Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo rad Sedme sednice Drugog redovnog zasedanja Narodne skupštine Republike Srbije u 2019. godini. Na osnovu službene evidencije o prisutnosti narodnih poslanika, konstatujem da prisustvuje 82 narodna poslanika. Radi utvrđivanja broja narodnih poslanika prisutnih u sali, molim narodne poslanike da ubace identifikacione kartice u poslaničke jedinice elektronskog sistema za glasanje. Konstatujem da je primenom elektronskog sistema za glasanje utvrđeno da je u sali prisutno 92 narodna poslanika, odnosno da su prisutna najmanje 84 narodna poslanika i da postoje uslovi za rad Narodne skupštine. Da li neko od predsednika, odnosno od ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika o radu Narodne skupštine? Reč ima narodni poslanik prof. dr Vojislav Šešelj. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, vama je svima poznato i u vašim redovima koliko je istaknutih partijskih kadrova steklo preko noći diplome na univerzitetu Megatrend i kakve su se afere rešavale oko rada i poslovanja tog univerziteta, ali vidimo sad Mića Jovanović, njegov vlasnik, po svaku cenu želi da se otarasi Megatrenda i da ga nekome proda. Obavestio je javnost da ga je prodao za nekih 50 miliona evra, s obavezom novog vlasnika da uloži još 150 miliona. Međutim, taj novi vlasnik nema više od 5.000 evra, ali daje izjavu u javnosti da iza njega stoji država. I to je za mene bio signal da se malo pozabavim tim pitanjem. Ja sam malo proučio koja to država stoji iza Megatrend univerziteta i ustanovio da je ta država Zorana Mihajlović, potpredsednik Vlade Republike Srbije, ministar za razne stvari, za građevinarstvo, saobraćaj, infrastrukturu itd. Ona je od 2008. godine profesor na tom univerzitetu, redovni profesor. Sad, možda će se neko pojaviti sa inicijativom da država bude kupac tog univerziteta. Dala mi je inspiraciju jedna izjava, ne znam ni čija, u jučerašnjoj štampi, da je najbolje da Vlada to i kupi, pa onda ne mora jednu po jednu diplomu da plaća, nego može mesečno šleper diploma da štampa i da deli besplatno onima koji žele diplome, kojima su diplome potrebne iz nekih razloga. Međutim, iskoristio bih ovu priliku da postavim pitanje predsedniku Vlade Ani Brnabić, povodom još jedne kriminalne afere u koju je umešana Zorana Mihajlović. Ovog puta u pitanju je opasna mafija, mafijaška organizacija, na čijem čelu stoji Vanja Špiljak, sin Mike Špiljka. Vi se sećate da je on osamdesetih godina bio jedan od direktora zagrebačke INE, da je jednom prilikom ukrao celi tanker nafte na Atlantskom okeanu, više od 10.000 tona nafte, da je velika afera pokrenuta i da je Đureković, koji je hteo s tim da izađe u javnost, morao da beži u Nemačku i tamo je počeo da objavljuje neke knjige, da raskrinkava aferu, a onda je na saveznom državnom vrhu odlučeno da Đureković bude ubijen. To su saglasili Stane Dolanc, glavni šef svih policijskih obaveštajnih, kontraobaveštajnih službi, član predsedništva SFRJ i Milka Planinc, predsednik Savezne vlade. Pavle Gaži, tadašnji ministar unutrašnjih poslova Hrvatske, insistirao je da se Đureković kidnapuje i živ dovede kako bi mogao da svedoči o svim aferama. Međutim, Gaži je bio nadglasan i ubrzo smenjen. Išla je teren ekipa Dolančevih likvidatora, u kojoj su bili i Arkan i Giška. Nemačka je upravo pre izvesnog vremena osudila Zdravka Mustaća, koji je bio šef savezne UDBA i glavni Dolančev poslušnik i Josipa Perkovića, koji je u to vreme bio šef hrvatske UDBA, mislim obojica na doživotnu robiju, pa se sad pregovara da im se to pretvori u 30 godina zatvora da bi mogli u Hrvatskoj da izdržavaju. Taj Mika Špiljak je ostao netaknut, a sad je glavni snabdevač naftinim derivatima NATO pakta na Kosovu i u regionu. Mi imamo veći broj firmi koje su nosioci energetskih licenci za skladištenje i trgovinu derivatima nafte koje koriste rečni saobraćaj. Imali smo i nekoliko terminala za skladištenje tog goriva. Onda je donesen 2012. godine Zakon o plovidbi i lukama na unutrašnjim vodama, koji je obavezao sve firme koje se bave trgovinom naftom i naftnim derivatima da svoje poslovanje usklade u sklopu ovih članova novog zakona. Međutim, Zorana Mihajlović propisala posebne vrlo komplikovane uslove za preregistraciju tih firmi, tako da je do sada samo jedna firma dobila pravo, monopol, osim NIS-a, NIS se ne računa u to, samo jedna firma, koja se zove „Mitanol“ Smederevo, koja je u vlasništvu Mike Špiljka, Vanje Špiljka. Pa, dobro i Mike, Mika je tu kao duh, svemoćni. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Samo da kažem još dve rečenice. Njihov je cilj da se unište sve domaće firme koje to rade. I to za velike pare radi upravo Zorana Mihajlović. Čak joj se i Privredna komora Srbije obraća sa zahtevom da se te stvari srede, regulišu, da se ne čini ogromna šteta, jer veći broj naših firmi su već došle u situaciju da moraju da prekinu poslovanje. To su domaće firme koje traju po deceniju, dve, i više, i zašto sada da se daje monopol Hrvatima, hrvatskoj firmi, a da se naše firme uguše. Vlada Srbije mora hitno da reaguje na tu situaciju i konačno jednom da tu Zoranu Mihajlović uhapsite, izvedete pred sud. Dosta je više. Em Megatrend univerzitet, redovni profesor, em ovamo stvara monopole za najkrupniju mafijašku organizaciju, jednu od najkrupnijih koja je delovala na Balkanu, i koja je stasala još u vreme komunizma. Mi u Srbiji nemamo nijednu mafijašku organizaciju koja je stasala u vreme komunizma, a na Balkanu imamo i upravo ovu hrvatsku, na čijem je čelu Vanja Špiljak.
Zahvaljujem, profesore Šešelj. Da li još neko od predsednika, odnosno ovlašćenih predstavnika poslaničkih grupa želi da zatraži obaveštenje ili objašnjenje u skladu sa članom 287. Poslovnika? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, pošto je Mika tu negde, kako je rekao prethodni govornik, moje prvo pitanje je za BIA. Da li im je poznato i da li ima napretka da se otkrije grob prvog gerilca Evrope, đenerala Draže Mihajlovića? Čisto iz razloga pomirenja, a da i druga strana može stručak cveća da položi na grob vrhovnog komandanta Ravnogorskog pokreta i da na takav način i jedni i drugi imaju gde da odu i da odaju poštu onima koje simpatišu kao pokrete, oslobodilačke pokrete u Drugom svetskom ratu. Moje sledeće pitanje je za nadležne organe, Ministarstvo pravde, tužilaštvo, sud itd. – dokle je stigla istraga protiv, recimo, Marinike Tepić? To je gospođa koja je tamo još 2002. godine tvrdila da je Srbija imala logore za Hrvate… (Vojislav Šešelj: Misliš na Mariniku Čobanu.) Na Mariniku Tepić, kako se sad potpisuje. Dakle, da li postoji istraga protiv Marinike Tepić ili Marinike Čobanu u zavisnosti kako se kada potpisivala? Da li postoji istraga vezana za stan iza Banovine u Novom Sadu? Radi se o stanu od preko 200 kvadrata koji je stečen dok je vršila funkciju Pokrajinskog sekretara za omladinu i sport. Dokle je došla istraga, ako je uopšte ima, za dodelu sredstava partijskim kadrovima njene stranke? Tada je bila Liga socijaldemokrata Vojvodine, koliko se sećam, pre toga LDP, pa posle toga Janković, pa pokret, pa Živković, više ne znam u kojim strankama nije bila, ali da li postoji istraga i dokle je došla vezano za dodelu sredstava za banatske šore? Radi se o nekoliko krpenih predmeta i dva-tri štapa gde su dati višemilionski iznosi. Da li je vođena istraga oko projekta „Seks za početnike“ gde je Marinika Tepić dodelila svom partijskom kolegi preko šest miliona dinara? Ne znam ko je praktično izvodio taj projekat, ali da li je vođena istraga, da li je neko ispitao? Pod kojim okolnostima je, recimo, finansirala bodibilding klubove, sportaše, kako ona to kaže? Dakle, da li je tim lepo oblikovanim ljudima dodeljivala pare, novac i iz kojih razloga? Sledeće moje pitanje je – da li se vodi istraga protiv Vuka Jeremića zbog pranja para iz kriminalnih poslova sa Patrikom Hoom, koji je osuđen u Americi na višegodišnju kaznu zatvora? Da li se vodi istraga protiv Borka Stefanovića zbog nagodbe u aferi „Satelit“ gde su on i Boris Tadić nekoliko snimaka, starih nekoliko godina, platili 28,7 miliona evra? Dalje, da li se vodi istraga protiv Boška Obradovića zbog pranja para, odnosno zbog uzimanja novca iz budžeta za političku stranku i prelivanja preko preduzetničkih radnji u njegove privatne džepove? Dalje, da li se vodi istraga protiv Borisa Tadića zbog veleizdaje zemlje odnosno zbog promene Rezolucije UN, čime je izbacio Rusiju i Kinu, i u proces pregovaranja sa lažnom državom Kosovo, uveo Euleks i EU? Takođe, šta policija i tužilaštvo preduzima protiv nelegalnih okupljanja, odnosno javnih okupljanja koja u skladu sa zakonom nisu prijavljena, koji se danima, mesecima, a već evo godinu dana održavaju Beogradu? Šta će preduzeti povodom akcija Boška Obradovića koji je, recimo, zaključao televiziju? Šta preduzima protiv Bastaća zbog mučenja sopstvenog kuma, zbog pregrađivanja ulice, zbog čupanja znakova itd? Dakle, šta policija, nadležno tužilaštvo radi u istragama koje se vode ili će se voditi protiv ovih lica koja sam nabrojao? Smatram da se politikom i opozicionim delovanjem ne može sakrivati, prikrivati kriminal. To nije amnestija od kriminala i zato su moja pitanja, po meni, veoma precizna i želim precizne odgovore. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Reč ima narodni poslanik Đorđe Vukadinović. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Ovde sam već postavljao pitanje kada je bila Vlada u vezi sa najavom zabrane automobila sa neadekvatnim ekološkim standardima motora, a povodom kojih neoprezne ili barem preuranjene izjave i najave predsednik Aleksandra Vučića, koji je o tome govorio u jednoj TV emisiji. Nakon toga su i mediji i neka ministarstva izlazili sa različitim stavovima po tom pitanju i kada sam, sada na poslednjem susretu sa predsednicom Vlade, direktno postavio pitanje ministru ekologije, dobio sam neki odgovor koji, blago rečeno, nije zadovoljavajući, nisam ga razumeo, pretpostavljam da nije jasan ni većini građana zemlje. Pri tome, to je stvar koja zanima najveći broj, veliki broj građana Srbije, jer najveći broj njih ima automobile koji bi, po ovoj najavi, bili zabranjeni, odnosno ne bi bili dozvoljeni da se voze. Znači, to je ovaj standard evro četiri, tri, zapravo evro tri, a pitanje je šta je sa ovim evro četiri standardom motora? Dakle, ono što smo čuli od gospodina Trivana je samo da, i to na moje direktno pitanje, niko neće oduzimati automobile. To je lepo. Znači, neće ih niko oduzimati. Da li će biti zabranjen uvoz tih automobila sa tim motorima i kada? Da li će prilikom tehničkog pregleda biti ustanovljavano, ne koji je nivo motora, odnosno koji je standard motora, već kolika je štetnost tih izduvnih gasova koje to konkretno vozilo proizvodi, pa će na osnovu toga biti preduzimane mere? Dakle, mnogo je nejasnoća, a tiče se većine ili, kažem, najvećeg broja građana ove zemlje. Zato apelujem na Ministarstvo saobraćaja, Ministarstvo ekologije, naravno, pre svega, na Vladu, ali ovo su nadležna ministarstva da izađu, već do Nove godine, sa jasnim stavom po tom pitanju, ako ga imaju, ako ga nemaju da ga zauzmu, jer ovo ostavlja prostor za spekulacije. Niko ne zna da li da kupuje automobile. Uvoznici ne znaju da li će biti zabranjeno, da li neće biti zabranjeno. Ostavlja se prostor i za spekulacije i za manipulacije, sa jedne strane, a sa druge strane stvara se konfuzija i kod običnih građana i potencijalnih i sadašnjih korisnika tih automobila. Interesantno, uzgred budi rečeno, na moje direktno pitanje je stigao odgovor od Ministarstva saobraćaja, pitanje u vezi sa ovim, koje se sastoji od jedne rečenice koja kaže da odgovor nije u nadležnosti ovog ministarstva. Pitao sam Ministarstvo saobraćaja, nisam pitao Ministarstvo sporta i omladine, nisam pitao, ne znam, Ministarstvo za verska pitanja. Dakle, ko je nadležan ako nije Ministarstvo saobraćaja nadležno za ovo, kažem, u korelaciji, komunikaciji sa, pretpostavljam, Ministarstvom ekologije? Dakle, što pre konkretan stav po ovom pitanju. Da li će biti doneta ta uredba? Da li će važiti od polovine sledeće godine ili kasnije? U svakom slučaju da se već sada najavi i da ljudi, građani mogu da računaju sa nečim pouzdanim, a ne da budi žrtva glasina i spekulacija. Moje drugo pitanje ide na adresu Ministarstva poljoprivrede i MUP i tiče se ove afere „Jovanjica“, odnosno proizvodnje marihuane u blizini Beograda, a na parceli od gotovo 12 hektara, pri čemu se ispostavilo da je gotovo slučajno ili gotovo slučajno otkrivena ta ogromna, najveća proizvodnja marihuane, ne samo u Srbiji, nego u čitavom ovom regionu, svakako na Balkanu, a možda i u Evropi. Ima dosta kontraverzi u javnosti i zbog toga što su neki visoki funkcioneri ove vlasti ranije posećivali to imanje. Naravno, gospođa Brnabić je duhovito, opet u razgovoru sa mnom, rekla da je tu bilo nekada Panonsko more, da li je tako, pa šta sad to znači, to nije nikakav dokaz. Naravno da nije dokaz, ali mogli su ministri čupkati štetne biljke ili brati paradajz ili rotkvice na nekom drugom imanju. Postoje indicije o bliskosti sa nekim strukturama vlasti. Kako god, to su spekulacije. Ono što je konkretno - dakle, da li Ministarstvo poljoprivrede dalo subvencije „Jovanjici“ i da li su Ministarstvo unutrašnjih poslova i Ministarstvo poljoprivrede bili zaduženi za kontrolu proizvodnje, tako osetljivog proizvoda kao što je industrijska konoplja umesto koje je na „Jovanjici“ osvanula marihuana? Dakle, da li je bilo podsticaja za proizvodnju za „Jovanjicu“ i da li je bilo kontrole toga šta je na „Jovanjici“ proizvođeno? Hvala.
Zahvaljujem kolega Vukadinoviću. Reč ima narodni poslanik Marija Jevđić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Poštovani predsedavajući, kolege narodni poslanici, moje današnje pitanje upućujem Ministarstvu za građevinu, saobraćaj i infrastrukturu, odnosno ministarki Zorani Mihajlović. Pitanje se odnosi na dugo očekivani Moravski koridor i ja sam u načelnoj raspravi, kada smo u Skupštini razmatrali poseban Zakon o Moravskom koridoru i ukazala na bojaznost građana sela koja se nalaze duž koridora, odnosno uz koridor koji prolazi kroz Kraljevo, odnosno pored Zapadne Morave, a to su sela Sirča, Oplanić i Morava, na njihovu bojaznost da im se ne ukine most koji ih je spajao sa njihovim njivama, sa druge strane Morave, pošto je prvim projektom to bilo i planirano. Ministarstvo je izmenilo projekat, te je sada planiran most preko Morave i želela bih da iskoristim priliku da se zahvalim i resornom ministarstvu i samoj ministarki. Time je omogućeno da obrađuju svoje njive, olakšan im je život, i sama egzistencija njihova na selu. Inače, put koji sada postoji kroz selo Sirča je napravljen još davne 1919. godine i napravio ga je tadašnji ministar u Kraljevini Jugoslaviji, Stevan Burmazović, inače Kraljevčanin i to je put koji nikada nije plavio bez obzira koliko su se puta meštani borili sa poplavama. Naravno, još jednom zahvalnost i samih meštana za razumevanje njihove potrebe da most ostane gde je i bio. Moje pitanje danas glasi - da li je moguće i da li je izvodljivo da se u produžetku mosta nadogradi nadvožnjak? Taj nadvožnjak bi prelazio preko autoputa i time bi bio omogućen najbezbedniji i najbrži put, odnosno najbrža komunikacija sa gradom Kraljevom, kao i sa industrijskom zonom „Magnohrom“, gde inače u novootvorenoj fabrici „RVM kartonaža“ radi oko 100 ljudi iz samog sela Sirča. U samoj industrijskoj zoni je planirano da uskoro počnu da rade još dve fabrike i taj nadvožnjak će mnogo značiti ne samo meštanima sela Sirča, Oplanići i Popovići, kojih ima oko šest – sedam hiljada, nego i budućim radnicima koji će početi da rade u novim fabrikama. Nadam se da će Ministarstvo naći najbolje rešenje koje neće narušavati projekat izgradnje Moravskog koridora, koji je preko potreban ne samo Kraljevu, nego i celoj Raškoj oblasti, a da sa druge strane se pomogne i olakša našim građanima koji su odlučili da ostanu na selu i svojim radom ožive srpska sela. Hvala.
Zahvaljujem koleginice Jevđić. Reč ima narodni poslanik Josip Broz. Izvolite kolega.
Poštovani predsedavajući, uvažene kolege narodni poslanici, koristeći svoje pravo iz člana 287. Poslovnika, postavio bih pitanje ministru energetike, gospodinu Antiću. Strateško opredeljenje Srbije u oblasti energetike je obezbeđenje energetske stabilnosti i bezbednosti, kao i zadovoljenje energetskih potreba i privrede i građana. Pored ostalih, energetski izvori za nas je od velike važnosti i prirodni gas kao energent 21 veka. Vodeći računa o ekološkim standardima i zaštiti životne sredine, možemo reći da je prirodni gas kao energetski izvor najprihvatljiviji i najčistiji. Srbija je pre nekoliko godina započela rad na projektu izgradnje gasovoda koji treba da obezbedi dovoljne količine prirodnog gasa i to iz Ruske Federacije i da se poveže sa ostalim korisnicima u regionu. Taj projekat nažalost u jedno vreme zastao, a sada se intenzivno realizuje kroz projekat zvani „Turski tok“ koji je izuzetno aktuelan ovih dana. Da podsetim, gasovod „Tuski tok“ je ukupne dužine 1.100 kilometara, proteže se od Rusije preko Crnog mora i namenjen je snabdevanju gasom kako Turske, tako i zemalja Južne i Jugoistočne Evrope. Njegova izgradnja doprineće da čitav ovaj region bude energetski stabilniji i bezbedniji. Dužina trase „Turskog toka“ kroz Republiku Srbiju iznosi 403 kilometra, što Srbiju čini značajnim partnerom u povećanju ukupne energetske bezbednosti i stabilnosti čitavog regiona. U vezi sa tim želim da pitam ministra Antića – kolika je kapitalna investicija u pitanju i do koje faze realizacije se stiglo i šta će izgradnja ovog gasovoda „Turski tok“ značiti za privredu i građane Srbije? Drugo pitanje bih postavio Ministarstvu prosvete. U zadnje vreme primećeno je osipanje nastavničkog kadra iz škola. Obrazloženje iz razgovora sa njima je da ne mogu više da trpe maltretiranje dece i učenika starijih razreda. Da li Ministarstvo prosvete planira nešto da spreči dalje osipanje kadrova jer samo u školi moje ćerke je troje nastavnika u zadnjih mesec dana podnelo otkaze isključivo iz ovih razloga? Hvala.
Zahvaljujem kolega. Reč ima narodni poslanik Boban Birmančević. Izvolite kolega Birmančeviću.
Hvala predsedavajući. Poštovane kolege narodni poslanici, poštovani građani Srbije, svoje prvo pitanje upućujem tužilaštvu, ali i svim pravosudnim organima, a pitanje je vrlo jednostavno – šta je tužilaštvo, šta su pravosudni organi preduzeli protiv onih koji nišane snajperom na predsednika, koji crtaju mete na predsedniku, koji uznemiravaju javnost i koji iz dana u dan pojačavaju tenzije i pojačavaju pritiske na predsednika Aleksandra Vučića? Napad na predsednika, bez obzira kako se on zvao, a zove se Aleksandar Vučić jer su tako hteli građani Srbije, napad na predsednika Srbije na napad na sve građane i na sve one koji podržavaju, ali i na one koji ne podržavaju predsednika. Niko nema prava da u bilo čije ime napada legitimno i u prvom krugu sa 55% glasova izabranog predsednika. Ono što je alarmantno to je da ti pritisci ne prestaju i ponavljaju se iz dana u dan. Pitanje je vrlo jednostavno – šta tužilaštvo, šta pravosudni organi rade u skladu sa zakonom da to jednom za svagda prestane? Moje drugo pitanje upućeno je takođe i tužilaštvu i svim pravosudnim organima, a odnosi se na jedan deo poslaničkih klupa koje su prazne, odnosno 377 dan kako jedan deo opozicionih poslanika ne dolazi u Narodnu skupštinu. Postoji osnovana sumnja da im neko preti, da ih neko ucenjuje i da su zastrašeni. Pozivam te poslanike da budu hrabri, da budu uzbunjivači i da kažu ko je taj koji im preti i zbog koga ne smeju da uđu u skupštinsku salu, a poznato je, ako smo svedoci, a jesmo svedoci da predsednik opštine, u centralnoj gradskoj opštini, davi svog kuma, da ga vezuje, da ga batina i da traži da mu sve pare koje su plod mita i korupcije završe u njegovim džepovima. Ako su spremni to da rade u Opštini Stari Grad sigurno su spremni da rade i u Narodnoj skupštini i u svom poslovanju, a kao takvi oni sigurno vrše pritisak i na deo opozicionih poslanika koji jednostavno ne smeju da uđu u skupštinske sale i da rade posao za koji su predloženi i za koji su dobili određen broj glasova kako bi završili u ovoj sali Skupštine Republike Srbije. Moje treće pitanje odnosi se na pravosuđe, a upućeno je direktno u Viši sud – zašto i kako gradonačelnik Zelenović koji je 2015. godine potrošio pet miliona evra mimo budžetom predviđenih stavki, dokazano i potvrđeno nalazom DRI, osuđen odlukom, odnosno presudom Višeg suda u Šapcu, po odluci Apelacionog suda je vraćeno na ponovno razmatranje, zašto još uvek gradonačelnik Zelenović nije dobio presudu koju zaslužuje? Kolika će biti presuda? Šta će presudi Viši sud – u to se ne upuštamo. To neka odluče oni, ali tražimo odluku u najkraćem mogućem roku. Građani Šapca, ali i građani Srbije zaslužuju informaciju i zaslužuju presudu koja Zelenoviću mora biti izrečena. U isto vreme, pitanje je – zašto? Kada je konstatovano, da je neko zloupotrebio pet miliona evra, a taj neko je gradonačelnik Zelenović, nije uhapšen i zašto mu je dozvoljeno da utiče i na svedoke, i na sudije, i na sudske veštake, i na sve one koji su bili upleteni u slučaj nikada veće krađe? Gradonačelnik Nebojša Zelenović je jedini osuđeni gradonačelnik u Republici Srbiji. Moje poslednje pitanje odnosi se na pravosudne organe, a pitanje je vezano za slučaj koji se desio u JKP u Šapcu. Vozač kamiona je dozvolio da u kabini kamiona JKP sedi više ljudi nego što je dozvoljeno. Iz kamiona je u vožnji ispao radnik JKP, a osnovana je sumnja da su i gradonačelnik i direktor JKP naložili, zapretili i vozaču i svima prisutnima da daju lažne izjave da se taj događaj nije desio. Da li je MUP preduzeo sve potrebne radnje, da li je tužilaštvo na osnovu nalaza MUP-a iznelo, odnosno podiglo optužnicu protiv odgovornih za takvo katastrofalno ponašanje u JKP u Šapcu? Hvala.
Zahvaljujem kolega Birmančeviću. Nastavljamo rad i prelazimo na Pretres o pojedinostima po 2. tački dnevnog reda, Predlogu zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje. Saglasno članu 90. stav 1. Poslovnika Narodne skupštine, obaveštavam vas da su pozvani da sednici prisustvuju Siniša Mali, ministar finansija, Zoran Đorđević, ministar za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Aleksandar Antić, ministar rudarstva i energetike, Jelena Tanasković i Slavica Savičić, državni sekretari u Ministarstvu finansija, Mirjana Filipović, državni sekretar u Ministarstvu rudarstva i energetike, Aleksandar Gajović, državni sekretar u Ministarstvu kulture i informisanja, Darko Komnenić i dr Dragan Demirović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra finansija, Zoran Milošević i Saša Trandafilović, vršioci dužnosti pomoćnika ministra za rad, zapošljavanje, boračka i socijalna pitanja, Dragana Kalinović, direktor RF PIO, Milesa Marjanović, načelnik odelenja u Ministarstvu finansija, Luka Tomić, šef kabineta ministra finansija, Svetlana Kuzmanović - Živanović, Ljiljana Petrović i Biljana Todorović, šefovi odseka u Ministarstvu finansija, Marijana Lešić, rukovodilac grupe u Ministarstvu finansija, Olivera Ružić – Poparić i Irena Injac, viši savetnici u Ministarstvu finansija, Dragana Nešić, Jelena Dragojlović i Biljana Mirić – Bogdanović, samostalni savetnici u Ministarstvu finansija, i Dunja Tepavac, savetnik u Ministarstvu finansija. Primili ste amandmane koje su na predlog podneli narodni poslanici dr. Aleksandar Martinović, Marijan Rističević, Đorđe Komlenski, Milija Miletić, Nikola Savić, Vjerica Radeta, Ružica Nikolić, Sreto Perić, Nataša Sp. Jovanović, Nemanja Šarović, Aleksandar Šešelj, Milorad Mirčić, Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Primili ste Izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona o pojedinostima. Pre nego što nastavimo sa radom poštovani narodni poslanici saglasno članu 27. i članu 87. stavovi 2. i 3. Poslovnika Narodne skupštine obaveštavam vas da će Narodna skupština danas raditi i posle 18. časova, pa zbog potrebe da Narodna skupština što pre donese akte iz dnevnog reda ove sednice. Na član 1. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Đorđe Komlenski. Kolega Komlenski, pre nego što počnemo sa radom, sačekaćemo ministre da nam se pridruže i onda nastavljamo. Nastavljamo sa radom. Dakle, na član 1. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Đorđe Komlenski. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Đorđe Komlenski. Izvolite kolega Komlenski.
Drugarice i drugovi, dame i gospodo, uvaženi predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, na član 1. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje podneo sam amandman sa ispravkom iz jednog prostog razloga, jer mi sa ovim izmenama i dopunama uvodimo potpuno novi termin, novi pojam koji dosadašnja pravna praksa ne poznaje, a to je novonastanjeni obveznik. U ovim izmenama i dopunama nije obuhvaćen član 6. gde se govori o definiciji pojmova i pošto se radi o jednom novom pojmu i novoj kategoriji koja do sada nema svoje ustaljeno poimanje šta predstavlja pojam novonastaljenog obveznika, našao sam za shodno da naravno u skladu sa Zakonom o porezu na dohodak predložim dopunu, dodavanjem novih stavova koji bi ovaj pojam jasno i precizno definisali. Kao što ste uradili u članu 45đ gde se pojam kvalifikovanog novozaposlenog u stavovima definisali dosta precizno, moje mišljenje je da bi to bila obaveza da se i u ovom zakonu, da li kroz baš ove stavove koje sam ja predložio ili na bilo koji drugi način, potpuno je nevažno, ali pojam novonastanjenog obveznika vrlo jasno i precizno definiše. Upućivanje samo na neki drugi zakon, u ovakvim situacijama nije dovoljno. Može da izazove ozbiljne nejasnoće u budućoj primeni. To vam kažem iz ugla advokatskog, onog praktičnog. Potpuno mi je jasno da ovo može da izazove ukoliko ne bude preciznijeg definisanja, nedoumica u nekim budućim upravnim ili sudskim postupcima, a naravno da to nije niti interes, niti želja vas kao predlagača, niti nas kao narodnih poslanika. Znači, da li ovaj amandman ili na bilo koji drugi način ovo jasno precizirati, mislim da je apsolutno nužno, bez obzira na ove druge činjenice koje sam pomenuo. Hvala.
Zahvaljujem kolega Komlenski. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Borka Grubor. Izvolite.
Poštovani predsedavajući, poštovani ministre sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, u nedelju 1. decembra u Loznici, na izborima za Savete mesnih zajednica, od ukupno 56 saveta u našem gradu, u 55 mesnih zajednica je pobedila lista koju podržava SNS, a u 56. je osvojila dva od pet mandata. Broj mandata u svih 56 mesnih zajednica je 312, od čega su kandidati koje je podržala SNS osvojili 303 mesta, što je 97,12%. Time su građani Loznice pružili apsolutno poverenje listi kandidata koje podržava SNS, a što je priznanje za dosadašnji rad i najbolja potvrda ispravne i odgovorne politike koju vodi SNS, na čelu sa predsednikom gospodinom Aleksandrom Vučićem. To je značajan doprinos izgradnji demokratskog društva i daljem jačanju mesne samouprave na putu decentralizacije, ali i pružanja šanse novim mladim ljudima u vremenu bržeg privrednog i sveopšteg oporavka kako Loznice, tako i Srbije u celini. Ovakav rezultat od 97,12% osvojenih mandata u mesnim zajednicama govori da imamo najboljeg i najjačeg predsednika Aleksandra Vučića, a i najboljeg gradonačelnika Vidoja Petrovića, koji uživaju najveću podršku u širokom narodnim masama Podrinja, a i cele Srbije. Hvala.
Zahvaljujem. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala predsedavajući. Uvaženi ministre sa saradnikom, dame i gospodo narodni poslanici, pre svega želim da kažem da su razlozi za donošenje ovog zakona usmereni na stvaranje uslova za sprovođenje reforme poslovnog okruženja, na stvaranje uslova za nova zapošljavanja, za priliv investicija, ali i za rasterećenje privrednih subjekata, na taj način što će se odrediti kriterijumi za povoljnije privređivanje. Uvode se nove olakšice po osnovu plaćanja doprinosa, podužuju se postojeće olakšice, takođe, predloženo je fiskalno rasterećenje prihoda po osnovu rada smanjenjem stope doprinosa za obavezno socijalno osiguranje. Konkretno, uvodi se nova olakšica sa ciljem zapošljavanja lica koja su novonastanjeni obveznici u Srbiji za kojima postoji potreba na tržištu rada, kao licima sa određenim stručnim znanjima. To znači da će osnovica doprinosa za zaposlene i za poslodavce biti zarada koja je umanjena za 70%. Kada smo kod novih olakšica u cilju podsticanja zapošljavanja predložene su, za novo osnovana privredna društva koja obavljaju inovacionu delatnost i to u vidu oslobađanja od plaćanja doprinosa po osnovu zarade osnivača koji su zaposleni u tim privrednim društvima. Takođe, postojaće olakšica za poslodavce koji zasnuju radni odnos sa kvalifikovanim nezaposlenim licima i to u vidu oslobođenja od plaćanja doprinosa za PIO po osnovu zarade tog kvalifikovanog nezaposlenog lica. Dakle, zbog ovakvih rešenja koja će, pre svega, pomoći u zapošljavanju, koja će stimulisati i poslodavce, i zaposlene, i lica koja čekaju da se zaposle, smatram da treba podržati ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite, kolega Saviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na zakon koji se odnosi na doprinose za obavezno socijalno osiguranje. Moj amandman je pravno-tehničkog karaktera, jer ovde u stavu 2. člana 1. je izostavljena reč - Srbija. Znači, samo stoji Republika, a ne stoji pored Republike Srbija naziv Srbija, i mislim da je to dovoljan razlog da je Vlada trebala usvojiti ovaj amandman. Pogotovo što se radi o jednom veoma ozbiljnom Zakonu o doprinosima za socijalno-invalidsko osiguranje i sutra, ne daj Bože, neko u nekoj situaciji može da se žali, a vidite kako je to, kakva je situacija danas, da se žali sudu u Strazburu itd, ako je nezadovoljan sa nečim i zato smatram da je ovaj moj amandman Vlada trebala usvojiti. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice.
Vi ste predsednik Vlade, a i svi vi ministri u javnosti i sve ove zakone koji idu uz budžet, najavljivali kao nešto pompezno kako ćete pomoći zaposlenima, kako će se osetiti boljitak primenom ovih zakona itd. Između ostalog, tvrdili ste da će i ovaj Zakon o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje da omogući povećanje zarada. To jednostavno nije tačno, zato što ste lepo, iskreno napisali u obrazloženju. Tačno je da se stope doprinosa sa 26% smanjuju na 25,5%. To jeste malo, ali ni toliko niste preporučili poslodavcima da povećaju plate bar za taj iznos, nego ste predvideli da se taj iznos koji uštede poslodavci na ime doprinosa, da mogu da ulože u dalju proizvodnju. Kažete da je to u cilju postojećih fiskalnih podsticaja i još ste rekli da su razlozi za donošenje ovog zakona, sadržani u potrebi da se u cilju obezbeđivanja uslova za sprovođenje sveobuhvatne reforme, poslovnog okruženja, stvore zakonske pretpostavke za priliv investicija, zapošljavanje, privredni rast itd. Prvo, ovaj procenat je zaista neznatan. Drugo, bilo bi dobro da prestanete da obmanjujete javnost sa pričom o prilivu investicija, jer svi ovi stranci koji dolaze u Srbiju nisu investitori, već su to pogoni raznih velikih kompanija koje ovde dolaze zato što dobijaju po 10.000 evra po radnom mestu. To je ono što treba da se zna u javnosti i da i ovaj zakon, kao ni ostali o kojima ćemo govoriti danas i narednih dana, i o kojima smo već govorili, su svi zapravo kao što vam je i onaj osnovni Zakon o radu, svi su u interesu zaštite poslodavaca, pre svega onih koje dovodite za ozbiljna sredstva iz budžeta. Hvala.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, članom 3. Predloga zakona predlagač je vršio izmene na član 44. Zakona o doprinosima za obavezno socijalno osiguranje i predložio je smanjenje stope doprinosa za 0,5% za obavezno penzijsko i invalidsko osiguranje. U ime poslaničke grupe SRS podnela sam amandman na član 44. osnovnog zakona, kojim smo predložili da se stope po kojima se obračunavaju i plaćaju doprinosi, pored doprinosa za PIO, da se smanje i za obavezno zdravstveno osiguranje, kao i za osiguranje za slučaj nezaposlenosti. Naš stav je, i to smo predložili i tražili ovim amandmanom, jeste da se sve stope smanje, a ne samo one stope koje se odnose na PIO. Konkretno bi značilo da poslodavac plaća doprinose od 11,5% i na taj način obezbeđuje se manje opterećenje prihoda koje radinici ostvaruju na osnovu rada, ali i smanjenje troškova poslovanja za poslodavce. Ukidanjem dela doprinosa, odnosno korist od smanjenog oporezivanja mogli bi da imaju i poslodavac i sam zaposleni radnik ukoliko bi se ta sredstva pravilno rasporedila i ukoliko ne bi bilo zloupotreba ova sredstva bi se mogla iskoristiti na povećanje plata. U tom slučaju, smanjenje stopa doprinosa ostavlja prostor za rasterećenje poslodavca i mogu doprineti opštoj koristi da i poslodavac i zaposleni radnik imaju korist, jer ukoliko zaposleni dobije veću platu, poslodavac dobija zadovoljnijeg radnika, čime se direktno utiče i na sam rast produktivnosti. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Nikolić. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, ovde se radi o izmeni stope doprinosa za PIO i to na taj način što se ona smanjuje za 0,5%. To znači da se stopa doprinosa za PIO smanjuje sa 26% na 25,5%. Ali, ovakvo rešenje odnosi se na stopu doprinosa na teret poslodavca, tako da je visina stope za PIO koju plaća poslodavac na svoju zaradu 11,5 umesto 12%. Na taj način obezbediće se manje fiskalno opterećenje prihoda koje fizička lica ostvare po osnovu rada, ali i smanjenje troškova poslovanja za poslodavce. Sa tim u vezi, možemo da govorimo o podršci države u zapošljavanju, uštede za poslodavce biće velike i to će omogućiti kako otvaranje novih radnih mesta, tako i dalje ulaganje u proizvodnju. Nezaposlenost je sada na istorijskom minimumu, to moramo da pomenemo, ispod 10%, tačnije 9,5%, a nezaposlenost mladih je prepolovljena. Vidimo da će se na tome raditi i u budućnosti i uz, naravno, podršku privrede na ovaj način, težimo ka što boljem ambijentu koji će podrazumevati razvoj privrede, nova radna mesta, naravno bolji životni standard za naše građene, više mogućnosti za izbor gde da se radi, pre svega mladih, gde će se zaposliti, više investicija i što je takođe važno ulaganje u znanje i obrazovanje. Predloge koji će svaki u svom delu doprineti svemu o čemu sam govorila treba podržati. U prilog tome ide i informacija koju smo juče mogli da čujemo od ministra Siniše Malog, a to je da je privredna aktivnost u trećem kvartalu ove godine zabeležila veliki rast, tako da Srbija i Mađarska sada dele prvo mesto u Evropi po stopi rasta koji je 4,8%. Ako posmatramo po delatnostima, rast BDP-a zabeležen je u oblasti građevinarstva, informisanja i komunikacije, u oblasti trgovine na veliko i malo, saobraćaju itd. Zahvaljujući predlozima koji su danas pred nama, o kojima raspravljamo u pojedinostima, privreda će biti rasterećenija i zato smatram da ih treba podržati. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, koleginice Žarić Kovačević. Po amandmanu reč ima narodni poslanik prof. dr Marko Atlagić. Izvolite.
Uvaženi potpredsedniče, svakako da je smanjenje doprinosa od 0,5% za PIO osiguranje veoma važno, jer će podsticati novo zapošljavanje, a to je jedan od prioriteta i zadataka kako SNS, tako i Vlade Republike Srbije. Poštovani narodni poslanici, ovi iz Saveza za Srbiju svakodnevno proizvode afere lažima, izmišljotinama i vrše razne vrste upada u javne ustanove, preduzeća, a ponekad i u državne ustanove. Evo, najnovija stvar je ta što je predstavnik Saveza za Srbiju Boško Obradović, inače električni zec Dragana Đilasa, 30. novembra 2019. godine blokirao sa svojim pristalicama ulaze Javnog servisa, sa zadatkom da se njemu i Borku Stefanoviću omogući gostovanje u Dnevniku 2. To je još jedan od niza upada, od 22 upada i ispada Boška Obradovića u zadnjih godinu dana. Isto tako, njihova perjanica, nazovi novinarka, Snežana Mališić, koja je više politički radnik nego novinar, u „Utisku nedelje“ je 1. decembra gospodnje 2019. godine rekla, citiram – da je Srbija ludnica i da ključ te ludnice drži jedan čovek, završen citat. Time je optužila sve građane Republike Srbije da su ludi, a državu da je ludnica. Uvaženi narodni poslanici, svaka čast predsedniku Udruženja novinara Srbije što je reagovao i preporučio gospođi Mališić da promeni profesiju, ali Olja Bećković zaprepašćena izjavom ostala je iznenađena, ali nema. Sramota. Hvala.
Zahvaljujem, profesore Atlagiću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, kolega Mirčiću.
Ono na čemu insistira SRS je da se javnosti objasni kakav je krajnji efekat smanjenja ovih doprinosa i kada je u pitanju poslodavac i kada su u pitanju oni koji uplaćuju za PIO. Ovde se barata sa podatkom da će se smanjenjem uopšte poreza i doprinosa uštedeti 13,5 milijardi dinara. Pri tome, niko nije napomenuo da je najveći poslodavac ovde država. Država je ta koja zapošljava najviše. Od tih 13 milijardi uštede, državi će se na neki način olakšati tri milijarde. Ali, ima i druga solucija za uštedu, odnosno oslobađanje i podstrekivanje proizvodnje, a to je – da se pristupilo nekom uravnoteženijem povećanju plata u javnom sektoru, onda bi država imala na raspolaganju 20 milijardi budžetskih sredstava koje bi mogla da opredeli za investicije i podstrekivanje privrede. U svakom slučaju, kako to jedan od kolega ovde uvek želi da naglasi, da je 20 veće od 13, to opštepoznata činjenica, to je jedna jednostavna matematička korelacija i to je potpuno normalno. Kada izračunate, videćete da bi veće uštede bile da se pristupilo nekom, kad mi kažemo realnijem povećanju, onda je to u skladu sa povećanjem bruto društvenog proizvoda, odnosno realnim rastom privrede. Samo je to u pitanju kada su u pitanju amandmani SRS, a odnose se na doprinose za penziono i invalidsko.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Srbislav Filipović. Izvolite, kolega Filipoviću.
Hvala, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, uvaženi ministre sa saradnicima, evidentno je da je Vlada Republike Srbije učinila mnogo na poslu zapošljavanja ljudi u Srbiji u prethodnih sedam godina i da je zaposleno novih 300.000 radnika, da je otvoreno preko 200 fabrika. Evidentno je da je mnogo toga urađeno na reformama u Srbiji i da je sve ono što je odrađeno kada su u pitanju naše finansije bilo dobro, pa stoga verujem da će i mere koje se predlažu ovoga puta za smanjenje doprinosa i poreza dati svoje efekte kroz povećanje zarada ili kroz povećanje radnih mesta. Ono što želim da kažem građanima Srbije koji ne koriste društvenu mrežu „Tviter“, juče je Dragan Đilas napisao da Siniša Mali i Nebojša Stefanović više ne postoje, samo neko to treba da im javi, videćemo i koga će povući sa sobom. To je juče, baveći se ozbiljnim, preozbiljnim poslovima, Dragan Đilas napisao na „Tviteru“ i naravno brojni komentari i pljuvačine, gadosti su izašle na račun ova dva ministra Siniše Malog i Nebojše Stefanovića i to je jedan skandal. Pozivam nadležne institucije da konačno neko reaguje na to, da konačno se reaguje, jer evo vidimo da i građani Srbije izlaze na ulice širom Srbije da pruže podršku predsedniku Srbije Aleksandru Vučiću, da pruže podršku Vladi Republike Srbije u velikom poslu koji obavljaju, a pre svega podršku predsedniku koji je izložen nenormalnim pretnjama. Svakog dana ne postoji naslovna strana u proopozicionim Đilasovim medijima da se ne poziva na ubistvo predsednika Republike Aleksandra Vučića. Evo, sada se govori da više ne postoje ni Siniša Mali ni Nebojša Stefanović. Dokle to više? Dokle ćemo više na kioscima, na trafikama u Srbiji da pronalazimo naslovne strane, pa evo sada i ovakve tvitove gde Dragan Đilas preti ubistvima, nestancima, prebijanjima, silovanjima, vešanjima, testerisanjem, čime već sve ne? Zaista pozivam i tužilaštvo i druge nadležne institucije da reaguju, da se ovo ludilo više zaustavi. Imamo mesto gde se biraju političari, gde se bira Vlada, gde se bira predsednik, to su izbori. Izbori će biti u martu ili aprilu mesecu, imaće priliku svako da se izjasni, ali siguran sam da Srbija ne može i neće podržati ovakav vid političkog delovanja, da ne sedite na poslu preko skoro godinu dana, kolega Marković to precizno prati, skoro godinu dana ne dolaze na posao, jedino što rade to je tvitovanje, to su pretnje članovima porodice Aleksandra Vučića, samom predsedniku, crtanje meta na čelo. Na kraju očekujem da i celoj Srbiji koja je protiv njih nacrta jednu veliku metu na čelu. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Filipoviću. Na član 3. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Pored prava na zaradu i prava na penziono osiguranje, socijalno osiguranje je takođe jedan od bitnih elemenata svakog zaposlenog. Ovo što ste vi predložili u članu 4, odnosno raniji važeći zakon član 45, dobra je ova ideja da se rok za subvencionisanje poslodavcu doprinosa za obavezno socijalno osiguranje produži sa 31.12.2019. na 31.12.2020. godine, to ide u korist poslodavaca. Samim tim, stvara se jedna ozbiljnija osnova za povećanje broja zaposlenih. Najbitnije je da obuhvat bude što je moguće veći, da nemamo mnogo tog sivog uticaja na doprinose. Ali ovo umanjenje koje ste vi predložili za 1%, u apsolutnom iznosu, vi ste rekli da je to oko 13 milijardi, to je puno, ja mislim da ima prostora, da je moglo biti još više povećanja i onda bi se u tom slučaju kod poslodavaca stvorila verovatno i želja i potreba da se zaposli što veći broj radnika. Mi smo ovde intervenisali, prosto u tehničkom smislu da popravimo i da učinimo jasnijim ove odredbe ovog predloga zakona i to niste prihvatili, to je doduše vaš manir, to nije ni začuđujuće za nas, mi smo predložili da obrasce propisuje ministarstvo, a ne ministar nadležan za finansije. Ovo je moglo biti prihvaćeno i mislim da bi u tom slučaju bilo dosta jasnija procedura oko načina na koji se vrši povraćaj poreza, odnosno doprinosa u ovom slučaju.
Zahvaljujem, kolega Periću. Na član 5. amandman je podnela Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Kada je donet ovaj zakon poslodavci su čak mislili, gospodine ministre, da će dobiti u realnom životu ove olakšice i da to što je napisano može da se sprovede u praksi. Međutim, iskustva mnogih, a pre svega preduzetnika za određena zanimanja koja su konkurisala za ove subvencije zapošljavajući radnike preko Nacionalne službe za zapošljavanje, nisu dobra u najvećem delu, iz prostog razloga što ste i sami ovde kontradiktorni. U ovom zakonu vi forsirate Nacionalnu službu za zapošljavanje, a juče ste rekli da je posao preko agencije siguran posao za mnoge profile zanimanja. Šta se dešava kada neko hoće apsolutno da zaposli, neki poslodavac, preko Nacionalne službe za zapošljavanje i zna da će dobiti taj povraćaj doprinosa, odnosno tu subvenciju? On je dužan da u roku koji je to zakon propisao tog zaposlenog drži na radnom mestu, međutim, Zakon o radu predviđa okolnosti po kojima može da se raskine radni odnos. Samim tim, taj neko ili će izvršiti povraćaj te subvencije, dakle nema prava na povraćaj doprinosa, ili mora istog tog profila radnika da nađe i da ga zaposli i taj period da prođe od 24 meseca. S druge strane, najava da će se u narednih pet godina doprinosi za obavezno socijalno osiguranje smanjiti za čak 16% nije uopšte obrazložena od strane ministra adekvatno kroz moguće uštede koje treba da se dese. Sve što smo mi srpski radikali predlagali na način kako bismo mi prekomponovali budžet, on nije prihvatio, odnosno vi iz Vlade i nemojte onda da obmanjujete poslodavce da će da se desi neko čudo i da dobijaju ne znam kakve olakšice kada im se samo smanjuje ovih 0,75 procentnih poena koji idu na teret poslodavca za nezaposlenost. Sve drugo je, zaista teško ostvarivo. Možda je za ove vaše strane kompanije koje dovodite u Srbiju i to im prvo obećate, da će dobiti tu vrstu olakšica i da će da dobiju subvencije od 10.000 evra. Zato propada domaća privreda i zato su domaći poslodavci u sve većem problemu.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 6. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman sa ispravkom. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman sa ispravkom u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 6. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite, kolega Šaroviću.
Dame i gospodo narodni poslanici i gospodine ministre, nadam se da ste vi konačno došli do podataka koje ja već uporno danima tražim ovde od vas, pre svega da mi odgovorite za svaku pojedinu godinu kolike su uštede koje je država ostvarila time što je na protivustavan način otela i umanjila penzionerima penzije. Vi ste govorili nekoliko puta, i to uporno ponavljate, kako su penzioneri podneli najveći teret fiskalne stabilizacije i reformi, ali odbijate uporno da kažete koji je to iznos. Vi ne samo što ste dužni to da vratite, vi ste dužni da narodnim poslanicima odgovorite na sva pitanja i dužni ste da nam date informaciju. Sama činjenica da vi tu uporno odbijate da date odgovor i da krijete te iznose govori koliko ste neiskreni. Vi pričate kako je Srbija prvak sveta po investicijama i evo, gospodine ministre, da ne bude da vas samo kritikujem, evo da vas pohvalim, obavešteni smo putem medija da je u Srbiju stigla nova investicija u iznosu od 206,1 milion evra, 56,1 milion za kupovinu Megatrenda i još 150 miliona evra investicija. To je, ja ću se složiti, svakako zbog te povoljne klime koju stvara Vlada Republike Srbije, a značajan doprinos u formiranju tog i takvog Megatrenda Univerziteta, svakako je dala i Zorana Mihajlović, koja je tu dugi niz godina. Mi znamo da je uvek dosta ljudi iz vlasti i bliskih vlasti predavalo na tom Univerzitetu i potpuno je jasno da je to jedan od osnovnih razloga zbog čega je taj Univerzitet postao ono što je danas. Sad bih ja vas pitao da nam dodatno objasnite, gospodine Đorđeviću koja je uloga Vlade Republike Srbije u tome i da li vi i dalje podržavate tu i takve investicije koje dolaze u Srbiju?
Zahvaljujem, kolega Šaroviću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističiveć. Da li neko želi reč?(Ne.) Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite, kolega Mirčiću.
Nema te teme koja može naterati ministra da se upusti u komentare, bez obzira što se radi o njegovoj koleginici i njenom velikom doprinosu za ovu investiciju i to treba naglasiti. Zašto kriti njen intelektualni doprinos i u svakom slučaju vidljivi kada je u pitanju izgradnja autoputeva? Ona je našla jednu formulu gde je pre početka izgradnje autoputeva već unapred najavila da će višestruko biti povećani troškovi izgradnje tog autoputa. Autoput nije ni počet. Onda joj pomažu ovi iz Vlade, čudi me kako vi ministre ne solidarišete se sad kad je u pitanju Megatrend, ali joj pomaže i predsednik Vlada kada kaže da uz taj autoput za koji mi pitamo zbog čega je toliko skup i da je i digitalni koridor. Kakav je to koridor digitalni, koliko on košta, što bi rekao običan čovek, kad je to u vrednosti preko 300 miliona evra? Od čega je taj digitalni koridor i šta znači to povećanje cene? Mi, srpski radikali, kada je u pitanju ovaj konkretan zakonski predlog smo rekli i tvrdimo da ste mogli ići sa većim smanjenjem ukupnim doprinosa i poreza, vi ste smanjili ukupno sa 62 na 61, a mogli ste slobodno da smanjite na nivo 60% i ovo je značaj pomak, a ovo bi bilo i te kako značajniji pomen. Vi ste nam, ministre, odnosno Vlada nam je objasnila da još nije trenutak da se to radi zato što bi to iziskivalo mnogo veća izdvajanja od strane države, a pri tome niste ni za dinar, ni za evro, ni za bilo koju drugu valutu smanjili kada su u pitanju plaćanja stranim investitorima. Tu rasipate pare i dalje da bi prikazivali ili da bi dokazivali koliko ste i uspešni u stranim investicijama, a pri tome stavljate pod tepih prosu oguljenu istinu da ti strani investitori imaju sve besplatno ovde, od zemlje, objekata do radne snage. Kada su u pitanju uštede, mi vas ponovo podsećamo da se racionalnije postupalo kada je u pitanju povećanje plata. Da ste u jednom trenutku možda razmišljali da u sklopu te finansijske konstrukcije bar delom počinjete da nadoknađujete štetu koja je nanesena penzionerima, možda bi mi srpski radikali imali veća razumevanje za sve ove poteze koje čini Vlade. Ovde mi predlažemo da primena ovog zakona bude za 90 dana, ali vi uporno kao predlagač kažete ne, nego 120 dana. Zamislite kakvo je obrazloženje, dame i gospodo? Kaže - 120 dana je potrebno da bi se izradili podzakonski akti. Znači nije dovoljno 90 dana, pored sve stručnosti, sposobnosti, kako tvrdite, ove aktuelne Vlade, nego vam treba još dodatnih 30 dana. Prosto čovek da ne shvati, a kamo li da razume.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na 3. tačku dnevnog reda – PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O PORESKOM POSTUPKU I PORESKOJ ADMINISTRACIJI. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vjerica Radeta, Ružica Nikolić, Nataša Jovanović, Sreto Perić, Aleksandar Šešelj, Nikola Savić, Aleksandra Belačić, Dubravko Bojić, Miljan Damjanović, Zoran Despotović, Petar Jojić, Nemanja Šarović, Milorad Mirčić, Filip Stojanović, Tomislav Ljubenović i Marijan Rističević. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo, Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Ove izmene Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji mislim da su 17. ili 18 put. Ovo zaista govori o tome koliko je ovo loš zakon i neprimenjiv. Svaki put nešto nakalemite u odnosu na nešto što ste epohalno najavljivali, poput sad digitalizacije, i onda u eri digitalizacije, koja je osnov rada Vlade Republike Srbije, vi predviđate da ako neko ima potrebu da zahtevom traži povraćaj više ili pogrešno plaćenog doprinosa za penzijsko i invalidsko osiguranje, taj poreski obveznik treba da, uz taj zahtev, podnese i svoje rešenje organu kojem se obraća. To je, prosto, neverovatno, da podnosi rešenje organu koji je to rešenje doneo. Dakle, čak i da nismo u ovakvoj eri digitalizacije, gde se i autoput digitalizuje, ne bi bilo potrebno podnositi rešenje, već bi se na jedan klik moglo utvrditi da taj poreski obveznik ima rešenje, koliko treba da mu se vrati tih pogrešno ili više uplaćenih doprinosa. Vi neke zakone ili sve, bogami, menjate više reda radi, eto zato što je uobičajeno da se u ovom periodu kod usvajanja budžeta nešto menja i u ovakvim zakonima i onda vi to tako radite, a poreska administracija vam je katastrofa. Poreska administracija je država u državi. Mi to govorimo svim ministrima. Čak je ministar Siniša Mali rekao da on to zna i da će učiniti sve da to više ne bude tako, ali ništa se tu promenilo nije. Gledajte bilo koji drugi organ koji treba da dobije neki podatak iz poreske uprave, šanse nema da ga dobije, jer na poresku upravu niko ne može da utiče, ni zakon, ni obaveze. Oni rade neki svoj posao. Njihova rešenja se čekaju sedam, osam, devet meseci. Ljudi i dalje plaćaju poreze akontativno na ime nečega što je plaćao prošle godine. Zaista neverovatno loša organizacija, loše funkcionisanje poreske administracije, a ovim zakonom ništa niste poboljšali u tom smislu.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite, koleginice.
Najpre, problem je za, to uglavnom nisu preduzeća, već preduzetnici koji paušalno obračunavaju porez i koji nisu u sistemu PDV, datum kada oni dobijaju poresku osnovicu, odnosno konačno rešenje i onda se dešava da taj povraćaj sredstava za više uplaćene doprinose ne ide tako brzo. Čak nekada na kraju kalendarske ili je preneto u sledeću kalendarsku godinu, jer ako ste vi paušalac, vi ćete da dobijete okvirno koliko je to. Mislim da je sada na minimalnu cenu za svakog zaposlenog, pa i vlasnika jedne preduzetničke radnje to oko 18.000 dinara. Međutim, ako ste vi više uplaćivali do konačnog obračuna, onda će tek kasnije, preknjižavanjem, poreska uprava da vam dostavi stvarno rešenje. Pojavljuje se još jedan drugi problem, gospodine ministre. Recimo da sa najboljom namerom jedan poslodavac zaposli lice koje je bilo minimum šest meseci na Nacionalnoj službi za zapošljavanje i taj neko da otkaz pre isteka tog ugovora na koji je on zaposlen, različito tumače, verujte, pojedine poreske uprave ili filijale u Srbiji status sada tog poslodavca šta on da radi dalje. On možda ne može, opet se vraćam na ono o čemu sam govorila malopre, da nađe takvo isto lice, pa i ako ga nađe, pitanje je da li će za to isto on da dobije sada, obračunavajući, odnosno upućujući Ministarstvo finansija, a oni šalju vama taj obračun, pa se ponovo vraća u poresku upravu i to je jedno vrzino kolo, tako da mnogi odustanu i uopšte se ne upuštaju u takvo nešto, da traže takvu vrstu povraćaja novca ili da uzimaju bilo kakvu subvenciju od države. Ovo što dajete velim stranim kompanijama, tzv. novim ulagačima, njima je sigurno, apsolutno. Oni dobijaju mnogo veći novac, ogroman novac. To je prosek od 7.000 evra, pa čak ide do 11.000. Oni su u mnogo povlašćenijem položaju nego domaći poslodavci.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljuje, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, članom 3. Predloga zakona predlagač je vršio izmene člana 25. postojećeg zakona i mi smatramo da ovaj član ne treba menjati na način na koji ste vi to predložili, jer ove izmene suštinski ne menjaju ništa u postojećem članu koji je u svakom slučaju sveobuhvatniji. Kažete da su predložene izmene u cilju efikasnijeg suzbijanja sive ekonomije i mi srpski radikali jesmo za što efikasnije suzbijanje sive ekonomije i programski se upravo zalažemo za to, kao i za ukidanje rada na crno, suzbijanje i toga. Smatramo da, ukoliko stvarno želite da se ozbiljno pozabavite i rešite problem sive ekonomije, da su neuralgične tačke proizvodnja i carine i da su to osnovna izvora, kao i rad na crno. Osim rada na crno, veoma je zastupljena i pojava da poslodavci ceo iznos zarade ne uplaćuju radniku, već se uplaćuje tzv. minimalac, dok se ostatak zarade daje na ruke. To ne samo da je siva ekonomija, to je i uskraćivanje prihoda budžetu i za PIO i za ostalo i to je automatski manja osnovica za doprinose, pa se samim tim i zaposlenom radniku umanjuje penzioni staž koji je u situaciji u kojoj se nalazi i zbog pretnje otkazom je prinuđen da ćuti. To je ono što svakako može da se iskoreni. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević. Izvolite.
Hvala vam, predsedavajući. Smatram da treba zadržati član 3. Predloga, pošto vidim da je predloženo njegovo brisanje. Predloženo rešenje, osim poslovnih prostorija, obuhvata i poslovni prostor u kome se nešto skladišti ili gde se obavlja određena delatnost. Konkretno je navedeno da se delatnost mora prijavljivati poreskoj upravi i to je ono što je dodatno izmenama i dopunama, odnosno predlogom za izmene i dopune. Ako bismo brisali ovaj član 3, izmena i dopuna ne bi bilo, i član 25. bi ostao da važi takav kakav jeste sada. Sa druge strane, mislim da je dobro da se pojača i da se proširi kontrola onih koji obavljaju zakonom dozvoljene delatnosti. Ako je ovo još jedan način u borbi protiv sive ekonomije, što jeste cilj Vlade Srbije, treba podržati ovakve izmene. Sećamo se da je Vlada Srbije 2017. i 2018. godinu proglasila za godine borbe protiv sive ekonomije i dobro je što se sa tim nastavlja i kroz ove predloge koji su danas pred nama. U 2017. godini, na primer, uvedeno je poresko oslobođenje za početnike u biznisu za prvu godinu rada. Imali smo onda onu nagradnu igru "Uzmi račun i pobedi", kada su država, privreda i građani, svi zajedno, radili na popravljanju poreske kulture. Imali smo rezultate inspekcija koje su zabeležile veće uspehe u smislu zaplene robe koja je u prometu na sivom tržištu. U 2018. godini, na primer, unapređen je fiskalni sistem, unapređen je elektronski sistem za prijavu i uplatu poreza i doprinosa, uspostavljeni su jači nadzori nad tokovima u sivoj zoni. Zbog svega, predlažem da ipak nastavimo u duhu borbe protiv sive ekonomije usvajajući i ovaj predlog zakona. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Periću.
Član 4. ovog Predloga zakona odnosi se na član 26. osnovnog zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. On govori o dodeljivanju PIB-a poreskim obveznicima. Svakako da je trebalo pristupiti izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, ali na osnovu praćenja stanja prema poreskim obveznicima ušlo se u reformu poreske uprave i smanjio se broj filijala sa 76 na 36. I sad kad ja vama govorim, onaj ko nije u toku, njemu to ne znači mnogo. Veliki broj malih mesta, gde postoje poreski obveznici, postoje pravna i fizička lica koja ostvaruju svoja prava preko poreske uprave, oni imaju značajnih problema. Postoji određen broj radnika koji nije prebačen u filijale u centre, nego je ostao u lokalnim samoupravama, ali oni nemaju mogućnost pristupa određenim informacijama koje su od značaja za građane Srbije, odnosno za građane tih mesta, pa se sada znatno duže čeka povraćaj sredstava koje im država subvencioniše. Ministre, ovo je značajno za vas, verovatno. Politika koju vodi Ministarstvo za rad i zapošljavanje je tu ispred ovih, ja bih rekao, praktičnih stvari koje treba da reši poreska uprava, pa se čeka čak i po nekoliko meseci povraćaj subvencionisanih sredstava koja treba da primi poslodavac. To je jedno. Sa druge strane, da bi dobili potvrdu da su izmirili poreske obaveze, da ne duguju, to mogu da budu poslodavci, mogu da budu fizička lica, moraju ponekad i blizu 100 km da pređu iz mesta stanovanja do mesta gde može da dobije tu potvrdu, odnosno da ode u poresku upravu, koje su posebne organizacije nastale. Izašlo se, kao, u susret bivšim zaposlenim i nije se smanjio u značajnoj meri broj zaposlenih u poreskoj upravi, ostali su u mestima u kojima su oni živeli, ali oni nisu od koristi. Nije dobro ni njima, jer ne rade svoj posao, a nije dobro ni poreskoj upravi. Poresku upravu treba shvatiti kao usisivač za usisavanje novca u budžet Republike Srbije, ali to mora da ima svoju kontrolu, to mora da ima svoju meru.
Zahvaljujem. Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite, kolega Saviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 5. Predloga zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji. Mojim amandmanom sam tražio brisanje navedenog člana. Naime, podrazumeva se da pravna lica, kao i preduzetnici, predstavljaju privredne subjekte i iz tog razloga sam smatrao da je predložena izmena, kako se to u zakonu predlaže, apsolutno nepotrebna, jer, trebalo bi da ostane onako kako jeste. Međutim, Vlada je smatrala drugačije i u obrazloženju koji je Vlada navela za odbijanje mog amandmana stoji da se to radi iz razloga što je potrebno precizirati neke stvari. Ja apsolutno nemam ništa protiv toga, čak naprotiv, treba sve stvari precizirati, ali, ako je to već tako, ako su predlozi zakona koje piše ova Vlada tako precizni i jasni, čemu onda ovoliki broj amandmana koje pišu predstavnici, odnosno poslanici vladajuće većine? Pogledajte spisak amandmana pa ćete se sami uveriti da je to zaista tako. Dakle, ovaj amandman koji sam predložio, mislim da bi trebalo usvojiti. Ako je u pitanju preciziranje, kao što je razlog za odbijanje amandmana, u mom prethodnom amandmanu koji sam obrazlagao na prethodni zakon, upravo sam govorio o preciziranju, međutim, Vlada nije prihvatila ni taj amandman, što govori samo po sebi da Vlada samo formalno pregleda amandmane, a nema nikakvu nameru da usvaja amandmane opozicionih stranaka, bez obzira kakva je njihova suština, da li oni doprinose ili ne doprinose poboljšanju teksta zakona.
Zahvaljujem, kolega Saviću. Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ispred SRS podneo sam amandman na član 7. ovog predloga, gde sam tražio brisanje ovog člana uz naše obrazloženje da upoznavanje sa poreskim aktom preko portala Poreske uprave ne može biti obaveza poreskog obveznika. Dostavljanje elektronske pošte mora biti obaveza Poreske uprave i to je već regulisano u članu 36. postojećeg zakona. Kako reče moja koleginica Vjerica Radeta, Poreska uprava i poreska politika je jedna od najneorganizovanijih službi u državi. Istina je da se ovim predlogom u nekoliko unapređuje komunikacija između poreskih obveznika. Biće, istina, manja gužva na šalterima, manje prijava, odjava, zahteva, podnesaka, a više elektronike. Znači, u svakom slučaju će se malo skratiti ovaj poreski postupak. Ali, mi smatramo da ne može elektronika zameniti nešto što je u svesti, u navici našeg naroda, jer ne može svest da prati i elektroniku, zato što se nivo svesti i poreske kulture uveliko razlikuju. Smatram značajnim, ali ne i dovoljnim merama, da se PIB ne može dodeliti preduzetniku koji ima dospele, ali neizmirene obaveze po osnovu javnih prihoda, kao i meru u pogledu obezbeđenja naplate poreza kroz moguću zabranu raspolaganja novčanim sredstvima.
Zahvaljujem. Po amandmanu, reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Izvolite, kolega Miletiću.
Zahvaljujem, predsedavajući. Po amandmanu, jer sam ja imao jedan amandman, a pošto sam bio zajedno sa predsednicom Skupštine Majom Gojković, sa ministrom spoljnih poslova, nisam mogao da govorim o amandmanu. Hteo bih sada nešto da kažem, što sam ja predložio, a vezano je za oslobađanje dela obaveznih poreza i doprinosa za naše poslodavce koji bi otvarali svoje firme u opštinama koje su devastirane, četvrta grupa nerazvijenosti. U okviru tog amandmana dao sam predlog da se oslobode ti poslodavci koji otvaraju tamo radna mesta za radnike onog dela bruto iznosa, da se oslobode do 80% obaveznih poreza i doprinosa i da se veći deo tog oslobađanja vrati kroz platu radnika, da bi tamo radnici u tim našim opštinama imali veću naknadu zarade, da bi plata bila, što se kaže, primerena životu i da bi te opštine izašle iz četvrte grupe nerazvijenosti i da te opštine budu opštine u kojima može lakše i bolje da se živi. Moj predlog je bio taj amandman. Još jednom bih se zahvalio kolegama, posebno koji će glasati za taj moj predlog amandmana, a ujedno mislim da je potreba velika svih nas ovde u Skupštini, a i u Vladi Republike Srbije, da se obezbedi jača finansijska podrška kroz takve stimulativne mere za nova radna mesta. Oslobađanje tih obaveznih poreza i doprinosa, verujte mi, ljudi, ako to ne uradimo za narednih desetak godina u tim opštinama biće vrlo mali broj ljudi, a još manji broj radnika. Još jednom, siguran sam da će to biti uvaženo, zato što je i predsednik Srbije gospodin Vučić stavio akcenat na te stvari. Ja kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke i čovek koji živi na jugoistoku Srbije bih voleo, i to bi voleli veliki broj ljudi koji tamo žive, koji tamo rade, da se njima obezbede bolji uslovi za život kroz ovakve olakšice i sa većim finansiranjem takvih područja.
Zahvaljujem, kolega Miletiću. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Zoran Despotović. Izvolite, kolega Despotoviću.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopuna Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji amandman SRS se odnosi na član 9. Predloga zakona, jer smo tražili da se briše, uz obrazloženje da zabranu raspolaganja novčanim sredstvima može ustanoviti samo nadležni sud. Ovaj zakon je od donošenja 2002. godine do danas preživeo sijaset ispravki, doterivanja, izmena i dopuna. Postavlja se jedno logično pitanje – sa toliko izmena, koliko je ovaj zakon operativan u svojoj nameni? Pitanje je – da li stalno inoviranje ovog zakona vodi u pojednostavljenje poreskog postupka i poboljšanje elektronske komunikacije između nadležnih poreskih organa i građana Republike Srbije ili preciznije poreskih obveznika? Postupak daljeg poboljšanja elektronske komunikacije između učesnika u poreskom postupku može se tumačiti kao neki pomak napred, ali kako će se izaći na kraj sa predlogom rešenja da se spreče poreski obveznici da skladište ili smeštaju dobra i obavljaju delatnost u prostorima i prostorijama van kontrole poreskih organa? Rešenje ovog pitanja iz ovog Predloga zakona se ne nazire, ali vreme i praksa će pokazati svoje. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Despotoviću. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, poreski obveznik – zabrana raspolaganja novčanim sredstvima. Odredba koja bi trebala da važi za sve. Ali, recimo, da svako poljoprivredno gazdinstvo koje pređe šest, sad mi se čini osam miliona dinara, mora da ima PIB – poreski broj. Ali, gle čuda, ja ovde držim dokument N1 televizije. Evo, ovde, vidite zaglavlje. Televizija N1, ovde se poštapaju malo i sa „Si-En-En“, vrlo je lako i vidljivo. Potpisnik ovog dokumenta je zakonski zastupnik, to je onaj savetnik onog narko bosa, Baškim Ulaja za 249.000 evra. Evo tog dokumenta ovde. Ovde je zakonski zastupnik, ujedno i savetnik Baškim Ulaja, narko bosa, koga jure UN zbog pranja para, vođa tropojske mafije. E, sad, zamislite ovu našu, domaću mafiju. Televizija N1 nema PIB. Poljoprivredna gazdinstva imaju PIB, obućar ima PIB, potkivač ima PIB, bilo koji zanatlija, ugostitelj ima PIB, advokati imaju PIB, bilo ko, ko vrši neku uslugu ima PIB. Televizija N1 nema PIB. Ja vas pitam - kako ćemo mi njima zabraniti raspolaganje novčanim sredstvima kad oni nemaju PIB? Ali, gle čuda, N1 televizija nije registrovana u APR-u, nije registrovana ni kao pružalac medijskih usluga kod REM-a, što svi domaći TV kanali jesu. Oni su navodno luksemburška televizija, koja ovde reemituje program, znači, ono što prikazuje u Luksemburgu, što emituje u Luksemburgu, njihovim gledaocima, to reemituju ovde. Tako oni pričaju, mada je to laž, jer luksemburški regulator kaže da oni tamo ne emituju program. Samo su fiktivno registrovani, ali nema emitovanja programa. Ovde navodno ima reemitovanja. Tamo ne plaćaju porez, jer ovde ostvaruju prihode, a ovde ne plaćaju porez jer nisu registrovani. Ali, gle čuda, dole su napisali da imaju PIB. Da ne čitam broj, ne znam da li je to poverljivo ili nije, da li se sme ili ne sme, ali uglavnom, proverom smo ustanovili da to nije PIB N1 televizije, da je to PIB firme koja se zove "Adria njuz d.o.o. Beograd". Sad vas ja pitam, oni tvrde da posluju u okviru "Adrie njuz d.o.o", sad vas ja pitam, kako jedna televizija, jedna firma, pravno lice registrovano u Luksemburgu može da posluje sa PIB-om jedne domaće firme? Za mene je to težak poreski prekršaj. Mislim da poreski organi treba da preduzmu neke mere prema ovom pravnom licu, ne zato što se meni ne sviđa njihov program, neka emituju šta god hoće, ali neka se registruju u APR-u, neka se registruju kod REM-a, nek izvade da N1 televizija ima matični broj i PIB. Ovde oni koriste svoju mejl adresu, piše lepo info N1 itd, a svi drugi podaci su firme "Adria njuz". Dakle, to je jedna prevara koja košta milione. Zašto oni to rade? Naravno, da izbegnu poreske obaveze ovde. Ali, nije to sve. Televizija N1 radi u sklopu SBB-a i Junajted grupe. Znači, to su međusobno povezana lica. Onda ona pretplata koju plaćaju građani Republike Srbije se ispumpava tako što se televizija N1 i Nova S i Sport klubovima plaća navodno reemitovanje, koga nema. Tako se ispumpavaju pare u Luksemburg. Tamo se ne plaća porez, jer tamo ne vrše nikakvu delatnosti samo su fiktivno registrovani, a ovde se koriste nazivom druge firme, podacima druge firme itd. Za mene je nemoguće… Da li je pravno lice „Adria njuz“? Sve i da jeste osnivač N1 televizije, moralo bi na zaglavlju televizije da bude „Adria njuz“ ili bi novonastalo pravno lice moralo da ima novi PIB. Ako firma osnuje drugu firmu, i ta druga firma mora da ima poreski broj. Ovde N1 televizija, ne samo da ne reemituje program, ne samo da vara gledaoce, ne samo da ne plaća porez, ne samo da na divlje emituje reklame, ovde se služe falsifikatom, tuđim matičnim brojem, tuđim poreskim brojem. Pozivam poreske organe da probaju N1 televiziji da zabrane upotrebu novčanih sredstava, prenosa itd. Nemoguće je, jer oni to nemaju. Oni se služe podacima druge firme. Ne može firma koja nije emiter da služi kao podloga za jednu stranu televiziju i tome se mora stati na put. Da li će se poreski organi upustiti u ovo zato što će ovde dići dreku o neslobodi medija itd? Ponovo ponavljam, nek N1 televizija emituje što god hoće, program kada god hoće, ali nek se registruje, nek ima poreski broj i nek plaća porez državi Srbiji. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 12. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Evidentno je da je postupcima poreske uprave i poreske inspekcije postignut željeni efekat u poslednjih nekoliko godina, a to je da je budžet sve puniji i puniji i uvodi se na neki način polako disciplina kada su u pitanju poreske obaveze i kada su u pitanju poreski obveznici. Ono što je bolna tačka za sve nas to je da nema te ravnomernosti ili ravnopravnosti kada su pitanju poreski obveznici i njihove obaveze za izmirenje poreza. Mi ovde razmatramo zakon koji, između ostalog, definiše da sva roba s kojom raspolaže poreski obveznik mora da bude na uvidu poreskoj inspekciji. Sa druge strane, imamo primere, kao i ovaj malopre, gde se ispumpavaju ogromna sredstva iz ove države, uzimaju se iz džepova građana Srbije, a pri tome ne postoji čak ni registracija, ne postoji ni PIB na koji bi eventualno moglo da se pozove na uplatu poreza i nekih obaveza koje imaju te kompanije. Čuli smo i kada je u pitanju trgovina naftom, i to bi se onda svodilo, pojednostavljeno gledajući, država je pojačala mere, uslovno rečeno, prema onim srednjim i manjim poreskim obveznicima, a ovi koji ostvaruju ogromnu korist, ogroman profit, ne da ne plaćaju porez onoliko koliko prometuju i koliko je to adekvatno njihovom prometu, nego uopšte ga ne plaćaju i nemaju nikakvi obaveza. Nije ovo novina kada je u pitanju medijska sfera. Dugo vremena su tu i ovi tajkuni koji su se preko noći obogatili i oni su se služili ovakvim sredstvima. Imali su te of-šor kompanije, šta sve nisu radili, kako sve i na koje načine nisu se dovijali da oštete ovu državu. Mi smo srpski radikali dali podršku za sve ovo što predlaže Vlada kada je u pitanju poreskih obaveza, kada je u pitanju funkcionisanje poreske inspekcije i poreske uprave. Tu treba biti potpuno jasan i ovde kada je u pitanju funkcionisanje poreske inspekcije i poreske uprave. Ima jedan akutan problem, a to je problem kadrova. Nedovoljno je kadrova da bi još bila efikasnija naplata poreza, da bi se budžet što bolje i što više punio. Tako da je SRS u tom smislu podnosila sve ove amandmane, da budemo precizni i da budemo i te kako u skladu sa onom što je, na kraju krajeva, intencija Vlade da se budžet što više puni i da što veći broj poreskih obveznika izmiruju svoje obaveze, bez obzira na stanje njihove svesti ili njihove discipline kada je u pitanju plaćanje poreza.
Zahvaljujem. Na član 14. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite, koleginice.
Ovaj član odnosi se na član 178. postojećeg zakona i govori o tome da se određenim kaznama kažnjavaju prestupnici koji daju pogrešne podatke kod popunjavanja obrazaca za Upravu prihoda, i to, naravno, nije sporno. Svako fizičko i pravno lice mora dati precizne podatke da bi se mogla izračunati poreska osnovica i da bi se mogao naplatiti porez. Sad, kako to funkcioniše u državi Srbiji, to je posebno pitanje i više puta sam govorila ministru nadležnom za finansije, pa i za poresku upravu, da mora poreske službenike i administraciju malo da istera iz kancelarija, moraju da obiđu teren, jer se nelogične stvari dešavaju. Sada govorimo o fizičkim licima, recimo, porez na imovinu. Zamislite da postoji zgrada koja ima 17 stanova, na primer, i u toj zgradi petoro ljudi plaća porez, pet porodica plaća porez. Otprilike vam je takvo stanje u zemlji Srbiji. Da li je moguće da neko ko sedi ispred kompjutera ne primeti da, recimo, porez plaća porodica iz stana broj jedan, pa devet, pa 12, pa 17? Valjda treba da uoči da ti stanovi ne vise negde u vazduhu, već da treba da odu na teren, da pokucaju na svaka vrata i da kažu – dobro, šta je bilo, bilo je dosad, evo, popuni poresku prijavu i od danas si poreski obveznik. To je način da država dobije više sredstava, a opet to bi bio osnov za smanjenje poreza na imovinu, jer je porez na imovinu veoma visok. Verujte, te četiri tranše koje se plaćaju u toku godine za mnoge porodice predstavljaju ozbiljan problem. Pored svih drugih mesečnih obaveza, još i taj tako veliki porez, nije lako i ljudi bi se mnogo obradovali kada bi se uveo taj sistem da svi plaćaju porez i da svi plaćaju bar malo manji porez. Ovde sada predviđate kaznu za prekršaj ako neko da pogrešne podatke i određujete najniži iznos – 200 hiljada dinara, 100 hiljada dinara, ali kako je moguće da predviđate najniži iznos, a ne predviđate najviši? Ko će određivati taj najviši iznos? Vi ovde govorite u obrazloženju o nekim procentima itd. To tako ne može da stoji. Ako u zakonu piše šta je najniži, koji je najniži iznos kazne za određeni prekršaj, mora postojati i najviši iznos. Dakle, ništa niste dobro uradili u ovom zakonu, a pogotovo vam je stanje na terenu, verujte, katastrofalno. Krajnje je vreme da se sredi stanje u poreskoj upravi, pa pogotovo sada, ako se država zaista opredeli po nalogu Zorane Mihajlović da kupi „Megatrend“, treba precizno da znamo da li će se plaćati porez, da li će država ako kupi nešto plaćati sebi porez, iz kog fonda, iz kog dela budžeta. Interesantna će biti ta trgovina, ako do nje dođe, ako vam Zorana Mihajlović i u ovom poslu pobedi kao što je, recimo, u Behtelu i u mnogim poslovima gde je ona umešana u korupcionaške afere. Hvala.
Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Ljubenoviću, izvolite.
Hvala predsedavajući. Ovim amandmanom, koji je poslanička grupa SRS podnela na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, predložena je izmena člana 17. Članom 17. predlagač definiše odredbe koje se odnose na akt kojim se uređuje postupak, način, rokovi, sadržaj i oblik prijave kojom poreski obveznik prijavljuje poslovni prostor ili poslovne prostorije. U stavu 1. zakonodavac je za donošenje navedenog akta predvideo rok od 60 dana od dana stupanja na snagu ovog zakona. Poslanička grupa SRS je ovim amandmanom predvidela kraći rok od onog koji je dao zakonodavac. Mi smo, naime, predložili da taj rok bude kraći i da se ovaj akt donese u roku od 15 dana od dana stupanja na snagu ovog amandmana. Naša poslanička grupa smatra da smo mi amandmanom ponudili realan rok i da ne treba odugovlačiti sa primenom ovih odredaba, naročito ne zbog proceduralnih razloga kao što je donošenje akta kojim se ova materija uređuje. S obzirom na to da i sam predlagač navodi u obrazloženju da se radi o odredbama kojima se sprečava da poreski obveznici skladište ili smeštaju robu, robna dobra, odnosno obavljaju delatnost u prostorijama i prostorijama van kontrole poreskih organa i da je cilj ovih izmena efikasnije suzbijanje sive ekonomije, jasno da što pre treba doneti pomenuti akt i vršiti primenu zakona. U tom smislu bi prihvatanje ovog amandmana poslaničke grupa SRS doprinelo unapređenju kvaliteta teksta i to konkretno u delu efikasnije borbe protiv sive ekonomije. Hvala.
Na član 17. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Despotoviću, izvolite.
Zahvaljujem gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, amandman SRS se odnosi na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji, gde se u članu 17. stav 2. Predloga zakona broj - tridesetog zamenjuje brojem – sedmog. Iz Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o poreskom postupku i poreskoj administraciji ne vidi se da li je predlog doprinos pravnoj sigurnosti u vođenje poreske politike. Da li ovo što se predlaže može uticati na efikasnije suzbijanje sive ekonomije? Zadatak je krajnje ozbiljan dok predviđena sredstva su nedovoljna. Ozbiljno treba razmisliti da se ovolikim pravno-tehničkim materijalom ova materija pojednostavljuje. Da li će se manje tumačiti zakon, a efikasnije obavljati redovne i prinudne naplate poreza? Dobro je što je predlagač zakona ovim predlogom predvideo pojednostavljenje poreskih procedura, kao i poboljšanje operativnih aktivnosti na suzbijanju sive ekonomije, ali samo da to ne ostane mrtvo slovo na papiru kao što znamo da iz iskustva da se slično dešavalo ne jednom. Hvala.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Izvolite, kolega.
Dame i gospodo, vođenje jedinstvenog informacionog sistema od lokalnih samouprava preuzima Republika. Ja mislim da je to bitno zbog rada na crno. Kako ako imamo televizije osnovane u Zapadnoj Evropi? Recimo, kada jedna pevaljka, da se tako izrazim, estradna zvezda niže kategorije, ide da nastupa negde u inostranstvo mora tamo da plati porez, mora svoj nastup da prijavi, da li je tako, gospodine Krliću, da ga prijavi, da ispuni sve procedure i ukoliko nešto samo nije u redu - zabrana nastupa, a Bogami i zabrana pristupa toj državi na određeno vreme, koliko se ja sećam, i to da budu srećne, ili kako su pevači da budu srećni ako se izvuku sa takvom vrsto kazne, da ne budu još oštrije. Nama iz Zapadne Evrope pošalju 20 televizijskih kanala koji u Srbiji rade na crno i onda poneki evropski činovnik, skupo nagrađeni, skupo plaćen, pa recimo i izvrši direktor REM-a, činovnik, nemamo mi problema samo sa članovima Saveta REM-a, gospodine Krliću, već i sa službenicima koji su tamo stalno zaposleni i postavljeni, kao generalni sekretar Milan Todorović, i kada on nama objašnjava Konvenciju Saveta Evrope o prekograničnim kanalima i kada to pomeša – Savet Evrope sa EU, i kada kaže da registrovani televizijski kanali u jednoj zemlji EU, članici EU, mogu nesmetano da emituju program u zemlji druge članice, a pri tom on to tako tumači, a mi svi znamo da mi nismo članica EU i da to ne može da važi za nas, jer nemamo jedinstveno tržište kao članovi EU, to ima smisla, to je kao bivši SFRJ, RTB je mogla da radi u Ljubljani, Zagrebu itd. zato što je bilo jedinstveno tržište, to više nije. Mi nismo članovi EU i takva tumačenja naših činovnika, hajde evropskih se ne čudimo, oni su čak i oprezni po ovom pitanju, ali naši činovnici izlaze iz sistema i kažu – ne, to može. Verovatno je apanaža u pitanju, i neki organi moraju ispitati takve stavove naših činovnika koji rade protiv države. Da smo mi naplatili sve te prihode, poreze na reklame itd, što se ne naplaćuje, budžet bi bio bogatiji, ali bi bile bogatije i lokalne i regionalne televizije jer bi deo reklamnog prostora, deo oglašavanja pripao njima. Ovako se reklame emituju na TV kanalima koji nisu registrovani ovde i koji direktno radom na crno konkurišu našim TV kanalima, koji za razliku od ovih prekograničnih koji ne plaćaju, što naš narod kaže - ni pekaru hleba, ne plaćaju nikakve poreze, ne plaćaju REM-u, RATEL-u, nikome ništa ne plaćaju, ni SOKOJ-u, za razliku od domaćih televizija koje sve to plaćaju. Od SBB domaći kanali ne dobijaju ništa, a ovi lažni prekogranični kanali koji su u njihovom vlasništvu dobijaju po nekoliko evra po korisniku pretplatniku u Srbiji. To treba na određeni način sprečiti, jer to bi bilo kao kada bi neko imao obućarsku radnju, plaćao sve poreze u državi Srbiji, vršio usluge obućarske ili trgovačke ili trgovinske ili ugostiteljske, a pored njega otvori neko iste takve radnje i kaže – znate šta, ja ne moram da plaćam poreze, ja ne moram da plaćam takse, ja ovoj državi ne moram da plaćam ništa, ja sam moje zanatske radnje fiktivno registrovao u Zapadnoj Evropi, Luksemburgu, Holandiji itd. i ja samim tim ovde samo reemitujem svoje usluge, to što ja radim isti posao kao vi, to što vi sve plaćate, to nema nikakve veze sa mnom, jer, eto, ja sam fiktivno registrovao tamo negde i izuzet sam iz sistema. Pozivam Vladu da se više ne plaši medijske batine jer će ona da bije po ministrima, da bije po funkcionerima, da bije po poslanicima. To je koalicija koja je osnovana zajedno sa Betom, Danas-om, NIN-om, to su ovi koji slikaju mete, koji slikaju snajpere, koji nišane predsednika Republike, koji javno objavljuju, pozivaju na vešanje, silovanje, streljanje, što i neki poslanici kažu – mogu da nas obese, ali nemojte na Terazijama, kao tamo vešaju rodoljube itd. Sve to emituju ti neregularni televizijski kanali. Ja vas pozivam da se toga ne plašite, i ministre i poslanike, i da jednostavno zatražimo da takve radnje, bez obzira da li su televizijska preduzeća, da li su televizijske radnje, da li pružaju medijske usluge, obućarske, bilo koje, da ih pozovemo da se registruju u Republici Srbiji, a način na koji oni uređivaju svoje usluge, obućarske, ugostiteljske, televizijske, radijske, medijske itd. u taj deo ne ulazimo. Bitno je da ispune uslove koje ispunjavaju svi građani, sva pravna i fizička lica u Republici Srbiji, tj. da se registruju i da u skladu sa zakonima to mogu da čine. Oni to izbegavaju, ne samo zato da ne bi plaćali ovde odgovarajuće poreze, takse itd, već onda nemaju oni, iz svog jednog velikog džepa gde prikupe pretplatu na svoje televizijske kanale, u Luksemburg prebace novac. Tako ispumpaju, prikažu lažni gubitak, tako izbegnu i porez na dobit. Ti lažni prekogranični kanali im trebaju upravo za te nelegalne operacije. Neki bi rekli da je to pranje novca, gde se novac iz države Srbije, ispumpava prema Luksemburgu i drugim destinacijama. To, po meni, treba zaustaviti. Oni će i dalje, oni su medijski sponzor svega što se dešava, ceo sukob, nije sa opozicijom, ceo sukob mi imamo sa Šolakovim, Đilasovim biznisom, vezanim za SBB, lažne prekogranične kanale, „Junajted grupu“, „Junajted mediju“, koja sve to obuhvata, „Sas mediju“ i „Dajrekt mediju“ koje se bave reklamama. Mi sa njima imamo problem, ovi ovde, trgovina mandatima, poslaničkim klubovima, bojkot itd, to je samo fizička radna snaga, koja želi da očuva Šolakov i Đilasov biznis i po mogućstvu da ga unapredi. Hvala.
Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? Izvolite, kolega Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, u članu 18. predviđeno je da će Poreska uprava da preuzme vođenje jedinstvenog informacionog sistema, tek od 1. januara 2021. godine. Mislim da je ovo zaista jedan period i ovo vreme, razvlačenje primene zakona apsolutno ne prihvatljivo. Što ga donosimo unapred, ako ga odmah ne primenjujemo? Kada su u pitanju porezi i doprinosi, a pre svega porezi, postavlja se pitanje, da li je trebalo umanjivati penzije penzionerima? Nije trebalo umanjivati penzije penzionerima, nego je pljačkašima 24 one privatizacije trebalo sprovesti krivični postupak, oduzeti svu imovinu i na taj način sredstva obezbediti za sve potrebe, za šta se upravo Vlada zalaže, da se unapredi i da se pomogne onima koji su najugroženiji. Navešću još samo jedan primer, žuti su, a vi znate ko su žuti, to je ona demokratija DOS-ova, koja je samo u Pančevu, u apoteci jednoj, pričinila pljačku, milijardu i 30 miliona dinara, a da niko nije završio u zatvoru. Postavio sam pitanje pre šest meseci, ali na njega nisam dobio odgovor, koja su to lica koja su se bavila zloupotrebama službenih položaja i ko je trpao pare u džepove, a da sada gradi? Pančevo, kao osnivač treba da plati dobavljačima lekove koje su lopovi žuti, upravo strpali u džepove? A, gde su sada pare, što kaže gospodin Mirčić, gde su pare sada, da se ti lopovi, pre svega zatvore i da im se oduzme imovina? Ne mogu oni slobodno da se šetaju, a da mnogi građani koji jedva preživljavaju treba da plaćaju poreze i na kokošku i na bicikl i na jedno jaje, što kaže kolega. Prema tome, dame i gospodo sada se postavlja pitanje gospodo iz koalicione vlasti, hoćete li jednom da pokrenete krivične postupke, da lopovima oduzmete imovinu koju su opljačkali od naroda?
Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Primili ste amandmane, koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na dohodak građana podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice.
Želim naravno. Ovaj član nije trebalo menjati, bar ne ovu tačku 9, a odnosi se na član 9. inače ovog postojećeg Zakona, zato što ste samo nešto preformulisali, a suštinski se ništa nije promenilo. Imalo bi smisla menjati ovaj član, odnosno ovu tačku da ste eventualno povećali iznos, a ta tačka odnosi se na pomoć, koju u slučaju smrti zaposlenog ili penzionisanog zaposlenog, poslodavac isplaćuje članu njegove porodice, to je iznos od 68.488 dinara, bio i ostao. Dakle, samo zato što ste malo promenili red reči u ovoj rečenici, vi ste menjali i ovaj član i takve su vam sve ove izmene. Zato mi govorimo da su sve ove izmene besmislene. Ovaj konkretno Zakon o porezu da dohodak građana menjate, ovo je 14 put ako sam dobro izbrojala. To je sada izmena. Nije pomoć u slučaju smrti, nego pomoć koju u slučaju smrti, dakle ništa ne znači, a vi ćete pošto se približava kraj kalendarske godine, onda će da se održi konferencija, pa će onda da se kaže koliko je stotina zakona u Narodnoj skupštini doneto, a koliko je samo izmena i dopuna, a to je ogromna većina, o tome nećete da govorite. Narod očekuje da se u Narodnoj skupštini donose zakoni od kojih će ljudi u Srbiji da žive bolje. Vaša mantra da se živi bolje, da je povećan prosek plate, da će se povećati penzija, da će se povećati minimalna zarada itd. je nešto što formalno postoji, ali suštinski nema nikakvog značaja. Vi ste povećali cenu struje za 3,9% a najavljujete povećanje penzija za 5,4% ili koliko procenata. Dakle, samo ćete obrnuti krug i sredstva koja ćete dati penzionerima iz budžeta ponovo će se vratiti kroz plaćanje struje, kroz plaćanje RTS itd. Loša vam je politika socijalna, veoma loša i bez obzira na to dramatično povećanje prosečne zarade, narod u Srbiji teško živi, jer skoro oko 800.000 ljudi živi što od minimalnca, što od zarade za nijansu veće od minimalca, a to je 7.000 dinara manje od najniže potrošačke korpe. To znači da porodica ne može da preživi, da mora sedam dana da se odrekne hrane ili jednog obroka. Uglavnom, 7.000 dinara nema, a nije u pitanju socijalno davanje, u pitanju je zarada. Hvala.
Hvala. Na član 1. amandman sa ispravkom podneo je narodni poslanik Nemanja Šarović. Izvolite kolega Šaroviću.
Dame i gospodi narodni poslanici, moram priznati da sam malo i zbunjen ovom vašom pričom. Vi sa jedne strane govorite o tome kako se porezi moraju plaćati, a sa druge strane, upravo vaši poslanici, poslanici vladajuće koalicije navode brojne primedbe firmi koje već godinama posluju u Srbiji, a ne plaćaju porez. Ako je to moglo da bude nešto na čemu ste vi mogli da kupite političke poene u prvoj godini vaše vlasti, nakon punih sedam godina mislim da je krajnje vreme da se to zaustavi. Mislim da je krajnje vreme da se u državi uvede red. Mislim da je krajnje vreme da konačno neka afera, pa makar bilo koja u Srbiji, doživi rešenje. Ja sam doživeo da mene ministri pitaju, kako bih ja uradio i zašto sam ja protiv toga bio da se penzionerima otimaju penzije, da im se protivustavnim zakonom otmu ogromna sredstva. Vama je to možda pet ili šest hiljada ili deset ili 15 mesečno, koliko je otimano penzionerima, nije mnogo, ali verujte da penzionerima jeste. Oni su mogli od tog novca kupovati i lekove, plaćali bi svoje račune, pomagali bi svojoj deci, jer na žalost Srbija je i dalje zemlja u kojoj najveći broj penzionera pored onih redovnih izdataka mora i da pomaže sopstvenu decu i unuke. Upravo ste ovako mogli, sprečite konačno taj lopovluk o kome govorite. Jel ukrao Đilas 619 miliona? Šta čekate, što ga ne hapsite? U kakvim ste vi odnosima, jel on i dalje vaš koalicioni partner ili se sad donekle makar promenila ta situacija? Da li je sve ovo jedna velika predstava za građane Srbije? Kako je moguće da je Đilas bio dobar tolike godine dok je bio predsednik košarkaškog saveza, a sada opet odjedanput ne valja, ili je problem u tome što on nije poput Jelene Trivan, poput onoga Milana Markovića i mnogih drugih istaknutih predstavnika režima DS, odlučio da pređe u neku od vladajućih stranaka. To je izgleda način na koji se svi gresi operu. Svojevremeno je Aleksandar Vučić donosio, dok je bio radikal naravno i u to vreme je to i mislio siguran sam, on je donosio zatvorsko odelo za Mlađana Dinkića u Narodnu skupštinu Republike Srbije. Sećam se koliko je i Veroljub Arsić tim potezom bio oduševljen. Međutim, nešto se tu promenilo u međuvremenu, pa je sada Mlađan Dinkić zaštićen i zaštićeniji nego beli medved. Prema tome, gospodo, vi nemojte pričati o problemima u Srbiji, jer ste vi ne mali, već ogroman deo tog problema. Vi ste odgovorni makar što ne sprečavate taj kriminal i što su praktično svi kriminalci o kojima vi pričate i dalje na slobodi, što vas potpuno sigurno svrstava, ne u bilo kakve žrtve, ne u sudije, već u saučesnike svih tih pljački koje se u Srbiji odigravaju.
Na član 1. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice.
Određivanje visine troškova kod kojih se oslobađa bilo ko u Srbiji da ne plati porez na dohodak građana je nepravično. U ovom članu za koji ja tražim izmenu u ime poslaničke grupe SRS, ta osnovica se utvrđuje na osnovu statistike, odnosno troškovnika koji daje Republički zavod za statistiku, koji je fingiran i nije realan u stvarnom životu ni za učenika, ni za studenta, ni za nekoga ko se nalazi na bilo kakvom usavršavanju, ni za onoga ko na žalost mora da se leči. Jer, oni to ne priznaju, uzimaju neki prosek cena koji je ispod realnog, onog što građanin mora da plati. Ali, neverovatno je gospodine ministre, da ste vi hteli nešto, da pomognete navodno mladima, sportistima koji se usavršavaju i pohađaju programe EU, pa kažete – za njih do 100 hiljada dinara važe olakšice, da se ne plaća porez na dohodak građana, a za one, da vas pitam, koji idu u Kinu, koji idu u Rusiju, u Brazil u druge prijateljske države širom sveta, isto radi sporta, radi studiranja, postdiplomskih studija, to ne važi. Pa, onda valjda treba za njih da bude mnogo više, jer je i udaljenost veća tih nekih zemalja. Možda su troškovi života tamo mnogo veći i jesu realno, a našim studentima, evo to je bilo 11 hiljada, sada ću vam reći da znaju i roditelji, 741 dinar. Sada povećavate na iznos do 30 hiljada dinara. To zato što ovima koji isključivo program EU, u koju Srbija nikada neće da uđe i učinićemo sa naše strane sve da do toga ne dođe, dakle vi njima dajete, eto tako, do 100 hiljada dinara, a ove druge ko ih pita. Inače, ovaj sistem oporezivanja što se tiče oslobađanja u stvari poreza na dohodak građana, to je jedinstvena stopa od 10% na iznos koji je otprilike nešto malo viši od 20 hiljada evra, kada se to pogleda u dinarima, prošle godine je to bilo dva miliona 470 hiljada i nešto, ali otprilike isti je kurs, to ne nepravično. Vi sve sintetički gledate, a ne gledate ako neko ima kredit za stan, ako je neko pogođen kreditima u švajcarskim francima. Ne, da on nema više taj dohodak, koji vi gledate da je on ostvario i zaradio negde, već mu sve uzele ove pljačkaške banke, a država ga nije zaštitila i još vi da mu naplatite porez na dohodak građana, pa to je stvarno neverovatno.
Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 6. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Član 6. mora da se briše. Zato što je ovo što ste predvideli neustavno, zato što je apsolutno suprotno odredbama Zakona o radu. Radi se o tome, da bi ljudi koji prate naš rad mogli da razumeju, radi se o markicama za prevoz, najjednostavnije da kažem, jer je to tema o kojoj se već mesecima priča, tema koja pravi problem ljudima zbog dolaska i odlaska na posao i sa posla. Vi ste sad smislili da u ovom zakonu kažete, naravno taj iznos koji se uplaćuje na ime prevoza do posla i s posla, ne podleže plaćanju poreza na zarade, a vi ste sad to rekli da se ne plaća porez na zarade zaposlenog od poslodavca po osnovu naknade, rekli ste, dokumentovanih troškova prevoza za dolazak i odlazak sa rada. Ovo, dragi moji, nije u skladu sa Zakonom o radu. Zakon o radu je veoma precizan i kaže da je poslodavac obavezan da zaposlenom obezbedi sredstva za dolazak na posao i odlazak sa posla. Šta će on da radi sa tim sredstvima? Da li će on tim sredstvima kupiti kartu, da li će na posao doći na biciklu, da li će doći na metli, da li će doći četvoronoške. On je obavezan da dođe, ne može da kaže - ja nisam došao zato što nemam prevoza. Poslodavac mu je obezbedio novac za prevoz i zaposleni je u obavezi da na posao dođe. Šta vi radite? Da biste obezbedili da što više sredstava dobije gradsko saobraćajno, vi sada obavezujete ljude da moraju kupovati markice za prevoz iako prevoz ne koriste. Naravno, mi ne mislimo da treba neko da se vozi u gradskom prevozu, a da prevoz ne plaća. Prevoz mora da se plaća i tu nema ničeg spornog. Ali, zašto vi terate nekoga ko, recimo, ide biciklom, neko ga ko hoće da se rekreira, vi bar ministre volite rekreaciju, možete to da razumete, može neko sa Novog Beograda u Zemun da dolazi biciklom na posao. Može li? Može. Da li neko dolazi na posao kolima, pa ovo što dobije na ime sredstava, na ime prevoza, kupi gorivo, naravno, to mu ne može biti za ceo mesec, ali se dogovorili, ne znam, muž i žena rade negde blizu i mogu da koriste sopstveni prevoz na ime onoga što dobiju novčana sredstva za dolazak na posao i odlazak s posla. Dakle, ne smete i ne možete i nemate pravo i suprotno je Zakonu o radu da vi nekoga obavezujete kako će trošiti sredstva koja dobije na ime prevoza. Obavezan je samo da dođe na posao zaposleni, jer mu je obezbeđen način da plati prevoz. Šta vam znači ovo – dokumentovano? Kako ćete, evo, sad da mi kaže neko, recimo, neko dolazi svojim kolima na posao i on će da donese račun sa pumpe da je potrošio 3.000, mislim da je toliko nešto, oko 3.000 u Beogradu košta ta mesečna karta, znači, neko će da donese dokaz da je platio 3.000 dinara i ja sada pitam vas, Arsiću, kao vrsnog stručnjaka, kako će se u računovodstvu firme to evidentirati? Kako će se evidentirati postojanje 70 automobila u firmi? Kako će se to uopšte objasniti? Šta će reći državni revizor kad vidi da u jednoj opštini 50 automobila se plaća, a nisu opštinski? Dakle, pravite potpune besmislice, sa jednim jasnim ciljem da obezbedite što je moguće više sredstava za gradski saobraćaj. Vi to radite tako što ćete svakoga ko uđe u autobus naterati da plati kartu. To treba da se organizuje i to nam uopšte nije sporno, ali ne možete terati nekoga da dokumentuje kako će potrošiti sredstva koja mu firma dodeljuje na ime prevoza na posao, ne možete. Pa onda možete i da tražite da dokumentujete kako neko troši platu. Ovo je neverovatno. Dakle, ovo je apsolutno u suprotnosti sa Zakonom o radu, a to automatski znači da je neustavno i nezakonito. Hvala.
Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Vlada ovde pokušava da podizanjem neoporezovane osnove sa 15.000 na 16.300, sa oslobađanjem od plaćanja poreza i doprinosa, sa kategorizacijom određenih lica koja su novozaposlena ili novonaseljena da na neki način doprinese bržem razvoju privrede, većem razvoju i privrede i većem broju zapošljavanja. Međutim, činjenica je da se ovakvim načinom neće postići baš taj efekat koji predviđa Vlada. Naime, ono što se na neki način uštedi ili eventualno što bi se uštedelo na ovim merama, to će se ako se nastavi sa ovakvim neodmerenim povećanjem plata u javnom sektoru. Naravno, mi srpski radikali nemamo ništa naprotiv, imamo za povećanje plata, ali srazmerno rastu privrede i ono što može privatni sektor da izdrži, a ne ovako što ćemo se dodvoravati nezaposlenima, nego onima koji će u 2020. godini izaći na biračka mesta i glasati, a pri tome imati u vidu da će im se eventualno povećavati primanja ako ostane ova vlast i to možete pogledati po određenim sektorima, odnosno po određenim ministarstvima. Vi sada imate da u MUP najveća su primanja. Bilo bi logično i normalno da se povećaju primanja onih koji su izloženi opasnostima, od onog pozornika na ulici do pripadnika specijalnih jedinica, ali ovde je linearno povećanje za sve zaposlene, tako da i činovnici u Ministarstvu unutrašnjih poslova imaju veće plate, pri tome obavljajući isti ili sličan posao kao i njihove kolege jednake po stručnosti, po obrazovanju, po težini i složenosti posla u nekim drugim ministarstvima. Ono što se insistira ovde, to je da se, čak je i kolega Komlenski insistirao, objasni taj pojam novonastanjeni, jer to je jedna široka definicija, kako je ovde dato u obrazloženju Predloga zakona. Mi mislimo da je trebalo povećati neoporezovanu osnovicu, međutim procena Vlade je da bi to trebalo sada da se zadrži na 16.300 dinara. Videćemo kakvi će efekti biti, ali biće tragično ili pogubno, ne daj bože, ako sve ove mere koje ste vi predvideli budu jednokratne, da nemaju neki dugoročni efekat, nego samo da u 2020. godini, jer vidimo da ste ovde predvideli nešto što bi eventualno moglo da bude pozdravljeno, a to je da se novozaposlenima tretiraju i oni koji su do juče plaćali paušalno porez, a zapošljavaju se u firmu koja vodi knjige kada je u pitanju poslovanje. Tako da, to je na neki način stimulisanje onog dela gde se kaže da se čak i u pojedinim segmentima i pojedinim delatnostima paušalno plaćanje poreza svede na vođenje poslovnih knjiga, odnosno na taj način i plaćanje poreza. To bi bilo za ove manje zanatlije i preduzeća manjeg obima. Ali, ostaje taj glavni problem kada su u pitanju paušalci, mi smo vam i pre neki dan rekli, a to su advokati i lekari. Tu su mnogo, mnogo veća obrtna sredstva, koja se obrću, i mnogo veći porez bi se ubrao ako bi uspelo to da se reguliše. Međutim, čisto sumnjamo da ćete uspeti u tome. Evo, čak i čuveni, vrsni advokat, advokatska kancelarija „Jovanović“, pripadnik koalicije, odmah kaže da neće biti. Ako jedan član koalicije tvrdi da ne može da se naplati porez advokatima, osim ovo paušalno, onda se tu još kod nas utemeljuje sumnja da nešto nije u redu unutar koalicije. Vi vidite to, ministre, sa koalicionim partnerima kako ćete da sredite.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Milija Miletić. Da li neko želi reč? Kolega Miletiću, izvolite.
Zahvaljujem se. Uvaženi predsedavajući, uvaženi predstavnici Vlade, podneo sam još jedan amandman kojim želim na neki način da stavim akcenat za drugačiji odnos finansiranja i pomoći u nerazvijena područja, u područja četvrte grupe nerazvijenosti, devastirana područja. Takvih opština i takvih područja u Srbiji ima blizu 20-ak, to je tzv. peta grupa opština koje su nerazvijene. Moj amandman je stavio akcenat na to da se odvaja više sredstava za one poslodavce koji imaju svoje privredne subjekte na teritoriji takvih nerazvijenih opština, na taj način što bi se oslobodili ili bi se vratio njima deo tog poreza, od toga 80%, koliko bi oni prihvatili da se taj porez njima vrati, da 80% zarade bude najmanja zarada u takvim opštinama. To znači da je sada zarada 30.000 dinara u tim našim nerazvijenim područjima, kao što je Svrljig, Bela Palanka, Gadžin Han, Prokuplje, Merošina, Crna Trava, da ne zaboravim, pošto mi to više puta sugeriše prof. Ljubiša Stojmirović. Crna Trava je jedna od takvih opština koja isto ima velikih problema. Prema tome bilo bi dobro da u takvim opštinama damo mogućnost da poslodavci koji otvaraju svoje firme, da tamo ljudi koji rade taj obavezni deo porez, doprinos za njih bude oslobađajući, odnosno da im se vrate do 70% sredstava, što znači da ukoliko bi oni dobili tu mogućnost da 80% od proseka plate u Srbiji bude za te poslodavce koji to prihvate, da im država vrati tih do 70% obaveznog poreskog doprinosa, oni bi imali najmanju platu 43.000,00 dinara. Na ovaj način bi zaustavili migraciju i odlazak naših ljudi iz takvih opština, dali im mogućnost da takvim opštinama dolaze novi poslodavci. Ja sam siguran da je to jedini način da se obezbedi povratak naših ljudi koji rade van granica naše Srbije ili van granica takvih opština koje rade u velikim centrima. Znači, velika potreba, i o tome ću govoriti u narednom periodu. Država Srbija, nadležno ministarstvo putem poreske politike oslobađanjem i stimulacijom novih radnih mesta, ali sa više izdvajanja za poslodavce i za plate radnika, jer samo oslobađanje poslodavca određenih obaveznih poreza i doprinosa, a ta razlika da bude namenjena da se uveća za toliko plata radnicima, daće mogućnost da ti ljudi tamo imaju veće plate, da od tih svojih naknada, zarada mogu bolje da žive, da se povećaju zarade, jer kako sam u amandmanu naveo da bude onaj poslodavac koji prihvati da traži od države ovu pomoć, da ima najmanje 80%, prosečna plata da bude u takvim opštinama, znači, to je 43.000,00 dinara. To je velika stvar i bilo bi odlično i potrebno da se prihvati ovaj moj amandman i na taj način da se da veća podrška upošljavanju radnika iz devastiranih područja, nerazvijenih područja, brdsko-planinskih područja, iz opština koje imaju veliki problem sa demografijom, jer će to biti jedini način putem stimulacije oslobađanjem od poreza i doprinosa, upošljavanje ljudi, da bude veće finansiranje, jače finansiranje za novorođenu decu, za nezaposlene porodilje, to je jedini način da tamo ljudi ostanu da žive. Još jednom ja bih pozvao kolege poslanike da podrže ovaj moj amandman, da podrže razvoj nerazvijenih brdsko-planinskih područja, devastiranih područja. Nije to veliki zadatak za budžet Republike Srbije, ali će biti velika stvar i velika pomoć za ljude koji žive u takvim sredinama i za one koji bi se vratili u takve sredine. Hvala vam još jednom. Kao predsednik Ujedinjene seljačke stranke podržaću predlog ovih zakona, ali i pozvao bih i kolege poslanike da glasaju za ovaj moj amandman.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojmirović. Izvolite.
Poštovane koleginice i kolege, naš čuveni kolega iz najlepše opštine u Srbiji, me je malo pre spomenuo, a spomenuo je istovremeno i Crnu Travu i ja sam mu zahvalan na tome što vodi računa i o Crnoj Travi, kao i o svim ostalim mestima. Njegov amandman je veoma interesantan i ja ću ga podržati. Mislim da Vlada i svi mi moramo da imamo sluha za ta područja o kojima je govorio kolega. Ne smemo da dozvoli da nam se polako gase ta prigranična, brdsko-planinska, manje razvijena mesta i da imamo situaciju da ljudi odlaze odatle, da ne možemo danas, sutra ni da odbranimo ta mesta, ni da ih sačuvamo. Možda je ovo u ovom trenutku nekome pomalo neinteresantno, ali verujte veoma brzo doći ćemo u situaciju da se udaramo u glavu zašto nismo vodili računa o tim ljudima koji žive u takvim mestima i što nismo vodili računa o tim mestima. Normalno je da to ne može da bude kritika za jednu Vladu ili jednu većinu koja je pet, šest ili 10 godina u Skupštini, to je krivica svih nas u Srbiji unazad tridesetak, a možda i više godina. Na nama je da to ispravio i mislim da će biti veoma mudro prihvatiti… Ministre, ministre, kolega! Ne čuje. Biće veoma mudro prihvatiti predlog koji je dao kolega iz najlepše opštine u Srbiji. Hvala lepo.
Reč ima narodni poslanik Nemanja Šarović, po amandmanu.
Evo, gospodine Stojmiroviću, ja vam verujem sve što ste rekli i sve ste u pravu što ste rekli i sve je u pravu što je rekao gospodin Milija Miletić i amandman koji je podneo jeste dobar. Ali, vi vidite da čak ni vi kao deo te vladajuće koalicije ne možete da obezbedite ni pažnju ministra, a kamoli odgovor ministra. I to je upravo najbolji problem. Vi pričate jednu priču, pričate kako navodno brinete o seljacima, kažete da to ne može biti odgovornost Vlade. Slažemo se. Nije to odgovornost samo ove Vlade, selo se dugi niz godina, pominje samo u predizbornim kampanjama, ali to nije opravdanje, vi ste aktuelna Vlada. Vi treba da podržite sada te predloge, nije samo do Vlade. Pa, evo, i vi kao poslanici, ako to izglasate postaće deo zakona. Ne morate vi samo gledati u ministre i čekati zvonce da pozvoni, pa tada da glasate. Ako ste sami prepoznali da je to dobro za Srbiju, da je dobro za selo, dobro za seljaka, pa glasajte. Ne može biti Skupština sluga Vlade Republike Srbije, nego su oni tu da oni sprovode zakone koje Narodna skupština izglasa i svi mi kao nosioci suvereniteta koji su nam preneli građani Srbije. Ovo je odličan način i odlična prilika da se vidi koliko je zaista Naroda skupština počinjena Vladi Republike Srbije. Nekada su ministri ubeđivali narodne poslanike, molili poslanike da glasaju za njihove zakonske predloge. Sad ne samo da je obrnuto, već su se ministri potpuno raspustili, ne haju i ne zanima ih za to što poslanici govore, pa čak ni poslanici vladajuće koalicije.
Reč ima narodni poslanik Milija Miletić. Pravo na repliku.
Zahvaljujem se. Kolega poslanik, Nemanja Šarović, ja mislim da me je na ovaj način podržao, što je dobar znak da se čuje predlog amandmana, onaj kojim se daje akcenat na nerazvijena područja, na opštine koja su četvrta grupa nerazvijenosti, na devastirana područja, na devastirane opštine, jer verujte mi, ljudi, u tim opštinama ja ovde kada govorim u Skupštini, ja ovde kažem - dolazim iz Svrljiga, najlepše opštine u Srbiji, predstavljam taj narod i tako dalje. Ali, s druge strane, veliki broj mojih ljudi iz Svrljiga kažu - Zašto vi tako govorite, kolega, ili prijatelju i komšija? To su mahom ljudi koji misle drugačije od mene, misle kao neki prethodnici koji su bili tamo kod nas 2000. godina na vlasti. Oni govore da ja kažem da dolazim iz najgore opštine u Srbiji, gde je najmanja plata, ali ja želim da opština moja, odakle ja dolazim, Svrljig, da pokaže da tamo ima kapaciteta, da ima mogućnosti da živi na najbolji način, ali evo sada na Skupštini se uvek zalažem i govorim kako bi bilo dobro, kako je potrebno da ne samo Svrljig, nego sve te opštine koje su nerazvijene i Crna Trava i Bela Palanka, Gadžin Han, Merošina, Boljevac i puno takvih opština u Jugoistoku Srbije, a i van jugoistoka Srbije ima potrebe da se tamo izdvajaju više sredstva, da se oslobađaju poslodavci za plate radnika, da se poveća plata radnicima. Ja sam vama predložio da onaj ko od poslodavaca prihvati ovaj predlog da najmanje 80% bude prosečna plata u tim našim sredinama, tim našim ljudima. S druge strane, normalno je da država Srbija ovo stimuliše. To nisu velika izdvajanja za budžet Republike Srbije kada se na ovaj način oslobode poslodavci, tamo će se uposliti nova radna snaga, biće novih radnika, biće veća plata i verujte mi, siguran sam da tada ljudi neće ići iz tih malih sredina. Bilo bi dobro osim tih malih sredina da se i u našim selim veća mogućnost da da bude veća subvencija i veće prinadležnosti iz sela i za žene, i za decu i za one bračne parove i normalno, za one koji otvaraju zadruge, poljoprivredna gazdinstva, da se njima obezbede veće subvencije.
Reč ima narodni poslanik Ljubiša Stojimirović.
Zahvaljujem. Poštovane koleginice i kolege, odmah da kažem, ponovo se slažem sa Milijom za ovo što je rekao, ali samo jednu primedbu imam. To što njega kritikuju, pa nikada lepota i bogatstvo nisu išli zajedno. Milija i ja nikad ne govorimo da su te opštine najbogatije, mi govorimo o njihovoj lepoti, a obično je, nažalost u životu da onaj ko je lep ne mora da bude i bogat. E, to je pogodilo i Crnu Travu, i njegovo mesto i sva mnogo lepa i fina mesta u Srbiji. Što se tiče primedbe kolege iz SRS, jasno sam rekao da ću podržati ovaj predlog kolege Milije. Istovremeno, videli ste da ja podržavam sve one amandmane za koje mislim da su u interesu građana Srbije i nemam problem da podržim nešto što je dobro i što je u interesu građana Srbije i Srbije. Hvala lepo.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Dobro je to, gospodine Stojmiroviću, i vama, evo, zaista najiskrenije svaka čast što ćete podržati to što smatrate i što je očigledno, u krajnjoj liniji, da jeste u interesu građana Srbije, jer ko može pri zdravom razumu i ko može, ako želi dobro Srbiji, reći da ne bi bilo dobro da se ovakvi podsticaji daju za najsiromašnije opštine? Lepo primećuje i gospodin Milija Miletić da to jesu najlepše opštine i najrazvijenije. One spadaju u kategoriju devastiranih. Četvrta kategorija je poslednja. Problem je to što neko misli da će Srbija ojačati i da će se natalitet podići tako što će se davati ogromne subvencije stranim nekim, kako oni kažu, investitorima. Naravno da neće, a pogotovo neće… Dakle, ne samo da neće na taj način napredovati Srbija, već svakako nećemo ni natalitet popraviti. Natalitet je u Srbiji uvek popravljalo selo. Ako budemo imali konačno zadovoljnog, bogatog srpskog seljaka, onda ćemo imati i bogatu i jaku Srbiju, ali je ovde po sredi drugi problem. Znate, nije dovoljno da vi kao pojedinac kažete – podržaću to, već je poenta da vidimo i zašto vaše kolege, za koje ja takođe pretpostavljam da žele dobro Srbiji, nemaju hrabrosti da podrže predloge koji su očigledno dobri. Nije ovde Milija Miletić jedini koji podržava vladajuću koaliciju, a koji dolazi iz siromašne opštine. Mnogo je takvih. Pitanje je kako će ti ljudi da se vrate u svoja sela i u svoje gradove i da pogledaju u oči ljudima koji su ih birali i da kažu – e, nismo smeli da glasamo za ono što je za vas dobro. Problem je to što ste vi i dalje na nivou pojedinaca koji želite dobro Srbiji, ali što najveći deo vaših kolega koji podržava vladajuću koaliciju za tako nešto nema hrabrosti.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se. Nemam mnogo prilika na ovakav način da govorim sa kolegama preko puta. Inače, izuzetno poštujem i uvažavam svako mišljenje i mišljenje gospodina Šarovića, koji je stvarno čovek koji iza sebe ima veliko političko iskustvo, koji ima veliko iskustvo kao narodni poslanik. S druge strane, i kolega Stojmirović, prof. dr ima veliko znanje i iskustvo i zna probleme naših malih sredina. Ovde sam govorio od prvog dana kada sam došao u Skupštinu 2014. godine, govorio o problemima koji se tiču svih nas. Isti život nije isti ovde u Beogradu na Vračaru i nije isti život kod nas tamo koji živimo na jugoistoku Srbije. Kod nas kada dođe neki poslodavac u tim našim malim sredinama, ja mogu da zahvalim i predsedniku Srbije gospodinu Vučiću, našoj Vladi koja maksimalno gleda da potpomogne da se pospeši na neki način dovođenje takvih investitora putem odeljenih mera. Mislim da je ovo jedna od najbitnijih mera koja bi pomogla da se otvaraju nova radna mesta, da postojeća radna mesta tamo mogu da nastave da rade ljudi, s tim da se obezbedi veća plata, da ne bude najniža plata u Svrljigu i Beloj Palanci, u Crnoj Travi, u Gadžinom Hanu. Verujte mi, ljudi, da mi kao lokalna samouprava pokušavamo na svaki način da, putem određenih mera koje daje lokalna samouprava, obezbedimo stimulativne mere, ono što nam daje zakon, ali mi sa lokala nemamo tu mogućnost. Zato je potreban ovako sistemski jedan zakon kojim bi se dala veća mogućnost da se otvore nova radna mesta, postojeća radna mesta, da poslodavci budu tamo ispoštovani, odnosno da se njima da mogućnost da im se vrate sredstva za svaku platu, odnosno za svaku zaradu i to u bruto iznosu onih 70% slobode da bi ta razlika bila i povećana plata radniku, a s druge strane, i taj poslodavac da može od toga da nastavi da radi. Velika šansa jeste da se u tim opštinama… to je jedini način da se tako potpomognu te opštine i da se normalno izdvajaju više sredstva za novorođenu decu, za nezaposlene porodilje, za poljoprivredu. To se i daje, ali mora da postoji razlika za onog ko živi u Svrljigu, da ima najmanje 50% veća naknada za porodilje, za novorođenu decu nego u ostalim delovima zato što je to jedini način da tamo ljudi ostanu da žive, da rade i da se normalno tamo razvijaju uz podršku države koja jeste… [[Isključen mikrofon.]]
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Krsto Janjušević.
Hvala, predsedavajući. Poštovani ministre sa saradnicima, uvažene kolege narodni poslanici, vezano za temu rubnih područja i lepota određenih opština, verujem da je svaka opština na svoj način najlepša i dobro je da se bavimo i da se ova Vlada bavi suštinom, a ne naslovima i kada saberemo sve to, da sa ponosom kažemo – dolazim iz najlepše zemlje u Evropi, iz Srbije. Na nama je da to povežemo. Na nama je da to uradimo da to bude tako. Dolazim iz jedne takve opštine, četvrta po kategoriji nerazvijenih, ali smatram da je opština Priboj lepša od kada je rekonstruisana Srednja mašinska elektrotehnička škola i OŠ „Desanka Maksimović“ i izgrađena toplana na biomasu, koja i greje, a vrednost je preko 700 miliona dinara. Lepša je opština Priboj i od pre nekoliko dana, kada smo obeležili zaposlenje 500. radnika u novoj industrijskoj zoni u Priboju, koja je najmlađa industrijska zona u Srbiji. Lepša je i od kada je ka nama krenuo Koridor 11, kada su krenuli radovi od Čačka prema Požegi. Lepša je opština Nova Varoš od kada se rekonstruiše i OŠ „Živko Ljujić“ sa 550 miliona dinara i takođe toplana na biomasu. Lepša je Nova Varoš i kada se radi i putna deonica od jednog kilometra prema turističkoj zoni Zlatar i nudi jednu sasvim novu turističku ponudu samog Zlatara. Koridor 11 čini Zlatibor, Zlatar i Pribojsku banju jednom celinom koja će turizam u tom delu Srbije podići na još lepši nivo i tu lepotu, kada smo na temi lepote, otkriti na jednom mnogo višem nivou. Dakle, bavimo se suštinom. Lepša je i Požega od kada će za dve godine ka njoj doći autoput, kada je tu izgrađen najmoderniji pogon namenske industrije u vrednosti od 90 miliona evra, Fabrika streljačke municije. Lepša je Požega od pre nekoliko dana, kada je imala uspešnu privatizaciju „Budimke“, koja se godinama čekala. Lepše je Kraljevo od kada imamo funkcionalan aerodrom „Lađevci“. Lepši je Čačak od kada imamo „Forverk“ industrijsku zonu, gde će raditi više od hiljadu ljudi, opet Koridor 11 i Aerodrom „Morava“. Dakle, mi suštinski pravimo Srbiju lepšom. Povezujemo je koridorima, autoputevima, novim radnim mestima. Pravimo sliku u svetu kakva Srbija zapravo jeste da kada dođu investitori i kada pričamo sa njima, imao sam priliku, kažu – ljudi, imali smo neke druge predrasude o Srbiji, ovo je nešto sasvim drugo. Izvinite, ali mi ovo nismo očekivali. Zato, sve su opštine lepe, ali ničeg lepšeg nego kada negde odemo, vratimo se i kažemo – mi smo iz najlepše zemlje u Evropi, iz Srbije. Zahvaljujem.
Reč ima po amandmanu narodni poslanik Nemanja Šarović.
Javio sam se za repliku, ali kratko ću. Nije problem.
Nemate pravo na repliku.
Po amandmanu. Dakle, gospodine Janjuševiću, ako sam dobro shvatio i vi ćete podržati ovaj amandman? Drugo, vi ste rekli da je dobro da se Vlada Srbije bavi time. Nažalost, ne bavi se Vlada, ovo je amandman gospodina Milije Miletića i pitanje je da li će Vlada Republike Srbije ovo podržati. Treća stvar, kada nabrajate te prirodne lepote, jeste zaista i Zlatar lep i Nova Varoš i Priboj i kažete sve lepši i lepši Priboj. Da li je lepši Priboj otkada se u njemu proizvodi „mercedes“? Da li je lepši Priboj od kada ne radi FAP, koji je bio simbol tog Priboja? Nisu gospodine Janjuševiću stvari u Srbiji crno-bele i nemojte pokušavati ni da ih predstavite tako ni da branite neodbranjivo. Hajde sada da ne bude sve pitanje stranačke propagande. Konačno, ako smo imali jednu korektnu i konkretnu diskusiju i saglasili se oko toga da treba pomoći tim najsiromašnijim opštinama, jer je to jedini način da se spreči i ovoliki ekonomski sunovrat i da se spreči toliki priliv u gradove i da ne postanu sva sela pusta, nemojte odmah kretati sa tom stranačkom propagandom, izgradili smo ovoliko, izgradili smo onoliko, pustite to. Moglo se izgraditi i više, ali to sada nije tema. Hajde da se vratimo na to i ako ćemo u suštini, da li ste vi sposobni da još nekoga od vaših kolega ubedite da ovaj amandman podrži, pa da svim građanima Srbije bude bolje?
Pravo na repliku narodni poslanik Krsto Janjušević, zatim Milija Miletić. Izvolite.
Vezano za temu FAP. Nije Aleksandar Vučić zatekao 7.000 zaposlenih u FAP, koji proizvode 7.000 kamiona. Zatekao je FAP koji je bio na kolenima i koji je teško funkcionisao, koji tri tehnološke revolucije, radnici za to nisu krivi, prespavao, i FAP u koji je bilo bolje da se ulagalo i pre 20 i pre 30 godina. Vrlo lepo, onako politički je zloupotrebiti tu temu FAP. Danas je FAP korak bliže namenskoj industriji. Danas se u FAP prave vojna vozila. Danas se u FAP remontuje „Bolt“ borbeno oklopno vozilo sa visoko sofisticiranom tehnologijom i mi se borimo. Hoćete da pitate jesmo li zadovoljni? Ne, nismo. Kada bude tamo radilo, sada radi 200 ljudi, kada bude radilo 400, ni tada nećemo biti zadovoljni. Ali, mi pričao o realnim stvarima. Da li je FAP ugašen? Najbolje znaju Pribojci, pa su na prošlim izborima rekli 67% za Aleksandra Vučića. U vreme kada je najveća kriza bila baš oko FAP, mi nismo imali problem da kažemo, ne nismo uspeli da privatizujemo, ali nikada nećemo odustajati da tražimo rešenje za taj FAP. FAP je bliže namenskoj industriji. Formirali smo industrijsku zonu, gde sada radi 500 ljudi. Imamo ogromna ulaganja u turizam. Kako vi možete da kažete sada da ja prećutim dobre stvari koje su se uradile? Baš zato što neko zloupotrebljava temu FAP, ja ću da pričam o mnogim temama koje su na neki način i sačuvali smo FAP, ali smo proširili na još neke teme. Nismo mogli ostati ceo život vezani za to. Dakle, ne daj Bože da su ovi do 2012. godine privatizovali FAP i radili po onom njihovom principu, ja bih danas ovde predstavljao mesnu zajednicu Priboj, a ne opštinu Priboj. Zahvaljujem.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milija Miletić.
Zahvaljujem se. Ja bih još nekoliko stvari rekao vezano za ovaj deo o kojem sada govorimo, o mom amandmanu kojim se traži mogućnost da se više sredstava obezbedi, da se vrate sredstva poslodavcima koji otvaraju i koji su otvorili radna mesta u devastiranim i nerazvijenim područjima i da taj deo za njih bude takav da ih vežemo, da se najmanje 80% plate tim radnicima obavežu da daju u odnosu na prosečnu zaradu u Srbiji. To bi te naše opštine izvuklo iz te četvrte grupe ili devastirane opštine otišle bi u veći stepen razvijenosti, što je cilj svih nas. Inače, mogu da podržim i kolegu Janjuševića, normalno, zato što i kod nas, mi smo više puta govorili o problemima koji se rešavaju i koji su rešeni, auto-put prema Sofiji, auto-put prema Grčkoj, rekonstrukcija železničke pruge od Niša, Knjaževca, Svrljiga prema Zaječaru. To su sve elementi koji su veoma pozitivni za dovođenje investitora. Velika stvar jeste što je urađen put od niškog aerodroma, Niša, preko Svrljiga za Staru Planinu. Stara Planina je nešto najlepše. Ko nije bio tamo treba da ode, da ode preko Niša, preko Svrljiga da vidi kakav je to predeo, kakva je to lepota i normalno da ode do Stare Planine, posle da se vrati ponovo kod nas, da proba svrljiški belmuž, svrljišku jagnjetinu, da proba kvalitetne proizvode iz našeg kraja i normalno možda od tih ljudi da bude i neki investitor koji će investirati u našu opštinu ili u Beloj Palanci, ili u Gadžinom Hanu ili u Knjaževcu, Sokobanji, Boljevcu. Normalno, mi ćemo mojim amandmanom, ako ga prihvatite, kolege poslanici ako ga prihvate, imati mogućnost da ti poslodavci koji otvaraju tamo radna mesta, da im se stimuliše to što oni rade kroz vraćanje sredstava do 70%, a oni bi se vezali za to da njihova neto zarada za radnike bude najmanje 80% u proseku, što je u Republici Srbiji, to je najmanje 43.000 dinara, ne bi bilo 30.000 dinara. Mislim, da niko ne zameri ovo što govorim, ja govorim ono što znam i siguran sam da će država Srbija i naš predsednik Vučić sve ovo pratiti, znati na koji način da se da sugestija, da se prihvate ovakve stvari.
Zahvaljujem. Pravo na repliku narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Janjuševiću, evo i vi sami kažete da ste FAP zatekli na kolenima, da ste ga zatekli na ivici provalije i onda kažete da ste im pomogli da naprave korak napred. Tačno je tako i bilo. Ponekad, naš narod ima izreku – ako koza laže, rog ne laže, pa nekada možda i nevoljno kažete istinu i priznate ono što jeste suština. Niste vi bezgrešni, niti je vaša vlast bezgrešna, niti su građani Priboja za vas glasali zato što ste ugasili FAP. Nemojte vi govoriti o ovim izborima, o onim izborima, na kraju se sudi. Istorija će vama suditi. I „žute“ kada smo slušali 2010, 2011. i 2012. godine, oni su pričali o ovim zlim prethodnicima koji su za sve krivi. To građanima dosadi. Vi ste u osmoj godini svog mandata, u osmoj godini vlasti. To što se vadite na prethodnike ne govori samo o vašoj nesposobnosti, već govori o licemerju, a evo zašto. Koji prethodnici? Ovi s kojima sedite zajedno u klupama? Ovi koji su deo vladajuće većine? Pa što uzeste i SPS i SPO i Rasima Ljajića i Mlađana Dinkića i pola kadra iz DS, i koje sve tu još od vaših koalicionih partnera, i Kariće? Ne može se ni nabrojiti. Petnaest, 20, koliko ih imate? Promenila se DS sa SNS, ali je priča ostala ista. Ideologiju delite, kadrovska rešenja delite, proevropsku politiku delite. Zato Srbiji ide loše. Pokušajte da promenite politiku. Nisu dovoljne samo personalne promene.
Pravo na repliku, narodni poslanik Krsto Janjušević.
Sve te koje ste nabrojali u poređenju sa Markom Bastaćem, ako treba i da zagrlimo, ako baš mora, a na temu koalicionih partnera. Dakle, vi ste ovde ispričali nešto što ste pripremili za sasvim neki drugi nastup, pa ste prilagodili za ovo što sam ja govorio. Apsolutno sam govorio o rezultatima koje smo napravili. Hoćete li da vam pričam koliko je Aleksandar Vučić puta bio u Priboju, koliko se puta sastao sa inženjerima finske kompanije koja trebala da privatizuje? Koliko je puta sedeo sa njima, koliko puta su oni rekli – Mi nismo navikli da pričamo sa premijerom jedne države; ali on je čovek činio sve da ih ubedi da je Srbija, da je Priboj pravo mesto za njihovo ulaganje i svom autoritetom ako treba. Nismo uspeli. Nemamo problem da kažemo da nismo uspeli. Opet ponavljam, ali nikada nismo prestajali na tome. Istorija sudi, polako. Nemojte to uopšteno, sude ljudi na izborima. To je praznik demokratije. Oni kažu 67% za Aleksandra Vučića na temu kada smo najnapadaniji za upravo FAP. Vi dođite tamo pa da vidite koliko se gradi u Priboju. Vi ste sve to uopštili šta je sa FAP. Postoji još mnogo tema. Kada bi smo sve sveli tako šta je sa ovim, šta je sa onim, to korektno politički zvuči, ali zar ne primećujete da to ne donosi više političke poene ni glasove? Glasove donosi isključivo rad i samo rad. Dakle, ja ovde ne nabrajam loše stvari prošle vlasti, ja ovde nabrajam stotine kilometara auto-puta, stotine hiljada novih radnih mesta, nezaposlenost koja je pala ispod 10%, a zatekli smo 25%. Možda je to po vama bolje, po meni nije. Ja ovde nabrajam rezultate, a ono što je bilo - bilo, ne ponovilo se. Upravo to što kažete, istorija u jednom svom delu je rekla svoje, a to su građani preuzeli i rekli na izborima.
Pravo na repliku, narodni poslanik Nemanja Šarović.
Gospodine Janjuševiću, vi pravite grdnu grešku. Vi šta god je dobro urađeno, vi kažete - uradio Vučić. Uradio Vučić ovo, uradio ovaj auto-put, uradio onaj auto-put. Recite mi, gospodine Janjuševiću, gde je auto-put ka Priboju? I tuda je mogao da prođe, pa nema, otišao kod koalicionih partnera za Novi Pazar. Jel tako? Tako je. I to je deo te vaše politike. I to je deo koalicionih partnera koje vučete na grbači a ne morate, jer ste dobili poverenje građana, ali sa njim ne znate šta da uradite. I ne može biti srećna država u kojoj predsednik Vlade, kako vi kažete, treba da ide da razgovara sa finskim inženjerima. To je sumanuto. To je suludo. Zar vi mislite da treba u jednoj državi jedan čovek da se pita za sve, i za nacionalni stadion i za auto-put i za finske inženjere i za Priboj i za Novu Varoš i za Svrljig i za sve drugo? I mnogo bitnije pitanje - a šta to, gospodo, govori o svima vama? Šta to govori o ovima koji sede u Vladi? Šta to govori o predsednicima opština? O predsednicima okruga? Šta govori? Ništa. Čekamo Vučića i to je jedina politika. Ne može se bez institucija. Ne može se bez podele odgovornosti. Ne može jedan čovek da bude država. Nikada u istoriji ni jednoj državi, ni jednom narodu to nije donelo dobro. Zar nama treba novi Tito? Zar nije srpski narod dovoljno platio tu zabludu bratstva i jedinstva u bivšoj Jugoslaviji i u Kraljevini Jugoslaviji? Pa vi sad pričate - balkanski narodi. Kakvi balkanski narod! Srpski narod! Ne treba nam nikakva balkanska unija. Niste to obećavali građanima Srbije. Nemate hrabrosti da priznate da nema ništa od Evropske unije i hvala bogu da nema, ali nemojte nas zamlaćivati ni sa balkanskom unijom.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Neđo Jovanović.
Zahvaljujem. Pre svega, SPS nije uzeta, nego je pozvana da deli vlast i da deli odgovornost što se tiče učešća u vlasti i tu odgovornost na pravi način i podnosi i teret odgovornosti nosi, zajedno sa koalicionim partnerom, koji predstavlja superiornu političku stranku na političkoj sceni Srbije. Međutim, ono što je maliciozno, maliciozan je komentar o tome šta je to što je ova Vlada uradila, šta je to što građani navodno trpe a nije Vlada uradila. Vlada je uradila mnogo i u njoj participira SPS na najbolji mogući način. Podsećanja radi, mi smo bili i sa SRS u koaliciji 1998. godine i to je bila jedna jako dobra Vlada. Podsećanja radi, odmah posle zločinačkog bombardovanja, SPS i njeni funkcioneri su dali ogroman doprinos u podizanju zemlje iz pepela, pre nego što je došlo do čuvenog 5. oktobra. Mnogi su mostovi obnovljeni, mnogi putevi obnovljeni i to bi trebalo da se zna, a istovremeno i da se podseti, jer ta prošlost nije bila toliko davna. S druge strane, ono što niko ne može da ospori, niko ne može da dovede u sumnju, tačno je da auto-put nije prošao prema Priboju, moguće je da će i proći u nekom drugom povezivanju auto-putevima, ali je još više tačna činjenica da nikad toliko kilometara auto-puteva nije izgrađeno koliko je izgrađeno za poslednjih sedam godina. Zahvaljujem.
Pravo na repliku, narodni poslanik Krsto Janjušević.
Samo malo da se informišete, videli bi da jedan krak ide ka Kotromanu, a to je 30 km od Priboja. Ako neko misli da auto-put treba da prođe kroz neku opštinu, to je njegov problem. Ja mislim da retko koja opština u svetu može da se pohvali da baš kroz nju prolazi auto-put, ali dobro. Ovo što ide prema Novom Pazaru, verovatno sad ovde očekujete neki nastup da ste vi nešto junački, ne znam šta, on treba da ide prema Novom Pazaru, šta ima to gore, mi Srbi, to treba da ide tamo kuda žive Srbi. Pa, upravo je tu negde ta razlika i ta linija. Neka ide prema Novom Pazaru, ići će dalje prema Crnoj Gori. To su sve naši prijatelji, to su sve naši građani. Neko je procenio da ide tuda, ne da li tu žive većinom Srbi ili Bošnjaci, to su sve građani Srbije. Znate li vi kako je lako dobiti aplauz na tu temu, a kako se još lakše posvađati na tu temu? Evo, sad mogu na telefonu da napišem tri statusa na Fejsbuku, na Tviteru, na Instagramu i da zapalim situaciju, ništa lakše. Dobiću ja aplauz tamo negde gde treba da dobijem. Ali, mene ne zanima da dobijem aplauz tamo gde vas zanima da dobijete aplauz. Zahvaljujem.
Poštovani narodni poslanici, u skladu sa članom 87. Poslovnika Narodne skupštine, sada određujem pauzu do 14.30 časova, za kada je sazvana Dvadeset osma posebna sednica Narodne skupštine Republike Srbije u Jedanaestom sazivu, na kojoj će se narodnim poslanicima obratiti Njegova ekselencija Aleksandar Grigorijevič Lukašenko, predsednik Republike Belorusije. Sa radom nastavljamo po završetku Dvadeset osme posebne sednice. [[Posle pauze.]] Poštovane dame i gospodo narodni poslanici, nastavljamo sa daljim radom. Na član 10. amandman, sa ispravkom, zajedno su podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević i Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Na član 10. amandman, sa ispravkom, podneo je narodni poslanik Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije, pa konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? Na član 13. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, apelujem na Vladu i državne organe, a malopre je o načinu na koji deluje naša vrla opozicija govorio i predsednik Lukašenko iz sopstvenog iskustva, dakle, tražim od nadležnih organa da se proveri da li je porez na dohodak građana platio Jugoslav Ćosić, vlasnik firme, većinski vlasnik 90% firme „Ki konekšn“ i sa njim rodbinski povezana osoba od 10% vlasništva u firmi „Ki konekšn“, registrovane u Beogradu? Radi se o novcu koje je u poslednjih godinu dana dobio kao savetnik Baški Mulaja, vođe tropojske mafije, narko dilera koga UN, ne po mojoj tvrdnji, već po tvrdnji i dokazima koje je izneo Nebojša Medović, jure za pranje para i za prodaju narkotika. Naravno da naša vrla opozicija, kada priča o narkoticima, pokušava da to prebaci na firmu „Jovanjica“, gde je pohapšeno devet osoba odmah, pribavljeni su svi dokazi, sve se procesuira itd. Naša vrla opozicija zaboravlja da im je glavni finansijer, investitor, u njihovo vreme, bio Šarić, vodeći narko diler, čovek kome su prodavali preduzeća po Vojvodini. Danas su to zaboravili i pokušavaju u slučaju koji se procesuira da izvuku neke poene i da to pripišu današnjim vlastima koja energično suzbija trgovinu narkoticima. S tim u vezi zaboravlja naša vrla opozicija da je programski direktor N1 televizije, ne registrovane luksemburške televizije, bio savetnik vođi narko bosu, vođi tropojske mafije, albanske mafije za 249.000 i nešto evra. Mene interesuje da državni organi utvrde koliko je plaćeno poreza na dohodak građana, jer se za taj novac, makar trebao platiti porez za takav posao, ako je to uopšte neki posao, takva vrsta savetovanja jednog narko dilera. Takođe da se proveri, s obzirom da je novac iz firme „Ki konekšn“ išao na privatne račune Jugoslava Ćosića i rodbinski povezane osobe, šta se desilo? Da li je plaćen porez na dohodak građana za 335.000 britanskih funti koje su primili i podigli sa više računa, s obzirom da je general Simović, da li je tako, gospodine Martinoviću, dobio 200.000 evra za martovski puč… (Aleksandar Martinović: Funti.) … funti, pardon, britanskih funti, a Jugoslav Ćosić i drugi osnivač „Ki konekšna“ su dobili 335.000 funti? Takođe da se proveri na ukupno 510.000 evra da li je plaćen porez na dohodak građana i na onih 147.000 dolara i na onih 37 miliona dinara, koliko su ukupno, u poslednjih nekoliko godina, podigli? Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Jelena Žarić Kovačević.
Hvala vam, uvaženi predsedavajući. Uvaženi ministre, dame i gospodo narodni poslanici, ovi predlozi o kojima danas raspravljamo u pojedinostima nam pokazuju nameru Vlade da se reformišu određene oblasti. Sigurna sam da će rasprava na dalje i od strane poslanika i od strane prisutnog ministra Đorđevića biti kvalitetna i konstruktivna. Svi predlozi zapravo prate budžet koji smo nedavno usvojili, za koji smo čuli od ministra Siniše Malog da će biti razvojni i sa ciljem da se poboljša životni standard naših građana. Naravno, poslanici onog dela opozicije koji bojkotuje rad u parlamentu, a ne bojkotuje plate, nisu ni danas došli da raspravljamo o predloženim rešenjima, ali smo zato svedoci toga, a i prethodnih dana, da je bilo napada na Aleksandra Vučića i na ministre u Vladi, umesto da od njih ovde čujemo predloge koji se odnose na predložena rešenja. To je toliko uzelo maha da su, recimo, građani, koji su apolitični ili koji ne podržavaju SNS direktno, uvideli koliki je problem i koliko je loše svakodnevno pozivanje na linč predsednika Republike Aleksandra Vučića. Ponosna sam na moje sugrađane koji su se u Nišu prvi organizovali i koji su mirno prošetali i na taj način pokazali da zapravo Aleksandar Vučić ima jako veliku podršku naroda. Sa zadovoljstvom sam se pridružila toj grupi mojih sugrađana, u toj šetnji, čija je poruka jedino bila – stop nasilju i stop krvavom scenariju. Niš je pokazao kako izgleda pristojna Srbija. Mi smo u Nišu pokazali da možemo da iskažemo svoj stav, a da pri tom nikoga ne ugrozimo, da nikome ne pretimo, da nikoga ne maltretiramo. Ljudi su se na ulici sami priključivali našoj mirnoj šetnji kroz grad sa svojim porodicama, sa svojim prijateljima i sa decom. Ponosna sam na stepen svesti koji smo pokazali o tome da znamo koliko je zapravo nasilje loše. Dali smo snažnu podršku Aleksandru Vučiću i svemu što on radi za Srbiju. Obavezali smo se na borbu protiv svakog napada na njega. Drago mi je da je inicijativa krenula iz Niša, jer to znači da ljudi i na lokalu prepoznaju trud, marljivost i rad Aleksandra Vučića i SNS. Poslanička grupa SNS će dati podršku i na taj način što otvoreno govorimo o tome i na taj način što ćemo u danu za glasanje podržati predloge koji su pred nama, a koji je predložila Vlada Srbije. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman su zajedno podneli narodni poslanici Vladimir Đurić, Tatjana Macura, Aleksandar Stevanović, Nemanja Radojević, Ljupka Mihajlovska. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Branimir Rančić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Poštovani ministre, gospodine Đorđeviću, kao što sam u načelnoj raspravi govorio o otvaranju kineske kompanije „Šinju“ za led i rasvetu koja će zaposliti oko 1.000 radnika u Nišu, sada ću reći još jednu dobru vest, a to je da je grad Niš raspisao konkurs za izradu projekta za izgradnju grandioznog Expo centra, potvrda da se u gradu na Nišavi uspešno nastavlja pre nekoliko godina započeta realizacija planova razvoja jednog od najvećih centara u Srbiji i ovom delu Balkana. Budući Expo centar, čija je gradnja planirana na lokaciji Lozni kalem u Niškoj banji, svrstava Niš rame uz rame sa Sofijom, Atinom, Bukureštom i drugim gradovima u ovom delu Evrope koji su poslednjih godina sagradili slične centre. Na više od 37.000 kvadratnih metara korisnog prostora planiran je prostor za sajamske i izložbene manifestacije, koncertne i kongresne dvorane do hotelskih, ugostiteljskih, turističkih, kulturnih i sportskih sadržaja. Na taj način biće zaposleno još ljudi, pa će broj nezaposlenih koji smo nasledili od 38.000, toliko je bilo nezaposlenih u Nišu, pasti na ispod 25.000, koliko je trenutno. Znači, uspeli smo da zaposlimo do sada, ako ja dobro računam, oko 13.000 ljudi. Sve to govori da će na osnovu doprinosa biti više sredstava u Fondu PIO, a samim tim i manje zahvatanja iz budžeta Republike Srbije koje sada iznosi 22,4%, a bilo je, da podsetim, 40%. Zašto sve ovo govorim? Zato što nam je prethodna žuta vlast, počevši od gradonačelnika Zorana Živkovića, Zorana Ćirića, pa ako se sećate i političkog nedonoščeta Boška Ristića, koji je pravio ovu čudesnu reorganizaciju u pravosuđu, otišli iz Niša za Beograd, a nama ostavili točak nezaposlenosti u blatu. Zato je potrebno vreme da se ti paoci na tom točku pokrenu. Sve je to u cilju još jedne realizacije jednog od najvrednijih projekata započetih sa Republikom Kinom i Kompanijom „Huavej“ prema kojoj će Niš postati, ja neću reći najlepši grad, ali ću reći postaće „prvi pametni grad“ u našoj zemlji. Sve ove činjenice idu u prilog koliko je predsedniku Aleksandru Vučiću i Vladi Srbije stalo do napretka razvoja ovog grada, grada Niša sa toplom slovenskom dušom.
Zahvaljujem. Na član 21. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 24. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Periću.
Zakon o dohotku građana je uključujući ispravke, tumačenja, izmene i dopune od 2001. godine pa do danas pretrpeo 25 intervencija. Činjenica da se toliko puta intervenisalo po ovom zakonu ukazuje da i poslodavci, a i računovođe i druga lica koja treba da primene ovaj zakon malo teže se u tome snalaze. Lepo je ovde slušati kako se živi u Nišu, koliko je uloženo u Niš, u Priboj, u Leskovac, Ljig i sva druga mesta, ali gospodine ministre, postoje još neka mesta u Srbiji koja su takođe lepa. Ja ne bih mogao da kažem ni za jedno opštinsko ili gradsko mesto da nije lepo. Naprotiv kompletna Srbija je lepa država, ali na neka područja, u neke opštine ne da se ne ulaže dovoljno, zaista nalaze se na rubu od strane posmatranja Vlade Republike Srbije. Ne mogu da kažem da ništa nije u neka mesta ulagano kada je u pitanju elektroenergetska efikasnost, radi se tu nešto, ali to nije dovoljno. Dobro bi bilo pre nego što nam opštine ostanu prazne da se tamo uloži, jer ovde između ulaganja i davanja, odnosno davanja i ulaganja postoji jedna uzajamna veza. Ako Vlada snađe mogućnosti i snage da uloži u mesto poput Malog Zvornika, Ljubovije, Osečine, Bajine Bašte, Krupnja, zasigurno može da očekuje veći porez na dohodak građana. Ima li država koristi? Ima. Ako jednom neko napusti mesto, teško, trebalo bi mu ponuditi duplo bolje uslove da bi se vratio nego u momentu njegovog odlaska. Mnogo je lakše uraditi i zadržati pre nego što se isprazne ta sela, gradovi, nego kasnije vratiti. Uvek ističem taj primer populacione politike. Ne vrede sad ove mere, koje nisu možda male, ali one ne mogu da daju rezultate. Nije to možda samo krivica ili propust, ajde da ne kažem krivica, nego propust ove Vlade koja je već osam godina, nego i prethodnih. Zbog toga bi ovde trebalo uraditi mnogo više da bi država imala koristi. Jasno nam je zbog čega da bi država imali koristi. Jasno nam je zbog čega su napravljene ove intervencije oko izmena i dopuna Zakona o dohotku građana, jer to je javni prihod koji može biti naplaćen i uzet samo u slučajevima predviđenim zakonom. Oslobađanja takođe moraju biti predviđena zakonom, pa i činjenica da će neoporezivi deo plate porastao, odnosno biće uvećan sa 15.300 na 16.300, koja je morala je biti predviđeno ovim zakonom i zato imamo mi ovu intervenciju. Čini mi se da i hiljadu, dve više, opet će ministar reći – ali u apsolutnom iznosu, to je mnogo. Za nas, srpske radikale, nema malog i velikog novca. Do svakog novca treba doći zaradom, treba ga zaraditi. Prema tome, nema podele na male i velike, ali sigurno je da bi poslodavci mogli daleko bolje da se snađu, daleko više da zaposle radnika. Suština je 9,5% nezaposlenost, pala ispod dvocifrenog broja. Nije to još uvek činjenica koja dovoljno govori građanima Srbije. Ono kad kažete koliki je prosečan lični dohodak, on možda prosečan jeste toliki, ali ima onih koji nemaju uopšte dohodak, nisu merljivi, nisu prepoznati od strane sistema, do onih koji imaju izuzetno niske dohotke, odnosno niske plate i zarade, a njihov prosek znatno povećaju i oni koji, siguran sam, nisu uvek svojim činjenjem, odnosno zaradom došli do tako visokih ličnih primanja. Hvala vam. (Branimir Rančić: Replika.)
Pravo na repliku narodni poslanik Branimir Rančić.
Zahvaljujem. Prethodni govornik je pomenuo grad Niš, pa s obzirom da sam ja bio pre njega i govorio, moram da odgovorim da mi je dao dobar uvod, ne šlagort, nego uvod i zaboravio sam da pomenem i naučno-tehnološki park u Nišu sa novim objektima na Elektronskom fakultetu i sa jednom od najvećih istraživačkih laboratorija u Srbiji koja će biti napravljena. To je još jedan dokaz da se u Nišu radi i gradi. Hvala.
Reč ima narodni poslanik Aleksandar Marković.
Zahvaljujem. Gospodine predsedavajući, uvaženi ministre sa saradnicima, dame i gospodo narodni poslanici, danas je 337 dan kako poslanici dela opozicije ne dolaze na svoj posao, a za koji uredno primaju platu. Međutim, nije to ono što je najgore. Mi smo i navikli da ne dolaze na sednice Narodne skupštine na kojima raspravljamo o zakonima. Međutim, ono preko čega nikako ne mogu da pređem to je što se nisu udostojili da dođu ni na ovu Posebnu sednicu Narodne skupštine koja je održava pre nekoliko minuta, a na kojoj se obratio iskreni i osvedočeni prijatelj Srbije i srpskog naroda Aleksandar Lukašenko kao predsednik Belorusije. Nisu našli za shodno da dođu čak ni na taj deo zasedanja, da pokažu minimum poštovanja prema iskrenom i osvedočenom prijatelju Srbije, ali nije čak ni to ono što je najgore. Najgore je to kakve su poruke poslali građanima, a povodom upravo te posete Aleksandra Lukašenka. Tako se jedna od njih, u pitanju je Sanda Rašković Ivić oglasila na Tviteru sa jednom sramnom porukom ove veličanstvene posete i ovog veličanstvenog govora, koji smo pre samo nekoliko minuta slušali kao potvrdu vrhunskog prijateljstva između beloruskog i srpskog naroda. Pogledajte ta Sanda Rašković Ivić šta kaže – u utorak se u Skupštini Srbije obraća Lukašenko. U Belorusiji nema opozicije u parlamentu. Verovatno će se pred izbore na proleće obratiti i Kim Džong Un da režimu prenese iskustva i dobru praksu u vezi sa izbornim procesom. Sram da je bude. Sram da bude tu Sandu Rašković Ivić zbog odnosa koji pokazuje prema iskrenom prijatelju srpskog naroda, ali šta očekivati od te Sande. I profesor Atlagić je ovde u nekoliko navrata govorio o njenom delovanju kada je i „Oluju“ nazivala humanitarnom akcijom itd. Još gora stvar se desila pre nekoliko minuta kada je Aleksandra Jerkov, poslanica DS, na svom Tviter nalogu napisala sledeće – diktator Lukašenko se na ulazu u skupštinsku salu ljubi sa ratnim zločincem Šešeljem uz frenetične aplauze naprednjaka. Sličan se sličnom raduje. Ovo su vrhunski primeri beščašća i vrhunski primeri sramote na srpskoj političkoj sceni i jedan sraman odnos koji pokazuju prema, ponoviću po nekoliko puta danas, vrhunskom prijatelju srpskog naroda i države Srbije i ne čudi što je dobila nadimak kakav je dobila od moje uvažene koleginice Nataše Jovanović za svoje delovanje koje ispoljava ovde u parlamentu. Sramota da ih bude. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 25. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, pre podne je bilo nedoumica u vezi podrške poljoprivredi. Moram neke moje kolege i sa ove strane da ispravim, jer su propustili da kažu da država izdvaja 115% više sredstava, u evrima govorim, nego što je to bio slučaj pre 2012. godine. Što se područja sa otežanim uslovima rada tiče, moram reći da tek tu oni nailaze na podršku Vlade Republike Srbije. Posle 2012. godine nivo podsticaja za područja sa otežanim uslovima rada za poljoprivredu je 65%, 65% ukoliko radite u tim područjima poljoprivredne poslove za koje u ostatku poljoprivrednici dobijaju 50%. To je neka vrsta pozitivne diskriminacije i moje kolege su propustile da iznesu tu činjenicu. Takođe po pitanju broja, recimo grla koja su neophodna za dobijanje premije subvencija u ovim područjima koja nisu sa otežanim uslovima rada, morate imati najmanje tri krave da bi se na vas primenili podsticaji te vrste. U područjima sa otežanim, kako oni kažu, marginalnim područjima dovoljno je imati samo jedno. Po pitanju ovaca, jel tako gospodine Martinoviću, tu je potrebno ne da ovce lepo bleje, nego područjima sa otežanim uslovima rada možete imati 10 ovaca i dobiti podsticaje na nivou 65%. U ovim drugim područjima, 30 komada i dobijate 50%. Znači, maksimalno su favorizovana ova područja sa otežanim uslovima rada kao što su Svrljig, Gadžin Han, Crna Trava, opštine o kojima se ovde govorilo. Moje kolege iz najbolje namere su propustile da kažu tu priliku. Recimo, po pitanju prihoda od poljoprivrednog zemljišta koje se izdaje u Vojvodini, jedan deo, ja ne volim taj izraz da kažem, jedan deo se uplaćuje za tzv. uži deo Republike Srbije. Iz tog dela budžeta poljoprivrednici na teritoriji Vojvodine nemaju pravo podsticaja, recimo za bunare, uređivanje poljoprivrednog zemljišta, već samo područja koja oni nazivaju marginalna, ja zovem sa otežanim uslovima rada. Dakle, postoji više načina na koje maksimalno favorizujemo upravo područja sa otežanim uslovima rada koja su ovde nabrajana, sa ciljem da zadržimo to stanovništvo, jer mera podsticaja i premija nije samo zbog poljoprivrede, već i zbog demografije. Pokušavamo da stanovništvo koje još uvek živi na selu zadržimo i zato vršimo takvu vrstu pozitivne diskriminacije da neko ko se bavi istim poslom na jednom delu područja sa otežanim uslovima rada, tzv. marginalna ima daleko veća prava nego mi ostali koji radimo u drugim područjima, gde imamo 50%, odnosno nešto niža prava upravo zato da ta ne naseljena i slabije naseljena mesta sa otežanim uslovima rada imaju bolje uslove i da dobiju više novca. Hvala.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem predsedavajući. Nadovezala bih se na komentar mog kolege narodnog poslanika Marijana Rističevića, da ova Vlada ne daje samo sredstva za poljoprivredu, nego je dokaz i danas da se što više subvencija daje u turizam. Ono malopre što smo čuli u izlaganju našeg kolege iz Radikalne stranke da se sredstva ne izdvajaju za male opštine nije tačno. Nikada više sredstva se nije izdvajalo za male opštine i nikad više sredstva nije išlo u istok Srbije, kao što je to danas. U opštini odakle dolazim, a to je Sokobanja, da li bi se razvoj turizma u ovom procentu razvijao, da nije izdvojeno iz budžeta Republike Srbije sredstva za subvencije za vaučere koje koriste građani Srbije, čime se na neki način i povećava standard građana Srbije. Vranjska banja, posle koliko godina imamo da će tamo hotel da se gradi. U Sokobanji posle 38 godina se gradi prvi hotel, zahvaljujući isto subvencijama iz budžeta Srbije. Tako da, oni što pričaju da se u malim opštinama ne gradi, ne investira, nije tačno, a evo dokaz je i moja opština odakle dolazim. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 26 amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama podneli narodni poslanici. Primili ste izveštaj Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo saglasno članu 163. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, odbacio je amandman narodnog poslanika Zorana Despotovića na član 12. Odbačeni amandmani ne mogu biti predmet rasprave i o njima se ne glasa. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite.
Gospodine ministre, imamo skoro svake godine posle usvajanja budžeta za narednu godinu pred kraj kalendarske godine izmene Zakona o republičkim administrativnim taksama. To ne bi bio problem da vi olakšavate život građana Srbije i da recimo kažete za nešto što su plaćali 1000 dinara, sada se to smanjuje na 800, u skladu sa situacijom koju ste sagledali, da je to bilo malo više ili uopšte da ne povećavate takse neko izvesno vreme, međutim, ovde se otvara jedno pitanje koje je apsolutno svakome ko zna da sabere dva i dva jasno. Država ne može na drugi način da finansira sve ono protiv čega je SRS, a rekli smo koje su to sporne stavke u budžetu, od agencija koje su osnovali ovi žuti mafijaši koje ste obećali da ćete da ukinete, preko nevladinih organizacija, izdvajanja od devet milijardi za njih i njihovo antisrpsko delovanje, pa malopre i ovo izlaganje kolege Markovića sasvim je na mestu kada kaže da oni koji tako gledaju na velikog prijatelja koji je malopre bio u Narodnoj skupštini, gospodina Lukašenka, ne zaslužuju nikakav drugi komentar nego onaj što dobijaju od nas srpskih radikala. Ali, vi takvima dajete novac iz budžeta, a kako ih finansirate, upravo republičkim administrativnim taksama između ostalog i porezima i svim drugim što ubirate od građana. Onda se postavlja pitanje, gospodine ministre, vi ste čovek koji može sasvim adekvatno da odgovori na to – zašto se stalno povećavaju iz godine u godinu nepotrebno nameti pojedinih kategorija ljudi? Najpre, izmenjen je Zakon o bezbednosti u saobraćaju, mi to podržavamo, pooštreni su kriterijumi za polaganje vozačkog ispita, ajde i to je bilo stvarno neophodno, uz neke naše sugestije koje niste prihvatili, ali zašto sada, ako neko treba da zameni svoju postojeću vozačku dozvolu, treba 35% više da plati nego što je to do sada bio slučaj? Ili ako vas neko odžepari u gradskom saobraćaju, u trolejbusu, tramvaju, autobusu ili izgubite negde vozačku dozvolu, vi ste zbog toga kažnjeni i treba vam duplo više da platite nego što je to do sada bio slučaj. U proteklih 10 godina mnogo je takvih nameta, najpre su to ovi žuti počeli, a onda vi, sve zbog otvaranja poglavlja, sinhronizovanja zakona sa standardima EU, građane po džepu. Građani ne mogu to više da izdrže. Znate šta, ta izvršiteljska mafija koja svakodnevno proganja ljude, verujte mi gospodine ministre, ja svakog dana što na putu za Kragujevac, što u šetnji kroz grad susrećem ljude, razgovaram sa njima. Meni se svaki treći čovek obrati da ga izvršiteljska mafija proganja. To su uglavnom ljudi koji su jedva, ili tek na putu da ostvare penziju, ili su bili inženjeri, ili neki službenici u nekom javnom preduzeću koje je u međuvremenu propalo, izgubili posao u procesu pljačkaške privatizacije od strane ovih koje vi niste procesuirali, i sada oni treba da plate sve ovo državi, a jadni prinuđeni su da voze taksije, da voze kombije, da se bave nekim poslom, samo da prežive, a već su ljudi pred odlazak u penziju ili su već penzioneri.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 4. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? Izvolite kolega Periću.
Poštovane kolege, SNS, odnosno njeni poslanici, članovi, svakako se raduju svakoj novorođenoj bebi. Raduju se svakom novom otvorenom radnom mestu i zaposlenom novom radniku, radujemo se svakom ulaganju u bilo koje mesto. Očigledno da je veliki jaz postao između bogatih i siromašnih. To nije samo po sebi. To je u dobroj meri i politika ove Vlade dovela do toga. Znate koleginice da neki pored tih vaučera ne mogu sebi da obezbede odlazak ni su Sokobanju, ni u Vrnjačku banju, ni u Banju Koviljaču, ni u bilo koju drugu, a usput sutra će biti 338 dana kako ovi ne dolaze, i dobro je što takvi ne dolaze. Neka postoje političke stranke, neka se oni bore na svom političkom nebu za sebe, ali oni koji su opljačkali ovaj narod, koji su ga prezadužili, ne zadužili, nego prezadužili, oni ne treba više da se bave politikom. Ne samo politikom, nego ni jednim javnim radom i ni jednim javnim poslovima. Kada se usvaja budžet Republike Srbije ili lokalne samouprave onda treba videti da li negde nismo dobro prošli. Ako smo dobro prošli, ako smo sagledali da su uzimanja, pa i po osnovu republičkih administrativnih taksi i po nekom drugom osnovu, i da je to nerealno, da je to više nego što pružena usluga obezbeđuje, to bi trebalo i smanjivati. Nemamo na žalost, nemamo tu vrstu prakse. Mi imamo samo ili zadržavamo takse na onom nivou koje jesu, ili ih povećavamo, obrnuto se teško dolazi. Digitalizacija javne uprave i svega drugog bi trebala da dovede do toga da sva dokumenta koji građani Srbije traže, da budu potpuno besplatna. Pa, mora država početi nešto da čini za svoje građane. Ako vrlo često, bilo koji ministar obrazlaže predlog zakona u ime Vlade i on kaže – veliku zahvalnost dugujemo penzionerima Srbije, veliku zahvalnost dugujemo onim građanima koji su bili spremni da stegnu svoje kaiševe, pa onda bi valjda i Vlada Republike Srbije i država trebalo nešto da učini za svoje građane, a kroz smanjenje administrativne takse. Nema boljeg načina i primera da im se pomogne i izađe u susret. Hvala vam.
Reč ima narodni poslanik Dragana Kostić.
Pre par godina mi smo uveli vaučere i kao podsticaj za građane Srbije da mogu da odu da negde letuju. Krenuli smo sa 60.000 vaučera. Ove godine je Vlada Srbije izdvojila sredstva, to je 500 miliona za 100.000 vaučera. To je svakako za pohvalu. Znamo da nije dovoljno i svake godine se povećava od 10 do 20.000 vaučera, ali nisu uopšte razmišljali, nisu ni razmišljali o vaučerima. Vi možete nama sada da držite pridike da to nije dovoljno, ali u svakom slučaju to je uspeh da 100.000 građana Srbije može sebi da priušti letovanje, u odnosu na pre tri, četiri godine kada nismo imali ni jednog građanina koji je imao vaučer da koristi iz budžeta Republike Srbije. Svakako da je to podsticaj, preko tih vaučera, razvija se mnogo više turizam u Srbiji nego pre 2012. godine, kada u Sokobanji niste imali ni jedan novi hotel, a sada imamo već dva nova hotela koji se grade. Nije to samo Sokobanja, nego je cela Srbija u pitanju. Na taj način se razvija poljoprivreda, saobraćaj i sva druga infrastruktura koja prati turizam.
Pravo na repliku, narodni poslanik Sreto Perić.
Ja sam zadovoljan što se koleginica javi posle mene i može malo da promoviše i banjski turizam i Sokobanju. To je dobro i nemam ja ništa protiv toga, ja vas podržavam u tome. Ali, ako vam nije problem, malo prošetajte, odnosno u tim novim hotelima, pa pogledajte samo kolike su plate zaposlenim, pa pogledajte da nemamo tih preduzetnika i poslodavaca koji na dan krsne slave, od svojih radnika traže da rade ili da se zamene sa kolegama pa će on imati sledeći slobodan dan kada ovaj bude slavio. Mi o tome pričamo. Mi ne pričamo ono što je vidno, što se vidi, što nije neki problem i što nije ni neko veliko dostignuće. Svaka čas, što bi rekla koleginica Malušić, bravo za Vladu, bravo za lokalnu samoupravu u Soko Banji, ali dajte malo i oni koji ne žive baš takvim životom. Da li znate koliko ima roditelja? Smanjuje se taj broj. Naša želja da ih ne bude, da se to iskoreni, koji ne mogu svojoj deci, ujutru kada pođu deca u školu, da obezbede, odnosno da im ostave novac za sendvič. Mi o tome pričamo. Mi smo avangarda u tome da obratimo pažnju na pojedinca, da vidimo kako on živi i da pokušamo tu nešto da uradimo. Nemojmo samo da pričamo o onima koji su dobili po 10, 15 hiljada evra za otvaranje jednog radnog mesta i biće tu samo dok im država Srbija pomaže u tome. Ni jednu državu tzv. direktne strane investicije nisu razvije do te mere koliko to mogu da učine građani te države, njihove vlade, njihovi ljudi koji se bave politikom, ministri i ljudi zaduženi za to.
Pravo na repliku, narodni poslanik Dragana Kostić. Izvolite.
Zahvaljujem. Drago mi je kolega što ste i vi počeli da pričate isto kao i mi, a to pričamo o zaposlenju i broju ljudi koji danas bez posla. U hotelu kad prošetam, ja pored naših domaćih turista, vidim i stranih turista koji je ovde ostavio stranu valutu. To nije mala stvar ako milion i po stranih turista dođe za godinu dana u Srbiju i ostavi devize. Sigurno od tih para puni se i budžet, a od tih para se povećavaju plate. To što vi kažete da su to mnogo male plate, ljudi koji rade po tim hotelima, pa ne bih se složila sa vama. Govorim o hotelima čiji su vlasnici građani Srbije, a ne inostrani. Prema tome, u svakom slučaju razvoj naše privrede ide u dobrom smeru.
Zahvaljujem. Na član 5. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite.
Kada su u pitanju takse, obično Vlada se nosi jednim pravilom, to je da poveća takse tamo gde je po svim pravilima ili standardima luksuz, a smanjuje tamo gde je nešto što je preka potreba za svakog pojedinca. Ovde imamo promenu taksi kada je u pitanju registracija vozila. Čovek razmišlja koliko to treba novca, koliko to treba sredstava da bi samo mogao da servisira taj trošak koji je vezan za registraciju vozila, pa bez obzira kako je, da li je automobil, da li je moped ili nešto drugo. To je jednom godišnje ona redovna registracija. Ako se desi da, recimo sastave se dve godine za redom da ne dolazi do povećanja taksi, onda se to smatra da je nešto što je stabilno kada je u pitanju vlast. Međutim, retke su te prilike poslednjih decenija, retke su te prilike, svake godine se povećava taksa na ime registracije, redovne registracije. Ako imate još neke vanredne zahteve za registraciju priključnog vozila za, recimo, zamenu saobraćajne ili vozačke dozvole, onda su to dodatna izdvajanja. Svugde je to u svetu, gospodo, ustaljeno i ustanovljeno da se što manje izlažu trošku građani neke države kada je u pitanju registracija, tako što su odlučili da novo vozilo najmanje tri godine nema potrebe da se registruje, da bilo šta, pogotovo kada je u pitanju tehnički pregled ili registracija vozila. Drugo, i kada se jednom registruje vozilo, u nekim državama je pravilo samo prilikom prodaje i promena vlasnika vrši se druga registracija ili promena dokumentacije. Kod nas je to svakodnevno. Vi ste ovde, gospodo iz Vlade, oslobodili plaćanja taksi one koji poseduju plovila. Nije valjda da neko misli da je plovilo preka potreba, a da je automobil ili motorno vozilo luksuz? Onaj ko ima plovilo, to je, u svakom slučaju u zapadnoj Evropi je u skladu sa standardom, ali, za nas, to je i te kako luksuz. Drugo, vi ste ovde izmenili čak i takse kada je u pitanju klanje svinja. Imate ovde za one koji drže klanice, sada ste promenili taksu. Naravno, to je za one koji su čitali materijal. Oni koji nisu čitali materijal, njima je sve smešno. Jer, oni dođu ovde samo da ubace karticu, opravdaju ovo vreme, ali, to je tako. Vi ste bukvalno uzeli te evropske standarde. Ono što je i te kako potrebno u svemu ovome, to je neka realnost kada su u pitanju takse. Neće moći građani Srbije više da se naplaćaju ovih taksi i da ove obaveze finansijski podmire, jer imate prostu logiku - povećavate takse, povećavate cenu struje, povećavate životne troškove, a plata ostaje u privredi na mnogo nižem nivou nego što je to republički prosek. Nažalost, realnost je takva da ti ljudi koji rade u privredi, koji rade u privatnom sektoru, ne mogu baš ove vaše predloge i ove projekcije da prate finansijski.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Da, sve je odlično, samo kada ne bi rasle plate i u privatnom sektoru, a rastu. Vezano za one stvari o kojima pričamo i dobru napomenu, takse, zapeta, ko je materijal čitao. Pa, ko je materijal čitao, on zna da nije tačno da sve kako je ovde saopšteno samo poskupljuje, da je sve samo veće opterećenje. Naprotiv, mi u čitavom setu zakona pričamo o merama koje služe kao rasterećenje. Ja mislim da je poslanica Nikolić odlično primetila, da nisu bili u pravu svi oni koji su govorili da je reč o opterećenjima, nego o merama koje neposredno pomažu i poslodavcima i zaposlenima, da i jednima i drugima bude bolje. To je bilo na temu, čini mi se, zakona o kom smo raspravljali jutros. Na temu samih taksi, ko je materijal čitao, odlična napomena, taj zna - neke su takse ovim predlogom ukinute, neke su takse ovim predlogom smanjene. Kad pričamo o vozilima, nije ni to loša tema. Između ostalog, grad Beograd je uz onu turu koja je u junu ove godine regulisana i drugu turu koja je stigla na ulice glavnog grada pre dva dana, ukupno popravio stanje voznog parka za 244 autobusa. Dobra stvar, složićete se, 70 u junu, sad još 174. Ali, znate, onima kojima sve smeta, i tu mislim na ove, u pravu je kolega Marković, kojima je bitna samo plata, njima i to smeta. Danas, vidim, kažu - tih 200 i nešto autobusa, što je najveća pojedinačna nabavka, ako pogledate grad Beograd godinama unazad. Ni to ne valja. I najveći im je problem, znate šta, to govore ovi Đilasovi iz Saveza za Srbiju, što je reč o kineskim autobusima. Dakle, što se grad ponovio, što smo pokazali da možemo, kada radimo domaćinski, da budemo uspešniji nego što su oni bili ikada, ali najveći im je problem što su to kineski autobusi i što je tehnika stigla sa te strane. Ima to, dame i gospodo, dosta veze i sa ovim stvarima o kojima smo mi pričali ovde pre dva ili tri minuta ukupno. Niste u pravu kada kažete da, to je rečeno, mi te i takve ljude finansiramo na bilo koji način, između ostalog i taksama. Ništa mi nemamo sa njihovim buđelarom. Zahvaljujući tome što su neki od njih postali narodni poslanici 2016. godine, kao što su postali, oni i dan danas svraćaju u ovu Narodnu skupštinu samo isključivo do blagajne. Dakle, ne učestvuju u raspravi, kritikuju autobuse, kritikuju odnose sa Kinom, kritikuju čak i činjenicu da je predsednik Belorusije bio ovde pre nekoliko minuta, čuli ste kakvim odvratnim rečnikom, a zanima ih samo blagajna. Međutim, kad smo ih već pomenuli danas, ja bih iskoristio ovu priliku, mislim da je dobra, da čestitam kompletnom Savezu za Srbiju Dragana Đilasa, ali najviše Bošku Obradoviću i preostalim malobrojnim dverašima, uvrede koje su izgovorile u njihovo zajedničko ime Sanda Rašković Ivić i Aleksandra Jerkov na račun Belorusije i Lukašenka, mislim da su najveća moguća poruka za sve njihove sledbenike, kakva je njihova spoljna politika, kakav je njihov odnos prema Belorusiji, Rusiji i drugim našim tradicionalnim prijateljima, naravno, ako je tih sledbenika ostalo i za lek.
Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić.
Prvo da vam kažem, kolega, šta smo mi, srpski radikali, duboko ubeđeni, vezano za ove osobe koje ste vi spominjali, ja vam, između ostalog, lično garantujem, samo da promene te dve frizuru, niko ih ne bi prepoznao. Njihova uloga u političkom životu Srbije je taman onolika koliko je moja i vaša u svetskoj revoluciji. Oni imaju samo zadatak da napadaju čoveka koji je predsednik jedne sređene države koja ima 10 miliona stanovnika, koji ovde dolazi kao prijatelj, od sveg srca, pozdravlja sve nas a posebno Vojislava Šešelja, a onda, zbog besa, zbog ljubomore, ne znaju šta će, a onda kažu da diktator pozdravlja ratnog zločinca. Niti je jedno tačno, niti je drugo tačno. To samo govori kakvo je njihovo mesto i koje je njihovo mesto u istoriji i na političkoj sceni Srbije. Na marginama. Za ovu jednu osobu vam tvrdim - da niste vi prihvatili ucenu od strane američkog ambasadora, nikad ne bi bila u ovome parlamentu. Nikad. I to vi znate dobro. Ne kažem ja ovo da bih sad vama spočitavao glavnu krivicu, nego, čovek se uči na greškama. Tako vam je to - date mali prst, oni hoće ruku. Drugo, osobe koje nastupaju suprotno Ustavu Srbije, još samo u Srbiji ne mogu biti sankcionisane. Osobe koje zagovaraju Vojvodinu republiku, što je u suprotnosti sa Ustavom ove države, i dalje sede u ovom parlamentu. I to je sasvim prihvatljivo u Srbiji. Treće, ono što je veoma bitno, a vi ste pokrenuli ovu temu, oko autobusa. Nemojte mislite, kolega, da oni imaju nešto protiv autobusa, ovih ili onih. Njima to kvari samo onaj dil ili tal koji su imali ranije. Oni su imali za nabavku rezervnih delova, oni su imali sa određenim proizvođačima dogovor i to je njima stvaralo njihov kapital. (Predsedavajući: Privodite kraju, kolega Mirčiću.) Znate, u voznom parku jednog Beograda mnogo je autobusa, za te autobuse treba mnogo rezervnih delova. Vi ste njima pomerili te njihove snabdevače sa novcem, to je problem, a ne što oni imaju nešto protiv kineskih ili nekih drugih autobusa.
Pravo na repliku ima narodni poslanik Vladimir Orlić.
Moram da vam kažem, delimično se slažem. Reći ću vam u kom delu da, u kom delu ne. Prvo, što se tiče pitanja tih ljudi i njihovog odnosa prema našim tradicionalnim prijateljima, prema potrebama Srbije, mislim da je to sve potpuno jasno. Ono što možda treba ponoviti s vremena na vreme, da ljudima takođe bude jasno, da se ne izgubi negde u nekoj magli sećanja, to je ovo pitanje kako je ko od njih stigao u Dom Narodne skupštine. Ako se sećate, a verujem da se sećate, za tu listu na kojoj su se zajedno nalazile Dveri i deo bivšeg režima, dakle, onaj DSS-ovski deo, pozvali su zajednički da se podrži, da se za njih glasa na onih nekoliko biračkih mesta na kojima se glasalo ponovo, zajednički, kompletna DS, Bojan Pajtić, onda onaj Radulović, Dosta je bilo, i svi drugi delovi bivšeg režima, uključujući i ove Tadićeve u dve ili tri varijante. Dakle, svi su oni tada, i to je važno da se ljudi podsete, stali iza ljotićevca Boška Obradovića i njegovih Dveri, pozvali svoje simpatizere, svoje glasače da za te ljude glasaju, kako bi oni, što vi kažete, ušli u Narodnu skupštinu. To je možda važno znati zato što se sad nešto ograđuju, vidim daju neke izjave, kao - smetaju oni jedni drugima, pa neki se među žutima ne slažu baš previše zbog Dveri itd. Sve lažu. Slažu se oni sjajno. Pokazali su još te 2016. godine da su potpuno isti i da ništa nemaju protiv da nastupaju zajednički, da se veoma dobro podržavaju i da dele te iste vrednosti, da li je reč o vrednostima Marisava Petrovića ili nekim drugim, ne znam, to neka oni kažu, ali da su iste, ja im to sve verujem. Ne slažem se u onom delu da je njihov problem sa Belorusijom, Rusijom i Narodnom Republikom Kinom isključivo novac. Mislim da tu, pored toga što je činjenica, naravno, notorna da ih novac pre svega na ovom svetu zanima, problem i njihovog odnosa sa tim delom sveta, generalno, i sa politikom koju danas vodi Srbija, a koja je usmerena da mi tu stranu svojih tradicionalnih prijateljstava želimo da negujemo, da usavršavamo, da dižemo na sve viši i viši nivo. Mislim da ih posebno boli i peče činjenica da imamo tu vrstu tehničke, ali i vojno-tehničke saradnje sa tim državama sveta.
Privodite kraju, kolega.
Završavam. Danas je u Srbiju, kako reče danas naš gost, na svetu srpsku zemlju stiglo četiri MI-35 helikoptera. Možete misliti onda otkud ovolika panika i ovolika histerija koju pokazuju na društvenim mrežama, u svojim medijima, gde god stignu. Četiri MI-35 helikoptera, da čuje narod Srbije, pa da razume malo bolje što se dešava ovo što se danas dešava.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Ima jedno pravilo, dame i gospodo, a to je da mafiju ujedinjuje samo interes i novac. Mafija je u svim sferama. U političkoj sferi možda je to izraženije. Kada je u pitanju interes, a vezan je za novac, vidite kako se brzo slože. Međutim, nije suština u tome, suština je što su oni skupa investicija sad trenutno za Amerikance, za njihove gazde i brzo će to da se reguliše. Brzo će Amerikanci kad vide da troše puno novca, a nemaju nekog efekta oni će to sami izregulisati. Mi apelujemo, pošto nas očekuju izbori, da ne pravite ponovo istu ili sličnu grešku, pa da pod pritiskom stranih ambasada ili diplomata popustite, pa da se ponove izbori. Zašto apelujemo na vas iz SNS? Zato što imate većinu, imate odgovornost. I, to ne zbog vas i vaših interesa, stranačkih ili interesa bilo koje političke stranke, nego zbog Srbije. Njih u krajnjem slučaju ne interesuje ništa osim novca, ali da se mi ne bi udaljavali od ove teme, ovde je veoma, veoma osetljiva tema o kojoj sad razgovaramo, tema taksi. Možda se u početku čini da je to smanjenje cene, da se ide na ruku građanima, da se smanjuju troškovi, međutim, pitanje je kakav je krajnji efekat? To je pitanje. Vi imate nešto što ste malo pre govorili da je povećanje plata u javnom sektoru. Mi bi svi voleli da nema nikakvih negativnih efekata, da to ostane tako i ako se bude moglo da se poveća rast privrede, BDP i da se plata još više poveća. Ali, moramo sa velikom opreznošću da gledamo na to, jer nas očekuje period, i sad smo na neki način napravili uvod, očekuje nas period pritisaka na Srbiju.
Privodite kraju, kolega.
To su investitori sa zapada, nemojte misliti da je kod njih privreda i interes odvojeni od politike njihove države.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić. Izvolite.
Koliko bi stvari bile lakše da su pritisci tek pred nama. Znate i sami jako dobro koliko već dugo traju. Godinama se mi, praktično, sa pritiscima borimo. Ako je napomena išla u smeru da će biti teži i žešći nego ikada, tu ste, nažalost, moram da kažem, možda i u pravu, ali da smo već pokazali da umemo sa tim pritiscima da se borimo, mislim da jesmo. Efekat, odlična napomena. Taj se efekat vidi. O tom efektu upravo mi govorimo i kada povećavamo plate i kada dodatno privlačimo te investicije. Dovodimo ih stalno i ne podležemo pritiscima, a oni najžešći možda išli su upravo u smeru da mi učestvujemo u režimu sankcija Ruskoj Federaciji, kad već o tome pričamo. Vi znate kakav je naš odgovor bio? Ne dolazi u obzir. Naš je principijelni stav bio – mi u tome ne učestvujemo, Srbija ima pravo da donosi svoje odluke, Srbija ima pravo da vodi sopstvenu politiku, Srbija ima pravo da određuje svoje odnose sa drugim zemljama, bez obzira da li je reč o političkom istoku ili zapadu. Mi sa te principijelne pozicije nismo se pomerili ni za jotu. Mislim da je to velika razlika između današnje Srbije i Srbije ovih o kojima smo pričali i koje, u pravu ste, pre svega uvek zanima samo novac. Nema to nikakve veza sa tim ko ima većinu u Republičkoj izbornoj komisiji. Mi je nismo imali nikad, nećemo je ni imati, nikada je nismo ni tražili. To nas ne sprečava da pobeđujemo. Nismo imali ni 2016. godine, ni 2014. godine, ni 2012. godine. Ali, ti efekti o kojima govorite, to je ono što opredeljuje narod. Kad čovek zna da svakog dana ima nešto više nego prethodnog, pa da raste ta plata i u realnom sektoru i u javnom sektoru, da ima autoputeve koje nije mogao da ima, onda on glasa i tu nikakav sastav Republičke izborne komisije ne može da utiče na stvari. Uostalom, znaju to i ovi. Znaju to i ovi koji ne mogu da žive sa tim da danas imamo aranžmane koji podrazumevaju da Srbija nabavlja migove, da je dobila četiri nova MI-35. Baš zato što sve to znaju i baš zato što znaju da je promašena tema pričati o sastavu RIK-a ili bilo kom izbornom uslovu, oni od tih izbora beže kao đavo od krsta, jer znaju da će narod opet da se opredeljuje po tome ima li efekta. Znate šta, neće im to smetati ništa. Voziće se oni auto-putevima koje je otvorio Aleksandar Vučić, a oni nisu nikada našli za shodno da se time uopšte bave jednako lako i lepo kao što sada dolaze po svoje poslaničke plate sa povišicama koje je upravo obezbedila politika Aleksandra Vučića, a njih je baš bilo briga, što bi rekli neki, bolela ih briga, da se bave bilo čim osim sobom.
Zahvaljujem, kolega Orliću. Pravo na repliku, narodni poslanim Milorad Mirčić. Izvolite.
Možda smo sad u ovoj raspravi na nekom pravo putu za koji mi srpski radikali smo od ranije opredeljeni. Mi vam samo na neki način i služimo kao opomena da politika koju vodite, a koju hvali prozapadna opozicija, ta politika je pogubna za Srbiju. Možda vama pojedinačno to prija i godi da vas oni proizvedu u demokrate, da kažu da poštujete demokratske principe, ali to je uvek pogubno za Srbiju i nemojte to gubiti iz vida. Kada vas hvale oni sa zapada, kada vas udaljavaju od Ruske Federacije, kada kritikuju kontakte na najvišem nivou sa Belorusijom, znajte da pripremaju nešto što je loše za Srbiju. Nemojte nikad biti u dilemi. Nama je to uvek bio barometar. Belorusija je država koja ima 10 miliona stanovnika. Ne treba se odreći tog tržišta. Ima dosta toga što Srbija može da plasira na to tržište, kao što Belorusija plasira ovde, čuli smo, između ostalog i traktore. Ali, to mora da bude smišljena dugoročna politika države. Treba na vreme da se preorijentiše Srbija i zato vam mi sada govorimo, Srbija mora biti jeftina država, jeftina u smislu da građani mogu svoje obaveze da servisiraju. Država mora racionalno da se vodi politički tako što se okreće prema tržištu, tako što se izdrži u svim tim iskušenjima oko sankcija vezana za Rusku Federaciju. Vidite koliko se to isplati. Nemojte da živite u zabludi, čisto, dobronamerno vam govorimo, da ono što oni upozoravaju da će preduzimati sankcije, ne može Srbiji više niko tako drastične sankcije da uvede dok su dobri odnosi sa Ruskom Federacijom. Ne može Srbiji više niko da preti bombardovanjem, sve dok je prisutan ovde ruski i drugi kapital sa istoka i kineski kapital, da ne zaboravim. Budite svesni toga, nema više od toga ništa, to je davna prošlost. Treba se na vreme okretati tamo gde nam je realno interes, naravno oni su i te kako zasnovani na emocijama, na zajedničkoj istoriji, zajedničkom poreklu.
Zahvaljujem. Pravo na repliku, narodni poslanik, Vladimir Orlić. Izvolite.
Tržište, da. Dakle, poznata je stvar mi između ostalog i potpisasmo sporazum koji podrazumeva naše učešće na zajedničkom tržištu Evroazijske ekonomske unije. Ali, tržišta da, u tom smislu i naše opredeljenje da imamo najbližu moguću saradnju sa zemljama EU. Dakle, pričali smo mi ovde, pre čini mi se nekoliko dana ponovo na tu temu, ukupno u ovom sazivu ko će izbrojati koliko puta. Upravo to tržište za nas predstavlja više od dve trećine spoljnog tržišta sa kojim imamo razmenu. To je važna stvar i uvek to treba imati u vidu, a naš današnji gost predsednik Lukašenko, čini mi se, i on se vrlo pohvalno izrazio o tom tržištu i tom delu kontinenta. Siguran sam da će mnogo dobrih zaključaka moći da se izvede na temu što tako gleda na stvari, što se tako postavlja i opredeljuje u svojim odnosima politika Aleksandra Vučića i SNS uspešna, jer ne zanemaruje nijednu ni drugu stranu istine, jer ne zapostavlja ni jednu ni drugu partnersku stranu koja je i jedna i druga na svoj način mogu da doprinesu da Srbija napreduje, da se razvija dalje, pod uslovom naravno, da se mi postavljamo dovoljno pametno, dovoljno mudro i da pre svega, vodimo računa o sopstvenom interesu i tu, to je dobra napomenu koju ste dali, nema prostora za previše emocija. Treba razboritosti, treba mudrosti, treba strpljenja, treba puno rada da se napravi rezultat koji je za Srbiju u teškom komplikovanom svetu najbolji. Međutim za jednu emociju uvek mora da ima prostora i jedna emocija mora da postoji ako se bavite politikom na bilo koji način, a pre svega, ako ste u prilici da tu politiku i sprovodite. Mora da se voli Srbija, i to je možda najvažnije od svih razlika između Aleksandra Vučića, SNS i ovih nekih koje smo pominjali danas. Ako imate tu vrstu emocije za svoju zemlju, za svoj narod, onda ima prostora i da pokažete i sve drugo. Ako toga nema, onda je sve drugo potpuno džabe.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Pravo na repliku.
Da se ne udaljavamo daleko od ove tačke dnevnog reda. Ovde imate jedan konkretan predlog u sklopu ovih taksi, republičkih taksi, to je da ste taksama uveli na neki način, neki red kada je u pitanju trgovina oružjem. Imate tačno izdefinisano za proizvodnju, za trgovinu i za izvoz, i to je nešto što je i te kako poželjno. Kamo lepe sreće da je to bilo ranije. Kamo lepe sreće, možda bi neke stvari koje su vezane za određen afere, mnogo bile jednostavnije. Vi imate jedan veliki problem, kad kažem vi, pre svega mislim na vas iz SNS, a to je da unutar Vlade, unutar koalicije postoje određeni problemi. Te različitosti očigledno sve više i više isplivavaju. Različitosti kad je u pitanju Vlada je između onoga što je interes Srbije i lični interesi. Oni kojima je lični interes na prvom mestu dolaze sad do izražaja, troše nemilice pare, kredite za koje se zadužuje i garantuje Srbija, baš ih boli briga. Njima je bitno da su oni fino obučeni, da imaju skupu garderobu, da se u toj skupoj garderobi pojavljuju na gradilištima, na otvaranju autoputeva, među onim radnicima koji sastavljaju „kraj sa krajem“. Što se tiče opšte političke suprotnosti, pa, vi imate unutar koalicije nešto što je dijametralno. Imate Srpski pokret obnove, imate koalicione partnere koji su i dalje neprikosnoveno protiv Rusije i za Ameriku. Narod zbunjujete sa tim, jednostavno zbunjujete. Vi imate, da ne govorim dalje kakve sve probleme unutra i to opterećuje Srbiju. Hvala vam.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Pravo na repliku.
Ne da nikad nismo negirali, da je tačno, SNS i politika Aleksandra Vučića u stanju jesu da okupe naizgled veoma različite i aktere i političke stranke, ako hoćete i političke ideologije. Nije to uopšte sporno. Tačno je, potpuno je tačno, ima kod nas onih koji preferiraju i politički zapad i oni koji preferiraju istok. Ima i onih koji su, pre svega, nacionalno opredeljeni i oni koji su žestoke kosmopolite. Ima i ljudi koji su veliki poštovaoci Ravnogorske tradicije kao i ljudi koji pokazuju velike simpatije i poštovanje za NOB. Sve je to potpuno jasno, ali razumete sigurno zašto se takvi ljudi okupljaju? Zato što imaju oko čega, a to je ona emocija o kojoj sam govorio malo pre. To je poruka da se Srbija voli, da se za Srbiju radi, i to je ono što je kao princip uspostavio Aleksandar Vučić. Ko hoće da učestvuje u borbi, radu, trudu za Srbiju u pravljenju rezultata za zemlju, može u toj borbi da učestvuje. Ne moramo nikada da se složimo oko pogleda na različit istorijske periode, ali je važno da smo uspeli da se složimo oko toga šta su današnje potrebe Srbije i oko toga kakvu perspektivu za Srbiju vidimo. Oko plana da na toj potrebi zajednički radimo i na spremnosti da taj rad bude mukotrpan, danonoćni, ali da obezbedi rezultat na kraju. Mi to uopšte ne krijemo, mi se, šta više, ponosimo time, jer kad smo govorili da samo jedinstvo obezbeđuje dobre rezultate, a između ostalog, to je jedna od poruka i predsednika Lukašenka danas, ako ste pažljivo slušali, a mi smo na to misli. Mogu ljudi da zaborave sve ono što su njihove političke razlike ako su spremni da se bore za ono što je kao ideal najvažnije, a to je svakako Republika Srbija, to je svakako naša država i naš narod. Pošto ste hteli da se osvrnemo i na pitanja ovih lažnih afera koje non-stop pokušavaju da generišu ili nekako prodube ovi Đilasovi, boškići, mariniki i tako dalje. Pa, i tu ja vidim dosta smisla u efektima, kako ste rekli, vidim izlaze različiti podaci u medijima o tome da su posledice te histerije koju oni sprovode i protiv Aleksandra Vučića i protiv Vlade Srbije i različitih ljudi SNS, a vezano za naoružanje i vojnu opremu, izgleda nekoliko otkazanih ugovora, izgleda u ovom trenutku procenjena šteta koja se meri desetinama miliona dolara. Ako je to tačno, onda vam je, ja mislim, i vama i svim ljudima u ovoj zemlji potpuno jasno zašto su to radili i čiji interes stoji iza tih priča, ali generalno iza ljudi bivšeg režima.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Pravo na repliku. Izvolite.
Zahvaljujem. Mora se voditi računa o jednom, kada je u pitanju donošenja ovakvih i sličnih zakona. Pre svega, mora realno da se odmeri kolika je platežna i kupovna moć stanovništva. Ima nešto što se prikazuje kao statistički prosek. Statistički prosek služi za nešto drugo, a ne za ovo kada su u pitanju izmirivanje obaveza na ime taksi, na ime poreza, na ime doprinosa. Ovde je osnovna ideja, osnovna intencija vladajuće koalicije, odnosno Vlade koja prezentuje, ili što bi rekli personifikuje vladajuću koaliciju da se ostavi mnogo više finansijskih sredstava privredi kako bi privreda mogla da se razvija. I tu je došlo do suprotnosti mišljenja s nama, srpskim radikalima. Nismo mi Fiskalni savet, nego smo parlamentarna politička partija, najveća opoziciona politička partija. Mi vam kažemo da je to moglo mnogo drugačije da se radi, kao što smo vam rekli da je potpuno logično bilo uključiti, ako ne može sad infrastruktura na lokalnom nivou, kao što je kanalizacija, kao što je vodovod, moglo se svoditi vodokanalska mreža, to bi uključilo veliki broj operative i to bi podiglo BDP. Vi imate samo jedan problem. Vi želite nešto što je na nivou kvartala da prikažete kao nešto što je dugoročno. Vi prikazujete na nivou ovog kvartala, odnosno trećeg kvartala porast BDP preko 4%, prikazujete kao nešto što je rekord. To je samo jedan od kvartala u poređenju sa prošlom godinom. Tu mi, srpski radikali smo mnogo realniji, shvatamo mi da onaj ko je na vlasti mora i takvim sredstvima da se na neki način služi, da ima tu pozitivnu propagandu, ali mi imao dobru nameru da Srbiji, da javnosti predočimo o čemu se radi, a ne da se sa vama preganjamo oko nekih bezveznih tema, kao što je ime i prezime nekih koji su na čelu neke opozicije ili nekog saveza. Šta nas boli briga za njih.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. Pravo na repliku.
Moram da ispravim, nije reč o propagandi, ni pozitivnoj ni negativnoj, reč je o činjenicama. Dakle, mi pričamo o rastu. Kad kažemo da je rast od plus 4,4% zabeležen na godišnjem nivou, dakle nije to neki kvartal, nego na godišnjem nivou prethodne godine, to je realan rezultat, rezultat koji dolaze od strane međunarodnih faktora koji sve to mere, beleže i objavljuju te rang liste. To jeste bio jedan od top deset rezultata kada je reč o rastu za prethodnu godinu. Ako pričamo o ovoj, pogledajte šta se očekuje sada. Dobićemo mi konačnu vrednost, pa ćemo da je uporedimo sa onim što je bilo prikazano na početku godine kao očekivano, ali u ovom trenutku se očekuje da to najavljeno na početku godine bude premašeno. Pričalo se tada o rastu za ovu godinu od 3,5% i sećate se, kao i svake godine, ali bukvalno svake godine, reakcije na to su bile - nema šanse da bude tako, nema šanse da bude toliko, neće biti ni tri, kao što su nam govorili i za prethodnu godinu - neće biti koliko vi projektujete ili očekujete i za godinu pre nje, i za onu onamo, kao što nam svaki put kažu - nema šanse da bude budžet na karaju godine kao što ste planirali, pa da završite sa tim deficitom, nego će da bude veći. Mi, evo, tri godine uzastopno, četvrta je ovo, obezbeđujemo suficit u budžetu i rast. Prošle godine bude plus 4,4, a ove godine, realno je, biće veći nego što je bilo najavljeno. To su stvari koje nemaju nikakve veze sa propagandom. To su stvari koje se tiču postignutog rezultata. Ne moramo, slažem se tu, da im imena pominjemo nikada nikome od njih, ni ovom Đilasu, ni Jeremiću, ni Bošku. Nikome od njih ne moramo ime da pomenemo, ali oni kada bi hteli da se takmiče sa ovim našim rastom od 4,4 ili blizu četiri, koliko će biti sada, oni bi morali da imaju isti takav ili bolji, da ga stave naspram našeg rezultata i da kažu – evo, vidite, šta mi umemo. Znate šta jedino imaju da stave? Minus 3,1. To je bio njihov rekord u to njihovo fenomenalno vreme. Naravno, ako hoće nešto da stave pored toga, nemaju šta drugo do 619 miliona na računima Đilasovih firmi. Eto, i da ne znate o kome je reč i da mu ime nisam rekao, da ste čuli 619 miliona, znali biste o kome se radi. To je ono što je njih zanimalo sve vreme, a za ostalo, i to je četvrta stvar sa kojom ću da se složim, to ste dobro rekli – šta ih boli briga.
Pravo na repliku, narodni poslanika Milorad Mirčić.
Najbolji primer i na neki način služi za opomenu i za nauk svima nama je ovo što se dešava sa jednom od političkih partija koja je u kontinuitetu dugi niz godina bila neprikosnovena kada je u pitanju vlast i na republičkom i na pokrajinskom i na lokalnom nivou, a zvala se, i to kažem precizno, Demokratska stranka. Poštovani kolega, samo da vam ispričam jedan istinit događaj koji može da služi za nauk. Boris Tadić je za vreme svog mandata predsednika Srbije često išao u Italiju, ne iz razloga da doprinese nešto što bi bilo dobro i korisno za Srbiju, nego zato što je imao švalerku u Italiji. Ona je bila visoko pozicionirani diplomata u okviru diplomatije Srbije. (Predsedavajući: Kolega Mirčiću.) Istinit je događaj. Samo kao primer navodim. Gledajte, desilo se nešto što je Berluskoni, predsednik Italije, iskoristio. Pošto je Boris Tadić patio od tih kompleksa da ga zovu lepotan, da ima spoljni izgled, nije bitno kakav je sadržaj, Berluskoni je znao za to i videli ste, ima ta slika i dan danas, može da se pogleda, kada Berluskoni predsednika Srbije oslovljava sa mister Kluni. Tadić je mislio da je to zbog lepote. Ne, nego je švalerka njegova bila plavuša, kao što je Klunijeva devojka isto plavuša. Dao mu je jasno do znanja da ne ceni ni njegovo znanje, ni to što je on predsednik države, nego da zna da podređuje sve nekim sitnim ličnim interesima, nekim strastima. To su strasti. Sećate se kada je ministra odbrane, onog visokog Šutanovca, koji obučavan u CIA kampovima, uzeo za ruku i vodio ga onako kao malu bebu i stavlja ga gde on želi. To su poniženja. To vam govori da uvek morate voditi računa kada ste na vlasti kako i na koji način se ponašate i šta dobro donosite Srbiji.
Zahvaljujem, kolega Mirčiću. Pravo na repliku, narodni poslanik Vladimir Orlić.
Dobro, o ovim stvarima koje ste upravo pomenuli zaista nemam saznanja i zato ne mogu ni da ih komentarišem uopšte. Ali, oko jedne stvari ćemo da se složimo. Mislim da ćemo da se složimo da ništa slično sigurno niste čuli ni videli na račun ljudi koji predstavljaju Srbiju danas i to je jedan od dobrih pokazatelja koliko su razlike velike i značajne. Ne mora uopšte ništa da se tiče ljudi imenom i prezimenom i ličnog odnosa među njima, da se držimo, recimo, smanjenja taksi, da se držimo povećanja plata, da se držimo tehnike koju danas nabavljamo, a nekada smo je samo uništavali i to da, u pravu ste, radili su to baš ovi ljudi koje ste imenovali. Za detalje iz njihovog privatnog života zaista ne znam, ali da su uništavali tehniku to znaju svi. To je činjenica. Da uzmemo samo to da danas imamo i puteve i pruge i mostove koje u njihovo vreme da zamislimo nismo mogli, jer mislim da su to više nego dovoljne stvari da se svako u ovoj zemlji opredeli. Na kraju, vidi se po tome sa čim ste ušli u određenu priču, sa čim iz te priče na kraju izlazite. Kaže Aleksandar Vučić kad god počnu sa svojim lažima na tu temu – slobodno pogledajte imovinu moju, moje porodice, uže, šire i videćete da ništa nismo imali više u bilo kom trenutku nakon 2012. ili 2014. godine, kako god hoćete, u odnosu na ono što smo imali pre nego što sam ja stupio, dobio priliku da se o Srbiji staram. Ništa više, samo manje. Uporedite to sa samo jednim slučajem, sa onim čuvenim Tadićevim predsednikom kancelarije. Misli na Dragana Đilasa, naravno. Čovek je imao, po sopstvenom priznanju, kada je stupao na političku scenu, kada je postajao sve i svja u toj Demokratskoj stranci koju ste pomenuli, ali na žalost građana ove zemlje i u Srbiji,74.000 evra potencijalno zarađenih, maksimalno zarađenih od svojih biznisa u Češkoj. Dakle, to je mogao da ima i samo manje od toga, ništa više. Da li znate sa čim je završavao karijeru kada su ga ljudi oterali sa poslednje pozicije, a to je bilo mesto gradonačelnika Beograda? Od strane nadležnih službi sa zabeleženim prilivom 619 miliona evra na račune njegove četiri firme, a ličnim bogatstvom koje je opet taj Đilas sam prijavio, tešim 25 miliona evra u nekretninama samo, nije rekao ništa o tome šta ima na računu, šta drži ispod jastuka, šta iza slike u kući. Samo ono što je prijavio bilo je 25 miliona evra u nekretninama isključivo. Mislim da je to više nego jasno svakome da zaključi na koji način se neko odnosio prema državi, prema sistemu o kom se starao, a na koji način o sebi i svom ćefu i svom džepu.
Zahvaljujem. Nastavljamo dalje. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? (Da.) Kolega Saviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 8. Zakona o republičkim administrativnim taksama i podsetiću vas da se ovaj član odnosi na odobrenje za unošenje, odnosno iznošenje oružja i municije iz Republike Srbije. Tu ništa nije sporno da se ove radnje oporezuju republičkim administrativnim taksama. Međutim, SRS smatra da ove takse koje su propisane u zakonu da su visoke i zato sam svojim amandmanom tražio njihovo smanjivanje. Ono što je dobro u ovom članu zakona što sam primetio i moram da pohvalim, da se ove takse ne odnose na ono oružje i municiju koja služi za streljački savez, streljačka udruženja, streljačke klubove, a to je pogotovo dodatni razlog koji ja želim ovde sada da istaknem da su naši sportisti, naši strelci jedni od najuspešnijih sportista Srbije, ako ne i najuspešniji. Sa svih velikih svetskih takmičenja, olimpijada, svetskih i evropskih prvenstava se vraćaju sa medaljama, tako da je to jedna dobra stvar. Međutim, kada je oružje u pitanju, uvek moramo biti oprezni. Bez obzira da li se radi o trofejnom, streljačkom ili nekom drugom oružju, a to najbolje pokazuje i ova afera „Krušik“ o kojoj je bilo mnogo reči u poslednje vreme u javnosti. Naravno, to nije predmet ovog zakona i ja neću šire o tome da govorim. Kažem, bez obzira na sve ovo, mora da se vodi računa o svemu onome kada je oružje u pitanju i municija, jer su to i te kako osetljive stvari.
Zahvaljujem. Reč ima narodni poslanik Dragana Barišić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem. Uvaženi predsedavajući, poštovani ministre sa saradnicima, poštovane koleginice i kolege, poštovani građani Srbije, ja bih se složila sa stavom Vlade što se tiče ovog amandmana, da se odbije, jer smo o Predlogu zakona dosta čuli i složili se da je zaista u redu i da je u svrhu boljitka svih naših građana. Ono što bih ovom prilikom želela da dodam i da se osvrnem jesu neki tvitovi koje su objavili Bastać Marko i Borko Stefanović tokom prethodnih par sati. Naime, Bastać Marko je rekao da nisu to spontano okupljeni građani koji protestvuju protiv opozicije. Te građane organizuje danas narodna poslanica iz Kruševca. Ona crta metu Draganu Đilasu. Borko Stefanović kaže: „A u međuvremenu narodna poslanica SNS, iz Kruševca, organizuje crtanje mete na čelo Draganu Đilasu, lekarka, političarka, poslanica“. Tu je moja slika i meta gde piše: „Đilase, ne ubijaj Srbiju“, a u centru mete piše: „I ja sam Vučić“. E pa gospoda koja mene prozivaju, ja mogu slobodno da im kažem da u centru mete piše „I ja sam Vučić“ i ja stojim iza toga, i ja sam Vučić i slobodno mogu da nacrtaju metu i meni i svim onim Kruševljanima, a njih je sinoć na gradskoj šetnji gde su se spontano okupili bilo preko šest hiljada. I ja sam ponosna na to, što je šest hiljada, preko šest hiljada Kruševljana pokazalo, jasno reklo „ne“ politici Dragana Đilasa i svih onih koji bojkotuju rad ove Skupštine. Jasno je reklo da ne žele politiku fašizma koju oni promovišu, a jasno je osudilo naslovnice NIN-a i „Danas“, gde se crta meta legitimno izabranom predsedniku Republike, gospodinu Vučiću. Slobodno mogu da im kažem i ja sam Vučić i svi oni Kruševljani i svi oni pristojni građani Srbije. Jasno su građani pokazali to da jednostavno ovi koji pišu ovakve, ne znam sad da li da ih nazovem, ne znam da li su pristalice SZS-a ili su hejteri, uglavnom pišu ovakve komentare i statuse, ismevaju sve one ljude koji su spontano izašli sinoć na ulicu, prošetali se. Nisu koristili vuvuzuele, ozvučenja, kao što je njih dvadesetak dok se šetalo pre par meseci ulicama Kruševca, više smetalo ljudima koji žele da prođu tu i da prošetaju sa decom nego što su nešto uradili. Videli su da nemaju podršku i sada im smetaju što šest hiljada Kruševljana izašlo na ulicu da da podršku politici koju vodi predsednik Republike, politici napretka, prosperiteta države Srbije. Jedini način da ova gospoda koja prozivaju i mene i moje kolege, da pokažu da ta većinska Srbija, koja jasno kaže „ne fašizmu“, a „da miru i prosperitetu i napretku“, jeste to da ako grešimo, da ta gospoda izađu sa programom, planom, strategijom na izbore i da pokaže koliko vredi. U stvari, građani će pokazati to, ali ne, oni nikako da izađu iz svojih mišijih rupa gde su se zavukli, jer plan očito nemaju, strategiju i program nikako. Ono što još mogu da kažem da su oni pokazali koliko vrede u 12 godina koliko su vladali. Većina njih je bilo ili na funkcionerskim mestima ili su bili članovi te partije i pokazali su koliko vole i moj Kruševac, ponosno mogu da kažem moj Kruševac, ali i Srbiju. Pokazali su i uništili Srbiju, doveli je do bankrota. Tako da gospodin Bastać i gospodin Borko Stefanović, neka pitaju ove njihove poslanike, koji uredno primaju platu, idu po delegacijama svuda gde im se prohte, uzimaju dnevnice, putne troškove, a na radnom mestu nisu došli više od 300 dana. Toliko, hvala.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Jojiću.
Dame i gospodo narodni poslanici, u ime SRS ja sam podneo amandman na član 9. i predložio sam da ove takse treba, u svakom slučaju, dovesti na nivo koji bi trebalo da se uvede neki red u pogledu tih taksi, jer i te takse opterećuju građane, a osim toga imaju funkciju da se puni budžet. Dame i gospodo, ono što je dobro, ovim zakonom se objedinjuju takse iz drugih propisa koje su bile predviđene ranije, tako da je to jedna pozitivna stvar. Međutim, dame i gospodo narodni poslanici, ja postavljam pitanje vladajućoj koaliciji, kako je moguće da vladajuća koalicija ne preduzima ama baš nikakve mere da se naplati pljačkana imovina od strane građana Republike Srbije koju su pljačkali demokrate kada su bili na vlasti? Ja bih samo podsetio jer je ovo u funkciji budžeta, SARTID je privatizovan bio prethodno, milijardu i 700 miliona je šteta. „Azotara Pančevo“ je štetovala kroz privatizaciju 2006. godine 80 miliona evra. Ta fabrika je 2006. godine prvobitno bila prodata za 13 miliona i 100 hiljada dolara da bi „Karbamid 2“, koja je bila u sastavu „Azotare“, fabrika proizvodila je amonijak i trebala je u stvari da bude puštena kao jedna od najsavremenijih u Evropi. Međutim, tadašnji kriminalci su tu „Azotarinu“ fabriku, taj pogon „Karbamid 2“ prodali za 32 miliona evra, a njihova knjigovodstvena vrednost „100 Karbamida“ bila je 45 miliona evra, odnosno dolara. Vidite kolika je šteta. Šteta privatizacije „Luka Beograd“ 50 miliona evra. „Galenika“ 34 miliona evra. „C market“ 29 miliona evra. „Keramika Kanjiža“ 15 miliona evra. Izvoz šećera kod onog kriminalca koji je dobio pet šećerana od Đinđića i platio svega 29 dolara, zatim on je uvezao 10 hiljada šlepera, pa prepakovao i prodavao kao da je to šećer koji je proizveden u Srbiji. TANJUG je štetovao privatizacijom i građani Srbije su oštećeni na ovoj firmi samo četiri i po miliona evra. Nacionalna štedionica sedam miliona evra. U sklopu te privatizacije, tih lopova DOS-ovskih, privatizovano je 2.280 preduzeća. Moje pitanje vama, gospodo iz koalicije, kada ćete vi da oduzmete imovinu od tih lopova? Šta je uradio Putin? Pozvao oligarhe i rekao – sedite ovde, uradićete to i to ili u Sibir. E, gospodo, vreme je da se ovih 24 privatizacija, koje se milijardama evra cene, treba pokrenuti hitno postupak preko organa gonjenja, a to je dužna ova vlast da uradi, bez odlaganja, a sve da se naplati sa kamatom. Ne možete vi dozvoliti da se ovolika pljačka događa, a da vlast ćuti. Dosta je bilo, trebate da preduzmete mere. Da sam na vlasti, ja bih znao šta bih radio. Da sam i ministar privrede, znao bih šta bih predložio Vladi i šta bih predložio Narodnoj skupštini. Lopovi bi završili u zatvoru, ali bih ja do gole kože ih skinuo i oduzeo celokupnu imovinu. Ono što su eventualno oni uložili, to im dati ali bez kamate.
Zahvaljujem. Na član 10. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da) Izvolite, kolega Ljubenoviću.
Hvala, predsedavajući. Poslanička grupa SRS podnela je ovaj amandman na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama i predložili smo izmenu člana 10. Članom 10. predlagač ovih izmena zakona je predložio izmenu tarifnog broja 33 koji se odnosi na izdavanje dozvole za nošenje oružja, izdavanje oružanog lista, kao i izdavanje kolekcionarske dozvole. SRS predlaže smanjenje pojedinih iznosa administrativnih taksi i to za izdavanje dozvola za nošenje oružja umesto dosadašnjih 900 dinara, predloženo je da ubuduće bude 500 dinara. Za izdavanje kolekcionarske dozvole umesto dosadašnjih 900 dinara, predloženo je da u ovom slučaju 500 dinara bude. Za lica koja su posedovala oružane listove ili odobrenje za držanje oružja, izdate po zakonu koji je važio do dana početka primene Zakona o oružju i municiji, predložili smo niži iznos administrativne takse koja se plaća uz zahtev za izdavanje oružanog lista, sa čipom u koji se unose podaci o registrovanom oružju sa olučenim cevima i to 1.800 dinara umesto 2.800 dinara, kako je napisao zakonodavac. Vidimo da je predlagač ovim izmenama u obrazloženju naveo da se tarifni broj 33 menja zbog usklađenja sa zakonom o oružju i municiji i ovom prilikom vrši propisivanje, odnosno povećanje propisane takse. Smatramo da su propisane takse u nekim slučajevima visoke, pa smo iz tih razloga podneli ovaj amandman. Prihvatanjem amandmana poslaničke grupe SRS je u interesu građana Republike Srbije, jer su iznosi koji su predloženi našim amandmanima korektniji od iznosa koji je propisao zakonodavac. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodine Arsiću. Dame i gospodo narodni poslanici, mi smo amandmanom na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama predložili izmenu tarifnog broja 35 i ovim tarifnim brojem propisuje se taksa za odgovarajuća akta organa kojima je izvršeno odbijanje zahteva za izdavanje odgovarajuće vize. Mi smo predložili smanjenje taksi u okviru ovog tarifnog broja 35. I kada su administrativne takse u pitanju, SRS smatra da su neprimerene i neprihvatljive za sve građane Srbije da se takse podižu na ovaj način i ukoliko pogledamo, ako uporedimo povećanje plata i penzija, o čemu od predstavnika vladajuće većine danima slušamo hvalospeve i povećanje taksi procentualno je mnogo veće povećanje taksi. Da li se na ovaj način kažnjavaju građani, jer sada za duplikat nekog dokumenta 30% više treba da plate? Iako se država, između ostalog, izdržava od taksi, mi smatramo da za ova povećanja nema opravdanog razloga i da je ovo povećanje takse neprihvatljivo i takođe se postavlja pitanje na koji način je predlagač zakona došao da se u zakonu odrede ovolike i ovakve administrativne takse? Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 15. amandman je podnela narodni poslanik Vesna Nikolić Vukajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Kolega Rističeviću, izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, ovde je, čini mi se, reč o taksama za detektive, privatno obezbeđenje itd. Ja bih voleo da se pojavi konačno detektiv koji može i koji želi na ozbiljan način, a tu, pre svega, mislim na tužilaštvo i pravosuđe. Naš narod misli da kada pobedite na izborima, da ste vi odgovorni vršeći vlast i za pravosuđe, za nepravde koje pravosuđe isporučuje, jer često pravosuđe štiti krive, a kažnjava nevine. I obično je kriva vlast za to, a pri tome, nezavisno sudstvo sastavljeno 2009. godine, po nalogu ovih nesrećnika koji sada bojkotuju Narodnu skupštinu, tužilac Zagorka Dolovac, koju je ovde Borko Stefanović kovao u zvezde, pa mu sad kao ne valja. Ja bih voleo da se među njima pojavi neko i da se pojavljivao neko ko je mogao, recimo, da ispita plovila, ova velika plovila, ne čamac koji ima radnik na Dunavu, ne radnik koji odmara na Fruškoj Gori, već ovi koji imaju jahte i odmaraju na Maldivima, belosvetskim ostrvima, luksuznim destinacijama. Da se vidi kako to dobitnici tranzicije, recimo, Miodrag Kostić, koji je malopre, čini mi se, ovde bio pomenut, ne samo kako je kupio jahtu, znači, kroz privatizaciju, kao srećni dobitnik privatizacije kupiš šećeranu za tri evra, pa onda još napraviš šećernu aferu, nije on šećer prepakovao u inostranstvu, već nama. Zato je cena šećera u Srbiji bila dugo 600 evra tona, zato što je preferencijalna cena u Evropi takođe bila 600 evra. Šećer je gotovo duplo bio jeftiniji u Bosni. Ali su namerno žuti držali cenu šećera da celokupnu proizvodnju koju je Srbija imala izvezu napolje, po preferencijalnoj ceni, a onda, ta cena je bila ista na našem tržištu, onda šećer od šećerne trske prepakovao nama. Ali, uhvatili su ga, jer su videli da bilansi proizvedenog i izvedenog šećera se podudaraju. I naša zemlja je platila kaznu. Ja bih voleo da se proveri zašto tako jedan srećni dobitnik jahte registruje u stranim zemljama da ne bi platio porez, zašto izbegava na način na koji to izbegava N1 televizija? Zašto si ovde kroz privatizaciju zaradio milione i milijarde, a ne želiš ni da jahtu registruješ na sopstvenu zemlju gde si ostvario takve enormne prihode? Šteta koju su oni naneli kroz privatizaciju kombinata i zadruga je enormna, zato što su stočni fond poklali, radnike otpustili. Naša klanička i prerađivačka prehrambena industrija radi sa 30% do 40% kapaciteta. To je drugi štetni efekat privatizacije koja je izvedena. Treći štetni efekat je pljačka poljoprivrednika, individualnih, jer su kroz kupovinu zadruga i kombinata kupili i otkupne stanice, koji ono što seljaci privatno proizvedu, a to je gro proizvodnje, kroz kontrolu, kroz vagu, kroz lagu itd, i dalje ih pljačkaju. Dakle, postoji nekoliko negativnih efekata privatizacije, odnosno grabizacije koju su oni izveli. Zato bih voleo da se pojave privatni detektivi i sve to kazne, ispitaju i kazne krive, a zaštite nevine. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 18. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 22. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? Kolega Stojanoviću, izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 22. Predloga zakona o izmenama i dopunama zakona o republičkim administrativnim taksama. Ja sam svojim amandmanom tražio da se u tarifnom broju 47. izmeni stav 1, odnosno tačka 6. navedenog stava. Stav SRS je da se ove stvari moraju uraditi na drugi način. Ovo je jedan veoma važan zakon i kod njegove primene ne sme biti nikakve nedoumice, niti zloupotrebe. Mi smo imali slučajeva da je na indirektan način dolazilo do korupcije u ovoj oblasti. Korupcija je oduvek predstavljala veliki društveni problem svih režima, tako da i ova vlast nije izuzetak u tom smislu. Međutim, nema uspešne borbe protiv korupcije ukoliko nosioci vlasti ličnim primerom ne pokažu da su zaista spremni da se iskreno obračunaju sa korupcijom, ali kako verovati u ovo ako znamo da su mnogi nosioci visokih državnih funkcija u najmanju ruku na sumnjiv način došli do svojih akademskih zvanja? Nikada nisu razrešeni slučajevi sumnjivih diploma nekih državnih funkcionera. Onaj ko je na sumnjiv način došao do akademskog zvanja, taj je logično podložniji korupciji od onoga ko je do tog zvanja došao na regularan način. Sve dok se ne počnu ozbiljno rešavati i ovakvi slučajevi, to će se odražavati i na iznos neplaćenih administrativnih taksi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Na član 27. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Izvolite.
Slušamo danas i malo je teško verovati, hvalite se da ste smanjili neke takse, kao da mislite da narod ne zna kolike realno takse plaća. Jeste li možda smanjili takse na overe potpisa? Jeste li možda smanjili takse na overe prepisa, na overe kopija? Ne. To ste sve prepustili notarima i notari deru kožu sa leđa preko tih taksi, koje su najčešće. Ovo što ste negde kao malo smanjili takse, to se tako reći i ne primećuje, jer u suštini niste ovde menjali tarifne brojeve u smislu menjanja iznosa taksi, već ste nešto menjali onako jezički, preformulisali ponešto itd, pa tako je i kada je u pitanju, recimo, ovaj tarifni broj 98. gde se govori o visini taksi za izvoz oružja i onda zaista ovde, kada se ceo ovaj tarifni broj vidi, mogu da se primete neke stvari koje su možda bile propuštene u toku nekog prethodnog perioda kada je iznikla ta afera u „Krušiku“ koja još uvek nema svoj epilog, a bilo bi dobro da ima, bilo bi dobro zbog države Srbije, da ne kažem, i zbog vas iz trenutne i aktuelne vlasti. Tarifni broj 67, između ostalog, govori i o administrativnim taksama za rešenja po zahtevu za utvrđivanje ispunjenosti veterinarsko-sanitarnih uslova u objektima za uzgoj i držanje životinja, klanja životinja itd. Koliko vi ovo loše radite? Znate, za ovo rešenje se plaća taksa od 4.220 dinara i verujte to nije mnogo. To nije mnogo pod uslovom da vaše inspekcije rade svoje posao, ali ne rade i zato se dešavaju ove strašne stvari, zato se dešava da u novinama osvane na naslovnoj strani da je uništeno desetine hiljada tona mesa, druge hrane, zato se dešava da se u prodavnicama prodaju proizvodi na ivici isteka roka trajanja ili sa istekom roka trajanja. Vi se hvalite da je inspekcija uništila 20 ili 30 tona mesa. Postavlja se pitanje, logično, koje zabrinjava ovaj narod – koliko je takvog mesa pre nego što je otkriveno prodato i koliko je takvog mesa završilo u obrocima našeg naroda? Dakle, ne radite ni jedan posao ozbiljno. Možete vi da pričate kolikog god hoćete, površni ste. Vi samo pričate svoju mantru, kako se ono kod nas u narodu kaže – ko o čemu baba o uštipcima. Vi samo - izgradili ste auto-puteve, koridore. Jeste, to vam niko ne osporava, ali mnogo toga je životno, dnevno-životno važno ovom narodu i mnogo toga vi niste uradili. To je taj problem o kojem mi želimo uporno da govorimo sa ovog mesta, želimo i vas da uključimo u jednu ravnopravnu raspravu, ali zaista na te teme, a ne sad ne znam koliko da se šire teme. Mi smo danas imali u poseti prijatelja Srbije, prijatelja srpskog naroda. Trebao bi svako normalan u Srbiji da bude ponosan što je takav jedan čovek došao da se obrati Narodnoj skupštini. Mi srpski radikali smo zaista dodatno ponosni što je gospodin Lukašenko čak malo izašao iz protokola da se ovde pozdravi, izgrli sa našim predsednikom dr Šešeljem zato što su oni stari prijatelji. Nisu oni prijatelji koji su se sreli negde na margini nekog sastanka, već iskreni stari prijatelji, splet okolnosti je bio takav, pa se nisu dugo videli. Vi ste sa ove strane govorili da se pojavljuju neki tvitovi od ovih moralnih gromada, ove Jerkov i Sande Rašković Ivić. Sanda Rašković je pre neki dan već napisala da nju slučajno, ne daj bože, neko pita ona bi zabranila Lukašenku, kao diktatoru, da dođe u Srbiju. Ova Jerkov kaže – Lukašenko, diktator, izljubio se sa ratnim zločincem Vojislavom Šešeljem. One su neznalice. One su agenti u ovoj državi. Ne znam kome to više nije jasno. Sad, kada bih rekla ono naše uobičajeno da su one ustaške profuknjače, neko bi mi zamerio – ju, šta sam rekla ženama. Ne, one su gmazovi najobičniji. U politici se ne možemo deliti na žene i muškarce, nego se samo možemo deliti na patriote i na one koji ne vole svoju državu. To su i upravo odnosom prema gospodinu Lukašenku i Belorusiji pokazale i ta Sanda Rašković i ta Aleksandra Jerkov.
Zahvaljujem. Na član 30. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Dubravko Bojić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsedniče. Dame i gospodo narodni poslanici, na Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o republičkim administrativnim taksama podneo sam amandman na član 30. koji se odnosi na visine takse za rešenja po zahtevu za određivanje karantina za uvezene životinje, jaja za priplod i reproduktivni materijal u iznosu od 3.220 dinara, kao i izmenu, odnosno dopunu rešenja u određivanju karantina za navedene kategorije u iznosu od 500 dinara. Ostaje, međutim, nejasno zašto se takse povećavaju i tamo gde nije povećana složenost poslova, pa samim tim i troškova. Uzgred navodim primer kako nas država tera na poštovanje rokova za zamenu dokumenata, ličnih karata, pasoša, vozačkih i saobraćajnih dozvola. Podsećam da se tu ništa nije menjalo, osim roka koji je propisala sama država. Sve u svemu pitanje republičkih administrativnih taksi posmatran u širem kontekstu bi trebalo ozbiljnije proučiti, jer propisanim postupcima izazivaju pozitivne ili manje pozitivne efekte i kod građana, ali i u poreskoj politici. Ponekad su one blage, a ponekad njihova krajnost. Pitanje za zakonodavca je pronaći pravu meru. Poznato je da se takse mogu uvesti samo zakonom. Međutim, ostaje nejasno zašto. Na drugoj strani obrazloženja ste naveli da je pravi osnov sadržan u tri nekadašnja pravilnika. Očigledno je u pitanju ostatak stare svesti, taksomanije, gde su takse uvođene i ukidane i podzakonskim aktima. Hvala.
Zahvaljujem. Na član 33. amandman je podnela narodni poslanik Aleksandra Belačić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 35. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 36. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, radi se o oružju, o taksama. Čisto zbog političkih protivnika, da znaju da se to ne radi na način na koji to opisuje Gajtandžijeva, kako se zove bugarska novinarka, osovina Gajtandžijeva – Marinika. Dakle, ne radi se to tako, kao što one govore. To što su one radile je donelo bugarskoj namenskoj industriji poslove od 80 miliona evra. To je gospodin Orlić govorio, a „Krušik“ i naša namenska industrija je dobila 80 miliona evra manje. Dakle, taj posao nismo sklopili, a nismo ga sklopili zato što su Bugari imali saveznike, a sada u štampi piše da vlasnici određenih namenskih poslova u Bugarskoj su usko povezani sa kupcem „Dajrekt medije“ Dragana Đilasa. Znači, poslovni partner Dragana Đilasa je ujedno i partner onih koji su profitirali na nevolji naše namenske industrije koju je prouzrokovala gospođa Marinika i Gajtandžijeva, čini mi se da se tako zove bugarska novinarka, možda nisam dobro izgovorio. Ako sam to pogrešio, izvinjavam se i Mariniki i bugarskoj novinarki. Dakle, mislim da je to samo nastavak rada, jer svi misle da namenska industrija samo proizvodi oružje, municiju za strane zemlje. Namenska industrija radi za našu vojnu tehniku, za našu vojsku i ukoliko uništavate namensku industriju vi uništavate i vojnu moć ove države. Mislim da je to njihov cilj. Ono što su počeli 2000. godine žele da nastave. Dakle, ostavili su jedan pokvareni MIG bez akumulatora i to je ono što su ostavili. Sada su protiv aviona 14, dakle, cele eskadrile, MIG-ova 29, generacije četiri plus. Oni su i protiv ovih helikoptera koje zapadnjaci zovu „vatrene kočije“. Dakle, oni su protiv vojne moći države Srbije. Oni su navikli, Boris Tadić, Vuk Jeremić, koji je dopustio da ih gotovo u centru Beograda ubiju dva vojnika, još da ih okrive da su izvršili samoubistvo, što je ona istraga 3D u potpunosti opovrgla. Dakle, radi se o ubistvu vojnika koje su prikrili u najvišem državnom vrhu. To su ljudi koji optužuju našu namensku industriju da ne znam šta je uradila, da je neko izvozio oružje itd, a oružje se i proizvodi i izvozi. Naš cilj je da više izvezemo, nego što uvezemo, da imamo pozitivne bilanse iz svih oblasti. Ovde se govori o taksama šta sve treba. Dakle, treba vam: Upis u Registar lica i taksa 19.080 dinara, za Dozvolu za obavljanje spoljne trgovine 12,720, pa idete sledeći papir, Međunarodni uvozni sertifikat, pa imate izdatu Dozvolu za obavljanje spoljne trgovine, pa imate izmene i dopune Rešenja za upis u Registar lica, pa imate o identifikaciji robe, pa imate o potrebi kontrole spoljne trgovine za fizičko lice, za dozvolu za obavljanje spoljne trgovine kontrolisanom robom naoružanje vojna oprema, pa onda imate Izvod iz Registra lica ovlašćenog za obavljanje poslova spoljne trgovine u oblasti naoružanja i vojne opreme, Potvrda o upisu u Registar lica ovlašćenih za obavljanje poslova spoljne trgovine u oblasti naoružanja 5,000 dinara, evo rekao sam i neke cene, za Rešenje o saglasnosti za izvoz tehnologije, za rešenje o opozivu tajnosti podataka iz dozvole, znači za Rešenje o opozivu tajnosti podataka, to onaj lažni uzbunjivač itd. špijun, koga žele da pretvore u uzbunjivača itd. Ukupno je ovde potrebno dva, četiri, šest, osam, deset, dvanaest, četrnaest… Jedno 16 raznih dozvola, rešenja itd. da bi se neko bavio izvozom naoružanja i opreme. Čisto da kažem da ovi koji su nam od vojske napravili umesto dobro naoružanu, dobro razoružanu vojsku i umesto vojno neutralne zemlje i vojske napravili vojno neutralisanu, čisto da gledaoci znaju da nije tačno ono što tvrde Gajtandžijeva i Marinika, da je to apsolutna laž. Hvala.
Zahvaljujem kolega Rističeviću. Po amandmanu reč ima narodni poslanik Vladimir Orlić. (Vladimir Orlić: Replika.) Repliku ste želeli? Izvolite.
Pravo na repliku. Mislim da će biti dovoljna ta dva minuta. Pošto ste, gospodine Rističeviću, već pomenuli taj slučaj i ta pitanja, evo malo zvaničnih podataka. Mislim da je to možda najbolji pokazatelj kako stoje stvari kada neko kaže, a ovi Đilasovi lažovi to često pričaju, kako danas, zamislite, neko hoće da uništi „Krušik“, da neko od nas hoće da upropasti namensku idustriju. Samo da vidite zvanične podatke, što se kaže, današnje, a da vidite kakvi su bili njihove tamo do 2013. godine, 2014. godine dok su oni rukovodili tim preduzećem i tim sistemom, pa da se vidi ko šta hoće da navodno uništi. Ukupni prihodi 2018. godine u odnosu na njihovo vreme 2013. godine, 2014. godine 603% veći. Znači, 11 milijardi 385 miliona u odnosu na milijardu i 200 i narednu godinu su imali malo bolju, ali to je tačno šest puta manje nego 2018. godina. Znači, toliko neko upropašćuje danas. Rezultat pre oporezivanja, njihova 2013. godina, koliko ja vidim, minus 994 miliona, 2014. godina minus 263 miliona. Godine 2017. rezultat na kraju godine skoro cela milijarda. Godina 2018. rezultat na kraju godine je preko 500 miliona. Znači, uporedite sada one njihove minuse i ove rezultate pa da vidimo ko šta hoće da uništi. Ostvaren iznos u dolarima, opet 630% bolji i veći 2018. godine u odnosu na 2014. godinu. Šta još ima? Broj zaposlenih, 2018. godine 3.230 ljudi radi, a 2013. godine i 2014. godine, nije neka razlika, 1.260 i 1.270. Znači, više nego duplo je zaposleno ljudi, a sa kojom platom? Znači da ne pričamo koliko je kasnila onda, a onda je bila 37 hiljada i nešto dinara, a danas preko 51 hiljade dinara. I onda neko na ove stvari kaže – mi hoćemo nešto da upropastimo, mi hoćemo odnekud nešto da uzmemo. Tada, u to njihovo sjajno vreme, 222 miliona je moglo da se uplati u budžet, a danas se uplaćuje milijardu i po. Oni gurnuli u blokadu milijardu i po, a danas pričaju o tome zašto je račun u blokadi. Pogledajte kakav je to odnos notornih lažova, besomučnih lažova, patoloških lažova prema svemu čega se dotaknu kao teme. (Predsedavajući: Zahvaljujem.) Vidite samo na osnovu ovih rezultata. Poslednja rečenica. Ovo je jedno preduzeće samo. Pogledajte celu namensku. Onda nije mogla da sanja da izvozi ukupno cela industrija preko 140 miliona. Nije to bilo ne znam kada. To je bilo samo deset godina unazad. Mi smo prošle godine izvezli 800 miliona. Ove godine blizu milijardu. Gospodine Rističeviću, kada neko to gleda sa strane i kaže – mogao bi bar tih 80 miliona, koje ste vi pomenuli, da ukradem tim Srbima, onda je meni potpuno jasno koga će prvo da nađe da mu bude na usluzi, te Đilase, te Marinike i ostale njihove Boškiće.
Zahvaljujem. Kolega Rističeviću, želite repliku? Izvolite.
Neću dugo, gospodine Orliću. Drago mi je što ste podrobno potvrdili sve ono što sam ja sumnjao. Samo pitam Zagorku Dolovac – šta se čeka i zašto se ne preduzmu mere iz nadležnosti tužilaštva, ako ne može protiv Gajtandžijeve, odnosno protiv Marinike? Hvala.
Zahvaljujem kolega Rističeviću. Na član 39. amandman je podneo narodni poslanik Miljan Damjanović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 40. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 42. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? Izvolite koleginice Jovanović.
Ovde smo smanjili, gospodine ministre, tarife za dobrovoljni pregled broda bez sopstvenog pogonskog mašinskog uređaja i sa sopstvenim pogonskim mašinskim uređajem. Mi smo za strožiju kontrolu kada se tiče te kontrole koju treba da sprovodi nadležno ministarstvo, opremljenosti broda koji se bavi prevozom putnika, a pre svega u jeku turističke sezone da bi se ispunili svi ti uslovi naravno i da tu bude strožiji inspekcijski nadzor iz prostog razloga što je uvek na takvim plovilima i mogućnost da se neispune svi ti uslovi i da ne budu bezbedni svi ti putnici. Nažalost, ima takvih primera u našem okruženju. Prošle godine iz Mađarske ona situacija sa brodom na Dunavu, a mi koji smo postali atraktivni za dolazak turista iz više zemalja sveta, pošto je i veći priliv turista nego proteklih godina i na Dunavu, u Novom Sadu, Beogradu, to svakako mora. To sve treba da se uredi zakonom. Vi ste rekli da ne prihvatate to iz razloga što smatrate da ovaj tarifni ovakav sistem treba da ostane. Međutim, ono što je problem, gospodine ministre, su drugi prateći zakoni. Ovo je Zakon o administrativnim taksama, a da bi neka firma počela neki posao da radi, ako se za to opredelila, ona pored ovih taksi mora da ispuni niz uslova. Najveći problem i najveći skandal je u ministarstvima Zorane Mihajlović. Evo ja sam podnela ovaj amandman što se tiče brodova sa ovom opremom, a da li znate, gospodine Milićeviću, da je ova Skupština devet puta menjala od 2012. godine Zakon o plovidbi lukama u rečnom saobraćaju? Jel to istina? Jeste. To je sve urađeno direktno po nalogu Zorane Mihajlović jer je ona kao i taj zakon, džu boks ministar Zorana Mihajlović, kako je ko od njenih sponzora i onih za čiji interes radi naloži, ona tako menja zakon i ne samo to, nego ogromnim ovlašćenjima koje sebi crpi iz podzakonskih akata to radi. Tako je taj zakon, za brodove, za plovidbe i za skladištenje naftnih derivata, napravila i skrojila po svojoj meri, da bi radila za kompaniju izvesnog Vanje Špiljka, kompanija se zove „Mitanoli“, znaće gospodin Krlić i Rističević, i svakako Martinović, to je sin onog čuvenog komunističkog privrednog mafijaša Mike Špiljka kome je Vuk Drašković nosio burek, i bio njegovo piskaralo. Dakle, taj Vanja Špiljak je u direktnoj vezi sa Zoranom Mihajlović, jer ona nikome drugome, gospodine ministre, bili ste i ministar vojni, ne daje saglasnost, ako izuzmemo NIS kao najveću kompaniju da skladišti naftne derivate i da se koristi onim što mu daje zakon već propisuje neke nenormalne uslove koji mogu da ispune, evo samo sin Mike Špiljka i oni koji njoj daju reket, kako se to kaže Vi ste rekli za Dušana Petrovića, i niste slagali. Dule 10%, tu je koleginica iz Šapca, a pitanje je kako će na kraju ovaj mandat ove Vlade da se završi i koji će to procenat da stoji pored imena Zorane Mihalović. Gospodine ministre, nije dovoljno samo da se neki zakon donese, već mora da se sprovodi tako da niko nije zaštićen, da nema privilegovanih. Vi ste čovek koji pokušavate da u okviru inspekcije rada štitite radnike. Vi to promovišete, prava svih onih koji su ugroženi. Zamislite, kako se oseća neki privrednik u Srbiji sada? Ljudi koji su uložili u opremu, u brodove, u infrastrukturu, kada zna da neki Valja Špiljak, koji je u direktnom kontaktu sa Zoranom Mihajlović, nije neki, nego sin tog Mike Špiljka, može da radi takve poslove i da zgrče ogromne milione, a da drugi privredni subjekti to ne mogu, a ljudi su uložili novac. To vam je isto, evo završavam gospodine Milićeviću, kao sa ovom hladnjača mafijom. Oni rade šta god hoće kada je otkup malina u pitanju, imaju monopol, a drugi ljudi koji to hoće da rade, e pa ne možeš ti sada da proširiš hladnjaču sa tim kapacitetom, moraš da dobiješ novu saglasnost i sve opet dolazi iz istog ministarstva. Znači, mi smo vam lepo rekli, da spasite i Vladu i na kraju krajeva i sva vas koji pošteno radite u toj Vladi, od bruke, da oterate to zlo od Zorane i da je smenite sa mesta i ministra i potpredsednika Vlade.
Zahvaljujem koleginice Jovanović. Na član 47. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 51. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 53. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman, a Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 54. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 66. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite kolega Jojiću.
Gospodine predsedavajući, da me i gospodo narodni poslanici, kada je u pitanju ova taksa koja je predložena navedenim zakonom, ona jeste u funkciji da se puni budžet. Postavljam pitanje pravosudnim organima, pre svega tužilaštvu i sudovima – kako je moguće da se iz budžeta Republike Srbije u jednom predmetu stečajne mafije mora isplatiti iznos troškova postupka 280 miliona? Kako je moguće da se u jednom predmetu u osnovnom sudu tj. Višem sudu u Smederevu jedno lice osudi na 12 godina zatvora i da bude oslobođeno, a da se iz budžeta Republike Srbije moralo platiti 12 miliona na ime troškova. Dame i gospodo, aktuelna vlast mora preispitivati pljačke i lopovluk bivše, prethodne dosove vlasti. Više odlaganja nema. U akciji „Sablja“ tadašnji dosovci su uhapsili 12.000 nevinih građana, a iz budžeta Republike Srbije moralo je da bude plaćeno preko 3,5 milijarde dinara. Dame i gospodo, kako je moguće da nadležno tužilaštvo i nadležni sud nije procesuirao lopove iz Apoteke Pančevo u kojoj je nastala šteta, zloupotrebom službenog položaja i pljačkom milijarda i 30 miliona dinara? Kako je moguće da niko ne završi u zatvoru, a da se pare ne oduzmu? Šta su radili ti lopovi? Naručivali su lekove od strane dobavljača. Dobavljači su isporučili lekove, a oni su prodavali lekove drugim apotekama, drugim korisnicima i na taj način, umesto da se sredstva slivaju u Apoteku Pančevo, onda su od tih koji su kupovali od njih lekove te pare prisvojili i nikome ništa. Pitam sada lokalnu vlast i gradonačelnika Pančeva – da li će on iz aktuelne vlasti morati sada kao osnivač ove apoteke da preuzme dugove? Pre šest meseci postavio sam poslaničko pitanje ministru zdravlja – šta će da preduzme resorno ministarstvo i šta će preduzeti MUP i nadležno tužilaštvo i sudovi da se ovo pitanje na kraju reši da dobije epilog na sudu? Međutim, sada će građani Pančeva godinama morati da skupljaju taksu i da plaćaju devet milijardi dinara na ime pljačke u pančevačkoj apoteci. Zato dame i gospodo, aktuelna vlast ima pravo, ali ima i obavezu da pod hitno mnoge stvari pročešlja, proveri i da se mnogi procesuiraju koji su opljačkali radnike i seljake i građane Srbije, lopovskom privatizacijom. Prema tome, SRS insistira i traži da nadležna ministarstva, MUP, Ministarstvo privrede, Ministarstvo zdravlja, republički tužilac i nadležni sudovi da preduzmu mere da se lopovi moraju naći iza brave, ali ono kao što sam rekao prethodno, mora im se oduzeti nezakonito stečena imovina. Hvala najlepše.
Zahvaljujem kolega Jojiću. Na član 69. amandman je podneo narodni poslanik Dubravko Bojić Da li neko želi reč? (Ne) Na član 72. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite
Dame i gospodo narodni poslanici, po pitanju gonjenja, po pitanju pravosuđa, ja ću da podržim prethodnog govornika. Verujem da on kao pravnik i te kako poznaje slabosti našeg pravosuđa. Setite se samo Majića. Ljudi, setite se Majića, setite se njegove presude da pedofil nije kriv, jer nije znao da je pedofil, da je to zabranjeno. To je neverovatno. To uradi sudija Apelacionog suda. Setite se njegovog oslobađanja albanskih terorista koji su ubili 80 Srba i 250 mučili, koje je oslobodio odlukom Apelacionog suda i Vrhovni kasacioni sud to ocenio kao kršenje zakona od strane sudije. On nije razrešen. Dakle, iste te sudije iz Vrhovnog kasacionog suda sede u Visokom savetu sudstva i to je jedan od razloga zbog čega on mora biti razrešen. Ja ću vam navesti još jedan primer kako se to radilo. Šećerna afera koju su pominjali nije jedina šećerna afera. Postoje dve šećerne afere, tri. Jedna je bila kod prodaje šećerana, druga šećerna afera, slatka afera, za Miodraga Kostića i ove žute je bila ona kada je izvozio i prepakivao šećer ovde i treća afera je kraj 2011. godine, kada je odlukom Vlade Mirka Cvetkovića kupljeno od Miodraga Kostića 15 hiljada tona šećera ili 15 miliona kilograma za 13 miliona evra, što je cena 86,6 evrocenti. Preračunato u dinare, to je 103 zarez nešto dinara. A cena šećera na današnji dan je još uvek 63 dinara. Znači, razlog je njegova dobit, ničim izazvana, 40 dinara. Na 15 miliona kilograma, 600 miliona ili pet miliona evra. Znači, bez znoja, bez muke, pet miliona evra i to, naravno, na račun proizvođača šećerne repe. Ako je zaradio pet miliona evra na trik, da znate da mu je tog trenutka i šećer i novac ostao kod njega i do dana današnjeg taj šećer ne može da bude povučen, jer nema na tržištu poremećaja da bi mi sad iskoristili tih 15 miliona kilograma šećera. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona, u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Prelazimo na sledeću tačku dnevnog reda - PREDLOG ZAKONA O IZMENAMA I DOPUNAMA ZAKONA O POREZIMA NA IMOVINU Primili ste amandmane koje su na Predlog zakona podneli narodni poslanici: Vjerica Radeta, Petar Jojić, Nemanja Šarović, Ljiljana Mihajlović, Zoran Despotović, Ružica Nikolić, Nataša Sp. Jovanović, Marijan Rističević, Tomislav Ljubenović, Milorad Mirčić, Aleksandar Šešelj, dr Aleksandar Martinović, Nikola Savić, Sreto Perić i Filip Stojanović. Primili ste izveštaje Odbora za ustavna pitanja i zakonodavstvo i Odbora za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava, kao i mišljenje Vlade o podnetim amandmanima. Pošto je Narodna skupština obavila načelni pretres, saglasno članu 157. stav 3. Poslovnika Narodne skupštine, otvaram pretres Predloga zakona u pojedinostima. Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta. Izvolite.
Vi ste u ovom predlogu zakona brisali stav koji kaže - kada na nepokretnosti postoje neko od prava, odnosno korišćenja ili državina iz stava, člana 8, porez na imovinu plaća se na to pravo, odnosno na korišćenje ili državinu, a ne na pravo svojine. Sad, mi vas pitamo, što ste vi to brisali? Vi ste rekli, zato što ovim zakonom vršite samo pravno-tehničku redakciju. Mi vam kažemo da je ovo jako loše i da će ovo stvoriti velike probleme građanima u rešavanju problema pred upravom prihoda, pred poreskom upravom. Ovo bi imalo smisla da mi slučajno imamo normalnog ministra u čijoj nadležnosti je katastar, da to nije Zorana Mihajlović, pa da naš katastar stvarno funkcioniše, da nemamo više od godinu dana blokadu katastra. O tome se ćuti, tu i tamo se nekad pojavi neka vest, ali Zorana to vešto krije zato što žena ima medije lične, ne samo ove provladine, ona lične ima i fotografe, i kozmetičare, i medije. Jedino ne ume da radi svoj posao. To je taj problem koji će imati građani zato što ste vi ovo brisali. Vi valjda, u Vladi, računali da je Zorana Mihajlović ministar koji radi svoj posao, pa da će katastar raditi svoj posao i da će onda biti samo bitno pravo svojine. Ali, nažalost, Zorana Mihajlović je podzakonskim aktima preuzela sve moguće i nemoguće ingerencije u radu katastra. Ljudi koji tamo rade kažu da nikad u takvim uslovima i u takvim okolnostima nisu radili. Sve je u njenim rukama i zato ništa ne funkcioniše. To je trebalo da prepozna Vlada Republike Srbije i to bi bio dovoljan razlog da ona više ne bude ministar, uz milion onih razloga koji govore o njenoj korupciji, kriminalu itd. Ali, ovo, nešto što je vezano za svakodnevni život ljudi u Srbiji, komunikacija sa katastrom, nažalost ne postoji samo zato što je za katastar nadležna Zorana Mihajlović, što je tamo postavila svog čoveka i što se uzimaju pare, ljudi, i kapom i šakom. Ako ne verujete, pitajte onaj narod koji okupite kada ste negde na nekom skupu, koji dođu da vam aplaudiraju, neka vam kažu u poverenju koliko moraju para da daju za svaki papir u katastru Zorane Mihajlović.
Zahvaljujem, koleginice Radeta. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Petar Jojić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Petar Jojić. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, gospodine predsedavajući i gospodine ministre sa saradnicima, nama je katastar postao jedna pljačkarska institucija. Što je rekla gospođa Radeta, ona je u pravu, ja sam u prilici kao advokat često da upravo obavljam poslove u ime mojih klijenata, i odlazeći u katastar, ja sam zaista frapiran i iznenađen koliko građani moraju da izdvoje para da se knjiži ono što su po ugovoru ili o poklonu ili o kupoprodaji ili nasleđu morali da predaju katastru. Cene katastra su velike. Ovo kada je rekla gospođa Radeta i spomenula ministara Zoranu Mihajlović, moram reći da bi ona trebala da da ostavku odmah. Jedan podatak, postavio sam poslaničko pitanje - koliko ima predmeta u drugom stepenu po žalbi građana, koja su upućena nadležnim državnim organima, odnosno resornom ministarstvu. Šta se ispostavilo, jer građani po pet godina čekaju da im bude rešena žalba u drugom stepenu? Trideset i šest hiljada predmeta bilo je kod gospođe Mihajlović u fioci, a građani su morali da trpe i da čekaju, da ne ostvare svoja prava i da ne regulišu određene imovinske stvari i obave poslove koji su nužni, a ujedno i hitni. U stvari, pet godina se moralo čekati. Kada je to pitanje postavljeno pre godinu dana, tada je gospođa Mihajlović iz fioka izvukla 33 hiljade predmeta drugog stepena, pa je uputila katastru i katastar se našao zatečen u čudu šta da radi, a građani su počeli da protestvuju i da traže pravo da se blagovremeno i na vreme u određenom roku moraju donositi odluke katastra. Samo su tri hiljade predmeta bile kod katastra nerešene u drugom stepenu. Prema tome, dame i gospodo, katastar je postao bahat. On nije u funkciji kao što je bio ranije, a ministar nadležni, gospođa Zorana Mihajlović, ona ne radi svoj posao ovde, ona se u ministarstvu promoviše, ona nije otišli ni u jedan katastar, ona nije primila ni jednog građanina koji muku muči da dođe do određenih prava, da li putem nasleđa, da li putem poklona, da li putem kupoprodaje. Da li ima dovoljan broj radnika u katastru, postavlja se pitanje. Prema tome, u katastru se moraju uspostaviti radni i efikasni odnosni, a ujedno resorno ministarstvo, resorni ministar mora dati ostavku, ne samo zbog ovoga, nego i zbog onih 300 miliona što je morala Amerikancima da pokloni na štetu budžeta Republike Srbije.
Zahvaljujem, kolega Jojiću. Dozvolio sam vam da govorite duže iz jednog prostog razloga i nije moj manir da prekidam narodnog poslanika, ali informacije radi, poslanička grupa SRS nema više preostalog vremena osim vremena ovlašćenog predstavnika, dva minuta i 43 sekunde. Zahvaljujem. Na član 1. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 1. amandman je podnela narodni poslanik Ljiljana Mihajlović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 2. amandman je podneo narodni poslanik Zoran Despotović. Da li neko želi reč? (Ne) Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Ružica Nikolić. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Ružica Nikolić. Izvolite, koleginice.
Zahvaljujem, gospodine Milićeviću. Dame i gospodo narodni poslanici, na član 3. kojim se menja postojeći član 12. Zakona o porezima na imovinu podneli smo amandman kojim smo tražili da se porez na imovinu ne plaća na nepokretnosti u svojini tradicionalnih crkava i verskih zajednica koje su namenjene i isključivo se koriste za obavljanje bogoslužbene delatnosti. Srpska radikalna stranka je bila protiv Zakona o verskim zajednicama koje je donela Koštuničina Vlada, kada je data mogućnost mnogima da se registruju, tako da sada imamo registrovanu 21 malu versku zajednicu. Srpska radikalna stranka poštuje samo tradicionalne verske zajednice koje su Ustavom Republike Srbije definisane i mi se zalažemo za ukidanje osnivanja i delovanja onih sekti čija učenja propagiraju ne samo obavezu davanja ogromnih materijalnih sredstava vođama sekti, već i, kao što je i posebno opasno, propagiraju najrazličitije destruktivne, često i samoubilačke ideje kod svojih podanika. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Kolega Despotoviću, kažete da sistem nije bio u redu. Nema nikakvih problema, izvolite. Podneli ste amandman na član 2. Izvolite.
Hvala na razumevanju, gospodine predsedavajući. Prijavio sam se, ali verovatno je sistem zakazao. Dame i gospodo narodni poslanici, Predlog zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu, SRS je tražila da se član 2. Predloga zakona briše, uz obrazloženje da predložena izmena člana ne utvrđuje na dobar način osnovicu poreza na imovinu za obveznika koji vodi knjige. Ovaj zakon je u prošlosti pretrpeo dosta izmena i dopuna, a u obrazloženju za donošenje ovog zakona zakonopredlagač je naveo da je osnovni razlog za donošenje ovog zakona sadržan u potrebi da se smanji administriranje u vezi sa prometom nepokretnosti, što bi značilo da se donošenjem ovog zakona na najbolji način rešava problem, jer se radi o zakonskoj materiji koju je jedino moguće menjati i dopunjavati odgovarajućim izmenama i dopunama. Pored toga, utvrđivanje poresko-pravne materije zakonom, vi ste naveli da se doprinosom pravnoj sigurnosti ujedno obezbeđuje transparentnost u vođenju poreske politike. Srpska radikalna stranka postavlja sasvim logično pitanje – da li sve ovo što ste naveli u obrazloženju za donošenje ovog zakona odgovara stvarnosti? Hvala.
Zahvaljujem. Na član 3. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Taman da se nadovežem na ovu priču koleginice Nikolić. Dakle, gospodine ministre, gospodine Milićeviću, ovaj problem o kom je ona govorila je zaista veliki. Vi morate pod hitno, kao Vlada Srbije, da pristupite izmeni Zakona o crkvama i verskim zajednicama i da ga uskladite sa Ustavom Republike Srbije. Za vreme Koštuničine Vlade, ne znam da li je tad kolega Rističević bio narodni poslanik, ali Martinović sigurno jeste, njihov ministar vera, pošto su imali posebno ministarstvo, izvesni Radulović, kako mu beše ime, ne mogu da se setim, došao je u Narodnu skupštinu sa ovim opasnim predlogom zakona da se tradicionalne verske zajednice, koje su inače trebale kao takve i da se definišu i pobroje u Ustavu Republike Srbije, izjednačavaju sa ovim tzv. malim verskim zajednicama, a njih je do sada 21 registrovana u Srbiji, po tom Koštuničinom zakonu, i da imaju ista poreska oslobođenja kao ove tradicionalne verske zajednice. Koje su to tradicionalne verske zajednice u Srbiji? To su Srpska pravoslavna crkva, Rimokatolička crkva, Slovačka evangelička crkva, Reformatska hrišćanska crkva, Evangelička hrišćanska crkva, Islamska verska zajednica i Jevrejska verska zajednica. Sve drugo, gospodine ministre, je zaista skandalozno, da za obrede bogosluženja se predviđa ovo poresko oslobađanje, za objekte te namene, a oni registruju, kako im je to dao taj Koštuničin zakon koji su ovi žuti podržali, a to je bilo u onom vakuumu 2007. godine, ko koga podržava i kako oni prave sebi vlast, da mogu oni da koriste poreske olakšice, oni koji vrbuju našu decu. Nasrću, molim vas, da li ste imali takve slučajeve u vašim eparhijama, i na sveštenike Srpske pravoslavne crkve. Da li verujete? U Šumadijskoj eparhiji se to dešavalo. Sveštenik ide na bogosluženje i tu oni obično se vrzmaju oko crkve i propagiraju to, da ne koristim ove izraze koji nisu primereni za ovo mesto, a i uopšte, neću kao hrišćanka i pravoslavac da ih koristim. Dakle, molim vas, gospodine ministre, da li se bilo koje ministarstvo, a sada je to nadležno ministarstvo gospodina Ružića i Ministarstvo pravde, bavi ovim, jer mnogi od njih rade i za strane obaveštajne službe, na zadatku su i stranih sila ovde, koji na takav način deluju da truju našu omladinu. Pa i jedan život koji je tako upropašćen, to je zaista strašno. Evo završavam, gospodine Milićeviću. Šta je još druga suština ovog amandmana, a nema veze sa ovim pitanjem? To je oslobađanje svog poljoprivrednog zemljišta koje je poplavljeno zbog toga što je tu sada rečno korito. Kada je izvršena erozija zemljišta zbog šljunkarske mafije, takođe koju podržava ministar Zorana Mihajlović, onda su ljudima poplavljene njive, pa zaista me zanima kako će gospođa da u dolini i u toku reke Zapadne Morave, u mom selu Katrga, u Obrvi itd, sprovede proces eksproprijacije za ovaj novi koridor i auto-put gde je smuljala 300 miliona evra, kad su te njive sada pod zemljom i kad ljudi treba da plaćaju porez na ono što im je pod rekom i rečnim koritom, zbog toga što je šljunkarska mafija sve to napravila njima.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 6. amandman je podneo narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Tomislav Ljubenović. Izvolite, kolega.
Hvala, predsedavajući. U ime poslaničke grupe SRS podneo sam amandman na član 6. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezu na imovinu. Članom 6. predlagač želi da izmeni član 27. osnovnog zakona. Inače, članom 27. važećeg zakona definisane su odredbe koje se odnose na poresku osnovicu. Srpska radikalna stranka predlaže predlagaču da odustane od ovih izmena zato što se njima u članu 27. osnovog zakona unose odredbe koje se odnose na javne beležnike. Predlagač je inače predložio i dodavanje novog stava 3. nakon postojećeg stava 2. u kome, između ostalog, piše – kad obveznik nema obavezu podnošenja poreske prijave, u skladu sa članom 34. ovog zakona, rok iz stava 2. ovog člana počinje da teče od dana predaje javnom beležniku, odnosno poreskom organu, dokaza od značaja za ostvarivanje prava na poresko oslobađanje koje poreski organ ne može pribaviti razmenom podataka između državnih organa itd. Amandmanom se izražava stav SRS, a to je da smo mi apsolutno protiv toga da se bilo koji posao poverava javnom beležniku. Dosadašnji zakon u članu 27. jasno prepoznaje nadležnosti poreskih organa koji je državni organ i tako treba da i ostane. Vlast mora da sagleda interese građana Republike Srbije i da donosi zakone u interesu svih građana, kao i u interesu države Srbije, a ne u interesu pojedinaca, u ovom slučaju lica koja se bave javno-beležničkim radom. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Ljubenoviću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite, kolega Rističeviću.
Dame i gospodo narodni poslanici, prijava imovine, prijava imovine posebno za političare i za Agenciju za sprečavanje korupcije je nešto što je najbitnije, sada i mediji. Sada zamislite kada neko posle ubistva Đinđića uspe da se ubaci u DS, dobije javnu funkciju, prvo u Tadićevoj kancelariji, pa onda ministar za NIP. Zamislite, stave kozu da čuva kupus. Nacionalni investicioni plan, a nacionalni Đilas vidi kao svoj. Pa, onda postane krado, gradonačelnik, ili bolje reći kradonačelnik. Spoji javnu funkciju sa privatnim biznisom. U privatnom biznisu firme mu prihoduju 619 miliona evra, prijavi imovine imovine za 25 miliona evra, prihodi 619, a profit 100 miliona evra. Pri tome, zahvaljujući tome što je spojio javnu funkciju sa privatnim biznisom pravi dug u Beogradu 1,2 milijarde, na javnoj funkciji, a na privatnoj prihod 619 miliona evra. Još nešto, sada priča o slobodi medija, on, koji je kroz oglašavanje imao pravo da oglašava najpoznatije robne marke, zahvaljujući tome što je preuzeo reklamno tržište RTS, Studio B i drugih javnih glasila. Onda zahvaljujući tome kontroliše sve medije. Jer, ukoliko loše pište o Đilasu i Tadiću, ukoliko ste opoziciono nastrojeni, kao što danas imate pet, šest štampanih medija i nekoliko televizijskih, onda ne možete da dobijete reklamu, onda ste ugroženi finansijski, i ne smete ništa da pišete protiv Đilasa, koji je spojio javnu funkciju sa privatnim biznisom i prihode stotine miliona evra. Zato mislim da je vreme da se ispita to što je radio, da se ne bi desilo nekad u budućnosti da se, ne daj Bože vrati na vlast i da ponovo to radi. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Na član 7. amandman je podneo narodni poslanik Milorad Mirčić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Milorad Mirčić. Izvolite.
Kad je u pitanju ovaj zakon on na neki način doprinosi da se što preciznije definiše kada nastaju te poreske obaveze kada je u pitanju imovina. Naime, isto tako definiše kada i po kom osnovu prestaju obaveze za plaćanje poreza na imovinu. Mi u Srbiji imamo dosta tih paradoksalnih situacija, a one se odnose na imovinu i plaćanje poreza na tu imovinu. Mi imamo ljude koji su zvanično u javnom životu prepoznatljivi kao milioneri, a kada pogledate njegove poreske obaveze za svu tu imovinu s kojom on raspolaže, na kraju krajeva, i prihoduje ne mala sredstva, onda je to nešto što je minimum. To su neke kontradiktornosti, a to je zahvaljujući praksi, gde u praksi imamo da, bez obzira koliko raspolaže imovinom, oni su pronašli, kako bi se to reklo, rupe u zakonu, i izbegavajući plaćanje poreza faktički nanose štetu budžetu i državi Srbiji. Tome bi trebalo konačno da se stane u kraj, kao što imamo recimo, ljude koji su prebogati, kada je u pitanju kapital, a s druge strane kada im pogledate njihova primanja ona su minimalna. Onda se postavlja logično pitanje kako sa tolikom imovinom ne plaća porez na nekretnine, ili kako sa tolikim bogatstvom da ima minimalna primanja. Bogatstvo naravno, u nekretninama i svemu ostalom. To treba da se rešava, ne samo ovim zakonom, nego treba da se rešava i nekim postupcima koji podrazumevaju procesuiranje određenih slučajeva da dobiju svoj epilog na sudu. Kada se to okonča onako kako ne ide u korist takvih lica, onda će to postati pravilo i drugi će i te kako biti disciplinovani i izmirivati svoje obaveze, i u skladu sa zakonom prijavljivati imovinu. Hvala vam.
Zahvaljujem. Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 8. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik Nikola Savić. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Nikola Savić. Izvolite.
Zahvaljujem, predsedavajući. Dame i gospodo narodni poslanici, podneo sam amandman na član 9. Predloga zakona o porezima na imovinu. Naime, ovim sam amandmanom tražio brisanje ovog člana. Ovaj član dovodi se u vezu sa javnim beležnicima i to je razlog zbog čega sam tražio brisanje ovog člana. Srpska radikalna stranka smatra da nijedan državni posao ne treba poveravati javnim beležnicima, nego da su za to nadležni određeni sudovi i druge državne institucije. Dakle, naš stav o javnim beležnicima identičan je stavu o javnim izvršiteljima, a taj stav javnosti je dobro poznato. Dakle, i javni beležnici i javni izvršitelji su institucije, doduše koje nije uvela ova vlast, ali nije učinila ništa ni da ih ukine iako veliki broj građana Srbije se žali na njihovo ponašanje i snosi posledice toga. Tako da smatram da ovaj amandman je Vlada trebala prihvatiti, ali vi ste odlučili da bude tako, a građani će odlučivati šta će biti i kako će biti.
Zahvaljujem. Na član 9. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 10. amandman je podnela narodni poslanik Vjerica Radeta. Da li neko želi reč? Reč ima narodni poslanik Vjerica Radeta.
Amandman smo podneli da bismo skrenuli pažnju na neslaganje SRS sa tim što su sve ove prebačene na notare zato što to puno košta građane Srbije. Mi danas ceo dan radimo veoma ozbiljno i imali smo između ostalog i veoma ozbiljnu i prijateljsku posetu Njegove Ekselencije gospodina Lukašenka koji je iskreni prijatelj Srbije i srpskog naroda i iskreni prijatelj našeg predsednika dr Šešelja već više decenijski. Njegova poseta je kod nekih moralnih nakaza izazvala neke čudne reakcije. Pa se pojavljuju na društvenih mrežama sa konstatacijama da je u pitanju autokrata, diktator i onda se ovim moralnim nakazama Sandi Rašković Ivić koja je inače ustaški špijun u Srbiji i ovoj Aleksandri Jerkov koja je sa svim CIA škola, CIA špijun u Srbiji, pridružio pre sat, dva vremena i Bojan Pajtić. Za njega je kaže, gospodin Lukašenko autokrata. A znate po čemu je Bojan Pajtić u Srbiji poznat? Inače, svi su ga zaboravili ovako po nekim ozbiljnim stvarima. Poznat je po dve stvari. Jedna je zbog koje je odavno trebao biti u zatvoru ozbiljna pljačka „Razvojne banke Vojvodine“ koju je opljačkao zajedno sa Borisom Tadićem. Dakle, puno je podataka o tome, ali mi vreme ne dozvoljava i nije nešto bitan da sad toliko o njemu govorimo, a Bodrum je treći. Da, Bodrum znači krađa u Narodnoj skupštini, glasanje na daljinu i po tome će ostati poznat, a ostaće poznat i po tome što je radio, odnosno što ima doktorat koji nikada niko nije video. Dakle, postoje dve stvari u Srbiji koje niko nikada nije video. Jedna je ostavinsko rešenje vesele udovice Ružice Đinđić, niko nije video drugi primerak, a ona ne zna koliku je silnu imovinu nasledila. Drugi akt u državi Srbiji koji niko nikada nije video je doktorska disertacija Bojana Pajtića. Zamislite sada takve moralne gromade poput tih troje srpskih izdajnika, izdajnika države Srbije, imaju nešto protiv što Srbiju posećuju prijatelji Republike Srbije i srpskog naroda.
Zahvaljujem. Na član 11. amandman je podneo narodni poslanik Sreto Perić. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Sreto Perić. Izvolite.
Dakle, gde god se pojavljuju javni beležnici, mi imamo intervencije na te članove bilo kojeg zakona, ali ovde želimo reći nešto drugo. Srpska radikalna stranka smatra da je prihod koji ostvari država i jedinica lokalne samouprave od poreza na imovinu veoma veliki i da je on u 2018. godini iznosio 45 milijardi dinara. Zanimljivo je i tu ću vam pokazati jedan odnos prosečnosti. Uporedićemo ove podatke sa prosečnim primanjima u Srbiji. Jedan Beograđanin je ovaj porez na imovinu platio 7.924.000, to je bio najveći porez na imovinu. On ima preko 3.000 kvadratnih metara stambenog prostora, gde su stanovi i kuće i negde blizu 400 kvadrata garažnog prostora. Onaj građanin u Beogradu koji je platio najmanje, to je 800 dinara. Kada bi se izveo tu jedan prosek, onda bi bilo da građani u Beogradu prosečno plaćaju 3.962.000 dinara. To je isto kao prosečno primanje 500 evra. Ili taj što je platio najmanje u odnosu na taj prosek, on je manji za 4.953 puta. To su proseci, to su pokazatelji kojim vi vrlo često baratate. Pomaka ima, još jednom da kažem, ali ne treba se uvek slepo držati toga. Ima još jedan zanimljiv podatak što Vlada neće da uzme u obzir i uzme u razmatranje. Ukoliko se desi da se kasni sa plaćanjem poreza na imovinu, onda je referentna kamatna stopa Narodne banke Srbije koja iznosi 2,25 uvećava se još za 10 indeksnih poena. Tako da kamata za kašnjenje u plaćanju poreza na imovinu iznosi 12,25%. Zanimljivo bi bilo šta će Vlada da uradi sa problemom koji ima „Sava centar“, gde ima negde oko 6,3 miliona evra duga po osnovu poreza na imovinu. Hvala vam.
Zahvaljujem, kolega Periću. Na član 12. amandman je podnela narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Nataša Sp. Jovanović. Izvolite.
Poreske uprave gradova i opština u Srbiji pojedine korektno rade svoj posao i u gradu Kragujevcu, iako je apsolutno katastrofalno stanje u gotovo svim preduzećima i u onome koje je objedinio Radomir Nikolić ukidajući pet preduzeća, a koja su imala svoju izvornu i veoma važnu funkciju poput preduzeća za izgradnju grada Kragujevca, ne mogu da kažem, eto, to je i neko moje lično iskustvo da Poreska uprava odnosno uprava koja vrši rešenja i dostavlja ih građanima poreza na imovinu, ne radi korektno taj posao. To je zato što tamo sede opet neki ljudi koji su uspeli da opstanu zahvaljujući time što imaju to znanje, a ovaj naš nesrećni gradonačelnik se nije usudio da ih menja. Međutim, u mnogim drugim gradovima u Srbiji sa ovakvim izmenama zakona, gospodine Đorđeviću, ti poreski organi neće moći da se snađu. U ovom članu za koji mi sada predlažemo amandman, predviđa se da neko lice, fizičko ili pravno, koje ima boravište ili sedište na primer u Kragujevcu, a to lice dobije u nasledstvo, na poklon, na bilo koji drugi zakonom propisani način, neku dugu nepokretnost u pet gradova u Srbiji, ili dva, ili čak u jednom, nije bitno, poresku prijavu može da podnese po mestu svog prebivališta. To je apsolutno neizvodljivo. Bilo bi kada bi funkcionisalo sve, od e-uprave, od poreske prijave, ovako dugmetom na klik. Da li vi znate da organi poreskih uprava u jedinicama lokalne samouprave i dan danas ne mogu da na pravilan način razvrstaju i da utvrde, to je ogromna imovina, šta pripada nekom preduzeću, šta pripada nekom pravnom licu koje više ne postoji, šta pripada preduzećima koja su odavno likvidirana itd, pa čak i stečajni upravnici imaju problema da utvrde neku imovinu, a tek sada pošto se dešava sve ovo sa restitucijom koju vi podržavate, koju su ovi žuti izglasali, tek će tu nastati jedan opšti haos. Naravno, sve to ima veze sa Katastrom odnosno Geodskom upravom Republike Srbije, koja je pod nadležnošću ministarstva Zorane Mihajlović i sa direktorom, kako mu je ime, da li beše Bora, uglavnom preziva se Drašković, koji vedri i oblači katastrom Srbije. Ovo što je gospodin Jojić pričao, toliko puta smo i mi to spominjali u našim diskusijama, to su nerešeni predmeti, njih preko 40.000 i ljudi zbog toga imaju probleme, i u imovinsko-pravnim odnosima i kod nasleđivanja. Ne samo to, evo gospodine Milićeviću, jer vi ćete da glasate za to u Danu za glasanje, na takav način će to zaista stvoriti problem poreskim organima u lokalnim samoupravama, gde ćete da uterujete novac drugoj kasti u Srbiji, a to su javni beležnici, odnosno notari, koji će, eto tako, što im je zakon za koji glasate dao to pravo da uzimaju ogroman novac od građana Srbije.
Zahvaljujem, koleginice Jovanović. Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 14. amandman je podneo narodni poslanik Filip Stojanović. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Filip Stojanović. Izvolite.
Zahvaljujem. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre sa saradnicima, podneo sam amandman na član 14. Predloga zakona o izmenama i dopunama Zakona o porezima na imovinu. Ovim mojim amandmanom sam tražio da se navedeni član briše. Stav Srpske radikalne stranke je da bilo koji posao ne treba poveravati javnim beležnicima, odnosno da se oni moraju ukinuti. Svedoci smo da se u ovoj oblasti javio veliki broj zloupotreba gde je država bila najveći gubitnik. Naravno, ovim ne želim da generalizujem stvar. Postoje u ovoj oblasti i ljudi koji časno i savesno rade svoj posao, međutim, ovde glavnu reč vode uski krug ljudi koji su interesno povezani, a svoj interes najčešće ostvaruju tako što su povezani sa nekim podnosiocima vlasti. Koliko puta sa ovog mesta poslanici Srpske radikalne stranke treba da vam ponove da javni izvršitelji, pa i javni beležnici nanose ogromnu štetu našim građanima. Srpska radikalna stranka, po ko zna koji put ponavlja da su državni organi jedino nadležni za ovu vrstu poslova, to što vi uporno odbijate naše amandmane neće nas sprečiti da razmatramo zakone i pišemo amandmane tamo gde smatramo da se tekst zakona može popraviti. Praksa je pokazala da smo uvek bili u pravu. Nažalost, zahvaljujući vlastima, građani od toga nisu imali koristi. Zahvaljujem.
Zahvaljujem, kolega Stojanoviću. Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik dr Aleksandar Martinović. Vlada i Odbor za finansije, republički budžet i kontrolu trošenja javnih sredstava prihvatili su amandman. Odbor za ustavna pitanja i zakonodavstvo smatra da je amandman u skladu sa Ustavom i pravnim sistemom Republike Srbije. Konstatujem da je ovaj amandman postao sastavni deo Predloga zakona. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Nemanja Šarović. Da li neko želi reč? (Ne.) Na član 15. amandman je podneo narodni poslanik Marijan Rističević. Da li neko želi reč? (Da.) Reč ima narodni poslanik Marijan Rističević. Izvolite.
Dame i gospodo narodni poslanici, prijava imovine. Ja i dalje insistiram na ovoj sirotinji Saveza za Srbiju, Draganu Đilasu da se jednom tužilac uzme i da proveri Most na Adi, podzemne kontejnere, Bulevar kralja Aleksandra i sve druge njegove afere, a posebno sa oglašavanjem, sa njegovim radom na medijskom tržištu. Mnogo je ova zemlja propratila. Mnogo su reforme odgođene. Da li je tako, gospodine Orliću? Mnogo se toga desilo upravo zbog toga što je ovaj bogataš, ovaj tajkun kontrolisao državni RTS i sve druge privatne, elektronske i štampane medije, zahvaljujući reklamama. Dakle, kod njega su sekunde bile jeftinije nego na RTS. Ako kupite od Đilasa sekundu za RTS, ona je jeftinija nego ako tu isto kupite od RTS. Isto je bilo i za Pink, za Studio B i za sve elektronske i štampane medije. Štampani elektronski mediji koji nisu bili po volji Dragana Đilasa, koji su loše pisali o Jeremiću, Tadiću, Đilasu i Šutanovcu, koji su morali, uprkos tome što su sve o njima znali, da pišu lepo o njima, svi koji su loše pisali nisu mogli da dobiju reklamu, nisu mogli da dobiju novac od reklamnog tržišta i na takav način su ostali bez prihoda ili su morali slepo da slušaju Dragana Đilasa, koji je svoju javnu funkciju podredio privatnom biznisu i na takav način prihodovo 619 miliona evra, uz apsolutnu kontrolu medija koji nisu smeli da pišu o spajanju javne funkcije sa privatnim biznisom, što je neprestano radio sve do pada sa vlasti. Ja mislim da njegovu imovinu Zagorka Dolovac detaljno mora da pretrese, jer je on na takva način zaustavio promenu vlasti, kontrolom medija. Opozicija danas ima niz elektronskih i štampanih medija - NIN, Danas, Vreme, Nedeljnik, Blic, N1, Nova S, Sport Klub itd, 13 komada. U ono vreme opozicija nije imala ništa. Nijedan medij nije bio naklonjen upravo zato što je medijsko tržište, tržište reklama oglašavanje, što je apsolutno kroz to medije kontrolisao Dragan Đilas i pri tome stekao enormnu imovinu, a novinari su radili za sto evra. Hvala.
Zahvaljujem, kolega Rističeviću. Na član 16. amandman je podneo narodni poslanik Aleksandar Šešelj. Da li neko želi reč? (Ne.) Pošto smo završili pretres o svim amandmanima, zaključujem pretres Predloga zakona u pojedinostima. Pošto smo obavili pretres Predloga zakona u načelu i u pojedinostima, Narodna skupština će u Danu za glasanje odlučivati o Predlogu zakona u načelu, pojedinostima i u celini. Dame i gospodo narodni poslanici, poštovani ministre, poštovani predstavnici ministarstva, ovim bi završili današnji radni dan. Sa radom nastavljamo sutra, dakle u sredu, 04. decembra 2019. godine, sa početkom u 10.00 časova. Zahvaljujem.