Po Poslovniku.
Izvolite.
Predsedniče Skupštine, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, molim da se izrekne opomena svim poslanicima koji su prekršili odredbu Poslovnika koja ih obavezuje na identifikaciju putem upotrebe kartica za elektronsko glasanje. Hvala.
Po kom postupku? Da se utvrdi šta? Onda može samo ovako, ne proceduralno.
Gospodine predsedniče, podsećam vas da ovo nije presedan. Zamoliću vas da primenite ovog puta isti onaj postupak koji je primenjen i u situacijama kada su predstavnici nekih drugih poslaničkih grupa odbili da se identifikuju upotrebom kartice za elektronsko glasanje. Dakle, obaveza je svakog poslanika da pri ulasku u salu Skupštine Republike Srbije ubaci identifikacionu karticu u jedinicu predviđenu za nešto tako. Vi ste dužni da poštujete Poslovnik i molim vas da po Poslovniku izreknete sankcije onima koji su bili u sali i koji nisu poštovali Poslovnik.
Gospodine poslaniče, vi biste morali da znati Poslovnik o radu Narodne skupštine. Predsednik izriče opomenu u slučaju kršenja Poslovnika, a vi ne možete da mi predlažete šta ću učiniti, već možete samo da istaknete da je došlo do povrede Poslovnika, pa vas time ujedno i poučavam da se možete ponovo i u skladu sa Poslovnikom urediti svoj nastup za govornicom. Za reč se javio gospodin Nikolić. Znači, imate priliku da popravite svoje izlaganje. Izvolite
Gospodine predsedniče, sa zadovoljstvom ću popraviti svoje izlaganje. To mi nije nikakav problem, a pogotovo imajući u vidu tačku dnevnog reda, koja je pred nama. Dakle, zamolio bih vas da primenite Poslovnik i Skupštini stavite na izjašnjavanje da li je povređena tačka Poslovnika koja obavezuje poslanike na upotrebu identifikacione kartice, a u skladu sa Poslovnikom i članom konsultujte sekretara.
Stavljam na glasanje, to je već uređeno, znači, sa pravom sam vas doveo u red prema Poslovniku. Koji član? (Čedomir Jovanović, sa mesta: To je vaš posao.) Ne čujem. Dužan je da kaže koji član. Ne znate koji član? Onda ne mogu staviti na glasanje. Dužni ste da istaknete koji član Poslovnika je prekršen.
Istakao sam povredu Poslovnika. Da li vi odbijate da stavite na glasanje pred Skupštinu da li je Poslovnik povređen i odbijate da konsultujete sekretara na način na koji ste to činili i do sada? Ukoliko odbijate, reći ću vam koji je to član.
Gospodine poslaniče, u članu 97. Poslovnika stoji. "Predsednik, odnosno predstavnik poslaničke grupe dužan je da navede koja je odredba Poslovnika po njegovom mišljenju povređena, da je citira i obrazloži u čemu se sastoji povreda, sa tim što se može govoriti" itd. Hajde to uradite onda.
Gospodine predsedniče, sa posebnim zadovoljstvom, a s obzirom da ću sada biti u prilici da ukažem na one manipulacije na koje nisam mogao da ukažem kada ste organizovali konferenciju za novinare i prikazali montirani video snimak, član 82. stav 3: "Kvorum se utvrđuje primenom elektronskog sistema za glasanje na taj način što je svaki poslanik dužan da se identifikuje pri ulasku u salu ubacivanjem identifikacione kartice u poslaničku jedinicu".
To je već, iz trećeg pokušaja, onako kako treba da bude. Sada je to u skladu sa Poslovnikom, sada stavljam na glasanje prigovor gospodina Čedomira Jovanovića da je došlo do povrede Poslovnika iz čl. 82. Molim narodne poslanike da se o tome izjasne. Za 113, protiv 67, uzdržana 4, nije glasalo 51, ukupno 235 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština ocenila da nije bilo povrede Poslovnika. Gospodo narodni poslanici, molim vas. Danas na dnevnom redu imamo Predlog razrešenja predsednika Narodne skupštine. Dakle, ne mene, nego čoveka koji je predsednik Narodne skupštine. Molim vas da makar ovu sednicu učinimo takvom da čuvamo koliko je to moguće ono što je od parlamenta ostalo. Stavljam na glasanje predlog grupe 112 narodnih poslanika poslaničke grupe DOS-a da se po hitnom postupku stavi na dnevni red ove sednice Predlog za razrešenje predsednika Narodne skupštine Srbije Dragana Maršićanina, kao i izbor predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Molim vas da se o ovome izjasnite glasanjem. Za 127, protiv 75, uzdržan jedan, nije glasalo 33, ukupno 236 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Pošto je ovaj predlog prihvaćen, a pre stavljanja na glasanje drugog dela predloga istih podnosilaca - da se, na osnovu člana 88. Poslovnika, izvrši izmena u redosledu tačaka dnevnog reda i po ovoj tački dnevnog reda odmah otvori pretres, podsećam vas da je članom 88. stav 4. Poslovnika predviđeno da Narodna skupština može u toku sednice, bez pretresa, izvršiti izmene u redosledu tačaka dnevnog reda, uz saglasnsot predlagača odgovarajućih akata. Kako iz predloga nije jasno da li predlagač želi da se ova tačka razmatra po završetku 11. tačke dnevnog reda, o kojoj je rasprava u toku, ili da se ta tačka prekine i odmah pređe na razmatranje njihovog predloga, molim predstavnika predlagača, narodnog poslanika Čedomira Jovanovića, da se o tome izjasni. Reč ima gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, mislim da je stav 2. člana 88. jasan. U njemu se kaže da se nove tačke unete u dnevni red na osnovu predloga za dopunu dnevnog reda, predloga za spajanje rasprave i predloga za hitan postupak, uvršćuju u dnevni red po redosledu predlaganja, osim ako je predlagač predložio drugi redosled razmatranja, što ja u ovom trenutku činim.
Ako sam dobro razumeo, to je predlog da se prekine rasprava o zakonu o radu i da se otvori rasprava o ovim tačkama. Reč ima gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Razumem želju predlagača za dopunu dnevnog reda i za izmenu redosleda pojedinih tačaka, ali postoje dve okolnosti zbog kojih to ne može da se uradi na ovaj način: prva je da raspravljamo o veoma važnom zakonu, a rasprava o ovim tačkama dnevnog reda koje predlažete potrajaće nekoliko dana; ako ste već angažovali neke nazovi sindikate da nas prozovu kako kočimo reforme, nemojte sada da sami sebi skačete u usta; to je jedna stvar; druga stvar - član 88. stav 3. kaže "Narodna skupština može u toku sednice, bez pretresa, izvršiti izmene u redosledu tačaka dnevnog reda". Ali, nigde ne kaže da može da prekine raspravu po jednoj tački dnevnog reda i da otpočne raspravu po drugoj tački dnevnog reda. Mi možemo kao Skupština da donesemo odluku da posle Predloga zakona o radu raspravljamo o tačkama koje ubacujete po hitnom postupku. Nemoguće je da u toku rasprave o jednoj tački dnevnog reda ubacimo drugu tačku dnevnog reda. To ovaj poslovnik ne dozvoljava. Jedino ako hoćete da arbitrirate većinom u Narodnoj skupštini, ali vam onda ne treba ni glasanje o smeni predsednika. Može da sedne Nataša Mićić na predsedničko mesto i da kaže - imam 126 poslanika iza sebe i od sada ja vodim sednice Narodne skupštine. Nemojte da nam ukazujete na zloupotrebe sa karticama i da pod zloupotrebama računate to što mi kada uđemo u salu stavimo kartice, pa ih onda izvadimo. Tu nema povrede Poslovnika; a nije zloupotreba krađa glasa čoveka koji je leteo vasionom, ne koristeći konvencionalna prevozna sredstva.
Predstavnik predlagača je tražio da se prekine rad po 11. tački dnevnog reda. To je u skladu sa članom 88. stav 4, u kome stoji da Narodna skupština može u toku sednice, bez pretresa, izvršiti izmenu redosleda tačaka dnevnog reda uz saglasnost predlagača odgovarajućih akata. Pitam narodnog poslanika Dejana Mihajlova, kao predlagača 12. tačke dnevnog reda... (u međuvremenuČedomir Jovanović traži reč). Izvolite.
Gospodine predsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, član 159. Poslovnika, koji smo zajednički usvojili, stav 3. kaže: "U toku sednice Narodne skupštine izuzetno se može, po hitnom postupku, na dnevni red staviti i predlog za izbor, imenovanje i razrešenje i prestanak funkcije, na obrazloženi predlog ovlašćenog predlagača". Taj predlog sam vam podneo u toku jučerašnjeg dana. Ovaj poslovnik ima mnogo članova, ali član 88. stav 2. veoma jasno kaže da se može predložiti drugi redosled razmatranja, o čemu se Narodna skupština, a ne pojedinačno poslanici, za ovom govornicom, izjašnjava bez pretresa. Dakle, nas ne obavezuju stavovi predlagača, nas obavezuje stav Skupštine. Molim vas da se poštuje Poslovnik na način na koji smo to činili i do sada. Ne vidim da će ovim naša odluka biti promenjena, niti da ćete na takav način očuvati svoju poziciju. Primenite član 88. stav 2. i dopustite Skupštini da se izjasni glasanjem.
Nažalost, kao ni do sada, ne mogu da primenjujem ono što ne piše. Moram da primenjujem ono što piše. Pročitaću ceo član 88, a, naravno, Narodna skupština će se izjasniti, nema nikakve žurbe, niti ćemo odlagati otvaranje pretresa. Samo moramo malo raditi i po Poslovniku. Dakle, član 88. kaže: "Narodna skupština odlučuje posebno o svakom predlogu za izmenu i dopunu predloženog dnevnog reda". To je kada se utvrđuje dnevni red, pa idete na izmene i dopune dnevnog reda. "Nove tačke koje su unete u dnevni red na osnovu predloga za dopunu dnevnog reda (znači - dopunu dnevnog reda), predloga za spajanje rasprave i predloga za hitan postupak, uvršćuju se u dnevni red po redosledu predlaganja, osim ako je predlagač predložio drugi redosled razmatranja, o čemu se Narodna skupština izjašnjava bez pretresa". To je deo koji se odnosi na utvrđivanje dnevnog reda sa dopunama, izmenama itd. "O ovom dnevnom redu u celini Narodna skupština odlučuje bez pretresa". Dakle, utvrđen je dnevni red. To smo već učinili onomad, pre mesec i po dana. "Narodna skupština može u toku sednice", a to je ovaj slučaj "bez pretresa", a to smo odlučili "izvršiti izmene u redosledu tačaka dnevnog reda, uz saglasnost predlagača odgovarajućih akata". Zaista to tako piše i ne vidim da će to da prouzrokuje neke dalje komplikacije, pa ću pitati predlagača akata, oni će se izjasniti, zatim će Skupština većinom doneti odluku kakvu želi. Ali da budemo načisto šta je po Poslovniku: po Poslovniku se predlagači narednih tačaka moraju pitati da li se slažu sa izmenama u dnevnom redu, a zatim Narodna skupština može da izglasa što joj je milo. Tako pitam predlagača po tački 11. - predstavnika Vlade: da li se slaže... (Glasovi - da.) Odakle vi znate? Pa, niste vi predstavnik Vlade. [[Smeh.]]
U ime predlagača - Vlade Republike Srbije, saglasan sam.
Molim vas, po 12. tački dnevnog reda - narodnog poslanika Dejana Mihajlova: da li se slaže sa izmenama dnevnog reda? (Ne.) Po 13. tački dnevnog reda - izvestioca Odbora za pravosuđe i upravu: nema ga. Po 14. tački dnevnog reda - Dejana Mihajlova, predsednika poslaničke grupe DOS - dr Vojislav Koštunica - Demokratska stranka Srbije? (Ne.) E sad, pošto svi predlagači akata po preostalim nerazmotrenim tačkama dnevnog reda ove sednice nisu saglasni sa predloženom izmenom u redosledu tačaka dnevnog reda, konstatujem da će predlog grupe od 112 narodnih poslanika poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, koji smo prihvatili da se stavi na dnevni red ove sednice, biti razmotren nakon razmatranja tačaka dnevnog reda koji smo utvrdili na početku ove sednice, odnosno kao 15. tačka dnevnog reda ove sednice. Po Poslovniku, gospodin Jovanović, izvolite. Ima reč gospodin Čedomir Jovanović, po Poslovniku.
Član 88. stav 2. - tražim da se Skupština izjasni bez pretresa o drugačijem redosledu razmatranja tačaka dnevnog reda, odnosno o prekidu rasprave koja je trajala do ovog trenutka i vanrednom stavljanju u proceduru predloženog dnevnog reda ove inicijative koja vam je prosleđena.
Opet imamo isti problem, kao na početku. Vi morate istaći prekršaj Poslovnika u tom članu, reći koji je to član Poslovnika. Morate da tražite da se utvrdi povreda Poslovnika u tom članu.
Gospodine Maršićanin, nije sporno da se mi u poslednje vreme nimalo ne razumemo, dakle, ponoviću vam još jednaput: tražim da se, shodno članu 88. stav 2, Skupština bez pretresa izjasni o podnetoj inicijativi i istovremeno konstatuje da ste povredili Poslovnik svojim zaključkom.
Ono prvo ne može, ovo drugo može, može da konstatuje da je došlo do povrede Poslovnika, može da se utvrdi da je došlo do povrede Poslovnika, ovim što sam čitao, zašto ne, može, pa može. Ima reč gospodin Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Gospodine predsedniče, to vaše pokajničko ponašanje, suicidno rekao bih, mene ne obavezuje ni na koji način. Mene samo obavezuje Poslovnik Narodne skupštine. Vi čak nemate prava da dozvolite poslaničkoj većini u ovoj skupštini, samo zato što se radi o vašem statusu u Skupštini, da pogazi Poslovnik Narodne skupštine Republike Srbije. Vi se sada ponašate isto kao što ste se ponašali u proteklih godinu dana. Kad god vam treba skupštinska većina, prepuštate skupštinskoj većini da direktno pogazi Poslovnik Narodne skupštine, pa čak i sada kad se radi o vama. Nema o ovome glasanja, ne može bez saglasnosti ostalih predlagača da se menja utvrđeni dnevni red, redosled tačaka. Ne može. Onda vam ne treba Poslovnik o radu, onda napišite - sednica će teći kako reši većina u sali Narodne skupštine. Član 88. stav 4. kaže da je obavezna prethodna saglasnost predlagača ostalih akata. Pa, za Deklaraciju o Kosovu i Metohiji zakazali ste nam novu sednicu; iako je po hitnom postupku, na predlog Vlade, uvršćena u dnevni red, ipak ste zakazali novu sednicu. Nismo prekidali neke beznačajne tačke dnevnog reda, jer nije to Poslovnik dozvoljavao. Ja vas molim da dostojanstveno odete sa funkcije predsednika Narodne skupštine, štiteći Poslovnik, a ne sebe. To vam je dužnost do poslednjeg časa, jer ovim svojim ponašanjem pokazujete Nataši Mićić šta treba da radi. I, ako nije dovoljno naučila od vas za ovih godinu dana, danas će da nauči. Morate da branite Poslovnik po svaku cenu, a Poslovnik kaže - nema danas, bez saglasnosti predlagača akata, izmena u dnevnom redu, u redosledu tačaka dnevnog reda. Ima izmena dnevnog reda, ali samo posle tačaka sa kojima se nisu složili predlagači akata. I molim vas, gospodine predsedniče, o tome nema glasanja, makar vi sada prekinuli sednicu, pa neka se saziva kaubojska sednica Narodne skupštine.
Vi biste bili potpuno u pravu kada ne bi Poslovnikom bilo predviđeno da sam obavezan da stavim na glasanje prigovor narodnog poslanika da je došlo do povrede Poslovnika. Naravno, to omogućava zloupotrebe, omogućava teror većine, ali to je, jednostavno, tako, a mnogo ću dostojanstvenije otići pod takvim okolnostima, nego pod drugačijim. Dakle, odgovor, pa onda glasanje na primedbu kršenja Poslovnika. Da pročitamo još jednom, član 88. zahteva od mene ono što sam učinio, a to je da Narodna skupština može u toku sednice, bez pretresa, izvršiti izmenu u redosledu tačaka dnevnog reda, uz saglasnost predlagača odgovarajućih akata. Te saglasnosti nema, gospodin Jovanović je istakao da sam čitanjem ovog člana prekršio Poslovnik, pa da stavimo to na glasanje. Meni ste objasnili, narodnim poslanicima takođe, nema replike, nema rasprave, i stavljam predlog... Ima reč gospodin Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Upozoriću vas, gospodine Maršićanin, da kao predsednik Skupštine pravilno citirate članove Poslovnika, kojim se uređuje naš rad. Stav 2. člana 88. govori o novim predlozima za dnevni red u toku rasprave, dok stav 4. govori o rotaciji tačaka dnevnog reda, što je velika razlika. Za rotaciju je potrebna saglasnost, a za stavljanje nove tačke dnevnog reda nije potrebna saglasnost predlagača, već je potrebno izjašnjavanje Skupštine. Vi ste međusobno konfrontirali dva stava člana 88. i time zaista ne znam šta pokušavate da uradite. Ne možete spojiti ta dva stava, jer su ona potpuno međusobno suprotna i ne bave se istom problematikom.
Ima reč gospodin Tomislav Nikolić, po Poslovniku.
Da ne bi došlo do zabune, dame i gospodo narodni poslanici, ja vas molim da sami tumačite član 88. stav 2. na koji se poziva gospodin Jovanović. Evo kako glasi: "Nove tačke koje su unete u dnevni red na osnovu predloga za dopunu dnevnog reda, predloga za spajanje rasprave ili predloga za hitan postupak, uvršćuju se u dnevni red po redosledu predlaganja, osim ako je predlagač predložio drugi redosled razmatranja". Molim vas, o čemu Skupština odlučuje, to nije bitno za ovo, a evo zašto nije bitno - imamo nove tačke, predložene mogućnosti po tri osnova, a ovog puta je predloženo po ovom osnovu, po osnovu za hitan postupak, ali ovaj redosled o kome se govori, to je redosled samo tih tačaka, ne dnevnog reda. Tumačite, molim vas, one se uvršćuju u dnevni red po redosledu predlaganja, znači, ako ima više predloga za dopunu dnevnog reda uvršćuju se u dnevni red po njihovom redosledu, po redosledu kako su stizale ovde, osim ako onaj ko je predlagao nije tražio da ta tačka bude prva od dopuna, zato što se o celokupnom dnevnom redu sve reguliše u stavu 4. člana 88. Utvrđen je dnevni red, stigao je novi predlog za hitan postupak. Predlagač može da traži da to bude odmah tačka na dnevnom redu, ali mora da dobije saglasnost onih čije su tačke uvršćene u dnevni red. Pa dobro, galamom, vikom možete svašta, ali ne možete da uplašite Poslovnik Narodne skupštine, on je napisan jednom zasvagda. Predsedniče, vi povređujete Poslovnik više puta u toku ove godine. Govorili ste narodnom poslaniku koji nema pravo, ako prijavljuje povredu Poslovnika, vi ste jednostavno govorili, nonšalantno - nema povrede Poslovnika, presuđivali o tome i niste stavljali ni na glasanje. Ovoga puta vi stavljate na glasanje nešto što očigledno nije povreda Poslovnika. Ja više neću da se javljam po Poslovniku, ali rasprava o izglasavanju, o razrešenju predsednika Narodne skupštine, može da bude samo na kraju utvrđenog dnevnog reda, očigledno.
Uvek sam stavljao na glasanje kada poslanik nije bio zadovoljan i tražio je glasanje. Stavljam na glasanje prigovor da je došlo do povrede Poslovnika, člana 88. Za 129, protiv 72, uzdržanih nije bilo, nije glasalo 37,ukupno 238 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština utvrdila da je došlo do povrede člana 88. Poslovnika. Konstatujem da je ovim, što se Narodna skupština izjasnila da je došlo do povrede člana 88. Poslovnika prihvaćen predlog predlagača da se prekine tekuća tačka dnevnog reda - Zakon o radu i da pređemo na novu tačku. Dakle, prekidamo rad po 11. tački. Prelazimo na 12. tačku dnevnog reda: – PREDLOG ZA RAZREŠENjE PREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE I IZBOR PREDSEDNIKA NARODNE SKUPŠTINE REPUBLIKE SRBIJE Moram da predam vođenje sednice.
Ne mogu ja da vodim, ovlastite nekog da vodi sednicu. Pošto je ova tačka dnevnog reda spojena, a pošto sam ja kandidat za predsednika Skupštine, ovlašćujem Rodoljuba Šabića da vodi sednicu po ovoj tački dnevnog reda.
Izvolite, po Poslovniku.
Gospodine potpredsedniče, molim vas da u skladu sa članom 81. Poslovnika o radu predložite parlamentu da donesemo odluku na osnovu koje bi rasprava o ovoj tački dnevnog reda trajala do okončanja, dakle da, s obzirom na zakašnjenje u našem radu i nedostatak kvoruma tokom jučerašnjeg rada, mi ne koristimo predviđenu pauzu od 14 do 15 časova, već da okončamo raspravu o predloženoj tački dnevnog reda glasanjem o razrešenju gospodina Maršićanina i potom glasanjem o izboru Nataše Mićić za predsednika Skupštine.
Izvolite.
Dame i gospodo poslanici, poslanici SPS-a (gospodine Šabiću, imate zvonce) neće glasati tokom ove tačke dnevnog reda, učestvovaće samo u raspravi. Međutim, želim da ukažem na član 31. stav 3. Poslovnika, koji kaže: "Ako je predsedniku Narodne skupštine prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran (Dragane, nisi mi našao dobru tačku), dužnost predsednika Narodne skupštine, do izbora novog predsednika, vrši najstariji potpredsednik Narodne skupštine." Pošto je u toku rasprava o razrešenju, mi predlažemo da po ovoj tački Poslovnika najstariji potpredsednik vodi sednicu.
Izvolite, gospodin Maršićanin.
Dame i gospodo narodni poslanici, molim vas da se danas ovim ne bavimo. Nataša Mićić je zamenik predsednika Narodne skupštine, po mom ovlašćenju. Prirodno je da, ne bi bilo umesno da ona, kao kandidat za predsednika Narodne skupštine, preuzme vođenje ove sednice. Ja ovu tačku ne mogu voditi - po Poslovniku i po logici stari, ona takođe, po nekoj savesti. Prema tome, dajte da, bez obzira što to nije regulisano Poslovnikom i što ona ne može da ovlasti gospodina Šabića, to prođemo tako što će gospodin Šabić nastaviti vođenje ove sednice, a da mi ipak imamo u vidu da se ovde ne radi o jednom običnom razrešenju, nego ipak o razrešenju nekoga ko se nalazi na čelu institucije koja je vrhovni organ Republike Srbije.
Pretpostavljam da je jasno da se vaša opservacija odnosi samo na eventualnu buduću situaciju. Prema tome, trenutno radimo kao i do sada. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Na osnovu člana 31. stav 2. koji je ovde dobro pomenut, ali nije dobro obrazložen, vi, gospodine Šabiću, možete da vodite ovu sednicu, ali samo ako ste najstariji potpredsednik Narodne skupštine. Naime, ovom tačkom dnevnog reda istovremeno vršite izbor novog predsednika. Imate raspravu o kandidatu za predsednika Narodne skupštine. Istovremenom raspravom ćemo govoriti o tome šta nije dobro radio Maršićanin, ali moramo da govorimo i o predlogu za predsednika Narodne skupštine. Po tom osnovu sednicu mora da vodi najstariji potpredsednik Narodne skupštine. Ako je to gospodin Šabić, sve je u redu. Ali, ako je to neko drugi, neka on zauzme to mesto.
Gospodine Nikoliću, ako treba da odgovorim, ono što je sasvim izvesno, to je da još nije prestao mandat predsednika Skupštine Dragana Maršićanina. Budući da nije prestao, pitanje koje je otvorio gospodin Ivković i koje vi otvarate, još nije na dnevnom redu. Može predsedavati bilo ko. Mandat nije prestao. To pitanje se otvara onda kada mu mandat prestane. Ako niste zadovoljni mogu staviti na glasanje. Izvolite gospodine Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo, uvaženi poslanici, imamo jednu pomalo nelogičnu stvar. Ne znam da li ćemo, kada glasamo automatski jednim glasanjem, glasati za imenovanje novog predsednika, jer je to sada jedna tačka dnevnog reda; kako ćemo voditi rasprave, šta ćemo raditi; i to je pomalo čudno, posve nesvakidašnje u parlamentarnoj praksi, da se vezuje razrešenje i imenovanje u jednoj tački dnevnog reda. Dobro, poslanička većina sve može. Neko je ovde već rekao da je u Srbiji sve moguće, pa je moguće i ovo. Moguće je da se glasa kako se glasalo. Ali, dobro, nećemo o tome. Ono što je bitno za nas u ovoj situaciji, to je da li mogu da se vode dve različite rasprave o jednoj tački. Ako je to moguće, ako Skupština odluči da je moguće raspravljati o dve potpuno različite stvari u okviru jedne tačke dnevnog reda, onda je to opet moguće i opet je svojstveno samo našem Parlamentu. Neko dobacuje da je to usvojeno; naravno da je usvojeno i opet nas tu ništa ne čudi. Ono što bih hteo da predložim, pošto imamo već dve tačke spojene u jednoj tački i pošto ne možemo da vodimo dve rasprave, da vreme za trajanje rasprave u načelu produžimo, ako ništa drugo, onda na 10 časova. Pošto vodimo dve rasprave u jednoj tački, pošto vodimo rasprave o veoma bitnoj instituciji - razrešenju predsednika Parlamenta i predlogu za izbor na tu funkciju; sa koje izabrana ličnost, ukoliko predsednik Republike Srbije da ostavku, vrši dužnost predsednika Republike Srbije; govorimo o jednom odgovornom poslu, o jednoj odgovornoj instituciji. Zato predlažem da se rasprava, ako ništa drugo, udvostruči, da bismo imali vremena da govorimo o ovom razrešenju, a i o imenovanju novog poslanika, da na taj način pokažemo da u ovom parlamentu, iako je sve moguće, postoji bar neki minimum tolerancije, poštovanja ove institucije i ovog doma.
Izvolite.
Gospodine potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, potrebno je da se prethodno izjasnimo o inicijativi koju sam predložio, a koja je proistekla iz prava definisanog članom 81. Poslovnika o radu Republičke skupštine. Dakle, tražim da Skupština glasa o tome da rasprava o ovoj tački dnevnog reda traje bez prekida predviđenog za pauzu od jednog sata, dakle dok se ne obavi glasanje, koje je veoma jasno predloženo u inicijativi, a tek potom možemo da se izjasnimo i o predlogu kolege iz Demokratske stranke Srbije.
Samo se po sebi razume gospodine Jovanoviću. Stavićemo oba predloga na glasanje i to redom kojim su predloženi. Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) Dakle, predsednik poslaničke grupe DOS gospodin Čedomir Jovanović, stavio je predlog da današnju raspravu vodimo bez Poslovnikom predviđene pauze, dakle da radimo bez pauze do okončanja. Taj predlog stavljam na glasanje. Za 128, protiv 65, uzdržanih nema, nije glasao 41, ukupno 234 narodna poslanika. Konstatujem da je usvojen predlog gospodina Jovanovića da radimo bez pauze i da radimo do okončanja rasprave. Gospodin Dejan Mihajlov, predsednik poslaničke grupe DOS - DSS, stavio je predlog da udvostručimo Poslovnikom predloženo vreme rasprave, dakle da rasprava umesto pet, traje 10 časova. Taj predlog stavljam na glasanje. Za 66, protiv 116, uzdržanih nema, nisu glasala 52, ukupno 234 narodna poslanika. Konstatujem da nije prihvaćen predlog gospodina Dejana Mihajlova. Izvolite, gospodin Pelević, po Poslovniku.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se razdvoji glasanje o razrešenju predsednika Narodne skupštine i imenovanju predsednika Narodne skupštine.
Dakle, predlog gospodina Pelevića je naravno umesan, ali mislim da je i suvišan, budući da ćemo sasvim sigurno glasati odvojeno. Ako insistirate da glasamo o predlogu gospodina Pelevića, ja ću predlog staviti na glasanje, ali samo po sebi se podrazumeva. Dakle, staviću na glasanje predlog gospodina Pelevića, da se odvojeno glasa o razrešenju i odvojeno o izboru novog predsednika Skupštine. Stavljam predlog na glasanje. Za 131, protiv 41, uzdržanih nema, nije glasalo 57, ukupno 229 narodnih poslanika. Dakle, glasaćemo odvojeno o Predlogu za razrešenje. Molim vas, gospodine Vučiću, da ne komentarišete. Dobacujete mi sa mesta I, umesto da vam izreknem opomenu, molim vas da mi ne dobacujete. Neću vam izreći opomenu. Nemate pravo. Može gospodin Nikolić, i ako tražI, dobiće. (Aleksandar Vučić, sa mesta: O glupostima odlučujete.) Pre nego što pristupimo pretresu, podsetiću na vreme koje je na raspolaganju predstavnicima pojedinih grupa. Dakle, budući da smo utvrdili da ćemo raditi pet sati, poslanička grupa DOS ima na raspolaganju dva sata, sedam minuta i 12 sekundi; DOS - dr Vojislav Koštunica, Demokratska Stranka Srbije 54 minuta; Socijalistička partija Srbije 44 minuta i 24 sekunde; Srpska radikalna stranka 27 minuta i 36 sekundi; Stranka srpskog jedinstva 16 minuta i 48 sekundi; DOS - Nova Srbija devet minuta i 36 sekundi; DOS - Liga socijaldemokrata Vojvodine, Liga za Šumadiju osam minuta i 24 sekunde; DOS - Reformisti Vojvodine i Sandžačka demokratska partija sedam minuta i 12 sekundi. I naravno, narodni poslanici koji nisu članovi poslaničkih grupa, i to tri narodna poslanika koja se prijave prvi, svako po pet minuta. Otvaram pretres po ovoj tački dnevnog reda. Izvolite, gospodine Jovanoviću. (Tomislav Nikolić, sa mesta: Povreda Poslovnika, kako da se neko prijavi kada nema obrasca?) Zašto bi to bila povreda Poslovnika? Da li vam predsednik Skupštine ili predsedavajućI daju obrazac? (Tomislav Nikolić, sa mesta: Sekretar Skupštine.) Gospodine Nikoliću, pretpostavljam da ste dobili obrazac. Da li predstavnik predlagača želi da obrazloži predlog. Gospodine Jovanoviću, izvolite.
Gospodine potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, pred nama je, po hitnom postupku, rasprava o inicijativi za razrešenje predsednika republičkog parlamenta gospodina Dragana Maršićanina I, istovremeno, rasprava o imenovanju novog predsednika parlamenta Srbije, gospođe Nataše Mićić. Demokratska opozicija Srbije je, po mišljenju nas koji smo pokrenuli ovu inicijativu, dobila mandat građana Srbije, mandat koji je ozbiljno osporen poslednjim političkim dešavanjima u okviru pobedničke koalicije. Mi smo želeli i danas želimo da Srbiju promenimo. Mi nismo spremni da ovim društvom vladamo poštujući političke manire, dominantne u prethodnoj deceniji, koja je obeležena haosom i nesrećom. Mi smo kao poslanička većina u ovom parlamentu, shodno takvom svom političkom razmišljanju i shodno koalicionom dogovoru koji je obavezivao tada i obavezuje danas potpisnike koalicionog sporazuma, predložili gospodina Maršićanina za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Tom svojom incijativom mi smo, kao izborna koalicija, kao izabrana da bi promenila Srbiju, inaugurisali gospodina Maršićanina kao simbol te promene. Danas on to više nije. Dvostruka je motivacija kojom mi pravdamo ovakvu inicijativu. Sa jedne strane, ona proizilazi iz pozicije Demokratske stranke Srbije i razlike koju je svojevoljno ta stranka učinila distancirajući se od Demokratske opozicije Srbije. Sa druge strane, ona proizilazi iz autoriteta predsednika parlamenta, koji je definitivno ugrožen postupcima gospodina Dragana Maršićanina tokom poslednjih nekoliko dana. Biću direktan i mislim da smo dužni da, pre svega afirmišući instituciju parlamenta Srbije, govorimo otvoreno, poštujući činjenice, bez ikakvog prikrivanja istine ili ostavljanja nečeg za dane koji su pred nama. Demokratska stranka Srbije je svojom političkom voljom od onoga dana kada je potpisala kolektivni sporazum sa svim drugim strankama, članicama DOS-a, I suviše daleko otišla od onoga što je za nas prioritet. Svoju inicijativu, koja za posledicu ima, ovakav naš stav, ona je sprovodila u tri nivoa: konstantnim izbegavanjem odgovornosti koja prati političke procene i poteze koje smo zajednički vukli; dalje, konstantnom, i danas neprekinutom proizvodnjom afera kojima se degradira nova vlast; i konačno otvorenom, formalnom ili ne, koalicijom sa strankama koje su naši ogorčeni politički protivnici, a koja je tri puta zaredom promovisana u parlamentu Republike Srbije, prilikom donošenja tri važna zakona. To su Zakon o privrednim komorama, Zakon o centralnoj agenciji za malaI srednja preduzeća i Zakon o radu. Nama nije važna informacija kojom se rezultati tih glasanja mogu vezati za podršku pojedinih opozicionih poslaničkih grupa. Nas interesuje kako je moguće da u SPS ili Stranci srpskog jedinstva pojedini zakoni koje predlaže DOS, i koji su u potpunosti proistekli iz izbornog programa naše koalicije, budu bliži socijalistima, radikalima, a dalji našim koalicionim partnerima. To je za Demokratsku opoziciju Srbije neprihvatljivo i mi tako nešto želimo jasno, politički, da predstavimo kao distanciranje od one podrške na osnovu koje je gospodin Maršićanin izabran za predsednika republičkog parlamenta. DOS je preuzeo vlast u ovom društvu, suočavajući se potpuno svesno sa brojnim nerešenim problemima i brojnim otvorenim pitanjima. U ovoj raspravi nećemo govoriti o našim dnevnim političkim sukobima, koji su nas iritirali tokom prethodnih 10 meseci i koji danas nepovratno kvare naše međusobne odnose. Govorićemo o koncepcijskim razlikama koje su u međuvremenu stvorene i koje nalažu smenu gospodina Maršićanina kao predsednika republičkog parlamenta, s obzirom da mi na tom mestu želimo da vidimo čoveka koji će u potpunosti slediti one promovisane vrednosti na kojima smo mi insistirali u septembru mesecu prošle godine, kada smo pobedili na saveznim izborima i na izborima za predsednika Savezne Republike Jugoslavije; upravo one političke vrednosti koje su dobile dvotrećinsku podršku građana na izborima održanim za republički parlament u decembru mesecu prošle godine. Mi smo pokušali i danas pokušavamo: da nađemo trajno rešenje za problem juga Srbije; za problem Kosova i Metohije; da pronađemo mesto za našu zemlju u okviru međunarodne zajednice koja će našem društvu garantovati poštovanje svih onih interesa na kojima mi insistiramo i istovremeno nas dovesti u poziciju da u okviru zajednice drugih naroda, živimo poštujući iste one principe koje poštuje moderni svet. Mi smo, konačno, preuzeli razorenu ekonomiju ovog društva, suočavajući se takođe sa brojnim problemima o kojima mesecima ovde razgovaramo. Sva ta pitanja su u međuvremenu postala problematična, otvarajući teme direktnog osporavanja Demokratske stranke Srbije kao našeg koalicionog partnera. Tačno je da predstavnici SPS-a ili SRS imaju pravo da nazovu politiku koju mi vodimo na prostoru Kosova i Metohije sramnom, ali Demokratska stranka Srbije nema pravo da ne poštuje odluku DOS-a i otvoreno sprovede antiizbornu kampanju pred kosmetske izbore koji su održani 17. novembra; niti predsednik te stranke ima pravo da kaže da će u Kosovsku Mitrovicu otići u izbornu kampanju, onda kada mu bude bilo omogućeno da ode u Prištinu; jer podsetiću vas da je u avgustu mesecu prošle godine, kada je u jeku bila njegova izborna kampanja, on u tu Mitrovicu otišao ne postavljajući pitanje Prištine. To je neprincipijelnost preko koje smo mi ćutke prešli, ali ovog puta, sabirajući sve one u međuvremenu počinjene koalicione nesporazume, tako nešto ne želimo da uradimo. Ne možete pozvati građane na izbore na Kosovu i Metohiji, a pri tom sprovesti antiizbornu kampanju koju koordinira i kojom orkestrira Demokratska stranka Srbije. To je nepremostiva razlika između DOS-a i DSS-a, mi tako nešto više ne podržavamo, niti tako nešto tolerišemo. Ne možete po pitanju zajednički utvrđenog koncepta, povratka u međunarodnu zajednicu, u svakom trenutku insistirati na pravima i privilegijama koje taj povratak prati i u svakom, ali baš u svakom, trenutku izbegavati jasnu odgovornost koja proizilazi iz tog prava. Voljom predsednika SRJ, mimo važeće procedure, mimo Ustava i mimo odluka Skupštine, naša zemlja je postala članica UN. Mi smo to podržali, svesni težine trenutka u kojem je ta odluka doneta. Onog trenutka kada je Goran Svilanović podigao zastavu SRJ ispred zgrade UN, mi smo priznali sve one međunarodne norme, koje do tog trenutka društvo nije priznavalo voljom prethodne vlasti. Između ostalog su nas priznali, s obzirom na donetu odluku I iskazanu volju, na osnovu koje je Savet bezbednosti stekao pravo utvrđivanja istine i definisanja odgovornosti za svakog građanina ovog društva pred Međunarodnim sudom za ratne zločine u Hagu. Takođe, predstavnici opozicije i po ovom pitanju mogu drugačije razmišljati od nas, ali oni te odluke nisu ni donosili. Donosili smo ih mi, zajednički, i mi zajednički moramo za njih snositi političku odgovornost ili moramo javnosti reći da je među nama postavljena takva razlika, da više nema mogućnosti za saradnju. DSS je upravo na pitanju saradnje sa Međunarodnim sudom za ratne zločine u Hagu (iz sale - tema) pokušao da podeli naše društvo, deleći definitivno DOS. Mi smo, bez ikakvog ustručavanja, veoma jasno doneli političku odluku na osnovu koje je uhapšen bivši predsednik SRJ gospodin Slobodan Milošević. Predsednik DSS-a i predsednik SRJ znao je za tu odluku. Od izvršenja te odluke se distancirao i pokušao pred građanima Srbije da, po izvršenju te odluke, zauzme drugačiju političku poziciju. Predsednik našeg koalicionog partnera DSS-a i predsednik SRJ je veoma dobro znao da, pored odluke o hapšenju bivšeg predsednika SRJ, mi moramo ispoštovati i odluku o njegovoj ekstradiciji Međunarodnom sudu za ratne zločine; jer, podsetiću vas, to proizilazi iz njegove lične odluke i na osnovu koje je naša zemlja i primljena u članstvo UN. Po ekstradiciji Međunarodnom sudu za ratne zločine, gospodin Koštunica je kao predsednik DSS-a, našeg koalicionog partnera, dodatno destabilizovao naše društvo, produbljujući i šireći međusobne razlike. Takvu vrstu ponašanja potom su pratile kreirane afere, kojima se destabilizovala Republička vlada, vlada koja je izabrana voljom poslanika DOS-a u ovoj skupštini, istih onih poslanika koji su izabrali i gospodina Maršićanina. Mislim da na osnovu ovih primera, i primera koji su potom usledili, niko ne može osporiti definitivno razmimoilaženje DOS-a sa jedne strane i DSS-a sa druge strane. To razmimoilaženje prekinulo je i onu vrstu podrške na osnovu koje je gospodin Maršićanin obavljao funkciju predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Veoma je važno reći da, pored ovih koncepcijskih razmimoilaženja između DSS-a i DOS-a, postoje veoma jasni, precizni i potpuno personalni argumenti na osnovu kojih je gospodin Maršićanin izgubio autoritet, neophodan za nesmetano obavljanje funkcijepredsednika republičkog parlamenta. On je, kao predsednik ovog parlamenta, u direktnom dogovoru sa mnom, kao predstavnikom najveće poslaničke grupe u parlamentu, postigao kompromisni dogovor na osnovu kojeg se poslanička grupa DOS obavezala da će podržati zakone o pravosuđu i na takav načinobustaviti međusobne konflikte koji se prenose na parlament. Zauzvrat, DSS čiji je potpredsednik gospodin Maršićanin, obavezala se da će, u skladu sa dogovorom koji će pratiti realizaciju tog sporazuma, podržati Zakon o radu. Za nas je Zakon o radu sistemski zakon; on u dobroj meri definiše karakter naše budućnosti; od njega zavisi njegovo izglasavanje ili neizglasavanje sprovođenje Zakona o privatizaciji i svih drugih pratećih zakona, na kojima mi insistiramo kao ona poslanička grupa koja podržva tranziciju u našoj zemlji. Gospodin Maršićanin nije bio voljan da obezbedi neophodnu podršku za izglasavanje Zakona o radu, ne obazirući se pri tome na činjenicu da smo mi - kao poslanička grupa DOS; i ja kao akter tog dogovora; predsednik Odbora za pravosuđe; svi članovi Odbora za pravosuđe; predstavnici Vrhovnog suda; Ministarstvo pravde i lokalne samouprave; Društvo sudija Srbije; u potpunosti ispunili preuzete obaveze. Time je predsednik republičkog parlamenta izgubio autoritet u našim očima i on više nije osoba sa kojom mi možemo da se dogovaramo oko nesmetanog rada naše skupštine. Drugo veoma važno pitanje, pitanje je otvoreno grubom manipulacijom tokom poslednjeg glasanja o Zakonu o radu u načelu. Gospodin Maršićanin, je kao predsednik republičkog parlamenta, bio dužan da poštuje odluke nadležnih skupštinskih odbora. Administrativni odbor je jednu odluku doneo na osnovu uvida u zvaničnu skupštinsku dokumentaciju koju su sačinili nadležni skupštinski službenici, na čelu sa sekretarom republičkog parlamenta gospodinom Marićem, koji je član DSS-a i njegov lični izbor. Gospodin Maršićanin je tokom jučerašnjeg, odnosno prekjučerašnjeg dana bio akter potpune, grube manipulacije, zloupotrebe jedne video kasete, optužujući radnike Ministarstva za rad i zapošljavanje za glasačku krađu. Naknadnim analizama definitivno je utvrđeno da su na mestima, na kojima su sedeli predstavnici Ministarstva za rad i zapošljavanje, glasali poslanici Demokratske stranke i Demokratskog centra upravo na onaj način na koji su glasali prethodnih deset meseci, s obzirom da u njihovim poslaničkim klupama nije moguće. To je veoma dobro poznato predsedniku parlamenta i on se oglušio o te činjenice. Mislim da, na osnovu svega što je rečeno, definitivno pred ovim parlamentom moramo otvoriti pitanje poverenja predsedniku Narodne skupštine Republike Srbije, konstatovati da među nama postoje takve razlike koje zapravo onemogućavaju dalji rad parlamenta u postojećim okolnostima i započeti izbor novog predsednika republičkog parlamenta. Na osnovu nepisanog pravila parlamentarnog života, najveća poslanička grupa u parlamentu predlaže kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Talp si i druge poslaničke grupe dobile svoje predstavnike u predsedništvu Skupštine, i SPS baš kao i SRS koja svojom voljom to pravo nije želela da iskoristi, nezadovoljna nekim drugim potezima koji su povučeni u internoj skupštinskoj proceduri, kroz dogovore između svih stranaka članica našeg parlamenta. Dakle, na osnovu svih ovih činjenica, veoma je jasno da DOS ne može podržati onu politiku koju danas na mestu predsednika republičkog parlamenta personifikuje gospodin Maršićanin. Stoga mi tražimo njegovu smenu i želimo izbor čoveka koji će u potpunosti biti simbol onih vrednosti na kojima mi i danas insistiramo; upravo onih vrednosti koje smo želeli da prepoznamo u gospodinu Maršićaninu; vrednosti koje smo videli u januaru mesecu, ali kojih danas nažalost, u njegovom delovanju nema. Konačno, daću vam i jedan politički savet, vi ga možete čuti i ne morate ga uvažiti: DOS neće dozvoliti da se sutra u našem društvu desi ono što se juče desilo u Irigu, gde je lokalnu vlast formirala koalicija SPS, SRS i DSS. Nećemo dozvoliti da nas danas savladate u parlamentu i na takav način, posredno, u Srbiju vratite onaj duh i političke manire protiv kojih smo se mi ogorčeno borili deset godina. Pobedićemo vas danas na glasanju i obezbedićemo Srbiji srećniju budućnost, upravo onu budućnost u koju ste vi nekada verovali, od koje se danas otklanjate. Hvala. [[Aplauz.]]
Replika, gospodin Mihajlov je tražio prvi. (Ivković, sa mesta: Replika.) Gospodo, ako sebe ne poštujete, onda bar poštujte ovaj trenutak i ovu skupštinu. Kakva su to neukusna dobacivanja? Ovo je stvarno sramota. Nema smisla za ovo ni opomenu izricati. Izvolite gospodine Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo uvaženi poslanici, oni koji se u ovoj skupštini lažno predstavljaju kao DOS, u stvari su damo deo DOS-a, jer DOS nije ono što je ono sada poslanička grupa DOS-a. DOS je Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica, i to je cela istina o DOS-u. Ako hoćete da govorite u ime DOS-a, vi možete da govorite u ime grupe poslanika DOS-a i dela poslanika DOS-a. To treba da vam bude jasno. Kako ste dobili izbore i kako smo dobili izbore? Kako je ta pobeda izvojevana i kako stoji u koalicionom sporazumu? Rekli ste da nepisana pravila obavezuju i da je nepisano pravilo da najveća poslanička grupa daje predsednika Skupštine. Tačno je, nepisana pravila očigledno ovde neke više obavezuju nego potpisani koalicioni sporazum, nepisana pravila obavezuju više nego zakoni, nepisana pravila su ono što je za neke utvrđivanje pravila u toku utakmice. To je u ovom trenutku najvažnije, za one koji mogu da manipulišu karticama i glasovima, a to je ujedno i njihova odgovornost. Kada glasate sa SPS-om o Zakonu o privrednim komorama onda je to u redu. Kada glasate sa SSJ za Zakon o malim i srednjim preduzećima onda je to u redu. Kada ne vršite imenovanje predsednika Višeg privrednog suda, Jelisavete Vasilić, sa Srpskom radikalnom strankom onda je to u redu. Kada Demokratska stranka Srbije glasa protiv jednog predloga zakona, onda je to neprincipijelna koalicija sa SPS-om. Gde je tu istina - verovatno samo vi znate, a ja verujem da i građani Srbije znaju. Zašto socijalisti glasaju za vaše zakone, a vi se time hvalite? Glasaju za vaše zakone zato što su loši, da bi vas što pre zakopali. Eto, zato glasaju za vaše zakone. Zar je opoziciji u interesu da se usvajaju vaši zakoni? Kada mi kažemo - nije dobar zakon, vama pomognu socijalisti da ga izglasate, zato što je loš i to je jasno kao dan. Mi vam onda dođemo kao savest; kažemo - gospodo, to je loš zakon; socijalisti vam ne misle dobro; ne misli vam ni Stranka srpskog jedinstva dobro; ne misli vam ni Srpska radikalna stranka, kao opozicija, dobro; jer svi oni hoće da vas ruše i zato glasaju za vaše loše zakone. Gospodine Vučiću, to ćete objasniti ... Tako, u ovoj replici, u jednom trenutku sam se zapitao - da li možda da zatražimo pauzu, da pozovemo gospodina Koštunicu; pošto je gospodin Jovanović očigledno počeo da smenjuje one koji su poverenje dobili na izborima; za koje su građani glasali, koji su obišli Srbiju i koji su vodili kampanju; koji su izašli na crtu Slobodanu Miloševiću; u čije ime je skinut prethodni režim. Mislio sam da treba da napravimo pauzu, da pozovemo i njega, pa kada je gospodin Jovanović krenuo da smenjuje, neka smeni sve koje zna i koje može. Svi ostali koje je izabrala ova skupština su njeni činovnici. Možda to nekog najviše boli, što ti činovnici mogu da polažu račune ovoj skupštini, i to je suština stvari.Ne radi se ovde o Draganu Maršićaninu, ne radi se ovde ni o kome od nas; ovde se radi o pokušaju da se vlada bez Skupštine, daleko od očiju javnosti; ovde se radi o činjenici da neko želi da radi protiv interesa građana, da radi suprotno programu DOS-a. I ako je neko prekršio izborno obećanje, ako je neko prekršio ugovor potpisan sa građanima i ako je neko prekršio koalicioni sporazum, onda je to ostatak Demokratske opozicije Srbije u ovoj skupštini; i to je jedina istina. Sporazum tačno govori šta je to. A u daljoj raspravi kada se budemo javljali po ovoj tački, iznećemo još argumenata. Neko ovde hoće da uvede diktaturu izvršne vlasti na mala vrata i to niko u Srbiji ne sme da dozvoli. Odgovornost Demokratske stranke Srbije i svih stranaka ovde u parlamentu, dame i gospodo, nije Dragan Maršićanin. Ne govori se o njegovoj ostavci; ovde se govori o sprečavanju diktature izvršne vlasti, o snazi i odgovornosti parlamenta za ono što se u državi dešava.
Ima reč gospodin Ivković, replika.
Ovo je dvostruka replika: gospodinu Čedomiru Jovanoviću i gospodinu Mihajlovu. Bez obzira što neko nije tu, saznaće. Dame i gospodo poslanici, sa velikim zanimanjem sam, kao i svi vi, verujem, saslušao jedno nadahnuto i sveobuhvatno izlaganje gospodina Čedomira Jovanovića. Sa zanimanjem sam slušao i repliku gospodina Mihajlova. Ali, onda mi je ostalo da se pitam, kao verovatno i svima vama, kao i građanima Srbije - u kojoj mi to zemlji živimo. Da li se stvara neka nadrasa među građanima Srbije? Da li se stvaraju građani prvog i drugog reda. Prvi red - to je DOS. Nema razlike. Nećete vi građane Srbije prevariti: vi ste svi isti, bilo da je DS ili DSS, svi ste isti. Zašto idete ka tome? Zašto je greh da se pravi koalicija danas između Demokratske stranke Srbije i Socijalističke partije Srbije, u Irigu jer se ti ljudi dobro razumeju, u tom gradu žive, sutra može u Alibunaru biti koalicija između Demokratske stranke i Socijalističke partije Srbije jer se kao ljudi i kao građani razumeju. Ljudi, pa šta vi pravite u ovoj državi? Hoćete da pravite višu i nižu rasu? Prvi i drugi red? Pa recite to onda, stavite nam žute trake, izbrišite nas skroz. Molim vas, da li ste vi u političkom slepilu došli dotle da je vaša ideja, gospodine Mihajlov, da mi namerno glasamo za vaše zakone zato što su oni loši. Molim vas, u ovom parlamentu poslanici Socijalističke partije Srbije i to su ljudi koji imaju znanja, koji su se profesionalno dokazali u svom poslu. Uvek smo se opredeljivali za one zakonske projekte koji valjaju i ukazivali na one koji ne valjaju, kao što smo sa čuđenjem gledali kako zajedno Demokratska stranka Srbije i Demokratska stranka odbijaju Zakon o podršci razvoju malih i srednjih preduzeća; jedan celovit zakon koji ima tačno date obaveze Vladi Republike Srbije da strateški podržava razvoj malih i srednjih preduzeća; pre svega na selu, da bi se razvilo selo; i da mora da formira podsticajni fond sa jeftinim parama da seto postigne. Vi ste zajedno to odbili. Zašto? Zato što je predložila Socijalistička partija Srbije. Mi tako ne razmišljamo. Mi mislimo u interesu građana a ne partijski, kao što vi, i jedni i drugi, mislite. Mi smo podržali vaše pravosudne zakone, gospodo iz Demokratske stranke Srbije, zato što su dobri zakoni. Nudili smo da ih popravimo amandmanima, ne zato što su loši, nego zato što su dobri. Nismo gledali ko ih predlaže, već smo gledali interes građana Srbije i pravosudnog sistema, jer je iza toga išla suluda varijanta da se sve sudije otpuste, pa da neki žbir ponovo birako će biti sudija. Ali, mi smo podržali i Zakon o Privrednoj komori Srbije jer je dobar zakon, popravljen amandmanima. Stvoren je milje da Privredna komora Srbije bude stecište, gde će privreda konačno glasno da kaže koji joj uslovi odgovaraju da može da ima razvoj, da standard građana Srbije raste. Moji dragi drugovi i drugarice, gospodo i gospođe, razmišljajte kao građani Srbije, a ne ofarbani u svoje političke boje.
Izvolite, gospodine Nikoliću.
Dame i gospodo narodni poslanici, s obzirom na to da smo narodni poslanici mi ćemo svakako učestvovati u ovoj raspravi. Ali, molim vas, kada govorite o povredama Ustava koje ste izvršili za ovih godinu dana, o izdajama, o nesposobnostima i kriminalu u proteklih godinu dana, o tome da ste političkim odlukama izručivali ljude u Hag i kada svoj prljavi veš hoćete da perete, ne mešajte u to nikoga izvan koalicije DOS. Ovo što smo čuli sa ove govornice ovo su sve vaši problemi. Da se ne naljutite - ovo su vaše usrane gaće, a o tome nemam vremena da razmišljam, jer ste doveli Srbiju na ivicu. Vaši sukobi traju već sedam - osam meseci. Gde vam je bila pamet? Svi vas redom opominju - šta to radite. Hoćemo li da gledamo "Dnevnik" svako veče i da saznajemo da li ste danas u svađi ili niste. Ali, ne mešajte u to Srpsku radikalnu stranku. O kakvim koalicijama ovde govorite, kako to da jedni drugima prebacujetekoaliciju sa nekim drugim? Srpska radikalna stranka ni sa kim nigde nije u koaliciji. Pričate o izboru predsednika opštine Irig prekjuče. Glasanje je bilo tajno. Još niko ne zna kako je koglasao. Kada bude bila izabrana opštinska vlast, ako neko od radikala u tome bude učestvovao, više neće biti radikal. Sačekajte da vidimo ko to postupa protiv naloga svoje političke stranke. Možda je to neko iz Demokratske stranke. Jeste li mu odobrili da u Raškoj ide u koaliciju sa Socijalističkom partije Srbije? Jeste. Pa, što vam je onda mrska ta koalicija sa Socijalističkom partijom Srbije? Kako to negde može, a negde ne može. Imate li neki princip? Nemojte više nas u to da mešate. Čuo sam da smo mi politički suparnici i to je u redu, ali nismo ogorčeni. Mi radikali nismo ogorčeni. Mi smo normalni ljudi koji se bave politikom i žele dobro ovom svom narodu. Ako kao političari nastupate ogorčeni, od politike nema ništa. Budite razumni. Izabrali ste jednog predsednika Skupštine, bili ste u lepim odnosima. Mi smo govorili narodu da niste nijednog dana, da ste se vi skupili da obavite jedan zadatak; evo, danas smo čuli čiji zadatak - zadatak NATO pakta. Ko god se od vas bude pobunio protiv naloga koji stižu sa Zapada, makar kako nalozi izgledali, biće izbačen, dok vas ima 126 u ovoj skupštini, a onda ćemo reagovati mi koji nikada nismo bili za takvu saradnju sa bilo kim u svetu. I zato još jednom da ponovim - SRS u ovome učestvuje i ima obavezu da učestvuje u političkom životu, ali kada ovo radite između sebe, nemojte da nas spominjete uopšte. Da smo se mi pitali, srpski radikali, Maršićanin ne bi bio ni izabran: pitao se DOS. Da su se pitali srpski radikali, građani ne bi glasali za Koštunicu, glasali bi za srpske radikale, kao prave predstavnike politike kojom se hvalio Vojislav Koštunica, jer očigledno da je to bila velika obmana. Ali, sada, šta je tu je, nastavite vi danas, imamo i mi mnogo toga da kažemo; uvek kada ovakvu tačku stavite na dnevni red pružaćete nam priliku da o vama govorimo onako kako mi uopšte u javnosti govorimo. Ali, prvi put za ovih nekoliko dana, građani imaju prilike da u direktnom TV prenosu saznaju za koga su to i zbog čega glasali u septembru i u decembru prošle godine.
Ima reč gospodin Aleksandar Vučić, pravo na repliku.
Dame i gospodo narodni poslanici, da vam još jedanput objasnim o čemu je reč: gospodin Mihajlov me je po imenu i prezimenu prozvao sa govornice, zato što sam rekao da mi nismo glasali ni za jedan zakon koji je predložila Vlada Republike Srbije, pominjući primer, ne glasanja, već odbijanja da glasamo za postavljanje sudije Vasilić, na neko mesto; a nismo glasali ni za jedan drugi predlog; i ne vidim uopšte kako se u svemu tome našla Srpska radikalna stranka. Moram da kažem nekoliko stvari, koje su veoma važne u ovoj raspravi - nas, SRS, neko voli, neko ne voli. Možete o nama da mislite šta hoćete, ali je potpuno sigurno, da sve radimo javno - da se nikada ništa ne krije; da to što mislimo i govorimo, a to što govorimo i radimo; svi, sa svim što mislimo i što činimo, upoznajemo građane Srbije. Kod nas nema nikakvih tajnih dogovora, pregovora, ni tajne, ni javne, niti ovakve, niti onakve podrške bilo kom delu vlasti, za bilo koji predlog. Moram da vas podsetim - dakle, ni za izbor Vlade Srbije, ni za izbor predsednika Narodne skupštine, ni za jedan jedini zakonski i podzakonski akt, kakav je bio Poslovnik o radu Narodne skupštine, poslanici SRS u Narodnoj skupštini Republike Srbije nisu glasali. To je apsolutna činjenica, koju niko ne može da pobije. Imali smo do sada principijelni opozicioni stav: niko nas nije kupovao za bilo šta, ni za jedan zakon, ni za jedno glasanje, niti je sa nama o tome razgovarao; niti je mogao da pregovara, jer zna kakvo je naše političko mišljenje. Najbolji dokaz za to vam je, dame i gospodo, činjenica da je SRS danas u Srbiji potpuno isključena, i to kao jedina politička organizacija, iz mnogih medija; samo predstavnici srpskih radikala ne mogu nigde da se pojave. Pojavljuju se, doduše, naše slike, ali mi na tim televizijama ne možemo da se pojavimo. Ne mogu srpski radikali godinu dana da gostuju na RTS-u, pri čemu moram da priznam da su još u dnevnicima oni i najkorektniji, pa nas ponekada puste po rečenicu - dve. Na BK ne možete, na "Pink" ne možete, ne možete na "Politiku", ne možete ni na jednu drugu televiziju. Mogu iz svih drugih stranaka, i vladajućih i opozicionih, ne mogu radikali, samo zato što sa njima nema dogovora, nema tajnih pregovora, nema tajnih razgovora i nema glasanja za zakone DOS-a, nema glasanja za ono što predloži Vlada Republike Srbije; ne zato što mi mislimo dauvek baš moramo da budemo protiv svih zakona, već zato što su svi ti zakoni do sada bili loši. Te zakone je pisao neko drugi. Pozivam se i na ono što je rekao ministar Milovanović u novinama, objavio je "Nacional" pre dva dana, da je i ovaj zakon pisan pod direktnim pritiskom i po nalogu MMF-a, koji je obećao da će dati Srbiji 80 miliona, a ako ne bude tog zakona, nema ništa od toga. A zašto je njima taj zakon potreban?
Gospodine Vučiću, govorite gotovo minut duže, molim vas da završite.
Završavam, gospodine Šabiću, vidim kako različite aršine imate. Malopre je neko govorio četiri minuta i 50 sekundi, pa ga niste opomenuli. Toliko je gospodin Mihajlov govorio, gospodine Šabiću, ne lažem kada tako nešto kažem. Ali, završavam. Postavlja se pitanje - ko su ljudi koji daju nalog narodnim predstavnicima u Narodnoj skupštini da donose ovakve ili onakve zakone? E, to je suštinska razlika između nas. Ma nije nikada ni Rusija, niti bilo ko drugi. Ovde smo glasali za jednu jedinu stvar, a to je bila Deklaracija o Kosovu i Metohiji, pa ste i nju prekršili, pogazili i pozvali Srbe da izađu na izbore. Eno, sada ih Šiptari dole ponižavaju, obučavaju ih kako će da pritiskaju tastere, kako će da glasaju i šta će da rade. Sramota za Skupštinu. Mi u tome nismo, i nećemo učestvovati.
Ima reč gospodin Maršićanin.
Najpre ću vam se, dame i gospodo narodni poslanici, zahvaliti što ste došli u velikom broju, makar na samom početku. Bio sam zgranut kad sam video tu čak i gospodina Kasu, kome se posebno srdačno zahvaljujem, kao potpredsedniku Vlade i poslaniku, što se udostojio da dođe u skupštinsku zgradu. Najpre ću se kratko osvrnuti na tekst Predloga iobrazloženje, to ostaje ovde kao dokument, na osnovu koga je predloženo razrešenje predsednika jednog parlamenta, Narodne skupštine Republike Srbije; jer, ono što smo čuli u usmenom izlaganju odsutnog gospodina Jovanovića nema veze sa ovim što ovde stoji, pa ću svoju pažnju usmeriti na pisani tekst. U kratkom obrazloženju stoji da je "od izbora za predsednika Narodne skupštine Republike Srbijedo danas, Dragan Maršićanin u više navrata prekršio koalicioni sporazum Demokratske opozicije Srbije". Ova rečenica, kao jedna od dve kojima se obrazlaže razrešenje predsednika Skupštine, ukazuje na potpuno nepoznavanje - naravno, ne gospodina Jovanovića ili gospodina Đinđića, koji je zapravo predsednik ove poslaničke grupe - šta je to država i šta je to Narodna skupština; ili makar šta bi to trebalo da budu. Predsednik Narodne skupštine Republike Srbije, ma ko on bio, mora da se drži Ustava, zakona i Poslovnika o radu; a nekoalicionih sporazuma. O čemu predlagač ovde govori, sem o potpunom nepoznavanju institucija ove države. Zatim, u obrazloženju stoji: "Dragan Maršićanin se svojim postupcima i radom u Narodnoj skupštini Republike Srbije stavio u ulogu isključivo zastupanja interesa DSS, čime je narušio funkciju predsednika Narodne skupštine iizgubio poverenje poslanika DOS-a". U dobroj meri to jeste tačno to jeste; tačno zbog toga što je DSS ostala jedini zaštitnik programa DOS-a, onakvog kakav je postojao pre godinu dana, programa sa kojim je dobio izbore. Obrazložiću to kasnije, ukoliko budete strpljivi da saslušate. Dakle, između ostalog, u ovom domu sam se zalagao da Narodna skupština izvrši svoju ustavnu obavezu kontrole izvršne vlasti, kontrole Vlade Republike Srbije. Da li to DOS želi ili ne želi? Ne, to DOS ne želi. To što jeste programsko opredeljenje DOS-a, nekada njegovo i danas DSS-a, jesam zastupao u ovoj skupštini. Vi ćete reći da to nije zalaganje DOS-a. Slažem se da nije, slažem se da sam u tom delu ostao da zastupam isključivo stavove DSS-a, ali time i Ustava Srbije. Pokušavao sam i od ove Narodne skupštine, onoliko koliko mi je bilo u moći, da učinim instituciju koja će uživati poverenje građana. Povodom predloga DOS-a da se ukinu televizijiski prenosi, da mi kao stranka dobijemo tu većinu u onda zajedničkoj poslaničkoj grupi da se zadrže televizijski prenosi, jer je to jedna od demokratskih tekovina za koju smo se zalagali kada smo bili opozicione stranke. Smatramo da građani Srbije i dalje, sada kada smo na vlasti, treba da imaju uvid u ono što se radi u ovom najvišem organu. Zalažem se za to i danas, kao predsednik Skupštine još neko vreme, a videćemo kakva će zalaganja DOS-a kasnije biti. U još nekoliko takvih i sličnih slučajeva, gde se današnjiDOS odmakao od programskih opredeljenja Demokratske opozicije Srbije kakvu smo nekada zajedno napravili, ostao sam usamljen i zaista u tom delu zastupao stavove DSS-a, uključujući i izricanje veoma kritičkih sudova na rad Vlade Republike Srbije. Smatram kao nekada svi mi, da Vlada mora da bude odgovorna, da mora da bude pod kontrolom parlamenta. Poslanici su obavezni, bez obzira da li su u opoziciji ili u skupštinskoj većini koja podržava Vladu, ne da daju a priori poverenje Vladi za sve što ona naumi i učini, već upravo da rade tako suprotno - kako bi Skupština mogla Vladu da ograničava i kontroliše; a poslanička većina upravo zato da bi njena Vlada funkcionisala odgovorno, jer jedino odgovorna Vlada može da bude dobra Vlada. Vi ste to, gospodo iz DOS-a, zaboravili. DSS to nije zaboravila. Izricanje oštrih sudova prema Vladi Republike Srbije je bila moja obaveza. Najzad, nešto više o proceduri, o Poslovniku, o tome da nema obrazloženja za hitnost postupka zbog mogućih štetnih posledica itd;naravno, neću u to ulaziti jer to samo govori da jedna velika poslanička grupa, koja želi da vlada Srbijom, nije u stanju da savlada ni jedan običan predlog za razrešenje predsednika Skupštine. Ali, to je u krajnjoj liniji manje značajno. Značajnije su okolnosti u kojima mi danas raspravljamo o razrešenju jednog predsednikaNarodne skupštine Republike Srbije. Neću govoriti o prilikama u zemlji, već o tomeda je gospodin Jovanović zapravo zaboravio, ako se ne varam - žao mi je što nije tu, mogao bi da odgovori ako to nije tako - da se ovde radi o razrešenju predsednika Skupštine, nego je više govorio o DSS-u i o predsedniku SRJ, pa sam se u jednom momentu potpuno zbunio i na kojoj sam zapravo sada funkciji i o kome on to zapravo govori. Ali, dobro je da je otišao da se koncentriše, pa će se verovatno vratiti. Govoriću o okolnostima u kojima raspravljamo o razrešenju predsednika Narodne skupštine. Napadi, oštra kampanja, organizovana kampanja od strane, pre svega, biroa za informisanje - dezinformisanje Vlade Republike Srbije, preko medija i ovde u parlamentu, započela je, najsnažnije od onog momenta kada je DSS istakla neslaganje sa programom i načinom rada Republičke vlade; sa činjenicom da Republička vlada, više nego sklona tome, zapravo svakodnevno krši zakone i Ustav u svom radu; da radi neprozirno, da ne kažem netransparentno, skriveno od očiju javnosti, skriveno od očiju ovog parlamenta; da radi putem nezakonitog formiranja agencija itd. Dakle,u takvim okolnostima, kada je DSS odlučila da povuče svoje predstavnike iz Vlade Republike Srbije i pojačala svoju zakonodavnu aktivnost u parlamentu, u tom momentu počinju napadi na nas. DSS je podnela ovom parlamentu paket reformskih zakona iz oblasti pravosuđa, koji su u ovoj skupštini usvojeni i koji su dobili, naknadno od predstavnika Saveta Evrope, veoma visoku ocenu. Savet Evrope, između ostalog, zahteva od naše države, a to je i u našem interesu, da uskladimo zakone sa zakonodavstvom Evrope. To je jedan od uslova da budemo primljeni kao punoporavni članovi Saveta Evrope i da nam se otvori putza ulazak u Evropsku uniju. Pored usklađivanja zakonodavstva, od nas se zahteva uspostavljanje pravne države, borba protiv kriminala i korupcije, uspostavljanje institucija. To su zahtevi Evropske unije, a ne kakvi će biti porezi; ne kako će se vršiti privatizacija; ne ono o čemu svakodnevno slušamo iz usta predstavnika Vlade Republike Srbije. Te obaveze oni preuzimaju uz odgovarajuće dogovore sa drugim institucijama, koje nemaju veze sa našim putem u Evropu. To su odnosi sa MMF-om, Svetskom bankom. Nemojte da nas lažu da su to uslovi za naš ulazak u Evropu. Uslovi za naš ulazak u Evropu i naš interes da tamo uđemo jesu pravna država, čvrste institucije i zakonodavstvo usklađeno sa evropskim zemljama. Sve drugo je puka izmišljotina. Dakle, kada smo upravo u tom delu pojačali svoju zakonodavnu aktivnost, kada smo ovde predložili reformske zakone iz oblasti pravosuđa, visoko ocenjene, podržane od stručne javnosti i (u tom periodu) od stranaka koalicije DOS, ali pre svega u momentu kada smo dali inicijativu, izjasnili se i izradili zakon za saradnju sa Haškim tribunalom, otvorila se žestoka kampanja protiv DSS-a i krenulo je stvaranje parlamentarne krize u Srbiji. Razmislite o čemu se zapravo tu radi? Kome je interes da ova država ne dobije zakon o saradnji sa Haškim tribunalom? Razmislite, nemojte ukati, nego razmislite bez ukanja o čemu se tu zapravo radi i zašto neko želi otvaranje parlamentarnekrize u Srbiji; da spreči donošenje zakona o saradnji sa Haškim tribunalom, kojim bi se obezbedila saradnja ove države; ispunila obaveza prema međunarodnoj zajednici i prema tom sudu; obezbedila saradnja na pravnim osnovama, ali istovremeno i zaštitili interesi države i svakog građanina koji može biti na udaru ovog suda, sa kojim mi moramo da sarađujemo. U tom momentu, a u trenutku kada smo ovde vodili raspravu o zakonu o radu, do momenta kada smo to istakli - može Čeda Jovanović pričati šta god hoće, na koga pomislite kada se setite one narodne izreke "kad zine, slaže", može on pričati šta god hoće - nikakvog dogovora između DS i DSS nije bilo; nije se trgovalo. DSS u ovom hramu, a time ću završitiizlaganje, nije trgovac i nikad neće biti trgovac. Dogovor je bio, iza toga stojim, a vama može Čeda pričati šta god hoće, a vi mu verujte šta god hoćete, sledeći:"Gospodo, nemojte kočiti donošenje paketa reformskih zakona, u osnovi dobrih. Imate prigovore na određene članove, imate amandmane, to je u redu. Ali, nemojte zaustavljati donošenje reformskih zakona koje je ova Srbija čekala godinu dana, koji su uslov međunarodne zajednice." Iz pukog inata, štiteći jednog nesposobnog ministra pravde, koji umesto da radi svoj posao izmišlja neustavne varijante za skidanje obeležja, kao da su obeležja i simboli važni, a ne suština u kojoj mi danas živimo. Uostalom, kao što to nije zvezda petokraka, moglo bi privremeno obeležje da bude hekler. Dakle,to je bio dogovor. Dogovor je bio: "Deblokirajmo nelogičnu, štetnu blokadu parlamenta. Raspravljajmo, uskladimo zakone o pravosuđu, uskladimo naše primedbe, naše amandmane o zakonu o radu." Rekli smo od prvog dana: "Zakon o radu je u osnovi dobar, ali zakon o radu, kako je predložen, ne štiti privredu i ne poštuje socijalne prilike u Srbiji." Ima dovoljno prostora da ostane reformski, da sve njegove odredbe budu u saglasnosti sa konvencijama Međunarodne organizacije rada, ali onako kako je predložen ne štiti one koje će u ovim okolnostima, u periodu tranzicije, neminovno morati da ostaju bez posla. To se mora, ipak, utvrditi određivanjem minimalne zaštite tih ljudi, kriterijumima po kojima će se to vršiti, pratećim socijalnim programima itd, što se ne može ovim zakonom regulisati. To je isto bio naš zahtev i to je bio dogovor, da ne idemo na teranje inata, da se odblokiraju stvari; da umesto dva u osnovi dobra zakona dobijemo set dobrih zakona iz oblasti pravosuđa i da dobijemo dobar zakon o radu. Nije se završio dogovor, nisu prihvaćeni neki ključni amandmani o zakonu o radu. Uostalom, on je na dnevnom redu i ko vam kaže da se neće izglasati u ovoj skupštini; o tome će se ovde još raspravljati. Možda bi to danas već bilo rešeno da neko nije odlučio da, u momentu kada je ovde utvrđena krađa - sada vas gledam, nemojte da saginjete glavu - porekne to i sve ovo pokrene. Može gospodin Jovanović, kao veza gospodina Đinđića u ovom parlamentu, na putu ka parlamentu i na putu ka Surčinu, iznositi da je dokazana manipulacija snimcima. Ali, taj snimak za koji se tvrdi da ga je montirala Demokratska stranka Srbije je puštan sa originalne kasete Radio-televizije Srbije u emisiji u kojoj sam ja učestvovao preksinoć. Kada su sa svoje originalne BETA kasete pustili samoinicijativno, dva puta, i iz toga se sve može videti, kao što je i svima vama, gospodo saučesnici u krađi, jasno da gospodin Novaković ovde nije bio. Vaše ćutanje, verujte mi, ne toliko koliko aplauz otpozadi, govori mi - a gospodin Jovanović je govorio o krađi i manipulaciji - vaše ćutanje i vaša tišina dok sam ovo govorio mi daje nade da ćemo jednom možda biti u prilici da i o ovim stvarima razgovaramo na način kako se među korektnim ljudima može razgovarati. Najzad, kada sam govorio o ovim okolnostima, kada sam govorio o setu reformskih zakona, kada sam govorio o onome što je možda ovde najbitnije i najvažnije, a to je pokušaj da se spreči donošenje zakona o saradnji sa Haškim tribunalom, onda još samo da odredimo ko je, za boga miloga, taj koji želi da izazove krizu u Srbiji. Kriza u Srbiji danas odgovara onima koji pokušavaju, a neće uspeti, da zaustave proces redefinisanja ustavnim putem, odnosa u zajedničkoj državi Srbije i Crne Gore koji žele da to zaustave, u momentu kada je takav proces dobio punu podršku predstavnika međunarodne zajednice; u momentu kada treba taj proces da dobije puni zamah da bi se konačno rešilo pitanje zajedničke države; da bi ova država mogla da dobije novi ustav, nove izbore i da normalnim, regularnim putem reši duboku političku krizu koja u njoj više meseci postoji. Takođe onima koji žele da Srbijom nesmetano vladaju. Agovori se ovde o raznim potezima: moguće je to, sa svim posledicama koje bi bile izazvane i sa svom odgovornošću za izazvane posledice. Proći ćemo i to, prošli smo i vreme Slobodana Miloševića, pa ne mislite valjda da ćemo se pokolebati u vremenu koje već neko zove vremenom Zorana Đinđića, Bože sačuvaj. Mi u ove priče uvek ulazimo sa potpuno izvesnim ishodom, a taj ishod je pobeda Demokratske stranke Srbije, odnosno njene političke opcije. Dakle, parlamentarna kriza u Srbiji, nastaje kršenjem koalicionog sporazuma Demokratske opozicije Srbije, u kome stoji da mesto predsednika Republičke vlade pripada Demokratskoj stranci - ne pravimo pitanje ko je to; pravićemo - a mesto predsednika Narodne skupštine Republike Srbije Demokratskoj stranci Srbije. Nikada mene, na moju veliku sreću i zadovoljstvo, nije izabrala Demokratska opozicija Srbije. Mene je izabrala Demokratska stranka Srbije i građani koji su glasali za DOS, onaj ondašnji, kao i za Demokratsku stranku Srbije koja je bila u tom, tada jedinstvenom, DOS-u. Vi ste glasali po obavezi, kao što smo i mi glasali po obavezi, za predsednika Republičke vlade, po koalicionom sporazumu. Najzad, Slobodan Milošević je za sve ovo kriv, jer da njega i njegovog rigidnog režima nije bilo, ne bismo nikada u ovim koalicijama bili, svako bi išao svojim putem, ne bismo jedni druge maltretirali, ne bismo spajali nespojive koncepcije. I danas, kao i u ono vreme, imamo dve nepomirljivo suprotstavljene koncepcije, o kojima je pokušao nešto da kaže gospodin Jovanović, ali je otišao u detalje, a ne na načela. Te nepomirljive koncepcije (i tu je zaista pitanje kako se sada mi možemo i dalje, a bez razrešenja funkcije, gledati) su već davno poznate. Jedna koncepcija, zapamtite, u nju smo zajedno ušli pre godinu dana kao Demokratska opozicija Srbije, jeste pravna država na prvom mestu. Pogledajte program Demokratske opozicije Srbije, pogledajte program Vlade Republike Srbije. Na prvom mestu - pravna država, institucije, jake i poštovane, čvrste. Pravna država. A ne bezakonje, ne ono što je celishodno, a što je dopustivo,bez obzira što je nezakonito. Cilj ne bira sredstva. O čemu mi, gospodo,danas, posle godinu dana, pričamo? O celishodnosti? Sve je dopušteno. Za ubicu celishodno je da ubije. Da, da. Hoćemo li dotle stići? Imali smo takvih primera, gospodo. Razmišljajmo malo u kakvom se stanju Srbija danas nalazi. O tome mi ovde govorimo, o tim različitim strategijama: hoćemo li pravnu državu ili bezakonje? Hoćemo li vladavinu prava ili hoćemo vladavinu političke oligarhije i vladavinu organizovanog kriminala? Šta mi hoćemo? Šta smo želeli pre godinu dana? Ono što smo želeli pre godinu dana Demokratska stranka Srbije želi i danas, a pitajte se gde ste vi sa vašim stavovima i sa vašim koncepcijama. Kada smo govorili o jakim institucijama - ponovo vam kažem,pogledajte program DOS-a, pogledajte program Vlade, pogledajte programe svojih stranaka - da li smo ovde, kao narodni poslanici, radili da ova najviša institucija bude jaka, poštovana, stabilna. Ne, nismo. Zašto? Zbog toga što izvršna vlast, Republička vlada, ne žel da parlament bude,onako kako mora i treba da bude, stariji od nje i da kontroliše njen rad, da bi mogla nesmetano da organizuje svoj koncept vladanja Srbijom, potpuno jednak konceptu vladavine Slobodana Miloševića, bez podrške naroda, nekontrolisano i što trajnije. Koncepti se razlikuju u tome što se mi, Demokratska stranka Srbije, zalažemo, a zalagali smo se izbornim programom pre godinu dana, potpisanim dogovorom sa narodom (pamtite li taj dogovor sa narodom, potpisan u "Sava centru" i sreću koju smo tada osećali, kada smo te dokumente zajedno donosili), za zajedničku državu. Na koji način se danas zalažemo za zajedničku državu? On vam smeta? On razbija zajedničku državu, a ne gospodin Zoran Đinđić? Zaista mi nije jasno. Ako se gospodin Đukanović, gospodin Đinđić, gospodin Batić zalažu za očuvanje zajedničke države, verujte mi ja to nisam otkrio. Po Poslovniku nema ograničenog vremena, ali biću sasvim kratak. Uostalom, za godinu dana nisam mnogo pričao. Završiću time što ću reći nešto, a gospodina Šabića molim da mi ne izriče opomenu jer se radi o citatu, tako da ako se naiđe na grube reči, nisu moje, već vladike Nikolaja: "Ima ljudi koji ovaj život drže za jednu veliku menjačnicu u kojoj se sve da taksirati prema jednoj meri i kao taksirano prodati ili kupiti. Šta pomaže što se zakon tome protivi..." (to je ta celishodnost,znate) "... izdajnik taksira svoju otadžbinu i prodaje. Sudija taksira pravdu i prodaje. U ovoj životnoj menjačnici, sve što postoji, postoji kao roba za razmenu i prodaju, sve se da izmeriti i sve se da isplatiti..." Tako je i moja sirota koleginica noćas, te povlačila, te prihvatala, to je za onih 12 glasova. Tako shvataju život neki ljudi. To je jedan jako obiman tekst, samo sam hteo da vas pitam da li prepoznajete nekoga u ovom tekstu? (Milka Marinković, sa mesta: Koštunicu.) "I kada ti ljudi, koji su daleko od toga da budu dobri obmanu narod i dođu u parlament kao najbolji ljudi iz naroda, onda bi bilo čudo kad se hram zakonodavstva ne bi obratio u trgovinu svetinjom i u menjačnicu, bilo bi čudo kada se iz tog hrama ne bi čula bleka i zveket novca. Ili, šta mislite, mislite li vi da oni dolaze sa namerom da skroje najbolje zakone za narod. Varate se, oni dolaze da vode za sebe najudesniju trgovinu" itd. To je napisao, uopšte se ne odnosi na DOS, gospodin Nikolaj Velimirović, odavno, a odnosi se na neke, što se onda ljutite? Dakle, takve trgovce, a o njima smo nešto na samom početku rekli, takve trgovce koji sede u zakonodavnom hramu, hramu naroda, Isus Hrist bi po Nikolaju, bičem isterao iz ovog doma, na isti način kako bi trgovce isterao iz hrama Božijeg. Naravno, ne možemo to očekivati, ali će se to isto desiti na prvim narednim izborima. [[Aplauz u sali.]]
Da li se neko od predsednika poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite, gospodine Nikoliću. Gospodine Nikoliću, oprostite, po Poslovniku ili kao šef grupe?
Dame i gospodo narodni poslanici, danas se pred nama nalazi zahtev za razrešenje predsednika Narodne skupštine Dragana Maršićanina, potpisalo ga je 112 poslanika; uvrstilo ga je u dnevni red 126 poslanika. Moram da vam pročitam obrazloženje, zašto se traži razrešenje predsednika Narodne skupštine. Veoma je kratko, jezgrovito i ukazuje na prirodu vlasti koju ste do danas i možda ćete još neki mesec zajedno vršiti, u našoj dragoj Srbiji. Kaže: "Od izbora za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije do danas Dragan Maršićanin je u više navrata prekršio koalicioni sporazum DOS. Dragan Maršićanin svojim postupcima i radom u Narodnoj skupštini Republike Srbije stavio se u ulogu isključivog zastupanja interesa Demokratske stranke Srbije, čime je narušio funkciju predsednika Narodne skupštine i izgubio poverenje poslanika DOS". Mi smo u oktobru mesecu podneli predlog za razrešenje predsednika Skupštine Dragana Maršićanina, ali mi smo zaista obrazložili zašto Dragan Maršićanin ne može, po nama, više da bude predsednik Narodne skupštine. Nije nam padalo na pamet da kažemo da Dragan Maršićanin u Skupštini ne zastupa interese SRS i da zato ne može da bude predsednik Narodne skupštine. Tražili smo sve one primere u kojima nas nije tretirao ravnopravno sa svim ostalim narodnim poslanicima. Tražili smo i primere grubog kršenja Poslovnika. DOS kaže da Dragan Maršićanin više ne zastupa interese DOS-a. Kada je to DOS utvrdio? Tek kada je Dragan Maršićanin uhvatio DOS u krađi. I onda je sve jasno: interesi DOS-a su krađa. Dok je Dragan Maršićanin zastupao interese DOS-a, mogao je da bude predsednik Narodne skupštine. Kada je reagovao prvi put na naše primedbe da vi ovde kradete glasove, korišćenjem tuđih identifikacionih kartica, sukobio se sa interesima DOS-a. Više puta sam vam dokazao da čak i potpredsednik Vlade, Jožef Kasa, krade, a krao je i u vreme dok smo mi bili na vlasti. Tada smo to ovde iznosili sa govornice, spisak njegovih imanja i kuća. Nastavio je da krade i sa vama, možda ste ga zato uzeli u koaliciju, da krade glasove, da svoju identifikacionu karticu dostavlja onima koji su tu u sali da bi neka odluka mogla da bude doneta. Bilo vas je 176, a spali ste na 126, ali tako što se služite malim strankama koje je Vojislav Koštunica uveo u ovu skupštinu. Pa, ako ima neke pravde, eto mu, neka reše oni sitni koji nikada više neće u političkom životu u Srbiji učestvovati, jer sad i Demokratska stranka zna koliko su opasni. Neće ih ni ona više vući za sobom, jer su neki to i juče pokazali; ili ćemo mi biti predsednik Skupštine, neko od nas, ili nećete imati odluku. Tako će biti - ili će onaj šleper cigareta za Kosovsku Mitrovicu biti iz naše stranke ili nećete imati odluku; ili će naš biti dekan na nekom fakultetu, ili će naš biti rektor na nekom univerzitetu, a gledam ih sve u oči, ili nećete imati našu podršku; ili će naš biti direktor banke;iliće ministar biti i predsednik Upravnog odbora IMT-a, pa će dati sendviče radnicima iz IMT-a da dođu ovde da diskutujuprotiv poslanika ili odluke neće biti. Znači, voz ide dalje, samo su u njemu mali vagoni. Vi imate podršku Stranke srpskog jedinstva, evidentnu, očiglednu, jasnu. Juče su lepo izgledali snimci, sedi DOS i sedi SSJ. Kada treba DOS-u kvorum, tu je SSJ, a kada ne sme da bude kvoruma, nema poslanika SSJ-a. Znam čime možete da ih držite u rukama. Time ih je držao u rukama i Slobodan Milošević, ali pazite se - "ko se vatrom igra, od vatre se opeče". To je istorija Srbije više puta dokazivala. Danas u Narodnoj skupštini Republike Srbije slušamo kako se dele braća; uvek je to težak proces, uvek je to tragičan proces. Imali ste jednu kuću, zajedničko imanje, a sada čujem - stvoreno na koncepcijskim razlikama. Kada smo u to ubeđivali građane Srbije u predizbornoj kampanji, nisu nam verovali. Mnogo je bila lepa vaša priča. Skupila se sva opozicija, skupila se sva pamet, skupio se ceo svet da sruši Miloševića i da se u Srbiji živi bolje, pa su građani Srbije pomislili da su zlikovci prema rođenoj deci, ako ne glasaju za to bolje, ako insistiraju na još nečem drugom. Sada čujemo da ste na silu pomirili strašne koncepcijske razlike samo da biste uzeli vlast. Iskreno da vam kažem, među vama nema nikoga ko se ogorčenije od mene borio protiv Slobodana Miloševića. Toliko koliko ja poznajem političku scenu u Srbiji, među vama takvog nema. Ali i ja sada kažem, jasno i glasno, kako god to vi shvatili - za ovih godinu dana, otkako ste vi pobedili, desilo se samo gore nego u godinama pre toga. To gore se desilo mnogo brže. Možda pojedinci među vama lakše dišu, a narod oseća sve veću muku. Ovde sada u zahtevu za smenu Maršićanina jedni druge optužujete ko brže želi da sarađuje sa Hagom. Vlada ekspresno sarađuje uredbama, a predsednik Maršićanin traži da odmah donesemo zakon, samo da bismo sarađivali sa Hagom. A što? To niko ne ume da mi objasni. Zbog para? Zašto nam onda pominjete presvetog vladiku Nikolaja, zašto nam pominjete isterivanje trgovaca iz crkve. Anđeli su isterivali i vladike. Treba isterati svakoga ko ne valja. Vi hoćete Maršićanina da smenite u skladu sa prvim delom njegovog prezimena. Razmišljajte malo vi svi, vas 127, koliko vas ima, ovako ste bili nabijeni, ovakav je tonus među vama bio, samo vas je bilo 176 u januaru ove godine. Imate isti taj naboj, radite isti posao, samo vas je mnogo manje nego u januaru. Za neki mesec biće vas još manje. Čuli smo ovde da vam je mandat dao narod. Zašto ne pitate narod da li je spreman i da vam uskraćuje mandate. Narod se pita kada mu se omogući da izađe na izbore. To što vi svoj narod tretirate saopštenjima koja pišete u Vladi Republike Srbije, to je meni smetalo od prvog dana. Nekima će da smeta od danas. Ono što neki danas doživljavaju radikali doživljavaju od kada ste vi došli na vlast. Mi smo naučili sa tim da se borimo, a naučićete i vi koji ste u tome učestvovali do danas. Videćete, kada se odupreš stvari izgledaju mnogo lakše. Ako saviješ leđa, ako pustiš da te šibaju, ako cviliš i moliš, nastaviće da šibaju još jače. Mi, radikali, nikome nismo dozvoljavali da nas šiba a da mu ne odgovorimo. Izgleda da će broj šibanih uskoro da preraste broj onih koji bičuju. To je onda diktatura. Onda kada se podignu ovi bičevani diktaturi više nema mesta. Slušajte dobro, vi iz DOS-a, otvorili ste "Pandorinu kutiju". Uveli ste princip da se nova vlast surovo, mimo zakona, obračunava sa prethodnicima. Taj princip sada primenjujete na sukobe između sebe. Ukoliko pobede oni koje nazivate ogorčenim političkim suparnicima, a ja nisam taj, taj princip biće primenjen i na vama. Kada god nečiju decu dovedete u stanje da ne mogu da zaspe zato što ste njihovim roditeljima učinili zlo, pomislite na svoju decu vi koji decu imate. Vi koji nemate, pravite decu, zato što ćete o državi mnogo ozbiljnije da razmišljate nego što razmiljate sada. [[Aplauz radikala.]]
Replika, gospodine Mihajlov? Onda gospodin Ivković.
Dame i gospodo narodni poslanici, koristim pravo predsednika poslaničke grupe da se javim po ovoj tački dnevnog reda. Ne mogu da se ne nadovežem na prethodnu diskusiju i da ipak pozovem sve nas na jednu formalnu, ako hoćete kao predstavnika naroda, ali i moralnu obavezu da građanima iz ove sale emitujemo poruku da svi možemo politički različito da mislimo, ali da ljudski treba da ostvarujemo sve one mostove koji mogu da se izgrade i da sarađujemo gde god je moguće. Ponovo se vraćam na onu repliku koju sam imao. Prosto ne mogu da verujem da se može davati zabrana saradnje komšijama, koji u nekom mestu u Srbiji (iako politički različito misle, ali zato što je potrebna većina) ljudski mogu da se dogovore i da vode svoju varoš, svoju lokalnu samoupravu, kako treba. Mi smo ti koji treba tu poruku da emitujemo. Što se tiče ove tačke dnevnog reda, poslanička grupa SPS dala je saglasnost za osmoro svojih poslanika da daju potpise zahtevu SRS-a za smenu gospodina Maršićanina. Mi za to imamo puno razloga. Skupština je mesto za rešavanje krupnih, značajnih nacionalnih i državnih interesa. Nije samo mesto za donošenje zakona. Ono što je nama najteže palo, je vreme kada je vršena registracija za izbore po Hekerupovom uslovu. Mi smo smatrali, i uputili smo zahtev poslaničkim grupama, svima u ovom parlamentu, da treba zaista održati vanrednu sednicu Skupštine Republike Srbije i razgovarati o Kosovu i Metohiji, razgovarati o tome - da ili ne. Ovde, u ovom parlamentu, a ne između 5, 10, 15, 18 ljudi. Kako postupati, šta činiti i kakav savet dati građanima Srbije sa teritorije Kosova i Metohije, a pogotovo onima koji su izbegli. Međutim, posle priče o pokojnom Gavriloviću, posle velikih talambasanja o korupciji i kriminalu, u takvoj situaciji kada se očekivala vanredna sednica Skupštine Republike Srbije, da se raspravlja o korupciji i kriminalu, pa ako treba i u prethodnih 10 godina, da se raspravlja o Kosovu i Metohiji, mi smo ponovo imali vanrednu sednicu, gde smo po drugi put raspravljali o Poslovniku o radu Skupštine Republike Srbije. Prvi dani Skupštine sa dosovskom većinom su, takođe, u februaru imali raspravu o Poslovniku o radu Skupštine. Oni su rezultovali time da su umanjena prava poslanika, ali ovaj poslovnik koji je usvojen u septembru, koji je drastično umanjio pravo poslanika Narodne skupštine u odnosu na onaj poslovnik koji je donet 1994. godine, verovatno je najveći greh prema demokratiji i obavezama koje mi poslanici imamopred građanima koji su nas birali. Ako govorimoo kontroliizvršne vlasti, i tu je bilo nepricipijelnosti. Tačno je to da Skupština Republike Srbije treba da vrši kontrolu izvršne vlasti. Kada sam 30. marta izašao za ovu govornicu i rekao šta se dešava pred rezidencijom predsednika Slobodana Miloševića, meni je iza mojih leđa dobačeno da lažem i da to nije istina. Sada smo saznali da je istina i da su svi koji treba to da znaju u DOS-u znali šta će se događati. Ne može neko da kaže ne zna šta se događa, a kada sazna šta se događa, da kaže - ne slažem se što se to događalo. Pogotovo, neko ko je nosio priču za dolazak DOS-a na vlast. Principijelnost je važna, važna je kada su u pitanju zahtevi za anketne odbore. Mi smo tražili odmah ovde anketni odbor, da se stavi na dnevni red kako se sve to dogodilo. Nikada nije došlo na dnevni red, a kada je došlo, prošireno sa ekstradicijom, svi su glasali isto: i DSS, i DS i svi u DOS-u. Prema tome, znajte, za nas socijaliste u ovom parlamentu među vama razlike nema. Vi isto razmišljate o onim pitanjima gde se mi ne slažemo. Mi bismo da se razmatra zahtev SRS, ojačan potpisima poslanika SPS-a, odmah glasali za smenu predsednika Maršićanina, jer je on oličenje DOS-ovskog režima i DOS-ovske vlasti. Međutim, pošto je ovde rasprava o vama, o vama koji ste naučili da u vašem klubu, kolegijumu, politbirou od 18 ljudi o svemu odlučujete i da ovo u stvari bude jedna vrsta farse, gde nas 200, 220, 250 uzmemo dnevnice i sedimo, a unapred većina zna kako mora da glasa, mi nećemo u ovome da učestvujemo. Vi ste to mogli da završite kod vas, bez nas da izađete sa konačnom odlukom. Zato smo odlučili da ne učestvujemo u ovom glasanju, kada je u pitanju razrešenje predsednika Narodne skupštine gospodina Maršićanina, jer ocenjujemo da je to problem koji se pojavio u DOS-u. To je problem koji se nije slučajno pojavio. Sigurno vi mnogo više sami o sebi znate, deo toga ovde za ovom govornicom saopštavate i nama i građanima Srbije. Jasno je sledeće: da se u ovoj zemlji ove godine mnogo teže živi nego prethodnih godina; jasno je da nas čekaju možda još i teži dani. Jasno je da između vas traju razgovori o tome ko treba i koliki deo krivice da ponese. Mi u tome učestvovati nećemo. Hvala lepo.
Izvolite, gospodine Peleviću.
Uvaženi gospodine predsedavajući, uvaženo predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, nisam želeo da iskoristim pravo na repliku zato što mi je ispod časti da odgovaram na laži i klevete u vezi navodne koalicije Stranke srpskog jedinstva i DOS-a. To je toliko nelogično, toliko neprirodno i toliko nemoguće da je o tome izlišno i razgovarati. Već sam rekao za ovom govornicom da rasprava o Zakonu o radu, koja je ovih dana obavljana u ovoj skupštini, u stvari i nije rasprava o Zakonu o radu, već borba Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije za prevlast, odnosno premoć u Republici Srbiji. Ta se borba, nažalost, odvija po leđima radnika koji su predmet Zakona o radu i po leđima svih građana Srbije. Mnogi su nam zamerili zbog čega smo ovih dana ubacivali kartice u naše poslaničke klupe. Ako se budete setili, od kad je ova skupština počela sa radom, odprvog dana konstituisanja, poslanici Stranke srpskog jedinstva redovno ispunjavaju svoju dužnost po Poslovniku i ubacuju kartice u poslaničke jedinice. Samo smo jednom napustili zasedanje Skupštine Srbije, kada je odbijen naš zahtev da se raspravlja o situaciji na Kosovu i Metohiji. Vratili smo se onog dana kada je taj zahtev uvažen i kada je počela rasprava o situaciji na Kosovu i Metohiji. Mi tu postupamo veoma principijelno, što ćemo raditi i ubuduće, bez obzira o kome se bude radilo u budućnosti. Stranka srpskog jedinstva će glasati za smenu gospodina Dragana Maršićanina sa funkcije predsednika Narodne skupštine Republike Srbije iz više razloga. Pre svega, želim da istaknem da veoma uvažavam gospodina Maršićanina kao veoma kulturnu i tolerantnu ličnost. Prvih meseci rada ove skupštine sam i davao izjave o tome kako je to primer kako se tolerantno vodi Skupština. Ali, moje prvo razočarenje je bilo onog dana kada je Stranka srpskog jedinstva podnela zahtev za smenu ministra poljoprivrede dr Dragana Veselinova. Po Poslovniku, član 200, predsednik Skupštine je dužan da, najkasnije u roku od 15 dana od dana primanja validnog zahteva,stavi na dnevni red smenu ministra čija se smena traži. Danas je 6. decembar, a još uvek ta tačka nije došla na dnevni red. Dakle, to je gruba povreda Poslovnika i gruba povreda zahteva Stranke srpskog jedinstva. Drugo, moramda kažem, a nadam se da ćemo se svi složiti, ukoliko smo makar malo iskreni, da ova skupština nikada nije počela da radi u 10 časova, kako je to propisano Poslovnikom, član 81, o radu Skupštine Republike Srbije. Mi počinjemo rad otprilike sa zakašnjenjem od 45 minuta do sat vremena. Molim vas, ako radnik u fabrici ili u preduzeću zakasni 15 minuta, dobija kaznene poene. Kada se to ponavlja, dobija otkaz. Da li smo mi bolji od radnika koji rade u preduzećima ili radnika koji rade u fabrikama? Nažalost, to je nepoštovanje Poslovnika, što ide na teret i dušu gospodina predsednika Narodne skupštine. Treće, oduzet je imunitet narodnom poslaniku dr docentu Predragu Čanoviću, samo zato što je to bilo po privatnoj tužbi. To Poslovnikom nije utvrđeno. To je protiv Poslovnika i protiv zakona urađeno i za to je odgovoran predsednik Skupštine, što je to uopšte stavio na dnevni red Skupštine. Moram da kažem da se radilo o slučaju kada je dr docent Predrag Čanović, kao infektolog, samo pregledao dete koje je posle operacije umrlo. Gde je tu njegova krivica, uz moje sažaljenje i saosećanje sa privatnom tužbom roditelja tog nesrećnog deteta. Četvrto, što je i najvažnije, gospodin Maršićanin je član DOS-a. To je i danas potvrđeno ovde za ovom govornicom, a to se ovih danamože videti u novinama - da se Demokratska stranka Srbije i dalje oseća kao član DOS-a. To je najveći razlog zbog koga ćemo glasati za njegovu smenu, i ne samo za njegovu nego i za smenu svih onih članova DOS-a čija se smena bude tražila. Stranka srpskog jedinstva neće glasati za imenovanje gospođe Nataše Mićić za predsednika Narodne skupštine iz istog razloga, zaista bez ikakvih pretenzija da iz razloga vezanih za njenu ličnost osporimo njeno postavljenje za predsednika Skupštine, bez obzira što je ona često svoju oštricu usmeravala na šefa naše poslaničke grupe Dragana Markovića Palmu, ali to nema nikakve veze sa našim stavom. Naš stav je takav zbog toga što je ona iz DOS-a. Zašto? DOS je kriv zato što nije ispunio obećanja data u predizbornoj kampanji. DOS je kriv zato što je pozvao Srbe sa Kosmeta da izađu na izbore na Kosovu i Metohiji. To je, ne zaboravite, prvi učinio predsednik Demokratske stranke Srbije gospodin Vojislav Koštunica. Kršenje Ustava Srbije, kršenje zakona Srbije, vladanje uredbama Srbijom i, pre svega, ono što najviše iritira građane Srbije, neustavno i nezakonito izručivanje građana Srbije i Jugoslavije Haškom tribunalu - to su dovoljni razlozi da Stranka srpskog jedinstva nikada ne uđe u koaliciju sa DOS-om ili sa bilo kojom strankom iz DOS-a, a ponajmanje sa Demokratskom strankom, jer je to toliko neprirodno, nelogično i mi zaista nemamo ama baš ništa zajedničko. Mi smo juče očekivali da će Demokratska stranka Srbije dati zahtev za smenu Vlade Republike Srbije. U tom slučaju mi bismo glasali za smenu Vlade iz razloga koje sam naveo u prethodnom izlaganju. Stranka srpskog jedinstva je nezavisna i samostalna politička organizacija koja do sledećih izbora neće stupati u koaliciju, niti u bilo kakve dogovore, sa bilo kojom drugom parlamentarnom strankom. Hvala vam na pažnji i na razumevanju.
Replika, gospodin Maršićanin.
U najkraćem, replika. Naravno, gospodin Pelević, kao predstavnik opozicione stranke, sa punim pravom i očekivano podržava predlog za razrešenje predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, koji je izabran kao predstavnik većine. To je potpuno logično i potpuno razumljivo i tu, naravno, niko nema pravo prigovora. Ali, istaći ću nešto što mene lično pogađa, iako mogu da objasnim. Najteže mi je ono kada čujem da sam član DOS-a. Stvar je tumačenja, ali hteo bih da kažem da nikada nisam bio član nijedne druge stranke sem Demokratske stranke Srbije. Nikada nisam bio član DOS-a. Demokratska stranka Srbije je u koaliciji, nažalost, tako je moralo biti, sa drugim strankama koje čine tu koaliciju. Ali, tu se bitno razlikuje biti član DOS-a i biti član stranke koja je u toj koaliciji. To je samo jedna napomena. Drugo, što se tiče stavljanja na dnevni red bilo koje tačke -jednostavno, to se čini po dužnosti. Bez obzira da li se o nekom pitanju rešava ovako ili onako, da li je opravdano ili neopravdano oduzimanje imuniteta, tu se možemo složiti ili ne, ali stavljanje na dnevni red je obaveza koja sledi po Poslovniku i to je, jednostavno, tako. Što se tiče još jedne zaista teške primedbe, ako tako mogu da kažem, za mene lično, nikada za ovih deset meseci nisam zakasnio u ovu narodnu skupštinu. To što nemamo kvorum za rad je najmanje, u stvari uopšte nije, moja odgovornost. To je odgovornost onih narodnih poslanika koji ne osećaju trunku odgovornosti prema poslaničkim obavezama, pa ih ne možete uterati u salu. Ali, to nije slučaj sa mnom. To što ne ulazim u saluu deset sati je samo zbog toga što po službenoj evidenciji do tog momenta,kada se krene sa sednicom, nema dovoljnog broja prisutnih poslanika. U momentu kada se utvrdi da postoji potreban broj za kvorum, u tom momentu ulazim u salu; to je obično pola jedanaest ili petnaest do jedanaest, na moju veliku žalost. Nikako ne bih želeo da se ona sramota koju nosi ova skupština, zbog nedostatka kvoruma, na bilo koji način prenese na mene ili na moju stranku.
Ima reč gospodin Marko Petrović.
Poštovane kolege poslanici, poslanička grupa Nove Srbije, i ja kao njen predstavnik, evo, imamo dva puta po deset ili dvadeset minuta vremena da izložimo ovde ono što je danas tačka dnevnog reda. Odmah da vam kažem - to vreme nećemo iskoristiti; i nije politički govor, niti tribina ovde, da se o tome priča. Nas, naravno, očekuju zakoni, o kojima i te kako treba da raspravljamo ovde. Međutim, s obzirom da je pitanje veoma bitno i da nam je, kao političkoj stranci, veoma žao što se ovi razgovori ne vode sutra na sastanku DOS-a koji je zakazan, a posle toga u parlamentu Srbije realizuju (kao što je to do sada uvek bilo), mi ćemo, shodno tome da smo, zajedno sa svojim kolegama iz DS i svih ostalih 16 stranaka DOS-a, prošlog septembra učinili ono što smo učinili u Srbiji, poštovati odluke DOS-a i sve koalicione sporazume do sutrašnjeg sastanka DOS-a, u večernjim satima. Znači, mi ćemo u ovom parlamentu glasati za gospodina Maršićanina i za njegov ostanak u parlamentu, na mestu na kome je bio, a posle sutrašnje sednice DOS-a i opstanka DOS-a - da ili ne - Nova Srbija će videti kako će, na koji način i s kim biti. Hvala.
Da li se još neko javlja za reč od šefova poslaničkih grupa? (Ne.) Prvi prijavljeni narodni poslanik po redosledu utvrđenom u skladu sa Poslovnikom je gospodin Dragan Marković iz Stranke srpskog jedinstva.
Poštovano predsedništvo, poštovane dame i gospodo narodni poslanici, SSJ će glasati za smenu predsednika Skupštine, iz razloga što je on predstavnik DOS-a i zato što je pre podne, kako to oni kažu, opozicija, dok ne padne prvi mrak, a kada padne prvi mrak, oni su u DOS-u i idu na sastanak DOS-a. SSJ smatra da DOS treba da ode sa vlasti i da se što pre raspišu novi vanredni izbori na svim nivoima u Srbiji, iz više razloga. Mnogo teže se živi u ovoj godini, nego što smo živeli u 2000. godini. Ja ću navesti nekoliko stvari za koje SSJ smatra da nisu bile u redu u proteklih godinu dana, a moramo da konstatujemo da najveću odgovornost ima i najveća partija u DOS-u, a to je DSS, jer ona ima i predsednika države, a predsednik države je mogao nešto da preduzme i da spreči neke loše stvari koje su se dešavale u republičkoj skupštini, i uopšte u Srbiji i Jugoslaviji. Gospodin Vojislav Koštunica nikada nije bio tu, nije video, nije čuo, nije znao kada se nešto loše desi u Srbiji. Mi smo mislili da je to jedna dobra nacionalna partija, međutim, na osnovu njihovog ponašanja, konstatovali smo da nije tačno to kako se oni predstavljaju. Poznato je javnosti kako su se hapsili ljudi na ulici, na pijaci, kao stoka, i odvodili u Hag. Navodno, to su neki kriminalci itd. Mislim da su gospodin Maršićanin i njegova partija odgovorni zato što ništa nisu preduzeli povodom izmišljanja masovnih grobnica. Vi znate da je Jugoslavija bombardovana zato što je, navodno, činila genocid na Kosovu i Metohiji. NATO pakt nije imao pokriće za toda smo mi činili genocid, međutim, munjevitom brzinom izmišljeno je 15 masovnih grobnica da se time potvrdi da su Srbi genocidni narod. Mi iz SSJ, a ni vi, nismo videli nijednu grobnicu, osim jedne rupe koja je prikazana. Ništa u toj rupi nismo mogli da vidimo. Gospodin Maršićanin i njegova partija ništa nisu preduzeli da se kazne oni koji su takođe izmislili i tri hladnjače, a samo smo jednu hladnjaču videli. Gospodin Maršićanin ništa nije preduzeo kada su iz srpskih zatvora pušteni Šiptari, teroristi. Čak jedan predstavnik iz DSS-a kaže da to nisu teroristi, oni koji su bili u srpskim zatvorima, to su Albanci koji su u zatvoru zato što su krali mobilne telefone. Gospodin Maršićanin ništa nije preduzeo da traži da se izbori na Kosmetu odlože, jer se uslovi nisu stvorili. Gospodin Maršićanin, kao predsednik Skupštine, imao je pravo po Poslovniku (a SSJ je dala zahtev) da na ovoj sednici, odnosno na nekoj od sednica bude tačka dnevnog reda Kosmet i problemi koji se dešavaju na Kosovu i Metohiji. Toga nije bilo. Mi smo govorili za ovom govornicom da se nisu stvorili uslovi da Srbi izađu na izbore, iz više razloga. Prvo, nije rešena sudbina 1.300 nestalih Srba sa Kosmeta; nikakva garancija bezbednosti nije stvorena na Kosmetu; stambeni problem nije rešen, onim Srbima sa Kosmeta koji žive u Srbiji, ukinuli ste, gospodo (i vi i ceo DOS), pomoć;lica od 18 do 65 godina ne primaju pomoć u Srbiji, a niste im obezbedili radna mesta; od čega oni mogu da žive. Takođe, predsednik države je imao pravo da traži da na izbore na Kosmetu ne izađu Hašim Tači, Suroi, ne mogu da im popamtim imena, i još neki Albanci, za koje Srbija i Jugoslavija imaju materijalne dokaze da su ubijali Srbe na Kosmetu. Gospodin predsednik države i predsednik partije i njegova partija podelili su srpski narod na Kosmetu. Potpredsednik partije, koga mi izuzetno uvažavamo, mi iz SSJ, je gospodin Marko Jakšić, koji živi na Kosmetu i kome treba verovati da li su se uslovi da se izađe na izbore stvorili, ili ne. Predsednik države poziva Srbe da izađu na izbore, a potpredsednik te iste partije, gospodo, kaže da Srbi ne izađu na izbore. Za nas je neshvatljivo da se u jednoj partiji takve stvari dešavaju. Zašto mi glasamo protiv gospodina Maršićanina - predsednik naše stranke prof. Borislav Pelević je rekao da mi nemamo lično ništa protiv njega. On jeste dobar čovek, ali možda je dobar čovek ako imate neku tetku da udate za njega, strinu; on neće sigurno da je maltretira. Ovoj državi treba čvrsta ruka, mi smo jedna propala država, gde ne možete reći - hoću, pa neću, pa nisam čuo, nisam video, biću tu, itd. Ova stranka je glasala sa DOS-om za Zakon o privatizaciji, koji je veoma štetan za srpske fabrike, jer u jednom članu se kaže da fabrika neće biti prodata onome ko da najviše para, nego onome ko ima najbolji investicioni program, a o tome odlučuje tenderska komisija, a tendersku komisiju imenuje Vlada Republike Srbije. Pre toga nismo usvojili socijalni program za radnike, kada ti radnici ostanu bez posla, od čega će sutra da žive. Tako da imate i tu odgovornost, sa DOS-om zajedno. Takođe, mi iz SSJ smo zamerili DSS-u i predsedniku Vojislavu Koštunici zato što njegova supruga predlaže srpski ustav i cepa Srbe i Srbiju na šest pokrajina. To, takođe, u vašem izbornom programu, do pre 5. oktobra, nije tako rečeno. Mi smo imali bivšu vlast, gde se vlast vršila iz kreveta. Ponovo nam se to isto, gospodo, dešava. Mislim da supruga predsednika države treba da organizuje neke humanitarne akcije, da pomaže majke koje imaju treće, četvrto i peto dete, kao što to rade ostale supruge predsednika u ostalim državama, a ne da nam piše Ustav i da nam kroji kapu, koja nam je pala i pokrila usta, i ne možemo da dišemo, gospodo. Takođe, SSJ će glasati za smenu predsednika Maršićanina, kao i DOS, a nadajmo se da ćete vi iz DSS imati snage, ne da pobegnete iz ove sale, beć da zajednički sa nama posle ove sednice napišete zahtev za smenu Vlade Republike Srbije, jer je neophodno, gospodo, da se raspišu vanredni izbori. Poznat sam po tome da sam čovek humanista. Ja sam uvek mirio posvađane strane u bivšoj Koaliciji "Zajedno" u Jagodini, gde su četiri stranke činile Koaliciju "Zajedno". Kada sam video da ne mogu da ih pomirim, onda sam ih posvađao do kraja da spasem grad, osam odbornika je došlo kod mene i uzeo sam im vlast. Takođe sam ovde predlagao da vas pomirimo. Ova Srbija nema vremena da se svađa. Ova Srbija je najveći slepac na svetu. AkoKoalicija "Zajedno", koju su činile četiri partije, četiri lidera, nije mogla da opstane, kako će opstati DOS koji ima 18 partija, 18 lidera? To je bilo neprirodno u startu. Zato mi glasamo; ako srušimo najveću partiju, nekada je bila najveća partija DSS, mi ćemo ubrzati vanredne izbore. Ja se neću upecati -vi hoćete da bacite kosku da se mi ovde svađamo sa radikalima i da vi dobijete političke poene. Neću napadati niti radikale niti SPS. Mi smo svi opozicija. Naš zadatak je, ako ova vlast ne radi dobro, da vas rušimo. Mi kažemo da nikada nećemo biti u koaliciji ni sa kim do prvih vanrednih izbora. Kada se posle izbora saberemo, onda ćemo videti - ko bude prihvatio program SSJ, mi ćemo sa tim partijama imati vlast. A, kako anketa u Srbiji govori, SSJ će imati malo veći deo kolača u Republičkoj vladi. Nećemo glasati za gospodina Maršićanina i za DSS. Navešću vam nekoliko naših amandmana, koji su prirodni, kulturni, od opšteg interesa za građane Srbije. Vi ste odbili te amandmane, a mi smo za sve vaše amandmane glasali. Jedan od amandmana je - ako seljak duguje državi kad i država duguje seljaku, da ne može država da mu naplati kamatu. Gospodo, pa tu nema logike, nigde u svetu toga nema. Vi glasate da može država da mu naplati kamatu ako je međusobno potraživanje. Takođe smo rekli - ako je međusobno potraživanje između seljaka i države, da ne može da mu se vrši plenidba stvari. Za vas je to normalno, jer ste usvojili da plenidba stvari može da se vrši noću, jer je seljak preko dana na njivi, a onda bi on bio kod kuće; on, onako umoran,legne da spava, onda dva inspektora sa policijom zazvone na vrata da mu iznesu televizor i krevet na kome taj seljak spava. Vi ste glasali protiv tog amandmana. Takođe, gospodo iz DOS-a, a naročito vi iz DSS i gospodin Maršićanin (koji nije ovde, što mi je žao jer ne volim da pričam o ljudima koji nisu tu, volim u oči sve da mu kažem) glasali ste protiv našeg amandmana, a naš amandman je glasio da Srbi sa Kosmeta, koji se nalaze u Srbiji i imaju troje dece, nigde ne rade, da njihove porodice treba da imaju jednu platu i da žive od toga. Na taj način mi sređujemo neki socijalni mir. Nisu me čudili oni koji žive u Beogradu, u Vojvodini, koji su glasali protiv našeg amandmana. Ali, bilo mi je čudno za naše prijatelje koji žive na Kosmetu. Oni su glasali protiv našeg predloga, jer kažu - to je stranačka disciplina, ne da nam Čeda. Pa, vi ste trebali mnogo pre da se oslobodite tog Čede, a ja o Čedi govorim danima na svim televizijskim stanicama, ko je Čeda. Ali, nema gospodina Vesića, očekujem gospodina Vesića da dođe, ako neko može da ga pozove, pa bih nešto rekao i o njemu. Takođe, gospodo, mi nećemo glasati za gospodina Dragana Maršićanina zato što smo predložili jedan amandman - seljaci potražuju od države za predatu šećernu repu, a država seljacima nije isplatila. U jednom dijagramu bila je sva ona zaostala isplata poljoprivrednim proizvođačima. Predložio sam da se doda još jedna kolona, da se isplati tim seljacima ta muka, taj njihov znoj. Gospodo iz DOS-a i vi iz DSS-a, vi ste glasali protiv tog amandmana. Da li tu uopšte ima logike i šta mi tu dalje više tražimo, odnosno vi? Takođe, SSJ neće glasati za gospođuNatašu Mićić. (Da li je u sali, ne bih pričao ako nije u sali.) Gospođu Natašu Mićić uvažavam kaodamu i uvek kada je vidim u hodniku (kao i one koji nas napadaju, normalno je, politika je takva profesija) uvažavam je - gospođo, kako ste itd, ali ona glasa, daje mi opomenu zato što sam pričao o seljacima, o regresiranoj nafti. Gospodin Maršićanin nije hteo, poštovani poljoprivredni proizvođači koji gledate ovaj prenos, da stavi nijednu tačku dnevnog reda opoljoprivredi. Svi mi u izbornoj kampanji žalimo seljaka kako je on tužan i jadan, a kad dođete na vlast, niko o njima ne vodi računa. Meni gospođa Nataša da javnu opomenu, zavuče mi ruku u džep i uzme mi 100 maraka jednom. Ali, da kažem gospođi Nataši Mićić - ja sam privrednik, nisam ušao u ovu salu da bih imao platu, nego sam počeo da se bavim politikom kada sam video da politiku vode oni koji ništa u životu nisu uradili, oni koji nemaju pojma, čije je prvo radno mesto ministarsko ili u Vladi Srbije. Zato sam počeo da se bavim politikom, gospodo. Znam sve u životu da radim, imao sam jedan trnovit put. Znam da napravim završni račun, znam da popunim virman, bavio sam se sportom, znam da naštelujem plugove, da se ore. Pola sela kod mene dotera svoje traktore da im naštelujem plugove. Znači, poznajem sve i da ne pričam šta sve još znam. Takođe, gospođa Nataša mi je dala javnu opomenu i zavukla ruku u džep kada sam predlagao da majke koje žive na selu a ne rade nigde imaju jednu platu, da bismo se na taj način borili protiv bele kuge. Ona mi je zbog toga dala javnu opomenu. Gospodo, da završim ovaj ovaj govor, a molio bih vas da čujete:kada domaćin u kući ostari, ne vidi, ne čuje i kad kaže -a, šta rekoste, nisam bio tu - onda preda kolač i sveću sinu ili ako ima žensko dete, da njoj. Krajnje vreme je došlo da se raspišu novi izbori i da građani kolač i sveću predaju Stranci srpskog jedinstva.
Reč ima gospodin Jakšić, replika.
S obzirom da me Marković spomenuo, tačno je da sam bio protiv izbora i ostao sam dosledan tome. Ali, čini mi se da čitava priča gospodina Markovića ima jedan drugi tok, navodno da opravda zašto će SSJ da glasa za smenu gospodina Maršićanina. Mislim da svi ti razlozi nisu dovoljno jaki i ubedljivi. S druge strane, ako je možda Zoran Đinđić otvorio Svetsko prvenstvo u kik boksu, nije valjda to bio glavni i presudan razlog da se SSJ odluči na jedan ovakav potez, ili korak. Šta se krije ne znam, ali čini mi se da svi razlozi o kojima SSJ priča nisu ni dovoljno jaki ni ubedljivi da bi oni glasali za pomenutu odluku. Hvala.
Izvolite, gospodine Peleviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, veoma uvažavam gospodina Marka Jakšića, ali moram samo da pomenem neke stvari. Izgleda da su sve priče o koaliciji SSJ i DS počele onog dana kada je premijer Srbije Zoran Đinđić otvorio Svetsko prvenstvo u kik boksu. Možda je to logično nekome, ali meni zaista nije. Radi se o događaju koji je od opšteg interesa za našu državu. Došli su nam iz 64 države, celog sveta, preko 1.000 takmičara. To je prvo prvenstvo sveta posle 13 godina u Jugoslaviji. Mislim da tu ne treba da bude nikakve razlike između opozicije i vlasti. Samo da vam pomenem gospodine Marko Jakšiću - pre šest meseci na zvaničnom prijemu delegacije Kik-boks saveza Jugoslavije kod predsednika Koštunice, gospodinu Koštunici je ponuđeno da otvori Svetsko prvenstvo u kik-boksu i do zadnjeg dana smo mislili da će on, kao predsednik države, jer je naravno bitno da to učini predsednik države,otvoriti Svetsko prvenstvo, tako veliku manifestaciju koja do sada nije bila nikada u Jugoslaviji i to je bilo logično. Dva dana pre toga sam bio na sastanku kod predsednika Koštunice, dva dana pred početak Svetskog prvenstva, da vidim da li će otvoriti ili ne. On je rekao: javiću vam sutra. Sutradan mi je javljeno da će on primiti delegaciju Kik-boks saveza Svetske federacije. Dakle, moja želja je bila da predsednik otvori. Došli smo u cajtnot. Svetska federacija ima kodekse i principe da svetsko prvenstvo otvaraju najviši državnici zemlje u kojoj se održava. To je jedan od uslova za dobijanje kandidature. Pošto ministar sporta, odnosno savezni sekretar, gospodin Vojislav Andrić nije želeo da učestvuje u organizaciji Svetskog prvenstva, jer nije dao ni jedan jedini dinar za to Svetsko prvenstvo, bilo je isključeno da on otvori prvenstvo. To je bio zaključak Komiteta Svetskog prvenstva. Drugo, premijer savezne države gospodin Dragiša Pešić, rekao je da tog dana ide u Trst na neki sastanak, veoma važan, i nije mogao da otvori. Šta je ostalo? Kome drugome da ponudimo otvaranje prvenstva sveta? Ponudili smo premijeru Srbije i premijer Srbije je otvorio. Ako to što je premijer Srbije otvorio prvenstvo, znači početak koalicije, onda to stvarno ne da nije logično, nego je kod nas sportskih radnika zaista smešno. Šta bi bilo, recimo, da sam predložio da Svetsko prvenstvo otvori funkcioner Stranke srpskog jedinstva? Možda dobra reklama za Stranku srpskog jedinstva, ali veoma loše za naš ugled u svetu u Međunarodnoj kik-boks federaciji. Prema tome nemojte, molim vas, gospodine Jakšiću. Uvažavamsvu vašu muku i vašu tugu zbog događanja na Kosovu i Metohiji. Sigurno je da se slažemo da izbore na Kosovu i Metohiji nije trebalo prihvatiti u ovom trenutku, niti da Srbi izađu na njih. Jer, šta nam se dešava sada na Kosovu i Metohiji, mi to dobro znamo. Prvi put, nisu pustili poslanike iz aviona na pistu, a drugi put, kada su ih pustili, predavanja im drže poslanici iz Albanije i Hrvatske. Ima li većeg blama, ima li veće sramote za Srbe na Kosovu i Metohiji nego to što nam se sada dešava posle izbora.
Za reč se javio narodni poslanik Miroslav Markićević, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Aleksandar Vučić.
Gospodine predsedavajući, kolege poslanici, žao mi je što za 10 meseci prvi put izlazim za govornicu i treba da se izjasnim o tački dnevnog reda koja je danas ovde pred nama. Čini mi se da se pre 14 godina, u ovoj sali, dešavalo nešto što se pokazalo da je loše za srpski narod. Verujem i nadam se da eventualno loše posledice ovoga što će se desiti danas, ovde u parlamentu, srpski narod neće trpeti 14 godina. Stranka kojoj pripadam zove se Nova Srbija. Ovo što se dešava nije ništa novo. To smo već videli u nekim starim sistemima. Nas narod nije ovde poslao da se smenjujemo (hoću da kažem poslanicima DOS-a pre svega), nego da donosimo propise i zakone koji će u najkraćem mogućem roku da poprave standard građana. Nadam se da su oni koji će danas izglasati ovu odluku svesni toga i da će preuzeti veliku odgovornost za sve ono što će se dogoditi posle ovoga. Poslanička grupa Nove Srbije neće glasati za smenu gospodina Dragana Maršićanina, ni lično to neću, jer sam poslanikpostao ispred poslaničke liste koja se zvala Demokratska opozicija Srbije - dr Vojislav Koštunica.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Vučić, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Vladimir Dobrosavljević.
Dame i gospodo narodni poslanici, Srpska radikalna stranka je bila u potpunosti najizloženija različitim manipulacijama, pritiscima i napadima predsednika Narodne skupštine u prethodnom periodu: nama je oduzimana reč, nama su izricane opomene, samo kada smo govorili istinu sa ove govornice, pa čak i kada smo govorili da se sednica odlaže zbog štrajka sindikata itd. Mi smo taj svoj stav uvek vrlo jasno iznosili. Ne misli, valjda, neko da će u Srbiji i u Skupštini Srbije biti bilo šta bolje sa Natašom Mićić - sa onom koja čim sedne za govornicu izriče opomene; sa onom koja nije u stanju da trpi nijedno drugačije mišljenje; sa onom koja nije u stanju da narodne poslanike naziva narodnim poslanicima već narodnim poslanicama, kao da je patrijarh srpski gospodin Pavle izgovorio poslanicu Vaskršnju ili Božićnu; a, moram da kažem, pošto imamo vrlo malo vremena da govorimo, nije Tomislav Nikolić lažov i nije Tomislav Nikolić izrekao nijednu laž sa ove govornice. Nemam mnogo toga, posebno ne materijalnog, ne mogu da se poredim po materijalnom bogatstvu ni s Pelevićem, niti s nekim drugim iz te stranke. Imam dete i sada kažem: nije laž ništa od onoga što sam izgovorio. Imam i dokaz o onome na koji način je Goran Vesić vršio pritisak da se pojavi Pelević na pojedinim televizijama. U to što imam, koliko je i šta je, u to što imam se kunem da govorim istinu. Imam dokaz. Neka izađe neko i neka kaže da to nije tačno.
Gospodine Vučiću, molim vas da se držite teme.
Molite me da se držim teme? Smeta vam istina, čim govorim istinu sa ove govornice. Nemojte da me opominjete i nemojte da me molite. Neće biti, ni poljoprivredni proizvođači, niti bilo ko drugi, prevaren, ukoliko svoje poverenje budu dali, kolač i slavu predali u ruke srpskim radikalima. Jedino na takav način će pošteni, časni i odgovorni ljudi doći na vlast. A, to što ćete se vi prepirati, svađati, trgovati - jednom uzimati jedne, jednom uzimati druge, možete da radite šta god hoćete. Ne interesuje me ni DSS, ni DOS, niti bilo ko drugi od vas. Dosta ste Srbiju ojadili u prethodnom periodu, i malo je bilo ovih godinu dana, ali ne može to tako. Dva meseca čeka naš predlog, dva meseca nećete da se osvrnete, a posle toga za jedan dan i jednu noć, zato što ste uhvaćeni u krađi, onda sve može; i onda s brda s dola sve - koji će, kako i na koji način to da uradi. A,ko kaže da ne govorim istinu (završavam i izvinjavam se mojim kolegama što sam im oduzeo vreme) neka izađe za govornicu da kaže da nisam rekao istinu. Imam dokaz da govorim istinu.
Replika, gospodin Pelević.
Dame i gospodo narodni poslanici, potpuna je istina da sam se pojavio na Televiziji Pink u emisiji "Grand-šou" pre 10-15 dana, ali to nije produkcija Televizije Pink. To je emisija Grand produkcije, čiji su vlasnici Lepa Brena, Boba Živojinović i Saša Popović. Oni su me pozvali da budem gost u jednoj zabavnoj emisiji, u kojoj nije bilo ni jedne jedine reči o politici, i to je moj jedini nastup na Pinku. Niti me ima na YU INFO-u, niti u Info-topu, niti na RTS-u. Nikada niko iz Stranke srpskog jedinstva nije bio gost na RTS-u od kada je formirana ovaskupština. Samo sam jednom bio na BK televiziji, samo sam jednom bio na TV Politici, zajedno sa trojicom kolega, od kojih je jedan gospodin Nenad Bogdanović, jedan gospodin Šabić,to je bilo nekih 15 minuta. To je celo moje pojavljivanje na svim televizijama. Molim gospodina Vesića, ako već nije podneo zahtev da se pojavljujem dva puta nedeljno na svim televizijama, molim ga da podnese i biću mu jako zahvalan ukoliko budem učestvovao. To će biti jako lepo za Stranku srpskog jedinstva.
Nema replike na repliku. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Molim vas, replika, pogrešno protumačeno, uopšte nisam o tome govorio.) Gospodine Vučiću, onda je trebalo intervenisati kada sam dao reč gospodinu Peleviću, ako mislite da nije imao pravo na repliku. Ne mogu vam dati repliku na repliku, nikako. Trebalo je intervenisati onda. (Aleksandar Vučić, sa mesta: Pogrešno je protumačio moje reči.) Možda sam povredio Poslovnik dajući reč gospodinu Peleviću, ali pošto sam mu dao repliku, vama ne mogu dati repliku na repliku. Gospodine Vučiću, zaista ne mogu, izvinjavam se, vi niste šef grupe, nemate ovlašćenje? Gospodine Vučiću, ne mogu vam dati reč. A ako tražite po Poslovniku reč, ako tražite da se utvrdi da sam ja povredio Poslovnik dajući reč gospodinu Peleviću, ja ću vam dati reč, ali vam repliku na repliku ne mogu dati. Izvolite, izađite po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, nemojte da se pravite naivni gospodine Peleviću, nemojte da izigravate nevinašce. (Pedsedavajući: Gospodine Vučiću...) Zbog vas, gospodine Peleviću, neko je dobio otkaz, zbog vas i zbog Vesića. (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, dao sam vam reč da govorite o Poslovniku i molim vas...) Zbog vašeg ponašanja i vašeg foliranja ovde, zbog svih ....
Gospodine Vučiću, molim vas da govorite o povredi Poslovnika.
Povredili ste Poslovnik jer nisam rekao ništa uvredljivo.
Na koju odredbu Poslovnika se pozivate?
Ništa uvredljivo nisam rekao, zbog čega biste mogli da date pravo na repliku.
Na koju odredbu Poslovnika se pozivate?
Član 1. i član 98, gospodine Šabiću, to ste povredili.
Hoćete li mi citirati šta sam povredio u članu 1.?
Pročitajte sami, umete da čitate, gospodine Šabiću, umete da čitate i pročitajte to, molim vas.
Pazite, nije problem u tome da li umem da čitam, na svu sreću umem, ali morate poslanicima objasniti kako sam to povredio Poslovnik, jer ću, ako vi ne budete zadovoljni, to staviti na glasanje.
Tako što ste, gospodine Šabiću, dali reč bez ikakvog osnova nekome...
Gospodin Pelević je spomenut, poimence je spomenut.
Pohvalio sam ga, on najviše voli kada se pominje njegova saradnja sa gospodinom Vesićem i Demokratskom strankom ...
U vrlo negativnom kontekstu, gospodine Vučiću.
...to je za njega veoma pozitivno. Nije za nas druge, a za njega je veoma pozitivno.
Nemojte vi da procenjujete šta je pozitivno.
Nije to naročiti problem, ovde je reč bila o nečemu drugom, nije bila reč o jednoj televiziji, već je bilo reči o više televizija i ne o posebnim emisijama ... (Predsedavajući: Gospodine Vučiću, stvarno ću biti prisiljen da vam izreknem opomenu ako nastavite da govorite ...) ... već je bila reč o posebnim izjavama. Stigao je pismeni nalog da to znate, to ne može da se sakrije, ne može da se sakrije. Tako će i seljaci dolaziti kod vas po one traktore, za Zakon o agencijama za koji ste ih naterali da glasaju.
Izvolite.
Gospodin Vučić je pogrešno protumačio moju izjavu. On kaže da kolač seljaci treba da daju njemu. Imali ste onaj veliki kolač seljaka dve i po godine, gospodine Vučiću, a taj kolač seljaka ste uneli u vaš stan, gospodine Vučiću, koji ste dobili. Gospodine Vučiću, vi kažete da ste bili odličan đak na Pravnom fakultetu. To ne sporim. Ali, gospodine Vučiću, vi u vašem životu niste nijedan poslovni ugovor napravili, a da neko drugi ima koristi od toga. Napravili ste jedan gde ste uzeli državi stan, gospodine Vučiću. To je vaš politički ... (Predsedavajući: Gospodine Markoviću ...)
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodin Marković je ordinarni lažov i to veliki lažov.
Gospodine Vučiću, molim vas da birate reči.
Biram reči i rekao sam najblaže moguće ono što je istinito. Gospodin Marković misli da ću da ga se uplašim, zato što smatra da bi mogao da me uvede u podrum i da bi mogao da me muči, kao što je to bio slučaj sa mnogima ranije, pa ću ja da promenim svoje ponašanje; ili da mi preti, da me maltretira na neki drugi način. Ja se njega ne plašim i svih kriminalaca se ne plašim.
Gospodine Vučiću, molim vas da birate reči.
Biram reči, a što vama smeta ... (Predsedavajući: Ne birate reči, koristite uvredljive izraze i to vam uporno tolerišem.) ... što sam možda jedan od retkih u Srbiji koji sme da kaže ono što je istina i ono što misli. Što se tiče onoga šta sam radio, lažete i za to gospodine Markoviću. Radio sa, mnogo toga sa svojim ocem sam kuće zidao koje su ustaše palile; mešao malter i beton; od malena cepam drva, iako sam rođen u Beogradu, seljačko sam dete; okopavao kukuruz; sve poslove znam da radim i nikada se toga nisam stideo. Pošteno sam hleb zarađivao od svoje 15-te godine; u 15-toj godini sam počeo da vodim kafanu moga strica, gospodine Markoviću, od tada radim; radio sam i u inostranstvu, teške i lakše fizičke poslove - svašta. Nikada nisam bio kriminalac, bio sam jedan od najboljih studenata Pravnog fakulteta u Beogradu, jedan od najboljih đaka. Vi ćete da mi kažete šta sam uzeo. Pogledajte gde živi vaš predsednik i gde vi živite, u vilama na Dedinju, pogledajte vaše džipove, a mene optužujete za mog juga. Je li to vaš argument? Da li me zato optužujete? Zato što još nemam ni tepiha dovoljno? Nikako auto drugačije ne bih ni dobio, nego na najpošteniji, na najčasniji način. A uzgred, zaboravljate da sam i pre toga vodio jedno preduzeće, gospodine Markoviću; u svojoj mržnji i svojim lažima, zato što sam vam rekao istinu, tolikko ste preterali da više ne znate šta da pričate -to preduzeće je u tom periodu bilo najuspešnije, jedno od najjačkih sportskih kolektiva u Beogradu, kada već o tome govorite. Svu ovu mržnju koju sipate, svu mržnju koju pokazujete, pokazujete je samo zato što sam rekao istinu; i sva ta mržnja je zato što sam potpuno slučajno do te istine došao; ali je istina. Može da vas boli koliko hoćete i zato vaša prevara kod naroda, kako ste opozicija, neće proći. Ja sam pošten i častan čovek, mnogo pošteniji i časniji od vas i nikada vam neću dozvoliti da vi časnim srpskim radikalima najčasnijim ljudima, govorite bilo šta; jer ti ljudi, za razliku od vas, nisu privodili ljude u podrume i terali ih da idu sa JUL-om u koaliciju, kao vi u Jagodini (pa se sada njih odričete), već smo uvek na častan, pošten i korektan načinjavnosti i građanima Srbije govorili šta je naš politički stav i kakav je naš politički odnos. To je ono u čemu se mi razlikujemo, i zbog svih tih razlika, ponosim se i SRS i svim srpskim radikalima. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Vladimir Dobrosavljević, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Žarko Obradović.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, više je nego jasno da se u današnjoj inicijativi poslaničke većine za smenu predsednika Narodne skupštine Republike Srbije se ne radi o ličnosti predsednika, već o potezima koje je gospodin Maršićanih svih ovih meseci povlačio. Jasno je da se radi o jednoj drugoj stvari, a to je, najblaže rečeno, obračun sa bivšim koalicionim partnerima. Dakle, obračun između ostatka DOS-a i DSS-a. Prava pitanja su: zašto je došlo do tog obračuna i šta je povod za tako nešto? Naravno, ovde je već pomenuto da je došlo do programskih, odnosno do koncepcijskih razlika zbog kojih se sada zahteva povlačenje, odnosno smena predsednika Maršićanina. Ali kakve su to programske razlike; to što Demokratska stranka Srbije nije htela da podrži određena zakonska rešenja za koja je smatrala da nisu dovoljno dobra. Jedan sam od ljudi koji su učestvovali u stvaranju koalicionog sporazuma, zajedno sa potpredsednikom DSS-a, gospodinom Šamijem. U tom sporazumu ni u jednom jedinom članu ne postoji odredba da je bilo ko od koalicionih partnera dužan da podrži zakonski predlog sa kojim se ne slaže. Bilo je klauzula u kojoj smo svi mi bili obavezni da podržavamo određena kadrovska rešenja koja pripadaju određenoj političkoj grupaciji. Dakle, to je prava istine o tomeko je napustio određeni politički koncept. S druge strane ono što je mnogo ozbiljnije od jednog, da tako kažem, običnog predizbornog koalicionog sporazuma, jer koalicije postoje i koalicije se razlilaze - danas možete biti u koaliciji sa jednom političkom grupacijom, sutra, po određenim zakonskim rešenjima ili po određenoj programskoj sličnosti, sa nekom drugom političkom grupacijom. Osnovni problem jeste nepristajanje DSS-a na jednu vrstu terora, na jednu vrstu predispozicije izvršne vlasti. Šta time hoću da kažem? Imate jednu prostu činjenicu: da je izvršnoj vlasti, da je Vladi Republike Srbije u ovom trenutku Republički parlament suvišan teret - da je to višak. Imate situaciju u kojoj se politika Vlade Republike Srbije dogmatizuje, na isti način na koji su se za vreme Mirka Marjanovića i dok je Slobodan Milošević upravljavao Srbijom, su se dogmatizovali nacionalni i državni interesi. Sada imamo drugu situaciju: da se dogmatizuje put u reforme. Tvrdi se da jeput koji je Vlada Republike Srbije zacrtala, jedini mogući put u reforme i jedini mogući puttranzicije. Ako ne krenemo tim putem, završićemo u Iraku, Iranu i na Dalekom istoku. Da li je tako gospodo? Da, tako jeste u revolucionarnoj svesti onih koji su opijeni vlašću; onih koji su jakobinski konvent preneli u Narodnu skupštinu Republike Srbije;onih koji bi svoje političke protivnike voleli da vide giljotinirane ovde. E takvi, oni koji su opijeni vlašću, oni koji bi voleli (a ovog puta poslanike DSS-a) da vide bez glave, koji vole da prete sa ove govornice - ne samo DSS-a, koji svakog svog političkog protivnika vide na onaj način na koji su to jakobinci videli: ili ste sa nama ili završavate na giljotini. Najozbiljnije sam shvatio pretnju koja je sa ove govornice upućena. Ne postoji ni jedna jedina druga mogućnost, nijedna druga alternativna vlast u Srbiji, do koje se, pre ili kasnije može doći, semona koju u ovom trenutku ima skupštinska većina. Tako se na jedan, vrlo perfidan i mimikrizovan, način kaže šta se desilo u opštini Irig, pri čemu se ne govori istina. Dame i gospodo, pri tom, izvinjavam se poslanicima SPS-a, ne mislim ništa loše o bilo čemu što je urađeno do sada u vezi sa njihovim nastupima o lokalnim samoupravama, da vidimo ko koga podržava u Bačkoj Palanci; ko koga podržava u Raškoj; ko koga podržava u Trgovištu; ko koga podržava u Pećincima? (iz sale - gde je to) To je u Srbiji, ako još uvek znate šta je Srbija i šta je naša zemlja. To je prava istina o tome ko koga podržava. Stvar je u nečemu sasvim drugom. Ključna koncepcijska razlika između DSS-a i ostatka onoga što se usuđuje da sebe nazove DOS-om je sledeća DSS ne želi da prihvati da vlast od Republike Srbije napravi balkansku Kolumbiju, sa spregom organizovanog kriminala i političke oligarhije. To je ključna stvar. DSS vidi Srbiju na jedan jedini mogući način - kao razvijenu evropsku zemlju, sa uređenim pravnim sistemom, sa tržišnom privredom. Oni koji misle da je Srbiji mesto zajedno sa banana republikama; da je Srbija jedna vrsta protektorata po kojoj se može raditi što god se poželi; u kojoj ne postoji parlamentarna kontrola, u kojoj se ne poštuju Ustav i zakoni; koji žele da naprave, kao što sam rekao, balkansku Kolumbiju od naše zemlje - ti ljudi imaju najveće protivnike u DSS-u. Dame i gospodo narodni poslanici, nemojmo se lagati: osnovni problem jeste u onome što pokazuju sve ankete i sva istraživanja javnog mnjenja. 27% podrške biračkog tela, odnosno građana Republike Srbije, pripada DSS-u. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Žarko Obradović, a posle njega narodni poslanik Petar Petrović.
Poštovano predsedništvo, kolege poslanici, logično bi bilo da je zahtev za smenu predsednika Narodne skupštine o kome danas raspravljamo, usledio kao direktna posledica odgovornosti jednog od čelnih ljudi DOS-a za ukupno loše stanje Srbije, i za rad Skupštine, a što ovom prilikom nije slučaj. Reč je o sukobu stranaka unutar koalcije DOS zbog javno izrečenih tvrdnji o nepravilnostima i krađi prilikom izglasavanja zakona o radu u načelu. To je pitanje trebalo rešiti unutar DOS-a, a ne da se time Skupština Srbije bavi. U Srbiji se živi sve teže i teže. Proizvodnje gotovo i da nema. Nezaposlenost raste, cene takođe rastu, prisutan je kriminal i korupcija. Otvoreni su brojni dezintegracioni procesi, primenjuje se pravno i fizičko nasilje prema neistomišljenicima DOS-a. Dešavaju se i druge loše stvari. Na sve te negativne pojave i procese DOS ćuti, ne čineći ništa. Sve je pod firmom reformi i u ime reformi. Sve je u ime naroda, ali kako stoje stvari i bez naroda, jer teško da će narod izdržati posledice politike DOS-a. Međutim, kada su u pitanju odnosi u DOS-u: međusobne optužbe, sukobi, razračunavanja, kada je narušen imidž DOS-a, onda se reaguje odmah - skupštinski rad se prekida, a kadrovska i stranačka pitanja postaju najvažnija državna pitanja. To potvrđuje i ovaj zahtev DOS-a za smenjivanje predsednika Skupštine, takođe kandidata DOS-a, u sred rasprave o Zakonu o radu, a jednom inače lošem zakonu ali, za kojeg je DOS tvrdio da je jedna od najvažnijih zakona koji se mora što pre doneti. Koliko su te reči bile tačne, pokazuju jučerašnje i današnje bavljenje kadrovskim pitanjima i unutarstranačkim svađama. Logično bi bilo da predsednik narodne Skupštine bude smenjen zbog loših zakona koje je Skupština usvojila i pogubnih posledica tih zakona kod građana Srbije. Usvojeni su, primera radi, poreski zakoni kojima su utvrđene brojne poreske obaveze građana - praktično oporezuje se sve sem vazduha. Smanjena su prava nezaposlenih lica i onih koji ostanu bez posla, a Zakonom o radu, čija je rasprava prekinuta, smanjuju se prava onih koji rade. Ukinut je zakon o informisanju. Srbija je stavljena pod medijsku kontrolu DOS-a. Ne može se direktno čuti, videti, pročitati ništa što nije u funkciji politike DOS-a ni o zbivanjima na Kosovu i Metohiji, o teroru albanskih terorista, ni o petnaestosatnom prenosu postavljanja spomenika Skender begu - niti bilo šta drugo što je protiv politike DOS-a. Skupština je izabrala velikih broj sudija sa partijskih lista DOS-a. Prednost su dobili partijski kriterijumi u odnosu na stručne. Stvara se partijsko pravosuđe. U isto vreme, uz medijsku hajku smenjen je jedan broj sudija zato što su sudili po zakonu ili zato što nisu hteli da prihvate naredbe da rade po kriterijumima DOS-a. Takođe bi bilo logično da predsednik Narodne skupštine bude smenjen i zbog Poslovnika o radu Narodne skupštine, koji je dva puta menjan, na dva vanredna zasedanja. Ne samo da je bespotrebno trošen novac građana radi tih vanrednih zasedanja već su izmenama Poslovnika prekršene odredbe Ustava Republike Srbije o pravima narodnih poslanika. Suština izmena, naravno, zna se, bila je - onemogućiti opoziciju da istupa u Skupštini i upozna javnost i građane Srbije sa politikom DOS-a. Logično bi, takođe, bilo da predsednik Narodne skupštine Republike Srbije bude smenjen i zbog onog o čemu Skupština nije raspravljala voljom predsedavajućeg ili voljom skupštinske većine. Skupština nije raspravljala o zahtevu SPS-a da se formira anketni odbor, koji bi utvrdio sve okolnosti vezane zahapšenje i kidnapovanje Slobodana Miloševića i, naravno, odgovornost lica koja su to učinila. Slobodan Milošević je kidnapovan i izručen nelegalnom Haškom tribunalu, na osnovu neustavne odluke Vlade Republike Srbije, a Skupština o tome ćuti. Skupština nije raspravljala ni o situaciji na Kosovu i Metohiji u predvečerje novembarskih izbora. Skupština nije potvrdila svoj stav iskazan kroz dva usvojena dokumenta u maju mesecu; da izbore na Kosovu i Metohiji ne treba organizovati dok se ne ispoštuju sve odredbe Rezolucije 1244, uspostavi mir, bezbednost, vrate proterana lica, nađu ubice itd. Skupština o tome nije raspravljala voljom većine, voljom DOS-a. Skupština nije izabrala ni sudije Ustavnog suda Srbije. Zna se i zašto. Ne samo da bi se potvrdila neustavnost usvojenih zakona, već bi pale u vodu i brojne uredbe, kojih ima preko 100, na osnovu kojih Vlada Republike Srbije upravlja ovom zemljom. Skupština nije raspravljala ni o krađi na lokalnom nivou u lokalnoj samoupravi i uvođenje prinudnih uprava u, sada već, 22 opštine. Šta građani Srbije o tome misle pokazali su lokalni izbori od 4. novembra, i poverenje koje je SPStada dobio. Logično bi bilo da zbog svega ovoga predsednik Narodne skupštine bude smenjen. Logično jeste, ali ne i po kriterijumima DOS-a. Zahtev za smenu predsednika Narodne skupštine stigao je od DOS-a, ali kao posledica obračuna unutar DOS-a, a preko leđa Narodne skupštine Republike Srbije. To potvrđuje i sam podnosilac predloga.U datom obrazloženju se konstatuje da je predsednik Narodne skupštine "u više navrata prekršio koalicioni sporazum DOS-a". Ako je to učinio više puta u Skupštini, zašto je tek sada stigao zahtev za razrešenje? Šta se čekalo? Zašto se o tome ćutalo? Znači, predsednik Skupštine je radio loše, kršio koalicioni sporazum, ali sve mu je bilo oprošteno do onog trenutka kada je to postao problem i opasnost za DOS. Tada ga treba, naravno, smeniti. Takođe se konstatuje da je narušio funkciju predsednika Narodne skupštine i time izgubio poverenje poslanika DOS-a. Jasno je da se poistovećuje predsednik Narodne skupštine sa politbiroom DOS-a, a da je on prvi među jednakima. Tu nema mesta ni za koga drugog sem za DOS; ni za građane Srbije, ni za njihove interese. Moram reći da ovaj događaj, ova inicijativa, najbolje pokazuje kako se unutar DOS-a shvata i primenjuje pojam demokratije. Tek kada je od partnera u DOS-u konstatovana nepravilnost i krađa u glasanju oko jednog zakona, kada se videlo da je to loše po DOS, jer ga prikazuje u svetlu koje javnosti nije poznato, dakle kada je ugrožen imidž DOS-a, pokreće se postupak za smenu predsednika Skupštine. Namera je jasna - treba dići prašinu i pažnju javnosti sa lošeg zakona i krađe u glasanju usmeriti u drugom pravcu. Pošto zahtev za smenjivanje ima isključivo unutarstranački karaktar, predstavlja sukob unutar DOS-a, mi socijalisti nećemo da budemo deo ove priče. Nećemo da se u nju mešamo. DOS je naš politički protivnik sve stranke unutar DOS-a za nas socijaliste su iste. Da je zahtev stigao zbog lošeg rada DOS-a, mi bi ga podržali. Da je u pitanju neki zakon od značaja za Srbiju, za građane, za njihov bolji život - mi bismo ga, u svakom slučaju, podržali. Pošto je reč o razračunavanju unutar DOS-a, neka sam DOS kusa kašu koju je stvorio. Hvala.
Izvolite, gospodine Petroviću.
Poštovani predsedavajući, molim vas da utvrdite kvorum na osnovu člana 95. Poslovnika.
Narodni poslanik Srđan Petrović je tražio da utvrdimo postojanje kvoruma. Molim vas da pristupimo utvrđivanju kvoruma. Konstatujem da nemamo kvorum. Dajem pauzu 30 minuta. [[Posle pauze.]] Konstatujem da imamo kvorum. Za reč se javio narodni poslanik Petar Petrović (poslanik je odustao.) Za reč se javio narodni poslanik Milan Radulović (nije prisutan.) Za reč se javio narodni poslanik Branislav Blažić (nije prisutan.) (Poslanik Miroljub Veljković traži reč.) Poslovnik uređuje kako se učestvuje u raspravi, predali ste listu sada, ali ne može da dobije reč čovek koji se nije javio za reč. Ima reč narodni poslanik Zoran Nikolić (nije prisutan). Ima reč narodni poslanik Živko Selaković (nije prisutan). Ima reč narodni poslanik Marko Jakšić (nije prisutan). Ima reč narodni poslanik Miroljub Veljković.
Poštovani narodni poslanici, zadnjih dana svedoci smo neviđenog skandala, neviđene farse i, može se reći, neviđenog bezobrazluka u Skupštini Srbije. Najpre smo bili svedoci krađe glasova narodnih poslanika prilikom glasanja o Zakonu o radu. I sad ovde zamajavamo javnost (čak i ovaj gospodin Novaković, koji sada dobacuje) nekim video snimcima - te ovo je jedan video snimak, ovo je druga verzija. Pozivam gospodina Novakovića, ako je častan čovek, da izađe ovde i kaže: bio sam u Skupštini i glasao sam; ili bio sam u Atini. Zatim smo prisustvovali neveštom pokušaju jednog dela DOS da stekne jeftine političke poene, politikom: hoću - neću, hoću - neću, i kao finale, imamo ovu farsu oko smene predsednika Skupštine, Maršićanina. Isto tako svedoci smo sitnih političkih trgovina ovih malih minornih strančica, koje koriste ovu situaciju. Evo, pogledajte ovog gospodina ispred mene (pokazuje na poslanika Marijana Rističevića), već je seo na ministarsko mesto, to je verovatno kadrovsko pojačanje novog DOS-a, odnosno Vlade Zorana Đinđića. Jednom rečju, svedoci smo batrganja jedne propale i neuspešne vlasti. U obrazloženju zahteva za smenu Maršićanina stoji da ga menjaju iz dva razloga. Prvo, zato što ne poštuje koalicioni sporazum DOS-a. Kratko odgovaram - da li predsednik Skupštine treba da poštuje političke dogovore ili treba da vodi najveće zakonodavno telo u zemlji? Drugo, smenjuju ga jer štiti (kaže se u obrazloženju) partijske interese DSS-a. Isto tako, kratko odgovaram, zbog vremena koje ste nam dali - pa zar mi, srpski radikali, već mesecima nismo upozoravali da gospodin Maršićanin pristrasno vodi zasedanja ove skupštine, samo što ta njegova pristrasnost nije smetala Čedomiru Jovanoviću, koji ga je žestoko branio sa ove govornice kada je bio pristrasan, normalno, u korist kompletne koalicije DOS-a itd. Kada se gospodin Maršićanin prvi put poneo kao pravi predsednik Skupštine i nije dozvolio krađu glasova, mi ga menjamo. I sada nešto vrlo kratko o kandidatu za predsednika Skupštine Republike Srbije, gospođi Nataši Mićić. Taj predlog Čede Jovanovića, mogu odgovorno da vam kažem, sa zaprepašćenjem je primila Srbija. Uz puno uvažavanje gospođe Mićić, ipak je Zoranu Đinđiću jasno da ona nema kapaciteta da vodi najviše zakonodavno telo u zemlji. Možda neku manju mesnu zajednicu, ali da vodi Skupštinu Srbije! Međutim, pošto mi vreme već ističe, tu postoje dva osnovna razloga - jedan je taj što je ona pripadnik Građanskog saveza Srbije: drugi je taj što je Zoranu Đinđiću i potreban haos u ovoj skupštini, jer on uglavnom vlada uredbama i tek namerava da vlada uredbama. Njemu Skupština i ne treba. (Poslanik Marko Jakšić traži reč.)
Prozivao sam vas gospodine Jakšiću, zaista, ima još poslanika koji nisu bili tu kad sam ih prozivao. Ne mogu primenjivati dva različita aršina. Niste po redosledu, gospodine Jakšiću. Gospodine Jakšiću, na redu je narodni poslanik Dragan Tomić. Ne mogu da shvatim, ako ste bili tu kad sam vas prozvao, zašto niste izašli za govornicu? Da li vi to meni imputirate da sam vam uskratio pravo na reč? To nije tačno. Dajte gospodo, molim vas zaista da ovu sednicu vodimo normalno, nemam interesa da bilo kome uskraćujem reč. Ali, zaista, poslanika koga prozovem, a ne izađe za govornicu, ne uskraćujem za reč, on sam sebi uskratio. (Poslanik Tomislav Nikolić, sa mesta: Gde piše da mu ne daješ reč?) Gospodine Nikoliću, zar zaista mislite da treba da piše? Reč ima narodni poslanik Dragan Tomić (nije prisutan). Sledeći prijavljeni narodni poslanik Dragiša Đoković (nije prisutan.) (Narodni poslanik Marko Jakšić traži reč.) Gospodine Jakšiću, ako reklamirate povredu Poslovnika, izvolite. (Marko Jakšić, iz sale: Ja sam na redu.) Nemoguće je tako voditi Skupštinu, ljudi, nije mi u interesu da bilo kome uskraćujem reč, ali moramo raditi normalno. Reč ima gospodin Dejan Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, do sada je uvek bila praksa, da se ovde mnogi pozivaju na nepisana pravila koja važe u parlamentarnom životu, pa hajde i mi da se pozovemo, pa da vidimo da li ćete ih ispoštovati. Naravno da nećete, i neće vam biti prvi put, ni pisana, ni nepisana, ali dobro, o tome će biti još reči. Do sada je bila praksa da, kada je neki od poslanika nekim razlogom izašao i nije tu, pa se vrati u salu, da dobije reč. To je do sada bila praksa. Ne vidim da ima razloga da na ovoj tački kršimo tu praksu i proceduru, sem ako vam nije stalo da sakrijete od javnosti ono što se ne može sakriti, da vašu sramotu pred licem javnosti sakrijete. Onda ćete se truditi, sigurno, da ova rasprava traje što kraće.
Ima reč gospodin Čedomir Jovanović.
Gospodine potpredsedniče, dame i gospodo narodni poslanici, kao predlagač sa zadovoljstvom slušam tok ove rasprave i sa zadovoljstvom ću saslušati svakog poslanika koji je spreman da u ovoj raspravi učestvuje na korektan način. Ako mislite da se poigravate sa nama, onako kako ste činili juče, ne očekujte da vam u tome pružamo podršku. Odlučite se više - da li učestvujete u ovoj raspravi ili ne učestvujete. Pošto niste bili u sali kada ste prozvani, ne možete iskoristiti pravo poslanika koji prati raspravu i prisustvuje u sali. Iskoristite svoje vreme; ali se prema vama primenjuju ista ona pravila koja su se primenjivala i prema svim drugim poslanicima. Gospodin Rističević nije dobio reč jednom prilikom, s obzirom da nije bio u sali kada je prozvan. Dakle, to važi i za vas, gospodine Jakšiću, kao i za sve druge. Vreme rasprave je utvrđeno Poslovnikom i to vreme mogu iskoristiti drugi poslanici DSS-a, ali vi ne možete, jer niste želeli da u raspravi učestvujete [[Marko Jakšić: Imam pravo na repliku.]]
Ljudi, ovo je Skupština, dajte da se ponašamo normalno. Nije sporno da čovek koji je prozvan ima pravo na repliku, ali ne može izlaziti za govornicu kad mu padne na pamet. Pre toga se javio gospodin Nikolić, pre gospodina Jakšića, čije pravo na repliku nije sporno. Izvolite i replicirajte, ali nemojte da se ponašamo ovako.
Dame i gospodo, znam da se gospodinu Jovanoviću žuri, on bi da ovo ide što brže. Međutim, postoji jedno staro pravilo - polako gospodine Jovanoviću, imamo još vremena - imam pravo na svoju diskusiju. Mislim da nema smisla da me bilo ko sprečava. Iz tih razloga i iz tih pobuda, moram ovde sledeće da kažem - nije u redu, nije korektno da se jednom poslaniku uzima reč. Zašto nije korektno? Nije korektno iz razloga što smo imali prilike da vidimo kako se bukvalno javno krade, da vidimo da poslanik koji je u Solunu glasa u ovoj skupštini, a poslanik koji je tu, nadomak, nema pravo da glasa. Neka izađe gospodin Novaković da kaže da li je tog dana glasao ili nije glasao. Svi znamo da se desila izborna krađa, svi znamo da smo uhvatili lopova u samoj krađi, svi znamo da je gospodin Jovanović ovako drsko, odsečno, pred kamerama, javno i glasno rekao da je gospodin Novaković bio tu. To je budućnost Srbije, koja treba Srbiju da vodi - jasno, glasno, lažima do kraja. Ima jedna stara srpska poslovica koja kaže: "Niko krupno ko Turčin ne laže." Čini mi se da vidim neke ovde koji više i krupnije od Turaka lažu. Ali, šta je ovde poenta čitave priče. Poenta čitave priče nije ni gospodin Maršićanin, nisam ni ja, problem je državni udar na ovu skupštinu. Gospodin Đinđić, uz pomoć svog portparola, junoša se smeje, uz pomoć dva svoja džipa želi da, faktički, onu istu vlast koju je uradio u Vladi, da napravi u ovoj skupštini. To je poenta čitave priče. Poenta čitave priče je da se spreče izbori koji, svi znamo, treba da budu na proleće. Tu je suština u stvari. Mi smo ovde slušali suđenje ne gospodinu Maršićaninu, nego gospodinu Koštunici. Gospodin Jovanović, stekao sam utisak, tražio je ostavku predsednika SRJ. Toliko se junoša žestio, i ražestio, pa je toliko vikao, a ja sam mislio - bogami, moraće Voja da podnese ostavku, moraće, kako je žestoko krenuo. Mislim da jeto u neku ruku i glavna poenta priče. Da nije gospodina Koštunice, ne bi ti gospodine Jovanoviću bio ovde. Pod njegovim imenom si i postao poslanik. Bukvalno, pola nas iz DOS-a ne bi bilo ovde u ovoj skupštini, a to je svima nama jasno i znano. Šta je sada poenta čitave priče? Pravi se dogovor sa Crnom Gorom, treba da se raspišu izbori i treba da izvršimo udar da bismo prolongirali izbore za naredne tri godine. Tu je poenta priče; nije ni gospodin Maršićanin što je loše radio; niti su pak izbori na samom Kosovu. Priznajem javno i glasno - radio sam i bio sam protiv samih izbora na Kosovu. (Predsedavajući: Gospodine Jakšiću, vreme.) Ali, ne vidim da je gospodin Jovanović mnogo bio za Kosovo, a niti je pak Zoran Đinđić mnogo pozivao Srbe na Kosovu da izađu na izibore. Verujte mi da bi me, možda, stranka kaznila da nije čula napade gospodina Jovanovića na mene i automatski, iz cuga se predomislila. Čim me gospodin Jovanović napada, ljudi su shvatili da nema potrebe da me menjaju. (Predsedavajući: Gospodine Jakšiću, vreme, govorite već minut duže.) Poenta čitave priče je i to da Zoran Đinđić faktički sve drži u svojim rukama: fondove, Vladu, policiju, sudove. Šta je još ostalo? Još je ostalo da se ovde preuzme Skupština. To je poenta čitave priče. Iz tih razloga i iz tih pobuda, mislim da smo ovu raspravu usmerili pogrešno. To nije u redu i mislim da nema načina da se ovako odredi. (Predsedavajući: Gospodine Jakšiću, vreme. Molim vas da završavate. Govorite gotovo dva minuta duže.) Još na samom kraju da kažem, mi imamo priliku da vidimo kakva nam je budućnost. Da li smo mi promenili kriminal koji je do juče ili do sada bio? Da li ćemo sa džipovima..... (Predsedavajući: Gospodine Jakšiću, govorite duže od pet minuta. Molim vas da završavate.) ...... iz vremena Marka Miloševića, čini mi se imaju samo jedno drugo ime u jednom drugom šefu poslaničke grupe. Da li je to ono zbog čega se DOS borio? Da li je to ono da čovek koji faktički nema ni dana radnog staža, da bukvalno ..... (Predsedavajući: Gospodine Jakšiću, dovodite me u situaciju da ....) Zahvaljujem vam. Prijatno.
Reč ima gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, vi znate da nas posle ove blamaže čeka Predlog zakona o radu. Zamolio bih vas da radimo intenzivnije, da ne izlazite iz sale, da održite kvorum da bi smo mogli da radimo do kraja. (Aleksandar Radosavljević: Do jaja.) To je vaše vaspitanje, mladi kolega. Ali, ne možete ni jednom poslaniku da uskratite pravo da govori, čak i ako se nije nalazio u sali u vreme kada je prozivan. Poslanička grupa ima određeno vreme za raspravu u načelu. Poslanička grupa vam je dostavila jedan spisak, ima pravo da ga menja ad hok. Ja sam vama rekao, gospodine Šabiću, da tog časa neće da govori poslanik Blažić nego gospodin Veljković i vi to treba da uvažite; ili da mi pronađete odredbu Poslovnika po kojoj to ne može da se desi; ili da nađete odredbu Poslovnika po kojoj bismo poslušali i nalog gospodina Jovanovića, da taj poslanik više uopšte nema pravo da govori ako u vreme kad je prozivan nije bio u sali. Dolaskom DOS-a na vlast mnogo toga se u ovom parlamentu promenilo na gore. Poslovnik je sužavan, prava poslanika su sužavana do maksimuma. Vi sada pola sata sedite na toj stolici i već sužavate ono što je do sada već dovoljno suženo. Zato vas molim da ne gazite Poslovnik. Narodni poslanici SRS-a će govoriti po redosledu koji su prijavili, ukoliko su tu. Mi smo posle pola sata bili spremni da nastavimo sednicu, a mi smo vas čekali još sat vremena da se iskupite. Sada vi tražite da mi ceo sat sedimo u sali i čekamo dok se vi nabrojite na 126. Imajte razumevanja i za jedne i za druge. Još jedna stvar - poslanika Arsića uopšte niste prozvali. Sada bi trebalo da kažem da vi više nemate pravo da vodite sednicu Skupštine, jer ste jednog poslanika SRS-a preskočili. Greške se dešavaju. Zato vas molim - svi poslanici SRS-a će dobiti reč ili ćemo praviti skandal.
Nema razloga, gospodine Nikoliću, da pravite skandal. Prvo, ako ste već reklamirali povredu Poslovnika, trebalo je da mi ukažete koju sam odredbu Poslovnika povredio. (Tomislav Nikolić: Član 89. stav 4.) Nije tačno. Možemo je pročitati zajedno, pa ćemo utvrditi da je nisam povredio. Ali, nezavisno od toga, glavna primedba je bila da nekom uskraćujem pravo na reč. Gospodina Arsića nisam prozvao jer nije došao na red. Naime, gospodin Aleksandar Vučić je na vreme tražio promenu. (Tomislav Nikolić: Kako ste mogli Blažića pre Arsića?) Zato što je u spisku koji sam dobio tako navedeno. Imam spisak, možemo ga uporediti. (Tomislav Nikolić: Šta piše pod brojem jedan?) Pogledajte sami spisak. Koristim spisak koji sam dobio. Proverite sami šta ste predali kao listu diskutanata. Vučić je napravio zamenu sa Arsićem i ta zamena je izvršena. Tako je gospodin Vučić i dobio reč. Reč će dobiti i gospodin Arsić. Što se tiče te mogućnosti da poslanik može da govori kad god mu padne na pamet, da može otići u grad, vratiti se i tražiti reč, ne vidim na kojoj se odredbi Poslovnika to zasniva i mislim da mi imputirate da bilo kome oduzimam reč. Hoćete da se glasa da li je povređena odredba člana 89. stav 4. Poslovnika? (Ne.) Zaista se trudim, gospodine Nikoliću, u prilično mučnoj situaciji. Reč ima narodni poslanik Dragiša Đoković, a zatim Božidar Vujić.
Dame i gospodo narodni poslanici, počeo bih rečima jednog velikog mislioca koji kaže - ni malo se ne slažem sa onim što mislite, ali ću se do kraja boriti da kažete to što mislite. Gospodine Šabiću, znam da ste vi u vrlo nezgodnoj poziciji, u teškoj ste situaciji i molim vas, omogućite svim prijavljenim govornicima da dobiju reč. Drugi mislilac je rekao - trgovac ti laže sa smjehom, žena laže sve suze roneći, niko krupno ka Turčin ne laže. Danas bi ove gradacije i ove komparacije mogle da dobiju neke druge subjekte u tom poređenju. Prema tome, nemojte se nervirati, nemojte se jediti. Ovde se zna ko laže, a ko laže taj i krade. Našeg supermena iz Soluna, ovog lepotana, ovog gospodina podsetiti da je njegova obaveza da izađe pred ovu skupštinu, da časno i čestito kaže: kako je on to leteo; kako je on to jezdio ovim nebeskim prostranstvima i kako je on to stigao; neka ga građani Srbije vide. Nažalost, taj gospodin je gradonačelnik Novog Sada, glavnog grada ili prvog grada Autonomne Pokrajine Vojvodine. Međutim, to možda i nije bruka kada znamo kakvog predsednika Skupštine ima Vojvodine; to je onda još i veća bruka. Jednostavno, nisam ovde izašao da bih bio advokat, niti da bih branio gospodina Dragana Maršićanina. Nemamo ga od čega braniti i mi ovde nismo čuli nijedan jedini argument od nekog ko je bio predlagač ili prenosilac zahteva. Znam da je zahtev Koordinacionog centra za smenom gospodina Marka Jakšića iz stigao Brisela; ne znam odakle je ovaj zahtev stigao, ali saznaćemo. Prema tome, reći ću vam da jednostavno umesto što ćutite, što klimate glavama, izađite gospodo, recite argumente, recite činjenice. Nemojte da ste nervozni, nemojte da ste nestrpljivi, jednostavno činjenice vam ne idu u prilog. Reći ću vam, šta je ovde problem, šta je Skupština odradila a šta je trebalo da odradi. Neke poslove je Vlada odradila. URezolucijikojupredlažeVladaNarodnoj skupštini broj 10-3852/2001 od 4. maja 2001. godine i Deklaraciji o Kosovu potpisuje Zoran Đinđić veličanstveni i, između ostalog, kaže - dodatnu uznemirenost građana uvelo je otvaranje carinskih punktova na administrativnoj granici Autonomne Pokrajine Kosovo i Metohija i ostalog dela Republike Srbije. Ovo je još jedan akt kojim UNMIK-ova administracija u AP Kosovo i Metohija krši Rezoluciju 1244, stvarajući veštačku privrednu barijeru između AP Kosova i Metohije i ostalog dela Republike Srbije. Dalje kaže - dajemo punu podršku otporu građana ovim grubim postupcima kojima se krše jugoslovenski carinski propisi i poreski propisi Republike Srbije. Poseban problem predstavlja izrada Pravnog okvira za privremenu samoupravu Kosova. Osnovni tekst koji je napravljen u UNMIK-u ne daje elementarne garancije zaštite prava nacionalnih i etničkih zajednica. Albanski predstavnici u radnoj grupi traže više od toga i vrše pritisak na međunarodne eksperte. Deklaracija koju je Vlada Srbije takođe i predložila ovoj skupštini na usvajanje, i to smo usvojili, 31. maja, kaže - nadležni državni organi treba danastave saradnju sa UNMIK-om i OEBS-om u vezi sa doslednom i celovitom primenom Rezolucije 1244 Saveta bezbednosti i ovom deklaracijom. Znate o kojoj deklaraciji govorim. Dalje - obavezuje se Vlada Republike Srbije da vodi politiku jačanja veza Kosova i Metohije sa drugim delovima Srbije u cilju očuvanja suvereniteta i integriteta Savezne Republike Jugoslavije u skladu sa pomenutom rezolucijom. Posebno se ukazuje na aktivnot Vlade ... (Dragiša Popović, sa mesta: Šta je tu sporno?) Reći ću vam, gospodine, vas Kosovo ne zanima. Vi ste uzeli tri milijarde maraka ili dolara u Pariskom klubu za otpis duga. Kaže dalje - posebno se ukazuje na aktivnosti Vlade Republike Srbije u oblasti prosvete, zdravstva, saobraćaja, trgovine, finansija, kulture i državne uprave; i ono što je sporno, kaže dalje - zahteva se od Vlade podnošenje redovnih mesečnih izveštaja nadležnim skupštinskim odborima po pitanju Kosova i Metohije i toga šta je uradila Vlada Republike Srbije. Nisam video nijedan jedini izveštaj, niti ga je bilo koji nadležni odbor video. To je ono što je sporno i što je za vas bolno. Vas to ne pogađa, vi želite da preko promene Srbije izvršite dekompoziciju, da to razdrobite, rasparčate kako ste hteli. Što se tiče antikampanje na Kosovu i Metohiji, dečkić koji nema ni dan radnog staža,glavnibranilac zakona o radu, ali ne znam gde je to radio i šta je radio, ubeđivao nas je da je Demokratska stranka Srbije vodila antikampanju. Da je Demokratska stranka Srbije vodila antikampanju, znate koji bi procenat glasova imali: nula, toliko ste popularni i toliko bi dobili. Neće narod da glasa za vaše kandidate. Vaša najveća antikampanja bila je vaša lista, vaša Rada radikalka i kompanija. To vam je najveća antireklama. Neće narod u Kosovskoj Mitrovici da glasa za vašeg kandidata koji kaže - narod u Kosovskoj Mitrovici je kriminalizovan. Da li neko normalan u ovoj zemlji može reći za sve građane jednog grada da su kriminalizovani? To je vaša najveća antikampanja, vaš problem, to je vaša situacija. Ne znam šta i kako ste uradili. Znate ko je za vasi kakoglasao. U vašu kampanju dolazili su poslanici jedne stranke koju uopšte ne želim da pominjem, pa su se u srpskom selu Suvo Grlo svađali sa seljacima; rekli da je Srbija siromašna zemlja, da ih više ne može pomagati, već moraju izaći na izbore, pa će Priština dati penzije, plate i sve ostalo. To kako Priština daje, vidi se. Prema tome, gospodo, vi možete kako hoćete. Ne možete dokle hoćete. Ničija do zore ne gori.
Izvolite, gospodine Nikoliću.
Da ne bi bilo posle, svađale se jetrve preko svekrve, tog šefa Hekerupove poslaničke grupe koga ste pomenuli, tu Radu, što ste rekli radikalka, mi smo to đubre najurili pre dve godine iz stranke, a sada je u Demohrišćanskoj stranci.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vujić, a sledeći prijavljeni je narodni poslanik Stevan Ž. Gudurić.
Čeda Jovanović izreče da postoje dva motiva koja su nagnala DOS da traži smenu Maršićanina, takođe iz DOS-a. Detaljno je motivaciju DOS-a obrazložio, detaljno je elaborirao i shvatismo mi tada iz Srpske radikalne stranke kako vam se lupaju lončići na istom šporetu - NATO šporetu. Treći motiv Čedo - DS je očito uhvaćena u krađi. Duh Soluna je pušten. Prihvatajući tu činjenicu i prikrivajući je, ovi iz DOS-a odlučiše da laž i krađa budu merilo vrednosti, te nađoše za to i vajne satelite iz ostatka DOS-a. Ali, gle čuda, nađoše istinoljupce u opozicionoj stranci, koja kao opoziciona izglasa vama iz DOS-a i Vladu i budžet. E, dobre zbilja partnere nađoste - prema svecu i tropar. Ovo danas, očito, je čin sile, demonstracija na ovakav način prikazana: argumenti sile nad silom argumenata. Mi srpski radikali, smo kroz naš zahtev od 22. oktobra svu silu argumenata izneli za smenu predsednika Skupštine.
Gospodine Guduriću, izvolite, a posle Stevana Ž. Gudurića, reč ima narodni poslanik Dušan Budišin.
Dame i gospodo narodni poslanici, prvi put sam došao u iskušenje za ovom govornicom da ćutim zato što mislim da to kako se vi u DOS-u između sebe kradete, tu mi iz opozicije ne možemo nadodati bog zna šta. To vam je najbolja izborna kampanja za buduće vreme. Pričalo se za ovom govornicom i danas, a i ranije, kako je neko pre vas razorio privredu; razorili su je vaši prijatelji uvođenjem sankcija, pa kada to nije bilo dosta, onda su je vaši prijatelji izbombardovali; pa kada i to nije bilo dosta, onda ćete ih jednostranačkim tenderskim komisijama rasprodati. Tako tenderska komisija za rasprodaju Beočinske fabrike cementa, u sastavu Šumarac, Cvetković, Đukić ili sve zajedno, ima zajednički imenitelj - Zoran Đinđić, koji je još u maju izjavio, posle njegove posete Parizu, da je Beočinska fabrika cementa prodata Lafaržu; pa ste i konsultantske kuće u skladu sa time izabrali, koje će slušati naloge koje vi inače hoćete da sprovedete. Isto tako, dali ste sjajnim stručnjacima da vode Agenciju, a neko je rekao ovih dana da su to sve pametni stručni ljudi, eksperti; jedina je mana što imaju toliko godina da još nisu stigli da se briju, pa ćemo izgleda doći, u situaciju u Srbiji da balavanderi, koji još ne znaju nos da obrišu i koje mama za ruku preko ulice vodi....
Gospodine Guduriću, vodite računa koje reči koristite.
Za takve to drugačije ne može da se kaže. Moj Boba ima 11 godina i on je balavander, a oni imaju malo više, pa i oni u to spadaju. Oni će da rasprodaju ono, kako negde nikada lično nisu dinar stvorili. Idite u Agenciju i pogledajte kako izgledaju ti vrli stručnjaci. Što se tiče toga, zašto u Srbiji nema Ustavnog suda, što bi gato i bilo. Ustav se ne poštuje, politički se rešava ko će da ide na koji sud i ko će kome da sudi. Čuli smo gospodina Jovanovića da kaže - politička odluka o slanju tamo i tamo. Ta zastava kojom se falite na Isriveru, kada nam budu ispostavili cenu koliko to košta, samo je jedan problem u tome - vi nećete biti vlast da platite tu cenu koju ste zaslužili. Čeda je ovde govorio kako je on ogorčeni protivniksvojih neprijatelja, a mislio sam da smo mi politički neistomišljenici, barem dok mi nismo došli u opoziciju. Ispostavilo se da je Čedin stav, u stvari stav DOS-a, zato što su zatvori puni političkih protivnika. Znači, onda moramo govoriti o nekim ogorčenim neprijateljima; samo morate znati da ničija do zore nije gorela i da ta situacija može da se promeni zato što smo čuli još jednu stvar, neko veče od gospodina Maršićanina: kada bi gospodin Batić priznao, bio bi tamo gde i oni što priznaju budu. Najbliža je Mitrovica, ima možda i neki bliži aps. Samo ne znam kako vi to mislite da se jako dobro predstavite Srbiji; kada je pre nekoliko dana ova govornica bila brvno gde su se sudarila dva jarca, pokazala Srbiji odnos snaga u DOS-u i šta je to u stvari DOS. Izvinjavam se, govori se po narodnoj, a to ste bili gospodine Čedo vi i gospodin Mihajlov, pošto ste vi ovde objašnjavali ko je uvodio krizne štabove, ko je gde ulazio, čime i na koji način. Šta je interes DOS-a? Da li ono kako je neko rekao - ruka u tuđem džepu; službenici koji se igraju poslaničkim karticama i izigravaju poslanike. Možda je svemu tome kumovao i onaj famozni mačak gospodina Janjića; da li je mačak pojeo nekome jezik ili mu ukrao karticu iz džepa, ne znam, mora to neko da razjasni. Znači, moguće je i da je taj mačak kriv u celoj ovoj situaciji. Što se tiče toga ko će s kim u koaliciju, hvala lepo, niko nam od vas ne treba; a 19-ta članica DOS-a u ovom momentu (Čedo,slušaj da znaš ko ti je 19-ti član) to je bilo jako jasno, a to samo neki možda nisu zapazili, to je Stranka srpskog jedinstva, jer samo pozicija glasa za izbor Vlade. Ne znam kako to drugačije da objasnim, oni će možda sada biti izvanredno 18-to mesto, pošto će ove jedne otprilike da isteraju napolje. Narod je 4. novembra, na onom prvom treningu, rekao koliko veruje u vas. Vredite za trećeg, a možda ni za toliko. Taj procenat je mnogo mali da biste vijali i gazdovali Srbijom i to ne može dugo da traje;možete da probate kako sve to izgleda, da samo onda cena bude mnogo velika na kraju priče. Pričali ste da je Zakon o radu najvažnija stvar, ključna, bez toga nam nema u svet, a ispalo je da je mnogo važnije od svega toga da šutnete gospodina Maršićanina, dok Zakon nije važan, to može kroz par dana da dođe na dnevni red. Onda nam je Čeda držao slovo kako treba sve to da se završi, da se ne ide na ručak; odra čovek grlo, ode da ga isplakne i jedno dva-tri sata ga nije bilo. Kada tražiš da mi sedimo ovde, onda, gospodine, zabodi se tu pa sedi i ti sa nama; kada već tražiš da neko ne ide na ručak, a tvoji bili pažljivi, pa nisu dali kvorum, nego otišli svi zajedno na ručak. I samo još jednu stvar na kraju, vi ste pričali u predizbornoj kampanji, i ne samo tada, kako imate spremljene sve reformske zakone, samo da osvojite vlast i istog trenutka ih usvajate, a jedino ste zaboravili da je jedan vaš koalicioni partner, gospodo u DOS-u, u istom trenutku imao pripremljene uredbe kojima će da vlada, a vi i zakoni ga ne interesujete uopšte - gospodin Đinđić. Prema tome, vi ćete morati ovu situaciju sami da završite, to je vaša kuća, DOS-ovska, tu vas ima 176, a unutar sebe radite šta hoćete; pa kada završite tu priču, onda ćete sesti sa nama ovde dalje da radite, ali u svakom slučaju mislim da to neće dugo trajati.
Izvolite, gospodine Janjiću.
Neću da odgovaram gospodinu koji me je opomenuo, ali ću da mu se zahvalim, jer nakon mesec i po dana po ovom demokratskom poslovniku narodni poslanik dobije šansu da nešto kaže. Gospodo poslanici, ne znam da li ste vi uopšte svesni da sudbinu ovog parlamenta i ove države dajete u ruke malograđanskom savezu Srbije - malograđanskom, nisam pogrešio - koji ima 0,00000000004% glasova u Srbiji. Da takve dve osobe zauzmu ključni resor u saveznoj državi, ministar inostranih poslova, kao i funkciju predsednika srpskog parlamenta. Za koji dan spakujete bolesnog gospodina Milutinovića u Hag:ko treba da nam bude predsednik države. Da li postoji neko u ovoj sali koji bi prihvatio tako nešto? (iz sale - bi). Shvatam da to mogu da prihvate babažvake i svi ostali koji ne znaju šta se događa u ovoj skupštini, ali niko normalan ne. Ko podržava? Ovo podržavaju ostatak DOS-a koji slepo izvršava naredbe kriminalizovane vlade i stranka sprkog JUL-a. Izvinjavam se, možda sam pogrešio, možda sam uvredio JUL; ovi su gori od JUL-a. Ko još podržava DOS: 15 stranaka čiji lideri nemaju članstvo. To je jedan čovek, jedna mašna, jedna tašna i jedan glas; takvih 15 stranaka je ostalo u DOS-u. Da li to treba da vodi Srbiju? (Marijan Rističević, sa mesta: A mobilni?) Taliban, smiri se [[smeh]] U celoj ovoj vašoj trgovini glasovima, u ove dve noći koje će možda biti kobne za Srbiju, sve je bilo u igri. Nudili ste strankama za po par glasova sve i svašta: jednima koji su prepoznatljivi po bageru, da se ne bi dosetili u Srbiji, dali ste džip. (Nema gospodina Čede, on reče da je poklonio džip gospodinu koji je prepoznatljiv po bageru, da potvrdi tu svoju priču), onim JUL-ovcima ste predali na uništenje 10 kriminalnih dosijea i patite od amnezije dok vam njihovi glasovi trebaju [[smeh]]
Vreme, gospodine Janjiću.
Završavam. Onaj gospodin, koji sedi u petom redu, nije svestan - šta može da izazove svojim kriminalnim ponašanjem, a predstavlja divne građane Novog Sada, njih 500-600 hiljada; uporno izbegava da dođe ovde i kaže da je za vreme glasanja bio u Solunu - da ova kriza može Srbiju da uvede ne u parlamentarnu krizu, nego u građanski rat. (Predsedavajući: Vreme.) Ko će da vlada ovom Srbijom, vas 120 koje ne možemo da uhvatimo po hodniku. Vi ste sramota Srbije. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dušan Budišin.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, zamolio bih predsedavajućeg, pre nego što počnem, da posle mene da reč gospodi Raduloviću i Tomiću, jer su oni bili na listama i imaju pravo da govore, a bili su pre mene.
Posle ću objasniti, a vi govorite.
Svoje duhovitosti, gospodine, zadržite za Solun, nemojte to raditi, vama nisam dobacivao, znate. Vi, uopšte, imate jednu prednost u odnosu na nas i tu vam prednost nikada neću poreći. Vi, gospodo, nama možete da radite ono što nama moralne kočnice ne dozvoljavaju da radimo vama. To treba da vam je jasno [[aplauz DSS]] Kada smo došli u Skupštinu, puna su vam usta bilademokratije, transparentnosti i svega ostaloga, najzad, onoga što je dogovoreno u DOS-u i onoga što smo obećali građanima Srbije. Prvi put kada smo ukazali da se nešto od toga nije ispunilo, prvi put kada smo se drznuli da kritikujemo Vladu, dosta je bilo valjda u ovom društvu i u ovoj državi nedodirljivih, tada je došla na tapet DSS. Gospodin Maršićanin tu je najmanje važan. Zato ga neću ni spominjati niti ću ga braniti. Branilo ga je sve ono što je uradio za ovom stolicom iza mene, na šta je lepo ukazao u svom izlaganju pred ovom skupštinom. Cela ova farsa, a moram je tako nazvati, upravo je nastala zbog toga što je DSS smetala. Zašto je smetala, reći ću vam otvoreno,gospodo. Smetala je zbog toga što je građanima Srbije govorila istinu. Građani Srbije će tu istinu spoznati, spoznali su je neki, neki je spoznavaju, a budite ubeđeni da će je uskoro svi spoznati. To će biti vrlo loše po vas: kad se neko poziva na demokratiju a glasa iz Soluna; čiji ministar četiri puta daje predlog pravosudnom odboru da se za sudiju bira čovek sa liste Savezne izborne komisije koja je krala izbore, što je činjenica. Nema gospodina ministra, blagovremeno je izašao. Četiri puta se predlaže isti čovek, iako je bilo dogovoreno da se takvi neće predlagati. Najzad, gospodine Jovanoviću, vi to pitajte gospodina Batića za detalje, on je upoznat. (Čedomir Jovanović, sa mesta: Izvinjavam se.) Molim, primam izvinjenje. Dakle, kada četvrti put dolazi čovek i kada gospodin ministar dobija pitanje da li se on četvrti put predlaže zato, što je u međuvremenu postao član DHSS, onda ministar predlog povlači. Komentar nije potreban. To je bilo, gospodo i dame, na Odboru za pravosuđe. Kada smo ukazali na to, kada smo ukazali na izvesne postupke ministra za unutrašnje poslove, kada smo kritikovali ministra koji kažeda je u Srbiji dozvoljeno da ima sve i svašta, a mi nećemo Srbiju koja će da ima sve i svašta, onda smo došli na tapet i onda ste kao prvoga izabrali gospodina Maršićanina. Obraćam se onima, a mislim da je takva ipak većina, koji imaju savesti. Njima se obraćam. Koji su u ovu skupštinu došli zbog onoga za šta su ih poslali građani Srbije. Ne znam šta ste sa ovim drugim želeli, izuzev da napadnete DSS. Pazite: "Tvrd je orah voćka čudnovata, ne slomi ga, a zube polomi". Pazite, gospodo, da vam se to ne dogodi. Reći ću vam zašto vam još smeta DSS. Bliže nam se izbori, a vama se koža ježi od pomisli na izbore. To vama smeta, gospodo. Gospodo, mi smo jasno i glasno rekli zašto hoćemo taj nesrećni zakon o saradnji sa Haškim tribunalom. To je nužnost, to je imanentno i ta nesrećna saradnja je tu, mi je ne možemo izbeći. Šta će zakon doneti? Doneće upravo ono što nam je rekao gospodin Maršićanin, a da se ne bi ponavljali to ću vam samo morati da ponovim još jednom: Doneće to da nećete moći da manipulišete Haškim tribunalom i dobićete to da će biti zaštićen, koliko je god to moguće, svaki jugoslovenski građanin, a valjda nam je prvo to cilj. Nije nam cilj da rasprodajemo Srbiju za jeftine pare, da bi ostali na vlasti i da bi stvorili finansijsku oligarhiju [[žagor u sali]] Možete da negodujete koliko god hoćete, ali vi tu oligarhiju stvarate ili ste je već stvorili. Druga stvar gospodo, vi ste pokazali i nastavili staru praksu. Podsetiću vas, naše kritike su bile jako oštre kada smo govorili o tzv. vladanju uredbama u bivšem režimu. Pogledajte broj uredbi koji ste doneli, gospodo. Uredbama se ne vlada. Vlada se zakonima. Zakonima se vlada! Vi ste ponovo počeli da vladate uredbama i upravo to hoćete da eliminišete iz Skupštine ono što vam smeta, pa vam onda ni uredbe neće biti potrebne. Povod za sve bilo je nešto što smo imali u bliskoj prošlosti, na žalost, nešto što se zove - izborna krađa. Vi ste, gospodo, pokušali da nas ubedite da se može glasati iz Soluna. To je, valjda, ta transparentna demokratija. Nekoliko poslanika je za ovom govornicom tražilo od gospodina Novakovića da nam ovde jasno i glasno kaže da li je bio ili nije bio. Mi smo ovde deset meseci, dame i gospodo, i jako dobro se poznajemo. Naravno, sa izuzecima onih koji su danas došli da ispune građansku dužnost da pritisnu dugme, a nepoznati su, pa smo ih prvi ili drugi put videli ispred skupštinske sale. Dakle, to su razlozi. Vi ste išli dalje, pa ste objašavali kako je gospodin došao, pa otišao, pa ste onda videli da nije bio u avionu i sijaset drugih razloga ste nam ovde dali. Nismo čuli još od gospodina Novakovića da li je ovde bio i da li je glasao. To bih zaista voleo da čujem. Inače, poznajem gospodina Novakovića, on toga dana zaista nije bio ovde. Koliko ste želeli napredak ovoj Srbiji, vidi se i po nesrećnom izboru predsednika Višeg privrednog suda, vrlo važne funkcije kada se ima u vidu da nam slede tenderi, likvidacije, stečaji. Gospodo, tu su u prošlom režimu mnogi vrlo krupne pare hvatali. To je činjenica. Gospođa Vasilić je preporučena na Odboru za pravosuđe od strane predsednice Vrhovnog suda Srbije, koju smo svi zajedno ovde izabrali. Preporučena je sa rečima - ona je najstručniji čovek i pozvana za ovu funkciju. Kolege u pravosudnom odboru, koji znaju zanat, bili su za njen izbor. Demokratska stranka je to sprečila i reći ću vam argumenat, a vi cenite koliko je ozbiljan: to ne bi bilo zgodno, jer bi ta gospođa sudija iritirala sudije, a što odlazeći iz suda rekla - ja ću se vratiti na velika vrata. Pa, čovek takvog formata u struci i treba da se vrati na velika vrata. Neće valjda na mala. Dakle, to je bio razlog zbog koga je nismo dobili za predsednika Privrednog suda. Sada će valjda to biti neko drugi, ko će baciti struku u zasenak, pa će se povinovati uredbama ili usmenim uredbama, da ne kažem naredbama. Najzad, na kraju, mogu samo da vam kažem još nešto, niste u početku shvatili dve stvari koje je poručivala i govorila Demokratska stranka Srbije - da smo zaista za to da se ispuni ono što smo obećali i da smo zaista, ulazeći u DOS kao koaliciju, maksimalno sebe odredili da ništa ne menjamo u svom programu. Izgleda da iz toga niste izvukli pouku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić. (U međuvremenu poslanik Jovanović traži reč.) Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine Budišin, ako želite da me saslušate biću veoma kratak i pokušaću ne da osporim vaše nezadovoljstvo našom političkom odlukom da vam uskratimo svoju podršku, već da vas podsetim da su poslanici DOS-a i Demokratske stranke u ovoj skupštini usvojili zakon kojim se zauvek, bar se nadam zauvek, u ovoj zemlji depolitizuje oblast pravosuđa. Time i onaj segment u kome se precizira izbor svakog predsednika suda, pa i predsednika Vrhovnog suda. Vaša argumentacija je hroma i ona ne stoji ni po pitanju pomenutog sudije, koji je bio član Savezne izborne komisije, jer ste vi poslanik stranke koja je predložila i postavila za zamenika sekretara Narodne skupštine Republike Srbije zamenika sekretara te iste Savezne izborne komisije. Pokušajte bez ičeg ličnog u ovom našem postupku da prepoznate ono što zaista u njemu stoji, to je naša jasna namera da uskratimo svoju podršku predstavniku Demokratske stranke Srbije na mestu predsednika Republičkog parlamenta, sa obrazloženjem koje sam dao, koje danas još uvek stoji i koje govori o velikim razlikama između naše dve stranke, ali u tome nije bilo ničeg uvredljivog niti bilo čega što bi moglo degradirati vrednosti Demokratske stranke Srbije, već je to zapravo izraz našeg trenutnog stanja i jedna korektna konstatacija. Molim vas da se služite argumentima i da neargumentovanim optužbama dodatno ne degradirate atmosferu u kojoj radimo. Podsećam vas još jednom - mi smo usvojili set zakona iz oblasti pravosuđa. Tim zakonima zauvek je oblast pravosuđa depolitizovana i niko ne stoji na putu kandidaturi gospođe koju ste pomenuli za mesto predsednika Vrhovnog suda Srbije. Mi smo tu ženu imenovali za predsednika suda. Iz veoma jasnih razloga, koji su rečeni svojevremeno, nismo pružili svoju podršku njenoj kandidaturi za mesto predsednika Vrhovnog suda Srbije. Da li je to oligarhija ili ne - neka sudi javnost. Ali, ubuduće, svaki sudija će se birati nezavisno od političke volje, pa će tako i gospođa Vasilić svoju profesionalnu karijeru graditi nezavisno od Demokratske stranke ili od bilo koje druge stranke koja kreira politički ambijent u kome radimo. Još jednom vas podsećam - nemojte karikirati ovu skupštinsku raspravu pominjanjem ljudi koji nisu tu, niti argumenata koji su lako oborivi, poput ovog argumenta koji se ticao Savezne izborne komisije. Vaša stranka je predložila zamenika sekretara koji je bio zamenik sekretara Savezne izborne komisije i vi ste tu odluku ispoštovali jer je to tehničko lice. Ne vidim da u tome ima ičeg spornog i da bi tako nešto trebalo da bude predmet naše rasprave.
Reč ima narodni poslanik Veroljub Arsić.
Dame i gospodo poslanici kako je gospodin predsednik Skupštine vodio Skupštinu proteklih desetak meseci, pokazuje zadnja odluka njegovog predsedavanja, koja je, iako protiv Poslovnika Narodne skupštine, ipak donesena. Kršio je Poslovnik u toku čitavog svog vođenja ove skupštine, koristeći batinu koju možemo slobodno nazvati - teror većine. Povod njegovoj smeni je, navodno, zloupotreba elektronskog sistema kada se glasalo o zakonu o radu. To nije bila prva zloupotreba tog istog sistema. Prva zloupotreba na koju je ukazano, a ja sam ukazao negde pre osam meseci, kada je jedan poslanik, naš kolega, glasao za još dvojicu poslanika. Tada predsednik Skupštine nije reagovao, jer mu je to tada bilo u interesu. Kaže da se borio za TV prenose u ovoj skupštini, a meni je dao da raspravljam o jednoj tački dnevnog reda jedva nešto više od jednog minuta. Toliko o njegovoj demokratiji. Što se gospode iz Demokratske stranke Srbije, žale se na gospodina Đinđića - glasali su za njegovu Vladu. Znali su dobro tada ko je Zoran Đinđić, ko je ministar pravde gospodin Batić, i ko je Dušan Mihajlović, i ko je Jožef Kasa. Još nešto, samo radi srpske javnosti, jer mi poslanici to znamo. U sadašnjem sazivu parlamenta samo dve stranke nisu glasale za ovu vladu: to su SPS i SRS. Tako da mi pripadne muka kada neko izađe za ovu govornicu i rasplače se nad sudbinom seljaka, a glasao je da tim seljacima ministar bude Dragan Veselinov. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Dragan Todorović, a posle njega narodni poslanik Dragan Jočić. Pošto narodni poslanik Dragan Todorović nije u sali, molim narodnog poslanika Dragana Jočića da uzme reč.
Poštovani narodni poslanici, dame i gospodo, na čuli početku smo u obrazloženju predloga za razrešenje pominjanje poslednje decenije i pominjanje socijalista. U ovom parlamentu sam od 1992. godine, doživeo sam mnogo neprijatnih stvari. Bio sam opozicioni poslanik, doživeo sam da se amandmani i predlozi zakona ne usvajaju; da se ne puštaju prenosi; doživeo sam opstrukciju manjine, ali sam to doživeo od jedne grupacije koja je imala ideologiju. Ona je rigidna, ona je bila nepromenjena, bila je anahrona, bila je opasna u jednom momentu za narod, ali je bila ideologija. Ideologija jedne partije, ideologija koja je proizašla iz komunističke ideologije. Sada opet neprijatni trenuci, ali ne od onih kojima je ideologija partijska država, kojima je leva ideja na srcu, kojima je jednopartijski režim na srcu, nego od onih koji zapravo nemaju ideologiju, već nešto što se zove samo nagon, nagon za sebe, nagon po sebi, i to bez obzira na bilo kakvu posledicu. Ono što nije novo, a desilo se pre nekoliko dana sa ovom karticom, desilo se i februara 1994. godine, takođe od strane Demokratske stranke. Tada je, pod definicijom i parolom - pošteno, bio pošteno izabran predsednik ove skupštine, Dragan Tomić. Metodologija je bila ista - tajna, nevidljiva, glasovi su odleteli i skratili su Srbiju za četiri godine, zato što su doveli socijaliste da predsedavaju ovom skupštinom. Nije u pitanju Dragan Maršićanin, nije u pitanju koalicioni sporazum, u pitanju je nešto sasvim drugo. U pitanju je jedna stvar, koju je gospodin Čedomir Jovanović i rekao, a to je da DOS ne postoji. A DOS nije niko drugi uništio, nije nijedna od ovih stranaka, nije ni predsednik poslaničke grupe DOS-a, Čedomir Jovanović, već premijer Zoran Đinđić. On ga je uništio. Obećali smo, kao DOS, i on je prihvatio obećanje, model podele vlasti i vladavinu prava. Međutim, sada ne da nemamo podelu vlasti, nego se suspenduje parlament, i ne samo da se on suspenduje i pravi kriza, nego ne postoji ni Vlada, niti će postojati. Postojaće ubrzo samo politička volja jednog čoveka, koji želi da bude sam, a to je Zoran Đinđić. Obećali smo zakone, a ne uredbe za lično bogaćenje; smanjenje administracije, a ne sedam potpredsednika Vlade;saradnju sa međunarodnom zajednicom, da zaštitimo dostojanstvo zemlje i građana; obećali smo, bar DSS, da se neće izručivati, otimati ljudi sa pijaca, sa ulica, nego smo obećali da će se doneti nešto što se zove - zakon o Haškom tribunalu. Obećali smo novu i bolju policiju, nove zakone o tajnoj policiji i o javnoj bezbednosti; nismo obećali tendere za 2.000 "pežoovih" vozila, nismo obećali nove tendere za 3.000 raznih vozila i BMV-a, dok u zemlji Srbiji nema skenera, nema ležaja, nema lekova, nema sanitetskih kola. Nismo obećali uniforme raznoraznih vrsta i oblika, koje izmišljamo policiji, a da sami ljudi nemaju čime po bolnicama da se pokrivaju. Obećali smo nezavisno informisanje. Međutim, umesto toga imamo niz malih, polupriučenih novinara, koji će iz svojih mesta, za sitne pare, objaviti svaku laž u novinama. Obećali smo nezavisno sudstvo, a ne vladavinu sudskih lobija i privatne advokatske linije, koje će sebi strpati postupke u džepove. Obećali smo da umesto nedemokratskog, anahronog i sistemski razorenog Miloševićevog pravosuđa, donesemo osnove pravosudnog sistema, gospodo. Nismo obećali da donosimo smušene zakonske predloge, koji, moram reći, još nespretniji ministri među klupama menjaju, moleći pri tom narodne poslanike da odustanu od svojih amandmana. Obećali smo da ćemo sve nelogičnosti i socijalne nepravde otkloniti, ali nismo obećali narodu da će ostati bez posla. Nismo obećali da ćemo sve učiniti da novoobogaćenim poslodavcima poboljšamo položaj u odnosu na radnike. Na kraju, dragi prijatelji, nismo obećali ni krađu, pa makar to bila i krađa skupštinskih kartica. DOS postoji kao ideja, ali ne kao skup onih stranaka koje su sve ovo izneverile. I zato je kao posledica vraćanje na ova načela, Demokratsta stranka morala da plati kao žrtvu, za sada, mesto predsednika Skupštine.
Reč ima narodni poslanik Božidar Vučurović.
Dame i gospodo narodni poslanici, znam da vi od mene u poslednje vreme sa ovog mesta očekujete pesmice. Međutim, za razliku od pijanaca, pevam samo onda kad sam tužan. Danas ne mogu da vam pevam, jer sam danas veseo. Veseo sam, jer narod Srbije vidi za koga je glasao na onim izborima, kada je svrgnuo diktatorski režim, da bi doveo jakobince, što reče jedan naš kolega. Malo sam samo tužan, zato što naš predlog za smenu gospodina Dragana Maršićanina nije na dnevnom redu. E, onda bi verovatno ispevao više od jedne strofe, ali ja vas ipak neću ostaviti bez te jedne strofe, koja bi mogla da glasi, otprilike, ovako: "Dragan Maršićanin je mnogo mutio, ljutio Đinđića, Čedu ljutio, pa mu zbog toga sledi smena, po prvom delu prezimena". Hvala.
Reč ima narodni poslanik Rajko Baralić.
Poštovana gospođo Čomić, dame i gospodo narodni poslanici, cenjeni novinari, i prosečnim analitičarima je bilo jasno da ćemo vrlo brzo prisustvovati internom obračunu u tzv. Demokratskoj opoziciji Srbije, na način kao što se to danas događa. Demokratska opozicija Srbije je neprogramska, neprincipijelna, koalicija funkcionalnog tipa, koju je pred izbore rukovodio samo jedan jedini motiv - da u Srbiji dođe na vlast. Danas plaćaju realnu posledicu te zablude da je moguće konstituisati koaliciju na taj način, od raznorodnih političkih opcija, građanske i socijaldemokratske provenijencije, monarhističke, republikanske, menadžerske i kvazi-patriotske. Tučete se danas pred građanima Srbije i brukate parlament. To nije naša tuča, nije ni naše zadovoljstvo, ali je naša obaveza da kažemo da ste u toku jednogodišnje vlasti 217 puta prekršili Ustav Srbije i 14 puta prekršili Ustav SRJ, da ste jedina vlast u Evropi koja nije smogla snage da konstituiše, da izabere Ustavni sud. Vi ste vlast koja poslanicima opozicije oduzima imunitet, a poslanicima interne opozicije očigledno mandate. Vi ste vlast koja je donela najrigidniji Poslovnik koji je redukovao prava narodnim poslanicima do te mere da je obesmislio parlamentarizam kao takav. Vama se, poštovana gospodo iz bivšeg DOS-a, dogodila implozija. Obrušili ste se iznutra i upašćete danas u bunar koji ste nama kopali. Delili ste nas na reformiste i dogmate, na ove i one. Samo, pred vama danas stoji 37 poslanika SPS-a, koji ne možete dekomponovati i ne možete razdrobiti na više malih političkih grupacija, bez obzira koliku i kakvu želju s tim u vezi imate. Prisustvovali smo jednom od najneobičnijih postupaka u ovom parlamentu. Zaista je pred licem naše javnosti načinjena manipulacija sa jednim poslanikom, zaista taj čovek nije bio, zaista je on smogao snage da jeste bio i zaista ste na tom momentu napravili jaz koji više ne možete da premostite. Argumenti kojima se vi sukobljavate i koje vi suprotstavljate nama kao narodnim poslanicima, nama kao narodu i nama kao državi, padaju u vodu posle izjave Doris Pak, najsramnije izjave koja je mogla da bude izrečena našoj državi i upućena našim građanima Srbije. Rekla je: "Ne možete vi trošiti pare naših poreskih obveznika pa u vašoj zemlji raditi šta vi mislite da treba". Dotle ste doveli Srbiju. Vi ste, gospodo iz DOS-a, danas samo na čelu protektorata koji se zove Srbija. Vi ste privremeno na čelu tog protektorata. Jednog dana, kada im ne budete dovoljno dobri, pokušaće da nađu druge izvršioce. Zato svi oni koji u tome ne žele da učestvuju mogu još danas da se časno iz ovoga izvuku. Socijalistička partija njeni narodni poslanici i njeno rukovodstvo ukazivali su s pravom, da će da se dogodi ovako nešto u Srbiji. Obećali ste poštenje, a izabrali ste u Čačku za okružnog tužioca čoveka koji to nikako ne zaslužuje. Obećali ste depolitizaciju sudstva u Srbiji, a smenili ste iz pravosuđa samo one ljude koji su imali nečije partijske knjižice i imenovali samo one koji danas imaju vaše. To je ogledalo vaše principijelnosti. Učinili ste još mnogo toga zbog čega morate da odete sa vlasti. Ovo je početak ne samo parlamentarne krize, ovo je početak duboke političke krize u Srbiji, iz koje ne možete izaći čisti, jer nije to bio izborni program takozvane koalicije DOS. Draga gospodo, za vas je glasalo 2.400.000 ljudi u Srbiji. Bojite se dana kada treba da izađete na nove izbore. Jedna je stvar biti u opoziciji i želeti vlast, a druga je stvar preuzeti odgovornost za vršenje vlasti. Lako je bilo kritikovati one koji su vlast vršili. Teško je danas ispoštovati ono što ste sami u izbornom programu garađanima Srbije obećali. Mnogo toga se dogodilo što zaslužuje objašnjenje. Nas ne treba da interesuje da li je ovo personalni sukob gospodina Đinđića i gospodina Koštunice, a moglo bi da nas zanima. Nas ne treba da interesuje da li je to sukob dve političke koncepcije. Nas treba da zanima da li ste vi u stanju da organizujete u Srbiji vlast na taj način da ona bude suverena država? Po onome kako se stvari razvijaju danas, vi to niste u stanju. Ne radujemo se ničemu što može iskomplikovati prilike u Srbiji, ali ćemo učiniti sve da SPS na tom problemu u političkom smislu poentira.
Reč ima narodni poslanik Srđan Petrović, a posle njega narodni poslanik Srboljub Živanović.
Poštovano predsedništvo, poštovane kolege poslanici, više puta u prethodnoj diskusiji se čulo od strane opozicionih poslanika SRS-a i SPS-a da se DSS sada žali na Vladu, a da je sama ušla u koaliciju DOS. Tačno, DSS je dva puta izašla na izbore u koaliciji DOS. Ali, ja ću vas podsetiti - u decembru mesecu DSS je dala ime svog predsednika DOS, dala je pod uslovima. Podsetiću vas na dva najvažnija uslova. Privi uslov je bio da se očuva zajednička država, da se na tome radi. Drugi uslov je bio da se prestane sa zloupotrebom u privredi, da se spreče krizni štabovi i ostale stvari koje su u periodu od 5. oktobra do decembra meseca krenule da se dešavaju. Te dve stvari su bile glavni moto, posle prihvatanja ostalih kolega iz DOS-a, da mi uđemo u tu koaliciju. Da li smo se prevarili? Mislim da nismo. Zašto? Prvi od uslova, da se očuva zajednica Srbije i Crne Gore, vidimo da je krenula u dobrom smeru i približava se cilju. Ta zajednica će se očuvati ne zato što to žele naše kolege iz DOS-a, nažalost, nego zato što žele oni koje te naše kolege smatraju svojim saveznicima. Ja smatram da oni to nisu. Međunarodna zajednica će očuvati zajednicu Srbije i Crne Gore i mi svi to dobro vidimo ovih dana. Druga stvar za koju se zalagala DSS, da se spreče zloupotrebe u privredi, kriminal - sve ono što se dešavalo; to je ušlo u javnost. Javnost zna šta se dešava i zna ko je za to odgovoran. I jedno i drugo može najbolje da se pokaže na primeru Crne Gore, koja je 1997-1998. godine dobila podršku našeg koalicionog partnera, sadašnjeg premijera Vlade Srbije. Crna Gora je i tada imala podršku međunarodne zajednice. Sada vidimo gde je Crna Gora, vidimo šta naše kolege u Parlamentu Crne Gore ovih dana raspravljaju. Sigurno ćemo i mi raspravljati u ovom parlamentu na istu temu. Znamo kako je prošlo privatno preduzeće gospodina Mila Đukanovića. Tako slično će proći i privatno preduzeće drugog gospodina. Privatna preduzeća ne mogu da budu vlade. Vlade moraju da budu odgovorne građanima, vlade su izvršni organi države. Ne mogu agencije da budu izvršni organi Vlade, a da ne znamo šta je Vlada. Mora da je bude, pa u njoj moraju da budu i potpredsednici svih stranaka koje su htele ili nisu htele da uđu u političku borbu, slučajno su se tu našle. Komunisti, kao i njihovi nastavljači socijalisti, često su podržavali geslo u prošlosti, u davnim vremenima, da cilj opravdava sredstvo. Neko drugi je rekao da je najbolji put do cilja najbrži put. Pitanje je da li se tim najbržim putem do cilja može doći i da li je nepoštovanje procedure, dobar način da se do nekog cilja dođe. Na kraju, postavlja se pitanje šta je uopšte cilj onoga koji se služi tim sredstvima. Da li je to nešto što je kod komunista nekada bila diktatura proleterijata, da li je to sada vladavina nekog samozvanog menadžmenta koji je okupljen oko agencija Vlade Srbije. Pre nekoliko dana videli smo da se u Vojvodini prave izvesni dogovori, slučajno u vreme kada su rasprave u Skupštini Srbije bile u punom zamahu. Ti dogovori su i napravljeni, koliko smo obavešteni. Samo bih pitao kolege iz Vojvodine, da li misle da će premijer dati ekonomsku decentralizaciju, da li gazda preduzeća želi da nekome da pare, da pusti ili da drži svoje pare koje je zaradio? Da li je to samo jedno od praznih obećanja i da neće za dva meseca na tapetu biti možda neka druga stranka, pa će neke druge stranke moći lakše da napadaju tu stranku sa argumentima da su antisrpske itd. Biće im mnogo lakše nego da napadaju Demokratsku stranku Srbije.
Mogu da pomognem narodnom poslaniku Srđanu Petroviću da se obrati potpredsedniku Skupštine Vojvodine, gospodinu Miroljubu Lješnjaku, članu Demokratske stranke Srbije i gospodinu Stevi Bobiću, članu Izvršnog veća Skupštine AP Vojvodine za sve detaljne informacije, pošto su učestvovali u tom procesu. Reč ima narodni poslanik Srboljub Živanović, a posle njega narodni poslanik Jovan Todorović.
Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani građani Srbije, danas u Srbiji vladaju kaubojski zakoni. Mnogi članovi sadašnje Vlade imaju svoje privatne ergele konja pa zato mogu stalno da imitiraju Divlji zapad. Vi hoćete istinu da pretvorite u laž, a čestitost u lopovluk. Sada hoćete po onoj narodnoj, veruj meni, Čedomiru Jovanoviću, a ne veruj svojim očima. Kada je utvrđeno da su glasovi kradeni, tada ste došli u međusobni obračun. Ovim međusobnim obračunom vi, u stvari, otkrivate vaše pravo lice. Jer, sve ono što ste obećali građanima Srbije u svojoj predizbornoj kampanji slagali ste. Prevarili ste baš te svoje lične glasače, znači građane Srbije. Danas prodajete preduzeća i uništavate sve blagodeti ovog naroda zarad vaših političkih ciljeva okrenutih ka Zapadu i globalizaciji. Gospodine Novakoviću, kao prava ličnost lepog, ponositog grada Novog Sada, svojim autoritetom poštenjem i ugledom treba da ste ponos ovoga grada, treba da ste ponos svih građana, a vi ste lopov i prevarant koji, u stvari, oslikava da je takva i politička stranka kojoj pripadate. Gospodine Novakoviću, sediš pored čoveka zaduženog za ekologiju, a rezultat toga jeste biološka zaraza oko tebe. Otišao si u Grčku da trošiš narodne pare. Inicijativa Srpske radikalne stranke za smenu gospodina Maršićanina je starija od DOS-manlijske incijative i o njoj je trebalo ranije raspravljati u ovom parlamentu tj. o negativnom radu gospodina Maršićanina kao predsednika ovog parlamenta, jer srpski radikali su maltretirani, ponižavani, ali naše poštenje, hrabrost, znanje mnogima smetaju u ovom parlamentu. Dame i gospodo, pojedinci danas oru i seju, ali ne znam gde i po kojoj zemlji.
Reč ima narodni poslanik Jovan Todorović, a posle njega narodni poslanik Dragan Šormaz.
Gospođo Čomić, dame i gospodo, kolege narodni poslanici, ima jedna zanimljiva kineska poslovica koja kaže - dabogda živeo u zanimljivo vreme. Ne znam da li Kinezi pri tome blagosiljaju ili kunu, ali meni se čini da Srbija i građani Srbije, pa i mi poslanici doživljavamo očigledno zanimljivo vreme. Zanimljivo po mnogo čemu, a naročito u poslednjih godinu dana, od kada je DOS došao na vlast. Na ovoj vlasti DOS ali baš ništa nije uradio od onoga što je obećao. Nažalost, čini mi se da ide i dalje u negativnom smeru i da i ono što bi mogao da uradi neće uraditi, zato što je nejedinstven i zato što pokazuje da nije zaslužio poverenje naroda, niti na septembarskim, niti na decembarskim izborima. Zanimljivo je dame i gospodo, obrazloženje koje je podneto povodom zahteva da se razreši dužnosti predsednik Skupštine Dragan Maršićanin. Osim dve prostoproširene rečenice, u pisanom obrazloženju nema ništa drugo, a po izlaganju predstavnika poslaničke grupe DOS-a, reklo bi se pre da je na dnevnom redu smena Vojislava Koštunice, a ne predsednika ove skupštine. Meni se, dame i gospodo, čini da je možda i vreme da se razgovara o smeni Vojislava Koštunice, ali to sigurno nije obrazloženje za smenu predsednika Narodne skupštine. Bilo bi takođe zanimljivo, dame i gospodo, naročito za vas koji nikoga od nas iz opozicije ne slušate, da izađete za ovu govornicu i kažete koje je to preduzeće od kada je DOS na vlasti, oživelo, a da pre toga nije radilo. Kada bi vas neko pitao koliki je spisak preduzeća koja su prestala sa radom od kada ste vi na vlasti verujem da bi ova skupština trajala nekoliko dana dok govornik iza ove govornice nabroji taj spisak. Takođe bi trebalo nekoliko dana da neko pročita spisak smenjenih kadrova Socijalističke partije Srbije u poslednjih godinu dana, ali samo zato što su socijalisti. Mnogo je primera širom Srbije. Mogao bih da vam navedem i sam puno, ali reći ću samo jedan, recimo, u "Viskozi" u Loznici pre devet meseci smenjeno je rukovodstvo i od tada do danas "Viskoza" ne radi pre toga je radila sa 50% kapaciteta, isplaćivala plate radnicima, a ovih devet meseci unazad nijedan jedini dinar radnici "Viskoze" nisu primili. Tamo nije bilo kriznog štaba, ali jeste bilo smenjivanja po volji DOS-a. Zanimljivo bi bilo, takođe, da vas pitamo, gospodo iz DOS-a, pa i vas iz Demokratske stranke Srbije, kako to da neke stvari ne znate, a da se nalazite na vlasti ili u vlasti. Kako to da niste znali da će predsednik Socijalističke partije Srbije i raniji predsednik SRJ biti uhapšen baš 31. marta, kako se i desilo i isporučen 28. juna u Hag, kako se i desilo. Kako to da ta poslanička većina, uključujući i Demokratsku stranku Srbije,nije prihvatila po meni opravdan i argumentovan zahtev Socijalističke partije Srbije da se ovde, u ovom parlamentu raspravi o nezakonitoj i neustavnoj uredbi Vlade Republike Srbije na čelu sa Zoranom Đinđićem, da se upravo predsednik Milošević isporuči u Hag. Kako to da niste znali da ste u predizbornoj kampanji izašli sa lažnim obećanjima, sa milijardama dolara od kojih će građani Srbije mnogo bolje živeti, za razliku od onog vremena kada je vladao, kako vi kažete, režim Slobodana Miloševića, nenarodni i nikakav, koji je vladao na štetu naroda. Kako to da kao vlast ne znate da kažete, niti nama poslanicima, niti građanima, zašto se to desilo da imamo samo 40 miliona dolara direktnih investicija u privredu Srbije u proteklih godinu dana, a obećali se milijarde. Šta je to razlog. Da li je razlog to što se ponekad i DSS, što bi moji Lozničani rekli, ponaša kao - pola riba, pola devojka. Da li je razlog samo u tome ili je zaista u tome što Vlada Republike Srbije ne poštuje ovaj parlament, pa ne predlaže niti kvalitetne zakone, a onda donosi uredbe kojima zapravo vlada ovom Srbijom. U medijima svu krivicu za ovo sadašnje stanje svaljuju na prethodni režim, kako oni kažu, režim Slobodana Miloševića, naročito na socijaliste. Kako to da stranka koja se zalaže za legalizam, za pravnu državu, ne zna da su socijalisti izloženi progonu i da u ovom momentu imamo preko 700 krivičnih postupaka koji se vode protiv socijalista, u najvećoj meri zato što su socijalisti i pripadnici SPS-a. Dame i gospodo, mogao bih mnogo toga da zamerim predsedniku Skupštine Draganu Maršićaninu: to što je sa svojom poslaničkom grupom DSS-a dozvolio da se u ovoj skupštini usvoji, u suštini, nenarodni, antiradnički Zakon o privatizaciji; što je dozvolio da se takav zakon usvoji u ovoj skupštini bez socijalnog programa; što je takođe sa svojom strankom pokvario ionako loš Predlog zakona o tzv. ekstraprofitu; što je doneo sa svojom strankom, i uz pomoć DOS-a, Poslovnik koji reguliše odnose u Skupštini na način da se guši svaki individualizam poslanika u Narodnoj skupštini. Ali, ne mogu da mu zamerim što je dokazao da jedno telo u isto vreme ne može da bude na dva mesta. Dokazao je ono što se već zna, a vas gospodo podsećam na anegdotu da je i sam Njutn shvatio zakon gravitacije u onom momentu kada mu je jabuka pala na glavu. Molim vas, dame i gospodo, ovo vreme koje je pred nama, biće svakako još zanimljivije nego što je bilo u prethodnih godinu dana, zato što se i narod dozvao pameti i shvatio da je izneveren, a u najmanju ruku prevaren. I ukoliko poslanička većina u ovoj skupštini bude dozvolila da se ide na izbore i da se proveri volja tog naroda, onda će se sasvim jasno i glasno pokazati da DOS ne zna da vlada, da nije kompetentan, a da i ono što može da uradi, ne radi zato što neće ili zato što nije dobio nalog; a naloge znamo da ne dobijaju iz zemlje, nego dobijaju iz inostranstva. I kada nekoga treba uhapsiti; i kada treba napraviti spisak policajaca i pripadnika MUP-a koji su za istrage, za svedoke predviđeni pred Haškim sudom, a potencijalno i optuženi; i kada treba reći da taj spisak nije važeći; i kada se kaže da jeste tačno da su general Pavković i gospodin Lukić na listama Haškog suda i kada se kaže da nije tačno; dakle, ne postoji volja DOS-a, ona je negde drugde, a DOS treba da sprovede ono što im se kaže. Ali, ne pada, dame i gospodo, sneg da bi pokrio breg. Meni se čini da čitava ova ujdurma i priča služi samo za to da se narod Srbije zavara, da obrati pažnju na nešto drugo, a ne na težak život koji svi mi, pa evo i mi narodni poslanici, u ovim uslovima živimo. Dakle, služi čitava ova priča da se biračima, pomalo baci prašine u oči da zaborave za obećanja DOS-a, da zaborave na izneverena očekivanja, da zaborave da postoje ljudi koji jesu vlast, ali koji ne znaju da vrše tu vlast, a ako pri tome još i nemaju volje, onda je to zaista problem sam po sebi i jako veliki. Drugo zbog čega mi se čini da ne pada sneg da bi pokrio breg, jeste nalog koji DOS treba da izvrši, a to je da stvori sopstvenu opoziciju, jer SRS i SPS očigledno nisu opozicija po meri DOS-a. Dobro bi bilo, po mom shvatanju stvari, napraviti sopstvenu opoziciju, pa makar to bila i Demokratska stranka Srbije koju ćemo isključiti navodno iz DOS-a, a kada treba da se udružimo protiv socijalista ili protiv radikala, onda ćemo opet biti jedinstveni. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dragan Šormaz, posle njega narodni poslanik Zlatan Jovanović.
Dame i gospodo narodni poslanici - "držte lopova" kaže naš narod. Jednostavno, sve ovo što se danas dešava je zamagljivanje, dizanje prašine i to je svima jasno. Naravno, imamo jedan problem, a to je ono što nam se dogodilo u Skupštini, u četvrtak, kada je ministar izazvao incident sa grupom poslanika SPS-a, kada je došlo do prekida rada, da bismo u ponedeljak naravno skupili što više poslanika kako bismo mogli da izglasamo Zakon o radu u načelu. A posle toga, u ponedeljak, ono što smo dokazali, odsustvo gospodina Novakovića iz ove sale i glasanje njegovom identifikacionom karticom. Nas interesuje, recimo, zašto kada je toliko bilo bitno glasanje u ponedeljak, zašto gospodin Ćirić, koji je gradonačelnik Niša i koji se nalazio u Solunu zajedno sa gospodinom Novakovićem, nije doleteo tim famoznim prevoznim sredstvom u Beograd da glasa, a jednosed je u pitanju, da bude još jedan glas više. Zašto je došao samo gospodin Novaković i u kom se to kukuruzištu nalazi taj famozni aerodrom na koji je sleteo jednosed, kojim parama je napravljen, a da niko u Srbiji ne zna gde se nalazi takav aerodrom sa kojeg je moguće sleteti i uzleteti i u roku od sat vremena biti u Solunu i Beogradu. Ali, jednostavno, potrebno je sada izmisliti veći problem, potrebno je smeniti gospodina Maršićanina, kako bi se u Srbiji pričalo tome, a kako bi se, naravno, zaboravilo na ono što se dogodilo u ponedeljak. Smetamo mi iz Demokratske stranke Srbije zato što kažemo da je ova vlada nesposobna i nekompetentna. Imamo argumente za to. Koje smo, gospodo zakone ovde doneli za godinu dana? Sem Zakona o privatizaciji, iz seta zakona koje je podnela poslanička grupa DSS-a danije Zakona o pravosuđu ne bismo doneli nijedan. Koji nam je zakon dostavilo, valjan zakon koji smo ovde usvojili, Ministarstvo pravde i lokalne samouprave? Koji nam je valjan zakon dostavilo Ministarstvo poljoprivrede, nauke i tehnologije, Ministarstvo prosvete, šta smo uradili, šta smo reformisali? Već više od godinu dana se koristimo zakonima iz perioda prethodne vlasti i ništa ne menjamo. Jednostavno, mi u Demokratskoj stranci Srbije to nismo obećali narodu i ne želimo da snosimo posledice za rad takve vlade. Neki kažu - dobre vlade. Na ovakav način, nasilnički način, ucenjivački način, pritiskom preko medija, policije, čujemo da se stvaraju i dosijei poslanicima DSS-a, na takav način se ponašala i prethodna vlast, setite se toga gospodo. I prethodna vlast je imala novac, policiju, medije, džipove. Setite se kako je prošla 5. oktobra, 24. septembra i 23. decembra prošle godine. To vas od narodne volje neće, gospodo, spasiti, izbora će biti kad-tad i neće vam na tim izborima pomoći ni novac, ni policija, ni mediji, a ni džipovi. Na tim izborima ćete katastrofalno izgubiti, a pobednik na tim izborima biće DSS. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Zlatan Jovanović, a posle njega narodni poslanik Bora Drakulović.
Poštovani građani Srbije, obraćam se vama, posebno vama koji ste na decembarskim izborima svoj glas poverili DOS-u. Nadam se da ste u poslednjih nekoliko dana shvatili u kolikoj ste zabludi bili, kada ste poverovali lažima DOS-a o boljem životu pod njihovom vlašću. Nadam se, takođe, da ste u ovih nekoliko dana shvatili pravi karakter aktuelne vlasti. U ponedeljak je poslanička većina pokušala krađom glasova u Narodnoj skupštini, u najvišem organu vlasti, da izglasa predloženi zakon o radu. Brutalna i bezočna krađa učinjena je od strane onih koji vrše vlast u ovoj zemlji, na očigled svih prisutnih poslanika u Skupštini, ali i celokupne srpske javnosti. U srpskom jeziku oni koji kradu nazivaju se lopovima. A i oni koji im u tome pomažu, svesno i namerno, ne zaslužuju drugo ime. To - krađa, lopovluk, kriminal - to je suština aktuelne DOS-ovske vlasti. Poštovani građani Srbije, Srbija je u političkoj parlamentarnoj krizi. Jedini izlaz su prevremeni izbori. Razmislite dobro o ovome što se ovih dana dešavalo u Skupštini Srbije, razmislite da li vi, da li Srbija zaslužuje ovakvu vlast. Nismo valjda toliko grešni, a ni toliko bogati, dokoni, da im dozvolimo da avantura zvana DOS-ovska vlast traje četiri godine.
Reč ima narodni poslanik Bora Drakulović, a posle njega narodni poslanik Bojana Aleksić.
Kolege poslanici, zaista bih najrađe zalelekao celu Srbiju, iz razloga što je vodi ko je vodi. Za to sam da posle ovog današnjeg dana i narednih dana, kada narod shvati da ovi niti će voditi, niti mogu voditi, da će nam svanuti. Obrazložiću zašto sam izašao, mislio sam da ne izađem, ovo mi je falilo da vam kažem: gospodina predsednika Maršićanina treba smeniti i to u paketu sa njegovim ličnim sekretarom Marićem. On se uvek pozivao na to da su legalisti, u stvari to su prave siledžije. Najviše su se i sve vreme bavili ukidanjem prava političkih neistomišljenika i to čitave opozicije, a pre svega socijalista. Sinoć na televiziji Maršićanin se javno hvalio da je lično njegova stranka smenila Slobodana Miloševića i njegovu partiju. Namerno govorim o predsedniku i njegovom sekretaru, a što ga je sekretar sledio u njegovoj želji da redukuje sva prava opozicije, naravno socijalista najpre, kako bi od te opozicije uzeli članove za DSS i druge stranke. Na žalost, sekretar ga nije sledio samo tada, kada je predsednik Maršićanin pokušao da uhvati lažno glasanje. Naime, sekretar se sada svojim potpisom, da je nevidljivi poslanik Novaković pošteno i direktno glasao, našao na strani legalista i tako otkrio svoje pravo siledžijsko lice. Predsednik i sekretar obavezno moraju da idu u paketu, jer su pravo oličenje negativne Srbije. Takođe, mislim da ima mnogo razloga da odu, ali ne zbog ovoga što traži Demokratska stranka, to nije razlog. Zbog toga što su otkrili ovaj lopovluk, treba ih pohvaliti. Zbog onog prethodnog što sam rekao, zaista zaslužuju da budu smenjeni i predsednik i sekretar. Hvala vam.
Reč ima Bojana Aleksić, a posle nje narodni poslanik Nataša Jovanović.
Poštovane kolege poslanici, želim da podsetim da je ovde danas na dnevnom redu smena predsednika Narodne skupštine Dragana Maršićanina. Počevši od samog predlagača i od uvodnog govora predlagača, preko svih ostalih koji su danas ovde govorili, nisam primetila da je iko izneo ijednu grešku u radu gospodina Maršićanina, kao predsednika Narodne skupštine. Barem ne neku veliku grešku u radu zbog koje bi bilo potrebno da se on danas smeni. Pre će biti da mi ovde danas želimo da smenimo istinu. Najveća greška gospodina Maršićanina, po mišljenju dela neših koalicionih paratnera je upravo ta što se zalagao za istinu. Uostalom, pošto se mnogo pominjala ovde DSS i njen predsednik Vojislav Koštunica, pošto se mnogo pominjao DOS i način zbog čega se DOS uopšte udružio, hajde da i ja nešto malo kažem o tome, da se podsetimo kako je uopšte došlo do nastanka DOS-a, zašto je uopšte došlo do toga i koji su bili ti koji su DOS na početku činili. DSS je stvorena u junu 1992. godine da bi se borila protiv jednog totalitarnog režima, da bi se borila za nešto što su istinske vrednosti, koje su pre svega iznad politike. Za vrednosti kakve su između ostalog, istina i vrlina, čast i poštenje. DSS se nikada nije zalagala za materijalizam u politici i uvek je želela demokratskim, a ne nasilnim sredstvima da dođe do vlasti, da bi u ovoj nesrećnoj i napaćenoj zemlji uspostavila vladavinu prava i izvela nešto što se zove suštinske, a ne samo deklarativne reforme. Izgleda da zbog toga danas DSS treba da plati. Ako je to razlog, Dragan Maršićanin, svi poslanici DSS-a, svi funkcioneri, direktori, članovi upravnih odbora DSS-a, predsednici opština i opštinskih vlada, rado će dočekati da budu žrtve istine, doslednosti i principijelnosti. Samo ne znam šta će ostati onima drugima u tom slučaju. DSS se ni jednog trenutka nije ogrešila o DOS-ov koalicioni sporazum. DSS se zalagala i zalagaće se i dalje za demokratiju i demokratske institucije, za vladavinu većine. Da li će ostatak DOS-a bez DSS moći da se podiči da ima većinu u ovom narodu? Da se podsetimo samo vremena od pre malo više od godinu dana, da se podsetimo septembra 2000. godine, kada susvi primetili, svi koji su učestvovali u prebrojavanju glasova sa izbornih rezultata, da je predsednik SRJ Vojislav Koštunica već tada imao nešto oko 400 hiljada glasova više od liste Veća građana za Saveznu skupštinu, koju je vodio gospodin Dragoljub Mićunović, koji je pak imao, ne znam tačno, ali dosta više glasova od liste za Veće republika, na čijem prvom mestu je bio gospodin Zoran Đinđić. Mada se kaže da je Demokratski centar mala, a Demokratska stranka velika stranka. Već tada se znalo, kao što se znalo i po broju pristalica DOS-a koji su izašli na mitinge koje je organizovala Demokratska stranka Srbije i predsednik Koštunica, da je tu znatno više ljudi dolazilo nego na one mitinge koje je organizovao DOS-ov karavan, kako su organizovani sa neuporedivo manje para i marketinga, jer Demokratska stranka Srbije pare nikada nije imala i nikada se za svoja načela nije borila pomoću para i moći. Njena moć je bila u njenoj ideji i u verovanju njenih članova, koji su potpuno bez para, vrlo često raznosili poštu lično da bi uštedeli za poštansku markicu, išli i agitovali za svoje ideje. Zapitala bih se zbog čega danas ćute poslanici stranaka DOS-a? Zbog čega ne izađu i kažu svoje mišljenje o tački koja je na dnevnom redu? Zbog čega ne izađu i kažu šta je to učinila Demokratska stranka Srbije i o koji koalicioni sporazum se ona ogrešila. Znam i verujem da u ovoj sali ima puno poslanika Demokratske opozicije Srbije koji imaju i časti i savesti, i koji se sa svim ovim što se ovde danas dešava duboko ne slažu. Želim da se svi oni pitaju - već smo bili očevici šta se dogodilo sa jednim delom poslanika Pokreta za demokratsku Srbiju, kako su oni prošli,šta se dogodilo sa poslanicima nekih drugih stranaka - da se svako zapita šta će biti sa njima onog momenta kada se u ime programa svoje stranke koji je delimično sadržan u DOS-u i u ime svoje ideje budu suprotstavili onome što je trenutni pragmatizam i trenutna borba za sve one ideje za koje se zalagala Demokratska stranka Srbije onda kada je osnovana. Demokratska stranka Srbije je osnovana između ostalog i da bi oborila jedan totalitarni režim, da bi vladavini nasilja i tiranije došao kraj i da bi se uspostavila nasuprot tome vladavina prava. Da li je to ovo za šta se u ovom trenutku i na ovakav način zalaže ostatak Demokratske opozicije Srbije.
Reč ima narodni poslanik Nataša Jovanović.
Dame i gospodo poslanici, od konstituisanja ovog saziva Narodne skupštine, u kojoj ste vi na listi DOS - Vojislav Koštunica dobili poverenje naroda sa 176 poslaničkih mesta, Skupština Srbije je obilovala raznoraznim aferama, kršenjem Poslovnika, zlostavljanjem i terorom nad poslanicima Srpske radikalne stranke i u svemu tome je Demokratska stranka Srbije zajedno sa sadašnjim ostatkom DOS-a, prednjačila uz pomoć gospodina Dragana Maršićanina, još uvek aktuelnog predsednika Narodne skupštine. Ali, danas treba da se zapitamo - šta je razlog ove krvoločne borbe između ostatka DOS-a i Demokratske stranke Srbije i šta je razlog za smenjivanje gospodina Maršićanina? Krađa, uz falsifikovanje glasanja pomoću identifikacione kartice gospodina Novakovića i vaše trenutno skretanje sa tzv. reformskog kursa kod zakona o radu, koji će potpuno da uništi radnike u Srbiji i našu celokupnu privredu, na ono što je sada vama u ovom trenutku najvažnije - da se obračunate između sebe i da se u pravom smislu reči, kao krvoločne zveri, kidate pred poslanicima, koji to treba da posmatraju i treba da se opredele za jednu ili drugu stranu. Za razliku od onih koji u toj vašoj borbi imaju nameru da se opredele za trenutno jaču stranu, koju predvodi gospodin Čedomir Jovanović, Srpska radikalna stranka će i dalje uporno da ističe šta je to što nije dobro ni kod jednih ni kod drugih, a što je obeležilo proteklih godinu i nešto dana, jer ste svi vi zajedno, i iz Demokratske stranke, sa onima koji su prikačeni uz vas, iz Demokratske stranke Srbije, uz Koštunicu i Đinđića, naneli ogromnu štetu srpskom narodu i svima nama. Međutim, ovo svoje kratko izlaganje završiću osvrtom na vašeg kandidata za predsednika Narodne skupštine. Ako je došlo do ovoga da se vi obračunate na kraju sa Demokratskom strankom Srbije, da li je moralo da dođe do toga, gospodo iz DOS-a, gospodine Jovanoviću, da predložite kandidata iz najantisrpskije stranke, ako među vama može da se nađe ko je taj koji je najviše antisrpski, nastrojen - Građanskog saveza Srbije, osobu koja je sinonim za osionost, bahatost i koja za godinu dana, uz pomoć gospodina Maršićanina, nije htela ili nije mogla da nauči kako između ostalog da se obraća meni kao narodnom poslaniku. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Joca Arsić.
Poštovane kolege poslanici, dozvolite mi da kažem nekoliko reči povodom ove tačke koja je na dnevnom redu ove sednice Skupštine, a koja je uvršćena na neposlovnički način. Još lepša stvar - spojene su dve tačke koje su potpuno različite po svojoj prirodi i ne može se raspravljati o obe istovremeno, pričati o razrešenju i istovremeno pričati o imenovanju, kako je to rečeno u predlogu predlagača za ovu tačku dnevnog reda. Kažem namerno - imenovanju, jer ovo nije prvi put da Skupština imenuje one koje treba da bira. To se desilo sa izborom nosilaca pravosudnih funkcija, odnosno imenovanjem, ako se sećate, nosilaca pravosudnih funkcija u beogradskim okružnim, opštinskim i ostalim sudovima; to se desilo posle toga više puta, a evo i danas kada govorimo o razrešenju aktuelnog predsednika Skupštine, opet kršimo Poslovnik, ne poštujemo proceduru izbora, ni proceduru razrešenja. Nemam nameru da verujem u ono što ste izneli. Ne znam kako vam je narod do sada verovao, u priče koje ste pričali, jer ste te priče mnogo puta izokrenuli i izborna obećanja, jedno po jedno, napuštali, a to ste danas ovde pred Skupštinom vi i izneli. Sigurno je da se ne može verovati ljudima koji nešto potpišu, pa onda kažu da postoji viši interes, a ovde kritikuju makijavelizam, kritikuju jakobince, kritikuju totalitarni režim, a zaboravljaju na svoje ponašanje koje je potpuno isto ili mnogo gore od ovoga što se kritikuje. Kada se kritikuje ovde bivši period, vlast komunista, kako vi to kažete, totalitarna vlast, nemojte da zaboravite da u vašoj vladi imate u potpredsednicima bar polovinu bivših komunista. Nemojte to da zaboravite. Nemojte da zaboravite ni da u ovoj skupštini sedi mnogo poslanika u opoziciji, u DOS-u, koji su bivši komunisti. Nemojte da pripisujete samo socijalistima, koji su to najmanje, po svom programu i opredeljenju, da su oni naslednici i nosioci te ideje, i da to i dalje žele da rade. Mi smo danas dobili jedan zaključak Administrativnog odbora ovde u Skupštini. Ovo je jedna mala pretnja ili malo uopozorenje poslanicima, pošto je opozicija ta koja treba da nosi većinu, odnosno da obezbeđuje kvorum, opozicija po vašem mišljenju, a po našem pozicija je ta koja treba da sedi ovde u Skupštini da uvek ima najmanje 126, da na vreme počne i da na vreme organizuje adekvatnu raspravu u Skupštini. Opozicija treba da se uključi i da kaže svoje mišljenje o predlozima zakona koji su tema rasprave. Međutim, vi koristite, pošto niste do sada mogli da disciplinujete svoje poslanike da budu ovde u broju koji je potreban za nesmetan i redovan rad Skupštine, i ovaj zaključak Administrativnog odbora, gde se kaže da moraš i da se prijaviš, i da moraš da budeš u elektronskom sistemu, samo je pitanje u kom vremenu. Jer, pošto po Poslovniku (zaboravili ste), čovek koji izađe iz ove sale, poslanik, naravno, mora da izvadi svoju karticu, po Poslovniku, i kad se vrati da je ubaci. Kada će se vršiti taj presek utvrđivanja kvoruma po elektronskom sistemu, da li kada to nekome odgovara, da li kada sabere koliko je tog momenta bilo poslanika u sali i da li je to namenjeno onome ko iz neophodnih potreba mora da se udalji iz ove sale, da ne nabrajam koje su to. Prema tome, mislim da je ovo jedan od pritisaka koji se vrši na poslanike, da se na silu disciplinuju. Za disciplinu treba da snosi odgovornost onaj ko ima većinu u ovoj sali. Ovde se postavlja pitanje razrešenje predsednika, uz obrazloženje od nekoliko rečenica, neću da ih citiram, o njima je dosta rečeno, a da se prethodno zaboravilo da su činjene greške u povredama Poslovnika i ranije; da se nije razmatralo ono što je trebalo da se razmatra; da se ono što je bilo predlagano, nije uvrstilo u dnevni red, u vremenu koje je predviđeno za redovnu proceduru; da ne nabrajam ovde, počev od Anketnog odbora, od predloga za razna razrešenja ministara, za utvrđivanje odgovornosti ministara, i policije, i poljoprivrede, itd. To nije stiglo na dnevni red, to nije bio razlog da mi ovde raspravljamo i da to bude odgovornost predsednika što to nije stavio na dnevni red, već je odgovornost predsednika što onaj ko je otišao, a kažete da se vozio u jednosedu, verovatno nije znao da se u rikverc vrati sa mesta gde je bio, jer je to verovatno i nemoguće, ili nije mogao na vreme da stigne ovde da bi se identifikovao. I, što se tiče ove priče o tome ko šta ima i kako ima, nemam ništa protiv da ljudi imaju i jašu konje. Bolje njih, nego narod. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Miodrag Jaćimović.
Poštovani poslanici, mi danas ovde imamo nevarovatnu situaciju - smenjujemo predsednika parlamenta koji je uhvatio na delu lopova. Umesto da lopov bude kažnjen, kažnjava se onaj ko je uhvatio lopova. Svi mi u sali znamo da poslanik Novaković nije bio u ponedeljak u ovoj dvorani, a kobajagi je glasao. On je predsednik drugog ili trećeg grada u Srbiji, odnosno u Jugoslaviji, a sme da tvrdi nešto što je nemoguće. Sve je ovo skretanje pažnje sa lopovluka i falsifikata. Je li ikada, i gde, smenjen predsednik parlamenta zato što je kazao istinu? Da li smo mi svesni šta upravo činimo? Ima li veće bruke za ovu skupštinu i za državu Srbiju? Ne mogu da shvatim da se poslanik Novaković ne izvini ovoj skupštini i prizna što svi znamo - da nije mogao biti u skupštini 3. decembra, kad je bio u Solunu. Ne može se njegovim glasom tako trgovati. Ovako nešto se nikada nije dogodilo. I, može li on i dalje biti predsednik Skupštine Novog Sada? Valjda će dati ostavku, jer ko bi ga dalje uvažavao na tom mestu, pogotovu njegovi sugrađani. Mislim da je o ovome trebalo da se priča sve vreme, a ne da se priča o mnogim drugim stvarima, koje su izvan ove teme. Hvala.
Ima reč narodni poslanik Petar Jojić.
Dame i gospodo narodni poslanici, prošla je godina i više dana otkako je DOS došao na vlasti SRS odgovorno može da vam kaže da od 1804. godine, od početka stvaranja nove države, nije bilo nesposobnijeg, neodgovornijeg političkog soja, no što je DOS na vlasti. Gospodo iz DOS-a, pokušavate da donesete zakon o radu, kojim ćete obespraviti radnike. Narod će, ukoliko usvojite ovaj zakon, da vam kaže: imadosmo državu - ne znadosmo; izgubismo slobodu - saznadosmo, izgubismo državu - saznadosmo. Narod pita - ima li pravde, DOS kaže - ima, narod pita - ima li zakona, DOS kaže - ima, narod pita - ima li morala, DOS kaže - ima. Narod pita DOS - ima li Boga, i narod kaže na kraju - ima Boga. Dame i gospodo iz DOS-a, isporučili ste Hagu Slobodana Miloševića, a pripremate još veću bruku patriota, Srba, pa tragate po celoj Srbiji i srpskim zemljama gde ćete da ulovite Ratka Mladića i Karadžića, i još mnoge druge srpske patriote. Slobodan Milošević je isporučen bez reversa, uz pet miliona dolara, na Tuzlanskom aerodromu; isporučili ste ga protivno Ustavu Savezne Republike Jugoslavije, Ustavu Republike Srbije, i Zakonu o krivičnom postupku. Znate, dame i gospodo narodni poslanici, da srpski narod nije bio toliko ljut na Miloša Obrenovića što je ubio Karađorđa, no je bio više ljut što je isporučio Karađorđevu glavu sultanu. Tako će se desiti i vama, gospodo iz DOS-a, koji ne poštujete Ustav i zakone i sarađujete sa Haškim tribunalom bez Ustava i bez zakona. Niste pitali Amerikance kako su se oni obračunali sa teroristima. Amerikanci su se obračunavali sa separatistima i neprijateljima, navodno američkog naroda, tako što su u Teksasu hiljade i hiljade pobili, a mnoge osudili na 99 godina zatvora. Dakle, dame i gospodo, SRS ocenjuje da su sva vaša obećanja, koja ste davali u toku predizborne kampanje, bila lažna. Dame i gospodo narodni poslanici, nova vlast gura Srbiju u provaliju. DOS mora da se raspadne, jer je višestruko truo i kao takav ne može spasiti Srbiju, Plašim se, dame i gospodo narodni poslanici, da će Srbijom zavladiti osmanlijsko carstvo, ako Srbe bude na jugu Srbije, i na jugu Kosova zastupao i branio Nebojša Čović. Dame i gospodo, zbog vašeg poznatog Poslovnika, nisam u prilici da završim u celosti svoje predavanje. Dame i gospodo poslanici, da vam kažem DOS-ovci, put je širok, ali izgleda da je za DOS-ovce postao tesan.
Poštovani narodni poslanici, opomenu me predsedavajuća da mi je ostalo 30 sekundi. Ali, šta ćete kad ste izglasali takav Poslovnik gde niko ništa ne može da kaže. Ja sam je ipak zamolio da dopusti makar četiri rečenice. Ne mogu brže. SPS je ukazivala i prošle godine u predizbornoj kampanji, i čitavo ovo vreme dok ste na vlasti, da 18 stranaka, raznorodnih 18 stranaka, sa različitim ideološkim programima, sa različitim odnosom prema narodu, prema suverenitetu zemlje, ne može voditi zemlju. Ne može ništa dobro doneti takva koalcija.
Molim narodnog poslanika, vreme poslaničke grupe je isteklo. Molim narodne poslanike da se saslušamo. SPS je za poslednjeg govornika iz svoje poslaničke grupe po spisku imala narodnog poslanika Radeta Bajića. On je imao 30 sekundi. Kada je bio jedan minut, upozorila sam, da je vreme za poslaničku grupu SPS završeno.
To se pokazalo danas. Dakle, bilo je mnogo razloga da se gospodinu Maršićaninu izglasa nepoverenje. Ali, ni jednu negativnu reč neću reći lično o gospodinu Maršićaninu, već samo kao o predsedniku Skupštine, jer bilo ko da je bio predsednik Skupštine iz DOS-a, tako bismo se odnosili. Bio je ovde kada su donošeni zakoni o porezima koji su oporezivali sve, čak i dečije pelene, dečije igračke i školski pribor. (Predsedavajuća: Molim narodnog poslanika da privede kraju diskusiju, zbog poslovničkog pravila. ) Kada je bio Zakon o privatizaciji, novi Poslovnik, što nikada nije stavio na dnevni red jug Srbije i kobne pregovore Čovića, koji su odveli srpski narod do propasti; što nikad ne upita kako to da se oslobodiše šiptarski teroristi iz naših zatvora, a da se ni za jednog ne postavi uslov, makar da se neko oslobodi od naših 1.300 ljudi. (Predsedavajuća: Narodni poslaniče, 2,33 minuta. Molim da privedete diskusiju kraju.) Što je ovde rekao iza leđa, kada smo rekli da se u Užičkoj nešto dešava i da predstoji hapšenje predsednika Miloševića, da obmanjujemo srpsku javnost. Ali, pošto moram da završim, mi zbog onoga što smo danas dobili, a to je da krši dogovor DOS-a, nikada nećemo stati ni na jednu stranu, niti ćemo glasati na bilo koji način, ni za, ni protiv, ni kao uzdržani.
Molim narodnog poslanika da ne dovodi u neravnopravan položaj poslanike drugih poslaničkih grupa. Dozvolila sam 30 sekundi da završite. Ono što su oni napisali u obrazloženju, mi nećemo da učestvujemo u tome. Reč ima narodni poslanik Stevan Kesejić, a posle njega narodni poslanik Ljubomir Kragović. Poslanička grupa SRS-a ima 2,15 minuta ukupno.
Dame i gospodo narodni poslanici, dok je predsednik Narodne skupštine koristio zakone i uredbe DOS-ovog politbiroa, dotle je sve bilo u redu. Čim se predsednik Narodne skupštine drznuo i okrenuo list Poslovnika, odmah su ga napali jer nije bio po meri DOS-ovske većine, odnosno ostatka dosmanlija, koji su budno pratili greške svih opozicionih poslanika SRS-a. Šta se dogodilo? U ponedeljak se dogodila reinkarnacija barona Minhauzena. Dogodila se reinkarnacija jer je doleteo na topovskom đuletu gospodin Novković, jer kako drukčije tumačiti kada smo saznali, čuli smo to od predsednika Narodne skupštine, da nije bilo avionskih letova, a on se ovde ipak pojavio. Dakle, ili je zaista pravi baron Minhauzen bio prisutan ovde u Narodnoj skupštini ili su bili neki vampiri. Ti vampiri se nalaze danas ovde, koji će pokušati na svaki način da ono što nisu prihvatili, što je tražila SRS sa puno argumentacije, civilizovano i na pravi način, govoreći i ukazujući na kršenje Poslovnika od strane predsednika Narodne skupštine, danas to kao vampiri osmanlije izglasa.
Reč ima narodni poslanik Ljubomir Kragović, a posle njega narodni poslanik Lazar Marjanski.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, zakon o radu još nismo usvojili u celosti, a već imamo prvu žrtvu; to je gospodin Maršićanin; i to ne zbog nerada, ne zbog lošeg i pristrasnog vođenja sednica, na šta su ukazali srpski radikali u svom predlogu za smenjivanje predsednika, već zbog toga što je otkrio jednu konstantnu krađu od strane dosmanlija, koju nije prevideo kao one ranije i zbog toga mora biti smenjen. Zašto je gospodin Maršićanin zaslužio smenu? Najviše zbog toga što je, suprotno rezoluciji i deklaraciji koje smo usvojili u ovom parlamentu, pozvao Srbe na okupatorske izbore, pozvao Srbe na neviđeni blam, bruku, poniženje i sramotu, na užasno ponižavanje kojim su danas izloženi ti takozvani Hekerupovi poslanici. Bilo je govora o bojkotu izbora. Demokratska stranka nije bojkotovala izbore. Marko Jakšić je jedini bojkotovao izbore, ali su srpski radkali bojkotovali te izbore i danas smo apsolutno u pravu kada ukazujemo na to, s obzirom na činjenicu kakvu bruku i sramotu za srpstvo i srpski rod doživljavamo od strane novih tzv. Hekerupovih poslanika. S obzirom na vreme, ja vam se zahvaljujem.
Sa 1,26 minuta isteklo je ukupno vreme za poslaničku grupu SRS-a. Narodni poslanik Kragović je govorio 1,26 minuta, a poslanička grupa je imala 1,10 minuta. Reč ima narodni poslanik Marko Jakšić. Osnov za repliku - spomenut je u izlaganju prethodnog govornika.
Na žalost, gospodine Kragoviću, tako je i bilo. Međutim, mi smo imali prilike da ovde slušamo krokodilske suze gospodina Jovanovića nad Kosovom, nad predizbornom kampanjom. Meni je žao, ne znam koliko je puta još nešto urađeno, sem onog cirkusa koji je DS priredila na onoj granici, tada im nisu dali da uđu njihovi prijatelji. To je sve što gospodin Jovanović i uopšte DS misli i brine o Kosovu. Nažalost, čini mi se da sam u pravu. Sutradan posle izbora ubili su Desanku Milosavljević, pa onda svaki dan vrše prodor u severni deo Kosovske Mitrovice, izbacuju srpske lekare iz Gračanice. To je ta lepa predizborna kapmanja na koju nas je lepi Čeda pozvao. Sa druge strane, ja nažalost nisam mog gospodara poslušao, za razliku od gospodina Jovanovića.
Ovim smo iscrpeli listu prijavljenih narodnih poslanika, prijavljenih za učešće u raspravi. Naravno, šefovi poslaničkih grupa imaju pravo da uzmu učešće u raspravi. Ko se javlja za reč? Reč ima gospodin Mihajlov.
Poštovani predsedavajući, dame i gospodo poslanici, evo ulazimo u popodnevnom delu u već ne znam koji sat rasprave o onome što je danas na dnevnom redu i što verovatno nikome u ovoj sali, koji imaju iole poštovanja prema onome što je DOS, što su obećanja koje smo dali građanima, nije drago. Voleo bih da svaki od poslanika iz DOS-a koji će glasati može da nas pogleda u oči, kao što mi možemo da pogledamo građane Srbije u oči, kao što smo to mogli da uradimo 24. septembra i 23. decembra i kao što ćemo moći uvek da uradimo. A da oni pogledaju nas, da pogledaju građane i da kažu - bilo je pošteno glasanje, niko nijedan glas nije uzeo. Samo to da kažu, ništa drugo; i da kažu - gospodine Maršićanin vi ste prekršili Poslovnik tu i tu. Da li je sve ovo što se dešava samo skretanje pažnje sa jedne zloupotrebe koja je više nego evidentna? Da li je ovo način da neko pokuša da nekom većom medijskom bombom sakrije onu manju? Da li je ovo način da se diskredituje Skuština? Jeste. Da li je ovo način da se diskreditujete i vi gospodo narodni poslanici? Ovim se pre svega vi diskreditujete i neko od vas hoće da napravi glasačku mašinu, a aparatčike u njegovim rukama, umesto da aparat i izvršna vlast budu vaši i da vi upravljate njima, oni upravljaju vama. Da li hoćete da budete lutke u jednoj pozorišnoj predstavi, da budete lutke jedne diktatorske vlasti, koja će vladati iz kabineta, koja će vladati uredbama i u kojoj će direktori agencija biti moćniji od svakog narodnog poslanika, od svake poslaničke grupe i od svega što u ovoj državi postoji. Da li vi to hoćete? Da li ste to obećali građanima? Mi nismo, niste ni vi. Da li to radite? Radite gospodo. Zašto je nekome sada potrebno da dodatno destabilizuje državu? Krenuli smo u proces obnove razgovora sa strankama u Crnoj Gori, u proces redefinisanja odnosa u federaciji. Imamo dobru saradnju sa međunarodnom zajednicom. Demokratska stranka Srbije je najavila predlogzakona o saradnji sa Haškim tribunalom. Nakon toga krenula je salva optužbi i napada na Demokratsku stranku Srbije. Kome smeta zakon o saradnji sa Haškim tribunalom? Onima koji hoće da koriste haške optužnice za razne sitne šićardžijske interese i ucene. Njima smeta, da bi mogli raznim da obećavaju da neće biti isporučeni, da imaju zaštitu zato što ne postoji uređen pravni sistem saradnje sa Haškim tribunalom, gde će ova država stajati iza svakoga, a ne određeni lobi i određena grupa ljudi. To njima smeta. Zato što nekome smeta da se ne menja sistem, nego im odgovara sistem u kome nema sistema i sistem u kome je jedino pravilo da pravila nema, da važi pravilo jačega, da pravila mogu da se menjaju u toku igre. To je sistem u kome se oni koji ne žele dobro Srbiji, najbolje snalaze u Srbiji. Kome odgovara da destabilizacijom Srbije i međunarodnom destabilizacijom Srbije, unošenjem novog razdora u poslaničku većinu, potpomaže secesionističke pokrete u Crnoj Gori. Kome to odgovara? Da li to ide na ruku građana Srbije? Ne ide. Čemu pozivanje na koalicioni sporazum: da čujemo šta stoji u toliko famoznom koalicionom sporazumu. Ako neko već krši koalicioni sporazum, vi ga kršite danas. Mesto predsednika Skupštine pripada Demokratskoj stranci Srbije i vi to dobro znate, ali opet radite suprotno;i to nije sveto. Šta jeste sem ličnog i stranačkog interesa? Kako može da se nazove Vlada koja je od početka svog vladanja zabeležila pad proizvodnje, porast stope kriminaliteta, nesprovođenje sistemskih reformi. Da li je to uspešna Vlada? Da li je to reformska Vlada? Da li reforme mogu da se sprovode na ovim osnovama? Da li hoćemo da gradimo državu i menjamo sistem na zloupotrebi u Skupštini, na zloupotrebi u najsvetijem zakonodavnom domu? Ako se to dešava pred očima miliona ljudi, pred kamerama, šta se dešava kada neko razgovara u četiri oka sa nekim? Mnogi od vas dobro znaju kako se razgovara u četirioka, pa će možda zbog toga i glasati. Ali, da li ste se za takvu državu borili, gde će se u četiri oka završavati stvari, gde neće postojati garancija ni za jedno pravo. Da li ste se borili za državu u kojoj će se i dalje voditi politički procesi protiv političkih neistomišljenika, gde će se mahatim krivičnim prijavama? Da li ste se borili za državu u kojoj će određene službe raditi na pravljenju dosijea za diskreditaciju i kompromitaciju svakog od vas poslanika i koje će čuvati čekajući pravi trenutak. Da li ste se za takvu državu borili? Ovih dana po hodnicima razni dosijei kolaju. Petlja se po istorijama i porodičnim tragedijama mnogih od vas ovde, ali se čeka pravi trenutak. Da li ste se za takvu državu borili? Da li ste se borili za policijsku državu, državu gde apsolutnu kontrolu ima izvršna vlast? Da li ste se za to borili? Da li ste se borili za državu punu afera, za državu neotkrivenih zločina, za državu najveće pljačke u Evropi ove godine? Da li ste se za takvu državu borili? Dame i gospodo, svi znamo šta se dešava, da je ovo povod za jedan ozbiljniji obračun koji sledi nama u državi, za obračun dva koncepta.Jedan ke koncept sigurnih i temeljnih reformi, promena sistema i ustanovljavanje pravne države. To je koncept partnerskog odnosa sa međunarodnom zajednicom, poverenja i vraćanja poverenja u institucije;izgradnja institucija. Drugi koncept je onaj kome ništa nije sveto, ni sporazumi, ni zakoni, već mu je sveto samo ono što je njegov lični i stranački interes. To su dva koncepta. Imate pravo izbora. Nemojte da govorite da nemate. Vrlo dobro znate i građani znaju. Odgovornost je na vama, dame i gospodo. Treba se pogledati u oči i treba pogledati građane u oči. Ne znam zašto mnogi od vas danas sklanjaju pogled od nas iz Demokratske stranke Srbije, ne znam zašto to radite. Završiću citatom Borislava Pekića, osnivača Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije, koji je rekao: "Dame i gospodo, najvažnija stvar na svetu je miran san. Pitajte komuniste, oni 50 godina oka nisu sklopili". Plašim se, ako ovako nastavite ni vi nećete imati miran san.
Da li se još neko od šefova poslaničkih grupa javlja za reč? Izvolite, gospodine Petroviću.
Poštovane kolege, evo rasprava je na kraju. Ono što smo najmanje želeli, a to je da naše probleme iz DOS-a i zajedničke koalicije, koja je prošlog septembra dobila maksimalno poverenje građana, iznosimo ovde pred onima koji su izgubili i pred građanima Srbije. Dešava se, ali šta možemo, to je tako. Ponavljam ono što sam danas popodne rekao: naša najveća želja, nas iz Nove Srbije, jeste da sutra na kolegijumu DOS-a dođe do nekog pomirenja, približavanja stavova. Naravno, neko ovde to ne želi, naročito od ovih ljudi, kolega koji su u opoziciji i potpuno to razumem. Ali morate razumeti i nas koji govorimo glasom razuma, a ubeđen sam čak da i ljudi u obe poslaničke grupe, koje su na prvi pogled ovde najviše konfrontirane, ne gube nadu da do toga može da dođe. Mi bismo to najviše želeli. Zato ćemo pre glasanja za razrešenje predsednika i za izbor novog predsednika Skupštine, pošto glasanje ide jedno za drugim bez diskusija između, obrazložiti stav Nove Srbije kako ćemo glasati, upravo iz tog razloga da ne bi neko sutra manipulisao ili bilo šta rekao. Svih sedam poslanika prisutnih ovde - a osmi poslanik Nove Srbije, koja je juče ovde izabrana, neće moći da glasa jer je imala smrtni slučaj u najbližoj porodici i danas je odsutna, ali sam ubeđen da bi i ona slično glasala - glasaće za to da gospodinu Maršićaninu i dalje damo poverenje, tj. glasaćemo protiv predloga za smenu gospodina Maršićanina. To je što se tiče Nove Srbije i njenog glasanja, a to je iz jednostavnog razloga jer smatramo da ovakve odluke nije trebalo donositi ovde, nego na onim organima koji će se održavati sutra, a nadamo se i kasnije. Međutim, gospodo poslanici, veoma je važno pitanje šta će biti dalje? Naša najbolja želja je da u ovom parlamentu i poslesledeće tačke glasanja bude ona politička struktura koja je dobila poverenje građana prošle godine u septembru. Ukoliko gospođa Nataša Mićić ne bude izabrana i ne dobije većinu prisutnih ovde u sali, po Poslovniku Narodne skupštine koji smo izglasali pre neki mesec, najstariji potpredsednik Skupštine će biti vršilac dužnosti predsednika Skupštine. To je, moram vam napomenuti, gospodin Ljubiša Maravić iz SPS-a. On je, bio sam prisutan, u Kosovskoj Mitrovici u avgustu prošle godine kamenovao gospodina Koštunicu na predizbornom mitingu. Ni po koju cenu, to smo pomenuli i ponavljam rečinaših poslanika kada je biran za potpredsednika Skupštine, nismo hteli da glasamo za njega, iako je poslanička grupa DOS-a, u najvećem procentu, a naročito Demokratska stranka, glasala za njega. Mi ni tada nismo glasali, a čini mi se ni Demokratska stranka Srbije. Šta se dešava u međuvremenu? U međuvremenu, ako mi ne izglasamo gospođu Natašu Mićić, imaćemo predsednika Skupštine oličenog u SPS-u; čoveka koji je na najgori mogući način pokazivao svoj gnev prema ljudima koji su imali poverenje građana; imaćemo i preko puta Skupštine gospodina Milana Milutinovića, predsednika Srbije koji takođe sedi, ne znamo gde je i šta je, koji se nalazi na Haškoj poternici; imaćemo za predsednika Skupštine i predsednika Republike, ljude koji su iz pobeđenih struktura. Šta se dalje dešava, gospodo? Mi ćemo takođe ovde glasati za gospođu Natašu Mićić, hrabro i pošteno, za razliku od onih koji su hteli da se ovde desi džumbus. Desiće se džumbus, ali u Siminoj ulici, u prostorijama DOS-a, kada to bude trebalo i kada to mi odlučimo, a ne kada odluče ovi ljudi koji ovde sede u petom ili šestom redu. Prema tome, zahvaljujem se i naš stav je krajnje jednostavan. Gospodin Maršićanin ima punu našu podršku, gospođa Mićić ima takođe punu našu podršku. Ukoliko, pazite, prođe gospodin Maršićanin, što mi najbolje želimo, gospođa Nataša Mićić takođe kao naša poslanica uživa i dalje naše poverenje na mestu potpredsednika Skupštine.
Izvolite kolega, replika, gospodin Maravić.
Poštovane kolege poslanici, poštovani poslanici, moj prethodnik kolega Petrović iz Nove Srbije danas je sa ove govornice izneo notorne neistine vezane za moje ime, vezane za predizobornu kampanju koja je bila prošle godine na teritoriji Autonomne Pokrajine Kosovo i Metohija. Odlučno demantujem bilo kakvu moju umešanost u sve ono što se događalo za vreme tog incidenta i umešanost bilo kog člana SPS-a u te događaje. Mislim da se radi o grubim insinuacijama, veoma smišljenim i uperenim protiv SPS-a, koja je u Kosovskoj Mitrovici u svim proteklim izborima u poslednjih 10 godina ubedljivo pobeđivala. Ubedljivo je pobeđivala, što je i dokazala na izborima prošle godine 24. septembra,kada je dobila 52 posto glasova i na decembarskim izborima, kada je dobila 44 posto glasova. Prema tome, molim vas da u interesu istine ovo shvatite najozbiljnije jer ovo odlučno demantujem, a na neki način ove reči mogu i te kako da se odraze na jedinstvo srpskog naroda, koje mi stvaramo na teritoriji Kosova i Metohije, u Kosovskoj Mitrovici, bez obzira kojoj političkoj opciji pripadali. Hvala.
Gospodine Nikoliću, vi ste tražili reč? Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, mogli bismo danas i mi srpski radikali da bacimo po neki kamen na Dragana Maršićanina. Mogli bismo da ga zatrpamo kamenjem. Nismo, a i ne bismo, čak i da postoji neka gomila kamenja koja je već bačena na njega. Nismo zato što nismo takvi ljudi, vezanog ne tučemo. Dragan Maršićanin kao predsednik Skupštine više nije objekat oko koga bi se zanimali srpski radikali. Očigledno je da ste vi odlučili drugačije. Očigledno je da danas nismo čuli nikakvu argumentaciju, ali argumentacija vam nije ni potrebna. Argumentacija je da ste se 1992. godine već rastajali, da je Srbija mislila da je to zauvek, a da ste se 2000. godine ponovo sastali, sada se ponovo rastajete i Srbija možda ponovo misli da je to zauvek. A, bog zna šta nosi dan, a šta nosi noć. Jedno je samo jasno - oni koje sponzoriše inostranstvo neće se naći na vašem spisku za smene i za razduživanje. Takve nećete smeti da razdužujete. I predlog za izbor Nataše Mićić je nama srpskim radikalima znak šta vi to u stvari radite. Deset godina antisrpskog delovanja Građanskog saveza dovelo je do toga da predstavnik Građanskog saveza može da bude predsednik Srbije, a da jedan poslanik ovde upozorava i preti - ako nju ne izaberemo, Milutinovića bi mogao da zamenjuje socijalista. Mnogo je opasnije da Milutinovića zamenjuje pripadnik GSS-a, mnogo opasnije i pogubnije za Srbiju. Danas smo se naslušali priča o sukobima unutar DOS-a. Voleo bih da smo to čuli na vreme, voleo bih da se niste toliko posvađali,pa da iznesete toliko prljavština koje ste zajedno učinili za ovih godinu dana. Veleo bih da ste vi iz DSS-a u martu mesecu shvatili da ne možete sa DS-om, zato što valjda to nije neka moja neprirodna želja, jer pripadam opoziciji. Bilo bi mnogo časnije. Da nije Maršićanin utvrdio da ste ukrali jedan neophodan glas za donošenje zakona, utvrdio je to čak i vaš snimak za koji tvrdite da nije montiran, prikazuje kako Leila Ruždić iz prvog reda glasa u drugom, a u prvom redu rade sve poslaničke jedinice. Nije imala razloga da se okreće pozadi, Leila je htela izgleda da pomogne službenici, da joj pokaže kako se aktivira kontakt u poslaničkoj jedinici. Ali, ono što ja znam od kako ste se pojavili udruženi na političkoj sceni, građani Srbije su danas mogli ogoljeno da vide, ne valjate ni jedni ni drugi. Sve ste danas, bez ijedne moje reči, sve ste danas rekli jedni o drugima (iz sale - mi se volimo). Vi jedni druge više ne smete da gledate u oči, vi jedni od drugih obarate pogled. Volite se, ali se ne viđate. Očigledno je, dame i gospodo narodni poslanici, da onaj ko sa ove sednice izađe zadovoljan rezultatom glasanja nema šta da slavi. Čuo sam da je danas predsednik Vlade najavio i razduženje svih poslanika DSS-a iz Narodne skupštine. Danas, evo to je moja informacija, možda novinari, koji su me o tome pitali, lažu. Sačekaćemo veče, videćemo šta će agencije da kažu. Niti će DSS biti mnogo poražena što više nije sa vama, niti ćete vi bidi mnogo veliki pobednici zato što ona više nije sa vama. Najbolje bi vam bilo da ste išli zajedno do kraja. Samo zajedno ste mogli da prevarite Srbiju. Sada kada krenete u kampanju, sada će narod da vas pita šta rade oni drugi. Ovi iz DSS-a će da kažu: ovi pokradoše sve živo, ovi vladaju uredbama, oni su doneli monopolske uredbe, njih zakon uopšte ne iteresuje, nama zakone pišu stranci. Hoće li vam to ličiti na priču srpskih radikala u ovoj skupštini? Kada krene DS na tribine, pa kada budu pitali za DSS, a vi ćete reći: oni samo čuvaju mačke, samo žena njihovog predsednika piše nam novi ustav, oni su dekadentni, oni su iz 19. veka, oni nisu hteli da učestvuju u reformama, oni su hteli mesta u upravnim odborima, a nisu hteli da preuzmu rizik da vrše vlast. Ili ja to možda vas lažem? Ne valja ovo. Mogao bih najviše danas da se radujem kao predstavnik SRS. Puca DOS po svim šavovima, a radikali koji su narodu govorili da je to veštačka koalicija, da će obmanuti građane i pući, sada imaju potvrdu svojih priča. Ne mogu da se radujem, nećete dati izbore. Kada bi bilo vanrednih izbora, vi kada ste sada toliko jaki, pa tvrdite da ćete pobediti na svim izborima, raspisujte te izbore, uveličajte svoju pobedu, otarasite se onih drugih koji vam smetaju. Vi nećete dati izbore, a Srbija će nastaviti da propada. Srbija će nastaviti da nestaje. Pogledajte, uspevamo da obezbedimo kvorum samo kada je biti ili ne biti. Niko od vas nije zainteresovan za skupštinski rad, ni za jedan predlog zakona većina u ovoj skupštini nije zainteresovana. Danas ste se okupili da sečete jednu glavu: secite, to je vaša glava. Imate vi, vi ste aždaja sa ko zna koliko stotina glava, imate vi šta da sečete, nići će vam nove. Ako ne niknu nove, stići će pare iz inostranstva za vas lično, ne za Srbiju. Secite, uništavajte jedni druge. Voleo bih kroz nekoliko dana ponovo raspravu o nekome iz DOS-a, jer čuću još neki novi dokaz o tome da ste vi zaista najgora vlast koja se u Srbiji pojavila. Ne zaboravite, od Crne Gore smo danas, godinu dana posle izbora, mnogo dalje nego što smo bili na kraju prošle godine.To je vaša zasluga. Ne zaboravite, Vojvodina nikada dalje nije bila Srbiji, to je vaša zasluga. Ne zaboravite, na Kosovu i metohiji imate samo svoje poslanike, koji slete avionom iz Beograda; kada im tamo KFOR kaže, ne možemo da vas obezbedimo, onda su oni koalicija povratak za Beograd. Koga to oni tamo predstavljaju u Prištini, dame i gospodo narodni poslanici. Pored koga će da sede, ko će da im predsedava, ko će da im izmišlja poslovnik. Ovo je sve vaša zasluga. Taj greh je bezmalo potro greh što ste Slobodana Miloševića na Vidovdan izručili, greh kada ste izveli Srbe na izbore na Kosovu i Metohiji i pustili ih u ruke Šiptarima. Pitanje je koliko ste ih izveli na izbore, a koliko ste ukrali glasova, po starom dobrom oprobanom principu. UDBA ima taj princip razrađen do kraja, razradila je taj princip za SPS. Ne valja, dame i gospodo narodni poslanici, situacija u Srbiji uopšte. U velikoj smo krizi. Vi znate kako normalne države rešavaju svoje političke krize: ne sukobima, ne bitkom; izborima. Nemojte da vas bude sramota, što posle godinu i nešto dana obezbeđujete građanima Srbije izbore. Vi nećete moći ovu situaciju da održite četiri godine. Godinu dana smo izgubili ili možda pojedinci nisu gubili. Nataša Mićić nije izgubila. Njena politika preuzima Srbiju, antisrpska politika. Ona jedina dobija, GSS jedini dobija. Pipnite ih, razrešite Natašu Mićić kada je budete postavili. Nećete moći, jer će doći glas iz inostranstva, nju nećete smeti da pipnete. G17 plus nećete smeti da pipnete. Imajuzaštitu onih koji su i vaši sponzori iz inostranstva. Ko je još dobio u Srbiji, da li je dobio narod (iz sale - vreme) - završava, gospodine Kovačeviću, vidim da ste preuzeli mesto predsednika Skupštine. Da li je narod nešto dobio osim novih cena, osim straha, osim izgubljenih fabrika, osim toga da je pod vama mnogo više dece otišlo u inostranstvo nego pre vas. Narodni poslanici SRS ne mogu da učestvuju u vašim ujdurmama. Narodni poslanici SRS će početi da se spremaju za izbore, izbora mora da bude. Izbora mora da bude što pre. Bolje izbori nego narod na ulicama. Ovaj narod, koji sada bude izašao na ulice, neće izlaziti da menja Slobodana Miloševića, izaći će da menja vas. Videćete kako se oseća noću čovek, čiju smenu narod traži, a on živi izvan naroda. Mi ćemo u ovom glasanju biti uzdržani.
Replika? Gospodin Ivković se javio pre.
Gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, predstavnik jedne poslaničke grupe, tražeći razloge za svoje dijametralno suprotne stavove, nije mogao da ne izrekne neistinu o tome da je navodno potpredsednik Republičke skupštine učestvovao u kamenovanju gospodina Koštunice u severnom delu Mitrovice, koji je doskora bio pod srpskom upravom. Naravno, pri tome je zaboravio da bi bila velika i još veća sramota da ovde na predsedavajućem mestu sedi neko ko je palio Saveznu skupštinu ili državnu televiziju. Možda baš zato što je neko kamenovao gospodina Koštunicu, možda je baš zato doneta odluka da se sa 7 miliona i 100 hiljada biračko telo smanji na 6 miliona 970 hiljada, izbriše 130.000 glasova na Kosovu i Metohiji da bi gospodin Koštunica dobio 50,24% i time bile demantovane laži po bilbordovima Beograda da je osvojio 58%, 54,5%, 52,4%. Međutim, što se tiče poslanika Socijalističke partije Srbije, mi nećemo u ovu vašu unutrašnju priču u DOS-u da ulazimo, niti hoćemo da učestvujemo u ovome. Ovo je vaš interni obračun i neka građani Srbije vide koga su izabrali. Ali, zašto ovo radite ovde javno, pred svima. Zašto nisu lepo kao i za zakonske projekte seli kod vas u politbirou vaših 18 vodećih ljudi, kao što ste i do sada radili, dogovorili se i u dva-tri munuta završili ovde posao, nego trošimo pare naših poreznika dok se vi ovde javno dogovarate na sceni Srbije. Ponavljam - poslanici Socijalističke partije Srbije dali su svojih osam potpisa predlogu Srpske radikalne stranke za razrešenje gospodina Maršićanina, ali iz potpuno opravdanih razloga. Jer, ova skupština nije vršila svoju glavnu državnu ulogu - da se kapitalne stvari ovde razrešavaju. Nismo imali vanredno zasedanje krajem avgusta i početkom septembra, o Kosovu i Metohiji, kada je bilo važno, da mi ovde javno razgovaramo da li treba registracijom priznati Hekerupov ustav ili ne. Umesto toga, imali smo po ko zna koji put izmene Poslovnika, koje su poslanicima drastično umanjile do tada stečena prava da zastupaju interese i volju građana. Mi bismo, u tom slučaju, i te kako glasali za razrešenje gospodina Maršićanina, jer je konačno on oličenje onih zakonskih projekata koji su ovde donošeni. Ali, u ovoj situaciji, kada se između vas određeni odnosi kvare, mi u tome ne želimo da učestvujemo, jer smatramo da između vas nema razlike. Draga gospodo iz Demokratske stranke i Demokratske stranke Srbije, vi ste zajednički odbacili predlog da seformira anketni odbor koji će da razmotri šta se događalo 30. marta, 31. marta i 1. aprila ove godine. Ovde smo saznali da ste svi znali sve, mada su neki tvrdili da nemaju pojma šta se događa u njihovoj državi, a kada su saznali rekli su da se oni sa tim ne slažu. Vi ste zajedno ovde odbili da se poništi neustavna odluka Vlade Republike Srbije od 28. juna. Zajedno ste (Demokratska stranka i Demokratska stranka Srbije) odbili naš zahtev da se razmatra razrešenje sudije Čavline, jer je njegov pritvorenik odjednom nestao, bez njegovog znanja. Jednostavno, među vama razlike nema. Ovde smo saznali da ste zajedno formirali prvi krizni štab i dogovorili se ko će po privredi Srbije, po ustanovama Srbije da formira ostale krizne štabove. Jednostavno, vi ste za nas isti. Vi ste pozicija, vi ste vlast, ostaćete vlast. Socijalistička partija Srbije je sada u opoziciji i ne želi nikoga da posmatra drugačije nego kao deo DOS-a; da ste zajedno na vlasti, jer ste jedni druge na vlast doveli. Što se tiče poslanika Socijalističke partije Srbije - mi smo ovde svojim delovanjem pokazali da ne gledamo partijskim naočarima, niti da ganjamo partijske interese,nego da gledamo interese građana Srbije. Mi smo se opredeljivali za one zakone koji valjaju, kad valjaju, i glasali protiv onih zakonskih projekata koji ne valjaju. Podržali smo i zakonske projekte Demokratske stranke Srbije iz oblasti pravosudnog sistema, jer su dobri i jer su sprečili sumanutu ideju da svi sudije i tužioci budu otpušteni - pa onda da ih bira neki Sveti Petar, odjednom, ponovo. Istovremeno, smo podržali predlog i dela DOS-a kada se radilo o Zakonu o privrednim komorama Srbije jer smo smatrali da je projekat dobar da je budućnost privrede da se udruži i da glasnije kaže kakav milje joj treba da bolje radi. Mi, kao poslanici SPS-a, ni u jednom ni u drugom slučaju nećemo glasati. Hvala lepo.
Izvolite gospodine Peleviću.
Uvaženi gospodine predsedavajući, dame i gospodo narodni poslanici, dozvolite mi da u kratkim crtama obrazložim, još jednom, razloge zbog kojih Stranka srpskog jedinstva ne može da podrži ni gospodina Dragana Maršićanina, ni gospođu Natašu Mićić, bez obzira na naše uvažavanje njihovih ličnosti. Prvo, Demokratska opozicija Srbije je odgovorna zato što nije ispunila obećanja data građanima Srbije pred prošlogodišnje izbore. Drugo, Demokratska opozicija Srbije je odgovorna zato što se gore živi nego što se živelo pre izbora. Treće, Demokratska opozicija Srbije je odgovorna zato što se vlada uredbama, a ne po Ustavu i po zakonima. Četvrto, Demokratska opozicija Srbije je kriva za nedopustivo izručenje građana Srbije, odnosno Jugoslavije Haškom tribunalu protivno Ustavu i zakonima, kao i za nezakonito izručenje građana Republike Srpske Haškom tribunalu. Peto, Demokratska opozicija Srbije je odgovorna zato što je pozvala Srbe sa Kosova i Metohije da izađu na izbore na Kosovu i Metohiji. Videli smo dobro kako se provode srpski poslanici na Kosovu i Metohiji. Prvo im ne daju da slete, a kada slete, onda im obuku drže poslanici iz Hrvatske i Albanije. Da li ima veće sramote za srpskog poslanika nego da njegovu obuku za poslanika vrše Albanci iz Albanije i Hrvati iz Hrvatske? Za to je odgovorno svih 18 lidera Demokratske opozicije Srbije, jer su svi redom pozvali Srbe prvo na registraciju, a onda i na izbore na Kosovu i Metohiji. Demokratska opozicija Srbije je odgovorna zato što nije adekvatno odgovorila na javne istupe 14 partija iz Vojvodine koje traže donošenje ustava. Donošenje ustava znači Vojvodina - republika, a ne Vojvodina - autonomna pokrajina. Jedan od lidera DOS-a koji je takođe predsednik Skupštine Vojvodine rekao je da ih autonomija više ne zanima, već da hoće sada samo republiku. Niko iz DOS-a nije adekvatno odgovorio na ovakva istupanja lidera iz Vojvodine, lidera DOS-a. Uvažavajući ličnost gospodina Maršićanina i ličnost gospođe Mićić, Stranka srpskog jedinstva iz napred navedenih razloga ne može da ih podrži ni u kom pogledu. Mi ćemo glasati za smenu gospodina Maršićanina i nećemo podržati izbor gospođe Mićić za novog predsednika Skupštine Srbije.
Izvolite gospodine Jovanoviću.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, višečasovna diskusija i rasprava koja se vodila o vanredno stavljenoj tački dnevnog reda pokazala je da postoje nepremostive razlike između Demokratske opozicije Srbije, sa jedne strane i Demokratske stranke Srbije, sa druge strane. Na moje lično insistiranje i uz podršku predstavnika svih 16 stranaka - članica Demokratske opozicije Srbije, mi smo se uzdržali od rasprave, svodeći svoju argumentaciju na obrazloženje inicijative koju sam izložio tokom prepodneva. Imajući u vidu sve ono što je Demokratska stranka Srbije rekla o nama, jasno je da je ova inicijativa došla u pravom trenutku. Srbija treba da zna ko je u njoj vlast, a ko opozicija. Srbija treba da zna ko je u njoj odgovoran za politiku koja se vodi, a ko može biti ona politička snaga koja ima drugačiji politički koncept, koncept koji je suprotstavljen vladajućem i koji čeka svoju priliku. Demokratska opozicija Srbije nema nikav lični problem sa Demokratskom strankom Srbije. Naši politički ciljevi su identični onim političkim ciljevima iz vremena kada smo zajednički gradili ovu koaliciju. Stavovi Demokratske stranke Srbije su se od tada radikalno promenili. U to ste se mogli uveriti i kroz nastupe poslanika te stranke. Bez ijedne lične uvrede, bez ikakvog ličnog motiva, mi ćemo glasati za smenu gospodina Maršićanina kao predstavnika Demokratske stranke Srbije, koja je raspolažući pravom proisteklim iz naše koalicije imala predsednika Republičkog parlamenta. Bez ikakvog ličnog motiva, Demokratska opozicija Srbije će glasati protiv gospodina Maršićanina, kao predsednika Republičkog parlamenta, zbog toga što je on predstavnik stranke koja je tri puta za redom pokušala da obori zakonske inicijative koje smo mi predložili u parlamentu. Bez ikakvog ličnog motiva i bilo kakvog ličnog ili partijskog interesa, DOS će glasati protiv gospodina Maršićanina, tražeći njegovu smenu, zbog toga što on, kao predsednik parlamenta, više nema autoritet koji je neophodan za normalno funkcionisanje ove skupštine, koje počiva na uvažavanju predsednika i poštovanju volje najveće poslaničke grupe. Ovo nije tragedija za Srbiju, ovo nije nikakav državni udar ili puč, ovo je razumna, parlamentarna procedura, i ja Srbiji želim da se ubuduće stvari rešavaju na ovakav način, pred poslanicima, pred očima javnosti, uvažavanjem argumenata, isticanjem kritika, koje, same po sebi, ničim ne dovode u pitanje bilo čiji kredibilitet. Želim da se zahvalim gospodinu Maršićaninu na profesionalnoj saradnji i da još jedanput potcrtam da će DOS iz ovoga izaći jači, s obzirom da više neće biti onog osporavanja koje nam je u međuvremenu odvlačilo pažnju od posla kojim smo mi zaista želeli da se bavimo. U ovome što mi danas radimo nema puno prostora za zadovoljstvo predstavnika opozicionih poslaničkih grupa. Mislim da, imajući u vidu sve ono što jeste naša politička namera, oni nemaju razloga za optimizam, jer će sasvim sigurno demokratski principi na kojima počiva DOS i one težnje koje su naša preokupacija biti lakše dostižni, nakon ovog glasanja. Hvala vam.
Izvolite, gospodine Maršićanin.
Poštovani potpredsedniče, poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, naravno da ovde nema ničeg ličnog, kao ni u filmu "Kum I", sećate se one scene kada prijatelj ulazi kod prijatelja sa pištoljem, prilazi krevetu, okidač pritisne, odnosno povuče onaj obarač, (nemam pištolj, ali sam video film) i, pre nego što ispali metak u glavu svog prijatelja, kaže - ništa lično. Naravno, ovde nema ničeg ličnog, ovde se radi o sukobu koncepcija, ovde se radi zapravo o neobrazloženom predlogu za razrešenje predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, jer se obrazloženje odnosi na jedan deo moguće argumentacije za isključenje DSS iz koalicije DOS. Dakle, naravno da treba da se zna ko je vlast, a ko je opozicija. To se zna od kada su prebrojani rezultati prošlogodišnjih izbora. DSS, kao najjača stranka Demokratske opozicije Srbije, onakve kakva je onda bila, kakve danas dakako, i već duže vremena nema, u tom obliku i sa tim programom, pogotovu u delu izvršne vlasti, danas je ovde bila izložena kritici - ne ja, kao predsednik Skupštine, naprotiv, vrlo neobična rasprava. Upravo oni koji su se izjasnili da neće glasati za razrešenje predsednika Narodne skupštine su čak iznosili neke prigovore o kojima se da razgovarati, o kojima se može diskutovati, prigovore na način kako je, kao predsednik Narodne skupštine, u skladu sa Ustavom, ili suprotno Ustavu, suprotno Poslovniku, ovu funkciju obavljao. Što se tiče onih koji će glasati za moje razrešenje, takvih argumenata nije bilo, pa otuda i mala teškoća da sada, ako sam u prvom javljanju govorio o razlozima, povodima, okolnostima u kojima se sve ovo dešava, rezimirajući raspravu, očekujući argumentovanu raspravu o predlogu za razrešenje, odgovorim na te predloge. Dakle, kako tih argumenata, makar od strane predlagača, nije bilo, postoji veliko razočarenje što se poslanička grupa DOS-a nije ovde javljala za reč, jer smo mi svi ljudi koji se jako dobro poznaju, pa je trebalo da čujemo o čemu se zapravo radi, i tako, da malo o svim tim stvarima i argumentima porazgovaramo. Dakle, ako je to razočarenje, moram reći sada, moram biti malo ličan na kraju ovog dana, da sam, pored toga, razočaran činjenicom da ću biti lišen funkcije predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, a da Narodnu skupštinu Republike Srbije ostavljamo ako ne u gorem, onda nimalo boljem stanju, nego što smo je nasledili od prethodnog režima, i to je ono što je u celoj ovoj situaciji zapravo najgore. I još nešto, što treba reći na samom kraju - danas je već stigao jedan odgovor sa zapravo merodavnog mesta - naravno, nećemo računati gospodina Jovanovića kao merodavnog za DOS, računaćemo gospodina Đinđića - već je stigao odgovor na neke argumente koje sam izneo, iza kojih stojim, da su stvarni povodi i razlozi za pokušaj da se u Srbiji izazove parlamentarna kriza da se produbi i politička kriza. Stigao je jedan neobičan odgovor, neću reći bizaran, nego neobičan odgovor - na tvrdnju da se suština stvari, zapravo, nalazi u pokušaju da se izazivanjem parlamentarne krize u Srbiji spreči donošenje zakona o saradnji sa Haškim tribunalom - da se radi o bizarnoj (tako je on rekao, a ne ja) konstataciji. Dakle, ništa više od toga. Očekujemo dalju raspravu o tome, očekujemo dalju raspravu o tome i u ovoj Narodnoj skupštini, i videćemo, u narednim danima koji slede, o čemu se zaista ovde radi. Ono što je dobro i ono što je lepo u današnjem danu to je što se, na neki način, opet sa te konferencije za štampu koju je gospodin Đinđić održao, zatvorio, ako mogu da kažem, jedan krug. Ja sam iz Demokratske stranke izašao 1991. godine, vrlo malo sam u njoj bio, sa mesta predsednika opštinskog odbora, vršioca dužnosti predsednika tog odbora, posle jedne rečenice koju je gospodin Đinđić u užem krugu izgovorio, u jednoj tada nevelikoj sali, u kojoj su se sastanci opštinskih odbora održavali, a to je - da politikom u Demokratskoj stranci treba da se bave ljudi koji su spremni da sve žrtvuju i da koriste sve dobrobiti koje vlast pruža. U tome eto, najzad, nečega doslednog, to gospođa Milošević, kao stara saradnica sa Vračara, svakako zna; u tome je gospodin Đinđić ostao dosledan. To je bila rečenica posle koje sam preuzeo obavezu (to sve kolege, koje su se tada bavile politikom u Demokratskoj stranci, vrlo dobro znaju) i ostao da vršim dužnost predsednika opštinskog odbora do nove skupštine a onda napustio Demokratsku stranku. Prema tome, ništa zapravo mi ovde nismo čuli novo. Danas se taj krug zatvara time što gospodin Đinđić, i na tome mu zaista hvala, šalje poruku sa konferencije za novinare - Maršićanin danas mora biti smenjen. Zašto je za mene zaista veliko olakšanje ta izjava - zbog toga što, posle ovog glasanja i posle takve izjave, spada ona ljaga sa mog obraza, koju sam imao deleći svu odgovornost za sve ono što se u Srbiji dešava, kao neko ko je predsednik Narodne skupštine i za koga se vezivalo i ono što čini Republička vlada i republička vlast. I, davanjem ove izjave i skidanjem te ljage, konstatacijom da gospodin Đinđić traži moje razrešenje, meni pada jedan veliki teret sa srca i jedna velika ljaga se skida sa mene, pa ću sa mnogo više slobode i sa mnogo više obraza moći da idem među građane Srbije i da sa mnogo više lakoće odgovaram na njihova pitanja. Svima onima sa kojima sam u ovom parlamentu sarađivao - a ta saradnja, dakako, nije bila ni blizu onakva kakva je trebalo da bude, mislim na predsednike poslaničkih grupa, mislim na sve narodne poslanike, mislim da smo tu dosta propustili - zahvaljujem se na saradnji. Želim onome ko bude izabran za predsednika Narodne skupštine da sa mnogo više uspeha gradi ovu instituciju, da sa mnogo više podrške, ako uspe da je dobije među ovim narodnim poslanicima, gradi ovu instituciju tako da uživa ugled u Srbiji i predstavlja centralno mesto gde će se kreirati politika Srbije, u kome će se sprovoditi kontrola Republičke vlade, odnosno izvršne vlasti, što i jeste dužnost ovog parlamenta. Hvala vam.
Da li se još neko javlja za reč? (Ne.) U tom slučaju, zaključujem pretres. Podsećam vas da, shodno članu 12. Poslovnika, pre pristupanja glasanju o Predlogu za razrešenje predsednika Narodne skupštine Republike Srbije gospodina Dragana Maršićanina, Skupština treba da odluči da li će glasati tajno ili javno. Ima li predloga u načinu glasanja? Izvolite, gospodine Jovanoviću.
Poštovano predsedništvo, dame i gospodo narodni poslanici, predlažem da se odluka donese elektronskim putem, javnim glasanjem.
Stavili ste predlog da se odluka donese elektronskim putem, javnim glasanjem. Stavljam na glasanje predlog gospodina Jovanovića. Za 137, protiv 44, uzdržana 22, nije glasalo 36, ukupno 239 narodnih poslanika. Konstatujem da je Skupština prihvatila predlog gospodina Jovanovića, većinom glasova. Moram da konstatujem da imamo problem. Skupština jeste usvojila predlog gospodina Jovanovića u pogledu javnog glasanja i tu apsolutno nije nikakav problem. Problem je u tome što je, kada odlučujemo javno, predviđen jedan jedini način odlučivanja, a to je prozivka. Molim vas da se umirimo. Trenutak je ozbiljan, razrešavamo predsednika Skupštine. Rekao sam šta je problem, dajte da radimo u nekakvoj normalnoj atmosferi.
U skladu sa članom 30. predložio sam i Skupština se veoma jasno, ubedljivom većinom, izjasnila. Ne postoji nikakav proceduralni problem da se primeni odluka Skupštine. Citiraću vam član 30. U njemu se kaže: "Narodna skupština može razrešiti dužnosti predsednika Narodne skupštine pre isteka vremena na koje je izabran, po postupku predviđenom za izbor predsednika Narodne skupštine." Dakle, to ostavlja mogućnost da primenimo i drugačiju proceduru i o tome smo se izjasnili. Ne vidim da je to neki problem. Znači, ovim članom Poslovnika se zapravo otvara ta mogućnost, a ne isključuje i neka druga.
Gospodine Jovanoviću, nema nikakvog spora da ste vi stavili taj predlog i da ga je Skupština većinom glasova podržala. Ja sam, kao predsedavajući, bio dužan da upozorim na odredbu Poslovnika. Međutim, budući da je većinom glasova vaš predlog usvojen, staviću ga na glasanje. Ovo je bila moja obaveza. Izvolite, gospodine Nikoliću.
Naravno da možete većinom i glasanjem sve da uradite u ovoj skupštini. Ali, neka ne ostane priča gospodina Jovanovića da je ovo predviđeno Poslovnikom. Ovo nije predviđeno Poslovnikom. Član 30. kaže - ako se razrešava predsednik pre isteka vremena na koje je izabran, biće razrešen po postupku predviđenom za izbor predsednika Narodne skupštine. Postupak za izbor predsednika Narodne skupštine regulisan je članom 13. Poslovnika i potpuno je jasan: "Ako Narodna skupština odluči da se glasa javno, glasa se prozivanjem narodnih posalnika". Nema druge varijante. Većinom glasova vi možete da menjate sve, ali ovog časa je jasno - ili ćemo glasati tajno ili javno, prozivkom, ili ćemo glasati javno preko ovih naših jedinica, ali i to je kršenje Poslovnika.
Izvolite, gospodine Maršićanin.
Dame i gospodo narodni poslanici, počeli smo kršenjem Poslovnika, stavljanjem na red ove tačke. Sve je to - ajde da se završi, da se završi. Evo, podnosim neopozivu ostavku. Niste u stanju da sprovedete proceduru koju zaslužuje ova skupštinska zgrada. Dajte, ljudi, uradite nešto valjano da se ne sramotimo pred samima sobom. Ova skupština će imati sledećeg predsednika. Taj sledeći predsednik povlači isto ovo na sebe, što se danas ovde dešava. Podnosim neopozivu ostavku, da se zatvori ova priča.
Reč ima gospodin Nikolić, po Poslovniku.
Dame i gospodo narodni poslanici, član 31. Poslovnika Narodne skupštine stav 2. glasi: "Ako je predsedniku Narodne skupštine prestao mandat pre isteka vremena na koje je izabran, dužnost predsednika Narodne skupštine, do izbora novog predsednika, vrši najstariji potpredsednik Narodne skupštine", pa vas molim da ustupite mesto najstarijem potpredsedniku.
Naravno, gospodine Nikoliću da ste ovaj put u pravu. Nije nikakav problem, inače sam sa gospodinom Marovićem, za slučaj da je do razrešenja gospodina Maršićanina došlo ..... Gospodo, ponašajte se pristojno, nije ovo fudbalska utakmica, ovo je parlament Srbije. Dakle, naravno da će od trenutka kada konstatujemo da je gospodin Maršićanin podneo ostavku i da mu je prestala funkcija predsedavanje Skupštinom preuzeti najstariji potpredsednik. Budući da je predsednik Skupštine gospodin Dragan Maršićanin podneo ostavku, a da shodno članu 29. stav 2. Poslovnika Narodne skupštine, njegova funkcija prestaje na sednici na kojoj je ostavka podneta ili na prvoj narednoj, u slučaju da je podneta između dve sednice, konstatujem da mu je prestala funkcija predsednka Narodne skupštine. U skladu sa citiranom odredbom člana 31. stav 2. Poslovnika, prepuštam predsedavanje Skupštine najstarijem potpredsedniku, gospodinu Ljubiši Maraviću.
Poštovane kolege poslanici, ja vas molim da uvažite činjenicu da privremeno predsedavam ovom skupštinom, iako sam predstavnik skupštinske manjine, tj. predstavnik SPS-a. Stoga vas molim da me ne dovodite u neprijatnu situaciju, da neodlučujemo ni o čemu drugom sem o administrativnom postupku sprovođenja izbora predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. S obzirom da smo raspravu oko kandidature predsednika završili u načelu prelazimo na izbor predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Obaveštavam vas da sam, u skladu sa članom 10. Poslovnika Narodne skupštine, primio jedan predlog kandidata za predsednika Narodne skupštine. Kao što ste videli, za predsednika Narodne skupštine predložena je narodni poslanik Nataša Mićić. Dozvolite mi da, saglasno članu 11. stav 5. Poslovnika, utvrdim listu kandidata za predsednika Narodne skupštine. Prema podnetom predlogu utvrđujem listu kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Kandidat je Nataša Mićić. Stručna služba je dostavila svim narodnim poslanicima predlog kandidata. Podsećam vas, da prema članu 12. Poslovnika, pre pristupanja izboru predsednika Narodne skupštine Narodna skupština treba da odluči da li će glasanje za predsednika biti tajno ili javno. Poštovane kolege poslanici, predlažem da izbor predsednika Narodne skupštine Republike Srbije obavimo javnim glasanjem, prozivanjem narodnih poslanika. Da li ima drugih predloga? (Nema.) Stavljam predlog na glasanje. Za 126, protiv jedan, uzdržana 64, nije glasalo 49, ukupno 240 narodnih poslanika. Pošto je Narodna skupština odlučila da se izbor predsednika Narodne skupštine obavi javnim glasanjem treba da obavimo prozivanje narodnih poslanika, shodno članu 13. Poslovnika. Pre prelaska na glasanje prozivanjem podsećam vas da je članom 121. Poslovnika uređen postupak sprovođenja javnog glasanja proizvanjem i da, shodno toj odredbi, treba da sekretar Narodne skupštine da proziva narodne poslanike po azbučnom redu prezimena. Svaki prozvani narodni poslanik izgovara reč "za", "protiv" ili "uzdržan". Predsedavajući ponavlja ime i prezime narodnog poslanika koji je glasao i njegovu izjavu, odnosno utvrđuje da li je odsutan ili ne želi da glasa. Sekretar Narodne skupštine zapisuje izjavu narodnog poslanika ili njegovu odsutnost, uz njegovo ime i prezime na spisku. Stavljam na glasanje predlog da se za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije izabere Nataša Mićić. Pristupamo glasanju prozivanjem narodnih poslanika. Molim sekretara Narodne skupštine da obavi prozivanje narodnih poslanika po azbučnom redu prezimena i evidentira njihovo izjašnjavanje. Aleksić Bojana - protiv, Andrić Vladimir - protiv, Andrić Ivan - za, Andrić dr Milena - za, Anđelković Dušica - za, Anđelković Zoran - za, Antonijević dr Vuko - protiv, Arnerić Neda - za, Arsić Veroljub - protiv, Arsić Joca - ne želi da glasa, Adžić Slobodan - protiv, Babić Dragoš - za, Bajić Rade - ne želi da glasa, Bajčetić prof. Predrag - za, Baralić Rajko - ne želi da glasa, Beretić Anita - za, Bešević Branko - za, Biači Anton - za,Binić Dragiša - protiv, Blažić dr Branislav - protiv, Bogdanović mr Nenad - za, Bošković Zoran - za, Budimović Vlastimir - za, Budišin Dušan - protiv, Bušetić Toma - ne želi da glasa, Vatović Aleksandar - za, Veljković Miroljub - protiv, Veljović Ružica - za, Veselinović Radoslav - za, Vesić Goran - za, Vlahović Teodora - za, Vojinović Dragoljub - protiv, Vujić Božidar - protiv, Vukšić Dragan - za, Vučić Aleksandar - protiv, Vučurović Božidar - protiv, Garčević Vladimir - ne želi da glasa, Gligorić Branko - za, Golubović Dušan - protiv, Grbić Ljubodrag - za, Grubački Branislav - za, Gudurić Stevan - ne želi da glasa, Dacin mr Živodarka - ne želi da glasa, Deretić dr Jovan - protiv, Dobrosavljević Vladimir - protiv, Došen Vojislav - za, Dragišić Stevo - nije tu, Drakulović Borivoje - ne želi da glasa, Đerić Zlata - nije tu, Đoković Dragiša - protiv, Đoković dr Ljubiša - protiv, Đurašković Novica - za,Đurić Bratislav - za, Đurišić Marko - za, Ernjaković dr Milan - protiv, Živanović mr Srboljub - protiv, Živojinović Velimir - Bata - ne želi da glasa, Zečević Bogoljub - za, Ivković prof. dr Branislav - ne želi da glasa, Ilić Dušan - protiv, Ilić Miomir - ne želi da glasa, Išpanovič Ištvan - za, Jagodić dr Mihajlo - protiv, Jakšić dr Marko - protiv, Janačković Bratoljub - za, Janković Veselin - za, Janković Vojislav - za, Janković Milan - Žire - ne želi da glasa, Janjić Dragan - za, Janjić Slobodan - protiv, Jaćimović Miodrag - protiv, Jovanović Gvozden - za,Jovanović Dragan - ne želi da glasa, Jovanović Zlatan - protiv, Jovanović Milija - za, Jovanović Nataša - protiv, Jovanović Čedomir - za, Jović Nebojša - ne želi da glasa, Jovičić Vladan - protiv, Jojić Petar - protiv, Joković Radič - za, Joksimović Aleksandra - za, Jočić Dragan - protiv, Juhas Atila - za, Kasa Jožef - za, Katić Borivoje - za, Kermeci Karolj - za, Kesejić Stevan - protiv, Kesić Ljubiša - za, Kirćanski Olgica - za, Kitanović Tomislav - protiv, Kovačević Branislav - za, Kovačević Dragan - za, Kovačević Stanko - za, Kolundžija Nada - za, Kostreš Bojan - za, Kragović Ljubomir - protiv, Krešić Marin - za, Krstić Emilija - protiv, Kurjački Arsen - protiv, Lazić Dragan - protiv, Lazić Đura - ne želi da glasa, Leković Nebojša - za, Lemajić Nenad - protiv, Lilić prof. dr Stevan - za, Lukić Miloš - nije tu, Lučić dr Miloš - za, Mamula Đorđe - protiv, Maravić Ljubiša - ne želi da glasa, Marinković Dragiša - za, Marinković Milka - za, Marjanski Lazar - protiv, Markićević Miroslav - za, Marković mr Vera - za, Marković Dragan - Palma - protiv, Marković Milan - za, Martić Miroslav - za, Maršićanin Dragan - protiv, Matić Slavoljub - protiv, Madžarević Petar - protiv, Melank Šandor - za, Mijailović dr Predrag - Lune - protiv, Mijajlović Slađan - protiv, Milenković Jelena - za, Milentijević Dragan - za, Milojević Nataša - za, Milosavljević Milan - za, Milošević Milena - za, Milošević Radimilo - protiv, Mirković Ljubomir - protiv, Mirčić Milorad - protiv, Mitrović Siniša - za, Mitrović Sreten - ne želi da glasa, Mićić Nataša - za, Mićović Zoran - za, Mihajlov Dejan - protiv, Mihajlov mr Sredoje - za, Mišić Petar - za, Mišović Radmilo - protiv, Mojović Gorica - za, Muković Mujo - za, Mucić Ljubomir - ne želi da glasa, Naumov Radomir - protiv, Nežić Višnja - za, Nešović Miloš - ne želi da glasa, Nikolić D. Zoran - ne želi da glasa, Nikolić M. Zoran - protiv, Nikolić Tomislav - protiv, Ničić Boško - za, Novaković Borislav - za, Novaković Zoran - protiv, Obradović mr Žarko - ne želi da glasa, Omerović Meho - za, Pavićević Vasilije - protiv, Pavlović Branko - za, Pavlović Dragan - za, Pavlović Slobodan - ne želi da glasa, Pajtić mr Bojan - za, Pal Karolj - za, Pal dr Šandor - za, Panajotović Tomislav - za, Pantelić Dragan - protiv, Patić Predrag - za, Pelević prof. Borislav - protiv, Perić Hranislav - ne želi da glasa, Petković dr Dušan - za, Petković Milisav - za, Petrić mr Radojko - ne želi da galsa, Petrović Marko - za, Petrović Petar - protiv, Petrović Srđan - protiv, Plužarević Vitomir - protiv, Pomoriški Mr Branislav - za, Pop - Lazić Gordana - protiv, Popadić dr Sava - za, Popović Dragiša - za, Popovi Đuro - protiv, Popović Srđa - za, Predojev Živica - za, Prodanović Milutin - protiv, Radivojčević Miloš - za, Radovanović Vladan - za, Radovanović dr Zoran - ne želi da glasa, Radovančev mr Živanko - ne želi da glasa, Radoičić Momir - ne želi da glasa, Radosavljević Aleksandar - za, Radulović Milan - protiv, Radulović Sima - za, Radulović Slobodan - za, Rajić Golub - ne želi da glasa, Raković Živorad - za, Rafailović Dragan - za, Ristić Boško - za,Rističević Marijan - za, Rosić prof. dr Mirko - za,Ruždić-Trifunović Leila - za, Ružić Branko - nije tu, Savatijević Radosav - protiv, Svirčević Ratimir - za, Sekulović mr Vlatko - nije tu, Selaković Živko - protiv, Selimović Alen - za, Sikimić Srđan - za, Simić Radoje - za, Simonović prof. dr Velimir - za, Soldatović Igor - za, Stamenković Dragoljub - protiv, Stamenković prof. dr Jakov - za, Stamenković Marina - protiv, Stamenković prof. dr Miodrag - za, Stanimirović prof. dr Bora - ne želi da glasa, Stanimirović Milan - za, Stanković dr Milan - ne želi da glasa, Stanulov Milorad - za, Stefanović Aleksandar - za, Stojanović prof. dr Predrag - za, Stojanović Svetlana - protiv, Tadić Miomir - za, Tatomir Slavica - za, Todorović Dragan - ne želi da glasa, Todorović Jovan - ne želi da glasa, Tomašević Vukosav - protiv, Tomić Vojkan - nije tu, Tomić Dragan - ne želi da glasa, Tomić Željko - protiv, Tomović mr Slobodan - nije tu, Torde dr Laslo - za, Trajković Branimir - protiv, Trajković Momčilo - uzdržan, Trnavčević Zaharije - za, Tubić Dušan - protiv, Ćirić Goran - za, Ćirković Zoran - za, Ćulibrk Marko - ne želi da glasa, Hiber prof. dr Dragor - nije tu, Hristodulo Miroslav - za, Hurić Zeldžo - za, Cvetanović dr Goran - protiv, Cvetković Dušan - ne želi da glasa, Cvetković Petar - protiv, Čanović dr Predrag - protiv, Čizmaš Jon - za, Čolić Dragan - protiv, Čomić Gordana - za, Čukvas Đorđe - protiv, Šabić Rodoljub - za, Šešelj dr Vojislav - nije tu, Šormaz Dragan - protiv, Šutanovac Dragan - za,. Molim narodne poslanike da zauzmu svoja mesta. Poštovane kolege narodni poslanici, pošto smo obavili glasanje za izbor predsednika Narodne skupštine, prozivkom, zaključujem glasanje i saopštavam sledeće rezultate: Od 240 narodnih poslanika, koji su pristupili glasanju, za kandidata za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije, Natašu Mićić, glasalo je 125 narodnih poslanika [[aplauz]] , protiv je bilo 79 narodnih poslanika, uzdržan jedan poslanik, a 35 poslanika nije želelo da glasa. Poštovani narodni poslanici, na osnovu vašeg glasanja konstatujem da je kandidat Nataša Mićić dobila većinu glasova narodnih poslanika koji su pristupili glasanju i da je Narodna skupština za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije izabrala Natašu Mićić. [[Aplauz.]] Dozvolite mi da u vaše i svoje ime čestitam Nataši Mićić na izboru za predsednika Narodne skupštine Republike Srbije. Molim izabranog predsednika Narodne skupštine da preuzme rukovođenje Skupštinom.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre svega želim da zahvalim DOS-u, kao predlagaču, za ovu funkciju i mislim da je isključivi osnov tog predloga bio u stvari moj dosadašnji rad. Zahvaljujem svima koji su mi glasanjem ukazali poverenje, a i onima koji to nisu, jer su u stvari pokušali da me oslobode jedne velike obaveze i odgovornosti, jer funkcija predsednika Skupštine pre svega jeste jedna velika odgovornost, obaveza, pa tek onda čast. Zahvaljujem svima još jedanput. Nastavak sednice po 11. tački dnevnog reda - Zakon o radu, rasprava u pojedinostima - je u ponedeljak, u 10,00 časova. Prijatno. Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Druge sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2001. godini. Obaveštavam vas da, prema službenoj evidenciji, današnjoj sednici prisustvuje 168 narodnih poslanika. Radi utvrđivanja kvoruma za rad Narodne skupštine molim narodne poslanike da ubace svoje identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema utvrđeno daimamo kvorum i da možemo nastaviti sa radom. Obaveštavam vas da su sprečeni da prisustvuju narodni poslanici Dušan Golubović i Momčilo Trajković.Dragan Vukšić ne prisustvuje pre podne. Obaveštavam Narodnu skupštinu da su pozvani da sednici prisustvuju predsednik, potpredsednici, ministri i sekretar Vlade Republike Srbije, kao i sekretar Republičkog sekretarijata za zakonodavstvo. Predsednik poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, gospodin Čedomir Jovanović, na osnovu člana 159. stav 3. i člana 43. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine Republike Srbije, predložio je da se po hitnom postupku stavi na dnevni red ove sednicePredlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije, koju je podneo Narodnoj skupštini 6. decembra 2001. godine. Prema tome, stavljam na glasanje predlog predsednika poslaničke grupe Demokratske opozicije Srbije, gospodina Čedomira Jovanovića, da se, po hitnom postupku, stavina dnevni red ove sednice Predlog odluke o dopuni Odluke o izboru članova odbora Narodne skupštine Republike Srbije. Za 113, protiv niko, uzdržanih nema, nije glasalo 27,ukupnoprisutno 140 narodnih poslanika. Konstatujem da je Narodna skupština prihvatila ovaj predlog. Prelazimo na 11. tačku dnevnog reda: - PREDLOG ZAKONA O RADU(nastavak u pojedinostima) Na član 26. amandman je podneo narodni poslanik Nebojša Jović. Vlada, Odbor za rad, boračka i socijalna pitanja i Zakonodavni odbor nisu prihvatili ovaj amdnaman. Da li podnosilac amandmana, gospodin Nebojša Jović, želi reč? (Želi.)