Hvala vam lijepa poštovani g. predsjedavajući, uvažene kolegice, uvaženi kolege, hrvatska javnosti. Jučer smo ovdje u ovoj sabornici raspravljali o određenim izmjenama Zakona o sigurnosti prometa na cestama i to nakon što smo 12 sati ovdje drvili o dvije točke vezane uz kvalifikacijski okvir, dakle vladajući su izuzetno važan zakon stavili na raspravu debelo iza 20 sati. Dakle, nemoguće je više staviti ga u bilo koju informativnu emisiju i sad, zašto? Gdje bi mogli biti motivi? Evo, ja ovdje na nekoliko stranica imam reakcija i između ostaloga, i Hrvatskog društva za medicinu rada Hrvatskog liječničkog zbora, Koordinacije hrvatske obiteljske medicine, a imam i stav jedne privatne gospođe koja je isto tako specijalistica obiteljske medicine. Pa evo, da prođemo kroz neke bitne stvari. U izradi predmetnog zakona o kojem smo jučer ovdje razgovarali, nisu bili angažirani niti imenovani članovi radne skupine iz strukovnih liječničkih društava, bilo Hrvatskog liječničkog zbora ili bilo koje druge udruge profesionalaca, pravih liječnika obiteljske medicine. Navedeni prijedlozi o kojima smo jučer ovdje razgovarali, dakle, što se, koji se tiču utvrđivanja ili suspendiranja zdravstvene sposobnosti vozača, nemaju nikakvu stručnu i medicinsku podlogu. Uradak su osoba iz redova predlagača. Navedeno je da su u izradi predmetnih prijedloga sudjelovali zaposlenici Ministarstva zdravstva. To je apsolutno čudesan podatak u odnosu na sudjelovanje administracije u zdravstvu, ovdje možemo možda govoriti o točnosti toga podatka. Da vidimo dalje, evo, i sama liječnica obiteljske medicine kao osoba javila se i rekla je da je zgražena, da je zgrožena, kako god. Umjesto da se uzme jedno dobro rješenje iz Velike Britanije, pogleda se kako su oni riješili, mi imamo jedan čudan hibridni model koji ustvari obiteljske liječnike pretvara u cinkaroše vlastitih pacijenata jer duboko poremećuje odnos liječnik-pacijent, koji se prvenstveno, naravno, temelji na povjerenju. Povjerenju koje je vrlo bitno u procesu postavljanja dijagnoze, liječenja, praćenja i naknadnog savjetovanja pacijenta. Jednom kada je taj odnos narušen, naravno, postižu se i lošiji rezultati samog procesa liječenja. Kratko i jasno, ukoliko pacijent misli da će ga liječnik obiteljske medicine radi neke njegove tegobe prijaviti da je nesposoban za vožnju, on će, naravno, ili uopće ne otići na pregled svome liječniku ili će tijekom pregleda liječniku uskratiti potpune informacije o tegobama koje ima, lažirat će eventualne simptome, u konačnici, otići negdje na pregled u privatnu polikliniku, platiti to ili lijekove kupiti na privatni recept jer što, želi izbjeći mogućnost da mu se zabrani vožnja na određeno vrijeme te da ide u sustavu bude evidentiran njegov zdravstveni problem. Dakle, izuzetno težak i nakaradan prijedlog. Dozvolite da još jednom naglasim nešto što je katastrofalno. Koordinacija hrvatske obiteljske medicine, tu su kolegice i kolege, nećete vjerovati, vladajuća strana sabornice potpuno je prazna. Tako je bilo i ovdje, oni sami kažu, poslali su otvorena pisma svim klubovima zastupnika u hrvatskom državnom Saboru, svim nezavisnim zastupnicima. Evo, ovo je, ovo je njihovo priopćenje, javno je dostupno. Svi saborski klubovi odazvali su se, primili su predstavnike KoHOM-a ili su se barem na neki način informirali o posljedicama ovakvih zakonskih prijedloga o kojima smo jučer raspravljali. Zamislite koji se jedini klub nije javio? Tri, četiri, sad. Naravno, klub HDZ-a i klubovi nacionalnih manjina. Naša hrvatska vladajuća koalicija. Najveći užas je da je na prijedlog KoHOM-a Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku ovog Visokog doma 4. studenoga održao tematsku sjednicu oko uvođenje obveze obiteljskim liječnicima da utvrđuju zdravstvenu sposobnost vozača, naravno, sve u želji da se dijalogom dođe do svima prihvatljivog rješenja. Nećete vjerovati, članovi Odbora iz redova vladajuće HDZ-a nisu se odazvali niti su sudjelovali u radu tog Odbora, pa tako očigledno niti u radu jučerašnje saborske rasprave, osim što su naravno, kao i uvijek, što smo i danas ovdje vidjeli u ovoj raspravi o Strategiji poljoprivrede docirali oporbenim zastupnicima i zastupnicama da se u poljoprivredu ne razumiju. Jamčim vam čvrsto i odgovorno ko dečec koji je vozil traktor po njivi sa 7 godina, većina njih ne zna razliku između prednje i stražnje strane traktora. Hvala lijepo.
Sada će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovani zastupnik Marko Milanović Litre. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovane kolegice i kolege. Europski sud jučer je odbacio tužbu Poljske i Mađarske protiv europskog mehanizma koji se za kršenje sloboda i vladavine prava kažnjava zemlje članice uskraćivanjem novca iz europskih fondova. Ova presuda dokaz je sve veće federalizacije i centralizacije moći unutar EU te dodatno oduzimanje prava i suverenosti državama članicama. Ovom presudom okončan je spor između ne izabranih briselskih demokrata i demokratski legitimno izabranih vlada Poljske i Mađarske koje su optužene za kršenje demokratskih prava i europskih vrijednosti i tzv. vladavine prava. Treba se prisjetiti kako Poljskoj i Mađarskoj još uvijek nisu odobreni nacionalni planovi za oporavak i otpornost, iako su još prije nekoliko mjeseci predale svoje planove Europskoj komisiji, Europskoj komisiji koja će po svemu sudeći od sada kažnjavati države članice zbog nepoštivanja tzv. vladavine prava i neusklađivanja svojih političkih ciljeva sa globalističkim tendencijama EU. Treba se prisjetiti i pritisaka i ucjena koje su trpile Poljska i Mađarska zbog vladavine prava koja je jako slabo definirana u čl. 2. i 7. o EU, kao što je slabo definira vladavina prava tako su i slabo definirani mehanizmi koji su na raspolaganju Vijeću odnosno Komisiji za kažnjavanje prilikom nepoštivanja iste. O vladavini prava sam već nekoliko puta govorio za ovom govornicom, ali nije na odmet još jednom pitati se što taj pojam znači na razini EU tj. može li vladavina prava sadržavati jednoznačne elemente za sve države članice ako znamo da je svaka od njih kulturno, povijesno, svjetonazorski i ekonomski jedinstvena odnosno različita. Europsko vijeće, parlament i komisija trebali bi poštivati nacionalne identitete država članica koji su neodvojivo povezani s njihovim političkim i ustavnim strukturama. Vladavina prava od jučer je postala političko oružje kako bi se kažnjavali čitavi narodi zbog provođenja politika koje nisu usklađena s agendom sve veće federalizacije EU. Ovo je jedan od najsramotnijih događaja koji se mogao dogoditi unutar struktura EU. Predsjednica Europske komisije von der Leyen jučer je pobjedonosno zaprijetila Poljacima i Mađarima i uz presudu objavila, pozdravljam potvrdu suda o zakonitosti …/nerazumljivo/… o uvjetovanosti, komisija će obraniti i proračun unije od kršenja načela vladavine prava, djelovat ćemo odlučno. I kada kažem Poljacima i Mađarima ne mislim na političku elitu već na poljski i mađarski narod koji će očito biti kažnjen jer nisu birali briselske poslušnike već vlast koja u Bruxelles odlazi sa stavom i vlastitim mišljenjem za razliku od naše koja u Bruxelles odlazi otvorenog srca i uma s čežnjom da prepusti još jedan mali dio teško izborene suverenosti Hrvatske kako bi udovoljila svom patronatu. Hrvatska kao najmlađa članica EU koja nema niti će u skorije vrijeme imati utjecaj na politike gospodarski razvitak i razvoj EU u onoj mjeri kao što imaju npr. Poljska ili Mađarska mora se zapitati što ova presuda znači za nas i naš položaj unutar EU. Trebamo se zapitati u kakvoj se zajednici Hrvatska danas nalazi. Hoćemo li postati najobičnije pokrajina na rubu federalno uređene super države ili smo još uvijek dio zajednice suvremenih država članica. Imamo li pravo određivati prioritete, politike i reforme koje će biti u korist i na korist Hrvaticama i Hrvatima i koje ćemo moći provoditi bez straha od odmazde briselskih birokrata. No, nisam došao ovdje za govornicu kako bi zagovarao izlazak iz EU ili njezino raspuštanje kao što će mnogi to tako protumačiti. Postoje prednosti članstva Hrvatske u EU, ali postoje i velike opasnosti smjera u kojem EU ide. Hrvatska mora stati u obranu Poljske i Mađarske, moramo se boriti za prava, suverenost i samoodređivanje unutarnjih politika Poljaka i Mađara jer ako su danas njihova prava unutar EU ugrožena i to se danas i s tim se danas ucjenjuje njih tko može garantirati da se isto neće dogoditi i Hrvatskoj za nekoliko dana. Hvala.
U ime kluba za socijaldemokrata, govorit će poštovani zastupnik Erik Fabijanić. Izvolite.
... [[Govornik nije uključen.]] i kolege. Potpredsjedniče. Govorit ću o jednoj nezahvalnoj temi koja se događa ovih dana u Hrvatskoj, ali koja je počela još tijekom prošle godine, odnosno tema je dosta aktualna, a radi se o oporezivanju prekograničnih radnika. Načelno gledajući i uvodno ću reći da je ovdje Porezna uprava u pravu. Dakle osobe koje rade preko granice, a imaju prebivalište u RH, oni jesu hrvatski porezni obveznici, ali sad slijedi ono ali, trebamo ući u genezu tog problema i zašto se on događa. Naime, ulaskom Hrvatske u EU 1.7.2013. godine u prvih dakle 2 godine pitanje slobode kretanja odnosno sudjelovanja hrvatskih radnika na tržištu rada u zemljama članicama EU de facto bilo je zamrznuto odnosno nije bilo moguće u prvih 2 godine i to je vrijedilo do 1.7.2015. godine kada se to liberalizira s time da pojedine države kao npr. Republika Slovenija bila je uložila pravo veta u naredne 3 godine. Što je vrijedilo za Sloveniju, nije vrijedilo niti za Austriju, niti za Italiju, a to drugim riječima da prevedemo znači, a to znači da hrvatski radnik može sklopiti i o tome sam govorio više puta za ovom govornicom, potpisati ugovor o radu sa stranim poslodavcem sa sjedištem u inozemstvu unutar zemlje članice EU navodeći hrvatsku adresu. I tu nastaje problem. I taj problem dokazuje nespremnost države da informira svoje građane, aljkavost države da kroz razne informativne mehanizme informira svoje građane o tome koja su njihova prava i obaveze kao prekogranični radnici jer činjenica je da se dohodak najprije oporezuje u izvorištu i ono što se plaća u inozemstvu razlika se mora platiti u Hrvatskoj na temelju bilateralnih ugovora koje Hrvatska ima sa većinom zemalja, susjednih zemalja dakle one koji obuhvaćaju prekogranični rad. Da li smo to dobro ispregovarali? Da li je to tako u redu? Dalo bi se pričati jer navest ću jedan primjer. Između Francuske i Italije postoji bilateralni ugovor kao i između Francuske i Austrije, kao između Italije i Austrije po kojemu se radnici migranti oporezuju samo i isključivo u zemlji prebivališta. Dakle, ne oporezuju se u izvorištu dakle od kud dohodak dolazi. Iznimka je Švicarska Konfederacija koja konkretno rečeno sa Italijom nema takav sporazum, oni u cijelosti oporezuju u Švicarskoj ali imaju obavezu npr. da direktno uplaćuju u proračune gradova i općina koje se nalaze u susjedstvu sa Švicarskom Konfederacijom. Ali je propušteno to učiniti unazad 6 godina. I sada se te ljude ono što bi se reklo, ubija se krava radi litre mlijeka, da li je dovoljno oprostiti kamatu, da li je dovoljno oprostiti od kazne zbog utaje poreza? I ima još jedna činjenica koja je izuzetno bitna. Odjedanputa ispada da državne institucije međusobno ne komuniciraju. Zoran prikaz je to da nije dovoljno odjava prebivališta nego da se mora odjaviti osoba i od porezne uprave. To znači da se mora odjaviti i od zdravstvenog, da se mora odjaviti od mirovinskog, pa čemu onda služi država. Dakle, da li građanin RH koji ide odlazit radit u inozemstvo dakle a koji se ne odnosi na prekogranični rad mora obilaziti mjesec dana institucije da ga prime i da bi se odjavio. Gdje su pare utrošene u informatici, gdje je objedinjavanje baza podataka? Čemu sve to služi? Prema tome za nastali dug gdje se danas ljude čereči nažalost je kriva prije svega država zato što ih nije dobro informirala [[Upadica: Hvala.]] stoga smatramo [[Upadica: Hvala lijepa.]] smatramo da je adekvatno da se oprosti barem dio …
U ime Kluba zastupnika Mosta sada će govoriti poštovani zastupnik Nino Raspudić, izvolite.
Hvala. Poštovane kolegice i kolege. Ovaj kratki petominutni govor držim stojeći čvrsto na dvije noge, dapače, djelomično oslonjen i rukama na govornicu. Ali, sada zamislite da se sagnem i izvršim stoj na rukama i na takav način stojeći na rukama održim govor. Vjerojatno s jedne strane bi izazvao respekt prema mojoj fizičkoj spremi, ako bi to bio u stanju napraviti, a s druge strane, mali upitnik je je li takva pozicija za držanje govora primjerena parlamentu. A sad zamislite u toj istoj poziciji stoja na rukama da odjednom dignem jednu ruku u zrak i nastavim govoriti stojeći na jednoj ruci, to bi već bila velika akrobacija, a onda dignem i drugu ruku, a nekako stojim, a ne stojim na glavi, stojim na trepavicama. Zašto to sve govorim? Puno toga se da očitati iz jezika. Hiperbola predsjednika Vlade o tome da, rekao je jučer, ma da oni stoje na trepavicama, ja neću smijeniti nijednog ministra. Kao da je pitanje potrebe smjenjivanja ili nesmjenjivanja ministara vezano za to kakvu će oporbu izvršiti akrobaciju ili pokušaj ili prikazati se u javnosti pa ili koliko ćemo krečati i vrečiti pa da je to razlog ili ne za smjenu ministara. Ne, Plenkoviću, stvarnost, stvarnosti smjenjuje ministre. Nakon što smo čuli one izjave kojima je pokopao sve svoje kolege koji su prije te godine bili u HDZ-u kako ne može odgovarati za ono što je u HDZ-u bilo prije njega dogodilo se to da europski javni istražitelj mora proganjati kriminal tamo gdje neće glavna državna odvjetnica i USKOK jer nisu našli osnove na temelju istih podataka koji su europskom javnom tužitelju dovoljni. Što znači to da se posadi na trepavice ja neću smijeniti ministre? Primjerice ako se nastavi ova afera vjetroelektrane i ministar Ćorić završi u Remetincu. Hoće li on i dalje biti ministar? Hoće li svoj ministarski posao obavljati iz Remetinca jer je Plenković obećao da čak ako se mi nasadimo na trepavice da one neće smijeniti ni jednog svog ministra. Što ako se nastavi ovo stanje na Banovini i gradu Zagrebu gdje sva ta priča o obnovi je poput nekog orkestra koji se stalno proštimava, a nikako da prosvira, nikako da ta obnova krene. Koliko će držati ministra Horvata? Do kraja godine koliko mu je velikodušno dao roka Radimir Čačić ili do šestog mjeseca koliko mu je dao drugi mali koalicijski partner Dario Hrebak? Jesmo li mi taoci inata jednog čovjeka? Mi koji evo pokušavamo se metaforički nasaditi na trepavice zbog nekih stvari? Jel' to rezultat nekog našeg hira? S druge strane dolazi do potpunih poremećaja u prezentaciji javnosti problema hrvatskog društva? Problem je to ako neki političari nemoralno koriste povlastice na koje nemaju pravo, ali nije isto grijesi u kojima nestaju stotine milijuna ili čak milijardi i grijesi u kojima je netko zakokošario za koju desetinu tisuća kuna, a nije možda imao pravo na to. Naravno da treba govoriti i o jednom i o drugom, ali mi moramo postaviti hijerarhiju, prioritete problema u hrvatskom društvu. Smatram da bi bilo na temelju ovog zadnjeg, upravo zato da bismo situaciju raščistili i prestali zabavljanje javnosti tom temom, da bismo doista trebali u Saboru potaknuti promjenu zakonskog okvira i pravilnika oko svih naknada i beneficija koje imaju saborski zastupnici. Ja nisam demagog, ja smatram da saborski zastupnik treba imati pristojnu plaću kao i svaki drugi javni dužnosnik ali da tu plaću treba i opravdati svojim radom i rezultatima. Javnost mora znati da ima jako puno ljudi koji bi radili ovaj naš posao za nula kuna. Ne samo za nula kuna, nego koji bi možda uplaćivati 50 000 kuna samo da mogu biti na ovakvoj poziciji. Zašto? Zato što će se kroz kriminal i korupciju namiriti deseterostruko više. Mi ovdje donosimo odluke o pojedinim zakonima o tome kamo će teći stotine milijuna i milijarde. I zato tu ne treba gledati u 1000 kuna gore ili dolje, ali treba je gledati tamo gdje moralno se nema pravo na neke naknade i privilegije, a neke kolege su to ipak ostvarivale. Stoga koristim priliku, dakle da pokrenemo inicijativu prije svega ukidanje te besmislene naknade za odvojeni život [[Upadica Reiner: Hvala.]] a da razmotrimo i druge privilegije saborskih zastupnika.
Hvala lijepa. Molim vas, molim vas. U ime Kluba zastupnika SDP-a sad će govoriti poštovani zastupnik Mišel Jakšić, izvolite.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege zastupnici, dakle u ime Kluba SDP-a tema o kojoj ću danas govoriti je tema koja je zaokupila hrvatski prostor u nazad nekoliko mjeseci, a ono što je sigurno da je zaokupljala i europski i svjetski prostor čak i dulje nego što je zaokupljala prostor RH. Radi se o inflaciji, divljanju cijena energenata, divljanju cijena prehrambenih artikala, zapravo divljanju svega onoga što imamo da možemo kupiti na tržištu da sad nemamo razradu svih proizvoda kojima je narasla cijena. Naravno s jedne strane uzrokuje pražnjenje novčanika naših sugrađanki i sugrađana, a s druge strane kao i obično je pokazala sve strukturne manjkavosti gospodarstva RH. Ono što je zanimljivo i što moram na početku naglasiti je da su razvijenije europske zemlje nekoliko mjeseci prije Hrvatske izlazile sa svojim paketima antiinflacijskih politika i paketima koji su trebali smanjiti inflatorni pritisak na njihove građane. Mi smo se kao i obično uvijek do sada pravili da se to ne događa, da ne postoji i da će to sve zajedno nekako proći mimo nas. Naravno da se to nije dogodilo i naravno da je u ovom periodu godine nastala velika panika kad je postalo jasno što će se događati sa cijenama plina i struje, što se već nekoliko mjeseci događa sa cijenama benzina i dizela, kako se to prelilo na robu široke potrošnje, a u konačnici vidimo i sami što se događa jednim dijelom zbog inflacije, drugi dio zbog politike vlade sa cijenama nekretnina, cijenama gradnje i cijenama stanova. I sve to kad zbrojimo i oduzmemo je nešto što je zasigurno bacilo zrnce neizvjesnosti i straha među naše građane kao da psihoza koja je nastala sa koronom nije bila dovoljna. No, da ne ispadne da samo kritiziramo moramo reći da uz žal što neke stvari nisu pokrenute ranije možemo danas reći da ovaj prvi inicijalni paket mjera koji je predstavio predsjednik Vlade RH Andrej Plenković je definitivno nešto što je potrebno, što možemo na prvu pozdraviti i drago nam je da se pokazalo da je ipak moguće ostvariti bar medijski konsenzus i medijski dijalog sa predstavnicima oporbe jer puno toga što vidimo u prijedlogu Vlade Republike Hrvatske je nešto što je oporba već u proteklih nekoliko mjeseci naglašavala. Da podsjetimo javnost SDP je prije desetak dana počeo izlaziti sa svojim paketima mjera koji su se ticali točne razrade što sa energentima, što sa cijenama, što nas čeka kada uđemo u eurozonu i masu još drugih stvari od kojih bih sad posebno naglasio da smo tražili i vaučere i pomoć našim umirovljenicima kao što smo tražili i indeksaciju mirovina, gdje mislim da smo malo zapeli u proteklih nekoliko godina. Dakle s tog aspekta definitivno prevladava jedno zadovoljstvo, da je nađeno jedno suglasje i da se ipak na određeni način sa jednim korektnim paketom mjera ide pomoći našim građanima i našem gospodarstvu. Ono što si ostavljamo kao upitnik je zašto to stupa na snagu tek s 1.4. jer neke stvari su među nama svo ovo vrijeme kao što bismo i voljeli uz situaciju vaučera prema umirovljenicima da doista napravimo jasnu indeksaciju i najavimo samim umirovljenicima kako će se ponašati u narednom periodu njihove mirovine. I za kraj s obzirom da s 1.1.2023. ulazimo u eurozonu i mislimo da izjava Borisa Vujčića koji ima plaću duplo veću nego predsjednik ili predsjednik Vlade, da građani paze u koje će trgovačke lance ići nije nešto što je odgovorno od strane guvernera HNB-a koji bi trebao voditi politiku stabilnosti cijena i nije jedan dobar i korektan savjet. Smatramo da isto tako je krajnji rok da se ne čeka jesen, nego da se već sada uvede monitoring cijena i da se jednostavno prati kako na kojem tržištu i području roba i usluga nakon i ovih najavljenih smanjenja PDV-a i poreznih davanja će se to reflektirati na cijene proizvoda i da jednostavno i tu država pokaže svoju kontrolnu ulogu, da se jasno razgraniči što je bilo neko realno poskupljenje a što bio klasičan lov u mutnom. Dakle, podržavamo prvi paket ali i dalje tražimo da krene čim prije indeksacija mirovina, monitoring cijena i u daljnjoj razradi puno više dugoročnih mjera jer i ova inflacija je pokazala svu krhkost, sve slabosti i sve probleme koje naše gospodarstvo ima u svojoj temeljnoj strukturi. Hvala vam lijepa.
Dakle, prvo će u ime Kluba zastupnika Centra I GLAS-a govoriti poštovana zastupnica Marijana Puljak, nema je, ona gubi pravo na govor, pa će onda drugi, druga govoriti poštovana zastupnica Grozdana Perić u ime Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovane kolegice i kolege. Evo ja ću današnji slobodni govor iskoristiti da bi još jedanput ukazala na možda nedovoljno istaknutu temu koja se dogodila u prethodnom desetak dana, a to je da je procjena Europske komisije o rastu BDP-a za 2021.za Hrvatsku povećan sa 8,1% na 10,5%. To je drugo najbrže rastuće gospodarstvo u EU nakon Irske iako je prosjek EU 5,3% u 2021. Dokaz je to da su rast izvoza i osobne potrošnje te turistička sezona i mjere Vlade koje su bile u tom periodu 2021.učinjene itekako snažno djelovale na rast BDP-a. U tom kontekstu možemo spomenuti upravo i ove mjere koje su sada predstavljene jučer i koje će itekako značajno doprinijeti da u 2022.jednako tako imamo puno bolju ekonomsku i gospodarsku situaciju, a isto tako u tom kontekstu trebamo promatrati i otvaranje pristupnih rasprava kako bi Hrvatska pristupila Organizaciji za ekonomsku suradnju i razvoj ili tzv. kraće OECD. To je zadnja i to važna međunarodna institucija čija bi Hrvatska kao članica trebala postati nakon ulaska u NATO i u EU članstvo. Činjenica je da smo mnoge kriterije već do sada ispunili, ali postoje još neke koje se dodatno procjenjuju. To nas čini i svrstava u zemlje koje su respektabilne i koje na taj način drže do svog gospodarstva. OECD trenutno ima 38 članica, a evaluacija za ulazak obavlja se u 20 tehničkih odbora. To je organizacija koja je osnovana još davne '961.g., a upravo uz schengenski prostor i eurozonu ovo je jedan od prioriteta kojim će se osnažiti gospodarstvo i međunarodni položaj i utjecaj RH. OECD je najlakše opisati kao veliku konzultantsku kuću koja nema nikakvih moći nad svojim članicama, već joj je temeljni program povećanje gospodarskog rasta zemalja članica, povećanje životnog standarda te širenje međunarodne trgovine. Velika važnost članstva je u njihovim analizama i istraživanjima koji se ne objavljuj javno te daje korisne podloge za usmjeravanje gospodarstva razmjenu dobrih praksi i politika. Primjer toga imali smo i nedavni postupak pregovora o reformi globalnog poreznog sustava gdje je određeno da porezni minimum za velike korporacije je 15%. Odlučeno je da velike multinacionalke moraju ostaviti i dio svojih prihoda zemljama u kojima se ti prihodi ostvaruju. Dakle, na taj način se itekako reguliraju međunarodni odnosi i doprinosi razvoju gospodarstva. Tako je OECD prepoznao i nas kao državu koja poštuje načela tržišnog gospodarstva, demokracije i sloboda pojedinca. OECD je time i kao EU političko ekonomski klub zemalja koja teže jasnim vrijednostima demokratskog kapitalizma. Htjela bih istaknuti da upravo ove zadnje mjere koje su predstavljene jučer od 4,8 milijardi kuna će itekako djelovati da se najosjetljivije skupine građana poduzetnika u poljoprivredi i ribarstvu isto tako budu zaštićene da bi upravo se na taj način doprinijelo da se ublaže cijene rasta, cijene plina i struje, a isto tako da se ublaži rast cijena hrane i drugih potrepština. Time zapravo se sveobuhvatno dotiče sve slojeve društva i usmjeravanje i doprinos očuvanju radnih mjesta i kupovne moći. Hvala lijepo.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HSS-a i Radničke fronte, a govorit će poštovani zastupnik Krešo Beljak. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo. Danas je top tema cijelo prije podne bila poljoprivreda, odnosno situacija u hrvatskoj poljoprivredi i danas ću govoriti u ime kluba HSS-a i Radničke fronte ponukan istupom kolege saborskog zastupnika kojeg danas nema ovdje, odnosno sada ga nema ovdje. Mislim da se preziva Ivanović. Svejedno, nema veze koji je govorio o tome da tu nema dovoljno stručnjaka, kad su svi veliki stručnjaci. Onda sam išao provjeriti, googlati, vidio da ima srednju stručnu spremu i da je po zanimanju trgovac. Samo mu fali još magle, vjerojatno trgovac magle. To je prva stvar. On je govorio o nečemu što je vrlo interesantno i što je intencija u hrvatskoj poljoprivredi i trebala bi biti, a to je tzv. okrupnjivanje. Dakle, okrupnite se, udružite se, osnujte zadruge. To je ideja Stjepana Radića još iz dvadesetih godina koja je započeta još dvadesetih godina prošlog stoljeća. To je originalna HSS-ova hrvatska politička ideja kako unaprijediti hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju. To su poslije komunisti plagirali za vrijeme Jugoslavije, krenuli su sa Staljinističkim modelom koji nije zaživio, ali su vrlo brzo prešli na model socijalističkog tzv. okrupnjivanja u PIK-ove. Ti PIK-ovi ne samo da su dobro funkcionirali, nego su do kraja 80-tih, dakle do pred raspad države neki od njih postali pravi giganti u vlasništvu ne Republike Hrvatske, nego ljudi. Dakle ljudi koji su bili vlasnici u društvenom vlasništvu. Postojali su, postojalo je to okrupnjivanje koje je pod stigmom komunističke izmišljotine, što je dakle laže jer je to Radićeva, ne izmišljotina nego ideja ukinuta ali ne ukinuta tako da danas nema krupnih veleposjednika. Ima ih itekako. To su ljudi koji su poopljačkali sve te PIK-ove, sve te kombinate, sve te zadruge devedesetih godina u onoj pljački Hrvatske koja se zvala privatizacija. Dakle, tu je uništeno hrvatsko selo, tu je uništena hrvatska poljoprivreda, a stvoreni su tajkuni koji su i dan danas vrlo, vrlo veliki, vrlo, vrlo krupni i to okrupnjivanje nije potrebno napraviti već je tu ono što je najgore od svega ti privatnici su dobrim dijelom privatni, dakle veleposjednici, tajkuni, kulaci ako hoćete političkim vezama stvoreni sada to isto okrupnjeno poljoprivredno zemljište prodaju strancima. Kolega je govorio o Mađarima. Pa Mađari nama nikad nisu bili prijatelji, pa Mađari su nam ukrali INA-u, ukrali su nam strateške resurse. Kakvo prijateljstvo i podrška Mađarima? Mi bi trebali sa Mađarima prekinuti odnose što su oni nama napravili. Ja se pitam jel' tu nekoga Orban, jel' Orban plaća nekoga od naših saborskih zastupnika da tako priča o čovjeku k koji crpi hrvatsku naftu i hrvatski plin da bi nama dvostruko skuplje to prodavao što je naše što god T.Č. govorio. To je hrvatsko, naše. To je hrvatski interes. Dakle, a propos toga želimo li obnovu hrvatskog sela, obnovu hrvatske poljoprivrede potrebno je riješiti kriminal iz hrvatske privatizacijske pljačke, potrebno je to oduzeti, vratiti Hrvatskoj, vratiti državi a onda to isto zemljište na pravedan način, na javnim natječajima podijeliti onima koji doista žele, koji znaju i koji žive od svog rada poljoprivrednog rada, poljoprivredne proizvodnje na selu i to je put oporavka ne samo hrvatskog sela nego cijele Hrvatske. Jer bez jake poljoprivrede, bez samo dostojne hrvatske poljoprivrede nema niti Hrvatske. Zapamtite to. Bez sela, bez hrvatskog sela neće biti niti hrvatskog rada, neće biti niti Hrvatske i to vrlo, vrlo brzo. Hvala lijepa.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj IDS-a, govorit će poštovana zastupnica Katarina Nemet, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolege i kolegice zastupnici. Željela bih s ovog mjesta upozoriti na problematiku u okviru zakona o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, a koji među ostalim regulira i uređuje pitanja vezana uz raspolaganje turističkim zemljištem. O čemu je riječ? Početkom svibnja prošle godine na snagu je stupio spomenuti Zakon o neprocijenjenom građevinskom zemljištu, čime je prestao važiti dotadašnji Zakon o turističkom i ostalom građevinskom zemljištu, neprocijenjenom u postupku pretvorbe i privatizacije, kao i sve uredbe donijete temeljem tog zakona. Novim zakonom uređuje se, između ostalog upravljanje i raspolaganje turističkim zemljištem na kojem su izgrađeni hoteli i turistička naselja, a koje nije uneseno u temeljni kapital trgovačkih društava, hotelijera i turističkih poduzeća. To turističko zemljište treba posebno naglasiti, vlasništvo je jedinice lokalne samouprave na kojoj se zemljište nalazi. Zakonom je stoga kao jedino logično i predviđeno da jedinice lokalne samouprave s trgovačkim društvima koje koriste turističko zemljište sklope ugovor o zakupu tog zemljišta na rok od 50 godina, a za to korištenje trgovačko društvo obvezno je gradu ili općini platiti zakupninu. Spomenutim zakonom predviđeno je, isto tako da će raspon jediničnog iznos zakupnine, način i rokovi plaćanja te ostali orijentacijski kriteriji za utvrđivanje i obračun zakupnine turističkog zemljišta biti uređeni odnosno definirani uredbom koju će propisati Vlada RH i sve do ovog trenutka naizgled štima i većina je pitanja u okviru ove problematike novim zakonom uređena i regulirana. No, kako to u našoj zemlji obično biva, za očekivati je da će se pojaviti nekakva nelogičnost, nekakva greška u sustavu koja će onda poremetiti i pokvariti i ono malo što je možda dobro zamišljeno i predviđeno. Naime, ovu uredbu koja će definirati gabarite u okviru kojih će gradovi i općine moći odrediti visinu i ostale uvjete zakupnine, Vlada je dužna donijeti u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovog zakona. Ponovit ću još jednom, bilo je to početkom svibnja prošle godine. No pogađate, unatoč svim mogućim probijenim rokovima, Vlada uredbu nije donijela ni do dan danas. Tako da zakonsku platformu imamo, podloga je tu, ali onom najvažnijem, uredbi koja će omogućiti operativnu provedbu tog zakona za sada ni traga ni glasa. Jasno je da zbog toga gradovi i općine nisu bili u mogućnosti naplatiti zakupninu turističkog zemljišta, počevši od svibnja 2020. g. do danas, čime svi oni koji su to trebali gube značajne iznose. Time, jasno je, također, trpe javni proračuni ionako dobrano načeti korona krizom. Proračuni, koji to dobro znamo, skrbe o mnogim vitalnim potrebama te komunalnom i društvenom standardu žitelja tih gradova i općina, koje su, nedonošenjem uredbe zakinute za značajna sredstva. I htjela bih na samom kraju upozoriti na još jednu ne manje važnu činjenicu. Na ovu problematiku upozorila sam već i tražila odgovor Vlade RH još početkom prosinca prošle godine. Unatoč obvezi da na upit saborskih zastupnika odgovore u roku od 30 dana, ušli smo, eto, u 70. dan, a odgovora, nažalost nema. Postavljam stoga pitanje i s ove govornice, upućujem ga javno hrvatskoj Vladi i premijeru Plenkoviću, a pitanje je jednostavno, kada će konačno otpustiti tu nepotrebnu kočnicu i donijeti spomenutu uredbu te tako omogućiti primjenu zakona kojeg su sami predložili, a kojeg smo mi u ovom Domu i usvojili? Pitam, ali istovremeno apeliram da se uredba konačno donese što prije bez daljnje odgode. Hvala.
U ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku sad će govoriti poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Poštovani danas ću govoriti o slomu hrvatskoga sela. Ako se noću vozite kroz bilo koje selo u svakoj 5 kući gori svjetlo jer su 4 kuće napuštene. A tamo gdje gori svjetlo živi neki djed ili neka baka. Sela su vrlo često razorena i ne to samo gdje je bio rat nego čak i uz granice s razvijenim područjima poput Slovenije. Obilazeći te krajeve pitate se gdje su ljudi. Ljudi su odselili intenzivno između 2000. i 2010. godine kada je dokrajčen zadnji sustav otkupa mlijeka, organiziranog otkupa stoke ili voća i povrća. Otišli su kada je zatvoren zadnji lakofriz u selu. U uređenoj zemlji država potiče organiziranu proizvodnju poljoprivrednih sirovina, u bilo kojoj normalnoj državi poljoprivredni proizvođač je vezan za nacionalnu industriju hrane koja na neki način odgovara izvršnoj vlasti. U Hrvatskoj ne vidimo da država aktivno sudjeluje u dogovorima po kojima će se, po kojim će se cijenama i koje će se količine otkupljivati kroz prerađivačku industriju iako svaka uređena zemlja to radi. Nezamislivo je primjerice da u Italiji Parmalat odjednom prestane otkupljivati mlijeko od talijanskih zadrugara pa proizvodi parmezan od uvoznog mlijeka. Takvo što nezamislivo je u zemljama koje poštuju čovjeka i svoj ruralni prostor. Jako je teško razviti nerazvijene krajeve. Država mora prije svega osigurati mehanizme za organizirani otkup poljoprivrednih proizvoda. Poljoprivreda je uvijek bila glavna industrijska grana u ruralnim krajevima, a upravo je organizirani otkup poljoprivrednih proizvoda hrvatska politika sustavno uništila. To čini bitnu razliku u ruralnom području gledajući predratno i poratno razdoblje. U niti jednoj zemlji s uređenim agrarnim tržištem ne možemo naići na oglase napisane rukom po seoskim ogradama za prodaju odojaka, janjadi, meda, jaja. To je najbolji pokazatelj da organizirani otkup ustvari ne postoji i da se svaki očajan poljoprivrednik pokušava snaći sam za sebe. Uređene države imaju sustav kontrole odnosno sustav tržišnog dogovaranja. Svojevrsna bajka o slobodnom tržištu služi samo za pseudopolitičke elite koje vode kolonijalne i polukolonijalne zemlje poput Hrvatske. Svaka normalna država ima svoju plansku privredu. Tržišna ekonomija u razvijenim zemljama se pomno planira. Vode ju privatni vlasnici. Primarni proizvođači organizirani su u zadruge, a i oni su također privatnici ipak svi oni s vladama i prehrambenom industrijom dogovaraju unaprijed količine i cijenu koja će se postizati i na taj način se organizira sustav otkupa. Štoviše vrlo su često zadruge poljoprivrednika vlasnici ili suvlasnici prerađivačke industrije kojoj prodaju svoje proizvode. Tako npr. austrijski farmeri imaju sedmogodišnje ugovore i 7 godina unaprijed okvirno znaju cijenu po kojoj će proizvoditi, a barem 2 godine unaprijed znaju točno u cent po kojoj cijeni će im se otkupiti ono što oni proizvedu. Tako funkcionira organizirana poljoprivredna proizvodnja. Strateški je interes države da ima industriju. Svaka država želi zadržati radna mjesta i imati stratešku prednost u nekoj industriji primjerice Talijani već spomenuti žele zadržati svoj položaj prehrambene velesile, a to postižu tako da žele zadržati radna mjesta u prehrambenoj industriji i milijune poljoprivrednika organiziranih u zadruge, u Hrvatskoj, naše vlade takav model očito ne zanima. Neke od naših industrijskih tvrtki bile su u svjetskom vrhu u svojim branšama, nije istina da je sva ta industrija trebala propasti. Propala je tek 90-ih zbog kriminalnog modela privatizacije i zbog toga što je nova politička elita nije bila niti zainteresirana da bilo što učini s hrvatskom industrijom, a kamoli da ju spasi. Hrvatska se 90-ih opredijelila za tajkunski oblik ekonomije u kojem politička elita i nekolicina njoj bliskih pojedinaca kontrolira tržište, a ne za to da veliki broj građana ima pravo odlučivanja i ekonomsku korist od toga. Danas vidimo svu pogubnost tog modela, ova država je demografski i ekonomski uništena. Današnji model upravljanja resursima doveo nas je u bijedan polukolonijalni položaj. Gospodo vladajući, vaš model je istrošen. Hrvatska treba novi model upravljanja, onaj koji će hrvatskom narodu donijeti zasluženo blagostanje, a ne siromaštva i glad koje mu vi servirate. Zahvaljujem.
Poštovane kolegice i kolege dobro jutro. Sukladno najavi krećemo s: - Prijedlog Strategije poljoprivrede do 2030. Replicirate na moja izlaganja ili na izlaganje koje očekujete? Pa dobro, pišite vi polako da se, da vam bude lakše. Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 7. Zakona o poljoprivredi, a raspravu je proveo Odbor za poljoprivredu. Molio bih na početku da u ime predlagatelja poštovana ministrica poljoprivrede Marija Vučković objasni prijedlog Strategije poljoprivrede do 2030.g. Izvolite ministrice.
Hvala vam lijepo.
A ne vidimo da je stanka jer su silne, ajde ovako, to je povreda, ajde dajte se skoncentrirajte malo. Dakle, digli ste hrpu povreda odnosno replika i kako da sad prepoznamo da je nešto stanka. Dakle, ajde spustite prvo replike pločice, idemo, pa idemo nekim redom. Znači, ko se javlja za stanku? Kolega Petrov. Jel se još netko javlja za stanku? Kolega Hajduković, kolegica Peović, kolega Pavliček. Okej, idemo onda redom, izvolite kolega Petrov.
Poštovani, tražim stanku u ime Kluba Mosta povodom ove teme Strategije poljoprivrede RH do 2030.g.. Ja bi prvo volio čuti od ministrice objašnjenje zašto ovo nije npr. puni naziv ovoga dokumenta. Prvotni naziv dokumenta bilo je Strategija RH za poljoprivredu od 2020. do 2030., toliko ingeniozno rješenje da budući da smo u 2022. vi ste samo izbrisali od 2020. jer je valjda vrlo neugodno priznati da već 2.g. kasnimo sa ovom strategijom. Osim toga, što se točno promijenilo za poljoprivredu u zadnjih 20.g.? Postoji cijela lista obećanja HDZ-a, 2016. što će se promijeniti. Obećavali ste novi Zakon o poljoprivredi, što ste točno napravili zadnje 4.g.? Zakon o poljoprivredi se mijenjao 28 puta u 30.g., od 2018. otkad ste promijenili Zakon o poljoprivredi ništa od državnog poljoprivrednog zemljišta niste riješili. Što za vas znači vrijeme? Što se u konačnici postigli sa ovim što ste napravili odnosno što niste napravili? Dogodila se depopulacija Hrvatske, pola milijuna ljudi je otišlo iz Hrvatske, poljoprivredne površine su zapuštene, ljudi ih ne obrađuju. Što se točno promijenilo, po čemu je poljoprivredna strategija koju ćete vi danas predstaviti specifična za Hrvatsku? Po ničemu. Gdje su mjere specifične i potrebne za poljoprivrednu RH? Nema ih. Ovaj program ste slobodno mogli dati i Zimbabve. On bi jednako [[Upadica: Hvala vam lijepa]] ovo dobro prihvatio [[Upadica: Hvala lijepo]] Nema nikakvih specifičnih mjera za Hrvatsku.
Kolega Petrov, hvala vam lijepo. Stanka je odobrena. Javio se za povredu Poslovnika kolega Piletić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče, čl. 238. apsolutno je ponižavajuće slušati zastupnika Petrova kako proziva ministricu za ne donošenje strategije u, od čovjeka koji je dva puta srušio svoju vlastitu vladu. Tada mu nije na pamet pala niti Strategija razvoja poljoprivrede, [[Upadica: Kolega…]] a u njegovom klubu [[Upadica: …molim vas]] gradovi kojima upravlja Most nije donio ni program raspolaganja poljoprivrednog zemljišta.
Kolega Piletić, dobivate opomenu, ovo je bila replika, ovo nije bila povreda Poslovnika i molim vas sada da naravno moram i vama dati povredu Poslovnika, ali da ne napravimo sada opet cirkus i da ne odemo u krivome smjeru, nismo još ni počeli raditi, a već smo ovaj ušli u povrede Poslovnika i zlouporabe u stvari Poslovnika. Imamo dvije sada još Poslovnika, kolega Grmoja prvi se javio.
Dakle, povrijeđen je čl. 238., jedino što je ponižavajuće je slušati kolegu koji priča o tome što su donijele lokalne samouprave, a 2016. ste obećali 426.000 hektara [[Upadica: Kolega Grmoja, ista stvar]] staviti u funkciju, znate koliko ste stavili, 10.000 [[Upadica: Kolega Grmoja, molim vas stanite kolega Grmoja]] 50 ste odnosno 40 sustava za navodnjavanje znate koliko ste ih stavili u funkciju 5 i to privremeno.
Dobivate prvu, prva opomena kolega Grmoja. Ajde molim vas. Kolega molim vas, pa što je sada? Ajde smirite se.
Njemu nećete dat opomenu.
Dao sam mu opomenu i vama sam dao jednu. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Pa vi ste isto dobacivali ajde. Idemo dalje, kolega Petrov, izvolite.
Poštovani kolega, riskirajući opomenu pozivam se na čl. 238., pa da evo čisto da vas upoznam. Ministar iz redova Mosta koji je bio ministar poljoprivrede je prvi koji je dao prvi sustav za navodnjavanje u natječaj GLOG, [[Upadica: Kolega Petrov]] a znate šta se dogodilo s tim GLOG-om, otkad ste vi preuzeli Ministarstvo poljoprivrede [[Upadica: Kolega Petrov dobivate prvu opomenu]] taj sustav nema niti dozvolu uporabnu.
Kolega Petrov, dobivate opomenu. Sada vas pozivam, ajde molim vas, postoji mogućnost kroz obrazlaganje stanke da iznese svoje stavove, bit će rasprava, nemojmo kršiti Poslovnik sa tim povredama Poslovnika jer mislim da to više nije simpatično ni našim građanima koji prate sjednicu. Izvolite sada kolega Hajduković.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba Socijaldemokrata kako bi mogli malo razmisliti o ovom prijedlogu, a reći ću vam i zašto. 2016.g. na moje direktno pitanje na Odboru za poljoprivredu tadašnjem ministru Tolušiću kada ćemo razgovarati o strategiji, strategija je gotova, praktički se suše slova, samo što nije. 6.g. kasnije, 6.g. kasnije mi pričamo o dokumentu o kojem me sramota raspravljati kolegice i kolege. Da koristim elokventnost ministrice kad kaže ovo je popis lijepih želja, ali nije ni to, nije ni to, tu nema ni smjera, nema ni vizije, nema ni strategije. Pa kolegice i kolege, mene je sramota, sramota što je ova strategija pisana na temelju izvješća Svjetske banke koja je koristila podatke iz 2017. kolegice i kolege, 2017., čak i da nije bilo pandemije stanje u poljoprivredi 2017. i danas ili prošle godine je nebo i zemlja. I mi ćemo na temelju takvih podataka raspravljati o strategiji. Pa vidjeli smo vašu strategiju ministrice i kolegice i kolege iz HDZ-a, vidjeli smo Zakon o sjemenu, vidimo Zakon o poljoprivrednom zemljištu koji predlažete. To je vaša strategija da i ono malo malih i srednjih poljoprivrednika ugušimo, da ostanu samo veliki, da ostane samo GMO. E, to je strategija HDZ-a o poljoprivredi, uništiti i ono malo što ima i kako će se to odraziti na, na demografske prilike u recimo istoku Hrvatske koji i dan danas prilično ovisi o poljoprivredi i pratećim industrijama, katastrofično. Ako smo do sada sahranjivali poljoprivredu, e sad bacamo prvi grumen zemlje ovom strategijom i zbog toga tražim stanku.
Dobivate stanku. Idemo sada dalje, kolega Pavliček izvolite.
Poštovani predsjedniče, tražim stanku od 10 minuta u ime Kluba Hrvatskih suverenista kako bi još jedanput istaknuli da je hrvatsko selo i hrvatska poljoprivreda u zadnjih 20.g. u potpunosti devastirano. Naime, bojimo se da je i ova strategija samo mrtvo slovo na papiru i lista lijepih želja. Hrvatski poljoprivrednik ima znatno veći postotak izravnih plaćanja u ukupnom prihodu od poljoprivrednika na razini EU, al unatoč tome je nekonkurentan, znači da se nešto već 10-ljećima ne radi dobro. Isto tako treba napomenuti da će kroz slijedećih nekoliko dana upravo na ovim saborskim klupama doći na red i Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu koje je vlada usvojila čini mi se prošli tjedan i sada imate apsurdne situacije na terenu da vam općinska i gradska vijeća užurbano raspisuju natječaj za poljoprivredna zemljišta u vlasništvu države po postojećem zakonu. Hoće li ministarstvo prihvatiti te natječaje ili će zatražiti od tih općina da raspišu po novom zakonu jel dobro znamo da su često upravo u ovim natječajima pojedinci lovili u mutnom, da se igralo u interesu određenih lobija i da se očigledno ponovno ide u tom smjeru, a da zemlja odnosno poljoprivredno zemljište ne dođe u ruke onima kojima je uistinu potrebno, koji su u stanju podići kvalitetu proizvodnje, te osigurati normalno funkcioniranje svoje obitelji.
I ova stanka bit će odobrena. Kolegice Peović, izvolite.
Hvala. Tražim stanku u ime HSS-a i RF-a u trajanju od 10 minuta kako bismo upozorili na još jednu bezočnu manipulaciju podacima, bezočnu manipulaciju statistikom, što je naravno uobičajeno kod HDZ-a, vi ste dobar izdanak tog, te tradicije. Znači govorite i ovdje ćete se vjerojatno time hvaliti o padu uvoza i povećanju izvoza bez da ćete spomenuti kako je došlo do toga, kako je došlo do smanjenja jel uvoza i povećanja izvoza u specifičnoj godini, dakle pada potražnje i pada opskrbnih lanaca i to pada potražnje da se razumijemo u turizmu, kakva poljoprivreda, kakvo povećanje poljoprivredne proizvodnje, uopće je nejasno u ovoj strategiji kako vi mislite doći do tog rasta poljoprivredne proizvodnje od 30 milijardi kuna sa sadašnjih 19 milijardi kuna, možda inflacijom, možda na to računate. Jer mi smo u tom mračnom socijalizmu proizvodili dva put više hrane u gotovo svim kategorijama osim žitaricama, uništili smo prerađivačku industriju, uvozimo znači one namjernice sa dodanom vrijednošću kao što su mlijeko i meso, a izvozimo one s manje dodanom vrijednošću. Zašto ne date barem naputak ili obavezu da onim proizvođačima koji uzimaju znači nekakve potpore da moraju koristiti domaće sirovine. Sramota je da zapravo svojom politikom pogodujete stranim lobijima prerađivačke industrije, a našu industriju već godinama uništavate. Uništili ste zadruge, Slovenija nije uništila zadruge, Hrvatska jest. Hvala.
Stanka je odobrena. 5. zahtjev kolegica Orešković, izvolite.
Hvala predsjedavatelju. Kolegice i kolege, tražim stanku u ime Kluba stranke Centar i GLAS u trajanju od 10 minuta radi dodatnih konzultacija. Pa evo samo skrenut ću pozornost hrvatskoj javnosti da sam neposredno prije početka današnje sjednice našla ovakvu jednu lijepu drvenu kutijicu na svom radnom stolu, vidim da su takvu kutijicu dobili i neki drugi saborski zastupnici. Mogu pohvaliti vladu, pa nemojte se gospodine predsjedavajući tako čuditi, ne vjerujem da se ovo moglo dogoditi mimo vašeg znanja, na vrlo kreativan način potakne…
Kolegice Orešković, vjerovala ili ne dogodilo se mimo mog znanja, uopće ne znam što imate i što pokazujete i zašto ste baš to vi dobili i neki drugi.
Dobro, oduzeli ste mi dragocjeno vrijeme…
Je, je, vratit ćemo, pa prozvali ste me bez razloga.
… i pokazali da ne vladate kućom kojom predsjedavate i dalje traje moja stanka.
Vratit ću vam vrijeme, prozvali ste me ničim izazvana opet optužujući me da nešto znam što ne znam, tako da dajte malo pazite šta govorite.
Dakle, previše se branite od nečega, a vi trenutno niste tema, tema je prekrasna drvena kutijica koja sasvim sigurno nije bila besplatna i prekrasne grafike koje govore u prilog tome o viziji razvoja hrvatske poljoprivrede, pa zašto nam treba strategija poljoprivrede, pa prilike za razvoj. Možda se na ovakav vizualan atraktivan način htjelo potaknuti saborske zastupnike da malo više pažnje posvete sadržaju i čitanju strategija, pa ću ja reći da žali Bože novca i financijskih sredstava i troška na račun poreznih obveznika u ovakvu jednu promotivnu aktivnost jer to što se tiče same kvalitete Strategije razvoja poljoprivrede ne znači apsolutno ništa. Činjenica je da je poljoprivredna proizvodnja pala, a da su sredstva koja se troše na različite subvencije neusporedivo narasle. I postavlja se pitanje gdje je ta razlika? U čije se novce slila sva silna količina fondova EU i zašto su naša sela nekad plodna i plodonosna danas prazna? To je pitanje o kojem treba raspravljati, a ovakva šarena laža apsolutno nikog neće zavarati. I doista tražim odgovor na pitanje tko se ovog dosjetio i koliko je to sve skupa plaćeno? Hvala.
Idemo dalje, šesta po redu je kolegica Vukovac.
Zahvaljujem predsjedniče HS-a. Dakle, tražim stanku u ime Kluba zastupnika Za pravednu Hrvatsku u trajanju od deset minuta kako bi još jednom ukazala na svu nelogičnost ovog dokumenta kojeg danas imamo na dnevnom redu. Dakle, hrvatsko selo je predugo čekalo ovaj dokument i dobilo nešto što nije povezano niti sa Zakonom o OPG-u, niti sa Zakonom o zemljištu koji je ključan za budućnost hrvatskoga sela, a na kraju krajeva nema niti jedne riječi o tome kako obnoviti devastirani stočni fond u hrvatskom selu, nema niti jedne riječi o tome kako ograničiti potpore dakle … koji Europa sugerira, Hrvatska ne želi prihvatiti, a upravo … odnosno ograničenje iznosa potpora koje se isplaćuju po pojedinom subjektu bi nam itekako moglo pomoći. Nema niti jedne riječi o regulaciji tržišta koja u Hrvatskoj ne postoji, glumimo kao da je to nešto što se ne smije, a sve zemlje to rade, nema organiziranog otkupa poljoprivrednih proizvoda, dakle poljoprivrednici se moraju snalaziti sami pa onda pišu po plotovima prodajem janjad, prodajem med, prodajem jaja što je sramotno i ništa drugo. Nema niti jedne riječi zašto sporo provodimo natječaj iz Programa Ruralnog razvoja i time onemogućavamo našim poljoprivrednicima dolazak do europskog novca. Isto tako upitana je i zelena tranzicija. Dakle, ovaj dokument možda jeste popis lijepih želja, ali za nekoga ko hrvatsko selo ne poznaje i ne razumije i čak ga nije niti uključio u izradu ovakvog bitnog dokumenta. S druge strane moram samo još jednu rečenicu reći, a to je da je upravo ovakav pristup hrvatskom selu doveo do ove drastične depopulacije gdje su stotine tisuća ljudi bile prisiljene napustiti hrvatski ruralni prostor jer za njih na selu kruga nema. Zahvaljujem.
Stanka je odobrena. Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče sabora. Tražim stanku u ime kluba IDS-a od deset minuta da se dodatno konzultiramo zbog nekoliko stvari. Nismo primijetili sustavni pristup u samoj ovoj strategiji i jasne strateške ciljeve, ali ono što me još više brine s obzirom da dolazim iz primorskog dijela Hrvatske, nije to samo u ovoj strategiji i nije to prvi put, najčešće kad se donose neki dokumenti vezani za poljoprivredu, ali i za vode i štetne utjecaje voda, najčešće se bazira na ravničarski nizinski dio Hrvatske, a postoji onda primorska, krška Hrvatska. Naša zemlja je tako raznolika i te različitosti bi trebalo uvažavati. Naime, krš na otocima, Istra i ona ruralna i ona uz more, Dalmacija nemaju plodnu zemlju kao što imaju slavonska i baranjska ravnica, dapače, ona zemlja bi čak mogla hranit ovu našu po svojoj kvaliteti, ali dokazalo se na tim područjima ne samo u Istri nego i na otocima i u Dalmaciji postoje kvalitetni proizvodi. Mi smo premala zemlja, premale površine imamo i moramo se boriti kvalitetom, a ne količinom. I tu je strategija važna i strateški ciljevi su ovdje važni, da bi Istra postala najpoznatija, najbolja maslinarska regija pred 25 godina su već udareni temelji i definirani strateški ciljevi. Evo takvih dokumenta poput ovog danas se to očekuje. Hvala lijepa.
Stanka je isto tako odobrena. Kolegice Petir, izvolite.
Hvala vam lijepo g. predsjedniče. Tražim stanku u ime Kluba zastupnika HDZ-a kako bi još jednom naglasili da je Strategija poljoprivrede krovni strateški dokument u sektoru poljoprivrede, da se ona donosi nakon dugog iščekivanja od 20 godina i da je ova Vlada napravila ono što prijašnje vlade očigledno nisu smatrale potrebnim, uputila ovakvu strategiju nakon što je izradila u HS kako bi zastupnici dali svoj doprinos. Ova strategija je potpora Nacionalnom strateškom planu u okviru zajedničke poljoprivredne politike kroz koji će se izraditi i određeni instrumentima kojima želimo poboljšati produktivnost i konkurentnost hrvatske poljoprivrede, očuvati hrvatsko selo, ali isto tako staviti naglasak na inovacije, tehnologiju i digitalizaciju. Plan je da do 2030.g. povećamo godišnji obujam poljoprivredne proizvodnje [[Upadica predsjednik: Samo malo kolegice Petir, ja vas molim, molim vas.]] na 30 milijardi kuna …
Samo malo kolegice Petir. Ja vas molim da budemo korektni i da svi zastupnici i zastupnice imaju jednake uvjete za svoj govor, pa vas molim da se malo ipak smirimo. Izvolite.
Ja bih molila da mi se vrijeme.
Vratit ću vam, vratit ću vam par sekundi.
Dakle, želim istaknuti da je plan da se do 2030.g. poveća vrijednost obujma hrvatske poljoprivredne proizvodnje na 30 milijardi kuna godišnje, produktivnost rada za 60%, da se snažnije podupru mali i srednji poljoprivrednici, mladi poljoprivrednici čiji udio do 2030.g. bi trebao porasti na 20%. Cilj je ova strategije da se površine pod navodnjavanjem podignu na 50.000 hektara, površine pod ekološkom proizvodnjom na 140.000 hektara, površine u stakleničkoj i plasteničkoj proizvodnji na 500 hektara, da se poveća broj svinja u domaćem uzgoju za 35% i goveda za 20%, površine pod trajnim nasadima da se dignu za 5.000 hektara i da se sagradi 20 distributivnih centara za voće i povrće kao i da se sudjelovanje proizvođača u kratkim lancima opskrbe hranom poveća za 30%. Dakle, svi oni koji su govorili da ova strategija nema veze sa Hrvatskom očigledno ovu strategiju nikada nisu pročitali.
Stanka je odobrena. Imamo sada povredu Poslovnika ponovo, kolegica Peović.
Ovako povrijeđen je Poslovnik u onom dijelu u kojem kolegica Petir ne može tražiti stanku u ime kluba čijeg nije član, ona je tako i onako evo kako kažu u srcu HSS-ovaka [[Upadica predsjednik: Kolegice Peović, kolegice Peović dobivate prvu opomenu sada.]] a stvarno ne znam na koji način se traži stanka u ime kluba čiji nisi član.
Sada dobivate drugu opomenu. Ovo je stvarno nekorektno, iznosite neistine, niste se pozvali ni na članak, imate dvije opomene, dajte molim vas ljudi. Kolega Bačić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Isto povreda Poslovnika?
Jest, povrijeđen je Članak 238., gospođa Peović iznosi neistine i omalovažava zastupnike. Ona koja kao predsjednica Radničke fronte govori u ime HSS-a. Toliko o svjetonazorskim bliskostima između HSS-a i Radničke fronte.
Kolega Bačiću i vi dobivate opomenu. Ja sam izrekao opomenu čak i dvije kolegici Peović tako da vaša intervencija nije bila potrebna. Idemo dalje, kolega Bajs je na redu. Izvolite.
U ime Kluba Fokus i nezavisnih zastupnika tražim stanku od 10 minuta. Razlog je vrlo jednostavan pred nama je važan dokument koji nije dorađen. On u osnovi je zaboravio ono što je najvažnije. 400.000 ljudi izašlo, otišlo je iz Hrvatske, dobar dio iz slavonskih županija i te podatke mi nemamo u dokumentu strategije. Postavlja se načelno pitanje ako su poljoprivrednici otišli posebice oni mladi na koji način ćemo ih vratiti i to bi trebalo biti u srži i strategije. Također kad govorimo o ovoj strategiji naglasit ću da ona se bazira zapravo samo na jednom podatku. Povećanju vrijednosti poljoprivredne proizvodnje. Vrlo malo se govori o konkretnim podacima vezanim uz povećanje u stočarstvu, u ratarstvu i drugdje. Naglasit ću da kad gledamo ono što je pred nama, a to je 10 godina važenja strategije, taj cilj će se ispuniti na temelju zapravo samo jedne stvari, inflacije. Ako inflacija bude kao sada 5% kroz 10 godina mi ćemo da ne proizvedemo ni kilu više kukuruza, pšenice, ne proizvedemo ni litru više mlijeka doći do tog cilja. Cilj mora biti ambiciozniji, mora biti jasan i mora biti povećanje poljoprivredne proizvodnje u trenutku kada Hrvatska ima niz potreba da sama sebe zaštiti u situacijama kao što je recimo mogućnost rata koja evo prije neki dan nadam se otklonjena u Europi. Ako se ne možemo prehraniti, a ne možemo se to se vidi iz strategije jer uvozimo najviše dio poljoprivredne proizvodnje onda na tome treba biti onaj cilj onoga što želimo u narednih 10 godina. Hvala.
Stanka je odobrena. Sada će obrazložiti stanku kolega Bartulica, izvolite.
… [[Govornik naknadno uključen.]] Domovinskog pokreta uvodno bi rekao da ove kartice koje smo dobile su mene, meni koristile ne znam koliko je to koštalo, ali bih naveo nešto sa stranice 10 ove kartice. Dakle, to strateški ciljevi koji su navedeni i što se samog navođenja ciljeva to se može odmah pozdraviti međutim veliki je problem u Hrvatskoj kad nešto sa najavljene strane ono što se želi postići ide na djelovanje. To vidimo u brojnim primjerima. Dakle, praksa nam je izuzetno loša i štetna. Samo ću navesti iskustvo sa Agrokorom. Dakle, kako je ta tvrtka završila i koliko ima površine u koncesiji. Dakle, 33.000 hektara možda najplodnije zemlje u Hrvatskoj. Dakle, tako izgleda praksa nažalost u Hrvatskoj. A isto tako treba reći da smo prihvatili ulaskom u EU određena pravila i treba reći jasno i glasno da vrlo jaki igrači s kojim se mi moramo nositi i konkurirati imaju unaprijed velike prednosti u odnosu na malu Hrvatsku. I to košta. Mnogi ljudi su već otišli tako da ako se govori o cilju da se povećaje proizvodnja postavlja se pitanje kako to konkretno ostvariti kad nemamo ljudi. Jednostavno fali nam stanovništvo, pogotovo u ruralnim krajevima. Tako da odmah se, upada u oči to da je veliki raskorak između ono što se želi i ono što je moguće i to iskustvo pokazuje nažalost. Tako da bit ćemo vrlo kritični prema ovoj strategiji, svi smo zapravo složni da treba više pažnje dati poljoprivredi. Međutim, ovim putem mislim da nećemo [[Upadica: Hvala vam.]] postići ono što želimo.
Stanka je odobrena. Sada je na redu kolegica Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice, tražim stanku u ime Kluba SDP-a u trajanju od 10 minuta kako bi se još jednom upoznali sa sadržajem ove strategije jer zapravo nezamislivo je i zapravo nevjerojatno kome je ova strategija namijenjena. Kad se čita u sadržaju kod prednosti koje imamo kod poljoprivrednog sektora vi navodite da su prednosti relativno niske cijene poljoprivrednog zemljišta u usporedbi sa većinom država članica EU. Navodi se pod prednost da je relativno niži trošak radne snage u usporedbi sa drugim državama članicama EU. Također nadalje, da je prednost da visoki udio 30% kućanstava se odnosi na potrošnju za hranu i piće i da su visoki javni izdaci za poljoprivredno prehrambeni sektor. Dakle, ove prednosti ne znamo da li je to kriv Google translate ili o čemu se tu radi, ali zaista nepojmljivo je da pod prednosti može doći do takvog omalovažavanja hrvatskog poljoprivrednika. Nadalje, dojam je da je cjelokupna strategija neprimjenjiva na hrvatske okolnosti jer nažalost zbog lošeg vođenja poljoprivredne politike ne zbog hrvatskog poljoprivrednika nego zbog vas uvelike zaostajemo za svim europskim zemljama što se tiče razvoja i europske zemlje se ne muče sa punim velikim problemima kao što su iseljena i napuštena sela. Ovo su sve jasni pokazatelji da Ministarstvo poljoprivredne nikako od silnog planiranja da prijeđe na realizaciju. Ministrice puno priče, puno planova i silno razbacivanje europskim novcem nije zasada pomoglo hrvatskoj poljoprivredi. Niste došli jučer u ministarstvo, dugo ste tamo zar nije vrijeme da počnete raditi svoj posao? Zahvaljujem.
Stanka je odobrena. Idemo s još jednim zahtjevom, 12-im kolega Matula, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Tražim stanku u ime zeleno-lijevog bloka kako bismo, 10 minuta bi vas molio da se još jednom sastanemo, a između ostalog stvarno potaknuti ovim, ja ne znam, ja ne mogu naći pravi pridjev za ovaj smiješan marketinški učinak koji nas je trebao kao zastupnike zabljesnuti ministrice pretpostavljam, koji zapravo govori o tome kako mislite da mi nismo čitali, pa naravno da sam čitao baš zato što ne poznajem inače tako duboko materiju kao što poznaju zastupnici koji rade zemlju, koji su završili agronomiju i koji su mi govorili što da čitam. Ovo više od farme, ovo, da smijite se naravno, ovo više od farme je dokument koji sam itekako čitao i mogu vam reći da se sjećam unaprijed, sad sam dobio ovo, da je recimo razlika i strateški ciljevi su uglavnom isti, al znamo da je recimo povećanje produktivnosti tamo bilo spojeno sa otpornost poljoprivrede na klimatske promjene, pa se tu neke stvari ovakvi nekakvi detalji, da su recimo prioriteti da je tamo su neki dijelovi na kraju dokumenta kao razvojne potrebe, strateški ciljevi, prioriteti, potrebe su tamo na kraju. Ti stručnjaci koji to rade, ne samo kako je ovdje netko u pogrdnom smislu upotrijebio riječ Zimbabve ili ne znam, ali oni to rade serijski i to su da vrsni stručnjaci i oni to rade onako, ali ono što je za nas izlazak ekološka proizvodnja i to da Europa sad ide u tom smjeru, toga u strategiji ima vrlo malo,
Hvala vam lijepo. Strategija je odobrena, stanka je odobrena, ali imamo još povredu Poslovnika prije toga. Kolega Brumnić, izvolite.
Predsjedniče sabora, Poslovnik ste povrijedili vi i ministrica jer ste ove odlične materijale dostavili nekima, a nekima niste. Ja mislim da se većina ovdje zastupnika koje nije dobila ovaj promotivni materijal osjeća više nego uvrijeđeno, tako da ja mislim da bi trebalo to pod hitno ispravit.
Kolega, kolega Brumnić, dobivate opomenu, to je jedno. Drugo, ja sam već odgovorio kolegici Orešković da s time kao predsjednik sabora apsolutno nemam ništa. Kaže ministrica da je ona to uputila na klubove i da je svaki klub dobio jedan primjerak. Možda je došlo do zabune [[Upadica iz klupe: Svi klubovi su, svi klubovi su dobili, dobili po primjerak]] Čujte, toliko je, toliko je novonastalih klubova da je možda došlo do, do greške, a ako je došlo do greške onda ćemo zamoliti ministricu da onima koji su zainteresirani dostavi još [[Upadica iz klupe: Nešto, nešto u obranu ministrice, svi klubovi su dobili, tako da evo]] Evo vidite, ni sami ne znate između sebe ko je dobio, a ko nije, al dajte molim vas ljudi ajmo se malo, ajmo malo, jel možemo ovaj se smirit malo. Dobili ste opomenu, ja sam objasnio da ovo nije inicijativa koja je išla preko predsjednika sabora nego samoinicijativno od strane ministrice. Mislim da je to u redu i sada imamo još jednu povredu Poslovnika i onda ćemo nakon toga otići na stanku do 10 i 15. Izvolite kolega Lenart.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Evo čl. 238., uvreda zastupnika kolege iz HDZ-a koji su se smijali kolegi Matuli koji je po profesiji glumac, al vjerujte da ni vi ništa više ne znate o poljoprivredi od njega. Zato nemojte se smijati nego bolje si razmislite o čem raspravljate i šta pričate i kolega Matula se barem trudi informirati i educirati koliko je u njegovoj mogućnosti da sazna nešto o poljoprivredi i on sam prizna da ne zna [[Upadica: Kolega Lenart]] , a vi nažalost nećete priznat da ne znate. Hvala.
Kolega Lenart, vidim da i vi pomalo učite od kolege Matule isto, što je isto korisno da se uzajamno razmjenjuju znanja, što je isto dobro, ovaj ali dobivate opomenu, moram vam dati opomenu i nastavljamo u 10 sati i 15. STANKA U 10,04 SATI [[NASTAVAK NAKON STANKE U 10:14 SATI]] Zastupnice i zastupnici molim vas da zauzmete svoja mjesta kako bismo mogli nastaviti s radom. Kao što sam i najavio sada će ministrica poljoprivrede poštovana Marija Vučković predstaviti Prijedlog Strategije poljoprivrede do 20230. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani predsjedniče HS-a, saborske zastupnice i saborski zastupnici. Strategija poljoprivrede je krovni strateški dokument u sektoru poljoprivrede i prvi takav dokument od 2002.g. Od donošenja Strategije poljoprivrede iz 2002.g. bitno su se promijenili uvjeti unutar kojih djeluje hrvatski poljoprivredni sektor. U međuvremenu je Hrvatska ostvarila članstvo u EU što za poljoprivredni sektor znači poslovanje u uvjetima otvorenog tržišta na kojem se primjenjuje zajednička poljoprivredna politika EU. Nadalje, raste značaj okolišnih i klimatskih ciljeva u provedbi poljoprivrednih politika, na kraju i ne manje važno pojava covida donijela je nove izazove i u prvi plan stavila pitanje prehrambene sigurnosti. Donošenje ove strategije predviđeno je Zakonom o poljoprivredi kao i Nacionalnom razvojnom strategijom RH do 2030.g. Koristim ovu prigodu naglasiti da rasprava u HS-u prethodnom regulativom nije bila predviđena, ali upravo zbog stava hrvatske Vlade da o tako važnom dokumentu koji je bio puno prije gotov treba raspravljati HS. Mi smo u 2021.g. promijenili Zakon o poljoprivredi da bi hrvatski zastupnici imali pravo iznositi svoja mišljenja bez obzira kako se mi što mi o tome mislili. Strategija poljoprivrede definira ciljeve i predlaže mjere za unapređenje poljoprivrednog sektora i ruralnog prostora, uvažavajući istovremeno njihove gospodarske, društvene i okolišne ciljeve. Dakle, kao nijedan sektor poljoprivredni sektor se susreće sa potporom doprinošenja svim stupovima održivosti, ekonomskom, socijalnom i onom zelenom o kojem često, pogotovo u posljednje vrijeme govorimo. Strategija prepoznaje potencijale za rast poljoprivredne proizvodnje u diversifikaciju smjeru proizvoda više dodane vrijednosti te razvoju komplementarnih aktivnosti u ruralnom prostoru poput turizma, područja bio gospodarstva različitih vrsta usluga uključujući i intelektualne. Zatim u boljoj povezanosti s prehrambenim industrijom, ulaganjima u prilagodbu klimatskim promjenama, digitalizaciji te preusmjeravanju poljoprivredne potpore prema korisnicima i sektorima gdje je to najpotrebnije npr. perspektivna mala i srednja poljoprivredna gospodarstva, mladi poljoprivrednici, osjetljivi poljoprivredni sektori, trajni nasadi i slično. U konzultacijama koje su bile vrlo intenzivne s dionicima u sektoru utvrdili smo slijedeće strateške ciljeve hrvatske poljoprivredne politike. Povećanje produktivnosti i konkurentnosti poljoprivredno prehrambenog sektora, stvaranje dakle jakog hrvatskog povezanog prehrambenog lanca. Pod dva, jačanje održivosti i otpornosti poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene. Treći strateški cilj jest obnova ruralnog gospodarstva i unapređenje uvjeta života u ruralnim područjima te četvrti horizontalni koji se odnosi na prethodna tri sektorska poticanje inovacija u poljoprivredno prehrambenom sektoru i stvaranje jedinstvenog hrvatskog prehrambenog znanja koje objedinjava javnu savjetodavnu podršku, privatnu savjetodavnu podršku, primjenjivu znanost i uključuje korištenje novih i modernih tehnologija te na taj način povezivanjem postaje dostupno u svakom selu. Prijedlog Strategije poljoprivrede za razdoblje do 2030. godine sadrži 22 aktivnosti ili provedbene mehanizme koji su grupirani u 6 skupina. Prva skupina jest usmjeravanje javnih sredstava u poljoprivredno prehrambenom sektoru predviđa korištenje sredstava javne potpore na s jedne strane učinkovitiji način putem kapitalnih ulaganja koji odgovarajuće vrednuju perspektive rasta, doprinos produktivnosti i stvaranju dodane vrijednosti. I pod dva, preraspodjelom izravnih plaćanja u svrhu ostvarenja veće pravičnosti. Druga skupina aktivnosti jesu, jest održivo upravljanje prirodnim resursima te veća prilagodba klimatskim promjenama i zahtjevima za ublažavanje negativnih učinaka klimatskih promjena. Ova je skupina posvećena unapređenju doprinosa poljoprivrednim, okolišnim i klimatskim pitanjima te obuhvaća agrookolišne i klimatske mjere, razvoj modela za agroekološko zoniranje, potporu ekološkoj poljoprivredi, navodnjavanje i unapređenje upravljanja poljoprivrednim zemljištem. Razvoj domaćih tržišta je treća skupina za poljoprivredno prehrambene proizvode i ova se skupina mjera bavi načinima na koje se može bolje povezati proizvođače s tržištem te obuhvaća potpore udruživanju proizvođača, izgradnji logističko opskrbnih centara te unapređenje sustava sigurnosti i kvalitete hrane. Zatim, kao četvrta skupina aktivnosti odredila su se poticanje poduzetnika na osnivanje, rast i razvoj poljoprivredne u ruralnom prostoru. Ova se skupina bavi olakšanjem uvjeta poslovanja te osnivanjem novih poljoprivrednih gospodarstava i poduzeća putem potpore za upravljanje rizicima, smanjenje administrativnog i fiskalnog opterećenja te potporom za pokretanje poslovanja. Peta, determinira nove prilike za rast, prepoznaje ih, a skupina mjera koja se u okviru ove skupine aktivnosti gradi odnosi se na uvjete i potencijale za rast kroz povezivanje s drugim sektorima osobito biogospodarstvom, turizmom, izgradnjom nužne ruralne infrastrukture i razvojem vještina stanovništva koje živi u ruralnom prostoru. Posljednja horizontalna, objedinjavanje poljoprivrednog znanja inovacija skupina je koja obuhvaća mjere kojima je cilj unapređenje, primjena znanja, inovacija i istraživanja u poljoprivredni. Sve aktivnosti planirane Strategijom poljoprivrede u skladu su s novim smjerovima EU, u okvirima zajedničke poljoprivredne politike, Europskog zelenog plana i pratećih strategija osobito Strategije od polja do stola i Strategije bioraznolikosti. Unutar tog zadanog okvira strategija prepoznaje i naglašava nacionalne prioritete poljoprivredne politike, povećanje vrijednosti obujma poljoprivredne proizvodnje, povećanja produktivnosti, poticanje poljoprivrednih gospodarstava, a posebno malih i srednjih poljoprivrednika jednako kao i kroz predloženi nacrt Nacionalnog strateškog plana za poljoprivrednu koji detaljnije određuje mjere i ciljeve početno definirane u strategiji. Naša strategija itekako je povezana s 9 ciljeva zajedničke poljoprivredne politike, ali dosljedno prepoznaje i nacionalne specifičnosti za čije prepoznavanje se zalažemo na svim tijelima u EU. Zato ukoliko želimo smanjiti nejednakosti, ukoliko želimo biti jednaki onda se zemljama ne može pristupiti u startu jednako jer onda nikad neće ni postati jednake. Opći cilj strategije do 2030. godine je povećati vrijednost poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj sa sadašnjih otprilike 20 na 30 milijardi kuna. Podsjetit ću 2014., '15. godine imali smo neviđen pad s 18 na 15 milijardi kuna. Ovaj smo cilj odredili uzimajući u obzir pozitivne trendove ostvarene 2020. i 2021. godine kao što su kontinuirani rast bruto dodane vrijednosti u poljoprivredni unazad posljednjih 5 godina, poboljšanje trgovinske bilance, rast dohotka poljoprivrednika. Polazeći od takvih kretanja zabilježenih u uvjetima pandemije prilikom izrade strategije ocijenili smo da je cilj izazovan, iznimno izazovan ali dostižan te se nadamo da njegovo ostvarenje neće biti ugroženo krizom kojoj trenutno svjedočimo na hrvatskom i europskom tržištu i koju nismo mogli predvidjeti u vrijeme izrade nacrta strategije. Provedba se osigurava planskim dokumentima od kojih je najznačajniji Strateški plan za provedbu zajedničke poljoprivredne politike za razdoblje od '23. do 2027. godine koji je dostupan i javno objavljen u nacrtu na stranicama Ministarstva poljoprivrede koji je kroz službeni sustav podnesen EU u zadanom roku, godinu dana prije početka primjene 31.12.2021.g., pa ću podsjetiti da smo aktualni program ruralnog razvoja nažalost koji je trebao biti u primjeni od 1.1.2014. usvojili čini mi se u svibnju 2015.g. s godinu i pol dana zakašnjenja. Dio aktivnosti sadržanih u Strategiji poljoprivrede razrađen je u NPOO-u, konkretno izgradnja distribucijsko-logističkih centara u sektoru voća i povrća, digitalizacija poljoprivrede te komasacija i monitoring poljoprivrednog zemljišta. Mjere poljoprivredne politike predviđene strategijom u najvećoj mjeri financirat će se iz proračuna EU namijenjenog poljoprivredi, ali iz državnog proračuna RH u razdoblju do 2027.g. RH iz proračuna EU može računati na nešto više od pet milijardi eura odnosno približno 7,5 milijardi eura u razdoblju do 2030.g. što je razdoblje provedbe strategije. U okviru nacionalnog strateškog plana predviđena sredstva iz poljoprivrednih fondova EU jesu otprilike 3 milijarde i 400 milijuna kuna, a takav nacionalni strateški dokument vrijedit će približno uz nacionalni doprinos 3 milijarde i 700 milijuna eura. Prijelaznim mjerama i prijelaznim razdobljem koji je osigurala Hrvatska za vrijeme svog predsjedanja za sve europske zemlje da ne dođe do diskontinuiteta u plaćanjima jer je kasnio višegodišnji financijski okvir za hrvatske poljoprivrednike rezervirana su sredstva od 1 milijarde i 700 milijuna eura, kroz NPOO 988 milijuna odnosno 131 milijun eura pri čemu su ova sredstva za četiri reformske aktivnosti Ministarstva poljoprivrede no hrvatski poljoprivrednici će se u okviru općih mjera za gospodarstvenike predviđenih na drugim pozicijama NPOO-a također moći javljati. A dodatna sredstva koja se ulažu kroz nacionalni doprinos posljednjih nekoliko godina vrijedila su gotovo dodatnih 300 milijuna kuna. Tome treba dodati dakle sredstva državnog proračuna za programe potpore koji se najčešće javljaju kao reakcija na krize ili u svrhu potrebe prilagodbe različitih posebno osjetljivim sektorima krizama ili unapređenju njihovih tržišnih pozicija. Neovisno o svim izazovima s kojima se suočavamo vjerujemo da Hrvatska ima potencijal za unaprijediti rezultate svog poljoprivrednog sektora i ruralnog gospodarstva. Ova strategija daje smjernice i opisuje provedbene mehanizme koje će voditi taj proces transformacije i pomoći u tome da poljoprivredni sektor postane pokretač gospodarskog rasta u ruralnim područjima RH. Na kraju želim reći da je Ministarstvo poljoprivrede ovaj sažetak strategije po uzoru na neke druge zemlje ovdje donijelo po jedan za svaki klub nastojeći poštivati hrvatske saborske zastupnike da smo taj dizajn izradili u Ministarstvu poljoprivrede, izradili su ga službenici, a da je kutijica napravljena vrlo skromno od hrvatske breze, strašno mi je žao što to neki nisu prepoznali.
Molim vas kolegice i kolege. Kolegice i kolege [[Upadica Vučković: Drugi put ćemo uvozne stikove.]] dajte molim vas se smirite. Ministrica je objasnila što je učinila i ne znam u čemu je problem što vam je dodatno pomogla da se pripremite za raspravu. Zaista ne vidim u njenoj dobroj namjeri bilo što problematično i dajte malo budimo kolegijalni i korektni jedni prema drugima. Idemo sada imamo 40 replika, pa krećemo, prvi je na redu kolega Petrov. Izvolite.
Poštovana ministrice. Jel se mi slažemo da je najveći gorući problem hrvatske poljoprivrede neraspodijeljeno državno zemljište? Dakle, mi trenutno u Hrvatskoj imamo 750.000 hektara neraspodijeljenog državnog zemljišta i činjenica je da na to Hrvatska gubi milijarde kuna godišnje prihoda koje smo mogli imati, a nemamo jer ih se ne koristi. Poljoprivredno zemljište zakon mijenjan 28 puta, sad vas moram pitati u ovom dokumentu koji je možda krucijalni dokument za hrvatsku poljoprivredu do 2030. gdje točno na kojoj stranici vi pokazujete mjere kojim ćete riješiti ovaj problem jer ja to ne vidim? Ako nema tih konkretnih mjera onda je ovo generički tekst, ovo je tekst koji možete primijeniti na koju god hoćete zemlju na svijetu, a onda to morate tako reć, mi pričamo o globalnoj poljoprivredi i nećemo više zavaravati ljude u Hrvatskoj.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Ovo je krovni strateški dokument, on je detaljnije razrađen kroz nacionalni strateški dokument sa konkretnim pokazateljima čiji nacrt vam je dostupan, neki prijašnji nisu bili u isto vrijeme, na web stranicama Ministarstva poljoprivrede. Neraspodijeljenog poljoprivrednog zemljišta u Hrvatskoj trenutno nema 750.000 hektara niti približno. U tijeku provedbe ovog zakona koji je važeći na snazi, koji je donio puno toga dobrog u smislu sređivanja stanja u posljednje dvije godine objavljeno je 185 natječaja, a posljednje predložene izmjene su u potpunosti usklađene sa strategijom, strateškim prioritetima, SWOT analizama i na taj način mijenjaju određene članke odnosno predlažu izmjenu određenih članaka Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Ne gubimo prihode, zakon se nije mijenjao 28 puta i taj je podatak netočan. A isto tako postojećim izmjenama, pa i ovim zakonom [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] više nikad neće biti omogućeno da jedna jedinica [[Upadica predsjednik: Ministrice.]] lokalne samouprave od 100 hektara [[Upadica predsjednik: Ministrice.]] 60 hektara da svom vijećniku [[Upadica predsjednik: Ministrice, hvala vam.]]
Ja vas molim da se držite vremena kao i svi zastupnici. Dakle, sada sam pustio više ne. Izvolite kolega Petrov povreda Poslovnika.
Riskirajući drugu opomenu, pozivam se na čl. 238. omalovažavanje saborskih zastupnika jer ministrice, u svom uredu na svom stolu imate podatak od 750.000 hektara nekorištenih koje vam je dala akademska zajednica u projektu … [[Govornik se ne razumije]] [[Upadica: Kolega Petrov…]] i vi to znate i obmanjujete javnost, a od svih natječaja…/Upadica: ……
Upadica: …dobivate, dobivate drugu opomenu/…
koje ste proveli niste ništa napravili.
Ovako, upozoravam sad sve povrede Poslovnika ako krenu ovako u smjeru replike davat ću opomene onda kroz, kroz samu, sam govor, tako da će netko možda dobiti onda i tri opomene kroz jedno, jedno javljanje. Idemo dalje, kolegice Murganić, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice, imala sam namjeru repliku vam uputiti vezano za ovaj dokumenat, međutim ne mogu ni ja odoliti da vas ne pitam što ste vi ministrice planirali sa ovom kutijicom i ovom slikovitom karticama vezane za strategiju. Da li ste vi možda željeli na jedan lijepi način prikazati jedan naš ipak za Hrvatsku značajan dokumenat ma šta god tko o tome mislili ili ste možda htjeli poštivati na neki način zastupnike i evo dati im jednu priliku za pažnju, kao što bi bilo možda i uobičajeno u nekakvom drugačijem uljuđenim kontaktima? Međutim, uzaludno vam je to bez obzira što ste vi imali sigurno dobru namjeru, ovdje u nedostatku pravih argumentacija pojedini zastupnici iz oporbe uvijek nađu razloga da prosipaju svoju žuč, gorčinu i mržnju.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Želili smo iskazati poštovanje na jednak način prema svim klubovima prilično skromno, košta manje nego stikovi koji su prije, uvozni stikovi koji su prije nas neki znali dijeliti, sve je dostupno, detalji na webu, a ova kutijica je bila prilično skroman izraz pažnje.
Kolegice Martinčević, izvolite.
Poštovana ministrice, dva vrlo konkretna pitanja, pa molim isto tako vrlo konkretne odgovore. Postojeći Zakon o poljoprivrednom zemljištu sadržavao je direktno pogodovanje stočarstvu u odnosu na poljodjelstvo, što se nažalost pretvorilo u čistu zlouporabu koja je za naše poljoprivrednike na sjeveru bila pogubna. Da li je to u novom zakonu čije drugo čitanje iščekujemo jasno ukinuto i bez ideje i rješenja da se ta ista politika pogodovanja, a na štetu poljoprivrednika sjevera zakamuflira kroz nekakvo bodovanje ili nekakve slične modele? I drugo pitanje na koje isto molim jasan odgovor. Da li je potpuno jasno da građevinska zemljišta koja su u privremenoj poljoprivrednoj namjeni dok se ne privedu svojoj građevinskoj svrsi nisu predmet Zakona o poljoprivrednom zemljištu? Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, pitanja su vezana za nacrt izmjena i dopuna, Zakonu o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu. Poljoprivredno, članak, postojeći čl. 36. Zakona o poljoprivrednom zemljištu se mijenja odnosno predložene izmjene više ne daju za pravo nijednom, nijednoj zasebnoj aktivnosti da bude apsolutni prioritet nego dijeli bodove i to da vrednuje i domicilnost i prebivalište i sektorske prioritete koje je iskazao rad na Strategiji poljoprivrede, isto tako i neke druge stupove održivosti poput generacijske obnove, dakle sve ono što govori strategija. U njegovoj izradi su sudjelovali članovi povjerenstva, hrvatska javnost putem čak dva elektronska savjetovanja, tijela državne uprave, a na kraju i zastupnici u HS jer se dio i primjedaba u posljednjem konačnom nacrtu zakona uvažio, pa očekujemo raspravu u drugom čitanju.
Hvala vam lijepa. Kolegice Zmaić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče HS. Uvažena ministrice, pojedini kolege danas u sabornici su izjavili da je Strategija poljoprivrede od 2030.g. popis lijepih želja. Osobno smatram da to nije nikakav popis lijepih želja i pogodovanja već da će strategija dati i donijeti rezultate i unaprijediti poljoprivrednu proizvodnju u poljoprivrednu djelatnost. Svjedoci smo da je unazad par mjeseci poskupio repromaterijal, od gnojiva, zaštitnih sredstava, goriva i sjemena, pa evo ovim paketom mjera koje je Vlada RH donijela i koja će pomoći našim poljoprivrednicima i programom potpore i smanjenjem PDV-a na troškove u poljoprivredi, možemo reći da su to već mjere koje su sastavni dio Strategije poljoprivrede. Možete li to malo prokomentirati. Hvala.
Izvolite odgovor.
Vlada RH brojnim mjerama reagira na različite poremećaje koji nas sve zajedno pogađaju u posljednje 2.g., osobito u dijelu koji se odnosi na podršku hrvatskim poljoprivrednicima i hrvatskim ribarima. Podsjetit ću od proglašenja pandemije od ožujka 2020.g. mi smo reagirali putem 13 mjera i isplatili više od 675 milijuna kuna neisplaćenih sredstava, a većinu tih mjera smo morali notificirati i dobili smo odobrenja od strane Europske komisije. Reagiramo dalje, naravno i ovim poremećajima i poremećaji su uglavljeni u strategiju jer svi vidimo da se događaju. Posljednji paket mjera vlade je vrijedan 4,8 milijardi kuna, od čega je porezno rasterećenje za sve hrvatske građane, a koji će osnažiti konkurentnost hrvatske poljoprivrede jer je hrana velik dio takvog poreznog rasterećenja 2,1 milijardu kuna, 1,2 milijarde kuna predstavlja rasterećenje u pogledu olakšavanja rasta cijena plina i 250 poljoprivreda.
Hvala ministrice. Idemo sada dalje, kolega Grmoja izvolite.
Kad kaže kolegica Zmaić ovo nije lista lijepih želja, ali zato je ispalo da je lista lijepih želja program HDZ-a za poljoprivredu 2016.g., dakle vi ste obećali od 2016. do 2020. 426.000 hektara staviti u funkciju. To vam je stajalo u programu. Niste stavili ni 10.000. Obećali ste 40 sustava za navodnjavanje, znate koliko ste ih riješili, 5, al ni ti 5 ne rade u punom kapacitetu, a prošlo je 6.g., vi ste to obećali u 4.g., pašnjačke površine povećat na 300.000, trenutno na 136.000. Pokazuje se da su to bile prazne priče, da ste iselili i Slavoniju, da je to ogromna sigurnosna ugroza, nama je zemlja prazna, mi nemamo ljudi isto kao što je sigurnosna ugroza korumpirani ministar energetike, a i vi ste bili u toj aferi vjetroelektrane [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] i vaši najbliži suradnici.
Izvolite odgovor.
Dakle, većina podataka je kriva. Nije 5 sustava navodnjavanja stavljeno u funkciju, samo putem programa ruralnog razvoja koji nije isključivo …/nerazumljivo/… jer financirano 17 sustava za navodnjavanje, a osmislili smo i novu mjeru za opremu za koju je natječaj predviđen u prvoj polovici 2022. godine. Što se tiče Zakona o poljoprivrednom zemljištu provedba je delegirana jedinicama lokalne samouprave, doista su trebali dodatni poticaji i sustav se unaprjeđuje, objavili smo, objavili su 185 natječaja od listopada 2019., do tada je bio jedan ili nijedan, a isto tako je sređeno i stanje kroz program, kroz programe raspolaganja kakvo nije bilo dosada. Što se tiče mene, ja ću svoje iskaze davati, kolega Grmoja možete samo sanjati moj odnos prema javnim sredstvima.
Kolega Sobota, izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Uvažena, uvažena gospođo ministrice u ovom Prijedlogu Strategije poljoprivrede je u većom mjeri, je u većoj mjeri fokusirana primarnu poljoprivrednu proizvodnju ali se pritom ne zanemaruje ni važnost prerađivačke industrije s kojom je poljoprivreda usko povezana. Možete nam reći kakvo je zapravo pozicioniranje prehrambene industrije u ovoj strategiji.
Izvolite odgovor.
Ministarstvo poljoprivrede je prije svega fokusirano na hrvatsku primarnu poljoprivrednu proizvodnju no naravno da svojim mjerama je nastoji povezati sa prerađivačkom industrijom, primijetila sam inače da dio zastupnika ne zna da u ovim vrijednostima od 20 milijardi kuna nije vrijednost prehrambene prerađivačke industrije, ona je na drugoj poziciji u ekonomskim računima. Podsjetit ću da smo mi i promijenili program ruralnog razvoja, povećali sredstva za operaciju 421 za stvaranje dodatne vrijednosti za financiranje prerade, prerađivačke industrije, da smo na posljednjem natječaju koji je netom završio po prvi put financirali projekte za prerađivače i male i velike i početnike u vrijednosti od 463 milijuna kuna i pripremamo novi natječaj vrijedna 330 milijuna kuna. Mi sve što je neupitno iz ove strategije o čemu imamo konsenzus već odavno primjenjujemo.
Idemo dalje, kolegice Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice opće je poznato da Hrvatska ne proizvodi dovoljno osim ratarskih kultura za potrebe stanovništva ništa. Stoga je moje pitanje vrlo jednostavno. Hoće li Hrvatska implementacijom ove strategije 2030. godine proizvoditi dovoljno mesa, mlijeka, voća i povrća za potrebe stanovništva RH?
Izvolite odgovor.
Kao što sam rekla strategija se već provodi i to nije radio nitko prije nas. Fokusirana ulaganja u reprodukcijske centre u svinjogojstvu, u sektor peradarstva, u 2.5. objavljujemo sektor za mliječno, natječaj za mliječno govedarstvo, za farme, za robotizaciju, za opreme isto tako natječaj za silose i skladišta. Što se tiče sektora stočarstva doista mu dolazi vrlo izazovno vrijeme. Pokazali smo u ove 2 godine da unatoč poteškoćama, a najviše zahvaljujući naporima naših poljoprivrednih proizvođača ga uspijevamo održati. Njegova pozicija u ekonomskim računima nije to što nemamo pad bilo uzrokovano samo inflacijom, imali smo u 2021. godini prema, prema drugoj procjeni Državnoj zavoda za statistiku čak i rast količina od 2%. Vrlo skroman, ali u vrlo teškim uvjetima kao rijetko koja zemlja.
Kolega Piletić, izvolite. Povreda Poslovnika, kolegica Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa. Povrijeđen je Poslovnik Članak 238., već smo navikli znači i ministri i premijer i državni tajnici omalovažavaju zastupnike tako da ne odgovaraju na njihova pitanja, ali moje pitanje je bilo vrlo direktno, mogli ste mi odgovoriti sa da ili ne, ali ja ću ovu vašu elaboraciju protumačiti kao ne.
Kolegice Vučemilović dobivate opomenu, ministrica je odgovorila kako smatra da je ispravno, a ovo što vi želite reći nigdje ne postoji u Poslovniku i ona može odgovoriti na onaj način kako ona misli da je ispravno. Izvolite kolega Piletić.
Hvala lijepo predsjedniče. Poštovana ministrice Strategija poljoprivrede do 2030. spominje dakle veće korištenje IT tehnologija i pametnih poljoprivrednih digitalnih platformi u poljoprivrednoj proizvodnji. To bi trebalo naravno pozitivno utjecati na povećanje produktivnosti, ali i profitabilnosti poljoprivrednih gospodarstava, smanjenje rizika. Međutim moje pitanje vama glasi. Kako će se ove tehnologije primijeniti u poljoprivrednoj proizvodnji računajući sa još uvijek nedovoljnom informatičkom pismenosti u naših poljoprivrednika i koja je dakle pametna, digitalna rješenja strategija predvidjela da se implementira i u svakodnevni rad poljoprivrednih gospodarstava kako bi se ponavljam povećala produktivnost, samim time i profitabilnost hrvatske poljoprivrede? Pozitivnih primjera ovakvih primjena tehnologije u Hrvatskoj itekako ima, no digitalna transformacija poljoprivredne [[Upadica: Hvala vam.]] ipak traži dodatne poticaje.
Izvolite odgovor.
Digitalna transformacija poljoprivredne jednako kao i digitalna transformacija sektora ribarstva koji je prošao nekoliko godina prije se već događa prvenstveno od strane malih poljoprivrednika čiji je broj posljednjih nekoliko godina narastao. Program ruralnog razvoja odgovorio je tom izazovu zašto što imamo 2.000 mladih poljoprivrednika više. U budućem razdoblju će se jedan dio digitalizacije odvijati kroz reformsku aktivnost, kroz Nacionalni program za otpornost i oporavak sa svoja 3 stupa. Prvi stup reforma administracije, ubrzanje procedura i digitalizacije, drugi najznačajniji reforma poljoprivrednog sektora, a treći digitalizacija informacija i praćenje putem sljedivosti do potrošača, a u okviru budućeg Nacionalnog strateškog plana kao što je to i ovdje u strategiji navedeno poticat će se povećanje javnih i privatnih ulaganja u istraživanja i razvoj i unapređenje prijenosa i tehnologija. Zato su predviđena sredstva. Evo to je objavljeno u Nacionalnom strateškom planu koji vam je dostupan na webu [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] 34 i pol milijuna eura.
Kolega Brumnić, izvolite.
Poštovana ministrice prvo ću se zahvaliti, dobili smo kutijicu, jest za naknadnu ispriku ali hvala. Sada pitanje. Pročitao sam malo strategiju, prelistao sam i ove materijale iz kutijice i pokušao naći odgovor na jedno vrlo jednostavno pitanje, a to je sukladno politici ove Vlade, sukladno ovoj strategiji kako će proći naši poljoprivrednici. Mi smo danas svjedoci toga da trgovački lanci nisu u hrvatskom vlasništvu, da proizvođačke firme nisu u hrvatskom vlasništvu, a da su cijene evo reći ću jednog proizvoda to je jogurt od Dukata je otišao na 17 kuna. Od tih 17 kuna mene zanima koliko je dobio strani trgovački lanac, koliko je dobila strana proizvođačka firma, a koliko je dobio onaj poljoprivrednik koji je proizveo mlijeko od kojeg se to proizvelo, stavilo na tržište [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Evo vrlo jednostavno [[Upadica predsjednik: Izvolite odgovor.]] i u skladu sa sadašnjom politikom [[Upadica predsjednik: Hvala vam kolega Brumnić.]] i u skladu sa ovom strategijom.
Izvolite odgovor.
U lancu opskrbe hranom proizvođači su u najslabijem položaju i zato mi potičemo njihovo udruživanje, zato im osiguravamo dodatna sredstva, zato smo planirali duplo veću preraspodjelu plaća nego što je to bili u programu 2014.-2020. Zato smo donijeli i reformirali Zakon o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom. Ne bih baš rekla da su proizvođači u stranim rukama. Naravno mi smo se odredili kao zemlja koja je dio jedinstvenog tržišta rada, kapitala, trgovine, mi ta pravila poštujemo. Mi naše proizvođače jačamo tako da želimo dizati njihovu konkurentnost, snagu i udruživati ih.
Kolegice Maksimčuk, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažena ministrice danas raspravljamo o ovom važnom strateškom dokumentu, viziji, poljoprivredi ruralnog prostora u Republici Hrvatskoj. Nama koji dolazimo iz Slavonije ovo je veoma bitno, jer je poljoprivreda glavna grana u Slavoniji. Ova Vlada je digla poljoprivredu visoko u vrh svojih prioriteta. Pandemija je naravno podigla svijest o važnosti prehrambene proizvodnje, odnosno proizvodnje hrane. Poljoprivreda mora biti naš razvojni nacionalni interes i moramo staviti naglasak na kvalitetu a ne na kvantitetu. No moje pitanje je na tragu kolege Piletića koliko nove tehnologije i inovacije donošenje ove strategije, odnosno novog Zakona o poljoprivrednom zemljištu mogu popularizirati tu granu i ostvarit nove prilike i ostaviti nove, mlade poljoprivrednike da se bave poljoprivrednom proizvodnjom.
Izvolite odgovor.
Generacijska obnova i paralelno digitalizacija i preuzimanje novih tehnologija s čim ne možemo biti u potpunosti zadovoljni u prethodnom razdoblju uvjet su bez kojeg se ne može osnažiti hrvatski ruralni prostor i ostvariti strateški cilj rasta poljoprivredne proizvodnje do 2030. godine. Sredstva za digitalizaciju su predviđena, objedinjavanje javne, privatne i znanstvene podrške je također predviđeno kroz različite mjere. Podsjetit ću da smo također nedavno promijenili program ruralnog razvoja i po prvi put omogućili korištenje sredstava iz programa privatnim savjetodavcima zato što javni sektor ne može u cijelosti podmiriti takve potpore i tako objedinjeno znanje uz prijenos novih tehnologija bit će dostupno u svakom selu i financirano iz europskih fondova.
Kolega Matula, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče. Uvažen ministrice cilj EU strategije „Od polja do stola“ kaže i predviđa 25% zemlje poljoprivrednog zemljišta da bude pod ekološkom poljoprivredom do 2030. koji je cilj ove naše Strategije. Možete mi reći kada namjeravate donijeti nacionalni plan s obzirom da se ovdje u ovoj strategiji o ekološkoj proizvodnji govori ali jedino u provedbenom mehanizmu B3 vrlo malo i to svakome tko se bavi ekološkom proizvodnjom izgleda da i dalje to izgleda u Hrvatskoj kao egzotični način proizvodnje hrane.
Izvolite odgovor.
Dakle Ministarstvo poljoprivrede je pristupilo izradi Nacionalnog akcijskog plana za ekološku poljoprivredu koji će u savjetovanju, prethodnom savjetovanju sa javnošću biti do 15. ožujka. Također mjere koje se odnose na doprinos zelenoj agendi EU sa kojom se slažemo je prilično detaljno razrađen kroz Nacionalni strateški plan čiji je nacrt dostavljen Europskoj komisiji i objavljen da možete i svi vi kao i cijela hrvatska javnost ga pročitati. U tom planu predviđene su eko sheme za koje smatramo da dobro pogađaju interese hrvatske poljoprivrede i hrvatskih potrošača, njih 6. Također u tom planu predviđena su sredstva za ekološku poljoprivredu, za dobrobit životinja, za agro okolišne mjere, za šumarske mjere, konverziju itd. Dodatna sredstva za upravljanje klimatskim promjenama. Što se tiče postotka i to ću konkretno odgovoriti on je skromniji [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] nego što je predviđeno od strane strategije na razini EU-a.
Hvala lijepo. To ćete u drugom odgovoru dodati. Kolega Đakić, izvolite.
Hvala lijepo predsjedniče Sabora. Gospođo ministrice ovom predloženom strategijom definirani su restriktni ciljevi kako povećati proizvodnju, kako pojačati kvalitetu i kako biti konkurentan na tržištu Hrvatske ali i Europe kako biti dostatan u svemu tome. Biogospodarstvo i bioenergija, te biogoriva koja su sigurno budućnost Republike Hrvatske također možda i nisu dovoljno spomenuta u ovoj strategiji, pa recite mi kojim dokumentima i kako ćemo to razviti s obzirom da smo donijeli Zakon o biljkama kratkih ophodnji koja se koriste u proizvodnji i biogoriva, a i celuloze koja je vrlo potrebna kod izrade papira i ostaloga. Mislim da je Miskantus jedna od preokupacija ovih biljki koja će biti za biodizel i bioetanol, te stoga na kojim zemljištima takove biljke mogu rasti i kako će se zabraniti da se proizvode na visoko kvalitetnim zemljištima?
Hvala. Izvolite odgovor.
Bio gospodarstvo će se razmatrati posebnim strateškim dokumentom pored ovog krovnog, znači u izradu se obvezalo Ministarstvo poljoprivrede. Mi ovu strategiju prije svega gradimo na strateškim ciljevima koji su nam se pokazali neophodnim, a to je pored kvalitete moramo prvo imat i količinu i kontinuitet da bismo naše proizvođače moramo imati prehrambenu sigurnost, a potom naravno moramo osiguravati i sredstva za ekološku poljoprivredu, razmatrat će se naravno i kulture kratkih ophodnji, te definirat potencijalna zemljišta koja neće biti ona najvrednija, neće biti visoko vrijedna poljoprivredna zemljišta za razvoj i ovih kultura i povezivanje u ciklusu kružnog gospodarstva.
Kolega Pavliček, izvolite.
Poštovana ministrice, evo ja ispred sebe imam jedan rokovnik sa sloganom „Kupujmo hrvatsko“, jedna dobra marketinška kampanja pokrenuta od HGK kojoj je cilj bio povećati proizvodnju odnosno potrošnju hrvatskih proizvoda, posebice prehrambenih poljoprivrednih proizvoda. Zanima me znate li možda koji je udio poljoprivrednih hrvatskih proizvoda na policama trgovačkih lanaca i na koji način zaštititi naše poljoprivrednike od negativne trgovačke prakse jer često upravo zbog tih negativnih ugovora, trgovačkih, su naši poljoprivrednici bankrotirali. Naime, valuta plaćanja je bila 3 do 6 mjeseci, a često im se smanjivala kvaliteta isporučene robe i na taj način i sama konačna cijena te robe.
Izvolite odgovor.
Podsjetit ću da su takve prakse zabranjene Zakonom o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi koji je itekako unaprijedio, unaprijedio upravo vrijeme potrebno, vrijeme koje se danas prosječno koristi za plaćanje računa poljoprivrednicima uglavnom više nema takvih plaćanja, a ako ih ima to je prekršaj i potrebno ga je prijaviti. Što se tiče marketinga kampanji „Kupujmo hrvatsko“ ovo Ministarstvo poljoprivrede je notificiralo posebnu oznaku koja jamči sljedivost „Od polja do stola“. Nju je odobrila Europska komisija u rujnu 2020.g. nakon čega smo počeli raditi s proizvođačima. Prvi koji su dobili specifikaciju jesu bili proizvođači u sektoru jabuka, drugi neki dan sektoru jaja, a trenutno su pred dobivanjem specifikacije isto tako hrvatski proizvođači povrća, te je u pregovorima sektor svinjskog mesa. Dodatno bi rekla da su to jedine oznake uz meso, mlijeko, hrana s hrvatske farme koje jamče potpunu sljedivost „Od polja do stola“ u Hrvatskoj.
Hvala vam. Kolega Brčić, izvolite.
Poštovani predsjedniče, poštovana ministrice. Mislim da je jako važno što ova strategija podrazumijeva još jedan snažniji doticaj sa turističkim sektorom. Naime, županija iz koje dolazim Splitsko-dalmatinska 2019. imala je 3,7 milijuna noćenja, prošle godine 2,3 milijuna noćenja i zasigurno je to jedan ogromni potencijal za plasiranje naših domaćih proizvoda i znamo o iskazima naših poljoprivrednika da već u prošloj 2020.g. kada je došlo do manjeg broja noćenja su osjetili gubitke u svom poslovanju iako je turistička sezona uprkos covidu bila jako kvalitetna. Mene zanima ona paradigma i ostvarenje Hrvatska, modra zelena Hrvatska u kojem segmentu i na koji način i u kojem vremenu ona može bit još snažnija i izraženija? Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa već imamo jako dobrih primjera hotelske i ugostiteljske industrije na Jadranu koja svoj imidž gradi jer je, koja svoj imidž gradi na temelju hrvatskih izvornih poljoprivrednih proizvoda gradeći isto tako i posebne prehrambene navike kod onih koji kod njih dolaze, kod turista. No dodatno želim reći da bismo osigurali neometani tijek, pogotovo iz unutrašnjosti koja je kičma prehrambene sigurnosti prema Jadranu koji može predstavljati veliku potražnju jest povećati i količinu, jest udružiti proizvođače kako bi se smanjili troškovi i jest osigurat kontinuitet. To radimo poticanjem udruživanja, to ćemo poduprijeti izgradnjom logističko distribucijskih centara kroz MPO, a to radimo i snaženjem proizvođača kroz mjere koje potiču investicije.
Kolega Hajduković, izvolite.
Hvala lijepo g. predsjedniče. Pa dozvolite prvo ministrice da se zahvalim vama, a onda HDZ-u, a onda sveopćem komesaru Plenkoviću što je zamislite dozvolio zastupnicima da raspravljaju o jednom strateškom dokumentu, stvarno ste patroniziranje saboru doveli do jedne nove razine, ali dobro. Ne želim o tome govoriti, želim govoriti o strategiji koja samo 6.g. kasni, pa sam vas mislio pitati jer ste tada bili državna tajnica, kako komentirate to što mi je rekao tadašnji ministar Tolušić 2016. na jednom odboru, gotova je strategija, doslovno se suše papiru, samo što nije, dobit ćete je u najkraćem roku. 6.g. kasnije evo konačno je strategija tu. Govorite da je zadnja bila 2022., a koliko je bilo izreži, pa zalijepi iz te strategije? Sad da imam vremena mogao bih vam pokazivati točno koji su dijelovi prepisani, a rekli ste da su se stvari radikalno promijenile, što se s vama slažem, dakle ovo nije strategija ovo je čavao u lijes.
Izvolite odgovor.
Pa ja ne mogu komentirati što je itko rekao na odboru na kojem ja mislim da nisam bila. Mogu reći da smo rad na izradi ove strategije započeli sa analitikom u listopadu 2018.g., da je to rađeno u suradnji sa inozemnim i hrvatskim stručnjacima, a izrađivač je Ministarstvo poljoprivrede, da je bila uključena i znanstvena zajednica, da je proveden niz radionica po svim hrvatskim većim gradovima i u mnogim ruralnim prostorima, da je bila i u e-Savjetovanju i da je u međuvremenu izrađen i detaljni nacionalni strateški plan koji je pored dva obvezna kruga konzultacija prošao i treći i svi analitički dokumenti, njih 20 su dostupni na stranicama Ministarstva poljoprivrede.
Kolega Ivanović izvolite.
Hvala lijepo uvaženi predsjedniče HS-a. Uvažena ministrice. Vjerojatno ste kao i ja zadivljeni količinom znanstvenika koji su prisutni ovdje u HS-u koji znaju sve o hrvatskoj poljoprivredi i koji evo imaju pravo na taj način govoriti. No nebitno. Ja bih rekao da su tri stvari presudne za ovu strategiju, a presudne su i za hrvatsku poljoprivredu, iz sirovinske poljoprivrede prijeći u proizvođačku to mislim da je sastavni odnosno zaglavni kamen cijele ove strategije, povećati dodatnu vrijednost poljoprivredne proizvodnje, bez toga nema bolje Hrvatske, bez toga nema bolje poljoprivrede. Drugo je izazov klimatskih promjena koje su evidentne i koje se događaju, pogotovo će pogoditi vjerojatno Slavoniju u nekom vremenu do 2050. I treća koja je po meni bitna, bez udruživanja nema bolje proizvodnje. U Hrvatskoj je svega 0,24% poljoprivrednika [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] udruženo dok je europski prosjek puno, puno veći od ovoga.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
Broj proizvođačkih organizacija u posljednje četiri godine značajno povećan, njih je danas više od 20, a bilo ih je četiri kad smo zadobili priliku raditi na tome. No nije bitan broj, bitan je, dobro ste to, bitan je broj odnosno vrijednost koja se trži preko tih proizvođačkih organizacija, to će nam govoriti o pravom uspjehu. Slažem se s vama da je tu potreban dodatan angažman zato smo to prepoznali i kroz NPOO, zato smo počeli raditi na izmjenama akata. A rekla bih da je prošle godine po prvi put profunkcionirao, dakle imali smo mogućnosti ga koristiti jer su to prve organizacije zavrijedile jest korištenje sredstava kroz Operativni program za provedbu strategija proizvođačkih organizacija u sektoru voća i povrća, imamo prve dvije koje zadovoljavaju uvjete, eu uvjete.
Kolegice Ban Vlahek izvolite.
Uvažena ministrice. U dijelu koji se odnosi na financiranje prikazana je godišnja alokacija iz proračuna EU dok dio koji će se financirati iz nacionalnog proračuna nedostaje. Zar javnost ne treba znati koliko se planira financijskih sredstava iz državnog proračuna za sektor poljoprivrede? Zar ne treba planirati ukupni iznos sredstava potrebnih za provedbu strategije? Iz medija se saznaje da je poljoprivredi namijenjeno 7,5 milijardi eura, a prema ovoj strategiji je to 4,9 milijardi eura. Činjenica je da se kroz provedbu NPOO-a planiraju dodatna financijska sredstva, ali većina tih sredstava nije predviđena za izravna ulaganja poljoprivrednika i poduzetnika u sektor poljoprivrede. Ministarstvo treba jasno prikazati koliko je sredstava namijenjeno za ovu namjenu, a koliko za javni odnosno za državni sektor. Hvala lijepo.
Izvolite odgovor.
… [[Govornica naknadno uključena.]] projekcija na temelju onoga što znamo što će biti do 2027.g. Podsjetit ću, prijelazno razdoblje '21., '22. milijarda i 700 milijuna eura, NPOO 131 milijun eura za četiri reformske aktivnosti, 3,4 eu sredstva za strateški plan, to je najznačajniji dokument od '23.-'27.g. eu sredstva, nacionalna sredstva 300 milijuna eura, dakle bit će vrijedan 3,7 milijuna eura. Dodatne mjere slijedom iskustava koje posljednjih godina imamo bit će barem na razini godišnjih ulaganja u još one dodatne potpore kao reakcija na poremećaj.
Kolegice Posavec Krivec izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS-a. Ministrice Vučković. Kao ministrica poljoprivrede kroz ovu strategiju koja dolazi iz vašeg resora trebali ste ponuditi odgovore hrvatskim poljoprivrednicima, trebali ste im ponuditi odgovor kako oni od svog rada, od svog mukotrpnog cjelodnevnog, cjelogodišnjeg rada sebe i svoje obitelji mogu živjeti u RH. Nažalost, niste im dali te odgovore, ova strategija ne nudi te odgovore, ova strategija je dokument koji je napisan na 140 stranica i ima dva kilograma, to je dokument koji je u skladu sa svim onim dokumentima koje propisuje zajednička poljoprivredna politika EU, ali to nije dokument koji našim poljoprivrednicima nudi odgovor. Pa tako je taj dokument potpuno nerealan i on je neostvariv jer vi ste to dokazali svojim radom i svojim obnašanjem ministarske funkcije gdje ste obećali već ovdje spomenutih 40 sustava navodnjavanja, a realizirali ste samo 17, niste niti rekli koliko [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] hektara je pokriveno.
Izvolite odgovor.
Ja ne znam kad sam ja govorila, … navodnjavanju, a za ovih 17 koji su financirani kroz programe Ruralnog razvoja predviđeno je imati navodnjavanje na 7.000 hektara, ta je javna infrastruktura za negdje oko 6.950 hektara zemljišta. I isto tako smo se mi Hrvati izborili da sustavi navodnjavanja u idućem programskom razdoblju budu i dalje financirani sa 100% o čemu postoje bilješke iz EU kako su tekli pregovori o tome istom. I sad sam zaboravila što je bio drugi dio pitanja, ispričavam se možda će bit prilike. Evo nemojte zamjerit.
Kolegice Petir izvolite.
Hvala vam g. predsjedniče. Gospođo ministrice. Sve aktivnosti koje su planirane Strategijom poljoprivrede u skladu su sa europskim strateškim dokumentima, ali i sa nacionalnim prioritetima koji su usmjereni prema poboljšanju konkurentnosti i produktivnosti hrvatske poljoprivrede, očuvanju hrvatskog sela, ali i adekvatnom odgovoru na klimatske promjene kao i preusmjeravanju potpora na male i srednje poljoprivrednike te mlade poljoprivrednike. Cilj je ove strategije do 2030.g. povećati poljoprivrednu proizvodnju godišnje sa današnjih 20 milijardi na 30 milijardi kuna. Ovaj cilj mnogi su ocijenili kao jako ambiciozan, a obzirom da pratimo energetske šokove koji se događaju, ne samo na hrvatskom nego i na europskom tržištu pitanje je li taj cilj ostvariv i koje će mjere Vlada RH poduzeti da pomogne poljoprivrednicima da prevladaju taj energetski strujni i plinski šok.
Izvolite odgovor.
Cilj je 30 milijuna kuna predviđa rast između 4 i 4,5% u prosjeku godišnje. Iskoristit ću priliku da povežem oba pitanja, sjetila sam se dakle Ministarstvo poljoprivrede je metodološki ispravno napravilo strategiju, prethodile su brojne analize, svi su dokumenti dostupni, a u međuvremenu smo izradili detaljan nacionalni strateški plan koji u brojkama govori o svakoj pojedinoj skupini i provedbenom mehanizmu što mogu svi saborski zastupnici pročitati. Na sve poremećajem smo odgovarali, spomenula sam 13 izvanrednih mjera pa smo tako i sada u okviru ovog paketa koji je namijenjen svim hrvatskim građanima, osobito kućanstvu, osobito onima koji su ugroženi od energetskog siromaštva ali i svim poduzetnicima opet iznova poručujući koliko je važna i koliko izazovna strateška poljoprivredna djelatnost osmislili još dodatna posebna sredstava pa je ovaj paket pomoći [[Upadica: Hvala vam.]] vrijedan 250 milijuna kuna za …/nerazumljivo/…
Kolega Milanović Litre, izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedavajući. Poštovana ministrice, hrvatsko primorje poznato je po mnogo čemu, a između ostaloga poznato je po vrhunskom vinu prošeku. Na prostoru koji se na prostoru Primorske Hrvatske proizvodi već stoljećima, a koji je još uvijek nezaštićeno. Trenutno postoje problemi oko zaštite prošeka, zbog talijanskog proseka koji se drastično razlikuje od hrvatskog prošeka, a očekujemo znači tj. moje pitanje je prema vama u ovom trenutku u kojoj je fazi zaštita odnosno zahtjev RH za zaštitom prošeka, a i na koji način ova strategija zapravo planira štititi hrvatske autohtone proizvode i sorte.
Izvolite odgovor.
… [[Govornica naknadno uključena.]] tradicionalnog izraza prošek podnesen je 2013. godine i odnosi se na 4 područja u Dalmaciji. Nakon 7 godina Europska komisija je procijenila da hrvatski zahtjev sadrži potrebne, da sadrži potrebne elemente kako bi ga, kako bi predložila korak dalje. Takav korak je na talijanskoj strani zbog važnosti proseka iznjedrio brojne negativne reakcije. Mi smatramo da Hrvatska ima pravo ustrajati na zaštiti tradicionalnog izraza prošek. Mi imamo dokaze da se desertno vino s posebnom svojom tehnologijom spominjalo još u 16. stoljeću kod Petra Hektorovića, da je nastavljeno u 18. stoljeću kod talijanskog putopisca u dijelu Put po Dalmaciji Alberta Fortisa, da se posebno i detaljno spominjalo u Varaždinskom listu tijekom 19. i početkom 20. stoljeća i da to pravo [[Upadica: Hvala vam.]] možemo dokumentirati i to ćemo nastaviti raditi.
Kolegice Ahmetović, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, Strategija razvoja poljoprivrede i ribarstva RH 2020. godine je projekt kojeg ste započeli sa Svjetskom bankom još u 10. mjesecu 2018. godine. Krajnji rok izrade dokumenta, a to je ovaj dokument bio je listopad 2020. godine, dakle na početku kasnimo već godinu dana. Osim toga u uvodu na stranici 6 piše ovaj akt strateškog planiranja je temelj za izradu, provedbu, praćenje i evaluaciju svih daljnjih strateških dokumenata i planova za poljoprivrednu i ruralni razvoj nakon 2020. godine. Dakle, ono što se meni čini ili mi gradimo kuću od krova prema temelju, ako je ovaj akt temelj za donošenje svih planova od 2020. nadalje ili imamo vremenski stroj pa ćemo se sada kad donesemo ovaj akt, ako ga donesemo, vratiti u 2020. onda donositi ove akte kojima je ovaj akt temelj i onda razvija odnosno raditi na poljoprivredi. Osim toga, da metodologija možda jest ispravna, ali kršite Zakon o sustavu strateškog planiranja i upravljanja razvojem [[Upadica: Hvala vam.]] RH gdje je propisano da dugoročni akti kakav je ovaj moraju se donijeti za rad …
Kolegice Ahmetović hvala vam lijepa. Izvolite odgovor.
Strategija je napravljena u roku uz sve potrebne konzultacije. Mi smo samo htjeli omogućiti saborskim zastupnicima pa smo mijenjali propis da i oni iznose svoje mišljenje. Dakle, strategija je napravljena u roku, strategija je prethodila izmjenama Zakona o poljoprivrednom zemljištu, izmjenama programa ulaganja, prethodila je izradi Nacionalnog strateškog plana, mi smo je doveli i u sabor i to paralelno sa stavljanjem na web stranicu Nacionalnog strateškog plana.
Kolega Miletić, izvolite.
Hvala vam predsjedniče Hrvatskog sabora. Ministrice svako dobro, možete malo popit vode, odmorite se dok vam ja postavljam pitanje. Ministrice 19. siječnja sam vam poslao zastupničko pitanje u vezi naših pčelara, vidio sam da potpore u 2022. godini za one osjetljive sektore u poljoprivredi, pa to me zbunilo moram priznati 42 miliona kuna za duhan, duhanske proizvode, znam da je priča industrije, gospodarstva, ali isto znamo da 15.000 ljudi godišnje umire od posljedica baš duhana, duhanskih proizvoda prema HZJZ-u u Hrvatskoj, svake godine mi izgubimo grad veličine Metkovića, veličine Makarske od pušenja, to je užasno. E sad, me zanima je li samo neki previd i kako možete pomaći našim pčelarima jer za njih je predviđeno nula kuna prema ovom prijedlogu, bar tako je pisalo, a konkretno za duhan i duhanske proizvode 42 miliona, pa jel se radi [[Upadica: Hvala vam.]] o previdu i molim vas da to ispravite. Hvala.
Izvolite odgovor.
… [[Govornica naknadno uključena.]] ukupno iznose u alokaciji 121 milijun kuna, duhan je jedan od njih i oni su izpregovarani prilikom ulaska Hrvatske u EU. Svi su uvijek isti, krave u proizvodnji mlijeka, rasplodne krmače …/nerazumljivo/… i iznos, ukupni iznos je 121 milijun kuna, dobro ste primijetili da se 42 milijuna kuna odnosi na duhan. Dakle, to će tako i ostati. Važno nam je poduprijeti poljoprivredna gospodarstva na području na kojem se proizvodi duhan, to je Virovitičko-podravska i Požeško-slavonska županija osobiti, mislim čak i 85% to je posebna vrsta tla koja nije pogodna za različite kulture. Što se tiče pčelara ova je Vlada povećala nacionalnu omotnicu godišnju sa 14 na 17 milijuna kuna prošle godine, oformila prvi program De minimis potpora u pčelarstvu od 3 milijuna kuna, isto 2021.g. financirala po prvi put značajne gubitke kakvi su se događali izvanredni [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] događaji u Međimurskoj županiji i nastavit ćemo i dalje.
Kolegice Pocrnić Radošević izvolite.
Hvala predsjedniče. Poštovana ministrice. Osvrnut ću se na nešto što na smatram da bi trebali obratiti pažnju i u budućem razdoblju. Evo npr. u mojoj Ličko-senjske županije dosadašnjim sustavom poticaja u poljoprivredi stavljene su u funkciju značajne poljoprivredne površine kako državne tako i privatne, povećan je broj stoke upisano je preko 5.000 obiteljskih gospodarstava u značajan broj mladih nositelja, sve jača je svijest o važnosti povezivanja s turističkim sektorom, znači imamo i kapaciteta imamo i potencijala. Međutim, mišljenja sam da u budućem periodi moram naglasak staviti na podizanje razine znanja i vještina u poljoprivredi kako bi kvalitetnim i dodatnim proizvodima i uslugama omogućili razvoj novih zanimanja i novih znanja u koje će generirati dodatnu vrijednost gospodarstvu. Tu mislim na srednjoškolsko obrazovanje u programima iz sektora poljoprivrede, cjeloživotno obrazovanje te nužnost da se i ostali sektori i lokalna samouprava [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] uključi u ove stvari koje radi [[Upadica predsjednik: Hvala lijepa.]] Ministarstvo poljoprivrede.
Izvolite odgovor.
Poljoprivrednici Ličko-senjske županije u prosjeku imaju nekih 57% veću potporu po korisniku nego što je to hrvatski prosjek, oni su značajno podržani i to je područje koje sa svojim kapacitetima može značajno osnažiti položaj Hrvatske, osobito u smislu doprinošenja zelenoj ambiciji. Međutim, moram isto tako reći da samo mi kada govorimo o ekološkoj poljoprivredi od 1.1.2022.g. dali uputu i kontrolnim tijelima da pored podataka o površinama koje rastu iznašli smo način, najprije nije bilo moguće sukladno regulativi da moraju upisivati podatke i o količini jer ovakve mjere trebaju podizati rast površina, ali treba i putem javnih sredstava omogućavati zdravu proizvedenu hrvatsku ekološku hranu i to je bio cilj. Svakako je riječ o velikoj perspektivi. Veseli me što smo nedavno potpisali s Ličko-senjskom županijom ugovor o izgradnji [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] Centra za stočarsku proizvodnju.
Kolega Pavić Željko izvolite.
Poštovana ministrice. U svojoj ste replici rekli da poljoprivredni proizvođači nisu u stranim rukama, spomenut ću vam samo Belje plus koje je u vlasništvu znamo čijem i koje je prošle godine dobilo 87 milijuna i 890 tisuća kuna potpora u poljoprivredi, evo samo da podsjetim. Nadalje, molio bih vas da mi odgovorite što u ovoj strategiji piše da nije moglo pisati prije dvije, tri, pet ili sedam godina? Digitalne platforme sigurno nisu s obzirom da su već u upotrebi desetak i više godina. Govorili ste u uvodu strategije o kružnom gospodarstvu, govorili ste o kružnom bio gospodarstvu i ono što je važno to niste kasnije nigdje razradili. Zašto to nije razrađeno, zašto se o tome ne govori, zašto tu nema poticaja u tom smjeru naših poljoprivrednika i naših poljoprivrednih gospodarstava? Hvala.
Izvolite odgovor.
Dakle, rekla sam da doista ne bi trebalo govoriti da proizvođači, hrvatski poljoprivredni proizvođači da su u stranim rukama, a znate li koliko se podnosi zahtjeva za potporu i koliko je registriranih proizvođača u upisniku? 110.000 zahtjeva za potporu, 173 ne možemo mi sad baš reći da nema proizvođača, da nema društava niti gospodarstava koji su u domaćim rukama. No kakogod pristupili smo jedinstvenom tržištu EU. Belje je dobilo potpora koliko je dobilo, najvećim dijelom vjerojatno iz izravnih plaćanja. Podsjetit ću da je prilikom programiranja za razdoblju '14.-'20., tadašnja vlada programirala preraspodjelu na prve hektare za mala gospodarstva 10%, a da smo mi to sad udvostručili i u nacionalni strateški plan predvidjeli 20% tako da ćemo te nesrazmjere prilično smanjiti. Kružno gospodarstvo, bio ekonomija [[Upadica predsjednik: Hvala vam.]] zelena agenda pročitat ćemo nacionalni strateški …
Hvala lijepa. Kolga Kujundžić izvolite.
Hvala predsjedavajući. Poštovana ministrice. Dakle, Hrvatska je predzadnja država u EU po ostvarenoj jedinici rada. Vrijeme srbočetničkog razaranja onda samim time i posljedice tog kukavog rata su daleko iza nas. '91.g. u poljoprivrednoj industriji radilo je negdje oko 22%, danas oko 6% čini mi se, a najviše je subvencionirana djelatnost. Hrvatskih 2,55 milijardi eura poljoprivredne industrije čini oko 0,62 ukupne ostvarene vrijednosti poljoprivredne industrije u EU i taj podatak nas svrstava uz bok jednoj Slovačkoj koja je planinski orijentirana država, okrenuta autoindustriji. Kako tumačite ove podatke i na koji način mislite da ćemo ovaj smjer okrenuti u našu korist? Hvala vam.
Izvolite odgovor.
Pa mislim da vam podaci nisu baš posljednji, možemo ih provjeriti ali ovo predzadnje mjesto više nije točno. Međutim, neće tu biti skokova za deset mjesta, to će biti mukotrpan put napretka, a kojeg već ostvarujemo. Dakle, realni dohodak u poljoprivredi u vrlo teškoj godini deflacioniran rastao je prošle godine prema drugoj procjeni DZS-a 3,1%, dohoci proizvođača neprestano rastu, naravno da se slažemo da je potrebno i brže i više i da naši poljoprivredni proizvođači kao i diljem EU s obzirom na izazove i poremećaje kojima se suočavaju s obzirom na demografske trendove koji nisu ovakvi samo u Hrvatskoj da to sve skupa predstavlja ogroman izazov. Poljoprivredna proizvodnja ne obuhvaća industriju prehrambenu. Vrijednost je dakle u vrijednost u ekonomske račune ulazi.
Hvala lijepa. Kolegice Juričev-Martinčev, izvolite.
Hvala lijepo poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice, u ovoj strategiji je prepoznata jedna između ostalog i razvojna potreba unaprijediti povezanost u lancu od proizvođača do potrošača. Naš zadatak je što više motivirati i pomoći da što više hrvatskih proizvoda se nađe na hrvatskim stolovima. Utjecaj turizma na plasman i razvoj poljoprivredno prehrambene proizvodnje, o njoj se dosta govori i piše i tu moramo napraviti dodatni iskorak kako bi to bilo što više i što značajnije. Međutim, ono što me veseli u ovoj strategiji još niko nije spominjao da između ostalog ste predvidjeli nove prilike za rast i prepoznali turistički potencijal u prehrambeno poljoprivrednoj proizvodnji. Naime, jedan od provedbenih mehanizama je promicanje poljoprivrednog gastronomskog destinacijskog turizma. Zajedno sa Ministarstvom turizma osmislili ste brendiranje koje uključuje lokalne proizvode, kulinarska iskustva i slično. Hvala.
Izvolite odgovor.
Ministarstvo poljoprivrede nastavit će provoditi mjere koje su vezane za diversifikaciju za ruralni razvoj, posebno putem operacije 6. To je ta operacija koja se povezuje sa ovom grupom aktivnosti, a isto tako će one dobiti dodatan zamah kroz planiranu provedbu i putem lokalnih akcijskih grupa, što do sada nije bilo slučaj, dodatno putem financijskih instrumenata koji su hrvatski proizvođači u posljednje 2.g. koristili sjajno, planiranih pola milijarde kuna smo povećali već sada na 782 milijuna kuna. U tome ima značajan, tome su i značajni zahtjevi za diversifikaciju i za razvoj ruralnog turizma povezanog s poljoprivrednom proizvodnjom.
Kolegice Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče sabora. Poštovana ministrice, ono što je strategija nisam uspjela nikako shvatiti je guranje stočarstva kojeg ste prepoznali kao deficitarnu granu u poljoprivredi, pogotovo mljekarstvo, a do tog trenutnog stanja u stočarstvu su nas dovele upravo vaše politike, promašene politike u poljoprivredi i to kroz razne operativne programe, svojedobno IPARD i SAPARD mjere kroz koje su upumpane velike količine novca, dobrim dijelom i iz našeg državnoga proračuna, a vi sada pošto poto želite povećati ili podignuti tu proizvodnu zastupljenost gurajući to stočarstvo svugdje gdje god to možete, pa tako i kroz neke poveznice i proizvodnje npr. u ekološkoj poljoprivrednoj proizvodnji i ja vas molim objašnjenje za to.
Izvolite odgovor.
Pa dakle ne bih ja sad baš rekla da su naše politike nešto puno tome sad u zadnjih 10.g. doprinjele jer smo mi pristupili strukturnim i poljoprivrednim fondovima u punini tek 2013.g., pri tom primjerice u proizvodno vezanim plaćanjima, što bi bilo posve normalno nisu bile planirane rasplodne, nisu bile planirane junice, nisu bile planirane prvotelke, potpore, što je ono teški jedan promašaj. Pri tome u mjerama s posebnim ograničenjima bilo je omogućeno dati 100-tine i 1000-e hektara šumskog zemljišta bez ijednog grla, što je potpuna suprotnost naumu očuvanja prostora putem mjere 13 težih uvjeta gospodarenja, pri tome za ekološku poljoprivredu su bila planirana značajna sredstva, a bez povezivanja umjetnih grla i da mi ćemo to nastojat povezivati jer to itekako doprinosi stočarstvu i to će doprinositi da imamo zdrave ekološke proizvode.
Kolega Vukas, izvolite.
Poštovana ministrice, sami ste rekli da je ova strategija krovni dokument kako vidimo poljoprivrede do 2030.g. i ono što bi vas pitao zašto sa strategijom po meni kasnimo barem 3.g.. Znači ako imamo glavni strateški ciljni dokument kako vidimo mi ovu našu krhku i nažalost jadnu poljoprivredu onda ne smijemo kasniti 3.g. s tim da ciljevi ovoj strategiji su pomalo zastarjeli. Mnoge zemlje u EU već te ciljeve provode, a mi sa zakašnjenjem od 3.g. danas ili u drugom čitanju nebitno bi trebali donijeti neku strategiju koja ovakvu krhku poljoprivredu treba dignut na noge do 2030.g.. Dalje ću reći u raspravi i u ime kluba i pojedinačno, ali odgovor zašto kasnimo ako nam je poljoprivreda toliko važna i mi pričamo sad neke puke teorije o ZPP EU, a naši poljoprivrednici za 3 mjeseca pitanje kako će smoći sredstava da obave poljoprivrednu sjetvu. Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa ne bih ja baš rekla da su naši, da je naša poljoprivreda jadna, nju nose vrlo vrijedni i pametni i kreativni brojni ljudi sposobni i oni uspijevaju u vrlo teškim okolnostima koji nisu rezervirani samo za Hrvatsku. Ovaj dokument je krovni, on je izrađen na vrijeme, vrlo se malo mijenjao, a zašto i ne bismo se konzultirali uvijek i uvijek nadograđivali, on je u HS zato što prije prijašnjom regulativom nije bila predviđena rasprava o strategiji u HS. Mi smo to kao što sam već 5 puta danas rekla promijenili, a dokument je izrađen na vrijeme, pa ne bi bio izrađen Nacionalni strateški plan na vrijeme da nije ovaj dokument izrađen na vrijeme.
Imamo povredu Poslovnika, kolegica Ahmetović izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedniče. U nekoliko navrata danas povrijeđen je Poslovnik čl. 238., ministrica konstantno omalovažava ovaj dom, dakle HS je donio novi Zakon o poljoprivredi, ne vi, HS i vi morate postupati po zakonima koje je donio HS, a konkretno ovaj zakon kaže da se ova strategija donosi u HS [[Upadica: Kolegice Ahmetović]] Nemojte nametati da ste vi nama nešto eto svojom voljom dali.
Kolegice Ahmetović, dobivate, dobivate opomenu. Ovo je bila replika, a ne nikako povreda Poslovnika. Idemo dalje, kolegica Vukovac, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, ovom strategijom hrvatskim građanima obećavate povećanje proizvodnje iako ste svjesni kako je preduvjet za proizvodnju zemljište. U prijedlogu Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji je bio nedavno u prvom čitanju u ovom domu najviše bodova davali ste dosadašnjem posjedniku pod uvjetom da mu udio izravnih plaćanja za poljoprivredu, dakle poticaja nije veći od 30% ukupnih prihoda iz poljoprivrede. U prijedlogu koji nam dolazi ovih dana ponovno na dnevni red tog uvjeta više nema. Svjesni ste da Hrvatska svake godine isplaćuje sve veće iznose poticaja a proizvodnja se smanjuje. Zašto podržavate takav model i zašto je maknut zahtjev da potpore prate proizvodnju i kako onda mislimo strategijom povećati proizvodnju ako nam državno zemljište koriste oni koji ubiru poticaje, a mahom ne proizvode ništa za naše hrvatske građane. Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Slijedom primjedaba u Hrvatskom saboru mi nismo taj uvjet makli nego smo uvjet poštivanja ugovornih odnosa, poštivanja gospodarskih programa razdvojili od ekonomskih uvjeta koji se odnose na udio izravnih plaćanja u poljoprivrednom dohotku pa je onih 25 maksimalnih bodova sada 20 bodova za dosadašnji posjed i za posjednika koji je ispunio sve svoje ugovorne obveze i ispunio gospodarski program, a svi poljoprivrednici pa bez obzira jesu li imali prilike ili ne koristiti poljoprivredno zemljište kojima udio izravnih plaćanja ne prelazi 30% dobijaju 5 bodova. To je metodološki ispravnije.
Kolegice Peović, izvolite.
Hvala. Već jedno 2 sata slušamo vašu argumentaciju i jedno automatski bez razumijevanja ponavljanje nekih brojki. Između ostalog ste rekli i da i hvalite se s tim, da je povećan izvoz smanjen uvoz bez da upozorite kako je do toga došlo i da se pokazatelje u vanjskotrgovinskog razmjeni treba gledati u odnosu na smanjenu potražnju i na otežani protok, međunarodni protok robe. Vanjskotrgovinski deficit je dakle skoro milijardu EUR-a, potpuno je nejasno kako vi to mislite povećati znači vrijednost poljoprivrede na 30 milijardi do 2030. godine sa sadašnjih 19 milijardi i to da se razumijemo znači vraćanje proizvodnje na 1991 [[Upadica: Hvala vam lijepa.]] godinu kad je u svim kategorijama hrane [[Upadica: Hvala lijepa.]] svake godine sve manja proizvodnja osim žita.
Izvolite odgovor.
Prvo, ja danas nisam rekla da se smanjuje uvoz, a povećava izvoz samo sam rekla da imamo pozitivne pomake u vanjskotrgovinskoj bilanci. Apsolutno sam sigurna u ovo što govorim. Drugo, žao mi je što mislite da ne razumijem statistiku što na taj način tumačite moju odgovornost prema brojkama i podacima, ali isto ću tako reći da vi ne razumijete i da vi govorite o nečemu što je moglo vrijediti 2020. kada se doista uvoz smanjivao zbog poremećajima u lancima opskrbe, no 2021. godine su se lanci opskrbe oporavili, a prvih 11 mjeseci 2021. godine govore slijedeće značajno su rasli i uvoz i izvoz poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, ali je izvoz rastao brže. Dakle, to se, neće se deficit smanjit odjednom čarobnim štapićem, deficit će se smanjivati ulaganjima u konkurentnost i produktivnost [[Upadica: Hvala vam.]] i bržom stopom rasta …/nerazumljivo/…
Kolegice Puljak, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice koliko sam upoznata dobili ste čak 130 stranica komentara Europske komisije na provedbu programa ruralnog razvoja od 2014. do '20. Moje pitanje je dakle koliko očekujete da će RH platiti iz svog proračuna kao korekcije na provedbu tog programa ruralnog razvoja koji nije odrađen u skladu s planom jel temeljem ovih primjedbi? Hvala.
Izvolite odgovor.
Prvo program ruralnog razvoja se odvija potpuno u skladu s planom odnosno on premašuje plan. Podsjetit ću smo prošle godine prije nego što smo dobili dodatna sredstva po isplatama koje su tada bile 75% u odnosu na ugovorena sredstva mi bili na 5 mjestu u EU po isplatama iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Ne znam o kojih 130 strana govorite, znam da imamo brojne revizije. Da imamo katkada i predložene korekcije, isto kao i druge zemlje EU, nisam primijetila da mi tu nešto podbacujemo, no naravno možemo to i provjeriti, a ako možda govorite o Nacionalnom strateškom planu na njega nisu još došli službeni komentari.
Kolega Daus, izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Poštovana ministrice, ako želimo konkurentu poljoprivredu budućnosti nju je potrebno mladom čovjeku učiniti atraktivnom, digitalizirati je, automatizirati, robotizirati. Također, mlade je potrebno jako motivirati za školovanje u poljoprivrednim zanimanjima bez toga će odlaziti i birati zanimanja koja su im lakša, atraktivnija od poljoprivrede. Pa me zanima kojim mjerama mislite to riješiti. Hvala.
Izvolite odgovor.
Podsjetit ću da je ova hrvatska vlada i Ministarstvo poljoprivrede započelo jedan program stipendiranja koji se odnosi, koji se odvija u okviru razvojnog sporazuma za Slavoniju, Baranju i Srijem. Ministarstvo poljoprivrede naravno nije glavno tijelo državne uprave koje vodi računa o obrazovanju no svakako će svojim mjerama, aktivnostima, savjetodavnom podrškom osiguranje sredstava za prakse, za suradnje sa srednjim i visokim školama u području agronomije, prehrane, veterinarstva, šumarstva i drvoprerađivačke industrije nastojati doprinositi takvim opravdanim ciljevima.
Kolegice Vlašić Iljkić, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovana ministrice, vrlo jednostavno pitanje. Koliko je koštala izrada ove strategije budući se godinama znači radi na njoj? Što se događalo od rujna 2020. godine kad je ona prvi puta predstavljena odboru do sada? Kakav je ovo bio vakuum, što se događalo u ovom periodu? Dojam je da, iz ove strategije, da je hrvatski poljoprivrednik odgovoran za stanjem u kojem se poljoprivredna nalazi. Vi vrlo jasno pišete o hrvatskom poljoprivredniku da ga karakterizira niska produktivnost, loše vođenje poslovnih evidencija, slabo planiranje, vođenje poslovanja, nedovoljno osiguranje, slaba povezanost sa vrijednosnim lancem, neprepoznat od kreditnih institucija i slično. Tko je po vama hrvatski poljoprivrednik i što je on? Uzrok ili posljedica ovakvog stanja u poljoprivredi? Zahvaljujem.
Izvolite odgovor.
Strategiju je izradilo Ministarstvo poljoprivrede. Izradi strategije su prethodile brojne analize, dijagnostike, izrada modela, konzultacije, radionice, posebni analitičke podloge sa različitim dionicima znanstvene zajednice u Hrvatskoj i inozemstvu, suradnja sa sektorima na različitim mjerama, provedba 4 pilot projekta, obuka svih analitičara Ministarstva poljoprivrede i taj sporazum sa Svjetskom bankom vrijedio je 2,5 milijuna EUR-a.
Kolega Bajs, izvolite.
Gospođo ministrice, pred nama je ova strategija ali koja ne uvažava neke od bitnih promjene koje su se desile u Hrvatskoj. Kao prvo naznačit ću da u Hrvatskoj ima 400.000 manje stanovnika, da u ovoj strategiji to ni na koji način nije implementirano, a od tih 400.000 onih koji manjkaju najveći dio vezan je uz županije koje imaju veliku poljoprivrednu proizvodnju, posebice Slavonija. 5 slavonskih županija su među prvima po gubitku. Međutim, ovdje se vidi i smanjenje broja OPG-ova za četvrtinu u zadnjih 10 godina. Ono što bih istakao da ostanak ljudi, povratak ljudi posebice mladih ovisi o mogućnosti da imaju posao, zaposlenje, jer poljoprivreda je i to. To nije samo pitanje proizvodnje hrane, to je pitanje opstanka tih županija i mnogih drugih. Zbog čega to nije u strategiji i šta mislite napraviti po tome?
Izvolite odgovor.
Pa ja ne bih rekla da to nije u strategiji itekako je pitanje generacijske obnove i preuzimanje gospodarstava od strane mladih poljoprivrednika dio ove strategije i nacionalnog strateškog dokumenta. Zato smo i povećali sredstva za preuzimanje gospodarstava predviđena u nacionalnom strateškom dokumentu koji je objavljen na 102 milijuna EUR-. Zato je dalje predviđeno putem izravnih plaćanja, jednog dijela izravnih plaćanja, financirati, imati posebnu alokaciju za mlade poljoprivrednike. Zato smo omogućili na svim investicijskim natječajima povećanje investicijske potpore s 50 na 70% za mlade poljoprivrednike. I zato povećavamo potporu, zato povećamo značajno potporu koja je dosada bila 50.000 EUR-a za preuzimanje i investiranje u gospodarstvo od strane mladih poljoprivrednika na najmanje 75.
Kolega Beljak, izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana ministrice, znate li da postoji direktna korelacija između povećanja broja zaposlenih u ministarstvu kojeg vi vodite sa smanjenjem poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj i sa brojem zaposlenika u istom tom ministarstvu 2003. u Ministarstvu poljoprivrede je radilo 700, 700 zaposlenika, 2008. 1.400, danas ih je 3.200 plus ergele u Đakovu i ergele u Lipiku koje su pod vašom ingerencijom a gdje ima više zaposlenih nego konja plus što plaćate vanjske usluge odvjetnicima iako samo u Agencije za plaćanje imate 50 zaposlenih pravnika koji ne rade ništa. Da li u vašoj strategiji odnosno piše nešto što mislite poduzeti u vezi sa tim trendovima koje sam naveo koji su svima jako dobro poznati?
Izvolite odgovor.
Pa ja ne znam postoji li direktna veza između kretanja broja zaposlenih obrnuto proporcionalna i poljoprivredne proizvodnje. Mi koji ne razumijemo brojke trebamo, to izračunavamo statističkim metodama koje smo naučili na fakultetu pa možemo provjeriti. Međutim netočno je da je broj zaposlenika u Ministarstvu poljoprivredne 3.200 to je potpuno netočan podatak, on, potpuno netočan podatak. Dakle, što se tiče Agencije za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju ona danas sa približno istim brojem ljudi kao prije 4 godine obrađuje potpore, kontrolira, otklanja nedostatke i sve to u vrijednosti od preko 7 milijardi kuna, a gotovo s istim brojem, možda 20-ak, 30-ak manje obrađivala je 4 milijarde kuna prije, 2015. ili 2016. godine. 3.200 ja ne znam [[Upadica: Hvala vam.]] o čemu, Ministarstvo poljoprivrede broji [[Upadica: Hvala lijepa ministrice.]] približno 900 ljudi.
1.900?
900 otprilike.
900 dobro. Izvolite kolega Beljak, povreda Poslovnika.
Povrijeđen je Članak 238., dakle ovo je tipična manipulacija brojkama. Zato jer govorite o zaposlenicima ministarstva, ali jako dobro znate da je tu 5-6 agencija, da su tu ergele o kojima sam govorio već i da sve to skupa ide iz proračuna Ministarstva poljoprivrede. Dakle, manipulirate i lažete ministrice.
Kolega Beljak dobivate opomenu.
Hvala vam.
Ovo nije bila nikakva povreda Poslovnika nego neki pokušaj replike. Kolega Mandarić i vi isto tako.
Evo i ja ću isto, pozivam se na Članak 238., kolega Beljak on zapravo govori, iznosi grube neistine, otprilike znam podatak što se tiče ergela iz Đakova i Lipik, čini mi se tu ima 30-ak zaposlenih, a konja otprilike 10-ak puta više od toga. Tako da ne znam jeste imali prilike posjetiti, slobodno posjetite i jednu i drugu ergelu, lijepi prostori pa ćete se uvjeriti zapravo koliko ima tamo grla, a koliko zaposlenih.
Kolega Mandarić, kolega Mandarić dobivate i vi opomenu, ovo je bilo repliciranje, a ne nikakva povreda Poslovnika. Dobro, ajde smirimo se. Idemo dalje, kolegica Orešković, izvolite.
Uvažena ministrice prije svega bi htjela razjasniti jesam li nešto dobro čula ili razumjela. Kada vas se pitalo koliko su koštale konzultantske usluge Svjetske banke spomenuli ste cifru od 2 miliona EUR-a. Koliko mi je poznato rezultati tih konzultacija kritiziraju se još od 2019., ukazuje se na činjenicu da nisu detektirani osnovni problemi hrvatske poljoprivrede. I kada vladajući kažu da oporba samo kritizira il nema prave argumente, pa reći vam jednu stvar. Neke stvari se vide golim očima i potrebno je samo poštenje da se stvari opišu i nazovu pravim imenom. A činjenica je da naša ruralna područja nestaju, da su devastirana, činjena je da imamo pad poljoprivredne proizvodnje činjenica je da imamo nekoliko puta smanjen stočni fond u odnosu na razdoblje prije rata, činjenica je da nemamo sva poljoprivredna područja i površine stavljene u svoju funkciju, da nedovoljno naplaćujemo koncesije i naknade i da u sustavu plaćanja APN-a nema kontrole.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Dakle, poljoprivredna proizvodnja ne pada nego kontinuirano raste posljednjih 5.g., pogledajmo službene podatke Državnog zavoda za statistiku, a prema drugoj procijeni Državnog zavoda za statistiku ona je rasla po stopi od 8,1% u 2021.g., no naravno da treba pričekati konačnu procjenu i da valja biti oprezan. Što se tiče vrijednosti koju sam spomenula, a rekla sam 2,5 milijuna eura, a ne 2, ne odnosi se na konzultacije, odnosi se na cjelokupni proces s više aktivnosti koji je uključivao i pilot projekte i financiranje 20-tak analitičkih studija i izrade modela, sve radionice, sve konzultacije i događaje, a strategiju je izradilo Ministarstvo poljoprivrede naravno na temelju i tog rada.
Kolegice Šimunić, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče HS. Poštovana ministrice, jedan, jedna od prepoznatih razvojnih potreba u ovom dokumentu je i unaprjeđenje vještina radne snage, važno i pozitivno, ali postoji jedan veliki problem, a to je nedostatak radne snage u poljoprivredi i na selu. Ovaj problem traži rješenje kroz potrebu kreiranja prioritetnih mjera za zadržavanje radne snage u ruralnim područjima. Zanima me kojim mjerama se planira riješiti taj problem koji tišti sustav poljoprivrede? Isto tako jedan od ciljeva je i povećati udio mladih poljoprivrednika na razini od 20% budući u ovom uopćenom dokumentu nema pokazatelja zanima me kako planirate to riješiti, kako planirate i motivirati mlade i kojim provedbenim mehanizmima planirate ostvariti taj izuzetno važan zacrtani cilj? Hvala.
Izvolite odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Posve je točno da je nedostatak radne snage jedan od najvećih strukturnih problema hrvatskog gospodarstva, a osobito i hrvatske poljoprivrede. Ministarstvo poljoprivrede putem investicijskih mjera nastoji smanjiti ovaj problem ulaganjima u preuzimanje gospodarstava, u nove tehnologije, u restrukturiranje gospodarstava, između ostalog i porastom alokciranih sredstava u prerađivačku industriju koja treba povezati, no velik dio aktivnosti naravno se radi i u suradnji s drugim tijelima državne uprave na razini vlade koje su zadužene za zajedničko odgovaranje na ovaj strateški izazov nedostatka radne snage u brojnim područjima. Što se tiče mladih poljoprivrednika nisu naravno potpore sve za zadržat čovjeka u ruralnom prostoru i mjere diserfizikacije i preuzimanje tehnologija, ali i porast potpore će sigurno donijeti doprinos, sad ih je otprilike 23…/Govornik se ne razujmije/….
Hvala lijepa. Kolegice Dreven Budinski, izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče. Poštovana ministrice, u stanju poljoprivredno prehrambenog sektora naglasili ste da hrvatski poljoprivrednici su uglavnom mali, 70% poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara poljoprivrednog zemljišta. Karakterizira ih fragmentirana proizvodnja usmjerena na proizvode niske vrijednosti, te pretežno sudjeluju u kratkim, u kratkim vrijednosnim lancima, imaju veće troškove poslovanja, a slab pregovarački položaj nasuprot proizvođačke industrije koja je, ima njih, koncentriran na njih 1,26 i poduzeća stvara 62% ukupnih prihoda, tek 0,23% naših evidentiranih proizvođača organizirano je u zadruge. Strategija je jako dobra jer je, uviđa, ukazuje na probleme i rješenje npr. klimatskih promjena, novog načina života, te uviđa da se malim i srednjim proizvođačima pomogne educiranom tehnologijom i tako. Mene zanima kako i hoće li se jedinice regionalne i lokalne samouprave uključiti u tu strategiju? Hvala lijepa.
Hvala vam. Izvolite odgovor.
U provedbu strategiju naravno da će bit uključene jedinice lokalne i regionalne samouprave, bile su i do sada. Spomenut ću samo važne mjere koje se odnose na ruralnu infrastrukturu, mjere 7, u koje su značajno uključene JLS, zajednički unaprjeđujemo ruralni prostor. Spomenut ću također mjeru 4 i alociranje za javnu infrastrukturu navodnjavanja, korisnici su hrvatske županije i jedinice područne samouprave. Što se tiče nas mi šaljemo jasnu poruku, svi su potrebni koji mogu kvalitetno proizvoditi i mali i srednji i veliki, no radimo povećanu preraspodjelu plaćanja kako bismo povećali dohodak malim gospodarstvima, radimo komasaciju kako bismo smanjili parceliranost površina, potenciramo udruživanje ne samo više putem redovnih mjera programa ruralnog razvoja jer nije dovoljno nego putem i dodatnog rada s proizvođačima i isto tako NPOO vezivajući logističko distribucijske centre.
Kolega Klarić, izvolite.
Uvažena ministrice, da je strategija učinkovita i dobra pokazuje čitava današnja rasprava, a najbolje ju je opisao kolega Matula kad je rekao o poljoprivredni ne zna ništa, strategiju nije vidio, al eto nešto je čuo pa će o njoj raspravljati i na to se svodila čitava rasprava do sada. Ono što je najbitnije u ovoj strategiji po meni, ali i u bilo kojoj fizibiliti studiji su brojke. One su ovdje naznačene, pa evo i u simpatičnoj brošurici koju ste nam dostavili koje točno egzaktno govore o kojim sredstvima EU se radi, dakle o bespovratnim sredstvima koje ne trpe sufinanciranje iz državnog proračuna. I ono što ovdje možda vi niste dovoljno istaknuli jer vidim skepsu kod nekih govornika vezano za poljoprivredu, što je podatak koji je čak i mene iznenadilo da je praktički 6,2% radne snage u RH u poljoprivredi za razliku od EU, a da ne govorim u postocima BDP-a koji se razlikuju i ti podaci su u ovoj strategiji navedeni 2020., s time demantiramo sve one koji govore da smo zakasnili s izradom strategije.
Hvala kolega Klarić Izvolite odgovor.
Željela bih samo komentirati da u zemljama s najrazvijenijom poljoprivrednom proizvodnjom je udio radne snage u poljoprivredi značajno manji. Ministarstvo poljoprivrede ne predviđa rast zaposlenih u osnovnoj poljoprivrednoj proizvodnji nego rast konkurentnosti, produktivnosti kroz zadržavanje ljudi, preuzimanje od strane mladih gospodarstva i ulaganje u nove tehnologije, restrukturiranje i modernizaciju. No potencijal za rast u broju ljudi vidi u diversifikaciju, u diversifikaciji, u biogospodarstvu, u turizmu, u pružanju usluga povezanih s poljoprivredom i to upravo i ciljamo kroz pojedinačne podmjere.
Kolega Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedniče sabora. Poštovana gđo. ministrice, evo da se malo vratimo u prošlost, nekih 5000.g. u nazad kada su svojim drvenim motikama, možemo ih tako nazvati, čak i Sumerani uspjeli navodnjavati svoje njive. Znamo da trenutno Izrael ima gotovo svaki pedalj obradive poljoprivredne površine u sustavu navodnjavanja, čak i mrski diktator Gadafi je od libijske pustinje napravio plodno tlo, a mi ovdje imamo podatke da nismo niti dosegli plan vlade iz 2005.g. od 65.000 hektara pod navodnjavanjem, što je katastrofalno niskih niti 6%. Vidimo ovdje u intervenciji B4 dobar i zdrav prijedlog, no dozvolite da se sa zdravim razumom upitam hoćete li ga uspjeti ostvariti?
Izvolite odgovor.
Putem programa ruralnog razvoja u prethodnih nekoliko godina financirali smo 17 projekata koji su omogućili javnu infrastrukturu navodnjavanja za gotovo 7.000 hektara. Mi smo jasno iskazali i našu ambiciju do 2030.g., pri tome za Ministarstvo poljoprivrede projekt ne završava izgradnjom javne infrastrukture, projekt završava otklanjanjem preostalog značajnog problema, a to je korištenje te iste poljoprivredne infrastrukture, zato sad omogućujemo posebne operacije za opremu, za stvarnu provedbu navodnjavanja poljoprivrednog zemljišta, zato radimo komasaciju, zato smo se borili kroz program ruralnog razvoja za novo 100%-tno financiranje također javne infrastrukture, no nije još kod nas sve, u drugim programima su također predviđena sredstva za veće sustave kojima ćemo se odupirati klimatskim promjenama. Kod nas su sustavi do 15 milijuna eura pojedinačni.
I na kraju kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani predsjedniče. Poštovana ministrice, ja bih vas mogao isto pitati kako ste ovoga, ali dobro izgledate, pa vjerujem da ste dobro. Strategija je tipičan konzultantski copy paste dokumenat na koji je nažalost preplaćen i to je ono što konzultanti uglavnom rade, pa nisu ni ovdje napravili nikako drugačije. Mi u poljoprivredi proizvodimo kilograme, litre, komade, a ja ne vidim u ovoj strategiji da je itko baratao sa tim mjernim jedinicama jer mislim da je to osnova poljoprivredne proizvodnje, a ne nekakve vrijednosti novčane koje se mogu tumačiti zbog inflacije, ovoga ili onoga na bilo koji način. Činjenica da imamo pad poljoprivredne proizvodnje, činjenica da se ovim dokumentom opet pogoduje velikima u Hrvatskoj, pa vas pitam gdje su tu OPG-i, a evo kutijica će ove godine bit mnogima dovoljna da spreme svoju zaradu jer mislim da je čak neće niti biti.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Nije strategija prepisani konzultantski dokument, molim vas pogledajte sve analitike koje radi Ministarstvo poljoprivrede i ja ne bih željela da se moji kolege koji su konačno dobili pravu priliku i puno toga naučili, koji mogu puno pokazati o svojim analitičkim vještinama i da oni to mogu ubuduće sve raditi sami da se na taj način njihov rad obezvrjeđuje. Rade sjajno, imamo izvrsne analitičare i cijeloj hrvatskoj javnosti predočavamo sve dokumente koje radimo kao nikad tako transparentno i otvoreno. Nudimo sporazume za baze podataka, za prijenos znanja itd.. Ne bih rekla da je ijedan dokument koji Ministarstvo poljoprivrede radi namijenjen pogodovanju ikome ili ičemu. Upravo zato inzistiramo kao dva koraka na svemu što radimo. Prvo, analize i brojke, drugo enorman trud koji ulažemo u dijaloge i tako će biti i dalje.
Hvala vam. Ministrice, zahvaljujem. Odgovorili ste na 41 repliku i sada se možete malo odmoriti na svome mjestu, a mi ćemo sada krenuti dalje. Želi li izvjestiteljica odbora uzeti riječ? Je. Poštovana kolegica Marijana Petir u ime Odbora za poljoprivredu, izvolite.
Hvala g. predsjedniče, gđo. ministrice, zastupnice i zastupnici. Odbor za poljoprivredu HS raspravio je kao matično radno tijelo na 34. sjednici održanoj 13. listopada 2021.g., prijedlog Strategije poljoprivrede do 2030.g., cjelovito izvješće možete vidjeti na stranicama HS. Ja ću se sad osvrnut na glavne naglaske iz rasprave u kojoj je rečeno kako je ovim aktom trebalo u većoj mjeri prepoznati značaj žena u ruralnim područjima i planirati mjere za jačanje njihova položaja. Istaknuto je da umjesto termina „rodne jednakosti“ treba koristiti termini „ravnopravnost između žena i muškaraca“ koji je izraz uvriježen u svim međunarodnim dokumentima. Financijski instrumenti prijeko su potrebni za održivost, unaprjeđenje i povećanje obima poljoprivredne proizvodnje i potrebno ih je jačati. Bankarski sektor treba prepoznati potrebe poljoprivrednog sektora, osobito osiguravanje sredstava za predfinanciranje projektnih aktivnosti, što će utjecati na ukupnu iskoristivost europskih sredstava. Financijska pismenost koja je prepoznata kao potencijal u ovoj strategiji u praksi bi trebala biti ozbiljnije shvaćena. Razvojna potreba unaprjeđenje vještina radne snage ocijenjena je pozitivnom i rečeno je kako za nedostatak radne snage u poljoprivredi i na selu treba kreirati prioritetne mjere za zadržavanje radne snage na ruralnim područjima. Šumarski sektor trebao bi biti obuhvaćen ovim aktom jer su ambicije nove europske strategije za šume velike. Također zastupnici su pitali za mjere aktivnosti kojima ministarstvo planira sustav potpora učiniti pravednijim i transparentnijim i osigurati potpore malim i srednjim poljoprivrednicima i siromašnim područjima. Upitano je o razlozima zbog kojih se podaci iz ovog prijedloga i preporuka Europske komisije za izradu strateškog plana razlikuju. Pozitivnim je ocijenjena potreba usvajanja standarda koji promiču javni i privatni sustav i kvaliteti certificiranja te je postavljen upit o planiranim aktivnostima za uklanjanje nesukladne hrane sa hrvatskog tržišta. Upozoreno je kako navodi …/nerazumljivo/… da RH ima modernu i dobro razvijenu cestovnu infrastrukturu na selu, ne odgovara stanju na terenu. Stoga je predložena provedba procjene infrastrukturnih prioriteta koji će se financirati u ruralnim sredinama, ali i uključivanje višeizvorskog financiranja jer zastupnici smatraju da sredstva iz poljoprivrednog fonda neće biti dovoljna za sve potrebe ruralnih područja koja čine 80% površine RH. Strategija ima ambiciozne ciljeve i za njihovo ostvarenje je potrebno jasno definirati potrebe ruralnih područja i poljoprivrede i to posebno u segmentu finalizacije proizvoda što utječe i na povećanje zaposlenosti, a prehrambena industrija može biti generator radnih mjesta. Za oporavak svinjogojske proizvodnje potrebno je raditi na reprodukciji. Upozoreno je na lošu dobnu strukturu poljoprivrednika i potrebno povećanje nivoa naobrazbe poljoprivrednika za što moramo koristiti sve dostupne mehanizme uključujući obrazovanje prije pokretanja same poljoprivredne proizvodnje. Predstavnik predlagatelja odgovorio je da će strateškim planom definirati mjere i intervencije usklađene s ovim prijedlogom. Iste uključuju i mjere za mlade poljoprivrednike, ulaganja u preradbene kapacitete, prehrambenu industriju, poticanje udruživanja u proizvođače organizacije, ali i povećanje broja žena nositeljica OPG-a. Ministarstvo je u stalnom kontaktu s predstavnicima bankarskog sektora, dodatna sredstva osiguravaju se preko HABOR-a i HAMAG-a. Međuresorna suradnja potrebna je za projekte javne infrastrukture te u sektoru šumarstva kako bi se iskoristile sve prednosti koje imamo po pitanju bioraznolikosti i biomase. U izradi akta ministarstvo se koristilo podacima Državnog zavoda za statistiku. Oznake kvalitete vezane su uz sljedivost. U RH se provoditi Projekt Dokazana kvaliteta u kojem sustavu je proizvodnja jabuka, a uskoro će biti i konzumna jaja. U tijeku aktivnosti za izradu akcijskog plana ekološke proizvodnje koji će biti usmjeren prema finalizaciji proizvoda. Nakon provedene rasprave odbor je većinom glasova, 6 glasova za i 2 glasa suzdržana odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Strategije poljoprivrede do 2030. godine. Hvala lijepo.
Hvala lijepa, otvaram raspravu o ovoj točci i prva će, prva će u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista govoriti poštovana zastupnica Vesna Vučemilović. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući. Poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, pred nama je nikad skuplja sjetva, još jedna strategija. Svi znamo ključne probleme, ta dijagnoza je postavljena već odavno. Produktivnost 3 puta manja od prosjeka EU, nismo samodostatni u ničemu osim u temeljnim ratarskim kulturama. Izvozimo pšenicu i kukuruz, uvozimo tjesteninu i smrznute pekarske proizvode. Mali proizvođači teško dolaze do zakupa državne zemlje na duže vremensko razdoblje. Novi prijedlog zakona po tom pitanju neće promijeniti gotovo ništa. I na kraju zadnje, ali ne manje važno manjak radne snage koji postaje sve veći problem. Ima toga još ali ovo su gorući problemi i to tako već godinama, nije to od jučer. Kada smo ušli u EU izravna plaćanja su bila 2 milijarde kuna godišnje, sada su 7 milijardi kuna godišnje. Novac smo potrošili, probleme nismo riješili. Hoće li ova strategija napraviti pozitivne pomake? Teško. Nije prošla napravila ništa pa neće ni ova. Jedan od ciljeva koji se navode u viziji na samom početku je obnova ruralnog gospodarstva, poboljšanje kvalitete života i povećanje zaposlenosti u ruralnim područjima. Ako niste primijetili do sada onda je to ovaj zadnji popis stanovništva zorno prikazao, a to je da su naša ruralna područja prazna i to postaje već i sigurnosni problem. Prije je u selima svaka 3 kuća bila prazna, a sada u svakoj 3 gori svijetlo i ima ljudi. Sela su pusta i prazna i legitimno je pitanje kome se grade ti vrtići i kome se dovodi voda i kanalizacija. Ljudi su otišli jer im je jednostavno dosadilo čekati da konačno počnete primjenjivati sve ono što piše u svim tim strategijama. I ja se moram zapitati za koga se uopće ove strategije pišu, za nas ili možda za europske institucije kako bi zadovoljili propisane uvjete za povlačenje sredstava. Čini mi se da je ipak ovo drugo jer da su to ciljevi koje mi uistinu želimo ostvariti onda se jedni te isti ciljevi ne bi ponavljali. Pogledajte malo strategiju iz 2002. godine Narodne novine broj 89. Isti ciljevi malo drugačije formulirani i moramo se zapitati na što su potrošene onda sve te silne milijarde ako 20 godina poslije mi imamo opet iste ciljeve. Podići konkurentnost, otpornost na klimatske promjene, kvaliteta života, jedno te isto. Izgleda da je copy paste tehnologija u modi ne samo kod dizajna kovanica nego i kod pisanja strategija jer eto kada se u ministarstvima može tako pa što onda ne mi, citirat ću viceguvernerku, mlade, krhke umjetničke duše radile na isti način. I možda bi bilo dobro predočiti što je ostvareno od tih ciljeva iz prethodne strategije. Mi o repozicioniranju cijelog sektora slušamo već godinama i rezultat toga je da se proizvodi sve više ratarskih kultura, a ne manje. Znači sve više kukuruza, sve više pšenice i neće nas to dovesti do samodostatnosti u 4 temeljne kategorije, a to su meso, mlijeko, voće i povrće. Uvijek iste fraze, diverzifikacija, repozicioniranje, konkurentnost, optimiziranje i itd., da ne nabrajam, fraze, frazetine koje su se izlizale od prekomjernog ponavljanja i uistinu više ništa ne znače nikome. Što znači strategija od polja do stola našim uzgajivačima svinja? Svinjetina je već mjesecima zbog uvoza potpuno nerentabilno ju je proizvoditi našim uzgajivačima. Viškovi na europskom tržištu završavaju kod nas zbog embarga na uvoz svinjetine koje su uvele zemlje na Dalekom istoku kada se pojavila svinjska kuga. Kako ste zaštitili domaću proizvodnju? Nikako. Slaba je utjeha njima još jedna strategija koja će očigledno ostati tek mrtvo slovo na papiru. Jedino što ćete vjerojatno ispuniti je smanjena potrošnja umjetnih gnojiva i povećan udjel ekološke poljoprivrede, ali recite iskreno, što će biti posljedica toga? Dodatno će se smanjiti prinosi i povećati cijene hrane. To su te neke zelene politike koje dolaze iz Europe i koje se usvajaju bez ikakvih prigovora i bez promišljanja što je Hrvatskoj važno i što su naši ciljevi i prioriteti. Interesantno je kako se parcijalno primjenjuju preporuke i smjernice iz EU. Kada treba povezati poljoprivredu i turizam, onda se niste u stanju izboriti da u hotelima i restoranima na obali budu domaći proizvodi. Regionalni razvoj je još jedan mit koji se ponavlja u svim strategijama, pa tako i u ovoj. Da ste napravili po pitanju regionalnog razvoja samo 20% onog što piše u svim strategijama, pa tako i u ovoj, ne bi razlike u kupovnoj moći bile čak i 55% kada se usporedi Slavonija i Zagreb. Regionalni distributivni centar u Osijeku za voće i povrće obećan je još 2017. g. Još nije gotov. Svi znamo da u ovoj Vladi brzina nije vrlina, ali 5 godina za hladnjaču i pogon za pakiranje je ipak malo previše. Konačno ste spoznali i priznali u ovoj Strategiji da učinkovitost javnih izdataka za poljoprivredu nije ujednačena i to ide u onu kategoriju bolje ikad nego nikad. Bar ste shvatili i priznali ono što je jasno apsolutno svima. RH s više od 8 tisuća hektara nasada oraha drži 10% udjela u EU, ali samo 0,35% ukupne proizvodnje, znači na 10% nasada imamo 0,35% proizvodnje. To bi se moglo nazvati orašasti hrvatski paradoks. U biti, radi se o poticajima za poljoprivredu bez proizvodnje. Orah se sadio stihijski samo zbog izdašnih potpora koje su kroz ekološki uzgoj iznosile i više od 1000 kuna po hektaru i podaci Agencije za plaćanje u poljoprivredi, ribarstvu i ruralnom razvoju pokazuju da je prema veličini površine koju zauzima orah druga najviše uzgajana voćna kultura u RH, nakon maslina, prije lijeske i jabuke. Kada gledamo prinose, nije baš tako, značajno je drugačije. Sektorske potpore će, sukladno ovom što piše u Strategiji se po novom odobravati odobrenim proizvođačkim organizacijama. Krajem 2020. u Hrvatskoj ih je bilo 17. 17 proizvođačkih organizacija iz 8 sektora koje okupljaju samo oko 700 članova, a ima preko 150 tisuća poljoprivrednih gospodarstava. Priznate proizvođačke organizacije djeluju u tek 9 županija koje su smještene u kontinentalnoj Hrvatskoj, Osječko-baranjska, Vukovarsko-srijemska imaju po 3, u Istri, Dalmaciji i Lici nema nijedne. Kako će onda oni to ostvarivati, to nikome nije jasno. Zaprimljena su još 4 zahtjeva s 30.10.2020., pčelarski proizvodi, 3 u proizvodnji krumpira, no moramo se zapitati što je sa ostalima koji nisu u proizvođačkim organizacijama. Kroz cijeli dokument provlači se jedan specifičan cilj koji kaže da će se uskladiti proizvodnja sa zahtjevima tržišta. Lijepo zvuči, ali što je s našim proizvođačima uzgajivačima svinja? Moram se vratiti na njihove probleme jer oni traju već više od godinu dana. Kako su oni uopće mogli slutiti da će se pojaviti značajni viškovi svinjetine na tržištu koji će završavati upravo na našem tržištu? Kako su oni to mogli uskladiti, tu proizvodnju sa zahtjevima tržišta? Apsolutno nikako. I sad vi meni recite, nemojte meni, recite našim uzgajivačima, kako da oni usklade proizvodnju sa zahtjevima tržišta. Kada to objasnite našim poljoprivrednicima koje svako malo uništi uvoz nekog jeftinog proizvoda, onda ću vjerovati da sve ovo što ste napisali nije još jedna strategija za Europu i onda ću vam vjerovati da i ova Strategija neće ostati tek mrtvo slovo na papiru kao i brojne druge, stoga je mi, Hrvatski suverenisti ne možemo poduprijeti. Hvala.
U ime Kluba zastupnika SDSS-a govorit će poštovana zastupnica Anja Šimpraga, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, uvaženi državni tajniče sa suradnicom, kolege i kolegice. U nastojanju da se što jasnije definira pravac budućih reformi poljoprivredne politike, ali i usklađivanje onih koje su u procesu, kao i mjere i aktivnosti za obnovu i aktiviranje razvojnih potencijala i ruralnih sredina, važno je donijeti ovakav strateški dokument. Svaka zemlja ima odgovornost uspostaviti okvir političkih institucionalnih promjena koji doprinose učinkovitijem razvoju poljoprivrednog sektora. Ovakvim jednim konceptom zapravo reagiramo na vanjske i unutarnje izazove i poremećaje s kojima smo suočeni. S obzirom da dolazim iz ruralnih krajeva, znam koliko je poljoprivreda važna grana gospodarstva koja je istovremeno pomalo nepravedno i zanemarena, međutim, činjenica je da napori postoje da se to stanje promijeni. Hrvatska raspolaže s dosta poljoprivrednog zemljišta preko milijun i po hektara. U prilog tvrdnjama o važnosti ide i činjenica da je u 2020. godini poljoprivredni sektor primarni sektor uključujući i ribarstvo i šumarstvo te u ukupnom BDP-u RH činio 3,3% i zapošljavao 6,2% radne snage, a riječ je i o sektoru koji država iz javnih sredstava izdvaja oko 1,3% BDP-a. Kad se zna koliko ljudi u Hrvatskoj posredno odnosno neposredno živi od aktivnosti vezanih za poljoprivredni sektor jasno je kako spomenuta izdvajanja moramo povećati. U kontekstu važnosti poljoprivrede i njezinog razvitka važno je imati zacrtane ciljeve i načine ostvarenja istih, ali nipošto ne zanemariti bar okvirne rokove u kojima postavljene ciljeve treba ostvariti jer se samo na takav način može mjeriti uspješnost određene strategije. Strategija poljoprivrede do 2030. bi zajedno s određenim dokumentima o kojima nas uskoro i očekuju rasprave trebala biti temelj za podizanje produktivnosti, a time i znatno povećanje konkurentnosti te usmjerenosti prema snažnom zaokretu u poljoprivredi koji nam je itekako potreban. Očekujemo da će se kroz strateške planove koji se izrađuju sukladno zajedničkoj poljoprivrednoj politici EU uspostaviti i detaljniji planovi kojim će se sve aktivnosti zapravo bolje definirati odnosno da će ova 2022. godina biti godina u kojoj će krenuti značajne i brže promjene, investicije kad govorimo o poljoprivredi. Strategija je krovni dokument u sektoru poljoprivrede čije je donošenje predviđeno Zakonom o poljoprivredi i na koju smo čekali već gotovo 20 godina, a njome se dodatno podupire provedba i Nacionalne razvojne strategije RH do 2030. Osobito važno je usmjerenje i plan da se do 2030. poveća vrijednost obujma poljoprivredne proizvodnje na 30 milijardi kuna kao i produktivnost te snažnije poticanje poljoprivrednih gospodarstava posebice mladih poljoprivrednika. Uz nacionalna sredstva za provođenje strategije od posebne su važnosti i 5 milijardi EUR-a iz europskih fondova odnosno procijenjeno je da će do 2030. za provedbu ciljeva i prioriteta ove strategije biti utrošeno 7,5 milijardi EUR-a što nisu, što nije mali iznos. Strategija ima 4 strateška cilja kako smo ovdje nekoliko puta čuli. U strategiji je jasno naglašena zajednička vizija koja prepoznaje važnost veće poljoprivredne proizvodnje uvažavajući potrebu održivog upravljanja prirodnim resursima u kontekstu ubrzanih klimatskih promjena. Ujedno se naglašava potreba za osmišljavanjem modela rasta za poljoprivredno prehrambeni sektor koji doprinosi uravnoteženom teritorijalnom razvoju gdje je potrebno slabije razvijenim područjima omogućiti ili nacionalnu potporu iz prvog stupa zajedničke poljoprivredne politike i/ili prednost bodovnu u odnosu na ona razvijenija područja ali ne na način da prva i četvrta skupina razvijenosti imaju jednak broj bodova. Međutim, sve to neće biti moguće ukoliko se ne potrudimo biti produktivniji, usklađeniji s tržištem, učinkovitiji i konkurentniji. Ono što me iznenadilo je činjenica da je Hrvatska po zastupljenosti žena na rukovodećim pozicijama u poljoprivredi u gornjoj polovici rang liste država članica te da ostvaruje znatno povoljnije pokazatelje od većine država članica tzv. starih članica. Svakako treba pohvaliti intenciju da se ovakav pristup pohvali jer predmetna strategija u okvirima mjera poljoprivredne politike daje doprinos ciljevima smanjenja rodne nejednakosti u ruralnim područjima. Međutim, prijedlog strategije nije u dovoljnoj mjeri prepoznao značaj žena u ruralnim područjima te istim nisu planirane mjere za jačanje njihova položaja. Iako ova strategija daje okvir, a daljnje aktivnosti razradit će se kroz akcijske planove, poticanje žena na pokretanje vlastitog poslovanja i povećanja broja nositeljica OPG-a trebalo je obuhvatiti prijedlogom strategije. Drago mi je da je veći naglasak stavljen na povećanje broja mladih poljoprivrednika kao zalog za budućnost te za razvoj malih poljoprivrednih gospodarstava. Jedan od pokazatelja uspješnosti bit će povećanje udjela mladih poljoprivrednika kao nositelja poljoprivrednih gospodarstava. Navod iz prijevoda strategije koji govori kako Hrvatska ima modernu i dobro razvijenu cestovnu infrastrukturu naprosto ne mogu se složiti da odgovara stanju na terenu zbog čega je potrebna provedba procjene infrastrukturnih prioriteta koji će se financirati u ruralnim sredinama te uključiti i druge dostupne europske fondove, a iz razloga što sredstava iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj neće biti dovoljna za zadovoljavanje svih potreba ruralnih područja koja obuhvaćaju 80% površine RH. Tome možemo pridodati kako ni pristup, ni poljoprivredni putevi u nekim sredinama nisu prilagođeni poljoprivrednoj mehanizaciji novijeg doba. Moramo biti svjesni kako je strategija samo okvir i da će puno toga ovisit o novim detaljnijim dokumentima koji će se donositi ovdje u budućnosti, a koji će biti konkretniji odnosno biti će provedbene prirode. Moramo kroz određeno razdoblje pratiti kako i koliko se ispunjavaju ciljevi koji će se donijeti iz ove strategije jer ćemo samo na taj način uspjeti praviti procjene uspješnosti i poduzimati eventualne intervencije. Poljoprivredni resursi koji su nam na raspolaganju moraju se maksimalno iskoristiti kako bi se sam tim i poboljšale krvna slika našeg gospodarstva. Istovremeno se pojedini dijelovi naše poljoprivredne politike ne mogu poklapati s poljoprivrednim politikama EU, ali samo isključivo iz razloga jer smo ipak jedno od najmlađih država članica čiji poljoprivredni sektor sigurno još nije na onoj razini na kojoj bi trebao biti odnosno kaskamo u određenim segmentima za drugim državama članicama. Samo dobro poljoprivredna politika može dovesti do oživljavanja naših sela koja su sve praznija, a o čemu najbolje svjedoči i zadnji popis stanovništva. S obzirom na važnost predmetne strategije, ove strategije Klub SDSS-a podržat će donošenje iste. Hvala.
U ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista vrijeme će podijeliti poštovana zastupnica Martinčević i poštovani zastupnik Hrebak. Najprije poštovana zastupnica Martinčević, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovane kolegice i kolege zastupnici, poštovani državni tajniče sa suradnikom. Bez jasne vizije i barem srednjoročno definirane strategije ni na jednom sektoru ljudskih aktivnosti nije realno očekivati pozitivne pomake u kontinuitetu, a to posebno vrijedi za poljoprivredu. Razvoj poljoprivrede, često i sam opstanak poljoprivrede u našoj zemlji ovisi ključno o državnim politikama. Stoga u svakom slučaju podržavamo činjenicu da je strategija do 2030.g. predložena i da danas o njoj raspravljamo. Sama vizija u ova 4 strateška cilja je dobro postavljena, ali ipak moramo upozoriti na neprepoznavanje ključne pretpostavke za budućnost poljoprivrede i nužan projekt bez koje te budućnosti nema, a to je okrupnjavanje zemljišta odnosno komasacija. Naime, povećanje produktivnosti i konkurentnosti o kojoj je danas toliko bilo riječi nije moguće realizirati jer ono pretpostavlja upotrebu i mehanizacija, a često i navodnjavanja, o čemu je također danas ovdje bilo puno riječi, a ni jedno, ni drugo nije moguće provesti bez okrupnjavanja zemljišta, a to nijedna vlast u zadnjih 60.g. nije imala ni političke, ni financijske snage sprovesti, žao mi je da i ova strategija ide u tom smjeru. Dakle, ova strategija bez komasacije ne može se nažalost nazvati ozbiljnom strategijom i zato očekujemo i tražimo ovdje ispred Kluba Reformista, tražimo dakle ovdje dopunu strategije sa programom, sa rokovima, kontrolnim točkama i predviđenim budžetom komasacije. Problemi sa kojima se suočavamo su u tekstu negdje i spomenuti, tako je rečeno da 70% hrvatskih poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara zemlje, ali ono što nije rečeno, a jednako je važno, da je primjerice na sjeveru Hrvatske kroz, koji kroz povrtlarstvo, a koji ima najveću dodanu vrijednost u poljoprivredi prosječna parcela u upisniku poljoprivrednika 0,38 hektara. Usporedbe radi, 45% njemačkih proizvođača krumpira, govorim o krumpiru jer je on najzastupljeniji na sjeveru Hrvatske, ima parcele veće od 50 hektara, a kod nas svega njih 1,5%, pa su razlike u mogućnosti primjenama mehanizacije, a samim time naravno i razlike u konkurentnosti više nego jasne. Kada govorimo o navodnjavanju danas, bilo je to evo danas isto riječi, vrlo duhovito je to kolega Dretar rekao, dakle vezano za navodnjavanje, dakle stotinama godina mediteranske i sve ostale zemlje imaju sustav navodnjavanja, danas kod njih je to 12,5%. Mi smo na 2,5% prema podacima s kojima ja raspolažem odnosno oko 25.000 hektara. Strategijom koju donosimo do 2030. predviđa se skok na 50.000 hektara, ali ponovno bez pretpostavke komasacije to nije niti realno, niti ima smisla. Navodnjavanje dakako bitno utječe i na jačanje održivosti i otpornosti poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene, ali i danas i sutra postojat će potreba na koju strategija upozorava, a to je smanjenje rizika osiguranjem. Navodi se da manje od 8% upisanih poljoprivrednika u Hrvatskoj osigurava svoje proizvode i to je točno. Međutim, u ovom dijelu postoji i rješenje i već je realizirano u Varaždinskoj županiji gdje je 2017.g. bilo osigurano 5, dakle doslovno 5 poljoprivrednih gospodarstava, a 2021. nakon provedbe našeg modela, tu smo brojku podigli na 476. Dakle, to povećanje od gotovo 100 puta nije slučajno i preporučam ministarstvu zaista iskreno da taj model prouči i primjeni, ako to ne učini ministarstvo evo svakako preporuka ostalim županijama. Radi se naime o tome da se kombinacijom europskog novca i za to su osigurana i postoje europska sredstva i županijskim potporama uplata samih poljoprivrednika za premiju svodi na 4% vrijednosti premija. To je naravno model koji su poljoprivrednici odmah itekako prepoznali i zbog toga imamo tako visoku stopu osiguranih poljoprivrednika u našoj županiji. Nadamo se samo da i ovaj model, kao i pilot projekt komasacije koju smo također pokrenuli i o čemu je ministrica upoznata i bili smo kod nje na sastanku, aktualna županijska vlast neće zaustaviti kao što je nažalost učinjeno sa nekim drugim projektima, pa molim ministarstvo da to ima ozbiljno na oku. Hvala.
Nastavit će poštovani zastupnik Hrebak u ime Kluba zastupnika HSLS-a i Reformista.
Poštovani potpredsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovani kolegice i kolege zastupnici. Mi ćemo podržati strategiju jer smatramo da je strategija dobra, da pokazuje da smo dio EU jer su praktički svi ciljevi iz zajedničke poljoprivredne politike ugrađeni upravo u ovu strategiju, ali isto tako moramo mi voditi i sami brigu o svom, svojim, našim, hrvatskim specifičnostima, a najveće razlike između nas i ostalih članica EU je upravo ta da je kod nas gotovo trećina zemljišta koja je nekad bila poljoprivredno danas izvan funkcije i većim dijelom obraslo grmljem i drvećem. Dakle, naš prvi cilj mora biti u narednim godinama što brže i što više površina privesti kulturi i vratiti u proizvodnju. Za navedeni cilj potrebno je izraditi zakonodavni okvir koji će to omogućiti, ali isto tako i stimulirati poljoprivrednike da se i oni sami angažiraju na tom poslu. Kako je već za bivše države krenula depopulacija i iseljavanje ruralnog prostora, te se drastično nastavila za vrijeme upravo ratnih godina, nažalost danas traje i zbog ekonomskih migracija, čest problem je da se upravo to zemljište ne može staviti u funkciju jer nema vlasnika. Vlasnici su iz raznih razloga napustili Hrvatsku i ne vode brigu o svom vlasništvu, a vlasništvo pored prava i obaveze, pa tako i oni svojom nebrigom o svom zemljištu čine upravo štetu hrvatskoj poljoprivredi i onima koji su ostali živjeti i raditi u Hrvatskoj. Naime, na zapuštenom zemljištu se nekontrolirano povećava populacija divljih svinja i ostalih divljih životinja koje čine značajnu štetu na usjevima i stoci poljoprivrednika koji su ostali u Hrvatskoj i koji žive upravo u tim područjima. Da bi se vlasnike motiviralo da vode brigu o svom vlasništvu, ali o svojim sadašnjim ili bivšim sugrađanima, nužno je uvođenje novčanih kazni što naravno nije popularno, upravo na to neobrađeno poljoprivredno zemljište, ali ako želimo neki napredak, iskorak napraviti onda je to doista nužno jer smatramo da su promjene bitne i da to mora donijeti perspektivu u poljoprivredi i životu upravo u tom zapuštenom ruralnom prostoru. Kako namaknuti sredstva za samu operativnu provedbu navedenog cilja? Mi smatramo da 15% sredstava koja su prebačena iz Fonda ruralnog razvoja u izravna plaćanja treba usmjeriti upravo u vraćanje u funkciju proizvodnje zapuštenog poljoprivrednog zemljišta i ulaganje u dugotrajnu imovinu OPG-ova. S druge strane visoka izravna plaćanja koja imamo su jedan od glavnih razloga smanjenja vrijednosti poljoprivredne proizvodnje i njihovo smanjenje može imati samo pozitivan utjecaj na rast proizvodnje. Zakon o nasljeđivanju je zasebna tema, trebamo vidjeti kako to europske zemlje imaju riješeno. Znam da je to posebno jedan veliki problem, neću puno o tome danas, dakle ministarstvo će se morati uhvatiti u koštac sa tim problemom. Naime, bilo bi uputno da se Zakonom o nasljeđivanju na neki način pravni onemogući cjepkanju i ovako premalih gospodarstava, a posebno da se dodatno ne dijeli suvlasništvo na česticama poljoprivrednog zemljišta jer ponegdje vlasništvo podijeljeno čak na 1600 suvlasničkih dijelova. Kako godine prolaze, generacije prolaze samo se dalje ta zemlja dijeli i dijeli, a jako je teško okrupniti kako bi se na njemu mogla napraviti određena ozbiljna poljoprivredna proizvodnja. Poljoprivredno zemljište je od posebnog interesa i važnosti za RH i rješavanjem upravo tog problema sa vlasništvom i stavljanjem u funkciju tog poljoprivrednog zemljišta mi se možemo podignuti dodatno hrvatsku poljoprivredu, ali s tim problemom se treba ozbiljno pozabaviti. Naravno, mi imamo i neke dodatne prijedloge na tu temu, mi ćemo još dodatno iskomunicirati i sa ministarstvom, ali u svakom slučaju podržati ćemo ovu poljoprivrednu strategiju, smatramo da ona je korak naprijed, ali isto tako treba ju dodatno dopuniti sa još nekim elementima kako bi ona postala još bolja. Hvala.
Sada će u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka govoriti poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Državnog tajnika Tušeka pitao sam na tematskoj sjednici dolje koja se održala u Šibeniku između ostalog, a sada je ovo isto povod prije nego što krenem govoriti o strategiji da vidimo na koji način Vlada zapravo provodi svoje odluke. Ovo je odluka od 3. mjeseca 2019.kada je Vlada donijela odluku da će Ministarstvo poljoprivrede provesti pilot projekt uvođenja zelene javne nabave po načelu kratkog lanca opskrbe u KBC-u Zagreb, najvećoj bolnici u sustavu zdravstva RH. I na … da će se ocijeniti opravdanost uključivanja lokalnih proizvođača hrane u sustav opskrbe namirnicama za potrebe prehrane u velikim bolničkim sustavima i drugim javnim ustanovama. Lijepo, da. Pilot projekt edukacije i primjene relativnih pondera počinje u KBC Zagreb, a iduće godine obuhvaćamo i sve ostale ustanove. Jel istina državni tajniče? To je bilo 2019., tri godine sada kasnije ništa niti KBC Zagreb, nikad za to nema opravdanje da je potres jel i dalje tamo pacijenti jedu, svaki dan jedu i ljudi proizvode hranu. Sve znamo o akcijskom planu, sve ovo je zapravo razlog što sam uzeo ovaj primjer zbog toga što je ministrica rekla da se neće ići za onom strategijom zapravo EU koja ide na to da se ekološka proizvodnja do 2030.poveća na 25% zemljišta da bude pod ekološkom proizvodnjom. Akcijski plan o kojem sam i ovdje već govorio za zagrebačke županije za razvoj ekološke poljoprivrede fantastično napravljen, potpuno jasan i potpuno je nevjerojatno da se ne koristi i da nije uključen i da nijedna institucija, a to itekako vlast ima mogućnost nije do sada uključena na taj akcijski plan. Kako bi se upoznao sa stvarno golemim područjem poljoprivrede tematike, politike, stvarno u ovih godinu i pol čitao sam kao što sam rekao i ovdje sam citirao prije nego što sam znao da će biti ovaj dokument više od farme ovako lijepo uobličen i nama podijeljen po klubovima. Ali ono što je zanimljivo to je da vrlo često nailazim na famoznu rečenicu, viziju koja ovako zvuči, proizvoditi veću količinu hranjive i visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama. To ovako zvuči, može li jasnije i sažetije, zapravo podsjeća na ono zašto se borila Pivska stranka u Češkoj u prvom sazivu njihovog Demokratskog parlamenta koji su se borili za što veću kvalitetu piva i za što nižu cijenu, naravno. Međutim, kada sam o tome razgovarao sa ljudima koji u sustavu su ili radili desetljećima ili sada rade, rekli su mi da, upravo ta formulacija proizvoditi veću količinu hranjive i visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama i različite inačice ove rečenice, više desetaka godina krase strateške dokumente koji iz godine u godinu devastiraju našu poljoprivredu. Dobro, neki mi kažu u principu taj …/nerazumljivo/… napravljen korektno, mislim to se tako radi, većina toga napravljena je u okviru projekta i uz pomoć stručnjaka Svjetske banke i sve je tu u principu obuhvaćeno, oblikovano onako kako to već iskusni konzultanti rade. Tako mi naravno kažu, napravljen je na osnovu dokumenata kažem više od farme u okvirima zelenog plana, strategije od polja do stola, usklađen sa zajedničkom poljoprivrednom politikom za razdoblje od '21. do '27., zapravo sada čuli smo ministricu od '23. do '27., ali mnogi će reći ovdje nedostaje mnogo toga. Ja sam se u ime zeleno-lijevog bloka koncentriralo da na ekološku poljoprivredu i mislim da itekako to ima smisla, ali za primjer ekološka poljoprivreda koja u Europi je naglašena kao potreba u našoj strategiji spominje se samo kao provedbeni mehanizam. To sam i citirao ministrici, to je taj famozni provedbeni mehanizam B3 i vrlo malo, vrlo šturo ali tu uvjerava nas da će doći akcijski plan i da će tu biti nacionalni plan upravo za ekološku poljoprivredu. Međutim zašto tome vjerovati, dovoljno je samo reći da je u više od 5 godina provedbe programa ruralnog razvoja od planiranih 2,47 milijuna EUR-a ugovoreno svega 0,42 milijuna ili 16,38% a isplaćeno mizernih 0,02 milijuna EUR-a. To, izvor je izvješće o korištenju europskih strukturnih investicijskih fondova i pretpristupnih programa pomoći EU, to je iz 2020. godine. Znači da to zapravo uopće ne postoji stvarni interes i da ćemo i dalje zapravo raditi na tome da ovaj vrlo mali, tanki sloj humusa koji je u Hrvatskoj preostao i dalje uništava i da se takvo tlo naravno navikava na gnojiva, na pesticide i na sve ono što nikako nije niti …/nerazumljivo/… nije uopće prije svega to nije održivo. Ova strategija morala je poljoprivredu odlučno i snažno usmjeriti ka tzv. tako je u Europi zovu seljačkoj agroekologiji, ovaj pridjev seljački nije nikako uvredljiv i mislim da niti ne bi trebao biti, ljudi koji ovaj žive i rade na selu nemaju taj problem. Ova strategija morala je snažno podržati tradicionalnu, održivu metodu proizvodnje hrane uz naravno, uz nove pristupe i sve inovativno, ali i taj tradicionalni koji kod nas nažalost na očigled izumire, a Europa itekako se bori za to. Globalno, mali poljoprivrednici, seljaci i ribari prehranjuju više od 70% stanovništva koristeći samo 25% poljoprivrednih resursa. Izvor ovog podatka je ETC grupa i mislim da nam itekako puno toga govori jer agroindustrija tvrdi da je tzv. seljačka poljoprivreda nesposobna prehraniti rastuće stanovništvo. U Hrvatskoj nažalost nemamo opasnost bujanja rasta stanovništva mi smo u potpuno drugom problemu. I kažem postoje globalne strategije za stvarno održivu poljoprivrednu najjasnije u okupljanju oko pokreta La Via Campesina, ali neću sada ići u te detalje. Problem je taj što kada završimo sa ovom strategijom 2030. i ekonomski i klimatski horizont će potpuno se promijeniti, a to je 9 godina ljudi, to je za 9 godina. I tada ljudi koji će se naviknuti na ovo i na ova poticaje oni će se odjednom zateći u tome da neće moći za ove velike klasične načine proizvodnje, oni neće, prije svega neće biti tolike količine fosilnog goriva već '31., koliko god mi želimo zadnji bušiti naftu na Kornatima i na Plitvičkim jezerima ili ne znam gdje jer to smo dozvolili načelno, dobro nismo sad je malo to samo dodajem, ali obitelji na takvim obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima duboko su povezani sa svojim gospodarstvom, održivi su, imaju u prosjeku više djece i to je ujedno najsnažnija demografska mjera [[Upadica: Hvala.]] koja se uopće može zamisliti.
Sada će, hvala vam lijepo, sada će u ime Kluba zastupnika MOST-a govoriti poštovani zastupnici Petrov i Bulj. Najprije poštovani zastupnik Petrov, izvolite.
Kolegice i kolege zastupnici, danas raspravljamo o Strategiji poljoprivrede RH do 2030., pa idemo redom. Prvo, niti naslov dokumenta nije točan valjda ih je bilo sram priznati da kasne s dokumentom 2 godine pa su dio naslova izbrisali. Drugo, prijedlog strategije koji su nam dali je čisti generički, birokratski tekst u kojem nema niti jednog jedinog konkretnog rješenja za nagomilane probleme u hrvatskoj poljoprivredi. Ukratko ovo je template koji vi možete primijeniti na apsolutno svaku zemlju na svijetu. Nema niti jednog rješenja, niti jedne mjere kojom vi možete riješiti specifičnu situaciju, specifične probleme u Hrvatskoj poljoprivredi. Treće uz ovaj dokument trebalo bi vidjeti i program ruralnog razvoja u kojem se trebaju nalaziti među ostalim konkretne mjere za razdoblje od 2021. do 2027. Ni taj dokument nije gotov i s tim se kasni već godinu dana, ovo vam je potrebno za izvlačenje novaca iz EU fondova. Bravo. Četvrto, u četiri strateška cilja izdvojio bih prvi za primjer, povećanje produktivnosti i konkurentnosti poljoprivredno-prehrambenog sektora kojeg ste razradili u 5 općih ciljeva. Zadnje 2 godine provodite ovaj dokument jer on traje od 2020. pa za oko zapinje povećanje dodane vrijednosti poljoprivrednih proizvoda, odnosno kako ćete od sirovina stvoriti proizvod s većom financijskom vrijednošću, da bi naši poljoprivrednici mogli više zaraditi, npr. uroda žitarica u 2021. g., dat ću vam taj primjer. Izvezli ste milijardu tona žitarica, izvozilo se 624 tisuće tona proizvoda s dodanom vrijednošću, uvelo se, uvezlo se 690 tisuća tona proizvoda sa većom vrijednošću i vi pričate o tome da ćete vi poticati dodanu vrijednost. Ovo su podaci iz 2021. Vi ste izvezli sirovine, a uvozite gotove proizvode i hvalite se da ćete ovo napraviti. Zanimljivo, 2021., ne govorimo 2000. Govorite o potporama prema malim i srednjim poljoprivrednicima. Oprostite, to koristite kao floskulu već 30 godina. Ajde napravite analizu visine potpora kome dajete pa ćete vidjeti kome dajete. Dajete velikim poljoprivrednicima, velikim gospodarstvima više nego svim malim i srednjim poljoprivrednicima skupa. 90% poljoprivrednika malih i srednjih koristi niti 30% financijskih potpora, a onih 10 velikih koristi 70% svih ukupnih potpora. 90% poljoprivrednika, malih i srednjih koristi 30% poljoprivrednog zemljišta. Onih 10% velikih koristi 70% ukupnog poljoprivrednog zemljišta. Kome prodajete priče da ćete stimulirati male i srednje? Ovo je vaša politika. Vi ste upravljali ovim sektorom. I da se razumijemo, od 30 zadnjih godina, HDZ upravlja 70% vremena s Ministarstvom poljoprivrede, ovo su vaši rezultati. Iduća stavka, zemljišna politika, revolucionarno najavljivan zakon 2018., što se napravilo? Niste podijelili niti 10 tisuća hektara, ostalo je 750 tisuća hektara poljoprivredne površine nekorištene i to stoji na stolu ministrice poljoprivrede, to joj je dala akademska zajednica. To je jasan podatak. Milijarde gubimo godišnje jer se nije stavilo u funkciju elementarno što se treba staviti u funkciju. Vlastite resurse ne koristimo. Posljedice, u konačnici, vašeg nerada, nerješavanja ovih problema, vide se u depopulaciji hrvatskoj, u iseljavanju Hrvatske, u stotinama tisuća ljudi iseljenih, posebno iz Slavonije. To su konkretni rezultati nerada. Danas donosite birokratski dokument u kojem nema niti jedne jedine mjere koja će riješiti ove probleme. Niti jedan gorući problem hrvatske poljoprivrede. O tome danas pričate. Što će se u konačnici dogoditi? Što se već događa? Događa se da smo ovisno o uvozu. Događa se depopulacija Hrvatske, događa se zapuštanje naših resursa. Događa se neorganizirana poljoprivreda. Imali ste priliku već 20 godina pokazat što znate, što ste pokazali kad su ovo vaši rezultati jer vi imate kontinuirani grijeh nečinjenja. Papir trpi gluposti, možete svašta na njega napisati. Problem je što ništa ne radite.
Nastavit će u ime kluba poštovani zastupnik Bulj.
Poljoprivreda. Žao mi je što ovdje nije ministrica, volio bih da sasluša klubove, možda joj nije interesantno jer tribamo istini pogledati u oči. Moratorij 2023. u 7. mj., izgubili smo energetiku, energetsku neovisnost, nažalost i poljoprivredno zemljište, dogodine će nam stranci preuzeti jer mi smo tu neravnopravni u EU, kod produženja 2020. g. za 3 godine rečeno je da će hrvatski poljoprivrednik, da će prošiti prostor poljoprivrednog zemljišta, tj. da ovih 700 tisuća hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, da će se obraditi i da ćemo biti konkurentni. Što je ministrica, uvaženi državni tajniče, napravila? Apsolutno ništa. Osim što ste poljoprivrednike u ovim Covid mjerama kažnjavali kad bi gnojili svoje vrtle 7 kilometara, ne bi vidli svoje njive, ni koliko njih pa ste im 8 tisuća kuna kazne slali što su u pandemijskom vremenu kao kršili izolaciju, jedino ste to radili poljoprivrednicima. Pisali kazne. Ja bih samo kazao da je poljoprivreda ono što je najbitnije. Samodostatnost je najbitnija. 7 dana neka nam zatvore granicu, hrvatski seljak ne može proizvesti u ovome trenutku dovoljno proizvoda poljoprivrednih za 7 dana da prehranimo naše građane u RH. Toliko sam se naslušao ovdje gluposti od kad sam saborski zastupnik, a predlagao sam zakone i sad su u prijedlozi zabrana GMO-a, prijevoza, uvoza, sjetve i trgovine. Odbijali ste to. Zabrana glifosata jer uvozimo robu tj. svinjetinu i ostalo meso uvozimo u RH koje jedino što donose jeftinu cijenu uništava našega seljaka i raznorazne bolesti puno teže nego što je covid-19, puno teže zasićenosti glifosatom. Također predložio sam zabranu prodaje poljoprivrednoga zemljišta i prije 2020., pa je nekako ministrica, ministarstvo pristalo. I sad je u proceduri zabrana poljoprivrednoga zemljišta jer Hrvat ne može kupiti ni fizička ni pravna osoba u Mađarskoj poljoprivredno zemljište. Jesmo li jednaki u EU? Dok će Mađar moći kupiti, Rusi će moći kupiti, Ukrajinac će moći kupiti, Nijemac će moći kupiti poljoprivredno zemljište. Dvije trećine Hrvatske su prazne, to je poznato, to svi znamo. Evo ja kao gradonačelnik sam imao jedan mali problem i bio sam kod ministrice na jednom dobrom sastanku gdje smo bili svi od veterinarske inspekcije, veterinarske uprave, imamo problem životinja tj. goveda koji primaju poticaje, a žive u teškim uvjetima nanose velike štete na području Sinja, tako i Neretve, tako i na drugim područjima. Ja sam to potencirao. Znate što sam dobio? Jedino kazne dobivam jer sam kao gradonačelnik to potencirao, kazne od inspekcija. Ne dobivaju to drugi gradonačelnici i načelnici ni okolni, ni oni koji su u HDZ-u. Znači šuti, ne govorite o problemu. Nebrige me to što dolazi inspektorat, on je pod kontrolom Mikulića Andrije i sličnih. I znao sam da će to tako biti pritisak na mene, međutim vi ste uništili hrvatskog seljaka i hrvatsko selo. 700.000 hektara neobrađenog poljoprivrednog zemljišta, samo u Dalmaciji 200.000 hektara je neobrađenog poljoprivrednog zemljišta koje more prehraniti, govorim o Dalmaciji, 11 milijuna ljudi. I što ste napravili? Izgubili energetsku neovisnost i sad još dajte ono što je tribalo biti zaštićeno Ustavom, a to je poljoprivredno zemljište. Jel to strategija? Hrvatsko selo i hrvatskog seljaka ste uništili [[Upadica Reiner: Hvala.]] a bez hrvatskog seljaka nema bogate Hrvatske države.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj HDZ-a, a govorit će poštovana zastupnica Marijana Petir. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče sa suradnicom, zastupnice i zastupnici. Strategija poljoprivrede krovni je strateški dokument u sektoru poljoprivrede čije je donošenje predviđeno Zakonom o poljoprivredi na koje se čekalo gotovo 20 godina, a njome se dodatno podupire provedba Nacionalne razvojne strategije RH do 2030.g. te je ona temelj za izradu nacionalnog strateškog plana u okviru zajedničke poljoprivredne politike. Njome se predviđaju intervencije u okviru ZPP-a za razdoblje 2021.-2027., a osobito je važno usmjerenje i plan da se do 2030.g. poveća vrijednost obujma poljoprivredne proizvodnje na 30 milijardi kuna godišnje kao i produktivnost rada za 60% te se snažnije podupru mladi poljoprivrednici čiji udio bi do 2030.g. trebao porasti na 20%. Cilj je ove strategije povećati površine pod navodnjavanjem na 50.000 hektara, površine pod ekološkom proizvodnjom na 140.000 hektara, površine u stakleničkoj i plasteničkoj proizvodnji na 500 hektara, povećati broj svinja u tovu u domaćem uzgoju za 35% i goveda za 20%, površine pod trajnim nasadima proširiti za 5.000 hektara, sagraditi 20 regionalnih distributivnih centara i povećati udio proizvođača koji sudjeluju u kratkim lancima opskrbe hranom za 30%. Ova strategija treba doprinijeti proizvodnji veće količine visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, održivom upravljanju prirodnim resursima uz povećanje otpornosti na klimatske promjene te doprinijeti poboljšanju kvalitete života i povećanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Složit ćemo se da su ciljevi ambiciozni, ali nisu nedostižni. U njihovu realizaciju prema procjenama bit će potrebno uložiti 7,5 milijardi eura za hrvatske poljoprivrednike, ali otkloniti i mnogobrojne administrativne, tehničke i druge prepreke koje stoje na putu transformacije hrvatske poljoprivrede i ostanku ljudi na hrvatskom selu. Strategija se temelji na četiri strateška cilja i 15 razvojnih potreba hrvatskog poljoprivredno-prehrambenog sektora te sadrži 22 provedbena mehanizma. Puno je izazova na koje treba odgovoriti, a jedan od prioriteta je povećanje dodane vrijednosti poljoprivredne proizvodnje kroz veću finalizaciju proizvoda sa prepoznatljivim posebnim karakteristikama koje pripadaju višim cjenovnim razredima, a uključuju segmente svježih proizvoda i gastro delicija što bi donijelo veće prihode poljoprivrednicima i dobro ih pozicioniralo na tržištu. Konstantne rasprave o tome trebaju li nam potpore u poljoprivredi i kako ih usmjeriti dovele su do zaključka ne samo kod nas nego u cijeloj EU da ih treba preusmjeriti prema malim i srednjim poljoprivrednim proizvođačima, siromašnim područjima što je ujedno i zaokret koji bi donio veću konkurentnost i diversifikaciju poljoprivredne proizvodnje. Naši proizvođači nisu konkurentni i nemaju pregovaračku moć jer nisu udruženi, pa ih je potrebno potaknuti da se međusobno povežu u proizvođačke organizacije, ali ih treba ujedno povezati i sa kupcima. U tom smislu moramo unaprijediti i logistiku jer svježi proizvodi malih proizvođača teško stižu do tržišta zbog nedostatnog broja pružatelja logističkih usluga. Strategija prepoznaje potrebu gradnje distributivnih centara za voće i povrće koji se jednim dijelom planiraju graditi iz NPOO-a i tu izražavamo nadu da će biti podržana izgradnja distributivnih centara tamo gdje doista imamo proizvodnju. Procjenjuje se da manje od 8% proizvođača upisanih u upisnik poljoprivrednika osigurava svoju proizvodnju, osiguranje koriste uglavnom srednji i veliki proizvođači u vremenu kad klimatske promjene uzimaju danak i uzrokuju ogromne štete, a prognoze za budućnost nisu svijetle u pogledu potencijalnih elementarnih nepogoda osiguranje može biti jedan od najučinkovitijih instrumenata zaštite usjeva i nasada. No, moramo reći da poljoprivrednici muku muče sa osiguravajućim koje im ne žele osigurati proizvodnju ili to pak čine po nepovoljnim uvjetima te u tom pogledu pokazuje se nasušna potreba da se Ministarstvo poljoprivrede uključi kao posrednik u ove razgovore kako poljoprivrednici ne bi ostali kratkih rukava. Pristup kreditima je ograničen za male poljoprivrednike jer ih poslovne banke doživljavaju kao subjekte većeg kreditnog rizika i malog povrata, a tu je još uvijek neriješeno pitanje predfinanciranja bez kojeg poljoprivrednici jednostavno ne mogu ući u neke zahtjevnije projekte stoga je ovo problem na koji treba dati žuran i učinkovit odgovor. Strategija prepoznaje potrebu primjene učinkovitih i transparentnih sustava upravljanja poljoprivrednim zemljištem kako bi ga se što prije stavilo u funkciju poljoprivredne proizvodnje. Dodjela državnog poljoprivrednog zemljišta znamo da je administrativno spora, da se kod dodjele nedovoljno stavlja naglasak na samu proizvodnju i kontrole gospodarskih programa poslovnih subjekata i očekujemo da se taj problem koji je prepoznat i ovom strategijom ubuduće otkloni. Danas poljoprivreda i prehrambena industrija zajedno čine 6% ukupnog BDP-a Hrvatske. Procjenjuje se da jedan milijun kuna uloženih u ruralni razvoj utječe na otvaranje 9,39 radnih mjesta dok ulaganje jednog milijuna kuna u izravna plaćanja donosi 5,9 novih radnih mjesta. To znači da moramo strateški promišljati u koje ćemo projekte ulagati kako bi dobili dodanu vrijednost iz tih naših ulaganja, oživjeli hrvatska sela, zadržali postojeće i privukli nove stanovnike sela te u poljoprivrednoj proizvodnji postigli produktivnost i konkurentnost. Greške koje su se događale u prethodnom proračunskom razdoblju trebaju nam poslužiti kao lekcija za budućnost. U 2019. godini izravna plaćanja činila su 37,8% neto dodane vrijednosti koju su ostvarili hrvatski poljoprivrednici što je 11,3% više od prosjeka EU. Visok udio izravnih plaćanja u dohotku bilježe sektori maslinarstva i mješovitih trajnih nasada, mješovitog stočarstva, mješovitog uzgoja usjeva i stoke, mljekarstva i vinarstva, hortikulture i žitarica te voćarstva. Riječ je o sektorima koji obuhvaćaju 76% hrvatske poljoprivredne populacije i stvaraju više od 50% neto dodane vrijednosti svih hrvatskih poljoprivrednika. U proizvodnoj strukturi RH prevladavaju kulture niske vrijednosti što ograničava veću produktivnost zemljišta. Nedostatak ulaganja u kapital, tehnologiju, istraživanje i razvoj dodatno koči produktivnost. Konkurentni smo u proizvodnji kukuruza, šećerne repe, suncokreta, soje, malina, višanja, lješnjaka, paprike i živih životinja. 70% poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara poljoprivrednog zemljišta, a nositelji su uglavnom starije životne dobi, njih čak 40% stariji su od 65 godina dok im je dohodak visoko ovisan o izravnim plaćanjima. Jasno je iz ovih podataka koji su navedeni u strategiji da nam je potreban zaokret posebice imaju u vidu da EU izdvaja 2% BDP-a za inovacije i razvoj, a mi izdvajamo svega 0,81%. Stoga projekcija da ćemo do 2030. izdvajati 2,5% BDP-a za inovacije i razvoj jest put povećanja produktivnosti poljoprivredne radne snage u Hrvatskoj. Tome treba prethoditi digitalizacija i prijenos znanja jer smo po digitalizaciji ruralnih područja na 20 mjestu u EU, a udio poljoprivrednika sa visokim strukovnim obrazovanjem i dalje je za 52% ispod prosjeka EU. Jedan savjetodavac u Hrvatskoj dolazi za 585 poljoprivrednih gospodarstava što je nedovoljno stoga savjetodavnu službu treba kapacitirati i treba ulagati u znanja i vještinu savjetnika, a osim javne potrebno je financirati i privatnu savjetodavnu službu što je ova strategija prepoznala. Hrvatska poljoprivredno prehrambena bilanca bolja je no još uvijek je negativna i premda se godinama govori o povezivanju zelene i plave njive te izvozu poljoprivrednih proizvoda upravo u turizmu ta praksa je zaživjela u rijetkim slučajevima stoga očekujemo da provedba ove strategije, potencijal koji imamo za plasman poljoprivrednih proizvoda u turizam u potpunosti stavi u funkciju. I dok druge zemlje muku muče sa povećanim klimatsko okolišnim zahtjevima Hrvatska ima brojne prednosti u odnosu na ostatak EU. Koristimo duplo manje pesticida i mineralnih gnojiva od prosjeka EU, rastu nam površine pod ekološkom proizvodnjom, imamo najveći potencijal za razvoj biogospodarstva u EU i najbolje očuvanu biološku raznolikost. Sve to moglo bi doprinijeti otvaranju zelenih održivih radnih mjesta, povećati prosječni dohodak poljoprivrednika, smanjiti stopu rizika od siromaštva u ruralnim područjima i povećati udio proizvodnje energije iz obnovljivih izvora. Strategija poljoprivredne prepoznaje taj potencijal i predviđa mjere kako to pokrenuti. Stoga imajući u vidu sve nabrojeno Klub zastupnika HDZ-a podržat će usvajanje Strategije poljoprivrede. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Budući da je sada 1 sat, onda ćemo napraviti jedan mali prekid kao što je to uobičajeno i krenut ćemo sa iznošenjem stajališta u ime klubova zastupnika i nezavisnih zastupnika. Prema tome, ovaj evo pričekat ćemo još da dosita bude na sekundu i 1, kao što je i red i sukladno. Mi ćemo se sada vratiti na našu točku i na klubove zastupnika, pa će u ime Kluba zastupnika IDS-a sada govoriti poštovani zastupnik Emil Daus, izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicom, kolegice i kolege. Vraćamo se na temu Strategije poljoprivrede. Meni nikad nije bio problem pohvaliti što ministrica i ministarstvo i stvarno sam zahvalan za neke stvari u Istri koja je pomogla. Ali isto tako nije mi nikad problem ni reći ono što je krivo, na kraju krajeva to mi je i obaveza kao oporbenom saborskom zastupniku. Pozdravljamo da se išlo u izradu strategije, ali treba jasno reći da je strategija previše općenita za jedan strateški dokument koji bi trebao imati jasno definirane ciljeve i akcijski plan koji će omogućiti realizaciju tih ciljeva. Jer ova strategija neće riješiti gubitak sve većih poljoprivrednih površina koje obrastaju vegetacijom, te na taj način postaju dio šumsko-gospodarskih osnova, a bile su oranice na primjer. Time se osim gubitaka obradivih površina pojavljuje sve veći broj obraslih i zaraslih površina u kojima je sve više nekontrolirano se razmnožava divljač koja posljedično radi štetu na ono malo usjeva što je još ostalo. Da ne govorimo koliko je potrebno više sredstava investirati u takve površine na kojima treba stvoriti agrotehničke preduvjete da bi uopće bile spremne za poljoprivrednu proizvodnju u odnosu na one koje se već godinama obrađuju. Drugi problem je što se poljoprivredno zemljište svakodnevno devastira parcelacijom i pripremom za divlju gradnju i prodaju strancima. Znam da postoji želja za rješavanje tog problema i da je u postupku, ali nije dovoljan samo zakon. To mora biti strateška odrednica kako bi generacijama nakon nas ostavili bar donekle sačuvan prostor i to onaj najvažniji na kojem se proizvodi hrana. Nadalje Zakon o poljoprivrednom zemljištu je i dalje neefikasan ili djelomično efikasan jer je više nego očito da poljoprivrednici ne mogu svugdje putem natječaja dobiti u dugoročni zakup državno poljoprivredno zemljište, to se ovom strategijom neće riješiti, to je ključno pitanje za hrvatsku poljoprivrednu proizvodnju jer bez povećanja obradivih površina ni jedna strategija neće povećati poljoprivrednu proizvodnju. Zato se nadamo da će izmjene zakona koje su u postupku donošenja ispravit greške u samom zakonu ovdje između dva čitanja i time ubrzati raspolaganje poljoprivrednim zemljištem. Zatim strategija govori o klimatskim promjenama i potrebom za gradnjom javnih sustava za navodnjavanje, a ne uzima, barem ne dovoljno u obzir primorsku Hrvatsku kao područje gdje je posebno izražena, zapravo sve izraženija potreba za navodnjavanjem jer se radi o krškom području na kojem bez navodnjavanja nema poljoprivredne proizvodnje s jedne strane. A s druge strane gradnja samih sustava za navodnjavanje opterećena je iznimno složenim postupcima ishodovanja akata za gradnju ostalih, te financiranje gradnje od strane jedinica regionalne samouprave. U programu ruralnog razvoja predviđeno je da je najviši iznos prihvatljivih troškova gradnje do 15 milijuna eura, pa tako već sada u Istarskoj županiji za gradnju sustava koji je u završnoj fazi županija mora izdvojiti još oko 20% iznad ugovorom odobrenih sredstava od strana APPR-s iako je 100% financiranje kako bi se projekt mogao dovršiti a sredstva su iz Europske unije u pravoj mjeri ih ne znamo iskoristiti, odnosno bilo bi dobro da se ispregovaralo više od 15 milijuna eura, odnosno dogovorilo 20, 30, koliko treba jer sljedeći sustav za koji su ishodovani akti za gradnju procjenjuje se na iznos, procjenjuje, na 20 milijuna eura, pa je pitanje da li će se kada taj sustav graditi jer treba osigurati sredstva. O tome u Strategiji ništa ne piše, ne mislim na konkretno o tom slučaju nego o toj tematici pa se pitam kako će jedan sustav u Primorskoj Hrvatskoj, za koji je potrebna gradnja i kumulacija, uopće se graditi u budućnosti. I nije to vezano samo na segment poljoprivrede, razumijem, shvaćam, ali ne prihvaćam jer uvijek kad se kod donošenja dokumenata vezanih za poljoprivredu, ali i drugim vezanim resorima, poput upravljanja vodama, štetno djelovanje vode, itd., razmišlja pretežno o nizinskoj Hrvatskoj, ponavljam, shvaćam, ali ne prihvaćam jer treba uzeti u obzir raznolikost RH, kao i različite potrebe u različitim dijelovima zemlje. Ova zemlja je prelijepa, prerazličita, preraznolika. Tim više što se u nekim dijelovima Hrvatske koji nemaju plodno tlo, poput Slavonije i Baranje pokazalo i dokazalo da se može proizvoditi vrhunske poljoprivredne proizvode na svjetskoj razini. Ne mislim samo na Istru, da ne pričamo uvijek samo o Istri, kvarnerski otoci, Dalmacija, dalmatinski otoci, imaju svoje adute, imaju svoje vrhunske proizvode. Premali smo da se borimo količinama, možemo samo kvalitetom. I tu je Strategija ključna, tu su strateški ciljevi ključni. Prije sam isto rekao, pred 25, 30 godina su se strateški ciljevi u Istri stvarali, odnosno napisali da bi danas bili najbolja svjetska maslinarska regija. To je proces, dugi, a strategija je ključan dokument. Ova Strategija ne govori o tome kako ćemo zadržati mlade na selu u razvijenim područjima, govori o nerazvijenima, ali i o razvijenim područjima, na sreću, žive mladi koji bi se željeli baviti poljoprivredom i bave se i ne govori kako ćemo učiniti poljoprivrednu djelatnost jednako atraktivnom kao i turizam. Pa upravo u područjima s najvećom turističkom razvijenošću, potrebno je poticati poljoprivredu jer je svima poznato da je spoj turizma i poljoprivredne dobitna kombinacije, tržište je odmah tu. Tako je u svim razvijenim europskim zemljama, ali očito u ovoj Strategiji ne težimo postati takva zemlja ili sam možda ja nešto krivo zaključio nego dodatno penaliziramo razvijene regije na način da poljoprivrednici s tih područja ili teže ili nikako ne dobivaju bespovratna sredstva na natječajima. Imao primjer, vinari iz Istre koji su mahom kandidirali gradnju novih ili proširenje i modernizaciju starih vinskih podruma sa salama za degustaciju, ali sredstva im nisu odobrena. U Strategiji piše da će tako biti i dalje, barem do 2030. Napredak se ne postiže uravnilovkom i diskriminacijom razvijenih, tu pričamo o indeksu razvijenosti, o bodovima, itd., već jednakim kriterijima za sve pa će tada isplivati najbolji, najsposobniji, odnosno na tržištu najkonkurentniji. Strategija je skup vizija kamo idemo, a ne kompromis. Ako želimo konkurentnu poljoprivredu u budućnosti, nju je potrebno mladom čovjeku učiniti atraktivnom. Digitalizirati je, automatizirati u najvećoj mogućoj mjeri, robotizirati, to nije više budućnost, to je sadašnjost. Također, mlade je potrebno jako motivirati za školovanje u poljoprivrednim zanimanjima jer će odlaziti birati zanimanja lakša, atraktivnija. Moraju vidjeti to ... [[Govornik se ne razumije.]] potrebno je digitalizirati poljoprivredu kako bi njome mogli upravljati. Ukratko, poljoprivredniku je potrebno ponuditi sustav. Od sjetvenog plana, ponuditi nekoliko kultura koje su u plodoredu najpogodnija za njegovo poljoprivredno zemljište, planirati proizvodnju kako ne bi sijali svi iste kulture, planirati sve potrebne agrotehničke mjere s ciljem što viših prinosa pa sve do organiziranog otkupa unaprijed poznate otkupne cijene kroz proizvođačke organizacije. O tome mora govoriti još više Strategija u sadržaju, tad će svaki poljoprivrednik znati što i koliko može očekivati za svoj rad i novac koji je uložio u poljoprivrednu proizvodnju. Potrebno je u svakom trenutku znati što je posijano na svakoj poljoprivrednoj površini, koje su agrotehničke mjere provedene i koliki je bio prinos na poljoprivrednoj površini. Država bi tako u realnom vremenu imala sve podatke o obrađenim poljoprivrednim površinama, o količini posijanog i vrsti sjemena, o utrošku zaštitnih sredstava, uloženima satima rada u proizvodnju, o proizvedenim količinama i ostvarenom prihodu. Tada imamo supstancu, znamo onda o čemu pričamo i kako planirati dalje. Imamo ARKOD sustav, potrebno ga je nadograditi, danas to nije problem. Imamo odlične informatičare, na kraju krajeva i u Hrvatskoj. Svakom poljoprivredniku bi to bilo vrlo jednostavno putem mobilnog aparata npr. unositi u sustav u trenutku događaja i onda oni poljoprivrednici koji unose sve navedene podatke u sustav, naravno da bi bili korisnici državnih potpora i dodatno stimulirani ako treba, pokazali put, a oni koji ne idu, ne bi možda trebali baš u istoj mjeri nagrađeni. Da li je to teško, ja mislim da nije. Da li to piše u Strategiji? Ne piše. Možda nije Strategija taj dokument, ali ne znam onda koji di bi to trebalo, naravno, na jedan način, napisati. E to bi trebao biti način kako u bližoj budućnosti upravljati poljoprivredom. Ali prema tome što piše u ovoj Strategiji, do 2030. toga biti neće. E da je pisalo u njoj samo tih nekoliko rečenica do 2030. bi nam to bilo dovoljno, a ovako to nije strategija, to je štorija za malu dicu, kako bi mi rekli u Istri. Hvala lipa.
U ime Kluba zastupnika socijaldemokrata sada će govoriti poštovani zastupnik Nikša Vukas, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ministrice sa suradnicima, danas je pred nama Strategija za poljoprivredu do 2030. g. i nažalost stječem dojam da naša poljoprivreda neće dosteći strateški dokumenat koji će odgovoriti na sva pitanja naših poljoprivrednika. Prije svega, Strategija je po meni, preopširna i taj dokumenat neće riješiti probleme naših poljoprivrednika, ali ono što je vjerojatno za onoga tko je pisao, bitno, da će udovoljiti smjernicama za pisanje takvih dokumenata zajedničke poljoprivredne proizvodnje EU. Pokušao sam čitati ovaj dokument u više navrata i po meni nema odlike strategije. Nema izgova, nije napravljeno nekoliko temeljnih istraživanja, čiji rezultati bi trebali biti stupovi i nositelji strateških odluka ili barem ja te dokumente i ta istraživanja nisam vidio u ovoj Strategiji. I moramo shvatiti kako je nova ZPP EU usmjerena na ekološka i klimatska pitanja u jednakoj mjeri kao i na sektore koji su u biti osnova ZPP-a Europske unije. To je vrijedan pristup i treba ga pozdraviti, ali na žalost naša poljoprivreda nije na tom stupnju razvoja. Svakako da je potrebna skrb o klimatskim promjenama radi rizika koje klimatske promjene nose. Iz svega što se navodi u dokumentu ali nisam razumio što će se na primjer dogoditi sa plantažom suncokreta koja nije adekvatno osigurana i propada 20 dana prije žetve kao prošle godine u Slavoniji jer to je strateško pitanje. Koje instrumente ponuditi poljoprivrednicima i putem kojih tijela državne uprave, sa kojim osiguravateljem ili reosiguravateljem. To nije tržišni rizik, a u najvećoj mogućoj mjeri poljoprivrednik nema sredstava ili ne kvalificira za pomoć kako bi osigurao takvu zaštitu od klimatskih rizika. Zar to nije naš zadatak? Imate pravo kada u tekstu navodite i moguće prilike. Ali što je sa požarima u Dalmaciji i na otocima koji nisu podmetnuti i što će biti sa vinogradima koji će ovo ljeto na žalost gorjeti? Hrvatska je dugi niz godina pregovarala sa EU. U tim godinama, ali ponajprije sredinom devedesetih smo sustavno uništavali velike poljoprivredne kombinate ne bi li ih privatizirali radi prodaje nekretnina, a danas pokušavamo konsolidirati ono što je ostalo. A ono što je ostalo je pod hipotekama banaka ili već u nekom portfelju za otkup potraživanja. Potreban nam je fokus na stvaranje proizvoda sa visokom dodatnom vrijednošću, potrebno nam je više organske poljoprivrede jer ona je skuplja a može osigurati više osobne dohotke za zaposlene u poljoprivredi. Nije na poljoprivrednicima da čitaju strategiju i u svojim pauzama komentiraju green deal i promišljaju o bioraznolikosti. Naši poljoprivrednici, ribari, težaci trebaju jasnu informaciju i okvir koji će im pomoći da unovče njihovo znanje i iskustvo, te da mogu živjeti od svoga rada. Već 30 godina se govori o stvaranju poljoprivredne banke. Danas je za to kasno. Mnoge države EU imaju specijalizirane financijske institucije ili institucije u vlasništvu njihovih dioničara, te se kreditiranje poljoprivrede smatra vrlo važnom industrijom posebice ukoliko se koriste usluge još ponekog komitenta. Jer ozbiljne države imaju industriju, institute koji komercijaliziraju svoje ideje i koje dobivaju iz prakse, a imaju i zadruge koje bitno smanjuju trošak proizvodnje i povećavaju tržište. Dokument pred nama u dvije rečenice spominje suradnju sa znanstvenim institucijama, ali mi ne znamo tko i kada nam fali i koje studijske programe bi trebali osmisliti kako bi sektor postao konkurentniji. Zajednička privredna politika je jedna od zajedničkih politika EU i ona je horizontalna, pa bi u tom smislu trebali imati poveznicu sveučilišta, tržišta rada, gospodarstva ali u ovom dokumentu o tome nema ni riječi. Idemo malo na ciljeve. Ciljevi koji se navode što sam već u replici naglasio su zastarjeli. Mi ih trebamo planirati, a u mnogim državama EU se već provode. Kasnimo jer nemamo ni Centar za poljoprivredna predviđanja. S druge strane centar koji bi trebao biti pri sustavu obrazovanja, a koji se spominje u dokumentu ne postoji, nego se tek planira, dok u Austriji AKIS – Austrijski inovacijski centar i Centar znanja svoje planove provodi već nekoliko godina, koordinira radom, potražnjom za proizvodima od strane poljoprivrednika kao i od strane tržišta. Napose predsjednica Europske komisije je kao svoj vrlo značajan program bauhaus program obnove i revitalizacije zapuštenih i urušenih dijelova gradova ili pak industrijske ostavštine iz prošlosti među ostalim dočim okosnicu nove regerativne arhitekture predstavljaju novi materijali u prvom redu drvo. Evo upravo to drvo koje zajedno sa vodom predstavlja jedan od važnijih resursa koje imamo nije baš zastupljen u strategiji. Agrošumarstvo se u našem dokumentu pojavljuje dva puta vrlo sramežljivo, dok je Europska komisija uzela kao temelj poljoprivredne raznolikosti kao i Agroekologiju. Ali ono što je najžalosnije je to što je drvne mase koji je bio potreban za provedbu, izgradnju novih poljoprivrednih firmi ili možda čak drugih oblika u našoj, općenito u poljoprivrednoj proizvodnji smo došli do toga da ga izvozimo kao jeftinu sirovinu, a one proizvode ili polu proizvode koje uvozimo iz EU nemamo čak, više ljudi nemaju novaca niti za kupiti. Eto na istoj priči sa drvom smo i sa mlijekom. Izvozimo vrhunski proizvod, a uvozimo vodu obogaćenu praškom sa kalcij vitaminima i pitanje je kada ćemo ponovo te vrhunske proizvode gledati prolivene na cesti. Po meni u jednoj strategiji i općenito našoj poljoprivredi nestvarno. Zapravo strategija je trebala odgovoriti na pitanje što nam je prioritetno. Stvarno je prioritetno, te razvoj kojih segmenata poljoprivrede treba jačati, podupirati, ponuditi poseban program za otoke u sustavu znanja, ugraditi centre izvrsnosti pri STEM fakultetima jer oni su most između poljoprivrede i block china, te buduće umjetne inteligencije koje navodite u dokumentu, a ne sve one detalje iz tablice nakon dva, tri reda u integracija strategija sa stranice 52. Premda je okvirno 50% izravnog financiranja barem do 2027. godine naši poljoprivrednici u većini slučajeva nisu u mogućnosti dobiti kredite banaka, a za ostale oblike financiranja za koji su iznosi navedeni u dokumentu što zbog kolaterala koji se traži, što zbog neprilagođenog proizvoda financijske institucije, a gotovo 50% alokacije u segmentu koji će trebati neku vrstu vlastitog učešća. Vlada mora stvoriti na primjer sektor u HBOR-u ili Poštanskoj banci koji će razumjeti potrebe u sektoru. Ne smijemo dozvoliti na primjer da maslinar dobije kredit na pet godina, a znamo da mu plod stiže u osmoj godini i sa 20% prinosa. To je veliko nerazumijevanje problema naših poljoprivrednika. Trebate znanje i nas u administraciji kako bi ponudili rješenja, jer ljudi zaposleni u sektoru svoj dio posla znaju, a mi pričamo u ništa, da ni sami sebe više ne razumijemo sa svim tim EU terminima koji poštenom čovjeku na polju, šumi, koči ama baš ne znače ništa. Na kraju, na stranici 54. govorite o okviru za praćenje Strategije pa tako navodite da će se velika važnost posvetiti logističkim centrima, po meni je jedan dobronamjeran savjet da tu u jednom pozitivnom smislu iskoristite državnu imovinu, da odredite 4 paneuropska smjera i napravite distribucijske centre, da izbjegnete manipulacije sa zemljištem poslovnih zona što imamo u Hrvatskoj 20 godina koje stoje neiskorištene i samim time, državnu imovinu na pravi način stavite u funkciju, prije svega da to bude proizvođačima pri ruci. Na kraju, kad vidimo da je ovo jedan strateški dokument koji bi trebao odrediti smjernicu kud će ići naša poljoprivreda u zadnjih 30, u, do 2030., mislim da je dokument pisan za neku Austriju, za neku Švicarsku, Njemačku, da jednostavno naša poljoprivreda nije na tom segmentu razvoja, koja može pratiti ovaj po vama, krovni strateški dokument. I ono što sam rekao i prije, uz sve poskupljenje repromaterijala, mislim da nije ni bilo pravo vrijeme da ova Strategija, kad je već kasnila 3 godine, po meni sad dođe na dnevni red, jer mislim da ljudi koji stvarno žive od te poljoprivrede i koji se moraju brinuti kako isfinancirati poljoprivrednu proljetnu sjetvu u 2022. g. će im se naježiti kosa na glavi kada počnemo pričamo o krovnom strateškom dokumentu po slikovnici lijepih želja koja će od naše poljoprivrede napraviti nešto što po meni sigurno neće bit, a to je ono prosperitetno gdje će se ostvariti ekstra dohodak. Hvala vam.
U ime Kluba zastupnika Fokusa i nezavisnih zastupnika, sada će govoriti poštovani zastupnik Damir Bajs. Izvolite.
G. predsjedavajući, gđo. ministrice, danas je pred nama Strategija poljoprivrede za RH za narednih 10 godina. U ime Kluba Fokus i nezavisnih zastupnika dat ću svoj osvrt na Strategiju. Kao prvo, moram naglasiti da Strategija nije uzela sadašnje stanje. Bilo bi logično da krenemo od dana kada ćemo je usvojiti. Naime, 400 tisuća ljudi koji su otišli iz Hrvatske kao da ne postoje u ovoj Strategiji. Kao da nisu bitni. A odakle su ti ljudi otišli. Pogledajte kartu Hrvatske, pogledajte demografska bijela područja, otišli su ponajviše iz 5 slavonskih županija, onih županija u kojima je poljoprivreda temelj zapravo života. Pogledajmo broj OPG-ova, ja ću reći zapravo šta OPG znači. Obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo. U zadnjih 10 godina sa 190 tisuća pali smo na 140 tisuća, znači 1/4 manje, 50 tisuća obitelji se više ne bavi poljoprivredom. Mislim da poljoprivreda koja u 30 godina je pala na trećinu stočarske proizvodnje, poljoprivreda koja je pala u mnogim drugim sektorima na polovicu proizvodnje zaslužuje ipak nešto bolji osvrt. Ciljevi i polazišta drugih strategija u drugim državam EU su potpuno jasni. To je prvo, proizvodnja i samodostatnost države za prehranu. I drugo, naravno, profitabilnost. Ljudi koji se bave poljoprivredom, moraju imati okvir u kome će zasnivati svoj život u Slavoniji, u mojoj Bilogori ili bilo gdje drugdje u Hrvatskoj. U ovoj Strategiji toga nema. Nemojmo zaboraviti da je RH ovog trenutka samodostatna, ja ću reći od znatnih, od važnijih kultura, skoro samo od kukuruza. Da li je to ono što želimo? Da ukoliko dođe do problema, ukoliko trebamo prehraniti sami svoje stanovništvo, da ćemo zbilja jesti samo kukuruzni kruh i ništa više. Sve ostalo uvozimo. Prije je bio izvoz ono što je bio okvir za poljoprivredu, od poljoprivrede se moglo živjeti. Ovaj puta možemo pogledati podatke za prošlu godinu. 900 milijuna eura deficita, toliko mi više uvezujemo poljoprivrednih proizvoda nego što izvezemo. Nama se govorimo da će EU nama biti prilika i našim poljoprivrednicima, međutim najveći deficit je upravo s EU-om, milijardu i 200 milijuna. To zapravo znači da niti država, a niti poljoprivrednici uz potporu države nisu to uspjeli, ja bih rekao, iskoristiti. Ono što bi cilj trebao biti ove Strategije je na okvir ovoga jasno. Povećanje proizvodnje kad govorimo u stočarstvu, proizvodnji mlijeka ili proizvodnji ratarskih i drugih kultura. I naravno, ono što je najvažnije, što se skoro nigdje ne govori, a to je profitabilnost. Kako će OPG živjeti u okvirima kada zapravo ne može računati niti na cijenu niti na sigurnost? I zbog toga je Slavonija i dobar dio Hrvatske koji se bavi poljoprivredom ispražnjen, to su ta bijela područja. Mladi poljoprivrednici su u ovoj Strategiji samo naznačeni. Mislim da to ne može biti ono što želimo jer tko se, tko je otišao? Ljudi koji su se trebali baviti poljoprivredom. Kada govorimo o onome što treba napraviti, napraviti zapravo mogućnost, ne da 1% onih koji se bave poljoprivredom dobiju 30% poticaja. Je li to pravedno, je li se na tome može osnivati budućnost Hrvatske i hrvatskog poljoprivrednika? To su službeni podaci, lako ih je provjeriti. Mi želimo model koji je vezan uz model, primjerice, Austrije, Slovenije, ne dalekih država, nego nama susjednih u kome zapravo broj stanovnika je u nekim slučajevima i porastao, a oni dijelovi koji se bave poljoprivredom radi takvog pristupa su dobili zapravo mogućnost jedne budućnosti. Da li smo ovdje spomenuli i ono što je isto ključno za nas? Da damo priliku i onim sektorima koji su među najboljima i najvažnijima. Ja dolazim iz Bjelovarsko-bilogorske županije, ali u Zagrebačkoj županiji, Koprivničko-križevačkoj, mi činimo apsolutno najveći dio ukupnosti stočarstva RH. Kad se pogledaju prigovori koji su dani od udruga, vezanih uz ovu Strategiju, od Baby Beefa pa na dalje, pokazuje se da uskoro, ako nastavimo sa ovakvom strategijom, čak i ono što je do neke mjere funkcioniralo, jer stočarstvo je dodana vrijednost, to je jedan od najvažnijih dijelova ukupnosti poljoprivrede, pitanje je da li će doživjeti i da li će dobar dio i tog dijela Hrvatske koji se bavi tim, tom poljoprivredom, nestati. Di je tu pčelarstvo? Zbog čega mi ne spominjemo ono gdje smo savršeno, ja bih rekao, imamo savršene mogućnosti za bavljenje time, imamo vrijedne ljude, imamo onu mogućnost da ovog trenutka napravimo i tu iskorak. Ali za kraj ću naglasiti da uz sve ove manjkavosti moramo ipak zajedno promisliti kuda dalje. Dajemo si ciljeve koji nisu vezani uz vrijednost poljoprivredne proizvodnje jer cilj koji je ovdje jedini zadan se veže uz 30 milijardi kuna poljoprivredne proizvodnje za 10 godina. Pogledajte brojke, a prije 20 milijardi, kao što kaže Ministarstvo sada vrijednost, a naš cilj je 30 milijardi, ja moram čestitati ministrici, ona je taj cilj već ostvarila jer sa 5% inflacije kroz 10 godina tih 20 milijardi doći će do 30, da mi ne proizvedemo ni kilu pšenice više niti litru mlijeka više nego danas. Brojke koje su vezane uz proizvodnju, ovdje zapravo skoro pa ne postoje. I mi moramo napraviti nešto treće. Gdje je tu prehrambena industrija? Ukupnost vezanosti poljoprivrede uz prehrambenu industriju je ključ uspjeha Njemačke, Austrije i drugih. Oni često nazivaju ne poljoprivredu poljoprivredom, nego poljoprivredno-prehrambenim kompleksom jer logično je da oni koji prerađuju ono što poljoprivreda proizvede, da li se radi o mlijeku, da li se radi o kukuruzu, da li se radi o mesu, čine ukupnost onoga što želimo, a to je zapravo upravo taj kompleks. Ali šta želimo? Želimo da prehrambena industrija otkupljuje od domaćeg proizvođača, da se napravi taj dogovor, ja podržavam i sve ostalo, i povezanost sa turizmom, ali ovog trenutka poljoprivrednik nije poveznica prehrambenom industrijom, dok u Njemačkoj, Austriji, Sloveniji, i svagdje drugdje ima godišnje ugovore koji mu garantiraju, čak i višegodišnje otkup njihovih proizvoda, ne od države, nego od prehrambene industrije i čega se mi stidimo? Zašto ne uzmemo neke elemente koji će omogućiti dugoročnost i, ja bih rekao, ekonomičnost poslovanja? Mi pričamo o hektarima, pričamo o litrama, pričamo o svemu, pa i ja danas ovdje, ali ono što je najvažnije, ako poljoprivrednik i oni koji se bave poljoprivredom ne bude mogao živjeti od toga, onda on će otići. I to je zapravo ključ svega. Profitabilnost se pokazuje da je takva kakva je, pogledajte popis blokiranih OPG-ova koji se svakim danom sve više povećava pri FINA-i, ljudi koji ne mogu odgovoriti svojim obvezama, a tko su to? To su obiteljski ljudi koji se bave poljoprivredom i koji žele od poljoprivrede živjeti kao i u konačnici, njihovi preci. Prema tome, obratimo pažnju na te elemente, a cilj je Strategije, ministrice, ja vam čestitam, već sad ste postigli, 30 milijardi kuna uz potpore od 7 milijardi eura i ovu inflaciju, za 10 godina, to je već ostvareno, ali to pokazuje se da cilj koji ovako je postavljen, ne može biti budućnost za Hrvatsku i za hrvatsku poljoprivredu. Hvala.
Sljedeći klub zastupnika bit će onaj SDP-a, a govorit će poštovana zastupnica Martina Vlašić-Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice sa suradnicima, poštovane kolegice i kolege. Pred nama je dokument Strategije poljoprivrede do 2030. g. kojeg ovo Ministarstvo izrađuje od listopada 2018. g. u suradnji sa Svjetskom bankom. Danas smo čuli da je ovo vrlo skup posao i iznosi čak 2,5 milijuna eura. Valjda zlatom otisnutim slovima. Čak štoviše, nacrt Strategije je predstavljen na 1. Sjednici Odbora za poljoprivredu u rujnu 2020. g. i već tada ste kasnili, ali evo, krenimo redom. Što se u međuvremenu događalo tijekom cijelih godinu i pol dana, od sada od nacrta do konačnog dokumenta? Strategija poljoprivrede sada ima završnu godinu, to je 2030. g., no što je s početnom godinom? Otkad će se ona primjenjivati budući Strategija 2020. je trebala biti donesena i koncem 2019. g. Uopće, da li je ovaj tekst Strategije prihvatljiv za sadašnju raspravu budući se svi podaci odnose na 2020. g. sa analizama od 2018. i 2019. g. Govorite o važnom krovnom dokumentu kojeg ovo Ministarstvo donosi godinama, a opet nije usuglašeno sa ključnim dionicima, što možemo iščitati iz komentara u javnom savjetovanju. Strategijom se uvodno opisuju obilježja hrvatskog poljoprivrednog sektora, pa tako kaže u poljoprivrednoj strukturi RH, prevladavaju kulture niske vrijednosti na oko 60% obradivih površina se proizvode žitarice, što ograničava veću produktivnost zemljišta. Nadalje, cijeli odlomak prijekornog leda na hrvatskog poljoprivrednika, da ga karakterizira niska produktivnost, loše vođenje poslovnih evidencija, slabo planiranje i vođenje poslovanja, nedovoljno osiguranje i slaba povezanost sa vrijednosnim lancem, te ih se sa od strane komercionalnih kreditnih institucija percipira kao vrlo rizična i slabo isplativa ulaganja u čime se pristup kapitalu za financiranje investicija je ograničen. Nedostatak ulaganja u kapital, tehnologije, istraživanje i razvoj dodatno koči produktivnost. Hrvatski poljoprivrednici su uglavnom mali i 70% poljoprivrednika obrađuje manje od 5 hektara poljoprivrednog zemljišta. Karakterizira ih fragmentirana proizvodnja usmjerena na proizvode niske vrijednosti i te pretežito sudjeluju u kratkim vrijednosnim lancima. Proizvodi neujednačene kvalitete i veći troškovi poslovanja dodatno slabi pregovarački položaj, te za njihovo jačanje u odnosu na prerađivačku industriju koja je vrlo koncentrirana je nužno povećati razinu udruživanja poljoprivrednih proizvođača. Svi se sa razlogom pitamo tko je odgovoran za stanje u hrvatskoj poljoprivredi, nesretni poljoprivrednik iz ulomka u strategiji ili ministarstvo koje se godinama bavi planiranjem i analizama, agencije koje provode online ankete daleko od realnosti i stvarnosti. Koliko je onih poljoprivrednika koji su odustali od svojih pitanja i kucanja na vrata savjetodavnih agencija tražeći savjet govori i demografska slika RH i iseljavanje mladih koji napuštaju svoje farme i odlaze raditi u inozemstvo. Pogotovo je ta slika vidljiva u Slavoniji i Baranji, a također i u Banovini. Postoji li ijedan primjer sačuvane proizvodnje? Ostavština ovog ministarstva će biti uništene šećerane, uništeno mljekarstvo, stočarstvo, sumnjivi primjeri zakupa i prodaje poljoprivrednog zemljišta, ali sa dokumentima utisnutim zlatnim slovima Strategije poljoprivrede do 2030.g. kao skup nerealnih želja. Tko će se baviti poljoprivredom ako generacijska obnova nije razvojna potreba niti prioritet ove strategije? U strategiji se navode 4 strateška cilja, te 15 razvojnih potreba na koje je potrebno odgovoriti i to putem 6 područja intervencija. Ukoliko su i dobro detektirane razvojne potrebe područje intervencija ne nude konkretna rješenja, većinom su to uopćena rješenja koja bi valjda trebala biti propisana dodatno idućim dokumentima. Od 15 razvojnih potreba niti jedna se odnosi na generacijsku obnovu. Mladi poljoprivrednici navode se kroz različita područja intervencija i provedbene mehanizme, ali nisu prioritet. Smatramo da se mladim i malim poljoprivrednicima treba dati veći značaj u ovom strateškom dokumentu. U cijeloj strategiji je dan naglasak na primarni poljoprivredni sektor dok je proizvodnja hrane preradom tek djelomično i nejasno pokrivena. Na ovaj način prehrambena industrija ostaje uskraćena za jasne strateške ciljeve i rješenja vezana za budući razvoj. U strategiji nema ništa o socijalnoj uvjetovanosti koja će se koristiti u dodjeli potpora. Ona uključuje poštivanje načela, određenih načela kao što su prava radnika, socijalna i ekonomska prava. Ne navode se ni provedbeni mehanizmi vezani za socijalnu uključenost i jednake mogućnosti, ravnopravnost spolova, ranjive skupine, a ne ističe se ni da su ruralna područja posebno ranjiva zbog svoje ograničenosti u pristupu brojnim uslugama, bolnicama, prijevozu, te slabi ili nepostojeći pristup internetu. Digitalni jaz između urbanih i ruralnih područja snažno utječe na obrazovanje i poslovanje, o tome ni riječi. Također nema ni riječi o konceptu pametnih sela. U 2020.g. žene su bile nositeljice ukupno 30% OPG-a, te je potrebno dio aktivnosti usmjeriti i jasnije odrediti provedbene mehanizme vezano za edukaciju i cjeloživotno učenje i poboljšanje obrazovne strukture. Žene nositeljice OPG-ova mlađe su životne dobi su bolje obrazovane i svakako to predstavlja pozitivan trend koji treba nastaviti i u budućnosti. Izostao je također naglasak i na jačanje lokalnih inicijativa, npr. kroz daljnji razvoj lokalnih akcijskih grupa i razvoj lokalnih razvojnih strategija. Smatramo da je primaran daljnji razvoj u okviru decentralizacije i jačanja svih dionika u ruralnim područjima. Pomalo nestvarno se spominje prednost moderna i dobro razvijena cestovna infrastruktura, a u izvješću koje smo ovdje raspravljali u HS o postojanju i prostoru u RH se govori o velikoj neujednačenosti i razvoju cestovnih mreža i činjenici da se u proteklih 20.g. bio je naglasak na razvoju autocesta. Nažalost dvije slavonske županije Virovitičko-podravska i Požeško-slavonska županija su županije koje nemaju niti jedan kilometar brze ceste ili autoceste. U kakvom su stanju te županije su pokazali i pokazatelji koje dvije županije stavljaju na začelje po razvijenosti u RH. Dojam je da je cjelokupna strategija neprimjenjiva na hrvatske okolnosti jer nažalost zbog lošeg vođenja poljoprivredne politike, a ne zbog hrvatskog poljoprivrednika uvelike zaostajemo za europskim zemljama. Primjerice, razvijene europske zemlje se ne muče sa iseljenim selima i napuštenim gospodarstvima. Ova strategija nema rješenje za napuštene kuće i poljoprivredna gospodarstva u ruralnim područjima. Ministarstvo poljoprivrede u suradnji sa JLS-ovima i regionalne samouprave trebaju razraditi nacionalne mjere usmjerene na zaustavljanje i napuštanje sela i pokretanje procesa njihovog oživljavanja, kao i revitalizaciju napuštenih kuća i gospodarstava. Što reći nakon cjelokupne analize? Financijska sredstva koja su iskorištena za pripremu ove strategije preko projekta Svjetske banke poljoprivrednim rječnikom rečeno nisu urodila plodom. Najvažniji prioriteti nedostaju kao što su generacijska obnova, socijalna uvjetovanost, ravnopravnost spolova, kao i osnaživanje žena, značajne odredbe vezane za sigurnost hrane, ribarstvo, šumarstvo, jačanje lokalnih zajednica i brojne druge. Nisu jasno postavljene potrebe i prioriteti razvoja poljoprivrede do 2030.g., a provedbeni mehanizmi nisu dovoljno jasni. Ovo je jasan pokazatelj da Ministarstvo poljoprivrede nikako da od silnih planiranja prijeđe na realizaciju. Ministrica od svih tih puno planova kojem zadnjih godina svjedočimo i razbacivanje našim i europskim novcem nije do sada pomoglo hrvatskoj poljoprivredi. Tu smo gdje jesmo godinama. Ako vam je poljoprivreda toliko važna kao što već godinama govorite zar nije vrijeme da tu brigu o hrvatskom selu osjete i mladi i mali i srednji poljoprivrednici, a ne samo veliki i podobni. Zahvaljujem.
Slijedeći klub zastupnika biti će onaj Za pravednu Hrvatsku, a govorit će poštovana zastupnica Ružica Vukovac. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, poštovani državni tajniče sa suradnicom, dakle kada govorimo o strategiji razvoja ruralnog prostora netom prije početka ove rasprave obratio mi se jedan OPG-ovac, mladi čovjek sa završenim Agronomskim fakultetom iz Like koji mi je rekao da nema struju. Zatražio je za svoj OPG elektroenergetsku suglasnost i dobio dopis HEP-a kojim mu HEP traži za priključak ni više ni manje nego milijun i 380 tisuća kuna. Dakle, prije rata tamo je bilo struje, međutim on danas struju nema i da bi uopće nastavio živjet na tom području i raditi naravno, bavit se poljoprivredom on bi morao HEP-u uplatiti milijun i 380 tisuća kuna. Dakle, to je ona stvarna životna strategija razvoja hrvatskog ruralnog prostora. A sad se vraćamo ovoj pisanoj strategiji. Dakle, ova strategija je pisana na 140 strana, preopširna je to lista dobrih želja sa nejasno definiranim zadacima i ciljevima koja je prosječnom čitaću nečitljiva pa i nejasna. Strategija navodi kako je RH neto uvoznik poljoprivredno prehrambenih proizvoda sa deficitom robne razmjene koji je iznosio u 2020. godini 873,6 milijuna EUR-a. Nejasno je kako dolazi do tolikog deficita ako je poznato da su potpore u poljoprivredi po godišnjem izvješću Ministarstva financija o državnim potporama u sektoru poljoprivrede za 2020. Godinu dodijeljene u iznosu od 7 cijelih 679,9 milijuna kuna. Podsjećam novac za ovu isplatu refundira se iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi. Prijedlogom strategije nije dovoljno prepoznata važnost financijskih instrumenata koji su hrvatskoj poljoprivredi prijeko potrebni za održivost i unaprjeđenje poljoprivredne proizvodnje, ali i povećanje njenog obima. Podsjećam kako su u izvješću Europskog revizorskog suda za Hrvatsku za 2020. godinu prikazani podaci koji govore o iskorištenosti ESI fondova za razdoblje od 2014. do 2020. gdje se Hrvatska nalazi na pretposljednjem mjestu, lošija od nas je samo Italija. Hrvatska je dakle iskoristila do kraja 2020. svega 45% raspoloživih sredstava. Svi koji prate ovo područje svjedoci su dugogodišnjeg negiranja od strane vladajućih slabog povlačenja sredstava iz programa ruralnog razvoja. Ovo izvješće je potvrda kako akreditirana tijela nisu dobro složila mjere, nisu bila kvalitetna podrška potencijalnim prijaviteljima niti su pomogli hrvatskom selu da ojača koristeći europski novac. Iako je imala dovoljno vremena Hrvatska je zapravo nepripremljena i nespremna ušla u punopravno EU članstvo što se reflektira u neiskorištavanju i sporom povlačenju dodijeljenih planiranih financijskih sredstava. Izostala je kvantitativna i kvalitativna priprema i edukacija ljudskih resursa, ali prati nas i sporo i neadekvatno institucionalno prilagođavanje novonastalim potrebama s ciljem maksimalno mogućeg iskorištavanja financijskih mogućnosti. Mjerodavni su negirali sve zamjerke koje su im poljoprivrednici, ali i ostali zainteresirani sugerirali i prijavljivali. Kontakt između potencijalnih prijavitelja, govorim o malim i srednjim gospodarstvima i obrtima i onih koji i provode program ruralnog razvoja skoro da ne postoji. Ignoriraju se sve dobronamjerne sugestije. Isto se događa i s prijedlogom strateškog plana za naredno razdoblje. Niti smo revidirali prethodni program, niti detektirali manjkavosti i pokušali analizirati gdje smo i što krivo učinili, a sada donosimo novi u kojem opet ništa ne pitamo same poljoprivrednike. Izdvojit ću samo neke od problema s kojima se susreću poljoprivrednici koji se žele kandidirati na natječajima za novac iz EU fondova. Poljoprivrednici su suočeni s kompliciranim postupkom prijave na natječaje i nepotrebnim administrativnim zahtjevima, prekobrojnim izmjenama pravilnika i kriterija za dodjelu sredstava, nepostojanjem ili čestim izmjenama planova za raspisivanje natječaja te vrlo dugim postupcima od predaje zahtjeva do donošenje odluka o dodijeli sredstava. Oni koji su profitirali su zapravo veći poslovni subjekti, a manji su dakle obiteljska poljoprivredna gospodarstva ili poljoprivredni obrti ili premali za određene mjere ili preveliki ili prestari ili slično. Za njih ne postoji financijska podrška HBOR-a pa niti HAMAG-a, a najčešće sami moraju osigurati predfinanciranje ili financiranje projekata pa tek onda čekati povrat novca. Nažalost, poljoprivrednici nemaju dovoljnu podršku i potrebnu pomoć kako bi kvalitetno ispunili uvjete za prijavu na natječaje i unaprijedili svoja gospodarstva. Često su prepušteni savjetodavnim uslugama pojedinaca i tvrtki koja vrlo malo ili ništa ne znaju o mjerama koje su poljoprivrednicima na raspolaganju. Savjetodavci su uglavnom naučili kako tehnički zadovoljiti uvjete natječaja, a nemaju potrebna znanja koja su vezana uz predmet i ciljeve ulaganja koji bi vodili većoj produktivnosti i proizvodnji, a samim time onda i dohodovnosti poljoprivrednika. Dobar dio novca nije prihvatljiv trošak i poljoprivrednici ga ne mogu refundirati. Iz mjera programa ruralnog razvoja uposlenici Ministarstva poljoprivrede sufinanciraju svoje plaće što je potpuno pogrešno. Rješenje bi bio model prema kojemu se treba osigurati osnovnu plaću, a povećanje na plaću vezati uz postotak povučenih EU sredstava na polugodišnjoj razini. Tada bi uposlenici bili dodatno motivirani. Sve ostalo je besmislica i diskriminacija jer su kadrovi koji rade na EU programima više plaćeni od onih koji rade na nacionalnim izvorima i poslovima. Ako se pitamo što učiniti da se postotak povučenog novca popravi u narednom razdoblju i koji su izazovi pred Hrvatskom vezano uz to onda prvenstveno moramo rezimirati ono što je do sada učinjeno kako bismo odgonetnuli što smo krivo radili. Novi program svakako bi trebalo koncipirati u suradnji sa samim proizvođačima, mjere trebaju pratiti njihove potrebe i njihovu proizvodnju, a ne obrnuto, a to je da se na umjetan način prate želje ministarstva i Agencije za plaćanje u poljoprivredi. Savjetodavna služba treba biti na raspolaganju poljoprivrednicima. Poljoprivrednicima informacije trebaju biti lako dostupne. Dodatni problem stvara nepostojanje referentnih cijena. Poljoprivrednici nikad ne znaju da li će moći vratiti sva sredstva koja su uložili, pri tome se povećava njihov poslovni rizik. Primjerice Slovenija ima važeći katalog prihvatljivih troškova s maksimalnim priznatim iznosima koji olakšavaju poljoprivrednicima njihov financijski plan. Dodatno sumnju u transparentnost trošenja europskih sredstava pobuđuje i veliki broj postupaka koje provode nacionalne institucije poput DORH-a ili PNUSKOK-a, a posebno zanimanje budi rad Ureda europskog javnog tužitelja. Postavlja se pitanje zašto je on efikasniji od domaćih institucija poput ARPA-e koja je kontrolno tijelo i koja je prije europskog tužitelja trebala detektirati pogodovanja i korupciju i reagirati na vrijeme. Iz svega navedenog da se zaključiti kako naše ministarstvo odnosno Agencija za plaćanja bira kome će omogućiti europska sredstva, dok mali poljoprivredni proizvođač kojemu je to presudno za opstanak, ali i konkurentnost s europskim poljoprivrednikom do tog novca često ne može doći. Hrvatska za naredno razdoblje mora ozbiljno raditi na jačanju ljudskog i institucionalnog potencijala, čime bi se omogućilo brže i kvalitetnije korištenje dodijeljenih financijskih sredstava. Strateškim planom moraju se predvidjeti značajnija sredstva za prijenos znanja i informacija, te omogućiti privatnim savjetodavnim službama uz jasno postavljene i definirane kriterije sudjelovanje u tom procesu. Hrvatska poljoprivreda zahtjeva snažan pristup i konsenzus svih aktera na političkoj sceni. Tu mora postojati suglasje jer se radi o strateškom nacionalnom interesu. Strategija predviđa udvostručenje poljoprivredne proizvodnje do 2030., što je vrlo ambiciozno, ali provedivo u samo jednom slučaju, a to je da politika ima utjecaj kada treba jednoglasno u parlamentu prihvatiti strategiju, a sve drugo, dakle vođenje i promišljanje, pa i izradu strategije moramo povjeriti struci. Fiskalna politika odnosno porezna politika treba provoditi uredbu EU o poreznom rasterećenju poljoprivrednika. Porezno rasterećenje treba obuhvatiti izuzimanje izravnih plaćanja … [[Govornik se ne razumije]] smjera ruralnog razvoja iz oporezivanja poreza na dohodak i poreza na dobit. Porez na dodanu vrijednost treba dodatno smanjivati na inpute u poljoprivredi i poljoprivredne proizvode kako bi bili što dostupniji potrošačima, međutim niti o ovoj mjeri unutar same strategije nema niti slova. Hvala.
Slijedeći Klub zastupnika bit će onaj Domovinskog pokreta, a govorit će poštovani zastupnik Davor Dretar, izvolite.
Hvala lijepa poštovani g. predsjedavajući, poštovana gđo. ministrice, suradnici i kolegice i kolege. Dakle, ne treba baš biti nešto vidovit da bi se znalo što će o ovome reći Klub zastupnika Domovinskog pokreta. Mi smo to rekli i u našoj tiskovnoj konferenciji otprilike prije 20 dana. Dakle, čeka nas najskuplja žetva, pardon, sjetva u povijesti hrvatske poljoprivrede. Dosadašnjim rastom cijene plina, idemo samo obić neke podatke, došlo je do ogromnog porasta cijene mineralnih gnojiva koja su već i prema današnjim cijenama preko 3 puta veće u odnosu na isto razdoblje protekle godine. Dodatno uz porast cijena gnojiva trenutno događa se i porast cijena svih ostalih ulaganja u sjetvu. Prema navedenome ovogodišnja sjetva postaje najskuplja rekli smo u povijesti hrvatske poljoprivrede. Količina ulaganja u sjetvi negativno će se odraziti u svim sektorima poljoprivrede, najvećim dijelom u ratarstvu jer je isto najzastupljeniji oblik poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj, ali nažalost posljedično i u svim ostalima, poput primjerice u stočarstvu jer je prema količini uloženih sredstava neizbježno i povećanje cijena stočne hrane. Povećanjem cijene stočne hrane, a u prosijeku ona će otići gore preko 30%, stočarski sektor, a naročito mliječno govedarstvo doživjet će još jedan u nizu udara na njihov opstanak i tržišno preživljavanje. Jedan od scenarija također je i smanjenje proizvodnje prehrambenih proizvoda čime će doći do direktnog udara na i ovako narušenu samodostatnost naše poljoprivrede uslijed vjerojatno smanjene gnojidbe jer za punu vjerojatno naši poljoprivrednici neće imati novaca vodeći se uštedom ili nemogućnošću financiranja proizvodnje pri ovakvom porastu cijena. Za očekivati je i proizvodnju smanjene kvalitete, što će za posljedicu imati vjerojatno i porast cijena kruha i pekarskih proizvoda. Time će se kriza u poljoprivredi prenijeti direktno na svakog građana RH, a sve dok porast cijene potrošačke košarice neće pratiti i jednaki porast mjesečnih primanja naši građani jesti će sarmu, samo što će mnogi jesti kupus, a samo rijetki meso. U ime Domovinskog pokreta na Odboru za poljoprivredu prije 20-tak dana donijeli smo i javno predložili paket mjera koji bi trebao pomoći našim poljoprivrednim proizvođačima. Eto, ja ću vam ga predstaviti u 4 osnovne točke. To su nadoknada razlike cijena goriva i ostalog repromaterijala, beskamatni zajmovi, dodatno smanjenje PDV-a na repromaterijal i energente i reguliranje cijena plavoga dizela. Dakle, što se tiče prve točke naših prijedloga kako bismo dočarali nevjerojatan porast cijene mineralnih gnojiva poslušajte usporedbu. Cijena pšenice premium kvalitete u žetvi prošle godine iznosila je kunu i 40 lipa po kilogramu, danas je prosječna cijena pšenice prema tržišnom informacijskom sustavu u poljoprivredi 2 kune i 3 lipe, dakle riječ je o porastu od 45%, rekli bismo odlično, da, ali cijene gnojiva u istome su vremenu porasle za 300 do 350%. Dakle, bilo je stoga nužno formirati oblik naknade u nabavci gnojiva pri čemu bi se prvotno odredila fiksna cijena za tipove gnojiva, a razlika u cijeni pokrivala bi se iz državnog proračuna. Podsjećam razlika u cijeni pokrivala bi se iz državnog proračuna. Podsjećam još jednom novcima svih građana RH. Jednak princip moguće je primijeniti prilikom nabavke ostalog repromaterijala čiji je rast cijena već utvrđen, a nastavit će se nažalost i u slijedećem razdoblju. Dio rješenja o kojem je dio zastupnika ovdje govorio jest i udruživanje proizvođača čime bi se naravno kod prodavača mogli ostvariti i veći rabati, ali u tome slučaju proizvođače bi trebalo dodatno administrativno rasteretiti. Ukoliko je moguće naravno potrebno je utjecati na same prodavače kroz smanjenje njihove prodajne marže, vlastitih naknada, a prodavače na neki način obeštetiti poreznim rasterećenjima odnosno smanjenjem brojnih davanja prema državi. Prednosti ove predložene mjere su svakako smanjivanje količine inputa koje poljoprivrednici moraju uložiti, ostvarivanje većeg profita i mogućnost daljnjeg ulaganja u razvoj gospodarstva. Veća ulaganja u proizvodnju dovest će u konačnici do većih i kvalitetnijih prinosa što sprječava moguće probleme u prehrambenoj industriji. Naime, može se dogoditi povećanje cijene brašna ukoliko na tržištu dođe do poremećaja u opskrbi brašnom ili pak pojava veće količine brašna slabe kvalitete. Druga točka koju smo predložili su beskamatni zajmovi. Prihvatljive cijene gnojiva i repromaterijala, dakle smanjenja u odnosu na sadašnje cijene preduvjet su proizvođačima za rentabilnu proizvodnju. Nužno je dakle omogućiti beskamatne zajmove u sektoru poljoprivrede u svrhu nabavke repromaterijala potrebnog za sjetvu i njegu usjeva. Dakle, za sjeme, za gnojivo i za zaštitna sredstva. Neka ti zajmovi predlažemo idu putem HABOR-a ili HAMAG BICRO-a. Prilikom davanja zajmova jako je važno poljoprivrednicima osigurati dovoljan period povrata sredstava na njima odgovarajući rok i broj obročnih plaćanja. Osigurana sredstava za nesmetano obavljanje sjetve i potrebne prihrane ili zaštite usjeva omogućit će daljnju poljoprivrednu proizvodnju na našim oranicama. Treća točka, na koju smo posebno ponosni je dodatno smanjenje PDV-a na repromaterijal i energente. Naime, jako smo ponosni što smo jučer vidjeli našeg premijera koji je predložio upravo to, pa evo zahvaljujem mu se u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta što je eto barem na tren poslušao oporbu, a to što je mjere predstavio kao svoje o smanjenju PDV-a na repromaterijal i energente u poljoprivredi smatrat ćemo samo kao sitni i lako oprostivi nestašluk. Četvrta točka je reguliranje cijene plavog dizela. Reguliranje cijene nužno je za proizvodnju naših seljaka. Uz smanjenje trošarina i ukupne cijene plavog dizela dolazi jasno i do manjih ulaznih troškova, a ostvaruje se sukladno tome i veća dobit za poljoprivredne proizvođače. Uspoređujući cijene plavoga dizela u proteklih 6 mjeseci došlo je do porasta od 1,30 kuna po litri, sadašnja je cijena 6,5 kuna nažalost zamrznuta ali najavljeni porast ide preko 7 kuna po litri. Rješenje koje nam je zamrzavanjem ponudila vlada nažalost samo je kozmetička mjera i uljepšavanje trenutne situacije s obzirom da upravo nakon isteka zamrzavanja kreće i period najintenzivnijih radova na hrvatskim poljima. Ovdje ističem da Vlada RH nudi rješenje u obliku naknade od svega 450 kuna za prvih 10 te 250 kuna za preostalih 10 hektara, dakle do količine od 20 hektara. Da pojednostavim, naš poljoprivrednik dobiti će novac za 50 kg po hektaru za prvih 10 hektara, za 30 kg gnojiva po hektara za idućih 10 hektara. Kako bi vam navedeni brojevi došli u perspektivu pšenica u svojoj proizvodnji zahtjeva preko 800 kg gnojiva po hektaru uz troškove naravno dodatne troškove sjemenske robe, zaštitnih sredstava pa i najma poljoprivrednog zemljišta što će ove godine naš seljak platiti sam po nikada višim cijenama. Mjere za pomoć poljoprivredi predstavljene jučer pomoći će naravno našim poljoprivrednicima no bojim se da su vatrogasne prirode. Izostanak odlučne, izdašne i pravovremene puno ranije redakcije, reakcije Vlade RH koje će obuhvatiti sve sektore poljoprivrede u jeku divljanja cijena govori da još uvijek vlada nije spremna odgovoriti na izazove, a sve na štetu hrvatskoga seljaka. Predstavljene mjere Domovinskog pokreta omogućile bi hrvatskom poljoprivrednom proizvođaču koliko toliko mirniji nastavak ulaganja, nastavak sjetve na hrvatskim oranicama, a time i proizvodnju kvalitetne hrane koja će hraniti naše građane.
Slijedeći klub zastupnika bit će onaj HSS-a i Radničke fronte, a govorit će poštovani zastupnik Željko Lenart. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, državni tajniče, razvojna strategija, moram reći da sam ih se u svom životu nagledao i najčešća korištena funkcija tj. dvije funkcije su copy pa paste. To tvrdim i za ovu jer nije napravljena na realnim pozicijama i razumijem zašto je to tako. Strategija mora postojati, mora biti široka da se u nju može svašta staviti tj. da se na nju može pozvati u bilo kojem trenutku i bilo kojem planiranju nečega. No, da krenemo od znači, kaže u viziji razvoja u suradnji sa predstavnicima poljoprivrednog sektora u Hrvatskoj određena je zajednička vizija prema kojoj će se proizvodi veća količina visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, povećati otpornost poljoprivrede, poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene uz održivo upravljanje prirodnim resursima te doprinijeti poboljšanju kvalitete života i povećanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Super napisano. A kako ćemo to napraviti? Pa nismo krenuli u ovoj strategiji ja ne vidim nikoga da je rekla proizvodnja nam je toliko kila, tona nečega, toliko litara nečega, toliko komada nečega to je današnja naša proizvodnja od toga mi danas krećemo u razvoj poljoprivrede i prema tome smo napravili strategiju. Nema toga, mi govorimo ovdje o nekakvim milijardama koje će kroz inflaciju vrlo brzo se poduplati i reći ćemo evo uspjeli smo. Ukupni izdaci za istraživanje i razvoj u RH su niski kaže. U razdoblju od 2008. do 2017. u prosjeku je izdvojeno 0,81% BDP-a pri čemu na poslovni sektor otpada 0,41% u usporedbi s EU 2%. Znači prosjek unije 2%, a mi 0,40 u poljoprivredu, u znanost poljoprivrede, pa kako ćemo napraviti ovaj razvoj povećanje proizvodnje, jačanje sektora ali ne uključimo znanost. Kada spona između znanstvenih institucija i poljoprivrednih proizvođača uopće ne funkcionira. Mi imamo znanost, imamo poljoprivredne proizvođače ali fali nam spona između. Nitko ne prenosi tu znanost poljoprivrednim proizvođačima. Govorimo o pojmu konzervacijska obrada tla. Ja vas pitam koliko ljudi ovdje zna što je to u biti i kako se to provodi? Vrlo je jednostavno, ali treba ljudima objasniti kada, kako i što. Kaže strategija podupire ambiciju Europskog zelenog plana usmjerenog na preobrazbu ekonomskog gospodarstva, na gospodarstva bez emisija stakleničkih plinova na način da će se i dodatno smanjiti emisije stakleničkih plinova koje dolaze iz poljoprivrednog sektora. Koliki je CO2 otisak poljoprivrednih kultura u Hrvatskoj, glavnih poljoprivrednih kultura? Nitko ne zna. Na čemu ćemo planirati da ćemo smanjiti? Na smanjenju govedarstva, pa govedarstvo je nestalo smanjili smo ga, uništili. Ja u svom obraćanju se ne obraćam ministrici jer nije ona jedini krivac za stanje u poljoprivredi RH. Krivi su svi ministri i sve vlade koje su do sada se bavile problemima politike, poljoprivrede, svi su krivi i naši i vaši i moji, svi. Ali ajmo već jednom preći preko toga naši i vaši i shvatiti da nam je poljoprivreda nasušna potreba o kojoj moramo naći konsenzus da se konačno pokrenemo prema smjeru da smo samodostatni i da proizvodimo dovoljno hrane za sebe. Kaže strategija prikazuje prilike, strateške ciljeve, potrebe i ciljane intervencije za transformaciju poljoprivredno prehrambenog sektora u Hrvatskoj. Prehrambeni sektor, Podravka, odakle sirovina za ono što Podravka radi, iz uvoza. Privatne tvrtke koje prerađuju poljoprivredne proizvode pogotovo mesna industrija. Opet iz uvoza. Kako ćemo mi utjecati na njih pogotovo ako su oni privatizirani i imaju svoje vlasnike na koje ne može Vlada RH utjecati. Kako će utjecati na njih? Nikako. Znači oni rade ono što misle da je za njih najbolje. Kaže u poljoprivrednoj strukturi RH prevladavaju kulture niske vrijednosti na oko 60% obradivih površina proizvode se žitarice što ograničava veću produktivnost zemljišta. Pa zašto se proizvode? Pa zato što jedino za žitarice postoji organizirano tržište, jedini razlog. Kupuju ih Talijani, Austrijanci, Slovenci i plaćaju na vrijeme i plaćaju dobrim cijenama, pa zato je to. Ja bih proizvodio lubenice i papriku kad bi mi se isplatilo i proizvodim, ali samo proizvodim gubitke na tome jer nemam kome prodati, pola moram baciti. Kaže RH je neto uvoznik poljoprivredno prehrambenih proizvoda iako se nakon pristupanja EU bilježi kumulativni rad izvoza poljoprivredno prehrambenih proizvoda. Kojih? Pa upravo tih ratarskih. Pa nismo povećali izvoz nečega drugoga nego te ratarske proizvode koji kažemo da su niže vrijednosti oni nam održavaju trenutno poljoprivredu. Kaže, a najveći deficit ostvaren je razmjenom mesa, mliječnih proizvoda, jaja, meda, prerađevina hrane za životnije, voća, orašastih plodova, pića i alkohola. Pa zašto tu imamo najveći deficit? Pa zato što su nam svi trgovački lanci stranog vlasnika. Zbog toga imamo deficit. Mi, prodaje se njihova roba u našim lancima, a ne naša roba. I naš najveći trgovački centar Konzum smo predali strancima, ni on nije više naš, pa nitko neće prodavati na taj način robu našu. Kaže, najveći trgovinski deficit ostvaruje se u razmjeni poljoprivredno prehrambenih proizvoda sa državama EU. To vam potvrđuje to jer svi centri su iz EU. Kaže, znači učinkovitost o kojoj se priča u ovoj strategiji, kaže najveću učinkovitost ostvaruju poljoprivrednici koji imaju potpore iz programa ruralnog razvoja usmjerene na investicije čime unapređuju tehnologije poslovanja i poboljšavaju ekonomski rezultat. Naravno to su oni veći koji dobivaju potpore unatoč tome što su veliki, koji uspijevaju zbog svog načina poslovanja i metoda pritiska izvlačiti novac iz europskih fondova i normalno da su oni konkurentniji od malih poljoprivrednika jer nažalost mali poljoprivrednici ne mogu biti konkurentni zbog toga što se ne uklapaju u fondove. Mi danas govorimo o tome da imamo porast mladih poljoprivrednika njihovih OPG-a. Pa imamo, zašto imamo? Zato što ja ne mogu ostvariti sredstva iz EU fondova jer se nigdje ne uklapam iako radim 27 hektara zemlje i što mi je činiti, 5 hektara prebaciti na sina, prebacit na sina i onda će on kao mladi poljoprivrednik dobiti 15.000 EUR-a za to što je mladi poljoprivrednik i ima svoj OPG, nebitno je što će koliko proizvodit. Znači i u ovoj strategiji postoji kaže, u razvojnim potrebama povećati pravičnost dodjele potpora dohotku. Pa netko se i ovdje zabunio, da se tako našalim, pa je napisao da treba povećati pravičnost, na ovaj način se priznaje da je nepravična podjela sredstava iz EU fondova. Nepravična je. Mi ne pomažemo malima, mi ne pomažemo, ne govorim ja o malima onima koji proizvode za sebe, govorim o onima koji proizvode za tržište, o tima ja govorim. No, međutim ljudi to baš ili ne čuju ili ne žele čuti. Nažalost, premalo je vremena, ja bi ovdje mogao dva sata pričati o ovome jer pričam i s emocijom zato što sam i ja seljak i nije me sram reći da sam seljak, meni je to ponos jer su me tako moji profesori na agronomiji učili. Rješenja uvijek postoje, uglavnom su ona vrlo jednostavna samo treba postojati politička volja da se ona provedu. Mi iz oporbe ih ne možemo provoditi jer nemamo većinu, vi iz vladajućih struktura, iz vladajuće koalicije imate 77 ruku i vi ste odgovorni zašto se donose krivi zakoni i zašto neke stvari nisu dobre nije odgovorna ministrica, vi ste odgovorni zato što nemate hrabrosti se suprotstaviti onome što uništava našu poljoprivrednu politiku i poljoprivredna gospodarstva. Evo dva rješenja ministrice, oslobodite OPG-ove koja nisu u sustavu PDV-a, oslobodite ih PDV-a na repromaterijal, mehanizaciju i opremu, oslobodite ih da budu ravnopravni s onima koji su u PDV-u [[Upadica: Hvala]] i oprostite … [[Govornik se ne razumije]] poljoprivrednih proizvoda da budu konkurentni.
Hvala, hvala vam lijepa. Slijedeći Klub zastupnika biti će onaj Centra i GLAS-a, a govorit će poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovana ministrice sa suradnicima, kolegice i kolege. Ja ću govoriti kao zadnja u ime klubova i onda kad govorite kao zadnji u ime klubova imate dvije stvari. Jedna stvar je da su svi već sve rekli, pa onda morate ponoviti, a druga stvar da zapravo imate možda priliku ponoviti i naglasiti najvažnije stvari koje su bile, pogotovo kad su rekli nešto s čim se jednako tako vi možete složiti. Dakle, o čemu mi sad raspravljamo i raspravljat ćemo veći dio ovog dana, to je Strategija poljoprivrede do 2030.. Ona u smislu forme ima sve ono što strategija treba imati, ali ono što bih mi voljeli da ima, da ima puno jače ulazne podatke i da tamo od stranice 54, pa nadalje, a to je onaj dio okvir i za praćenje i vrednovanje strategije, budimo jasniji i dosljedniji. Ono kako ja mogu okarakterizirati ovu strategiju to vam je na razini onog, to inače koriste Amerikanci, a korist ću i ja ovaj put, kaže puno je bolje biti mlad i bogat nego star i siromašan. To je zaključak strategije i ne možete reći da se na razini toga, dakle ja koristim što koristi neko drugi ne možemo načelno svi zajedno složiti. Ključno pitanje je, dakle počet ću od onog što je vizija razvoja i to ću citirat. Kaže, vizija razvoja je proizvoditi veću količinu visoko kvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, povećati otpornost poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene uz udruživo upravljanje prirodnim resursima, doprinjeti poboljšanju kvaliteti života i povećanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Što mi tu možemo dodati ili oduzeti? Ništa. Sve zajedno je zapravo okej. Da li to mi svi zajedno hoćemo bez obzira s koje strane ove sabornice sjedimo? Hoćemo. Da li smo detektirali da imamo do sad problem? Imamo. A ono što bi trebali detektirat kako izać iz tog problema i nema tu bez obzira s kakvom ambicijom i idejom i sve ostalo uđete u mandat, nema ni jedan ministar i ministrica čarobni štapić kojim će čarobnim štapićem odjedanput riješit sve, ali ako ne možete, to vam je uvijek onaj problem, idete rješavat sve, a onda na kraju ne riješite ništa, dakle ajmo riješit jedan dio. Mi moramo znati što je realno i moguće riješiti do, dakle ako je strategija do 2030., ja o njoj neću raspravljati u kontekstu ko ju je radio, koliko košta, što ima ili nema, to su već, vjerojatno ste već to čuli nekoliko puta. Ja o toj strategiji zaista želim raspravljat na način šta je ulaz, kakvo nam je sadašnje stanje i što mi hoćemo. Ključno pitanje, što mi u Hrvatskoj hoćemo, da li hoćemo da, jer i ova korona koja je sad već tu 2.g. i živimo s njom i s njom i uz nju i bilo kako pokazala nam je sve mane koje imamo, sve, dakle pokazala je ne Europu i svijet nego je i nama pokazala mane koje imamo i problem koji imamo. Želimo bit samodostatni, ma nećemo bit i ne možemo bit i mi to možemo željeti, ja mogu željeti da ne znam svašta nešto, ali moram biti realna u onim okvirima u kojima je to realno moguće. Mi tu smo rekli da je niska produktivnost i da 70% se obrađuje na manje od 5 hektara. Zašto nam je niska produktivnost? Što ćemo napravit da nam ta produktivnost ne bude takva? Da li želimo imati proizvodnju na većim površinama ili želimo imati OPG-ove i domaćinstva bez obzira kako ih zovemo? Dakle, tu imate niz stvari i niz želja, jedno je željeti, a drugo je realnost i onda kad dođemo do realnosti su meni uvijek zanimljivi okviri za praćenje i vrednovanje strategije. To je ono zanimljivo što mi trebamo biti i to je nešto što bi trebalo biti onako sveto pismo bilo kom, dakle upravljačkom kadru jednog ministarstva i reć, do 2030. su nam ciljevi ti, ti i ti, želimo to, to i to, hodogram je takav, takav, takav i onda stavite onu kvačicu odrađeno je. Kaže, želimo planirati povećanje rada za 60%. Okej, želimo i kako ćemo to ostvarit? Kaže, tom će doprinjet porast stočarske proizvodnje, te povećanje površina po trajnim nasadima i staklenicima. Dakle, tu čitam stočarstvo, a o stočarstvu ja zaista uvijek, uvijek nekako nastojim i ne želim biti saborska zastupnica znate ono opće prakse koja odande istrči tu i može govoriti o svemu. Vrlo pažljivo slušam kolege i kolegice koji su tu dublje u nekoj problematici. Ja već slušam i gledam problem stočarske proizvodnje. Kako ćemo mi povećati porast stočarske proizvodnje? Kojim alatima? Kojom metodologijom? Na koji način? I kaže povećanje površina pod nasadima i pod staklenicima. I onda kaže da će veće produktivnosti doprinijeti i veće površine pod navodnjavanjem. Fine! Odlično! Od '95. godine u nizu strategija koje sam imala prilike vidjeti sa aspekta korištenja voda, korištenja poljoprivrednih, korištenja šumskih površina, to su one strategije, dakle ja sam u životu imala prilike raditi i na programima i strategijama koje su vezane uz prostorno planiranje. I ja uvijek moram priznati o temi poljoprivrede, korištenje poljoprivrednih površina, korištenje šumskih površina, temi navodnjavanje uvijek gledam u kontekstu onog što je moj alat. Dakle, alat kojim sam se bavila i način na koji to želimo planirati i u budućnosti koristiti načine na koje se koriste je to međusobno isprepleteno jer postoje zemlje koje su imale one sektorske strategije gdje svaki sektor radi za sebe kad govorim o prostornom planiranju, a mi smo se uvijek odlučili da gledamo sve sektorske strategije i onda to vidimo kroz prostorni plan i to bi trebalo se čitati i u prostornom planu Republike Hrvatske. Dakle, temu navodnjavanja je tema koja nema niti jedne strategije koja je vezana uz vodu koja ne govori o temi navodnjavanja, od nesretnog kanala Dunav – Sava pa na dalje. Nema niti jedne Vlade u zadnjih četiri, pet Vlada koja je jedna od svojih tema koje ima, ono što će napraviti u mandatu je tema navodnjavanja. Gdje smo točno s tim došli? Što ćemo točno to napraviti? Ono što vam ja hoću reći papir trpi svašta. Na papir, dakle imamo strategiju, donijet ćemo strategiju, nakon par godina će netko reći daj da vidimo to. Ali ono što u strategiji treba vidjeti, treba vidjeti šta hoćemo. Ja iz ove strategije u konačnici ne čitam kakva to Hrvatska vezana uz poljoprivredu, kakvu to Hrvatsku hoćemo? Jel' hoćemo razvijati jedno, drugo ili treće i nećemo moći razvijati jedno ili drugo, treće. No nešto se o tome, na nešto od toga se moramo odlučiti. Nitko ne dođe za ovu govornicu ili rijetko tko da ne govorimo, sad nam je apsolutno hit tema. Jedno vrijeme je hit tema bilo održivi razvoj, pa smo svi govorili o održivom razvoju. Sad smo održivi razvoj zaboravili, sad govorimo o zelenim razvojima, zelenim planovima, klimatskim promjenama, borba protiv klimatskih promjena, način na koji ćemo se boriti protiv toga. Sve to imamo na papiru, hajmo vidjeti što je u stvarnosti, hajmo vidjeti kako ćemo to napraviti. Hajmo vidjeti što hoćemo s tim dobiti? Ova Strategija je tema da ukazujemo na probleme koje imamo u poljoprivredi. Ono što bih ja iz ove strategije zaista voljela vidjeti, a to na žalost što ne vidim a to je da, pogotovo ova glava VIII. – Okviri za praćenje i vrednovanje ne strategije, nego ono što o tome piše kakvu mi to zemlju u smislu poljoprivrede vidimo. Što mi to vidimo? Da li vidimo ponovo miš-maš pa malo idemo malo zeleno, pa ćemo malo imati komasacije, pa ćemo malo imati poljoprivrednih domaćinstava, pa ćemo se malo baviti sa ovim, pa ćemo malo odraditi ovo. Pa možda je to način, ali hajmo onda o tome govoriti, to reći i to detektirati. Dakle, ovo razdoblje do 2030., 2030. je kolegice i kolege sutra. Nije ona tamo negdje. Mi govorimo o 2022. u smislu strategije i njenih elemenata, ona je sutra. Ono što zaključno hoću reći to ću i ponoviti. Strateški dokument iz tog se vidi revizija razvoja jednog sektora vezano uz određenu problematiku i određenu politiku. Na žalost iz ove strategije mi to ne vidimo. Hvala lijepo.
Hvala. Sad ćemo napraviti jednu malu stanku iz tehničkih razloga, pa ćemo se ponovo vidjeti u 15,10 minuta. [[STANKA U 15,04 SATI.]] [[NASTAVAK NAKON STANKE U 15,14 SATI]] Kolegice i kolege, vrijeme za stanku nam je isteklo, pa ćemo sada prijeći na pojedinačne rasprave i prva će govorit poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepa poštovani predsjedavajući, poštovane kolegice i kolege. Ozbiljna tema poljoprivreda, barem za nas Slavonce i Baranjce, ali kad slušamo evo i kolege iz IDS-a i za njih je bitna i za sve nas u Dalmaciji, ali nekako ova prazna sabornica mi ne ulijeva povjerenje da mi sami ozbiljno pristupamo ovom problemu. Svi znamo da je glavna boljka i značajka te naše poljoprivredne proizvodnje niska produktivnost i to na druge članice EU nedostatak samodostatnosti i taj nekakav proces transformacije je počeo '90.-tih ulaskom u tranziciju, pozicionirao je OPG-ove kao nositelje poljoprivredne proizvodnje i onda su se te strukturne promjene nekako intenzivirale, tu su i neke druge okolnosti bile, poglavito ratna razaranja, raspad tržišta, raspad kanala distribucije i u konačnici ta naša boljka pretvorba i privatizacija. I ulazak u EU je dočekao naše poljoprivrednike nespremne, nekako je to otvaranje tržišta nanijelo taj završni udarac našoj poljoprivredi, nažalost oporavka nema na vidiku. Povlače se značajna sredstva, ulažu se značajna sredstva, ali i dalje nismo samodostatni i kad pričate sa ljudima koji se bave poljoprivredom problema je na sve strane. Problema imaju i ratari, a o stočarima da i ne govorimo. Rekla je i ministrica mi sad govorimo o poljoprivrednoj proizvodnji, ali govoriti o poljoprivrednoj proizvodnji bez prerađivačke industrije je jednostavno nemoguće. Ne možete odvojiti jedno od drugog. Važna vertikala u toj i važna karika u toj vertikali koja evo mene osobno kao nekoga iz Slavonije jako pati su u principu ti mali i srednji gospodarski subjekti koji, njih je u 5 slavonskih županija bilo čak 200 u gradovima koja imaju otprilike negdje do 10.000 stanovnika. Jer vi kad pogledate i voće i povrće relativno mali dio se proda u tom nekom konzumnom obliku jel sa, sa njive, sa stabla, većinom to ide u nekakvu preradu i upravo su ta mala, ta poduzeća bila nositelj tog razvoja, ali isto tako i stvaranje radnih mjesta u tim manjim mjestima po Slavoniji, Orahovica, Slatina, Našice, Valpovo. To je samo moja županija i susjedna. Brojna su bila ta postrojenja, toga više nema. I osvrnut ću se samo još na taj dio povezivanja tih OPG-ova jer znamo da i usitnjenost zemljišnih površina i velik broj OPG-ova koji obrađuju male površine je također karakteristika naše poljoprivredne proizvodnje. Ukoliko ne dođe do tog povezivanja, a naši OPG-ovci tome nisu skloni zbog tog nekakvog još uvijek negativnog nasljeđa zadrugarstva koje ima jedan negativan kontekst kod nas, to će biti ukoliko ne dođe do stvaranja proizvođačkih organizacija, to će biti jedan izuzetno ograničavajući čimbenik u razvoju, u povlačenju sredstava, u nastupu na tržištu i mislim da tu se moraju poduzeti daleko jače mjere i snažniji koraci kako bi se motiviralo znači OPG-ove da se udružuju i zajednički nastupaju na tržištu jer jedino tako mogu imati veću pregovaračku moć i prema tim trgovačkim lancima gdje je proces okrupnjivanja otišao u jednom dalekom smjeru i završen je i tu onda Ministarstvo poljoprivrede, ali i lokalna područna regionalna uprava mora kroz sredstva iz EU fondova doprinjeti ubrzanju tih procesa i onda mi možemo govoriti i o tom nekoj višoj dodanoj vrijednosti, višoj prodajnoj cijeni finalnih proizvoda, kombinaciji ruralnog turizma, zelenih politika, poljoprivrede i onda je to taj nekakav paket kojem mi u principu težimo i kojeg nastojimo ostvariti.
Imamo više replika, prva je poštovane zastupnice Vukovac.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Kolegice Vučemilović, dakle iz današnje rasprave moglo se čuti kako nam 1% poslovnih subjekata, poljoprivrednih subjekata koristi skoro 40% ukupno isplaćenih potpora u poljoprivredi, pa isto tako znamo da nam 5% subjekata koristi više od polovice ukupno obradivog poljoprivrednog zemljišta, dakle konstantno generiramo velike i podupiremo velike sustave, a Europa nam sugerira rješenje, nudi nam rješenje za taj problem u vidu tzv. kepinga odnosno ograničavanja maksimalnog iznosa isplaćenih potpora po jednom subjektu. Međutim, predstavnici našeg Ministarstva poljoprivrede ipak drže da trebamo zadržati individualan pristup po tom pitanju i zapravo time ne prihvaćaju tu sugestiju. Koje je vaše mišljenje o tome i stav molim vas?
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa na pitanju kolegice Vukovac. Pa to je naša boljka, znači ne možete se bavit poljoprivredom ako nemate zemlje jel. Evo i sada nam ide u drugo čitanje Zakon o poljoprivrednom zemljištu, vidimo da brojne JLS su već raspisale natječaje kako im ovi sa strane ne bi dolazili, što je novim zakonom predviđeno. Ali ovo što ste iznijeli su porazne brojke i nisam za neka rješenja koja će se provoditi na silu jel ali činjenica je da tim brojnim OPG-ovima, a ima ih preko 150.000 moramo ipak omogućiti da mogu povući više sredstava i moramo malo više misliti na njih kod svake strategije, ali i kod svakog zakonskog prijedloga koji se odnosi, koji se reflektira na njih kako bi oni bili konkurentniji i kako bi mogli na tržištu imati puno bolju poziciju.
Poštovana zastupnica Ban Vlahek.
Poštovana kolegica Vučemilović, strategija ukratko opisuje administrativno rasterećenje poljoprivrednika. Birokracija koja im je nametnuta otežava njihov rad i povećava troškove proizvodnje. Što mislite zašto nedostaju konkretni prijedlozi i rješenja ovog pitanja? Hvala.
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa. Kolegice Ban Vlahek, ma mi smo sa administracijom pretjerali u svim segmentima. Nije poljoprivreda nažalost izuzetak, kad pogledate i naše zdravstvo i medicinske sestre smo pretvorili u administrativne djelatnice i svako olakšanje mislim da njima, da će njima dobro doći. Tu bi naravno pomogla nekakva digitalizacija i korištenje informatičkih alata, ali mi moramo biti svjesni ko su naši poljoprivrednici, koliko oni imaju tih znanja, koliko oni imaju uopće i školske spreme i koliko imaju godina. To je uglavnom staro stanovništvo koje ima eventualno srednju školu i nametanje bilo kakvih novih administrativnih obaveza, a svi znamo kada oni apliciraju na nešto da je to hrpa papira jel, tu, mislim da ona savjetodavna poljoprivredna služba mora odigrati puno značajniju ulogu i koliko ja vidim evo kod mene na terenu oni su dosta aktivni i dosta pomažu poljoprivrednicima.
Poštovani zastupnik Dretar.
Hvala vam predsjedavajući. Poštovana zastupnice Vučemilović, evo ja sam iz ove lijepe slikovnice izvadio intervenciju E4, uvođenje programa za razvoj vještina. Citiram, Strategija poljoprivrede najavljuje uvođenje novih modula za obrazovanje i osposobljavanje radnika u ruralnim područjima. Stat ću, neću citirati do kraja. Jučer smo ovdje raspravljali o strukovnom obrazovanju i uvidjeli smo, svi smo bili suglasni u raspravi da imamo negdje manjak učenika, negdje višak, očigledno takva zanimanja izgleda nisu atraktivna, nažalost nisu atraktivna. Što vi mislite hoće li ovakvo uvođenje programa za razvoj vještina uopće kako će izgledati i kakve bi uopće učinke moglo imati? Hvala na odgovoru.
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa kolega Dretar. Dok god nama studenti koji su inženjeri poljoprivrede rade u Pevexu kao trgovci, a ja ih znam nekoliko, nemamo mi šta pričat o ovakvim ovaj mjerama i pitanje je koliko će to pomoći našim poljoprivrednicima da treba širiti znanja i usvajati nova znanja, to je činjenica, ali mi imamo jednu popriličnu koliziju između toga što nama treba, ko se uopće bavi poljoprivredom, a u konačnici što rade oni koji završe poljoprivredne fakultete i koji su dobri. Nažalost, vrlo često za njih nema posla i završe kao što sam i rekla negdje gdje im trebaju neka sasvim druga znanja i cijelo to njihovo školovanje bude onda uzalud. Tako da ne znam koliko će taj program nešto pomoć, al dobro treba pokušat uvijek.
Poštovani zastupnik Pavliček.
Poštovana kolegice Vučemilović, hrvatski poljoprivrednik ima znatno veći postotak u ukupnom prihodu iz izravnih plaćanja od poljoprivrednika na razini EU, no unatoč tome je i dalje nekonkurentan. Jedan od razloga leži u tome što nemamo dobru infrastrukturu, prvenstveno logističke centre, nemamo dovoljno hladnjača. Tako primjerice u Vukovarsko-srijemskoj županiji trenutno imamo jednu i to prilično zastarjelu hladnjaču, pa je li to jedan od glavnih razloga i što se može po vašem mišljenju napraviti u tom, po tom pitanju?
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa kolege Pavliček. Pa evo ja sam se i osvrnula na to da mi ne možemo razgovarat o poljoprivredi ako ne razgovaramo i zajedno razmišljamo i promišljamo i o prerađivačkoj industriji jer jedno bez drugoga jednostavno ne ide. Samo 1/5 proizvedenog voća i povrća se prodaje izravno, sve ide u nekakvu ili termičku obradu ili se smrzava ili tako dalje da ne nabrajam. Da nam nedostaju ti kapaciteti o kojima vi pričate ne samo skladišni nego isto tako i za preradu to je činjenica i sve to skupa ide sporo. Navest ću vam Regionalni distributivni centar u Osijeku koji još uvijek nije gotov, ne možemo se mi oslanjati samo na fondove EU, to su dosta komplicirane procedure i naravno ti imovinsko pravni odnosi koji koče gotovo svaku investiciju u Hrvatskoj gdje je sve to skupa neriješeno i na kraju imate situacije gdje se grad i županija ne mnogu dogovoriti, pa ta zamjena zemljišta traje mjesecima i godinama.
Poštovana zastupnica Peović.
Dobar dan. Postavili ste jedno pitanje ministrici koje ću joj ja još jednom postaviti iako je mnogo zastupnika i zastupnica postavilo to pitanje, ako se ministrica pojavi jer je trenutno nema na ovoj raspravi iako je rekla da je važno jel da ovdje u saboru raspravljamo o ovoj strategiji i da nam je to ona omogućila, a to je bilo pitanje kako ćemo postati samodostatni u onim kategorijama hrane u kojima proizvodimo izuzetno malo znači hrane poput meso, mlijeka, jaja, voća, povrća gdje je inače naš izvozni deficit najveći, znači čak 46% iznosi deficita baš te znači kulture. Ono što je ona vama odgovorila otprilike je bilo navođenje datuma kada se objavljuju potpore zapravo upućujući na to da je očito moguće da neki još nisu umrli od tih proizvođača, no niste je to pitali. Pitali ste je kako ćemo postat samodostatni do 2030.g. i jedino što možemo uzet kao nekakav odgovor rekla je polako i ne preko noći, što mislite o tome?
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Poštovana kolegice Peović, hvala vam na tom pitanju. To je rak rana naše poljoprivredne proizvodnje. Znači mi proizvodimo sve više pšenice i kukuruza koje onda izvozimo, a uvozimo tjesteninu i smrznute pekarske proizvode koji se peku u trgovačkim lancima, stranim, u stranom vlasništvu, jedemo loše i skupo to je moje mišljenje i moja sreća je da ja živim u kraju gdje su mi u blizini brojni OPG-ovi i mogu kupovati zdrave namirnice što naravno u velikim gradovima je vrlo teško našim građanima. Hrana je strateški proizvod kao i energija. Evo sada imamo energetsku krizu. Prehrambena nam može doći svaki tren. Bilo kakva nekakva pošast koja može zahvatiti neki sasvim drugi dio svijeta može se odraziti kod nas jer mi ovisimo o cijeni rajčica u Španjolskoj, cijeni bijelog luka u Kini itd. da sada ne nabrajam, a imamo hvala bogu danu prekrasnu zemlju koja bi mogla hraniti [[Upadica Reiner: Hvala.]] ne samo ove, nego i daleko više stanovnika koliko nas ima.
Hvala. Poštovana zastupnica Barbara Antolić Vupora.
Poštovana zastupnice ne moramo biti znanstvenici pa da vidimo puno napuštenih kuća, napuštenih poljoprivrednih gospodarstava pogotovo u ruralnom području i da bi na žalost u samoj strategiji o tome bilo zapisano doista ništa ili malo. Ono što bi moglo biti rješenje da bi ministarstvo zajedno sa jedinicama lokalne samouprave i županijama napravile mjere koje bi takva domaćinstva, takve kuće priveli životu, revitalizirali ih. Dakle što vi mislite da li je to trebalo biti u strategiji zapisano i kako vi vidite taj dio problema?
Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa na pitanju kolegice Antolić Vupora. To je rak rana, područje iz kojeg ja dolazim. Znači ovih pet slavonskih županija plus Sisačko-moslavačka, ali nije ni Bjelovarsko-bilogorska daleko od toga. Naš ruralni prostor je prazan i tu je ta funkcija poljoprivrede koja u stvari i zadržava ljude na tom području. To je sada uglavnom seosko staro stanovništvo, mladi odlaze. Mi gradimo biciklističke staze i vrtiće u selima u kojima ljudi nema, nema djece i to su sve veći i veći problemi. Koristimo europska sredstva. Europa nama daje sredstva za ono što ona misli da nama treba, a ne za ono što nama uistinu treba. Takvi programi se moraju početi raditi, jer to postaje i sigurnosno pitanje. Pa to su pogranična područja koja su potpuno prazna i ja očekujem, evo kaže i državna tajnica iz Središnjeg ureda za demografiju da uskoro ćemo imati novu demografsku strategiju, pa ćemo je ukrstit sa ovom poljoprivrednom, vidjeti gdje smo.
Hvala. Poštovani zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Svi se pozivamo na poljoprivredu i smatram da jedina demografska mjera u nerazvijenim područjima je jedna od najznačajnijih ulaganja u poljoprivredu poglavito u znanja oko poljoprivrede. Kada sam postao gradonačelnik moj prvi korak je bio razgovor sa sveučilištem da u Sinju bude poljoprivredno sveučilište, dio za poljoprivredu u Sinju. I već smo krenuli sa tim koracima, imamo sporazum. Osigurali smo objekat koji ćemo sad kandidirati zajedno sa dekanom i rektorom sveučilišta. Što je bitno? Bitno je kad ljudi iz moje Dalmacije, iz Dalmatinske zagore kao što i iz Slavonije imaju mogućnost obrazovanja na tom području. Što se nama događa? Nama odlaze djeca mlada studirati poljoprivredu u druge gradove Republike Hrvatske i ne vraćaju se. Prema tome, vrlo malo je Hrvatska ulagala u znanje o poljoprivredi. Zbog toga i jesmo tu. Što vi kažete koja je razina znanja i iskustava koja se odnosi na poljoprivrednike?
Hvala. Poštovana zastupnica Vučemilović.
Hvala lijepa kolega Bulj. Pratim vaš rad i cijenim to što ste napravili. Mislim da je to dobar put. Nadam se da ćete imati i dosta polaznika. Prije pa sad već dosta godina ja sam radila jednu anketu među polaznicima srednje Poljoprivredne škole. Vjerujte mi, nije baš bilo previše interesa za daljnje školovanje i slabi taj interes kao i za strukovna zanimanja što je jučer bilo, znači na plenarnoj sjednici tako isto i za poljoprivredu i daljnje obrazovanje u poljoprivredi što nije dobro, jer trenutno stanje nam govori da imamo staru populaciju koja nema dovoljno obrazovanja upravo u tim nekakvim posebnim vještinama. Dosta se radi po onome, po iskustvenim metodama i onako kako se to radilo, a poljoprivreda također napreduje i nove tehnologije su i tu itekako prisutne što trenutno velika većina naših poljoprivrednika u stvari ne može pratiti.
Hvala lijepo. Sada će govoriti poštovana zastupnica Katarina Peović, izvolite.
Hvala. Ne znam koji je smisao ove rasprave ukoliko ministrica nije na njoj prisutna, moram priznati. No, krenimo redom. „Trebamo se okrenuti domaćoj proizvodnji lijekova, medicinske opreme i hrane“, citiram. Tu je rečenicu rekao ni manje ni više nego ministar Marić u doba početka korona virusa, znači pandemije. Od tada očito da je puno toga zaboravio, ali to kad sam čula iz njegovih usta moram priznati da sam osjetila nekakvu pozitivnu vibraciju misleći da su se stvari preko noći promijenile. Na žalost ništa od toga. Htjela sam postaviti i ministrici ono pitanje koje su mnogi ovdje postavljali i to je pitanje na koje bi ona uistinu trebala odgovoriti, a nije na njega odgovorila niti jedan puta, a to je kako će ova strategija nama osigurati da do 2030. godine postanemo samodostatnim u onim kategorijama hrane, proizvodnje hrane u kojima smo daleko od toga i to uvozimo. To je upozorit ću hrana i to su proizvodi sa višom dodanom vrijednošću. Mi proizvodimo i samodostatni smo samo u ratarskim kulturama koje imaju nižu dodanu vrijednost i zato sam rekla i ministricu upozorila na to da HDZ neprestano govori o povećanju izvoza, smanjenju uvoza. Ona je na to rekla nisam se ja baš sa tim hvalila, ja sam se hvalila pozitivnim trendovima ali HDZ nikad ne propušta to napomenuti iako znamo kako je došlo do toga i to nije realno stanje stvari. Isto kao i njihova manipulacija s BDP-om jel imamo najveći BDP u Europi mislim to je ono stvarno dosta ovako spektakularno smiješno ako uzmemo u obzir koliki je bio pad BDP-a prošle godine, no o tom potom. Znači, ministrica je na to odgovorila evo kolegici Vučemilović recimo znači kako ćemo mi to početi samodostatni 2030. godine i počela je navoditi datume onih natječaja koje ministarstvo raspisuje vezano uz te kategorije kao da je dovoljno ustvrditi da proizvođači mlijeka, mesa, jaja nisu mrtvi. Ona je zapravo nama upozorila nas da oni nisu mrtvi, oni postoje, postoje neki natječaji, oni se javljaju na natječaje, ali kolegica pretpostavljam nije htjela ustvrditi kliničku smrt jel tih proizvođača nego upozoriti da oni su stvarno u što je i kolega Lenart iz mojeg kluba upozoravao u podređenoj poziciji znači na tom famoznom tržištu. Znači kad govorimo o proizvodnji dobro je poznata ta struktura vanjskotrgovinske razmjene RH žitarice i uljarice generiraju 70%, 77% suficita, a najveći deficit je ostvaren u razmjeni mesa, mlijeka, jaja, hrane za životinje, voća i pića. Meso, mlijeko, jaja te hrana za životinje generiraju čak 46% deficita. I ono što je apsolutno neprihvatljivo je da se onda daju potpore velikim proizvođačima kojima se ne nameće da sirovine uzimaju od domaćeg proizvođača, a znamo da su to ne znam Pevec, Gavrilović, Žito itd., oni koji uvoze itekako puno mesa. Znači to je neprihvatljivo da mi dajemo potpore da istovremeno njima ne namećemo da moraju od domaćeg proizvođača kupit sirovinu. Mi imamo znači deficit od skoro 1 milijardu EUR-a. Tako da bilo kakav govor o tome, ministrica je isto tako u tom odgovoru rekla da je došlo do porasta proizvodnje u tim segmentima ako se dobro sjećam 2%. Što je to 2%? U odnosu na što? Znači mi smo u potpunosti ovisna država o uvozu unatoč subvencijama da se razumijemo. I tu isto tako treba reći, da unatoč subvencijama smo uvozno ovisni. Zašto? Zato što postoji i problem sa strukturom tih subvencija i tim što mi možemo s tim subvencijama raditi, što ne možemo, a ne možemo apsolutno nikakav državni protekcionizam postaviti kao okvir, a naši se proizvođači ne mogu natjecati na tom europskom tržištu jer nisu konkurentni. Tako je onako jedno veliko lijepo pitanje kako ćemo doći do iznosa od 30 milijardi kuna vrijednosti poljoprivrede sa 19 milijardi, al podsjetit ću vas 1991. godine smo imali 30 milijardi vrijednost poljoprivrede. Nama HDZ obećava da ćemo se vratiti 30 godina unazad i to je nekakav napredak.
Vrijeme da, ionako sami ste vidjeli jel da [[Upadica: Ali sam se zaustavila, ali vi ne pazite.]] sami ste vidjeli jel da, hvala, hvala lijepa. Je ali imate niz replika, prvu repliku ima kolega Glavašević.
Hvala. Kolegice Peović, rado bih čuo jer mislim da budem sasvim iskren razgovarali smo o tome prije, ali nisam uspio iz vaše rasprave dobiti vaš stav o GMO. Dakle, znam da ste i o tome nešto željeli reći pa evo s obzirom da i mene zanima rado bih vam ovaj replikom dao priliku da to i učinite. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Hvala Bojane, ono što sam htjela reći da je još apsurdnije možda to da mi uvozimo znači GMO obrađenu soju za stočnu hranu, a izvozimo znači soju koja nije znači GMO soja, evo kolega Lenart mi je pričao kakve su to oštre kontrole, moraš imati papirologiju, moraš čak proći i određeni i test, znači sad ta soja je znači savršeno tretirana, a kasnije uvozimo stočnu hranu. A inače znači ta stočna hrana je ogromni znači udio ima u tom deficitu izvoznom. Znači to je apsurdno. Moram reći apsurdno da ministarstvo uopće ne obraća pažnju na to, niti da smatra da je to nekakav, nekakav problem.
Hvala. Gospođa Ban Vlahek.
Uvažena kolegice od 15 razvojnih potreba niti jedna se ne odnosni na generacijsku obnovu. Mali poljoprivrednici navode se kroz različita područja intervencije i provedbene mehanizme ali oni nisu prioritet. Koje je vaše mišljenje, zanima me zašto se mladim i malim poljoprivrednicima u ovom strateškom dokumentu ipak ne daje onaj bitan i važan značaj. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Odgovor.
Pa mislim da je nažalost to ona politika koja vlada gotovo pa u svim segmentima našeg društva, a to je da je naša vladajuća politika vrlo sklona i vrlo pažljiva prema velikim, stranim trgovinskim lancima, prema velikim proizvođačima, privilegiranim elitama, a prema onima malima koji žive od svojeg rada ili žele živjeti od svojeg rada u svim segmentima pa tako i u segmentima recimo malih OPG-ova, malih proizvođača koji se uistinu bore za svoj život i za dah o čemu kolega Lenart je isto tako pričao, znači iz mjeseca u mjesec, to je borba za, za doslovno znači vlastiti život nažalost. Tako da mislim da tu tih njihovih strategija i politika ima, ali su one nažalost samo deklarativne. Hvala.
Hvala. Gospođa Antolić Vupora.
Poštovana, strategija ne obuhvaća i socijalnu uvjetovanost javnih subvencija. Dakle, netko tko prima subvenciju, potporu trebao bi biti taj koji poštuje i prava radnika, biti socijalno uključiv i sve ostalo što javni novac bi trebao predstavljati onome tko prima javnu potporu. Što vi mislite da li je strategija trebala obuhvatiti i taj novi koncept ili ne?
Hvala. Odgovor.
Moram priznati da nisam sigurna da li sam vas dobro razumjela, ali u svakom slučaju ono s čim bih se mogla složiti, ono što ste vi rekli da bilo kakav tip javne potpore mora biti definiran i na neki način i ograničen i radničkim pravima i socijalnom osjetljivošću i svim onim strateški deklarativnim načelima koje mi ovdje dobivamo pa i u ovoj strategiji. Isto tako moramo priznati da je velikim dijelom strategija u nekim svojim odlomcima i locirala problem. Mislim u strategiji mi nalazimo ovaj problem, znači i trgovinskog deficita i proizvodnje i izvoza onih ratarskih proizvoda premale proizvodnje i teške borbe za konkurentnost proizvođača mesa, mlijeka, voća, povrća itd. ali nema rješenja i nema onog što je ovdje bilo rečeno isto tako konkretnih brojki i načina kako će se doći do nekih rezultata. U svakom slučaju se slažem sa tim da socijalna pravednost, radnička prava, okvir znači ovaj deklarativni, strateški mora biti prisutan pogotovo kod ovih koji primaju potpore.
Hvala. Gospodin Dretar.
Hvala predsjedavajući. Poštovana zastupnice Peović, evo dok ste izlagali pala mi je na pamet jedna situacija. Bio sam nedavno sa obitelji na Papuku i ogromni kamioni grme niz tu hrvatsku planinu vozeći drvnu građu. O.k. Možda nije baš direktno vezano uz poljoprivredu, ali pitam ljude gdje idu ti kamioni? Ti kamioni idu u Italiju i onda mi uvozimo naravno namještaj, hrvatski vinari kupuju burad, bačve. To je sve naravno sa izuzetno visokom dodanom vrijednošću. Ista je stvar, evo sjetilo me i prisjetilo vaše izlaganje da izvozimo puno jednostavnih, temeljnih poljoprivrednih proizvoda, a primijetili smo u Hrvatskoj rast, izuzetan rast uvoza smrznutih pekarskih proizvoda. Na žalost oni danas ti mali ili sve veći i veći trgovački lanci ili pekare prisutni su u svakoj hrvatskoj ulici. Imate barem jednoga. Prodaju nam kroasane, prodaju nam peciva. To sve dolazi smrznuto izvana. Eto samo vaš komentar molim.
Hvala lijepa. Odgovor.
Nekoliko stvari. Znači definitivno smo ogolili svoje planine, svoja brda, znači izvozimo građu, a uvozimo namještaj. I mislim da je to možda jedna od najljepših slika naše privrede. Stvarno naša zadaća, zadaća ove Vlade je da nas svede na sirovinu i to na žalost ću reći čak i u ljudskom obliku, a da i da tu sirovinu eksploatira netko tko će proizvesti dodanu vrijednost na tome. Tako da mislim to je baš jedna lijepa slika. Što se tiče uvoza, znači tih pekarskih proizvoda moram reći da tu trebamo biti pošteni i znači to je mislim ova lijeva politika koju ja ističem. Znači ako nema državnog protekcionizma vi ste osuđeni na taj tip politika, vi ste osuđeni na takvo izlaganje tržištu. Ne možemo biti da tako kažem licemjerni govoriti o slobodnom tržištu, a onda zazivati protekcionizam, iako naravno nisu za sve ista pravila i sve stoji. Ali ja sam za državni protekcionizam upravo zato da bismo zaštitili svoje proizvođače.
Hvala lijepa. I gospođa Vučemilović.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice Peović dotakli ste se jednog dijela koji se odnosi na ta izravna plaćanja, subvencije, poticaje, nazovimo to kako hoćemo. Znamo svi o čemu se radi, gdje je čak i bilo primjera da je Vlada i ministarstvo nastojalo potaknuti određene kulture. Jednom su to bile jagode, pa su svi sadili jagode. Drugi put su to bili orasi, ja sam navela taj primjer u svom izlaganju u ime kluba i sad mi imamo 10% udjela u nasadima oraha u EU, pazite a proizvodimo manje od pola posto. Nema kontrole kasnije. Znači, nakon što se daju i poticaji za ekološku poljoprivredu su značajno veći od ovih normi. Tu je jedan ogroman prostor gdje ako nema kontrole svega toga opet imamo neke koji love u mutnom i onda imamo nasade bez prinosa. I gdje smo onda? Nigdje.
Odgovor.
Isto nekoliko stvari. Znači činjenica je da se politike mijenjaju iz godine u godinu i da zapravo proizvođači ni sami više ne znaju što je aktualno i što trebaju raditi. To je jedan od, mislim ne strateškim hajmo tako reći pristupa. Ali druga stvar, znači općenito što se tiče poticaja i politike poticaja ona bi trebala ići za tim da štiti domaću proizvodnju i nešto se malo ovo što ste vi napomenuli, znači uložilo i ide u tom smjeru ekološke proizvodnje. Ali koliko god to bilo važno mi moramo staviti na prvo mjesto znači nekakvu prehrambenu samodostatnost. To mislim da je isto tako važno, ne možemo jedno bez drugoga gledati. Ali jedna stvar koju isto tako ovdje nismo napomenuli, dakle da Ministarstvo poljoprivrede ima obavezu svake godine predstaviti Saboru zeleno izvješće o poljoprivredi i organizirati saborsku sjednicu o poljoprivredi. Znači, trebalo bi se o tome raspravljati. Naravno ministrica bi tu trebala biti.
Hvala. Nemate više replika. I sada je na redu gospodin Bojan Glavašević. Izvolite.
Gracie … [[Govornik govori talijanski, ne razumije se.]] [[Upadica Radin: Nadam se da ste video snimku dogovorili. Hvala. Izvolite.]] Prva rečenica vizije strategije glasi proizvoditi veću količinu visoko kvalitetne hrane po konkurentnim cijenama. Već više desetaka godina ova rečenica i njezine različite varijante krasile su razne strateške dokumente koji su iz godine u godinu zapravo devastirale našu poljoprivredu. Hrvatska kao mala i relativno tehnološki zaostala poljoprivreda teško može dosegnuti visoko razvijene poljoprivrede koje upravo imaju to o čemu se u ovoj viziji govori, dakle visoko kvalitetnu hranu po konkurentnim cijenama. Ova strategija treba novu i originalnu viziju koja će motivirati poljoprivrednike na proizvodnju, a mlade na odlazak na selo. U tom smislu kao mala i raznolika poljoprivreda bilo bi dobro usmjeriti se na gastro turističku ponudu i kratke lance opskrbe uključujući i razvoj školskih shema i zelenu nabavu javnih kuhinja u kojima se treba uvoditi ekološka hrana. Treba iskoristiti potencijale krških pašnjaka kroz ekstenzivno stočarstvo. A u blizini turističkih središta graditi logističko distribucijske centre kako bi se uspostavila ta famozna plavo zelena magistrala o kojoj smo i ovdje puno puta govorili. Potrebno je promovirati cijelu Hrvatsku kao gastro destinaciju. Treba razviti snažnu savjetodavnu službu, a postojeću akademsku mrežu staviti u funkciju razvoja agrara. To je ono kad u ovome dijelu gdje kažem da treba promovirati cijelu Hrvatsku kao gastro destinaciju mislim na ono što ćete vrlo često čuti od turista koje kakvih kao pa zašto ako netko dođe u Dubrovnik mu odmah ne promovirate nešto u Slavoniji jer ako je netko i došao iz nekakve Amerike ili s neke dalje destinacije svakako mu neće biti problem otići još malo dalje od naše obale, čisto kao primjer. Ekološka poljoprivreda koja je u Europi naglašena kao strateška potreba u našoj strategiji se spominje samo kao provedbeni mehanizam. Ekološka poljoprivreda je put ka održivoj poljoprivredi koja osim čuvanja prirodnih resursa ima i značajan tržišni potencijal jer naime tržište ekoloških proizvoda u Europi već godinama bilježi kontinuirani rast od približno 10% na godinu. S druge strane u resornom ministarstvu na poslovima ekološke poljoprivrede radi nekoliko ljudi od približno 900 zaposlenih službenika, tu me ako griješim slobodno ispravite. O neuspjehu mjere 3 mnogo i detaljno govorio kolega Matula u raspravi u ime kluba, a tome bih dodao samo ovo. To da država samo deklarativno drži do sustava ekološke proizvodnje govore i činjenice o poljoprivredno, i činjenice da je pri bodovanju za dobivanje državne zemlje u zakupu novoj inačici Zakona o poljoprivrednom zemljištu ekološka poljoprivreda rangirana skroz na začelju uz jednak broj bodova kao i braniteljske zadruge. Akcijski program razvoja ekološke poljoprivrede kasni s donošenjem, a nova EU uredba o ekološkoj poljoprivredi koja je stupila na snagu 1. siječnja ove godine uopće još nije implementirana u nacionalno zakonodavstvo, barem ne kroz Zakon o poljoprivredi. Bilo bi zato potrebno usmjeriti poticaje na proizvodnju ekološke hrane. Posebno bi trebalo poticati ponudu ekoloških proizvoda u turističkim destinacijama i poticati ekološke obroke u javnim restoranima uz primjenu zelene javne nabave, razvoj savjetodavne službe kao i povećanje primijenjenih istraživanja u biološkim metodama zaštite bilja i životinja od štetnika. U strategiji bode u oči i kontradiktornost u ciljevima. Istodobno se planira povećanje 60% intenzivne stočarske proizvodnje, ali i smanjenje uporabe pesticida i mineralnih gnojiva. Ti ciljevi jednostavno pobijaju jedan drugoga jer za povećanje stočarstva potrebno je značajno povećanje agrokemikalija za proizvodnju stočne hrane. Dakle, naš nekakav prijedlog bi bio poticati ekstenzivno stočarstvo na krškim pašnjacima i tako aktivirati Liku i Gorski kotar. U kontinentalnom dijelu treba razvijati održive stočarske sustave poput ekološkog stočarstva temeljenog na ispaši i voluminoznoj hrani, silaži itd. Na kraju, iz strategije je vidljivo da su klimatske promjene prepoznate kao jedan od glavnih izazova za upravljanje poljoprivrednom u narednom desetljeću. Prepoznate su i mjere koje bi trebale smanjiti utjecaj klimatskih promjena, ali nisu prepoznate mjere vezane za naknadu štete od prirodnih nepogoda koje nastaju i koje će još više pogađati naše poljoprivrednike. Zato bismo voljeli vidjeti da strategija ponudi i novi način naknade štete svima onima kojima mraz, požar, poplava, tuča i slično unište usjeve, a time im često uništi i život, ali i volju za daljnjim bavljenjem poljoprivredom. Eto, ovdje ću stati, pa možemo ako bude možda još kroz pitanja nešto reći o tome. Hvala.
Hvala. Gospodin Bulj, replika.
Kolega Glavaševiću vi pripadate zelenim politikama tj. zeleno-lijeva koalicija. Što vi kažete, vaš stav o GMO-u, vaš stav o glifosatu koji je zasićen uvoznim proizvodima koji se prodaju na policama i ugrožavaju zdravlje naših ljudi, a naravno i uništavaju konkurenciju. Ja mogu kazati da sam dao zakone u proceduru o zabrani glifosata što su neke države već napravile, Austrija i vodi se bitka lobija Monsanta i ostalih koji žele prevladati multinacionalne kompanije i sjemenom i naravno i tretiranje to je glifosatom očito hrvatska vlada je svojim nečinjenjem ili je plaćena od Monsanta i lobista, sufinancirana jer ja sam dao zakon 22.7.2020. Jednom smo i glasali ovdje o zabrani GMO-o proizvoda osim u medicinske svrhe, tada je veliki broj zastupnika nažalost bio protiv toga. Evo, vaš stav kao vaše političke opcije … [[Govornici govore istovremeno, ne razumije se.]]
Hvala lijepa. Odgovor.
Pa drago mi je zapravo da ste baš vi postavili to pitanje kolega Bulj jer je to jako dobro pitanje. Ja se sjećam mi smo u prethodnom sazivu sabora imali zakon o GMO-u i tom prilikom različito smo glasali nas dvojica. Ja sam glasao čini, ako se dobro sjećam, a može se provjeriti, za taj zakon između ostaloga zato što je povećavao razinu zaštite građana od genetski modificiranih organizama odnosno regulirao je stvar u Hrvatskoj još strože nego što je ona regulirana u EU. A za potpunu njihovu zabranu se ne mogu zalagati između ostaloga zato se mnogi, zato što mnogi lijekovi sadržavaju ne aktivne nego pomoćne tvari koje su, koje su bitne, koje su ugojene recimo od genetski modificiranog kukuruza ne. A da ne govorimo o tome da GMO unatoč stigmi koju ima, ima ogromne potencijale za proizvodnju hrane u krajevima pogođenim klimatskim promjenama. Dakle, to nije riječ o kukuruzu koji je u prošlom životu bio štuka, nego o tome da su naprosto otporniji na neke štetnike. Evo, unatoč teorijama zavjere.
Hvala. Gospođa Peović [[Upadica: Bila je povreda Poslovnika.]] već je bila [[Upadica: Ne vidimo, ne znamo tko.]] gospođa, a ne Bulj, Bulj je sada, nisu ovaj, nije išao u displeju, nije išao u displeju, a povreda Poslovnika, izvolite.
Jel po Poslovniku povreda?
Je, je po Poslovniku je povreda, sad ćemo vidjeti.
Kolega je povrijedio Članak 238., gdje nameće u biti neistinu gdje kaže da sam ja bio dao zakon o zabrani GMO-a. Da jesam, ali osim u medicinske svrhe, a vezano vam je GMO i glifosat, on je vrlo vezan, a znamo šta je to cidokor, znate šta je cidokor, trava ne reste, znači polijete trava ne reste. Sad zamislite što mi prodajemo i što jedemo, a mi našu svinjetinu ne možemo domaću prodat. Samo toliko evo opaska [[Upadica: Hvala lijepa, hvala, hvala]] neka opomena jel?
Bila je replika, opomena, ne neka je opomena, nego je opomena. Gđa. Peović sada, replika.
Evo kolega govorili ste o eko poljoprivredi, pa neke brojke koje imam. Znači što se tiče eko poljoprivrede stvar i nije tako loša jel, od 2018.g. broj proizvođača povećao se sa 1.413 na 4.374 proizvođača, ali to je udjel znači u ukupnom jel broju poljoprivrednih proizvođača tek od 2,6%, također značajno rastu i površine koje su uzgojene. No ono što bi trebalo analizirati je opet struktura ekološke proizvodnje. Najveće eko površine su u ratarstvu jel i to je opet onaj problem koji imamo sa svim drugim jel i širim jel pitanjima koje smo ovdje naveli. Tako da, kako to komentirate i dobro htjela sam nešto još reć za znanost, al nemam, nemam vremena, nema veze.
Hvala. Odgovor.
Hvala na pitanju kolegice Peović. Da, ono, ja sam govorio o ekološkom stočarstvu, prije svega u kontekstu aktivacije krških pašnjaka u Lici i Gorskom kotaru, dakle to je bio nekako moj fokus, ali se slažem s ovime što ste rekli da bi bilo potrebno vidjeti kakva je struktura. Recimo, imamo vrlo sličnu situaciju i kod navodnjavanja, dakle gdje je unatoč tome što je jako puno financirano, dakle čini mi se da je milijarda i 300 milijuna kuna ukupno s ciljem, bila je ideja da se do 2020. podigne na 6% navodnjavanih površina, mi smo i dalje na oko 2,5%, ali nemamo pojma između ostaloga što se točno navodnjava i kakva je točno struktura toga. Dakle, taj problem da, da ne znamo strukturu on postoji i drugdje, evo dakle čisto s te strane.
Hvala. Gospodin Bajs.
Dakle, ja isto kao i vi podržavam eko proizvodnju, mislim da je to jedan od puteva kojima moramo ići i činjenica jeste da dakle zapadna Europa ima do 20% ukupnost eko proizvodnje u najboljem slučaju, mi smo daleko od toga. Moje pitanje je jednostavno. Da li po vama treba promijeniti ukupnost politike poticaja koja bi trebala biti više vezana uz eko proizvodnju i druge mjere koje bi to poduprle? Znamo da sada praktički dakle 1% onih su u proizvodnju dobivaju 30% poticaja, znači na 140.000 OPG-ova tek 1.200 zapravo subjekata dobiva trećinu ukupnosti onoga što država daje, u prijevodu od nekakvih 6,5 milijardi eura 2,5 milijarde eura doći će do tih 1.000, a preostatak će biti na 140.000 koji su preostali, da li bi dio toga možda trebalo preusmjeriti na eko proizvodnju sa posebnim mjerama i potporama?
Hvala. Odgovor.
Hvala na pitanju. Dakle, to i je jedan od naših prijedloga, dakle mi smatramo da bi poticaje trebalo usmjeriti na proizvodnju ekološke hrane, posebno treba poticati ponudu ekoloških proizvoda u turističkim destinacijama, ekološke obroke u javnim restoranima i naravno uz primjenu zelene javne nabave. Također ono što smo, što smo sugerirali je razvoj ekološke savjetodavne službe, kao i povećanje tih primijenjenih istraživanja u biološkim metodama zaštite bilja i životinja. Dakle, da se tu postigne zaista jedan taj sinergijski efekt koji će onda u konačnici dati rezultate, a ne da zapravo imamo nešto što više možda izgleda kao popis dobrih želja.
Hvala. Gospodin Jakšić.
Poštovani kolega Glavašević, apsolutno se slažem s vašim tezama o ekološkoj proizvodnji, a i dotakli ste se same politike poticaja, pa vas molim samo jedan kratki rezime dosadašnjih 30.g. hrvatskih poljoprivrednih politika i politike poticaja jer vidimo iz godine u godinu što su te poticajne politike napravile? A isto tako me zanima vaš stav s obzirom koliko dugo smo čekali ovaj dokument koliko je plaćen proračunskim sredstvima, dal vjerujete da on može opravdati svrhu i donijeti ikakav novi iskorak hrvatskoj poljoprivredi?
Pa ja mislim da je, hvala na, aha, pardon. Ja mislim da ako ste me tražili sažetak zadnjih 30.g. hrvatske poljoprivrede što je u minutu koliko imam i u stvari manje na raspolaganju ako ju moram, ako sam ju prisiljen sažeti onda ju mogu sažeti kao proizvoditi veću količinu visoko kvalitetne hrane po konkurentnim cijenama kao što je vizija u ovoj, u ovoj strategiji, ali šalu na stranu. Bez da dakle ovo je zapravo jedna vrlo civilizirana diskusija do sada čini mi se bila i zaista ju ne bih htio kontaminirati zbilja ni populizmom ni nekakvim strahovitim političkim ocjenama. Ja doista se nadam, doista se nadam da će ova strategija nešto promijeniti. Mislim da je rasprava vrlo konstruktivna i nadam se da će kolegice i kolege iz ministarstva i ministrica ako se vrati da će mnoge od ovih sugestija uzeti u obzir i da onda ta strategija može dati neke rezultate. Ja im to, mislim ja to nama kao Hrvatskoj od srca želim.
Hvala. Nemate više replika i sada je na redu gđa. Natalija Martinčević. Nema je, gubi pravo. … [[Upadica iz klupe se ne razumije]] Je? Ne, nema je. Gđa. Romana Nikolić, izvolite.
Zahvaljujem potpredsjedniče sabora, poštovane kolegice i kolege. Predložena strategija skup je lijepih i modernih trendi želja, a željeti se uvijek može i smije, a da li su sve te želje ostvarive i realne to je sada već neki drugi aspekt koji će protek predviđenog vremenskog perioda na koji se ta strategija odnosi i pokazati. Ali da ne budemo samo kritični naišlo se i na nešto dobro, a to je da će se nastojati strategijom više omogućiti razvoj, ulaganja, prilagodba, modernizacija i sve ostalo prvenstveno OPG-ima, malim OPG-ovima poljoprivrednim obrtima i obiteljskim malim poduzećima pod tvrdnjom da se hrvatska poljoprivreda temelji i da će se ubuduće temeljiti na proizvodnji malih kao temelju hrvatske poljoprivredne proizvodnje, ali se neće zanemariti ni veliki sustavi. Da li će se to i u stvarnosti provesti, o tom potom, živi bili pa vidjeli. Ja ću se najviše zadržati na dijelu kod Strategije, a to su razvojne potrebe i ciljevi Strategije, konkretno razvojna potreba 3, povećati pravičnost dodjele potpora poljoprivrednim gospodarstvima, ovim ciljem se želi bolje izbalansirati omjer nesrazmjer dodjele potpora malim i srednjima te sa druge strane, velikima. Citiram iz prijedloga Strategije, preusmjeravanje potpore prema malim i srednjim proizvođačima nužno je zbog velikog nesrazmjera koji trenutno postoji u omjeru sredstava izravnih plaćanja koja se isplaćuju velikim poljoprivrednicima u Hrvatskoj i 1% najvećih korisnika dobiva gotovo 30% od ukupnih sredstava izravnih plaćanja. Većina udruga predlagali su dugi niz godina neki vid ograničenja potpora baš zbog ovog nesrazmjera gdje većina novca potpora odlazila manjini, a većina je dobila manji dio potpora, no nikada to nije palo na plodno tlo jer se na puno primjera vidi i osjeti snaga i moć tih takvih velikih sustava, udruženja više njih ili pojedinaca. Zadnji primjer te moći je nadolazeći Zakon o raspolaganju državnim poljoprivrednim zemljištem o kojem ću na plenarnoj sjednici kada dođe na dnevni red. Ukratko, ovo je za pozdraviti pod uvjetom da zaživi u samoj provedbi, također, dio koji ne drži vodu je opetovano ponavljanje digitalizacije u raznim oblicima i dijelovima Strategije, razumljivo je, ali mislim da mi imamo pred sobom problem i još jako dug put do te digitalizacije hrvatske poljoprivrede zbog svima nama znanih činjenica i pokazatelja, a to su između ostalog, prosječne veličine naših poljoprivrednih gospodarstava, prosječna starost osnovnih oruđa za poljoprivrednu proizvodnju, strojevi, mehanizacija, traktori, opremljenost farmi ili štala te ostalih proizvodnih objekata, prosječna starost nositelja ili vlasnika gospodarstva, obrazovanje poljoprivrednih proizvođača, prvenstveno mislim na informatičku pismenost i znanje, a onda i na stručno obrazovanje poljoprivrednoga smjera. Da bi došli do te željene digitalizacije, mislim da imamo još puno stepenica za proći, a koje ne možemo preskočiti. Sljedeće je guranje stočarstva koje je Ministarstvo prepoznalo kao deficitarnu granu u poljoprivredi, pogotovo mljekarstvo, a do toga trenutnog stanja u stočarstvu su nas dovele promašene politike HDZ-ovih vlada kroz razne operativne programe pa svojedobno IPARD i SAPARD mjere kroz koje su upumpane jako velike količine novca, dobrim dijelom iz našeg hrvatskoga proračuna. Konkretno, to su operativni programi, a da na kraju nitko drugi dugi niz godina nije vodio računa niti kontrolirao ni na koji način ta velika i skupa ulaganja dok većina nije propala i rezultirala na kraju sa drastičnim smanjenjem proizvodnje. Sada ovo Ministarstvo želi pošto poto povećati ili podignuti tu proizvodnu zastupljenost, gurajući tu, to stočarstvo svuda, gdje god može, pa tako i kroz neke poveznice i proizvodnje, npr. u ekološkoj poljoprivrednoj proizvodnji, totalno neshvatljivo što se toga dijela tiče. Zahvaljujem.
I vama. Replika, prva, g. Hajduković.
Hvala lijepo kolega potpredsjedniče. Kolegice Nikolić, kažete i citirate zapravo Strategiju koja kaže da treba voditi brigu o malim i srednjim proizvođačima, naravno, ne isključujući ni velike, ali mislim da ovu samu Strategiju demantira upravo ono što ste spomenuli, a to je već predloženi Zakon o poljoprivrednom zemljištu. Strategija, ako je osmišljena kako treba bi trebala biti ishodišna točka svih zakona i zakonskih rješenja koja nudimo, a mi ovdje imamo već u proceduri Zakon o poljoprivrednom zemljištu koje je sve samo ne to jer to je zakon koji pogoduje isključivo velikima ili onima sa velikom financijskim zaleđem, a ne malima i srednjima pa bih volio vaš komentar upravo na upravo ovu činjenicu, da već zakoni koji su u proceduri zapravo demantiraju ovu Strategiju.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem kolega Hajduković. Sve što ste naveli ste potpuno u pravu, a konkretno u Zakonu o poljoprivrednom zemljištu ćemo se osvrnuti kad dođe na plenarnu sjednicu, ali ste me podsjetili da također, u Strategiji nema ništa o konceptu pametnih sela. U dijeli koji se odnosi na financiranje prikazana je godišnja alokacija iz proračuna EU, dok dio koji će se financirati iz nacionalnoga proračuna nedostaje. Znači taj dio, recimo, nema uopće u Strategiji, a o tome se pričalo jako puno u medijima.
G. Vukas.
Evo, kolegice Nikolić, vaše izlaganje na Strategiju i sad kad ste proučili Strategiju i izlagali i kad se vratite u Osijek od kud dolazite, a znamo gdje je centar poljoprivrede u Slavoniji, šta možete vi malim OPG-ovcima, srednjim proizvođačima, velikim proizvođačima, šta im možete u kratkim crtama reći, šta ta Strategija njima dobroga donosi, kad vidimo kakve su sad cijene repromaterijala, kad vidimo u kakvoj nam je kondiciji poljoprivreda, mi sad radimo nekakvu Strategiju, po meni slikovnicu lijepih želja, daleko da tu nema dobrih stvari, ali koje bi vi glavne crte mogli reći poljoprivrednicima šta će njima ta Strategija boljega donijeti sutra u ovakvoj našoj poljoprivredi kakva je?
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem kolega Vukas. Da, ova Strategija pruža puno nade i kao što sam već i navela da je skup lijepih i modernih trendy želja, da li će se to ostvariti, to će vrijeme pokazati, ali imamo trenutno situaciju da je umjetno gnojivo poskupilo i to za 300%, tako da recimo, mali OPG-ovci koji su 6 tisuća kuna uložili prije u umjetna gnojiva, sad će morati uložiti 14 tisuća kuna, što znači da u startu to njima, oni unaprijed te novce moraju dati da bi uložili, a znamo svi u kakvom se financijskom stanju sami poljoprivrednici, tako da je to njima neisplativo i bojim se da će doći do toga će im biti najisplativije to da oni kupuju gotovi kukuruz koji neće biti, naravno, iste kvalitete kao što bi bio njihov domaći kukuruz.
Hvala. G. Jakšić.
Poštovana kolegice Nikolić. Vi dolazite iz Slavonije i s obzirom da smo dobili prve demografske pokazatelje u samoj Slavoniji i naravno da jednim dijelom ljudi odlaze preko granice i napuštaju taj dio Hrvatske, s jedne strane zbog propasti industrije, s druge strane, zbog nekonzistentnih poljoprivrednih politika po kojima je Slavonija od nekada bila prepoznata. Molim vas samo kako komentirate da generacijskoj obnovi nije dato skoro uopće dovoljno pažnje kroz izradu ove strategije i da li taj segment generacijske obnove može osigurati da mladi ljudi žele ostati u Slavoniji, žele se baviti poljoprivrednom gdje stvarno imaju bogomdan teren. Hvala lijepo.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem kolega Jakšić. Pa s obzirom da je već treća, treći mandat HDZ-ove vlade i uz to uz dva ministra iz HDZ-a i već 6 godina se doslovno uništavaju poljoprivrednici jer brojke ne lažu. Sad ću vam to navesti. 2015. godine imali smo poljoprivrednu proizvodnju 16,5 milijardi kuna i oko 4 milijarde ukupno svih proizvoda i izravne i ruralne i tržišne, a 2021. godine smo imali poljoprivrednu proizvodnju oko 19 milijardi kuna u koje smo ulupali oko 7 milijardi kuna poljoprivrednih potpora, a iz toga proizlazi da nam je danas poljoprivredna proizvodnja realno manja nego prije 6 godina. I zaključak svega toga je ne da nisu provodili, ne da su provodili promašenu poljoprivrednu politiku jer nam je opala poljoprivredna proizvodnja već je i milijun ljudi, građana otišlo iz Hrvatske, a najviše iz Slavonije koji su najviše i proizvodili [[Upadica: Hvala.]] aha dobro, ok.
Hvala, hvala, vi nemate više nikakvih replika, ali gospodin Ivanović ima povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Uvaženi potpredsjedniče povrijeđen je Članak 238., gospođa uvažena saborska zastupnica Nikolić je napričala toliko stvari koje apsolutno ne stoje, koja na taj način vrijeđa sve vrijedne ljude koji u Slavoniji rade, proizvode i trude se opstati na ovom globalnom tržištu koje je nemilosrdno. Miješati demografiju i poljoprivredu u ovom kontekstu u kojem vam je pitanje postavio gospodin Jakšić [[Upadica: Hvala, hvala gospodin Ivanović.]] mislim da nije niti pametno [[Upadica: Gospodin Ivanović!]] niti korisno.
Vi znate da sam vas trebao prekinuti odmah na početku jel da, tako piše u Poslovniku ali samo opomenu ću vam dati, svih pustim da govore. Gospođa Petir, naravno rasprava vi nikada nemate povredu Poslovnika, izvolite.
Hvala vam gospodine potpredsjedniče. Gospođo ministrice sa suradnicima, zastupnice i zastupnici, nakon 20 godina Hrvatska donosi Strategiju poljoprivrede čiji je cilj povećati vrijednost poljoprivredne proizvodnje na godišnjoj razini do 2030. godine na 30 milijardi kuna. Sve aktivnosti koje su planirane ovom strategijom podudaraju se sa europskim strateškim planovima i strategijama, ali isto tako i sa nacionalnim prioritetima koji se odnose na povećanje vrijednosti obujma poljoprivredne proizvodnje, povećanje produktivnosti, poticanje poljoprivrednih gospodarstava posebice malih, srednjih i mladih poljoprivrednika, ali isto tako adekvatnog odgovora na klimatske promjene. Jasno je da je Strategija poljoprivrede ključan dokument za transformaciju hrvatske poljoprivrede i da donosi niz pozitivnih mjera. Ali dok strateški promišljamo i dugoročno također planiramo s druge strane moramo razumjeti da je poljoprivredna proizvodnja tvornica po vedrim nebom koja je izložena razno raznim utjecajima ne samo promjenjivim vremenskim utjecajima već i tržišnim turbulencijama na koje se mora reagirati brzo odnosno odmah. Od početka Covid krize država je interventno reagirala prema sektoru poljoprivrede sa 675 milijuna kuna kroz 13 mjera. Nedavna poskupljenja energenata uzrokovala su rast cijene gnojiva za gotovo 300%, rast cijene sjemena za 50% što sve bitno utječe na poskupljenje poljoprivredne proizvodnje. Drago mi je da je Vlada RH reagirala na inicijative i poljoprivrednika, ali i mene osobno i cijelog sektora da su zamrznuli cijenu plavog dizela na 6,5 kuna, ali isto tako i da su donijeli paket financijske pomoći za poljoprivrednike u iznosu od 200 milijuna kuna, za ribare u iznosu od 50 milijuna kuna i da su intervenirali još jednim krugom poreznih rasterećenja na način da su za hranu i poljoprivredni repromaterijal smanjili PDV sa 13 na 5% prije svega na svježe meso i ribu, jaja, voće, povrće, jestiva ulja, masti, dječju hranu, sadnice, umjetno gnojivo i pesticide te za maslac i margarin sa 25 na 5%. Poremećaji koji se događaju najviše udaraju na male i srednje poljoprivredne proizvođače. Dijelom je to naravno uvjetovano i potrebom njihove prilagodbe novim tehnikama, tehnologijama, znanjima, inovacijama, ali dijelom i njihovoj slaboj pregovaračkoj moći koja je uvjetovana i slabim interesom za udruživanje i zajednički nastup na tržištu. Iako je RH usvojila zakonski okvir o zabrani nepoštenih trgovačkih praksi u lancu opskrbe hranom moramo biti svjesni da se ipak te prakse još uvijek događaju, da je nelojalna konkurencija prisutna dok s druge strane potrošači ne prepoznaju u dovoljnoj mjeri značaj lokalno proizvedene hrane. Mislim da je na nama isto tako dužnost da posvjestimo da kad kupujemo lokalno da onda podržavamo lokalno i to bi po meni u nacionalnim okvirima trebalo brendirati u kompletnoj poljoprivrednoj proizvodnji. Dobro je da strategija prepoznaje potrebu usvajanja standarda koji promiču javne i privatne sustave kvalitete i certificiranja i do sad oznaka dokazana kvaliteta imaju hrvatske jabuke i jaja, ali mislim da je potrebno što više naših proizvoda uključiti u taj postupak jer na taj način ćemo bolje pozicionirati našu domaću proizvodnju. Budimo iskreni kad propišemo kvalitetu i određene standarde na taj način eliminiramo i veći dio uvoza i nije to ništa što neko drugi možda također ne radi i dapače to smatram pozitivnim. Također, mislim da smo puno govorili o povezivanju poljoprivrede i turizma, o važnosti što hitnije uspostave kratkih lanaca opskrbe hranom i to je nešto što treba primijeniti odmah. Poljoprivrednike osim kao proizvođače hrane treba gledati i kao čuvare ruralnog područja i zbog toga mislim da u budućnosti od velike pomoći osim ove strategije bit će i nova zajednička poljoprivredna politika koja na neki način posebno vrednuje mlade poljoprivrednike koja stavlja naglasak na digitalizaciju, proizvodnju, umrežavanje, pristup znanju i inovativnim rješenjima. Naravno da postoji strah poljoprivrednika da bi zelena ambicija mogla utjecati na sigurnost opskrbe hranom i tu vidim kao ključ rješenja proizvodnju energije iz obnovljivih izvora u poljoprivredi što bi uvelike smanjilo pritisak na poljoprivredne proizvođače.
Hvala lijepa i na točnosti. Gospodin Bulj ima povredu Poslovnika.
Hvala lijepo. Kolegica Petir je povrijedila čl. 238. di omalovažava zastupnike, kaže Vlada je stala u zaštitu malih i srednjih poljoprivrednika, što je netočno. Vlada omalovažava hrvatski narod, a poglavito hrvatske poljoprivrednike. Primjer su vam kolegice Petir staklenici u Kaštelima, znači staklenici u Kaštelima, pogledajte što se događa. Događa se da su uništili zaštitari istjerali ljude koji su proizvodili u staklenicima, najbolje u …/Govornici govore u isto vrijeme./…
Hvala, vrijeme, hvala, vrijeme. A već sam napisao drugu opomenu tako da ne moramo se niti dogovarati. A sad idemo na, ne da ali dao sam opomenu, dobro imate pravo na to da. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238.jer kolega Bulj osim što omalovažava saborske zastupnike jer uopće nije slušao moju raspravu nego je zadnji tren utrčao da bi skupljao što više tih javljanja jer u javljanje naša javnost ne zna idu i povrede Poslovnika pa onda ispadne da je on najaktivniji zastupnik, a javlja se samo da bi se javljao, a ne sluša što govorim. Ja sam govorila o mjerama koje je Vlada RH poduzela reagirajući na zahtjeve poljoprivrednika i inicijative nas koji pratimo taj sektor kako bi se ublažio udar zbog porasta [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] porasta [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] cijene energenata.
Bila je replika naravno. Povreda Poslovnika, opomena ne i gospođa SElak Raspudić ima prvu povredu Poslovnika, a onda ima g. Bulj.
Evo imam prvu čl. 238.doista omalovažavanje saborskih zastupnika. Mislim da kolegica nema pravo omalovažavati kolegu Bulja i govoriti da on radi samo na statistici, da se javlja da bi se javljao kada je poznato koliko je kolega Bulj posvećen poljoprivredi i samo u ovoj godini je dao četiri zakona koji se odnose upravo na poljoprivredne teme, tako da molim vas da se s poštovanjem odnosite prema radu našeg i najaktivnijeg zastupnika Mire Bulja.
Hvala, opomena naravno. Bila je replika. Gospodin Bulj. Bila je replika.
Odustajem pošto je sve neistinu rekla gospođa Petir [[Upadica Radin: Molim?]] odustajem kao što je neistinu rekla apsolutnu …
Gospodin Bulj je poznat po izricanju neistina.
Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Povrijeđen je čl. 238., a povrijedila ga je kolegica Selak Raspudić koja se sad pojavila na raspravi odjedanputa zna što se događalo u HS-u, ko je šta govorio, ko je šta zastupao. Ja mislim da gospođa Petir ničim nije omalovažila niti jednog saborskog zastupnika kada je rekla da je Vlada reagirala i na njenu inicijativu i na inicijativu HDZ-a da zaštiti male proizvođače, da zaštiti poljoprivrednike, prema tome toliko o tome.
Hvala, vrijeme. Samo iz poštovanja ne prekidam nikoga, samo iz poštovanja, ne iz Poslovnika. Opomena. Gospođa SElak Raspudić. Dao sam opomenu. To je druga opomena.
Čl. 238.kolega Ivanović me omalovažava i potpuno bezrazložno vrijeđa zato što sam ustanovila očitu povredu Poslovnika i omalovažavanje moga dragoga kolege Mire Bulja. A ne znam čemu ovo ako želite rado usporediti moju i vašu statistiku i doprinos saborskim raspravama pa ćemo vidjeti ko se kada i gdje pojavljivao. Nadam se da ste bar evo ovaj zakonski prijedlog odnosno strategiju pročitali kada već jučer ništa niste znali o temi o kojoj smo govorili, a ticala se obrazovanja.
Tu nije bilo nikakvih omalovažavanja, osobnih uvreda, nije bilo ničega mislim, a i vama moram dati opomenu. Ja bih vas molio, evo sad imat ćete repliku moći ćete reć što god hoćete i ja vam neću ništa reć, tako da ja ne znam zašto koristite povreda Poslovnika, ali dobro. Gospođa Benčić replika.
Zahvaljujem se. Pa evo kolegice Petir, htjela bi u odgovor vaš na i komentar zapravo na činjenicu da je Hrvatska sa Češkom ima jednu od najvećih koncentracija subvencija u poljoprivredi odnosno čini mi se nekih 70% subvencija ide onim najvećim subjektima u poljoprivredi. A na temelju toga također vas želim pitati šta je do sada Vlada i konkretno Ministarstvo poljoprivrede su napravili da bi malim proizvođačima osigurali, ne subvencije, nego zagarantirano tržište? Dakle, što je napravljeno primjerice po pitanju zelene javne nabave? Što je napravljenu po pitanju metodologije za jedinice lokalne samouprave kako da planiraju zelenu javnu nabavu i kako da dugoročno garantiraju tržište malim poljoprivrednim subjektima?
Hvala, vrijeme. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice Benčić na replici. Vlada RH kroz ovu strategiju predlaže transformaciju hrvatske poljoprivrede i preusmjeravanje potpora više prema malim i srednjim proizvođačima i prema mladim poljoprivrednicima. To je i na tragu onog što se usvojilo u okviru zajedničke poljoprivredne politike jer smo mi kao država članica korisnik zajedničke poljoprivredne politike koja je već 60 godina najdugovječnija i najskuplja zajednička politika koju EU ima. U tom smislu dakle radi se niz analiza koje su uvrštene u nacionalni strateški plan gdje se potpore preusmjeravaju upravo u tom smislu i nacionalni strateški plan u svom nacrtu je poslan na konzultacije Europskoj komisiji. Mi smo kao Odbor za poljoprivredu zatražili od Ministarstva poljoprivrede da nakon odgovora Europske komisije odbor dobije na uvid taj nacionalni strateški plan i da nakon tog damo i svoje komentare, tako da kad vidim detaljno mjere, onda ćemo moći i detaljnije razgovarati.
Hvala lijepa. Gospođa Selak-Raspudić sada replika.
Uvažena kolegice Petir, sredinom 2023. istječe moratorij na prodaju zemljišta strancima. Znamo da je upravo raspolaganje poljoprivrednim zemljištima jedna od naših najbolnijih točaka kada govorimo o kvalitetnim, odnosno nekvalitetnim poljoprivrednim politikama. U tom smislu zanima me što smatrate da treba biti naše rješenje u narednom razdoblju? Mislite li da treba produžiti moratorij, odnosno dati pravo prvokupa Republici Hrvatskoj i ako da treba li se to pravo prvokupa zemljišta odnositi i na privatna zemljišta ili samo ona koja su bila prethodno u državnom vlasništvu?
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice Selak-Raspudić. Da, moratorij traje do srpnja 2023. i dobili smo ga nakon prvotnog isteka moratorija i zahtijeva hrvatske Vlade prema Europskoj komisiji da se isti produži. Naravno da mi možemo opet uputiti taj zahtjev ali i iskustva drugih država članica do sad govore da teško da će Europska komisija dozvoliti još jednu rundu produženja što znači da moramo tražiti rješenja unutar vlastitih nacionalnih instrumenata. Osobno ono što vidim da se događa na terenu, da postoje poprilično visoki apetiti određenih stranih poslodavaca, tvrtki, investitora za zemljištem. Vidjeli smo takve primjere koji se odnose na land grabbing primjerice i u Rumunjskoj i u Mađarskoj i u Poljskoj i to je ono što mi moramo izbjeći, pa u tom smislu ćemo i tražiti instrumente kroz Zakon o poljoprivrednom zemljištu da to ograničimo. Mjera koju predlaže Ministarstvo poljoprivrede [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] svakako jest mjera o kojoj treba raspravljati.
Hvala. Prije nego što dam riječ gospođi Ahmetović samo da kažem kad ćemo završiti sa replikama imat ćemo 5 minuta pauze zbog uobičajenih tehničkih, video tehničkih razloga. Izvolite gospođo Ahmetović.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovana kolegice Petir, na početku svog izlaganja potvrdili ste da Hrvatska nakon 20 godina donosi poljoprivrednu strategiju za razliku od ministrice koja kaže da je poljoprivredna strategija već donesena. Eto ovdje sada prilika, jer zahvaljujući upravo njoj i njima, odnosno Vladi Republike Hrvatske oni su tako dobri pa su dali mogućnost Saboru da o njoj raspravlja. Potvrđujući tezu da donosimo tek Poljoprivrednu strategiju potvrđujete i činjenicu da mi s tim kasnimo barem godinu dana, pa me zanima kako komentirate činjenicu da Vlada ovime krši Zakon o sustavu strateškog planiranja i upravljanja razvojem Republike Hrvatske kojim je propisano da se dugoročni akti poput strategije, odnosno strateškog planiranja donose za razdoblje od najmanje 10 godina. S obzirom da se strategija odnosi do 2030. godine, danas je 2022. godina, dakle krši se zakon jer se donosi samo za 8 godina. Molim vas vaš komentar. Hvala.
Izvolite.
Hvala vam kolegice Ahmetović na replici. Pa ako se ja dobro sjećam nije postojala obaveza Vlade Republike Hrvatske da upućuje Strategiju razvoja poljoprivrede do 2030. godine u saborsku proceduru. To je ne neki način izmijenjeno Zakonom o poljoprivredi kojeg smo mi u stvari negdje tek na proljeće prošle godine raspravljali. Vlada je uputila u rujnu u saborsku proceduru strategiju. Mi smo je kao odbor odmah raspravili, a evo bila je dosta dugo n a dnevnom redu i čekala je svoju raspravu. Ja mislim da je dobra ta izmjena Zakona o poljoprivredi kojom se utvrdilo da i saborski zastupnici mogu dati svoj doprinos raspravi o strategiji. Dobro je danas o tome raspravljamo. Voljela bih možda više da smo više ušli u neku dubinu i suštinu konkretnih prijedloga što mislimo da bi eventualno još trebalo nadodati, a da manje se bavimo nekom općom politikom, a tako je moj dojam da cijeli dan teče rasprava.
Gospođa Šimunić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Smatrate li da je ovaj prijedlog strategije u dovoljnoj mjeri prepoznao važnost i ulogu žena u ruralnim područjima? Mišljenja sam da nije. Naime, ovim prijedlogom strategije nisu planirane konkretne mjere za jačanje njihova položaja u vidu poticanja žena za pokretanje vlastitog poslovanja i povećanja broja nositeljica OPG-ova. Smatram da ovako važan strateški dokument zaista ne bi smio biti samo uopćen popis želja, nego svaki zacrtani cilj bi trebao biti potkrijepljen sa određenom mjerom koja ima za cilj i realizaciju toga. Kako to komentirate? Molim vaš komentar.
Hvala vam lijepo kolegice Šimunić na replici. Pa ja sam osobno zagovornica da se položaj žena u ruralnim sredinama i njihova multifunkcionalna uloga puno bolje prepozna, jer mi se čini da općenito, ne samo kad govorimo o nekoj hrvatskoj percepciji, nego i europskoj a to mogu posvjedočiti jer sam bila izvjestiteljica u Europskom parlamentu za ruralne žene i primijetila sam da se nekako na tu temu ne gleda baš sa dovoljno ozbiljnosti i da se mjere koje se predlažu kasnije ne validiraju, odnosno da se ne provjerava što se u stvari sa tim mjerama događa. Reći ću vam na jednom primjeru. Primjer je taj da sam otkrila kad sam analizirala što rade sve države članice koje su imale mogućnost da u svoje programe ruralnog razvoja kao štu su uvodile mjere za mlade poljoprivrednike uvedu mjere i za žene u ruralnom prostoru. Ni jedna država članica nije tu podmjeru uvela. To samo pokazuje koja je razina percepcije žena u ruralnom prostoru na žalost.
Vrijeme. Hvala. Gospođa Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora, poštovana kolegice. Javnosti je ministrica obznanila da je poljoprivredi namijenjeno 7,5 milijardi eura, a u strategiji je 4,9 milijardi eura. Da li smatrate da bi i ministarstvo trebalo jasno prikazati koliko sredstava je namijenjeno za poljoprivredu, a koliko za javne odnosno za državni sektor?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice Nikolić. Ja mislim da je u strategiji navedeno kako se došlo do tih 7 i pol milijardi eura kroz sedmogodišnje razbolje, dakle višegodišnji financijski program koji obuhvaća i izravna plaćanja, koji obuhvaća mjere ruralnog razvoja iz Fonda za ruralni razvoj. Tu su još dodatno i mjere za poljoprivredu iz Nacionalnog programa oporavka i otpornosti, dodatno imamo vinsku omotnicu i pčelarski program. Ono što sam ja primijetila, a sad ne znam možda će ministrica se kasnije osvrnut, u toj financijskoj strukturi primjerice nije navedena minska omotnica, a znamo da je još uvijek dio šumskog zemljišta u Hrvatskoj pod minama i u stvari smo mi sa dosta pregovaračkog umijeća i pritisaka uspjeli se izborit da se ta minska omotnica ponovo uvrsti i da se nastavi, tako da mislim da bi nju trebalo dodati još ovom iznosu jer se odnosi na šumsko zemljište koje se veže uz poljoprivredu.
Hvala. Gđa. Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovana kolegice. Brojni ciljevi koji su navedeni u europskoj Strategiji „Od polja do stola“ u ovoj strategiji nedostaju poput osiguravanja sigurnosti opskrbe hranom zbog potencijalnih prijetnji pandemije covid-19, poput promicanja održive potrošnje hrane i olakšavanje prelaska na zdravu i održivu prehranu ili smanjivanje gubitaka i rasipanja hrane ili borba protiv prijevara povezanih sa hranom u cijelom lancu opskrbe hranom. Također o nepoštenim trgovačkim praksama nema niti riječi. Također o pandemiji covida-19 se navodi samo u jednom poglavlju i to kod financiranja kao da pandemija nije imala nikakav utjecaj na poljoprivredu u Hrvatskoj. U … [[Govornik se ne razumije]] analizi poljoprivrednog sektora nema niti riječi opisno o pandemiji možda pod utjecajem parole da je Hrvatska pobijedila koronu. Kako to komentirate?
Izvolite odgovor.
Hvala vam kolegice Vlašić Iljkić na replici. Pa čula sam već kroz prijašnje rasprave gdje su zastupnici se referirali da neki segmenti nisu navedeni, imenom i prezimenom ako tako možemo reći, u strategiji, ali ono što stoji na početku strategije jest da ova strategija obuhvaća sve one europske politike i strategije koje se odnose na poljoprivredu, znači to nije samo zajednička poljoprivredna politika, to se odnosi na Strategiju „Od polja do stola“, to se odnosi na Strategiju biološke raznolikosti, to se odnosi na Zeleni plan. Naravno da neki od tih dokumenata nisu obavezujući, ali njihove preporuke se ne mogu zanemariti jer ako gledamo primjerice samo utjecaj klimatskih promjena bez obzira što mi jesmo na početno dobrim pozicijama, boljim od ostatka EU, ali sigurno da moramo uzet u obzir kalkulacije što će se dogoditi u 2050., što znanstvenici kažu, što će se dogoditi u 2070. i na taj način to modelirati.
Hvala lijepa. Gospodin Piletić.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Kolegice Petir, evo dok danas traje cjelodnevna rasprava o Strategiji poljoprivrede do 2030., hrvatski mediji izvještavaju kako ima zaista uspješnih primjera, čujemo danas što se događa na Pagu i u sirani Gligori, međutim s obzirom da mi dolazimo iz Sisačko-moslavačke županije i kao ljudi koji prate dakle poljoprivredu već godinama, priča o moslavačkom škrletu sigurno je jedna od uspješnijih priča u hrvatskoj poljoprivredi. Na sve ove opće ciljeve, strateške ciljeve ove strategije cilj je dakle povećati učinkovitost i dodanu vrijednost poljoprivrednih gospodarstava s obzirom na sve mjere koje je ministarstvo, lokalna i regionalna samouprava potpomogla, kakav je vaš stav o jednoj uspješnoj poljoprivrednoj priči u Hrvatskoj i je li sve u poljoprivredi baš tako crno?
Hvala. Odgovor.
Hvala vam lijepo kolega Piletiću na replici, pa mislim da ste iz mojih izlaganja mogli vidjeti, a kojih sam nekoliko imala danas, da ne smatram da je u hrvatskoj poljoprivredi sve crno, dapače mene često optužuju da sam ja nepopravljiva romantičarka kad govorim o poljoprivredi i ruralnom prostoru zato što nastojim vidjeti ono što je dobro, naravno ne žmireći na one probleme kojih u poljoprivredi doista ne nedostaje i utjecati da se ti problemi poprave. Sad kad me pitate kao Moslavku moram se spustit skroz regionalno, o škrletu naravno da ću vam ja reć da je to najbolje vino koje doista ide uz sva jela i kad sam ga predstavljala u Europskom parlamentu moram reći da su europski dužnosnici bili s njim više nego oduševljeni, ali put do tog da danas javnost prepoznaje škrlet bio je dugotrajan i mukotrpan, trajao je gotovo 20-tak godina i mogu reć da još uvijek nije završen i još uvijek traje.
Gospodin Brčić.
Hvala g. predsjedniče. Poštovana kolegice, znamo da brendiranje određenih autohtonih proizvoda u poljoprivredi čuva postojeće, ali i daje dodanu vrijednost. Zanima me evo koliko RH po vašem mišljenju ima još prostora za brendiranje određenih autohtonih proizvoda, a znamo da svako naše područje ima zasebnih kvalitetnih autohtonih proizvoda. Ja mogu samo uzgred spomenuti, iz Dalmacije dalmatinski pršut, drniški pršut, hvarsku lavandu, soparnik i znači svi su oni ili u procesu ili su već brendirani na nacionalnoj ili europskoj razini. Zbog svega ovoga što sam napomenio, zbog dodane vrijednosti, zbog prođe na tržištu, zanima me da li imamo još mogućnosti i koliko za brendiranje određenih naših autohtonih proizvoda? Hvala.
Hvala vam kolega Brčić na replici. Ja mislim da sad kad ste nabrajali sve te autohtone proizvode iz svoje dalmatinske regije nekim od nas koji nismo stigli danas na ručak su se vrtile te slike i vrlo živo smo ih mogli vidjeti. Naravno da je to dobar put i u tom smjeru trebamo nastaviti, dakle mi imamo ogroman potencijal u brendiranju naših autohtonih proizvoda i to jest naša šansa zato što su naši proizvodi kvalitetni, oni imaju okus, bez ikakvih su dodataka i u stvari kad ih probate onako puna su vam usta i to je nešto što u stvari ne moraš biti Hrvat, ne moraš biti iz te regije iz koje taj proizvod dolazi da bi priznao koliko su naši proizvodi doista fini i to je šansa za naše proizvođače. Mi ne možemo melagomanit i proizvodit ne znam kako velike količine, ali ono što malo proizvodimo to treba biti kvalitetno i treba doć do krajnjeg potrošača na brz način da bude svježe i naravno onda u tom smislu i da ostvari bolju cijenu.
Gospodin Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvažena zastupnice, danas je dosta bilo povika na ministarsvo na zakašnjelost pojedinih mjera svega onoga što se događa. No, teren kaže nešto sasvim drugo. Klimatske promjene su zasigurno nešto što će omeđiti budućnost i tu nema govora. Sustavi navodnjavanja, Osječko-baranjska županija samo ovog trenutka 17 projekata navodnjavanja. Mi postavimo sustave navodnjavanja i onda se dogodi koji problem, nema zainteresiranih korisnika. Vi ne možete naći poljoprivrednika koji će uzeti 2, 3 ili 5 hektara i navodnjavati ga. Prema tome gospodine Vukas koliko ste dolazili na sjednice odbora nemate se pravo miješati. Prema tome, nije problem jednostran problem ima i medalja ima obadvije strane i o njoj treba razgovarat [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] i s tim se treba ozbiljno pozabaviti.
Odgovor.
Hvala vam lijepa kolega Ivanoviću, da u pravu ste i to je ono što je Europska komisija jasno propisala, dakle više neće biti moguće ulagati novac iz europskih fondova u sustave navodnjavanja za koje ne postoje krajnji korisnici koji će se priključiti. Mi smo svjedočili da prema onom Nacionalnom planu navodnjavanja koji je ako se ne varam donesen negdje 2005. godine su se gradili sustavi navodnjavanja koji u stvari danas predstavljaju mrtvi kapital jer se nitko na njih nije priključio. Dakle, to je nešto što se ubuduće neće moći događati. Isto tako bilo je danas tu govoreno da nema projekata u navodnjavanju. Prema onom što smo mi na sjednici dobili kao informaciju 27 projekata Hrvatske vode imaju u pripremi dakle za navodnjavanje i to je za nekih 20.000 hektara. Do sada je realizirano kroz mjere ruralnog razvoja pokrivenost nekih 7.000 hektara, tako da naravno da želimo da to bude puno više i da se puno više poljoprivrednika priključuje, ali u tom smislu čini mi se da moramo provesti [[Upadica: Hvala lijepa.]] određenu edukaciju.
Gospodin Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolegice Petir, u provedbenom mehanizmu F1 jačanje veza sa znanstvenim institucijama kaže ovako, razvit će se centar odnosno sustav za učenje u suradnji sa znanstvenim institucijama koji će nuditi dugotrajne i kratkotrajne programe obrazovanja itd. Jedino mjesto gdje to vidim da je bi to trebalo stvarno postoji takav centar to bi bila Banija, to bi bila ili Petrinja ili Glina. Tu se kaže da treba biti smješteno neposredno uz visokoškolsku obrazovnu ustanovu, tamo to postoji, ne vjerujem da to ikako treba staviti uz ovaj uz agronomiju u Zagrebu ili u Osijeku ili u Splitu. I jako me zanima vaše mišljenje jer tu postoji opasnost da se po navici naši nećaci i nećakinje zaposle za dobre plaće i da onda daju ovakve usluge [[Upadica: Hvala gospodine Matula.]] savjete.
Izvolite odgovor.
Hvala kolega Matula na replici. Svjesni smo da moramo ulagati u znanje i prijenos znanja. Više puta smo govorili da je nedostatno to što danas jedan savjetnik dolazi na 585 poljoprivrednih gospodarstava, ali isto tako čuli smo iskustva poljoprivrednika da ponekad oni i nemaju dovoljno znanja da bi mogli odgovoriti na pitanja poljoprivrednika što znači da moramo i savjetnike educirati. U tom smislu sigurno da ovakva jedna ideja o centru koji bi koliko ja vidim obuhvaćao i privatne savjetodavce što mislim da je izuzetno važno jer su oni već stasali na tržištu ali do sada nisu dobivali financijsku potporu što će u budućnosti biti moguće da kroz takav jedan centra možemo ustvari osposobiti i naše savjetodavce, ali i pružati usluge poljoprivrednicima. Mi smo svojevremeno na Banovini uspostavili centar za šljivu i kesten koji je upravo imao cilj davati i prenositi znanja [[Upadica: Hvala.]] u segmentu podizanja tih trajnih nasada no čula sam u međuvremenu [[Upadica: Hvala lijepo.]] da to ide u proces privatizacije. Nadam se da sam pogrešno čula.
Sigurno će biti zadovoljan. Gospođa, gospodin Lenart, pardon.
Poštovana kolegice Petir evo sami ste u raspravi istakli ciljanu vrijednost 2030., 30 milijardi danas smo na 19 milijardi trenutno je inflacija negdje oko 5%, prijeti nam daleko veća inflacija nego što je danas i samim inflatornim djelovanjem ćemo doći do 2030. na 30 milijardi. Zar ne smatrate li vi da bi bilo bolje da smo stavili si cilj, znači početnu vrijednost u kilogramima, litrama, komadima, tonama, ne znam u kojoj znači fizičkoj veličini i da smo si onda postavili nekakav takav cilj koji bi bio mjerljiv i realan i realno bi se vidjelo povećanje, a ovakvim postavljanjem cilja vjerujem, počinjem vjerovati da mi nemamo pravi podatak koliko je to u ovim kilama, litrama ili komadima nego smo se ovako sakrili iza financijskog iznosa i nećemo realno vidjeti da li smo povećali proizvodnju 2030. godine.
Hvala. Odgovor.
Hvala vam na replici kolega Lenart, pa na stranici 55 i 56 je navedeno koja su to očekivanja. Vi znate da prema politici EU mi nemamo potpore po kilogramu ili po litri nego imamo po hektarima, na to smo pokušali utjecati, ali nismo mogli. No, vjerojatno je netko računao što znači povećanje primjerice navodnjavanja poljoprivrednih površina na 50.000 hektara što to nosi u prinosima ili ovdje su vam navedeni broj uvjetnih grla stoke u tisućama to piše i za kompletno fond i posebno je navedena perad. Piše broj hektara koji se dodjeljuje potpora za ekološku proizvodnju. Piše i stopa rizika od siromaštva u ruralnim područjima koja se treba smanjiti. Dakle, navedeni su oni parametri koji su i sastavni dio europskih politika kako bi to moglo biti usporedno praćeno, ali dakle sasvim logičan je slijed taj da znamo koliko [[Upadica: Hvala.]] na određenoj površini možemo proizvesti i koji su optimalni prinosi.
Gospođa Juričev Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Poštovana kolegice Petir, spominjali ste povezivanje poljoprivrede i turizma, brendiranje i slično. Najčešće govorimo kako je veliki utjecaj turizma na plasman i proizvodnju poljoprivredno prehrambenih proizvoda, a tu po prvi put što me iznimno raduje govori se o tome kako može poljoprivredna proizvodnja utjecati na turizam i kako upravo zahvaljujući lokalnim proizvodima može doći do promicanja poljoprivredno gastronomskog destinacijskog turizma i to je nova prilika za rast. Sigurno da ste upoznati da će neko posjetiti Dalmatinsku Zagoru kako bi baš tu probao dalmatinski pršut. Npr. OPG i kuća dalmatinskog pršuta Roca je u značajnoj mjeri doprinijela razvoju našeg zaleđa i promociji tog proizvoda. A vi vjerojatno iz svog iskustva znate i puno više primjere gdje je ponuda doprinijela razvoj destinacijskog turizma.
Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepo kolegice zastupnice. Pa svakako dakle puno primjera se može navesti gdje se kroz taj segment ruralnog turizma ustvari plasiralo domaće poljoprivredne proizvode, dapače pomoglo se razvoju cijele regije i nije se stalo samo na ponudi hrane ili smještaja, već se ponudila emocija ako to tako mogu reći. Ja mislim da je to nešto što onda turiste veže i oni postaju promotori te naše destinacije. Evo mi smo kao odbor nedavno bili u vašoj Šibensko-kninskoj županiji gdje smo na ruralnom parlamentu razgovarali o Strategiji od polja do stola i kratkim lancima opskrbom hranom i kao primjer dobre prakse posjetili smo Etnoland u Pakovom Selu što je doista jedna od najnagrađivanijih ruralnih destinacija i vjerujem da njihovi planovi koje su nam izložili mogu još bitno doprinijeti da se Dalmatinska Zagora [[Upadica Radin: Hvala.]] i da postane atraktivna za turiste.
Gospođa Puljak.
Evo poštovana kolegice da navedem nešto što mi se i svidjelo u ovoj strategiji, a to je kad se govori o tehnološkom razvoju inovacijama, dakle tehnološki razvoj, citiram sad, „Tehnološki razvoj u genetici, nano tehnologiji i daljinskim istraživanjima, blockchain, big date, Internetu stvari, umjetnoj inteligenciji, robotici, e-trgovini“ itd. dakle donosi prilike za rast proizvodnje, snižavanje troškova i kaže se dalje dakle „značajnu ulogu u tome imat će stručna podrška poljoprivrednicima putem sustava za savjetovanje poljoprivrednika“. Kad smo o tome pričali s nekim ljudima koji su uključeni u neke projekte je li razvoja u poljoprivredi evo sad ću citirat njihov komentar na to, kaže „Vraga je tako mi četiri godine krv lijemo da implementiramo Centar kompetencije u Trilju“, evo ovo je informacija možda i ministrici, „to je projekt nacionalnog interesa kojeg trenutno koče nekakva HDZ-ovska previranja u Trilju. Projekt vrijedi 150 milijuna kuna, imamo 50 milijuna kuna spremnih, navala, nema ih tko potpisati. Koji će nam vrag umjetna inteligencija ako ne možemo stvoriti osnovni proizvod visoke dodane vrijednosti zbog političkih problema.“
Hvala, hvala lijepa, hvala. Izvolite odgovor.
Hvala vam lijepa kolegice zastupnice. Ne znam konkretno za ovaj slučaj, ali znam za neke centre kompetencije i razvojne centre baš povezane sa poljoprivredom koji su napravljeni sa vrlo izdašnim sredstvima EU koji su trebali poslužiti i ne samo kao rasadnici znanja već i kao poljoprivredni inkubatori pa danas stoje kao mrtvi kapital, tako da ja mislim da je važno ulagati u centre kompetencije tamo gdje mi imamo i poljoprivrednu proizvodnju, ako govorimo konkretno o poljoprivredi ili o nekoj drugoj aktivnosti koja će se vezati na to, ne da radimo zgrade ili proglašavamo centre koji neće ničemu doprinositi. U tom smislu bi uvijek bila za to da se prvo skenira stanje, napravi neka feasibility studija opravdanosti pa onda da idemo korak dalje.
Hvala. I posljednja replika gospođa Andreja Marić video vezom. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovana kolegice. Iako je RH razmjerno bogata poljoprivrednim zemljištem ono se općenito nedovoljno koristi, još uvijek imamo nedovoljno obrađenih poljoprivrednih površina i nam zapravo nije dobra strategija ako želimo unaprijediti sadašnju poljoprivrednu produktivnost. Smatrate li da Vlada RH ima realnu viziju o potencijalnim područjima odnosno zemljištima za ekološku proizvodnju ili su ovi brojevi hektara koji se navode ovdje u strategiji na st. 56 za koje se dodjeljuje potpora za ekološku poljoprivredu zapravo navedeni prilično ambiciozno odnosno nerealno 2024., 202..., 2030.? Naime sadašnji podaci evo na koje sam ja naišla da zapravo sadašnja ekološka proizvodnja, a i nekakva budućnost baš i nije bajna, dakle, površine pod ekološkom poljoprivredom usporavaju svoj rast iako se izdvajaju određena sredstva [[Upadica Radin: Hvala.]] ipak poljoprivreda ekološka proizvodnja [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] je još uvijek beznačajna. Evo pokušajte biti realni. Hvala lijepa.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Zastupnice Marić želim vam brz oporavak i da nam se što prije vratite. Europska komisija u svojoj ocjeni na Nacionalni strateški plan RH istaknula rast poljoprivrednih površina pod ekološkom proizvodnjom kao stratešku prednost Hrvatske. Dakle, te površine rastu i ja bih čak rekla kad sam vidjela da je ovdje u strategiji stavljeno 140.000 hektara pitala sam se pa zašto ne i više, zašto ne bi bili i ambiciozniji od toga. Vidim da ste vi malo skeptični oko ove postojeće brojke. Ja mislim da mi imamo šansu doseći ovu brojku jer budimo realni pa samo u Sisačko-moslavačkoj županiji imate 180.000 hektara poljoprivrednog zemljišta, od toga jedan značajan broj zemljišta je netaknut i neobrađivan, pa samo da se to stavi u funkciju već imate ohoho potencijal za razvoj ekološke proizvodnje. Ono što mene više muči je struktura te proizvodnje. Lijepo je da mi proizvodimo lješnjake [[Upadica Radin: Hvala vrijeme.]] ali ne idu svi lješnjaci za Ferrero Rocher. Prema tome mislim da tu treba malo izbalansirati stvari [[Upadica Radin: Hvala.]] da ne bi ekološka proizvodnja bili samo lješnjaci i orasi.
Hvala lijepa. Kao što sam najavio prije imamo kratku pauzu, predlažem da to bude do 17,00 sati. Hvala. STANKA U 16:52 SATI NASTAVAK NAKON STANKE U 17,00 SATI [[Govornik se ne razumije.]] s radom, na, na redu je sada g. Domagoj Hajduković, izvolite. … [[Upadica se ne razumije.]] Molim?
Hvala lijepo g. potpredsjedniče.
Gospodin Bulj, g. Bulj, nastavljamo s radom, nastavljamo s radom, da tako. Dobro došli u SDP-u, izvolite, izvolite.
Hvala lijepo g. potpredsjedniče, kolegice i kolege. Evo raspravljamo o strategiji, o strateškom vrlo važnom dokumentu, ali vidimo koliki je interes vladajućih, no dobro. Želim ovdje nekoliko stvari pojasniti i reći, podcrtati zapravo ono što sam govorio i u pojedinačnoj raspravi. Prije svega 2002.g. imali smo zadnji strateški dokument koji se odnosi na poljoprivredu, koji je istekao nakon nekolikog broja godina i jesmo li primijetili uopće da ga nemamo? Nismo. Hoćemo li primijetiti sada da imamo strateški dokument? Kažu nam da nećemo. A zašto? Empirijski ću vam dokazati. Dakle, zakoni iz ovog resora stižu u ovaj sabor bez obzira imali mi strategiju ili ne, a ispravite me ako griješim, a mislim da ne griješim u ovome, strateško planiranje zahtjeva baš suprotno, zahtjeva da imamo strategiju iz koje onda proizlaze sva zakonska rješenja kada se odlučimo što želimo, kako, gdje, na koji način itd., a ja iz ovog dokumenta ne mogu iščitati ništa. Kaže ministrica da su se uvjeti promijenili od 2002. zadnji put kad smo imali dokument, da jesu, ali se dokument očito nije baš puno promijenio. Ja o regionalnim distribucijskim centrima slušam koliko god, koliko sam u politici, a to je već jako dugo. Ja evo recimo o ULO hladnjačama slušam jako dugo otkad sam u politici, pa je gotovo niti jedan taj projekt realiziran, a ne moram vam objašnjavati što ULO hladnjače znače recimo za proizvođače voća, itd., itd. odnosno vrtimo se ovdje u nekom krugu, imam osjećaj da smo kao pas koji sam sebi ganja rep, a zapravo ne dolazimo ni do jednog rješenja, a zapravo nismo s ovim dokumentom postigli ništa osim da možemo evo reći da imamo strateški dokument, da on postoji, da na temelju njega možemo povlačiti europska sredstva, ali nismo riješili niti jedno goruće pitanje, niti ga možemo riješiti strategijom da se mi razumijemo, ali ono što strategijom trebamo rješavati je gdje sebe vidimo za tih 10.g., u kojoj, u kojem segmentu poljoprivrede. Jer kolegice i kolege ne smijemo zaboraviti da, da egzistiramo na tržištu EU. U EU postoje već zauzete niše u kojima jednostavno ne možemo biti konkurentni i ono što sam od strategije očekivao je zapravo da analizira gdje možemo biti konkurentni i kako i onda da naše zakonska rješenja usmjerimo ka tome, je li to vinogradarstvo, je li to maslinarstvo, je li to stočarstvo, ne može bit stočarstvo kao stočarstvo, može bit jedan segment stočarstva, je li to nešto treće, ne znam. O tome bismo trebali razgovarat prije donošenja ove strategije. No ono gdje smo apsolutno šampioni je kolegice i kolege ekološki otisak, ekološki otisak koji je jako slab, koji je gotovo nepostojeći zato što nažalost ne proizvodimo gotovo ništa. Iz godine u godinu naši inputi u poljoprivredi rastu, a outputi odnosno proizvodnja pada. Primjer je recimo ekološka proizvodnja jer se površine pod ekološkom proizvodnjom stalno povećavaju, doduše to nije neki impresivni postotak nažalost još uvijek zemlje pod ekološkom proizvodnjom, ali je isto tako paradoksalno da se povećava površina pod ekološkom proizvodnjom, a da ekološka proizvodnja i njezin output pada iz godine u godinu. Kada govorimo o stočarstvu, o mljekarstvu se dosta pričalo i danas za ovom govornicom, evo i Hrvatska poljoprivredna komora nas upozorava da bismo mogli ostati bez proizvodnje mlijeka i to vrlo brzo, a kažem ja u ovoj strategiji ne vidim rješenje za to. Tim više što smo već donosili zakonske prijedloge tipa Zakon o sjemenu ili Zakon o poljoprivrednom zemljištu koje je već u proceduri koji neće gurati tu priču u nekom, nekom cilju odnosno prema nekom cilju jer cilja jednostavno nema. Cilj je svaštariti valda i cilj je pogodovati velikima i sahraniti ono malo što je od poljoprivrede ostalo, a što to znači za ruralni prostor ne moram ni spominjati.
Hvala. Gđa. Šimunić.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, pitanje poljoprivrednog zemljišta jedno je od najvažnijih stavki koje izravno uvjetuju i utječu na razvoj poljoprivrede. Poseban segment je državno poljoprivredno zemljište posebno zbog toga, Zakon o poljoprivrednom zemljištu mijenjan je 20-tak i više puta, a usprkos tomu ni u ovom trenutku nije jasan dugoročni koncept raspolaganja državnim poljoprivrednim zemljištem, trenutno u ingerenciji JLS uz velike probleme u provedbi i neujednačene prakse u prošlosti. Osim što je ovo pitanje detektirano kao razvojna potreba, u strategiji se ne razrađuje kroz provedbene mehanizme. Mislim da bi ta strategija trebala dati okvire i smjer u kojim se planira ići, a isto tako naglasiti važnost rješavanja problema neobrađenog poljoprivrednog zemljišta i njegovog stavljanja u funkciju. Molim vas vaš komentar, hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala kolegice, pa mislim da ste apsolutno u pravu. Poljoprivredno zemljište je osnovni resurs u poljoprivredi, ali je i izuzetan strateški, sigurnosni, kako god hoćete, resurs u modernom svijetu. Proizvodnja hrane, samodostatnost koliko god je ona moguća i u ovom globalnom svijetu i u EU znači jako puno, tim više što je i sadašnja kriza odnosno pandemija pokazala koliko su naši logistički lanci i dalje jako slabi. I u pravu ste kad kažete zapravo poljoprivreda bi trebala definirati što mi želimo u poljoprivredi. Nakon što to znamo lako ćemo mi zemlju raspodijeliti kome, kako, zašto, u kojim postocima i sa kojim i sa kojim ciljem. Dok mi to ne znamo mi doslovno bauljamo u mraku, tapkamo, tražimo se, svaštarimo i na kraju nećemo imati od toga ništa, a najmanje će imati naš poljoprivrednik.
Gospođa Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Hajduković, evo postavili ste pitanje zašto postoje strategije? Pa postoje zato možda da bismo vidjeli kao se mijenjao stil, ali ne i sadržaj našeg ghost writer-a odnosno pisca iz pozadine ovakvih strategija. Recimo kad čitamo onu koja je nastala prije 20 punih godina možemo vidjeti slijedeće. Tržište zemljištem kao najvažnijim prirodnim resursom ograničava postojeća nesređenost zemljišnih knjiga te spori i zamršeni postupak usklađivanja katastra i gruntovnice što je samo jedan iako ne i glavni razlog nedopustivo visokom postotku neobrađenog poljoprivrednog zemljišta. I onda se budimo 20 godina kasnije i čitamo. Međutim, iako je Hrvatska razmjerno bogata poljoprivrednim zemljištem ono se općenito nedovoljno koristi. Razni čimbenici doprinose slabijem funkcioniranju tržišta poljoprivrednim zemljištem u Hrvatskoj, a uključuju institucionalnu rascjepkanost, složenost odnosa među dionicima, nedostatak podataka u postupcima izrade prostornih planova i ograničenja povezana s vlasništvom. Pa kako komentirate ovaj [[Upadica: Oprostite, hvala.]] stilski pomak.
Hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Jezik se razvija kolegice, jezik je živo tijelo kao što mi svi lingvisti znamo i normalno da jezik evaluira. I izgleda da je jezik više evaluirao u ovih 20 godina nego naše potrebe i naši ciljevi u poljoprivredi. A trebalo bi biti upravo suprotno. Zašto? Zato što se cijelo tržište promijenilo, zato što se filozofija promijenila, zato što su se resursi strateški promijenili i poljoprivredno zemljište i hrana odnosno jedan od itekako bitnih resursa, ali eto to nekim činovnicima valjda ili nekim vodećim kadrovima u našim ministarstvima i dalje nije jasno. Nije im jasno da jedan lijepi dokument koji ćemo lijepo ukoričit ne znači ništa na kraju dana ako nam sadržajno ništa nije rekao. A to je upravo poanta koju ste vi pokušavali reći, ako sam dobro shvatio, to je da sadržaj ne donosi ništa novo, a 20 godina je prošlo i kažemo da su uvjeti na tržištu radikalno drugačiji.
Gospodin Jakšić.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega Hajduković ono što je glavna mantra koja se uvijek provlači u analizama hrvatske poljoprivrede da nismo samodostatni sa svojom proizvodnjom, da jednostavno nismo iskoristili sav potencijal koji imamo i da ovih 30 godina funkcioniramo na način da smo izuzetno uvozno orijentirano društvo i da zapravo i samim svojim politikama pogodujemo onima koji uvoze najčešće je to krupni kapital. Pitanje za vas je da li smatrate da ova strategija može okrenuti tu rijeku koju imamo?
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa kolega Jakšić, apsolutno nismo samodostatni, samodostatni vjerojatno ne možemo ni biti osim u nekim strateškim proizvodima, ali dobro to je sad neka druga priča. Ali ako me pitate i konkretan odgovor na vaše pitanje ne mislim da ova strategija išta može promijeniti, ne mislim da može biti pomak u bilo kojem smjeru bilo dobrom, bilo lošem. Ova strategija sad jednostavnim jezikom govoreći donosi eto da bi imali jer očito je i zakonodavac i vladajući nam pokazuju da strategija postojala, ne postojala oni zakone donose, oni će ih donosit i zapravo ih uopće nije briga što piše u strategiji jer ako evo kolegica Nikolić je to spominjala želimo poticati male i srednje onda ovakav Zakon o sjemenu ili ovakav Zakon o poljoprivrednom zemljištu kakav je predložen apsolutno nema nikakvog smisla.
Gospodin Vukas.
Evo kolega Hajduković i vi dolazite iz Slavonije i vidim da diskutirate o strategiji, mene zanima vaše mišljenje gdje vi vidite hrvatsku poljoprivredu za 10 godina kad pogledate strategiju i kad pogledate realno stanje poljoprivrede jer strategija može biti dobro napisana, sigurno da tu strategiju nisu neke pod navodne znake budale pisale, ali kad pogledate trenutno stanje hrvatske poljoprivrede i strategiju gdje vidite poljoprivredu za 10 godina i da li će se dogoditi ono što bi strategije trebale donijeti da stvarno smanjimo taj egzodus iseljavanja naših ljudi iz Slavonije ili će se to i dalje nastavit pa ćemo opet na nekom popisu stanovništva za 10 godina imati rezultate kakve smo imali prije mjesec dana. Evo, hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala kolega Vukas na, na replici. Gdje vidim ako se pita strategija? Pa Hrvatska će hraniti vjerojatno cijelu Europu. A ako hoćete realnost ne moram vam ja o tome govoriti. Evo pogledajte jednu vrlo zgodnu emisiju svake nedjelje, prije Nedjeljom u 2 na HRT-u zove se Plodovi zemlje. … [[Upadica: Ne razumije se.]] Ne, ne Plodovi zemlje, a more ide poslije. I u Plodovima zemlje vam je jasno iscrtana situacija jer svake, svaki vikend je gledam, svake nedjelje i tu vam jasno se vidi koliko problema tu ima, nagomilanih problema. Koliko se proizvođači žale, koliko je sve zapravo orijentirano na to valjda da oni ne uspiju, a mi ne možemo valjda shvatiti da naš zadovoljni mali proizvođač znači život u ruralnom prostoru, znači neka radna mjesta pa makar to bila radna mjesta samo njegove obitelji odnosno znači život za jedan ruralni prostor. To je recimo za istok Hrvatske, ali ne samo za istok od presudne važnosti.
Hvala. I na kraju gospođa Opačak Bilić.
Hvala. Kolega Hajduković, evo spomenuli ste i ovaj dio sa i Zakon o poljoprivrednom zemljištu i znamo da upravo je zemlja najvažniji segment kad govorimo o poljoprivredi. A što mi evo danas imamo? Imamo s jedne strane ovu dosta ambicioznu strategiju, a dok paralelno tome s druge strane imamo evo prijedlog Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji uvodi evo neke nove kriterije i za bodovanje i zapravo uvodi kraći period za koncesije. Znajući naravno da određene tj. da većina kultura zahtjeva i vrijeme pripreme i oplemenjivanje zapravo tla teško će se evo itko odlučit trošit novce i zapravo ulagati u zemlju za koju ni sami nisu sigurni da će im na raspolaganju biti za period duži od 2 godine. Pa evo molim vas malo dodatno vaš komentar na ovo.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala kolegice. Ono što mogu reći da ste apsolutno u pravu o detektiranju problema i ne samo to. Tko će se više želiti baviti ili čak ne želiti, tko će se moći baviti poljoprivredom po ovakvom zakonu? Samo oni koji su bliski vlasti i to onoj lokalnoj evo da ne vrijeđam centralno, da se ne bunimo. Ili one koji imaju jako, jako snažno financijsko zaleđe. A znamo na žalost da naši mali i srednji poduzetnici nemaju nikakvo financijsko zaleđe u pravilu. I onda se dovodimo u pitanje kako ćemo raspolagati tim jednim od glavnih strateških resursa naše države? Opet loše na žalost, opet loše, a ova strategija tu neće ništa pomoći jer strategija je trebala zapravo trasirati put što želimo, na koji način a onda ćemo sukladno tome raspodjeljivati zemljište. Mi smo krenuli obrnuto, prvo ćemo donijeti zakon kako ćemo raspolagati resursom, a onda strategiju.
Hvala. Nemate više replika. I sada je na redu gospodin Mišel Jakšić. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege zastupnici, predstavnici ministarstva, ministrice. Još jedanput dobar dan, lijep pozdrav svima. Ono što moram reći u početku svoje rasprave i što je vidljivo iz svih dosadašnjih rasprava, da postoji jedan konsenzus da želimo bolje hrvatskoj poljoprivredi i neka ta strategija bude jedan pokušaj tih nekih koraka. No, postavlja se pitanje s obzirom da imamo 30 godina samostalnu državu što se do sada uz taj konsenzus događalo i zašto uopće danas imamo tonove koji govore o tome da nam iz godine u godinu i pada poljoprivredna proizvodnja i imamo manjak samodostatnosti vlastite proizvodnje, raspravljamo o nepoštenoj trgovačkoj praksi, o uvoznim lobijima koji se pojavljuju. A kad to sve zbrojimo i zapakiramo u jedan paket moramo si priznati da jednim dijelom i propast hrvatske poljoprivrede ima veze sa demokratskim egzodusu koji vidimo na posljednjem popisu stanovništva. Ono što se provlači kao mantra kad se priča o hrvatskoj poljoprivredi i to se koristi u svakoj političkoj kampanji koristi se kod izrade svake strategije, koristi se u svakoj analizi. Uvijek se krene sa time da Hrvatska ima jako puno kvalitetnih poljoprivrednih površina, da imamo prostora sa bogom danom poljoprivrednom zemljom i da imamo ljude što je povijest pokazala kroz nastanak naših prehrambenih industrija koje se znaju baviti poljoprivredom i koji znaju razvijati takvu prehrambenu proizvodnju. No, tu obično priča stane i završi. Imamo godinama politike poticaja koje do ulaska u EU je teško bilo natjerati da krenemo u smjeru toga da potičemo tu produktivnost. Sjetimo se kakve smo sve makinacije i muljaže imali sa poticajima koji su dizali na poljoprivredno zemljište i na kapitalna ulaganja. Imamo godinama priču koju sam već spomenuo uvoznih lobija gdje se jednostavno stvorila fama da je jeftinije i bolje sve uvoziti nego imati vlastitu proizvodnju i stati iza nje. I sve to je dovelo do toga da imamo situaciju da u mislim tri kulture kad pričamo o ratarstvu smo samodostatni sa svojom proizvodnjom. Od zemlje koja je na poljoprivredi razvila snažnu industriju, jedna od njih je i Podravka iz moje Koprivnice, do zemlje koja s jedne strane nije samodostatna i s druge strane kad zagrebeš po onome što je ostalo od hrvatske prehrambene industrije i pitaš gdje je tu naša poljoprivredna komponenta dobiješ puno puta odgovor mi bi sve kupili što možemo u Hrvatskoj. Ali kad bi i kupili sve što možemo u Hrvatskoj ne bi zadovoljili ni 50% svojih potreba. I ono što je doprinijelo u tome svemu, je to da nemamo više mlade ljude koji su zainteresirani se na taj način uključiti u poljoprivredu kao što i u ovoj strategiji nismo si dali dovoljno truda da odgovorimo koji je to naš odgovor za ruralne sredine, kako želimo mlade ljude tamo zadržati i kako ih želimo vratiti. I kad sve zbrojimo i oduzmemo, a puno toga je danas spomenuto u svim raspravama moramo si na kraju postaviti pitanje da li je ovo što radimo sada sa 30 godišnjim odmakom dovoljno da bismo u sljedećih 10 godina ostvarili i vratili sve ono što se prosulo i što je nestalo. Znamo da je nestalo jako puno. Brojke su tu jako egzaktne, vrlo precizno pokazuju kako se kreće naša proizvodnja. Mogu reći da iz onoga što smo do sada čuli, što smo do sada imali prilike vidjeti u svim tim godinama, da se u SDP-u jednostavno bojimo da ni ova Strategija nije dovoljan taj iskorak, nije taj dovoljan zaokret, nego je samo uljepšavanje stagnacije koja nas čeka i u narednih 10 godina, daj bože da se varamo. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Gospodine Sačić, izvolite.
Poštovani zastupniče, dakle dolazite iz naše lijepe Podravine. Ovdje smo pročitali doista lijepih riječi, planova i želja u ovoj Strategiji. Međutim, možete li nam nešto reći o katastrofalnom stanju proizvodnje mlijeka u Hrvatskoj, propasti mljekara, naših farmi. Mi trenutno proizvodimo oko 45% naših potreba, znači na 420 000 tona ili ne znam kako već, a pijemo puno više zašto se to u odnosu na prije osam godina prije ulaska u EU danas našim farmerima ne isplati. Što oni vama govore? Svaki dan ste s njima u vezi.
Hvala. Odgovor.
Pa dakle, ono što je sigurno da je naše porezne i poljoprivredne politike su donijele situaciju koju danas imamo da u masi toga doista jesmo nekonkurentni. Ono što je isto tu zanimljivo a pokazalo se u covid pandemiji kako su neke zemlje vrlo blizu napravile switch u svojoj poljoprivrednoj politici i rekle da moraju postati čim prije samodostatne. Nama je uvijek opravdanje da smo u EU da ne možemo napraviti ništa, pa neka caruju uvozni lobiji. A ako pričamo o samom mljekarstvu s jedne strane uvozni lobiji, s druge strane politika od prije 15, 20 godina. Ja još nisam bio ni punoljetan kad se ljude doslovce guralo da dižu kredite za lauf štale i sve što je tada išlo, pa ih je 95% propalo pa su nešto preuzele banke, pa da sad ne nabrajam tko je koju farmu gdje preuzimao i u Podravini i jednostavno smo dovedeni do ove situacije u kojoj jesmo danas, a to je da nam mljekarska industrija kao takva propada. U konačnici na selima je nekad glavni događaj navečer bila mljekara, a sad baš sva sela više mljekaru ni nemaju.
Gospođa Selak Raspudić.
Uvaženi kolega Jakšić kada pokušavamo evo u proteklih 30 godina sagledati kontinuitet naših poljoprivrednih politika, ovdje ste spomenuli nešto na što bih se htjela posebno osvrnuti, a to je samodostatnost. Za razliku od većine trendova koji su u poljoprivredi, ako uspoređujemo prethodnu Strategiju poljoprivrede i ribarstva i ovu sada išle na gore za razliku od detektiranja gotovo istih problema koji se sadržajno nisu promijenili u objašnjenju niti danas neke stvari smo 2002.g. možda i promašili i nismo bili dovoljno dugoročno orijentirani i danak plaćamo danas. Recimo kada govorite upravo o toj samodostatnosti 2002.g. mi čitamo o tome u našoj strategiji kako se da parafraziram samodostatnost treba napustiti i treba se okrenuti prema liberalizaciji tržišta, da ona više nema takvu težinu. A danas se nalazimo u kriznom političkom trenutku gdje vidimo da smo trebali staviti [[Upadica Radin: Hvala.]] veće težište upravo na samodostatnost. Jesmo li pogriješili [[Upadica Radin: Hvala.]] i što učiniti u budućnosti?
Hvala. Izvolite odgovor.
Apsolutno da i nije tu samo poljoprivreda to bi sad mogli raširiti na jako puno polja, skrivanje iza liberalizacije nas je dovelo i sa poljoprivredom i sa prehrambenom industrijom i sa industrijom ovdje gdje jesmo danas. Ono što nam se pokazuje u današnjem svijetu i u doba inflacije pokazala je i covid pandemija, da jednostavno liberalizacija nije uvijek rješenje za sve probleme i da kolikogod to u nekim fazama izgledalo bogohulno jednostavno moramo biti spremni i na snažniju intervenciju države ako želimo spriječiti nepravdu, ako želimo spriječiti siromaštvo i ako u konačnici želimo sačuvati svoju vlastitu proizvodnju i svoje vlastite resurse. Mi na tome jednostavno nismo dovoljno radili, obično smo ko pijan s plota prepisivali ono što nam se poslalo iz Europe, a nismo u startu prihvatili da nismo konkurentni u utakmici u koju smo tada ušli. Hvala vam na pitanju.
Hvala. Gospođa Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani kolega. Iz vaših govora danas je vidljivo da kao i svi mi želite dobro hrvatskoj poljoprivredi i hrvatskom poljoprivredniku, no često su ljudi obeshrabreni za traženja savjeta i često se niti ne javljaju na natječaje za bespovratna sredstva jer smatraju da su ona već namijenjena nekim drugima pa tako je i kod zakupa i prodaje poljoprivrednog zemljišta. Za nadzor korištenja poljoprivrednog zemljišta u vlasništvu države nadležna poljoprivredna inspekcija u 2020.g. je obavila 1090 nadzora, donijela 205 rješenja i 65 optužna prijedloga. Smatrate li da ima dovoljno resursa Državni inspektorat ili bi to bolje odrađivala lokalna zajednica i kako će ova strategija zapravo doprinijeti boljoj korištenosti odnosno iskoristivosti poljoprivrednog zemljišta?
Hvala. Izvolite odgovor.
Pa resursa definitivno ima dovoljno i mislim da bi jednostavno bilo još bolje da tu postoji adekvatnija koordinacija i komunikacija između lokalne samouprave i lokalnih zajednica i samog inspektorata jer bi tu došli do još više i još boljih rezultata. Ove brojke pogotovo ako znamo o kakvim se površinama obično radi su definitivno porazne i tu se vraćamo na ono što sam spomenuo u početku svog izlaganja da nažalost smo imali godinama politiku poticaja isključivo kroz površinu, ne kroz ono što je ostvareno i imamo jako puno primjera da kao što nam se pojavila stečajna mafija da nam se pojavila poljoprivredna mafija gdje je bilo samo bitno nagrepsti i nakupiti čim više zemljišta na sebe, na to dići poticaj, a nek tamo raste šikara.
Hvala. Gospođa Puljak.
Poštovani kolega. Kada ste govorili u uvodu da imamo jako kvalitetno tlo to me podsjetilo na jednu primjedbu isto tako kad smo razgovarali o ovoj strategiji i o tome da se i ovdje spominje da imamo veću očuvanost tla i okoliša u odnosu na prosjek EU, da zapravo činjenica da je u Slavoniji tlo sa humusom manjim od 1% što znači da je zapravo skoro pa neplodno i da morate koristiti velike količine pesticida, umjetnih gnojiva da bi imali kakvu takvu proizvodnju, da ne kažem da je navodnjavanje nemoguće jer to je tlo humus i onaj koji zadržava vlagu, ako nemate humusa ta voda jednostavno prođe kroz to tlo. Dakle, evo samo kažem primjedba o toj priči da je u Slavoniji kvalitetno tlo možda to i nije baš tako točno.
Hvala. Odgovor.
Pa dobro ja se s vama mogu složiti sa nekim podacima i naravno da gdje dolazi do povišene eksploatacije da se može pojaviti problem u samoj poljoprivrednoj zemlji. Ali ono što nam je pokazala povijest Hrvatske je to da se uvijek znalo obrađivati poljoprivredne površine i da kad je postojala volja su nastajali pogotovo u Slavoniji veliki kombinati, velike zadruge koje su zapošljavale jako, jako puno ljudi. A i ne vjerujem, sad se bacam na jedan apsolutni drugi problem da kad pričamo o Fortenovi da bi bilo toliko vike, galame i da bi toliko Rusi i neki drugi investitori se grebli za zemlju koja je apsolutno bezvrijedna i ništa ne valja.
Gospođa Benčić.
Zahvaljujem. Dakle, sve što smo danas ovdje čuli ne upućuje na to da je Vlada odlučila promijeniti paradigmu upravljanja poljoprivrednom djelatnošću sa one koja je usmjerena na isključivo tržišnu logiku na onu koja bi bila usmjerena na planiranje, na planiranje i plansku poljoprivredu doslovno kao što imaju druge zemlje EU i na poljoprivredu koja je organizirana na način da naši proizvođači mogu znati što im je tržište i gdje će im biti tržište. Dat ću vam primjer, ako imamo Podravku i ako Podravka kaže da i sve otkupimo šta ima u Hrvatskoj 50% potreba bi imali onda je do ministarstva da sjedne zajedno sa Podravkom isplanira njihove potrebe, iskomunicira to proizvođačima, okupi ih, okupi ih u zadrugu i njima daje subvencije [[Upadica Radin: Vrijeme.]] kako bi taj proizvod koji imaju bio konkurentan u odnosu na ono što Podravka kupuje [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] a mi to još uvijek nemamo [[Upadica Radin: Odgovor g. Jakšić.]] Vi kažete da ste napravili navodnjavanja, a niko nije došao tamo proizvodit [[Upadica Radin: Jel me čujete?]] pa se to tak radi.
Gospođo Benčić morat ću vam dati opomenu, molim vas, inače ne dajem opomene ako se ne krši poslovnike na osnovi zlouporabe poslovnika. Držite to na umu. Izvolite.
Ja se s vama apsolutno slažem u svemu onome što ste rekli i nedugo sam bio na jednom panelu o budućnosti lokalne samouprave u RH gdje sam rekao da mi imamo paradoks, kad se raspadala Jugoslavija da ono što je možda i bilo dobro u toj državi smo uništili do temelja, a ono što nije valjalo smo uzeli i digli još na N-tu. Tako da i tu imamo situaciju da se odustalo od bilo kakvog planiranja. Ima danas jedna dobra kolumna u jednom dnevniku o g. Stjepanu Zduniću koji je bio prvi hrvatski ministar društvenog planiranja, pa je onda to netko izbacio jer eto to vuče na komunizam i nije dobro, a sve što se događa u ovih 30.g. pokazuje da nam je ipak neki vid društvenog planiranja trebao. To je jako vidljivo i kroz poljoprivredu, kroz poljoprivrednu proizvodnju, stanje tla, kroz navodnjavanje jer mislim da je tragedija da jedan Izrael koji nije baš da ima klimatske uvjete za vrhunsku poljoprivredu je danas otišao ohho ispred Hrvatske.
Hvala. Ovog ministra moram priznat da se ne sjećam.
Ne sjećam ga se ni ja, ja sam imao 4.g..
To je moj, to je moj, to je moj problem. Dobro, dobro. Gospodin Hajduković, izvolite.
Pa ako se potpredsjednik ne sjeća onda kolega…
Ne, ja se sigurno ne sjećam.
Možda ste povjesničar, ne znam. Ja sam se htio referirati na nešto drugo što ste rekli, a to mislim da je zapravo rak rana naše poljoprivredne proizvodnje, ne kontroliranje poticaja, znači ako nešto potičemo, ako imamo neke inpute onda očekujemo i neke outpute, a na kraju ispada da što su poticaji veći to je proizvodnja odnosno to je rezultat slabiji, što onda u prijevodu znači za hrvatske porezne obveznike da doslovno bacamo novac kroz prozor jer nešto potičemo, vjerojatno znamo zašto iako i to pitanje, čitajući ovu strategiju mi i nakon nje nećemo znati što potičemo i zašto, ali čak ni to što potičemo i zašto ne kontroliramo. I onda vam se dešava da imate nasade koje vlasnici puste da zarastu u korov ili grla koja puste da lutaju Velebitom, a za njih uredno primaju poticaje. To nije budućnost poljoprivrede.
Odgovor.
Dobro, tu moram priznati da pogotovo ulaskom u EU se ponešto toga ipak mijenja i te kontrole idu na jedan viši nivo i vjerojatno je razlog što i Europa kontrolira neka sredstva koja idu kroz njih, ali kad pričamo o poticajima, pa onda i o socijalnim transferima i o svemu što smo imali u ovoj zemlji do sada hajmo si priznati da u puno situacija se to koristilo da bi jedino i isključivo bila glasačka mašinerija za neku situaciju. To je bilo vidljivo u poljoprivrednim politikama i u poticajima. Imate taj slučaj u Zagrebu sa mjerom roditelj odgojitelj. Bacimo brdo novaca ko iz helikoptera, al nemoj nas na kraju dana pitati koji je rezultat i što smo mi proizveli i što smo ostvarili. I to je bila politika hrvatska poljoprivredna, poticaji su iz godine u godinu rasli, nije to išlo samo na zemljište, išlo je i za kapitalna ulaganja za traktore, pa su onda u jednom selu svi kupili traktore i dobili mislim 50% od države, a nama je proizvodnja i prinos padao iz godine u godinu.
Hvala. I posljednja replika gđa. Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS, poštovani kolege, dok oni riješe traktore, nisu stvari baš tako jako jednostavne. Dakle, mi bi tu ipak voljeli nekakvi, dobro da razgovaramo o ulozi države u svemu tome, ali ono što je mene potaklo na repliku je nešto drugo. Vi dolazite iz grada i gradonačelnik ste grada gdje je za razvoj tog grada, za razvoj sveg tog prostora ja bih se usudila reći velika uloga i značaj Podravke. Dakle, velika uloga i značaj jedne tvornice koja je nastala točno tamo i nije nastala slučajno tamo, nastala je vezano i gdje je zapravo cijeli taj podravski dio da tako kažem imao određeni pomak gdje je bila vezan i apsolutno vezano s proizvodnjom vezano uz Podravku. Ja se često pitam dakle mi nekad imamo osjećaj da sve što je bilo prije ne valja ništa i od nas počinje život i sad ćemo mi krenuti iz početka. Zašto takva nekakva iskustva koja smo imali, koji su se pokazala dobra ne nastavimo dalje?
Vrijeme, hvala. Izvolite odgovor.
Pa ja bi tu sad napravio distinkciju između privatnog sektora što Podravka ipak većim dijelom je i države. Ne sad s namjerom da branim Podravku, ali tu je sad važna uloga države jer očekivati od Podravke da sve to uzme isključivo na sebe, a takmiči se na tržištu i to na europskom i svjetskom tržištu je jako, jako teško. Tu je bitna uloga države jer dobar primjer ste dali, Podravka je prije 30.g. zapošljavala 12.000 ljudi, danas zapošljava mislim 6.400. U tom periodu je propalo podravsko gospodarstvo koje je imalo hrpu svoje zemlje i hrpu svoje obradnje, rasturene su skoro pa sve kooperacije, vraćeno je nešto sitno, Podravkine farme su nestale, u jednoj od tih faza je zatvorena i klaonica i sad se s odmakom od negdje 30, negdje 20, negdje 10.g. pitamo zašto nismo samodostatno i gdje je to sve nestalo. Pa zato jer se uništilo, a nitko nije intervenirao, čekajte, ne možete to raditi jel je interes države drugačiji.
Hvala. Nemate više replika. Sad je na redu gđa. Selak Raspudić, izvolite.
Zanimljivo je pratiti ovu raspravu o poljoprivredi, u jednom trenutku se pretvorila i u lokal patriotizam i svi su reklamirali proizvode iz svoga kraja, a manje smo razgovarali o samoj strategiji. Ja ću ovdje pokušati nešto reći o strategiji s naglaskom na onaj dio koji se odnosi na ekološku proizvodnju. U tom smislu čini mi se važnim istaknuti neke stvari koje se navode u ovoj strategiji, a koje su možemo reći i u suprotnosti s onime što se ranije događalo kada govorimo o zakonskim izmjenama koje bi trebale poticati ekološke politike. Recimo primjerice ovdje se govori o poticanju ekološke proizvodnje i činjenici da će se uzeti u obzir relevantne EU i nacionalne akte strateškog planiranja iz ovog područja. I također poticat će se uporaba lokalnih genetskih resursa npr. domaćih i udomaćenih pasmina i sorti. Sada se možemo sjetiti onoga što se događalo ranije, kakvu smo raspravu imali i politiku oko donošenja novog Zakona o sjemenu, sadnom materijalu i priznavanju sorti poljoprivrednog bilja gdje je tek nakon velikog pritiska gotovo ujedinjene oporbe i određenih proizvođača sjemena i udruga odlučeno ipak da će se izmijeniti prvi zakonski prijedlog tako da će se barem donekle zaštititi naše sjeme. Kada govorimo o našoj Poljoprivrednoj strategiji, kada uspoređujemo ono o čemu smo razmišljali 2002. godine o prethodnoj strategiji, ono o čemu govorimo danas vidimo da smo se svi tada nadali da će nas spasiti liberalizacija tržišta i da smo nadišli samodostatnost koja je trebala biti ostatak prošlih vremena. Međutim, što nam se danas dogodilo nakon iskustva liberalizacije tržišta. Dogodilo nam se više stvari. Dogodilo nam se da nemamo razvijenu samodostatnost, a istodobno se upravo branimo od tog istog tržišta. Primjerice kada govorimo o tome u kakvom su trenutnom kaosu naši poljoprivrednici moramo imati poseban oprez da ne kreiramo pravila različita od onih koja imaju druge zemlje u okruženju, jer se time naši proizvođači, naš prehrambeni suverenitet stavlja u nepovoljan položaj na zajedničkom europskom tržištu. Isto tako kada govorimo o onome što sam i pitala prethodno kolegicu Petir, a to je načinu na koji ćemo upravljati našim poljoprivrednim zemljištem vidimo da nam istječe moratorij prodaje poljoprivrednog zemljišta, a istodobno idu zakonske izmjene koje idu prema tome da Republika Hrvatska ima pravo prvokupa kupljenog poljoprivrednog zemljišta koje bi se trebalo odnositi možda greškom, ali čak i na privatno zemljište protiv čega su se mnoge udruge opravdano pobunile. Dakle, nakon tog jeka liberalizacije mi smo sada u situaciji da se od te iste liberalizacije branimo. Kada govorimo o ekološkoj proizvodnji i onome što se ističe unutar ove strategije da bismo trebali pratiti relevantne EU i nacionalne akte strateškog planiranja, onda možemo primijetiti da se unutar EU govori o povećanju površina pod ekološkom proizvodnjom na 25% površina koje je Hrvatska dužna pratiti. A gdje smo mi trenutno u iskoristivosti našeg zemljišta kada govorimo o ekološkoj proizvodnji? Zanimljiv je cinizam ove strategije gdje se govori o tome da veća očuvanost tla i okoliša u odnosu na prosjek EU daje bazu za širenje ekološke poljoprivrede posebice na zapuštenom poljoprivrednom zemljištu. Sada zamislite činjenice da nismo obrađivali poljoprivredno zemljište postalo je naša komparativna prednost zbog koje ćemo moći razvijati ekološku proizvodnju. S druge strane kada govorimo o ekološkoj proizvodnji i ovih 25% bitno je spomenuti, da premda ekološka proizvodnja u udjelu tla poljoprivrednih površina raste 2013. je bila 2,59%, a 2019. 7,18%. Mi smo još daleko, daleko od željenog cilja. Ekološka proizvodnja svakako je budućnost, svakako je nešto što ima veću dodanu vrijednost i što pomaže očuvanju poljoprivrednog zemljišta, ali treba napomenuti voljela bih čuti i mišljenje resorne ministrice o tome da se ona ne može uzimati samo svrhovito. I ono na što upozoravaju stočarske udruge, pa unutar ove rasprave da upravo predložene mjere preraspodjela potpora, te opredjeljenje u smjeru ekološke proizvodnje mogu ugasiti njihovu proizvodnju. Dakle, očito postoji problem kolizije između onoga što su naše stočarske udruge u stanju proizvesti i onoga što mi želimo kao nekakve svjetske trendove, pa čak i kada govorimo o ekološkoj [[Upadica Radin: Hvala.]] proizvodnji koja je izrazito bitna.
Gospodin Bulj, prva replika.
Kolegice govorite o ekološkoj proizvodnji. Na žalost uglavnom Hrvatska nije uzorana niti je zasađena. Uglavnom selo izumire, tako da svi ti poticaji potpore nisu dali nikakve rezultate, nisu dali neočekivane, nego nikakve rezultate. Nisu dali neočekivane, nego nikakve rezultate tako da ovoj strategiji bi se trebalo posvetiti tome da zabranimo proizvode koji su tretirani liposatom jer to pogoduje … [[Govornik se ne razumije.]] a ne našim ekološkim proizvođačima, da se zabrani GMO u potpunosti osim u medicinske svrhe. Ja dam i dao ova dva zakona u proceduru još 2020. u 7 mjesecu još nije bilo rasprave kao i zabrana prodaje poljoprivrednoga zemljišta. E sad će oni reći to ne možemo. Jednom smo dobili moratorij. Kako Hrvati fizička i pravna osoba ne može u Mađarskoj kupiti poljoprivredno zemljište a u Europskoj uniji? Postavlja se pitanje da li smo mi jednakopravni u EU ili samo Vlada poguduje Monsantu i multinacionalnim kompanijama. To je pitanje da li smo suvereni?
Hvala, hvala. Odgovor.
Trenutno se na razini izmjene cijele Europe vodi rasprava o tri regulative. Jedna je o stavljanju na tržište sjemena i ostalog repromaterijala, druga je o biljnom zdravstvu, a treća o genski modificiranim organizmima. Dakle, ja bih jako rado voljela čuti kada govorimo o tim direktivama i politikama koje se sada odvijaju na razini EU kakav će biti stav Republike Hrvatske i mislim da tu trebamo zadržati onaj prethodni stav da nikakav oblik GMO-a, a s obzirom da se govori o izmjeni tih regulativa sada je to važno ponovno naglasiti uključujući i nove tehnike genskih manipulacija za nas nisu prihvatljivi kao ni novi administrativni tereti poput obavezne registracije čuvara genske raznolikosti, ograničavanja razmjene sjemena koji će dodatno opteretiti, demotivirati, oslabiti naše proizvođače domaćeg sjemena što je izuzetno važno jer je to početak poljoprivrede. I stoga nastaju naše kulture koje onda kasnije možemo očuvati i dalje njima manipulirati.
Hvala. Gospođa Nikolić.
Zahvaljujem potpredsjedniče Sabora. Poštovana kolegice, u strategiji je navedeno poticanje ekološke proizvodnje i to kroz razne potpore kao i pokrivanje troškova prijelaza na prakse, metode ekološke proizvodnje, da će se nadopuniti ulaganja u infrastrukturu. Međutim, prema ovom Zakonu o poljoprivrednom zemljištu što ćemo uskoro imati u drugome čitanju razvoj ekološke proizvodnje se uvjetuje kao kriterij sa minimalno 25% ukupnih površina, a da bi se za to dobilo svega mršavih pet bodova. To je naša hrvatska stvarnost dok ostatak Europe se maksimalno okreće prema upravo takvoj vrsti proizvodnje. U konačnici na to je Hrvatsku obvezalo novi potpisani ZPP. Stoga takvo bodovanje na svega 5 bodova za ovu vrstu proizvodnje je totalno demotivirajuće, ponižavajuće kako za postojeće eko proizvođače tako i za sve ostale buduće.
Odgovor.
Slažem se s vama pogotovo ako imamo u vidu činjenicu da smo mi doista daleko od tih željenih 25% kao što sam iznijela u ovim podacima. Dakle, mi smo sada na nekih 7% što znači da trebamo gotovo 4 puta povećati poljoprivredno zemljište koje koristimo za ekološku proizvodnju da bi dostigli željeni cilj. Međutim, ono što me zabrinjava, a što bi htjela čuti od resorne ministrice odnosi se i na ovaj dio koji izražava zabrinutost, a to su udruge različite stočarske udruge koje smatraju da će takav zaokret prema ekološkoj proizvodnji njih oštetiti i da ona oni tu ne mogu konkurirati. Podsjetila bih recimo da smo sličnu situaciju imali s plinom kada smo se hvalili odnosno premijer Plenković unutar EU da se mi okrećemo održivim izvorima energije i da nas plin više ne zanima u 10. mjesecu, a sada kada je krenula ova kriza vidimo i koliko nam je plin potreban i koliko smo o njemu ovisni. Dakle, ja sam apsolutno za ekološko ali moramo uvažiti i realne potrebe i vidjeti gdje je to ekološko problematično [[Upadica: Hvala lijepa.]] ili smetnja našim proizvođačima bilo stočarima, bilo drugim poljoprivrednim proizvođačima.
Gospodin Brumnić.
Poštovana kolegice iz vaše rasprave i replika koje ste do sada davali vidi se da ste si dali truda napraviti usporedbu između stare strategije i ova koja se danas predlaže, a svjedoci smo da proteklih 30 godina politike prema poljoprivredi je dovelo do toga da imamo smanjenju proizvodnju, da imamo manje obiteljskih gospodarstava, da su se praktički ljudi iselili s područja na kojem se dešava poljoprivreda i moje pitanje je relativno jednostavno. Da li vidite u ovoj strategiji išta što će promijeniti ove trendove koji se dešavaju u RH? Vi ste nešto govorili o ekološkoj poljoprivredi. Nije spor ekološka poljoprivreda. Spor je kome čete prodati proizvod i tko će uopće napravit taj proizvod.
Hvala. Odgovor.
Slažem se. To je ovaj dio koji se odnosi na liberalizaciju tržišta gdje smo vidjeli da smo na vrijeme pokušavali ići s trendovima, ali nismo uočili opasnosti koje nas očekuju tom liberalizacijom. I sada kada se trebamo vratiti samodostatnosti nemamo gdje ni kud. Ako uspoređujem te dvije strategije moram reći čak da mi je draža ova prethodna zato što je jasnija i konkretnija. Ima puno više podataka kojima raspolaže iz kojih se može iščitati nekakav opis stanja, a ova strategija o kojoj trenutno govorimo je puno više prostor općih mjesta nego što je nešto za što se možete konkretno uhvatiti osim kao liste lijepih želja. I sada kada me vi pitate gdje tu vidim možda nekakav pomak teško mi je reći jer je to dosta generalno i onda za razliku, osim ovih tablica koje su teže čitljive gdje imate nekakve konkretnije ishode i brojke. I onda zaista ne mogu procijeniti hoće li se, je li to namjerno rađeno tako da [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] se ne može provjeriti taj učinak kasnije.
Hvala. Gospođa Petir.
Hvala vam lijepo gospodine potpredsjedniče. Kolegice Selak Raspudić, Europski revizorski sud je izvijestio da polovica novca koji se troši na ublažavanje klimatskih promjena troši se upravo u okviru zajedničke poljoprivredne politike, ali u zadnjih 10 godina nije uočen napredak osim kod 3 države, a to su Grčka, Litva i Hrvatska, a razlog je taj što je došlo do smanjenja broja mliječnih krava. Moj je dojam iz vaše rasprave da vi niste sretni s mjerama koje se predlažu u strategiji ni kad je riječ o jačanju klimatske otpornosti ni kad je riječ o povećanju produktivnosti. Pa me zanima koje mjere vi smatrate da bi trebalo poduzeti kako bi se produktivnost povećala, kako bi bar zadržali broj mliječnih krava na istoj razini, a s druge strane kako bi uspješno odgovorili na zahtjeve klimatskih politika i smanjenje emisija stakleničkih plinova koji su ozbiljna prijetnja jer u hrvatskoj poljoprivredi čine 11,4% odnosno hrvatska poljoprivreda sa 11,4% doprinosi ukupnoj emisiji [[Upadica: Hvala.]] stakleničkih plinova [[Upadica: Hvala lijepa.]] u Hrvatskoj.
Izvolite.
Dakle, ovo nije pitanje mog zadovoljstva odnosno nezadovoljstva. Ja sam se u svojoj raspravi fokusirala više na korištenje poljoprivrednog zemljišta i ekološku proizvodnju. Ovo je pitanje načina na koji je ovaj dokument razrađen odnosno nekakvih ishoda koje možemo očekivati kao posljedicu ovih dokumenata, a tu je moja procjena da oni osim nekakvih načelnih pretpostavki nisu dovoljno jasno razrađeni da možemo reći da će ovakve politike polučiti određeni učinak odnosno da ovakve politike neće dovesti do željenog rezultata. U tom smislu sam kritična prema ovom dokumentu, a inače nemam velika očekivanja od strategija kao takvih jer su one po prirode stvari pune općih mjesta pa se tako i sa ovom strategijom u puno toga i ovoga što vi govorite o rješavanju tog problema konkretno mogu složiti. Ali nije pitanje samo mogu li se ja složiti ono što mene zanima je praksa. Ako postoje stočarske udruge koje se žale da će ih možda oštetiti ovaj zaokret prema ekološkome vidjeti gdje se nalazi problem [[Upadica: Vrijeme.]] i što se može učiniti da oni ne osjete teret nikakvih [[Upadica: Hvala.]] pozitivnijih politika prema kojima se i Hrvatska ovom strategijom okreće.
Hvala lijepa. E nemate više replika, gospodin Nikša Vukas je sad na potezu. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege, ministrice sa tj. samo je tu državni tajnik, pa kad poslušamo cjelokupnu raspravu danas i ja se mogu složiti da ima u strategiji elemenata koji su dobri. Ali ono što sam naveo u pojedinačnoj raspravi smatram da strategija kasni najmanje 3 godine, da su ciljevi strategije pomalo zastarjeli i da naša poljoprivreda nije na stupnju razvoja kad bi je komparirali sa strategijom koja je napisana. I sad kad to maknemo sa strane, kad pogledamo ovu strategiju i da vidimo da li će ova strategija današnja išta poboljšat u sektorima. Da li će poboljšat status naših mljekara? Neće. Da li će poboljšat status naših OPG-ova ili d.o.o.-a koji se bave tovom junadi? Neće. Da li će poboljšati status ljudi poljoprivrednika koji se bave tovom svinja? Neće. I to su stvarni problemi. I onda iz rasprave kako ljudi repliciraju dođemo do puno stvari da vidimo da ta strategija koja će na kraju biti izglasana ne da neće ništa riješiti nego će možda čak neke stvari i zakomplicirati. I onda imamo kolegu Ivanovića koji kaže da imamo 17 projekata sustava za navodnjavanje i da nijedan nije u funkciji. Pa naravno, strategija će ga pokriti na papiru, naći će se neki fond ili banka koja će sustav za navodnjavanje financirati, neko će uzeti novce za opremu, banka će uzeti kamate, a na kraju nemamo niti poljoprivrednoga poduzeća niti OPG gdje će se taj sustav za navodnjavanje implementirati. I to je ono što kažem, nije sigurno tu strategiju pisala neka budala, pa sigurno da su strategiju pisali stručnjaci, ali naša poljoprivreda nije na tom razvoju. Mi kad pogledamo mljekare, pa mi imamo potencijala da ne uvozimo mlijeko, ali ga uvozimo, mi imamo potencijala da ne uvozimo svinjetinu, ali je uvozimo, mi imamo potencijala da ne uvozimo junetinu, ali je uvozimo, a i dalje pišemo strategije. Pa mi moramo jednom napraviti planski šta nama u Hrvatskoj treba, koliko toga možemo proizvest, kome ćemo to proizvest i kome ćemo na kraju prodati. U '23.g. skidamo moratorij na prodaju poljoprivrednog zemljišta, pa to nam je zadnja šansa da sačuvamo nacionalni interes strateški, da vidimo u čiji će posjed doć ta zemlja. Vidimo šta nam se dogodilo sa Agrokorom da tisuće i tisuće hektara je došlo pod koga? Pod ruske banke. Šta ćemo sutra sa tim zemljištem sutra napravit? Ma lako je pisati strategije, pa ja ću naći 20 konzultanata koji će za te novce koje je platio napisat vrhunsku strategiju, pa i ne mogu reći da u toj strategiji nema dobrih stvari, ali nažalost mi smo našu poljoprivredu od starta ubili, od privatizacije poljoprivrednih kombinata, od raspodjele poljoprivrednog zemljišta. Pa koliko smo samo izmjena Zakona o poljoprivrednom zemljištu imali? I šta sad kada bi napravili bilancu naše poljoprivrede imamo jedino ratare koji su zadovoljni jer je merkantila poskupila. A šta smo ubili? Čim je velika cijena merkantilu ubili smo stočarsku proizvodnju, ubili smo ove tovljenike koji moraju kukuruz koji proizvedu da bi nahranili stoku da bi prodali junetinu mora ići u minus jer bi im lakše bilo prodat kukuruz, uzet novce te godine. A šta će biti dogodine? Niko ne zna, pa poljoprivreda se gleda na pet godina, prosječne cijene se gledaju na pet godina. Tako da mogu reći da nismo na vrijeme iskoristili planiranje, nismo na vrijeme potakli sektorske poljoprivredne politike, nema akcijske planove, a mi smo sad već trebali imati po sektorima razrađene akcijske planove kako ćemo gdje i na koji način pomoć proizvođačima da uopće ostanu. Spominjao je kolega Hajduković emisiju „Plodove zemlje“, kad slušamo ministricu poljoprivreda super, cvjeta, sve je krasno ali onda ukinite emisiju „Plodovi zemlje“ pa da to ljudi ne gledaju, da nemamo problema. A meni je svaki put muka u želucu kad tu emisiju gledam ili probleme imaju tovljenici svinja ili probleme imaju ljudi koji ne mogu doć u posjed poljoprivrednog zemljišta ili probleme imaju pčelari i onda na kraju od svih tih strateških planova donesemo genijalan onaj prijedlog za izmjenu sadnog materijala, da i ono malo nekih entuzijasta koji praktički su mali u udjelu poljoprivredne proizvodnje da i njih sateremo do kraja. Pa kakve mi to strategije donosimo da nam je poljoprivreda takva kava je? A najbolje stanje u hrvatskoj poljoprivredi pokazao vam je popis stanovništva i dobro se treba zamisliti kud će ta poljoprivreda ić. Ako ništa drugo omogućimo tim ljudima da bolje tu zemlju prodaju '23.g.
Hvala. Imate replike g. Vukas. Prvu repliku ima gospođa Opačak Bilić.
Uvaženi kolega Vukas. Evo vi ste i danas ranije u izlaganju u ime kluba rekli nešto vrlo zanimljivo i to mi je baš onako ostalo, rekli ste imamo dokument na 150 strana i težak 2 kg. No evo glavno pitanje je da li taj dokument, ta strategija da li ona udovoljava onome što joj treba biti svrha i daje li ona zapravo okvir i smjer u koji mi želimo i trebamo ić? Koliko je ona zapravo primjenjiva na terenu? Kao vi i jednako tako i ja imam dojam da su oni koji je predstavljaju i oni koji su evo došli danas ovdje shvatili nekako upravo to kao zadatak koji treba napisat i predstavit čisto da se zadovolji forma i da nekako možemo reć da imamo strategiju. Koliko su zapravo po vama navedene aktivnosti, a one su dosta ambiciozne, koliko su one zapravo provedive i hoće li dovesti do cilja do potpune ili barem već iskoristivosti naših i prirodnih i ljudskih potencijala kojima raspolažemo kao zemlja? Hvala.
Hvala, hvala lijepa. Izvolite odgovor.
Kad gledate konzultante koji su pisali strategiju i kad bi ja zatvorio oči i ne bi znao ništa o hrvatskoj poljoprivredi rekao bi da je strategija ok, ali međutim kad pogledamo da ta strategija neprovedena i moj zamjerak je što sam rekao u pojedinačnoj raspravu ili ja to možda nisam vidio trebali napraviti terensko istraživanje da se obuhvatu proizvođači, da se napravi jedna anketa da točno ljudi kažu šta im treba, gdje im se može pomoći, gdje treba intervenirati. Pa ne možeš ti strategiju pisati iz ministarstva, a da ne ideš na teren. Pa ja sam imao kontakta sa ministarstvom tamo kad pođeš moraš popit Normabel ako misliš normalan izać. Pa tamo ti niko ne zna odgovor dat na ništa, ovaj se boji šefa, ovaj nema svoje mišljenje, ovaj će te uputiti nešto krivo, pa to je katastrofa. Pa jel neki problem koji seljak ode na Poljoprivredni fakultet ima pet stručnjaka koji samo hoće pisati studiju, niko neće čovjeku pomoć. Strategija je dobra, ali je neizvediva.
Gospodin Lenart.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Vukas moram vas malo ispraviti, nisu više ni ratari zadovoljni. Nažalost, gnojivo je otišlo 300%, mehanizacija je skupila barem 30%, polovna mehanizacija i oprema poskupila 30%, poskupili su rezervni dijelovi, poskupila je radna snaga u poljoprivredi, poskupili su i usluge kombajniranja i raznih usluga u poljoprivredi tako da ni oni koji su eto ovih godina stvarno bili zadovoljni više nisu i izgleda da više nikoga nemamo zadovoljnog u hrvatskoj poljoprivredi, da će svi sada kukati, a možda nam se konačno opet dese i traktori na cesti pa da se netko zapita da situacija stvarno nije u redu. Ja mislim da ste na neke stvari dobro ukazali, a ovo planiranje, ha gledajte kad se nešto isplanira onda se vidljivo i očekuje nešto nakon toga. A znate gdje riba najbolje lovi u kakvoj vodi. Hvala.
Izvolite odgovor.
Pa ako na današnje cijene nisu ratari zadovoljni onda smo tek u velikoj katastrofi. Pokušavam doći do cijene mineralnog gnojiva koliko je njihov prag, prije 20 dana je nije znao ni odgovoriti, ali sigurno je 3 puta poskupilo. I to su troškovi koji jednostavno ako se nešto tu ne dogodi, ako se nešto tu ne dogodi, ako se nešto ne intervenira, ako se ne ostvare neki vaučeri pa to ratari ne mogu platiti. A platit će onda će se zadužiti kod poljoprivrednih apoteka pa će ići u minuse, pa će čekati poticaje da to nešto malo prebiju pa će se nakon tog poticaja zadužit na iduću godinu i tako imamo trakavicu iz godine u godinu i žalopojke na emisiji Plodovi zemlje. Pa stanje nije dobro. Nije bitno sad, bilo je i SDP-ovih ministara neću ja tu nikoga hvaliti, bilo je i vlada koliko je bilo ali ajmo jedanput zaboraviti ideologiju i stranke i probat pomoć hrvatskoj poljoprivredi. Pa ovo nije dobro, a mi pišemo strategije, plaćamo i još donosimo te nekakve kutijice od breze da vas impresionira ne znam čime.
Hvala. Gospođa Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani kolega, dakle mi cijelo vrijeme nekako kroz te strategije i svako misli da s njim počinje ispočetka, kao da ništa prije nije bilo i svaki put idemo ispočetka i ne znam do kad ćemo ići. Ja sam imala prilike dakle baveći se prostornim planiranjem uspoređivati karte Hrvatske na 15. veljače '68., ne tamo pred jako dosta godina, ali ne baš tako jako daleko jer me zanimalo način na koji su se pojedini prostori pretvarali u građevinska područja to su bile snimke iz zraka. I onda sam zapravo ostala zatečena kad se je vidjelo kako je Hrvatska tad bila obrađena. I kad uspoređujete nisu se te površine pretvorile u građevinske nego je te površine pojelo neobrađivanje zemljišta i zapravo makija, ne i šuma, ne nekvalitetne šume nego agacija ili ne znam što sve ne, dakle i te i to bi nešto što bi trebao biti nama alarm i vidjeti što napraviti da se barem dio [[Upadica: Hvala lijepa.]] tog zemljišta vrati u poljoprivredno.
Hvala. Odgovor.
Pa dobro ste mi sad dali da vam ogovorim jer kad bi išli u zemljišne knjige i u katastar i kad ćete ići na buduće natječaje o raspodjeli poljoprivrednog zemljišta onda ćete naći x hektara šikare koje će se prodavati pod poljoprivedno zemljište. I ljudi će biti sretni da dobiju šikaru. A pođite u susjedne zemlje, pođite u Italiju, pođite u Francusku, pođite gdje ćete otići pa ćete vidjeti kako oni izgledaju i autocestom i iz zraka. A mene ova naša poljoprivreda i ovi svi akcijski planovi podsjećaju na ministra Horvata i obnovu Banovine. Pisat ćemo, pisat ćemo, pisat ćemo, a ništa se u praksi neće napraviti da se pomogne tim ljudima zbog koji se ovo sve skupa piše.
I gospodin Jenkač.
Poštovani kolega Vukas, pa evo moram reagirati na jedan od vaših navoda, a to je upravo navod o sadnom materijalu. Pa evo koliko se ja sjećam, a član ste Odbora za poljoprivredu mi do sada smo imali ili pred nama je 50-a sjednica Odbora za poljoprivredu, imali smo nekoliko tematskih sjednica i koliko znam ministarstvo je praktički sve prijedloge i komore i udruga apsolviralo sve prijedloge oporbe čak su se i neki članovi oporbe pobunili da kako sad se sve to akceptira. Znači nije baš točno da je ministarstvo i ova vlada učinila nešto krivo po sadnom materijalu. Ja jedino ne znam vi kao član Odbora za poljoprivredu da li ste bili na tim sjednicama, evo ovaj to valjda vi znate, ali puno smo raspravljali o tome i apsolutno sve je apsolvirano.
Hvala. Izvolite odgovor.
Ma super pitanje. Pa nisam ja taj koji će reći kad se nešto prihvati da nije dobro, ali ono je sramota i tragedija šta je došlo. Pa pogledajte javnu raspravu koliko je došlo kritika na taj zakon. Pa to vam je, to vam je generator, pa to je bio kaos. Pa ja sam bio na okruglom stolu koje su ove udruge, organizacije organizirale u sveučilišnoj knjižnici pa ljudi su se digli na noge, zašto, da bi ljudi koji su plaćeni u ministarstvu napravili to da su napravili kaos. Pa to je ono što ja kažem. Pa mene bi sramota bilo da sam državni tajnik ili ministar sa takvim prijedlogom zakona izaći pred sabor, a kamoli pred hrvatske proizvođače. I sad se vi hvalite što ste referirali i rekli da bili smo pod navodne znake glupi pa smo napisali ono što je bezveze. Pa kako uopće se možete dizati i to sad spominjati davate mi da vas zakucam. Pa to je bila katastrofa. Na kraju je ispalo dobro, super, prihvatili ste, ali zbog čega smo tu gubili cijeli dan se raspravljali i u prvom čitanju odbili sve amandmane, odbili sve i onda u drugom čitanju ste se sad opametili preko noći [[Upadica: Hvala lijepa.]] i rekli bili smo u krivu.
Hvala. Sada je na redu gospodin Ljubomir Kolarek. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, pred nama je Prijedlog Strategije u poljoprivredi do 2030. godine, strategije koja je prošla javno savjetovanje gdje je bila 30 dana, došla je prema mojem saznanju 100-tinjak komentara. To je značajan dokument u kojem za ovom govornicom uvijek pričamo, govorimo koliko je potreban i važan. Kad govorimo o poljoprivredi moramo reći 3 važne stvari. Da je to ljudska djelatnost koja je važna za život i prehranu ljudi te osobu industrijskih, industrije. Izvozna funkcija poljoprivrede također ima značajnu funkciju kod ostvarivanje što većeg deviznog priljeva no moramo učiniti sa ovom strategijom sve da naši poljoprivredni proizvođači budu zadovoljni, da mogu živjeti normalno a ne samo preživljavati od svog i da kvalitetni poljoprivredni proizvodi dolaze na police trgovačkih lanaca, a ako bude sreće da jedan dio ode van RH. Kritičari će reći ništa se do sada nije napravilo, no moramo ipak biti pošteni i reći koliko je u ovim kriznim situacijama koje su bile od pandemije Ministarstvo poljoprivrede uložilo i dalo u poljoprivredu. Spomenula je ministrica sve te brojke, neću ih ponavljat. Ja dolazim iz Međimurske županije i reći ću da je recimo npr. u Centar proizvodnje krumpira RH u Belici uloženo u 11 modernih skladišta preko 45 milijuna kuna, ali jedan podatak je tu bitan i važan kojeg moramo zapamtiti. Od tih 11 svega su tri bile proizvođačke organizacije, što je po meni loše jer bi naše poljoprivredne proizvođače trebali povezivati da budu čvršći, jaki i konkurentni na tržištu. Isto tako paket mjera Vlade za ublažavanje rasta cijena zbog poskupljenja energenata donio je poljoprivredi ako se ne varam 250 milijuna kuna, gdje će 200 milijuna otići za pomoć u kupnji umjetnog gnojiva, a 50 milijuna u ribarstvo. Vizija poljoprivrede ja mislim da je usuglašena i da treba proizvoditi veću količinu visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, održavati i upravljati prirodnim resursima u ovim ja ću reći složenim i promjenjivim klimatskim uvjetima te doprinijeti poboljšanju kvalitete života i povećavanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Strateška vizija za poljoprivredu u ovoj strategiji oblikovana je kroz nekoliko ciljeva, a to su povećanje konkurentnosti i otpornosti poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene, jačanju konkurentnosti poljoprivredno prehrambenog sektora, obnova ruralnog gospodarstva i unapređenju uvjeta života u ruralnim područjima te poticanje inovacija u poljoprivredno prehrambenom sektoru. Svaki od strateških ciljeva povezan je s nekim od razvojnih potreba hrvatske poljoprivrede. Ja podržavam ovu strategiju, ali tu ne smijemo zaboraviti na probleme. Moramo biti realni. Ja sam odrastao u seoskoj obitelji koja se bavila poljoprivredom, nikad u poljoprivredi nije bilo lako, uvijek je trebalo teško raditi, biti mudar, pametan i na kraju zbrojiti da se na kraju godine uspije. I zato vjerujem da će primjenom ove strategije biti zadovoljni poljoprivredni proizvođači i da će od svoga rada moći kvalitetno pošteno živjeti.
Hvala. Gospođa Dreven Budinski.
Hvala lijepa. Kolega Kolarek, već sam prije u svojoj raspravi naglasila da hrvatski poljoprivrednici su uglavnom mali 70% njih je tu, da ih je tek 0,23% u zadrugama, a procjenjuje se da je manje od 8% proizvođača upisanih u upisnik poljoprivrednih osiguravanja koji osiguravaju svoju proizvodnju. Osiguranja koriste uglavnom srednji i veliki proizvođači. Znamo da ti naši mali proizvođači uglavnom rade na otvorenom i da ovise o klimatskim uvjetima odnosno o vremenu, dal je to suša, dal je to, pa me zanima kako motivirati te naše male proizvođače da se jednostavno uključe i da sami znaju upravljati svojim financijama jel im je to vrlo bitno za njihovu daljnju proizvodnju? Hvala lijepo.
Hvala i vama. Izvolite odgovor.
Hvala lijepa kolegice. Pa istina, činjenica je da ja osobno smatram da imamo premalo poljoprivrednih proizvođača koji se udružuje, to je broj jedna. Drugo, osiguranje, jedno vrijeme ja se sjećam Međimurska županija je pokrivala 50% svote osiguranja poljoprivrednih, poljoprivrednika, poljoprivrednih površina itd. i ja smatram da bi i mi možda na lokalnoj zajednici, a vjerujem da i na nivou ministarstva postoji način i mjera da se malo tim malim pomogne da i oni krenu u razmišljanje da osiguraju svoje poljoprivredne usjeve, površine kako bi imali jednu sigurnost u svojoj proizvodnji.
Gospodin Sobota.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega Kolarek. Dolazite i sami ste rekli iz Međimurske županije, sjeverozapadnog dijela naše Hrvatske odakle sam i sam iz susjedne vam Koprivničko-križevačke županije i otprilike znam s kojim problemima se naši stočari, a i ratari susreću. Parceliranost i usitnjenost zemljišta je jedan veliki problem, vjerujem posebice kod vas na malom prostoru u Međimurskoj županiji, možda je nešto manji problem u našoj susjednoj Koprivničko-križevačkoj županiji iz koje i sam dolazim. Ali zapravo moje pitanje ide prema stočarstvu, ali i prema samom ratarstvu. Dakle, znam da je peradarstvo glavna grana stočarstva u vašoj županiji i niz je kooperanata i nositelja kooperativne proizvodnje, kako se oni zapravo u ovoj situaciji snalaze s tim problemima i što očekujete od paketa Vlade koji je upravo donesen, a sami ste rekli da je dobar?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepa. Pa činjenica jedna pa u cijeloj međimurskoj, a i ja vjerujem na sjeveru Hrvatske rijetko gdje ćete naći neobradivo zemljište. Kod nas je zemljište ja ću reći 95% obradivo. Jesu to manje površine i jednom ja ću reći komasacijom bi se to moglo okrupniti. Što se tiče same poljoprivredne proizvodnje istina je razvoj peradarstva je dosta velik, ima jako puno farmi jer je organizator peradarske proizvodnje Perutnina, Pipo i Koka jako veliki broj kooperanata sa jako velikim brojem proizvodnje. Ja se nadam da će ove mjere njima pomoći upravo u onom dijelu da budu sigurniji i da će cijena repromaterijala, odnosno da će cijena kukuruza neće rasti, jer čim raste cijena kukuruza pada njima dobitak na kilogramu prinosa i ja se nadam da će te mjere upravo to zaustaviti i da će one na koncu konca doći na svoje da budu zadovoljni.
Oprostite nisam vidio, ispričavam se. Gospođa Zmaić.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Kolega Kolarek, ovih dana se vrši isplata sredstava poljoprivrednicima iz programa izravnih plaćanja, a to su sredstva koja se hrvatskim poljoprivrednicima dodjeljuju radi osiguranja stabilnosti poljoprivrednog dohotka. Ukupna sredstva kroz izvorna plaćanja su 2,9 milijardi kuna. Smatrate li da će ova pomoć koja se upravo isplaćuje poljoprivrednicima omogućiti im lakšu nabavu poskupljelog repromaterijala. Hvala lijepo.
Hvala.
Pa sigurno gledajte pred poljoprivrednicima je proljeće, priprema za sjetvu i svaka kuna koja dođe kao poticaj od strane ministarstva je itekako bitna i važna da oni u ovim ne baš jednostavnim prilikama kada je cijena repromaterijala otišla gore da zadrži kvalitetu svojeg zemljišta, da kvalitetno obrade zemlju i da prinosi pogotovo pšenici, kukuruzu, ključnim ja ću reći žitaricama za Republiku Hrvatsku da prinosi ne padnu. To je, ja se osobno bojim da zbog ovakve situacije kakva je da to ne bi palo, ali ako ovih dana ide isplata, ako će ministarstvo pomoći u nabavi, odnosno sufinancirati cijenu umjetnog gnojiva mislim da će se to uspjeti stabilizirati.
Hvala. I na kraju gospođa Marić video vezom.
Hvala lijepa. Poštovani kolega Kolarek, pitanje vezano uz ekološku proizvodnju u Međimurju iz kojeg oboje dolazimo. Na žalost malo je ekoloških proizvođača u Međimurju, zaista ih možete nabrojiti na prste jedne ruke OPG Lisjak, OPG Siladi, Mala manifestacija u Donjoj Dubravi i sami znate … [[Govornica se ne razumije.]] ekološke proizvodnje. Potencijala ima, želje za radom ima, potrebe za ekološkim proizvodima ima. Međutim, sa čime se susreću ekološki proizvođači, potencijalni ekološki proizvođači. S jedne strane dostupnost sredstava nešto ima preko europskih fondova, nešto preko lagova. Ima nešto preko Programa ruralnog razvoja. Evo naišla sam nedavno i na poziv s područja grada Čakovca, međutim koje su … [[Govornica se ne razumije.]] prepreke. Kažu da s obzirom na razvijenost naših općina zapravo dobivaju negativne bodove kada se dodjeljuju sredstva, pa onda žele okrupniti zemljišta ali nailaze na prepreke vezane i uz državno zemljište. Što mislite hoće li ova strategija pomoći ekološku proizvodnju u Međimurju?
Hvala. Vrijeme. Hvala. Odgovor.
Hvala lijepa. Kolegice Marić, pa mislim da je Međimurje specifično. Mi smo dosta gusto naseljeni i obradivost zemljišta je jako velika. Za ekološku proizvodnju potrebni su posebni uvjeti. Činjenica jedna da smo u visokom recimo grad Prelog je u šestom stupnju razvijenosti, tako da tu i tu ima dosta problema oko bodovanja. Treba učiniti sve i podzakonskim aktima omogućiti našim ekološkim proizvođačima da uđu u ravnopravni položaj sa ostalim proizvođačima na području Republike Hrvatske i da imaju iste uvjete na tržištu. Ja osobno smatram da ekološka proizvodnja mora biti još bolje ispropagirana u javnosti i onda bi se mogla uz pomoć dakako i lokalne samouprave nemojmo to zaboraviti dignuti to pravo [[Upadica Radin: Hvala. Vrijeme.]] i razinu.
Hvala lijepo gospodin Kolarek. Sada je na redu gospodin Marin Piletić. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Kao i svaka strategija bilo da je donosi Hrvatski sabor ili neko drugo tijelo javne vlasti zapravo predstavlja samo okvir za mjere i aktivnosti javnih politika usmjerenih na razvoj pojedinog sektora. Dakle okvir. Danas smo međutim čuli da ova strategija jest prepoznala potencijal za rast poljoprivredne proizvodnje među ostalim u digitalizaciji. Strategija je s dionicima u sektoru … [[Govornik se ne razumije.]] kao strateški cilj hrvatske poljoprivredne politike poticanje inovacija u poljoprivredno-prehrambenom sektoru. Jedna od šest skupina svih aktivnosti i provedbenih mehanizama strategije jest objedinjavanje poljoprivrednog znanja i inovacija. FAO u brojnim svojim publikacijama upozorava da se u odnosu na 2010. godinu svjetska proizvodnja hrane treba povećati za 70% do 2050. godine kako bi se nahranila svjetska rastuća populacija unatoč činjenici da se postotak obradivih površina ne može značajno povećati, a s obzirom na smanjenu bio raznolikost planeta pitanje je uopće može li. Međutim, u dostizanju tih ciljeva, kao i ciljeva ove strategije može pomoći digitalizacija. Digitalizacija poljoprivrednih gospodarstava može smanjiti rizike u proizvodnji, poboljšati produktivnost, povećati dohotke u poslovanju i povećati profitabilnost, jednako kao i osnažiti poljoprivrednike u dostizanju svih zadanih ciljeva i aktivnosti ove strategije, ali jednako tako digitalizacija može utjecati na zaštitu potrošača koja omogućuje preglednu sljedivost proizvoda koji stignu na tržište. I tu s vama želim podijeliti nekoliko informacija. Koristeći dosadašnja iskustva hrvatskih farmera i poljoprivrednika skupina mladih informatičara i programera prvotno s područja Sisačko-moslavačke županije osmislila je digitalni alat i softversko rješenje AGRIVI kojim je uvelike ucrtala put u transformaciju unaprjeđenja procesa u poljoprivredi i prehrambenoj industriji. Hrvatsko znanje pretočeno u softverski alat postao je jedno od najboljih svjetskih rješenja koje pametnim tehnologijama omogućuje dobivanje vrijednosti podataka s polja, upravlja rizicima u proizvodnji i utječe na povećanje profitabilnosti poljoprivrednih gospodarstava. Kod većih poljoprivrednih subjekata korištenje ove aplikacije odnosno digitalnog alata pokazuje rezultate već u prvoj godini korištenja i utječe na povećanje profitabilnosti za više od 10%. U manjim obiteljskim gospodarstvima pravilnom primjenom ove digitalne poljoprivredne tehnologije profitabilno se može povećati i za više od 50%. Procjena evaluatora ovih softverskih rješenja je da samo dan kašnjenja sa agrotehničkim mjerama može utjecati na smanjenje 1% godišnjeg profita poljoprivrednog gospodarstva. I gdje je problem ili bolje reć izazov? Ova hrvatska znanja i pametna rješenja koriste mnogo više Ujedinjenim Arapskim Emiratima negoli kod nas. Upravo zato ova Strategija razvoja poljoprivrede do 2030.g. ističe razvojne potrebe 14 i 15 u kojima kaže da trebamo snažno potaknuti ulaganja u tehnologiju i inovacije, te ujedno unaprijediti pristup istraživanjima i razvoju, te korištenje znanja i tehnologije u poljoprivrednoj proizvodnji. Poljoprivreda je uvijek bila zahtjevna grana gospodarstva, rekli su to neki kolege koji se bave poljoprivredom, uvijek će, a ako pronađete samo rasprave o razvoju poljoprivrede prije 100.g. u HS gotovo da su se iste rečenice izgovarale i danas u ovom domu. Poljoprivreda će uvijek imat svoje probleme i izazove, međutim u današnjim okolnostima klimatskih promjena više nego ikad. No da javne politike nisu predane u rješavanju problema i prihvaćanju izazova ne bi se u posljednjih nekoliko godina na području Sisačko-moslavačke županije slilo više od stotinu milijuna kuna bespovratnih sredstava gdje su poljoprivredna gospodarstva modernizirana, čime je samo u posljednjih dakle godinu dana više od 500 obitelji na području ove županije odlučilo uspješno nastaviti baviti se poljoprivredom. Da poljoprivreda nije izazovna ne bi se u posljednjih nekoliko godina samo na području Sisačko-moslavačke županije površine pod ARKOD-om povećale za više od 5.000 hektara, kao što se povećao i broj osiguranika mirovinskog osiguranja s osnove poljoprivrede, to će reći broj radnih mjesta upravo s osnove poljoprivrede. Nije sve u poljoprivredi crno, ima tu i zelenog i digitalnog. Vrijeme?
Vrijeme je prošlo i sada je na redu, sad su na redu replike, vrijeme za replike. Gđa. Grba Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče. Poštovani kolega, znanost i tehnologija, o čemu ste vi danas govorili, su uz osobni angažman poljoprivrednika ključ razvoja malih poljoprivrednika. Mišljenja sam da je nužno u provedbi ove strategije poboljšati financiranje upravo tih više malih projekata malih proizvođača, a osobito mladih poljoprivrednika. Kad se razgovaram sa poljoprivrednicima, pogotovo mladima koji su u porastu u Karlovačkoj županiji iz koje ja dolazim, oni itekako podržavaju takav način financiranja malih projekata za mlade poljoprivrednike. Što o tome mislite vi koji dolazite iz Sisačko-moslavačke, mi smo blizu županije, imamo neke puno karakteristika zajedničkih, pa me zanima kakvo je mišljenje mladih poljoprivrednika na vašem području.
Hvala. Odgovor.
Dakle, hvala lijepo kolegice, samo u mom kraju dakle gotovo da nema tjedna da netko od mladih ljudi ne osnuje OPG i da ne odluči uz sve svoje dosadašnje aktivnosti posvetiti se i poljoprivredi. Međutim, naglasio sam i u raspravi dakle da je digitalizacija i digitalna transformacija itekako ključna. Uz sve ove poteškoće i izazove koji hrvatsku poljoprivredu, ne samo hrvatsku nego i sve ine druge tište moramo ići u korak s vremenom. Tu najviše očekujemo upravo od tih mladih kojima ovakve alate nudimo. Čuli ste jutros i od ministrice dakle da će upravo kroz Nacionalni plan oporavka biti definirane dakle mjere i aktivnosti koje će potaknuti dakle naša poljoprivredna gospodarstva da ovladaju informacijskim tehnologijama i da primjene dakle upravo ovakva pametna rješenja koju je hrvatska pamet proizvela i prodaje po čitavom svijetu, najvećim dakle prehrambenim lancima [[Upadica: Vrijeme]] najpoznatijih brendova da to primjenje, dakle [[Upadica: Hvala]] znanje i.
Gđa. Zmaić.
… [[Govornik se ne čuje]] potpredsjedniče. Kolega Piletić, i ovom Strategijom poljoprivrede predviđene su mjere ruralnog razvoja odnosno program ruralnog razvoja i unaprjeđenje uvjeta života u ruralnim prostorima. Pa vi evo kao gradonačelnik grada Novske ste konzumirali određene dosadašnje mjere ruralnog razvoja i izgradili ste i vrtiće i kilometre cesta i domove itd. iz kojeg se vidi poboljšanje uvjeta u našim ruralnim prostorima. Pa evo i ova strategija također će omogućiti da nastavimo daljnji razvoj naših sela. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Pa dakle i naši poljoprivrednici imaju danas sve potrebe kao i svi ostali građani, dakle koristiti kulturne sadržaje, koristiti školske i predškolske objekte u svojim dakle mjestima obično su to sela. Zanimljiv je bio jedan dakle slučaj poljoprivrednika koji mi je došao na razgovor i rekao djeca u centru grada se rolaju, a naša na sela, na selu se ne mogu rolati. Dakle i oni imaju nekakve potrebe za komunalnom infrastrukturom koje sve jedinice lokalne samouprave trebaju osigurati. Zahvaljujući upravo mjeri 741 i dakle sredstvima koje je vlada osigurala sve jedinice lokalne samouprave koje se mogu javiti na ovaj natječaj unaprijedili su komunalnu i društvenu infrastrukturu. Dakle, ne samo da se stvaraju okviri da ti poljoprivrednici budu produktivniji, da više proizvode, nego da i žive svim standardom na koji smo i mi dosada naučili. I upravo zato u selima treba i vrtića i knjižnica, kulturnih centara i sve što kroz mjeru 741 smo mogli [[Upadica: Hvala.]] i realizirali.
Gospođa Opačak Bilić.
Hvala. Poštovani kolega Piletić pa evo vi dolazite iz Novske iz mjesta koje je možemo reći nekako da su vrata Slavonije i doista evo imate i ulogu kao jedinica lokalne samouprave upravo u ovim, u digitalnoj industriji. S obzirom da ste evo na pragu Slavonije onda vjerojatno znate i stvarno i realno stanje i situaciju u poljoprivredi, a s obzirom evo da smo čuli ranije sa desne strane sabornice reagiranja da poljoprivreda ne utječe na demografiju pitat ću vas slažete li se zapravo s tim ili ipak vidite utjecaj jednog na drugo baš zato jer ste se evo upravo osvrnuli na ovu temu u pogledu ovog digitalnog dijela. Evo molim vaš osvrt na ovo pitanje jer jasno da situacija trenutno nije dobra niti demografski, niti u poljoprivredni jer evo trenutno još uvijek ako gledamo iskoristivost znamo da još uvijek uvozimo gotovo 900 milijuna EUR-a poljoprivrednih proizvoda više nego što izvozimo. Evo, ja doista vidim tu nekakvu poveznicu, pa molim i vaš komentar.
Odgovor.
Hvala lijepo, ne da smo možda vrata Slavonije, nego to svakako i jesmo i nadam se kad god prolazite kroz Novsku da kažete stigli smo kući mi Slavonci. Dakle, što se tiče dakle povezanosti poljoprivrede i demografije naravno da možemo to dovesti u svezu. Međutim, sva svjetska prognoziranja dakle analitičara, demografa, urbanista govore da današnje stanovništvo želi živjeti u gradu. Do 2050. pretpostavlja se da će u EU dakle gotovo 80% stanovništva živjeti u gradovima, urbanim sredinama čak i ako su dakle sela svega nekoliko kilometara udaljena od urbanih centara. Jednostavno tendencija je takva i nije to nužno ili usko vezano dakle uz stanje poljoprivrede. Međutim, naša poljoprivreda se mora modernizirati, omogućiti da poljoprivredna gospodarstva prate dakle i ove digitalne trendove i da jednostavno dakle sa povezanošću preko digitalnih platformi [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] budu bliži i urbanim centrima i svjetskim tržištima.
Gospodin Jenkač.
Kolega Piletiću, kao gradonačelnik, kolega gradonačelnik stalno ste prisutni na terenu i rješavate problematiku svojih građana pa između ostalog sigurno ste i uključeni u rješavanje problematike oko poljoprivrede. Na koji način vi to činite, da li ste formirali poljoprivredno redarstvo, da li razmišljate krenuti u komasaciju koja evo ovog trenutka se priprema i koja će krenuti i da li imate kakve potpore koje dajete poljoprivrednicima i na koji način one utječu upravo na poljoprivrednike u vašem gradu?
Hvala. Odgovor.
Hvala kolega Jenkač i sve to mislite da vam odgovorim u minutu, teško. Naravno da pratim stanje poljoprivrede kao jedne od najvažnijih gospodarskih grana u jedinici lokalne samouprave iz koje dolazim. Naravno da kao odgovorni provodimo Zakon o državnom poljoprivrednom zemljištu. Naravno da osiguravamo i mi dodatne dakle potpore za naše poljoprivrednike koji djeluju na našem području. Naravno da smo sukladno postojećem zakonu formirali poljoprivredno redarstvo i omogućili da sve one parcele koje se ne koriste koje nisu privedene kulturi, upozore se vlasnike dakle da kao što imaju svoja prava da imaju i obveze. Dakle, mnogo je poljoprivrednog zemljišta privatnog pa tako i državnog dakle zapušteno, zakrčeno i jednostavno imamo obvezu kao izravni dakle provoditelji zakona u tome postupati. To činimo samo u prošloj godini preko 200 hektara zapuštenih poljoprivrednih parcela jest očišćeno u gradu Novska upravo zahvaljujući [[Upadica: Hvala.]] poljoprivrednom redarstvu.
Gospođa Petir.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Piletiću govorili ste o digitalnom alatu AGRIVI-ju kojeg je Matija Žulj iz Kutine dobro plasirao na strana tržišta, osvojio mnogobrojna svjetska priznanja, a u Hrvatskoj se još uvijek relativno slabo koristi. Time ste poručili da u stvari mi imamo znanja, imamo instrumente ali moramo nekako to staviti u funkciju da bi i dali dodanu vrijednost našoj poljoprivredi. Također, jedan dobar primjer iz Sisačko-moslavačke županije je kratki lanac opskrbe hranom, to je Pun ceker koji uz Međimurski štacun ustvari je jedini poznati primjer kojeg zna i Europska komisija kad govorimo o kratkim lancima opskrbe hranom u Hrvatskoj, a znamo da proizvođači koji sudjeluju u kratkim lancima opskrbe hranom zarađuju preko 8 tisuća EUR-a više od onih koji takve lance ne koriste. Pa kako onda takve pozitivne primjere koji daju egzaktnu dobit jer je evidentno da je zarada puno veća na neki način preslikati i na ostatak Hrvatske i postići ciljeve iz ove strategije da ćemo do 2030. barem 30% proizvođača imati uključene u kratke lance opskrbe hranom.
Kako preslikati, pa evo ja vas pozivam kao predsjednicu saborskog Odbora za poljoprivredu da organiziramo odbor u našoj županiji, predstavimo sve ono što smo činili dakle i zajednički i individualno i kroz aktivnosti Sisačko-moslavačke županije kao i pojedinih jedinica lokalne samouprave. Ovo što ste rekli za dakle vlasnika i pokretača sustava, digitalne platforme AGRIVI gospodina Žulja to je dakle zapravo nevjerojatno koliko imamo dobar proizvod koji koriste svjetske poljoprivredne korporacije, koji koriste dakle brojna poljoprivredna gospodarstva diljem svijeta i da to još uvijek nije dovoljno prezentirano, kroz ovo znanje koje su usvojili na iskustvima hrvatskih poljoprivrednika i pretočili u jednu digitalnu platformu, zaposlili preko 40 mladih programera, povećali produktivnost hrvatske poljoprivrede, pokazali da se može dakle to je primjer koji u HS zasigurno zaslužuje pozornost, a ne govoriti kako je sve crno i loše. Ima svijetlih pozitivnih primjera i mislim da je ova govornica upravo mjesto da o tome i progovaramo.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Ljubica Maksimčuk.
Hvala lijepo potpredsjedniče. Uvaženi kolega. Strategija utvrđuje razvojne potrebe, ciljeve i prioritete i kako vi rekoste u poljoprivredi nije sve tako crno, ima tu zeleno, ima digitalno. Poljoprivreda je teška i zahtjevna grana, nije lako i jednostavno baviti se poljoprivredom, to je težak posao. U Slavoniji postoje sve pretpostavke da se mladi bave poljoprivredom, da stvaraju dodanu vrijednost, oni su naravno i naša budućnost i mi ih trebamo poticati u tome. Ova Vlada je poljoprivredu stavila visoko na svoju ljestvicu prioriteta. Može li i lokalna politika pomoći u tome da što veći broj mladih sačuvamo, da ostanu baviti se poljoprivredom, da ostanu baviti se u ruralnim područjima naravno u Slavoniji, ali i u drugim dijelovima RH?
Pa apsolutno da može to i ja vjerujem da i čini, ako nitko drugi onda to činimo mi ovdje u Novskoj i kroz Razvojnu agenciju … i kroz našu Novljansku razvojnu agenciju Noru motiviramo i pomažemo mladim ljudima koji se odluče baviti poljoprivredom da imaju besplatne konzultantske usluge kako bi upravo koristili mjere ruralnog razvoja, kako bi iskoristili bespovratna sredstva da ojačaju svoja poljoprivredna gospodarstva, kako bi nabavili novu mehanizaciju, kako bi bili što konkurentniji i što produktivniji. Dakle, apsolutno kolega Vukas kaže, mladi ljudi se ne snalaze. Postoji čitav niz razvojnih agencija, lokalnih jedinica, županija koji mogu itekako pomoći da mladi ljudi pronađu svoj put u poljoprivredi da pronađu nišu kojom se žele baviti i naravno da ostvare i ovo što je kolegica Petir govorila, dakle najveći mogući profit baveći se određenim poljoprivrednim granama i koristeći to su silni milijuni kuna bespovratnih sredstava koji naši poljoprivrednici svo ovo vrijeme imaju na raspolaganju
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Poštovani potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Evo u protekloj raspravi po klubu zastupnika sam predložio dva rješenja no ovo drugo se nije čulo. Znači, prvo rješenje koje bi moglo napraviti Ministarstvo poljoprivrede i Vlada RH da OPG-i koji nisu u sustavu PDV-a, a to su oni OPG-i otprilike negdje do 25, 30 hektara da ih se oslobodi PDV-a na repromaterijal, nabavku mehanizacije i opreme. A druga je kako bi povećali tržišnu konkurentnost manjih OPG-a da im sufinanciraju ili financiraju skladištenje proizvoda u silosima ili hladnjačama u kojima bi mogli čuvati proizvod dok cijena ne poraste pa bi sa većom cijenom postali i konkurentniji na tržištu. Nažalost, klimatske promjene su te koje su neminovne, one su tu, jedino ko nam može tj. poljoprivrednim proizvođačima pomoći je znanost sa svojim radom kroz ispitivanja, pokuse i pronalaženje novih rješenja kako bi se ublažile te klimatske promjene. No ono što nedostaje u RH, a mislim da nije razrađeno sa ovom strategijom je prijenos te znanosti do proizvođača. Fali nam ta karika koja nedovoljno radi jer proizvođači svi nisu u stanju čitati znanstvene radove i shvatiti ono što bi u tim znanstvenim radovima bilo rješenje da im se pomogne. Stoga bi trebao netko tko će im pobliže objasniti i pretvoriti u tehnološki proces ono što bi morali raditi kako bi ublažili te klimatske promjene. Jedna od stvari je navodnjavanje o kojim se priča, o programima koji su se radili. Ono što je nama proizvođačima najveći problem je vodozahvat, onog trena kad ste nam riješili vodozahvat sa vrlo jeftinim rješenjima koja su primijenjena i u Izraelu se rješavaju navodnjavanja, pogotovo u povrtlarskoj i voćarskoj proizvodnji. Vodozahvat bi se mogao poboljšati kada bi se kroz besplatnu koncesiju koja i sada nije velika, ali i kroz lagano odobrenje dozvolilo poljoprivrednicima i gospodarstvima da buše dubinske bunare. Ja jedini u Kutini imam koncesiju na običan bunar za navodnjavanje, onaj iznos je vrlo malo novaca, no međutim dubinski bunari koji se više ne smiju bušiti samovoljno su popriličan trošak i mislim da bi i ministarstvo i Vlada mogli kroz sufinanciranje bušenja i vrlo jednostavnu koncesiju pomoći u umanjenju ovih klimatskih potpora. Meni je jasno da su potpore prema ZPP-u po hektaru, no međutim prošle godine se od nas proizvođača tražilo od strane agencije da u kilogramima iskažemo svoju proizvodnju. Ja znam da postoji mogućnost, ali ako i ona nije danas napravljena zašto bi mi morali slušati samo EU i ZPP po kojem se isplaćuju potpore? Zašto ne bismo paralelno mogli voditi evidenciju o kilogramima, litrama onoga što proizvedemo i na temelju te evidencije bismo imali jasnije pokazatelje kud nam naša proizvodnja ide. Kako zaštiti našu proizvodnju koja je opterećena poskupljenjima, klimatskim promjenama? Nije lagano i treba zaštiti barem ovaj nivo proizvodnje koji imamo danas. Proizvodni ciklus u poljoprivredi je trajao otprilike jednu godinu ili nekoliko mjeseci, ali godišnje se proizvodi i zato to povećanje će biti sporo i trajat će dugo i mislim da se znatno neće proizvodnja povećati u budućih 10.g.. Ekološka proizvodnja je posebno pitanje zato što ona postoji na papiru, fizički je nema, proizvoda nema. Jedan od meni najdrastičnijih primjera koji gledam kada krenem prema Slavoniji iza Novske prije Okučana na desnoj strani ispod autoceste možete vidjeti jedno 300-tinjak oraha od kojih se ne može ubrat oraha za dvije gibanice, a isplaćuju se potpore barem 10.g., potpora za podizanje nasada i takvih proizvodnji imamo jako puno koje ništa ne daju. Hvala.
Imate replike, imate replike. Poštovana zastupnica Vesna Vučemilović, izvolite.
Hvala lijepo. Poštovani kolega Lenart, evo i vi spominjete te orahe, volimo izgleda orehnjaču i vi i ja, spominjala sam ih i ja. Držimo 10% nasada u EU, a proizvodimo manje od 0,5%. To je jedan onako orašasti paradoks hrvatski. Puno je takvih nasada, puno poticaja isplaćeno, a efekt apsolutno nikakav. No mene u biti interesira vaše mišljenje vezano za ovo što planira EU, a vezano je za smanjenje korištenja umjetnih gnojiva, pesticida, ekološku proizvodnju, vrlo visoke stope i udjeli kako će se to odraziti na prinose, na proizvodnju, ali isto tako i na cijene poljoprivrednih proizvoda?
Odgovor.
Pa da, EU je krenula prema nekakvoj zelenoj poljoprivredi i prema ekologiji. Mogu se s time nositi bogate zemlje koje imaju razvijene proizvodnje, pa određeni dio svoje proizvodnje uputiti u tom smjeru, iako hrvatsko tlo je znatno, znatno manje zagađeno i pesticidima i nitratima, doduše postoje kod nas nepravilna upotreba dušičnih gnojiva, pa ona se bacaju, ispire ih voda, il ih biljke ne mogu usvojiti. Mislim da trebamo raditi i edukativno, znači više našim poljoprivrednicima objasniti što i kako koristiti, no bez pesticida i umjetnih gnojiva hrvatska proizvodnja će past jako, jako nisko jer nismo sposobni raditi ekološku proizvodnju zato što treba puno više ručnoga rada, radne snage nema i mislim da prelazak na veliku ekološku proizvodnju bi bio propast hrvatske poljoprivrede.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Anka Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovani kolega, vi ste se u svom prvom dijelu izlaganja dosta govorili o ulozi znanosti, o tome kolika uloga znanosti treba biti, o tome što to znači i o temi kako da sva ta saznanja koja imamo dođemo do onih koji bi trebali primjenjivat. Dakle, mi možemo imati saznanja, možemo imati neke okrugle stolove, mogu se znanstvenici baviti, ali ako to ne dođe do nekog koji to, kojem možete jednostavno reći koje su njegove prednosti i mane džaba krečite. Vaše iskustvo je da li, koliko uopće do onih koji se zaista bave, dakle malim poljoprivredna gospodarstva koji, tu sam imala prilike, neko je rekao da stalno niču, ja sam se nasmijala, pa rekla sam svaki tjedan opet je jedan, ali pretpostavljam da nije tako, koliko se zapravo oni imaju mogućnosti educirati, pogotovo sad u doba korone imamo i zumove i sve druge stvari, koliko je tu zapravo uloga i ministarstva i drugih agencija koje tu mogu pomoći?
Odgovor.
Pa gledajte, ono koliko ja imam informacija određene edukacije postoje koje se provode od strane ministarstva preko savjetodavne službe. No, što je naš problem savjetodavnoj službi, nisu problem ljudi savjetnici i savjetodavci koji rade na terenu, problem je cijeli sustav jer ni oni nisu adekvatno i promptno obrazovani i upućeni u najnovije tehnologije. Ja vjerujem da mnoge od njih da pitam što je to konzervacijska obrada i kako se izvodi i u koje vrijeme da mnogi ne bi znali odgovorit mi na to pitanje. Znači, trebamo radit prvo na toj sponi, a savjetodavna služba je ta koja treba biti spona između znanosti i proizvođača da se administriranje koje oni rade prebaci na određeni dio savjetnika, a da imamo određeni dio ljudi u savjetodavnoj službi koji dobro poznaju agronomsku znanost i proizvodnju i koji će to moć lako i slikovito objasniti poljoprivrednicima kako da to upotrijebe.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Marin Miletić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS. Poštovani kolega Lenart, ovo je vaša struka i drago mi je da vas mogu pitati i da hrvatska javnost to čuje. Dakle, čuli smo danas ministrici je na stolu od akademske zajednice predan dokument 750.000 hektara mi imamo neobrađene površine. Ako znamo da godišnje oko 14.000 kuna u prosjeku je li, može se od pšenice zarađivati 6.000, a od cvijeća 200.000, al je prosjek 14.000 kuna godišnje, to znači da mi gubimo svake godine 10 i po milijardi kuna, pa stvarno smo bogata država. Što vama kao čovjeku struke, kao čovjeku koji se bavi konkretno s poljoprivredom znači ovakvo ponašanje države evo prema toliko silnom broju neobrađene zemlje u našoj zemlji, u našoj državi? Hvala.
Ponašanje države kao što sam rekao znači svih vlada i ministara iz svih opcija poljoprivrede nije bilo dobro i nije vodilo ka razvoju poljoprivrede nego ka stagnaciji poljoprivrede i danas smo tu gdje jesmo i to trebamo prihvatiti da jesmo tu, a postoje razno razni razlozi zbog čega je ona neobrađena. Ja ću vam jedan razlog reć koji sam uputio prema ministru Malenici, znači postoje ljudi koji imaju poljoprivredno zemljište, dobivaju 800 kuna naknade od socijalne službe i oni imaju neko zemljište, a ukoliko ga prodaju za 8.000 kuna 10 mjeseci neće dobiti ništa i oni ga ne žele prodati, nema ga ko obrađivati i čistiti, komunalni redari ne rade, službe ne rade i one se pretvaraju u šikare. Evo ja pokraj sebe imam jedno 6 hektara takve zemlje, ljudi neće prodati jer nemaju ništa od toga, ja bih je kupio i doveo u prvobitno stanje no međutim nemoguće. Evo to je samo jedan primjer.
Slijedeća replika poštovani zastupnik Vilim Matula.
Zahvaljujem potpredsjedniče. Poštovani kolega Lenart, rekli ste već i odgovorili ste i kolegici Mrak Taritaš na pitanje prijenosa znanosti do proizvođača. Mene sada zanima iskustvo Međimurskog štacuna ovdje je danas već to danas bilo spomenuto, Zadruge Najbolje je lokalno, osim Međimurske županije tu je i Koprivničko-križevačka županija i tu se ljudi udružuju u zadruge. Govori se o tome kako loše iskustvo istina je ja to znam da stvarno boljševički način postupanja 2, 3 ljeta odmah nakon rata u sukobu sa Staljinom je doveo do toga da su neke stvari tu omrznute, međutim danas ljudi ne idu u zadrugarstvo jer se boje sukoba. Što mislite o tome da li ovakve zadruge ili europske zadruge nam mogu pomoći u razrješavanju tih sukoba u načinu da učimo kako doći do dogovora i drženja dogovora.
Odgovor.
Evo zahvaljujem poštovani kolega na pitanju. Ja sam evo kao pročelnik za poljoprivredu i dožupan svojevremeno radio i pokušavao osnivati zadruge i radio priručnike kratke za osnivanje zadruga i nešto se to osnuje no međutim kasnije to propadne. Znate što je rekao meni jedan Austrijanac? Pa nisam ja u zadruzi zato što voli zadrugu nego zato što imam interes i imam profit veći kroz tu zadrugu. Ta negativna konotacija riječi zadruga je kod nas malo problem. No, zadrugu treba gledati kao dioničko društvo. Svatko od nas ulaže nekakav svoj novac, naša zadruga zarađuje, kroz 10 godina će ona imati veću vrijednost, ali u svakom trenutku svatko mora znati koliki je njegov udio. I kada o tome ljudi počnu tako razmišljati onda će shvatiti da kupuju gnojivo jeftinije, da kupuju građevinski materijal jeftinije, da kupuju strojeve jeftinije i da je to njihov interes, ali svakako moraju u zadruzi imati profit i profitirati u odnosu na to da rade sami.
Posljednja replika, poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, ova strategija između ostaloga ima i konceptualne propuste. Kao prvo radile su se analize na temelju starih podataka koji su se …/nerazumljivo/… donijeti, to je veliko pitanje i kako ti podaci odnosno zaključci mogu nakon toga utjecati pozitivno na razvoj poljoprivrede. Nakon toga, kad gledamo što su napisali unutra i kako su rađene analize napravljena je swot analiza koja nije potpuna. Neću govoriti o tome da, evo tu smo maloprije čuli od kolege da će neki učenici odnosno da će neke, neke aktivnosti imati učinak nakon godinu dana. A predviđeno je da se radi kontrolna točka nakon 3 godine. Što ćemo s ove 2 godine diskrepancije? Šta s njima? Znači ne trebamo raditi ništa unutar te 2 godine, kontrolu jesmo li postigli ciljeve, nismo postigli ciljeve, da li ćemo nakon 2 godine na digitalnim platformama imati nekakav učinak ili nećemo? Hvala.
Evo gledajte, sve one koji misle da je u poljoprivredi lako ja ih pozivam na godinu kad krenemo ponovno u oranje sada je gotovo, da dođu i da se kod mene jedan dan sa mnom samo voze u traktoru, da sjede na pomoćnom sjedalu, dobit će 3 obroka, dobit će piće i dobit će navečer Apaurin 300 da im ne bude teško drugi dan. Tada će promijeniti mišljenje o poljoprivredi, o potporama i o strategijama i o takvim dokumentima koji, kojima se reći ću slikovito kroje gaće onima koji crnče na poljoprivredi, a te gaće im kroje neki koji nemaju pojima o tome i nikada to nisu osjetili na svojoj koži. Svatko tko je na poljoprivredi uložio svoj novac, godinu dana strepio nad tom proizvodnjom, ubrao nešto, molio Boga da proda i da na to naplati kako bi mogao iduće godine proizvoditi, taj može shvatiti što je poljoprivredna proizvodnja. Tako da ovo u godinu dana vjerujte mi efekt će biti negativan [[Upadica: Vrijeme.]] kakva je situacija nema poboljšanja.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, zastupnice i zastupnici, pa evo pred nama je Strategija razvoja poljoprivrede to je strateški dokumenat i tu su u biti najvažniji akcijski planovi koji proizlaze iz strateškog dokumenta. Ali evo dozvolite mi da se osvrnem kao što su se i mnogi osvrnuli na neke detalje, ali prije svega iskoristit ću priliku i minutu odgovoriti kolegi Vuksanu s obzirom da je on govorio ili Vukasu o zakucavanju pa evo onda ja ću sad forhaltati mu odgovor nisam htio povrijediti Poslovnik i ovoga činiti čuda. Znači odgovor gospodinu Vukasu je u svakom slučaju pa zato i postoje hvala Bogu nekoliko čitanja, zato postoje i odbori da se o nekim stvarima raspravlja i hvala Bogu da je ministarstvo prihvatilo sve ono, sve one prijedloge koji su došli i od strane Odbora za poljoprivredu, od strane poljoprivrednika itd. što se tiče samog Zakona o sjemenu tj. sadnom materijalu. Ja bi samo gospodina kolegu zastupnika pozvao s obzirom da sam spomenuo da smo imali 50, da imamo 50-u sjednicu Odbora za poljoprivrednu, da smo raspravljali o raznim temama, da smo otvarali različite teme, a da sam njega evo pitao sam i kolegu Ivanovića, pitao sam predsjednicu ja sam rekao mislim da sam ga vidio 5 puta, oni su mi rekli, a bio je i manje. Tako da evo nek se kolega više slobodno uključi i neka sudjeluje u raspravama i neka doprinosi razvoju poljoprivrede željno ga iščekujemo na Odboru za poljoprivredu. Tako to mu je evo sad odgovor koji sam si dozvolio mu dati. Spomenuo je između ostalog i užasno stanje u pčelarstvu, pa evo koliko ja znam, a osobno mi se obratio i predsjednik pčelarske udruge tj. zajednice pčelara i da smo upravo kroz odbor i kroz zakonske izmjene intervenirali tj. ministarstvo je interveniralo i sve one zahtjeve ajmo reći 70% zahtjeva pčelara je ovo ministarstvo akceptiralo i feedback tj. povratna informacija je da su zadovoljni i da su zadovoljni s onim što se odradilo i da očekuju i dalje ovakvu suradnji i sa Odborom za poljoprivredu i sa Ministarstvom poljoprivrede, tako da nije točno da se ništa ne radi i da se ne reagira, nego dapače upravo kroz ovakve aktivnosti rješavaju se problemi i to mi je drago da u tome sudjelujem. Mogu samo reći iz vlastitog iskustva, spomenut ću još jednu stvar evo to neka čuju kolege iz ministarstva, državni tajnik, žao mi je da nema ministrice. Ovdje je bilo na početku rasprave u samom uvodnom vremenu govoreno o broju zaposlenika u ministarstvu i agenciji, ja samo mogu reći iz vlastitog iskustva gradonačelnika i onoga koji smo provodili projekte ruralnog razvoja mjere 7.4.1. gdje upravo za kontrolu dokumentacije agenciji je trebalo više od godinu dana i hvala Bogu evo mogu se pohvaliti imali smo 100% pozitivno mišljenje tj. nismo imali penalizaciju. Ali dugi su procesi kontrole, to dugo traje i to sufinanciranje normalno otvara i neke druge probleme za lokalnu samoupravu. Dapače iz moje pozicije, a iz pozicije svih onih koji koriste uslugu Agencije za plaćanje u poljoprivredi treba razmišljati o novom zapošljavanju, treba razmišljati o ekipiranju jer upravo ovi milijuni koji se nude kroz strategiju pitanje da li će ovi zaposlenici i svi oni koji trenutno jesu moći to obraditi i moći to kvalitetno i na ajmo reći brzo provesti jer upravo je brzina i ta aktivnost same agencije vrlo važna da ne gubimo vrijeme u … Tako da državni tajniče razmišljajte o zapošljavanju u svakom slučaju jer upravo su to ljudi koji ne možete naći na cesti nego ljudi koji su vični provođenju europskih projekata na krajeva i kontroli i bez kojih mi ne možemo funkcionirati. Ono što bih svakako želio prokomentirati je i neobrađena poljoprivredna zemljišta, pa normalno da je poljoprivredna zemljišta u Hrvatskoj u velikoj mjeri su ne obrađena, zakorovljena zato jer su 90% možemo reći u privatnom vlasništvu i tu evo, gotovo.
Replika poštovana zastupnica Nadica Dreven Budinski.
Hvala lijepa potpredsjedniče. Kolega Jenkač, da bez znanja znači upornosti, volje suradnika i vizije mislim da bi se teško moglo nešto moglo učiniti jako teško, a vi kao gradonačelnik to jako dobro znate. A i ova strategija koja je kao strateški dokument ima sve to, zna i probleme svih naših poljoprivrednika i nudi rješenje. Zanima me, maloprije ste govorili o tim zapuštenim zemljištima koja su itekako pogodna za ovu ekološku proizvodnju, pa me zanima što vi mislite o tome, koja … proizvodnja je nekakva budućnost svih nas? Hvala.
Odgovor.
Da, ekološka proizvodnja je budućnost ali teško se naši poljoprivrednici odlučuju upravo na tu ekološku proizvodnju. Problem kao što ste i sami detektirali, a mogu se navesti je puno malih parcela upravo na području ajmo reći Sjeverozapadne Hrvatske, ali to je nekoliko županija koje vodimo borbu sa tim problemima. I evo mi kroz lokalnu samoupravu na više ajmo reći više lokalnih samouprava koliko ja imam informacije krećeju sa poljoprivrednim redarima koji će pokušati prisiliti vlasnike poljoprivrednih zemljišta da očiste poljoprivredna zemljišta ili da ako to ne mogu da ih prodaju i to je put. Postoji još jedan put, teško ga je izgovoriti, ali to je porez na neobrađeno poljoprivredno zemljište ili porez na imovinu koji bi sve to riješio i svi oni koji ne žele, ne obrađuju i ne mogu obrađivati poljoprivredne površine i ostale površine [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] rješavali bi se tih površina.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovana zastupnica Ankica Zmaić.
Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Prošle godine krajem mjeseca travnja raspravljali smo ovdje u ovoj sabornici i donijeli izmjene i dopune Zakona o poljoprivredi kojim je čl. 7.a st. 5. propisano donošenje Strategije poljoprivrede. I upravo danas raspravljamo o Prijedlogu Strategije poljoprivrede do 2030.g. koja je krovni strateški dokument u sektoru poljoprivrede iz tog razloga jer se poljoprivredna politika provodi između ostalog i u skladu sa Strategijom poljoprivrede. Strategijom poljoprivrede utvrđuje se vizija razvoja, dugoročni ciljevi i prioriteti hrvatske poljoprivrede te aktivnosti za njihovu realizaciju. Tijekom današnje rasprave većina kolega i kolegica iz oporbe kritizirala je ovaj vrlo važan dokument, da je nerealan, da je neostvariv, da je mrtvo slovo na papiru i popis želja. Svi smo mi ovdje imali mogućnost sudjelovati u savjetovanju i dati svoje primjedbe, sugestije ili komentare, ali nismo se uključili jel lakše je, da ne kažem zabavnije, kritizirati i privući medijsku pozornost. Ovom Strategijom poljoprivrede utvrđuju se četiri strateška cilja hrvatske poljoprivredne politike od kojih je jedan cilj obnova ruralnog gospodarstva, unapređivanje uvjeta života u ruralnim područjima i ja bih se upravo fokusirala na taj strateški cilj. Poznato je da je u Slavoniji poljoprivreda glavna gospodarska djelatnost, činjenica je da se selo proizvodi hranu i hrani sve nas i zato nastojimo određenim mjerama omogućiti i uključiti mlade u poljoprivrednu politiku. Budućnost poljoprivrede su mlada OPG i mladi nositelji OPG jer da nam selo ne bi izumrlo nužno je generacije mijenjati. Moraju se generacije obnoviti kako bi očuvali život u našim ruralnim područjima i kako bi demografsku obnovu naših sela obnovili. Kod nas u Hrvatskoj poljoprivrednici i nositelji OPG-ova su pretežito starije životne dobi i to su već pomalo izrađeni ljudi na koje se lijepe sve bolesti, koji ne mogu u korak s digitalizacijom i koji trebaju polako svoja gospodarstva prepuštati mlađim generacijama, mlađim generacijama koji će imati perspektivu i budućnost u svojem poslu da svaka mlada poljoprivredna obitelj zna zašto radi, da im je isplativ njihov trud i rad, da imaju osigurano tržište za isporuku svojih poljoprivrednih proizvoda, e onda to ima rezultata i efekta i opstanak i ostanak na ruralnim područjima. Istina je da smo unazad par godina popravili krvnu sliku mladih poljoprivrednika ili mladih i malih poljoprivrednih gospodarstava kroz određene mjere ruralnog razvoja, a upravo i ovom Strategijom poljoprivrede cilj nam je povećati udio mladih i povećati vrijednost poljoprivredne proizvodnje u našoj lijepoj Hrvatskoj. Hvala.
Ljubica Maksimčuk, izvolite.
… [[Govornik nije uključen]]
Zahvaljujem kolegice. Pa evo ja sam dijete sela, ja sam dijete poljoprivrede, ja sam dijete što jako dobro poznajem kako je težak posao na poljoprivredi i kako je teško tu zaradu raspodijeliti jel ono što si dobio moraš ponovo uložiti, a svi znamo da je ta zarada i ta vrijednost tog proizvoda da zavisi od našeg neba gore. Pa evo što se tiče ove Strategije poljoprivrede ja smatram da će ona pridonijeti i većoj poljoprivrednoj proizvodnji i našim mladim OPG da ih što više imamo u našim ruralnim područjima jer ako mi nemamo mladosti, ako nemamo onih koji će preuzeti one, ona poljoprivredna gospodarstva koja su dosad u nekakvom uzletu onda nemamo očekivati šta dalje od poljoprivrede.
Slijedeća replika poštovana zastupnica Nada Murganić.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče HS. Poštovana kolegice, da lijepo ste rekli i u jednoj replici gdje ste se povezali i osvrnuli na učinak mjere 741., a i sada u svojoj raspravi govorili o tome kako nam sada naše ruralne sredine izgledaju. Prvo, demografske promjene su nastale sa migracijama selo grad, a onda se još i u onom sistemu, pa i ovdje nažalost nastavilo da su se ukidali svi one socijalne usluge i institucije, pa i prijevozi i druge mreže koje su na neki način omogućavale ostanak na selu. Nećemo mi moći imati nijednu poljoprivrednu strategiju, neće nama imati ko raditi ako zaista sela budu opustošena. Dakle, vrtići mjera 741., škole, prijevoz i ovo što ste spomenuli staračka domaćinstva, „Zaželi“ je tu puno učinio jer kad i oni odu ugasit će se ognjišta i u našim svim selima.
Vrijeme. Odgovor.
Upravo tako. Ova vlada je puno toga pomogla i omogućila nama na lokalnim razinama kako bi isto tako pomogli našim selima i našim ljudima na selu upravo kroz ovu mjeru „Zaželi“ i kroz sve ove mjere ruralnog razvoja od izgradnje vrtića, ali opet moramo i dalje ostati na tome da je bit svega toga da se, da poljoprivreda ostane na selu, poljoprivrednici da ostanu na selu, da oni koji sutra budu imali djecu da ta djeca imaju gdje ići u vrtić, ići u škole, a ako mi nemamo budućnosti i mladosti i mladih obitelji u našim selima onda nažalost ne trebaju ni vrtići ni škole.
Branka Juričev-Martinčev, slijedeća replika.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče. Pa kolegice Zmaić, govorili ste o tome koliko ima mladih i ko se sve bavi, ko je ostao na selu i koliko ima OPG-ova. Pa evo nešto doprinos statistici kakvo je stanje žena u takvim domaćinstvima. Prema upisniku poljoprivrednika udio žena u ukupnom broju odgovornih u trgovačkim društvima koji su upisani ima svega 20-tak posto, 21,39%. Nešto bolje kad su u pitanju OPG-ovi, tada su nositeljice oko 30% žene, međutim radi se u više od 50% slučajeva žene starije od 65.g.. Kad govorimo o onoj najboljoj, onim najboljim godinama kada žena može dati najviše do 39, svega ih je 7%. Da li bite dali svoj komentar i razloge zašto je to upravo tako.
Evo prvo bi konstatirala da smo prije 10.g. žena koje su bile nositeljice OPG da ih je bilo oko 11%, a sada ih imamo oko 30%, znači već smo tu uznapredovali. Drugo, isto tako što se tiče znači same žene kao OPG uvijek da ne kažem malo se na neki način netko na njih sprda jer su slabo školovane, pa nisu ovaj uključene u nešto drugo nego eto dobro im je to OPG, a znamo da žena nije samo nositeljica tri ćoška nego je i ona ta koja definira i određuje i planira nekakvu budućnost ne samo u gradu već i na selu.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Goran Ivanović.
Hvala lijepo uvaženi potpredsjedniče. Uvaženi državni tajniče sa suradnicom, uvažene kolegice i kolege, 19 je sati, rasprava se otegnula, ako je bilo bit napasti ovu strategiju i reći da u njoj ništa ne valja, da nije dobro mislim da nije pogođena meta. Svaka strategija koja se donosi nam jasno kazuje gdje smo i ukazuje nam na put kojim trebamo ići. To i iščitat se da iz ove strategije koja je sveobuhvatna i koja nosi svoje izazove kao i sve, i sve drugo. No, moram reći neke stvari koje su se ovdje izgovorile i poslale javnosti jednu totalno pogrešnu sliku o svemu što ti vrijedni ljudi poljoprivrednici rade. Kaže gospođa Puljak da je tlo u Slavoniji, Baranji i Srijemu ostalo na 1% humusa. Dajte mi molim vas probajte pojasniti što bi to značilo. Pa u Slavoniji, Baranji i Srijemu, pogotovo u Srijemu da posijete dugme što kaže Đorđe Balašević nešto bi niklo. To je još uvijek daleko najkvalitetnija, najkvalitetnija zemlja koja Hrvatska ima, koja nije zatrovana sa herbicidima, pesticidima, sa mineralnim gnojivima i koja donosi ovo sve o čemu govorimo i jedina generira on što se zove poljoprivredna proizvodnja. Prema tome, nemojmo se igrati. Kolega Beljak kaže da ergela lipicanaca u Đakovu i Lipiku ima više zaposlenih nego konja. To je uvreda za te ljude. Državna ergela lipicanaca u Đakovu ima 516 godina tradiciju uzgoja lipicanske pasmine. To je uvreda za ljude koji se s tim bave, s tim uzgojem, Slavonija počiva na konjogojstvu, a ergela Đakovo i Lipik su bitno pridonijeli da naši konjogojci danas imaju status kakav imaju. Kaže kolega Hajduković, on je puno slušao u ULO hladnjačama, o regionalnim distributivnim centrima, pa on ima prebivalište u Osijeku pa da je pogledao u zoni Nemetin vidio bi da uskoro završava najveći projekt regionalnog distributivnog centra za 2,5 tisuće tona upravo u Osijeku. Ali ne to njega ne zanima, treba napasti strategiju i reći da u toj strategiji ništa ne valja. Valja, puno toga valja, ali da joj treba još puno dorade i to je točno. Po meni 3 ključne stvari koje su bitne za bolju hrvatsku poljoprivredu. Pod broj 1, povećati dodanu vrijednost poljoprivredne proizvodnje. To je zaglavni kamen svake poljoprivrede, ne možemo biti sirovinska baza, ne želimo biti sirovinska baza i to strategija jasno ukazuje i usmjerava nas ka tom putu. Drugi po meni cilj koji treba ostvariti, a s njim ćemo imati najviše problema to su klimatske promjene. Sustavi navodnjavanja, samo za jedan podatak da vam kažem. Mi smo do prije 25 godina imali problema sa viškom vode na njivama i radili smo odvodnju sa tih njiva jer je do šezdeset i, odnosno do '91. godine u vrijeme vegetacije u Slavoniji padalo 683 litre kiše u vegetacijskoj sezoni, a sada padne 380 litara kiše u istoj toj, tom vremenskom razdoblju. Prema tome, to je stvar na koju moramo obratiti pozornost. I treća stvar koja je najslabija karika hrvatske poljoprivrede to je udruživanja, svega 0,24% hrvatskih poljoprivrednika je udruženo. Sve ovo što se reklo o udruživanju ima svoje negativne konotacije na stanovništvo, no bez udruživanja u svekolikom smislu, znači u samom prstenu kad je u pitanju i mehanizacija i sve ono što ide uz to, bez udruživanja nema napretka hrvatske, hrvatske poljoprivrede. Hrvatska poljoprivreda danas mora riješiti taj krucijalni problem, a to je kako prijeći iz te sirovinske baze u dodanu, u dodanu vrijednost. To se neće desiti preko noći. Jedan primjer ću reći i s tim ću završiti, sustavi navodnjavanja. Uz sve probleme koje imamo vi ćete jako teško naći čovjeka koji će navodnjavati to je dugotrajan proces, to je proces koji iziskuje puno radne snage koje u biti vrlo teško na tržištu nalazi i jednostavno se teško upustiti u takve stvari. E to su izazovi s kojima se moramo suočiti, to su izazovi koje moramo raditi i smatram da Ministarstvo poljoprivrede upravo na tom tragu [[Upadica: Vrijeme.]] radi da bi ostvarili ovih tri cilja koja sam spomenuo u svojoj raspravi.
Replika, poštovana zastupnica Nada Murganić.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo znamo svi i govorimo da je u fokusu svakako poljoprivreda jer je ona temelj i nacionalnog ali i europskog gospodarstva. I ova strategija je upravo posvećena da poljoprivreda bude održiva, samodostatna u proizvodnji hrane, naravno da poveća se proizvodnja hrane, da budu odmjereni i usklađeni ekološki i zdravstveni standardi u toj proizvodnji i štošta svašta. Dakle, i na razini EU Europska komisija se itekako rasprava upravo o poljoprivredi i o proizvodnji hrane i evo naša zastupnica Sunčana Glavaš, Glavak imala je i u tom smislu svoje učešće. Dakle, moje pitanje je kada uspoređujemo koliki je udio poljoprivrede u BDP-u u Hrvatskoj i koliki je udio poljoprivredne proizvodnje u BDP-u na razini EU, da li možete to usporediti i kako mi tu [[Upadica: Vrijeme.]] stojimo?
Odgovor.
Hvala, hvala lijepo. Jasno je u strategiji naglašeno da hrvatski udio u BDP-u je 3,3%, europski prosjek je negdje oko 1,7% no to je samo statistička brojka koja ne smije zavarati u tom smislu. Mi moramo doći do toga da naš svaki proizvođač proizvodi hranu koja je relativno skupa odnosno koja će njemu biti dobro plaćena, a ne hranu koja će biti skupa u trgovačkom centru. E to kad budemo riješili, a to će riješiti naravno djelomično i Zakon o nepoštenim trgovačkim praksama i svemu onome što se događa na tržištu. Prema tome, kad poljoprivrednik bude, mljekar svoje mlijeko koje mu se sad plaća 2 kune i 20 lipa, a u trgovačkom centru se prodaje za 8,9 ili 10 kuna kada ga on bude prodavao za 3,5 ili 4 kune e onda ćemo moći razgovarati o tim stvarima. No to je proces koji ne traje nažalost jedan dan.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Siniša Jenkač.
Kolega Ivanović lijepo ste spomenuli u svojoj raspravi, ali evo možete i proširiti mi smo u proteklih sto godina, možemo to tako reći, bavili se odvodnjavanjem naših poljoprivrednih površina i navodnjavanje je jedna novina u našoj poljoprivredi za razliku od nekih drugih država, tako da je čudno evo slušati neke rasprave koji govore da se u Hrvatskoj nije vodila briga o navodnjavanju. Pa nije se ni mogla jer mi smo imali sasvim drugačije klimatske uvjete i imali smo sasvim drugačije probleme nego što su imale to druge države, premda evo to je u ovoj strategiji definirano jer se i klima kod nas mijenja.
Odgovor.
Hvala lijepo. I rekao sam, znači do devedesetih godina 639, 640 litara u onoj zelenoj vegetativnoj sezoni, sad smo tu pali na 380 litara što je skoro za 50% manje kiše u onim vremenima kada ona najviše treba. Točno je da proizvodnja pšenice, kukuruza u ta vremena kada je padalo puno kiše su prinosi bili puno, puno manji. Mi smo negdje šezdesetih godina imali prinos po hektaru pšenice 2,5 hektara, danas je normalni prihod 8, 8,5 tona, neki bolji proizvođači, bolja zemlja mogu doći i do 10, 11 tona po hektaru. Prema tome, agrotehnika je usavršena, klimatske su promjene izazov i tu ne treba bježati od toga, za to se treba dobro pripremiti i Odbor za poljoprivredu već je održao nekoliko sjednica na tu temu i mislim da je to na čemu treba bdjeti i nešto na kraju krajeva o tome znati.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovani kolega. Meni je iznimno drago što ste nabrojali tri stvari koje bi trebalo napraviti, jedino što ih niste objasnili kako, a još manje u samoj strategiji se može pročitati kako bi se to napravilo. Povećati dodanu vrijednost poljoprivrednih proizvoda, ja sam upravo na svojoj replici na početku kod izlagateljice pitao jednostavno pitanje od litre mlijeka koju ste vi sada rekli, a košta 2 kune i 20 do 17 kuna koliko košta jogurt u Sparu odnosno Dukatov jogurt u Sparu gdje je Dukat francuska firma u potpunom vlasništvu stranaca, gdje su trgovački lanci da sa ne reklamiramo pojedine u potpunom vlasništvu stranaca kako mislite postići to da hrvatski poljoprivrednik ima od toga veću dodanu vrijednost? Kažem u strategiji to nisam našao, vi ste sada spomenuli, vrlo rado bi čuo kako.
Pa vrlo jednostavno, vrlo jednostavno. Svaki ozbiljni proizvođač mora razmišljati upravo o vremenu u kojem se našao. Ja mogu nabrojiti sijaset primjera ljudi koji su se bavili kozarstvom, koji su se bavili mljekarstvom vidjeli su da od proizvodnje mlijeka ne mogu servisirati sve one troškove koje imaju … [[Upadica se ne razumije.]] Nisu otišli u Njemačku, ne, ne, nemojte, nisu oni nikuda otišli oni su ostali kod nas u Slavoniji i danas su vrhunski proizvođači sira, mlijeka svog domaćeg kajmaka, imaju dobru opskrbu, dali su si truda. Rade za trgovačke centre, rade za našu jadransku obalu, prema tome ima primjera. Ne kažem da ih ima na stotine, ja bih volio da ih ima na stotine, ali intencija ove strategije je upravo usmjeriti ljude k tome da ratarenje nije nešto što može donijeti dodanu vrijednost i to je vrlo, vrlo bitno. Zato i novi Zakon o zemljištu ide u korist stočarima, ide u korist [[Upadica Sanader: Vrijeme.]] ljudima koji se bave stokom, baš iz tih razloga.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Darko Sobota.
Hvala poštovani potpredsjedniče HS-a. Kolega Ivanoviću, vi ste spomenuli jedan pojam udruživanje, imamo svijetlih i dobrih primjera baš u EU da ne kažem u našem okruženju gdje zapravo udruživanje poljoprivrednih proizvođača, OPG-ova daje velike i značajne rezultate, a posebice u iskorištavanju infrastrukturnih kapaciteta. Napomenuli ste i kod vas u vašoj Osječko-baranjskoj županiji, ali zasigurno i na prostoru cijele Slavonije se gradi niz kapaciteta bilo da su to hladnjače, bilo da su pogoni, pa bilo da su i ta navodnjavanja koja su danas toliko puta spomenuta, a i sama strategija zapravo o poljoprivrede spominje udruživanje, bilo kroz zadruge, bilo kroz udruge. Nekako mi se čini da je mentalitet kod naših ljudi u razmišljanju da ta udruživanja nisu dobra, nekako bi sve mi to sami ili imamo u zazoru, čovjek od nekad od poljoprivrednih zadruga koje su bile nositelji poljoprivredne proizvodnje na ovim prostorima. Ima li prostora u Slavoniji i u vašoj županiji za to?
Vrijeme. Odgovor.
Hvala lijepo. Većina zastupnika je poput vas komentirala udruživanje i taj nekakav zazor od udruživanja postoji, no nama je da te stvari riješimo. ULO hladnjače odnosno regionalni distributivni centar u Osijeku 2.500 tona kapacitet ne samo hlađenja nego i pakiranja, sušenja će upravo dovesti do tog udruživanja jer će kroz taj sustav regionalnog, distributnog centra svi ti mali imati priliku nastupati na boljim tržištima koje su bolje plaćena nego što je možda tržište u RH. Prema tome, mi moramo postaviti određene standarde, moramo ljude nekako namamiti na to, ne u smislu da bi ih prevarili, a često su bili prevareni, nego da bi ih stimulirali i da bi oni shvatili kao što je neko u svojoj raspravi rekao nije on u zadruzi što voli biti nego zato što mu ona donosi bolji, bolji prihod. Hvala lijepa.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Zvane Brumnić.
Poštovani potpredsjedniče, poštovani predstavnici ministarstva, ministrice nema, poštovani kolege. Ha, još jedanput ću se nastavit na raspravu svog prethodnika. Ovaj put sa jednim vrlo jednostavnim motivom, a to je da bi ova strategija trebala riješiti ključno pitanje, a to je čovjek. To ključno pitanje koje se postavlja je u stvari što će hrvatski građanin koji se ajmo reć bavi poljoprivredom dobiti od ove strategije da mu se ne dešava ono što mu se dešavalo proteklih 30.g. da da bi preživio mora otić u Njemačku, Austriju ili negdje vani. Naš zadatak donošenjem ove strategije bi bilo stvoriti jaču i konkurentniju poljoprivredu koja će onda biti na dobrobit i onih koji se bave poljoprivredom, ali i svih ostalih građana u RH. E sada, da se malo vratim na ovu sintagmu dodatna, dodatna vrijednost poljoprivredne proizvodnje koju je kolega prije mene iskoristio. Da biste imali tu dodatnu vrijednost poljoprivredne proizvodnje tada lanac opskrbe koji također navodite u ovoj strategiji, ali nikako ne definirate kako, bi trebao biti pošten od proizvođača do potrošača. Moje pitanje ministrici je bilo vrlo jednostavno, koliko ko zarađuje od 2 kune 20 do 17 kuna? 2 kune i 20 je dobio proizvođač mlijeka za mlijeko koje je prodao proizvođaču jogurta. U ovih preostalih 15 kuna se nalaze proizvođač i distributivni centar odnosno dućan sa svojim maržama i svojim troškovima. Meni djeluje potpredsjedniče, meni djeluje doslovce nevjerojatno da proizvesti litru mlijeka vrijedi 2 kune i 20, a da praktički 14 kuna i 80 vrijedi prodaja toga i proizvodnja jogurta od tog istog mlijeka. Ono što pokazuje ova strategija je da uz sve lijepo nabrojane ciljeve mi nigdje ne možemo pročitati u kojem roku bi se nešto to trebalo dogoditi. Ono što je ključno kada donosimo nekakvu strategiju odnosno kada donosimo nekakav plan, a strategija je u stvari plan što želimo ponuditi poljoprivrednicima koji rade u ovoj zemlji da oni mogu iščitati vjerojatnost tih događaja. Vi ste ovdje u samoj strategiji spomenuli upravljanje rizicima, to upravljanje rizikom je u stvari najveće za poljoprivrednike država jer ne zna što će država napraviti, niti da li može dobit zemlju, niti da li se može proširit, niti kada će država u svojoj, u skladu sa svojom strategijom nešto provest, niti kada će on to moć koristit. Naravno, ovdje niste ni mislili na taj rizik, ovdje ste mislili na rizik osiguranja. Pa da bi se ljudi mogli osigurat moraju se imat gdje osigurat, u stranim osiguravajućim kućama? Ha, teško će netko osigurati u stranoj osiguravajućoj kući, a da bude u gubitku. Znači osiguravajuća kuća isto ko i diler u casinu je uvijek u dobitku. Znači da bi zaštitili našeg proizvođača država je trebala na neki način intervenirati u sprječavanju tog rizika odnosno smanjenju rizika da li davanjem dodatka na premije, da li stvaranjem sustava osiguranja. To ne piše u strategije, a to je ono što bi ljudi koji se bave poljoprivredom željeli vidjeti, izvjesnost toga da ovo što ste napisali u strategiji će se dogodit. To je bio vaš zadatak kad ste pisali strategiju i sutra kada ćete ju provoditi, kada i kako ćete ju provesti.
Replika, poštovani zastupnik Marin Miletić.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče HS. Kolega, imam jedno konkretno pitanje. Ako sam dobro skužio sve ove podatke, a ja mislim da jesam, 2012. nismo imali evidentiran niti jedan krški pašnjak, danas ih imamo preko 100.000. Je li razlog prozaične naravi, znači ne moraš na njemu sadit ništa, poticaji stižu, ko to kontrolira unutar sustava, ko pazi da se ne mulja i da korupcija duboko ne nagriza i priču poljoprivrede, a znamo da godišnje 60 milijardi kuna Hrvatska gubi radi korupcije, molim vas vaš komentar.
Poštovani kolega, najveći problem hrvatskog društva je u stvari korupcija, netransparentnost i ne, nevjerojatnost da će se dogoditi ono što oni koji vode ovu zemlju obećavaju. Vi govorite ovdje o krškim pašnjacima, oni su vjerojatno nastali zato jer bi tamo trebao netko nešto past, ali su jako daleko, pa ih nitko ne provjerava odnosno imamo krški pašnjak odnosno imamo njivu gdje nitko nije provjerio, ovdje kolega kaže da 8 tona po hektaru se ubere, a mi smo poticali hektar, nismo poticali hoće biti 4, 6 ili 8 tona, pa onda ne znamo niti kolika nam je dobit od toga što smo poticali. Isto tako i sa ovim pašnjacima, nitko ne broji tamo goveda, nitko ne vidi da li je tamo stvorena košto kolega kaže dodana vrijednost, pa je proizveden sir od mlijeka ili je prodano samo mlijeka ili nema niti mlijeka.
Slijedeća pojedinačna rasprava poštovani zastupnik Marin Miletić.
Poštovani potpredsjedniče HS g. Sanader, poštovani g. Bukarica, poštovani državni tajniče sa suradnicom, poštovane kolegice i kolege. A ne mogu izbjeć emocije, sad možda će neki krivo protumačit, pa reć malo patetike, ali ne mogu izbjeć emocije. Sjećam se, sjećam se svog pokojnog dida iz Stankovaca je li onda je ono imao svoju njivu, svoje polje, a onda je radio još drugima i stvarno ono motikom, kažu ljudi teško zarađivao za svoj kruh da bi prehranjivao obitelj, a onda nekako i meni je poznata donekle ta priča poljoprivrede jer i moji roditelji u Kastvu imaju isto svoju zemlju, pa uvijek se sadi nešto, uvijek se nešto kopa, tako da znam i ja kopati i nešto saditi da kolege ne misle da pričam bez veze. Bit gospodar na svojoj zemlji je velika stvar i ko ima svoju zemlju koliko god je to teško, slušao sam i znam po djedu i znam po ocu, ti trebaš cijeli dan bit u tome, jako teško, ali ko ima svoju zemlju i ko ima proizvode, hranu sa svoje zemlje, on je slobodan čovjek. E mi možemo sad ulaziti u teorije zavjera ili ne teorije zavjera, interesnih skupina i kome je odgovaralo i ko je zakone radio da naš narod ostane bez svoje zemlje ili da ljudima jednostavno to postane toliko mučno i neisplativo da oni više se ne žele bavit zemljom, e o tome bi se dalo razgovarati, jednu pravu akademiju održati, pa i narodu i to podastrijeti. Država treba imati u fokusu poljoprivredu. Urbana područja u RH čine državni tajniče 1,1% urbana područja, a ruralna i prelazna 98,9%. I sad kako se mi ponašamo prema ruralnim područjima, kako? Pa ko zločesta maćeha, a trebali bi kao dobra i skrbna majka, a mi se ponašamo država kao neka zločesta i isfrustrirana maćeha koja udara to dijete po glavi dok ovaj ne spremi kofere i ne pobjegne preko granice. Slavonija nam je prazna, Slavonija nam je prazna, 750.000 hektara naše zemlje je neobrađeno. Godišnje gubimo više od 10 milijardi kuna, bogata smo zemlja, mi smo bogatiji od Izraela, a ako uzmemo da je prosjek po hektaru 14.000 kuna, prosjek pšenica može bit oko 6.000, cvijeće može se zaraditi i dobiti 200.000 i dođete do preko 10 milijardi gubimo, 10 milijardi na poljoprivredi, 60 milijardi na korupciji, pa mi smo čovječe, Izraelci su mala beba za nas. Naš narod je toliko bogat da kolko god krali, kolko god ovi otimali, koliko god duboko uvlačili ruke u džepove građana uvijek ima za još za ukrast, pa dosta više, dosta. 2012. nismo imali krške pašnjake, danas ih imamo preko 100.000, pitao sam tu kolegu. Stižu poticaji, parica dolazi, a nema kontrole, pa to ko mulja. Kad dođe pravedna vlast jednom ko mulja, frende odrobijat ćeš ti da dijete neće znat kako izgledaš. Tako treba država jer sa narodom tvrde šije kao što je naš narod drugačije ne ide, odrobijat ćeš frende da ti neće past na pamet kad ih zatvorimo prvih 10-tak, pa ti kradi, lopužo ne kradi, dosta više lopova u ovoj zemlji. Priča pčelara i meda, danas sam govorio o tome, podnio sam ministrici, evo proći će sad za dva dana 30 dana, nadam se da će mi odgovoriti, tu neke kolege iz vladajuće kažu nije to tako, svako brani svoje, svako u nekim štelama, ja nemam nikakvih štela. Imam dragovoljca Domovinskog rata, pčelare, Rešida s mog područja s mog Kvarnera koji su došli i rekli Marine muljavina, pčelarski savez, interesne skupine, muljavina, ovi, oni, ma sve ćemo razbucat frende, pa ko pit bul kad zagrizem ne puštam dok sve ne ispliva van. Ko je ukrao pare neće mirno spavat i to je to i kako je lijepo biti u istini, ne mogu ti ništa, mogu samo pucat ćorke. Dakle, o tome ćemo isto i zašto pčelari su dobili nula kuna, to je osjetljivi sektor, a duhanski proizvodi 42 milijuna kuna. Dakle, o svemu ima jako puno tema, mogao bi govorit 10 sati, a ne 10 minuta i tu uz moj šalabahter koji sam napravio ko skripte na faksu. Dakle, država se mora ponašati odgovorno prema poljoprivredi, prema ljudima koji žive od zemlje. Nas neće bit dragi ljudi, pa nije ovo, pa mi koda pričamo neke bajke, mi smo mali narod koji ima 98,9% teritorija zemlje, pa ajmo napokon zajedno i lijevo i desno i centralno i gore i dolje i ne znam što brinuti o tim našim ljudima na zemlji. Hvala.
Replika poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani zastupniče, čuvao sam svoju zadnju repliku za ministricu, međutim evo vidimo da nije zainteresirana za naše rasprave, za naša pitanja, za naše sugestije, napustila nas je…
Dobar sam ja zamjena za … [[Govornik se ne razumije]]
…a s obzirom da ste vi spomenuli novac i ruralni dio, ja bi vam malo pročitao što piše u viziji razvoja.
Može.
Znači u viziji piše da će se proizvoditi veća količina visokokvalitetne hrane po konkurentnim cijenama, povećati otpornost poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene uz održivo upravljanje prirodnim resursima, te doprinjeti poboljšanju kvalitete života i povećanju zaposlenosti u ruralnim područjima. Recite mi koji poljoprivrednik to ne bi potpisao? E sad, osvrnut ću se na ovaj zadnji dio, a to je poboljšanje kvalitete života i povećanje zaposlenosti u ruralnom dijelu, kako ćemo to napraviti, jedan dio zemlje smo dali inozemnim vlasnicima, a država ovo što iznajmljuje iznajmljuje preko veze. Tko će povećat zaposlenost?
Nisam matematičar, ali jesam logičar, teolog, filozof, evo, ima tu i kolega glumaca i sve, ali razumijemo dobro bit. Dakle, ako sam ja dobro shvatio bit, povećanje dobiti, ti imaš jedno kvalitetno drvo i onda naši uzmu to drvo, ispilaju ga i prodaju ga, npr. Talijanima, a, i onda kažu povećat ćemo dobit, a mi bi mogli od tog kvalitetnog drveta napraviti skupi namještaj pa im to onda prodavati, ista priča pšenice, ne znam. Znači mi ćemo reći povećat ćemo, mi sad prodajemo pšenice, a ti bi od te pšenice mogao napraviti neku, ekskluzivnu, ja sam Riječanin, volimo paštu, jednu pastu dobru, e onda to možeš prodavati, dakle sve se može puno mudrije postaviti, ovo je 29. zakon koji je u 30 godina ove države mijenjan o poljoprivredi. Dao Bog dragi da bude zadnji, a čini mi se, kako je pisana ova Strategija da ćemo ih imati do kraja ove, do kraja ovog mandata vladajućih bar još 2, možda i 3, tko zna.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Erika Fabijanića.
Poštovani potpredsjedniče, predstavnici predlagatelja, poštovani kolegice i kolege. Ja ću kao i o nekim drugim strategijama kad sam vodio raspravu, ... [[Govornik se ne razumije.]] raspravu onoga čega u strategiji nema, a ne onome čega ima. Nadahnut Petrom Hektorovićem, jednim od prvih književnih djela u Hrvata, a to je Ribanje i ribarsko prigovaranje. Naime, mi smo do 2020. imali strategiju koja je bila vezana za poljoprivredu i ribarstvo. Ona je pokrivala poslije dva sektora, jedno je bio program, odnosno vezano za ruralni razvoj, a s druge strane smo imali operativni dokument koji je bio vezan za razvoj ribarstva, akvakulture, itd. U ovoj Strategiji poljoprivrede o ribarstvu ni riječi. O ribarstvu niti riječi i zato ono „ribanje“ nije ribanje kao djelatnost kao ribarenje, nego je zbilja ribanje prema predlagatelju. Da li mi možemo onda očekivati isto tako, da ćemo uskoro na ovim saborskim klupama dobiti prijedlog strategije koja je vezana za ribarstvo, marikulturu, odnosno pardon, akvakulturu jer ja dolazim iz mora, dolazim iz Rijeke, tako da ja se u slavonske probleme ne razumijem niti imam pretenziju da se u njih razumijem. Ribarstvo u ovom dokumentu od 70 i nešto stranica imamo spomenuto zato što se nalazi u agenciji i zato što ga imamo u nekim tablicama. O tome gdje ćemo mi dat težište, da li ćemo dati na ribarenje s kočaricama, da li ćemo se posvetiti konkretno Jadranu onda marikulturi kao dio akvakuture, da li će nama strategija biti uzgoj tuna na otvorenom moru, koji su naši kapaciteti u Jadranu općenito za uzgoj, da li lubena, da li zubaca ili neke druge vrste, kolika je opstojnost škampara koje je specifičnost za sjeverni Jadran kojeg nema nigdje drugdje u Europi? Kako zaštititi, implementirati, ali isto tako razviti tu djelatnost, koja je između ostaloga jedan od hrvatskih brendova? Ili raroga tamo negdje između Korčule i Brača? Da, neke stvari jesu dio operativnih programa, ali je ne katastrofalno, nego je katastrofično da u Strategiji poljoprivrede do 2030. g. mi ispada da uopće nismo zemlja koja ima 1000 otoka i koja ima jednu od najdužih obala u odnosu na broj stanovnika. Žalosno. To je zbilja vrlo žalosno. Prema tome, ja zbilja očekujem da ćemo mi u Saboru dobiti jednu strategiju analogna onoj kojoj strategija jer ovde ova Strategija de facto je strategija koja je vezana za ruralni razvoj i pitanje je koji su naši ciljevi. Koji su naši ciljevi? Ako mi idemo po dućanima, po supermarketima, itd., gdje su ti naši hrvatski proizvodi, a nije da ih imamo? I treba, ja se kao konzument, kao potrošač postavljam pitanje zašto u supermarketima imam bijeli luk iz Kine? Koliko god jeftine proizvede, pa netko ga mora do Hrvatske dopeljat. A imamo ga u našim trgovačkim lancima. Hrvatskog bijelog luka jedva da imamo, jedva da ga nađemo i onda se to čak mora reklamirati. Govorim o bijelom luku, o nečemu šta ne treba ni puno zalijevanja ni puno irigacije. Sramotno je ono što se događa u Hrvatskoj po pitanju proizvodnje hrane, sramotno. Da li ćemo mi s ovom Strategijom nešto riješiti? Ne znam, ali činjenica je da meni ovo jako liči na copy-paste, na copy-paste jedne strategije poljoprivredne zemlje, članice EU koja nije na moru. Ja sad ne znam da li je to kopirano iz Austrije, da li je to kopirano iz Mađarske, ali od nekoga zbilja je kopirano jer ovdje nema riječi o moru uopće. Evo, zahvaljujem.
Sljedeća pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Branke Juričev-Martinčev.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege. Pa mi danas raspravljamo o nacrtu prijedloga Strategije poljoprivrede do 2030. g., a kolega je prije mene je govorio o sektoru ribarstva i akvakulture, to uopće nije pokriveno ovom Strategijom, to može biti pokriveno samo nekom drugom strategijom, pa evo, ovaj nacrt prijedloga Strategije jasno je odredio 4 cilja. Prvi, povećanje produktivnosti i konkurentnosti poljoprivredno-prehrambenog sektora, drugo jačanje održivosti i otpornosti poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene. Tri je obnova ruralnog gospodarstva i unapređenje uvjeta života u ruralnim područjima, te poticanje i inovacija u poljoprivredno-prehrambenom sektoru. Opći cilj strategije povećati vrijednost poljoprivrede kao što smo čuli sa sadašnjih 20 na 30 milijardi kuna godišnje. Zato je već u trogodišnjem razdoblju predviđeno u proračunu Ministarstva poljoprivrede 6,4 milijarde kuna. Od toga je jedan zarez milijarda kuna nacionalna su sredstva, dok je 5,3 milijarde kuna su sredstva iz Europskog poljoprivrednog fonda. Jasno stoje i pobrojene su razvojne potrebe, strateški ciljevi i prioriteti. Jedan od razvojnih potreba je unapređenje povezanosti u lancu od proizvođača do potrošača. Svima nam treba biti cilj i interes da što više hrvatskih proizvoda se nađe na hrvatskim stolovima. Naravno da je taj postupak jako složen i tu ima jako puno i administrativnih i različitih barijera, ali veseli me vidjeti da se u potencijale za rast između ostalog navodi da je posebno bitno razvoj komplementarnih aktivnosti na ruralnom području i između ostalog razvoj turizma. Imamo nove prilike za rast i ponovno se nabraja koje su sve skupine mjera koji će se odnositi na uvjete i potencijale za rast kroz povezivanje s drugim sektorima ponovno i sa turizmom. Utjecaj turizma na plasman i proizvodnju poljoprivredno-prehrambenih proizvoda to je već jako poznato i o tome se jako puno govori. Međutim, ono što me tu posebno veseli je jedan provedbeni mehanizam. Kaže promicanje poljoprivredno-gastronomskog destinacijskog turizma, što znači da određeni lokalni proizvod, određena kulinarska iskustva, tradicije i ono što se može prezentirati i kroz različite digitalne sadržaje, priče i slično može stvoriti novu vrijednost u turizmu. Nadam se da će to znati iskoristiti i naši poljoprivrednici, a i naši turistički djelatnici. Iako je sigurnost i kvaliteta najbitnija da se nađe na svakom stolu, administrativne prepreke koje prolazi svaki naš poljoprivrednik, a i ugostitelj, odnosno hotelska kuća su iznimno složene i mislim da je to na nama, na Ministarstvu i poljoprivrede, turizma, a rekla bih i financija, da takve barijere i takve prepreke uklone. U ovoj strategiji možemo vidjeti da je za razvoj gastronomske destinacije važno identificirati autohtone ili tradicionalne proizvode neke regije, te poticati proizvodnju takvih prehrambenih poljoprivrednih proizvoda i upravo je ministarstvo u zaštiti prepoznatljivosti hrvatskih proizvoda i na nacionalnoj EU razini planiralo određene provedbene mehanizme, tzv. C1 kada potiču partnerstva i pomoć poboljšanju organizacijskih sposobnosti u poljoprivredno-prehrambenom lancu. Međutim, vidimo da se u praksi pokazalo i da postoje zakonske prepreke koje otežavaju funkcioniranje agroturizma i njegovo povezivanje sa lokalnom proizvodnjom i to je također predviđeno određenim mehanizmom tzv. D1. Da Vlada RH ne samo kroz ovu strategiju, nego i na različite druge načine želi pomoći poljoprivrednicima evo vidimo i u najnovijem paketu mjera od jučer za kućanstva, poduzeća i poljoprivrednike gdje imamo i program potpora male vrijednosti za nabavu umjetnih gnojiva, a i potporu Sektoru ribarstva i aquakulture. Naime, poljoprivrednici će imati potpore za nabavu i ratarske kulture povrće i trajnih nasada, čak 450 kuna po hektaru za prvih deset hektara poljoprivredne površine, te 250 za idućih i tom mjerom je obuhvaćeno 88 000 poljoprivrednih gospodarstava, a iznos je procijenjen na 200 milijuna kuna.
Prva replika poštovana zastupnica Maja Grba-Bujević.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolegice pročitat ću vam što su prioriteti francuskog predsjedanja Europske unije, a vezano naravno uz poljoprivredu. Povećanje održivosti i samodostatnosti, uvođenje ekoloških i zdravstvenih standarda za uvezene proizvode. Posebno je naglašeno smanjenje upotrebe pesticida. Želja je uvođenje jedinstvenog EU standarda za označavanje hrane temeljeno na znanstvenim spoznajama. Je li u ovoj strategiji su isti ti ciljevi koje EU smatra da treba provoditi?
Hvala lijepo. Kolegice Grba-Bujević upravo tako. I ovom strategijom je planirano povećanje površina pod ekološkom proizvodnjom, smanjenje ovisnosti o pesticidima je imperativ koji se nameće u svim europskim strategijama, tako i u našoj. Strateški ciljevi hrvatske poljoprivrede u skladu su sa strateškim ciljevima buduće zajedničke poljoprivredne politike i ona se odnosi i na pitanje konkurentnosti i dohodovnosti poljoprivrednika, ali naravno obuhvaća i ova pitanja o kojima vi govorite, zaštita okoliša, klime a ne zanemaruju se i drugi aspekti ruralnog razvoja.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Naime, gledao sam sada malo Narodne novine, u Narodnim novinama je do sada barem bilo uvijek objavljena strategija vezana za poljoprivredu i ribarstvo. I moj naglasak na moju raspravu je bilo to, a to je da ribarstva u naslovu tog dokumenta nema. Daleko od toga da mi nemamo dokument koji postoji, koji se zove „Više od ribnjaka“. Zašto on nije pred saborskim zastupnicima? Platila ga je EU, odnosno nacrt imamo još od 6 mjeseca 2020.
Hvala lijepo. Kolega Fabijanić, pa kad ste krenuli sa izlaganjem s obzirom da i ja dolazim iz Šibensko-kninske, Dalmatinske županije i sigurno da su mi bliži ribari nego ratari. To moram priznati. Pitala sam i državnog tajnika, onda sam išla malo prosurfati, pa vidjela. Evo na primjer jučer imamo potpora poljoprivrednicima i ribarima. Imamo posebno procijenjen iznos i broj poljoprivrednih gospodarstava koji će dobiti pomoć, a posebno sektoru ribarstva i akvakulture je predviđeno 50 milijuna kuna, znači dodatno. Uvijek se odvajaju ribari od poljoprivrednika pa onda mislim i u ovoj strategiji isto tako je odvojen.
Sljedeća replika poštovana zastupnica Urša RAukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice. U strategiji je vidljivo da su klimatske promjene prepoznate kao jedan od glavnih izazova za upravljanje poljoprivredom u sljedećem razdoblju, međutim nisu prepoznate mjere o čemu je govorio i kolega Brumnić vezane za naknadu štete od prirodnih nepogoda, ne postoji dakle mraz, požar, tuča, razne prirodne nepogode koje uništavaju usjeve. Dakle, poljoprivrednici kao što smo čuli se okreću privatnim osiguravajućim društvima jer za štetu od nekoliko desetaka tisuća kuna od države, ako su jako sretni, dobiju tek negdje tisuću i taj problem u ovoj strategiji nije nažalost prepoznat i nije adresiran niti su ponuđena neka konkretna rješenja pa bi vas molila komentar. Zahvaljujem.
Hvala lijepo. Uvažena kolegice Urša Raukar, pa očito da nije da je taj dio na neki način samo se preletilo preko njega. Ja očekujem da ovakve stvari kao što su klimatske promjene, štete i sl. da to uglavnom radi i da je to u resoru Ministarstva zaštite okoliša. Bilo bi u redu i ja se s vama slažem da bi Strategija poljoprivrede trebala biti sveobuhvatna i obuhvaćati i onaj dio koji se odnosi evo ja sam osvrnula i najviše sam govorila o odnosu poljoprivrede i turizma, zato sam i apelirala na ove administrativne prepreke da zajedno svi rješavaju takve probleme, pa tako isto kad su u pitanju klimatske promjene ja očekujem da Ministarstvo poljoprivrede zajedno sa Ministarstvom zaštite okoliša taj dio definira i u nekom narednom periodu kroz neki zakonski ili podzakonski prijedlog odredi i da se to odradi.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče sa suradnicom, kolegice i kolege, predstavnici većine koji ste sad u manjini. Evo ja sam pripremio svoju raspravu vjerujući da će gospođa ministrica biti zainteresirana za naše rasprave, da će je interesirati naša pitanja, naši prijedlozi, naše sugestije, međutim evo ona nas je napustila nju to ne interesira, pa ću morati i svoju raspravu malo promijeniti. Kada govorimo o strategiji i gospodarstvu govorimo o nekakvom dugoročnom planiranju ponašanja gospodarskih subjekata da bi se ostvarili nekakvi postavljeni ciljevi. Prvi i osnovni preduvjet je za ispravni odabir strategije je analiza situacija, što znači da poslovni subjekt treba sagledati vanjske i unutarnje čimbenike kako bi spoznao najbolji način da se realiziraju željeni ciljevi i tu se obično koriste neke metode, neki postupci, imamo BCG matricu, imamo SWOT analizu, imamo POrterov model itd., itd. E sad da krenem redom, podaci koji su korišteni u ponuđenom dokumentu su podaci za period od 2008.-2017. i podaci za period od 2011.-2016. Nisam našao podatke koji se odnose na period od posljednje četiri godine … analizama pa moje je pitanje da li se smatra da su pokazatelji koji se dobiju na temelju podataka pet, šest i više godina zaista dobra osnovica za donošenje zaključaka temeljem kojih bi se trebao određivati smjer razvoja poljoprivredne proizvodnje? Nadalje, analize koje se spominju u ovom izlaganju su zapravo čiste floskule jer analize koje se temelje na zastarjelim ili nepotpunim podacima nisu analize već nagađanja. Ima unutra ako ste primijetili SWOT analiza nabrojeni su rizici, međutim nakon toga se nije krenulo korak dalje da se napravi analiza rizika, da se napravi i način upravljanja tim rizicima i nije napravljeno kako će se nakon toga ponašati ukoliko se nešto desi. Ne znam da li je to izostavljeno namjerno je ostalo u nekoj ladici ili je to se desilo propustom. Mislim da smo svjesni svi da u ovom dokumentu ima jako malo strategije, a ima jako puno nabrajanja ciljeva, međutim kako će se ti ciljevi ostvariti i realizirati toga u dokumentu nema. Doduše postoje neke polazne veličine, ali ne za sva područja koja su se pokušala obuhvatiti. Prije sam postavio pitanje u vezi kružnog gospodarstva, napomenuo sam da nema definirano kako ćemo to realizirati. Bilo je rečeno da ćemo to pogledati u strategiji, evo ja sam bio spreman da to pogledam u strategiji, a toga u strategiji nema i interesira me posebno onaj dio vezano za bio gospodarstvo koje je spomenuto, ali nije navedeno kako će se poljoprivrednim proizvođačima pomoći da prijeđu na bio proizvodnju, s kojim sredstvima, tko će ih informirati, tko će ih obučavati, kuda će i kako plasirati svoje proizvode za koje je veoma izgledno da će imati više cijene. Ono što me dodatno smeta to je što su se zapravo pokušali definirati KPI-jevi odnosno ključni pokazatelji uspješnosti što ukazuje na činjenicu da se pokazala namjera da se kontrolira uspješnost u radu. Međutim, ne navode se korektivne mjere, ne koriste se npr. semaforske tehnike pa se postavlja pitanje ima li se uopće namjera da se poradi na eventualnoj korekciji mjera aktivnosti i postupaka u cilju da se stvarno postignu ciljevi koji su upravljani. Naravno, tu postoji diskrepancija s obzirom na to da se neki ciljevi mogu već ostvarivati unutar godinu dana, a mjerenja su predviđena svakih tri godine. Dakle, u ovom dokumentu imamo cijeli niz copy-paste fraza koje nam ni u kojem slučaju nisu odgovorili na pitanja kako ćemo ostvariti upravo ove ciljeve, kako ćemo kontrirati provođenje, kako ćemo i hoćemo li cjelokupno mjeriti uspješnost provođenja, kako ćemo znati jesmo li na dobrom putu da poljoprivredna gospodarstva ponovo vratimo u život te da se postojeća poljoprivredna proizvodnja unaprijedi. Ima tu još pitanja koja su bila namijenjena ministrici, pogotovo pitanje koje je bilo vezano za Slavoniju, a to sam postavio još prošli put kad smo imali tu raspravu, međutim evo, nažalost nema je pa to pitanje ne mogu postaviti.
Replika, poštovana zastupnica Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovani kolega, na nekoliko mjesta u području strateških ciljeva strategije razvojnih potreba, spomenuto pitanje digitalnih tehnologija, pa da treba potaknuti ulaganje u tehnologije inovacije, pa unaprijediti pristup istraživanjima i razvoju, pa opet korištenje znanja i tehnologija, pa onda da treba pojačati dostupnost informacija, napredne logističke funkcije u čemu smo dosta loši, pa razviti nove modele prijenosa usvajanja znanja, praksi, tehnologija i inovacija u poljoprivredi. To sve skupa dosta lijepo zvuči, međutim evo, moje pitanje vama, obzirom da se poprilično kužite u digitalne tehnologije, ima li Hrvatska dovoljno kapaciteta za ostvarenje ovih postavljenih ciljeva? Da li su ovi ciljevi u Strategiji realni i koje je vaše predviđanje, hoćemo li čekati do zadnjega, do 2030. g. da se država pokrene ili imate neke savjete Vladi što najprije učiniti glede korištenja digitalnih tehnologija. Hvala vam.
Hvala. Evo, ovaj dio rasprave sam izostavio zbog toga što nije tu ministrica. Naime, predstavnik vladajuće većine je rekao da će se rezultati primjene digitalnih tehnologija u poljoprivredi vidjeti nakon godinu dana. Imamo tu gospodina koji se bavi poljoprivredom, koji mi je u prolazu rekao, neće od toga biti ništa. To nije samo njegov stav, to je stav i moj i mnogih ljudi koji znaju kako to izgleda kad se uvode nove platforme i novi informacijski sustavi u neko područje. Nije to samo dođeš, instaliraš, staviš računalo i nakon toga netko sa nečime upravlja. Treba proći obuku, prvo, problem je da to treba netko kupiti. To treba netko nabaviti. Nakon toga, treba proći obuku i nakon toga, treba polako krenuti u realizaciju. Ako će se krenuti u frontalno u realizaciju, tko će pomagati svim tim poljoprivrednicima koji će koristiti digitalne tehnologije? Nije to baš tako jednostavno. Prema tome, s obzirom da nema ministrice, nisam to niti spominjao ranije, ali u svakom slučaju, hvala vam za pitanje.
... [[Upadica se ne čuje.]] Slijede završne rasprave, prva završna rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovane zastupnice Urše Raukar Gamulin. Molim vas, malo tiše da može kolegica...
Zahvaljujem. U Hrvatskoj poljoprivreda koliko god je slabom i nerazvijenom smatrali, ima utjecaj na bioraznolikost, na pogonitelje klimatskih promjena te održivost poljoprivredne proizvodnje za buduće generacije. Hrvatske su emisije CO2 i više nego dvostruko više i veće od globalno pravednih i poljoprivredna proizvodnja ima značajan doprinos tome. Prenamjena staništa u antropomorfne zone, prenamjena tla također je prekomjerna. Otpornost tla na eroziju, posebno pod projekcijama utjecaja klimatskih promjena je nedovoljna. Opterećenje tla i onda vodonosnika, dušičnim i fosfatnim gnojivima je višestruko veća od održive. Ukratko, nije problem samo zagađenje nego tlo postaje i ovisno o umjetnim gnojivima i bez njih ne omogućuje biljkama potrebno vezivanje dušika. Jedino u čemu naša poljoprivreda ne prekoračuje granice je ukupna nacionalna potrošnja slatke vode i zadržavanje šumskog pokrova teritorija iznad 33% teritorija. Dakle, konačno u ishrani stanovništva prema prodajnoj hrani na tržištu, previše je štetnih masnoća, uglavnom iz industrijski procesuirane hrane i globalnih agroindustrijski proizvedenih uljarica. Kako međutim proizvodnja hrane za vlastite potrebe, prema istraživanjima u Hrvatskoj barem djelomično doprinosi ishrani gotovo 3/4 stanovništva, za nadati se da u tome barem ima manje masnoća iz palminog ulja, a više iz domaćeg špeka i čvaraka. Mi bismo podržali ovu Strategiju kada bi ona sadržavala 3 sljedeća cilja. Promjenu u planski model poljoprivredne proizvodnje u cilju osiguravanja prehrambene suverenosti, tj. samodostatnosti. Naime, ključna je zelena javna nabava. Gdje je potrebno detektirati grupe proizvođača od kojih se nabavljaju proizvodi za vrtiće, za škole, za bolnice, za fakultete, za sve ustanove. Potrebno je osigurati infrastrukturu, dakle prihvat, pakiranje, zamrzavanje tih proizvoda. Dobro je da je u najavi natječaj za osiguravanje sredstava za takav centar, međutim Ministarstvo treba izraditi metodologiju priprema za zelenu javnu nabavu. Drugo, drugi cilj kojeg ne vidimo ovdje je da se osigura potpuni prelazak na ekopoljoprivredu i da se dekarbonizira poljoprivreda. Treće, da Strategija jasno definira mjere zaštite i očuvanja tla kroz nicanje pesticida i promjenu modela proizvodnje hrane. Zaključno, predloženoj Strategiji najviše zamjeramo koncentraciju proizvodnje usmjerenu na maksimalnu kratkoročnu profitabilnost, bez odgovornosti prema potencijalu poljoprivrednih zemljišta, radnica i infrastrukture, da stabilnu proizvodnju, za stabilnu proizvodnju dovoljno raznolike hrane, za kvalitetnu prehranu i da to osiguramo za sljedeću generaciju, pritisnutu neizbježnim klimatskim promjenama. Ovo je nažalost kratkoročna strategija ne odgovara na pitanje kako će provedene mjere osigurati istovrsnu poljoprivrednu proizvodnju 2050. kada ukupni ugljični otisak takve proizvodnje treba biti nula ili negativan. S druge strane ona ne govori niti sadašnjim poljoprivrednicima kako se mogu poljoprivredom baviti 2031.kada ova strategija istekne, a resursi potrebni za njezino održavanje postanu teže dostupnima npr. energija iz fosilnih goriva. Ona samo savjetuje sadašnjim vlasnicima poljoprivrednog zemljišta kako mogu osigurati javna sredstva za neposrednu intenzifikaciju proizvodnje, za prodaju na neposrednom tržištu. U ekološkoj pa posljedično i ekonomskoj situaciji u kojoj se nalazi Hrvatska i Europa 2021.to nažalost nije održiva strategija do 2030.g. Zahvaljujem.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovanog zastupnika Darka Sobote.
Uvaženi potpredsjedniče HS-a. Poštovana gospođo ministrice, kolegice i kolege. Strategija poljoprivrede je krovni strateški dokument u sektoru poljoprivrede čije je donošenje predviđeno Zakonom o poljoprivredi. Strategijom se podupire provedba Nacionalne razvojne strategije RH do 2030.g. i strateškog cilja samodostatnost u hrani i razvoj bio gospodarstva u okviru zelene i digitalne tranzicije kao jednog od četiri razvojna smjera koji će pridonijeti ostvarivanju vizije Hrvatske 2030.g. Strategija ujedno predstavlja temelj za izradu Nacionalnog strateškog plana, intervencija u sektoru u okviru zajedničke poljoprivredne politike za razdoblje do 2027.g. strategija također uzima u obzir i odgovarajuće ciljeve, prioritete i mjere i drugih akata strateškog planiranja. Strategija poljoprivrede do 2030.g. donosi viziju razvoja poljoprivrednog sektora u idućih deset godina, utvrđuje razvojne potrebe, ciljeve, prioritete i aktivnostima kojima će se ostvariti strateški ciljevi hrvatske poljoprivredne politike. Danas nekoliko puta rečeno povećanje produktivnosti i konkurentnosti poljoprivredno prehrambenog sektora, jačanje održivosti i otpornosti poljoprivredne proizvodnje na klimatske promjene, obnova ruralnog gospodarstva i unapređenje uvjeta života u ruralnim područjima te poticanje inovacija u poljoprivredno prehrambenom sektoru. Sve aktivnosti u okviru strategije doprinosit će širim razvojnim ciljevima Hrvatske među kojima i integriranu teritorijalnom razvoju ruralnih područja kako bi se unaprijedila koordinacija i komplementarnost između intervencije u ruralnim područjima. Sve aktivnosti planirane ovim aktom strateškoga planiranja u skladu su s novim smjerovima EU u okvirima Zelenog plana Strategije od polja do stola i Strategije o bio raznolikosti. Osnovni zahtjev strategije je učinkovitije korištenje javnih sredstava kroz bolje usmjeravanje poljoprivrednih potpora i sredstva za ruralni razvoj. Hrvatska ima velik potencijal unaprijediti rezultate svog poljoprivrednog sektora i ruralnog gospodarstva, a ova strategija daje smjernice i opisuje provedbene mehanizme koji će voditi taj proces transformacije i pomoći zemlji da pretvori svoj poljoprivredni sektor u pokretače gospodarskog rasta. Opći cilj strategije do 2030.g. je povećati vrijednost poljoprivredne proizvodnje u Hrvatskoj sa sadašnjih 20 na 30 milijardi kuna godišnje. Konkretna provedba aktivnosti predviđenih strategijom osigurat će se planskim dokumentima od kojih je najznačajnije budući strateški plan za provedbu zajedničke poljoprivredne politike za razdoblje 2023.-2027.koji će sadržavati detalje provedbe za sve mjere financirane iz proračuna EU. Dio aktivnosti sadržanih u Strategiji poljoprivrede razrađen je i u NPOO-u konkretno izgradnja distribucijsko logističkih centara u sektoru voća i povrća, digitalizacija poljoprivrede te komasacija i monitoring poljoprivrednog zemljišta. Mjere poljoprivredne politike predviđene strategijom u najvećoj mjeri financirat će se iz proračuna EU namijenjenog poljoprivredi i državnog proračuna RH. U razdoblju do 20276.g. RH iz proračuna EU može računati na oko pet milijardi eura odnosno približno 7,5 milijardi eura u desetgodišnjem razdoblju provedbe ove strategije. Za provedbu strategija sredstva su osigurana u planu proračuna za razdoblje 2021.-2023. dok u tekućem planu proračuna osiguran je ukupan iznos od 6,4 milijarde kuna od čega iz nacionalnih sredstava iznos od 1,1 milijardu kuna te ostatak iz europskih poljoprivrednih fondova u visini od 5,3 milijarde kuna. Klub HDZ-a podržat će Nacrt prijedloga Strategije poljoprivrede do 2030.g. Zahvaljujem.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika HSS-a i RF-a poštovanog zastupnika Željka Lenarta.
Poštovane kolegice i kolege, ministrice. Evo danas smo se naslušali svega i svačega u raspravi, najgore što su se toga naslušali poljoprivrednici i mogu se misliti kako komentiraju današnju raspravu o Strategiji i poljoprivredi pa čak i o svima nama da se ovdje samo svađamo, a da nam poljoprivreda propada, čak nije bitno tko je iz koje opcije. Ono što mene brine u ovoj strategiji, a to je onaj problem da 29% izravnih plaćanja prima 1% najvećih korisnika izravnih plaćanja. Tu su još i ono što oni vuku iz eu fondova, a to su također najveći iznosi i teško je biti kao OPG ili manji poljoprivrednik konkurentan ovakvim tvrtkama koje mogu izvući puno novca jer su i ekipirani, ali i vrata su im bolje otvorena nego nama. Konkurentnost OPG-ova u trenutku kada je nedovoljan ili nikakav pristup EU fondovima, koji bi trebali biti lako pristupačni upravo za manja gospodarstva jer bi na taj način im pomogli podići konkurentnost. Danas je mnogim zastupnicima ovdje bilo puna usta digitalizacije poljoprivrede, vjerujte mi, oni koji rade u poljoprivredi ne misle da je to tako jednostavno i da digitalizacija rješava sve. Jedan primjer koji je ovdje naveo kolega Piletić, to je tvrtka AGRIVI, softver koji su oni napravili za digitalizaciju jesu napravili softver koji se dobro prodaje, firma je doživjela uzlet, međutim ta tvrtka ima nasad američkih borovnica između Kutine i Garešnice na lijevoj strani, negdje na pola puta koji je bio pokriven i mrežama protiv tuče i postavljen na foliju, znači zaštićen, vidim da je postavljena neka infrastruktura za praćenje meteoroloških uvjeta, no međutim kroz godine nakon što je AGRIVI uzletio sa svojom digitalizacijom poljoprivrede, američke borovnice su nestale. Ostala je mreža, stupovi, ali borovnica nema, izgleda da digitalizacija nije u ovoj proizvodnji donijela napredak već je nasad propao, tako da digitalizacija koju mi poljoprivrednici trenutno koristimo, jer reći ću vam svoj primjer, na traktor iz '80. g. sam postavio navigaciju koja dođe 2 tisuće eura, maltene kao i taj traktor, evo i to vam je digitalizacija koja puno pomaže u poljoprivredi obiteljskih gospodarstava. Znam i mnoge kolege koji imaju problema sa digitalizacijom, to je digitalizacija traktora koji su danas puni senzora, računala, koji upravljaju procesima na traktoru, imaju strašnih problema sa serviserima, servisima i popravcima tih traktora jer nema ih tko, nema dovoljnih kapaciteta za održavanje ispravnosti tih traktora i onda ti traktori često puta više stoje nego rade i opet dolazimo na one stare po 20, 30 godina koji, eto, kak bi mi rekli su na kurblu i nema digitalizacije u njima. Tako da digitalizacija, normalno, u poljoprivrednom proizvodnji globalno gledajući je nužna, ali sa tim pojmom treba ozbiljno baratati. I htio bih još evo, koliko je to velikima bitno, u, znači u ovoj javnoj raspravi pročitati 2 stvari Fortenova grupe koje su se javili, kažu oni da je nužno osigurati da velika poduzeća mogu povlačiti bespovratna sredstva u cilju povećanja vrijednosti koje stvara poljoprivredna proizvodnja, velike farme u Hrvatskoj također, trebaju potpore javnih izdataka i ulaganja za razvoj i usvajanje poboljšanih tehnologija i proizvodnih praksi kako bi mogle jačati proizvodnju, ali i poticati i osiguravati kooperacije i rast malih i srednjih poduzetnika. I povukli su velike novce i to im je vrlo bitno i druga stvar, Fortenova grupa, nužnost je donošenje Zakona o poljoprivrednom zemljištu koji će prije svega, omogućiti jasnu, transparentnu i ekonomski uvjetovanu raspodjelu poljoprivrednog zemljišta, te ... [[Govornik se ne razumije.]] za dodjelu voditi se prvenstveno gospodarskim i ekonomskim kriterijima u velikom broju slučajeva, posjednici su niz godina ulagali u navedeno, naslijedili su 33 tisuće hektara zemljišta Agrokora koji je u stranim rukama [[Upadica: Vrijeme.]] Ovo je njihova politika. Hvala.
Sljedeća rasprava završna u ime Kluba zastupnika socijaldemokrata, poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani predsjedavajući. Poštovana ministrice sa suradnicima, ja ću se još malo osvrnuti na ono što nisam imao prilike prije pa ću vam postaviti pitanje koje sam već jedanput tu postavio, slično zapravo, a vezano je za Slavoniju koja je najbogatija poljoprivrednim zemljištem, a zapravo je opustošena. Mnogi poljoprivredni proizvođači su napustili našu državu iako ste tada ovdje na interpelaciji tvrdili da je u proteklih nekoliko godina u Slavoniju upumpano za poljoprivrednu proizvodnju gotovo 20 milijardi kuna. Da li ste mjerili efekte tog upumpavanja? Da li znamo što smo sa time dobili, što je postignuto? Koje su greške napravljene? Što treba mijenjati? Kako da ograničimo visinu potpora za gospodarstvo? I ono što ste sami pitali i priznali zapravo da potpore nisu bile pravedno raspoređene, postavlja se pitanje kako pravednije rasporediti sredstva koja se dobivaju za potpore? Ja sam vam prošli puta ovdje postavio pitanje koji su efekti s obzirom na to da smo istovremeno kad ste vi upumpavali taj novac u Slavoniju, iz Slavonije izgubili otprilike oko 70 tisuća stanovnika i koliki broj OPG-ova je zatvoren i koliki broj farmi je uništen u tom istom periodu, i tko je dobivao poticaje? Samo da vas podsjetim, to se može provjeriti na snimci, vi ste mi odgovorili da imao više ovaca. Znači to je bio vaš odgovor i mislim da ste tu u pravu. Sad ću se malo osvrnuti na tehnologiju, digitalnu tehnologiju koja je jedan od, evo, dobrih, dobrih primjera što i kako treba raditi, međutim ono što tvrde pripadnici vladajuće većine u diskrepanciji s onim što vi mislite kasnije mjeriti. Ovdje je bio kolega iz Novske koji je rekao da će se prvi rezultati moći vidjeti nakon godinu dana. Ako je to tako, zašto ste onda KPI-eve postavili na 3 godine? Zašto nakon godinu dana ne mjerite efekte toga? Gdje je problem, ako je to tako? Ako nije tako, recite, čovjek je pogriješio ili mi imao krive predodžbe. Nemojte zaboraviti da ste u Strategiji naveli puno ciljeva. Jako malo je, na jako malo mjesta ili gotovo ništa je objašnjeno kako se misle ti ciljevi ostvariti, a to nam je izuzeto važno jer Strategija zapravo treba ukazivati na to kako ćemo ostvariti ciljeve. Ciljevi su dobri i ne može nitko reći da ti ciljevi nisu dobri. Napraviti odnosno osposobiti poljoprivredu da bude konkurentna, da imamo konkurentne proizvođače, da imamo kvalitetne proizvode, da vratimo ponovo stanovništvo u ruralni dio Hrvatske, ciljevi su odlični, ali kako ćemo ih ostvariti? I da podsjetim, kod primjene digitalnih tehnologija, primjerice, trebali bi se sad poljoprivredni proizvođači baviti razno raznim digitalnim rješenjima jer evo, imat ćemo digitalizaciju na dijelu zapravo u lancu od proizvođača do potrošača, unutra se spominje digitalni marketing. Spominje se podizanje poduzetničkih sposobnosti naših proizvođača, govorimo o nekakvoj koordinaciji između intervencija u ruralnim područjima, a zaboravili smo na elementarni dio na koji sam podsjetio prošli puta kad smo ovdje govorili o internetskoj infrastrukturi, a to je da naši telekomi nisu zainteresirani za izradu optičke mreže u ruralnim dijelovima. Zašto? Jer je premalo stanovnika. I dobit im je premala. Kako to mislite napraviti? Objašnjenja nema. Ali ćemo podržavati digitalne tehnologije i za navodnjavanje i za kontrolu i svašta nešto. A da ne govorim o KPI-evima koji su samo djelomično definirani i ... [[Upadica se ne čuje.]] oke.
Slijedi završna rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a poštovane zastupnice Martine Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovana ministrice, poštovane kolege i kolegice. Kao što smo danas puno puta imali priliku za čuti, ova Strategija je skup lijepih želja, dokument koji nije primjenjiv na hrvatske okolnosti. Dokument koji smo platili 2,5 milijuna eura, a koji je u izradi od 2018. g. Još nismo dobili odgovor na što se događalo u međuvremenu i zašto toliko kasnimo u donošenju ovog strateškog dokumenta. Niste nam, ministrice, cijeli dan odgovorili za šta smo radili zadnjih godinu i pol dala, uopće koliko je ovaj tekst strategije prihvatljiv za današnje okolnosti, govori i činjenica da osim što se podaci odnose na 2019. i 2020. g., a niti sa jednim podatkom od 2021. g. Pandemija Covid-19 navodi se samo u jednom poglavlju i to kod financiranja, kao da nije imala negativan utjecaj u Hrvatskoj. U uvodnoj analizi poljoprivrednog sektora nije bilo ni riječi o pandemiji. Možda pod utjecajem parole da je Hrvatska pobijedila koronu. Smatram dužnost ministrice, ukoliko i nemate podatke o ovoj Strategiji u pismenom obliku, mogli ste nas usmeno izvijestiti sa aktualnim podacima, primjerice iz 2021. g. Čuli smo od zastupnika HDZ-a da ova Strategija i razvoj poljoprivrede nije povezan sa demografskom slikom RH. Možda ne poznajete obitelji i pojedince koji su ostavili svoje farme i otišli raditi u inozemstvo, ali to je činjenica da su nam sela, pogotovo slavonska sela prazna i da je pod hitno potrebno donijeti nove mjere za revitalizaciju sela i mjere približiti OPG-ovima i malim poljoprivrednicima. Hrvatskom poljoprivredniku nije dostupan savjet u agenciji, a niti su mu dostupna bespovratna sredstva. Tko će nam se baviti poljoprivredom ako generacijska obnova nije razvojna potreba niti prioritet? U Strategiji se navode 4 strateška dokumenta sa 15 razvojnih potreba na koje je potrebno odgovoriti putem 6 područja intervencija. Ukoliko su te potrebe i dobro detektirane, područja intervencija ne nude konkretna rješenja. U cijeloj Strategiji naglasak je dan na primarni razvoj, primarni poljoprivredni sektor, dok je proizvodnja hrane tek preradom tek djelomično i nejasno pokrivena. Na ovaj način prehrambena industrija ostaje uskraćena za jasne strateške ciljeve i rješenja vezana za budući razvoj. Imali smo i primjedbe što smo mogli čuti danas, da se ne može sve staviti u jedan dokument te da je Strategija usuglašena sa europskim dokumentima, a koji nisu obvezujući, ipak ste se odlučili za 15 razvojnih potreba, a oni su trebali biti doneseni konsenzusom i širokom raspravom s obzirom na procjenu potreba i raznolikost RH. Trenutno je prioritet urediti sustav zakupa državnog zemljišta koji je loš i zakon problematičan za provedbu. Primjerice, u nekim slučajevima, dugogodišnji posjednici će izgubiti zemlju koju koriste zbog nepravednog sustava bodovanja, rješenje je jedino da se što više zemlje staviti što prije u funkciju te pojačati nadzor korištenja zemljišta. U 2020. g. nadležna poljoprivredna inspekcija je obavila 1090 nadzora, donijela 205 rješenja i 64 optužna prijedloga, što su porazne brojke s obzirom na potrebe na terenu. Trebalo bi bolje povezati inspektorat sa lokalnim i regionalnim jedinicama kako bi se doprinijelo boljem i transparentnijem korištenju poljoprivrednog zemljišta. Izostao je također, naglasak na jačanje lokalnih inicijativa kroz daljnji razvoj lokalnih akcijskih grupa, provedbu lokalnih razvojnih strategija. Smatramo da je primaran daljnji razvoj poljoprivrede u okviru jače decentralizacije i jačanja svih dionika u ruralnim područjima. Najvažniji prioriteti nedostaju kao što je generacijska obnova, zatim socijalna uvjetovanost, ravnopravnost spolova i osnaživanje žena. Značajne odredbe vezane uz sigurnost hrane, ribarstvo, šumarstvo, jačanje lokalnih zajednica i brojni drugi prioriteti. Nisu jasno postavljene potrebe i prioriteti razvoja poljoprivrede do 2030. godine, a provedbeni mehanizmi nisu dovoljno jasni. Ova rasprava današnja je polučila rezultatima, puno informacija smo dobili, ukazano je na sve što nedostaje ovoj strategiji ali je ključno sljedeće. Uzalud nam trud kada je sve gotovo, isprintano, plastificirano i spremljeno u malene kutijice koje nam je ministrica uvodno podijelila.
Slijedi završna rasprava u ime predlagatelja poštovane ministrice Marije Vučković.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Najprije želim zahvaliti svim zastupnicama i zastupnicima što su sudjelovali u raspravi kako onima koji su dali dobre prijedloge, tako i onima koji su pokazali nesvakidašnje znanje o poljoprivredi, o metodologiji izrade strategije, o tome da Hrvatska ima nacionalni strateški plan objavljen za razliku od onih iz 2014. na web stranicama koji daje detaljno i indikatore i ciljeve od onih koji sad smo eto čuli da ne znaju da je ribarska politika dio druge posve zajedničke ribarstvene politike i da ima svoj višegodišnji program jednako kao i šumarska koja doduše zbog određenih pravila ima svoje mjesto u Nacionalnom strateškom planu, ali nije joj mjesto u ovom dokumentu. No tu smo gdje jesmo i znanje se može nadograditi. Na početku želim reći da se ovdje mnogo govorilo o odnosu malih i velikih tvrtki i o potrebi bolje podrške malim gospodarstvima. Također zastupnici uglavnom evo ako to smijemo tako reći lijeve provinijencije su itekako isticali takvu potrebu no nikad većeg pogodovanja u dokumentima velikim tvrtkama i povezanim tvrtkama nije bilo u odnosu na ono što su analitičari mogli primijetiti u dokumentima iz 2014., 2015. Nikad većeg nereda, promjena zakonskih koje su vrijedile mjesec dana da bi stoka šetala s farme na farmu, pa se tako dobijala zemlja bez natječaja. Šumsko zemljište se dodjeljivalo bez pravne osnove. Dan danas imamo silnih problema zbog toga zbog kojih se nekad osjećamo kao da nismo dio Ministarstva poljoprivrede nego neke sasvim druge institucije. O tome kako su zaposlenici, supružnici dužnosnika itd. sudjelovali u takvim natječajima, dobijali stotine, pa u nekim slučajevima i preko 1000 ha to sad ne bih puno mogla govoriti. O tome da se nisu poštivala pravila povezanih društava to je nešto zaista što je teško pogodilo hrvatsku poljoprivredu pored neodgovarajućih reakcija kada bismo godišnje recimo u 2013. izgubili gotovo sto milijuna litara mlijeka, ne snalazeći se, ne reagirajući do toga da smo i tada imali krize, a da je broj notificiranih potpora od trenutka ulaska u EU dodatnih, novih, nenaslijeđenih bio i ostao do kraja 2015. godine nula. Danas ovdje imamo strategiju koja ne kasni, koja nije bila prethodnom regulativom predviđena za raspravu u Hrvatskom saboru, no vrijeđajući zastupnike na prijedlog ministarstva i ove Vlade strategija je dobila mogućnost za raspravljanje u Saboru i treba biti raspravljena u Hrvatskom saboru jer je važna. Izmjenama Zakona o poljoprivredi koji smo predložili, a Hrvatski sabor oni koji jesu takve izmjene podržali, te izmjene usvojio 2021. godine, a strategija je bila na vrijeme jer da nije bila na vrijeme ne bi bio ni Nacionalni strateški plan koji u detalje razrađuje sve mjere do 2027. godine gotov, isporučen Europskoj komisiji 31.12.2021. godine a sad čekamo komentare kao i ostalih 16 zemalja koji su to uspjeli napraviti u redovnom roku bolje puno nego kad se kasnilo godinu i pol dana za program ruralnog razvoja koji je čini mi se usvojen u svibnju 2015. godine, a poljoprivrednici su mogli koristiti sredstva od 1.1.2014. Naravno da uvijek može biti bolje, no želim ponovo naglasiti da je ovo krovni dokument metodološki ispravan, da dobro detektira razvojne potrebe hrvatske poljoprivrede, da smo mi sve ono što nije sporno u njemu počeli mukotrpnim radom i promjenama postojećeg Programa ruralnog razvoja primjenjivati, pa smo objavljivali natječaj u protekloj godini za reprodukcijske centre u svinjogojstvu, pa ćemo drugi petog za mliječne farme i za robotizaciju farmi, skladište i silose. Za promjenu vrste uzgoja, za dobrobit životinja koji smo uvrstili i uspjeli ispregovarati sa Europskom komisijom, te značajno povećati u kriznoj 2021. godini. Uveli smo financijske instrumente čime je pitanje banke poljoprivredne banke više nije toliko aktualno, jer su mladi i mali poljoprivrednici mogli koristiti sredstva po kamatnim stopama od 0,1 do 0,5% a i maksimalne pojedinačne zajmove sa 50 000 eura smo podigli na 100 000 eura, ostali postali primjer dobre prakse u vrlo kratkom vremenu, pronašli svoje mjesto stoga u vodiču EU i više od 1240 poljoprivrednika je u dvije i pol godine primjene iskoristilo značajna sredstva putem tako dostupnih financijskih instrumenata. Dakle, mi tu strategiju već primjenjujemo, a detaljno ćemo je primjenjivati i putem Nacionalnog strateškog dokumenta, Nacionalnog programa za otpornost i oporavak i naravno reagirajući na sve moguće poremećaje koji se na žalost događaju oni su veliki i značajni su, pa ću ponovno naglasiti u mandatu ove Vlade pored toga što smo donijeli propise koji su vezani za službene kontrole, pored toga što dodatno uređujemo problematiku zemljišta, pored toga što smo i šumsko zemljište za razliku od onih koji su ga davali tek tako ne gledajući čak šumsko-gospodarske osnove, a kamoli ne pravne osnove. Da smo od listopada 2019. nešto više od 40 000 ha i takvog zemljišta ugovorili. Dakle, to ćemo sve nastaviti raditi i ambiciozne ciljeve postavljene u ovoj strategiji poduprte sa nekoliko važnih i osjetljivih ciljeva koje smo naglasili kao razvojne potrebe. Nismo sve naglašavali, nego ono što je posebno osjetljivo govedarstvo, svinjogojstvo, navodnjavanje, broj novih mladih poljoprivrednika, obnovljive izvore i ruralnu infrastrukturu. Na to smo se u strategiji osvrtali, a u Nacionalnom strateškom planu na sve, da ćemo mi te ciljeve itekako ispraviti. Evo hvala lijepa.
Imamo replike. Prva je poštovani zastupnik Erik Fabijanić.
Ponovit ću jednu stvar. Dakle, imamo zadnji puta Strategiju poljoprivrede i ribarstva koja je objavljenja u Narodnim novinama 2002. Sada imamo samo Strategiju poljoprivrede, ja uvažavam činjenicu da je to danas po novom načinu rada isključivi dokument. Ali ne vidim razloga da onda Sabor isto tako ne raspravi kao što raspravlja Strategiju poljoprivrede, da ne raspravlja i strategiju koja je vezana za ribarstvo. To je jedno. A drugo, intencija Europe je F to F, dakle farm to fork ili što bi rekli od proizvođača do potrošača. Lijepo je ovo što je rekla ministrica vezano za unapređenje poljoprivredne proizvodnje. Pitanje kako će to završiti na trpezu hrvatskih građana uzimajući u obzir da li će to i kada će doći u hrvatske trgovačke centre, barem geografski su takvi.
Ribarska politika je odvojena kroz svoje dokumente, svoj posebni program potpore i svoj zakonodavni okvir od 2013. godine. Dakle, hrvatske proizvode kojih treba biti više, trebamo osigurati kontinuitet, trebamo osigurati veću količinu, od toga mi polazimo i ne možemo odustati. Hrvatske proizvode, takve hrvatski proizvodi jačih, osnaženih, udruženih proizvođača koji će tržit po konkurentnim cijenama će kupovati i hrvatski i inozemni potrošači. To je put na otvorenom su tržištu, snažimo njihovu konkurentnost i povezujemo jedinstven prehrambeni lanac u otvorenom svijetu, na otvorenom tržištu EU. Drugog puta nema.
Sljedeća replika poštovani zastupnik Ante Deur.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Poštovana ministrice, ja vjerujem da su kolege slušale vaše izlaganje pomno upijajući sve što ste nabrojali ono što je i vi kao ministrica i ova Vlada sve što je napravljeno i strategiju koja ne kasni i strategiju koja je došla u Hrvatski sabor evo … [[Govornik se ne razumije.]] gdje imaju svi kvalitetno se izjasniti, predlagati i nakon puno godina da u Hrvatskom saboru posebna kvaliteta gdje se može kvalitetno donositi odluka. Kao što ste i sami rekli u dva navrata te naše lijeve Vlade nisu smogle ni hrabrosti, pa neću možda reći ni kompetencije da se upuste sa ove kvalitetne činjenice koje ste rekli, pa evo molim vas da još nekoliko nabrojite, tih nekoliko bitnih stvari koji su bitni u ovom trenutku za hrvatsku poljoprivredu, a i za ribarstvo što je sigurno jedna velika stvar koju imamo. Hvala vam lijepa.
Hvala vama lijepa. Pored onoga što sam spomenula puno smo pričali o malim i velikim gospodarstvima pa ćemo naglasiti da je Hrvatska odabrala udvostručenje preraspodijeljenih plaćanja u svom nacrtu. Dakle, duplo veća sredstva za prve hektare, za mala gospodarstva 2014. za razvoj četrnaeste i dvadesete to je bilo 10%, sad će to biti 20% ukupne omotnice. I naši izračuni pokazuju da će to biti korisnije i financijski izdašnije nego da smo izabrali … [[Govornica se ne razumije.]] i pravednije. Isto tako Hrvatska povećava sredstva za mlade poljoprivrednike na 102 milijuna eura sa nacionalnim sredstvima kroz budući Nacionalni strateški plan, povećava pojedinačnu potporu i provodi snažniju unutarnju konvergenciju u svrhu ujednačavanja plaćanja.
Sljedeća replika poštovanog zastupnika Gorana Ivanovića.
Hvala lijepa uvaženi potpredsjedniče, uvažena ministrice. Evo cijeli dan smo proveli danas u Hrvatskom saboru raspravljajući o Strategiji poljoprivrede do 2030. godine. O.k. Svatko je imao svoju viziju, svatko je imao za primijetiti i dodati ono što nije dobro. Ja kao čovjek koji dolazi sa sela, koji cijeli svoj život živi sa poljoprivrednicima, sa ljudima koji žele ostati, koji se žele boriti, koji žele raditi mogu reći i kroz Odbor za poljoprivredu da Ministarstvo poljoprivrede u svim ovim otežanim okolnostima oni su stvarno otežani, em covidom, em poskupljenjem repromaterijala uspijeva artikulirati onaj dio koji je najbitniji, a to da pošalje snažnu poruku onima kojima je strategija i namijenjena. To su naši proizvođači, da imamo Vladu, da imamo ministarstvo koje želi tu bolju, jaču i snažniju hrvatsku poljoprivredu o kojoj govorimo i ovdje u Hrvatskom saboru, ali rekao bih i na svim drugim forumima. Hvala.
Hvala lijepa. Poštovani saborski zastupniče u našoj Slavoniji čeka nas puno posla, no vesele prvi pozitivni podaci o broju mladih poljoprivrednika koji je udjel mladih poljoprivrednika ukupno koji je ukupno narastao u posljednjih nekoliko godina. Iz slavonske županije prednjače u udjelu mladih poljoprivrednika, to nas veseli. Naravno da nas čekaju brojne druge poteškoće, a dio svojih razvojnih ciljeva osobito na tom vrijednom dijelu prehrambenoj kičmi Hrvatske ćemo ostvariti i putem boljeg povezivanja ratarstva i stočarstva koje se javno iščitava kao odgovor na razvojnu potrebu u zakonu, u Konačnom prijedlogu zakona o izmjenama i dopunama Zakona o poljoprivrednom zemljištu.
Slijedi replika poštovane zastupnice Mirele Ahmetović.
Poštovana ministrice, uh, iznijeli ste vrlo teške optužbe na račun čelnih ljudi Hrvatskih šuma iz 2014. g., a temeljem analize, kao što ste rekli koji su učinili analitičari plaćeni 2,5 milijuna kuna, kako smo danas čuli pa vas ja pozivam da prijavite nadležnim institucijama sve to što imate po pitanju pogodovanja u dodjeli čestica od strane čelnih ljudi Hrvatskih šuma 2014. g., to je uostalom i vaša dužnost. Ako ne želite, dajte meni, ja ću ih prijaviti, a prilično hrabro od vas reći tako nešto s obzirom da ću vas ja potpuno besplatno podsjetiti da je HDZ-ov predsjednik Uprave Hrvatskih šuma Krunoslav Jakobčić zapravo osumnjičen u aferi vjetroelektrane upravo za pogodovanje i da mu se stavlja na teret trgovanje utjecajem, davanje mita za trgovanje utjecajem i zlouporaba položaja i ovlasti pa evo, potpuno besplatna informacija, za razliku od ove vaše, 2,5 milijuna kuna teške, ja vas molim da prijavite svim nadležnim institucijama i ponavljam, ukoliko nemate hrabrosti i vremena za to, dajte meni tu dokumentaciju, bilo bi lijepo pročitati što su ti analitičari napisali.
Vrijeme.
Nema to ovaj, saborska zastupnice, uvažena saborska zastupnice veze s analitičarima, nema nikakve veze s analitičarima, dakle to ima veze sa našim unutarnjim revizijama u okviru Ministarstva poljoprivrede i žao mi je što ne znate, ali Hrvatske šume nisu dodjeljivale to zemljište 2014. g., Hrvatske šume dodjeljuju šumsko zemljište od 2019. g.
Povreda Poslovnika, poštovana zastupnica Mirela Ahmetović.
Hvala lijepa. Poštovana ministrica povrijedila je čl. 238 Poslovnika, naime, morate znati da saborski zastupničci jako dobro slušaju što govorite, nemojte omalovažavati kao što činite cijeli dan saborske zastupnike. Jako dobro i pozorono sam slušala što govorite, pozvali ste se na analitičare koji su utvrdili, prevrtite snimku, analitičare koji su utvrdili pogodovanje i to od strane, odnosno u dijelu dodjele šumskog zemljišta. Dakle ja vas pozivam svejedno da upravo one koji su utvrđeni kao oni koji su pogodovali [[Upadica: Vrijeme.]] prijavite nadležnim institucijama, a podsjetite se malo na naše koji pogoduju svaki dan [[Upadica: Ovo je bila...]]
Ja sam analitičar, licencirani.
Ovo je, molim vas, ministrice, ne možete odgovarati. Nemojte komunicirati međusobno, ovo nije bila povreda Poslovnika nego vaša replika, dobivate opomenu. Sljedeća replika poštovana zastupnica Maja Grba-Bujević.
Hvala g. potpredsjedniče, uvažena ministrice sa suradnicima. 10 sati smo zajedno, predstavili ste ozbiljan dokument, strateški dokument poljoprivrede, na tome sam sigurna da svi oni koji to prate područje vam samo mogu čestitati, vama naravno, i vašim suradnicima. To je jako važno za naše poljoprivrednike, to je osnova za donošenje drugih akcijskih planova i svega onoga što slijedi, ali vam želim samo još reći da i u Karlovačkoj županiji, ne samo u slavonskim županijama isto tako raste broj mladih poljoprivrednika, to nas jako veseli, to je i demografska mjera jer ostaju ljudi onda na, u ruralnim krajevima i na taj način zapravo revitaliziramo, ajmo reći, selo. To je za nas u Karlovačkoj županiji jako važno i ovaj, sigurna sam da ćete voditi brigu da se još više tim mladim ljudima još pomogne financijski što će onda znatno unaprijediti sve ovo.
Hvala lijepa.
Ministrice, zahvaljujem. ... [[Upadica se ne čuje.]] G. Bulj, dobit ćete opomenu, molim vas sjednite. ... [[Upadica se ne čuje.]] Bulj. S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Zahvaljujem ministrici, državnom tajniku sa suradnicima. Slijedi točka: - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva, prvo čitanje, P.Z.E. br. 228; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85. Ustava RH i čl. 172. Poslovnika Hrvatskoga sabora. Prigodom rasprave o ovoj točci dnevnog reda primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo, Odbora za pomorstvo, promet i infrastrukturu. Molim vas, malo tiše, molim vas, kolege. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Poštovani državni tajnik Josip Bilaver, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, zastupnice i zastupnice. Evo jedna, rekao bih, laganija tema. Pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva se mijenja i dopunjuje postojeći pravni okvir za razvoj infrastrukture za vozila koja za pogon koriste alternativna goriva u skladu sa do sada raspoloživim tehnologijama te uzimajući u obzir postojeći pravni okvir o uspostavi infrastrukture za alternativna gorivo u RH alternativna goriva koja se koriste u prometu obuhvaćaju: električnu energiju, vodik, biogorivo i prirodni plin. Cilj je razviti infrastrukturu za alternativna goriva kao preduvjet za njihovo korištenje u prometu kako bi se postigao razvoj održivog tržišta i prometnog sustava na temelju istih te bi se postigao manji, odnosno minimalni negativni učinak po okoliš i društvo. Ovim prijedlogom Zakona osigurava se usklađivanje s EU regulativom, stvaranje preduvjeta za pružanje kvalitetnijih usluga korisnicima alternativnih goriva kroz uspostavu registra punionica alternativnih goriva, razvoj tržišta kroz uspostavu sustava za transparentnu usporedbu cijena alternativnih goriva. Ovim prijedlogom Zakona u nacionalno zakonodavstvo prenose se odredbe pravne stečevine EU koju je RH kao članica dužna primjenjivati s područja alternativnih goriva. Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva propisat će se dodatnim postojećim odredbama, a to su odredbe o mjestima za punjenje motornih vozila kategorije L, odredbe o opskrbi električnom energijom skupna za plovila na unutarnjim vodnim putevima, odredbe o opskrbi vodikom za vozila cestovnog prometa i odredbe o opskrbi prirodnim plinom za vozila koja sudjeluju u cestovnom i vodenom prometu. U cilju kvalitetnijeg informiranja korisnika, kao i praćenje razvoja infrastrukture za alternativna goriva ovim prijedlogom Zakona se određuje uspostava registra punionica za alternativna goriva i njegovo vođenje. Prijedlogom Zakona se također, uvodi i obveza iskazivanja informacija za usporedbu između odgovarajućih jediničnih cijena svih vrsta goriva na javno dostupnim mjestima za opskrbu i punjenje alternativnim gorivima. Navedeno će omogućiti transparentnije iskazivanje cijena goriva na postajama za opskrbu gorivom čime će se ujedno povećati osviještenost vozača, dobavljača i medija prilikom kupnje cestovnih vozila. Zaključno, cilj prijedloga Zakona nije dodatno financijski opteretiti državni proračun ili regionalna i lokalna tijela vlasti nego ujednačiti tehnike, specifikacije stanica za punjenje i opskrbu alternativnim gorivima kako bi bile kompatibilne sa svim tehnologijama vozila te kako bi se omogućila neometana upotreba vozila na alternativna goriva na cijelom području EU u vremenima koja dolaze. Zahvaljujem.
Imamo nekoliko replika. Prva je poštovane zastupnice Anke Mrak-Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Sabora. Poštovani državni tajniče. Dakle, moje pitanje će biti isključivo vezano uz formu, uz niz zakona vidjeli smo različite modele i različite mogućnosti. E sad, imamo jedan zakon što je u smislu nadzora vrlo interesantan. Dakle predlagatelj zakona je ministarstvo koje je nadležno za infrastrukturu, vi ste državni tajnik u tom Ministarstvu, a ministarstvo nadležno za energetiku provodit će upravni nadzor nad provedbom ovog Zakona, a ministarstvo nadležno za prometnu infrastrukturu provodit će inspekcijski nadzor u provedbi ovog Zakona. Sad udovoljite mojoj znatiželji, netko tko je godinama se bavio različitim upravnim postupcima i svime i bio je i predlagatelj s ove sa dakle izvršne strane zakona. Kako bi to mislite provoditi da upravni nadzor [[Upadica: Vrijeme.]] radi ministarstvo nadležno za energetiku [[Upadica: Vrijeme.]] vi ste predlagatelj, baš me zanima, možda mi možete objasniti.
Odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Pa s obzirom da smo mi dio jedne Vlade, a i da surađujemo ne samo na ovom nego i na brojnim drugim zakonima, možda s vaše strane se to čini nelogično s obzirom da je i ovo prvo čitanje, uputite taj prijedlog sad, odnosno sad vas slušamo pa ćemo vidjeti do idućeg, odnosno do konačnog prijedloga zakona. Ali ako i ostane, s obzirom da, kažem, imamo jako dobru međuresornu suradnju, ne vidim tu nekakav problem. Ali hvala na sugestiji pa ćemo razmisliti o tome.
sljedeća replika poštovani zastupnik Miro Bulj.
Tajniče prometa za infrastrukturu, naravno alternativna goriva su vrlo bitna, međutim što je sa infrastrukturom inače, di će biti postavljena punionice za alternativna goriva za vozila? Evo ja bih vas samo kratko pitao, pošto ste vi baš za infrastrukturu, ali tu je za vas evo, i Ante Sanader, on bi moga sad puno toga, nesuđeni ministar prometa. Možete li, ovi, reći što je sa brzom ceston od Kukuzovca do Križica jer izbjegajete ode, nema ministra nikako, ja ... [[Govornik se ne razumije.]] šalje državne tajnike, priupitajte ga, čisto evo, ovako, pošto ste vi iz toga resora, uskoro dolazi i Sinjska alka, neka dođe na Sinjsku alku, a uskoro ćemo imati hodnju ovom starom cestom, 50 tisuća ljudi očekuje taj infrastrukturalni projekt koji je najbitniji, žila kucavica, ne razvoja samo Sinja i cetinskog kraja nego rasterećenje splitskog bazena. Tako da ćemo poslije ćemo punioca riješit ove probleme koje tribate, tko će nadzirati, nenadzirati, nego bitno je da ljudi ostanu. Budete li nas ovako [[Upadica: Vrijeme.]] [[Govornik se ne razumije.]] ovaj .../nerazumljivo/...
Odgovor.
Zahvaljujem na pitanju. Iako nije tema, nije ni vaše pitanje bilo usmjereno. Mi smo inače ponosni na veliku, na, na količinu, rekao bih, projekata i njihovu vrijednost na području Splitsko-dalmatinske županije. Ono što nas veseli, vrlo brzo će krenuti izgradnja tunela Kozjak koji je vrijedan preko milijardu kuna. Također, uklanjanje uskih grla, izmještanje, potpuno nova izgradnja brze prometnice Split-Omiš i ja vjerujem da će ljudi to pozdraviti, ali isto tako i sjever Splitsko-dalmatinske županije je u planu Hrvatskim cestama i sigurno neće biti zanemaren, a evo, ja bi volio da vi onda budete češće tu, osim, ovako, rekao bih, prijestupne sjednice pa da upozoravate i dalje na stvar, pa ćemo imati još bolju suradnju. Hvala vam.
Slijedi replika poštovanog zastupnika Pere Ćosića.
Hvala lijepo poštovani državni tajniče. Povećanjem učešća alternativnih goriva i vozila sa malom i nultom emisijom stakleničkih plinova smanjit će se zasigurno njihove emisije iz prometa, međutim cilj je visok, smanjenje emisija za minimalno 55% do 2030. g., trend mislim da je dobar, ali potrebna su značajna ulaganja, kako u vozila, tako i u infrastrukturu i alternativna goriva, pa evo, zanima me što Vlada poduzima i što će poduzeti da bi se ti ciljevi ispunili u smislu subvencija građana, pravnih osoba i jedinica lokalne samouprave. Znamo da je dosadašnja pomoć za nabavku hibridnih i električnih vozila nije bila dostatna za onu iskazanu potražnju, a također, jedinice lokalne samouprave trebati će pomoć za uspostavu infrastrukture za alternativna goriva, ne samo u financijskom smislu, već i onom zakonskom, planskom postavljanju te infrastrukture putem građevinskih dozvola.
Zahvaljujem. Pa evo, trenutno i smo u procesu programiranja novog operativnog programa gdje ćemo sigurno se voditi ovim programom EU Komisije Fit for 55, ali i sam Nacionalni program oporavka i otpornosti i njegova izrada nam je dala mogućnost da ubacimo nekoliko programa. Ja mogu, evo, spomenuti program sufinanciranja kupnje novih vozila na alternativna goriva i razvoj infrastrukture alternativnih goriva u cestovnom prometu, korištenje vodika i novih tehnologija, nabava vozila na alternativni pogon za javni i gradski promet, primjena zelenih tehnologija u željezničkom putničkom prometu, nabava, gradnja putničkih brodova za obalni i linijski, samo su neki od točaka koje smo mi već uvrstili u Nacionalni plan oporavka i otpornosti koji su vrijedni preko 5 milijardi kuna.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Željko Pavić.
Poštovani tajniče, jedno pitanje vezano za punionicu vodika. Ne znam da li ste u kontaktu sa strojarskim fakultetom, da li ste u kontaktu sa udrugom H2, znači to su oni koji su stvarno predvodnici u Hrvatskoj što se tiče vodika i upotrebe vodika kao goriva, pogotovo strojarski fakultet i ako ste malo, ako ste malo to pogledali što se dešava u tom dijelu oko vodika na internetu, onda smo mogli vidjeti zapravo da su oni dosta proaktivni. Znači, strojarski fakultet je otvorio punionicu još prije 3 godine, sad će biti uskoro 3 godine, a udruga H2 ima namjeru, između ostaloga, da otvori i punionicu za vozila za vodni promet. E sad, s obzirom da to ovdje nije obuhvaćeno, da li ste vi s njima u kontaktu i da li će uopće biti omogućeno da tu punionicu otvore s obzirom da nema standarda koji trebaju zadovoljavati, nisu propisani standardi?
Hvala na pitanju i danas u 10 sati jutros u Ministarstvu sam imao priliku razgovarati sa nekima od predstavnika udruge H2 i prije toga smo imali nekoliko sastanaka. Jako nam je stalo čuti što struka misli i osobno smatram da imaju jako dobre, zanimljive prijedloge i mi ćemo ih sigurno popratiti. Nakon ovog Zakona dolaze na red i pravilnici koji će definirati određene standarde i rekao bih, detalje, a ono što je važno da mi i kroz Nacionalni plan i oporavka i otpornosti, kroz Operativni fond Konkurentnost i kohezija koji nam tek slijedi smo uzeli u obzir i njihove ideje, tako da evo, u tijeku je baš jedan program za koji je, odnosno prijava na poziv koji je raspisalo Ministarstvo regionalnog razvoja, a tiče se upravo mogućnosti uspostave u pomorskom prometu, tako da evo, pomažemo s naše strane koliko god je to moguće. U kontaktu smo.
Sljedeća replika, poštovani zastupnik Miro Totgergeli.
Hvala potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče. Pa evo, ovaj Zakon koji je trenutno na snazi, koji upravo trebamo mijenjati je nekih 5 godina. Prije 5 godina gotovo da nismo uopće ni imali punionica za električnom energijom, za punjenje automobila na pogon na električnu energiju. Kroz ovih 5 godina kako je Zakon na snazi, a i turistička smo zemlja, ljudi nam dolaze sa električnim automobilima, moj neki osjećaj je da je ustvari izgrađeno u ovom trenutku dovoljno punionica što se tiče električne energije za punjenje automobila, međutim vi dolazite iz dijela Hrvatske koji se bavi više turizmom nego onaj dio gdje ja, koji su vaši osjećaji, trebali li to još jače forsirati ili taj put kojim smo krenuli je dovoljno intenzivan da održavamo broj punionica koji je nužan da nam i turisti budu zadovoljni kod nas? Hvala.
Zahvaljujem na pitanju poštovani zastupniče. Mi ne možemo biti zadovoljni brojem punionica i ne možemo prije svega, biti zadovoljni sa njihovom snagom. I ono što je u razdoblju koje je pred nama, trebamo više se orijentirati na implementaciju jačih, snažnijih jer kako dolaze novi automobili, nova tehnologija, to zahtijeva i povećanje snage tih punionica i kao što sam i prije rekao, samo kroz program sufinanciranja kupnje odnosno izgradnje infrastrukture alternativnih goriva u cestovnom prometu, kroz Nacionalni plan oporavka i otpornosti mi kroz sljedeće 2 do 3 godine u planu imamo implementaciju 1300 novih punionica, od čega je 200 brzih i 1100 standardnih, ali osim toga, ćemo naravno i kroz novi Operativni program Konkurentnost i kohezija poticati ulaganje i otvaranje novih punionica. Zahvaljujem.
Hvala državni tajniče, nema više replika. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječi? Nema. Otvaram raspravu, prva za raspravu prijavljena je poštovana zastupnica Vesna Vučemilović u ime Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, poštovani kolegice i kolege. EU je odredila da će do 2050. biti ugljično neutralna. Iako je potrošnja energije po stanovniku Europi relativno visoka, prema podacima Svjetskog energetskog vijeća, Europa je regija s najnižim intenzitetom primarne energije po jedinici BDP-a u paritetu kupovne moći. To znači da je Europa u principu relativno učinkovita kad je riječ o pretvaranju energije u BDP. Neovisno o tim relativno dobrim pokazateljima, u odnosu na Rusiju i SAD, EU će do 2030. smanjiti potrošnju energije za 36% kako bi se taj zadani cilj ugljične neutralnosti do 2050. ostvario. Po potrošnji energije trenutno i u EU promet na prvom mjestu i iz tog sektora dolazi 23% emisija CO2 i taj postotak i dalje raste. U cestovnom prometu upotrebljava se 75% ukupne energije koja se koristi u prometu i stvara gotovo 73% emisija stakleničkih plinova prometnog sektora, to je u Europi. Naravno, dodatan problem predstavlja i ovisnost o uvoznoj nafti, od koje znači iz uvoza dolazi 84,3% Količina prometa konstantno se povećava. Naravno, povećava se kretanje ljudi, količina robe koje se prevoze u EU, tako da taj, sva ta kretanja će prema projekcijama za 2030. imati posljedice na klimatske promjene, kvalitetu zraka, potrošnju energije, ali i infrastrukturu. Tako da ova dekarbonizacija cestovnog prometa, korištenjem održivih alternativnih goriva zahtijevat će fleksibilan pristup i u principu, to bi značilo da ćemo za različite segmente vozila imati različita alternativna goriva. I iz toga, ono što proizlazi je jasna nužnost za diversifikacijom izvora energije u prometu te se nameće i rješenje u vidu postave i jačanja infrastrukture za alternativna goriva koja se smatraju prihvatljivima za okoliš u usporedbi sa benzinom i dizelom kao konvencionalnim gorivima. E sad, alternativna goriva u smislu ove direktive definiraju se znači kao ona koja su nadomjestak za fosilna goriva i naravno, imaju potencijal doprinijeti dekarbonizaciji prometnog sustava i poboljšati okolišnu učinkovitost. To su električna energija, je li, kao što je rekao poštovani državni tajnik, vodik, biogoriva, sintetička parafinska goriva, prirodni plin i ukapljeni naftni plin. To je EU, a kako je stanje u Hrvatskoj? Možemo li mi usporediti Požegu, Viroviticu, Pulu ili možda Donje Andrijevce sa Parizom, Münchenom ili Regensburgom? Ja bih rekla da ne možemo, osim gradova Zagreba, Rijeke i Splita, nema baš neke gužve u prometu u Hrvatskoj. Ako malo pogledamo brojke, onda, recite mi, je li gužva na autocesti od Osijeka do Sredanaca na onom dijelu koji zovemo Slavonika? Nigdje nikoga. Ta cesta je manje-više stalno prazna, kod kolege Bulja fali cesta, ovdje ima cesta, nema vozila. Nema ljudi. Rekao bi naš narod ono ima vode, nema kante, ima kante, nema vode. Cijela cesta za vas, dame i gospodo, a i cestarina je za nas Slavonce malo previsoka. Skupo je. Naše emisije CO2 su dvostruko niže danas nego što su bile 90-e, industrije nema, ostale 3 cementare, petrokemija, jedna šećerana u Županji, dvije zatvorene i kao što vidimo, na ulicama u gradu Zagrebu, kod nas je otpad odnosno smeće najveći problem, a dolaskom viših temperatura Zagreb će nam opet postat smradograd zbog ovih silnih kanti na nogostupima. No ipak, eto, u EU bavimo se alternativnim gorivima, pa se bavimo i mi ovdje u HS-u i moramo se zapitati je li dovoljno samo donijeti zakon ili bi se taj zakon trebao i primjenjivati? Zašto postavljam to pitanje? U Vukovaru imamo tvornicu biodizela, Slovaci investirali milijune i ta je tvornica od 2016. zatvorena. 30 radnika koji su radili dobili otkaz. Zašto je zatvorena ta tvornica? Nema tržišta i distributeri goriva, bez obzira na zakon, ne umješavaju biodizel u ovaj dizel. Kažu, bez poticaja, biodizel je skup, a bez kontrole distributeri ga ne koriste. Tvornica na čekanju, radnici na birou, svi čekaju neka bolja vremena. Uloženi milijuni trenutno su mrtvi kapital i dok u sjeveroistočnoj Europi se grade nove tvornice, u Hrvatskoj se zatvaraju, a nije to jedina. Imamo mi 3, 3 pogona koji su sva 3 zatvoreni. Kapacitet 90 tisuća tona biogoriva i to još uvijek nije dovoljno za onih 10% goriva iz obnovljivih izvora koliko smo se obvezali ispuniti do 2020. g. Trenutno proizvodimo 0 tona jer su sva tri pogona zatvorena pa se ja stvarno moram zapitati o čemu mi to danas raspravljamo? Šta je tema? Ako se pogoni gase, a mi u Nacionalnom planu za oporavak i otpornost imamo, pazite, novu tvornicu biogoriva u Sisku, uložit će se više od milijardu kuna bespovratnih sredstava iz Plana za oporavak za ono što su Mađari obećali napraviti kad su kupili INA-u. Znači biogorivo u Sisku može, a biodizel u Vukovaru ne može. Zatvorena tvornica i to vam je taj začarani krug o kojem mi sad tu večeras u 21 sat raspravljamo. Začarani krug koji nas neće nikamo dovesti. Razvoj cjelokupnog prometa u pogledu alternativnih goriva suočava se sa tim začaranim krugom, investitori ne ulažu kapital u gradnju infrastrukture jer ne postoji dovoljna potražnja na tržištu. Prema tome, i cijena vozila pogonjena alternativnim gorivima je visoka zbog niske potražnje kupaca. S druge strane, kupci ne žele nabavljati takva vozila budući da su skupa, a i zbog nepostojanja odgovarajuće infrastrukture i tako se mi lijepo vrtimo u krug. K'o maca. Stoga bez potpore javnih tijela kako bi se ti problemi premostili, a tvornice se ne bi konzervirale i gasile, teško ćemo mi iz tog začaranog kruga izaći i lijepo je to sve napisano u našim zakonima, ali bilo bi još ljepše kada bi mi te zakone konačno počeli primjenjivati i kada bi nadležna inspekcijska tijela počela malo kontrolirati distributere, pa bi onda možda ta tvornica u Vukovaru i još ova druga 2 pogona, sva 3 zajedno zapošljavali radnike, ljudi bi radili, primali plaću, a i poljoprivrednici o kojima smo raspravljali, evo cijeli dan, bi uzgajali sirovinu iz koje bi se taj biodizel proizvodio. Inače poljoprivrednici su svi bili u okolici Čepina u mojoj županiji koji sada nemaju kome prodati to što su uzgajali za tvornicu biodizela u Vukovara. Znači problem nije baš tako jednostavan i teško da ćemo mi ovim izmjenama i dopunama taj problem riješiti. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka, poštovane zastupnice Sandre Benčić, nje nema gubi pravo. Slijedi rasprava Mira Bulja u ime Kluba zastupnika MOST-a.
Državni tajničke, reka bi neko alternativna goriva su vrlo bitna, fosilna goriva su još bitnija i nikad skuplja, trenutno poljoprivrednici vape za naftom, a mi ćemo sad malo u budućnosti. Vidio sam da ste u replici na odgovor nešto meni rekli kao da budem ja češće u saboru, inače ja sam vrlo malo se i rijetko javim, bit ću nježan pa ću reći da inače kao aktivist i kao čovik mislim iz toga područja sam uša u politiku baš zbog toga što vi vodite sad, vi ste malo mlad, mislim nije to, to je dobro kao mlad. Znači baš govorimo o infrastrukturi. Ovaj put o nečem što moramo dostizati po standardima EU, što će biti biti će. Kolegica prije mene je rekla da je problem nedostatak vozila. Ima nešto malo prometnica u Vukovarsko-srijemskoj županiji kod nas je obrnut problem. Najprometnija cesta u Hrvatskoj je D1 kroz središte grada Sinja. Na razini godine …/nerazumljivo/… nam je bio Omiš znači ljeti u jednom trenutku. Prema tome ja sam ozbiljno pitanje vama postavio, vrlo značajno za infrastrukturu, to je brza cesta Kukuzovac – Križice to je spoj Sinja sa Splitom tj. Cetinske krajine koja je ni manje ni više ima više stanovnika od Ličko-senjske županije, a veća je od Međimurske županije. Tako da taj problem, meni je drago što se radi ovaj projekt Ante Sanadera kroz Kozjak, nemam ništa protiv. Međutim, tribalo bi izmjeriti koliko imamo prometa, koliko je to bitno Sinj, Cetinski kraj i koliki je značaj tog tunela jel kužite, mislim nešto bi tribalo biti nekakav značaj jer vjerujte mi da Split zbog gustoće tj. zbog prenapučenosti ima probleme. A o postajama jel punjenju električnom, na električnom to bi trebalo, tribalo razgovarat naravno triba te standarde i dostizat, tribaju ljudi imat novca, tribaju imati subvencije da mogu kupiti takva vozila, tribaju imati kompletnu infrastrukturu. Međutim nastavimo li mi vako bit će puno toga, ići ćemo mi s magaretom na određene stvari. I nije samo bitno državni tajniče ko što ste na kraju rekli tu uzrečicu s pravom, imate pravo, reći morali bi svi češće ovdje biti u saboru, uzrečicu, nije dovoljno samo asfaltirat uz izbore kočake. Jednom kad sam bio kandidat za župana, one pretprošle izbore pa bi išao u Imotski drugi krug, ne mož proć od kamiona, žure, jure kroz Imotski kamioni, asfaltira se do kočaka i onda sam reka u županiji nema se kokoš di uprpat, do kočaka, samo radi glasa …/nerazumljivo/… htio reći da mora imati prioritete u infrastrukturi. Vi kao mladi čovik doli iz Dalmacije razumite šta govorim, a porijeklom ste također iz zadarskog tj. iz toga iz zadarskog zaleđa. I znamo šta znače zaleđa. Tako da ove godine evo sam možda nažalost …/nerazumljivo/… kolega saborskih zastupnika i nažalost naravno sinjskog HDZ-a kojeg sam poslao u povijest gradonačelnik. I naravno kao gradonačelnik grada Sinja želim suradnju, ali suradnju u projektu. Napišite ga vi slobodno sebi, ali Sinj i cetinski kraj više neće biti bez te ceste. Ne moram biti gradonačelnik. Vjerojatno kolega se smije Deur, vjerojatno je narod pogriješio po njemu. Pogriješio je narod možda po tebi kad se ti smiješ što sam gradonačelnik. Ali ja vam ponavljam još jednom, žao mi je što nije ministar, on ovako izbjegaje ove, ove teme, brza cesta Kukuzovac – Križice je strateški projekt značajan za Splitsko-dalmatinsku, ne za Dalmaciju. Kukuzovac je središte razvoja, govorim o Kukuzovcu dokle bi došla ta cesta ako poznate taj kraj. Uz rješavanje ovog dijela deponija, gospodarska zona, ogromno područje za razvoj Splita, ponavljam prenapučeno bazen od Omiša do Trogira jednostavno prirodna barijera su planine u zaleđu, Kaštelanski zaljev je pre već ovaj prostorno zauzet. Tako još jednom i o tome ću govoriti sad sve češće i očekujem evo do Sinjske alke lipo dođete i ti i ministar, donesete narodu, puku junačke Cetinske krajine kojemu svi želite doći na Sinjsku alku onaj brend i na čudotvornu Gospu Sinjsku nadam se da je ove godine neće zabraniti Beroš ili ovaj ministar Božinović …/nerazumljivo/… da ne bude procesija. Tako da vas očekujem ali s tom vijesti, to narod očekuje, lako je za mene, ja sam samo trenutno gradonačelnik i to je potreba. I to taj narod zaslužuje. I onda ćemo mi razgovarat o alternativama, infrastrukturi, triba li ovdje punionica električna, triba li alternativno gorivo, jel gledate vi spustit malo gorivo, malo trošarine smanjit, 12 kuna je gorivo. Evo, na kraju neću dužit malo sam odužio ali htio sam samo mladom državnom tajniku kazat pošto je iz Dalmacije da ne gledaju samo gradonačelnike po stranačkoj iskaznici i po naputku čelnika županijskih organizacija i onih koji vuču, vuču konce. Gledajte narod, interese tih područja, razvojni potencijal tih područja i vjerujte mi vi kao mladi čovjek nećete pogriješiti.
Slijedi rasprava u ime zastupnika Centra i GLAS-a, poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege, naravno opet u neke kasne sate i neka tema već je državni tajnik rekao neka lagana tema. Ova tema koja je meni izuzetno draga i ovo je tema o kojoj mislim da moramo razgovarati sad i da moramo razgovarati na vrijeme. Ovo je jedna izmjena i dopuna zakona koja je za podržati i vi znate da i od oporbe dobivate uvijek kad se radi nekakav iskorak, kad se radi iskorak vezan uz nekakve zelene tehnologije da dobijete i od oporbe nekako podršku za to sve zajedno. I ovdje mi se usklađujemo s direktivom, zadovoljit ćemo nekakve forme i imati to sve zajedno dakle govorim o punionicama i sve fain. Ajmo sad o stvarnosti. Ajdemo mi vidjeti što mi u stvarnosti imamo i što mi u stvarnosti želimo. Dakle, tema alternativnih goriva je tema kojom se bavi EU. Tema kojom se i mi bavimo ne zato što bi htjeli nego zato što moramo. O čemu je riječ? Dakle, riječ je o tome da mi trebamo razmisliti i vidjeti koji iskorak dalje vežemo uz promet i način na koji u prometu imamo određena dakle prometna sredstva. Sad sam počela komplicirano pričat, a probat ću jednostavno ispričat. Dakle, u ovom trenutku na razini EU u prošloj godini je prodano više od 50 automobila koji su automobili na električni pogon. Ali ono što čini zagađenje i kad govorim dakle o cestovnom, željezničkom i ostalom prometu čini javni prijevoz. Dakle, u ovom trenutku su nekoliko ključnih pitanja. Ključno pitanje, javni prijevoz, sredstva koja sudjeluju u javnom prijevoz na koja će ta goriva biti? Da li će to biti elektropunionice, da li će to biti vodik, da li će to biti nešto drugo? Šta će biti sa svim onim vozilima koji su u taksi prijevoz? Dakle, to što će netko sebi kupiti auto na električno, na električni pogon, vozit se od točke A do B, prvenstveno se vozit u okviru gradova govori o ekološkoj svijesti, govori o svemu ostalom i on kao prvo nije u toj velikoj mjeri ni potrošač, ali nije u toj velikoj mjeri ni zagađivač. Iako su gradovi da vas podsjetim prošli različite varijante i različite opcije mi još uvijek imamo neke gradove i to će i biti gradovi koji su u Njemačkoj gdje su određene dane zabranjen promet. Gdje je zabranjen promet automobilima na dizel goriva. Mi do toga nismo došli. Ali ono što je ključno pitanje i opredijeljene ove zemlje je vezano uz javni promet. Tu je kolegica u ime kluba govorila o biogorivu. Ja sam tu priču s biogorivom i uopće i proizvodnju biogoriva prošla i sve zajedno. Prošli smo i neka iskustva koja je dobro za znati. Dakle, veliki zagađivači na razini svijeta su vam brodovi, su vam avioni, su vam dakle teški teretni promet, mi smo mali, mi smo mala zemlja, no pitanje je budućnosti kakav će biti gorivo za avione. Dakle, što ćemo tu napraviti kakvi će biti gorivi za avione i onda vezano uz to sve ostalo. Pitanje je brodova, brodovi koji su prvi krenuli i onda su bila potrošnja biogoriva je se pokazalo da se stvaraju u prvoj toj garnituri tih goriva različite alge, pa su onda je bilo da ne kažem, neću grubo uvijek je nekakva korist više štete nego koristi. Dakle, to je niz stvari koje treba raspravljati i o kojim treba razgovarati. Ja o ovom vrlo rado raspravljam i razgovaram, kao prvo užasno sam znatiželjna i to mi je ovaj karakterna osobina i čim je nešto novo mene to zaintrigira da malo vidim što i kako. Kao drugo ja mislim, mi smo jedna mala zemlja i bilo bi uvijek dobro da su nam uzori nekakve druge zemlje i da vidimo kad neke druge zemlje nešto naprave da vidimo šta bi mi tu mogli napraviti. Kad su bile prve vjetroelektrane su radile u Hrvatskoj ja sam bila veliki pobornik vjetroelektrana i rekla sam da sam veliki pobornik iz nekoliko razloga. Prvi razlog je da zaista pokažemo da smo zemlja koja vodi računa o drugačijim izvorima energije. Drugi pobornik, meni te vjetroelektrane u prostoru ni ne izgledaju tako loše nego izgledaju dobro. I treća stvar je jer sam mislila da će se tu razvijati nekakva domaća industrija. Prva i druga stvar su ostali iako je bilo jako puno onih koji su bili protiv toga pa samo onda raspravljali o pticama, letovima ptica, tko spava, tko ne spava, kad spava, kad koje ptice lete, ne lete, dakle smo uvijek odete korak previše, a treći razlog nismo nikad napravili. Dakle, mi nikad iz toga nismo pretvorili u neku korist za Hrvatsku. Dakle, ajmo sad to krenuti vezano uz opće punionice kao što ovaj zakon kaže, punionice alternativnih, uspostava infrastrukture za alternativna goriva. Dakle, mi ćemo infrastrukturu uspostaviti. Uspostavit ćemo, zadovoljit ćemo formu, imat ćemo pravilnike, reći ćemo kako je, imat će, dobit će oni informaciju na vrijeme što i kako, ali ajmo se pitati, dakle ovo je jedan od zakona kad bi si mi sami trebali dati odgovore što mi ko zemlja mislimo da ćemo mi u budućnosti razvijati vezano uz naš javni promet i vezan uz onaj teški kamionski promet. Šta ćemo to poticati? Koja ćemo goriva mi tu poticati i koju ćemo industriju mi tu poticati? Ja moram priznati i tu, moj sin na svu sreću ovo ne sluša, ja tu imam zaista moj sin je se, je doktorirao na temu korištenja različitih vrsta goriva i to baš za ove daleke prijevoze, kako, da li se mogu koristiti dakle sadašnja goriva, šta znači korištenje električne energije, šta znači korištenje vodika, što znači ovo i onda ga svaki puta onako dosta direktno pitam, što ti misliš. I on kaže gle, bit će ono što će industrija prepoznat da im je najbolje moguće i to ne ovisi o nama, mi ćemo nastaviti bit na tom tržištu. Sve to ima svoje prednosti i mane. Dakle, prednosti su u temu korištenja, a ono što su mane je zbrinjavanje otpada. Zbrinjavanja otpada i kod elektrovozila, a zbrinjavanje otpada i kod nekog drugog. Dakle, samo je pitanje tko će se prije probiti i tko će biti jači. Jednako tako kaže u ovom trenutku su odnosno kad smo mi razgovarali su još i punionice za elektroautomobile, mogli ste doći puniti. Pitanje je trenutka kad to više nećete, govorim free dakle bez naknade, pitanje je trenutka kad to, više to nije tako i ne može biti tako. Dakle, što ja vama odnosno što pokušavam u ove kasne sate kako kaže moj kolega Miro Bulj, pa baš me briga jel me tko sluša ili ne sluša ja slušam sam sebe. Ja nekako uvijek s ove govornice pokušavam govoriti razumno, pokušavam govoriti nekako afirmativno i bez obzira jel nas je dvoje ili troje treba mi, pokušavam da iza toga bar da mi sebi u glavi ili i dalje radimo nekakve iskorake. Dakle, mi ćemo ovdje formu zadovoljiti, mi ćemo zadovoljiti sve one direktive EU i sve ostalo, pitanje je šta mi hoćemo. Što mi ko Hrvatska kroz plan otpornosti i oporavka što mi prepoznajemo? Šta ćemo mi subvencionirati, u šta ćemo mi ulagati? Jer pazite mi ulažemo u nečiju tuđu industriju, pa ne proizvodimo mi to sve zajedno osim iznimke je Rimac koji proizvodi jedan dio i sve ostalo. Dakle, uvijek je tema velika, velikih, krupnih, javni prijevoz. Tema je dakle ovaj prijevoz koji je teški i ono što je važno, mi smo zemlja koja smo se odlučila za razvoj turizma i to je nešto što bez obzira što mi neki ukazujemo da je vezano ovako ili onako, ako je više od 50% u prošloj godini automobila prodana sa elektro dakle pogonom na električnu energiju oni će dolaziti tu, znate šta će prvo pogledati, prvo će pogledati kakve imamo punionice, koliko su nam brze jer ako on dođe na punionicu kakve sad imamo i treći je u redu doći će ga punit auto za 2 sata, reći će društvo moje odite vi negdje drugdje. Dakle i o tome moramo voditi računa, o svemu tome mi moramo voditi računa. Tako je meni rasprava o ovom zakonu, raspravi o ovom zakonu što imamo i tu zadovoljavamo formu, ali rasprava korak dalje. Mislila sam da neću imati pojedinačnu da ću odustati, ali neću odustati treba mi još malo vremena. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovane zastupnice Mirele Ahmetović.
Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege, ovim zakonskim prijedlogom usklađuje se zakonodavstvo RH sa zakonodavstvom EU odnosno direktivom iz 2014. i njenom izmjenom iz 2019. godine i kako je rekla kolegica Mrak Taritaš uvijek kada se zakonska regulativa Hrvatske usklađuje sa europskom, zakonska regulativa Hrvatske usklađuje sa europskom zakonskom regulativom tu nema spora dakle mi smo spremni u, takve prijedloge i podržati. Međutim, Europska komisija je sredinom 2021. godine objavila prijedlog za stvaranje nove regulacije za infrastrukturu alternativnih goriva koja bi trebala stupiti na snagu već tijekom ove godine. Dakle, upravo tom novom regulativom će se potaknuti znatno brži prijelaz na mobilnost s niskom ili nultom emisijom uz odgovarajuću infrastrukturu za punjenje takvih vozila o kakvim mi danas pričamo, dakle onih na alternativna goriva. Što bi značilo da mi sada uvodimo direktivu koju ćemo staviti uskoro van snage jer ćemo morati uskladiti naše zakonodavstvo s novom regulativnom čije usvajanje odnosno stupanje na snagu očekujemo i ono je i obvezno kao takvo za uvesti u naše zakonodavstvo. Dakle, još jednom se i u ovom primjeru prijedloga izmjene zakona ogleda zapravo naše kašnjenje, naša komocija, možda smo i dobili packu Europske komisije jer mi konstantno kasnimo čak i kršimo one rokove u kojima moramo usklađivati naše zakone sa europskim direktivama. U RH alternativna goriva koja se koriste u prometu obuhvaćaju električnu energiju, vodik, biogoriva i prirodni plin. Cilj nam je razviti infrastrukturu za alternativna goriva kako bi se postigao razvoj održivog tržišta i prometnog sustava i postigli manji odnosno minimalni negativni učinci po okoliš. Zašto sam ovdje posebno napomenula što se u RH smatra pod alternativnim gorivima? Zbog toga što se između ostalog njima smatra i ukapljeni prirodni plin, onaj sa LNG terminala u Omišlju kojeg smo eto odlučili krcati odnosno prekrcavati i u cisterne i voziti po jednoj od prometno najopterećenijih državnih cesta u RH. A ovo je najnovija informacija odnosno ovakva inicijativa je tek pokrenuta i naravno jedna lokalna zajednica kao što je Omišalj će ponovno borit se sa vjetrenjačama i pokušati ukazati vladajućima da je takva ideja naprosto suluda. I dobro je rekla kolegica Mrak Taritaš, ono što je problem u čitavoj priči je činjenica da Hrvatska ne zna što želi. Jedno je prepisati iz europskih direktiva, a posve drugo je to provesti na terenu. Kada bismo mi makar i ono što upišemo kao naredbu iz Europe primijenili na terenu pa bismo mogli reći da barem nešto znamo što hoćemo, hoćemo ono što nam EU kaže, ali mi kao samostalna država trebali bismo znati strateški promišljati na koji način se mislimo ponašati, a upravo ova nova inicijativa koju sam maloprije spomenula na primjeru LNG terminala i prijevoza ukapljenog prirodnog plina cisternama s takvog terminala što nigdje u svijetu nije viđeno, barem ne na takav način jest nešto što nije bilo predviđeno niti studijom utjecaja na okoliš. A zašto nije? Zato što se o tome nije razmišljalo. Dakle, bilo je jasno da to nije normalan, da to nije standardan i uobičajen način postupanja. Ne samo to, čak je i opskrbno mjesto odnosno prekrcajno mjesto za ukapljeni prirodni plin i u Zakonu o terminalnu za ukapljeni prirodni plin predviđen u Rijeci na Mlaci, a evo sada se pokušava derogirati i taj zakon i mimo takvog zakona uvaliti Omišlju i prevoženje ukapljenog prirodnog plina sa terminala cisternama, ponavlja po najprometnijoj, jednoj od najprometnijih cesta, državnih cesta u Hrvatskoj. Međutim, da se vratim na zakon. Zakon se predlaže dodatno urediti radi interoperabilnosti područja vezana za mjesta za punjenje motornih vozila kategorije L, zatim urediti opskrbu električnom energijom s kopna za plovila na unutarnjim vodnim putovima, zatim urediti mjesta za opskrbu prirodnim plinom za vozila koja sudjeluju u cestovnom i vodnom prometu te tehničke specifikacije za opskrbu vodikom za vozila cestovnog prometa. Također se određuje uspostava registra punionica za alternativna goriva i njegovo vođenje itd., itd. Iako su te izmjene dobrodošle ponavljam mi opet kaskamo jer ćemo upravo u ovoj godini se susresti s novom regulacijom za infrastrukturu alternativnih goriva kojom se značajno bolje definira javno dostupna infrastruktura za punjenje vozila jer se njome povećava između ostaloga i broj punionica diljem Europe. Novom regulacijom postavljene su tzv. nacionalno obvezujući ciljevi kojima bi se propisalo koliko koja članica EU mora postaviti punionica struje ili vodika za laka i teška vozila stoga je Klub SDP-a odlučio pozvati ministarstvo da se počne pripremati, da ne kasnimo ponovno, vrlo brzo će doći trenutak kada ćemo morati tu direktivu primijeniti i u našem zakonodavstvu. Ako pratimo što se zbiva oko nas, neke stvari možemo i predvidjeti ili smo mogli i ranije zakonodavstvo zapravo uskladiti s ovom direktivom puno prije odnosno ovo zakonodavstvo uskladiti sa ovom direktivom. Dakle, ovo što sad činimo smo mogli učiniti puno prije. Kao turističkoj zemlji ja vjerujem da ćemo se svi složiti svima je u cilju da se uvede naplata punjenja vozila pomoću bankovnih kartica pa bi svi operateri punionica zapravo trebali i postaviti čitače kartica na svoje punionice, a time bi se olakšala i naplata punjenja brojnim vozačima električnih vozila pogotovo turistima koji nisu upoznati s mrežom punjača u zemlji koju posjećuju. I to je naravno prijedlog ove nove regulative koju tek očekujemo. Upravo tom regulativom, dakle iz 2021. godine koju ćemo morati uvesti znatno je predviđeno pojačanje infrastrukture na tzv. TNT koridoru koji povezuje sve glavne prometne točke u Europi što znači da bi se u Hrvatskoj i susjednim zemljama dodatno povećao broj punionica za laka i teška električna vozila na relacijama Ljubljana – Zagreb i Varaždin – Rijeka. Do 2025. godine na svakih 60 kilometara postavilo bi se barem jedna punionica za električne kamione ili autobuse s dva punjača snage do 350 kilovata, a za laka putnička vozila barem jedna punionica s dva punjača snage do 150 kilovata. Do 2030. godine taj broj punionica mora biti dvostruko povećan. Dakle, ciljevi jesu vrlo visoki i ja se nadam da ćemo mi unatoč ovakvom tempu ipak malo ubrzati kako bismo dostigli te visoke ciljeve ili se barem maksimalno približili tim ciljevima. Ono što je prijedlog europske asocijacije za elektromobilnost da svaka država u Europi postavi dovoljno infrastrukture za barem 10% od ukupnog broja vozila u državi što bi primjerice u Hrvatskoj bilo puno više infrastrukture nego što je trenutno potrebno na postojeći broj električnih vozila i to bi dakako bilo motivirajuće za kupce vozila da razmotre prelazak na vozila s nultom emisijom CO2. Dakle, vlasnici ne bi imali brige hoće li moći pronaći mjesto za punjenje, a s druge strane te bi punionice bile sufinancirane od strane EU pa bi za samu državu i takvo širenje infrastrukture zapravo bilo velikim dijelom financijski rasterećeno. Evo, zbog svega što sam navela ja zaista apeliram na predlagatelja da požuri sa primjenom ove nove regulative koja je donesena 2021., koja će uskoro stupiti na snagu kako bi se zapravo njenom pravovremenom primjenom unaprijedilo funkcioniranje infrastrukture za alternativna goriva i kako ne bismo konstantno kaskali iza onih najefikasnijih zemalja članica. Hvala lijepa.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika HDZ-a, poštovanog zastupnika Mira Totgergelia.
Hvala poštovani potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice i kolege saborski zastupnici, kada je izglasan Zakon o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva 2016. godine koji sad ovim prijedlogom zakona i mijenjamo mislim da svi zajedno možemo konstatirati da infrastrukture za alternativna goriva izuzev punionica za ukapljeni naftni plin gotovo u Hrvatskoj tada nije ni bilo. U ovih nešto više od 5 godina izgrađeno je upravo dosta punionica električne energije, međutim moramo konstatirati da osim i dalje ukapljenog naftnog plina još uvijek u RH postoji izuzetno ograničeno korištenje ostalih alternativnih goriva u prometu kao što je još uvijek i vrlo malo tržište prijevoznih sredstava koja ne koriste naftne derivate. Da je to tako možemo vidjeti prema podacima koje za 2021. daje nam Centar za vozila Hrvatske gdje smo krajem 2021. imali ukupno 2 milijuna 437 tisuća registriranih svih vozila u RH od čega je milijun i 794 tisuće upravo onih kategorije M1 dakle vozila koja služe za prijevoz uglavnom putnika, ali ona pored vozača koja imaju do maksimalno osam još putnika. U ukupnom tom broju od milijun i 794 tisuće ima negdje otprilike 65.000 onih kategorije M1 koji imaju i opremu da mogući ići na ukapljeni naftni plin. Kad to izračunamo u postotku to je znači negdje oko 4% takvih vozila koriste ukapljeni naftni plin. Cilj RH je razviti infrastrukturu za alternativna goriva kao preduvjet za korištenje, kao što smo to već ovdje čuli električne energije, vodika, biogoriva i prirodnog plina u prometu kako bi se postigao razvoj održivog tržišta na temelju upravo korištenja električne energije, vodika, biogoriva, prirodnog plina u prometu koji bi rezultirao minimalnim negativnim učinkom po okoliš i društvo. Kad uzmemo podatke za električna vozila onda možemo vidjet da krajem 2021. udio električnih vozila koji su registrirani u RH u odnosu na ukupan broj vozila kategorije M1 iznosi svega nekih 0,17% odnosno prema podacima Centra za vozila Hrvatske imamo 3.054 vozila kategorije M1 na električni pogon. A s druge strane kad to usporedimo sa 2016.kad smo prvi put donosili zakon tad je bilo svega 224 takva vozila, što znači da imamo sad povećanje u ovih pet godina od nekih 14 puta. Ono što je još interesantno da hibridna vozila, dakle ona koja su na uglavnom ili naftu ili benzin, uglavnom benzin raste njihov broj sa 1.843 na čak 15.918. To nije toliko uvjetovano nekom željom naših kupaca koliko samom industrijskim razvojem i tehnološkim razvojem onih koji proizvode automobile jer su zaključili da upravo razvojem hibridnih vozila se znatno štedi gorivo i zbog toga sad već neke kategorije vozila, da ne govorim marke i da ih na taj način reklamiram, ali gotovo da ih ne možete ni kupit više da budu isključivo ili dizel ili benzin, a da nisu ugrađeni u njih i elektromotori i neka baterija što znači da su ustvari hibridna. Onih vozila koja pored toga što su hibridna imaju još i vanjsku priključnu, znači da se mogu i dodatno punit, recimo 2016. je bilo svega 96, a sad takvih vozila imamo još 1.181 znači neki ukupan broj je 3.054 isključivo na električni pogon još 1.181 hibridni koji se mogu i dodatno puniti. Ovim nacrtom Prijedloga zakona izmjenama i dopunama Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva dodatno se još propisuju odredbe o mjestima za punjenje električnom energijom motornih vozila kategorije L, a to su mopedi, motocikli, trocikli, četverocikli kojih do sada u zakonu nije bilo, znači ovim zakonom iz 2016. nije to uopće bilo propisano odnosno definiraju se tehničke specifikacije, norme koje punionice električnom energijom motornih vozila kategorije L trebaju ispunjavati. Kad pogledam koliko je bilo takvih vozila 2016. njih je bilo negdje 445 u RH registrirano, sad krajem 2021. to raste četiri puta i imamo 1.771 takvo vozilo. Dodatno u zakonu se unose i odredbe o opskrbi električnom energijom s kopna za plovila na unutarnjim vodnim putovima i propisuju norme koje je potrebno ispuniti. Dakle, to je bilo napravljeno već i 2016. za vozila na moru, međutim na unutarnjim vodama toga nije bilo, pa se ovdje dodaje, što u principu je nešto što je vrlo korisno i poželjno. Mijenjaju se odredbe koje se odnose na stanice za punjenje plinovitim vodikom koji se upotrebljava kao gorivo u motornim vozilima, uključujući karakteristike kvalitete vodika, algoritam za dovod goriva kao i priključaka za opskrbu motornih vozila plinovitim vodikom. Ono što je na neki način činjenica, a to je bilo već postavljeno i kroz replike na početku, mi u RH ono što ja znam mi imamo jednu punionicu na Fakultetu strojarstva i brodogradnje koja više služi u znanstvene svrhe nego za bilo šta drugo. A koliko imamo vozila na vodik? Nisam baš siguran da imamo registrirano ijedno. Međutim, to je opet odraz onoga što se događa u svjetskoj industriji. Ako u cijelom svijetu možda ima desetak tisuća ukupno vozila na vodik onda je to odraz ipak mi kao mala zemlja teško da možemo razvit odjednom i nametnut svima ostalima tako nešto ako i svi drugi u tom smjeru ne krenu. Dodaju se još i mijenjaju odredbe o opskrbi prirodnim plinom za vozila koja sudjeluju u cestovnom i vodenom prometu. Nacrtom prijedloga zakona u cilju kvalitetnijeg informiranja korisnika kao i praćenja razvoja infrastrukture za alternativna goriva određuje se uspostava registra punionica za alternativna goriva i njegovo vođenje. Malo sam pokušao pronać koliko imamo u ovom trenutku punionica, uspio sam to za one koji su HEP-ove, recimo ako su ti podaci dovoljno točni koje sam uspio nać, ali recimo 260 punionica u RH ima samo HEP-ovih, dakle tu nisu ubrojene one koje su Tifonove, Petrolove, a i HT ima svojih punionica. Kad to malo zbrojimo u odnosu na broj automobila koji je registriran u RH onda kad izuzmemo turističku sezonu taj broj punionica u stvari ispada da nam je dovoljan jer ispada da te punionice imaju od 2 do 6 priključnih mjesta pa kad to malo izračunamo da je recimo prosjek 3 priključna mjesta po punionici na ovaj broj automobila praktički ispada po jednom priključnom mjestu da imamo 3,9 automobila. Točno je već ovdje rečeno da nam trebaju punionice koje bi bile puno veće snage. HEP je, HEP je instalirao prve punionice sa 175 kolovolt ampera, mislim da imamo i jednu od 360 kolovolt ampera, dakle imamo te koje su relativno brze i uz autoput za, da nam pokriju turističku sezonu međutim ne možemo ni očekivati da ako se odluči na svjetskom nivou ili pređe na električni, na isključivo automobile na električni pogon da ćemo baš moći sve automobile punit jako, jako brzo. Sad vidim da mi vrijeme lagano curi pa ću još samo reći da se naravno ovim prijedlogom zakona u nacionalno zakonodavstvo prenose i odredbe određene pravne stečevine EU koje je RH dužna kao članica primijeniti iz područja alternativnih goriva i Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Slijedi rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata, poštovanog zastupnika Željka Pavić.
Poštovani predsjedavajući, poštovani tajniče, kolegice i kolege evo okupili smo se ovdje u velikom broju, ima nas 8 i sad jedan drugome pričamo što bismo trebali napraviti. Ja ću čisto zbog točnosti navesti malo drugačije brojke od onih koje je naveo moj prethodnik. Naime, mi trenutno možda imamo dovoljan broj punionica međutim mi ćemo morati poštivati preporuke EU. A broj punionica u Hrvatskoj prema prijedlogu Europske asocijacije za elektromobilnost bi trebao biti na razini 10% ukupnog voznog parka gospodine Totgergeli što znači da bi u RH trebali imati nekoliko desetaka tisuća punionica koje bi mogle opslužiti negdje otprilike oko 280.000 automobila. Znači to su one preporuke koje ćemo najvjerojatnije morati uskoro i poštivati pretpostavljam da su tu neki pregovori, a bojim se da nećemo moći od toga se maknuti. I istovremeno bismo trebali do 2025. godine na svakih 60 kilometara postaviti bar jednu punionicu za električne kamione ili autobuse što znači da bi taj broj punionica trebali udvostručiti. Znači to je puno, puno više od onoga što trenutno imamo ukoliko želimo zadovoljiti nekakve standarde o kojima je govorila i naša kolegica, uvažena zastupnica Mrak Taritaš jer kad dođe turista u Hrvatsku i kad će vidjeti da je 5 na redu na elektropunionici rekla je da će otići, ja se bojim da neće jer će imati praznu bateriju, eto. Alternativna goriva koja će se ovim zakonom regulirati, za koja će se ovim zakonom regulirati uspostava infrastrukture su električna energija, vodik, biogoriva, prirodni plin i ukapljen naftni plin. I moramo se složiti da sa većinom spomenutih alternativnih goriva smo već se sreli u životu i u našim rasprava u saboru, a alternativno gorivo o kojem se još nije govorilo, barem ne u ovom mandatu nešto posebno je vodik koji se, za koji se navodi da ima nusproizvod koji je potpuno čist, a to je vodena para. Punionice vodika u Hrvatskoj nisu baš raširene iako je od otvorenja prve hrvatske punionice vodika na Fakultetu strojarstva i brodogradnje Sveučilišta u Zagrebu preko koje je napunjen prvi bicikl na pogon na vodik prošlo gotovo 3 godine. Evo i odmah odgovora da imamo li vozila na vodik u Hrvatskoj, imamo sigurno, napravljen je na Strojarskom fakultetu prije 3 godine i evo on se može puniti na punionici koja je tamo. Na portalima možemo pronaći informacije da je primjena vodika kao energetskog nositelja nezaobilazna u elektroenergetici sa …/nerazumljivo/… na postrojenja, a uz kogeneraciju najučinkovitije i najčišći način pretvorbe drugih energenata u električnu energiju. Iz Udruge H2 kažu da je vodik neminovnost te da se bez vodika neće moći zamisliti narednih 10 do 20 godina na području tehnologije, a i na području industrije. Prema njihovim procjenama do 2030. godine Hrvatska bi trebala vidjeti barem 6 crpnih stanica za vodik. Prva od tih crpnih stanica koja će biti sagrađena treba biti u Zagrebu odnosno u Lučkom i bit će korištena za autobuse, osobne automobile i kamione. Istovremeno je udruga sa gradom Visom sklopila ugovor i radi prvu punionicu vodika na tom otoku pa će ondje biti i punionica za brodove ukoliko, ukoliko se to zakonom regulira odnosno ukoliko ćemo definirati i standarde za punionice za vodena prevozna sredstva odnosno za vodni promet. Čuli ste odgovor na moju repliku gospodina tajnika iz ministarstva i nadam se da će se to riješiti s obzirom da je taj projekat već zapravo krenuo i ukoliko to ne reguliramo zakonom imat ćemo problema. Ovo su planovi i predviđanja udruge, a u prijedlogu zakona nažalost na nekoliko mjesta se spominje vodik kao gorivo za cestovni promet i nema vodnog prometa i nema željeznice. Predlagač zakona u svom objašnjenju na tu primjedbu navodi da se čeka da na radnoj skupini Vijeća EU završi rasprava o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uvođenju … za alternativna goriva gdje se između ostalog raspravlja i o uvođenju vodika u ostala područja prometa, uključujući vodni i željeznički promet. E sad, iz ove napomene je evidentno da Hrvatska najvjerojatnije kasni sa usklađivanjem sa Direktivom iz … 2019.g. pa se postavlja pitanje jesmo li dobili opomenu za to neusklađivanje, nadam se da će tajnik odgovoriti, sa EU direktivom i sad to moramo napraviti hitno? Jer najmanje je u jednu ruku su suspektno da istovremeno imamo na plenumu prijedlog zakona kojim se usklađujemo sa direktivom, a istovremeno u Odboru za eu poslove i matičnim odborom stajalište RH o novoj uredbi kojom bi se ta ista direktiva trebala ukinuti. E sad, sad nam još slijede i pravilnici nakon ovog donošenja ovog zakona slijede i pravilnici i veoma je izgledno da će nova direktiva biti usvojena prije završetka naših poslova ovdje u Hrvatskoj vezanih za usklađivanje sa starom još važećom direktivom pa se postavlja pitanje što ćemo nakon toga? Znali slijedi nam ponovo vjerojatno krajem godine opet isto usklađivanje, vjerojatno promjena zakona i ponovo novi pravilnici ili ako to nije tako molim vas da me kasnije u završnoj riječi ispravite. Nadalje, koristim priliku da postavim pitanje predlagaču zakona za nama kao turističkoj destinaciji koju posjećuju između ostalih i mnogi nautičari nama koji imamo veliki broj otoka s koji su kopnom povezani brodskim i trajektnim linijama nije u interesu da napravimo iskorak i da bez EU parlamenta i bez Vijeća EU definiramo u našem zakonu i razvoj infrastrukture za punionice vodika i za vodni promet. Mislim da je to izrazito važno s obzirom da se ovo pitanje mora postaviti i zbog nautičara koji će sigurno početi koristiti vodik kao gorivo u svojim plovilima, a isto tako i zbog naših stanovnika na otocima i brodara koji će sigurno tražiti alternativu za naftne derivate. Moramo napomenuti da je dobro što se prepoznalo da se treba voditi računa o punionicama alternativnih goriva te da se i propisuju standardi koji se moraju poštivati s ciljem da bi se zadovoljili svi korisnici vozila koja imaju pogon na alternativna goriva, tu prvenstveno mislim na punionice električnom energijom. A isto tako pozdravljam da se u zakonu definiraju standardi koji se trebaju poštivati prilikom izgradnje i puštanja u promet punionica vodikom. Još jedanput napominjem da bi u zakonu trebalo predvidjeti i pravila i standarde za punionice vodikom za vodni promet, bez obzira na uredbe EU i Vijeća Europe jer evo kao što sam rekao to je trenutno u raspravi u Vijeću EU radnim skupinama i mislim da bi nam se moglo desiti da ćemo za taman kad donesemo sve pravilnike vezane uz ovaj zakon morati ponovo mijenjati zakon i donositi nove pravilnike. Podsjećam da kada smo napravili prvi iskorak u odredbama Zakona o trošarinama da je EU to prihvatila i uključila taj iskorak u EU zakonodavstvo te smatram da je i ovdje prilika da napravimo takav iskorak jer vjerujem da mnoge članice EU imaju iste ili slične probleme, posebice članice Eu koje su uz more, znači one koje su na Sredozemnom moru, koje imaju razvijen turizam, koje imaju nautičare, koji dolaze u njihove zemlje, mislim da će imati iste ili slične probleme, a da ne govorimo o trajektnom i brodskom prometu koji će vjerojatno jako brzo prijeći na to alternativno gorivo. Tako da mislim da bismo mogli napraviti jedan mali iskorak i već sad kad se kod nas u saboru su te rasprave vezane za alternativna goriva i punionice alternativnih goriva da to i predložimo i kao takvo damo i u zakonu našem takvo rješenje, a i da to predložimo prema Europi, s obzirom da i onako moramo dati mišljenje na uredbu koja je trenutno u raspravi u Vijeću Europe. Evo postavio sam nekoliko pitanja pa se nadam da će gospodin tajnik na ta pitanja odgovoriti i da ćemo naći neki zajednički jezik. Hvala.
Slijedi pojedinačna rasprava poštovane zastupnice Anke Mrak Taritaš.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-a, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, ja bih ovdje kroz ovu pojedinačnu raspravu htjela naglasiti tri stvari. Prva stvar ono da još jedanput objasnim ono što sam postavila pitanje državnom tajniku, dakle o čemu je riječ. Mi imamo u različite zemlje EU imaju različito složena ministarstva, mi imamo dakle imamo ministarstvo koje je zaduženo za gospodarstvo i zaštitu okoliša odnosno održivi razvoj kakogod hoćemo zvati i ministarstvo koje je zaduženo za infrastrukturu, dakle nedvojbeno je da je kroz direktivu i sve ostalo ministarstvo koje je zaduženo za gospodarstvo zaduženo i za politiku alternativnih goriva, dakle govorim o politici alternativnih goriva za politiku kako ulaganje i sve ostalo. A ministarstvo koje je zaduženo za infrastrukturu je zaduženo za ovaj zakon koji govori Zakon o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva. Dakle, šta će bit gorivo, šta će biti u tom smislu politike tu politiku radi Ministarstvo gospodarstva, a ovo ministarstvo radi politiku odnosno bavi se načinom na kojim će se i pod kojim uvjetima gdje i kako postavljati punionice. I zato je ovo da je nadležno za upravni nadzor nad provedbom ovog zakona ne može biti ministarstvo zaduženo za energetiku nego samo ono ministarstvo u kojoj nadležnosti je taj zakon on će ga provoditi i bit zaduženo za nadzor. Tu se moram malo reflektirati i na inspekcijski nadzor, dakle mi imamo onaj veliki državni inspektorat i u taj inspektorat je ušli su skoro inspektori glavnine inspektora iz svih ministarstava, iz ministarstva od ministra Butkovića koji je onda i sad bio ministar nisu jer je on htio da inspekcija odnosno imao je mogućnost da inspekcija ostaje, ostane kod njega. Ja ne mislim da je to loše, ja mislim da je to dobro, ali o tom po tom. Dakle, mi moramo jasno znati vezano uz alternativna goriva i kako će se razvijati tržište, dakle tržište motora će odlučivati, motora koji se ugrađuju u jedrilice, u barke, u, koji se koriste u željeznici, koji se koristi u cestovnom prometu, ovisno o niz stvari oni će ko gorivo se odlučit ili za daljnji razvoj ili za vodik ili za bio plin ili neke druge opcije ili na električni pogon. To će ovisiti o tržištu, o tehnologijama i o svemu, a mi tim moramo pratiti našu infrastrukturu, pa nećemo mi infrastrukturu raditi za gorivo kojeg nema ili kojeg kod nas neće biti ili ako se mi odlučimo da kompletan javni prijevoz radimo na elektroautomobile, dakle gdje je pogon električna energija, pa nećemo radit punionice za onog što neće bit pogon, ali to, o tome odlučuju ja bih rekla neki veliki svjetski igrači. Dakle, u Hrvatskoj nemamo proizvodnje u tom smislu da, ali veliki svjetski igrači će se u jednom trenutku biti prisiljeni i odlučiti i reći željeznica će ić, ja sad stvarno govorim onako iz rukava, u jednom trenutku kompletna željeznica ide na vodik ili će reć lokalni prijevoz, dakle lokalni prijevoz odlučit ćemo se da idu na kombinaciju tog i tog i to će razvijat i mi ćemo to kupovat na nekakvom tržištu i nećete kupovat nešto što već nije uhodano i nije napravljeno. I mi ove punionice radimo za to što se netko odlučio, a ne ono da mi sad kažemo moramo imati tri punionice ovakve, dve ovakve, 26 ovakvih, ovisno kako bude. Dakle, sve, sve je jača, govorim o automobilskoj industriji, industrija koja razvija automobile na električni pogon. Nešto što je možda, imamo tu svi već dosta godina osim državnog tajnika, on je od ove mlađe generacije, pa mi smo jučer imali izmjenu jednog zakona gdje uvodimo aute bez vozača. Dajte razmislite pre 10.g. to smo mogli vidjeti u filmovima o James Bondu, a to postaje stvarnost. Dakle, što ja hoću reći? Ovo je nešto što apsolutno u smislu treba podržati, ali nešto što traži jednu ozbiljnu raspravu i vidjeti šta ćemo mi to u smislu našeg gospodarstva i politike se odlučiti da dalje razvijamo. Neko drugi će možda odlučivat za nas jer ako će biti razvijanje i ako će i brodovi koje ste vi spominjali i barke, oni su danas na dizel motor. Oni će u budućnosti možda biti električni motori, a možda neće, a možda će bit vodik, a možda će bit nešto o tome. O tome će ovisiti infrastruktura punionica. Meni je ovo zanimljiva tema, ali neću vas više gnjavit, a nemam ni vremena. Hvala.
Imamo jednu repliku poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovana zastupnice, moram se složit s vama u većem dijelu vaše rasprave. Ono što malo je zbunjujuće rekli ste da ćemo odlučivati koje ćemo punionice raditi s obzirom na to kako će se razvijati svjetska industrija motora koje će se ugrađivati u pojedina vozila i sa time se slažem. Ne vjerujem da će nas neko od alternativnih goriva mimoići i mislim da ćemo morati imati punionice za sva alternativna goriva. Međutim, postavlja se pitanje kojom ćemo dinamikom trebati izgrađivati punionice za pojedino alternativno gorivo s obzirom na to da to ovisi ono što ste rekli kojom će se dinamikom zapravo razvijati motori za pojedina vozila, to je prva stvar. Druga stvar, ono što je zapravo malo uznemirujuće za nas koji evo trenutno danas govorimo o zakonu, to su ove ingerencije koje ste spomenuli i moram vas pitati da li smatrate da li je sad dovoljno vremena da se sve te ingerencije usklade i da se nakon toga zakoni inspekcijske službe, da se zakon donose i da inspekcijske službe i svi ostali normalno rade.
Hvala lijepo. Dakle, nemam, nemam tu nekakvih dilema iz jednostavnog razloga što ova infrastruktura zapravo prati neke druge odluke. Prema tome, meni se čini da će to sve zajedno u tom smislu biti okej, samo nekako mi se čini da formalno to treba biti ovaj posloženo. Dosta ima zemalja gdje je i gospodarstvo i infrastruktura zajedno, dakle isto ministarstvo, pa onda ovdje ne bi bio ovaj prijepor o kojem sam ja govorila. Ali ono što je zaista priča, dakle u kojem, u kojem smislu će to ići, pa nije električna energija, pa nije sad se vi uštekate i sve okej, pa električna energija se negdje proizvodi. Pa tu smo nedavno, sam ja za ovom govornicom rekla da mi moramo donijeti odluku koji nam je stav prema nuklearnim elektranama. Pa nije to sad vi tamo nešto malo imate, dakle i ta električna energija se negdje proizvodi i način na koji se proizvodi je tema da vidimo odnos prema klimatskim promjenama i ostalima. Prema tome, sve to zajedno je negdje povezano, samo u nekakvim filmovima na kraju dođemo na nulu, nikad nije nula.
Pojedinačna rasprava poštovanog zastupnika Mira Bulja.
Evo zaključno, iz ove rasprave ja sam zaključio da će biti ono što tržište kaže da alternativna goriva, punionice, ako tržište interese pokažu oni će se napraviti i to će bit ono što zaključno jel jednostavno šta država može može regule napravit tj. regulativu uskladit sa ne znam europskim regulativama, naime ne znam s čim i to je to što se tiče ovoga dijela. Znači tržište će pokazati punionice, autoindustrija će tada i veliki igrači ulagati u punionice, država će napraviti obaveze šta mora usklađivanja zakona i tih normi i akata koje mora uskladiti i to je cijela priča. Međutim, ja bih još jednom napomenuo da je vrlo bitno i značajno da Ministarstvo prometa izgrađuje infrastrukturu za razvoj i opstanak poglavito ruralnih područja. I još jednom napominjem da je to najznačajnije pošto je ovdje mladi dečko koji je trenutno zauzet razgovorima, ali i to je dobro, vjerojatno sluša, da vjerojatno infrastruktura je najbitnija znači prometna infrastruktura je značajna, bitna. Ja ponavljam još jednom poglavito evo ponavljam za Dalmatinsku Zagoru ta infrastruktura je te vertikale prometne spojevi na autocestu ona je u biti zaobiđena na taj način ne samo Sinj koji spominjem cetinski kraj nego vrgorački kraj, imotski kraj, kninski kraj, drniški kraj to područje od Krke do Neretve koje je izgubilo 100.000 ljudi od kad su županije osnovane, 100.000 ljudi. I baš sam pratio, to mi je posebno drago, znam da na području cetinskom imamo rast samo u jednome naselju, a to je u Mjesnom odboru u Suhaču za 1% je rast od Krke do Neretve samo u jednome mjestu. Sad zbog čega ja ne znam, kolega Sanader vjerojatno zna. Još jednom ... [[Upadica se ne razumije.]] Zbog mene? A može bit. Još jednom bi napomenuo kratko, ovo će industrija napravit, autoindustrija, država će napraviti regulativu, norme, a infrastruktura je vrlo bitna. I još jednom ponavljam državnom tajniku mladi ste imate snage i energije, znači Dalmatinska Zagora je prometno izolirana krenut ćemo od Krke do Neretve pa i prema vašem kraju Ravnim kotarima te poveznice su vrlo bitne, ne treba obećavat recimo kao što je bila aerodrom da će bit onda na … u Šibeniku kako se zove, pa će ić prema Kninu nekakva cesta, znam da je tu bilo nekakvih obećanja koje su davali u prošloj parlamentarnoj kampanji, međutim da infrastruktura može približiti zaleđe sa velikim gradovima, ja još jednom ponavljam može, a ovo zakonodavstvo treba uskladiti naravno sa tržištem. Tržište će utjecat na izgradnju punionica alternativnim gorivima u ovome slučaju govorimo vjerojatno o električnim autima, vodik vjerojatno budućnost i ako bude i to je to i tu pristaje sva filozofija. Neko malo zasukat rukave svi skupa i odraditi te projekte da više ne ostane samo mrtvo slovo na papiru. Evo hvala.
Slijedi završna rasprava, prva je u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovanog zastupnika Pere Ćosića.
Hvala lijepo. Poštovani potpredsjedniče HS-, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Kao što je već rečeno predloženim zakonom izmijenit će se i dopuniti postojeći pravni okvir za korištenje alternativnih goriva u prometu i razvoj infrastrukture. Zasigurno je vrijeme da razvijemo ovu potrebnu infrastrukturu kako bi postigli razvoj održivog prometnog sustava te smanjili negativne učinke za okoliš. Jedan od glavnih prioriteta današnjice je zasigurno izgradnja klimatski otporne budućnosti. Donijeli smo već niz mjera kojima se nastoji smanjiti emisije zagađivača iz prometa, naročito kada znamo da u ukupnim emisijama stakleničkih plinova iz prometa dolazi njih 25% od čega je 70% generirano iz cestovnog prometa. Stoga smo donijeli zakon kojim se promiču cestovna vozila u cestovnom čista vozila u cestovnom prometu, donijeli smo Zakon o biogorivima za prijevoz te sada imamo ove izmjene i dopune Zakona o uspostavi infrastrukture za alternativna goriva. I smatram da je izuzetno važno uskladiti realizaciju cijelog eko paketa ovih zakona. Imamo i nacionalni okvir politike za uspostavu infrastrukture i razvoj tržišta alternativnih goriva u prometu. Stoga se ovim izmjenama i dopunama zakona kao i provedbenim propisima usklađujemo sa europskom regulativom, ispunjavamo obveze iz NOP-a, a ujedno smatramo preduvjete za daljnji razvoj infrastrukture za alternativna goriva. To je važno da bismo uspješno ostvarili zelenu tranziciju te uspjeli realizirati klimatske ambicije za 2030., a to je smanjene emisija za najmanje 55%. EU radi na reviziji svog zakonodavstva u području klime, energetike i prometa u okviru paketa spremni za 55% kako bi se postojeći propisi uskladili sa ambicijama za 2030.i 2050. U paket će biti uključeno niz novih prijedloga, stoga evo mi moramo biti spremni učiniti sve što možemo kako bi se na najmanju moguću mjeru smanjila ovisnost o nafti i ublažio sadašnji negativni učinak na okoliš. EU inicijativama nastoji se osigurati dostupnost i iskoristivost široko rasprostranjene mreže infrastrukture za alternativna goriva cijeloj Europi i zbog toga je ključno da prihvatimo ovaj prijedlog zakona kako bi u skoroj budućnosti omogućila neometana upotreba vozila na alternativna goriva na cijelom području EU. Ovim prijedlogom zakona ujednačuju se tehničke specifikacije stanica za punjenje i opskrbu alternativnim gorivima kako bi bili kompatibilni sa svim tehnologijama vozila, kao i ostale tehničke specifikacije koje doprinose interoperabilnosti prometa. U RH alternativna goriva koja se koriste u prometu su električna energija, vodik, biogoriva i prirodni i ukapljeni plin. Osim ukapljenog plina i biogoriva nažalost u RH se slabo koriste ostala alternativna goriva u prometu i još uvijek imamo premalo prevoznih sredstava koji ne koriste, ne koriste nafte derivate. Zeleni plan nije samo nije samo okolišna politika on je gospodarska i geopolitička potreba, što je najbolje vidljivo upravo sada kako pandemija i gospodarska previranja značajno utječu na gospodarstvo te standard i život građana. I nacionalni plan oporavka donosi reforme u cilju gospodarske transformacije Hrvatske, kriteriji za dodjelu sredstava su projekti koji u sebi uključuju zelenu tranziciju i zaštitu okoliša. Zbog svega danas rečenog, a da bi evo dostigli ambiciozne klimatske ciljeve smatram da svi dionici i nadležni resori moraju doprinijeti njegovoj realizaciji. Naše je političko opredjeljenje da pridonosimo da Europa postane prvi klimatski neutralan kontinent. U okviru ovoga i drugih zakona iz područja da potičemo proizvodnju i korištenje alternativnih goriva u prijevoz, a svim korisnicima vozila na alternativna goriva uključujući znači i plovila i zrakoplove trebamo biti omogućeno jednostavno kretanje EU pri tome koristeći onu osnovnu infrastrukturu kao što su autoceste, luke i zračne luke što zahtjeva potpunu interoperabilnost ove predmetne infrastrukture. Stoga na kraju želim reći da će Klub HDZ-a podržati donošenje ovog zakona u prvom čitanju. Hvala vam lijepa.
Završna rasprava u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata poštovanog zastupnika Željka Pavića.
Poštovani predsjedavajući, gospodine tajniče, kolegice i kolege evo danas smo ovdje čuli cijeli niz iznesenih stavova o punionicama alternativnih goriva, čuli smo i malo reklame o cesti u Dalmatinskoj zagori odnosno u zaleđu i mislim da s obzirom da smo puno čuli o njoj vjerojatno će i tamo biti velika koncentracija tih alternativnih, punionica alternativnih goriva. Neće kolega Bulj zamjeriti, šala mala. No, mislim da u ovom zakonu ne trebamo više puno diskutirati, čuli smo gotovo sve imamo imali broj članaka zakona koje trebamo mijenjati, koje trebamo prilagoditi. Ono što bih zamolio samo gospodina tajnika da stvarno odgovori na ona pitanja koja smo postavili, nije ih puno, imamo 2-3 pitanja, a posebice na ono moje pitanje da li mi kasnimo i jesmo li dobili opomenu iz EU s obzirom na to da smatramo da smo malo zakasnili sa usklađivanjem sa direktivom koja je trenutno na snazi, znači Direktiva 2014/2019 i pitanje je da li ćemo uspjeti do usvajanja nove direktive koja će zapravo istovremeno i poništiti ovu staru direktivu odnosno stavit će staru direktivu van snage, da li ćemo do donošenja nove direktive uspjeti uskladiti sve naše akte koji su vezani za ovaj zakon, pogotovo pravilnike ili ćemo i tu kasniti i možda ćemo čak i kad ćemo donositi te pravilnike već imati, već imati i novu direktivu sa kojom ćemo se morati usklađivati. Nadam se da to nije slučaj, ali ako je slučaj evo bilo bi dobro da to čujemo od gospodina tajnika. Od njegovog odgovora ovisit će i naša rasprava na klubu gdje ćemo odlučiti hoćemo li podržati ovaj zakon, a tražit ćemo i informacije od odbora na kojima će se raspravljati o uredbi o novoj direktivi. Tako da ćemo nakon toga kad sve skupa sumiramo donijeti odluku na našem klubu zastupnika. Hvala lijepa.
Povreda Poslovnika Miro Bulj.
Hvala lijepo. Ma kolega Pavić je povrijedio Članak 238., omalovažavajući prometnicu vrlo značajnu koju sam spominjao, ne samo tu nego sve ove vertikale. To su vrlo značajne prometnice, dio infrastrukture koje su vrlo bitne za Dalmaciju. Ja govorim o poglavito Križice – Kukuzovac, to je spoj Cetinske krajine sa Splitom, tako da nije to uludo rečeno. To je san doli nas Dalmatinaca, ta cesta. Evo, hvala.
Dobro, dobivate opomenu ovo nije bila povreda Poslovnika. U ime predlagatelja poštovani državni tajnik Josip Bilaver.
Hvala poštovani potpredsjedniče. Evo, vrlo kratko, cesta će bit. Što se tiče kašnjenja i Europske komisije nema nikakvih kašnjenja kao što vidite ovo je redovna procedura, nema, nema hitna procedura, nema packi tako evo nadam se da ste zadovoljni s odgovorom i da ćete onda na klubu i podržati ovaj zakon. Naravno zahvaljujem svima na ovom, na ovoj kvalitetnoj raspravi, sve kvalitetne sugestije i prijedloge ćemo uvažiti i u konačnom prijedlogu zakona. Evo očekujem da ćemo imati i veliku potporu ovdje u saboru. Zahvaljujem.
Replika Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo. Evo kolega, državni tajnik je rekao cesta će bit, još nek reče kad će početi to bi bilo što se tiče mene za večeras dovoljno. To bi bila spoznaja ne samo za mene nego za veliki dio ljudi u Dalmaciji tako da očekujem da kažete, ne možda večeras, ali evo da što prije to kažete. Što se tiče alternativnih goriva još ću jednom ponoviti, to će tržište odrediti, naravno da je država dužna regulirati to tržište. Hvala lipa, što se tiče punionica.
Hvala. Hvala državnom tajniku. S ovim smo iscrpili raspravu, zaključujem raspravu, glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Nastavljamo sutra ujutro u 9 i 30 s Prijedlogom Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti zraka, prvo čitanje, P.Z.E. broj 246. Laku noć svima vama. SJEDNICA PREKINUTA U 22,14 SATI.