Доброго ранку, шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України! Прошу, шановні колеги, підготуватися до реєстрації. Увімкніть систему „Рада”. [[10:01:42]] Зареєструвалося у сесійній залі 410 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги! Сьогодні день народження народного депутата України, нашого колеги Геллєра Євгенія Борисовича, прошу привітати колеги і побажати йому успіхів. [[Оплески]] Шановні народні депутати! Надаю інформацію про результати роботи Верховної Ради України на пленарних засіданнях 11 травня 2010 року. Розглянуто 25 питань порядку денного, за результатами розгляду прийнято сім законів та дві постанови, один законопроект прийнято за основу, один законопроект направлено на повторне перше читання, чотири законопроекти повернуто до комітету для доопрацювання на повторне друге читання, сім законопроектів відхилено. Шановні народні депутати! Відповідно до статті 25 Регламенту Верховної Ради України у середу ми маємо 30 хвилин для виступів народних депутатів України з оголошенням заяв, з внесенням пропозицій та повідомлень. Прошу, шановні колеги, записатися на виступи. Прошу прізвища народних депутатів. Народний депутат Петренко, фракція "Блок Юлії Тимошенко". Наступним буде виступати Володимир Карпук. Хто, хто? Сербін? Будь ласка, Сербін. Народний депутат Сербін, фракція БЮТ.
Шановні колеги! У нас дуже цікава останній час йде робота. Ми блискавично прийняли бюджет. Замість презентації прийняли бюджет, не обговоривши нічого. У цьому бюджеті ми дуже блискавично прийняли рішення, що бюджетний комітет нам не потрібен і контролювати дії уряду він не буде. Точно так же ми хочемо зараз дуже важливу інформацію скомкати, бо ніяких документів уряд для того, щоб ми могли обговорити ці договори, які можуть привести до втрати Україною незалежності, ми навіть не отримали ці документи. Але я повертаюсь до бюджету. Є таке місто Шостка в Сумській області. Колись це було місто, в якому проживало біля 100 тисяч людей, працювало чотири великих підприємства і працював великий будівельний трест. При Леоніду Даниловичу Кучмі спочатку вирізали виробничі об’єднання „Свема” на металолом, хоч там було сучасне японське обладнання, я сам його монтував. Але металолом виявився кращим для деяких людей, ніж випускати продукцію. І біля 14 тисячі людей втратили роботу. І зараз це підприємство знаходиться під контролем тієї ж Партії регіонів, і продовжується вирізання цього підприємства і немає заробітної плати, погашення боргів. Але ще гірше: у місті Шостці працювало три оборонних підприємства. У нас є замкнутий цикл виробництва боєприпасів. І зараз у нас знову гине ця галузь, ми втрачаємо людей, втрачаємо валюту. Це почалося чотири роки тому при першому уряду Віктора Федоровича Януковича. Два роки, в які працював уряд Тимошенко, ми почали виводити з кризи це підприємство. Не вдалося виплатити всю заробітну плату, але все ж таки частину заробітної плати погасили. Вдалося заключити контракти по постачанню виробів цього підприємства закордон, пішли гроші. Після виборів це підприємство знову зупинилось. Немає ніякого погашення заборгованості по заробітній платі, немає грошей для того, щоб підтримувати нашу оборонну галузь. Я тричі розмовляв з новим міністром промисловості і тричі чув одну і ту ж відповідь, що я розберусь, я розберусь, я розберусь. І оце „розберусь” призведе до того, що ми втратимо оборонну галузь, втратимо робочі місця і втратимо валюту. То давайте все ж таки, якщо ви прийшли до влади, якщо ви казали, що вам оборонна промисловість потрібна, то давайте все ж таки розберемося і вирішимо питання. Вам же не потрібен бюджетний комітет, щоб визначити ті кошти, і видати ті кошти, які потрібні для функціонування підприємств, погашення заборгованості. Ніщо не заважає ще раз переглянути уряд, план виводу цього підприємства з кризи для того, щоб воно існувало і.
Так, завершуйте, 10 секунд.
Але, на жаль, продовжуються просто розмови, і толку немає ніякого. Ось ваші обіцянки і ось ваші діла.
Дякую. Володимир Карпук передає право на виступ В’ячеславу Кириленку, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона". Наступним буде виступати Лев Бірюк.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну”. Шановні колеги, шановні виборці! Світ і Україна ще й досі обговорюють події „чорного вівторка” 27 квітня і те, що мало місце безпрецедентне в українському парламенті. Безумовно, ті події були далекими від парламентської процедури і далекими від взаємостосунків опозиції і більшості. Фізичний наступ фракцій більшості на сектори опозицій є безпрецедентним явищем для світового парламентаризму. Тому наша фракція і депутатська група „За Україну” підготувала звернення до Парламентської асамблеї Ради Європи, до Європарламенту, до організацій з безпеки і співробітництва в Європі щодо розслідування тих подій, які мали місце в українському парламенті. Думаю, європейське співтовариство дасть їм належну, а не односторонню оцінку. Друге. Ми вважаємо, що та угода, в зв’язку із тим, що були порушені всі норми процедури, з точки зору нормативно-правової чинності не набула і позиція нашої фракції полягає в тому, що ми вважаємо чинними угоди, щодо базування Чорноморського флоту на підставі яких до 28 травня 2017 року Чорноморський флот Російської Федерації повинен залишити українську територію. Третє. Ми вкрай обурені гуманітарною політикою нової влади. Відбувається наступ на саме серце українського народу - нашу українську мову. По суті обмежене тестування українською мовою при вступі до вищих навчальних закладів, по суті під приводом захисту іноземних студентів обмежується, а потім буде заборонена взагалі українська мова у вищій освіті, почався наступ щодо скасування українського дублювання в кінотеатрах і на телебаченні взагалі. Це безпрецедентні кроки, до яких дотепер не вдавалася жодна влада в Україні. Третє. Ми вкрай обурені нео-сталіністською ідеологією нової влади. І те, що в Запоріжжі, в колисці українського козацтва, постав пам’ятник тиранові українського народу стверджує про те, що теперішня влада консолідовано і системно стала на шлях пропагування ідеології неосталінізму. Хто би що не говорив, а без підтримки Президента України, спікера парламенту, Прем’єр-міністра України, всіх високопосадовців на території України ніколи не міг з’явитися пам’ятник українському тиранові, який офіційно рішенням українського суду засуджений і не може бути пошанований в Україні, коли вона є незалежною, демократичною і суверенною державою. І останнє. Влада думає, що нас всіх нема, що українці розпорошені, зневірені і розчавлені. Тому ми закликаємо всіх, кому дорогі українські ідеали, повісити на лацкан піджака, у одяг, на свою машину, на свою квартиру, на балкон синьо-жовту стрічку, одягнути синьо-жовтий прапорець, одягнути синьо-жовтий значок, носити все те, що має кольори нашої національної символіки для того, щоби влада побачила, що українці є.
Завершуйте, будь ласка.
Для того, щоби теперішня влада побачила, що українці є, ми не розчавлені, нас багато, і ми будемо чинити спротив. Слава Україні!
Будь ласка, слово має Лев Бірюк, підготуватися Потапову.
замість Бірюка.
А де Бірюк? Я Бірюка не бачу в залі. Так, будь ласка, Потапов Василь. Підготуватися Кисельову. [[Шум у залі]] Кому передаєте слово?
Будь ласка, Віктор Таран.
Шановні колеги, 9 травня, 9 травня вся Європа святкує День Європи. День Європи, тобто – день народження Європейського Союзу. Ми жодного слова по телебаченню 9 травня не почули про цей день. Марширували по Хрещатику російські солдати, але про День Європи не було сказано ні слова. Між тим, Указом Президента Ющенка День Європи святкується в Україні кожну третю суботу травня місяця. І тому минулі роки Україна згідно визначеного парламентом євроатлантичного курсу впевнено йшла до Європи і ми стали членом Всесвітньої організації торгівлі, велися плідні переговори про зони вільної торгівлі, але разом з тим, коли прийшов Президент Янукович, то дуже символічно, дуже символічно було спущено європейські прапори, Прапори Європейського Союзу біля президентського палацу, на Європейській площі і отже, з чим ми сьогодні ідемо до Дня Європи, який в Україні мусив би святкуватися? Ну я цілком підтримаю депутата Кириленка, який сьогодні говорив про наступ на українську мову цього цитую депутата Колесніков колишнього, цього дешевого клоуна Табачника на українську мову, на українську культуру. І я хотів би його цілком підтримати стосовно того, що він говорив про Сталіна і з чим ми ідемо сьогодні до Дня Європи, коли вся Європа засудила сталінізм. Шановні мої, і я показую вам, і показую всім, хто нас дивиться. Ось книжка, вона продається там внизу, шановні колеги, „Речи,которые изменили мир». Прочитайте, будь ласка, доповідь Гітлера в Рейхстазі, де він так сильно любить Сталіна, де він видає найвищі комплементи договору між Радянським Союзом і Німеччиною – це вам документи. І коли ми сьогодні бачимо, що у Запоріжжі стоїть пам’ятник Сталіну, то в мене от виникає таке дуже, знаєте, наївне питання. Коли вже їм так хочеться ставити такі пам’ятники, то хай би його поставили он там на обійсті Петра Миколайовича Симоненка. на якого я зараз дивлюся, бо ж вся преса писала, зокрема газета „По-українськи”, що це помістя більше одного гектара землі, що будинок у шановного керманича комуністів декількаповерховий і його люди називають церквою, то хай би там і ставив би ті пам’ятники, місце ж там достатньо. За колабораціонізм, очевидно, має змогу такі пам’ятники ставити, за колабораціонізм з капіталістами. Я хочу сказати ще й про інше. Ми йдемо в Європу, вчорашня заява міністра внутрішніх справ Могильова, що давайте опозиції відведемо десь місце в Києві, за Києвом і хай вони там проводять мітинги і кричать, і голосують. Це обличчя нової влади. Ми ідемо з цим не в Європу, ми ідемо з цим доки до минулих часів, до сталінізму, але 53 відсотки згідно опитуванню українського народу за європейський вибір і шлях України незворотній. Дякую.
Будь ласка, Потапов передає слово Анатолію Кириловичу Кінаху. Підготуватися Кисельову.
Шановні народні депутати, шановні співвітчизники! За останній період в Україні дуже часто лунають заклики до захисту національних інтересів України, створення комітетів порятунку. Хочу нагадати всім, що і національні інтереси, і ефективний розвиток держави відбувається тільки тоді, коли в державі сконсолідована влада і суспільство і незалежно від кон’єктури всі спроможні захищати стратегічні інтереси держави. Безперечно, державу треба рятувати. За останні особливо два роки Україна, український народ, економіка стали заручниками протистояння у владі, спрямованого на взаємне знищення. І ті показники, які Україна має зараз на початок практично 2010 року, найгірші у Європі, починаючи з того, що на початок року була сама висока ціна на природний газ в Європі на кордоні Україна-Росія. Середньомісячна заробітна плата українців одна із найнижчих в Європі. Падіння обсягу промисловості мінус 20, валового внутрішнього продукту - мінус 15. Державний борг за останні два роки зріс в 3 рази. Тому вихід із ситуації, ми впевненні, тільки у консолідації зусиль і формуванні гідного місця України у світі включає відносини України і нашого стратегічного партнера Російської Федерації, починаючи з енергетичного комплексу, дуже системних кроків по відновленню статусу газотранспортної системи України. Дискусія з нашими партнерами, в тому числі у Євросоюзі, про необхідність призупинення деяких альтернативних газопроводів, особливого південного потоку. Авіабудування, яке основане на дуже глибокій кооперації, я нагадую, що той же аеробус будують сім держав Європи основних Німеччина, Франція, Великобританія та інші. Атомна енергетика, диверсифікація постачання палива через будівництво заводу по виробництву сучасного палива на території України. І багато інших питань, які будуть в основі у тому числі як виходу із кризи, так і системної високопрофесійної роботи по розвитку України. Хочу однозначно заявити, що спроба сформувати у країні обличчя Росії як ворожнечої держави не пройде. Україна і Росія, це дві дружні сусідні держави, які будуть і надалі розвивати свої стосунки на основі рівноправних взаємовигідних відносин, на основі стратегічної співпраці. І на це, до речі, спрямоване перше системне засідання Міждержавної комісії під головуванням президентів України і Росії 17 травня. Я впевнений, що тільки консолідація політичної волі всіх сил, як в парламенті і за межами, створить гідне місце України в світі і закликаю всіх до цього. Дякую за увагу.
Слово має Василь Кисельов. За ним буде виступати Цибенко.
Шановні співвітчизники! Враховуючи, що 27 квітня Управління Держохорони і Служба безпеки України, у відповідності до 28 статті Закону про статус народного депутата, не мали змоги забезпечити умови для виконання народними депутатами своїх повноважень, бо згідно статті 27 цього ж Закону ніхто не має права доглянути особисті речі народних депутатів, хоча в аеропортах нардепи проходять досмотр, як і всі пасажири. А 27 квітня дотримання закону дало змогу опозиції пронести до сесійної зали димові шашки та задіяти них. Саме тому сьогодні мною буде зареєстровано проект постанови, яким пропонується дозволити співробітникам Держохорони і Служби безпеки проводити огляд особистих речей нардепів з метою недопущення пронесення в сесійну залу Верховної Ради предметів, які можуть перешкоджати нормальній роботі народних депутатів і нести загрозу життю та здоров’ю депутатів, працівникам Секретаріату і технічному персоналу Верховної Ради. Не можна допустити, щоб бажання опозиції любою ціною зупинити дії закону обраної влади призвели до тяжких наслідків. Нагадаю, що вже був приклад, коли до залу вірменського парламенту опозиція пронесла автомати і влаштувала криваву бойню. Хто може гарантувати, що, якщо у нас принесли і задіяли димові, то не задіють толові шашки? Під час минулої президентської кампанії багато з вас, шановні колеги, переконалися, що коли керівництво Партії регіонів не підтримало мене у боротьбі з кримським криміналітетом, я зайняв чітку позицію. І дякуючи у тому числі і вам, ситуація у Сімферополі сьогодні змінюється на краще. На сьогодні волею народу України обрано Президента України, який діє від імені народу та на підставі Конституції та законів України, подобається це окремим політикам чи ні. І якщо хтось вважає, що угоди по Чорноморському флоту несуть шкоду Україні, то треба під час виборів отримати підтримку, довіру народу, взяти владу і денонсувати такі угоди. Сьогодні закон не забороняє звертатися до Конституційного Суду, створювати ТСК і переконувати суспільство, що влада робить не те. А те, що робить опозиція сьогодні – це боротьба не за інтереси українського народу, а за те, щоб повернутися до влади. Інформую вас, шановні співвітчизники, що ні Конституцією, ні Законом України „Про міжнародні угоди” не передбачено попереднє всенародне обговорення міжнародних угод, передбачено лише їх ратифікація Верховною Радою України. Але якщо є воля Верховної Ради заслухати сьогодні інформацію Кабінету Міністрів щодо угод, які надаються, то так і буде. Але ми повинні зрозуміти, що всьому має бути межа. Здача національних інтересів України не у тому, щоб на взаємовигідній основі об’єднати зусилля братніх народів у сферах економіки, авіабудування, енергетики, в АПК, ракетобудування і сільське господарство. Хіба хто з нас не знає, що десятками років ми не можемо добудувати Хмельницьку АЕС, хіба хто не стидно, що говорили про те, що москалі з’їли наше сало, а при правлінні Ющенка тисячами тонн ввозили сало з Росії і Польщі. У лютому 2007 року з цієї трибуни я.
Завершуйте, будь ласка.
У лютому 2007 року я з цієї трибуни просив вас підтримати уряд у створенні газотранспортного консорціуму, бо існує загроза, що через 3-5 років наша ГТС стане великою купою металолому, бо на її модернізацію і реконструкцію треба мільярди доларів, без яких може так статися, що через неї не те, що буде небезпечно транспортувати, а може й неможливо транспортувати газ. Замість того, щоб створити ГТС і отримати дозвіл на.
Завершуйте, будь ласка.
прийняли зміну до закону про трубопровідний транспорт, яким я буду вносити пропозицію, щоб ці норми відмінити і можна було створити газотранспортних консорціум.
Дякую. 10 секунд, завершуйте, будь ласка.
І на завершення. У минулий четвер на львівському телебаченні я приймав участь у політичній дискусії на тему „Що ж робити далі після ратифікації угоди”. Трансляція велась на вісім областей Західної України. І мене вразило те, що не додавши жодного аргументу, а висуваючи лише припущення.
Дякую, Василю Олексійовичу. На превеликий жаль, все. Цибенко Петро Степанович, фракція комуністів. І прошу, шановні колеги, у межах трьох хвилин виступайте.
Уважаемые коллеги, уважаемые избиратели, уважаемые ветераны! Три дня назад Украина вместе со всей Европой, вместе со всем человечеством отметила великую святую дату – 65 годовщину победы в Великой Отечественной войне. И я хочу от имени фракции коммунистов, от имени организации «Ветераны Украины» еще и еще раз поблагодарить бесстрашных ветеранов-фронтовиков, героических партизан и подпольщиков, славных тружеников тыла за этот беспримерный человеческий подвиг, за эту величайшую Победу над фашизмом. Прошедший праздник еще раз подтвердил народную мудрость: большое видится на расстоянии. Депутаты-коммунисты убеждены, что если бы представители этого золотого поколения фронтовиков-победителей в своей непростой жизни совершили только одно – сломали хребет гитлеровскому фашизму, – то и тогда каждый из них заслуживал персональный памятник при жизни. По счастью, вы совершили много больше великих дел, а потому ваш великий подвиг, дорогие ветераны, останется в памяти народа на века. Спасибо вам за него. Но развитие событий вынуждает меня сказать, в связи с этим праздником, и еще об одном. Уважаемые ветераны, в предверие праздника и во время его вам было сказано множество добрых слов. Абсолютное большинство из них говорилось искренне, от чистого сердца, с любовью. Но далеко не все из них были искренние. В этом мы еще раз убедились уже вчера, на второй день после праздника. Это я о том, что госпожа экспремьер-министр Тимошенко, наговорив много приятных, красивых слов ветеранам 9 мая, уже на вчерашнем пленарном заседании не дала от фракции БЮТ, в которой свыше ста депутатов, ни одного, подчеркиваю, ни одного голоса в поддержку Закона Украины об увековечении победы в Великой Отечественной войне. А, между тем, этот закон устанавливал официальный порядок использования копии Знамени Победы. Вот она – глубочайшая пропасть между пустыми словами, циничным словоблудием и реальными, практическими делами. И этот политик мнить себя общенациональным лидером! Горе тебе, Украина, если у тебя такие поводыри! Спасибо.
Юрій Анатолійович Кармазін, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”. Наступним Володимир Бондаренко буде виступати.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, шановні Голово Верховної Ради, Перший віце-прем’єр-міністр Андрій Петрович Клюєв! Я хотів би звернути вашу увагу на те, що в Україні продовжуються масово порушуватись вимоги Конституції України. Я маю на увазі незаконне перебування понад 2 з половиною роки голови Вищого господарського суду України Сергія Демченка. Що ви ще хочете забрати, шановні, що ви його тримаєте на посаді?! Незаконне перебування на посаді поза межами Конституції голови Національного банку України Володимира Стельмаха. Я хочу звернути увагу на те, що порушується в цій країні, в нашій країні – в Україні, навіть право Уповноваженого Верховної Ради України з питань прав людини Ніні Карпачової на безвідкладний прийом Президентом України. Шановні, та, може, вже досить топтатися по країні?! Коли ми говоримо про те, що є заворушення в залі, в суспільстві щодо угод по Чорноморському флоту, то я пропоную вам, шановні, відкрийте очі, відкрийте Конституцію – і знайдіть, покажіть фізично угоду про оренду. Не можна продовжувати те, чого в природі не існує. Нема угоди про оренду, ні одного з 4500 об’єктів, ні двох аеропортів, нема нічого. У тому числі, незаконно окуповані маяки. І про це свідчить рішення Верховного Суду України, яке на сьогоднішній день не скасовано. Топтатися по рішенням і Верховного Суду України у нас уже звикли. Більше того, влада пішла далі, влада пішла до того, що Указом Президента України від 16 квітня 2010 року звільнені одночасно члени Ради Національного банку Даниленко, Оніщук, Поляченко, Саблук, Федоренко, Яценюк, які призначалися на сім років. Призначені замість них інші люди, більш слухняні, але це ж не відповідає все Конституції. Я хочу вам нагадати, шановні, про те, що у нас є Закон, який називається „Про основи національної безпеки України”, який визначає, що національна безпека забезпечується шляхом проведення виваженої державної політики відповідно до прийнятих в установленому порядку доктрин, концепція, стратегій і програм у політичній, економічній, соціальній, воєнній, екологічній, науково-технологічній, інформаційній та інших сферах. Саме про те, що це порушується, і весь час заявляє опозиція, саме про це я попереджаю вас: якщо ви порушуєте закон, ви даєте можливість.
Завершуйте, будь ласка.
Я завершу тим, шановні народні депутати, що хотів би вас чи роздати, чи роздрукувати всім народний депутатам текст Закону „Про основи національної безпеки” і особливо заставити вивчити кожного міністра, кожного урядовця, кожного з дев’яти, це при такому скороченні.
Дякую, Юрій Анатолійович. Ну, от десять секунд, будь ласка, Юрій Анатолійович.
Роздати статтю сьому закону – раз. І друге, Володимире Михайловичу, ви обіцяли всім, всій Україні, що підпишете заяву про. постанову про створення слідчої комісії по Межигір’ю. Доповідаю вам, що станом на сьогодні така постанова ще не опублікована і її поки що немає. Прошу вжити заходів для реалізації вимог Конституції.
Дякую. Володимир Бондаренко, фракція "Блок Юлії Тимошенко", наступним буде виступати Юрій Гнаткевич.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", Партія „Реформи і порядок”. Останнім часом у пресі активно обговорюються тексти угод між Україною і Російською Федерацією, яких, на жаль, реально ніхто не бачив перш за все серед законодавців. І сьогодні те, що нам подали, це якісь наміри, якісь напрямки, які абсолютно незрозуміло в яких параметрах будуть здійснюватись. Я хотів би звернути увагу, що одне з найбільш активно обговорюваних питань – це проблема можливого створення спільного підприємства українсько-російського в авіаційній галузі, тобто авіабудування. Хочу звернути увагу, що на момент розпаду Радянського Союзу в Україні працювало 90 тисяч людей в Авіапромі. Це була цілісна система: Київський авіаційний завод, Харківський авіаційний завод, 410 завод у Києві, вертольотобудівне об’єднання в Закарпатті, вертольоторемонтний завод у Конотопі. Це були серійні підприємства, які випускали техніку, також Авіапром включає в себе моторобудування, яке сьогодні в Росію активно проходить і продаються наші двигуни там. У нас є власна алюмінієва промисловість, у нас є композитні матеріали, у нас є КБ „Антонова” відомий у світі, дуже багато навчальних закладів і таке інше, тобто у нас цілісний комплекс. І коли сьогодні мова йде про те, що ми можемо чи не можемо робити, то хочу сказати, понад 90 відсотків локалізація авіаційної промисловості в Україні існує. Ми маємо здобутки, ми продали Іранові комплект обладнання для того, щоб вони випускали літаки за нашою технологією, ми маємо сьогодні активне просування на китайський ринок. Ми сьогодні робимо найновітнішу техніку АН-148, АН-170. І от в цих умовах виникає питання, а для чого робити об’єднання, в якому ми будемо мати 49 відсотків і чітко зрозуміло, що всю промисловість передаємо, а Росія дає, або Росія буде мати там 51 відсоток, і не зрозуміло, які контури тієї частини, яка дається Росією. Більш того, хотів би запитати у всіх людей із здоровим глуздом: а чим викликана вимога російської сторони, щоб це об’єднання обов’язково очолював громадянин Росії. Не талановитий інженер, не видатний винахідник, а громадянин Росії. Чи не відчуваєте ви, що тут є абсолютно специфічний підхід: загарбати те, що було створено в Україні, забрати собі і навіки позбавити нашу державу, одну з семи світових держав, які випускають літаки, такої можливості. Тому я хотів би зацитувати насамкінець висловлювання одної людини, яка тривалий період керувала Україною і який дав уже оцінку газовим угодам, приблизно, я думаю, і тут би він сказав: „Це ж треба таку клепку мати, щоб йти на такі угоди, позбавляючи власну державу таких видатних технічних досягнень і можливих, і сьогодні діючих уже підприємств, а також велетенських прибутків”. Дякую.
Юрій Гнаткевич, фракція "Блоку Тимошенко".
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні колеги! Трудно бути оратором у Верховній Раді, коли народний депутат виступає, а інші народні депутати не слухають і займаються хто чим хоче: вештаються , тиняються залом. Я вже мав нагоду говорити, що я був депутатом Верховної Ради першого скликання, тоді ще, коли були комуністи фактично при владі, у нас в залі була тиша, всі сиділи в залі, і опозиція сиділа в залі, і ніхто нікого не перебивав, і всі відвідували, як зайняття студенти дисципліновані, засідання Верховної Ради. А в опозиції був один інструмент – це на знак протесту вийти з залу. Ніяких балонів, кульок, прапорів, шашок і іншого нічого цього не було. Але це такі добрі спогади. А тепер, як кажуть мені мої виборці, у вас у Верховній Раді балаган, хто що хоче, те й робить, хто хоче приходить, той не приходить. Ось я поясню, чому ми минулого разу прапорами накривали. Та не тому, що ми такі недисципліновані. Ми помітили, що ряд наших депутаті, які ввійшли до коаліції, не бувають в залі, а карточки їхні голосують. Це нас обурило, і ми накрили прапорами. Яка логіка між іншим в тому, що депутат, коли вийде з фракції, то він позбавляється депутатського мандату, а коли він перейде в коаліцію, тобто у владу, тобто зробить ще гірше, аморальніше, то він його не позбавляється? Шановні колеги, Президент Янукович ніби хоче наводити в державі порядок. Я думаю, що порядок наводити потрібно з Верховної Ради. Я помітив одну цікаву річ, що в присязі народного депутата України написано, що він присягається дотримуватися Конституції України і законів України. Я хочу запитати, шановні колеги, а КЗОТ, це що, не є закон? Що, в ньому в нас не записано, що трудова книжка народного депутата України має лежати у Верховній Раді? І як воно так виходить, що трудові книжки народних депутатів лежать у Верховній Раді, а вони займаються бізнесом: хто телятами, хто курчатами, хто ягнятами, хто металургією, хто вугільною промисловістю, хто цілими галузями веде. Як то так може бути, шановні колеги?! Я прочитав у КЗОТі нашому, що якщо чоловік не вийшов 4 години на роботу в день, то ми можемо його звільняти за прогул, а деякі не ходять не те що місяцями, а роками! А кілька чоловік були присутні лише на прийнятті цієї присяги, яку вони так успішно порушують. До речі, Володимире Михайловичу, я чув, вірніше прочитав у Регламенті, що явку депутатів забезпечує Голова Верховної Ради і що кожен депутат має повідомляти завчасно, чи він прийде на засідання, чи не прийде і чому не прийде. То я думаю, що якщо вам повідомляють і якщо у вас на табло там висвічується, то ви маєте нас поінформувати хто є, кого немає, чого немає. Я думаю, шановні колеги, що може ми в такій Верховній Раді вже не наведемо ладу? Може ми змінимо закон та не оберемо депутатів-капіталістів.
Завершуйте, будь ласка.
Комуністи виступали проти міністрів-капіталістів. Може вони нас підтримають, щоб не було тут депутатів-капіталістів і щоб депутати, як один, ходили на засідання комітетів Верховної Ради і були дисциплінованими. Дякую.
Дякую. Шановні народні депутати, виступи завершено. З приводу пропозицій, які прозвучали у виступах, секретаріат прошу підготувати відповідні доручення. Під час виступу Терена прозвучало прізвище Петра Симоненка, будь ласка, мікрофон, право на репліку.
Симоненко, фракция коммунистов. Уважаемые коллеги, очевидно и весь мир признал, что с Великой Победой неразрывно связано имя Сталина и роль коммунистической партии в организации победы и победы не тольков Великой Отечественной войне, а все признали, что Советский Союз победил и во Второй Мировой войне. Роль Сталина как организатора, как руководителя, роль Сталина как человека, который показал личным примером, как это все надо сделать. Почему так боятся сегодня Сталина? Говорят о Сталине те, чьи политические идолы служили Гитлеру, кого Красная Армия под руководством Сталина разбила нещадно. И весь мир признал, что это гитлеровские прихвостни, которые сегодня устанавливают на территории Украины, не спрашивая народа Украины, памятники Шухевичу и Бандере. И Европа уже вся переполошилась, и Парламентская ассамблея Совета Европы принимает решения, осуждая это. Почему вы боитесь Сталина? Да если бы Сталин сегодня увидел то, что вы сделал с Украиной, то давно бы вы с пилами и топорами бы улучшали благосостояние украинского народа.
Шановні народні депутати, шановні народні депутати, інформую вас з приводу виступу Юрія Анатолійовича Кармазіна щодо необхідності підписання рішення про створення ТСК. Справа в тім, шановні колеги, що було проголосовано доручення ТСК завершити свою роботу до 28 квітня 2010 року. Немає чого підписувати, бо ви ж прекрасно розумієте, що комісія вже не буде мати жодних повноважень. Разом з тим, я прошу Секретаріат підготувати письмову відповідь Юрію Анатолійовичу Кармазіну з цього приводу. Шановні народні депутати, відповідно до прийнятого Верховною Радою України рішення, переходимо до питання: інформація Кабінету Міністрів України про хід переговорів між Україною та Російською Федерацією стосовно підготовки міждержавних угод, підписання яких передбачається на 17 травня 2010 року. Доповідач – Перший віце-прем’єр-міністр України Клюєв Андрій Петрович, який очолює Міждержавну комісію з питань співпраці між Україною і Російською Федерацією. Шановні колеги, відповідно до статті 240 Регламенту Верховної Ради України для надання інформації відводиться до 20 хвилин і для відповідей на запитання від народних депутатів до 20 хвилин. Якщо буде готовий виступати комітет, я маю на увазі Комітет у закордонних справах, – до 10 хвилин, а потім інформацію приймаємо до відома. Будь ласка, Андрій Петрович.
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні народні депутати! Кабінет Міністрів України інформує Верховну Раду України про низку українсько-російських двосторонніх документів, що підготовлені для підписання у рамках візиту в Україну Президента Російської Федерації Дмитрія Медвєдєва 17 – 18 травня цього року під час третього засідання Українсько-Російської міждержавної комісії. Зазначені проекти підготовлено на розвиток домовленостей, досягнутих на рівні Президента України Віктора Федоровича Януковича з Президентом Російської Федерації Дмитрієм Анатолійовичем Медвєдєвим за підсумками офіційного візиту глави Української держави 05 березня цього року до Російської Федерації, робочого візиту Президента Російської Федерації в Україну 21 квітня цього року та подальші контакти високого рівня, а також згідно з протоколом Шостого засідання Комітету з питань економічного співробітництва Російсько-Української міждержавної комісії від 30 квітня 2010 року. . питань, що стосуються проблем розширення співробітництва між двома країнами для підписання на різних рівнях опрацьовано 5 проектів документів, а саме: Перше. Проект угоди між Україною та Російською Федерацією про демаркацію Українсько-Російського державного кордону. Друге. Проект угоди між Кабінетом Міністрів України та урядом Російської Федерації про співробітництво в галузі використання і розвитку навігаційної супутникової системи „Глонос”. Третє. Проект угоди про міжбанківське співробітництво між „Укрексімбанком” та ВАТ банк ВТБ. Четверте. Проект угоди між Міністерством освіти і науки України та Міністерством освіти і науки Російської Федерації про першочергові заходи розвитку науково-освітнього співробітництва на 2010-2012 роки. І п’яте. Проект Програми співробітництва між Міністерством культури і туризму України та Міністерством культури Російської Федерації на 2010-2014 роки. Стислий огляд проектів, зазначених в документі. Перше. На сьогодні єдиним міждержавним документом, який виноситься на підписання сторонами, є проект Угоди між Україною та Російською Федерацією про демаркацію українсько-російського державного кордону. Зазначена угода має створити правові засади для демаркації сухопутної ділянки державного кордону нашої держави з Російською Федерацією. Питання виникло ще з набуття незалежності України та у зв’язку з необхідністю належного оформлення і облаштування державного кордону. Воно належить до компетенції Президента України, Верховної Ради України та стосовно питань практичної реалізації відповідних рішень вищих органів державної влади, до сфери відповідальності Кабінету Міністрів України. Більшість присутніх в залі народних депутатів знають, що зазначене питання не вирішувалось роками. Укладання цієї угоди є пріоритетним питанням для нашої держави та постійно виносилось до порядку денного українсько-російських відносин. Проте, в силу політичних обставин і відсутності конструктивного міждержавного діалогу між Україною і Російською Федерацією, протягом останніх років питання підписання угоди постійно відкладалось. Не в останню чергу відповідальність за це покладається і на попередню влада, владу, яка по суті своїми публічними заявами руйнувала і руйнівними діями на російському напрямі звела нанівець вирішення практичних питань, принципово важливих для України. Хронологія питання наступна. У 2003 році було укладено Договір між Україною та Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон, яким закладено основи для переходу до наступної фази – демаркації. У травні 2005 року Президент України Віктор Ющенко запропонував Президенту Росії Путіну розпочати демаркацію українсько-російського кордону та утворити спільну українсько-російську демаркаційну комісію. 17 грудня 2005 року українська сторона офіційно поінформувала російську сторону про підписання відповідного указу Президента України. У листопаді 2006 року в ході першого засідання підкомітету з міжнародного співробітництва було зафіксовано досягнення домовленостей щодо переходу до роботи з демаркації українсько-російського Державного кордону, і що для цього має бути створена спільна українсько-російська демаркаційна комісія. У червні 2007 року російська сторона підтвердила пропозицію укласти двосторонню українсько-російську Угоду про демаркацію українсько-російського Державного кордону. У 2008 і 2009 роках відбувся обмін відповідними дипломатичними нотами, але роботи, пов’язані з демаркацією українсько-російського кордону не проводились. Саме на сьогодні, коли завдяки зусиллям Президента і Кабінету Міністрів України у відносинах двох держав відбуваються серйозні позитивні зрушення, обидві сторони можуть розпочати практичний процес демаркації сухопутної ділянки Державного кордону. Відповідно до досягнутих домовленостей у ході очікуваного візиту Президента Росії Медведєва в Україну 17-18 травня цього року планується підписання зазначеної угоди. Для позначення Державного кордону на місцевості та підготовки документів демаркації проектом угоди передбачено утворення сторонами спільної українсько-російської демаркаційної комісії. Укладення угоди дозволить: перше – започаткувати процес завершення договірно-правового оформлення сухопутної ділянки Державного кордону з Російською Федерацією; виконувати завдання і забезпечення суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості Державного кордону України; третє – забезпечити дотримання режиму державного контролю і четверте – сприятиме попередженню нелегальної міграції, торгівлі наркотиками та та інших протиправних дій, пов’язаних з перетинанням Державного кордону. Це є свідченням того, що Україна і Росія готові до серйозної роботи і можуть вирішувати всі питання, які, в першу чергу, відповідають інтересам нашої сторони конструктивно і з орієнтацією на практичний результат. Друге. Проект Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Російської Федерації „Про співробітництво в галузі використання і розвитку навігаційної супутникової системи „Глонас”. Угода передбачає реалізацію проекту зі створення системи „Глонас”, що дозволять об’єднати науково-технічний потенціал обох країн та вийти на світовий технологічний рівень в галузі супутникової навігації. У реалізації цього проекту однаково зацікавлені як Україна, так і Росія. Про це, до речі, свідчать протокольні рішення третього, четвертого та п’ятого засідань Комітету з питань економічного співробітництва російсько-української міждержавної комісії, які були проведені попереднім урядом в 2008-2009 роках. Наявна потреба у навігаційній апаратурі України складає до 100 тисяч одиниць на рік. У перспективі ця потреба з урахуванням поширення, застосування космічних технологій буде зростати. Основні галузі, де буде використовуватись супутникова-навігаційна апаратура, – це транспорт, сільське господарство, надра і землекористування, туризм та інші сфери. Для реалізації проекту було розроблено план заходів і розпочато відповідні роботи з його реалізації. Але через відсутність міжурядової угоди, яка має створити правову основу для такої діяльності сторін, російською стороною було припинено виконання плану заходів. Національним космічним агентством України проект погоджено із зацікавленими центральними органами виконавчої влади України і у листопаді 2009 року направлено „Роскосмосу” для подальшого доопрацювання і погодження з відповідними міністерствами та відомствами Росії. В теперішній час проект розпорядження Кабінету Міністрів України про підписання зазначеної угоди проходить внутрішньодержавне погодження. Російською стороною також завершуються процедури внутрішньодержавного погодження проекту даної угоди. Підписання угоди буде сприяти прискоренню впровадженню у галузі національної економіки сучасних технологій з використанням супутникових навігаційних систем, створених та адаптованих за участю України. Третє: проект угоди про міжбанківське співробітництво між „Укрексімбанком” та банком „ВТБ”. Угода спрямована на здійснення довготривалого стратегічного партнерства обох сторін з метою: перше – це сприяння розвитку експортного потенціалу як України, так і Росії; друге – реалізація міжнародних інвестиційних проектів; третє – взаємодії на міжнародних фінансових ринках. Укладення зазначеної угоди дозволить розширити співробітництво на ринку банківських послуг між „Укрексімбанком” та банком „ВТБ”, а саме забезпечити: перше – реалізацію як власних проектів кожного з банків, так і спільних проектів в галузі торговельного та проектного фінансування; друге – всебічне довготермінове співробітництво та стратегічне партнерство банків на російському, українському та міжнародних фінансових ринках; і третє – дозволить використовувати можливості вищевказаних банків для залучення грошових коштів на міжнародних фінансових ринках з метою реалізації спільних торговельних та інвестиційних проектів для своїх клієнтів. На сьогодні проект угоди готовий для підписання на рівні господарюючих суб’єктів. Четверте – це проект угоди між Міністерством освіти і науки України та Міністерством освіти і науки Російської Федерації про першочергові заходи з розвитку науково-освітнього співробітництва на 2010-2012 роки. Метою цієї угоди є забезпечення подальшого нарощування наукової і науково-освітньої співпраці за напрямами, що представляють взаємний інтерес. Це досягатиметься шляхом спільної підготовки і реалізації двосторонніх проектів, а також налагодження регулярного обміну інформацією щодо державної політики в галузі освіти і науки обох країн. Ця угода сприятиме розширенню прямих зв’язків між вищими навчальними закладами і науковими установами обох країн, розширенню обмінів викладачами і науковцями для проведення спільних наукових досліджень, стажувань і підвищення кваліфікації, здійсненню заходів, спрямованих на суттєве збільшення обсягів прийому громадян обох країн до вищих навчальних закладів України і Російської Федерації. Підписання цієї угоди заплановано на рівні Міністерств освіти і науки України і Російської Федерації. Текст проекту угоди було передано російською стороною після проведення третього засідання підкомітету з питань гуманітарного співробітництва Українсько-російської міждержавної комісії. На даний час завершується процедура погодження проекту угоди і його передано до МЗС. Передбачається, що ця угода набирається чинності з дня підписання і діятиме до 31-го грудня 2012 року. П’ята – це проект програми співробітництва між Міністерством культури і туризму України та Міністерством культури Російської Федерації на 2010-2014 роки. У зв’язку із закінченням терміну дії попереднього міжвідомчого договору до співробітництва у галузі культури Російська сторона звернулася до Міністерства культури і туризму України з пропозицією щодо розробки та підписання оновленого проекту програми співробітництва у цій сфері. Загадана пропозиція була підтримана, після чого сторони опрацювали новий проект програми співробітництва між Міністерством культури і туризму України та Міністерством Російської Федерації на 2010-2014 роки. Програма передбачає конкретні проекти та напрями співробітництва між Україною і Росією у галузі культури і мистецтва, а також створення сприятливих умов для їх реалізації. Це стосується розвитку співробітництва у сфері сценічного мистецтва, кінематографії, бібліотечної та музейної справи, декоративно-прикладного, самодіяльного та циркового мистецтва, народних промислів, збереження об’єктів історично-культурної спадщини. З метою встановлення прямих контактів між музичними закладами і концертними організаціями, передбачається обмін виконавцями, музичними колективами і спеціалістами, розширення зв’язків між творчими спілками України і Російської Федерації та інші заходи. Міністерство культури і туризму України отримало підтвердження готовності Мінкультури Росії щодо підписання оновленого проекту програм. Шановні народні депутати! Усі угоди, які підготовлені для підписання, спрямовані на підвищення результативності двосторонніх відносин у зазначених сферах. Дякую за увагу.
Шановні колеги! Виступ завершено, прошу записатися на запитання, якщо такі є. Проводиться запис. Прошу прізвища народних депутатів. Ярослав Джоджик, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Ярослав Джоджик, Українська Народна Партія. Шановний Анатолій Петрович! Українське суспільство стурбовано попередньою інформацією щодо підписання угод про співробітництво в енергетичній сфері, зокрема об’єднання „РосАтом”, „ЕнергоАтом”, НАК „Нафтогаз” і „Газпром”. Однак, сьогодні жодного слова у своїй інформації стосовно цього ви не проінформували українське суспільство. Тому питання наступне. Чи означає це, що українська сторона відмовилася від таких контрактів, які суттєво обмежують українську незалежність? Чи ви вирішили в інший не публічний спосіб, без інформування української громадськості здійснити це? Дякую.
Дякую за запитання. Будуть підписуватися п’ять угод, які я доповів. Що стосується сфери енергетики, то ці угоди опрацьовуються, і вони не будуть підписуватися 17-18 травня. І наш Кабінет Міністрів діє публічно. І це ви бачите, я доповідаю всі ці угоди, які будуть підписуватися у Верховній Раді ще до підписання.
Народний депутат Перестенко, фракція комуністів.
Прошу передать слово Александровской Алле Александровне.
Алла Александровська, мікрофон, будь ласка.
Александровская, фракция коммунистов, город Харьков. Андрей Петрович, скажу откровенно, как харьковчанка горжусь тем, что в Харькове сделан такой серьезный шаг к укреплению реальных добрососедских отношений России и Украины. Вот эти предложения, которые вы сегодня фактически информируете Верховную Раду, говорят о том, что мы приступили к конкретной реализации тех заявлений, которые были сделаны. Это совершенно правильно. Я вижу здесь прямую выгоду, в том числе экономическую, и для Харькова, и для всей Украины. Мы будем учить студентов из России, это будет облегчен режим им поступления в наши вузы. Короче говоря, все позитивно и все положительно. Но. К вам просьба и вопрос. Сегодня есть проблема приграничных областей. Приграничные районы пользуются преференциями: жители могут легко пересекать границу. А приграничные области такой возможности лишены. Пожалуйста, рассмотрите этот вопрос и решите его положительно с россиянами. Спасибо за внимание.
Этот вопрос как раз будет рассматриваться во время работы комиссии по демаркации границы. И мы восстановили взаимодействия с приграничными регионами Росси, как это было раньше. То есть взаимодействие между приграничными регионами Украины и приграничными регионами России, там будет упрощенный, естественно, и пропуск людей, и в целом регион это и есть область. Поэтому, я думаю, что эти все проблемы мы решим.
Ігор Гринів, фракція "Блоку Юлії Тимошенко".
Андрію Петровичу, можна питання? Тут. Андрію Петровичу, в російській пресі з’явилося повідомлення російських експертів, що паралельно з угодою про демаркацію українсько-російського кордону готується перегляд делімітації морського кордону в районі острова Тузла, коса Тузла. В мене є перше питання, чи знаєте ви про переговори, які здійснюються про кордон в районі Керченської протоки і який стан справ переговорів по цьому питанню. І друге питання, воно стосується скоріше побажання при українсько-російському культурному обміні, чи зближенні. На жаль, дуже часто під так званим зближенням культур, знаєте, як казав Іван Дзюба:”Іде не інтернаціоналізм, а русифікація”. Які конкретно кроки для розвитку.
Дякую за запитання. Після підписання угоди про демаркацію державного кордону між Україною і Росією буде створена група стосовно цього питання і в рамках цієї групи і буде опрацьовуватися питання в тому числі і по косі Тузла. Що стосується культурних обмінів, ну я не бачу ніяких проблем, українські культурні співаки, діячі, будуть виступати в Росії, російські в Україні. Які проблеми? Я в цьому проблем ніяких не бачу. Дякую.
Іван Заєць, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Іван Заєць, Українська Народна Партія. Андрію Петровичу, Медвєдєв просто так приїжджати не буде. І ви доповіли сьогодні угоди, як ви сказали, які підготовлені до підпису, хоча і відкинули цю тезу тим, що проходять внутрішні процедури. То не зрозуміло в цих угодах, які ж умови закладені, те, що от пан Гринів сьогодні запитував. І незрозуміло, який же контекст. Ми ж чудово розуміємо, що Медвєдєв буде розглядати питання і високоінтелектуальних підприємств, і інших речей. Тому я хочу вас запитати, чи не вийде це так, як було з цукровими заводами і з молокозаводами, коли російський бізнес зайшов, знищив як конкуренти, і знищить наші підприємства? І чи не прив’язуємося ми до Росії намертво через інформаційну мережу? Якщо ми уже хочемо інтегруватися, то давайте інтегруватися в європейському просторі, а то таке враження, що ми йдемо тільки на прив’язку до однієї російської системи. І тоді справді ми попадемо під вплив, як і у банках.
Дякую за запитання. Ми будемо інтегруватися і в Євросоюз, і ви це побачите, може, у травні, може, у червні місяці. Що стосується підприємств, то я не бачу в цих угодах ніяких проблем, що стосується якихось державних підприємств. Дякую.
Володимир Полохало, фракція "Блок Юлії Тимошенко".
Шановний пане Перший віце-прем’єр, я відносно проекту Угоди між міністерствами освіти Російської Федерації і України. Там йдеться про наукове співробітництво. Про яке наукове співробітництво там йдеться? Коли в цьому році бюджет, в цьому тисячолітті, якщо хочете, найменший показник за всю історію пострадянської України – 0,43 від ВВП. В той час, коли Російська Федерація фінансує дуже активно такі програми як нанотехнології та наноматеріали, впровадження. технологій. Ви скоротили в 20 разів фінансування цих програм. Академія наук не отримала один мільярд 200 мільйонів гривень, за що покарана Академію наук? Яке може бути співробітництво при такому непаритетному фінансуванні? Це перше питання. І друге. Чи означає, що в цій угоді передбачається написання російськими істориками історії України для наших шкіл, про що вже говорилося? Ви знаєте, цю ідею вже відкинули свого часу історики українські, як неможливу і просто.
Історія України буде писатися українськими фахівцями.
Григорій Смітюх, фракція Партії регіонів.
Андрію Петровичу, у мене питання слідуючого характеру. В рамках підготовленого документу, який ви освітили для нас, є питання відносно співпраці „Укрексімбанку” і ВТБ-банку. Ви знаєте, що Україна, ну на мій погляд, я не маю статистики, жодного підприємства яке би перенесло свої виробничі потужності з України в інші країни і таким чином завоювало би ринки для свого виробництва або експортувало би свою ту чи іншу продукцію, жодного прикладу я, на жаль, не знаю за винятком окремих частих приватних підприємств. Чому, на мій погляд? Тому що немає достатньо дешевих кредитних ресурсів, які би стимулювали підтримку експортних можливостей України. Ну наприклад. В Італії компанія „.”, там „Гермес” страхове агентство або інші агентства, які функціонують в більшості країн. Чи не передбачається в рамках співпраці між „Ексімбанком» України і ВТБ-банком Російської Федерації створення спеціальних фондів, які дозволять експортувати ті чи інші технологічні можливості і перенесення в тому числі в Російську Федерацію з України і таким чином дати можливість нарощувати виробничі.
Спасибо за вопрос. Как раз это и предусматривается, создание подобных условий для того, чтобы наши украинские предприятия могли бы выходить не только на рынки Российской Федерации, но и совместно вместе с предприятиями России выходить на рынки третьих стран. И один из примеров это будет, один из первых таких примеров – это Новокраматорский машиностроительный завод. Вы знаете о том, что буквально где-то две недели назад у нас было, состоялось совместное заседание Украинско-Белорусской комиссии и там один из вопросов был – это поставка шагающих экскаваторов на предприятия Белоруссии. И мы сейчас отрабатываем вопрос гарантии, государственных гарантий для Новокраматорского машиностроительного завода для того. чтобы после этого получить достаточно большой объем кредитных ресурсов для него, чтобы он начал выпускать, вернее продолжил выпускать, а там речь идет о 14 или 15 шагающих экскаваторах, вот, и поставлял на рынки Белоруссии. Точно такие же проекты сейчас готовятся и все, что касается наших машиностроительных предприятий, предприятий химической отрасли, поставок на рынки России, Белоруссии и в третьи страны.
Олександр Бондар, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Шановний Анатолію Петровичу, у мене до вас конкретне професійне питання. Чи було в газових угодах пункт про імунітет російської власності на території України, недоторканність її в межах України для спільних підприємств, де є частка російської власності? Або чи готуються такі відповідні умови з Росією? Чому я це питаю? Якщо такі угоди вже підписані або будуть підписані колись, то будь-яке підприємство, створене з часткою державної власності Росії, автоматично підпадає під юрисдикцію Російської Федерації і стає абсолютно некерованим і неуправляєме з боку України. Тому ці розмови про те, що ми створюємо будь-які підприємства, які дадуть користь українській економіці, не мають сенсу, оскільки ми їх юридично втрачаємо. Я вас прошу відповісти, чи підписані такі угоди, чи вони готуються у майбутньому? Я маю на увазі відсутність юрисдикції розгляду у наших судах підприємств з російською власністю.
Я зрозумів. Такі угоди не готуються і не опрацьовувалися.
Народний депутат Кравчук передає право на запитання Віктору Терену, мікрофон.
Ні, ну Андрію Петровичу, ви знаєте, ви мені подобаєтесь, чесне слово. Ну, це ж треба такого цинізму говорити, що уряд все прозоро діє. Тавтемную, як при грі в преферанс, були підготовлені і підписані потім Угоди по Чорноморському флоту. Це що знала громадськість про це? І тому, у мене дуже просте питання. Якщо 17 травня або через тиждень пізніше будуть підписані зовсім інші угоди: угоди, які руйнують нашу гідроенергетику, нашу атомну енергетику, які руйнують галузь авіабудування, буде підписане щось інше, то чи не значить це дуже просто, що всі угоди пишуться у Москві, вам їх сюди привозять готовенькими, ви берете під козырек, і пробачте, ну це ж так воно є, знаєте, з лакейськими усмішками все це підписуєте.
Дякую за запитання. Вы знаете, вот очень много спекуляций идет по различнымвопросам отношений между Украиной и Россией. Давайте честно смотреть реальности, реалиям. Давайте рассмотрим вопрос, который касается энергетики, вот один вопрос. Строительство двух атомных блоков на Хмельницкой атомной станции. Этот вопрос был поднят нашим правительством еще в шестом-седьмом году. Потом шли, шла контрактная подготовка восьмой-девятый, начало десятого года другим правительством. Сейчас мы дорабатываем эти контракты. Это достройка двух блоков на Хмельницкой атомной станции. Условия там, это кредитование, чистое кредитование. Не передача никакой собственности, это не подписывается ни 17-го, ни 18 числа. Поэтому тут никакой сдачи украинских интересов нет. Потому что отрабатывало эти вопросы как одно, так и другое правительство. И так по каждому из выше поднятых вами вопросов. Спасибо.
Іван Кириленко передає право на запитання Володимиру Яворівському, мікрофон.
Шановний доповідачу! Ну, найперше, що б я хотів вас попросити як Першого віце-прем’єра. Тільки іноземець може називати український. Запам’ятайте, що вірно все-таки - український народ. Це просто так, до слова. Ми прослухали не виступ ваш, а рекламну паузу. Жодної конкретики. У мене конкретне до вас запитання. Скажіть будь ласка, де, кому відійде Керчинська протока? Не списуйте це, що це буде вирішувати комісія. Це має вирішувати уряд і український парламент. Де пройде кордон Азовського моря? Друге запитання. Ви постійно говорили про те, що попередня влада заважала там підписати. Назвіть мені хоч один антиросійський вислів Юлії Тимошенко? І останнє. Я очолюю Комітет з питань культури. Як буде переписана історія під диктовку таких професіоналів, як ви сказали, Табачник, Толочко і інші, ми вже розуміємо. Але, які можна сьогодні підписувати угоди по співпраці культури? Сьогодні, як ви сказали, російські співаки не сходять з українських сцен. Сьогодні російське кіно фактично заполонило Україну, і хай так і буде. Сьогодні російська.
Будь ласка, відповідайте на питання.
Но ви ж фахівець у культурі. Тепер будуть виступати і українські співачі в Росії. Які проблеми?
Ірина Геращенко, фракція „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Шановний Андрію Петровичу, я думаю, що ви були щирі, коли говорили, що Кабмін готує угоди до Росії і намагається прозоро, до переговорів з російською стороною бути прозорими. Але тут лякають експромти російської сторони, тому що, дійсно, і український Кабмін не знав про угоди по Чорноморському флоту, і так само повним експромтом для нашого Прем’єра стала заява Путіна щодо об’єднання „Нафтогазу” і „Газпрому”. Хотілося б дізнатися, якщо виникнуть експромти Медведєва, як тут буде діяти українська сторона? Друге питання. Скажіть, будь ласка, всі лідери держав, які відвідували Україну, вони відвідували і покладали квіти до пам’ятника жертвам Голодомору. Чи є у програмі Медведєва вшанування пам’яті жертв Голодомору в Україні? Ви говорили про підручники історії, що вони будуть писатися українськими фахівцями. Чи означає це, що спільні підручники історії написані українськими фахівцями будуть у Росії? І останнє питання. В культурній програмі чи буде, нарешті, включений український телеканал, як це обіцяв пан Медведєв Януковичу, в Росії? Дякую.
Дякую. Ви дуже багато мені запитань задали. Ви знаєте, що стосується програми Медведєва. Я не знаю, яка у нього програма, вона ще опрацьовується. А що стосується експромту, то підписуватись будуть тільки ті документи, які опрацьовані на державному рівні. Ніяких експромтів не буде.
Відносно підручників я вам скажу. Давайте ми будем писати підручники і видавати, бо я хочу вам сказати, що підручники з історії України я пробивав через міністерство наше демократичне, щоб дали гриф, 3 роки. От і вся вам постановка питання. І демократичний уряд у нас був. А я принесу вам особисто, подарую по підручнику. Подгорний, „Блок Юлії Тимошенко”.
Прошу передати слово народному депутату Ляшку Олегу.
Олег Ляшко. Володимире Михайловичу, ви б краще для Академії наук пробили мільярд двісті, які уряд Януковича забрав в Академії наук.
Є питання.
І ви – віце-президент Академії наук – і не пробили цих грошей. Натомість пробили по інших напрямках, які знають тут в парламенті. Шановний пане Клюєв, у мене до вас конкретні питання. „Дзеркало тижня” в останньому номері оприлюднювало документи, де йдеться про розширення співпраці України і Росії в області енергетики. Зокрема, те, що пропонують росіяни, от листи за підписом росіян, доручення наших урядовців негайно їх опрацювати, фактично йдеться про здачу української енергетики – і атомної, і гідро-, і теплостанцій – під російську, як кажуть, оруду. Скажіть, будь ласка, чи може українське суспільство бути впевненим, що, як чорт із табакерки, під час візиту Мєдвєдєва, не вискоче чергова оця угода.
Будь ласка, відповідайте, Андрію Петровичу. Ми домовились, шановні колеги, у межах хвилини формулюйте питання. Будь ласка.
Я ж відповів вам, що ніяких експромтів не буде. Всі питання опрацьовані на міждержавному рівні.
Шановні колеги, я вас прошу, ми обговорюємо не публікації в газетах, ми обговорюємо доповідь і ставимо питання першому віце-прем’єр-міністру, інформацію обговорюємо. Давайте з цього виходити. Олександр Гудима, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”. Останнє питання.
Олександр Гудима, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановний доповідачу, я не буду на інші теми, я буду на ті теми, які ви вже зачіпали в своїх інтерв’ю. Ви є автором ідеї передачі законодавчого врегулювання української газотранспортної системи російському „Газпрому” в концесію. Ви навіть обіцяли, що ті зміни скоро будуть внесені в парламент. Ви і надалі вважаєте, що передача Росії української ГТС в будь-якій формі є благо для національних інтересів України чи її енергетичної безпеки? Це перше питання. Друге питання: сфера електроенергетики. В пропозиціях Росії є спільна генерація і спільний експорт. Відомо: за останніх пару років ми отримували величезні кошти від експорту української електроенергії. Невже ви не розумієте, що українська золота курка, яка дає українські золоті яйця чисто українськими підприємствами, - це ж благо? А якщо ми запустимо в український експортний потенціал Росію.
Мы вместе с вами достаточно длительное время работали в Комитете по топливно-энергетическому комплексу. И вы прекрасно знаете мою позицию, все, что касается ГТС и экспорта электроэнергии. Я понимаю, вы сейчас в оппозиции и передергиваете мои слова. Я скажу однозначно: что если будет стоять вопрос о газотранспортной системе, то говорить о том, что передать газотранспортную систему российскому «Газпрому» - речи не будет идти. Если будет речь идти о дальнейшей судьбе ГТС, то мы будем ставить вопрос о создании газотранспортного консорциума, тем более трехстороннего газотранспортного консорциума - это страны Европейского Союза, Украина и Россия. После этого мы будем выносить в парламент, украинский парламент, вопрос функционирования этой газотранспортной системы и передачи в концессию. Примут закон о концессии и передаче в концессию ГТС нашему консорциуму – тогда будет вопрос стоять. Не примут – тогда не будет стоять вопрос. Все, что касается электроэнергетики, то вы прекрасно знаете мою личную позицию: что энергетика, и экспорт электроэнергии в страны Евросоюза, - это большая перспектива для Украины, и ее надо однозначно самим этот вопрос развивать. И то, что мы создали когда-то с вами «Бурштынский остров», мы вместе с вами этими руками создавали. Спасибо.
Дякую, Андрій Петрович. Час вичерпано. Тепер я запрошую голову Комітету у закордонних справах Олега Григоровича Білоруса. Будь ласка, Олеже Григоровичу.
Шановні народні депутати, шановні громадяни України! Сьогодні Європа і весь світ відзначають День Європи, День об’єднаної Європи, день інтеграції європейської, яка дає найбільший шанс на порятунок і безпеку розвитку у ХХІ столітті країнам не лише авангардним, не лише глобалізаторам, представникам чи ліберального тотального глобалізму панамериканського, чи азійського глобалізму, чи євразійського, який, по суті, є ультра-модерними формами імперіалізму. І сьогодні, як ніколи, Україна і громадяни її думають про історичну долю Батьківщини, про те, що коїться і що може трапиться з Україною у першій чверті ХХІ століття. І парламент України як вища гілка законодавчої влади повинен давати відповідь на ці питання, тому що саме Верховна Рада несе повну відповідальність за формування і контроль реалізації засад внутрішньої і зовнішньої політики разом узятих. Сьогоднішнє обговорення ще раз показує, що в епоху глобалізму, як ніколи, світ перевернувся. І зовнішня політика, зовнішньополітичні, зовнішньоекономічні інтереси і чинники мають пріоритетне, імперативне значення і переважають внутрішні чинники розвитку. І у мене перше питання до уряду: чи розуміє уряд, що в Україні Конституція, також Закон про засади національної безпеки 2003 року саме так трактують ці національні інтереси України. І чи в повній мірі уряд України враховує національні інтереси України, йдучи на масовний, ініційований ззовні акт підписання цілої низки угод? В Комітеті закордонних справ, в інших галузевих комітетах вільно чи невільно ведеться обговорення цього питання. Я не буду зсилатись на засоби масової інформації, але кожний громадянин знає, що жодної ініціативи з боку України на переговорах в Харкові, чи на переговорах, які будуть в Києві, жодної ініціативи Уряду України з цих 17-ти очікуваних угод не було, це все ініціативи нашого великого сусіда. І питання виникає таке: чи це є нормально? Чи Україна не має своїх ініціатив? І чи вона не має пропозицій по захисту своїх національних інтересів? Якщо говорити про подану інформацію, то комітет не мав можливості її розглянути, хоч і наполягав на тому, як було обіцяно, щоб ця інформація була подана для розгляду комітету. Сьогодні комітет розгляне більш детально, але вже при опиті членів комітету викликає здивування, що всі громадяни знають про 18 підготовлених угод, а нам дали найкоротшу інформацію, фактично рекламний проспект по п’яти угодам, які не є головні для стратегії розвитку України. Тут ставилось питання про демаркацію кордонів України і Росії, виникає питання: чому протягом 19 років наш сусід заперечував фактично і не давав можливості демаркувати і демілітувати кордони? Чому й сьогодні уряд не доповів про демаркацію лише сухопутної частини українсько-російського кордону? Чому не йде мова про демілітацію, демаркацію остаточно морського кордону в Азовському і Чорному морі? І чому навіть на сухопутному відрізку кордону за сім років демаркація не здійснена? Навіть після війни між державами демаркація і демілітація кордонів здійснюється втричі швидше. І чому сьогодні стала потрібна якась спільна українсько-російська комісія демаркаційна? Чому ми йдемо по лінії „танцюй враже, як пан каже”, хто буде керувати цією комісією? І виникає найголовніше питання: які втрати понесла Україна, а це більше 100 мільярдів доларів, через відсутність демаркацій державних кордонів? Звичайно, що стосується навігаційної системи. Це для України цікаво, але це є перший пріоритет сусіда. А де Україні брати масовані інвестиції на цей дуже інвестоємний проект? Чому ми міжбанківське співробітництво називаємо комерційним, коли мова йде про „Ексімбанк” як державний банк, і ми його підпорядковуємо Банку зовнішньої торгівлі Російської Федерації? Тут є питання. Науково-освітнє співробітництво. Чи уряд України збирається домагатися, щоб хоч одна чи десяток українських шкіл, де проживають мільйони українців була створена і працювала нормально, як у нас працюють угорські школи, румунські школи, молдавські і школи представників інших національних меншин? Тут задавали питання чи будуть підписані інші угоди. На це питання, шановний перший віце-прем’єр дав таку відповідь, що ці угоди підписуватися не будуть. Тому ми приймаємо це на віру і якщо ці угоди будуть підписані, то ми їх будемо вважати угодами таємними. Мова йде і про теплоенергетику, і про гідроенергетику, і про атомну енергетику, і про уранову промисловість, і про авіаційну промисловість, і про суднобудування, і про космічну промисловість, і про газонафтотранзитну*** глобальну європейську фактичну*** мережу, яка має протяжність 44 тисячі кілометрів по Україні лише по її території. Особливо непокоять ініціативи сусідньої держави по освоєнню внутрішнього ринку газо ресурсів, це і газотрубне господарство, і сховища газу, що є стратегічним об’єктом для безпеки оборони, оборонна промисловість також. Але найбільше занепокоєння викликає те, що в цих угодах мова йде про експансію і освоєння сусідньою державою величезного, існуючого ще науково-технічного технологічного потенціалу України. Як ми можемо оцінювати ці ініціативи? Зрозуміло, що Росія прагне захищати свої стратегічні національні інтереси. Багато з нас знають, що існує програма використання енергетики Росії, як засобу політичного тиску так званої енергетичної дипломатії. Ясно всім, що в Росії є стратегія, яка жаргонно називається „последняя битва за Украину”. Ми закликаємо Уряд України бути українським урядом і захищати всіма доступними заходами національні інтереси України. Без цього уряд іначе не потрібний.
Дякую. Шановні колеги, ми завершуємо розгляд питання. Очевидно, Верховна Рада України поступила правильно, коли винесла на розгляд цю проблему. Очевидно, ми завжди повинні поступати таким чином, оскільки є ми Верховна Рада України, яка відповідальна за сформування і за діяльність Кабінету Міністрів України. Разом з тим було б, очевидно, добре, якби ми весь час говорили про національні інтереси і інтереси країни ставили попереду партій. Очевидно, ми зараз на цьому шляху. Розгляд питання завершено.
Шановні колеги, з процедури чого? Ну, будь ласка, по хвилині від фракції, давайте зараз висловіть свої міркування. Анатолій Матвієнко.
Українська республіканська партія „Собор”, блок "Наша Україна - Народна Самооборона". Володимир Михайлович, я звертаюся до вас і до Андрія Петровича, Андрій Петрович, я звертаюся до вас. Я хотів би, щоб сьогоднішнє засідання, інформація Кабінету Міністрів, завершилося висновком, що ніяких інших питань, які сьогодні, можливо, готуються в Москві, як це було по Чорноморському флоту, неможливе до підписання. І це виключає таку можливість щодо можливих всіх підписаних документів 17 травня цього року в зв’язку з приїздом Президента. Володимир Михайлович, я хотів би, щоб в якійсь мірі цей висновок сьогодні прозвучав. Дякую.
В’ячеслав Кириленко, Андрій Шкіль, Михайло Чечетов, Олег Зарубінський і Микола Кравченко.
В’ячеслав Кириленко, депутатська група „За Україну!” Шановні колеги! Шановний Володимир Михайлович! Я не мав можливості внести проект постанови до інформації, але тепер я хочу запропонувати проект постанови по цій інформації. Він дуже короткий, зачитаю. Постанова Верховної Ради про інформацію Кабінету Міністрів про хід переговорів між Україною та Російською Федерацією. Заслухавши інформацію Кабінету Міністрів, про хід переговорів між Україною та Російською Федерацією стосовно підготовки міждержавних угод, підписання яких передбачається на 17 травня цього року, Верховна Рада постановляє: Перше. Інформацію Кабінету Міністрів України про хід переговорів між Україною та Російською Федерацією визнати неповною та недостатньою. Друге. З огляду на це вважати передчасним підписання угод з Російською Федерацією від імені України під час перебування офіційної делегації Російської Федерації в Україні 17 – 18 травня 2010 року. І третє. Ця постанова набирає чинності з дня її прийняття. Прошу зараз поставити на голосування. Дякую.
Так, Андрій Шкіль, будь ласка, мікрофон.
Дякую. Володимире Михайловичу. Ну я хотів би, по-перше, ми послухали і прочитали ту інформацію, яка ну насправді не може викликати більш серйозних запитань, вона достатньо є лояльною. Питання в тому, що з трибуни Андрій Петрович Клюєв заявив, що не буде здана Керченська протока, не буде зданий український авіапром, не буде здана українська атомна і гідроелектроенергетика. Андрію Петровичу, ви готові, я до вас звертаюсь, Андрію Петровичу. Андрій Петрович, послухайте, ви чуєте мене? Чи готові ви покласти, бути чи піти у відставку у випадку, у випадку, коли буде зданий авіапром, буде здана Керченська протока, буде здана українська енергетика? Ви готові піти у відставку в зв’язку з тим, що ви гарантуєте, що цього не станеться. Ви ж чесна і порядна людина! Ви маєте своє слово! Дайте його зараз і підіть у відставку, коли до вас не прислухається ваш шеф. Так що, в принципі, я вважаю це абсолютно нормальним. Зробіть це зараз і ми тоді переконаємося у тому чи правду ви.
Михайло Чечетов.
Уважаемые господа с оппозиции! Вы знаете в чем отличие у вас от нас? Вы все время разрушаете. Вы разрушили экономику. Вы разрушили отношение с Россией. Вы разрушили имидж страны на международной арене, опустили ее ниже плинтуса. А мы восстанавливаем. Мы восстанавливаем экономику. Мы строим дружбу между Украиной и Россией. Мы нормализуем отношения с другими странами и сегодня нас уже называют партнерами крупнейших ядерных держав. И еще один тезис. Было подчеркнуто абсолютно правильно, что разумной альтернативы курсу на евроинтеграцию не существует. Но для того, чтобы минимизировать и финансовые, и временные издержки на этом пути надо по максимуму использовать потенциал наших нормальных, добрососедских торгово-экономических, политических, культурных и гуманитарных отношений с нашим главным стратегическим партнером и вечным соседом Россией. Вот ключ к успеху и мы на правильном пути. Спасибо.
Олег Зарубінський, потім Микола Кравченко.
Дякую, Володимире Михайловичу. Олег Зарубінський, „Блок Литвина”. Я, дійсно, з приводу процедури, бо це питання зараз з процедури було поставлене. Вважаю, що процедура сьогодні витримана і вважаю, що і на майбутнє, коли будуть розглядатися такі резонансні питання і коли буде передбачатися підписання достатньо серйозних угод, має бути дотримуватися процедура інформування громадськості через Верховну Раду України. Що стосується таких запальних виступів, я попросив би, щоб ті люди, які сьогодні їх виголошують, ну якось були послідовними, бо вони не виголошували їх, коли у січні 2009 року на десять років фактично здавалася українська економіка з потрохами, коли по 50 мільярдів кубів газу Україна мала брати в Росії при потребі на багато меншій, а платити за весь цей газ, і коли базова ставка визначалася не як на кордоні Росії і України, а як на кордоні Італії і інших країн – 450 доларів. От тоді це було.
Микола Кравченко і Олексій Кисельов і завершуємо.
Кравченко, фракция коммунистов. Я в отличии от вас, Владимир Михайлович, думаю, что мы проявили слабость как коалиция, пойдя на поводу у национал-патриотов, которым дали возможность сегодня потоптаться, как они хотели, по России. И меня удивляет даже то обстоятельство, что они не думали о том, что Россия тоже государство, которое имеет чувство собственного достоинства, и она могла бы послать нас вместе с этими национал-патриотами за то, что они такие вещи позволяют себе в зале Верховного Совета. О положительном они промолчали, никто не сказал, как сдали румынам газоносный остров, ни слова никто не сказал. Я хочу сказать, положительное является то, что Россия в конце-то концов увидела тупую ущербность националпатриотов,которые сегодня тупо, зашорено ведут, продолжают вести борьбу против.
Олексій Кисельов. Від позафракційних.
Дякую. Шановні народні депутати! По-перше, згідно діючого Регламенту, інформація приймається до відома. Крапка. Друге. Ні одним законом України, ні Конституцією України не передбачено, що кожен міжнародний договір має бути узгоджений з Верховною Радою. Вона може бути або ратифікована, або не ратифікована. Це теж крапка.
Шановні колеги! Ми обмінялися думками. Дозвольте підсумувати наше обговорення. По-перше, давайте ми домовимося сьогодні, віднині, що ми вилучимо будь-які підстави для взаємних звинувачень у здачі національних інтересів. Що ми будемо обстоювати ці національні, будемо обстоювати всі національні інтереси. Бо у нас на практиці складається так, що ніхто так добре не знає про те, що складає національний інтерес України, як люди, які перебувають в опозиції. Тобто діаметрально протилежно міняємося місцями. Давайте це вилучимо і відійдемо від взаємних звинувачень. Ще раз наголошую. Очевидно, добре ми поступили, коли прийняли рішення про те, щоб заслухати цю інформацію. І тепер наостанок. Шановні колеги! Кожному вам, з вас роздано офіційний документ за підписом Прем’єр-міністра України. Я читаю: „В рамках підготовки матерів до заслуховування під час засідання Верховної Ради України 12 травня цього року інформації Кабінету Міністрів України про хід переговорів між Україною та Російською Федерацією стосовно підготовки двосторонніх угод, підписання яких передбачається на 17 травня 2010 року, надсилаємо довідку із зазначеного питання”. Підпис: „Прем’єр-міністр України”. Що ще треба? Які ще потрібні гарантії? Я сподіваюсь і вірю, що все, що тут викладено, і тільки це буде предметом, предметом підписання. Наступне питання. Пропозиція В’ячеслава Кириленка, пропозиція В’ячеслава Кириленка. Я повинен сказати, що відповідно пункту 6 статті 240 після завершення розгляду питання Верховна Рада України приймає постанову, якщо така була своєчасно підготовлена. Тому зараз з голосу, на превеликий жаль. Одну хвилиночку. Шановні колеги, зараз з голосу, на превеликий жаль, і ми прийняли рішення, що Регламент – це закон, і будемо діяти відповідно до закону. [[Шум у залі]] Шановні колеги, шановні колеги! Я думаю, що ми з вами єдині у розумінні цієї проблеми. А поставити зараз на голосування, не прийняти рішення і знову збурити залу, я думаю, що нам цього не потрібно. Шановні колеги, отже, ми заслухали інформацію. Розгляд питання завершено. Тепер переходимо до розгляду наступних питань. Оголошую до розгляду проект Закону про внесення змін та доповнень до Закону України "Про державну систему біобезпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих організмів" [[щодо удосконалення окремих положень]] [[реєстраційний номер 3037]]. Доповідач – народний депутат України Юрій Анатолійович Кармазін. Співдоповідач – голова Комітету з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи Семинога Анатолій Іванович. Юрій Анатолійович, будь ласка. Можливо, за скороченою процедурою чи не треба, щоб розглянути питання? Шановні колеги, доповідач пропонує розглядати це питання за скороченою процедурою. Я поставлю на голосування, прошу підтримати. [[11:39:36]] За-235 Рішення прийнято. Юрій Анатолійович, будь ласка.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, прийняття проекту Закону про внесення змін та доповнень до Закону України "Про державну систему біобезпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих організмів" викликано необхідністю вдосконалення норм чинного Закону України „Про державну систему біобезпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично-модифікованих організмів”, яка прийнята Верховною Радою України 31 травня 2007 року. За час, що минув з дати прийняття цього закону, Україна завершила процес вступу до Світової організації торгівлі і в зв’язку з цим змушена, як і кожна країна, що вступає до цієї впливової міжнародної організації, вживати заходів для захисту свого внутрішнього ринку від надходження небезпечної і неякісної продукції, керуючись нормами і принципами СОТ. Саме ця обставина вимагає від нас термінового перегляду Закону України „Про державну систему біобезпеки” при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично-модифікованих організмів, які є одним із тих нормативно-правових актів, що регулюють питання безпеки продукції і які, як засвідчила практика його сьогоднішнього застосування, є недосконалим, оскільки поза увагою нашою як законодавців залишилась ціла низка важливих проблем. Оскільки часу дуже мало, скорочена процедура, я скажу, що мова йде про зміну вступної частини закону. Доповнюється абзац п’ятий нормою щодо обов’язкового маркування продукції, виробленої з ГМО, з генетично-модифікованими організмами. Доповнюється закон статтею 11.2 „Встановлення рівнів ризику”, якою визначається чотири рівні ризику щодо виявлення та оцінки потенціального впливу генно-модифікованих організмів на навколишнє середовище з урахуванням ризиків для здоров’я людини при здійсненні генно-інженерної продукції. Я пропоную також вирішити питання про те, що якийсь орган має бути уповноважений з питань безпеки генетично-інженерної діяльності. Бачу це як національну комісію, яка має створюватись при Кабінеті Міністрів України. Пропоную також доповнити закон.
Будь ласка, завершуйте, Юрію Анатолійовичу.
Я завершую. Доповнити закон статтею 15.1 „Вимоги до системи контролю”, якою визначається, що контроль харчових продуктів крім кормів і кормів, що вироблені, складаються або містять ГМО, проводиться шляхом обов’язкової передачі виробником, постачальником, імпортером в письмовій формі інформації, декларації про наявність ГМО. Хочу сказати, що такий підхід з урахуванням тих зауважень, які є висловлені під час розгляду цього питання, попереднього, і експертних висновків, забезпечить захист українців, наших дітей, прийдешні покоління від того, щоб вони не хворіли, від того, щоб генно-модифіковані організми не формували з нас якусь іншу сутність, а не людську, не ту, що створена Господом. Дякую. Прошу підтримати.
Дякую, Юрій Анатолійович. Анатолій Іванович Семинога, голова комітету. Будь ласка, рішення комітету.
Шановні колеги, Комітет з питань екологічної політики, природокористування та ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи розглянув названий законопроект і підтримує необхідність внесення змін до Закону про біобезпеку, спрямованих на вдосконалення системи контролю за використанням в Україні продуктів, що містять генетично-модифіковані організми, з метою недопущення шкоди здоров’ю людини та навколишньому середовищу. Разом з тим, законопроект містить ряд недоліків, на які вказують висновки Головного науково-експертного управління нашого апарату та міністерств. Це стосується утворення національних комісій з питань біобезпеки, вимог до вдосконалення рівня ризику та вимог до систем контролю, що не може бути предметом цього закону. Але проект містить і ряд слушних пропозицій, що дає можливість підтримати його. Це пропозиції автора щодо визначення повноважень органу виконавчої влади з питань технічного регулювання та споживчої політики з метою забезпечення єдності вимірювання при визначенні ГМО в харчових продуктах, сировині тощо. Також законопроектом пропонується приведення вимог до маркування харчових продуктів, що містять ГМО, у відповідність до директиви Європарламенту та Ради Європи про генетично-модифіковані продукти та корма. Враховуючи викладене, комітет вважає, що проект Закону України про внесення змін та доповнень до Закону України „Про державну систему біобезпеки” при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих організмів”, поданий народним депутатом Кармазіним, може бути прийнятий за основу з подальшим доопрацюванням в комітеті. Дякую за увагу і прошу підтриманий даний законопроект.
Анатолію Івановичу, дякую вам також. Шановні колеги, прошу записатися на обговорення законопроекту. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Григорій Смітюх, будь ласка, з трибуни. Чи мікрофон? З трибуни? Да, будь ласка. Потім Володимир Яворівський буде виступати.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні народні депутати! Проблема генномодифікованих організмів, які розповсюджуються на території України, якщо на перший погляд дивитися, що вона не існує, то я сказав би, що вона не просто існує, а вона загрозливий набуває характер. На жаль, на сьогоднішній день на Україні ніхто не знає, скільки яких продуктів завезено, які вирощуються, які розповсюджуються, як їх переробляють і так дальше. Ніхто цієї конкретної цифри не має, ніхто за цим не слідкує, ніхто не веде облік на це саме. Якщо взяти, що Україна повинна мати чіткий реєстр цих продуктів, то, на жаль, цього реєстру немає, а якщо взяти фактично, то візьміть такі продукти, як кукурудза, то по деякій інформації вже на Україні до 50 процентів всієї кукурудзи, яка сіється, це генномодифікований продукт. Тому. І з іншої сторони, ніхто не знає наслідків вживання цих. і переробки цих продуктів як тваринами, так і, безперечно, людиною. На жаль, таке безпечне відношення до такої проблеми зі сторони законодавчого органу, тому що законопроект давно лежить, і я підтримую ініціативу Кармазіна в тій частині, що це проблема повинна бути давно обговорена, давно повинна загострена бути і поставлена на контроль, на жаль, це питання дуже затягнулося. Тому не вдаючись до. враховуючи скороченість процедури, яку запропонував, до речі, автор, а це повинно бути розглядатися було по повній процедурі, я вважаю, що це питання повинно бути обов’язково сьогодні розглянуто і прийняте за основу. Чому за основу? Тому що є там деякі недоліки. Але під час між першим і другим читанням цей законопроект повинен бути доопрацьований з урахуванням цих років, які пройшли, за ці два останні роки, який законопроект знаходиться у Верховній Раді, і його потім допрацювати і прийняти. Тому що, наголошую, що це проблема актуальна для України і вона набуває жахливих розмірів і держава не може стояти осторонь і не дивитися на цю проблему, а потім ми будемо робити, якісь.
Завершуйте, будь ласка.
Тому я підтримую цей законопроект в першому читанні, дякую за увагу.
Володимир. передає право на виступ Миколі Томенко.
Шановні колеги! Я хотів звернути увагу на дві проблеми, які в законопроекті нашого колеги Кармазіна піднято. Стратегічно, або за змістом не виникає ні в кого сумніву, що ми повинні визначити подальшу стратегію, як нам діяти і захищати наших громадян від погіршення ситуації на споживчому ринку. Але тактично є кілька питань, які, я думаю, варто було б обговорити і, можливо, ці питання стануть предметом тоді дискусії між першим і другим читанням, в разі, якщо законопроект буде прийнятий в першому читанні. Перше питання. Закон серйозно розширює повноваження центрального органу виконавчої влади з питань технічного врегулювання та споживчої політики, що за логікою правильно. Але я от вам передам мій власний досвід спілкування з цим органом протягом останніх кількох місяців, які за 30 днів не удосужились відповісти мені, чому вони не перевіряють виконання чинних законів в даній царині, чи в царені, скажімо обмеження продажу алкоголю чи тютюнових напоїв. Давайте ми ще їм розширимо ще в десять раз повноваження, а вони будуть виконувати тільки в залежності від того, хто їм дає хабарі, чи не дає хабарі. Очевидно треба не тільки повноваження, а і відповідальність їм передбачати. Стосовно другої позиції спеціального органу нового інституту Національної комісії, я абсолютно переконаний, що це хибний шлях, якщо ми не заставляємо ті інститути, які повинні цим займатися, виконувати свої повноваження, а додаємо ще нові структури. Я би підтримав позицію нашого Науково-експертного управління і наших юристів, і дану Національну комісію позиціонував би, як дорадчо-консультативний орган при Кабінеті Міністрів. Що це давало би? Кабінет Міністрів несе повну відповідальність, Національна комісія визначає ті пріоритети і звертає увагу на ті інститути, які не виконують чинне законодавство. А безпосередньо і Державний комітет технічного регулювання споживчої політики, і інші несуть відповідальність і виконують те, що ми і передбачили. Тому з такими застереженнями, я вважаю, що можна було б думати про подальшу роботу над законопроектом.
Микола Кравченко, фракція комуністів.
Я выступаю против по одной причине, что закон явно лоббистский. Вы обратите внимание, когда он был подан и кто тогда был у власти, и кто возглавлял «Держспоживстандарт». И сразу все буде ясно и видно. И второе. Надо проблему рассматривать более шире. Потому что мы не даем оценку нашего вступления в СОТ. Мы отказываемся все же вытащить на трибуну Пятницкого, заместителя министра бывшего, который в свое время пробивал и говорил о том, что какие суммы денег обвалятся на Украину. А теперь мы создаем параллельно законодательство против того, чтобы СОТ нам не загрязняло территории. Речь идет о том, что нам надо решить и скасувать те пункты, которые Ющенко тайно подписал при вступлении в СОТ. Они как раз касаются основного – там была запрещена сертификация продукции. И все. И отсюда надо плясать, а не создавать дополнительные законы. Поэтому, если мы рассмотрим проблему СОТ и скажем, признаем о том, что мы туда вошли не равноправными членами, что мы вошли туда как государство, которое втянули туда, и мы открыли территорию для ввоза всякого хлама. И все то, что сегодня происходит у нас, в конечном итоге является итогом нашего вступления в СОТ. Спасибо.
Шановні колеги, обговорення завершено. Юрій Кармазін, будь ласка. Зараз будемо голосувати.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Я хотів би звернути увагу питання совісті – хто, де бачить, які лобіські речі. Але я хотів би звернути увагу сьогодні на те, що законом, чинним законом передбачено, що має здійснюватись державна санітарно-епідеміологічна експертиза ГМО, це стаття 10. Я вас запитую: вона сьогодні здійснюється, чи ні? Тих, які використовуються у відкритих системах. Не здійснюється. Чи здійснюється сьогодні державний нагляд і контроль за дотриманням заходів біологічної генетичної безпеки стосовно людини при створенні, дослідженні і практичному використанні ГМО у відкритій. Не здійснюється. І так все інше не здійснюється. Через це я хотів би вийти з цього становища і пропонував би яку завгодно створіть комісію, хай як дорадчий орган, як хто завгодно, воно в Кабміні буде, ви самі створюєте. Ну законодавчо треба дозволити це робити.
Шановні колеги, комітет пропонує прийняти законопроект за основу, Головне науково-експертне управління пропонує на повторне перше читання. Тому у такій послідовності буде поставлено на голосування проект Закону, а саме про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про державну систему безпеки при створенні, випробуванні, транспортуванні та використанні генетично модифікованих організмів” [[щодо вдосконалення окремих положень]]. Реєстраційний номер 3037. Прошу голосувати. [[11:53:59]] За-126 Рішення не прийнято. Ставлю на голосування другу пропозицію про направлення на повторне перше читання проекту Закону, реєстраційний номер 3037. Прошу голосувати. [[11:54:25]] За-142 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. Шановні колеги, наступний законопроект 2537 – про внесення змін до Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" [[щодо гарантій соціального захисту громадян України, які перебувають за її межами]]. Реєстраційний номер 2537. Доповідач – народний депутат України Фельдман Олександр Борисович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів Кульчинський Микола Георгійович. Є Кульчинський?
Є.
Так, можливо, поставимо його на розгляд за скороченою процедурою, не будете заперечувати?
Ні. Шановні колеги, є пропозиція розглянути цей законопроект за скороченою процедурою. Прошу голосувати. [[11:55:26]] За-259 Рішення прийнято. Микола Георгійович, прошу вас.
Микола Кульчинський, „Наша Україна”. Комітет у справах пенсіонерів, ветеранів та інвалідів розглянув проект Закону про внесення змін до Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" [[щодо гарантій соціального захисту громадян України, які перебувають за її межами]] поданий народним депутатом Фельдманом, і рекомендує прийняти його за основу. Законопроектом пропонується виключити із Закону Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування положення, що передбачають припинення виплати пенсій на весь час проживання пенсіонера за кордоном та виплату пенсій під час перебування за кордоном в тому разі, якщо це передбачено Міжнародним договором України, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України. Метою проекту Закону є забезпечення реалізації права громадян України, які перебувають за кордоном на призначення та отримання пенсії відповідно до законодавства України. Комітет погоджується з тим, що право громадян на пенсійне забезпечення, як правило, базується на їх трудовій чи іншій суспільно корисній діяльності в Україні. Тому питання призначення і виплати пенсії під час перебування за кордоном потребує розв’язання з метою забезпечення їх конституційних прав. Водночас слід зазначити, що виключення зазначених положень не забезпечить реалізацію поставленої мети, оскільки потребують врегулювання питання щодо порядку призначення і виплати пенсії громадянам України, які перебувають за кордоном. За висновком Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України законодавча пропозиція може бути підтримана лише за умови розробки і закріплення на законодавчому рівні дієвого механізму виплати пенсій за кордоном аналогічно передбаченому міжнародними договорами та угодами. Здається мені, що не буде заперечень у народних депутатів, щоб підтримати законопроект у першому читанні. А до другого читання народним депутатам і Комітету з питань пенсіонерів розробити дієвий.
Завершуйте, будь ласка.
Крім того оцей законопроект, він по суті спрямований на рішення Конституційного Суду по цьому питанню від 07 жовтня 2009 року, який визнав ці статті Закону про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування неконституційними. Надіюсь на підтримку.
Дякую, Миколо Георгійовичу. Шановні колеги, є таке прохання. Ми зараз завершимо розгляд цього питання і тоді оголосимо перерву. Нема заперечень? Прошу записатися на обговорення законопроекту, якщо є потреба його обговорювати. Прошу прізвища вивести народних депутатів на табло. Володимир Карпук, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона".
Володимир Карпук, фракція „Наша Україна”. Шановні колеги, це питання стосується, дійсно, забезпечення, принаймні, на рівні тих країн, де проживають ці пенсіонери, які вихідці з України. Це більше моральне задоволення чи моральна вимога за те, що вони багато років пропрацювали на Україні і заради України. Адже багато і фронтовиків, учасників війни, дітей війни, які мають повний стаж і більше ніж 30 – 40 років виїхали за різних обставин до інших країн такої пенсії не отримують. Звичайно, що немає реєстру тих людей, немає кількості чи суми того, яка повинна виплачуватися цим людям за кордоном – це питання складне. Але, принаймні, не розглядати це питання, не знаходити механізм реалізації, механізму виплати цих пенсій, які дійсно зароблені в Україні неможливо. Тому депутатська група „За Україну!” буде підтримувати цей законопроект в першому читанні. Дякую.
Петро Степанович Цибенко, фракція комуністів.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко, голова Ради організації ветеранів України. Шановні колеги, хотів би сказати, що такої проблеми в Україні не існує, але, на превеликий жаль, сказати не можу, бо, справді, ця проблема є, вона існує. Люди, громадяни України з різних причин опинилися і в різних час і з різних причин опинилися за кордоном, і проблема пенсійного забезпечення цієї категорії громадян вона існує. І хочу звернути увагу на статтю 49 Закону про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, вона називається „Припинення та поновлення виплати пенсій”. Виплата пенсій за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або рішенням суду припиняється, двокрапка, і тут іде перелік. Ну скажімо, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні дані - зрозуміло. У разі смерті пенсіонера – зрозуміло. У разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців – теж зрозуміло. Але коли ми називаємо ще одну норму, на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачене міжнародним договором України, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України. Тобто мова іде про те, що є певні речі, які, справді, у законі треба удосконалювати. Але я хотів би сказати і про інше. Ця проблема, цей проект закону він врегульовує лише частину проблеми. Нам треба йти ширше. Я маю на увазі, що Пенсійний фонд України, Міністерство праці та соціальної політики має більш активно працювати із своїми колегами у тих країнах, де проживають громадяни України з тим, щоб укладати двосторонні договори з цієї проблеми і вирішувати цю проблему, тому що ми, вилучаючи цю норму, ми робимо якійсь крок і створюємо якійсь вакуум, а врегульовувати проблему все-таки треба. Тому я ще раз наголошую на тому, що цю проблему, справді, треба врегульовувати. І задля цього треба прийняти цей закон за основу. Дякую.
Микола Томенко, мікрофон, будь ласка.
Шановні колеги, тут є дві несправедливості на сьогоднішній день у пенсійному забезпечені, які треба спробувати врегулювати. Закон ставить лише питання, але поки що не врегульовує. Перша несправедливість. У нас є громадяни України, які переїхали у 20 країн, де врегульовано питання їхнього пенсійного забезпечення добре чи погано. Отож, у всіх інших країнах це не врегульовано. В цих 20 країнах різний принцип. Або на підставі міжнародних договорів, де ми їхнім пенсіонерам платимо, вони нашим пенсіонерам платять. Або, скажімо, на підставі іншого типу, так званого пропорційного принципу, де так само є елемент врахування, як виплачувати їм пенсії. Тепер виникає питання. Якщо ми автоматично говоримо, що наша держава береться виплачувати пенсіонерам в решта 20 країнах, то, очевидно, це інший принцип, який стосовно цих 20 країн. І тому я вважаю, що, підтримуючи цю ідею, закон не буде дієвим, якщо просто ми послухаєм автора і пункт 2 частини 1 статті 49 просто вилучим. А що далі робити? Тому, якщо ми підтримуєм даний законопроект в першому читанні, нам треба тоді подумати, як же реально він буде діяти? Чи, скажімо, ми цей принцип, який діє стосовно наших пенсіонерів в 20 країнах, робим імперативним. Але все рівно тоді ми не змусимо в короткий термін заставити підписати міждержавні угоди. Бо ті країни, наприклад, не погодяться підписати. Або тоді, значить, ми говоримо, що ці 20 країн, скажімо, діють в такій системі координат, яка буде поширена на всіх пенсіонерів - громадян України. Отож, за будь-яких обставин пряме, пряма підтримка пропозиції народного депутата Фельдмана не вирішує проблему, про яку він готовить. Тому я думаю, треба діяти в наступний спосіб. В першому читанні треба приймати. І залучати фахівців, особливо фахівців Міністерства закордонних справ і тих людей, які працюють сьогодні в міждержавних відносинах для того, щоб це не лише була декларація, що ми любим українців, пенсіонерів, які живуть не в нашій країні, а щоб це був реальний механізм, яким ми в соціальному сенсі їм допомагаєм. Тому я вважаю, що в першому читанні треба голосувати і активно працювати до другого читання.
Юрій Кармазін, мікрофон.
Шановні народні депутати! У нас в 49 статті, в яку вносяться зміни, і в 51 статті, там відповідно перший пункт, другий пункт, а в 51-шій ціла частина, вони просто не відповідають Конституції. Чому. Як може орган, який призначив пенсію, у законі встановлено, що він припиняє за рішенням органів Пенсійного фонду у тому випадку, якщо людина проживає, виїхала за кордон. А якщо вона там лікується, якщо ще якась причина. Та мало що. Він громадянин України, він цю пенсію заробив. Тепер у нас дискримінаційна ця норма 51. І абсолютно правильно тут Фельдман підкреслив це, і погано, що ми цього раніше не побачили, що під час перебування за кордоном пенсія виплачується у тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором. Це знову ж порушення Конституції. Тому я просив би, щоб ми всі приєдналися до того, щоб прийняли у першому читанні цей законопроект. Дякую.
Шановні народні депутати, обговорення законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти за основу. Головне науково-експертне управління висловлює застереження цього законопроекту. Тому порядок голосування буде аналогічний. Перше. Ставлю на голосування пропозицію про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” [[щодо гарантій соціального захисту громадян України, які перебувають за її межами]] [[реєстраційний номер 2537]]. [[12:06:12]] За-119 Рішення не прийнято. По фракціях оголошую, будь ласка. Партія регіонів – 0, „Блок Юлії Тимошенко” – 67, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 24, фракція комуністів – 27, „Блок Литвина” – 0, позафракційні – 1. Ставлю на голосування про направлення законопроекту на повторне перше читання. [[12:06:48]] За-149 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 1, „Блок Юлії Тимошенко” – 74, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 28, фракція комуністів – 27, „Блок Литвина” – 18, позафракційні – 1. Шановні колеги, оголошується перерва до 12 годин 38 хвилин.
Шановні народні депутати, продовжуємо нашу роботу. Я попереджаю секретаріат: в сесійній залі можуть бути виключно народні депутати України. І я просив би представника уряду знати своє місце. Шановні народні депутати, продовжуємо розгляд питань, визначених розкладом на середу. Зараз я оголошу питання, а ви із мотивів розгляду цього питання. Проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо подолання соціального сирітства в сім’ях громадян, які працюють за кордоном]] [[реєстраційний номер 2578]]. Пропозиція така, шановні колеги: розглянути цей законопроект за скороченою процедурою. З цього приводу Олег Ляшко, будь ласка.
Олег Ляшко, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, шановні громадяни України! Я хотів би сказати нашу позицію щодо попереднього законопроекту, який розглядався у Верховній Раді до обідньої перерви. Йдеться про законопроект, яким передбачалось вилучити із Закону „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” норму щодо припинення виплати пенсії громадянам України, нарахованої в Україні на весь час проживання пенсіонера за кордоном. Є відповідне рішення Конституційного Суду, яке передбачає, що ця норма, яка припиняє виплати пенсій громадянам, коли вони виїжджають за кордон, вона є дискримінаційною. І на виконання рішення Конституційного Суду був і розроблений цей закон, який сьогодні пропонувалось Верховній Раді підтримати. На жаль, провладна більшість, за винятком найменшої фракції в цій більшості, не голосувала за прийняття закону хоча б у першому читанні. Про що йдеться? Йдеться про те, що мільйони українських громадян.
Дякую. Шановні колеги, ставлю на голосування пропозицію про розгляд за скороченою процедурою проекту Закону, реєстраційний номер 2578, про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо подолання соціального сирітства в сім’ях громадян, які працюють за кордоном. Прошу голосувати. [[12:43:20]] За-211 Рішення прийнято. Із доповіддю і співдоповіддю буде виступати Еліна Вікторівна Шишкіна і від комітету, і як один з авторів цього законопроекту. Тобто 4 хвилини. Прошу вас.
Шановний Головуючий, шановні колеги! До вашої уваги пропонується законопроект про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо подолання соціального сирітства в сім’ях громадян, які працюють за кордоном, внесений народний депутатом України Олександром Фельдманом. На сьогодні склалася критична в Україні ситуація, відповідно до якої діти осіб, які виїжджають за кордон на заробітки, а також діти в неповних сім’ях, де батьки, знову ж таки, змушені приділяти значну увагу і значний проміжок часу для заробляння коштів для існування, не можуть в достатній мірі піклуватися про своїх дітей і виховувати їх на належному рівні. Таких дітей в Україні називають „соціальними сиротами”, тобто при живих батьках вони, фактично, залишаються самі. Крім того, при такій ситуації особа, яка наглядає за такою дитиною без встановлення опіки або піклування, у випадках, певних кризових випадках, вона не зможе захистити ні права дитини, ні її законні інтереси. Таку проблему можна вирішити шляхом запровадження інституту тимчасової опіки та піклування, яка і пропонується у даному законопроекті. Такий інститут вже існує в ряді країн, зокрема, в Литовській Республіці, де у Цивільному кодексі передбачена можливість встановлення тимчасової опіки над дітьми, батьки яких виїжджають тривалий час за кордон. Зокрема, пропонується внести зміни до ряду статей Цивільного та Сімейного кодексів, і особливо наголошую на внесенні змін до статті 151 Сімейного кодексу, відповідно до якого батьки мають право звернутися до органу опіку та піклування із спільною заявою про призначення дитині опікуна-піклувальника на період, коли з поважних підстав такі батьки не можуть виконувати обов’язки щодо дитини і зазначення особи, що буде опікуном чи піклувальником. У такому випадку встановлюється тимчасова опіка піклування. Якщо дитина проживає з одним з батьків, заяву подає той з батьків, з яким проживає дитина. На своєму засіданні від 15 січня 2009 року Комітет з питань правової політики розглянув вказаний законопроект. На думку комітету зазначені зміни сприятимуть захисту прав дитини, яка перебуває під часовою опікою, піклуванням та встановленню контролю за умовами утримання, виховання і навчання такої дитини з боку органів опіки та піклування. Щодо захисту інтересів дитини, то зокрема комітет підтримує внесення змін, які передбачають, що опікун не має права вчиняти правочинів від імені підопічного, над яким встановлено тимчасову опіку, а піклувальник не може давати згоду на вчинення правочинів підопічним, над яким встановлено тимчасове піклування. Реалізація законопроекту не призведе до додаткових витрат з Державного бюджету України. Враховуючи наведене, Комітет з питань правової політики, вирішив рекомендувати Верховній Раді України прийняти зазначений законопроект за основу, а також доручити комітету доопрацювати його і внести на розгляд Верховної Ради України у другому читанні. Крім цього, зазначу, що Головне науково-експертне управління висловилося за підтримку вказаного законопроекту і прийняття його за основу. Дякую.
Шановні колеги, доповідь завершено. Я вам дякую, Еліно Вікторівно. Прошу записатися на обговорення. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Володимир Карпук, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Володимир Карпук, „Наша Україна”. Ми підтримуємо ідею прийняття цього закону у першому читанні, тому що за умов великої кількості працюючих за кордоном, складається ситуація, коли багато дітей при наявності батьків стають сиротами, у кращому випадку доглядають чи бабуся, чи сусіди. І, звичайно, що правовий захист таких дітей повинен бути як органом і піклування і. Запитайте любого директора школи чи побувайте у школі, скільки у кожному класі є дітей, які батьки далеко є за кордоном і практично ніякого, ніякої участі у виховному процесі не мають, окрім того, що надсилають якісь кошти, які дитина використовує за власним розсудом. Тому створення такої системи в Україні є дійсно нагальною проблемою. І можна подякувати автору законопроекту за таку ідею. Ми будемо підтримувати її в першому читанні. І дякую.
Петро Цибенко, фракція комуністів.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги! Ми інколи розглядаємо законопроекти, які є дуже промовистими. От, зокрема і законопроект щодо ліквідації наслідків соціального сирітства, він дуже промовистий, оскільки є наслідками діяльності сьогоднішньої влади. Бо і глибоко символічна та обставина, що автором документа виступає представник політичних сил, які, знаходячись при владі, дуже активно продукували це соціальне сирітство. Мені зрозуміла ситуація з сирітством, яка була після Великої Вітчизняної війни. Бо люди загинули на фронтах Великої Вітчизняної війни. Мені були зрозумілі і інші ситуації, пов’язані з сирітством. Але сьогоднішня ситуація з сирітством, в зв’язку з чим вона виникає? А виникає вона в зв’язку з тим, що політичні сили, які знаходились донедавна при владі, вони не лише знищили економіку, вони і у такий спосіб виштовхнули наших громадян за кордон у пошуках куска хліба. І їхні діти, які залишаються в Україні на цей період, вони виявляються соціальними сиротами. І тому держава має унормовувати цю ситуацію, шукати важелі задля того, щоб цю ситуацію ліквідовувати. Звісна річ, що поява цього явища не додає честі і гуманності державі. Але тим не менше, наслідки панування певних політичних сил, їх необхідно ліквідовувати. Тому фракція Компартії України цей документ буде підтримувати в першому читанні. Звісна річ, що є певні застереження щодо нього. Його треба удосконалювати. Але, тим не менше, принципово ми підтримуємо лінію на прийняття цього документу. Дякую.
Олег Зарубінський, фракція „Блоку Литвина”.
Дякую, Володимире Михайловичу. Шановні колеги! Є різні статистичні оцінки, скільки наших громадян працює за кордоном. Найменше – це 2 мільйони чоловік, найбільше – називають і цифру в 7 мільйонів чоловік. Є і соціологічні опитування, дослідження достатньо серйозні, які показують, що тільки 6 відсотків від тих, хто перебуває за кордоном і вимушений працювати за межами своєї Батьківщини, не мають дітей. Інші мають дітей, причому у більшості випадків двох, трьох і більше дітей. Таким чином, якщо навіть взяти середньоарифметичну цифру в 4 мільйони чоловік, які перебувають за кордоном, і вирахувати тих, хто не мають дітей, то виходить, що більше 3 мільйонів сімей залишаються такими, які потребують, дійсно, особливої уваги. І ще один момент. І це наводиться у пояснювальній записці достатньо грунтовній, до речі, до цього законопроекту, що із 10 підлітків, які знаходяться, як це називається, на обліку в кримінальній міліції щодо неповнолітніх, якраз ті, батьки яких або один з батьків знаходиться за кордоном і відсутній тривалий час. І ще одна цифра, мені здається, вона є важливою зв’язку з цим, що тільки 2 відсотка із тих, які працюють за кордоном, працюють там легально. Все це породжує ту проблему, про яку вже колеги говорили, адже батьки намагаються компенсувати неможливість виховувати дитину і виконувати свою соціальну функцію і місію надсиланням грошей. Гроші ці, про що свідчить і дискусія, до речі, яка відбувалася тут, далеко не завжди ідуть на позитивні цілі і позитивно використовуються підлітками. Тому цей законопроект обов’язково треба приймати, можливо, дійсно сьогодні за основу. І у зв’язку з цим хотів би сказати, що правильне є зауваження Науково-експертного управління, де сказано, що казати, що.
Завершуйте, будь ласка.
що вводиться інститут тимчасової опіки та тимчасового піклування над дітьми, не зовсім коректно, що пропонується у законопроекті. Тому що автоматично відповідно вже до чинного законодавства опіка припиняється в разі передачі малолітньої особи батькам-усиновлювачам, і, в даному випадку, це автоматично припиняється така, як я вже сказав, опіка. Тому я пропонував, це принциповий момент, виключити оце „тимчасова опіка”, „тимчасове піклування”. В принципі, за основу треба приймати. Дякую.
Орест Муц. Мікрофон, будь ласка. Ну, на трибуну, будь ласка, на трибуну. По одній хвилині від фракцій, які не виступили, нема проблем.
Шановні народні депутати! Ми сьогодні розглядаємо два важливих законопроекти, в основі яких спільна соціальна проблема – вимушене наймитування наших громадян за кордоном. Але хотів би звернути увагу колег на те, що зараз ми говоримо про подолання наслідків того, що залишила нам попередня влада: Прем’єр Тимошенко та Президент Ющенко. Всупереч кризи заробітчани не повернулися в Україну, адже в Україні завдяки бездарній владі криза була глибшою, ніж у країнах Європи. Це підтверджують цифри. Протягом 2009 року через систему грошових переказів гастербайтери перевели в Україну близько 3 мільярдів доларів. Незважаючи на фінансову кризу, потік грошей, що входить в Україну з закордону, виявився рекордним за всю історію. Так, за минулий рік за допомогою „Вестерн Юніон” та інших операторів в Україну зайшло майже 3 мільярдів доларів, що на 16,25 більше ніж роком раніше. Таке зростання у непростий кризовий рік пояснюється збільшенням кількості українців, що виїхали на заробітки за кордон. В Україні багато.
Завершуйте, будь ласка.
Відомо, що значна кількість заробітчан виїхала з Львівської, Тернопільської та Івано-Франківської областей. Щодо рідної мені Тернопільської області, то основна причина заробітчанства – це те, що середня заробітна плата залишилася найменшою в Україні. Тож більша половина населення Тернопільщини є сільським, а саме в селі рівень безробіття найвищий. Для того, щоб наші громадяни повернулися в Україну, потрібна реалізація програми нашого Президента Віктора Януковича, одна з тез якої: повернення трудових мігрантів в свої сім’ї. Якщо рівень життя українців на рідній землі буде достойним, то навряд чи вони поїдуть на заробітки. Дякую.
Дякую. Обговорення законопроекту завершено. Від фракцій хто не виступив, наполягає на виступі? Будь ласка, Олег Ляшко.
Олег Ляшко, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановний Володимире Михайловичу, наша фракція буде голосувати за цей закон. Ми сподіваємося, що колега-комуніст, який розказував про те, що попередня влада породила це соціальне сирітство, то от ви як сьогодні учасники нинішньої влади, сподіваємося, зробите все для того, щоб цього соціального сирітства не було. А ми за півроку, коли ви втратите цю владу, подивимося, як вам вдалося цього досягнути. Я хотів би все-таки за попередній законопроект сказати. Мільйони громадян України, які все життя працювали, заробляли на пенсію, але з тих чи інших життєвих обставин виїхали за кордон, сьогодні позбавлені можливості отримувати цю пенсію. Це несправедливо по відношенню до тих людей поважного віку, які все життя пропрацювали на „стройках коммунизма”, на інших великих будівлях – і сьогодні не мають можливості отримувати пенсію. Тому я думаю, що завдання моралі Верховної Ради – повернутися до цього законопроекту. Чи, можливо, Партія регіонів не голосує за цей закон, тому що це не їхні виборці? Тому що ці люди за кордоном і яка потреба.
Шановні колеги, відносно пропозиції. Вже виступи були. Відносно пропозиції про повернення до розгляду попереднього законопроекту. Оскільки Верховна Рада його не підтримала, він вважається відхилений. І повернутись ми зможемо, в разі, якщо автор попрацює, на наступній сесії. Шановні народні депутати, комітет пропонує прийняти за основу законопроект реєстраційний номер 2578. Головне науково-експертне управління погоджується із такою пропозицією комітету. Тому я ставлю на голосування, шановні колеги, питання про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України [[щодо подолання соціального сирітства в сім’ях громадян, які працюють за кордоном]], [[реєстраційний номер 2578]] Прошу голосувати. [[12:57:48]] За-357 Рішення прийнято. Оголошую до розгляду проект Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх норм у відповідність з Конвенцією МОП №87 про свободу асоціації та захист права на організацію [[щодо дотримання прав профспілок]], [[реєстраційний номер 1431]] Доповідач – народний депутат України Волинець Михайло Якович. Співдоповідач – голова підкомітету Комітету з питань соціальної політики та праці Стоян Олександр Миколайович. Можливо, за скороченою процедурою, щоб розглянути. Можна? Шановні колеги! Є пропозиція щодо того, щоб розглянути цей законопроект за скороченою процедурою. Я ставлю на голосування цю пропозицію, прошу голосувати. [[12:58:49]] За-253 Рішення прийнято. Михайло Яковичу, прошу до доповіді вас.
Шановні колеги! Шановні телеглядачі і радіослухачі! Конвенцію номер 87 Міжнародної організації праці, яка ратифікована Україною і являється базовою, передбачено, що люди найманої праці мають право об’єднуватись в свою асоціацію для захисту представлення своїх інтересів, і тобто ці інтереси організовано представляють профспілки від імені людей найманої праці. Роботодавці мають право об’єднуватись в свої асоціації, як в усьому цивілізованому світі, сідають за круглий стіл. На цьому побудовані принципи соціального діалогу і ті питання, які не врегульовані в законодавчому порядку врегульовуються через заключення колективних договорів, угод, і тобто генеральні угоди, всі вирішуються питання, рівня заробітної плати і таке інше. Але в той же час не збалансовані закони. І, наприклад, базовий закон про профспілки, який передбачає, що профспілки набувають статусу юридичної особи з моменту свого створення, і це відповідає Конвенції МОП, цьому законопроекту протирічить Цивільний кодекс, також протирічить Закон про реєстрацію юридичних, фізичних осіб і також протирічить Закон про громадські організації. Таким чином мною пропонується внести зміни до цих законодавчих актів. Крім того, передбачено, що спростити систему оподаткування для профспілок, спростити систему звітування перед податковими органами, відмінити комунальні податки для профспілок, оскільки членські внески працівників, людей найманої праці обкладаються податком, коли вони отримують заробітну плату, а в даному випадку вдруге вилучаються членські внески, коли сплачують люди такі внески. Також передбачається ціла низка питань, які розблокують роботу профспілок і дозволять ефективно захистити людей найманої праці. Із цього приводу було рішення Конституційного Суду, яке передбачало привести законодавство України у відповідність до міжнародних стандартів. Із цього приводу було також рішення бюро Міжнародної організації праці.
Дайте можливість завершити.
Те, що ми бачимо, маємо таке незбалансоване законодавство, воно суттєво дискредитує нашу державу на всіх міжнародних рівнях і не дозволяє людям відчувати себе захищеними. Прошу проголосувати за цей законопроект.
Дякую. Шановні колеги, доповідь зроблено. Тепер співдоповідь. Олександр Миколайович Стоян – голова підкомітету Комітету з питань соціальної політики та праці.
Шановні колеги! Про що йде мова дуже принципова. Сьогодні у відповідності до статті 11 профспілка, яка заявляє про свій статус, що вона є чи всеукраїнською, чи місцевою, чи обласною, вона повинна легалізуватися, тобто пройти реєстрацію в Мінюсті і отримати відповідний статус. Що пропонує колега Волинець. Він пропонує статтю 16 викласти в такій редакції: профспілка створилася. В статуті своєму вона записала, що є всеукраїнська або місцева. І зразу легалізується і отримує цей статус. Таким чином відміняється ця норма легалізації. Більше того, видача свідоцтва прирівнюється до реєстрації. Це спрощена система. Це, дійсно, відповідає конвенції 87-й. Хочу сказати, що комітет пропонує прийняти за основу. Але як людина, яка працювала 12 років в профспілках, хочу сказати наступне. Що вже на сьогодні ми маємо понад 200 профспілок і профспілкових об’єднань і замість того, щоб профспілки об’єднувалися, консолідувалися, сьогодні буде більше профспілок, вірніше профспілкових комітетів і лідерів, чим членів профспілок. А оця норма дає можливість любій профспілці заявити, що вона всеукраїнська, а це означає: реєструйте, легалізуйте мене, давайте кімнати, давайте приміщення, давайте колективні угоди і багато чого іншого, це вносить, я б сказав неорганізованість. Але враховуючи, що так діють в багатьох країнах і враховуючи те, що наш комітет підтримав цю пропозицію, я просто змушений викласти рішення комітету, комітет пропонує прийняти за основу, тому що є зауваження Експертного управління, яке я пропоную відхилити, від Міністерства юстиції з застереженнями, від Міністерства праці застереженнями. І я думаю, що прийняти треба за основу, а потім доопрацювати, щоб дійсно профспілки були консолідовані, а не кожен був пан сам по собі. Дякую.
Дякую вам. Шановні колеги, прошу записатись для обговорення законопроекту. Якщо не буде бажаючих обговорювати, будемо голосувати тоді. Прошу прізвища народних депутатів вивести на інформаційне табло. Володимир Бондаренко, фракція "Блоку Юлії Тимошенко", мікрофон, будь ласка.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", партія „Реформи і Порядок”. Безумовно, сьогодні існують різні думки з приводу того, як трактувати роль профспілок у суспільстві, як їх далі розвивати, чи їх консолідувати, чи перейти на притаманну для профспілок дійсно профспілкову орієнтацію. Раніше профспілки створювались: профспілка металістів, профспілка шахтарів, профспілка деревообробників і так далі. І це було правильно, тому що вона якраз професійна спілка людей, які працюють в одній галузі, а не просто набір різноманітних профспілкового типу організацій, які потім об’єднуються і стають школою комунізму, як це було раніше. Тому мова йде про те, що сьогодні очевидно ми повинні орієнтуватися на європейські традиції розвитку профспілкового руху, коли він не обмежений в своїх організаціях. А те, кому кабінети давати, чи кому якісь преференції давати, це повинно питання бути знято. Профспілка сама повинна організувати всю свою інфраструктуру, в тому числі матеріально-технічне забезпечення. А те, що належало всьому народові, коли створювалося як профспілкове майно, безумовно, воно потребує диференціації і розподілу. І тому тут монополізація будь-яка нічого хорошого не дає. Тому що не може бути в нас якоїсь однієї профспілки, яка володіє оздоровницями, яка володіє там таборами різноманітними, в тому числі і дитячими. Тому хотілося б, щоб ми, дійсно, підтримали в першому читанні цей документ, а далі при доопрацюванні знайти формулу справедливого ставлення, а також толерантного ставлення до всіх утворених нових профспілкових об’єднань. Тому що ми не можемо зводити все до монополізації, як це було раніше. Дякую.
Валерій Бондик, фракція Партії регіонів.
Шановна президія, шановні колеги! Законопроект корисний. Тільки з тих підстав я хотів виступити, що, знаєте, нашою Конституцією передбачено рівні умови і правила реєстрації. Тобто, якщо ми цим законопроектом дозволяємо спрощену реєстрацію всеукраїнських об’єднань, профспілок і таке інше, то чому ми не пишемо [[це я звертаюся до авторів законопроекту]], чому не згадуємо громадські організації, творчі союзи і таке інше? Тобто я за рівність всіх суб’єктів на цьому ринку. Тобто хочуть - хай створюють профсоюзи. Тим паче, що ми знаємо, навіть і в цій залі, деякі керівники профспілок, наприклад, вугільної промисловості, є профсоюз НПГ, є профсоюз ПРУП. А представте керівника підприємства, тобто вугільної категорійної шахти, де кожен день може бути і смерть, і таке інше, з яким профсоюзом йому укладати угоду – з ПРУП чи з НПГ? Тому, дійсно, законопроект може бути корисний. Але з урахуванням того, що я запропонував авторам пропозиції, якщо вони доопрацюють до першого читання. Я висловлюю свою думку, я не знаю думку фракції, що цей законопроект в першому читанні можна підтримати з урахуванням пропозицій. Дякую.
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Юрій Кармазін, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона", Партія захисників Вітчизни. Шановні народні депутати, мені дуже прикро, що при розгляді цього питання в залі присутні всього 80 чоловік. Володимире Михайловичу, нам щось треба робити з явкою, щось треба робити. Є Закон про Регламент, і давайте його дотримуватися. Значить, є народні депутати, які крім присяги взагалі в залі ніколи не були. І вони якраз в тих фракціях, які зараз викрикують. Значить, шановні друзі! Я хотів звернути вашу увагу, що зараз профспілкам, яких говорять, що зараз дуже багато, треба пройти узгодження до реєстрації в дев’яти інстанціях. Це і податкова, це Міністерство юстиції, це три фонди соцстраху, це Пенсійний фонд, це Держреєстратор – от скільки зроблено бюрократії. Звісно, це суперечить Конвенції міжнародної організації праці [[№ 87]] про свободу асоціації та захист права на організацію, яка ратифікована Україною і згідно зі статтею 9 Конституції є частиною національного законодавства. Звісно, на нас показують як на дикунів ззакордону, бо не можуть зрозуміти. Я вам скажу, що дії влади направлені зараз на суцільну люстрацію за партійною ознакою і на те, що людей виганяють з роботи і пропонують писати заяви. Остання акція профспілок, я отримав з Бєлгород-Дністровського порту, де ставлять просто профспілки порту питання. Ми, кажуть, будемо перегороджувати бульдозерами і так далі, і це вже не по одному порту ставляться так питання. Що коли робиться оцей перерозподіл. Дуже добре, що в цьому законі пропонуються зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення. Де доповнюється він новою статтею 186.7, якою передбачаються санкції у разі порушення законодавства профспілки. Бо це вже потрібно робити. Я за прийняття цього закону і проти тих висновків.
Дякую. Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Комітет пропонує прийняти його за основу. Головне науково-експертне управління пропонує відхилити законопроект. Голосується пропозиція, точніше ставиться на голосування пропозиція про прийняття за основу проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо приведення їх норм у відповідність із Конвенцією МОП номер 87 про свободу асоціацій та захист права на організацію [[щодо дотримання прав профспілок]]. Реєстраційний номер 1431. [[13:10:16]] За-133 Рішення не прийнято.
По фракціях? Будь ласка. Партія регіонів – 5, "Блок Юлії Тимошенко" – 115, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 13, комуністів – 0, „Блок Литвина” – 0, позафракційні – 0. Я поставлю другою на голосування пропозицію про направлення на повторне перше читання проекту закону, реєстраційний номер 1431. [[13:10:56]] За-138 Рішення не прийнято. Законопроект, законопроект [[реєстраційний номер 1431]] відхилено. Оголошую до розгляду проект Постанови про відзначення на державному рівні 450-ї річниці Пересопницького Євангелія. Реєстраційний номер 4391. Доповідач – народний депутат України Прокопчук Юрій Володимирович. Співдоповідачем буде виступати голова Комітету з питань культури і духовності Яворівський Володимир Олександрович. А, шановні колеги, давайте, пропозиція така: розглянути за скороченою процедурою цей документ, який ми всі єдині в тому, що треба прийняти. Я ставлю на голосування цю пропозицію і прошу підтримати. [[13:11:54]] За-276 Рішення прийнято. Юрію Володимировичу, прошу вас.
Юрій Прокопчук, "Блок Юлії Тимошенко", Рівненщина. Шановні колеги! Вашій увазі пропонується законопроект щодо прийняття постанови щодо відзначення 450-ї річниці Пересопницького Євангелія. У серпні 2011 року виповнюється 450 років вікопомної події з часу завершення створення Пересопницького Євангелія – визначної рукописної пам’ятки староукраїнської мови та мистецтва VI століття, одного із перших українських перекладів канонічного тексту Четвероєвангелія. У березні 2009 року до мене та до групи депутатів, які представляють Рівненщину, звернулось керівництво Рівненської районної ради [[голова Микола Свінтозельський]] і районної адміністрації [[Михайло Никитюк]] щодо внесення такої постанови. Мета прийняття цього законопроекту – це забезпечення належних організаційно-правових, фінансово-матеріальних та інформаційних умов для реалізації комплексу заходів, пов’язаних із підготовкою і святкуванням зазначеного ювілею, підтримка на державному рівні ініціативи Рівненської районної державної адміністрації, Рівненської районної ради і Рівненської області щодо відзначення 450-річчя Пересопницького Євангелія. Загалом, коли говорить про таку пам’ятку, як Пересопницьке Євангеліє, яке творилось 5 років, я хочу сказать єдине і те, що є основою для того, щоб ця постанова була підтримана. Сьогодні саме на Пересопницькому Євангелії дають клятву вірності українському народові і клятву дотримання Конституції всі Президенти України. І тому для того, щоб.
Дайте можливість завершити.
щоб могли уявить тут присутні в залі, що сьогодні являє населений пункт Пересопниця, яке колись було містом, історичним містом. Я запрошую всіх на Рівненщину, саме туди, до Пересопниці. Там ні музею, нічого немає, стоїть камінь, дороги розбиті, ні газифікації, нічого і замість музею – стара хата. То я уявляю, як всі президенти, які давали клятву на вірність українському народові і дотримання Конституції, відносяться саме до цього історичного документу. Тому наша добра воля якраз змінить ситуацію у тому, щоб віддати належне першій пам’яті, яка написана староукраїнською мовою і якою є саме українське Пересопницьке Євангеліє. Прошу підтримати.
Дякую. Голова Комітету з питань культури і духовності Яворівський Володимир Олександрович. Прошу.
Шановні колеги і шановні наші виборці! Справді, ми, українці, маємо унікальну історичну пам’ятку, дивовижну пам’ятку, яку, можливо, не мають інші народи. Справді, у прекрасної жінки Анастасії Заславської виникла ідея перекласти Євангеліє в тогочасну староукраїнську мову. І цей задум був блискавично здійснений, показавши рівень тодішньої нашої культури не лише перекладацької культури, не лише мовної культури, але вона дивовижно оформлена ця книжка. На відміну. Таких книжок потім ніде, фактично, майже ніде не виходило. Доля Біблії теж детективно цікава. Її почали писати під Ізяславом, у селі Дворець, тепер Рівненська область. Пізніше вона була перенесена до цього містечка Пересопницьке. Після цього на якийсь час вона зникає, і не було відомо, де вона. Після цього вона зусиллями Івана Мазепи потрапляє до Переяслава, де її тримав у своїх руках Тарас Шевченко. Пізніше вона передається до Полтави. Сьогодні вона зберігається тут, у нас, у Києві, у бібліотеці ім. Вернадського. Тут уже автор цієї постанови говорив про те, що, справді, саме на цій книзі приймають присягу на вірність і українськім ідеям, і українській нації, і українському народові наші президенти. І, звичайно, було б дуже доречно, щоб хоча б один з них хтось додумався до того, що цю книгу треба було б перевидати. Перевидати як раритет і, можливо, навіть дарувати її іншим, бо на сьогоднішній день це не просто шматки паперу і таке інше, а це унікальна, дивовижна книга. Звичайно, наші Президенти могли би приймати присягу і, скажімо, на Конституції Пилипа Орлика, першій конституції у світі демократичній, яка була написана. Але, оскільки так сталося, що саме Пересопницьке Євангеліє стало тим, значить, місцем, де кладеться рука.
Завершуйте, будь ласка.
через те мені важко уявити зараз і серед регіоналів, і серед комуністів людей, які не проголосують за те, щоб ми у наступному році відзначили цю дивовижну книгу. Ще раз наголошую на тому, що ждалось би, щоб кожен президент після цього бодай тисячним тиражем перевидавали цю книжку, щоб вона не була у цьому єдиному примірнику. Через те зараз побачимо, як ви проголосуєте.
Дякую. Я єдине прошу тільки без закликів „я побачу” і таке інше. Давайте, ми всі свідомі того, що треба прийняти це рішення. Є потреба обговорювати його? Давайте, якщо є, запишіться, будь ласка. Прошу вивести прізвища на табло. Володимир Карпук, фракція "Наша Україна - Народна Самооборона".
Володимир Карпук, „Наша Україна”. Ми підтримуємо прийняття Постанови про відзначення на державному рівні 450-ї річниці Пересопницького Євангелія. Це свідчення високої культури України. Тоді невеличкі волинські містечка Острог, Пересопниця, Володимир і навіть інші відзначалися надто високою культурою, переписувалися з королями Європи і засвідчували високе своє мистецтво. І це, дійсно, є шедевр, ця книга передавалася невеликим тиражем Московським Патріархатом. І тому пропозиція про те, що треба зробити репринтне перевидання цієї книги заслуговує на увагу. Це, дійсно, є шедевр, яким гордиться український народ. І високим свідченням є прийняття саме на Пересопницькому Євангелії присяги президентів України. Тому ці надбання є, дійсно, високими, їх треба підтримати. Разом з тим, Володимире Михайловичу, хочу звернути увагу, що ми ніяк не можемо прийняти Постанову щодо відзначення пам’ятних дат на Україні. Ми багато втрачаємо з кожним місяцем, адже проходять ювілеї. Наприклад, 10-11 травня відзначалося 80-річчя Успенського собору у місті Володимир-Волинському. Такими архітектурними спорудами може не мають інші держави Європи. Тому нам треба на наступному пленарному тижні повернутися до цього питання без політизації, затвердити ці пам’ятні дати і гордитися тим, що наша Україна має такі пам’ятки культури і таких людей, і такі ювілеї. Дякую.
Дякую. Юрій Болдирєв, фракція Партії регіонів.
Уважаемый Владимир Михайлович, уважаемые коллеги! Католическая церковь тысячелетиями не переводила Библию на национальные языки. В Западной Европе в средние века, если человек третьего сословия, ну крестьянин по-нашему, пытался изучать Библию, на него могли воздвигнуть обвинение в ереси. В отличие от них на территории восточно-православной и греческой церкви ситуация была совершенно иная. Греки активно способствовали тому, чтобы и Ветхий, и Новый Завет, и, в частности, Евангелие переводились на национальные языки для того, чтобы легче христианизировать язычников, которые пребывали тогда во тьме неведения. И то, что Евангелие было переведено у нас на Украине, – это факт нашей истории, это факт нашей культуры, это факт, свидетельствующий о высокой духовности и культуре наших предков. И поэтому, я думаю, что здесь просто нечего обсуждать, а необходимо принять все необходимые меры. И, может быть, не только нынешний документ, а все необходимые меры для пропаганды этого факта нашей истории, нашей культуры и близости нашей церкви к народу. Спасибо.
Володимир Дмитрович Бондаренко, фракція „Блоку Юлії Тимошенко”.
Прошу передати Михайлові Косіву.
Михайло Косів, мікрофон.
Михайло Косів, „Блок Юлії Тимошенко”, партія „Реформи і порядок”. Шановні колеги, маю право на невеликий спогад. Саме тоді, коли йшла підготовка до прийняття присяги першим Президентом України, Роман Лубківський, тодішній депутат, і я, Михайло Косів, запропонували, що, окрім Конституції, на якій має приймати присягу Президент, була внесена ще також книга Пересопницького Євангелія як найбільша святиня, історична, духовна українського народу, і на цій святині Президент мав би приймати присягу. Отже, я думаю, що немає жодних підстав, так би мовити, не проголосувати за проведення цього ювілею на державному рівні, бо, окрім того, пов’язаний ще і з багатьма іншими аспектами нашої історії. Ну, насамперед це книгодрукування, і взагалі книговиготовлення, оздоблення книг. А, по-друге, це і виготовлення відповідних сортів паперу, пергаментів і так далі. Там силами, зокрема і відомої діячки, науковця і культурного діяча Ольги Богомолець, утворюється музей історії культури цього краю. І я думаю, що, якщо ми приймемо цю постанову, то вона буде сприяти тому, що зрушиться з місця це питання, яке потребує дуже широкої державної підтримки. Бо, ще раз повторюю, це історія культури, книгодрукування і книговиготовлення, це і краєзнавство, і інші такі проблеми нашої.
Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Якщо ви дозволите [[я звертаюсь до авторів законопроекту]], я зачитаю текст, в якому чіткіше викладені формулювання, менше емоцій, а просто документ. І я просив би до цього нормально поставитись, враховуючи, що ми маємо не писати „рекомендувати Кабінету Міністрів”, а цей документ має бути, скажімо, зобов’язуючого характеру і двічі ми не повинні оголошувати 2011 рік роком Пересопницького Євангелія. Якщо Верховна Рада зафіксувала, то не треба Кабінету оголошувати. У зв’язку з цим, я зачитаю текст і просив би його сприйняти, як данність. Проект Постанови Верховної Ради України „Про відзначення на державному рівні 450 річниці Пересопницького Євангелія”. У серпні 2011 року виповнюється 450 років вікопомної події з часу завершення створення Пересопницького Євангелія, визначної рукописної пам’ятки староукраїнської мови та мистецтва 16-го століття, одного із перших всеукраїнських перекладів канонічного тексту четверо-Євангелія. Враховуючи виняткове суспільно-політичне, історичне та культурне значення Пересопницького Євангелія, Верховна Рада України постановляє: перше – відзначити на державному рівні в серпні 2011 року 450-ти річчя Пересопницького Євангелія. Оголосити 2011 рік – роком української Першокниги. Друге. Кабінету Міністрів України у місячний термін з дня прийняття цієї постанови утворити організаційний комітет з підготовки та проведення заходів [[щодо відзначення на держаному рівні 450-ти річчя Пересопницького Євангелія]]. Передбачити в Державному бюджеті України на 2011 рік фінансування підготовки та проведення заходів з відзначення 450-ти річчя Пересопницького Євангелія. Третє. Державному комітету телебачення і радіомовлення України забезпечити широке висвітлення в засобах масової інформації заходів, що проводитимуться у зв’язку з відзначенням 450-ти річчя Пересопницького Євангелія. Організувати тематичні теле- та радіопередачі присвячені цій події. Четверте. Рекомендувати місцевим державним адміністраціям, органам місцевого самоврядування здійснити підготовку і проведення у містах і інших населених пунктах заходів з нагоди 450-ти річчя Пересопницького Євангелія. Сприяти участі в загальнодержавних та місцевих культурно-мистецьких заходах, пов’язаних з відзначенням цієї річниці, молоді та студентства. І п’яте. Контроль за виконанням цієї постанови покласти на Комітети Верховної Ради України з питань культури і духовності та з питань бюджету. Немає заперечень? Голосуємо за основу. Ставлю на голосування про прийняття проекту Постанови Верховної Ради України, викладеному мною у запропонованому тексті за основу [[реєстраційний номер 4391]]. [[13:27:26]] За-376 Рішення прийнято. Павло Мовчан. Мікрофон, будь ласка. Мабуть, картка не там у вас стоїть.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги! Юрій Прокопчук зазначив кілька дуже важливих моментів у вирішенні цієї теми, яка називається висвітлення цієї великої історичної події і значення його в духовному житті нашому національному. Перше була ідея створення музею Пересопницького Євангелія, це музей „Однієї книги”. У зв’язку з тим, що я брав безпосередньо участь, будучи депутатом від Рівненщини, у відзначеннях цієї події, ідея „Однієї книги” музею вона є нагальною. І саме тому зараз треба в постанову вписати для того, щоб зреалізувати це. Зараз уже треба і проекту документацію, і все інше, необхідне для реалізації цього задуму. Дякую.
Так, будь ласка, Олег Ляшко. Зараз ми з вами до того договоримося, що не приймемо постанову. Будь ласка.
Олег Ляшко. Володимире Михайловичу! Я думаю, що не буде у Верховній Раді депутатів, які не проголосують за цю постанову, адже йдеться про визначну пам’ятку історії України, першодруку тощо. У мене конкретна пропозиція до проекту постанови. От там заключне, де ви пропонуєте покласти контроль на комітети з питань духовності і бюджету, треба прибрати Комітет з питань бюджету. Що контролювати? Ми даємо доручення уряду передбачити видатки на відзначення цієї дати у бюджеті 2011 року, а інші культурні заходи – це Комітет з питань культури. При чому тут Комітет з питань бюджету? Ми коли розглядатимемо бюджет, тоді і побачимо, буде рядок, чи не буде. Тобто прибрати цю норму про контроль з боку Комітету з питань бюджету. Тим більше, коли прийняли Закон про бюджет на 2010 рік, все, що можна було забрати у бюджетного комітету, контрольні функції, уряд Азарова забрав. Розумієте? Тобто немає сьогодні фактично бюджетного комітету, він нівельований і позбавлений тих контрольних функції, які передбачено Законом про.
Андрій Шкіль.
Дякую, Володимире Михайловичу. Я повністю погоджуюся, що це справді видатна дата, і ця дата має бути увічнена в різний спосіб. Я пропоную тут просто в проекті постанови. немає, але це дуже важливо як на мене. Це карбування монети. Карбування монети Національним банком України золотою і срібною, яка б увічнила цю пам’ять. Тому що ми карбували монети з різних там приводів. Я вважаю, що це обов’язково треба зробити. Не тільки ювілейну, але й здрібну розмінну монету, яка би була. Тому що ми маємо мати віхові дати, які об’єднують зал, і це є свідченням того, свідченням того є голосування за дану постанову. Володимире Михайловичу, давайте ми це зробимо і таким чином будемо демонструвати, що є речі і є віхи історичні, які об’єднують Україну, роблять її цілісною і монолітною, і на віка завжди залишиться пам’ять про цю видатну і непересічну духовну подію в житті української нації. Дякую.
Павло Сулковський, потім Петро Цибенко.
Дякую, Павло Сулковський, фракція Партії регіонів, Рівненщина. Ви знаєте, Володимире Михайловичу, ці такі патріоти, націоналісти, демократи, які п’ять років були біля влади, палець об палець не вдарили стосовно цього населеного пункту і музею, і багато інших соціальних питань треба вирішити у тому населеному пункті. І тому я переконаний, що сьогодні дійсно я і Ляшко говорив, не знайдеться депутата, який не підтримує цю позицію. І я більш переконаний, що Президент Віктор Янукович і уряд Миколи Азарова зроблять все для того, щоб на належному рівні провести цю дату. Тому що гості приїздять щорічно туди з інших країн світу, а особливо на цю дату, дійсно, буде багато гостей. І останнє, Володимир Михайлович, прошу вашу пропозицію ту, всі пункти, які ви зачитали, один пункт прошу поправити. Ви говорите, що врахувати.
Мікрофон, будь ласка.
врахувати фінансування уряду в бюджеті, передбачивши на 2011 рік. І тому є такі там питання соціальні, що буде мало часу в 2011 році. Тому передбачити фінансування, вношу пропозицію, у ще в змінах на друге півріччя 2010 і бюджету 2011року, і тоді дійсно там буде по повній програмі виконані заходи по проведенню цього міроприємства. Дякую.
Будь ласка, Петро Цибенко, потім – Михайло Чечетов, а тоді Юрій Прокопчук і будемо визначатися щодо остаточного рішення.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, я не буду займатися саморекламою, як це робили мої попередники. Я пропоную прийняти в цілому постанову у тому вигляді, в якому вона прийнята за основу. Дякую.
Михайло Чечетов, будь ласка.
Вы знаете действительно вокруг знаменательных событий можно объединить нацию и консолидировать общество, объединить державу, но не вокруг надуманных. Вот в прошлом году прошлая власть пыталась объединить, консолидировать вокруг надуманной даты геноцида, надуманного геноцида. Раскололи общество, изоляция на международной арене и прочее, прочее, прочее. А Виктор Федорович Янукович Президент как истинный государственник и новый губернатор, который назначен, Президент Янукович, как державні люди. Действительно предлагают объединить нацию, объединить общество, государство вокруг даты 450-річниці Пересопницького Євангелія. Да, это действительно державна дата. Вот вокруг таких дат нам надо объединять, а не вокруг тех, которые раскалывают общество. И дальше. Янукович как Президент будет объединять страну там, вокруг тех дат, которые поддерживаются всем обществом, всеми людьми, проживающими в разных регионах, в разных областях.
Дякую. Юрій Прокопчук, будь ласка, хвилина.
Шановні колеги! Шановний головуючий! Володимире Михайловичу, по-перше, я хочу сказати, що абсолютно приймається така позиція, де слово „рекомендувати” повністю знімається і це робиться як обов’язковим. Причому основний виконавець має бути, дійсно, уряд, про який там говорять багато. Я хочу нагадати своєму колезі Павлу Гнатовичу Сулковському, що він в першій постанові, яка була подана групою депутатів, де були і ви, Микола Харитонович Шершун, і Сергій Кошин, і Юрій Васильович Гнаткевич і інші, тоді Партія регіонів дала тільки два голоси за цю постанову, на превеликий жаль. То я вам нагадую, що вона не перший раз розглядається. І саме це не дає сьогодні змоги підготувати всі ці заходи. Тому я абсолютно сприймаю позицію сьогодні колеги Сулковського, який каже про те, що потрібно передбачити ці кошти в другому півріччі 2010 року. Тому, шановні колеги, давайте діяти і будемо надіятися, що крайній Президент, який давав на ці історичні, бібліографічні, ну взагалі як-то кажуть, пам’ятки наші історії України насамперед, не тільки.
Дякую. Шановні колеги! Давайте ми збережемо той конструктив і є ряд пропозицій. Нам можна було піти таким шляхом. Усі ті рекомендації, які були щойно викладенні, так, у відповідному листі скерувати до уряду і запропонувати обов’язково їх врахувати у заходах, які підготує Кабінет Міністрів України. Якщо така пропозиція не сприймається, то я кожну з них поставлю на голосування. То давайте таким чином. Підготуємо лист до Кабінету Міністрів України і чітко визначимо наше бачення щодо того, які позиції мають бути закріпленні в заходах. (Одну хвилинку). Як-то: карбування монети, створення музею „Української книги” або „Українських стародруків”. Дальше. Зміни до бюджету. В змінах до бюджету передбачити закладення відповідних коштів для фінансування цих заходів у 2010 році. Тому така пропозиція. [[Шум у залі]] Володимир Яворівський, мікрофон.
Товариство, я вносив пропозицію і прошу, щоб вона теж увійшла до цих заходів. Цю книгу потрібне просто факсимільне перевидання її. Давайте запишемо, хай невеликий тираж, але хай буде. І я думаю, що чисто таке ну моральне зобов’язання, щоб ті, хто дають присягу наПересопницькій Євангелії, щоб бодай перечитали її обов’язково.
Я думаю, що спочатку повинні перечитати ті цю книгу, хто її буде видавати. Шановні колеги, вийшов невеликим накладом, вийшло видання Пересопницького факсиміле. Євангелія. Давайте ми тоді домовимося таким чином. Зараз ми не будемо голосувати ці поправки, які пропонувалися, проголосуємо той текст, який був зачитаний. І водночас до постанови направимо лист до Кабінету Міністрів України, виклавши не тільки ці, а й інші заходи, які надійдуть до Комітету з питань культури і духовності, які надійдуть до Верховної Ради, і вилучимо із п’ятого пункту згадування Комітету з питань бюджету з приводу того, що він має здійснювати контроль. У нас буде один Комітет профільний з питань культури і духовності. Немає заперечень? Тому я ставлю на голосування про прийняття проекту постанови Верховної Ради України [[реєстраційний номер 4391]] як постанови, вилучивши згадку про Комітет з питань бюджету у п’ятому пункті. Прошу голосувати. [[13:38:48]] За-382 Постанову прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 166, „Блок Тимошенко” - 128, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 38, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 20, „Позафракційні” – 3. Водночас я прошу, шановні колеги, Комітет з питань культури і духовності узагальнити пропозиції до заходів, а всіх вас прошу дати формулювання з тим, щоб одночасно з постановою до Кабінету Міністрів ми скерували ці пропозиції. Шановні колеги! Оголошую до розгляду проект Закону про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[щодо відповідальності за порушення водного та лісового законодавства]]. Реєстраційний номер 4460. Разом з тим, є лист від народного депутата, автора законопроекту про перенесення розгляду цього питання. Але, враховуючи ту ситуацію, що це вже документ Верховної Ради України, потрібно рішення Верховної Ради України. Тому я поставлю на голосування з тим, щоб Верховна Рада України визначилась щодо перенесення розгляду проекту Закону, реєстраційний номер 4460, про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[щодо відповідальності за порушення водного та лісового законодавства]]. [[13:40:29]] За-195 Рішення не прийнято. Я запрошую до виступу Прокопчука Юрія Володимировича, голову підкомітету Комітету з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. Шановні колеги! Я пропоную, і я думаю, спільна позиція, розглянути за скороченою процедурою це питання? Я ставлю на голосування цю пропозицію. Прошу голосувати. [[13:41:03]] За-252 Рішення прийнято. Будь ласка.
Юрій Прокопчук, "Блок Юлії Тимошенко", Комітет законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності. Шановні колеги! Нашим комітетом було розглянуто проект про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення [[щодо відповідальності за порушення водного та лісового законодавства]], який був поданий народним депутатом України Губським. Реєстраційний номер 4460, від 12.05. 2009 року. Метою прийняття проекту Закону України є забезпечення реалізації положень водного та лісового кодексів України в частині встановлення відповідальності за незаконне обмеження вільного доступу громадян до об’єктів водного фонду та лісів державної і комунальної власності. Законопроектом пропонується доповнити Кодекс України про адміністративні правопорушення двома новими статтями, якими встановлюється відповідальність за незаконне обмеження права громадян вільно перебувати у лісах державної та комунальної власності та вільного доступу до водних об’єктів громадян для культурно-оздоровчих, рекреаційних цілей, а також для тварин для водопою. Підтримуючи в цілому мету законопроекту, свої аргументовані зауваження та пропозиції до нього надали фахівці і Генеральної прокуратури України, Верховного Суду України, Міністерства юстиції, Міністерства фінансів, аграрної політики, культури і туризму України, Міністерства охорони навколишнього природного середовища, Національної академії прокуратури України, Київського національного університету імені Тараса Шевченка і багато інших наукових і дослідницьких закладів. Висновок Головного науково-експертного управління Апарату Верховної Ради України за результатами розгляду у першому читанні законопроект може бути прийнятий за основу з врахуванням висловлених зауважень та пропозицій. Під час обговорення народні депутати України, члени комітету одноголосно висловились за підтримку даного законопроекту. За результатами обговорення комітет рекомендує Верховній Раді України прийняти даний законопроект у першому читанні за основу. Окремо зазначу, що у пояснювальній записці до.
Будь ласка, завершуйте.
є посилання на те, що стаття 110 Водного кодексу України і стаття 105 Лісового кодексу передбачають встановлення, зокрема, адміністративної відповідальності за порушення відповідно водного та лісового законодавства. Але ці статті не містять положень, які б передбачали відповідальність за незаконне обмеження права громадян вільно перебувати у лісах державної та комунальної власності і вільного доступу до водних об’єктів громадян для культурно-оздоровчих і інших цілей. Отже, я просив би зараз проголосувати цей законопроект у першому читанні, аби на друге читання ми змогли ще раз перевірити чи узгоджується він з практикою правозастосування. А взагалі, якщо говорить, і те, що сьогодні реально робиться, навіть хто вивчав колись римське право, так чи ні, там були, так зване, сервітутне право інші право, коли навіть великі патриції римські і то були зобов’язані пропускати через свої землі до водних об’єктів всіх бажаючих, тобто громадян римлян і навіть рабів. Тому те, що сьогодні робиться на березі Криму, на інших озерах, де власники просто-напросто заблокували підходи до водних ресурсів, це якраз і зумовлює і невдоволення наших громадян, а взагалі порушує їх конституційні права. Тому даний законопроект прошу підтримати. Він, дійсно, є об’єктивним, і з урахуванням поправок і пропозицій, які надійдуть, можна буде тоді прийнять в цілому. Зараз прошу підтримати за основу в першому читанні. Дякую.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Шановні колеги, якщо є потреба обговорювати, будь ласка, записуйтесь. Так, на табло прізвища народних депутатів. Олег Ляшко. І Юрій Кармазін наступний.
Олег Ляшко. Цей законопроект надзвичайно важливий і актуальний. І дуже важливо, аби ми його прийняли. Бо цей законопроект стосується тих людей. От у нас нещодавно були травневі свята. Тисячі людей, наших українських громадян, на відміну від владців, які дачі мають на берегах Дніпра. Володимире Михайловичу, це про керівників держави, які на дачах відпочивають, у лісах, на берегах Дніпра. Тисячі людей в Україні позбавлені такої можливості виїхати на природу, шашлик пожарити чи у воді покупатися. Бо куди не підійдеш, скрізь шлагбаум стоїть, скрізь забори стоять. Я розумію, що тим, хто все життя на дачах живе державних, ті не голосують за цей закон, бо цей закон, можливо, і їхні права там порушить. Бо як же так, біля владців прості смертні ходитимуть, на водопій худобу гнатимуть, чи сам захоче гриби в лісі зібрати. Тому, і, до речі, от зверніть увагу, хто не голосує сьогодні у Верховній Раді за цей закон. Це дуже промовистий факт. Тому треба голосувати за нього, а ми. Аби забезпечити доступ простих громадян України до національних надбань. В Конституції написано, що це національне надбання, і ніхто не може забороняти людям пройти по лісу, гриби зібрати, чи квітку зірвати, чи рибу зловити. Тому тих, хто порушує ці права громадян, треба притягувати до відповідальності. І за цей закон треба обов’язково голосувати. Дякую.
Юрій Кармазін, „Наша Україна – Народна Самооборона”.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, „Наша Україна – Народна Самооборона”. Шановні народні депутати, безумовно, стаття 13 Конституції України, яка визначає, що земля і її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, [[виключної]] морської економічної зони є об’єктами права власності українського народу. А з цього витікає, що цей український народ має якось ним користуватись. Ну, як користуватися, по „Межигір’ю” ми побачили. І навіть, Володимир Михайлович, позбавили нас, громадськості, почути доповідь конституційно створеного органу – слідчої комісії. Я хотів би, щоб ми починали дотримання Конституції не тільки з внесення змін до Кодексу законів про адміністративні правопорушення. До речі, тут є зауваження серйозні до другої статті: 60 прим. Її треба серйозно переглядати, те, що вноситься. Але ті зміни, які говоряться про те, що незаконне обмеження права громадян вільно перебувати в лісах державної, комунальної власності, я пишу вже не одне звернення, не один запит по київських лісах. Ми зараз їх просто втрачаємо. Я хотів би звернути вашу увагу, хотів би звернути Мінприроди, віце-прем’єрів чисельних, які зараз існують: ліс прямо зараз, там, де доти, там, де була оборона, де ще залишки військових, які не захоронені належним чином, ще зараз там працюють наші активісти партії, знаходять людей, знаходять залишки і зброї, і все, там зараз віддаються прямо ліси. І тому що неефективно працюють інші законодавчі акти, ми дали право прокуратурі здійснювати загальний нагляд до внесення змін відповідних. Немає цього загального нагляду. Природооохоронні прокуратури не працюють. Закон треба.
Дякую, Юрію Анатолійовичу. Шановні колеги, обговорення законопроекту завершено. Комітет рекомендує прийняти за основу. Головне науково-експертне управління висловило ряд зауважень. Але головне. і першим ставиться на голосування пропозиція комітету про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 4660]]. Прошу голосувати. 4460, перепрошую. 4460. [[13:49:43]] За-147 Рішення не прийнято. Я ставлю на голосування другу пропозицію. По фракціях, будь ласка: Партія регіонів – 2, "Блок Юлії Тимошенко" – 105, "Наша Україна-Народна Самооборона" – 23, комуністів – 15, "Блок Литвина" - 1, позафракційні – 1. Ставлю на голосування про направлення на повторне перше читання проект Закону [[реєстраційний номер 4460]]. Прошу голосувати. [[13:50:21]] За-137 Рішення не прийнято. За скороченою процедурою, мотивів немає. Шановні колеги. „За” – 137, рішення не прийнято, законопроект відхилено. Є пропозиція у мене: давайте ми зараз, шановні колеги, продовжимо наше ранкове засідання на 15 хвилин. У нас залишилися нерозглянутими декілька законопроектів, а також щодо включення законопроектів до порядку денного з тим, щоб комітети могли розпочати плідну роботу над. [[Шум у залі]] На 15 хвилин. [[Шум у залі]] шановні народні депутати, Головуючий має право продовжити засідання на 15 хвилин. Я його продовжую на 15 хвилин. За одну хвилину до 14-ї маю право. Шановні колеги, законопроект 4617 – про внесення доповнень до статті 13 Закону України "Про охорону дитинства” [[щодо пільгового кредитування та поліпшення житлових умов багатодітних сімей]]. Також є лист автора законопроекту про те, щоб перенести розгляд цього документу. Я ставлю на голосування пропозицію про перенесення розгляду проекту закону [[реєстраційний номер 4617]]. Прошу визначайтесь. [[13:51:52]] За-0 Тепер, шановні колеги, переходимо до розгляду законопроекту, пропозиція розглянути його за скороченою процедурою. Доповідач – заступник голови Комітету з питань охорони здоров’я Корж Віктор Петрович. За скороченою процедурою ставлю на голосування. Прошу голосувати. Шановний колего! Всі соціальні закони, прошу тільки забезпечте, щоб люди сиділи в залі. Оце ганьба. [[13:52:21]] За-199 199, я прошу вас. Давайте толерантність зберігати. Рішення прийнято. Віктор Петрович, будь ласка.
Шановні народні депутати! Комітет Верховної Ради України з питань охорони здоров’я на своєму засіданні розглянув цей законопроект, поданий народним депутатом України Губським. Законопроектом вноситься доповнення до статті 13 Закону України „Про охорону дитинства”, відповідно до якої передбачена державна допомога дітям і сім’ям з дітьми. Метою законопроекту є надання додаткових соціальних гарантій багатодітнім сім’ям, зокрема це відноситься до пільгового кредитування на поліпшення житлових умов багатодітних сімей, як це передбачено чинним законодавством для молодих сімей. До статті 13 Закону України „Про охорону дитинства” запропоновано доповнення, відповідно до якого на багатодітні сім’ї розповсюджуються пільги та гарантії, передбачені статтею 10 Закону України „Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні”. Головним науково-експертним управлінням Апарату Верховної Ради зроблена досить велика кількість зауважень і пропозиція її відхилити. Також народні депутати, члени нашого комітету зробили кілька зауважень. Зверталась увага, що у вирішенні питання про пільгове кредитування на поліпшення житлових умов для багатодітних сімей у спосіб, як це запропоновано автором законодавчої ініціативи, а саме, обмежуючись тільки статтею 10 Закону про сприяння соціальному становленню молоді, буде недостатнім для повноцінної державної підтримки сімей. Зокрема тому, що цей законопроект передбачає допомогу молодим сім’ям, які мають вікові обмеження, тобто до 35 років. А ми з вами прекрасно розуміємо, що багатодітні сім’ї у нас створюються уже після досягнення цього віку. І в такому вигляді запропонована соціальна гарантія не буде розповсюджуватися на велику кількість сімей України. Тому є доцільним, на наш погляд, перш за все, законодавчо врегулювати порядок надання кредитів і їх пільгового погашення для багатодітних сімей і врахувати розбіжності в трактовці цих законів. Ми, підсумовуючи, від комітету хотіли б сказати, що.
Будь ласка, завершуйте.
За основу та доопрацьовувати далі. Дякую за увагу.
Дякую. Будь ласка, шановні колеги, запишіться для обговорення законопроекту. Прошу прізвища народних депутатів. Вечерко, фракція Партія регіонів, будь ласка.
Уважаемые народные депутаты! Я хочу сказать следующее, что данный законопроект, он очень важный для социального населения нашей страны, особенно для многодетных семей. Но я нажал кнопку «за», потому что считаю я и наша фракция, что этот законопроект нужно еще доработать. И, действительно, многодетные семьи появляются после 35 лет. И поэтому нужно этот закон доработать всесторонне, все моменты изучить и вынести снова на рассмотрение в зал заседания. Наша фракция будет голосовать «против». Спасибо.
Іван Заєць, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона".
Іван Заєць, Українська Народна Партія. Шановні народні депутати! Неоднозначно можна говорити про цей закон, тому що, з одної сторони, начебто розширюються можливості для багатодітних сімей. Молодих, а, з іншого боку, у нас же є молодь, яка готує себе до оцієї функції, до цього обов’язку перед суспільством, і тут немає цього питання. Тобто в цілому по молоді питання не дуже просте. Ну що тут написано? На багатодітні сім’ї поширюються пільги та гарантії, передбачені статтею 10 Закону України „Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в. Я прошу не заважати! До якої функції?! Функція материнства, шановний, це одна з головних функції, щоб ви знали, для людини. Тому давайте більш детально обговоримо це питання, щоб сформувати своє ставлення. З одного боку наче б то це добре, а з іншого боку ми звужуємо можливості для молодих сімей.
Володимир Бондаренко передає право на виступ Олегу Ляшку.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги, наша фракція буде голосувати за цей закон. В Україні майже 100 тисяч багатодітних сімей, які потребують державної допомоги. І я думаю, що в цьому залі є багато народних депутатів, які допомагали власними коштами на те, аби цим багатодітним сім’ям у яких і по 8 і по 10, і по 12 дітей, придбати житло, щоб цим сім’ям було де жити. І я думаю, що для багатьох із вас ця проблема відома і тому потрібно її не ми, як народні депутати в приватному порядку допомагатимемо там, комусь допомогли, а тисячам не допомогли. Треба на державному рівні врегульовувати це питання, аби багатодітні сім’ї мали можливість користуватися державною підтримкою, мали можливість отримувати пільговий кредит для того, щоб чи купити хату, чи узяти кредит для того, щоб збудувати хату. А не так, як сьогодні, по 10 дітей в одній кімнаті лежать на трьохярусних ліжках, мені і такі сім’ї доводилось бачити у багатьох районах Чернігівської області. Тому наша фракція буде голосувати за цей законопроект. І я хотів би окремо сказати, оскільки минулий законопроект розглядався за скороченою процедурою і тому головуючий не дав можливості виступити з мотивів, я хотів би нагадати, що попередній законопроект передбачав, пропонували встановити штрафи за те, коли людям не дають можливості пройти до річки, до лісу тощо. Партія регіонів за цей законопроект не голосувала. Очевидно, якраз саме ця партія і повстановлювала оті паркани, ліси позагороджувала парканами, на воді повстановлювала паркани, пляжі приватні поробила, і мільйони українських громадян всупереч Водному кодексу, всупереч Лісовому кодексу позбавлені можливості чи на травневі, чи на будь-які інші свята чи вихідні вийти до річки, до озера, в ліс, щоб провести своє дозвілля. І ті, хто сьогодні незаконно позбавляє громадян цієї можливості, не несуть за це жодної відповідальності. І за законопроект, який встановлює цю відповідальність, партія влади не голосує. Оце такий захист українських громадян, оце таке їхнє покращення.
Дякую. Петро Цибенко. Одна хвилина. Потім – Бондик, одна хвилина.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановні колеги, фракція Компартії України проголосує за цей документ, бо це форма підтримки багатодітних сімей. І, власне кажучи, сама зміна за обсягом, навіть менша, ніж розмір самого законопроекту. Тому безумовно ми підтримаємо цей документ, бо він соціально спрямований. А щодо попереднього законопроекту, шановні колеги, то я хотів би сказати, що вочевидь частина, ну, по-перше, фракція Компартії України голосувала за нього, а по-друге, частина колег не проголосувала, мабуть, тому що не повірила у щирість намірів автора законопроекту. Знаєте, є відоме прислів’я: «голосніше за всіх «тримай злодія» кричить сам злодій”. І людина, яка є одним із найбільших землевласників, мабуть, можна посумніватися у щирості її турботи про доступність для громадян до водних і лісових ресурсів. Дякую.
Валерій Бондик, мікрофон, будь ласка.
Шановний Володимир Михайлович, вельмишановні колеги і, навіть той, який виступав. Ну, ви виступали не по законопроекту, який доповідався нашим колегою Коржем. До охорони материнства і дитинства немає ніякого відношення лісове господарство. А тому згідно з Регламентом я не маю права робити вам зауваження, а прошу це зробити головуючого. Шановний Володимир Михайлович, ну, досить політиканства. Доповідається законопроект, а виступаючий робить промову по попередньому законопроекту. Дякую.
Прізвища. Шановні колеги, ну, я прошу вас, заспокойтесь. Прізвище ж не назвали, назвали б прізвище - була б репліка. Шановні колеги! Розгляд законопроекту завершено. Пропозиція комітету прийняти за основу. Висновок Головного науково-експертного управління - відхилити законопроект. Разом з тим я ставлю на голосування першою пропозицію комітету про прийняття за основу проекту Закону [[реєстраційний номер 4617]] про внесення доповнень до статті 13 Закону України „Про охорону дитинства” [[щодо пільгового кредитування на поліпшення житлових умов багатодітних сімей]]. Прошу голосуйте. [[14:02:07]] За-162 Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів - 4, „Блок Юлії Тимошенко” – 109, "Наша Україна-Народна Самооборона" – 21, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 1, позафракційні – 0. На повторне перше читання, ставлю пропозицію на голосування на повторне перше. Реєстраційний номер 4617. Прошу голосуйте. [[14:02:45]] За-164 Рішення не прийнято. Мотивів нема. Шановні колеги! В мене є пропозиція, яка вам. повинна нас об’єднати, заспокоїти. Давайте проголосуємо зараз про включення до порядку денного законопроектів для того, щоби комітети могли працювати над їх підготовкою до розгляду Верховної Ради України. А після того зробимо перерву, а о 15 годині парламентські слухання. Немає мотивів. За скороченою процедурою. Прошу уваги. Шановні колеги! Прошу уваги! Підтримати включення до порядку денного проекту Закону про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії хабарництву. [[Реєстраційний номер 6045]] Автор проекту закону Анатолій Гриценко. Прошу визначайтесь. [[14:03:57]] За-130 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено.
З мотивів нема. Ну, я прошу вас, прошу вас. За -130. Рішення не прийнято. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" - 100, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 24, комуністів – 4, „Блок Литвина” – 1, „Позафракційні” – 1. Тепер ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку денного проекту Закону про внесення змін до статті 6 Закону України "Про податок на додану вартість" [[щодо зниження податкового тиску]] [[реєстраційний номер 6163]]. Прошу, голосуйте. [[14:04:50]] За-112 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" - 92, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 19, комуністів – 0, „Блок Литвина” – 1, „Позафракційні” – 0. Ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку денного проекту Закону про внесення змін до статті 10 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" [[щодо зниження податкового навантаження]] [[реєстраційний номер 6166]]. [[14:05:34]] За-112 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" - 91, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 20, комуністів – 0, „Блок Литвина” – 1, „Позафракційні” – 0. Ставлю на голосування [[шановні колеги, я просив би тут дуже уважно підійти, як і попередніми голосуваннями]] про включення до порядку денного проекту Закону про вищу освіту [[нова редакція]] [[реєстраційний номер 6194]]. Прошу голосувати. [[14:06:19]] За-175 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях? Будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 102, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 25, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 20, позафракційні – 1. Ставлю на голосування про включення до порядку денного проекту Закону про сприяння розвитку малого та середнього підприємництва. Реєстраційний номер 6207. Прошу, визначайтесь будь ласка. [[14:06:56]] За-120 Рішення не прийнято. Я перепрошую, що не назвав прізвища автора. Олег Ляшко. По фракціях? Будь ласка. Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 96, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 23, комуністів – 0, „Блок Литвина” – 1, позафракційні – 0. Законопроект відхилено. Ставлю на голосування пропозицію про включення до порядку денного проекту Закону про внесення змін до деяких законів України щодо запобігання та протидії корупції. Автор – Роман Зварич. Реєстраційний номер 6279. [[14:07:50]] За-116 Рішення не прийнято. Законопроект відхилено. По фракціях? Будь ласка. Я прошу вас, ну, шановні колеги! Ви спочатку всі проголосуйте і буде прийнято рішення. Чого ж ви не голосуєте? Партія регіонів – 0, "Блок Юлії Тимошенко" – 92, "Наша Україна - Народна Самооборона" – 23, комуністів – 0, „Блок Литвина” – 1, позафракційні – 0. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. До Адама Івановича ці всі. [[Шум у залі]] Оголошується перерва до 15 години. О 15 годині розпочнуться парламентські слухання, на яких буде обговорюватись питання про виборчу систему до місцевих виборів. І з 15 години також відбудуться засідання комітетів.