Spoštovane kolegice in kolegi, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 39. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščam vas, da se dela ali celotne današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci in poslanke: kolega Anton Anderlič, kolega Samo Bevk, kolega Ljubo Germič, kolega Feri Horvat, Kristijan Janc, Bojan Kontič, Drago Koren, poslanka Darja Lavtižar Bebler, poslanec Anton Rop, Mitja Slavinec, Boštjan Zagorac od 15.00 ure dalje, poslanka Barbara Žgajner Tavš od 14.30 dalje, poslanka Maria Pozsonec, poslanka Breda Pečan od 14.30 dalje ter poslanski kolega Roberto Battelli. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O SISTEMU PLAČ V JAVNEM SEKTORJU. Za to točko imamo na razpolago 3 ure in 45 minut razprave. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem gospodu Gregorju Virantu, ministru za javno upravo, za uvodno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, dobro jutro, dober dan! Pred vami je novela zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki predstavlja zadnji korak pred uveljavitvijo plačne reforme v javnem sektorju, zaključek reforme, ki traja že od leta 2002. Torej, po šestih letih napornih, dolgotrajnih pogajanj prihajamo proti koncu in predvidevamo uveljavitev novega plačnega sistema s septembrom. Kolektivna pogodba za javni sektor bo predvidoma podpisana 5. junija, kolektivne pogodbe dejavnosti in poklicev pa predvidoma 11. junija. Seveda, oba datuma bomo še uskladili s sindikati, vendar vse kaže, da sta to ta ključna datuma, ko bo prišlo do podpisa kolektivnih pogodb in s tem do zaključka dolge zgodbe o plačni reformi javnega sektorja. Tako vsi tisti, ki so govorili v zadnjih mesecih o razpadu, razsulu, razkroju plačnega sistema v javnem sektorju, so očitno krepko brcnili v meglo. Uspelo nam bo, ta zaključek reforme lahko označim kot zmago razuma in zmago socialnega partnerstva, kajti novi plačni sistem bo nastal kot rezultat socialnega dialoga, podprli ga bodo vsi sindikati javnega sektorja ali vsaj skoraj vsi sindikati javnega sektorja. V končni fazi, kot ste zaznali, je svojo kolektivno pogodbo parafiral tudi šolski sindikat. Res je, da je tik pred zaključkom, pet minut pred dvanajsto, reformo plačnega sistema ogrozil poseg, ki bi postavil eno plačno skupino v nek privilegiran položaj, to je Slovensko vojsko. Vsa leta našega mandata smo skrbno pazili, da ne bi nobena plačna skupina v svojem področnem zakonu uspela doseči kakršnekoli rešitve, ki bi porušile enotnost plačnega sistema in ustvarila neko nepravičnost znotraj sistema. Tik pred koncem se je to skorajda zgodilo, vendar smo na koncu tudi glede tega našli razumno rešitev, ki ne postavlja vojske v privilegiran položaj, hkrati pa omogoča, da se plačni zaostanki, ki pa so prisotni v vojski, v razmerju do drugih uniformiranih poklicev, se pravi do policistov, carinikov, paznikov odpravijo nekoliko hitreje, kot je bilo sprva predvideno, ne pa na tak način, da bi se vojaki postavili v plačnem sistemu nad policiste, ali nad carinike, ali druge uniformirane poklice v javnem sektorju. Vsebina tega zakona, ki ga boste danes obravnavali: deloma gre za nujne tehnične popravke in prilagoditve, zato da bo lahko septembra zaživel. Gre za rešitev vprašanja, kako bomo plačevali tiste javne uslužbence, ki nimajo ustrezne izobrazbe za svoja delovna mesta. Predviden je nek manjši, minimalni odbitek tako, da v principu bo plačilo za dva javna uslužbenca, ki opravljata istovrstno delo, torej na istovrstnih delovnih mestih, imata samo različno izobrazbo zaradi nekih preteklih okoliščin, v principu praktično enako. Razlika bo za en oziroma dva plačna razreda. Se pravi 4 ali 8%. Zakon na sindikalni predlog ureja tudi postopek preizkusa ocene delovne uspešnosti, ki je v novem sistemu glavna podlaga za napredovanje. Torej, v novem sistemu se ne napreduje več na podlagi zbiranja točk iz udeležbe na seminarjih, vodenja projektnih skupin, mentorstev in podobno - in v tem sistemu so pogosto prosperirali tisti, ki so imeli veliko časa za izobraževanje, pa malo časa za delo. V novem sistemu je poudarek na oceni delovnih rezultatov, delovne uspešnosti in na to je vezano in napredovanje in znaten del plače javnega uslužbenca. Zakon vnaša tudi nekaj fleksibilnosti s tem, da omogoča ob prvi zaposlitvi, da se uslužbenec uvrsti v 5 plačnih razredov višje od izhodiščnega plačnega razreda. Na ta način bomo lahko dobili tudi kvalitetne ljudi z izkušnjami iz gospodarstva. In še zadnji stavek - omogoča kot rezervno rešitev, če ne bi prišlo do podpisa vseh kolektivnih pogodb, da v novi plačni sistem vstopijo tisti, ki bodo imeli podpisane kolektivne pogodbe tako, da ne bi [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]javni uslužbenci postali denimo talci ene manjše skupine ali enega sindikata. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. V okviru zakonodajnega postopka je predlog zakona obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Prosim kolega Dimitrija Kovačiča, da predstavi poročilo odbora. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, minister s sodelavcem! Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Predstavnik predlagatelja, minister za javno upravo dr. Gregor Virant, je v dopolnilni obrazložitvi povedal, da je bil zakon o sistemu plač v javnem sektorju sprejet v letu 2002 ter v naslednjih letih večkrat spremenjen in dopolnjen, na njegovi podlagi pa se je doslej plačni sistem uvedel za direktorje v javnem sektorju, s 1. januarjem 2008 pa tudi za vse funkcionarje. Pogajanja z reprezentativnimi sindikati javnega sektorja za sklenitev kolektivnih pogodb dejavnosti in poklicev oziroma aneksov h kolektivnim pogodbam dejavnosti in poklicev, katerih podpis je eden izmed glavnih pogojev za uveljavitev novega plačnega sistema, so v zaključni fazi. Prav tekom teh zaključnih pogajanj se je izkazalo, da je za nemoten prehod na nov plačni sistem treba v nekaterih delih zakona o sistemu plač v javnem sektorju dopolniti oziroma spremeniti. Zato je temeljni cilj predlagane novele omogočiti urejen prehod v nov plačni sistem. Ena izmed najpomembnejših rešitev predloga zakona je tudi možnost parcialnega prehoda v nov plačni sistem, čeprav predlagatelj ocenjuje, da ta možnost niti ne bo potrebna, saj predvideva, da bodo podpisane vse kolektivne pogodbe dejavnosti in poklicev. Predstavnik predlagatelja dr. Virant je še povedal, da amandmaji koalicijskih poslanskih skupin odpravljajo privilegiran položaj ene plačne skupine in tako zagotavljajo enotnost celotnega sistema. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je povedala, da so pripombe iz njihovega pisnega mnenja predvsem nomotehnične narave, namenjene pa so tudi odpravi nejasnih dikcij. Del pripomb iz njihovega pisnega mnenja je ustrezno upoštevanih z amandmaji koalicijskih poslanskih skupin. Opozorila pa je na pripombe k 12. in 14. členu, ki niso bile upoštevane, in s tem v zvezi na neustreznost določb z vidika ustavnega načela legalitete. V razpravi o posameznih amandmajih je podala opozorilo v zvezi s predlagano dopolnitvijo prvega odstavka 52. člena, saj je bila določba vsebinsko izčrpana že leta 2002 z uveljavitvijo osnovnega zakona. Pripombo nomotehnične narave pa je podala tudi ob amandmaju k 23. členu. Odbor se je seznanil tudi s pisnim mnenjem Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Člani odbora so največ razprave namenili 12. členu predloga zakona, ki daje možnost, da se javnega uslužbenca ob zaposlitvi premesti na drugo delovno mesto oziroma ob imenovanju v naziv ali višji naziv na podlagi soglasja uvrsti v plačni razred, ki je za največ pet plačnih razredov višji od plačnega razreda delovnega mesta oziroma naziva, če obstajajo za to utemeljeni razlogi. Ob tej rešitvi so bili izraženi določeni pomisleki, ki jih je podala tudi Zakonodajno-pravna služba, in sicer da bi bilo treba določneje opredeliti kriterije za ta primer napredovanja oziroma uvrstitev v plačni razred. Obstoj utemeljenih razlogov ni dovolj določen pojem in daje predstojnikom popolno diskrecijo pri odločanju. V razpravi o tem členu je bilo izpostavljeno tudi vprašanje potrebnosti soglasja v primeru uvrščanja novinarjev za največ 5 razredov v višji plačni razred oziroma kdo naj takšno soglasje daje, saj je treba upoštevati, da mora biti novinarjem zagotovljena neodvisnost pri njihovem delu. Ob amandmaju koalicijskih poslanskih skupin, po katerem bi soglasje za javne uslužbence Javnega zavoda RTV Slovenija namesto pristojnega ministra dajal programski svet javnega zavoda je bil izražen pomislek, da ta rešitev glede na zakonsko opredeljene naloge programskega sveta ni ustreza. V razpravi je bilo izraženo tudi stališče, da je predlog zakon posledica dogovora med Vlado in socialnimi partnerji, kar je pomemben argument v prid podpori zakona. Na podlagi razprave je potem odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin SDS, Nove Slovenije, SLS in DeSUS k 8., 10., 11., 12., 15., 20., 22., 23. in 23.a členu in amandma Poslanske skupine Lipa k 22. členu. Ni pa sprejel amandmajev Poslanske skupine Lipa k 8. in 11. členu in amandmaja poslanke Majde Širca k 12. členu. Tako z amandmaji spremenjen zakon je odbor z večino glasov potem tudi sprejel. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Kolega Marjan Drofenik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Menimo, da je pravzaprav po dolgotrajnem usklajevanju, po kar dolgo časa trajajočem usklajevanju, pravzaprav prišlo, da se uvede v tem nek red, nek skupni imenovalec. In menimo, še posebej zato, ker smo tudi sami lahko imeli priliko slišati, da se je večina oziroma vsi socialni partnerji na nek način strinjali in da prihaja do podpisa kolektivnih pogodb in da so reprezentativni sindikati javnega sektorja pravzaprav se na koncu z rešitvami strinjali. Menimo, da je ta popravek zakona velik naprede v sistemu plač v javnem sektorju. Upamo, da te zadnje grožnje, ki so bile s stavkami in nekatere spremembe, ki so se na posameznih segmentih zgodile, ne bodo porušile dolgoročno teh popravkov oziroma tega usklajenega zakona. In upamo, da bo zakon zaživel, da bo sistem pripeljal tudi do nekega zaupanja in zadovoljstva pri tistih, ki so zaposleni v javni upravi. Slovenska ljudska stranka bo spremembe zakona podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Poslanka Majda Širca pa bo predstavila stališče Poslanske skupine Zares. Izvolite.
Spoštovana predstavnika Vlade, kolegi, kolegice! Novela zakona o sistemu plač v javnem sektorju je najbrž zadnja pred uveljavitvijo novega plačnega sistema. Novela omogoča sicer parcialni prehod v nov plačni sistem letos septembra, vendar pa, kot kaže, obstaja verjetnost, da bo v juniju prišlo do podpisa splošne kolektivne pogodbe za javni sektor in kolektivnih pogodb dejavnosti in poklicev, saj je skorajda celoten javni sektor že praktično zaključil s pogajanji. Ker je zakon predpogoj za uveljavitev novega plačnega sistema in ker je hkrati rezultat socialnega sporazuma med Vlado in vsemi sindikati javnega sektorja, bomo v Poslanski skupini Zares zakon podprli. Kljub naši podpori pa moramo Vlado opozoriti, da se ne bi smela privoščiti spodrsljaja, ko je eni plačni skupini skorajda podarila privilegiran status in porušila ravnotežje v sistemu. In opozoriti moramo še, namreč v Poslanski skupini Zares pozivamo k ustrezni ureditvi načina določanja plač novinarjev RTV Slovenija, ki je v noveli še odprt. Po našem mnenju je bilo nerazumno, da je Vlada sprva za imenovanje in napredovanje v višji razred zaposlenih na RTV Slovenija predvidela soglasje ministra za kulturo oziroma kasneje Programskega sveta RTV Slovenija s koalicijskim amandmajem. Takšna rešitev je po našem mnenju sprta s temeljno funkcijo javnega zavoda, ki bi moral delovati neodvisno in brez vpliva oblasti. V Poslanski skupini Zares nikoli nismo zagovarjali tega zakona in ga še vedno ne. Toda, če velja, mislimo, da ga je treba tudi spoštovati in urediti tudi ta razmerja skladno z veljavno zakonodajo, pa če je še tako slaba. O tem je že enkrat odločalo, o tej odvisnosti zaposlenih in neodvisnosti zavoda RTV je že enkrat odločalo Ustavno sodišče, ko je dejalo, da je določanje na ravni zavoda v rokah vodstva in zaposlenih RTV Slovenija. V tem primeru pa se v primeru napredovanja to daje v soglasje programskemu svetu. Vlada je sicer kasneje priznala napako, ki jo je zgrešila na začetku in tako so, kot je bilo rečeno, koalicijski poslanci na matičnem odboru predlagali popravke, kjer bi soglasje k premestitvi na drugo delovno mesto in uvrstitvi v višji plačni razred dajal soglasje programski svet in tukaj odločno nasprotujemo. Mi smo predlagali črtanje tovrstnega soglasja in to ni bilo sprejeto, večina je pač podprla koalicijsko dopolnilo, s katerim se je strinjal minister, ne pa Sindikati novinarjev Slovenije. Programski svet RTV Slovenija po našem prepričanju nima takšnih pristojnosti, ne v zakonu, ne v praksi, ne po logiki, saj je v skladu s statutom in z zakonom pristojen predvsem za vprašanje programskih smernic stališč in podobnih programskih, vsebinskih, konceptualnih nalog RTV Slovenija. Zato bomo v Poslanski skupini Zares predlagali, da se nekonsistentne rešitve umaknejo. Imamo še možnost znotraj razprave pri amandmaju. Menimo, da so pripravljene na površen, na hiter in na nejasen način, mogoče tudi celo preveč motiviran, interesno motiviran. Vemo, da je programski svet konec koncev sestavljen tako, da je večinsko imenovan s strani oblasti, in želimo, da se ta rešitev, kot je sedaj dana, odpravi in da se programskemu svetu vzame to odgovornost. Konec koncev se programski svet, kot rečeno, že v preteklosti ni hotel niti soočati z akutnim vprašanjem zapuščanja novinarjev RTV Slovenija - zelo korektnih in dobrih novinarjev, ko so le-ti sami na seji programskega sveta to sprožili in je to diskusijo prekinil; če vzamem enega od redkih primerov tovrstne diskusije na programskem svetu. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil poslanec Ivan Jelen. Izvolite.
Hvala za besedo. Poslanke in poslanci, gospod minister. Osnovni zakon o sistemu plač v javnem sektorju je že vse od njegovega sprejetja leta 2002 podvržen letnemu noveliranju, v letošnjem letu je to celo druga sprememba. Osnovna intenca tega zakona je narediti plačni sistem preglednejši ter odpraviti plačna nesorazmerja, vendar je njegova uveljavitev v praksi vezana na sprejem številnih podzakonskih aktov, kolektivnih pogodb, od katerih so nekatere že sprejete, kar pa ne velja za kolektivno pogodbo za javni sektor. Pogajanja med sindikalisti in Vlado se vlečejo kot jara kača, osnovna intenca zakona pa še vedno ni uresničena. Sedaj je podpis kolektivne pogodbe vezan na sprejem novele, ki jo pravkar obravnavamo. Sprva je predlog vseboval kar nekaj spornih rešitev, ki pa so bile na seji matičnega delovnega telesa sanirane tako, da je dopolnjen predlog novele zakona o sistemu plač v javnem sektorju po naši oceni primeren, zato ga bomo poslanci DeSUS-a tudi podprli. V noveli se med drugim predlaga tudi zvišanje izhodiščne plače za negospodarske dejavnosti za prvi tarifni razred za 2% oziroma z 243,84 na 248,72 evra. Za enak odstotek je predlagano povečanje plačnih razredov, skupno jih je 65, tako da bi osnovne plače bile v razponu od 472 do 5809 evrov bruto. Novosti se nanašajo še na podrobnejšo opredelitev delovnih mest in nazivov, določitev osnovne plače pripravnika za napredovanje v plačne razrede. Največ polemik na seji delovnega telesa je bil deležen predlog glede napredovanja novinarjev RTV-ja. Prvotno je bilo sicer predlagano, da naj bi o tem podal soglasje minister za kulturo, vendar je bilo to predvsem iz razloga neposrednega političnega vpliva takšnega odločanja popravljeno tako, da bo sedaj to odobril programski svet. Poslanci DeSUS-a menimo, da je slednja rešitev boljša, primernejša od prvotno predlagane. S sprejemom te novele bo, kot že rečeno, pripravljena podlaga za podpis in tudi formalna uveljavitev splošne kolektivne pogodbe. Vsi poslanci DeSUS-a upamo, da to ne pomeni zgolj po novem pristop k dogovarjanju, temveč da bo do takega dogovora tudi dejansko prišlo ter se tako končalo šest let trajajoče agonijsko obdobje pogajanj o kolektivnih pogodbah za javni sektor.
Hvala lepa. Kolega Srečko Prijatelj bo predstavil stališče Poslanske skupine SNS. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Zakon, kot že rečeno, je kar letno noveliran 2003, 2004, 2005, 2006, 2007. Letos, kot že rečeno, že drugič. In seveda, če pogledamo, da je Vlada Republike Slovenije s strokovnim odborom reprezentativnih sindikatov sklenila dogovor, da bo do 1. maja 2008 poskušala po novem formirati pogoje za uveljavitev novih plač po zakonu, ki ga imamo danes tukaj, smo že malo v zamudi. To je dejstvo. Ampak nič še ni zamujeno, važno je, da to naredimo pred volitvami in reprezentativnim sindikatom je sicer Vlada res obljubila, da bo to 15. maj 2008, sedaj nekako je zapisano, da bo to 1. avgust 2008. Tudi prav. Važno je, kot rečeno, da je to pred volitvami in da se ne ustvarjajo nove zamere. Ampak o vsebini zakona pa sledeče. Seveda je ta zakon do sedaj urejal samo plačna razmerja za skupino A in B, to so direktorji in pa višji funkcionarji. In prav je, da se na nek način odpravijo vsa tista nesoglasja, ki so povzročena s tem, ko nekatere zaposlene silimo, da delajo ista dela za manjšo plačo, eden dobi več, drugi manj. To se bo zdaj uskladilo, kot je rekel sam minister. To je pohvalno in s tem se tudi mi strinjamo. Skratka, natančnejša opredelitev vsebine kataloga delovnih mest bo tudi nadzorno urejena, kar je tudi pravilno. In določitev osnovne plače pripravnika, mislim, da je nujna, ker je bila sedaj zgolj miloščina oziroma prepuščena delodajalcem, kolikor je kdo dal. Važno pa je, da se ta zakon, torej Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, uskladi s sindikati. Seveda, za Slovensko nacionalno stranko je ta predlog zakona sprejemljiv, če bodo upoštevana dopolnila oziroma amandmaji k temu zakonu. Kot že rečeno, podpiramo tudi to, da se na nek način daje možnost, da se kolektivne pogodbe v skupni metodologiji za uvrščanje orientacijskih delovnih mest dopolnijo s temi delovnimi mesti, ki danes niso na tem seznamu. In prav je, da tudi na nek način stremimo za tem, da se vključijo vsa delovna mesta oziroma vse delavce v ta zakon. Glede na to, da smo priče, da je na področju izplačevanja plač zelo velik nered, tudi nespoštovanje, bi opozorili s strani Slovenske nacionalne stranke na sledeče. Nedopustno je, da se tudi v javnem sektorju dogajajo stvari, da se plače izplačujejo dejansko pod mizo in nad mizo. Delodajalci izplačujejo v enem delu plačo, ki je primerljiva in na vpogled tudi kontrolorjem in organom, za kar plačujejo tudi davke in dajatve, drugo pa je tisto, kar dajo nekateri tudi v kuverte. To se mora prenehati. Prenehati se mora pa tudi praksa, da se vsakokrat, ko se nekdo spomni, da bi imel večjo plačo, v državi ruši tako imenovani plačni sistem. To minister dobro ve, ko se pogaja z različnimi strukturami. In dejstvo je, da potem iz tega izhaja neka nuja, da vsako leto noveliramo zakon. Kot že rečeno, za Slovensko nacionalno stranko, če boste upoštevali amandmaje, ki so po naši presoji dobri, je zakon sprejemljiv. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Ali moti koga od prisotnih poslancev, da sam predstavim stališče Poslanske skupine Lipa? Hvala.
Hvala lepa za prijaznost prisotnim poslankam in poslancem. Ne bom dolg. Brez dvoma je za ministrom obsežno delo. Brez dvoma je za ministrom ogromno pogajanj, po vsej verjetnosti tudi zelo težkih pogajanj, zato bi rad izpostavil naše stališče izključno v treh točkah. Prvič. V skladu z dogovorom, ki so ga predstavniki reprezentativnih sindikatov imeli z ministrom za javno upravo, naj bi dosegli odpravo plačilnih nesorazmerij oziroma plačne povišice, kar je seveda trd oreh in v kolikor drži informacija, ki je bila podana, potem je to seveda eden izmed treh razlogov, zakaj podpreti omenjeno zakonsko novelo. Drugo, kar bi rad izpostavil, da so reprezentativni sindikati javnega sektorja se s predlogom strinjali in napovedali, da bodo podpisali kolektivno pogodbo za javni sektor takoj, ko bo Državni zbor sprejel usklajene spremembe zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Ob tem izpostavljam, da je matično delovno telo, vsaj na podlagi zapisnika in poznavanja dela, popravke, ki so bili usklajeni tudi s sindikati, vnesel v besedilo novele - drugi razlog, zakaj podpiramo. In tretji razlog, da parcialni princip, ki je uveden v okviru sistema, naj bi omogočal, da noben posamezen sindikat, ki je sklenil dogovor z Vlado Republike Slovenije, ne bo postal talec zaradi nekega drugega sindikata, ki pogodbe ne bi sklenil. Iz naslova teh treh argumentov se tiste argumentacije, katera je prišla do Poslanske skupine Lipa, in pa seveda na podlagi, iskreno upam, tudi sprejetih dopolnil, ki jih nenazadnje tudi v Poslanski skupini Lipa vlagamo v parlamentarno proceduro in za katere upamo, da bodo sprejeti, iz tega razloga ne vidimo, da bi nasprotovali predlogu zakona. Hvala.
Kolega Rudolf Petan pa bo predstavil stališče Poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, predstavnik Vlade, kolegice in kolegi! Zakon o sistemu plač v javnem sektorju je končni rezultat nekajletnih prizadevanj za vzpostavitev sistema, torej sistema plač v celotnem javnem sektorju. Vsi vemo, da je datum uveljavitve bil večkrat prestavljen, največkrat zaradi parcialnih interesov posameznih skupin, posameznih segmentov in lahko rečemo, da marsikdaj tudi čisto legitimnih, vendar če hočemo zadeve postaviti v sistem, potem moramo gledati na to kot celoto in ne samo svoje ozke panožne interese. Do sedaj v Sloveniji to področje ni bilo urejeno sistemsko, ampak so se stvari urejale po panogah in zaradi tega je prihajalo tudi do težav in smo imeli v državi tudi nepotrebne probleme. Vendar je treba priznati, da sedaj, ko je bil dosežen rezultat, tudi pogajanja med partnerji, upamo, da bo ta zadeva zaživela tako, kot je bilo predvideno. Ne nazadnje dobro urejen sistem plač v javnem sektorju je pogoj tudi za urejeno državo, za urejeno demokratično državo, kar Slovenija je. Stvari so se do sedaj pač obravnavale parcialno, po sektorjih, po segmentih in prihajalo je do zaostrovanj in tudi do nesporazumov. Vir tega je pa bilo, ker nismo imeli sistema plač kot sistema. Za dobro funkcioniranje javnega sektorja je pogoj tak sistem plač, povezan sistem v razmerjih med posameznimi panogami, in seveda zadevo postaviti v razmerje, to pa je do sedaj se pokazalo, da je bil vedno nek vir težav, kajti v naravi je pač tako, da vsak posameznik ima o svojem delu najlepše in najboljše mnenje, in sam dela najbolje, drugi pa nekoliko slabše. Ampak to je čisto legitimno mnenje, zato pa mora nekdo poskrbeti, in v tem primeru država in socialni partnerji, da se nekako pravilno ovrednotimo in ocenimo in postavimo razmerje med posameznimi panogami. Za to so bila seveda potrebna dolgotrajna, težka in naporna pogajanja. In lahko smo veseli, da je prišlo do rezultata in rezultat je zakon, se pravi, tudi sporazum med socialnimi partnerji. Vsi vemo, da je najtežje usklajevati, ko gre za denar. O tem se lahko dogovorimo, ko pa pridemo do denarja, takrat pa običajno nastanejo težave. Zato je bilo treba delovati z občutkom in z veliko mero strpnosti. To je očitno partnerjem uspelo in upajmo in želimo in prepričani smo, da bo sistem lahko zaživel, tako kot je bilo predvideno sedaj, po novem, v septembru. Zato je treba, da bodo podpisane kolektivne pogodbe za javni sektor kot celoto. V Slovenski demokratski stranki se zavzemamo za dobro funkcionirajoč javni sektor kot servis občanov in za to dobro funkcioniranje je prav gotovo potrebno tudi pravilno nagrajevanje ljudi, ki delajo v javnem sektorju. Ne nazadnje vemo, da je preko 100.000 ljudi, ki v tem sektorju delajo, in če pri teh ljudeh ni čutiti zadovoljstva, potem verjetno tudi ne moremo pričakovati, da bodo opravljali dober servis za državljane in državljanke. In sedaj menimo, da je dan tudi ta pogoj, ki govori o plačah. Zato v Slovenski demokratski stranki podpiramo ta zakon, ne podpiramo pa amandmaja, ki ga je podala Zares. Menimo, da je rešitev, ki je podana v osnovnem besedilu, ki je bila sprejeta na matičnem odboru, tisto pravo in zato bomo tisto besedilo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Poslanec Miran Potrč bo predstavil stališče Poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa. Gospod minister, gospod podpredsednik, poslanke in poslanci. Na predlog Socialnih demokratov je Državni zbor že pred več kot 10 leti sprejel sklep, da je glede vprašanj, ki zadevajo interese posameznih partnerjev, treba doseči medsebojno uskladitev med državo ali med drugimi delodajalci in sindikati in sprejemati odločitve, ki so s tem v skladu. To je naše vodilo delovanja v Socialni demokraciji vse od takrat in zato pozdravljamo vsak trud, ki ga Vlada vlaga v to, da se sporazum doseže in sledimo vsebini takšnega sporazuma. Tudi tokrat je bilo takšno delo opravljeno in zaradi tega v temelju Socialni demokrati podpiramo rešitve, ki so pripravljene v zakonu, ker neposredno za prvo sejo matičnega delovnega telesa niso bile, smo tudi predlagali odložitev, da bi sporazum s sindikati lahko dosegli po poprejšnji uskladitvi znotraj Vlade, kjer je prišlo do konfliktov med resornim ministrom in ministrom za obrambo. Ugotavljamo, da se je to splačalo, saj smo tako dosegli potrebno vsebino, ki je usklajena, in veseli smo, da je tudi tokrat, da je tokrat - ne tudi, na žalost samo tokrat ali redkokdaj še podobno - koalicija ravnala razumno in ni vztrajala na tem, da se neusklajeni predlog zakona izglasuje. Moram pa reči, da nam je žal da kakor mi razumemo v to usklajevanje in uskladitev ni vključen tudi sindikat pravosodja, ker je del zakonodaje že bil na predlog pravosodja v presoji Ustavnega sodišča in je Ustavno sodišče v nekaterih primerih ugotovilo, da zakonodaja ni skladna z ustavo, in zato bi svetoval gospodu ministru Virantu in resornemu ministru, da naj le usklajevanje nadaljujeta in da naj slaba volja ali užaljenost ne bo temeljno merilo za medsebojne odnose, ampak naj se tudi tukaj najdejo ustrezne rešitve. Bi pa radi Socialni demokrati opozorili na eno od rešitev v zakonu, na katero smo opozorili tudi na matičnem delovnem telesu, pa po našem mnenju nismo dobili utemeljenega ali prepričljivega odgovora. Gre namreč za novi drugi, tretji in četrti, predvsem pa za novi drugi odstavek 12. člena, 17. člena zakona, ki po naši presoji daje resornim ministrom, Vladi, pa tudi nekaterim drugim v lokalni samoupravi pooblastila, ki so v nasprotju z zakonom. Piše: "Če obstojajo za to utemeljeni razlogi," ti utemeljeni razlogi niso navedeni in so v prosti presoji tistih, ki se jim pooblastila dajejo, "se lahko javnega uslužbenca ob zaposlitvi, prvič, na podlagi njegovega soglasja, drugič, ob premestitvi na drugo delovno mesto, tretjič, ali ob imenovanju v naziv ali višji naziv, uvrsti v plačni razred za največ pet plačnih razredov višje od plačnega razreda delovnega mesta oziroma naziva, vendar ne v višji plačni razred, kot ga je možno doseči z napredovanjem. Soglasje za uvrstitev podajo...," ne bom naprej našteval - ampak Vlada, resorni ministri, župan, v soglasju z resornim ministrom, tožilec oziroma pravobranilec in v nekem primeru novinarjev oziroma uslužbencev RTV pristojni minister. Na nesprejemljivost te rešitve je zelo blago, ampak kljub temu, opozorila tudi Zakonodajno-pravna služba, da bi morali kriterije opredeliti na določnejši način. Mislim, da je slabo, ker minister tega ni sprejel in tudi ne vladajoča koalicija. Bi pa rad opomnil, da to samo po sebi še ne pomeni, da je rešitev dobra, da tudi minister ni nezmotljiv, kar se kaže v nekaterih ustavnih sporih, ki jih je izgubil, tudi s tem parlamentom, in najbrž tudi v njegovem ravnanju glede imenovanja načelnikov upravnih enot. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Aleš Gulič bo predstavil stališče Poslanske skupine LDS. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, cenjeni predsedujoči, gospod minister! No, gospod minister je najbrž nezmotljiv, jaz hočem preprečiti te gestikulacije, tako da vam je jasno. No, v Liberalni demokraciji Slovenije, sedanji Liberalni demokraciji Slovenije, temu zakonu ne bomo nasprotovali. Razlog je predvsem ta, da je Vladi uspelo skleniti dogovore s socialnimi partnerji. Očitno so zdaj vsi pristali na tisto, o čemer je bilo razpravljano in kakor so se odločili. Seveda imamo pomisleke v zvezi z novinarji, zaposlenimi na javnem zavodu RTV Slovenija, to še vedno ni državni zavod, je javni, ki ima nalogo opravljati javni servis. Gre tudi za specifiko poklica in vse tisto, kar se je začelo že z zakonom o RTV, pa tudi kasneje z zakonom o medijih, pravzaprav poriva en del teh, ki naj bi bili neodvisni, v precejšnjo odvisnost od Vlade in pa njenih zastopnikov v različnih telesih. Predvsem nas pa veseli to, da se reforma, ki se je začela, ki jo je začela nekdanja Liberalna demokracija Slovenije v prejšnjem mandatu, z državnim sekretarjem Virantom, sedaj ministrom Virantom, tudi zaključuje. Upamo, da vse tisto, kar je zapisano, in za tisto, kar slišimo, kar se govori, v zvezi z duhom tega zakona, da bo veljalo in da bo uresničeno bolj, recimo, kot je uresničeno kakšno drugo določilo. Da ne bo z njim kakšnih težav, recimo, kot so s poslovnikom Državnega zbora in pa vodenjem teh sej. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. In poslanka Majda Zupan bo predstavila stališče Poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lepo pozdravljeni! Spoštovani predsedujoči, gospod minister, predstavnik Vlade, kolegica in kolegi! Novela zakona o sistemu plač v javnem sektorju, ki je bil sprejet leta 2002 in se sprejema po nujnem postopku, dejansko pomeni zadnjo stopnico pred uveljavitvijo plačnega sistema. Doslej se je na njegovi podlagi uvedel plačni sistem za direktorje v javnem sektorju in v začetku letošnjega leta tudi za vse funkcionarje, medtem ko 145 tisoč javnih uslužbencev na to še čaka. Pogajanja na različnih nivojih so tekla vse od leta 2002, imela so svoje vzpone in padce in bila so vložena velika prizadevanja, da bi bil zakon uresničljiv in usklajen s socialnimi partnerji. Še dober teden nazaj je matični odbor prekinil sejo na to temo, ker pogajanja še niso bila končana. Spretni in strpni pogajalci, ki jim je treba priznati sposobnost pogajanj in vztrajnosti, so uspeli ponovno vzpostaviti porušen sistem, pri čemer je zelo pomembno, da ohranja enotnost, zlasti med uniformiranimi poklici, ki se med seboj tudi ponavadi največkrat primerjajo. Kolektivne pogodbe so tik pred sklenitvijo formalne kolektivne pogodbe in kolektivne pogodbe dejavnosti in poklicev. To naj bi se zgodilo v prvi polovici junija, pri čemer pa je zelo pomembno, da je omogočen tudi parcialni prehod v nov plačni sistem, kar pomeni, da sistem kot tak lahko zaživi, čeprav vse posamezne pogodbe mogoče ne bi bile podpisane. Novosti, ki jih novela prinaša, se nanašajo na natančnejšo opredelitev vsebine kataloga delovnih mest in nazivov, določitev osnovne plače pripravnikov, uvaja se tudi možnost preizkusa ocene in določa postopek v zvezi z varstvom pravic javnih uslužbencev, da je možnost vstopa posamezne plačne skupine oziroma posamezne dejavnosti oziroma poklica v nov plačni sistem, določa usklajevanje plač od 1. julija 2008 naprej in ne nazadnje novela odpira možnost, da se lahko javnega uslužbenca zaradi posebej utemeljenih razlogov in ob soglasju ob zaposlitvi, premestitvi ali imenovanju v naziv ali višji naziv uvrsti za pet plačnih razredov višje od plačnega razreda delovnega mesta oziroma naziva, kar prinaša v javni sektor kakovost in večjo fleksibilnost. Pri tem pa seveda pričakujemo, da bo ta možnost pod ustrezno kontrolo. V Poslanski skupini Nova Slovenija novelo podpiramo, saj menimo, da bodo z dogovorjenim plačnim sistemom vzpostavljena pravičnejša razmerja in stimulativnost, želimo pa si, da bi dobili tudi v javnem sektorju visoko izobražene in strokovno usposobljene kadre, ki bodo sposobni nuditi državljanom in državljankam kakovostno storitev. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prešli bomo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, in sicer v razpravo dajem 12. člen ter amandma Poslanske skupine Zares. Želi kdo v povezavi s tem členom in amandmajem razpravljati? Ne. Potem zaključujem razpravo. O amandmaju pa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 20. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Ministru se najlepše zahvaljujem za udeležbo. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO [[...]] [[Oglašanje iz dvorane.]] Gospa Širca, na telefonu ste bili. Jaz sem posebej vprašal. Dolžnost poslanca je, da spremlja sejo. Prehajamo na 20. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VISOKEM ŠOLSTVU PO NUJNEM POSTOPKU. Za to točko imamo na razpolago 5 ur. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo za to dajem, ali pa bi mogel dati predstavniku Vlade. Napovedano imam, da naj bi bila z nami prisotna ali ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo Mojca Kucler Dolinar ali pa državni sekretar dr. Dušan Lesjak. Kolega Sok, proceduralno. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Jaz predlagam, glede na to, da smo pač to prvo točko tako na hitro zaključili, da odredite 10 minut odmora.
Dogovorjeno. Kolega Sok, jaz bom vaš predlog tudi upošteval. Sejo bomo prekinili za 15 minut, da se nam prisotni ministri oziroma napovedani ministri pridružijo. Sejo prekinjam, nadaljevali jo bomo ob 10.05. Hvala. Ravnokar pa sem izvedel, da so predstavniki Vlade že na poti, torej bomo lahko nadaljevali ob dogovorjenem času. Hvala.
Ker je ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo, gospa Mojca Kucler Dolinar, v tujini, predseduje Svetu za konkurenčnost, državni sekretar, gospod Dušan Lesjak, pa bo do Državnega zbora potreboval še nekaj deset minut. Predlagam, da najprej opravimo predstavitev matičnega delovnega telesa ter predstavitev stališč poslanskih skupin in kasneje omogočimo državnemu sekretarju nastop. Ali kdo nasprotuje temu predlogu? [[Ne.]] To pomeni, da lahko nadaljujemo, kot sem povedal. Kot rečeno, predlog zakona je obravnaval Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora, gospodu Rudolfu Mogetu, za predstavitev poročila odbora. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Odbor za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj je dne 20.5.2008 obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu, ki ga je predložila Vlada Republike Slovenije. Predlog zakona naj bi na podlagi odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije na novo določil ureditev pravnega položaja strokovne službe Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo, in sicer tako, da ne bo nekonsistentnosti med ureditvijo samostojnega in neodvisnega položaja sveta in ureditvijo položaja njegove strokovne službe. Predlog zakona naj bi določil tudi pravno podlago za razširitev mednarodnega sodelovanja slovenskih univerz z drugimi univerzami in visokošolskimi in raziskovalnimi institucijami na območju Evropske unije. To naj bi bila tudi podlaga za ustanovitev Evrosredozemske univerze, katere iniciativa za ustanovitev v Sloveniji poteka že od leta 2006 in je v ta namen ustanovljena tudi projektna skupina. Z ustrezno prehodno določbo pa bo na podlagi zakona omogočeno diplomantom dosedanjih univerzitetnih študijskih programov, ki so se v študijskem letu 2005/2006 vpisali v magistrske študije programa druge stopnje, iz 33. člena zakona, da se vpiše v dosedanji študijski program za pridobitev magisterija znanosti in doktorata znanosti. Predstavnik Državnega sveta Republike Slovenije je na odboru povedal, da nasprotujejo nujnemu postopku sprejemanja predloga zakona ter da zakona ne podpirajo. Zakonodajno-pravna služba pa je opozorila, da kljub amandmajem, ki se nanašajo na ustanovitev Mednarodne zveze univerz in v povezavi s tem tudi predvidene ustanovitve Evrosredozemske univerze, to področje še vedno ni ustrezno zakonsko urejeno, saj niso bile upoštevane vse pripombe te službe. V razpravi na odboru, v kateri so sodelovali tudi predstavniki univerz in študentov, je bilo s strani predstavnikov opozicije in vabljenih rečeno, da se predlog zakona, ki pomembno določa pogoje delovanja visokošolskih partnerjev, ne bi smel sprejemati po nujnem postopku, saj ni bil v zadostni meri usklajen s socialnimi partnerji in zainteresirano javnostjo. Največ pozornosti pa je bilo v razpravi namenjene določbam glede ustanavljanja mednarodne zveze univerz. Predstavniki opozicijskih strank so imeli na ta del zakona številne pomisleke in pripombe, predvsem glede akreditacije mednarodne zveze univerz, akreditacije programov in financiranja teh programov. Predlog zakona naj bi po njihovem mnenju nejasno urejal razmerje med slovensko pravno ureditvijo visokošolskega prostora in mednarodno zvezo univerz. Menili smo, da se je treba jasno dogovoriti, glede akreditacije programov, ki naj bi morale potekati na takšen način, da akreditacije ne bodo pod ravnjo zahtevnosti, ki sicer velja v našem prostoru. To velja tudi za organe, ki zadevajo ustrezno participacijo študentov in profesorjev pri upravljanju. Postavlja se tudi vprašanje, zakaj se z mednarodno zvezo univerz lahko povezujejo tudi s subjekti, ki niso univerze. V zakonu pa je bilo treba tudi jasneje opredeliti sofinanciranje in financiranje mednarodnih zvez univerz tudi na podlagi predvidenih evropskih sredstev. Določila v zvezi z ureditvijo pravnega položaja strokovne službe Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo naj bi po mnenju opozicije zadoščala le formalnim zahtevam iz odločba Ustavnega sodišča, ne pa tudi strokovnim. Predlog ne rešuje niti najosnovnejšega problema Sveta za visoko šolstvo, in sicer to je vpeljala zadostnih mehanizmov za preprečevanje konflikta interesov in zagotovitev dovolj močne strokovne službe. Tudi člane Sveta za visoko šolstvo še vedno izbira in imenuje Vlada, kar pomeni, da še vedno nimamo neodvisnega organa za zagotavljanje kakovosti, ki bo ustrezala merilom za vstop v evropski register za zagotavljanje kakovosti. Edina prava rešitev, ki bo upoštevala tudi odločbo Ustavnega sodišča, bi bila torej ustanovitev neodvisne agencije za evalvacijo in akreditacijo. Odbor je sprejel vse amandmaje poslanskih skupini pozicije, torej SDS, NSi, SLS in DeSUS-a, k sedmim členom zakona in ni sprejel nobenega amandmaja poslanskih skupin opozicije, to je SD-ja, LDS-a, Zares, Lipe in samostojnega poslanca dr. Slavka Gabra. Glede na sprejete amandmaje je odbor pripravil besedilo dopolnjenega zakona, ki ga obravnavamo danes, in predlagamo Državnemu zboru, da ta predlog sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mi pa prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanke Zares naj bi predstavil dr. Pavel Gantar. [[Ga ni.]] Stališče Poslanske skupine DeSUS pa bo predstavil poslanec Vasja Klavora. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini DeSUS bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu podprli. Pri tem bi pa rad omenil predvsem tri stvari, za katere se zavzemamo in je prav, da so v noveli tega predloga zakona. Prvič gre za uskladitev vsebine z ustavno odločbo razveljavljenega besedila, ki določa pravni položaj strokovne Službe sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo, in sicer z vsemi napotki Ustavnega sodišča. S tem menimo, da kot strokovna služba, sekretariat, organiziran v sklopu sveta, ima lahko pri svojem opravljanju nalog prav tako priznan status samostojnosti, neodvisnosti, strokovnosti in nepristranskosti, enako, kot ga ima tudi sam Svet za visoko šolstvo. Drugič. Zelo je pomemben cilj predloga novele, ki vzpostavlja pravno podlago za udejanjanje Evrosredozemske univerze, s sedežem v naši državi. Moram ob tem povedati, da so člani naše poslanske skupine, člani Evromediteranske skupščine, trije, dr. Marko Pavliha, Aurelio Juri in tudi jaz, že od leta 1995 v Kairu in pozneje v Rabatu, v Tunisu in tudi v Atenah, se zavzemali za to, da Slovenija pridobi ta sedež oziroma da se v Sloveniji vzpostavi ta Evrosredozemska univerza. Menimo, da bi bila taka univerza, tako organizirana, uspešna nosilka tudi medkulturnega dialoga v evrosredozemskem prostoru In tretjič. Ob tem bi še opozoril na to, da odločitev Ustavnega sodišča določa tudi zadrego, ki je nastala glede študija po starem načinu in študija po bolonjskem načinu glede vrednotenja nazivov in to predvsem, kar se tiče magisterija in stopnje izobrazbe, in to tudi urejuje. Predlog zakona bo naša poslanska skupina podprla. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Stališče poslanske skupine SDS bo predstavila poslanka Eva Irgl.
Hvala za besedo predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Najprej moram povedati, da smo v Slovenski demokratski stranki z velikim zanimanjem spremljali, kako so se opozicijski poslanci, predvsem iz vrst Zares in Socialnih demokratov, trudili na vse pretege, da tega zakona ne bi obravnavali na tej seji po nujnem postopku, temveč po rednem. Za takšna zavlačevanja je gotovo vreč razlogov. Ampak bistveni pa je gotovo ta, da opoziciji pač ne ustreza, da bi ta vlada izpeljala nekatere projekte, ki so dobri in so tudi v interesu države. In bi potemtakem, vsaj tako je logično, morali biti tudi v interesu opozicije. Ampak to nagajanje lahko še nekako razumemo glede na čas, v katerem obravnavamo ta zakon, saj čudežno sovpada ravno s predvolilnim časom. Vendar pa, hvala bogu, ljudje niso naivni in ločijo med nagajanjem na eni strani in med konstruktivno politiko na drugi. Novela zakona o visokem šolstvu popravlja zakon v tistih delih, na katere je opozorilo Ustavno sodišče z odločbo in edino pravilno in pametno ravnanje ministrstva je, da odpravi in popravi ta neskladje. Kako ta novelirani zakon sledi zahtevam ustavne odločbe do strokovne, organizacijske naloge Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo ne opravlja več organ v sestavi ministrstva, temveč te naloge opravlja sekretariat v okviru Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo. S tem je zagotovljena neodvisnost od ministrstva. Odločba Ustavnega sodišča opozarja tudi na to, da je treba urediti pravni status tistih študentov, ki so ob vpisu v študijske programe iz 33. člena Zakona o visokem šolstvu utemeljeno pričakovali, da bodo po končanem študiju pridobili eno stopnjo višjo izobrazbo. Gre za diplomante dosedanjih univerzitetnih programov, ki so pred uveljavitvijo Zakona o visokem šolstvu vpisali magistrski študijski program druge stopnje oziroma na koncu pridobili naziv strokovni magisterij. V bistvu lahko rečemo, da so jih fakultete zavajale, saj so jim obljubljale znanstveni magisterij. Seveda pa je glavni problem opozicije v tem, da ta zakon daje tudi pravno podlago za ustanovitev mednarodnih univerz, kamor seveda sodi tudi Evrosredozemska univerza s sedežem v Sloveniji. Prav nedojemljivo je, da opozicija na čelu s poslanci SD-ja, tukaj seveda tudi svetla izjema gospod Pavliha, ampak ta se je tudi že na pol skregal, in Zaresa nasprotuje temu projektu, ki ga podpira kar 39 držav, na čelu z zunanjimi ministri, ministri za visoko šolstvo. Ta projekt podpirata tudi predsednik Evropske komisije in Evropskega parlamenta. Pri nas pa temu projektu opozicija nasprotuje samo zato, ker je to dobro in ker nastaja pod okriljem te vlade. To je podobno, kot če bi mi, ko smo bili v opoziciji nasprotovali projektom, dobrim za to državo. Na primer, če bi nagajali pri vstopi v Zvezo Nato ali vstopu v Evropsko unijo. Tukaj gre vendarle za nacionalni interes, pa tudi za ugled države v svetu. Kako pa naj nas jemljejo za kredibilnega partnerja, če znotraj države ne podpiramo projektov, podpirajo pa jih zunaj naše države! To je zame skrajno neresna drža s strani opozicije, sploh če vemo, da so v SD-ju na začetku ta projekt podpirali, danes, ko ga je potrebno realizirati, pa se umikajo stran. Ampak, tega smo pri tej stranki že navajeni, podobno je bilo tudi pri pokrajinski zakonodaji; najprej so potrdili spremembo ustave, potem pa so seveda začeli onemogočati sprejetje zakona o teh pokrajinah. V SDS bomo seveda novelo zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o visokem šolstvu podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine SD bo predstavila poslanka Breda Pečan. Izvolite.
Najprej ena čisto proceduralna pripomba, gospod podpredsednik. Mislim, da to, kar si je dovolila kolegica pred menoj, ni ničemur podobno. Bi pa najprej pozdravila vse prisotne v dvorani in v nasprotju s predhodnico konstruktivno povedala, kaj meni o tem zakonu Poslanska skupina Socialnih demokratov, ki zlasti ustanovitev evromediteranske zveze univerz, ki smo jo mi poimenovali "univerza", kljub temu da "de facto" gre za mrežo in ne za univerzo v klasičnem pomenu besede, podpiramo. Ni res, da Poslanska skupina Socialnih demokratov nasprotuje ustanovitvi Evromediteranske univerze. Poslanska skupina Socialnih demokratov samo ne želi, da se ob skupnem cilju ustanovitve Evromediteranske univerze, ki naj bi imela vsaj enega od sedežev v Sloveniji, skozi stranska vrata pripelje razne nenavadne, eksotične ali kakršnekoli druge kvazi univerzitetne programe, ki bi jih lahko mimo Sveta za visoko šolstvo, mimo Državnega zbora in mimo Vlade Republike Slovenije pripeljali v Slovenijo, zagotovili financiranje iz javnih sredstev in ne zagotovili tudi možnosti študentom, da lahko na njih dejansko tudi začnejo in zaključijo študij. Mi smo se odločili, da bomo pri obravnavi tega zakona, ki popolnoma po nepotrebnem teče po nujnem postopku, poskusili pridobiti tudi pomoč in sodelovanje vseh tistih, ki so zainteresirani, pa jih Ministrstvo za visoko šolstvo vključilo v razpravo o tej spremembi šele potem, ko so začeli znova, kot izgleda, mora biti tukaj v tej državi storjeno, začeli izvajati javni pritisk. In glede na to, da je tukaj, pohvalno lahko rečem, nekaj sprememb bilo sprejetih na osnovi dogovarjanja med ministrstvom in Študentsko organizacijo Slovenije smo se odločili, da bomo skupaj s kolegi iz Zaresa in Lipe vložili še tri dodatna dopolnila, in sicer k 1., 2. in 4. členu, kjer predlagamo dobra dopolnila, tako da upam, da glede na tisto, kar smo včeraj poslušali, da koalicija, zlasti pa SDS, vedno upošteva kvalitetna in smiselna dopolnila ali spremembe, ki jih predlaga opozicija, da bo ta dopolnila danes tudi podprla. In sicer predlagamo, da bi v novem 10.a členu v prvem odstavku dopolnilni soglasje Vlade Republike Slovenije, ker gre "de facto" za ustanovitev nove univerze, da mora biti pridobljeno tudi soglasje Državnega zbora Republike Slovenije, ki, konec koncev, vse druge univerze, vse druge javne univerze ustanavlja z odlokom, tu bi pa šlo celo samo za soglasje. Poleg tega zahtevamo ali predlagamo, da bi ta mednarodna zveza univerz, torej ne ta, ne govorimo o Evromediteranski univerzi, ampak govorimo o katerikoli mednarodni zvezi univerz, morala izpolnjevati za ustanovitev in za vpis v razvid visokošolskih zavodov pogoje, ki so določeni z visokošolsko zakonodajo. Se pravi, ne more biti kar tako, mimo Sveta za visoko šolstvo in mimo Državnega zbora ustanovljena neka univerza. In nenazadnje, pomembno je, da študenti, ki se bodo vpisovali na to mednarodno zvezo univerz, te mednarodne zveze univerz vedo, da imajo možnost, da bodo uživali pravice iz tega zakona, poleg njih pa še morda kakšne dodatne pravice, ki jih bodo same univerze omogočale. Programi mednarodnih univerz morajo imeti soglasje Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo, tako da izpolnjujejo pogoje. In še ena stvar, ki se nam zdi pomembna, je, da direktorja imenuje Svet za visoko šolstvo in da mora imeti pet let delovnih izkušenj ter najmanj doktorat. Mi bomo ta zakon seveda po želji posameznikov podprli, medtem ko pa nasprotovali mu pa ne bomo, kljub prepričanju nekaterih dam v tej dvorani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine LDS bo predstavil poslanec Rudi Moge. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Za Liberalno demokracijo Slovenije ni bilo nikakršno presenečenje, da je ministrica za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo vložila zakon, ki ni bil usklajen s strokovno in zainteresirano javnostjo, povrh pa je bil zakon še tako pravno nedodelan, da smo morali na odboru amandmirati skoraj vse člene zakona. Sam predlog za nujni postopek pa je kazal na to, da Vlada ob vsebinskih in drugih pomanjkljivosti prikriva le-to s hitro akcijo pozicijskega glasovalnega stroja. V LDS nismo dobili zadovoljivih odgovorov na nekatera nujna vprašanja, ki jih bom kasneje izpostavil. Lahko rečem, da je tudi tokratna dopolnitev zakona imela tri poglavitne napake. Prva je bila, da je bila sprejeta brez uskladitve s socialnimi partnerji in da so se šele v postopku, ko je bil zakon vložen v proceduro, poskušali predstavniki Vlade dogovoriti z zainteresirano javnostjo, da bi lahko le-ta preko določenih amandmajev vplivala na vsebino tega zakona. Ta zakon je bil tudi strokovno zelo nedomišljen, vsaj v obrazložitvi na odboru ni bilo odgovorov na ključna vprašanja, ki bi jih morali, ko sprejemamo tak strateški dokument, imeti dorečena. Prav tako pa ta zakon omogoča dovoljevanje partikularnih osebnih interesov članov in ideologov vladajoče koalicije, kar je več kot jasno, če človek pogleda, kako se ustanavljajo novi visokošolski zavodi v Republiki Sloveniji. Naj povem, da smo v Poslanskem klubu LDS že od vsega začetka podpirali idejo o ustanovitvi mednarodne mediteranske zveze, saj je oče te zveze naša lastovka dr. Marko Pavliha in da smo bili na to ponosni in smo te stvari poskušali tudi vedno podpirati. Zato je to, da tega ne podpiramo, seveda čista neresnica ali laž. Ob tem pa imamo majhen pomislek, da z njeno ustanovitvijo imamo na majhnem delčku Slovenije kar tri univerze: imamo univerzi v Novi Gorici, imamo univerzo v Piranu, zdaj bomo imeli zvezo univerz v Portorožu, v Murski Soboti pa se lahko pod nosom obrišejo, v Novem mestu lahko gledajo, Gorenjci lahko samo gledajo, kaj je z njimi, da o Korošcih niti ne govorim; in takšna koncentracija univerz na ozkem segmentu kaže na to, da Vlada nima izdelane nobene strateške mreže univerz v Mariboru, ki bi pomagala k tem tolikokrat opevanem odpravljanju razlik v Republiki Sloveniji. V poslanskem klubu opozarjamo tudi, da takšna rešitev, kot je predlagana v zakonu, je morda zadostna za Ustavno sodišče, ne bo pa prepričala EU teles za ugotavljanje in zagotavljanje kakovosti v visokem šolstvu in to, da je Slovenija vzpostavila neodvisno agencijo, ki bo kredibilno ugotavljala kakovost visokega šolstva Slovenije. Že danes je mogoče napovedati, da Svetu za visoko šolstvo ne bo priznan status enakovredne institucije v družbi agencij, ki zagotavljajo in ugotavljajo kakovost visokega šolstva članic EU. Proti koncu bi rad rekel še naslednje. Gotovo je, da je vprašanje ugotavljanja, zagotavljanja kakovosti v visokem šolstvu ena izmed bistvenih sestavin, ki smo ji s tem zakonom, tudi kot nič kolikokrat že poprej, pokazali hrbet. Te reči smo uredili popolnoma državno, prevalili skoraj vse te stvari na pleča Vlade, in mislim, da takega primera v Evropi ni. Mislim, da zakona kot takega, da bi bil kvaliteten prav zaradi teh stvari, v Liberalni demokraciji ne moremo enoglasno podpreti. V LDS globoko obžalujemo, da so minili časi, ko smo ustanavljanje, na primer, Univerze na Primorskem ali Medicinske fakultete v Mariboru, opravili tu v tem Državnem zboru s konsenzom in s šampanjcem v preddverju velike dvorane. Ugotavljamo, da so minili časi, ko smo nacionalne programe, tudi nacionalni program visokega šolstva, s konsenzom sprejemali. Tako bi morali zakonodajo s področja lokalne samouprave s konsenzom sprejeti, vendar ko opozicija pride z določenimi argumenti, ki bi jih bilo dobro razčistiti v dobro te države, takrat pač zavlada logika moči, logika tega stroja, ki kaže na to, da tiste obljube, da bo tudi Državni zbor, ko bomo predsedovali EU [[...]] [[opozorilni znak za konec]] , imel manj dela, da so bile te obljube iz trte izvite. Državni zbor gara zdaj, ko predsedujemo, tako kot še nikoli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo predstavil poslanec Alojz Sok. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Kolegice poslanke in poslanci! Jaz ne bom polemiziral, kot so naredili nekateri predgovorniki, ampak bom v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije-Krščanske ljudske stranke povedal, da ta novela zakona prinaša tri dobre rešitve in da je nujni postopek posledica odločbe Ustavnega sodišča, zaradi katerega moramo pač še v tem mandatu tudi ta zakon popraviti. Tri rešitve so zapisane v tem zakonu. Najprej prva, to je, ustvarjanje pravne podlage za ustanovitev Evromediteranske univerze. Zadeva ni nova. Leta 2006 je bila imenovana projektna skupina s strani Vlade. To univerzo lahko ustanovita dve univerzi, ena naša in ena tuja, potem pa lahko pristopijo tudi številne druge tovrstne institucije na tem področju. Kar 29 držav podpira in približno 200 univerz, da se tovrstna Evromediteranska univerza ustanovi, in bo pomenila veliko popestritev, kar se tiče tudi konkurenčnosti v našem univerzitetnem prostoru in to je samo za pozdraviti. Mi smo zelo veseli, da bo do tega prišlo. Zdaj, zapisati v ta pravni akt vse, kar je potrebno, kakšne organe mora imeti Evromediteranska univerza, kdo o čem odloča, je v tem trenutku nemogoče. Ker če pridobiš k tej ustanovitvi še neko tujo univerzo, potem bo seveda tudi tista univerza imela neke svoje predloge, tako da je to prepuščeno pogodbi, ki bo na podlagi tega nastala. In tisto, kar je pomembno, kar naše univerze lahko brez bojazni sprejmemo, je to, da bodo sredstva za delovanje te univerza namenjena iz posebne proračunske postavke. Torej, to ne bo iz tistega dela, ki je namenjen za naše visoko šolstvo, ampak bo v proračunu posebna postavka. In ko so na odboru to izvedeli, se mi zdi, da je potem razprava postala malo znosnejša. Kar se tiče odločbe Ustavnega sodišča, je zadeva pač jasna, tukaj je Ustavno sodišče povedalo, da je treba preoblikovati, in sicer ustanoviti neodvisno, od ministrstva ločeno službo, tako imenovani po tem predlogu sekretariat, ki bo samostojno odločal o administrativnih zadevah na področju visokega šolstva. Odločitev tega organa, sekretariata, je prav tako narejena tudi po finančni plati, saj bo tudi za delovanje tega sekretariata v proračunu zagotovljena samostojna proračunska postavka. In še tretja zadeva, ki jo ureja ta novela, to pa je ureditev položaja nekaterih diplomantov, približno 500 jih je, iz vsaj treh fakultet, to so ekonomske fakultete, potem pa fakultete za upravo in pa GEA College, ki so jim takrat, ko so se vpisali, ko so postali kandidati, predstavniki teh univerz brez pravne podlage pač obljubili, da bodo pridobili višjo stopnjo izobrazbe. Torej, jaz se ne bi spuščal v razloge, zakaj so jim lahko to takole čez palec povedali. To bi morali predstavniki teh fakultet pač odgovoriti. Ministrstvo za visoko šolstvo seveda sedaj tukaj pred Državnim zborom ponuja to možnost, da se jim pač v študijskem letu 2008/2009 omogoči možnost za pridobitev magisterija in doktorata znanosti. In da se jim tudi vplačane šolnine oziroma tisto, kar so plačali pri tem vpisu magistrskega študija, v tem programu upošteva. To je vsa umetnost teh treh sprememb, res je, da je bilo na odboru veliko vprašanj s strani tistih, ki jih danes v tej razpravi ni, in res je tudi, da smo si za razpravo o tem zakonu vzeli veliko veliko časa, pa se mi zdi, da bomo ga zelo malo porabili, glede na prisotnost in pa zainteresiranost v zvezi s tem. Očitno pa je, gospod predsednik, da smo tudi z vašo pomočjo na samem odboru z amandmaji to novelo tako dobro popravili, da je sedaj očitno sprejemljiva za vse in da bo po moje kar s konsenzom sprejeta, kolikor slišim s strani predstavnikov poslanskih skupin. Hvala lepa. V Novi Sloveniji - Krščanski ljudski stranki bomo to novelo z veseljem podprli. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Jakob Presečnik pa bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi prisotni! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu zasleduje predvsem tri cilje. Po eni strani slediti zahtevam odločbe Ustavnega sodišča v zvezi z ureditvijo Urada za visoko šolstvo, po drugi strani pa urediti položaj diplomantov dosedanjih univerzitetnih študijskih programov, ki so se v študijskem letu 2005 in 2006 vpisali v magistrske študijske programe druge stopnje. Zelo pomembno pa je tudi, da novela prinaša podlago za realizacijo projektov ustanovitve Evrosredozemske univerze s sedežem v Sloveniji. Po našem mnenju je projekt evrosredozemskih univerz za Slovenijo izjemnega pomena, tako s političnega kot znanstvenega vidika. Projekt podpira 39 držav in več kot 100 univerz, kar mu daje regionalno noto. Kot vemo, je Ustavno sodišče presodilo, da je ureditev, po kateri strokovne, organizacijske in administrativne naloge za Svet za visoko šolstvo opravlja organ v sestavi ministrstva, sistemsko neskladna in kot takšna v neskladju z 2. členom Ustave. V Poslanski skupini SLS podpiramo predlog, da se Urad za visoko šolstvo kot organ v sestavi ministrstva preoblikuje v sekretariat Sveta, ki ga vodi direktor sekretariata, imenovan s strani Sveta za visoko šolstvo. Na ta način se strokovni službi daje optimalno neodvisnost. Prav se nam zdi, da bo sekretariat neodvisen tudi v finančnem smislu, saj bo samostojen proračunski uporabnik. Strinjamo se s tem, da se diplomantom dosedanjih univerzitetnih študijskih programov, ki so se v študijskem letu 2005/2006 vpisali v magistrske študijske programe druge stopnje, iz 33. člena zakona daje možnost, da se v študijskem letu 2008/2009 vpišejo v študijske programe za pridobitev magisterija znanosti in doktorata znanosti, sprejete pred 11.6.2004. Kot sem že omenil, zakon določa tudi pravno podlago za razširitev mednarodnega sodelovanja slovenskih univerz z drugimi univerzami, visokošolskimi ali raziskovalnimi institucijami na območju Evropske unije in posledično določa način pridobitve akreditacije visokošolskih programov mednarodnih zvez univerz s sedežem v Republiki Sloveniji. V Poslanski skupini SLS podpiramo rešitev, da se za javno veljavni štejejo tudi študijski progami, akreditirani v državah članicah Evropske unije, ki jih izvaja mednarodna zveza univerz s sedežem v Sloveniji, če imajo njihove diplome v državi akreditacije značaj javne listine in so programi priglašeni Svetu Republike Slovenije za visoko šolstvo in pisani v razvid visokošolskih zavodov pri Ministrstvu za visoko šolstvo. V Poslanski skupini SLS bomo torej predlog zakona podprli, saj prinaša dobre rešitve za odpravo neskladij z ustavo in predloge, ki so izjemnega pomena za Slovenijo in širše regionalno območje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Z vašo predstavitvijo smo končali tudi s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo členih in vloženih amandmajih. Razpravo bom vodil na podlagi pregledov amandmajev z dne 30.5. Ločeno bom vodil razpravo k 1. členu, ločeno k 2. in 4. členu. V razpravo, kot rečeno, dajem 1. člen ter amandma predlagateljev Poslanske skupine SD, Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije, Poslanske skupine Zares in Poslanske skupine Lipa. Odpiram postopek za prijavo k razpravi. Izvolite. V razpravo se vključuje pet prisotnih poslancev. Prvi ima besedo poslanec Alojz Sok.
Čisto na kratko. O tem smo na odboru kar veliko govorili. Največ polemike v zvezi s tem je sprožil naš poslanski kolega gospod Gaber, ki ga žal danes ni med nami, verjetno ima kakšne druge opravke. Ampak že v stališču poslanske skupine sem nakazal to, da gre v tem primeru za ustanovitev nekega visokošolskega telesa, ki vključuje tako domačo univerzo, kot eno tujo univerzo. Da gre pri ustanovitvi te univerze za podporo 29 mediteranskih držav, 200 univerz in da bo ta mediteranska univerza zahtevala posebno proračunsko postavko v okviru financiranja, ki se bo verjetno tudi napajala iz različnih virov. Zato bi bilo v tem trenutku nesmiselno v ta pravnoformalni akt o ustanoviti zapisati, kakšni organi na kakšen način morajo delovati in tako naprej, saj bo vendarle treba tukaj doseči neko soglasje med obema ustanoviteljicama in pa seveda tudi med tistimi vsemi, ki bodo takšno evromediteransko univerzo financirali. Zato se nam ta amandma ne zdi smiseln, ampak ostajamo pri tem, kar je zapisano v zakonu, da se bodo te relacije dogovorile z medsebojno pogodbo. Žal v tem trenutku v Novi Sloveniji tega amandmaja ne bomo podprli in tudi že na samem odboru smo povedali, da takšen zapis v ta zakon v tem trenutku ne pride v poštev in da bi bil postopek lahko zaradi takšnega zapisa zelo dolgotrajen oziroma bi lahko pomenil, da bi še preden bi to Evromediteransko univerzo pravnoformalno ustanovili, morali zaradi tega spreminjati ta naš zakon in pa namen zaradi katerega se to v tej noveli tudi pravnoformalno ureja. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, podpredsednik. Ta amandma bom podprl, zaradi tega, ker ne glede na relacije, na osnovi katerih nastaja ta mreža univerz, je treba, da v našem prostoru, če jo umeščamo v naš prostor, seveda izpolnjuje pogoje, ki v tem prostoru veljajo. Žal, res je, da ustanavljamo to mrežo univerz, evrosredozemsko, nekako po napačnem postopku. Mi bi morali to ustanoviti, ko je bil projekt pripravljen, na osnovi mednarodne pogodbe. Danes ta pot, ta opcija je nekoliko zaprta, kajti mednarodna pogodba predpostavlja tudi vrsto ratifikacij vseh držav, katere univerze postanejo članice, ampak ta čas pa nam ne omogoča, da bi jo ustanovili že letos. Torej gremo z nacionalno zakonodajo, z nacionalno rešitvijo, z našim zakonom. Ker pa sem slišal tukaj kar nekaj strelov mimo zgodbe - kolegica Irglova, sicer prijetna, ki nekaj pozna o tej univerzi, ko je pripisala zlasti naši stranki nesodelovanje pri tem projektu, seveda je ustrelila zelo mimo. Brez zamere! Vi se boste spomnili, kako je prišlo do tega projekta. Se boste spomnili, da je vaš minister, takratni, dr. Zupan, dvakrat zavrnil to zamisel, in da je šele na tretji poizkus kolege Pavlihe, na njegovo konkretno pobudo Vlada ustanovila delovno skupino. In smo mi to pohvalili, večkrat pohvalili ustanovitev te delovne skupine, ki jo je vodil državni sekretar dr. Lesjak in ki je pripravila dober projekt in ta projekt je tudi dobil ustrezno mednarodno podporo, ki smo jo zagotavljali vsi, tudi z našo delegacijo, ki je vodila glavno vlogo tukaj, na vseh forumih evromediteranskih parlamentarcev. Tako da je težko danes, ker imamo pripombe na račun rešitev, ki so predlagane v tem zakonu, pripisati naši stranki nesodelovanje pri tem projektu. Glejte, če ste pogledali ustanovno listino, ki bo podpisana 9. junija, bi lahko videli, da lepo piše v tej ustanovni listini, da za oblikovanje pravne podlage za ustanovitev Evromediteranske univerze imamo rok 6 mesecev od podpisa ustanovne listine. Torej nič ne bi bilo zamujeno, ko tega zakona ne bi sprejeli. Mi bi imeli še od 9. junija dalje 6 mesecev do ustanovne skupščine članic. Ampak, hoteli ste hiteti. Jaz osebno ne bom nasprotoval zakonu, čeprav se mi zdi, da je hitropotezno oblikovan, da ni upošteval ustreznih opozoril akademske sfere in stroke sicer. Ne dovolj! In da bomo danes nekaj storili, kot pravi dr. Mencinger, kar bo spominjalo na mizo, ampak bo še vedno stol. Res je, 9. junija se bo zgodil pomemben dogodek, pomembneži iz Evropske unije bodo tu, bodo počastili podpis ustanovne listine, bomo tudi mi - parlamentarci, naša delegacija v Evromediteranski parlamentarni skupščini, in bo res pomemben dogodek. In to je tisti dogodek, ki je ključen, kajti dobil je ustrezno mednarodno verifikacijo. In ne pozabimo, da ne bo sedež te univerze samo v Sloveniji. Tukaj bomo imeli enega od sedežev, prvi osnovni sedež, ampak univerza kot mreža bo dobila svoje sedeže verjetno še v Tunisu in zagotovo enega v vzhodnem Jeruzalemu, ko bo vzhodni Jeruzalem osvobojen. Tako se ta mreža začenja ustanavljati. Mi imamo to čast, da gostimo prvi sedež in da ustvarimo možnost za financiranje iz evropskih virov. Torej, gre samo za to, in zadnjič dobili smo pohvalo v Atenah, ko smo, ko je Slovenija na lastno iniciativo namenila več kot 2 milijona in pol evrov za to, da se je ustanovil mednarodni center za evromediteranske študije, ki je že osnova tega projekta. Tako da, ko govorimo o opredelitvah političnih strank do tega projekta in ko radi okregamo tiste, ki naj ne bi bili soglasni z nami, bodimo korektni, dajmo se ustrezno informirati in tudi malce "mea culpa" potrkati, kajti na začetku, še enkrat spomnim, ko je bila dana pobuda že leta 2005, ste vsi molčali, nihče ni slišal; in seveda pritrjevali negativnemu, odklonilnemu mnenju ministra za visoko šolstvo, znanost gospoda Zupana. Hvala.
Hvala lepa. Repliko ima poslanka Eva Irgl. Izvolite.
Najlepša hvala za repliko. Gospod Aurelio Juri, moram reči, da ste tudi vi čisto prijetni, ampak zanikati to, da ste na začetku podpirali ta projekt, danes pa namerno zavlačujete s tem postopkom, zato da ne bi dosegli neke pravne podlage za evrosredozemsko univerzo, pa pač, žal, ne morete. In nenazadnje, gospod Pavliha je na Odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj protestno zapustil sejo - to je vaš član, iz Socialnih demokratov -, ravno zaradi vaše licemerske drže. Hvala.
Hvala tudi vam. Nadaljujemo na podlagi seznama prijavljenih. Besedo ima poslanec Rudolf Moge. Izvolite.
Gospod podpredsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Osebno bi bil srečnejši, če bi imeli ob tem, ko ustanavljamo to mednarodno mrežo univerz, urejeno tudi mrežo univerz v Republiki Sloveniji. Tako pa kljub večkratnim apelom na Vlado in ministrstvo, naj nam vendar pokaže vizijo, kje bo imela Slovenija bodoče univerze, v nacionalnem programu jih je od 7 pa nekje do 10, tega odgovora nikoli nismo dobili ali pa so bili odgovori tako medli, da v bistvu to prepuščajo slučaju in sredinam, v katerih naj bi se te univerze nekako poskušale formirati. Rad bi povedal naslednje. Poglejte, pri tem, ko pišemo na nek način krstni list te mreže univerz, pa ko smo pisali na nek način, da sprejemamo odloke o ustanovitvi univerz ali pa spremembe teh odlokov, krstne liste, za vse javne univerze v Republiki Sloveniji in za vse fakultete, ki so v tem sklopu, je potem oni del, ki pripada prostemu trgu, pa popolnoma v senci tega. Spoštovane kolegice in kolegi, če samo malo pogledamo te stvari, kje je Državni zbor sodeloval in kje Državni zbor ni sodeloval, potem lahko rečem, da imamo članic na Univerzi v Ljubljani 26, na Univerzi v Mariboru 16, na Univerzi na Primorskem 6, to se pravi, skupaj 48. Za vse te smo, pod narekovaji rečeno, "mi pisali krstne liste," mi smo pogledali, ali je smotrno, da se le-te ustanovijo, in mi smo v bistvu zagotavljali preko državnega proračuna sredstva za financiranje teh univerz. In mi smo tudi s tem, ko smo to pisali, nekako zagotavljali, na kakšen način oziroma kakšne organe bo imela taka univerza. Vlada je potem seveda še potrjevala statute in tako naprej, vse, kar ji pač po zakonu pripada. Spoštovane kolegice in kolegi! Imamo pa tudi zasebno univerzo v Novi Gorici, ki ima šest fakultet. In imamo tudi 23 samostojnih visokošolskih zavodov. Ti so pa nastali na trgu. Dovolite, ker verjetno jih niste pogledali, da vam citiram stanje, na dan 18. decembra 2007, to so Evropska pravna fakulteta v Novi Gorici, o kateri Državni zbor ni nikoli razpravljal, to je Fakulteta za podiplomske državne in evropske študije v Kranju, o kateri Državni zbor ni nikoli razpravljal, Fakulteta za informacijske študije Novo mesto, Fakulteta za medije v Ljubljani, Fakulteta za uporabne družbene študije v Novi Gorici, GEA College - Visoka šola za podjetništvo v Piranu, tako da je zdaj na Primorskem univerza v Kopru, mednarodna mreža univerz v Portorožu in samostojni visokošolski zavod GEA College v Piranu. Potem imamo Poslovno šolo Bled, Fakulteta za podiplomski študij managementa na Bledu, Fakulteta za podiplomski humanistični študij v Ljubljani, Mednarodna fakulteta za družbene in poslovne študije Celje, Mednarodna podiplomska šola Jožefa Štefana v Ljubljani, Šola za risanje in slikanje v Ljubljani, Visoka gospodarska šola v Celju, Visoka komercialna šola Celje, Visoka poslovna šola Doba v Mariboru, Visoka šola za dizajn v Ljubljani, Visoka šola za računovodstvo v Ljubljani, Visoka šola za storitve v Ljubljani, Visoka šola za tehnologijo in sisteme Novo mesto, Visoka šola za tehnologijo polimerov v Slovenj Gradcu, Visoka šola za pravno poslovanje v Novem mestu, Visoka šola za varstvo okolja v Celju, Visoka šola za zdravstvo in nego na Jesenicah in Visoka šola za zdravstvo v Novem mestu. Državni zbor o tem ni nikoli razpravljal. In če pogledate, se počasi ta tehtnica skoraj izenačuje v to, da bodo prevladovali, kar navsezadnje tudi ni slabo, če je kvalitetno, samostojni visokošolski zavodi in tudi samostojne univerze na tem področju. Ampak, spoštovane gospe in gospodje! To bi moral nekdo povedati, nekdo bi moral to oceniti, to mrežo v Sloveniji. Ni pa nikakršne take ocene in kar je še huje, več se dogaja; poglejte, mi, recimo, ustanavljamo Jožefa Štefana, javni zavod, financira ga država. Javni inštitut Jožef Štefan, javni zavod pa potem ustanovi privatno, je soustanovitelj privatne univerze v Novi Gorici. In zaradi tega se vedno privatno križa z javnim in tukaj so možni različni bypassi, možni so različni denarni tokovi, možno je različno prilivanje programov, s tem hkrati tudi študentov, in jaz mislim osebno, da bi moral Državni zbor bedeti nad vsem tem. In posebej zaradi tega, ker bodo univerze, ki jih je ustanovila Republika Slovenija, zdaj ne vem, gospod državni sekretar bo lahko mogoče odgovoril, ampak verjetno bodo ustanovitelji te evrosredozemske univerze - bodo verjetno, ne vem, verjetno - Univerza na Primorskem in Univerza v Mariboru, mogoče še katera druga, to so javne univerze, ki smo jih mi ustanovili. Ko bodo one ustanovile to mrežo univerz bodo one potrebovale za to določena sredstva tudi, da bo šlo naprej. Od kod bodo ta sredstva dobile, kako, zagotovo bo ta akt vplival na njihovo delovanje. Meni se zdi, spoštovane kolegice poslanke in poslanci, da je to v redu v tem amandmaju, da univerze, ki jih je ustanovila Republika Slovenije za ustanovitev mednarodnih zvez, potrebujejo soglasje Vlade Republike Slovenije. Čisto pravilno! Ampak zdi se mi, da bi tudi Državni zbor, da bi poslanke in poslanci, ki so dejanski predstavniki ljudstva, ki dejansko potrjujejo in sooblikujejo smer, v katero bomo hodili, bili tisti, ki bi tudi bili seznanjeni s tem in ki bi tudi soodločali o tem, da se neka takšna mreža univerz ustanovi, saj navsezadnje smo lahko ponosni, da smo mi bili med prvimi, ki bomo to ustanovili, da bomo imeli nosilci tega. In če Državni zbor razen tega, da je sprejel ta zakon, ki ga je Vlada predlagala, ga sicer popravil, nima pa s tem ničesar več, se meni zdi to v nacionalnem interesu premalo. Jaz mislim, da bi s tega gledišča, če hočemo ohraniti našo kredibilno vlogo volivcev, ki so nas izvolili, in vseh ostalih, da bi moral poleg tega iti tudi Državni zbor, kot piše tam, in da bi soglasje dala Vlada, Državni zbor, ali pa, če je že to pregrobo - soglasje -, mislim pa, da bi moral dati vsaj mnenje Držvni zbor. Kajti, ustanovitev in funkcioniranje enega takega velikega mednarodnega objekta, če pogledate, bi sigurno moralo biti tudi en del dejavnosti tega Državnega zbora, ne pa, da to prepuščamo sedanji vladi, pa prihodnji vladi, ko bo prišla, poslanci Državenga zbora pa v takih povezavah, pa o rečeh, ki sem jih prej omenil, nikoli ne razpravljamo. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanka Majda Potrata.
Hvala za besedo. Naj uvodoma povem, da bom podprla predlagani amandma, ki po moje v prvem in tretjem odstavku določa nekatere stvari, ki so nujne za to, da bi ustanovitev neke univerze, kajti po sedanji definiciji je mednarodna zveza univerz v tretjem odstavku poimenovana univerza, od sprejetja teh dveh sprememb v 10.a členu odvisna moja podpora zakonu, o katerem razpravljamo. In sedaj naj to še podrobneje utemeljim. Vlada si je, ne prvič, pa verjetno do konec tega mandata tudi ne zadnjič, privoščila poseben postopek urejanja stvari, za katere hoče, da imajo ekskluziven položaj, in zaradi tega, ker ve Vlada, da ustanovitev evromediteranske univerze podpirajo poslanske skupine, vključno z mojo, čeprav nekateri iz koalicije hočejo vneto prepričevati slovensko javnost, da to ni res. Kajti, jaz ne vem, od kod njim vedenje o tem, da je naša poslanska skupina davno prej, preden je koalicija dahnila svojo privolitev k temu projektu, sprožila postopke v okviru mednarodnih institucij; in tega moj kolega Aurelio Juri sam zase ne more govoriti, jaz pa lahko rečem, še pred kolegom Pavliho se je začel s temi stvarmi ukvarjati in pridobil soglasje poslanske skupine. Toliko, kar zadeva resnicoljubnost. Zato je zelo težko utemeljevati zadeve, ker so zapeljane po nekih drugih kanalih. Spet bom povedala, zakaj. Predlagateljica je sama namreč na 8. strani predloga zakona zapisala, da ni v mednarodnih izkušnjah pri ustanovitvi mednarodne zveze univerz primera, ko bi z zakonom določali ustanovitev, ampak je to mednarodna pogodba. Tu bomo v Sloveniji pač izumljali neko novo pot in se odločili, da to urejamo v zakonu. Tu namreč ob koncu tega teksta, pred 4. točko posebej piše: "Mednarodni pregled sicer ni pokazal podobnih rešitev v okviru visokošolske zakonodaje v državah članicah Evropske unije, vendar ravno odsotnost tovrstnega načina ureditve povzroča probleme pri priznavanju diplom nekaterih znanih institucij" - in tako naprej. Če zdaj s stališča interesa študentov gledamo, potem bi to morebiti še bilo dopustno da urejamo v zakonu. Če je to izgovor za to. Ampak jaz posebej poudarjam, da je to zgolj izgovor za nekaj kar se bo zgodilo v okviru člena, ki ima podnaslov "Mednarodna zveza univerz" in potem pridemo do popolnoma nelogične zveze v tretjem odstavku "Mednarodna zveza univerz iz prejšnjega odstavka je univerza po tem zakonu", in ta univerza, tako določajo predlagatelji, "ne glede na izpolnjevanje pogojev za ustanovitev univerze in za vpis v razvid visokošolskih zavod". Poglejte, polna usta so nas, tudi ob Resoluciji o visokem šolstvu kako zagovarjamo kakovost, kako hočemo imeti primerljivost naših institucij z mednarodnimi institucijami. Ko pa ustanavljamo novo inštitucijo pa zaobidemo vse poti in ni treba izpeljati osnovnega postopka, ki je predviden kot postopek, v katerega je vključen tudi Državni zbor. Ker Državni zbor sprejema odlok o ustanovitvi vsake od fakultet, kaj šele od univerz. Zato govoriti o licemerstvu ali o hinavščini - ne, bi se tudi dalo reči - je treba premisliti, kdo komu kaj očita. Tukajle je tipičen primer zaobhajanja veljavnih ustanovitvenih poti, ki se odpirajo s tem, ko so uvrščene v zakon o visokem šolstvu, odpirajo kot možnost tudi za katerokoli drugo institucijo, ker bo lahko po tem zakonu ustanovljena katerakoli, samo dve bosta morali biti, ena iz Slovenije in druga iz druge države. In brez tega dopolnila, da univerze, ki jih je ustanovila Republika Slovenija za ustanovitev mednarodne zveze univerz, potrebujejo soglasje Vlade Republike Slovenije, brez tistega dopolnila, da tudi soglasje Državnega zbora, je to, oprostite, nekaj, kar je zdaj postalo v tem mandatu praksa - da je vsa moč odločanja združena v rokah izvršne veje oblasti in v okviru izvršne veje oblasti, tako kot smo vajeni, zelo ozkega kroga ljudi, da ne rečem enega človeka. Zame je, kot rečeno, zaradi tega bistvenega pomena sprejem amandmaja, ki daje Državnemu zboru vendarle to možnost, da ohrani ravnovesje, ki je zadnje čase tako moderna beseda, da je treba za uravnoteženost skrbeti. In ne glede na to, v čigavih rokah je izvršna veja oblasti, vendarle prek teh instrumentov skrbi za stalnost kriterijev, po katerih so visokošolski zavodi ustanovljeni. Mislim, da je to minimalni standard, na katerega bi morali predlagatelji pristati, kajti obljube o tem, kako bodo financirane stvari - saj se bo financiralo iz javnih sredstev, kdo pa govori, da se ne bo iz javnih sredstev! V rokah imam finančne določbe iz listine o ustanovitvi, ki bo 9. junija podpisana, in tam piše v 8. členu: "Dejavnosti univerze financirajo Evropska unija, zainteresirane države, mednarodne organizacije, nacionalni in mednarodni donatorji." To se pravi, da bo šlo za kombinacijo javno-zasebnega, v katerega bo naša država iz javnih sredstev prispevala, iz katerega drugega resorja kot tistega, ki bo odločal o visokem šolstvu, bodo pa sredstva šla, tudi če bo to posebna postavka. To je obvoznica. Jaz ne rečem, da niso nekatere stvari v tem primeru želele biti drugačne, ampak, veste, tisti, ki spremljajo dogajanje v visokošolskem prostoru, bi pri EMUNIJU in pri financiranju enega milijona in še nekaj evrov, pa še enkrat enega milijona in nekaj, tudi vedeli kaj povedali. Gre za javna sredstva, in če gre za javna sredstva visokošolski instituciji dodeljena, naj bodo dodeljevana na enak način kot so drugim javnim institucijam. Tukaj se odpirajo vrata za ustanavljanje tudi drugih. Saj se bo pa mogoče kakšna fakulteta iz Hrvaške izmislila, da bo pri nas ustanovila mednarodno zvezo univerz ali od kod. Razumem, da je sedanji koaliciji veliko do tega, saj je napovedovala 10 univerz, ampak ali jih pa ta prostor še več kot deset prenese, je pa drugo vprašanje. Kot rečeno, ne nasprotujem ustanovitvi evromediteranske univerze. Šestmesečni rok od 9. junija je dovolj dolga doba, da ni opravičilo za nujni postopek in za vse to, kar se v zvezi s tem zakonom dogaja. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Geza Džuban. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Ko to poslušam in primerjam zgodbo v okolju, v katerem živim in delam, se človek tako malo zgrozi. Najprej tale pregled univerz in visokošolskih zavodov, ki ga je malo prej prezentiral kolega Moge, lahko ugotovimo, da so zadeve koncentrirane in se koncentrirajo na nekih določenih delih države. Pred seboj imamo amandmaje, o katerih bi morali govoriti, in določajo vlogo Državnega zbora, pogoje za ustanovitev neke nove univerze in vlogo Sveta za visoko šolstvo. Zakaj je sploh to potrebno? Zato, ker se v državi dogajajo stvari, katere marsikdo ne razume več. Kot je malo prej kolegica rekla, da ustanavljamo programe po obvoznicah, in da programe ustanavljajo ideologi obtalne oblasti. Ali ni tukaj nekaj hudo narobe? Oglasil sem se pa predvsem zaradi tega; v preteklosti sem sodeloval pri ustanavljanju sicer dislociranega programa za področje biotehnike in ko zelo približno vem, koliko je potrebno vložiti, da je do nekega takega dislociranega programa prišlo v Pomurju. Danes se to zgodi malo ne čez noč, samo da si napravi strani. Na prvem obisku Vlade v Pomurju je predsednik Vlade rekel: "Sedaj bo pa vse drugače." Poleg obljub okoli denarja, regije, infrastrukture in ne vem česa, je bilo rečeno: dobili boste tudi univerzo. Sedaj ne vem, če za to rabi on še naslednja dva mandata, ali pa je dovolj en mandat, da se vsaj prvi kurji koraki zgodijo. Kaj se je zgodilo? Ostal je samo eden, tisti visokošolski dislocirani program, katerega temelji so bili postavljeni že pri prejšnji vladi. In kar je še hujše, financiranje oziroma delovanje tega programa morajo financirati občine. Država noče slišati, kot da nismo v isti državi! Ko gledam ta dokument, se moraš vedno in znova vprašati, ali živimo v isti državi. Ali zato, da nimamo v Pomurju nekega Jambreka, ki bi bil mimogrede sfinanciran - se opravičujem gospodu Jambreku, ker jih je več, verjetno jih je več -, ali pa je to neka zgodba zanalašč? Ideja o programu turizem, v katerega so ljudje vložili kar nekaj napora, da bi bil ustanovljen v Radencih, so mimogrede trije ob nastopu aktualne oblasti ta pravi župani podpisali neko čudno pismo o nameri, da bodo oni svoj program turizma ustanovili v Sloveniji, in so blokirali tisti program, v katerega je bilo vloženo veliko dela in je danes tisti nula. Tako, da v tem delu Slovenije, če pogledate pregled ali karto, kakorkoli si jo lahko narišete, nimamo samostojnega popolnoma nič. Zato, ker nimamo očitno pravega človeka, ki bi bil na pravi strani, ki bi po obvoznici lahko ustanovil in sfinanciral nekaj za tako imenovano opevano decentralizacijo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Sedaj [[...]] [[Nerazumljivo.]] novega predsednika Vlade, kolega Petan. Tako jaz sicer ne nasprotujem tej univerzi, nikakor ne, ampak način dogajanja v tej državi je bolan. Hvala lepa.
Hvala lepa. Glede na izraženo voljo po dodatni razpravi, seveda, odpiram ponovni krog za prijavo. Prosim vse tiste, ki bodo razpravljali, da se prijavijo. Izvolite. Imamo dodatnih sedem prijavljenih. Najprej pa ima besedo poslanka Breda Pečan. Izvolite.
[[...]]še vedno prvi amandma k 1. členu. Jaz ne bi ponavljala tistega, kar je povedala kolegica Majda Potrata, bi pa rada opozorila, ne jemljite teh amandmajev kot napad na evropsko Evrosredozemsko univerzo. Jaz mislim, da tukaj v tej dvorani ne glede na to, da je okrajšava za to univerzo EMUNI, kar naj bi pomenilo Evromediteransko univerzo, bi bilo bolj primerno, če govorimo o evrosredozemski, pa tudi če bo potem uradni naziv drugačen. Gre samo za to, da s temi tremi dopolnitvami storimo korak, ki smo ga predlagali skupaj s Študentsko organizacijo tudi že prej. Torej, ne dovolimo, da prihajajo v Slovenijo kakršnikoli, bom rekla, iz zraka potegnjeni programi, ki lahko bistveno znižajo kvaliteto univerzitetnega študija v Sloveniji. Pristanite, lepo vas prosim, pristanite na to, da bomo v Državnem zboru ali pa da bodo v Državnem zboru ob nastajanju novih univerzitetnih mrež, da bo ob nastajanju novih univerzitetnih zvez Državni zbor aktivno sodeloval pri dajanju soglasja. In da bo v poznejših členih, kot pač to tudi predlagamo, Svet za visoko šolstvo tudi pri teh dogodkih odigral svojo vlogo, ki jo zakon postavlja o visokem šolstvu, torej, dovolimo mu, da s temi spremembami ne okrnimo in ne zmanjšamo njegovega pomena. Se pravi, da mora mednarodna zveza univerz izpolnjevati pogoje, ki so zapisani v tem zakonu, eden izmed teh pogojev je seveda soglasje oziroma akreditacija Sveta za visoko šolstvo. In še na zadnje, ne pozabimo, da so zagotovo najpomembnejši del vsake univerze študentje. Brez študentov univerze ne bi bilo. Lahko bi bil to inštitut, na katerem delajo dosedanji univerzitetni profesorji, ampak če ni študentov, potem je to samo inštitut, raziskovalna inštitucija in ne more biti potem več univerza. Se pravi, dajmo študentom vse tiste pravice, tudi na takih zvezah univerzah, kot jih imajo po našem zakonu. In če jim taka zveza univerza želi dati več pravic, je potem samo po sebi umevno, da v zakon napišemo in tudi pravice, ki jih določata sporazum ali pogodba o njeni ustanovitvi. Torej, ponovno poudarjam: ne sprevračajte tistega, kar smo povedali na samem odboru, in tistega, kar govorimo danes. Ne nasprotujemo ustanovitvi evrosredozemske univerze; ne nasprotujemo ustanovitvi evrosredozemske univerze velespoštovana dama, ki zapuščate dvorano!; ampak jo podpiramo ter želimo, da vse njene naslednice, ki se bodo morda pojavile v našem prostoru, izpolnjujejo tiste pogoje, ki jih morajo izpolnjevati tudi naše univerze. Tudi edina zasebna univerza v Sloveniji.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Ivan Grill, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod državni sekretar. Kolegice in kolegi. Najprej se niti nisem imel namena odzvati na razpravo, vendar me je k temu potem navedla razprava predhodnika, kolega Geza Džubana, z nekim razmišljanjem, da v Prekmurju ni posluha, ni interesa države, da bi se v tistem prostoru lahko ustanovil kakršenkoli javni visokošolski zavod. Moram reči, da temu verjamem, da je v Prekmurju lahko tako, vendar se je podobna zgodba dogajala v celotni Sloveniji v času prejšnjih mandatov, prejšnjih vlad. Konkretno za Dolenjsko so prizadevanja da bi prišli do univerze oziroma do nekih javnih visokošolskih zavodov starih več kot 10 let. Ni bilo posluha. Ni bilo interesa, pa je kljub temu gospodarstvo in tudi politika iz tistega okolja veliko naporov vlagala v to, da bi pa končno le prišli do tega. In po toliko letih prizadevanj je prišlo sedaj tudi do pobude s strani poslancev; poslanci iz tistega okolja smo vložili predlog za odlok da se ustanovi nov visokošolski zavod oziroma javna fakulteta in temu Vlada Republike Slovenije, vsaj v tem mnenju, ki nam je bil na voljo, ne nasprotuje. Pomeni, da ne drži, da Vlada ne bi imela posluha, da se tudi v nekih drugih predelih Slovenije ustanavlja javne visokošolske zavode. Pa ni, kot je gospod Džuban omenil, nobenega Jambreka iz Novega mesta oziroma z Dolenjske. Je pa velika podpora in interes gospodarstva in tudi lokalne politike, vseh županov v tistem okolju. Tako taka teza ne drži in jaz bom z veseljem, če bom imel možnost, podprl tudi kakšno takšno pobudo s strani, recimo, ali poslancev ali pa predlagateljev, iz tistega okolja, če bodo za to seveda izpolnjeni pogoji. Kar pa se tiče tega zakona oziroma spremembe o tako imenovani sredozemski univerzi. Seveda, z veseljem podpiram tudi to pobudo in tudi to možnost, da v slovenskem prostoru lahko ustanavljamo ali bomo ustanovili tako univerzo, ki bo povezana tudi z nekimi drugimi mednarodnimi institucijami. Kdo od tega pridobi? Predvsem naši študentje, naši mladi, kajti v bistvu bodo imeli doma, v Sloveniji, bistveno večjo dostopnost do znanj, mednarodnih profesorjev, za to ne bodo potrebovali niti v tujino, tudi izmenjava znanj, tudi stiki s študenti in profesorji bodo na ta način poenostavljeni, kar pomeni, da bomo tu samo pridobivali tako na znanju kot tudi na povezavah, ki jih prav gotovo posebej mladi ljudje potrebujejo. Zato sam tudi z veseljem podpiram to pobudo in tak zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz se ne bi strinjala v popolnosti z govornikom pred menoj. Pa mi dovolite, bom tudi zelo konkretno pojasnila, kaj se dogaja na področju visokega šolstva v tem mandatu, v mandatu predsednika Vlade Janeza Janše. Danes berem v časopisih, omenili ste, kolega, družino Jambrek. Ja, ampak to je načrtno početje te vlade - odpira prostor posameznim zelo znanim političnim imenom oziroma priimkom. Otroci Petra Jambreka, ki se mu je odprl visokošolski prostor, pa se sprašujem, le zakaj, ustanavljajo nove visokošolske zavode - za dvig medijske kulture so ustanovili inštitut. Zakaj? Zato, ker si bodo naredili dolgoročno zaledje. So ga ustanovili, pa nimajo konkretnih planov. So si pa zagotovili neko zaledje. Se pravi, da gre za finančno donosen posel. Se sprašujem, zakaj tak razcvet privatnih visokošolskih zavodov ravno pod to vlado oziroma enimi in istimi osebami, ki so zelo blizu SDS ali predsedniku Vlade. Tudi Peter Jambrek je soustanovitelj toliko in toliko visokošolskih zavodov. Sprva gre morda na videz za privatni zavod, zasebni zavod - vem, da veste tudi vi, spoštovani kolega, ki ste govorili pred menoj, kako "simpl" je pod to vlado spisati odlok in temu privatnemu zavodu dati status državnega zavoda in mu zagotoviti finance. Toliko lažje, ker ima tudi Vladna večina na odboru Državnega zbora in v tem parlamentu večino in z lahkoto podprete vse, kar si zamislite ali umislite. V soboto sem brala Sobotno prilogo, pa me je nekdo spomnil na ta članek. V naši državi je čas za to, da začnemo graditi na znanju. Zato ni čas, da, ne vem, pripeljemo univerzo v vsako vas, ker je to morda donosen posel, ampak je čas za to, da začnemo graditi na raziskovalnih univerzah. Na tem projektu, spoštovane kolegice in kolegi, vsaj kolikor vem, kolikor spremljam seje v tem mandatu, ne delate nič. Kaj je to drugega kot politizacija, donosna politizacija slovenskega visokošolskega prostora? Mednarodna sredozemska univerza, vse lepo in prav. S tem zakonom dajemo pravno podlago za to, da bo lahko zaživela. Tudi prav, projekt je podprt s strani Slovenije s strani mednarodne javnosti. Ampak, zakaj dopuščamo s tem zakonom, da bo Sredozemska univerza, pa morda še kakšna druga mednarodna univerza, ali pa tista, ki bo imela sedež doma, v Sloveniji, pa bo uvažala elitne profesorje. Ne vem, samo ugibam. Morda katoliška univerza, kjer je že načrtovano, da bo postala čez čas v našem prostoru, kjer bo imela take možnosti zaradi nedodelane zakonodaje, elitna univerza, ki se bo, verjamem, da financirala tudi iz javnih financ, iz državnega proračuna. Zakaj torej ne zapišemo v okvir tega zakona jasna pravila igre, da ne more neka mednarodna univerza, ki nima sedeža ali pa ima sedež pri nas, imeti drugačnih pravil, lažjih pravil, bolj ohlapnih pravil kot naši domači visokošolski zavodi oziroma državne univerze. Zakaj degradiramo ljubljansko, mariborsko, primorsko univerzo? Te univerze imajo tudi v svetovnem merilu velik sloves. Ljubljanska univerza se je uvrstila na zelo visoko mesto, ko so delali analize, po kvaliteti učnih programov in znanju, ki ga daje ta univerza svojim študentom. Vse lepo in prav, spoštovane kolegice in kolegi, ampak ne načrtno uničevati znanja v naši državi. Prav je, da odpiramo vrata novim možnostim, ampak ne na račun stare dobre kvalitete. Tisto, kar predlagamo v opoziciji v okviru tega amandmaja, je, da se zapišejo v okviru zakona samo jasna pravila igre. Dopolnila k 1. členu odpravljajo pomanjkljivosti določb predloga, in sicer tako, da ohranjajo pomen Državnega zbora pri ustanavljanju univerz, katerih ustanoviteljica je Republika Slovenija, z dopolnilom k tretjemu odstavku ohranimo veljavni pravni red na področju visokega šolstva. Tudi pri ustanavljanju mednarodnih univerz, morajo imeti študentje z zakonom določene pravice. Jaz sem vam prebrala obrazložitev, če si je niste prebrali. In verjamem, da je "fer", da sprejmemo ta amandma in zapišemo jasna pravila v okviru 1. člena predlaganega zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu.
Hvala. Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Še nek dodatek k moji prejšnji razpravi, da bom morda bolj jasen, kajti vidim, da me kolegica Irglova ni dobro razumela, morda sem se slabo izrazil. Ampak ob tem naj se malce nasmehnem. Gledal sem prej tudi koleg Jerovška, ko je odhajal, pa je pritrjeval z gestami temu, da naj bi naša stranka ne podpirala tega projekta. Ko smo pred dvema letoma, še preden je bila oblikovana delovna skupina, ki je pripravila zelo dober projekt, predlagali na Odboru za zunanjo politiko dopolnitev programa dejavnosti Slovenije znotraj Evropske unije s tem projektom, pa sta kolega Jerovšek in sam zunanji minister malo začudeno gledala, ker nista vedela, za kaj gre. In na vprašanje, ali bo to stalo, sem jima takrat povedal, da nič. Kot članici Evropske unije bo to financirano s strani Evropske unije in arabskega sveta. Pa je bilo to vneseno v ta program; seveda, iz tega je sledila tudi zgodba podpore pobude kolega Pavlihe in oblikovanja prave strokovne skupine, ki je to pripravila. Ampak, veste, ta univerza ima eno osnovno misijo in morda bi bilo dobro, da bi koalicijski poslanci prebrali, kakšen je cilj te univerze. Cilj je, da se omogoči vzpostavitev nove generacije intelektualcev, ki bodo bolj vešči v dialogu med vsemi kulturami mediteranskega prostora, med evropskim bregom in arabskim bregom oziroma afriškim bregom tega prostora, kajti svet pogreša boljši dialog. In v duhu tega sporočila bom skušal tudi sam prispevati k boljšemu dialogu s kolegico Irglovo in bom rekel, da naša stranka ne zavlačuje s sprejetjem pravne podlage za ustanovitev Evromediteranske univerze, kajti ta pravna podlaga ni najboljša in ni ključna. 9. novembra se bo iztekel rok, znotraj katerega je treba priti do ustrezne pravne podlage, 9. novembra! 9. junija bomo podpisali ustanovno listino, 9. novembra bo šlo mimo 6 mesecev, znotraj katerih bo morala biti sklicana ustanovna skupščina univerze. In to je čas, v katerem se lahko oblikujejo boljše pravne podlage. Zdaj imamo to ponudbo in je ne bomo zavrnili, jo bomo sprejeli, ampak opozarjamo, da ni najboljša v dikciji, ki omogoča ustanovitev Evromediteranske univerze. In naj dodam, če tega zakona ne bi sprejeli, bi se 9. junija enako zgodil podpis ustanovne listine. Ali če bi sprejeli drugačen zakon, bi se 9. junija enako zgodilo. Upam,da sem bil dovolj jasen, in da se ne bomo vračali na dopovedovanje, da jaz nimam metra petindevetdeset, ampak da imam samo meter osemdeset. To lahko ponavljate stokrat, jaz bom še vedno pri metru petindevetdeset. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanka Eva Irgl.
Najlepša hvala še enkrat za besedo. Jaz bi se naslonila v tej razpravi na tisti del, ko nekateri iz vrst Socialnih demokratov govorite, da so se postopki za ustanovitev Evrosredozemske univerze začeli že bistveno prej, se pravi še pred to vlado, pred gospodom Pavliho. Vse to drži in proti temu nimamo nič, in tudi prav je tako, hvala bogu, da ste tako pametni in da veste, da je to potrebno izpeljati. Ampak vi projekte začnete, potem jih pa ne dokončate. Tukaj je problem. In tukaj je problem vašega licemerstva, o katerem sem prej govorila. Ni problem v tem, da vi nekaj začnete, da podpisujete, temu smo bili že večkrat priča. Problem je v tem, da se potem noben projekt ne izpelje do konca. In očitno se kolega Juri midva tukaj ne bova nikdar razumela. In tudi če vi še tisočkrat ponovite, da ne nasprotujete tej ustanovitvi Evrosredozemske univerze. Dejstva in sam proces postopka kažejo drugače. Že na Odboru za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj niste želeli razpravljati o tem. Ste želeli, da se ta seja opravi enkrat drugič, ko mogoče postopki ne bodo več primerni, da se projekt realizira. In tukaj jaz vidim glavni problem. Ampak to ste že večkrat dokazali. Saj je bilo pri pokrajinah podobno. Sama trdim, da želite pač namensko zavlačevati s tem projektom. In tukaj se kaže glavni problem. In glede na to, da ta projekt podpira 39 držav, se mi zdi skrajno neresno, da opozicija na takšen način onemogoča sprejetje takšnega projekta. Tukaj je problem in tukaj se bomo morali pač sporazumeti drugače.
Hvala lepa. Jaz prosim za mir v dvorani. Nadaljevali bomo na podlagi seznama prijavljenih, za tem bom ponovno odprl še en krog, vmes pa ne bom dovolil, da se spreminja vrstni red razpravljavcev. Besedo ima kolega Jožef Jerovšek.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Danes razpravljamo o tem zakonu, ki se v nekaterih členih dotika tudi ustanovitve Evromediteranske univerze. To je izjemno pomemben projekt. In do zadnje seje Odbora za visoko šolstvo sem bil prepričan, da je to skupni projekt. Jaz sem tam na Odboru za visoko šolstvo razložil, da se spominjam, kot predsednik Odbora za zunanjo politiko, da so predvsem nekateri kolegi iz opozicije vsa ta štiri leta in že prej, za moje pojme korektno, povsod ob vsakem obisku v tujini navajali projekte Evromediteranske univerze in prizadevanje, da sedež te univerze pridobimo tukaj v Sloveniji. Vemo, da je bil velik interes za pridobitev tega sedeža in predstavljal sem si, da bomo zdaj ta uspeh proslavljali vsi. Da se bomo vsi veselili, da je sedanja vlada uspešno zaključila ta projekt, da je pripeljala ta sedež k nam v Piran. Ampak ne, zadnjič na odboru na enkrat opazim, da se praktično igra dvolično igro. Prikrito nasprotovanje, ampak zelo izrazito tako, da samo slepec ne bi opazil, da gre dejansko za nasprotovanje. In še en strah, ki ga pa jaz ne razumem pri univerzah, izjemen strah pred konkurenco. In ker je konkurenca gibalo napredka povsod in vedno na svetu tega jaz nekako v akademskih krogih ne razumem. In seveda tu je, tudi ti današnji amandmaji so nekako plod ali rezultat teh dveh stvari. Glejte, tu govoriti, da je potrebno soglasje Državnega zbora dati zraven, ja pa saj zakon je najvišji akt soglasja. In če bomo mi danes to sprejeli z zakonom bomo najvišji akt soglasja dali za ustanovitev takšne univerze. In zdaj pa, prej je en poslanec rekel jaz primerjam eno zgodbo in drugo, ampak jaz bom pa zdaj tudi primerjal dve zgodbi. To vaše nasprotovanje tej univerzi, ki je spodbujeno iz nekih političnih in tudi materialnih vzrokov. Nasprotujete temu zaradi tega, da se pač slovenska javnost ne bi soočila s tem, da je ta slovenska vlada, sedanja oblast, naša koalicija bila uspešna, izjemno uspešna. Da je uspela pri enem projektu, ki bi verjetno, če bi bila Vlada pod vodstvom vaše opcije, tega ne bi dobili. To je skoraj zagotovo. In na začetku ste pritrjevali, ste podpirali, potem pa, ko primerjam, enako kot pri pokrajinah, ko je bilo blizu, ko je možno ustanoviti, ko je možno dati ljudem nekaj, od česar bodo nekaj imeli, tako kot pri pokrajinah, široki populaciji ljudem, mnogo možno pridobiti, tako tu študentom bodočim, ne, zdaj pa odstopimo in zdaj prikrivamo, pa zavijamo v "stanjol" svoje vzroke, zakaj pa nismo, pa iščemo dlako v jajcu. In veste, tako prozorna je ta vaša igra postala, tako prozorna, tako protiljudske ste te stranke postale, ki temu nasprotujete, kar je dobro za ljudi. Moram reči, da je bilo prej rečeno s strani predsednika Odbora za visoko šolstvo, da bi Državni zbor moral bdeti nad ustanavljanjem in vsem. Jaz mislim, da Odbor za visoko šolstvo, če tega ni izrabil, pač ni izrabil. Imel je pa pristojnosti in jih ima, pristojnosti in možnosti, ampak meni nekaj zadnjih sej tega odbora v tem letu ali pa že v lanskem letu ni bilo všeč. Povabi se 10 ljudi iz ene univerze, se vsem da besedo in so tam zdaj vodilni ideologi, na nekaterih univerzah je recimo bivši kandidat za predsednika Socialnih demokratov. In on dve uri govori na odboru, dve uri. In s tem odbor ne dela tiste naloge, odbor politizira namesto, da bi se dejansko s skrbjo za kvaliteto programov za red na tem akademskem parketu ukvarjal. In s takim ravnanjem izgublja avtoriteto, tudi odbor. Prav gotovo izgublja avtoriteto, ker to kar se je dogajalo ob sprejemanju resolucije, o zakonu in tega, to je bilo destruktivno, je bil anarhizem na področju visokega šolstva, tam ni bilo prizadevanj po dobri resoluciji, po ne vem čem, ampak obstrukcija na drugi način. Z zavlačevanjem, s tem, da so ene organizacije pošiljale ljudi v izmenah na odbor, da so vzdržali, da smo 15 ur zasedali. In jaz vas naprošam, da ločite zrno od plev in da ne zavijate plev v nek lep papir in jih ponujate tu v obliki amandmajev. Povejte naglas: "Mi smo iz političnih razlogov proti temu, da se ustanovi Evromediteranska univerza v Piranu." Jaz domnevam, ne vem natančno, nisem bil na začetku, da ste gospodu Pavlihi preprečili, da bi prišel na ta zbor, ker on pa podpira. On pa podpira in si je veliko prizadeval. In verjetno ne želite, da bi to kontradikcijo v lastnih vrstah opazili slovenski volivci in gledalci, ki nas gledajo. To je "nefer", da mu preprečujete kot poslancu. Želel bi si, da bi za dobre projekte v dobrobit Sloveniji bila velika stopnja soglasja tu še naprej in vsi ti vaši strahovi o stranskih vratih, o "by-passih" in vsem tem, je dejansko strah pred konkurenco. Konkurenca pa, ne moremo reči, da v tem slučaju, ko gredo mednarodne univerze v 90 drugih državah, da je drugod na univerzitetnem polju vse slabo narejeno, pri nas pa vse dobro. Tega, mislim, da ni možno reči, da tudi v teh 39 državah, mnogo je evropskih, imajo dobre univerze in da bodo prišli sem z odličnimi programi. In jaz se teh programov ne bojim. Hvala lepa.
Besedo ima poslanka Majda Potrata. Izvolite.
Hvala za besedo. Torej, vidim, da žal nekateri koalicijski poslanci in poslanke niso prebrali listine o ustanovitvi, ker bi potem vedeli, da bo to institucija, ki bo zagotavljala podiplomski študij, ki s konkurenčnostjo ali strahom pred konkurenco nima nič opraviti, zaradi tega, ker se bodo v te programe vključevale že obstoječe visokošolske institucije s tega evromediteranskega področja. Na posebno vprašanje gospodu državnemu sekretarju, ali nesprejetje tega zakona pomeni tudi neizvedbo podpisa 9. junija, sem dobila zagotovilo, da se bo tisto, kar se ima zgoditi 9. junija, zgodilo, ne glede na to, kaj se s tem zakonom zgodi. Zaradi tega, ker je listina pripravljena, ker je od časa priprave listine do veljavnosti odprt čas in bi bilo dobro, če bi si prebrali 5. poglavje listine, kjer piše, da se tudi še naknadno, do 30. septembra, države, ki se hočejo temu projektu priključiti oziroma posamezne visokošolske institucije, lahko priključijo. Nič ni zamujenega. Listina bo 9. junija podpisana v soju žarometov, dogodka ne boste izgubili, Pöttering, Barrosso in Janša se boso slikali ob tem dogodku, dogodek bo, ampak razumite, da nekaterih stvari pač ni mogoče na tako nerazumevajoč način obravnavati. Pripisujete nam, da mi zadev ne razumemo, da jim nasprotujemo. Mi ne nasprotujemo, dajte si že to dopovedati. Nas mednarodne konkurence ni strah. Šest mesecev do tega slovesnega trenutka bo še čas. Hvala.
Hvala lepa tudi za vašo razpravo. Jaz pa odpiram ponovni krog. Prosim za prijavo vse tiste poslance, ki imajo željo. Izvolite. Imamo dodatne štiri prijavljene poslance. Prvi ima besedo poslanec Aurelio Juri.
Skušal bom kolegici Irglovi, pa kolegu Jerovšku še dodatno pojasniti. Ne vem, če se kolega Jerovšek spomni, ko smo predlagali, jaz sem prej govoril, dopolnitev sklepa oziroma program aktivnosti Slovenije v EU, sam kolega Jerovšek ni dobro vedel za kaj je šlo. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Hvala bogu, ker ni bilo argumentov, da bi temu nasprotovali. Kolegica Irglova spet govori o tem, da naj bi mi dali pobudo še v prejšnjem mandatu. Nismo je dali. Položili smo jo v roke tej vladi. Kronologija, septembra 2005, ko je bila Vlada na obisku v Kopru, teden dni potem kot smo v Kairu snovali ta projekt, sem ga položil v roke ministru Zupanu. V Kopru je rekel: "Ne." Mesec kasneje, poslansko vprašanje dr. Zupanu v Državnem zboru. Na to temo je znova rekel: "Ne." Sledila je dopolnitev programa aktivnosti v EU. Leto kasneje, dal je kolega Pavliha pobudo in je končno rekla Vlada: "Da." 2006 imenovala strokovno skupino, tako da smo zaupali tej vladi, pobudnik tega projekta in te zamisli, realizacijo, in prihaja do realizacije, ampak ne moremo rušiti vse naokoli. Problem je, da pristopamo k tej realizaciji prehitro, nedomišljeno in da bi bilo pametneje, če bi si vzeli še nekaj časa in to dodelali. Zato sem znova opozoril, da se 9. junija zgodi svečani podpis listine. To je politična najbolj pomembna poteza. Od tu dalje pa bi si lahko vsi vzeli čas, da bi domislili samo pravno podlago. Danes jo imamo že tu, in ponavljam še enkrat, ji ne nasprotujemo. Ji ne nasprotujemo, karkoli boste vi dopovedovali. Mislim, da bi to - pa me čudi, da dva kolega poslanca tega nočeta razumeti -, to bi še osnovnošolski otroci razumeli in vzeli nazaj. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanec Tomaž Štebe. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Ne vem, zakaj se oddaljujemo od teme oziroma od bistva tega amandmaja k 1. členu. Mednarodna zveza univerz pač potrebuje, zaradi tega, ker bo tudi financirana najmanj ena od udeleženk iz Slovenije, nek okvir zaradi proračunskega financiranja. Poleg tega taka pogodbeno, na koncu, organizirana zveza potrebuje okvir, tisti minimalni okvir, ki omogoča avtonomno, svobodno dogovarjanje, pogajanja o tej skupni pogodbi o Mednarodni zvezi univerz. In to je to. Ali bi se radi zdaj pogajali vi vsi skupaj, mi vsi skupaj, z, ne vem, stotimi partnerji, ki bodo vstopili v to zvezo? Pa ne komplicirati! Res ne razumem tega. Na odboru so nekateri imeli strahove o "banana partnerjih" in ne vem čem. Tudi študentje bi radi nekako imeli vse tiste pravice in še več, kot jih imajo v Sloveniji. Ampak to je mednarodna zveza univerz, kjer se bodo partnerji uokvirili v tisto možno. Bodimo veseli, da do tega prihaja v Sloveniji. Jaz bi bil vesel, če bi bilo teh zvez več. Glejte, vsaka taka izmenjava, povezovanje, bo zagotovo bogatilo tako visokošolsko sfero kot sfero ljudi, mladih ljudi, ki bodo delovali potem v tem sredozemskem, evrosredozemskem okolju ali pa v globalnem okolju. Morda pa bomo na ta način pridobili v Slovenijo sposobne mlade ljudi, tudi iz kakšnih "banana", po mnenju nekaterih, okolij. Jaz res ne razumem tega, da se gre tukaj v taka označevanja. Pa saj smo ja strpni, razumevajoči in razumemo tudi tiste, ki prihajajo iz drugih okolij in drugačnih navad, ki morda komu tudi ne ustrezajo. Ampak pustimo to. Mislim, da je tukaj v tem 10.a členu lepo zastavljen okvir, pogoj, ena domača ena tuja in potem naprej. In to vključevati ne vem kaj, je popolnoma nepotrebno. Mislim, da je sedajle bistveno to, da mi sprejmemo to spremembo zakona v tem delu, ki se tiče oblikovanja oziroma pokrivanja države Slovenije in njenega proračuna in njenih institucij te mednarodne zveze univerz, in to podlago dajmo za ta podpis v juniju, ne pa sedaj odlašati, iskati neke razloge, zakaj pa bi lahko in bi morali še razmišljati. Tudi predstavniki akademske sfere na odboru niso znali povedati nobenih konkretnih predlogov in sprememb, razen to, da se je debata zopet spustila na nivo, kaj in kako bi moralo ostati nespremenjeno v visokošolski sferi v Sloveniji. Predlagam, da pohitimo, in da razumemo to kot okvir, pogajalski okvir oziroma tisto kar, pravzaprav mi kot gostiteljica Evromediteranske oziroma Sredozemske univerze v tem primeru, ki je aktualen, potrebujemo za to, da bomo kompetentni sodelavci pri tej ustanovitvi. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Rudi Moge.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Spoštovane gospe in gospodje! "De lana caprina rixari" ali prepirati se za kozjo dlako. Nihče izmed opozicije tukajle, ni rekel, da bomo nasprotovali temu zakonu, ves čas se pa govori s strani pozicije, kako nasprotujemo sprejemu tega zakona. Nasprotovanje ni, veste spoštovane kolegice in kolegi, to če ima nekdo malo pameti, pa hoče delati dobro za to državo, nasprotovanje ni to, da potem samo kar iz vlade pride, damo štampiljko gor, daš v parlament in je to zlata vredno. Zato tudi dobivamo plačo, da temu nasprotujemo. Če bi temu bilo tako, spoštovani gospe in gospodje, potem bi zakon, ki ga danes obravnavamo, ki je prišel v obravnavo, ki je bil popolnoma neusklajen z vsemi - o ničemer se niso pogovarjali, za to vlado so študentje zrak, univerze subjekti, ki jih je treba s knuto preganjati in gledati kaj delajo, na veliko tako zakonodajo sprejemamo. In druge instituti itn., sploh ni to pomembno, kaj bodo oni rekli - Slovenska akademija znanosti in umetnosti, bog ne daj, da bi še njo kaj vprašali, usklajevali, da bi kaj rekli. Ampak ko je zakon prišel v proceduri, Vlada je dobro vedela s svojimi aktivnostmi, poglejte, da bomo 9. julija sprejemali, se bo ustanovila ta reč. Z zakonom smo pa prišli v maju, pred koncem predsedovanja. Bil je nujen postopek, zakon prvič ni bil usklajen, bil je pa tako zanič zapisan zmazek, da jaz kaj takega še nisem videl. Amandmirati smo morali 1. člen, amandmirati smo morali 2. člen, pa 4. člen, pa potem smo 6. člen, pa 7. člen, pa 9. člen, pa 10. člen. 10 členov ima ta zakon. Tako zanič je bil sestavljen, da je bilo mene groza kot predsednika odbora, da bi moral en dopolnjen predlog zakona dati v proceduro in smo zato s proceduro takrat na odboru zaustavili, ker ni bilo vloženega takrat nobenega amandmaja, ki bi to popravljala, sam ga pa iz zraka tudi nisem mogel sneti, zato, da se je vsaj ta postopek malo zavlekel na Državni zbor. Jaz sem takrat sejo prekinil. V tem vmesnem obdobju potem, ki smo ga imeli, je pa ministrstvo prišlo do tega, da se je začelo pogovarjati tako s študenti kot z univerzami in je začelo te stvari usklajevati. V tem vmesnem obdobju smo tudi poskušali, ena in druga stran, narediti to, da smo poskušali amandmaje oblikovati v takšni obliki, da je zakon bil pravno-sistemsko dovolj dober, da bi ga lahko Državni zbor sprejel. In to je bilo vso to nasprotovanje. Zdaj moramo mi požirati, da smo temu nasprotovali in da ne podpiramo tega zakona, čeprav tega nihče ni rekel, samo zaradi tega, ker smo dobili zakon, ki je bilo zelo zanič v proceduro. Mislim, da je bila to plemenita gesta opozicije, da smo pridobili čas, da smo opravili kvalitetno delo na svojem odboru in da smo potem dali predlog, ki bo danes zagotovo sprejet in bo ta zadeva končana. Kar se pa tiče člana odbora, ki pa pravi, da je delo nekvalitetno v Odboru za visoko šolstvo. Sam Odbor za visoko šolstvo, moram reči, da vsi njeni članice in člani so od začetka do konca delali odgovorno in so delali kvalitetno. Da pa sam odbor ne more delati kvalitetno je pa v pretežni meri kriva Vlada Republike Slovenije ali pa bolj natančno Ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnološki razvoj, ker nam pošilja v proceduro, spoštovane gospe in gospodje, zakone, ki niso usklajeni z nikomer in zaradi tega imam jaz kot predsedujoči, kolegica Irglova, kot podpredsednica, tam težavo, ker je to edini forum, na katerem se lahko naši študentje, naša bodočnost, univerze in vsa zainteresirana javnost vključno s sindikati pogovarja. Ja, tako se v eni razviti demokraciji ne dela, spoštovani gospodje! In, če še bo, seveda je res, s kom pa je bil usklajen ta zakon, če že vmes govorite - mag. Štebe, bodite toliko olikani, pa pustite govornika, da govori in potem povejte svoje mnenje in se ne obnašajte kot na tržnici. Se pravi, ta reč ni usklajena. Kako lahko potem mi kvalitetno delamo in da jaz kot predsednik dobivam kritike na to, da pustim ljudem v Državnem zboru, po Poslovniku je to mogoče, da povedo in izgovorijo svoje mnenje, da sem jaz zaradi tega, da jih tam ne bičam, da tako rečem, tri minute, pa nobeden ne bo več govoril, pa da bi jih vrgel ven - ja, poslušajte, v kakšni državi pa, prosim vas, živimo! Jaz za svoje ravnanje mislim, da živim v demokraciji. In dokler bom jaz predsednik, bom pustil, da bo lahko vsak, od študentov do profesorjev, rektorjev in vseh ostalih, ki so bili povabljeni, v tem parlamentu govorili. Ko pa mene več ne bo, pa naj pride nekdo drug, pa naj uvede tak sistem, ki je veljal v nekem drugem sistemu, za katerega smo rekli, da je bil popolnoma zgrešen. In ne pustim, da se v tem Državnem zboru na tak način obravnava Odbor za visoko šolstvo. Posebej sem pa žalosten, da od člana tega odbora, ki je lahko vedno dobil besedo, ki je lahko vedno sooblikoval vse te reči, da gre potem ta stvar na tak način. Veste, če bomo tako eden drugega cenili v Državnem zboru in bomo tako delali, potem se te države bog usmili! Imejmo nekaj dostojanstva, pa zares govorimo o tem, kar je pred nami. Jaz se vam, gospod podpredsednik, opravičujem, ker sem zlorabil proceduro, kot so jo vsi zlorabili v tem primeru. Odprli smo debato samo o tem, ali naj Državni zbor soodloča, in samo o tem bi lahko govorili, pa o tem nihče tu ne govori, vsaj jaz nisem slišal, ampak se strankarsko med seboj obračunava. In še ena stvar je v tem amandmaju, da imajo študenti poleg pravic iz tega zakona tudi to, kar tule piše - minimalno, kar bi lahko študentom dali, je to - zdaj ne vem, kako nas gledajo tule z balkona, ko o njih sploh ne govorimo, ko sploh ne govorimo o tem, kaj ta amandma govori, ampak se strankarsko kažemo ljudem, kako je eden večja packa kot drugi. Namesto da bi bili nase ponosni, da smo poslanci Državnega zbora in da poskušamo za njihovo dobro neko reč urediti. Tako se pa gremo samo "ta stranka je zanič, ta je slaba, vi ste...," se uporabljajo neresnice. In, oprostite, s tem, s tako popotnico zdajšnji poslanci, ko boste šli na volitve, bo imel vsak, kdorkoli nas je gledal, imel velik nahrbtnik na hbrtu in si bodo ljudje verjetno dobro premislili, preden bodo koga takega, ki je na tak način delal v Državnem zboru, zopet izvolili. Jaz bom vsekakor to podprl, ta amandma. Zdi se mi, da je dober, in ne bom načenjal dignitete Državnega zbora tudi s tem, da bi pri tako velikem projektu, kot je Mednarodna zveza univerz, bil Državni zbor izločen iz soodločanja o tem, ali gremo v tak projekt ali ne gremo v tak projekt. Gospod podpredsednik, še enkrat se opravičujem, ker sem te stvari zlorabljal. Te stvari se zdaj nonstop zlorabljajo, vidi se, da se bliža čas volitev in ljudje, namesto da bi govorili o vsebini in o ljudeh, ki jih te zadeve bremenijo, mečejo z velikimi lopatami gnojnico eden na drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa, predvsem za vsebino vaših besed. Nadaljujemo z razpravo, v katero se vključuje tudi državni sekretar. Gospod Lesjak, beseda je vaša.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo. Gospe in gospodje poslanci, lepo pozdravljeni, seveda pozdravljeni tudi študentke in študentje. Če dovolite bi najprej izrazil zadovoljstvo ob slišanih izrazih podpore projektu Evrosredozemske univerze in s tem tudi gradivu, ki je v postopku obravnave. Lahko z zadovoljstvom povem, da po informacijah s katerimi razpolagam, ta projekt podpirajo vse slovenske univerze in so že oziroma bodo v kratkem podpisale vsa pisma o nameri in pripravljene so tudi podpisati ustanovno listino, kar jim bo zagotavljajo ne samo možnosti, ampak tudi pravice sooblikovanja potrebnih pravnih aktov in vseh dokumentov, na osnovi katerih bo ta inštitucija ustanovljena. O vlogi Državnega zbora o kateri sem razumel, da teče razprava, je pravzaprav treba poudariti, da je v največji meri, če smem uporabiti ta izraz, na vas odločitev glede tega. Je pa seveda za poudariti sledeče. Gre za mednarodno inštitucijo, ki je že dobila v podobnem formatu Evromediteranske parlamentarne skupščine vso potrebno politično podporo, kjer pravzaprav v tej Evromediteranski parlamentarni skupščini so poslanci 37-ih držav Evropske unije in sredozemlja. O pravnih podlagah sem nekaj malega že rekel in tudi res je to, kar je kolega spoštovani gospod poslanec Juri povedal, da v 6-mesečnem roku, ki je predviden, da se ustvarijo ustrezni pravni akti, bo seveda tej aktivnosti posvečeno veliko pozornosti in tudi strokovnega znanja in k temu bodo povabljeni vsi, ki želijo pri tem sodelovati in ki lahko pri tem pomagajo, seveda, ki bodo pred tem tudi podpisali ustanovno listino. Kar se tiče vlog in pravic študentov. O tem je bil govor in tudi veliko razprave na matičnem odboru. Tudi pred tem smo se pogovarjali oziroma sem jaz v okviru druge delovne skupine Sveta za študentska vprašanja, kjer smo, in moram posebej pohvaliti člane druge delovne skupine Sveta za študentska vprašanja, torej konkretno študente, ki navkljub načelnemu nasprotovanju, bi rekel, zakonu zaradi tega, ker z njimi ni bil predhodno usklajen preden je šel v parlamentarno proceduro, so vendar bili pripravljeni na vsebinsko razpravo, so imeli dobre predloge, dobre rešitve, ki so bile strokovno in tudi drugače utemeljene in kot je videti, so tudi ti predlogi in rešitve prisotni in so vidni v amandmajih. Kar se tiče vloge in pravic študentov v skladu z nacionalno zakonodajo in s primerljivimi inštitucijami, ki so ustanovljene v tem okviru, so zagotovljene tako njihove pravice kot obveznosti na enak način kot velja to za, če smem uporabiti izraz, naše nacionalne univerze. Gre za članstvo kot bo pripravljeno v vseh organih, tako kot je tudi pri naših univerzah tako v upravnem odboru, akademskem zboru, kot tudi senatu. Če sem mogoče še malo bolj konkreten, na koncu, gospod poslanec iz Prekmurja Džuban je omenjal Prekmurje kot regijo kjer, bi rekel, ne samo po njegovem mnenju razvoj visokega šolstva zaostaja, ali pa je premalo prisoten glede na druge regije v Sloveniji. To drži. Moram reči, da ni samo moje osebno mnenje, ampak tudi mnenje drugih akterjev visokega šolstva, da bi bilo zelo koristno in potrebno, da bi v Prekmurju razvoj visokega šolstva bil bolj zaznan in prisoten. Vendar je treba poudariti, da je tudi v drugih regijah ob seveda zakonskih možnostih in formalnih okvirjih, ki jih ima Vlada, da zagotavlja ustrezne pogoje za razvoj visokega šolstva, to v največji meri prepuščeno regionalnim akterjem regiji, občinam in tudi akterjem, ki si želijo in so pripravljeni z veliko entuziazma razvijati visoko šolstvo v posameznih regijah. Če so razlike v posameznih regijah glede tega, je verjetno treba iskati razloge v veliki meri v sami regiji. In morebiti samo še eno kratko pojasnilo, ker sem tudi v medijih zasledil pred nekaj časa, da se povezuje projekt ustanavljanja katoliške univerze s projektom ustanovitve Evrosredozemske univerze, bi želel tukaj poudariti in povedati, da, po podatkih, s katerimi razpolagam, so vloge za ustanovitev visokošolskih zavodov iz katerih bi naj nastala katoliška univerza bile že pred kar nekaj meseci vložene v akreditacijski postopek na Svetu za visoko šolstvo, kar z drugimi besedami pomeni, da se nastajajoča katoliška univerza pravzaprav razvija in akreditira, jo ustanavljajo v skladu z nacionalno zakonodajo, v skladu z merili za akreditacijo in postopkom, ki velja tudi za vse druge visokošolske zavode. Če dovolite, bi se na koncu želel zahvaliti prav vsem, ki podpirate ta projekt in ki ste tvorno, strokovno, z rešitvami, ali pa kako drugače pomagali pri njegovi uresničitvi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan.
Najprej bi z enim zelo zelo starim rekom, mislim, da izhaja še iz Grčije začela, in sicer, da "sedem modrih enemu", ne bom povedala kakšnemu, "ne more odgovoriti" oziroma pojasniti, zaradi tega, ker enostavno se ta osmi zapiči v neko svojo "fiksno" idejo in enostavno ne zna od nje odstopiti. Sedaj smo govorili samo, ponovno samo o amandmajih. Gre pravzaprav samo za dva, čeprav so zaradi tega, ker se nanaša ta tema na več členov, trije amandmaji. Rada bi in zato se opravičujem, bom vendarle na koncu omenila tudi ta dva amandmaja, ki se nanašata na situacijo v zvezi s Sekretariatom Sveta RS za visoko šolstvo. Ponovno bi rada poudarila, da se univerze pri nas ustanavlja z odlokom Državnega zbora. In zato bi bilo smotrno upoštevati dejstvo, da bi bilo prav, da tudi soglasje k ustanovitvi, ne govorimo o Evromediteranski univerzi, ker je tukaj v tem zakonu pravzaprav soglasje k ustanovitvi evrosredozemske univerze že vgrajeno, ampak vsake druge mednarodne zveze univerz, je pa treba zapisati, da mora Državni zbor dati soglasje. Če bo pa ustanovil to zvezo univerz kot univerzo, mednarodno univerzo ali kakorkoli že, bo pa tako ali tako moral odlok sprejeti. Drugič, da mora izpolnjevati pogoje iz naše zakonodaje, ki se nanaša na visoko šolstvo, tudi zveza univerz. Ne moremo mimo tega, da enostavno zaradi tega, ker od nekod drugod pridejo partnerji in skupaj ustanovijo zvezo univerz, da jim pa sedaj ne bo treba izpolnjevati pogojev iz našega zakona. Svet za visoko šolstvo mora odigrati svojo vlogo. In še enkrat povem, študentje, kot vse kaže, kljub raznim akademskim nazivom, ki jih nosite, tisti, ki so danes razpravljali in žolčno obtoževali opozicijo, da nasprotuje ustanovitvi ene od zvez, zagotovo niso bili, poudarjam, niso bili vključeni v pripravo tega zakona, kljub temu, da so že februarja meseca obiskali ministrstvo, tukaj gospoda Lesjaka izključujem, ker on v tej zadevi ni bil vključen, vemo pa, da so bili na ministrstvu, nudili svoje sodelovanje, pa vendar so ministrica in njeni najožji sodelavci rekli, ne potrebujemo vas. Šele pod pritiskom, na osnovi Odbora za visoko šolstvo je bilo ministrstvo pripravljeno sodelovati. In zaradi tega poudarjamo, da so tudi eden od trdnih pogojev ti amandmaji, ki govorijo o tem, kakšne pogoje mora izpolnjevati direktor tega Sekretariata pri Svetu za visoko šolstvo, in da ga ne imenuje predsednik Sveta za visoko šolstvo, ampak da ga mora imenovati svet. Za božjo voljo, kaj smo res tako daleč prišli, da individualiziramo popolnoma vsako odgovornost in pooblastilo, ki se v naši državi dogaja? Jaz mislim, da imajo tukaj študentje popolnoma prav. In jaz sem ponosna in zadovoljna, da sem bila ena izmed tistih, ki smo spravili [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Smo pri amandmaju k 1. členu. Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo o tem amandmaju k tem členu. Prehajamo k 2. členu in amandmaju poslanskih skupin SD, LDS, Zares in Lipa. Ni razprave. Zaključujem razpravo. Prehajam še k 4. členu in sicer amandmaju poslanskih skupin SD, LDS, Zares in pa Lipa. Gospod Moge, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospe in gospodje! Mislim, da bi bilo smiselno ta amandma podpreti. Govori namreč o tem, kar je zapisano v dopolnjenem predlogu zakona in kar se tiče Sekretariata Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo, da bi bilo dobro, da bi imel direktor sekretariata najmanj 5 let delovnih izkušenj na področju visokega šolstva in pridobljen naziv doktor znanosti. Mislim, da je ta amandma takšen, da se mu ne da oporekati. Kajti, če želimo zares kvaliteten Sekretariat, potem ne smemo prepustiti članom Sveta Republike Slovenije za visoko šolstvo, kajti v zakonu zdaj piše, da organizacijo in dela Sekretariata, sistemizacijo delovnih mest določi Svet Republike Slovenije za visoko šolstvo. V vsem ostalem sem za to, da mi ne bi določevali, ampak kot varovalko, da bo načelu pa res nekdo, ki je kvaliteten, izpolnjuje vsaj kvalitetne pogoje za zasedbo tega mesta, bi bilo pa le dobro v zakon zapisati, da ima direktor Sekretariata najmanj pet let delovnih izkušenj na področju visokega šolstva in pridobljen naziv doktor znanosti, če bo meril kvaliteto v visokem šolstvu in se bo s tem nekako opredelilo. Hkrati pa mislim, da bi bilo tudi dobro, da bi se drugi stavek drugega odstavka 50.a člena spremenil tako, da bi bila komisija sestavljena iz enakega števila študentov, visokošolskih partnerjev, to je zaposleni na Svetu Republike Slovenije za visoko šolstvo. Komisija predlaga Svetu Republike Slovenije za visoko šolstvo in imenovanje najprimernejšega kandidata, to je, mogoče boste, temu je vsaj pozicija vedno nasprotovala, bog ne daj tako razparceliranje, bo pač samo Vlada vse določila s svojim in kdo bo notri, bomo mi določali, ampak ker smo o tem že ogromnokrat govorili. In, ker smo pozicija in opozicija tukaj vedno bili na nasprotnih bregovih, ne samo pri tem problemu, tudi pri problemu imenovanja upravnih odborov raziskovalnih inštitutov, zaradi tega bo verjetno opozicija temu nasprotovala, lahko bi pa sama vložila amandma, če je to odveč, da bi pa le ta kriterij za direktorja Sekretariata pa le vnesli v zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ne želi nihče več razpravljati, zato zaključujem razpravo o amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, to je čez pol ure, 12.40. Nadaljujemo sejo ob 12.40. S tem prekinjam to točko dnevnega reda, prekinjam tudi sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 12. uri in 40 minut. Hvala.
Spoštovani poslanke in poslanci! Nadaljujemo. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje svoje glasovalne naprave. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o sistemu plač v javnem sektorju, nujni postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju k 12. členu. Glasujemo. Navzočih je 50 poslank in poslancev, za 10, proti 37. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih, z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 52 poslank in poslancev, za 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o visokem šolstvu, nujni postopek. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za 18, proti 36. Odločamo o amandmaju k 1. členu. Glasujemo. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 36.]] Ugotavljam, da amandma poslanskih skupin SD, LDS, Zares in Lipa ni sprejet. Nadaljujemo z odločanjem o amandmaju k 2. členu, istih poslanskih skupin. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za 16, proti 37. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 37.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju k 4. členu istih poslanskih skupin. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za 17, proti 38. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandmaji niso bili sprejeti, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 55 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 8. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 21. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravniški službi. Ker je predlog zakona, zaradi sprejetih amandmajev v drugi obravnavi na seji zbora neusklajen, je Vlada pripravila uskladitveni amandma k 42. členu, ki ste ga prejeli na klop. Želi kdo besedo? Ugotavljam, da ne. Predstavnika Vlade ni. Prehajamo na odločanje o uskladitvenem amandmaju. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 53, proti nihče. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je uskladitveni amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 54 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 39. sejo Državnega zbora. Izredno sejo Državnega zbora nadaljujemo čez pet minut.