, ki imajo lahko, če pride do napak, za posledice tožbe. Dokler smo sami na svojem trgu zaprti, bo teh tožb verjetno manj, ko se bodo pa meje odprle, bo pa teh tožb verjetno, kolikor poznam jaz tuj kapital, vedno več in bo ta nacionalni institut potem v pravnem prometu odgovarjal za vse tiste reči, ki jih je tukaj počel. Zato se mi zdi bistvenega pomena, da ta nacionalni veterinarski institut postavimo tako, da vemo, kdo je ustanovitelj, da vemo, kakšna pravna oseba je, in da vemo, kdo za to delo odgovarja. Zdi se mi, gospod predsednik Kramberger, da ste bili modri, da ste poslušali ministrstvo za šolstvo, znanost in tudi za kmetijstvo in da se vložili svoj amandma odbora za kmetijstvo, ki ga tudi vlada podpira in ki je bil tudi usklajen s strani sekretariata državnega zbora. Če bo ta vaš amandma izglasovan, se mi zdi da smo storili vsaj zdaj v drugi obravnavi dobro delo in so potem vsi ostali amandmaji, ki tu sledijo, vključno z mojim, brezpredmetni. Govoril bi pa pred tem, da bi poskušali na podlagi različnih lobijev, ki so se sprehajali po državnem zboru, in poslancev, nek status quo, ki je tukaj z amandmajema, ki sledita, s prvopodpisano poslanko, ki jo spoštujem, Pozsončevo, in tudi svojega poslanskega in muzikalnega kolega Geza Džubana, da so pa ti amandmaji, ki sledijo, takšni, da pa pehajo v nesrečo univerzo, po eni strani, po drugi strani se mi pa zdijo, da so pravno nedorečeni. Jaz si bom kot primer sposodil, ker bolje, da si moškega sposodim kot žensko, tretji amandma Geze Džubana, kjer piše "nacionalni veterinarski institut", ne kdo ga ustanavlja, ne kaj, to je, piše, "kot organizacijska enota Veterinarske fakultete v Ljubljani" Mi, spoštovani kolegi, kdor pozna 10. člen zakona o visokem šolstvu, ve, kaj je to univerza, ve, kaj so članice, ve, kdo je pravni promet, in potem, kdor pozna ta akt, ki smo ga tudi sprejeli, to je akt odlokov o preoblikovanju univerze v Ljubljani, smo tudi za Maribor, ta njegov 7. člen - jaz vam lahko preberem - kdor pozna program oziroma statut Univerze v Ljubljani, ki ste ga sprejela upravni odbor univerze in senat univerze v Ljubljani, njegov 16. člen, in kdor pozna še prilogo k temu statutu, h kateremu mu mora pa dati soglasje ustanovitelj, to je država Republika Slovenija, potem si mi v zakonu ne smemo privoščiti, da bi nalagali veterinarski fakulteti univerze v Ljubljani, naj ustanovi nacionalni veterinarski inštitut kot svojo organizacijsko enoto.Ta organizacijska enota v pravnem pomeni ne predstavlja ničesar. Lepo bi vas prosil, glede na vse, kar sem povedal, ker je to druga obravnava, podprimo to, kar predlaga Krambergerjev odbor in kar vlada podpira ter kar je bilo s strani ministrstev dogovorjeno, ne pa - oprostite izrazu, ker bom morda grdo rekel - tega pravnega zmazka, ki je nekje nakazan v drugih dveh amandmajih.
Hvala lepa. Besedo želijo po vrsti, najprej gospod Džuban, potem gospod Veber.
Hvala lepa. Ko se je odbor odločal, pred sabo še ni imel tretjega amandmaja in se o njem ni mogel odločati. Za tretji amandma k temu členu obstaja pri strokovnih službah odbora pismeno soglasje univerze v Ljubljani, da se strinja z omenjenim besedilom. Besedilo tega amandmaja so pripravljali pravni strokovnjaki, ki se ukvarjajo z reorganizacijo državne uprave. Podpisali so ga poslanski kolegi, ki so oblikovali tudi visoko šolstvo. Eden od teh je rekel približno tako: dva milijona nas je, zdaj se pa zmenimo ali bomo še naprej ustanavljali nove javne zavode ali bomo pa to državo racionalizirali tudi v tem delu, kjer veterinarski inštitut že obstaja znotraj veterinarske fakultete in bomo tega dopolnili, tako kot tu piše, kot organizacijsko enoto, ali bomo pa ustanovili nov inštitut kot javni zavod, z vso infrastrukturo, ki mu pač pripada, vendar bomo takrat ugotovili, kaj pa zdaj fakulteta, ki nima več inštituta, in ali bomo takrat ustanavljali dva inštituta za teh, ne vem koliko potreb, ki pač v državi Sloveniji obstajajo. To je bil tudi razlog, da smo potem šli iskat drugo besedilo, s katerim se je strinjal tudi sekretariat državnega zbora. Res je, kar moram priznati, da je bila trditev, da seveda imeti samostojno pravno osebo, posebno institucijo, poseben javni zavod, je najbolj čista, vendar ni najbolj racionalna v tej državi, ker imamo, izgleda, že preveč iracionalnih institucij in jih, žal, še vedno ustanavljamo. Zaradi tega bom še vedno podpiral to rešitev. Če pa nekatere zadeve kljub vsemu pravnemu znanju, ki je bilo tu prisotno, ne stojijo, tudi kot rešitve, ki smo jih sprejeli že pred tem, sem za to, da jih do tretje obravnave popravimo tako, da bodo pravno tudi stale. Hvala lepa.
Gospod Moge, replika.
Kolega Džubana, ki se na druge sklicuje, bi rad opozoril na to, da če sam nastopa in sam podpisuje, naj potem sam pravno brani te reči. In zdaj, kot jih je sam branil, v bistvu kaže, da ne pozna tega zakona. Kolega Džuban, rekli ste, da so strokovne službe, ko ste vi ta amandma predlagali, dobile soglasje univerze v Ljubljani. Zakon določa, da če hočete ustanoviti te stvari, mora ta stvar iti k prilogam, k statutu univerze. Priloga k statutu in statut pa potrjujeta, torej ne spreminjata, prvič, da bi lahko dal takšno dovoljenje senat univerze, drugič, upravni odbor. Če vas pač ne žalim, bi prebral še prvi odstavek 16. člena, ki pravi: "V skladu s četrtim odstavkom 10. člena zakona o visokem šolstvu in prvim odstavkom 7. člena odloka o preoblikovanju Univerze v Ljubljani lahko članica univerze s soglasjem ustanovitelja opravlja tudi drugo delo." To je drugo delo. To ni izobraževalno delo in raziskovalno in drugo delo. To pomeni, da če bi oni hoteli nam dati, da mi to izglasujemo, bi hkrati morali imeti soglasje ustanovitelja, to je vlade oziroma države Republike Slovenije oziroma ustanoviteljsko pravice vlade. Se pravi, da bi vlada morala na to dati črno na belem in morale bi biti spremenjene te reči; ne pa, da zdaj mi nekaj tukaj sprejemamo in kdorkoli se bopotem, pač, na univerzi v to poglobil, bo vsak lahko pravno temu oporekal, dal ta zakon v neko presojo in mi kot poslanci - in vsaj nekoliko prava vešči ljudje - si takih nečistih rešitev ne bi smeli privoščiti. In še enkrat poudarjam: to je druga obravnava, sprejmimo to, kar je vlada potrdila, kar je bilo sklenjeno, kar je Krambergerjev odbor potrdil, in poskušajmo te stvari rešiti. Te stvari se s sprejetim amandmajem, ki je tukaj, dajejo do končnega efekta prav do tja pripeljati, kamor kolega Džuban namerava. Jaz se strinjam, naj to ostane pri univerzi v Ljubljani in to ta amandma, ki ga odbor predlaga, nakazuje. In univerza v Ljubljani ima škarje in platno v rokah, katere inštitute in komu bo ona to dala v okviru z resursi, ki jih tukaj nekje pokriva od biotehniške fakultete do veterinarske fakultete. V tretji obravnavi pa lahko še vse te stvari izostrimo. Zdi se mi pa neprimerno, da bi sprejemali stvari, ki so pač v nasprotju z zakonodajo, ki smo jo sprejeli.
Hvala. Gospod Veber.
Hvala za besedo. To je ena od tistih točk, kjer smo v uvodu kot poslanska skupina opozarjali, da seveda zakon ni bil usklajen pri mnenju stroke na področju veterine. Seveda je pa dejstvo, da se je vlada in veterinarska uprava odločila, da se zavod za veterino ukine in posledično naj bi seveda vsi ti delavci in ustanove oziroma laboratoriji prišli v nacionalni veterinarski inštitut. Nevarnosti, ki so bile pri tem, kako organizirati ta inštitut, so bile predočene. Gre za vmešavanje tudi v avtonomijo univerze. In na vseh teh polemikah in razpravah, ki so bile, smo tudi nekako na odboru prišli do nekega zaključka, da je vendarle najčistejša rešitev, ustanovitev samostojnega zavoda. Ta zavod ustanovi Republika Slovenija in univerza v Ljubljani, tako da nekako ponovimo interes države, ki se je pač odločila, da ukine zavod za veterino in nenazadnje tudi interes univerze, da pa ohrani tisto dinamiko razvoja, ki je do tega trenutka pravzaprav peljala veterinarska fakulteta. Vso to znanje, vsata oprema, ki je bila nabavljena, se seveda potem tudi ustrezno prenese na ta zavod in lahko, verjetno da, dokaj samostojno in uspešno dela naprej, ob tesnem sodelovanje, zopet, fakultete in vseh strokovnjakov, ki se bodo vključevali v nacionalni veterinarski inštitut. Zaradi tega, ker se tudi prenaša, in oprema in prostori, nekako ne držijo tiste trditve, ki so bile podane, češ da bo zaradi tega trebna zgraditi nove objekte itn. Praktično je obseg ljudi enak, dejavnost se združi v ta zavod in seveda opredeli se sedež v enih od obstoječih prostorov. Tako, da nekih velikih stroškov zaradi delovanja tega zavoda, seveda, tudi ne bo. Vse to so bili tudi razlogi, ko smo razmišljali o tem, katero varianto naj podpremo v poslanski skupini, da pač podpremo odločitev vlade, ki tudi podpira ustanovitev zavoda kot samostojne pravne osebe za delovanje nacionalnega veterinarskega inštituta. Mislimo, da je seveda ta rešitev tista, ki je najbolj čista, najbolj usklajena, tudi z vsemi zakoni. Verjetno, da je smisel sprejemanja zakonov v državnem zboru tudi v tem, da so seveda ti zakoni med seboj usklajeni. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Kramberger!
Hvala, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! Jaz bi razpravljal o prvem in o tretjem amandmaju. Prvega, ki je sprejel naš odbor, in tretjega, katerega predlaga skupina poslancev, s prvopodpisanim kolegom Geza Džubanom, katerega sem tudi sam podpisal. Mislim, da je ta [[...]]Torej, uvodoma moram reči sledeče, da sta oba amandmaja po zagotovilih pravnih strokovnjakov, oba amandmaja sta pravno čista. Stoji tako prvi kot tretji. Odločiti se pa moramo, kaj hočemo. Če podpremo prvi amandma, potem ustanovimo novo pravno osebo zunaj - novo pravno osebo - v kateri bo ta del nacionalne - torej, veterinarskega inŠtituta, ki je sedaj pri veterinarski fakulteti in del veterinarskega zavoda, katerega priključujemo. To prinaša prvi amandma. Tretji amandma pa prinaša to, da se preostali del - torej ti laboratoriji - iz Veterinarskega zavoda Slovenije priključijo veterinarskemu inŠtitutu, ki je v sklopu veterinarske fakultete, in to postane nacionalni veterinarski inštitut. Mislim, da je ta slednja opcija boljša predvsem iz tega razloga, ker bodo na tak način racionalnejše izkoriščeni tako kadri kakor tudi oprema. Namreč, ne znam si predstavljati, kako bodo v enih prostorih dvojni uslužbenci: uslužbenci inštituta in univerze. Omenjeno je bilo že prej, ko so predstavljale poslanske skupine stališče do zakona, da imamo tudi stališče rektorja ljubljanske univerze, profesorja dr. Jožeta Mencingerja. Rektorja sem pisno zaprosil za njegovo stališče in on ugotavlja, da gre pri izvajanju dejavnosti in organizacijski obliki nacionalnega veterinarskega inštituta za nadaljevanje dejavnosti, ki jo veterinarskafakulteta univerze v Ljubljani opravlja že več kot 20 let; in sicer v okviru osnovne dejavnosti, in s tem dopolnjuje ter dviguje raven izvajanja pedagoškega procesa. Mislim, da se s tem lahko strinjamo, da si bomo morali v naši državi prej ali slej nalitičistega vina. Mi nimamo ne toliko denarja in ne toliko sposobnih ljudi, da bomo lahko v tem primeru dve inštituciji popolnoma opremili. Mi bomo morali iz enega človeka, preprosto povedano, narediti najmanj enega in pol. Podobne zadeve se danes dogajajo tudi na področju šolstva, kjer eni in isti ljudje delajo na več - torej, to pač uravnava druga zakonodaja - na več ustanovah. Mislim, da je ta zadeva čistejša. Konec koncev pa je takšno urejanje, kot ga predlagamo s tem tretjim amandmajem, da je nacionalni inštitut v sklopu univerze, solucija, ki jo predlagajo tudi strokovnjaki iz Evrope predvsem za majhne države; in takšno rešitev imajo na Finskem, Norveškem, priporočali so jo tudi Hrvaški in Makedoniji. Tako da mislim, da bi bilo primerno, da ta tretji amandma podpremo. Hvala.
Hvala. Repliko ima gospod Veber.
Repliciral bi v tistem delu, ko je gospod Kramberger imel dilemo oziroma si ni mogel predstavljati, kako bi lahko dve pravni osebi delovali v istih prostorih. Ne gre za isti prostor, prostori se razdelijo, ker je soustanoviteljstvo Republike Slovenije in univerze in, seveda, v teh aktih se tudi predvidi, kaj ostane za potrebe univerze oziroma fakultete še naprej, kaj pa se nameni za delovanje nacionalnega veterinarskega inštituta. Tako da se ti prostori zelo jasno razdelijo. Nekaj podobnega se je na koncu koncev zgodilo tudi ob uvedbi lokalne samouprave, ko smo se razdelili na upravne enote in na lokalne skupnosti oziroma občine, in takrat so se prostori tudi razdelili: nekaj za potrebe upravne enote, nekaj za potrebe občine. In tudi to v pogostih primerih deluje še naprej v isti zgradbi, ker je bila pač do včeraj samo ena inštitucija oziroma pred tem. Tako da se vse te dileme seveda dajo opredeliti zelo natančno v ustanovitvenem aktu in postopki lahko potem zelo enostavno tečejo naprej; kadri so praktično enaki. Tako da res nekih povečanih obsegov oziroma potreb po prostorih kot tudi po novih kadrih dejansko ni pri amandmaju številka 1, ki govori o samostojnem zavodu.
Replika, gospod Moge.
Kolegu Krambergerju se zahvaljujem, ker, kot sem ga razumel, je v enem delu nastopil in branil to, kar bi moral kot predsednik odbora, v drugem delu pa se s tistim, kar je odbor sklenil, ni strinjal in je v svojem imenu nastopal. Govoril je tisto, kar je kot podpisnik amandmaja tu napravil, tako da je v bistvu tu amfibija. Vendar so ta njegova izvajanja v nasprotju s tem, kar je kolega Geza Džuban povedal. Džuban je rekel, da je Ljubljana - notri zapisana - dala pismeno, da je to ustanovljeno. Vi pravite, da vam je rektor dal neko - ali pa niti ne vam, nekim službam je dal, ki jih sam ne poznam - zagotovilo, da se te stvarinaredijo, vendar ni povedal, da se to ustanovi, na podlagi česa bi lahko mi njemu te stvari naložili. Sedaj, če jaz prav razumem to, kar ste predlagatelji zahtevali, je to: nacionalni veterinarski inštitut kot organizacijska enota te veterinarske fakultete univerze v Ljubljani. To je po statusu organizacijska enota, organizacijsko enoto bo postavil senat, ki niti upravnega odbora nima veterinarske fakultete, dobiti bo moral mnenje od upravnega odbora univerze, potem bodo morali spremeniti dodatke k statutom, potem bodo morali s tem iti na vlado in te reči urediti. Jaz za "prmej duš" ne verjamem, da bo senat univerze na ta inštitut gledal kot na neko nacionalno ustanovo samo, ampak bo prek tega inštituta tudi poskušal reševati svoje kadrovske probleme, skušal si bo pridobivati sredstva. Jaz na tak lahek način, kot si vi, predlagatelji predstavljate, ne bom glasoval za tak amandma, ki bi naš nacionalni veterinarski inštitut dajal v roke senatu veterinarske fakultete. Mislim, da se tudi vlada s tem ne more strinjati in se mi zdi, da poda svoje mnenje, zato tudi imamo predstavnico sekretariata. Jaz bi jo pozval, če na tak način organizacija postavlja noter nacionalni veterinarski inštitut kot organizacijsko enoto. Če mi to sprejmemo, ali je to sploh zakonito?Mislim pa, da zaradi "šparanja" pri tem - "šparanja", nekateri pravijo, ampak v bistvu ne, pri enem delu s prostoru, pri drugem delu mogoče malo s kadri - pri taki inštituciji na dolgi rok lahko samo zgubo in škodo prinese, ker ne bo delal kvalitetno. Jaz bi tudi hotel, da danes moja vlada, pa naša vlada, potem pa od drugih vlada, da ima ingerence tudi kot ustanovitelj na tem inštitutu, da v ustanovitvenem aktu zapiše, kako se financira, kdo bo notri, kdo bo koga imenoval, kako bo sestavljeno in da bo to funkcioniralo v naši državi, čeprav je mlada, in malo več denarja bomo dali, kot nekaj, kar mora biti tudi v kmetijstvu urejeno, kot je drugje urejeno. Zaradi tega bi vas jaz pač pozval, da bi ta amandma umaknili, da bi odbor, ki ga vodi Kramberger, podprli in da bi potem se poskušali te stvari, ki so tukaj notri, do tretje obravnave izčistiti. Meni se zdi to čisto, govorim pa iz tega, da bi sprejemal pravno konsistentne rešitve in da bi tudi te rešitve bile take, da bi lahko tu kvalitetnejše živeli, ne pada - pod narekovaji rečeno - "pri nekem šparanju" zelo olajšaš interese točno določenega kroga ljudi, točno določenega dela univerze v Ljubljani, vse ostalo, in pa da pri tem "šparanju" pač onemogočaš - kakorkoli izgleda - eno normalno kontaktiranje vlade ki bi naj bila kot ustanovitelj tudi tega, če bo financiranja. Kajti glede na to, da ker smo javna pooblastila s prvim amandmajem k začetnemu členu pooblastili, bo se šlo tukaj sedaj še samo na koncesije. Te koncesije pa bo ta inštitut črpal iz 14., 22.,23., 28., 29., 31., 32., 33., 35., 36., 42., 43., 46., 47., 80., 50., 55., 56., 58. in 58 točk prvega tega člena. Mislim, da se s tem ne moremo igrati in da moramo tako rešitev dati, ne - ki bo - pod narekovaji rečeno - "z nekim šparanjem" imele neke rešitve, zaradi katerih nas lahko v daljni prihodnosti še tako boli glava in ker po mojem mnenju tako, kot so postavljeni, tudi ne omogočajo normalno funkcioniranje ene nacionalne inštitucije, kot bi jih morali postaviti.
Hvala. Repliko ima gospod Džuban.
Hvala lepa. Naj še enkrat rečem, da odbor o tej rešitvi ni mogel odločati, ker takrat, ko je odbor o tem odločal, pred sabo tega besedila še ni imel, ker je nastalo naknadno. Za informacijo. Potem pa naprej. Poglejte, osnovno besedilo zakona, ki pravi: predlog vlade - češ da vlada podpira tako in drugače. Predlog vlade je bil v osnovnem besedilu: "Nacionalni veterinarski inštitut je ustanovljen v okviru Univerze v Ljubljani kot samostojna posebna organizacijska enota veterinarske fakultete." To je isto kot predlagamo mi - je bil že takrat predlog. Pač pa, če bi mi takrat na hitro sprejeli sporno rešitev iz osnovnega besedila 57. člena, v drugem odstavku je bilo sporno, da soglasje predstojnikov daje generalni direktor VURS-a. Samo to je bilo sporno v osnovnem besedilu. In zaradi tega spornega pooblastila smo iskali druge rešitve, ki so sedaj pred nami. Eno od teh skupina poslancev tudi predlaga, med katerimi sem jaz, pač, prvi podpisan. Hvala lepa.
Hvala. Še ena replika. Oprostite, gospod Kramberger ima proceduralno.
Hvala, gospod podpredsednik. Jaz bi predlagal, če se kolegice in kolegi strinjate, da bi mogoče glasovali o teh predloženih amandmajih in potem v tretjem branju enostavno vidimo in stvar uredimo. Ker drugače sedaj, tako kot vidimo, o eni in isti stvari bomo pač lahko razpravljali še eno uro. Jaz sem želel, da bi drugo obravnavo danes opravili, ampak ne upam predlagati proceduralno, da bi to storili danes. Prosim, če bi pač, če lahko, če se kolegice in kolegi s tem strinjate.
To je bil tako, polproceduralni predlog. Poziv bolj nekako - če sem prav razumel - k temu [[...]]Jaz bi bil za to, da smo racionalni, kolikor se da. In da ne ponavljamo razprav. Poleg tega bi pa tudi prosil, da ne sprožamo razprav o tem, ali je neko stanje pravno ali ne, ker za to imamo posebne službe, ki bodo tudi odgovorile takoj, ko pridejo na vrsto. Če pa je toliko replik, gre pa to težko. Gospod Moge ima repliko.
Gospodu predsedniku in podpredsedniku odbora bi odgovoril, da sta rahlo "žleht". Prvič, zaradi tega, ker imata obadva v rokah škarje in platno, da bi odbor sklicala, pa bi se okoli tega opredelili. Ne pa, da zdaj te stvari tu čistimo. In če sta bila tako dobra, da sta, pač, mojo malenkost povabila na odbor takrat, ko se je šlo za vprašanje zakona s področja šolstva, v bistvu se pa tu zdaj preliva inštitutska dejavnost z zakonom o visokem šolstvu in vsemi.Dokler nismo tega amandmaja z ministri sprejeli, do takrat sem bil dober, potem naprej pa ni bilo. In zato jaz mislim, da so te stvari v bistvu, oprostite izrazu, zelo zlobirane samo za interese, mogoče, veterinarske fakultete v Ljubljani. In na tak način - po mojem - ne moremo delati. In še enkrat bi vas pozval: komur je do blaginje Slovenije in komur je za to, da ohranimo v redu obraz, dajmo podpreti ta amandma, ki ga odbor predlaga kot takšnega in v tretji obravnavi lahko bodo imeli vsi člani odbora iz vseh poslanskih skupin ta amandma v rešetu in ga lahko dopolnijo in naredijo to, na kar nas je kolega Kramberger opozoril. Jaz mislim, da je zelo resna in odgovorna oseba, in če je podpisal in pač nam dal v odločanje brez tega, da - če je mislil, da je to slaba rešitev in da je ta boljša, da je odbor sklical - mora pač sam sebi te stvari pripisati.
Hvala lepa. Repliko ima gospod Kramberger.
Kolega Rudi Moge, jaz to moram replicirati, ker mogoče bo tudi kolega Geza Džuban tudi kaj odgovoril, ker tega si pa skoraj ne bi dovolil, da bi bilo to v javnosti, da sva s podpredsednikom lobista za veterinarsko fakulteto. Res nekateri časopisi tudi pišejo tako, ampak jaz pa lahko postavim drugo tezo, da tisti, ki pa želite drugo rešitev, pa želite imeti svojega šefa na novi pravni osebi - je pa čisto enaka lobistična zgodba potem.
Hvala. Sedaj smo pa tam! Torej, se oproščam, tole mi je malo ušlo. Naslednji želi besedo gospod Sok.
Gospod Gerenčer me opozarja, naj povem nekaj pametnega. Najbolj pametno bi bilo to, da bi se vi v LDS-u to zmenili izven parlamenta, ne pa prihajati z dvema amandmajema. Eden zagovarja eno, drugi drugo, pa še replicirate si med seboj. Torej, kar se tiče naše poslanske skupine, bi bili za to, da bi parlament zavrnil vse te štiri amandmaje in pustil osnovno verzijo, takšno, kot je napisana v samem predlogu zakona. Vendar, ker očitno to ne bo možno, bomo pač podprli amandma pod številko tri amandma, ki ga je vložil gospod Geza Džuban. Res je to, kar je rekel. Torej, moteče je v tem 57. členu in ta razprava se je tudi odvila na odboru, tako kot se danes razvija tukaj v parlamentu. Moteče je samo to, kdo imenuje direktorja in kdo daje soglasje k temu. Za mene osebno kot uporabnika storitev inštituta, tega veterinarskega nacionalnega inštituta je povsem vseeno, res mi je vseeno, kdo bo direktor, kdo ga bo imenoval. Zavzemamo se pa za to, da se veterinarski inštitut pravno formalno organizira znotraj fakultete. In gospod Moge, to je že danes, se pravi veterinarski inštitut že danes deluje v okviru fakultete. V tem trenutku mu samo priključujemo še te laboratorije, ki so zunaj po večjih krajih v Sloveniji - ne vem, koliko jih je - in povsem nelogično in nepotrebno je, da bi na tem področju ustanavljali nek nov veterinarski zavod in trošili denar za ta namen. Vsem skupaj, tako vladi kot parlamentu bi moralo biti v interesu, da je ta zadeva čim cenejše, racionalna in pa seveda, da deluje v interesu države. Hvala lepa.
Hvala. Imamo tri replike, in sicer gospa Pozsonec, gospa Simšič in gospod Moge, če smo pravilno zabeležili. Prosim, gospa Pozsončeva. Pa tudi gospod Veber.
Hvala lepa. Dala bi podporo gospodu Mogetu. Menim, da je bil mož besede in govoril v interesu stroke.
Repliko ima gospod Veber.
No, repliciral bi gospodu Krambergerju, pa mogoče tudi gospodu Džubanu, v tistem delu, ko govorita, da odbor ni razpravljal niti o varianti. Odbor je seveda organiziral celo strokovni posvet vseh zainteresiranih, da pridemo do rešitve. Vse skupaj se je pa pravzaprav začelo zaradi tega, ker je osnovni tekst zakona predvideval zelo, zelo nerodno rešitev; kajti, tako direktor veterinarske uprave kot minister za kmetijstvo sta imela možnost po tem zakonu, po tem predlogu, posegati v samostojnost univerze. In to je bilo tudi zelo jasno zapisano v mnenju sekretariata za zakonodajo in pravne zadeve, in od tu naprej so tekle aktivnosti, kako uskladiti vse te interese. Tako da je bil povod za to v osnovnem tekstu in opozorilu sekretariata ter pozneje tudi vseh zainteresiranih, ki so kasneje oblikovali rešitev, ki jo je tudi odbor prevzel in tudi vlada ne nazadnje podprla. Hvala.
Hvala. Replika, gospod Moge.
No, kolegu bi rad samo toliko odgovoril. Pravi, da ne postavljamo novih inštitutov. Mi postavljamo celo novo Slovenijo, ne pa stare. In tudi nove inštitute postavljamo, bolj kvalitetne inštitute od tistih, ki so bili, in zakonodajo enkrat urejamo za deset, petnajst let naprej. Vsled tega se mi zdi, da če smo, pač, zato se zbrali, da bi te reči počeli odgovorno - kakor vsak, pač, pojmuje in poskuša zakonito rešiti - sem zaradi tega, kolegi, tudi dal amandmaje, če pogledate pod številko 4 in še potem naprej, ker sem videl, da so ti členi tukaj v nasprotju z zakonom o visokem šolstvu. Člene sem citiral in lahko vam jih še enkrat citiram.
Ne bi bilo treba.
Ne, ampak mislim zavoljo tega, zaradi tega, ker so potem na odboru videli, da sem te amandmaje vložil, in so me potem povabili in smo večkrat sedeli skupaj z ministri, z vsemi, in smo prišli do take odločitve, ki - pod narekovaji rečeno - "pije vodo". Ta stvar tukaj pa zdaj, kot pravite, ima pač dve poanti: ena je, da bo poceni, druga je pa, če že imamo staro, kar staro ohranimo; s tem pa se določeni kvaliteti za nekaj denarja odpovemo, neki preglednosti, in da bi res imeli tak inštitut, na katerega bi lahko bili ponosni. Zakaj, če bo pa kaj narobe, bomo rekli - pa se oproščam zaradi izraza - presneta veterinarska fakulteta, ta je vsega kriva, kajti ona je ustanovitelj tega. In ne vem, kako se bo počutil minister in vlada, ko se bo hotel na fakulteto kot pravno osebno v tem primeru ali pa na univerzo potem iti pogovarjat o tem, kako bodo nastajale pogodbe za koncesije in vse ostale reči, kajti organizacijska enota zagotovo tega ne bo podpisovala, ker ni pravna oseba.
Oprostite, ampak replike se že ponavljajo. Tako da gospod Sok ima repliko in upam, da boste kaj novega povedali k temu.
Čisto na kratko gospodu Mogetu, ki pravi, da postavljamo novo Slovenijo. Glede na razprave, ki se tu odvijajo, je škoda, da nima ta nova Slovenija 34 poslancev. Hvala.
Razpravo ima gospod Sušnik.
Jaz sem že v uvodni obrazložitvi v imenu poslanske skupine najavil, da se ne strinjamo s kakršnimi koli spremembami 57. člena in da bomo spremembam nasprotovali. Poglejte, že razprava k amandmajem k 4., 20., 29., 31., 31.a členu, 49., 52. členu, ki je [[...]]Razpravljavci so bili iz vseh poslanskih skupin, so potrdili našo izraženo bojazen, da bo uveljavitev tega zakona imela hude finančne posledice za uporabnike veterinarskih storitev. Mi smo mnenja, da je temu že to dovolj, da ni potrebno še dodatnih finančnih posledic na strani proračuna, ki bi logično sledile ustanavljanju samostojnega zavoda oziroma novega zavoda, ki bi opravljal funkcijo nacionalnega inštituta na področju veterinarstva. Ker to je potem pa že preveč. Poleg tega bi jaz rekel, da je treba upoštevati tako mnenje rektorja ljubljanske univerze, gospoda Mencingerja, ki jasno govori, da ni s predlagano rešitvijo v ničemer narejen kakršenkoli poseg v avtonomijo univerze. Rad bi pa opozoril še na besede dekana veterinarske fakultete, ki opozarja na to, da bi bil z izločitvijo bistveno okrnjen pedagoški proces na veterinarski fakulteti, pa tudi znanstvenoraziskovalna dejavnost. To so stvari, ki so jih izjavili oziroma zapisali najbolj odgovorni na področju z veterinarske fakultete in z univerze. In zato mi v poslanski skupini Socialdemokratske stranke nasprotujemo kakršnimkoli spremembam - oziroma, v skrajni fazi bomo podprliamandma pod številko 3, ki dejansko razrešuje dilemo drugega odstavka 57. člena predlaganega zakona, ki bi lahko bil v neskladju oziroma sporen. To določilo pa govori o imenovanju predstojnika v predhodnem soglasju k imenovanju s strani generalnega direktorja VURS-a. Nikakor pa ne bomo tukaj, bom rekel, stregli kakršnimkoli zahtevam oziroma naprej planiranim kadrovskim rešitvam. Hvala.
Gospod Moge, na kratko prosim.
Jaz bi vam, kolega, repliciral v tem, da ste zmedeno govorili, zaradi tega, ker ste najprej dejali, da socialdemokratska stranka ne bo nobenega amandmaja podprla in da se vam zdi nesmiselno, da bi se te stvari podpirale. Zdaj na koncu ste pa rekli, da podpirate, torej Socialdemokratska stranka Slovenija podpira amandma prvopodpisanega poslanca Geza Džubana, ki opredeljuje pač tako, kot je tu napisano, da je nacionalni veterinarski inštitut kot organizacijska enota veterinarske fakultete v Ljubljani. Jaz bi proceduralno predlagal, da se ne bi pogovarjali, predsedujoči, da dobimo pisma, ki so bila tu omenjena, od rektorja in vseh ostalih institucij, ki temu sledijo, na klop, ko se bomo odločali. Proceduralno bi prosil, če nam lahko sekretariat razloži določene dileme.
Sekretariat že nekaj časa na to priložnost. Prosim!
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani zbor! S stališča sekretariata je bilo dejansko najbolj sporno to, da so osnovne predlagane rešitve po naši oceni, s katero so se strinjali tudi na pristojnemu ministrstvu, posegle v avtonomijo univerze s tem, ko so določevale, bom rekla, pristojnost direktorja VURS-a, za postavljanje predstojnika univerzitetnega inštituta, in s tem, ko so v 70. členu predvidevale soglasje k univerzitetnemu programu za področje študija veterinarstva. 70. člen je predlagan, kot sem obveščena, v črtanje. Kar se tiče 57. člena, smo mi seveda opozarjali, da je pravzaprav možno po več variantah priti do rešitve, pri čemer je pa za vsako, ki je pravno - recimo - utemeljena, in ki je pa pri vsaki treba pravzaprav vedeti, ali so cilji, ki se zasledujejo glede opravljanja dejavnosti, ki se pričakujejo od te - sedaj bom pa jaz rekla - entitete, uresničeni, in seveda, koliko v realnem življenju bo to stalo, o čemer pa mi pač nimamo podatkov in ne moremo razsojati. Vsekakor menimo, da ustanovitev posebne pravne osebe, ki bi opravljala določene, bom rekla, zadeve, kot del javne službe oziroma celo kot podeljeno javno pooblastilo - odvisno od dejavnosti - je stališče sekretariata zelo čista rešitev. Menimo - pravzaprav predpostavljamo, čeprav mi garancij seveda tu ne moremo dati - da ne bi veliko stala, ker bi prišlo pravzaprav do združevanja kadrov in sredstev dveh intitet, ki ta do sedaj že obstojali; to je inštitutav okviru fakultete in veterinarskega zavoda, ki ima v svojem, bom rekla, delovanju organizirane področne laboratorije ali - kako se imenujejo - regijske laboratorije. Mi smo menili, da bi bilo mogoče to kot skupno ustanoviteljstvo univerze v Ljubljani in vlada Republike Slovenije za državo Republiko Slovenijo to izvesti. Res pa je, da smo menili, da je seveda tudi v pogojih delovanja visokošolskih inštitucij mogoče, seveda ob določenih predpogojih zagotoviti, da - sedaj bom pa rekla - univerza v Ljubljani veterinarska fakulteta, nacionalni veterinarski inštitut opravlja po podeljenem javnem pooblastilu ali koncesiji za državo določene visoko kvalitetne storitve, ki sodijo v okvir ali javnega pooblastila ali javne veterinarske službe. Vendar pa, seveda, taka ureditev zapade po tej ureditvi, ki ureja upravljanje drugih dejavnosti na področju visokega šolstva. Statut, ki je bil nedavno sprejet, predvideva za to tudi posebno soglasje, ki ga pa ta hip še ni, ker soglasja k statutu niti še ni bilo danega in s tega vidika je to - bom rekla - še nezaključen postopek. Toliko mi lahko v tem hipu pojasnimo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan, imate repliko, če sem prav videl.
Hvala. Torej, jaz ne bom zahajal v strokovni del tega problema: ali tako ali drugače. Vendar je pa nekaj drugega, kar me je spodbodlo, namreč, repliciram gospodu Mogetu. Ne vem, ali se je njemu zareklo ali pa resnično tako misli. Dejal je približno takole: "Če bomo sprejeli ta amandma", ne vem kateri, "potem bomo morali spremeniti zakon o visokem šolstvu". Poglejte, pri tem zakonu gre za to, da uzakonimo funkcioniranje veterinarske stroke. Mislim, da funkcioniranje v tem smislu, ki nam jo bo tudi verificirala ali pa priznala Evropska unija. Če to storimo, potem je čisto vseeno, če pri tem moramo spremeniti kakšen drug zakon; kajti stvari, ki sedaj ne funkcionirajo in jih uzakonjamo, je sigurno, da lahko naletimo tudi na kaj takega, da bo treba spremeniti kakšen drug zakon. Zdaj pa dovolite, da vas na nekaj spomnim in da podkrepim to svojo trditev. Verjetno se še vsi spomnite grožnje Evropske unije, da bo prepovedala uvoz mesa iz Slovenija - mislim, da je šlo za rdeče meso. Če je kakšen drug izraz, prosim, če me popravite. In kolikor se jaz spomnim, smo za to, da smo postavili hierarhijo v veterinarski stroki v Sloveniji, ker prej je nismo imeli, ker smo imeli dualizem in v bistvu je prihajalo do tega, da so iste inštitucije same sebe kontrolirale, smo zaradi tega spremenili en zakon. To se pravi, po tej logiki ne bi smeli spremeniti nobenega zakona. To se pravi, da to razmišljanje ne gre skupaj in če je rešitev, da veterina dobro funkcionira, da ta hierarhija funkcionira pa da pri tem pride do tega, da moramo kakšen drug zakon spremeniti, ga bomo spremenili. In mislim, da je to boljša rešitev, kot pa da rečemo "ne, tu bomo pa našli neko rešitev, kakršnakoli že bo, samo da nekega drugega zakona ne bomo spreminjalil". In to je tisto, kar nas moti. In mislim, da takšno razmišljanje ni pravo. V samo vsebino pa ne zahajam. Skušam samo logično razmišljati. Hvala.
Replika, gospod Moge.
Se oproščam, soimenjaku Rudiju. Ampak, vendar sem bil narobe razumljen. Ne bomo spreminjali zakon o visokem šolstvu, ampak so tu trije oziroma štirje akti. Prvi, zakon o visokem šolstvu, ki sedaj velja in daje univerzi avtonomijo. Ta zakon o visokem šolstvu - ne bom vas utrujal in navajal členov - pravi, da je mogoče z drugimi akti urediti, da lahko članice, ki niso pravne osebe; to pomeni: fakultete, verjetno veterinarska fakulteta, lahko imajo svoj žiro račun. Potem drugi akt, ki iz tega sledi - drugi akt - je potem ta odlok o preoblikovanju univerze v Ljubljani, ki smo ga tudi mi sprejeli. Ta odlok tudi določa, da lahko članice univerze samostojno v svojem imenu za na svoj račun na račun študijskih področij prejšnjega člena opravljajo tudi izobraževalno delo in tako naprej. Članice lahko opravljajo dejavnost in članica univerze ima lahko svoj žiro račun. Ne pa, da zopet ustanavlja nove osebe vmes. Na podlagi tega člena pride tretji akt, to je statut univerze v Ljubljani, ki v 16. členu tudi opredeljuje to, kar je sekretariat v skladu s četrtim odstavkom 10. člena zakona o visokem šolstvu, ki sem ga citiral, in prvim odstavkom 7. člena odloka o preoblikovanju univerze v Ljubljani, lahko članica univerze s soglasjem ustanoviteljev - ustanovitelj je pa vlada univerze. Torej, ta akt še ni bil objavljen v Uradnem listu zato, ker ni univerza dobila na priloge k temu aktu, ki bodo pa določala,kaj lahko članice delajo, da ne bodo članice postale potem "fabrike" namesto izobraževalne organizacije, ker se bodo gnale samo za profit. Ko bo tisto narejeno, takrat imamo mi potem osnovo - in če dobimo iz vseh teh organov zeleno luč, bi lahko potem tu napisali, da nacionalni veterinarski inštitut kot organizacijska enota veterinarske fakultete univerze v Ljubljani. To pomeni, da bi veterinarska univerza v Ljubljani bila ustanovitelj, dala bi ustanoviteljski akt za svojo enoto. Meni se pa zdi bolj čisto to, pa "magari", kolega Kramberger, ta člen se da popraviti. Recimo, prvi je: nacionalni veterinarski javni zavod, katerega je ustanovitelj Republike Slovenije in univerza v Ljubljani. Lahko namesto javni zavod najdete kakšno drugo organizacijsko obliko.Ampak vsekakor bi pa stal na tem, da če je nacionalni in če je veterinarski, da ga ne ustanovi neka fakulteta, ampak da ga ustanovi vlada - če je nacionalen - in da ga ustanovi tudi, če smo se pač tako odločili, v okviru svoje univerze v Ljubljani, in so potem to čiste rešitve. Vemo, kdo pije, kdo plača in v svojem ustanovitvenem aktu bosta ta ustanovitelja povedala, kaj mora ta reč narediti, nacionalni veterinarski inštitut bo potem statut sprejel in to potem funkcioniral toliko, da vsak ve, kje so kakšnedolžnosti oziroma kaj je za kdo odgovoren. To se mi zdi čista rešitev. Samo za to apeliram. To je druga obravnava. Zdi se mi pa, da če se bo - pač, vidim, da se bosta poslanske skupine, pač, se opredelile - dve sta se, ena se ni - za pač tretji amandma. Meni se zdi ta amandma, ne po pravni plati, kar je prej povedala spoštovana gospa Bitenčeva, ne po vsebinski plati - vsaj zame osebno nista sprejemljiva.
Hvala. Besedo ima gospod minister.
Hvala lepa. Poglejte. Tukaj gre pa dejansko za zadevo, o kateri morate odločiti poslanci. Stališče vlade je popolnoma jasno. Mi smo predlagali rešitev tako, kot je zapisana, čeprav smo v prvi verziji imeli rešitev, kot jo predlaga skupina poslancev oziroma gospod Džuban, in je bila ravno iz razlogov, ki so bili navedeni, potem tudi spremenjena. Vsebinsko - jaz se ne spuščam v pravno zadevo - menimo, da sta možni ena ali druga rešitev. Vsaka ima dobre in slabe strani. Dobre v primeru predloga amandmaja gospoda Džubana, da se lahkohkrati koristi dejstvo, da je inštitut pri veterinarski fakulteti tudi za pridobivanje določenih drugih pozitivnih efektov v veterinarski fakulteti, dobre druge rešitve oziroma vladne rešitve, da je bistveno bolj pregledna. Tu nimam česa dodati. Hvala.
Hvala. Predlagam, da je gospod Moge zdajle čim krajši.
Predsedujoči, mislim, da je ta reč zelo važna; to bo dajalo kvaliteto pa legalnost dela temu inštitutu. Zdaj ste, gospod minister, tudi vi malo kot amfibija nastopali, ker verjetno v vladi niste tega tretjega amandmaja obravnavali oziroma ste ga, vi ste ga zavrnili, če sem prav videl - poglejte tu! - vi ste ga zavrnili, vi ga ne podpirate. Podpirate pa prvi amandma - kajne? Zdaj ste pa govorili: prvi je dober, pa drugi je dober, no, če prvi ni dober, drugi je dober, ampak mnenje vlade je [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim? Bom poiskal te stvari, pa vam bom odgovoril.
Saj bo gospod minister lahko odgovoril, ker je tukaj.
Ja, ampak zdaj, če je dilema to, pa če ga niste obravnavali, pa vsaj na hitro, lahko to prekinemo, naj se vlada sestane, pa naj jasno pove, za kaj gre v tem primeru.
Gospod minister, prosim.
Hvala. Stališče vlade je jasno in ga imate pred sabo. Torej, stališče vlade je jasno. Tako. Sam pa sem samo malce širšo obrazložitev dodal.
Hvala lepa. Ali to pomeni, da lahko razpravo o tem 57. členu zaključimo? Prosim, gospod Moge.
Mislim, ker me je kolegica prekinila. Tu imam mnenje vlade od 27.2., kjer je podpora vlade naslednjim amandmajem - če sem to pravilno gledal - vlada pa ne podpira amandmajev pod številko 13, vlada ne podpira - eksplicitno piše - amandmaja Geze Džubana k šestemu odstavku 57. člena, ker podpira amandma odbora za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ki spreminja 57. člen v celoti.
Hvala lepa. Še kdo želi besedo? [[Ne želi.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Torej, vsi amandmaji, ki jih imamo, so ekskluzivni, drug drugega izključujejo; če je sprejet prvi, ne glasujemo naprej, če ni, gremo naprej. Torej, najprej bomo glasovali o prvem amandmaju k 57. členu. Glasujemo. Od 56 prisotnih je za glasovalo 26, proti 20. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet; zato ne bomo glasovali o preostalih amandmajih k temu členu, ker so s tem postali brezpredmetni. Samo trenutek! Zaradi tega, ker smo ta amandma sprejeli, vas prosim, da pogledamo na stran 32, kjer je 101. člen. 101. člen je povezan s 57. členom. Pri 101. členu vas prosim, da pogledate točko 1. In samo o tej točki 1 bi zdajle glasovali oziroma bomo zdajle glasovali. Torej, glasujemo o 1. točki, prvemu amandmaju k 101. členu. Od 56 prisotnih je za glasovalo 22, proti 3. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 3.]] To se pravi, je amandma sprejet. Ker je ta amandma sprejet, je drugi amandma pri 101. členu brezpredmeten. Glasujemo sedaj o 57. členu v celoti. Oprostite, ker smo ga nadomestili z besedilom, se oproščam, malo dolgo je trajalo, ker smo sprejeli 1. člen v celoti - prvi amandma - je tudi člen sprejet. In lahko nadaljujemo z 58. členom. Pri 58. členu imamo 6 amandmajev, pri čemer je šesti amandma umaknjen. Odpiram razpravo k 58. členu. Kdo želi besedo? Nihče ne želi besede. Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Glasujemo o prvem amandmaju k 58. členu. Od 55 prisotnih je za glasovalo 16, proti je bilo 22. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 22.]] Amandma ni sprejet. Prehajamo na drugi amandma k 58. členu. Glasujmo, prosim. Od 55 prisotnih je za glasovalo 12, proti je bilo 32. [[Za je glasovalo 12.]] [[Proti 32.]] Amandma ni sprejet. Tretji amandma. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 45, 1 proti. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je tretji amandma sprejet. In prehajamo na glasovanje o četrtem amandmaju. Glasujmo, prosim. Od 54 prisotnih je za glasovalo 34, 1 je proti. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 1.]] Se pravi, da smo četrti amandma sprejeli. Zato pa moramo zdaj preskočiti na stran 25, na novi 72.a člen, ki je s tem povezan - to je svet uporabnikov, mimogrede. To se pravi, da glasujemo o novem 72.a členu. Glasujmo, prosim! Od 51 prisotnih je za glasovalo 21, 15 jih je bilo proti. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 15.]] Novi 72.a člen je sprejet. Sedaj se vračamo spet na stran 19, na peti amandma k 58. členu. Glasujemo. Od 51 prisotnih je za glasovalo 42, nihče proti. [[Za je glasovalo 42.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je peti amandma sprejet. Sedaj glasujemo še o 58. členu v celoti. Od 51 prisotnih je 37 glasovalo za, 2 proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 2.]] 58. člen smo s tem sprejeli. Prehajamo na 59. člen. Pri 59. členu imamo pet amandmajev. Pod zaporedno številko ena imamo amandma na amandma vlade, potem pa naprej, kot vidite, po vrsti. Odpiram razpravo k tem amandmajem k 59. členu. Besedo je želel gospod minister najprej.
Hvala. Samo prvi amandma na amandma vlade bi umaknili, ker je šlo v bistvu za napako. Predlagamo, da se ne podpre, ker ga odbor predlaga. Zaradi tega, ker gre za pomoto. V bistvu to.
Sedaj, da bo jasno, gospod minister. Torej, pri prvem amandmaju pravite, da vlada ne podpira. To je bilo vaše mnenje? Se pravi, pri tisti besedici spodaj "vlada:", kjer piše "podpira", bi moralo pisati "ne podpira". Tako ste mislili? V redu. Odpiram razpravo oziroma prosim, kdo želi besedo? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo in prehajamo na glasovanje. Začnemo z amandmajem številka ena k 59. členu. Glasujmo, prosim. Od 49 prisotnih je za glasovalo 14, proti 22 poslank in poslancev. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 22.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na glasovanje o amandmaju pod zaporedno številko 2. Glasujemo. Od 49 prisotnih je za glasovalo 37, proti 1. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je drugi amandma sprejet. S tem pa postajajo amandmaji 3, 4 in 5 brezpredmetni in o njih ne glasujemo. Ker pa je drugi amandma zapisan - če pogledate takole zgoraj: "59. člen se spremeni tako, da se glasi..." smo s tem, ko smo amandma sprejeli, sprejeli tudi 59. člen in glasovanje o njem ni več potrebno. Še 60. člen. Tu imamo en amandma. Odpiram razpravo. Kdo želi besedo? [[Nihče.]] Lahko glasujemo? [[Ja.]] Glasujemo, prosim. Od 50 prisotnih je za glasovalo 37, 1 je bil proti. [[Za je glasovalo 37.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Glasujemo še o 60. členu v celoti. Od 50 prisotnih je 36 glasovalo za, 1 proti. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je 60. člen sprejet. Gospe in gospodje, ura je 18.00. Prekinjam sejo. Sejo bomo nadaljevali v torek, 10. aprila ob 14.00 uri in sicer z obravnavo prekinjene, torej najprej bomo nadaljevali z [[...]] [[Glas s iz ozadja.]] [[...]]Smo napovedali! V redu, nadaljevali bomo s prekinjeno 17. točke. Nato bomo prešli na obravnavo te točke, to se pravi zakona, ki ga danes obravnavamo. Nato na 11. in 12. točko in po dnevnem redu dalje. V zvezi s 13. točko bomo v okviru hitrega postopka v nadaljevanju opravili še tretjo obravnavo predloga zakona o telekomunikacijah. Odprt je rok za vlaganje amandmajev kvalificiranih predlagateljev. Hvala lepa za danes. Na svidenje v torek.