Zakonom o veterinarsko-medicinskim proizvodima utvrđuje se stavljanje u promet, proizvodnja, promet na veliko i malo, kontrola kvalitete i nadzor veterinarsko-medicinskih proizvoda radi osiguravanja njihove kvalitete, neškodljivosti i djelotvornosti kao proizvoda za zaštitu zdravlja životinja, a time i zaštitu zdravlja ljudi od rezidua veterinarsko-medicinskih proizvoda u hrani životinjskog porijekla. Zakonom o veterinarsko-medicinskim proizvodima ima veliki utjecaj na nekoliko važnih sektora u gospodarskim granama RH, a to su veterinarsko javno zdravstvo i zaštita zdravlja životinja, ali i stočarska proizvodnja te domaća farmaceutska industrija veterinarsko-medicinskih proizvoda. Obzirom da RH izuzetno malo tržište, domaća farmaceutska industrija veterinarsko-medicinskih proizvoda, može opstati samo ako je izvozno orijentirana. U skladu sa nacionalnim programom reformi Vlade RH koji ima za cilj objedinjavanja gospodarskih inspekcija, predloženim izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima, inspekcijski nadzor nad provedbom ovog zakona od Ministarstva poljoprivrede preuzima državni inspektorat. Osim u dijelu nadzora vezanog uz proizvodnju veterinarsko-medicinskih proizvoda na veliko koji će provoditi Agencija za lijekove i medicinske proizvode HALMED. HALMED je od Ministarstva poljoprivrede također preuzeo i poslove odobravanja proizvoda, VMP-a i prometa VMP-a na veliko. Za ta specifična područja, niti Ministarstvo poljoprivrede, niti Državni inspektorat, nemaju odgovarajuće stručne administrativne kapacitete koji zahtijevaju određeni broj obrazovanih stručnjaka koji posjeduju vrlo specifična znanja iz proizvodnje i prometa VMP-a na veliko. HALMED te poslove sada obavlja u segmentu lijekova, koji se primjenjuju kod ljudi te posjeduje dovoljan broj potrebnih stručnjaka koji kontinuirano unaprjeđuju svoja znanja u skladu sa aktualnim zahtjevima dobre proizvođačke prakse u EU. Ostale predložene izmjene zakona imaju za cilj omogućavanje bolje poslovne klime u RH jer se njime ukidaju određene administrativne barijere u poslovanju, koje su uočene tijekom dosadašnje primjene važećeg zakona, za što vjerujemo da će u konačnici pridonijeti i napretku prethodno navedenih gospodarskih grana i veterinarsko-zdravstvenom sektoru u RH. Izmjene zakona imaju za cilj proizvođačima veterinarsko-medicinskih proizvoda koji posluju u RH omogućiti da odobravanje za proizvodnju veterinarsko-medicinskih proizvoda važi sve dok proizvođač udovoljava propisanim uvjetima, umjesto do sada propisanim u roku od 5 godina. Time će proizvođači VMP-a u RH biti izjednačeni sa pravima drugih proizvođača VMP-a iz EU. U nacionalnom postupku izdavanja odobrenja za stavljanje VMP-a u promet, ukida se potreba za ishođenje mišljenja Povjerenstva za veterinarsko-medicinske proizvode kao administrativne barijere, a prilikom produženja odobrenja za stavljanje VMP-a u promet, propisuju se jasni rokovi za dopunu zahtjeva u slučaju da podnositelj zahtjeva ne dostavlja tražene dopunu dokumentacije i ne odgovara na pitanja procjenitelja dokumentacije. Te barijere su sada produživale vrijeme potrebno za izdavanje nacionalnih odobrenja za stavljanje VMP-a u promet, što će nacionalnim postupcima odobravanja VMP-a u budućnosti se provoditi brže, ekonomičnije i učinkovitije. Predloženim odredbama zakona također se brišu odredbe koje obvezuju nositelja odobrenja iz EU, da obvezno imenuje svoga predstavnika u RH, kao i odgovornu osobu sa sjedištem u RH, jer je to administrativna barijera koja financijski opterećuje poslovanje nositelja odobrenja iz EU u RH. Jasnije propisivanje područja prometa VMP-a na veliko, olakšat će se rad znanstveno-istraživačkih institucija koji trenutno imaju ograničenja pristupu VMP-a jer će im omogućiti jednostavnije i legalnu nabavu potrebnih VMP-a a pojednostaviti će se i opravdati uvoz VMP-a koji nema odobrenje za stavljanje u prometu u RH, što će pomoći veterinarskoj struci da brže reagira na pojavu zaraznih bolesti životinja. Iz područja primjene zakona, brisane su i odredbe koje se odnose na sredstva za redukciju mikroorganizama sa primjenu u veterinarstvu jer to područje propisa zakona, uređuje se biocidne proizvode u nadležnosti su Ministarstva zdravstva. Hvala lijepo.
Imamo 4 replike, prvi je kolega Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, ovaj zakon, uvelike bi trebao pomoći u otklanjanju administrativnih barijera vezano uz registraciju i dobivanje rješenja za uvođenja lijeka u promet. Ali, me zanima, nećemo li još više omogućiti lakši ilegalni unos lijekova, znamo da se dosta lijekova ilegalno unosi, gdje vlasnici životinja onda s tim lijekovima liječe svoje životinje, a znamo da su upravo ti VMP-ovi, veterinarsko medicinski pripravci, potencijalni izvor biorezidue u namjernicama … [[Govornik se ne razumije.]] podrijetla.
Odgovor izvolite.
Zahvaljujem se saborskom zastupniku na postavljenom pitanju, naprotiv upravo ovako uređenim zakonom, smo uredili sve one do sada neodređene postupke, kada je u pitanju uvoz veterinarsko medicinskih proizvoda u RH, gdje će sada na temelju ovako predloženog zakona, HALMED, kao institucija, koja već djeluje, koja ima praksu, koja ima certificirane inspektore, nadzirati cijeli proces i proizvodnje i prometa veterinarskih medicinskih proizvoda na tržištu RH i time jasnije i bolje jamčiti upravo sigurnost hrane i zdravlje ljudi.
Druga replika, kolega Maras, izvolite.
Hvala lijepo gospodine državni tajniče, kada govorimo o ovoj temi, nužno je napomenuti nešto što naši ljudi vide, a to je da iz godine u godinu, mi govorimo ovdje o veterinarstvu, govorimo o tome, kako da pomognemo proizvođačima, ali razlog, koji vi ovdje, odnosno, problem, koji rješavate ili posao koji unaprjeđujete, neće dati nikakvog efekta, zbog toga što je kontinuiran pad domaćih životinja u RH, odnosno, broj i goveda i svinja i svega onoga što naši OPG-ovi uzgajaju. Znači ključ problema nismo riješili, bavili smo kozmetikom, kvalitetne strategije poljoprivrede još uvijek nema, ministar se bavi ko zna čime, vidimo da ga uopće u Hrvatskom saboru nema već posljednjih mjeseci, bez obzira na njegove privatne probleme, mislim da bi se trebao pojaviti. Hvala vam lijepo.
Odgovor, izvolite.
Zaista u vašoj raspravi ne mogu zaključiti što je pitanje, ali ja ću samo reći da Ministarstvo poljoprivrede, organizirano i stručno nadzire cijeli proces prometa lijekova i zdravlja životinja u RH, za potrebe dobivanja statusa kod našim stadima, Ministarstvo poljoprivrede izdvaja više od 180 milijuna kuna godišnje, kako bi proveli sve naređene mjere i time jamčili zdravstvenu zaštitu domaćih životinja, at o je preduvjet da bi mogli osigurati razvoj u mesno prerađivačkoj industriji, jer ako nemate certifikate zdravstvenog stanja u stadima, jednostavno ne možete tada raditi ni … [[Govornik se ne razumije.]] životinja.
Hvala poštovana kolegica Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem predsjedniče Hrvatskog sabora. Uvaženi državni tajniče, jedna od glavnih zamjerki ovog prijedloga zakona jeste nejasno određenje, nadležnosti, na što je Hrvatski veterinarski institut u svojim primjedbama, mnogobrojnim primjedbama i ukazivao. Mene zanima, kome će Agencija za lijekove i medicinske proizvode podnositi izvještaj s obzirom da u zakonskom prijedlogu to nije jasno rečeno? Hvala.
Izvolite odgovor.
Osnivač je Ministarstvo zdravlja.
Kolega Bulj, izvolite, vi ste sada.
Hvala lijepo uvaženi tajniče, veterinarski i medicinski proizvodi, koji se tretiraju na životinjama, utječu na zdravlje i okoliš, prije svega na zdravlje građana, međutim, činjenica je da mi sve više uvozimo, primjera najviše svinja, milijardu kuna godišnje uvedemo svinjetine, tko kontrolira, već govorimo o zdravlju, s čim su tretirani, kojim cjepivima, lijekovima te uvozna roba, svinjetina, koja je 10 kn na našim ladicama, koja upropaštava domaću proizvodnju, tko to kontrolira i na koji način se kontrolira, jer smo svjesni da je nemoguće da kilo svinjetine bude 10 kn. To je znači nešto što je proizvedeno ne na prirodan način, nego je tretirano ko zna s čim i na koji način provoditi i zabraniti uvoz te štetne, loše hrane, koja je na našim policama, a koja direktno utječe na proizvodnju, našu domaću proizvodnju stoke. Hvala lijepo.
Odgovor izvolite.
Hvala vam gospodine saborski zastupniče na postavljenom pitanju. Znači sustav sigurnosti hrane, na razini EU, definiran je kroz uredbe i brojne zakone, koje smo i mi preuzeli, u nacionalnom zakonodavstvu, a cijeli model je zasnivan na tome, da svi proizvođači, koji stavljaju proizvod na tržište, odgovaraju za zdravstvenu ispravnost i oni moraju provoditi samo kontrole temeljen na kaso sustavu. Nacionalne države, kao i RH, na temelju programa službenih kontrola, rade izvanredne kontrole i nadzore i na taj način se utvrđuje upravo ovaj dio kvalitete samoga mesa kroz monitoring i RH, osigurava 20 milijuna kuna samo za nadzor upravo ovih tijela i ovih pripravaka alergenima mikroorganizama i ostalih sastojka u hrani, kako bi jamčili našim sugrađanima da jedu zdravu i ispravnu hranu, a na temelju službenih kontrola, sve nepravilnosti se potvrđuju. Hvala lijepo.
Hvala vam. Kolega Prelec, izvolite vi ste.
Hvala poštovani predsjedniče, poštovani državni tajniče, evo, meni je drago da je ovaj zakon došao u Sabor i da ćemo na ovaj način kontrolirati sve lijekove koji upotrebljavaju domaći proizvođači stoke. Apsolutno sam za to međutim ja uvijek tvrdim i znamo iz zadnjih primjera da nisu problem domaći proizvođači stoke niti svinja niti goveda nego su problem uvoznici. Imamo evo, ja bi molio vaš komentar, kako je moguće da je stvarno došla velika količina mesa u Hrvatsku a znamo za slučaj kebab mimo svih veterinarskih inspekcija i sveta toga skupa? Evo ja moram izraziti zabrinutost i u ime građana da mi štitimo građane od domaćeg mesa koje je uglavnom dobre kvalitete i zadovoljavajuće ali na koji način ćemo zaštititi građane od upravo ovakvog mesa a znamo da je došlo nekontrolirano uvoz mesa u Hrvatsku, za kebab potrošili su ga hrvatski proizvođači 500 kg, tko je kriv za to što je to tako se dogodilo?
Hvala. Odgovor, izvolite.
Ja ću samo, zahvaljujem se na pitanju, samo ću samo ponoviti da proizvođači koji stavlja proizvod na tržište u EU, jamči zdravstvenu ispravnost svoga proizvoda. Veterinarske inspekcije u Sloveniji gdje je registriran objekat poljskog proizvođača na temelju službenih kontrola koje su proveli i nadzora u tome objektu, utvrdili su da postoji određeni mesni pripravak koji je kontaminiran i nije suglasan sa standardima koji su postavljeni i tada su preko sustava brzog uzbunjivanja za hranu, HACCP sustava obavijestili sve članice u EU-u. Sve naše inspekcije i veterinarska injekcija i sanitarne inspekcije su kroz naš ... [[Govornik se ne razumije.]] sustav provjerili tko je sve uvezao taj proizvod na tržište RH, obišli smo sve objekte, sve pogone i svo meso kod tog proizvođača koje nije bilo sukladno je povučeno sa tržišta i to govori samo koliko imamo dobro organiziran sustav koji je sposoban da sve ove stvari može brzo riješiti na tržištu.
Zahvaljujem. Idemo sada vidjeti žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ. Ako ne, onda otvaram raspravu. Prvi je na redu Klub zastupnika HDZ-a, poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče Hrvatskog sabora. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Ovo je još jedan zakon kojeg donosimo po hitnom postupku zbog usklađivanja sa pravnom stečevinom EU-a ali ga također moramo donijeti jer od 1. 4. 2019. g. kreće formiranje Državnog inspektorata s kojim je donošenje ovog zakona također usko povezano. No prije nego progovorim o meritumu ovog zakona u ime kluba, dopustite mi i dvije, tri moje osobne opservacije koje se tiču ove materije. S obzirom da je Hrvatska vrlo malo tržište VMP-a, veterinarsko-medicinskih pripravaka, često dolazimo u situaciju da ljudi koji se bave ovim poslom ne znaju kako postupiti. Primjerice, jedan tehnolog na farmi krmača postavi objektivnu dijagnozu lektospiroze koja čini ogromne gospodarske štete od pobačaja pa do oboljevanja životinja na farmi, problem bis uvelike mogao riješiti vakcinacijom ali zbog malih količina šarži, veledrogerijama se ne isplati tražiti registracije za male količine vakcina a stočari su u tom slučaju prepušteni nemilosti sami sebi i svim mogućim načinima snalaženja i domišljatosti kako riješiti svoj problem i zaštititi svoje stado. Drugi primjer je rješavanje problema registracije i legalizacije humanih lijekova u veterinarskoj medicini, posebice u liječenju kućnih ljubimaca, športskih konja odnosno životinja koje se ne koriste u prehrani ljudi. Znamo da je analgetik, antihistaminik, antiflogistik ili antibiotik isti i za životinje i za ljude. Nadalje, svi znamo da se na psima i konjima svugdje u svijetu izvode najzahtjevniji medicinski zahvati te je također opće poznato da se od terapija takvih životinja koriste upravo humani lijekovi. Bilo bi dobro da ovakvi zakon diljem cijele EU reguliraju i daju odgovore i na ovu problematiku i na ova pitanja. No krenimo mi na tekst zakona. Ovaj zakon svojim sadržajem utječe u velikoj mjeri na gospodarstvo RH ali još važnije, njime je regulirano javno zdravstvo ove zemlje, zaštitom životinja i zaštitom zdravlja ljudi. Od rezidua, veterinarsko-medicinskih pripravaka u ... [[Govornik se ne razumije.]] podrijetla. Ova je materija u posljednjim danima zbog svoje izuzetne važnosti i postala dnevno politička tema jer hrana koja se unosi ili uvozi u RH mora uvijek biti stalno zdravstveno ispravna i sigurna a kvalitetno besprijekorna. Stoga je kontrola rezidua odnosno ostataka lijekova u hrani jedno od glavnih zadaća veterinarske inspekcije prigodom izuzimanja uzoraka za kontrolu. Sukladno ovom zakonu o inspektoratu, kontrolu i nadzor nad ovim preuzima Državni inspektora dok nadzor proizvodnje i predmeta na veliko veterinarsko-medicinskih pripravaka preuzima Hrvatska agencija za lijekove i medicinske proizvode, HALMED. Naime, ni Ministarstvo poljoprivrede ni inspektorat nemaju administrativne ni stručne i druge kapacitete vezano uz dobro proizvođačku praksu u EU-u proizvodnje lijekova kakve ima HALMED koji i sada kontrolira proizvodnju humanih lijekova. Možda je ovo prvi korak u rješavanju problematike korištenja i humanih lijekova u liječenju kućnih ljubimaca. Nadalje, ovaj zakon ima za cilj i omogućiti bolju poslovnu klimu u RH ukidanjem administrativnih barijera kao što su primjerice odobravanje za proizvodnju koja je do sada i kod nas trajalo 5 g. a sada se ovim zakonom mijenja sve dok proizvođač ima uvjete za proizvodnju kao što to i u cijeloj EU. Ukida se i mišljenje povjerenstva za VMP-ove kod stavljanja lijekova u promet kao i bespotrebno dugoročno administriranje i ispunjavanje nacionalne dokumentacije koje su beskonačno produžavale postupke i poskupljivale sam postupak. Jasnije i jednostavnije se propisuje nabava VMP-ova na veliko i legalno znanstvenim institucijama koje su do sada imale ograničen pristup ali će se pojednostaviti i uvoz lijekova koji nema odobrenje za stavljanje u promet u RH. Tako da veterinari mogu brže i učinkovitije djelovati u slučaju pojave zaraznih bolesti. Nadam se da će sada i ovaj tehnolog s početka mog izlaganja moći legalno uvesti vakcinu kojom će pocijepiti svoje životinje i smanjiti ogromni tehnološki gubitak u proizvodnji, a sve zbog nelogičnih i nepotrebnih administrativnih barijera. S druge pak strane vrlo je važno strogo kontrolirati ilegalni unos lijekova iz inozemstva, bez ikakve kontrole koje stočari same bez potrebnih znanja apliciraju svojim životinjama, a da pri tome ne vode brigu niti o dozi, a kamoli o karencama i …/nerazumljivo/… veterinarsko-medicinskih pripravaka u namirnicama animalnog podrijetla. No želim vrlo jasno reći da je to ipak puno manji problem od uvoznog mesa kojeg mi nažalost ne možemo kontrolirati od polja do stola, kao što to radimo sa našim, sa našim životinjama odnosno namirnicama animalnog podrijetla koje dolaze iz naših klaonica. Ovaj zakon ide u dobrom smjeru i Klub HDZ-a će ga podržati. Hvala.
Idemo sada na drugi klub. To je Klub zastupnika SDSS-a, poštovana kolegica Dragana Jeckov, izvolite.
Zahvaljujem uvaženi predsjedniče sabora, gospodine državni tajniče sa suradnicima, pred nama je dakle Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima pa je valjda potrebno prvo definirati šta su to veterinarsko-medicinski proizvodi. Dakle, to su tvari ili mješavine više tvari koje se primjenjuju u liječenju ili sprječavanju bolesti, istraživanje, proizvodnja, odobravanje, primjena, propisivanje, promet i nadzor nad veterinarsko-medicinskim proizvodima, reguliranje nacionalnim propisima, Zakonom o veterinarsko-medicinskim proizvodima i pravilnicima koji uređuju pojedina poglavlja. Predmet prijedloga ovog zakona je prijenos nadležnosti u područje prometa VMP-a na veliko i proizvodnje VMP-a na drugo javno pravno tijelo odnosno dakle s jednog na drugo i svakako da je ovaj zakon u skladu s Direktivom 82/01. Razlozi za njegovo donošenje su dakle promjene koje se događaju a koje se tiču odredbi o inspekciji vezano uz Nacionalni program reformi i poslove provedbe inspekcijskog nadzora odnosno službenih kontrola od nadležnih ministarstava preuzima Državni inspektorat pa tako i u dijelu nadzora nad provedbom zakona. Iznimno, kao što smo imali priliku čuti u dijelu koji se tiče inspekcijskog nadzora vezanog uz izdavanje odobrenja za proizvodnju VMP-a, nadzora dobre proizvođačke prakse, izdavanje odobrenja za promet na veliko i nadzora prometa na veliko, nadležnost preuzimaju inspektori, agencije za lijekove i medicinske proizvode, dakle HALMED jer je to specifično područje. Državni inspektorat a niti ministarstvo nemaju vlastitih stručnih, administrativnih kapaciteta što nam je državni tajnik nekoliko puta istakao. Kako su to područja koja zahtijevaju visoku stručnost i vrlo specifična znanja, zbog nedostatnih administrativnih kapaciteta, nadležno tijelo odnosno ministarstvo nije bilo u mogućnosti razviti svoje kapacitete kako bi u potpunosti bilo sposobno samostalno i pravovremeno izvršavati svoje zadaće. Stoga su za obavljanje tih poslova sklapani ugovori sa pravnim osobama. Upravo predloženim izmjenama i dopunama zakona provedbu poslova u segmentu proizvodnje i prometa na veliko prenosi se u nadležnost HALMED-a koji imaju dovoljno stručnih djelatnika osposobljenih za obavljanje tih poslova. U obrazloženju ovog prijedloga zakona dalje se ističe da se smatra razboritim i odgovornim ukoliko postoje poslovi na VMP-u i koje ministarstvo, a koje Ministarstvo poljoprivrede zbog nedostatka kapaciteta ne može obavljati, dakle da se isti povjere ustanovama koje su relevantne za područje, za to područje i uključene su u poslove sa VMP-om. Proizvodnja i promet VMP-a na veliko, dakle vrlo su specifična i zahtjevna i potrebno im je posvetiti posebnu pažnju, što će evo kako smo imali priliku čuti uraditi HALMED, a nadležan je kao što je uvaženi državni tajnik mene poučio da je to Ministarstvo zdravstva. Dobra strana ovog prijedloga zakona svakako je dakle jer je u odnosu na do sada važeći zakon koji je propisivao da se odobrenje na proizvodnju VMP-a izdaje dakle na rok od 5 godina, dok se u državama članicama EU odobrenje vrijedi sve dok proizvođač VMP-a udovoljava propisanim uvjetima. Time su na neki način proizvođači VMP-a bili zaista u nezavidnoj situaciji u RH, pa će stoga ovaj prijedlog zakona omogućiti izdavanje odobrenja za proizvodnju VMP-a bez ograničenog roka važenja. Odredbe o međunarodnom prometu VMP-a koji nemaju odobrenje za stavljanje u promet u RH nisu dovoljno jasno bili propisani, to nadležnom tijelu je otežavalo provedu hitnih mjera u slučaju izbijanja zaraznih bolesti, pa će se sad ovim prijedlogom zakona i to unaprijediti. Zapravo to očekujemo. Prilika je kada govorimo o ovom prijedlogu zakona nešto reći i o krivotvorenju koje je ozbiljan problem sa kojim se svi i u Ministarstvu poljoprivrede i u Ministarstvu zdravstva sve češće susreću. Tako da u EU, nešto ću dakle o krivotvorenju i u okruženju, u EU su proizvodnja, odobravanje i distribucija veterinarsko-medicinskih proizvodi, proizvoda uređeni brojnim propisima uključujući dobru proizvođaču praksu gotovog VMP-a kao i djelatnih tvari te je propisanu dokumentaciju o svakom VMP-u. Međutim, porast broja krivotvorina postaje sve veći problem i krivotvorenje je prisutno u gotovo svim dakle navedenim procesima. Iako postoje brojne definicije za krivotvoreni lijek, za sve je zajedničko to da se radi o namjernoj obmani u svrhu stjecanja materijalne koristi. Udio krivotvorenih lijekova na tržištu posljednje je desetljeće sve veći i u veterinarskoj medicini. Krivotvoreni lijekovi najčešće se ne proizvode u skladu sa međunarodnim zahtjevima dobre proizvođačke prakse koja je obvezna za sve proizvođače ili se proizvode u lošim higijenskim uvjetima ili od nekontroliranih sirovina sa nedozvoljenim udjelom nečistoća koje također mogu biti farmakološki aktivne. Takvi lijekovi najčešće se na tržište stavljaju preko posrednika koji određuju uvjete i cijenu ili uz pomoć distributera koji imaju slab ili gotovo nikakav nadzor, na tržištu se zbog toga veoma često nađu pod krinkom tzv. paralelnog uvoza. Porastom standarda u razvijenim zemljama sve je veća briga za zdravlje životinja, posebno kućnih ljubimaca, pa su i njihovi vlasnici vrlo često upravo žrtva krivotvorenja. Sve su učestaliji slučajevi krivotvorenja lijekova, posljedica su zapravo djelovanja organiziranog kriminala, a takve lijekove povezuje se čak i sa terorističkom aktivnošću, tako da prema podacima iz 2015. Svjetska zdravstvena organizacija procjenjuje da čak 10 do 15% lijekova na tržištu razvijenih zemalja krivotvoreno, a u nerazvijenim i više. Zbog toga je Europski parlament izdao 1.7.2011. Direktivu koja se odnosi na krivotvorene lijekove za primjenu u humanoj medicini. Svjetska zdravstvena organizacija nadalje raspolaže sa podacima da je 50% lijekova koji se distribuiraju internetskim putem zapravo krivotvoreno. Međunarodni institut za suzbijanje krivotvorenja lijekova iz 2015.g. pregledom 430 mrežnih stranica koje se bave prodajom lijekova, utvrdio da je čak 94,3% ponuđenih lijekova ilegalno. Dakle, o lijekovima putem interneta treba dobro razmisliti odnosno najbolje bi bilo ne koristiti. Kako je prodaja internetom jedna od najvećih problema, Europska komisija je 2014. predstavila zajednički logo za internetske ljekarne, za sada samo za humane lijekovi koji će se moći provjeriti, dakle, putem kojih će se moći provjeriti njihova vjerodostojnost. Tako i Ujedinjeni narodi su se uključili u borbu protiv ovog organiziranog kriminala, kao i, a uključila se i Europska agencija za medicinske proizvode. Često su krivotvoritelji, dakle, ti koji se služe nazivima koji su isti ili podsjećaju na stvarne i legalne nazive lijekova ili proizvođača, što dodatno obmanjuje potencijalne kupce, a iz dostupnih podataka ne može se sigurno zaključiti njihova vjerodostojnost, niti zemlja koja se oglašava, iz koje se oglašavaju ili trguju. Tu sad ima, naravno, niz preporuka kako se zaštiti od krivotvorenja, dakle, način kako zaštiti pakiranje, tiskanje jedinstvenog broja, tiskanje, preporuka je da postane obavezna i 2D kod na pakiranju, tako sve su to preporuke koje bi na neki način smanjile krivotvorenje. Primjena VMP-a nepoznatog podrijetla i sumnjive kvalitete može povećati opasnost za zdravlje ljudi i životinja, te okoliš zbog izloženosti neispitanim farmakološkim djelatnim tvarima i njihovim ostacima, štetnim nečistoćama sastojaka i pakovanje, te nedopuštenim količinama mikroorganizama. Sve to može povećati, naravno, mogućnost razvoja antimikrobne rezistencije. Zbog realne opasnosti od krivotvorenih VMP-a RH također treba biti aktivno uključena u sve organizacije i aktivnosti koje mogu spriječiti proizvodnju, promet i primjenu takvih lijekova, te provoditi zajedničke akcije sa članicama EU, kao i zemljama u okruženju. U RH treba pojačati kontrolu prometa VMP-a i nadzirati internetsku prodaju, a edukacijama i informiranjem javnosti treba utjecati na smanjenje ilegalne kupovine. Također treba poticati prijavu svake sumnje na krivotvorinu nadležnom tijelu. Primjenom suvremenih tehnoloških rješenja i kontrolom sljedivosti svakog VMP-a na tržištu, može se smanjiti opasnost od krivotvorina i zaštiti prava proizvođača. U sustavnoj kontroli trebalo bi provoditi nadzor, ne samo veletrgovina VMP-a, nego i drugih subjekata koji distribuiraju ili koriste VMP. Uvođenje sustava kvaliteta u cijeli lanac koji uključuje proizvodnju, distribuciju, primjenu i nadzor, smanjila bi se mogućnost krivotvorenih VMP-a na tržištu. Prije nego što završim, pripremajući se za ovu raspravu, ono što mi je zaista, što je privuklo moju pažnju jeste činjenica da je Hrvatski veterinarski zavod aktivno se uključio u izradu ovog prijedloga zakona, pa je imao 41 komentar u savjetovanju, od toga je 20 odbijeno, 19 je primljeno na znanje, a 2 su prihvaćena, ta 2 se naravno odnose na pitanje nomenklature i usaglašavanja sa nomotehničkim karakteristikama ovog zakona. Meni ostaje i dalje nepoznanica zbog čega je to tako da se do te mjere u sugesije Hrvatskog veterinarskog zavoda nisu uvažile. Zahvaljujem.
Idemo na raspravu Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS, poštovani državni tajniče sa suradnikom, evo imamo ispred sebe ovaj prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko medicinskih proizvodima s konačnom prijedloga zakona i kao član Odbora za poljoprivredu, glasao sam za ovaj zakon i mislim daje on dobar, jer prije svega moramo zaštiti sve ono što naši Hrvati jedu, prije svega brinuti o našim potrošačima i tu apsolutno mi u SDP-u nemamo nikakvih ograda i svaki takav prijedlog, koji ide ka unaprijeđenu kvalitetu proizvoda na hrvatskom tržištu ćemo podržati. Međutim, ja moram ustvrditi ono što sam i pitao državnog tajnika kako ćemo se zaštiti od nekontroliranoga i lošeg mesa koji je iz uvoza. A ja ću reći da je na neki način, jako jako teška situacija i u svakom slučaju lošija nego je bila, u domaćoj proizvodnji. Naime, broj goveda u Hrvatskoj je smanjen za 8,2%, svinja za 6,6% i ovaca za 3,1%, znači govorimo o statističkim podacima proizvodnje u Hrvatskoj, dok je broj peradi manji za 10,6%. Istovremeno broj koza u 2018. veći je za 3,9% u odnosu na prethodnu godinu. Prema prethodnim podacima, brojno stanje stoke i peradi u 2018. g. u usporedbi sa konačnim podacima iz 2017. broj goveda je smanjen za 8,2%, svinja za 6,6% i ovaca za 3,1, dok je broj peradi manji za 10,6%. Prema obavljenim podacima Državnog zavoda za statiku, na datum 1. prosinca 2018. g. Hrvatska je imala 414 tisuća komada goveda, pri čemu je najviše 165 tisuća goveda starijih od 2 g. čiji je broj u godini dana pao za 30 tisuća. 30 tisuća manje goveda. Broj muznih krava pao je na 136 tisuća, to što je 3 tisuće komada manje nego iste godine, odnosno, 2017. g. Broj svinja sa 1,12 milijuna komada iz 2017. g. pao je na 1,5 milijuna komada, odnosno, za 6,6%. Zabrinjava i pad broja peradi, sektora koji je do nedavno bio jedan od najboljih u Hrvatskoj, naime podaci pokazuju da je broj peradi pao za preko 1 milijun komada, odnosno, sa 10,4 na 9,3 milijuna komada. Jedini rast zabilježen je kod koza, kojih je bio više za 3 tisuće komada. Zašto ovo govorim? U onom prethodnom dijelu sam govorio da nisam zabrinut za domaću proizvodnju i upotreba lijekova u domaćem govedarstvu, stočarstvu, nego jednostavno za sve ono što je uvozno, a tu apsolutno ja sam zabrinut, a vjerujem i svi hrvatski građani koji kupuju meso, jer znamo što nam se dogodilo, a ja ću evo to malo sad problematizirati i aktualizirati sve ono što se je događalo u ovom Hrvatskom saboru, možda smo i premalo govorili o tome, kako je prošlo nešto ispod radara. Naime, državni tajnik je i rekao da je EU ima svoj sustav zaštite i uzbunjivanja nekvalitetnog mesa, evo ja ću reći možda i EU ima svoje mehanizam, međutim, čini mi se da mi nismo reagirali na pravi način. Naime, inspekcija je tvrdila da kod nas nema zaraženog poljskog mesa, to je u onoj kebaba, tvrdila je da nema zaraženog poljskog mesa i ispalo je da smo pojeli 500 kg tog mesa. Naime, sanitarna inspekcija konačno je utvrdila da je meso zaraženo salmonelom i escherichia coli prodano i konzumirana na 57 lokacija u Hrvatskoj, što je konačno potvrda toga kolika je problematika o kojoj su pisali, odnosno, već dugo, ozbiljno upozoravamo. Nitko iz sanitarne inspekcije, nije bio u stanju odgovoriti na pitanje, koliko je točno zaraženog mesa do sada pojedeno u Hrvatskoj. Prema podacima moglo bi se raditi između 578 tisuća 500 kg mesa, ovo prenosim ono što sam pročitao. To je nešto što se sumnja. To su izračuni pomnoživši prosječnu tjednu potrošnju kebaba u pojedinim ugostiteljskim objektima. Izračun je vidimo prilično neprecizan, znači između 578 tisuća 500 kg mesa, nadam se da je to ovaj manji iznos od 570 kg, izračen je vidimo prilično neprecizan, a iz inspekcije, zabrinutost javnosti, nastoji ublažiti napomenama, da je zaraza otkrivena u smrznutom mesu, koje je prije konzumacije, mora ići na termičku obradu, što znatno smanjuje rizik za potrošača, a koja je isto dobro provedena. Znači, nevjerojatno kako je to bilo objašnjenje, ovo je zaraženo meso, ali oni će se termički obrađivati pa onda nije opasno za ljude. Takva logika, vjerojatno neće umiriti one koji su kebab jeli na jedenoj od problematičnih lokacija, kako bi razjasnili kako je cijela priča tekla, ja bi rekao, odnosno, uputio nekoliko pitanja vezano uz ovu problematiku. Prvo, kada smo prvi puta čuli za zaraženo meso? Drugo, koliko je mesa doista uvezeno iz Poljske? Treće, kako je otkriveno da je zaraženo meso isporučeno i u Hrvatskoj? Ovo je ja bi rekao najvažnije pitanje, a znali smo kada je slovenska agencija za sigurnost hrane, naredila povlačenje iz prodaje 12 tona goveđeg mesa uvezenog iz Poljske, slovenski mediji su naveli, da je meso isporučeno i kupcima u Hrvatskoj. Znači nismo sami saznali za zaraženo meso, nego smo imali dojavu od Slovenaca, neću reći, da to možda nije mehanizam EU, ali jel to, zašto naše inspekcije nisu radile. Kako smo, zašto nismo priznali za propuste inspekcije ako se je već dogodilo? Zašto i dalje ne znamo, doista koliko je tog zaraženog mesa pojedeno u Hrvatskoj? I u konačnici, kakav to kaos vlada na hrvatskom tržištu goveda? To su sve pitanja, koje ja vjerujem muče prosječnog hrvatskog potrošača, ono koje kupi meso u Sparu, Kauflandu ili Konzumu, onog koji jede ćevape iz ćevabdžinice ili burek iz ne znam, neke limenke na cesti. I mislim da ozbiljno trebamo biti zabrinuti upravo zbog toga. Ne ono što je danas tema ove rasprave prijedloga zakona, kako zaštiti hrvatske potrošače od domaćeg mesa, kako kontrolirati upotrebu medicinskih proizvoda. Moje pitanje bi bilo kako ćemo zaštiti hrvatske potrošače sa za uvezeno meso? A znamo da iz godine u godinu sve više i više mesa uvozimo. Ja moram priznati da nisam tu spokojan, nisam siguran niti za zdravlje mene, moje djece a vjerojatno ni jednog hrvatskog građanina. To su pitanja koja moramo regulirati. Ja ne bih više problematizirao ovaj problem koji smo imali sa mesom za kebab iz Poljske, nego bih rekao da se nadam da ovakvih propusta bude u budućnosti što manje. A u svakom slučaju podržavamo ovaj prijedlog s time da možda bi trebali više brinuti o tome kako potaknuti hrvatske proizvođače da što više proizvode. A onda će i ovaj problem upotrebe medicinskih proizvoda u Hrvatskoj biti manji problem. Hvala lijepa.
Došli smo do kraja rasprave po klubovima i idemo sada na pojedinačne rasprave. Prvi je poštovani kolega Bulj. Izvolite.
Hvala lijepa predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, uvaženi tajniče. Evo, govorimo o veterinarskim i medicinskim proizvodima, naravno da imamo, već i dosadašnja regulativa je regulirala i odobrenja koja imamo za veterinarske proizvode. Međutim, ja bih također govorio o zaštiti domaćih proizvoda, tj. domaće proizvodnje jer rapidan pad, poglavito kada govorimo evo o svinjogojstvu, ja zaista to sam rekao i u replici ne mogu shvatiti da svinjetina u trgovačkim lancima može biti uvoza 10 kuna. I naravno da je to meso vjerojatno, ne vjerojatno, 90% hranjeno GMO-om došlo je iz područja preko linija Mađarske, Srbije, tko zna odakle, 10 kuna i naravno da naši proizvođači, naši znači ljudi koji se bave svinjogojstvom u ovom slučaju ne mogu biti konkurentni. Ne mogu biti konkurentni ali je pitanje s čime se to tretiralo, kojim lijekovima i na koji način je hranjeno. 100% je GMO, to znamo da ... [[Govornik se ne razumije.]] GMO da je hranjeno i da je to u biti utječe na zdravlje naših ljudi jer ovdje je prije svega zaštita zdravlja naših ljudi i promocija domaće proizvodnje. Hrvatska država apsolutno ništa nije napravila po tome pitanju nego se sve radilo u interesu uvoznih lobija. Jer da je tako, primjer, ja gledam u svome kraju, u mojem kraju, cetinskom kraju u Sinju, pa doslovno takvi su prostorni planovi da ne možete nigdje napraviti štalu i ona šta je napravljena po prostornim planovima ne može se koristiti. Zbog čega se to tako radi u Hrvatskoj? Pa zbog čega je u Rotterdamu normalno vidjeti par ovaca ispred kuće, u Austriji, evo otiđite pa ćete vidjeti da skoro u središtima grada vidi se stoka, međutim kod nas u Hrvatskoj sve treba napraviti da domaći proizvođač ne može uzgajati domaću stoku. Međutim, svima je dragi pršut i janjetina mlada, e tu smo, tu ste dosta aktivni oko tih stvari. Znači mi ništa nismo napravili jer ova tema već kad govorimo o njoj, onda moramo iskoristiti da je normalno u svim državama zapadnim da vidite stoku skoro u samim središtima grada. Kod nas smo čak spriječili domaće proizvođače da proizvode na selima, takvi su prostorni planovi, 500 metara od susjeda, 900 metara od ceste, 1000 metara od ne znam čega, međutim tako je u Zagori. Sad zamislite, ali je normalno da bude centar odlaganja otpada da bude u Lećevici, to je normalno da bude u srcu Dalmatinske zagore, međutim kad čovjek uzgaja koze, hoće proizvoditi sir na Radošću kod Sinja e onda kažu ovako, ne možete napraviti tu farmu jer ne zna se gdje će sirutka otići, jer sirutka može utjecati na rijeku Jadru koja je daleko od Radošća nekih 20-ak km. E ali centri za gospodarenje otpadom ... [[Govornik se ne razumije.]] odlagati neselektivni otpad u Lećevici, e to je normalno. U središtu Dalmatinske zagore, to je normalno. Znači mi sve radimo da spriječimo naše ljude da proizvode. Prije svega mi moramo biti ovdje svjesni i priznati sebi da uvozimo štetne, zdravstveno štetne proizvode koje ne kontroliramo da li je GMO, koliko ima glifosata, koliko ima tih štetnih tvari koji se hrane, prije svega svinjetina. I to su porazni rezultati. Mi danas imamo milijardu kuna uvoza svinjetine a Slavonija je prazna a imamo uvjete. Štetne. Pa nije u Hrvatskoj, evo recite točan podatak Hrvatski zavod za javno zdravstvo koliko je povećanje tumora. Pa nije to bezveze toliko povećanje tumora zato što ne potičemo domaću proizvodnju. Mi domaće proizvođače kočimo da bi pogodovali stranim proizvođačima da prodaju ali to je uvozni lobi unutar ministarstava, tu su ključne štete i štetočine. Jer ne bi se dogodilo da, u posljednjih 10-ak godina sa 64 tisuće proizvođača mlijeka danas dođemo na razinu ispod, oko 4 tisuće proizvođača mlijeka. Prije 10-ak godina smo uvozili 30% mliječnih proizvoda, sada 80% mliječnih proizvoda. E ali bitno je da mi prepisivamo direktive EU, da nismo prilagodili naše selo i seljaka da proizvodi naše domaće proizvode. I to je to. Najveća potrošnja naših domaćih proizvoda vam je ... [[Govornik se ne razumije.]] izborna kampanja, da se pometu svi janjci i ovce e tada je to uredno. Međutim više nema janjaca i ovaca. Sad dolazimo u jedan ogroman problem jer vidimo, ... [[Govornik se ne razumije.]] govorio da je pad i ovaca i janjaca. Znači nemojmo se svesti na zaštitu uvoznih lobija nego zaštitu domaćih proizvoda. Ja sam dao ovdje bio i Prijedlog zakona o zabrani uvoza GMO proizvoda, GMO hrane, poglavito u hrani. Nisam dobio ovdje potporu, žao mi je, bez obzira hvala svim saborskim zastupnicima koji su glasali za to. Mi uvijek kontroliramo domaće proizvođače i kočimo domaće proizvođače. Mi na Pagu, recimo, ljudi koji se bave ovčarstvom i proizvode paški, poznati paški sir, tamo na livadama gdje čuvaju stoku, ovce, e tu će biti sada nekakva sortirnica ili nemam pojma, nekakva stanica za otpad, točno na toj livadi gdje oni čuvaju ovce. Gdje imam 22 OPG-a koji se bave paškim sirom. Zbog čega to? I onda će nam se prodavati paški sir iz drugih država, iz Italije, ovo ono, koji nije vidio Paga, nego će oni napisati paški sir. Mi danas se hvalimo s dalmatinskim pršutom, vrgoračkim pršutom, ali nemamo stoku, mi ne proizvodimo svinje. Kako može biti dalmatinski pršut, vrgorački pršut, drniški, kad mi uvozimo iz Nizozemske, to je nizozemski pršut. Ili šta ja znam odakle uvozimo. Zamrznuto meso. Mi moramo isključivo poticati domaću proizvodnju, a ne ograničavati naše ljude da proizvode. Kao, mi poštivamo direktive EU. Svakome smrdi kad je blizini štala i farma. To smrdi svima. E, a ne smrdi im pršut. To im je u redu. I onda se prijavljuje, tamo uz dječje vrtiće u Rotterdamu, ljudi kažu kada dođu, vide tamo ispred kuće, par ovaca stoji. To je normalno i prirodno. Mi moramo omogućiti seljaku da proizvodi, a ne ga ograničavati i prostornim planovima i uvoznim lobijima. I naravno da ljudi nemaju interesa to proizvodit. Čovjek drži u selu svinje, ono ga prijavi, ne možeš tu po prostornom planu jer je to građevinsko zemljište. U selu. Pa gdje će držati to? Mi smo sve napravili da nemamo domaću proizvodnju. Najstručniji ljudi, pod kravatama, uredni su, stručni, završili visoko obrazovanje, ali to i je problem. Ali sve su odradili da nemamo domaću proizvodnju. Od prostornog planiranja, do uvoznih lobija, GMO hrane koja ulazi preko, pa mi evo, mene baš zanima zbog čega je porast tumora u RH? Zbog štetne hrane nekontrolirane koja se uvozi u Hrvatsku. Zbog štetne hrane koja se uvozi u Hrvatsku jedan od glavnih uzroka. Ja opet ponavljam, ne mogu vjerovati da je vrat svinjski 10 kuna u trgovačkim lancima. Mi, tome smjerom trebamo zaštiti proizvođača, a ne samo prepisivati europske direktive, kao da je ne znam, Evanđelje. I to mora biti tako. Mi isključivo moramo raditi u interesu našeg seljaka, našeg proizvođača, trebamo promicati domaću proizvodnju, kupovati domaće proizvode i to brendirati. Markicama brendirati. Da se zna što je dalmatinski pršut. Ako treba u Slavoniji proizvoditi, proizvodit ćemo u Slavoniji i radit dalmatinski pršut, vrgorački, drniški, proizvode, ali ne i uvoziti iz Nizozemske. Pa s čime ih hrani? Pa u tri mjeseca bude u svinji 200 kila, na koji način to? Kako se to tretira, kojim lijekovima? Tko to kontrolira? I to je problem. Hladnjače i hladnjače dolaze za sušenje mesa za pršute. Mi moramo, znači, poticati prije svega kružno od proizvodnje svinje do pršuta i tako i mljekarska proizvodnja. Pa prazna nam cijela Lika, evo uputite se dolje prema mojoj zagori, pa ćete vidjeti. Nema 5 krava. Uvijek nekakva ograničenja, pogodovanja uvoznim lobijima, zato imamo lošu hranu i zato se moramo boriti za domaćeg, za seljaka i domaću proizvodnju. To je osnovno i ključno za opstanak. Bez bogatog sela nema bogate države. Hvala.
Izlaganje kolege Bulja izazvalo je 4 replike. Prvi je na redu kolega Križanić, izvolite.
Zahvaljujem g. predsjedniče. Kolega Bulj, sve, 98% onoga što ste vi rekli možemo potpisati. To je sve se mi slažemo, vi i ja znamo da ne možemo zabraniti uvoz, slažemo se u tome da moramo omogućiti našim stočarima sve moguće uvjete. Preporuka našim proizvođačima, našim kupcima, da kupuju domaću hranu, isto tako je važno deklarirati i napisati da je hrana domaća, sve se to s vama slažem, dizati svijest ljudi o tome, maksimalno olakšati procedure za povlačenje sredstava. Bez toga ne možemo biti konkurentni. Ali isto tako, valja vrlo jasno reći da bez članstva u EU i bez toga što smo članica EU ne bi mogli povlačiti sredstva, ogromna sredstva mi povlačimo iz mjere 4., milijarde za gradnju farmi. Dobrobit tek od ove godine, naša konkurencija, to ima već 20-ak godina, mjere osiguranja 70% [[Upadica: Hvala.]] 70%, 75 tisuća eura itd.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo. Ja ne znam kako objasniti od kad smo ušli u EU, da smo sa 64 tisuće proizvođača mlijeka spali oko 5 tisuća. Zašto smo mi povećali uvoz, što je to Hrvatska radila? Što je to Ministarstvo regionalnog razvoja, koje treba ugasiti jer on nema jednostavno smisla, ono samo popisiva šta ostala ministarstva rade. A mi smo na dnu po povlačenju sredstava. Mi imamo, vi znate, u Slavoniji imamo izgrađene farme, ljudi su ulagali, ali su prazne farme i sad će nam ih kupit jer 2020. g. nažalost ovaj Sabor ... [[Govornik se ne razumije.]] hoćemo moći prodavati poljoprivredno zemljište strancima. Pa vi znate da će to kupiti za male pare stranci, a naši će ljudi, ti koji su ulagali u te farme su otišli u Irsku, u Njemačku, čuvati stoku i bavit se tim poslom. Ja ne govorim o tome. Ja govorim da nije Sveto pismo EU direktiva. Nama mora biti saborskim zastupnicima da se borimo za jako selo i jakog seljaka [[Upadica: Hvala.]] I sve po tom činiti. Međutim, struka [[Upadica: Hvala vam.]] to dosad nije radila.
Kolega Prelac, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče HS-a. Kolega Bulj, teškom mukom moram reći da se slažem sa svim onim što ste vi rekli. Nije to baš lako se sa svima složiti što ste vi rekli, ali evo ja se slažem apsolutno i kad govorimo o tome da je u hrvatskoj poljoprivredi, da smo svake godine sve više i više ulažemo u hrvatsku poljoprivredu, a u stvari imamo sve manje i manje. To je nevjerojatno. Ja sam dao tu neke podatke, koliko je manje broj goveda, evo 8% svinja, 6% ovaca, 3%, a iz prethodnih godina isto je tolko bilo manje, mislim to je stvarno zabrinjavajuće, neću reći da je za sve krivo Ministarstvo poljoprivrede, vjerojatno ima nešto i ne znam nekih drugih ovaj faktora zbog čega je to tako, ali činjenica da što je više novaca to je, to je su poljoprivreda u gorem stanju. I slažem se apsolutno s vama da je zbog toga je zbog i uvoznog lobija i u stvari poljoprivreda došla u ovu situaciju. Mi imamo izuzetno puno [[Upadica: Hvala.]] uvoznika, a domaćeg mesa vrlo, vrlo malo.
Hvala vam, odgovor izvolite.
Hvala lijepo, dobro ste spomenuli odma u početku poticaj, ne mogu vjerovati da imamo uvijek ogromne poticaje koji su 100% u iznosu il većini iznosa isplaćuju poglavito velkim proizvođačima, koji je upitno, jer mi moramo znati da je čak i Agrokor imao na tisuće OPG-ova pa je novac umjesto, i ostali velki proizvođači, umjesto da je odlazio malim OPG-ovima u Slavoniji u biti otišao velkima koji su otvorili nekakvih tisuće OPG-ova sestrinske. Tako da i oni EUR-i koji su došli, milijarde EUR-a koje su dolazile iz EU fondova nisu otišle na pravo mjesto. I to su problemi. Al to je baš iz unutar sustava, pa nisu to radili ljudi koji su ne stručni, nije kriv za to seljak, nije kriv seljak šta on ne može proizvoditi janjetinu u šta, ako uvozimo iz Novog Zelanda janjetinu smrznutu za 10 kuna, pa ne more čovjek to u našoj Hrvatskoj proizvesti, a naš će umirovljenik rađe kupiti tu jer nema novca. Znači mi smo sve radili protiv [[Upadica: Hvala.]] interesa sela i seljaka.
Kolega Maras sad ste vi na redu, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, kolega Bulj ono šta sam u vašoj raspravi čuo i s čim se slažem je da je nelogično da Hrvatska i propagira Vlada HDZ-a velike koristi koje imamo od EU, poljoprivrede, poticaji se isplaćuju, nikad nije bilo bolje po riječima ministra i državnog tajnika, a sa druge strane rezultati nikad lošiji. Za mene je to nelogično, evo kada čovjek upiše poticaj poljoprivreda u Google vidiš Ministarstvo poljoprivrede, onda vidiš čitav niz naslova tvrtki poput evo Genius Consulting 50.000 EUR-a bespovratnih sredstava za mlade poljoprivrednike, pa onda slijedeći tjedan isplata, pa OPG-ovima uskoro bespovratne potpore do 15.000 EUR-a, znači ima čitav niz članaka koji govori kao da se ima puno mogućnosti, puno novaca, a zbog čega po vama onda rezultat nije odgovarajući.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo, kolega Maras zbog toga šta novac koji je i došao, a na dnu smo po povlačenju sredstava iz EU, na dnu smo, to je jučer i izvješće državne revizije reklo da smo na dnu u Europi, novac nije dolazio onima kojima je trebao doći, a to je malim OPG-ovima i to je problem. Znači novac koji je trebao doći OPG-ovima koji se bavi obiteljskim ovaj proizvodnjom i bave se svojim u svojim kućama oni su u biti taj novac dali velkim korporacijama. I to je se pogodovalo i taj novac koji je došao minoran, mali iznosi, velki ogromni za nas al u biti u postocima vrlo malo u biti nije otišao na prava mjesta, nego je otišao velikim korporacijama koje su u biti uništile i stočarstvo i gospodarski i ekonomski sustav RH.
I zadnja replika, kolega Lončar, izvolite.
Hvala predsjedniče sabora, kolega Bulj imam …/nerazumljivo/… jer se s vama slažem i nije problem u zemljištu, nije problem u novcu, nego je problem što mi nismo mlade ljude navikli da se bave poljoprivredom. Poljoprivreda nije lak posao, a što se tiče prostornih planova, ja ne vidim niti jedne jedinice lokalne uprave, a posebno općine u Hrvatskoj koje su definirali planom zabranu obavljanja stočarstva. Ono što je isključivo kazano, kazano je kroz Zakon o …/nerazumljivo/… koji kaže na kojim lokacijama i gdje se može baviti poljoprivredom čak i u građevinskom zemljištu. I to je ono što vas moram ko kolegu upozoriti, a poljoprivreda zahtjeva jako puno posla, jako puno struke i zahtjevi koje su preteški. Tako da moramo educirati mlade ljude da prihvate bavljenje poljoprivrednom. Evo hvala.
Odgovor izvolite.
Ne bi se složio da nije prostorom, u prostoru zabranjeno određenim mjestima proizvoditi i to držati blago u svojim štalama na farmama, mi kažemo u Dalmaciji u štalama. Zašto, zato što je evo ja govorim za svoju jedinicu lokalne samouprave, jednostavno farme, ljudi koji se bave ne mogu napraviti legalnu farmu niti proizvesti, dobiti novac jer imaju ograničenja 500 metara od susjeda, 300 metara od ovog tako na nemore na …/nerazumljivo/… na Svilaj se u biti napraviti farma jer je to takva zemlja, male su parcele, susjedi su blizu i svima smrdi. U Hrvatskoj svima smrdi stoka, to je činjenica, pa ljudi prijavljuju, mislim sami od sebe pođimo, triba znači rasteretiti te, triba zakon poštivati da to se radi uredno, međutim ne možemo dovesti stočare i proizvodnju stoke da nema gdje čovjek napraviti farmu u Dalmaciji il u Cetinskoj krajini, poglavito [[Upadica: Hvala.]] prostorni planovi. Hvala.
Idemo sad na iduću raspravu kolege Đujića nema, pa gubi pravo govora i onda je na redu poštovani kolega Maras, izvolite.
Hvala vam lijepa gospodine predsjedniče, kolegice i kolege kada govorimo o ovoj temi nemoguće se ne osvrnuti na neke stvari koje smo i maloprije čuli i u izlaganjima kolege Preleca u ime Kluba zastupnika SDP-a, a i ono što naše građane muči znači govorimo o poljoprivredi, govorimo o stočarstvu, govorimo o veterinarstvu, govorimo o sigurnosti hrane i sada vidimo da imamo nažalost neke stvari za koje smo se nadali da će biti drugačije kada uđemo na zajedničko tržište ili kada počnemo koristiti sredstva EU, ali sada vidimo da u biti ako se stvari ne poslože na ispravan način, ukoliko Vlada ne radi dobro svoj posao da na kraju tu nema neke pretjerane koristi. Zbog čega to govorim govorimo o sigurnosti naših građana, govorimo o sigurnosti hrane. Vidjeli smo slučaj gdje je zaobišlo nekvalitetno zaraženo meso, ja bi rekao, čitav, čitav inspekcijski nadzor i sve ono šta je država trebala raditi i došlo do naših potrošača, do naših građana u RH. Pitanje je kako se to može desiti i pitanje je kako, znači, kada mi radimo ovakva pravila, ovakve zakone i u RH osiguravamo kvalitetu naše hrane i našeg proizvođača i naših goveda i stoke, u biti vidimo da ukoliko Ministarstvo poljoprivrede ne radi kvalitetno svoj posao, to nam ništa ne znači, znači, može doći nekvalitetno zaraženo meso i sa drugih tržišta. Nejasno komuniciranje, nejasne procedure, neuvjerljive isprike koje smo slušali tih dana i nemali broj ljudi koji je bio izložen nekvalitetnom zaraženom mesu, zvone na uzbunu. Mi ovdje usvajamo zakone koji garantiraju i to je dobro i omogućavaju da naše stočarstvo i poljoprivreda bude kvalitetna, da resursi budu kvalitetni, da se to može što bolje odvijati, a s druge strane nemamo adekvatnu zaštitu od toga da li će nam nekvalitetna roba, stoka, meso, kako god hoćete, proizvodi, doći sa tržišta EU i nitko ni ne trepne. Pa sjećamo se ministra poljoprivrede kada je ulazio kao fol u ratove sa drugim zemljama, bile su ga pune novine, pune novine, čovjek se skoro htio pretvoriti u akcijskog super junaka, on se kao bori za hrvatsku proizvodnju, za tržište, ovo, ono, sada kada su problemi nastupili, kada vidimo da su naši ljudi ugroženi i nekvalitetnom robom, a i kada vidimo da proizvodnja iz godine u godinu pada, a mi slušamo kako su poticaji nikad dostupni. Čovjek bi se na neki način, u nekom trenutku zamisli i pita se pa da li ovaj čovjek i ovo ministarstvo i ova Vlada uopće živi u RH i razmišlja na način na koji razmišljaju naši poljoprivrednici. Nikad im teže nije bilo, a nikad više kao novaca nije bilo i više poticaja se nije iskoristilo i sa te strane želim još jednu stvar poentirati, ništa ne znači niti ulazak u EU, niti svi ti poticaji ukoliko nisu kvalitetno iskorišteni i ukoliko su dijeljeni netransparentno, a nemali je broj slučajeva gdje se uhvatilo i sponzore HDZ-a i ljude koji su povezani u agencijama sa onima koji su dobijali poticaje da se na neki način ti poticaji ne adekvatno i ne efikasno koriste. Jedan podatak koji je nevjerojatan da smo na svake 2,00 kn za poljoprivredu iz EU defakto mi uplatili kunu u EU. Toliko o tome koliko smo povukli i koliko je to korisno. Kada još pribrojimo tome uvoz hrane, da plaćamo njemačke sireve, irske sireve, meso koje dolazi sa drugih kontinenata, pa ne da smo u minusu što se tiče poljoprivrede, nego u tri puta većem minusu nego šta je to bilo do sada i o tome treba razgovarati ovdje i treba vidjeti kako možemo iskoristiti, kako je moguće uopće da irski sir dolazi u RH i košta tri puta manje ili dva puta manje, nego isto kvalitetan sir u RH. Jedan od razloga sigurno leži u tome šta je govorio i kolega Bulj, što nam se konstantno iz godine u godinu proizvodnja mlijeka smanjuje. I opet nelogično, ali opravdano pitanje prema svima nama, kako je moguće da je sve super, da ulažemo ogroman novac u poljoprivredu, da ministar Tolušić to radi fantastično, a da u dvije godine, znači, u 2016. naovamo ili tri godine sada je palo i broj svinja koje uzgajamo u RH i krava koje daju mlijeko, znači, u RH, teladi. Zašto 40 000 tona mesa više uvozimo, nego prije dvije godine, a kao više se ulaže u poljoprivredu, to je zbilja opravdano pitanje, da li je to vama nelogično kolege iz HDZ-a? To je svima u RH nelogično i svi to vide i ne vide uopće nikakvu posebnu korist od svih tih pustih natječaja, osim naravno, trenutno oni poljoprivrednici koji dobiju neki poticaj i onda kasnije od toga, ne znam da li uopće mogu iskoristit, jer to su većinom mali poticaji, mogu li to iskoristiti za neku ozbiljniju proizvodnju. 60 i nešto tisuća, kao što je rekao kolega Bulj proizvođača i koji imaju domaće životinje OPG-ova, ja ovdje govorim i kao zastupnik iz jedne izborne jedinice, ali dvije dominantne županije, iz te županije dolazi i naš predsjednik HS i trebao bi imati senzibilitet prema bjelovarsko-bilogorskoj županiji i koprivničko-križevačkoj županiji jer u tom području djeluje petina svih naših OPG-ova. Znači, u dvije županije koje su izrazito poljoprivredno jake, ali najviše možda i pate pod ovim, ja bi rekao, neefikasnim načinom na koji se to dodjeljuje, nerijetko i usmjerenim prema onima koji su, ja bi rekao, i bliski onima koji to dodjeljuju, ali na kraju krajeva možemo mi donositi zakone, možemo raditi čuda ovdje, možemo predlagati najbolje zakone, ukoliko neće biti poljoprivrednika za koje to radimo, neće biti nikoga. I ja se divim tim ljudima, u županijama odnosno, u OPG-ovima, tim vrijednim ljudima, Bjelovarsko bilogorske i Koprivničko križevačke, kažem ima ih najviše, ali naravno tu su zastupljene sve … [[Govornik se ne razumije.]] županije, žao mi je što nije značajnija iskorištena i Lika. Sada smo vidjeli obilazak Like u nevjerojatnom broju ministara, predsjednik Sabora je također bio tamo, svi su se bacili na Liku, sada su izbori prošli, više nikoga u Lici biti neće, a nismo ni sami svjesni, koliko je bogata tamo zemlja i što bi se sa poljoprivredom tamo moglo raditi i dešavati, ali naravno, sada više nikoga to neće previše brinuti, dobilo se što se dobilo, na kraju su izbori dali isti rezultat, otprilike kao što su bili i prije. Ali na kraju, poanta je da li onih 40 ili 50 tisuća ljudi, koji tamo žive, će i dalje dobivati tu vrstu pažnje, kao što bi trebali dobivati i kao što su dobivali u ovih tjedan dana, koliko je zadnje bilo u predizborne kampanje. Da zaključim gospodine državni tajniče, pozdravite ministra koji se ovdje nije pojavio mjesecima, vjerojatno ima jako puno posla ili ga nešto drugo muči, ja ne znam, ali mu pošaljite poruku, da sav taj novac, koji je navodno iskoristio iz EU, efekta, velikog donio nije i da je Hrvatska pola novca, direktno vratila u EU od tog iznosa, a indirektno kroz poreze i uvoz hrane, vjerojatno 3-4 puta više. Hvala vam lijepo.
Idemo na replike, imamo prvo kolegu Preleca, izvolite.
Hvala poštovani predsjedniče. Kolega Maras, ne slažem se s vama da u Lici više ničeg neće biti, biti će sigurno medvjeda, a političara neće biti jedno vrijeme do izbora. A kaj se tiče ulaganja u poljoprivredu, ja evo, ne znam, da li državni tajnik zna, koliko smo od kada je nastala, odnosno, od kada smo ušli u EU, koliko smo uložili u poljoprivredu, doslovno koliko smo uložili u poljoprivredu, ali vjerojatno isto tako kao što smo uložili u brodogradnju. Što više ulažemo u poljoprivredu, to nam je poljoprivreda lošija, što više ulažemo u brodogradnju, to nam je brodogradnja lošija. To je nevjerojatno što se u Hrvatskoj događa, evo, dal to ima kakve veze, da li smo više uložili u brodogradnju, kolega Hrelja mi suflira, da smo uložili 30 milijardi dolara, vjerojatno u poljoprivredu, 50 i više milijardi dolara. Činjenica da nam je i jedna i druga grana nam je u totalnom kolapsu i ne znam, ustvari koje bi bilo opravdanje. Možda bi bilo najbolje da ništa više ne ulažemo, možda će biti bolje u poljoprivredi, i u brodogradnji, u gospodarstvu i u zdravstvu. Hvala.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepa, dragao mi je što ste mi postavili ovo pitanje, odgovor je vrlo jednostavan, znači oni koji upravljaju očito ne upravljaju na ispravan način i nema tu puno analize vrlo jednostavno je kada vidite da novac curi i kada vidim ove besmislene rasprave po novinama. Kao jedni se protive dal će dati 8 milijardi kuna ili 4 ili 5 pa su Marić i jedan i drugi protiv, Horvat je za. Na kraju cijela ova gugula oko Uljanika se sada ne odvija zbog radnika i to je najtužnije, odvija se oko toga, koliko milijardi kuna će opet negdje skrenuti i kako će ih netko dobiti, za kog vjerojatno u još u ovom trenutku ni ne znamo tko je. Znači to je priča oko uljanika i vjerujte mi prebaciti teret na zadnjih 25 g. i sada nekom dati 8 milijardi kuna, to je jedina ideja Andreja Plenkovića. Hvala lijepo.
Hvala. Kolega Križanić, izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, zanima me, kolega Maras, da li vi želite reći, da mi, zbilja nismo trebali ući u EU, ne sluša me on, možda ne. Ja vas molim da mi vratite vrijeme [[Upadica Predsjednik: Neću vam vratiti vrijeme, zato što vas zastupnik nije dužan slušati.]] Kako ću mu onda replicirati? Dakle, kolega Maras, vi zbilja mislite da mi nismo trebali ući u EU? Jel vi zbilja mislite da seljaci mogu parirati seljacima u EU, bez poticaja? Vi govorite o tome da mi sada ne povlačimo ništa. Da li mi možete reći, koliko smo mi to povlačili kada je bio vaš ministar Jakovina? I onaj jedan jedini natječaj kojega provođen je sam kompromitiran. Kada govorimo o povlačenju sredstava, vezano uz dobrobit, irski seljaci, po krmači dobivaju 300 eura, vaša vlada tu mjeru uopće nije niti predvidjela, tek od prošle godine ova vlada je tu mjeru uvela. Jel vi znate što znači 300 eura po krmači? To znači da bogatom irskom seljaku, svaki seljak, svaki građanin Hrvatske, svake godine, remontira svaku krmaču.
Odgovor, izvolite.
Hvala lijepo, gospodine Križanić, vi ste očito krivo shvatili moju raspravu i ja se zagovaram za Hrvatsku u EU, za jaku Hrvatsku, koja će se izboriti za svoje interese, zato sam i kandidat na europskim izborima. Bilo bi nelogično da se kandidiram da nisam za EU. Ali, ono što vam želim reći sada, ne znam da li znate povijest i kada smo ušli uopće u EU? Ne znam, da li znate, da je skoro pola mandata moje vlade prošlo kada smo ušli u EU? Ne znam da li znate da je HDZ, već na vlasti duže nego što je tada SDP bio na vlasti do kraja mandata u EU? Znači nemojte tražiti isprike tamo gdje ih nema. 3 godine je prošlo vremena, rezultata nema i dalje je situacija loša. To je ono što ja želim reći i to je ono što želim promijeniti. Ja nisam protiv toga da se to primjeni, ali nemojte se pozivati brate na nešto što je bilo 7,8 godina.
Hvala, kolega Vlaović, izvolite.
Hvala predsjedniče. Kolega Maras, mi smo članice EU, dio zajedničkog europskog tržišta i dio sustava provođenja zajedničke poljoprivredne politike, i nema razvoja poljoprivrede, bez ulaganja. A kako ćemo ulagati, u što ćemo ulagati to sami odlučujemo. Nažalost, vidimo da se loša politika vodila jer je pad proizvodnje u većini i u proizvodnji mesa i u proizvodnji žitarica i u drugim vrsta prerađivačkih prehrambenih proizvoda. Ono što je u smislu sigurnosti hrane loše, to da se malo ili slabo ulaže u sustav i pitanje je da li mi jedemo zdravu hranu u Hrvatskoj, trebali bi nam odgovoriti veterinarske inspekcije i sanitarne inspekcije, a samo 22 veterinarska inspektora rade na granicama i lani su uzeli 14 tisuća uzoraka. Bilo je preko 700 neispravnih uzoraka. To govori da moramo ulagati u sustav da zaštitimo naše građane, a s druge strane moramo ulagati u proizvodnju hrane jer kakva smo mi država ako nemamo dostatnu proizvodnju hrane ni u jednom segmentu. Hvala.
Odgovor izvolite.
Kolega Vlaović, pa upravo ste rekli ono što sam i u svojoj raspravi najviše poentirao. Znači, priča ministar Tolušić i kolege iz HDZ-a se polome ovdje da objasne kako u Hrvatskoj teče med i mlijeko, ali nažalost ne teče. Rekao sam, na svaku kunu koju smo iz EU u Hrvatsku dobili za poljoprivredu, pola kune smo direktno, odmah mi vratili, a 4 kn smo platili njemačke sireve, irske sireve, govedine, kobasice iz Mađarske, itd. Znači to je ono o čemu vam ja govorim, nije poanta da Hrvatska bude u EU samo da bi bila članica. Mi moramo imati koristi od toga. Nažalost, zbog jednog dijela neefikasnosti i nesnalaženja trenutno ministra Tolušića, tome nije tako. Hvala vam lijepo.
Prije prelaska na iduću repliku, molim vas da pozdravimo učenice i učenice Ekonomske škole Mije Mirkovića iz Rijeke, dobrodošli. … [[Pljesak.]] A sada je na redu kolega Lenart, izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani kolega Maras. Dobro ste govorili o problemima neki u poljoprivredi. Nažalost, naša država potiče niz proizvodnji koje ne stvaraju proizvod. Kod nas se potiče ugar, znači da se ne proizvodi i to ide na ruku samo onima koji su došli do velike količine državnog poljoprivrednog zemljišta. što se tiče sredstava EU, koga kog pitam tko je aplicirao, nitko ne može dobiti ta sredstava. Doduše, ja uglavnom razgovaram s ljudima koji nemaju člansku iskaznicu HDZ-a pa možda je to i razlog zašto dobivaju ili ne dobivaju. No, međutim, rekao je Stjepan Radić da jao si ga onom tko čeka kruga iz tuđe torbe i nećemo mi razviti poljoprivredu ako ćemo čekati EU jer njima nije u interesu razvoj naše poljoprivrede. Na selu, hrvatskom, će postati bolje tek onda kad ponovno vidimo traktore hrvatskih seljaka na cestama i kada budu oni sami se borili za svoja prava, a ne da čekaju da ih pojede velika riba kao što se sad dešava.
Odgovor izvolite.
Hvala vam lijepa. Mislim, svi govorimo isto. Svi govorimo isto. Pa evo, i g. Križanić to vjerojatno isto misli, morao je malo prilagoditi raspravu zbog naravno situacije da ne može biti previše kritičan prema tome da u Hrvatskoj još uvijek nemamo razvijenu poljoprivredu kakva bi trebala biti. Svi govorimo isto. Ali, problem je što su koraci mali ili nikakvi. To je problem, nažalost i ovoga što ste rekli. Pa naravno da neće nitko raditi u našem interesu ukoliko mi ne radimo u sami svom interesu. Ali, problem je, po meni, strukture koja je sada u poziciji taj što radi u interesu vrlo malog broja ljudi i sa druge strane rasprši veliki novac na vatrogasne mjere u poljoprivredi koje nažalost na kraju ne daju rezultat. Treba imati jasnu koncepciju što sa zemljom, treba izbjegavati prisiljavati načelnike da nezakonito [[Upadica: Hvala.]] dodjeljuju novom Agrokoru zemlju [[Upadica: Hvala vam kolega Maras.]] to rade ministar poljoprivrede i tome se treba suprotstaviti. Hvala vam lijepo.
Idemo na zadnju replika, kolega Totgergeli, izvolite.
Hvala predsjedniče Sabora. Kolega Maras, vi ste svojoj raspravom pokazali da u stvari ne znate kakvo je stanje u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji jer, osim što imamo jako puno OPG-ova, upravo i mladi poljoprivrednici i mali OPG-ovi i srednji, a i oni veliki, povlače sredstva iz EU i upravo tim sredstvima i kupuju strojeve i grade nove farme i kupuju nove junice koje dovoze u Hrvatsku i tu ljudi koji godinama mukotrpno rade, oni su ti koji održavaju sad upravo i europskim sredstvima poljoprivredu u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji. A slažem se s vama da u Hrvatskoj ne teče med i mlijeko. Pogotovo ne u poljoprivredi. Međutim, to što je vaša Vlada rasturila poljoprivredu za one 4 godine, trebat će još mnogim Vladama da dođu na onaj nivo gdje smo bili kad ste vi došli na vlast.
Odgovor izvolite.
Hvala lijepo g. Totgergeli, vi ste iz Koprivničko-križevačke županije, čini mi se. Iz bjelovarske, doduše, nisam to primijetio jer puno puta ne govorite o temama koje muče vaše građane, nisam zapazio vaše nastupe u HS-u tako da sam zamijenio, mislio sam da ste iz Koprivničko-križevačke županije, koliko nastupate u ime građana Bjelovarsko-bilogorske županije. I ono što bih vam htio reći, ljudi najbolje znaju kakva je situacija, ne da ne teče med i mlijeko, mlijeko sve manje i manje teče, med se uvozi iz Kine, znači sa te strane uopće se ne bi trebali javljati nakon 3 godina vlasti i govoriti kako je super u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji jer dajte molim vas, nađite 10 ljudi koji će vam to potvrditi pa se onda na taj način hvalite, a da nisu oni koji ste direktno vi nagradili sa određenim poticajima, tako da, evo, ispričavam se sad, nadam se nakon par rasprava o Bjelovarsko-bilogorskoj županiji, da ću zapamtiti iz koje županije dolazite. Hvala vam lijepo.
Povreda Poslovnika, izvolite kolega Totgergeli.
Hvala predsjedniče. Dolazim iz Bjelovarsko-bilogorske županije i to što vi nemate dobro pamćenje, nije to moj problem, a na taj način se jednom ironijom ne morate smještavati zastupnike u krive županije iako ja jako dobro znam otkud vi dolazite, tako vi znate otkud ja dolazim.
Ovdje nije bilo povrede Poslovnika, bilo je rasprave koja je bila možda malo neprimjerena, ali nije bilo povrede Poslovnika. Izvolite, kolega Maras i vi ste tražili.
Hvala lijepa. G. predsjedniče, nije kolega Totgergeli niti naveo članak niti išta, evo ja navodim 238. Ja sam njega u biti htio pohvaliti jer kako je sve probleme u Bjelovarsko-bilogorskoj županiji riješio, smjestio sam ga sad u koprivničku. I nadam se da ćemo iz godine u godinu ga smještati u svaku drugu županiju tako da će cijela Hrvatska procvast, evo. Hvala vam lijepo.
Ovo isto nije bila povreda Poslovnika. Srednje duhovito, više ne nego da al' eto, šta možemo. Idemo mi dalje, sada je na redu pojedinačna rasprava poštovanog kolege Steve Culeja, izvolite.
Poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege. Ma nisam se ja htio ni javljat da ne produžavam ovu agoniju koju moraju trpjeti oni koji gledaju ovu raspravu. Posebno oni koji se bave poljoprivredom napose stočarstvom jer slušati mantranja pojedinaca koji u životu nisu vidjeli nijedno grlo stoke pa ni ne znaju čak moguće šta je prednja šta je zadnja strana. Kada sam svojevremeno na jumbo plakatu u svom selu ugledao tri poznata lika iz Hrvatskoga sabora onako u onoj pompoznoj pozi, mi ćemo spasiti Slavoniju i hrvatsko selo, a jedna od njih je svojevremeno upitao mog sina čime se ti baviš a on je rekao hranim svinje, a on ga upita a jel to teško, evo to su nam naše uvažene kolege koji ukratko na brzinu proguglaju na mobitelu, pogledaju naslov teme pa malo guglaju i onda se jave ovdje za raspravu i za repliku i onda bi oni pametovali, mantrali, raspravljali, kome? Onih koji ih slušaju a ti koji ih slušaju na početku sam rekao se zgražaju. Zašto se zgražaju? Pa zgražaju se upravo zato jer vide da oni koji govore o njihovom životu, pojma nemaju. Nemaju. Zašto nemaju pojma, zato što nisu nikad bili na selu, nikad se nisu suočili sa tim životnim problemima tih ljudi koji su morali pratiti one zakone ishitrene a koji su se ovdje donosili kao u njihovu korist. Sad zamislite vi jednoga seljaka koji mora burno pratiti koji ćemo mi pametni zakon ovdje njima donijeti da oni ne bi bili u sukobu sa tim zakonom pa da ne bi i kazneno odgovarali. Tema je koliko vidim zakon o izmjenama i dopunama Zakon o veterinarsko-medicinskim proizvodima. Šta nam to znači? Pa ne znači nam ništa. Eto ja dolazim iz sela Jarmine, 2800 stanovnika je bilo, sad je možda 2500 ili 2400, nismo provjeravali koliko ih je otišlo van iz Hrvatske ali eto, mi nemamo nijednu kravu. Kod nas djeca već znaju da mlijeko dolazi iz frižidera davnih dana. Posljednjeg konja u selu imao sam ja. I on je otišao. Zašto je otišao? Pa zato što nemamo ni veterinara, ni u bližoj niti u daljnjoj okolici. Tko nam vrši štrojenje prasaca? Pa onaj tko se prvi dohvati skalpela. Ja se sjećam jednoga dide iz Ivankova, Kockarević mu je bilo prezime, poznati šokac, on je imao jednu kusturicu i imao je torbicu a unutra malo rakije i onda on tera prasce, povuče malo rakije, polije po kusturici, uhvati prvo prase sa bubrezima bijelima, izvadi to i nabije ga, nogom polije i njega da i on se zalije i on ode i živ i zdrav bio. I bez veterinara. A mi smo uspjeli upropastit selo a na koji način? Ne može to shvatiti onaj koji nikad nije bio na selu. Tko nije nikad pogledao ni kako izgleda vrhnje, kako izgleda ona pjena što se na mlijeku uhvati na ručno pomuzenoj kravi, tko je stasao s time, tko je gledao i napredovao, tko je gledao svoje selo kad se ujutro tjeraju na vašar još u zaprežnim kolima, pune boksove prasaca, pa kad prodaju te prasce, vrate se i namire si sve režije, troškove i porez i slivne vode i sve ono što ih pati za cijelu godinu. Ne zna to onaj tko ovdje sjedi, primi 17 pa nadalje i baš ga briga jer njemu je Google sva pamet. Reći ću vam drugu stvar, mi smo mnoge reforme ovdje donosili, spašavali smo poljoprivredu, svaki je ministar došao ovdje i iznio svoju reformu, on je taj Mesija koji će spasiti hrvatsku poljoprivredu a osim osobnog uspjeha tog istog ministra i one svite, klike oko njega, ja ne vidim ništa. Kaže ajmo okrupniti zemljište. Velika reforma, okrupnjavanje zemljišta i šta smo mi s time postigli? Mi smo s time postigli evo jedan primjer, selo Gaboš, na ulazu u selo Gaboš, s desne strane druga kuća, jedan poznati vojvoda dobio od hrvatske države jedan kombajn John Deera novoga u mirnoj reintegraciji, znate šta je napravio? Utekao je u Novi Sad, kao ide na sajam, ostao, nikad se nije vratio. A onda drugi primjer, neki dan sam bio u selu Ada, ide Markušica, Podrinja, Ada, to su vam većinski nastanjena srpskim stanovništvom, ja naiđe na tri brata koji žive u istoj kući a jedan je 5 puta dobio trihinelu. Zamislite čovjek koji je 5 trihinela preživio. Bolesti crijevnih od nametnika, zbog čega? Zato što mi je objasnio ovako, kad naiđe sada veterinar, oni što dezinsekcija, deratizacija i oni dođu u selo i idu od kuće do kuće i uzmu u jednu vrećicu najlon i stave pola kile zatrovanoga žita protiv glodavaca i on pogleda pa onda da je pojeo to, ne bi mu ništa bilo. Pa vi zamislite ta pusta sela, nenastanjena, svaka peta kuća naseljena da netko živi, neki starac, dobije jednu vrećicu tu protiv tih glodavaca. Zamislite koliko je tamo glodavaca. Pa dobro da ne dođe dobit možda i šesti put trihinelu. To je što se tiče tih sitnih problema. Ali pogledajte, ja neću da završim s ministrima, nikako, sjetit ću se i ovog zadnjeg ministra iz SDP-ove Vlade koji je bio jako dobar za hrvatsko selo ali u obratnom smjeru. Ono osobno se izvukao iz svih dugova, posao mu procvjetao, nagomilao nekretnine, popravio si budžet, imovinsku karticu, sve je čovjek napunio i čovjek je imao istu viziju za hrvatsko selo. Kome je on pomogao? Evo pogledajte njegov program, nabrzaka sam pronašao, kaže, nova afera SDP-ova ministra, novac za poljoprivredu dobilo pogrebno poduzeće. Zamisli ti pametnoga ministra, koliko takvih ministara je prošpartalo ovih HS, previše, previše ih je prošpartalo ovuda, previše ih je maslalo onih koji nas gledaju, previše. Imao sam rođaka koji je bio vrlo uspješan, još ga imam, još je živ, sad više nije uspješan, imao je 70 krava, ostao je polju minskome bez noge, imao je farmu krava najsavremeniju, cijela obitelj unutra je radila i još ljudi sa strane, to je bio primjer uspješnog poljoprivrednika, a oni koji su okrupnuli zemljište, pa ga dali onima koji samo proizvode hranu, a nemaju stoke kod kuće, oni su krivci i oni koji su im omogućili i oni koji su isplanirali takav smjer poljoprivrede da bi mogli uvoziti one sireke iz Francuske, iz Irske, i sve drugo što mi kupujemo. Imamo jako puno trgovačkih kuća, svi ih obilazimo nedjeljom, jedva dočekamo vikend da uvatimo one korpe, pa se trkamo između onih polica, vau akcija, 17,00 kn, 5,00 kn, 7, uzmi, trpaj, džabe, makar se i pokvarilo, makar se i prežderali, dobili kolesterol, nije bitno, al neće nitko od one babe Mare kupiti jaje po kunu, ekološko proizvedeno. Pričamo mi ovdje i maslačemo još dugo i ja bi mogao dugo u ovom smjeru, al ću vam reći jednu stvar, davnih dana sam na jednom studijskom putovanju, bio sam mlađi 20.g., otišao u Austriju i na jednome brdu, cesta dijeli dva imanja, lijevo farma krava, krave idu van, četke ih češljaju, ispusti bazeni, otpadne vode, fekalije i ostalo, s desne strane pogon za proizvodnju sira, kajmaka, mlijeka i … [[Govornik se ne razumije]] parkirano u ono vrijeme, tovari se direktno iz hladnjače u škole, u vrtiće, njihov proizvod na austrijskom brdu, a ja u Slavoniji gdje mogu imat tisuće krava, nemam kome više ni ponuditi ni sir, ni mlijeko, ni vrhnje jer nemamo više ni upisane djece, ni u toj Adi gdje su Srbi naseljeni, Markušici, Podrinju, a Boga mi da prostiš ni u Jarmini. Hvala vam.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Culeju. Imamo repliku, poštovani kolega Gordan Maras, izvolite.
Hvala lijepo. g. Culej, evo, moram vam reći da se sa raspravom vašom gotovo u potpunosti slažem i već sam digao ruke od vas i reko neću se složit nikad sa Culejom, ali evo, sada rasprava koju ste dali je jedna rasprava koja zorno oslikava stanje u hrvatskoj poljoprivredi. Ali sada razmišljam da uzmem vašu raspravu, da je napišem i da tražim ostavku ministra Tolušića. Ovo sve šta ste vi sada rekli, ovo sve šta ste vi sada rekli je razlog da ovaj tren odstupi ministar Tolušić jer očito je, ako u Jarmini nemamo niti jednog konja, niti jedne krave, pa kakav to posao radi ministar Tolušić? Kakav to posao radi državni tajnik u Ministarstvu poljoprivrede i sve ono šta mi želimo? Nikakav, loš i zato budite iskreni, otvorite se, neka pusti stranačka stega i recite šta mislite. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Maras. Odgovor, kolega Culej izvolite.
Poštovani kolega Maras, vi biste bili i policajac i porotnik i sudija, a da ne saslušate ministra da svoj mandat odradi do kraja, podnese izvješće za njega, pa onda sudite. Ajmo mi o svima onima koji su bili prije njega ministri jer nije selo propalo od dolaska Tolušića, a ne znam da li će uspjet napredovati, to ćemo se vidjeti na kraju mandata, nemojte bit sudija dok ne budemo imali sve činjenice na stolu.
Zahvaljujem kolega Culej. U ime Kluba zastupnika MOST-a završna riječ, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Kolegice i kolege, evo sam, veterinarstvo i medicinski proizvodi u RH, to je zakon, izmjena zakona tj. Direktiva koje mi donosimo često ovdje po cile dane, evo najveći dio je Direktiva i usklađivanje sa europskim zakonodavstvom. Međutim, otvorila se druga tema koja je puno značajnija, a puno je značajnija tema o kojoj svi govorimo da, evo sad je kolega govorio šta je u Slavoniji, ja znam šta je u Dalmatinskoj zagori jel tu živim, tu ću živjeti, rodio sam se na selu, seljak sam i znam kad sam bio mali da smo u obitelji, a tako i drugim obiteljima imali dvi, tri krave, troje, četvero prasadi, imali smo kokoši, to smo prodavali na tržnicama i s tim smo se bavili. Otac radio u tvrtki, firmi kao transportni radnik, majka i domaćica i tako smo radili i živjeli i samo mi je bilo puno života, sad se ne čuje ni dječji plač, niti ima stoke, a mi govorimo ovdje o poljoprivredi cijelo vrijeme i puste Direktive, evo sada je ovaj zakon koji je, izmjene zakona, dok mi danas, evo u Cetinskoj krajini imamo ogromno sinjsko polje, 2019.g. nemamo sustav navodnjavanja, a kroz srid polja iđe čista, bistra rijeka Cetina i ljudi koji se bave poljoprivredom imaju problem jer u srid lita imaju sušu jel nema sustava navodnjavanja 2019.g., a do Splita, najvećeg bazena imamo 30 km, u blizini je Makarska, Zadar, u središtu smo Dalmacije gdje turizam cvita i naravno koji imamo problem? Imamo problem da nam pada proizvodnja, turizam raste, pa šta onda turisti koriste, šta mi prodajemo turistima. Zakonom o turizmu iznajmljivačima polupansionima i pansionima zabranjeno davati hranu s OPG-ova npr. u Sinju, npr. u Drnišu u šibenskom zaleđu, ravnim kotarima, zabranilo ispred …/nerazumljivo/… a kamoli nešto drugo. Umjesto da potičemo domaću proizvodnju mi pogodujemo velim korporacijama da uvoznu robu prodaju. Što se tiče povlačenja europskih sredstava mi smo na dnu i to je problem i mi moramo selo ojačati i planski, znači planskim dokumentima da se farme mogu lakše graditi, to je prvo i to je jedna velika kočnica i malo zaboraviti na ovo sve, triba zakonski urediti i odvode i sve što triba, međutim ne može se dogoditi da svima smrdi stoka. Prije svega mi moramo početi od sebe, ne smrdi im pršut ponavljam još jednom, ne smrdi im pršut, ne smrdi im sir domaći, ništa im ne smrdi, ali međutim uvijek nekakvi sporovi. Znači mi prije svega mentalni sklop smo promijenili skroz, mi moramo ojačati selo jer bez sela 2/3 Hrvatske nema bogate države, a to smo, u to se možemo vrlo lako uvjeriti. Otiđimo prema mome Sinju kroz Liku, pa ćete vidjeti nema stoke, a ne tako davno je bilo. I svi zakoni koji se donose mora se donositi u interesu zaštite domaće proizvodnje, ne može se dogoditi da ministarstvo koje bi tribalo štititi poljoprivredu štiti i uvozni lobij. Štetnu, lošu hranu koju uvozimo, ja uvijek spominjem taj paški sir, kako rade odlagalište otpada na sred ovaj ledine, paše …/nerazumljivo/… kad i ovce pasu taj brend hrvatski koji bi tribao. To je bez problema sad se radi taj odlagalište otpada, umjesto da potičemo ljude da se bave proizvodnjom paškog sira, da potičemo ljude da proizvode svinje, a ne da uvozimo GMO hranjene GMO svinje. Ja sam dao taj zakon ovdje, naravno da su i lobiji utjecali da to se ne izglasa, da nema proizvodnje GMO-a, da nema uvoza i prodaje GMO-a, nego da promičemo i markiramo domaću proizvodnju i da država potiče domaću proizvodnju i da ovo država seljaku plaća besplatno sve ove, ove cijepljenja sve što je potrebno, to bi tribalo, znači sve da bude besplatno, a ne mi smo doveli da nemamo više sela ni seljaka nažalost više na taj način gubimo i državu. Bez bogata sela nema bogate države.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bulju na ovoj završnoj riječi. S ovime smo iscrpili sve rasprave po ovoj točki dnevnog reda. Zaključujem raspravu, glasovat ćemo o ovoj točki kad se steknu uvjeti.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z.E. broj 582, predlagatelj je Vlada RH, rasprava je zaključena, dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 81 glas za, donesen Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o veterinarsko-medicinskim proizvodima.
Poštovane kolegice i kolege sada ćemo kao što smo jučer odlučili, na prijedlog Odbora za poljoprivredu od slijedećih 12 točaka dnevnog reda provesti objedinjenu raspravu. Jel ima potrebe da čitam svih 12? Nema, dobro. - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o uskladištenju i skladišnici za žitarice i industrijsko bilje, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 583 - Prijedlog Zakona o izmjeni Zakona o duhanu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 584 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o gnojivima i poboljšivačima tla, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 585 - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 2003/2003 o gnojivima, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 586 - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o provedbi Uredbe (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 587 - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o informiranju potrošača o hrani, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 588 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o zaštiti životinja, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 589 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopuni Zakona o provedbi Uredbi Europske Unije o zaštiti životinja, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 590 - Prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 591 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 592 - Prijedlog Zakona o izmjenama zakona o lovstvu, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 593 - Prijedlog Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja, s konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 594 Predlagatelj akata je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članaka 172. i 204. Poslovnika Hrvatskog sabora. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog predlagatelja da se ovi zakonski prijedlozi rasprave po hitnom postupku. Sukladno članku 204. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje i amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave temeljem članka 197. Poslovnika Hrvatskog sabora. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za poljoprivredu. Molim predstavnike predlagatelja, poštovanog gospodina državnog tajnika Ministarstva poljoprivrede, Tugomira Majdaka da nam da dodatno obrazloženje prijedloga ovih zakona. Izvolite gospodin Majdak.
Hvala, poštovani podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice, poštovani saborski zastupnici, evo Vlada RH podnosi izmjene i dopune ukupno 12 posebnih zakona iz nadležnosti Ministarstva poljoprivrede čije se donošenje predlaže radi provede Nacionalnog programa reformi za 2018. godinu kojim su utvrđene mjere za jačanje konkurentnosti gospodarstva te unapređenje poslovnog okruženja, konkretno mjere 4.1 odnosno 4.1.1. te s time u vezi mjera 1.1.5. objedinjavanje gospodarskih inspekcija kao temelj za učinkovitije obavljanje inspekcijskih poslova u konkretnom slučaju inspekcijskih nadzora koji se obavljaju u Ministarstvu poljoprivrede. Usklađenjem predmetnih zakona sa Zakonom o Državnom inspektoratu uređuje se odredbe vezano uz inspekcijski nadzor nad provedbom ovih zakona budući da inspekcijske poslove poljoprivrede, veterinarske, lovne, šumarske i fitosanitarne inspektore Ministarstva poljoprivrede od 1. travnja 2019. godine preuzima Državni inspektorat. Izmjenama Zakona o informiranju potrošača o hrani nadležno tijelo za provedbu zakona ostaje Ministarstvo poljoprivrede, a službene kontrole nad provedbom zakona provodit će poljoprivredni, sanitarni, veterinarski inspektori Državnog inspektorata odnosno ribarski inspektori Ministarstva poljoprivrede. Također uređuju se odredbe vezane uz nadležnost nad provedbom službenih kontrola, koje proizlaze iz Zakona o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje o zdravlju i dobrobiti životinja budući da poslove službenih kontrola te veterinarske i sanitarne inspektore Ministarstva poljoprivrede odnosno Ministarstva zdravstva od 1. travnja 2019. godine preuzima Državni inspektorat. Dosadašnji poslovi službenih kontrola ribarska inspekcija temeljem zakona i dalje ostaju u Ministarstvu poljoprivrede. Višegodišnji plan službenih kontrola izrađuje Ministarstvo poljoprivrede. U skladu s člankom 204. stavka 1. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženo je donošenje ovih zakona po hitnom postupku u cilju izbjegavanja pojave pravnih praznina u postupanju inspekcijskih službi u sklopu Državnog inspektorata od 1. travnja 2019. godine kao i svrhu osiguravanja pravilnog, učinkovitog i djelotvornog funkcioniranja državne uprave u upravnim područjima koje je Državni inspektorat preuzeo od pojedinih središnjih tijela državne uprave. Za provedbu ovih zakona nije potrebno osigurati dodatna sredstava u Državnom proračunu RH. Hvala na pozornosti.
Zahvaljujem gospodinu državnom tajniku, imamo replike, poštovani kolega Miro Bulj, izvolite.
Hvala lijepo, ovo je u biti usklađivanje zakona tj. pod isti inspektorat, sva ova kontrole tijela, pa evo ovdje imamo izmjene Zakona o uskladištenju i skladišnici za žitarice i industrijsko bilje, tada je bio isto inspektorat ujedinjeni, nisu bili razdvojeni u vrijeme kada je pomelo se bilo na skladište, koja su bila u Đakovu, čini mi se, uskladištena, tone i tone su tada, 9000 kamiona je pometeno, pa bi ja evo molio da pripazite vi jel ja ne znam koji će bit sad vaš odnos sa tim Inspektoratom koji je donesen lex Mikulić, koji je donesen da bi, kako ćete vi to sad kontrolirat, da će se isto se dogodit da se pometu svi ambari, kompletno skladište 9000 vozila žita je nestalo za vrijeme Inspektorata koji je bio jedinstven. Koja će biti vaša sada suradnja i na koji način ćete vi kontrolirati da se to ne dogodi, da se pometu sva skladišta [[Upadica: Zahvaljujem]] da 9000 kamiona žita nestane?
Zahvaljujem, kolega Bulj. Slijedeća replika poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
…/Govornik isključen/…g. potpredsjedniče HS. g. Državni tajniče, nadležno tijelo za hranu sukladno svim promjenama zakonama ostaje i dalje Ministarstvo poljoprivrede. Sukladno tome predviđam da Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva mogu prenijeti zadaće kontrolnim tijelima u sustavu službenih kontrola hrane, te svako ministarstvo onda sukladno tome svoje kontrolno tijelo kontrolira odnosno nadzire. Sad mene zanima, dakle, u postupak donošenja višegodišnjeg plana službenih kontrola sukladno visini rizika uključuje se Inspektorat, pa me zanima tko kontrolira odnosno nadzire rad nad kontrolnim tijelima koja sudjeluju u kontroli hrane, Inspektorat ili Ministarstvo poljoprivrede odnosno Ministarstvo zdravstva? Hvala.
Odgovor, g. Kraljičak, izvolite.
Hvala na pitanju. Što se tiče nadzora službenih kontrola nad kontrolnim tijelima provodit će Državni inspektorat, a upravni nadzor nad ugovorom kojim ćemo davati javne ovlasti kontrolnim tijelima, provodit će Ministarstvo poljoprivrede. Ministarstvo poljoprivrede organizira, a Državni inspektorat provodi službene kontrole.
Zahvaljujem na odgovoru. Želi li možda izvjestitelj Odbora uzeti riječ? Ne, hvala lijepo. Otvaram raspravu, u ime Kluba zastupnika HDZ-a poštovani kolega Josip Križanić, izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče HS, poštovani gospodo državni tajnici sa suradnicama srdačno vas pozdravljam, kolegice i kolege, ovim setom poljoprivrednih zakona provodi se odluka Vlade iz 2.8.2018.g. za funkcionalnim spajanjem agencija i smanjivanjem agencija, zavoda, te drugih ustanova sa javnim ovlastima, a sve to u direktnoj vezi sa osnivanjem Državnog inspektorata, te prelazak svih inspekcija, osim ribarske u jedinstveno inspekcijsko tijelo Državni inspektorat. Cilj je racionalizacija broja ljudi, ali i smanjivanje troškova ovih pravnih osoba. Financijsko rasterećivanje proračuna će se tek vidjeti, ali sigurno je da spojene poljoprivredne agencije neće više imati ravnatelje, vozače, tajnice i prateće osobe. Naravno da se nadamo da je ovo prvi korak i početak ozbiljnog smanjenja ukupnog broja službenika, a ne samo prelazak javnih službenika u državne službenike. Izmjene i dopune ovih zakona iz Ministarstva poljoprivrede o kojima danas raspravljamo direktna su posljedica promjena koje donosi spajanje poljoprivrednih agencija i zavoda i njihovo involviranje i usklađivanje sa poslovima inspekcija Državnog inspektorata. Radi se o prilagodbi, te izmjenama i dopunama Zakona o izmjenama Zakona o uskladištenju i skladišnici za žitarice i industrijsko bilje, izmjeni Zakona o duhanu, izmjeni i dopuni Zakona o gnojivima i poboljšivačima tla, Zakon o izmjenama Zakona o provedbi uredbe o gnojivima, o izmjeni Zakona o provedbi uredbe o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja, o izmjeni Zakona o informiranju potrošača o hrani, o izmjeni i dopuni Zakona o zaštiti životinja, o provedbi Uredbe EU o zaštiti životinja, o obiteljskom poljoprivrednom gospodarstvu, Zakon o šumskom reprodukcijskom materijalu, Zakon o lovstvu i Zakon o službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje i zdravlju i dobrobiti životinja. U svim navedenim zakonima dolazi do promjena u ustroju djelokruga poslova, a posebice inspekcijskog nadzora koji prelaze u Državni inspektorat. Agencija za poljoprivredu i hranu će obavljati i poslove zaštite poljoprivrednog zemljišta, kao i praćenje poljoprivrednog zemljišta kao referentni laboratorij, te kao stručne institucije pratiti procjenu rizika potrošača vezano uz ostatke pesticida. Što se tiče Zakona o informiranju potrošača o hrani, nadležno tijelo za provedbu ovog tijela je Ministarstvo poljoprivrede, daje se ovlast ministru poljoprivrede za provedbu delegiranih poslova od strane Europske komisije, te ovlašten pravilnikom ili naredbom urediti pitanje nužno za provedbu ovog zakona. Kod provedbe Uredbe EU o zaštiti životinja, Inspektorat preuzima kontrolu nad odmorištima za životinje, a troškove nastale kao posljedice inspekcijskog nadzora nad pošiljkom životinja u odmorištu snosi prevoznik. Državni inspektorat provodi postupak odobravanja vozila ili plovila za prijevoz životinja, kao i u postupak uklanjanja istih. Dopunjene su i nadležnosti šumarskog inspektora, te izvršeno usklađivanje naziva nadležnog tijela državne uprave u postupanju fito sanitarnih inspektora, u izmjenama i dopunama Zakona o šumskom reprodukcijskom materijalu. Izmijenjenim Zakonom o službenim kontrolama o hrani i hrani za životinje propisuje se obvezna suradnja Državnog inspektorata sa nadležnim tijelima za hranu Ministarstva poljoprivrede vezano uz djelokrug rada nad službenim kontrolama koje se provode sukladno propisima o hrani za životinje, te zdravlju i dobrobiti životinja. Sukladno tome, predviđeno je da Ministarstvo poljoprivrede i Ministarstvo zdravstva mogu prenijeti određene zadaće kontrolnim tijelima u sustavu služenih kontrola, te svako ministarstvo, za svoje konto tijelo organizira i nadzor istih. U postupak donošenja višegodišnjeg plana službenih kontrola, sukladno visini rizika, koji izrađuje nadležno tijelo uključuje se Državni inspektorat. Držani inspektorat u provedbi službenih kontrola na granici surađuje sa carinskoj upravo sukladno članku 69. Zakona o veterinarstvu. Zaključno, set zakona o spajanju Agenciji u poljoprivredi, kao i zakona vezanih uz prelazak svih inspekcija, osim ribarsko državni inspektorat, ima za cilj suordinaciju i vertikalu u sustavu donošenje odluka, te veću funkcionalnost i efikasnost u Ministarstvu poljoprivrede s jedne strane te u inspektoratu s druge strane. Uz to ovakav … [[Govornik se ne razumije.]] bi trebao biti racionalniji i jeftiniji. Klub HDZ-a će sve ove zakone podržati. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi, sljedeća raspravu ime Kluba zastupnika Živog zida i SNAGA-e, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite, kolega Bunjac.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovane državna tajnice sa suradnicima, između ostaloga, danas raspravljamo o deklariranju hrane, što je vrlo važna tema, koja se u Hrvatskoj, samo o kojoj se u Hrvatskoj samo formalno govori, a hrana se vrlo slabo ili nikako označava. Oni koji su prisustvovali svojedobno sjednici, zajedničkoj Odbora za zdravstvo i Odbora za poljoprivredu, mogli su između ostaloga čuti, da je hrana glavni uzrok povećanih stopa bolesti u Hrvatskoj, pa čak na neki način i povećane smrtnosti, jer vidimo da se u Hrvatskoj, nažalost, u posljednje vrijeme, očekivana životna dob smanjila, što je vrlo žalosno jer vidimo s druge strane da se u državama EU, očekivana životna dob produžila. I sasvim je jasno da, tu situaciju moramo povezati sa hranom koju jedemo, odnosno, sa hranom koju jedemo, a ne znamo kojega je porijekla. Pitanje je vrlo važno istaknuti problem GMO-a, od kojeg je Hrvatska navodno slobodna, a imamo sasvim relevantne informacije, da preko 1000 namjernica koje jedemo, odnosno, koje su nam dostupne, sadrži GMO. To je vrlo važna informacija iz razloga jer za GMO, nisu napravljena, nikakva dugoročna istraživanja, odnosno, napravljena su istraživanja što se dešava s ljudima ili životinjama koje konzumiraju GMO par tjedana ili par mjeseci, međutim, ne zna se što se dešava, ukoliko se takva hrana konzumira godinama ili desetljećima. Inspekcija Croatia kontrola, utvrdila je prije par godina, da je za ljudsku hranu, 12% namjernica, znači sadržava GMO, dok stočna hrana koja se koristi u Hrvatskoj, je čak, 90% GMO-a i ona se u pravilu uvozi preko luke Kopar, prije svega, kukuruz i soja. Važno je napomenuti da je iza proizvodnje, GMO hrane stoji najveća tvrtka imenom Monsatno, koja je izvorno bila proizvođač bojnih otrova. Osobito je poznat slučaj kada je tvrtka Monsanto proizvodila bojne otrove za rad u Vijetnamu, koje dakle, uništavalo kompletne šume i sav okoliš, kako bi vojne postrojbe SAD-a mogle lakše identificirati pobunjenike. Između ostaloga tvrtka Monsanto je proizvodila insekticid DDT, koji je bio zabranjen '70. godina i brojne druge otrove koji su u međuvremenu zabranjeni, ali nažalost, GMO još nije zabranjen. Između ostalog, tvrtka Monsanto je poznata po zelenaškim ugovorima, koji su samo u Indiji skrivili smrt više od 300 tisuća indijskih farmera, koji su morali počiniti samoubojstvo, jer je to bio jedini način da se taj ugovor raskine. Statistike govore, da se u Indiji u vrijeme Monsantovih ugovora, dešavalo jedno samoubojstvo svakih 30 minuta i čak su onda u Indiji nastale u tim poljoprivrednim područjima posebne tzv. zone samoubojstva. Na kraju je u Indiji došlo do pobune, samih poljoprivrednika, prije svega u pokrajini Bihar, koja je u potpunosti odbacila bilo kakvo umjetno sjemen vratili su se autohtonom izvornom sjemenu, počeli proizvoditi hranu isključivo organski i što je najbitnije, na kraju su dokazali, da s takvom hranom, suprotno GMO hrani, imaju duplo veće prinosi, što je najbitnije troškovi su im puno jeftiniji a o utjecaju na zdravlje i prirodu bolje ne govoriti. Uspjeh u indijskih farmera, između ostalog, svjedočio je dobitnik Nobelove nagrade za ekonomiju, Josef Stiglic koji je dakle, o tome i izvijestio znanstvenu javnost, a vrlo je zanimljivo da su se angažirali i pojedini političari u tom problemu, pa je čak i svojedobno i britanski prestolonasljednik Charls izjavio da se u Indiji dogodio, citiram GMO genocid. Znači Indija se od 2017. godine vratila organskom sjemenu, GMO sjeme, GMO hrana je izbačena iz Indije, ali nažalost, nije još uvijek izbačena iz Hrvatske. Osim što Monsatno proizvodi GMO sjeme i što je dakle, skrivio smrt stotina i stotina tisuća ljudi, bilo u ratovima, bilo kroz zelenaške ugovore, Monsanto proizvodi i herbicid glifosat, za koji se prošle godine, konačno potvrdilo ono što smo mi u Živom zidu odavno i govorili a to je da glifosati uzrokuju rak. Znači imamo prošle godine iz ljeta, presudu seljaku SAD-a kojemu Monsanto mora isplatiti 300 milijuna dolara ne samo zato što je on dobio rak koristeći glifosate nego zato što su oni znali da glifosat uzrokuje rak a ipak su taj proizvod prodavali. Znači oni su svjesno učinili zlo i zbog toga je izrečena tako visoka presuda. U Hrvatskoj opet s druge strane imamo situaciju da je ministar Tolušić dopustio upotrebu glifosata sve do 2023. godine a tu je najpoznatiji proizvod cidokor herbicid koji se masovno koristi u maslinicima, vinogradima i voćnjacima. S te strane, ja bih zapitao ne samo saborske zastupnike nego i sve hrvatske građane što jedemo, što jedemo i kakvog smo zdravlja, kakve smo energije. Upitao bih ministra Tolušića i ovdje nadležne predstavnike ministarstva zašto ne provedete zakon iz 2005. godine, znači star 14 godina da se na hrani mora označavati da li ima GMO-a ili nema. Zašto ne provedete znači Zakon koji je već na snazi? Kako je moguće da su sve ne samo zemlje EU nego čak i zemlje koje nisu u EU poput Srbije već odavno označile takvu hranu a jedino je mi nismo označili? Da li samo zbog izjave svojedobno ministra zdravstva da deklariranje GMO hrane ugrožava profit korporacija. Da li je vaš zadatak provoditi zakone RH, brinuti o zdravlju hrvatskih građana ili brinuti o profitu korporacije? Prema vašem ponašanju očito je ovo drugo. Ja bih podsjetio da osim što se tiče GMO-a se u mnogim zemljama svijeta hrana deklarira i na različite druge načine, znači na hrani možete pročitati da li sadrži konzervanse, da li sadrži aditive, da li sadrži boje itd.. Recimo osobita je opasnost u tzv. konzerviranoj hrani koja često sadrži kontroverznu kemikaliju bisfenol koja nije deklarirana, ona bi također trebala biti deklarirana i ljudi bi morali dakle se informirati o tome što to konkretno znači za njihovo zdravlje. Također u Hrvatskoj imamo situaciju da se mnoga hrana lažno deklarira kao zdrava recimo bez šećera, a istovremeno se u tu hranu stavlja aspartam koji je 200 puta slađi od šećera i koji izaziva ozbiljne zdravstvene tegobe. Isto tako za onu hranu na kojoj piše da nema masnoća stavljaju se zamjenske masnoće koje su puno opasnije od prirodnih masnoća. To bi sve dakle Ministarstvo poljoprivrede trebalo na neki način urediti. Što se tiče aditiva hrvatski građani bi morali znati da godišnje u hrani prosječno pojedemo oko 7kg aditiva. Znači pojedemo jednu punu vrećicu aditiva. Normalno da tu količinu aditiva pojedemo u jednom danu da bi umrli, ali kada se ona eto rasporedi na 365 dana onda ne umremo istog trenutka ali je vrlo lako moguće da smo si skratili život. Svi ti aditivi prikriveni su na način da se deklaracije pišu tako malim slovima da se ne mogu vidjeti čak niti zdravim okom a kamoli a posebno ne uz pomoć naočala i ljudi koji imaju slabiji vid i skrivaju se slovima E i brojkom koja ide uz to slovo E pa onda vi vidite da se u nekoj hrani nalazi aditiv E316 ili E524 ali to ne znate što konkretno znači. Znači Ministarstvo poljoprivrede moralo bi informirati ljude o tim aditivima. Također onoliko koliko sam vidio na policama u stranim trgovinama često je hrana označena na to da li sadrži antibiotike ili ne sadrži. U Hrvatskoj o tome nema čak niti spomena. Znači danas je, idemo reći to tako trend da poljoprivrednici daju životinjama antibiotike. I sve statistike pokazuju da se danas oko 2 trećine antibiotika troši za prehranu životinja. Znači puno manje ljudi koristi antibiotike nego životinja. A što je najgore od svega antibiotici se daju zdravim životinjama, znači ne bolesnim nego zdravim, ne iz razloga da bi se spriječile bolesti nego zato što uz pomoć antibiotika životinje dobivaju brže na težini. Zahvaljujući upravo toj pretjeranoj upotrebi antibiotika danas se razvijaju bakterije otporne na antibiotike što ima i indirektno utjecaj na ljudsko zdravlje. Prošle godine je Svjetska zdravstvena organizacija pozvala stočare da antibiotike više uopće ne daju životinjama. Što je Ministarstvo poljoprivrede poduzelo po tom pitanju? Apsolutno n išta. I onda normalno zbog toga dolaze ozbiljne posljedice. Evo ja sam više puta pisao ministru Kujundžiću i dobio sam sljedeće podatke, između ostaloga u Hrvatskoj stopa raka raste iz godine u godinu. Znači nemamo doslovce ni jednu jedinu godinu da bi stopa raka pala barem privremeno, nego svake godine imamo sve više i više umrlih. Hrvatska je trenutno u svijetu 6.-ta država po stopi smrtnosti od raka a nema čak niti dokument koji se zove nacionalna strategija borbe protiv raka. Također prema službenim podacima Ministarstva zdravstva u zadnjih 10 godina neplodnost se povećala za 43% kod žena. Otkuda dolazi ta neplodnost? Imamo li pravo sumnjati da je u pravo GMO uzrok te neplodnosti? Zašto je danas oko 17-20% parova u Hrvatskoj, neplodno odnosno, ne može imati djece? Ima li i to utjecaja na tu demografsku katastrofu, koju cijelo vrijeme govorim. Imamo npr. službenu studiju, napravljeno na danskim farmama svinja, gdje se promatralo dakle, 30 tisuća svinja, od kojih su pola jele GMO hranu, a druga polovica je jela organsku hranu. I primijećeno je dakle, da ove životinje, odnosno, svinje, koje su jele GMO hranu, imaju daleko, daleko manje potomstva, nego što imaju životinje, koje su jele organsku hranu. Ne samo da imaju daleko manje potomstva, nego im je bio i bitno smanjen životni vijek, između ostalog su imali 3 puta više zdravstvenih problema, nego životinje koje su jele organsku hranu. Također prema službenim podacima, koje smo dobili od Ministarstva zdravstva, broj autista se u Hrvatskoj povećaju u 21. st. za čak 5 puta. Ponovno možemo postaviti pitanje, koji je razlog tome i na koncu konca, koliko te bolesti ukupno utječu na zdravlje stanovništva pa i na smrtnost. Postoji tendencija vrlo ozbiljna, da će uskoro, recimo oboljeli od raka, preskočiti broj oboljelih od kardiovaskularnih bolesti, odnosno, to će postiti glavna uzrok smrtnosti, dakle, bolest koja do prije nekih 50 ili najviše 100 g. u Hrvatskoj, uopće nije postojala. Toliko za sada, ostatak ću reći u svojoj pojedinačnoj raspravi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Bunjcu, prelazimo na sljedeću raspravu, u ime Kluba zastupnika SDP-a, poštovani kolega Alen Prelec, izvolite.
Hvala poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče sa suradnicima, evo imamo pred sobom ovih 12 objedinjenih točaka i ja sam na Odboru za poljoprivredu bio za i mi ćemo u SDP-u biti za sve ove prijedloge zakona. Mislim da idu u dobrom smjeru što se tiče ovoga, ali ovo je sada i prilika da govorimo o općenitim stvarima, kao što se evo, kolega Bulj govori o općenitim stvarima, kao što je govorio i kolega Bunjac, sada, o nekim problemima u poljoprivredi, pa ću i ja reći o nekim stvarima, koje bi iskoristio ovu priliku, kada govorimo o poljoprivredi i sve ono što je vezano uz poljoprivredu, što dajemo prijedloge i što mislimo da nije dobro. Točka 1. ovog prijedloga Zakona, je prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o skladištenju i skladišnici za žitarice i industrijsko bilje. E sada tu je prilika da malo progovorio o primjeni kanabisa u medicinske svrhe. Ja ću neke stvari ovdje čitati, a neke ću govoriti iz glave, čisto da evo, dam javnosti ali i svim ovdje prisutnima, koji slušaju, malo dojam o toj problematici. Naime, Luksetiću, gospodinu Luksetiću, a znamo svi tko je gospodin Luksetić, koji boluje od multipleskleroze, krajem siječnja, potvrđena je prvostupanjska presuda, kojem je osuđen na 2 g. bezuvjetnog zatvora zbog ilegalne proizvodnje marihuane radi prodaje, iako je u svojoj obrani, gospodin Luksetić tvrdio da je marihuanu uzgajao zbog proizvodnje kanabisova ulja, koja ublažava simptome te teške bolesti. Njegov odvjetnik je nakon toga, nedugo, rekao, citiram, nije mu dobro, od kada se liječi, stanje mu se pogoršalo, ali za to nitko neće odgovarati. Slijed, idemo dalje, jutros sam potpisala pomilovanje Huanitu Luksetiću i poslali smo svu dokumentaciju u Ministarstvo pravosuđa, koje treba izvijestiti gospodina Luksetića, odnosno, njegovog pravnog zastupnika, o tom pomilovanju. Rekla je predsjednica Grabar Kitarović u intervjuu Hrvatskom radiju u emisiji. Pa evo, sada ja sam išao ovim slijedom i smatram da ovo apsolutno nema nikakve logike. Prvo čovjeka sudimo, pa mu onemogućimo da koristi i dalje ulje za svoje liječenje, a znamo što znači izgubiti zdravlje, ne daj Bože da netko od nas to prođe, da li djeca, obitelj ili bilo tko u obitelji, a onda evo, tom istom Luksetiću, zabranimo korištenje, pritvorimo ga, a onda dođe pomilovanje od predsjednice, ono donosimo zakone, pa ih onda kršimo, pa onda ide predsjednica koja sve to pomiluje. Ja stvarno ne vidim više koja je smisao svega toga skupa. Mi već dugo godina govorimo i tražimo da se napravi jedna prava rasprava o kanabisu u medicinske svrhe, odnosno primjene kanabise u medicinske svrhe, međutim, ništa se ne događa. Do sada je bilo, vezano uz ovu temu, priče, evo bojimo se legalizirati kanabis, zbog zloupotrebe. Jasno da treba biti opravdana sumnja i bojazan zbog zloupotrebe, međutim, ja ću vam sada reći, ima jedna dobra poslovica, u skandinavskim zemljama, mislim da to u Švedskoj kažu, bolje da su nam 3 kriminalca na slobodi, nego jedan nevin u zatvoru. A ja ću reći u ovom slučaju, bolje da evo, jedan Luksetić ili sličan njemu bude ozdravio i olakšali mu bolovi, što se tiče upotrebe ovog ulja, da imamo i 3 oni koji će to zloup9otrebljavati. To je moje mišljenje i za to ću se založiti i mi u SDP-u se upravo za to zalažemo. Ako postoji ikakva mogućnost da pomognemo oboljelim ljudima, ajmo to učiniti. A da to nisu samo prazne riječi, ja ću vam pročitati neke stvari koje iz ispovijesti ljudi koji su se liječili, evo ispovijest, jednog Zagrepčanina. Naravno da ulje od kanabisa, nitko ne kupuje u apoteci, proizvodimo ga sami i to je jeftinije. Nisam nikada koristio kapi na bazi medicinskog kanabisa iz ljekarni. Više je razloga za to, prvo treba vam bijeli recept, kojeg je teško dobiti, a liječnici baš nisu vični prepisivati te pripravke, a kao drugo, mjesečnu dozu bi trebao platiti oko 3000 kuna što je apsolutno previše za moj standard i ne pada mi na pamet to trošiti. Dal' mu pada ili ne pada, ali mogu suosjećat s njim s kakvim problemima se nalazi. Nastale pripravke na bazi kanabisa, nažalost, bolesni su osuđeni na crno tržište. E sad, evo u zadnje 2 g. ministar Kujundžić nije imao potrebu sazvati povjerenstvo za medicinski kanabis što je njegovo diskrecijsko pravo. U te je 2 g. došlo do novih znanstvenih medicinskih spoznaja a djelovanju kanabinoida i povjerenstvu je onemogućeno da evoluira rezultate primjene postojećih regulativa i napravi korekciju da bi lijek bio dostupan oboljelima. Posljedica je da su pacijentima u Hrvatskoj preparati kanabisa nedostupni jer je cijena previsoka, do recepta se teško dolazi, konkurencije nema jer je uvoznik jedino Imunološki zavod, dva dostupna pripravka ne zadovoljavaju pacijente a indikacije nisu proširene u skladu sa novim znanstvenim spoznajama. Pa evo, to je jedna tema od ovih 12 koje ovdje imamo pa vas molim u ime svih onih koji su oboljeli a to je naš prijedlog, da stvarno svi zajedno sjednemo i vidimo što možemo učiniti vezano uz ovu problematiku odnosno primjenu kanabisa u medicinske svrhe. Evo još ću neke teme ovdje konkretizirati i aktualizirati vezano uz poljoprivredu pošto je ovo svih 12 tema o kojima govorimo, a to je općenito o hrvatskoj poljoprivredi. Hrvatska poljoprivreda je na svom povijesnom minimumu, posebno se to odnosi na stočarstvo i mljekarstvo a aktualna Vlada donosi zakone koji se ne provode a najnoviji slučaj provedbe Zakona o poljoprivrednom zemljištu pokazao je kako ovakav način vođenja poljoprivredne politike ne vodi nigdje. Od tri obroka u Hrvatskoj, dva su iz uvoza, ponovit ću ovo. Od tri obroka u Hrvatskoj, dva su iz uvoza. A iako smo uložili ogromne novce preko 1 milijarde eura samo kroz SAPARD IPARD a po mojim podacima, 35 milijardi kuna je uloženo u poljoprivredu kroz razne poticaje, možda malo više, možda malo manje, kakav imamo učinak? Iako smo uložili ogromne novce, kroz programe ruralnog razvoja, proizvodnja nam je manja za 40% u odnosu od prije, za 5 milijardi kuna u odnosu na prije 10 godina. 5 milijardi kuna u odnosnu na prije 10 godina. Postali smo zemlja ovisna o uvozu hrane i pitanje je što bi nam se moglo dogoditi da dođe do velikih globalnih poremećaja. 3 g. izgubili smo proizvodnju od oko 100 milijuna litara mlijeka i samodostatnost nam je među najnižima u EU-u. Hrvatskoj nedostaje jasna strategija koja će reći što želimo i možemo i trebamo proizvoditi. Ona treba biti temelj nakon čega će se donositi zakoni koji će pratiti takvu jasnu strategiju. Ja imam jedan primjer a vezan je uz ovih 100 milijuna litara manje mlijeka kojeg proizvodimo u zadnje vrijeme a to sam aktualizirao i na Odboru za poljoprivredu, naime postoji u požeškom kraju jedna zadruga koja evo, pokušava se dić, dić na noge, o njoj ovisi 40 zaposlenih i preko 60 kooperanata, imaju problema dobivanje, treba im kredit 2 milijuna, slušate, 2 milijuna kuna da bi spasili 40 radnih mjesta i 60 kooperanata. I tih 2 milijuna kuna ne može dobiti jer jasno, HBOR im kaže nemaju dobru bilancu. Ispada da u Hrvatskoj možeš dobiti kredit ako imaš dobru bilancu i hrpu novaca na računu. Ali kredit za takve ljude i ne treba. Ljudi takvi ne trebaju. Takve zadruge ne trebaju kredite. Ja sad apeliram evo na vas poštovani državni tajniče, da stvarno upotrijebite svo svoje znanje, umijeće, vrijeme i vi i ministar da pomognemo tim proizvođačima, evo konkretno ja ću reći koja je zadruga u pitanju i molim vas da primijetite ljude, to su konkretne stvari, ovdje donosimo zakone a zakoni evo ga, ne znače ništa za naše neke naše poljoprivrednike. Govorim o 2 milijuna kuna koji bi spasilo zadrugare, njih 40 zaposlenih i 60 kooperanata a potrošili smo 35 milijardi kuna u poljoprivredu kroz razne poticaje. Ajmo ljudi se trgnut, donosimo zakone, konkretno prijedloge, konkretne pomoći odbijamo, zato što HBOR je rekao nemaju dobru bilancu. To su konkretni problemi u poljoprivredi, time se trebamo svi skupa založiti da to riješimo, molim evo, sve vas ovdje koji ste prisutni da konkretne ljude primite i dok sa saslušamo, da vidimo kako im pomoći. Antun Laszlo, član stručnog savjeta kaže udruge, zatraži je da izvrši revizija raspodjela državnog zemljišta jer se različiti zakoni provode od daleke 1993. g. kada je provedena nakaradna privatizacija poljoprivrednih kombinata. Svaki ministar i svaka vlada ima neku svoju ideju i svoju viziju kako dijeliti državnu zemlju no i naše poljoprivredne proizvode koji ništa no vidljivo je da niti jedna reforma nije bila dobra. Sela su nam prazna, mladi ljudi odlaze a mi se i dalje vrtimo u krug, istaknuo je Laszlo. I kad je gospodin kolega govorio o tome kako treba slušati ljude koji stvarno se bave proizvodnjom, evo ovo je čovjek koji govori stvarno o proizvodnji i problemima. Gospodin Laszlo, mislim da bi njega trebali uvažavati u svemu tome skupa. Sve ovo što se do sada što se privatiziralo i radilo sa državnom zemljom je nakaradno. Postoje određeni pisani dokazi kako je još prije nagodbe koja je postignuta oko Agrokora, napravi posebna tvrtka na koju je izvršen prijenos prava zakupa zemljišta za pojedine tvrtke iz sustava Agrokor. Pravo zakupa prebačeno je na tvrtku ... [[Govornik se ne razumije.]] kakav je to naziv hrvatski, koja je osnovana u lipnju prošle godine. Ovo su konkretne stvari. Zbog čega su nam poljoprivrednici nezadovoljni? Zbog čega nam poljoprivreda nazaduje? A mi pišemo zakone, dobri su zakoni, 12 ih ovdje imamo u kompletu. A da li smo konkretno napravili nešto da bi ovakve stvari onemogućili, da bi bila pravedna raspodjela zemlje, da bi pomogli konkretnim poljoprivrednicima? Mislim da vrlo malo. Dalje. Hrvatska ima na raspolaganju do 2020. godine 2,4 milijarde eura za ruralni razvoj, a to su sredstva namijenjena za unaprjeđenje poslovanja gospodarstva, za izradu infrastrukture i nabavu mehanizacije. A onda uz sve to skupa imamo statistiku koja kaže. Hrvatska je po iskorištenosti EU strukturnih investicijskih fondova 2. najgora članica EU. Do kraja 2018. ugovoreno je 57,54%, a isplaćeno je 21,54%, odnosno 1,98 milijardi eura. Novci su nam nadohvat ruke, a mi ih ne koristimo. Ministarstvu poljoprivrede i svim agencijama je dužnost da pomognu poljoprivrednicima da što više novaca povuku iz EU fondova, a mi ih više puta sa našom regulativom onemogućujemo. Ja znam konkretan primjer, evo na svojoj općini. Postoje fondovi EU na koje se moje općina ne može niti javiti. Zašto? Zato što smo u 7. ili 8. skupini razvijenosti. O čemu mi govorimo? 7. i 8. skupina razvijenosti, kao to je ono veliki stupanj razvijenosti. Gospodo, mi smo svi sirotinja prema EU, prema njihovim jedinicama lokalne samouprave i onda onemogućujemo ili općine i gradove da se uopće kandidiraju zato što su navodno u 7. i 8. skupini. To se isto dogodi sa poljoprivrednicima. Poljoprivrednici se ne mogu u nekim slučajevima kandidirati jer imamo prenormirano sve skupa, jer imamo prenormirane zakone. Jer sami sebi onemogućujemo da koristimo fondove EU, a sad sam vam rekao koliko neiskorištenih fondove EU imamo. Koliko novaca tu stoji, mi plaćamo članarinu EU-i, a ne koristimo to. Naša je zadaća, vaša je zadaća u Ministarstvu poljoprivrede da pomognete poljoprivrednicima, da jednostavno uz vašu pomoć izvuku što više novaca iz EU, ne zato da bi imali hrpu novaca, nego zato, Hrvatska ne bi bila ovisna o uvozu hrane. A danas je. Od 3 obroka u Hrvatskoj, dva su iz uvoza. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Prelecu. Prelazimo na sljedeću raspravu u ime Kluba HSS-a, poštovani kolega Željko Lenart, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnicima, kolegice i kolege. U Hrvatskoj ništa nije slučajno i ništa se slučajno ne dešava pa tako niti ovo usklađenje zakona u svrhu stvaranja jedne mega inspekcije na kojoj će bit na čelu koje će biti jedan čovjek, danas jedne političke opcije, sutra druge političke opcije koji će imati u rukama veliku batinu i moći će vedriti i oblačiti u ovoj našoj državici. Nažalost moramo progovoriti o mnogim problemima koji su u setu ovih zakona koji su danas pred nama. Prvi kojem bi govorio je skladišnici. Nažalost, ta skladišnica nikada nije zaživjela u onom pravom obliku da bude valjani dokument za jamstvo našeg poljoprivrednika pri dizanju kredita ili posuđivanju novaca, kao što je rekao kolega ne onih koji imaju puno novaca na računu već onih koji novaca nemaju i kako bi financirali svoju proizvodnju ili svoje imanje, vrlo dobro bi im ova skladišnica došla. Skladištenje poljoprivrednih proizvoda, pogotovo žitarica je jedna vrlo važna grana u kojoj se nažalost danas u RH svatko razumije i svatko misli da može na pravičan način baratati žitaricama, a svjedoci smo na terenu u kampanjama otkupa žitarica, da se sa žitaricama postupa na svakojake načine. Vrlo je puno onih koji sa tim žitaricama postupaju na neadekvatan način. No, međutim, uvijek su tu nečiji ljudi, neki lokalni moćnici kojima se sve gleda kroz prste i onda se takve žitarice prodaju po onom principu, red riba, red soli, pa opet red riba i tako se prodaje sve i dobro i loše, a na kraju krajeva, to konzumiraju naši građani ili građani nekih drugih zemalja u kojima se ovo izveze. Zakon o zaštiti bilja također, zaštita bilja u RH postaje također problematična zbog toga što smo pod pritiskom EU svaki dan lišeni određenog broja zaštitnih sredstava, a da se nije došlo do njihove adekvatne zaštite. Tako da, proizvođači soje polako dolaze u probleme, ali i sva ona sjemena koja su siju, a trebala bi imati početnu zaštitu, polako ostaju bez stih sredstava koja se mogu tretirati na sjeme i koja mogu kvalitetno štititi to sjeme od štetnika u njegovoj najosjetljivijom fazi, znači u nicanju, gdje svjesno se našim proizvođačima stavlja prilika da imaju gubitak zbog toga što jednostavno se ne mogu braniti od zemljišnih štetnika koji su unatoč klimatskim promjenama tj. zahvaljujući klimatskim promjenama sve agresivniji i sve više ih ima. Ja to osjećam na svojoj koži i mnogi moji kolege napade tih štetnika koji znatno prorjeđuje sklopove usjeva koji se siju. Zaštita hrane i informiranje potrošača o hrani je jedna posebna tema u RH jer znamo da nažalost hrana koja se prodaje u Hrvatskoj i o kojoj su svi oni koji je ne proizvode u biti ovisni o tome što kupe u razno raznim trgovinama, centrima, i jednostavno moraju to konzumirati kako bi preživjeli, a uglavnom ili vrlo često se dešava da ona nije kvalitetno označena ili da se na neki način obmanjuje potrošač koji tu hranu kupuje, pa ona ako je došla u velikom pakiranju u uvozu u Hrvatsku bude pakirana u Hrvatskoj pa se piše pakirana u Hrvatskoj i znači dovodi se u zabludu potrošač. Kada je izbila velika i naravno nezavršena afera s mesom iz poljskih klaonica, mi smo iz HSS-a smo i s ove govornice upozoravali da nije riječ samo o 2 klaonice, već da je u Poljskoj ali i u mnogim drugim zemljama pa i u onima iz kojih mi uvozimo meso slična praksa postupanja sa oboljelim životinjama koje su ili zaražene ili je meso njihovo neispravno za ljudsku prehranu. O aferi se govori u državama odakle je to meso došlo, ali nažalost u Hrvatskoj se šuti. Pa postavlja se pitanje zašto se šuti u Hrvatskoj, pa upravo zato da bi uvoznički lobij zaradio što više. Ministar poljoprivrede halabuku digne tek onda kada se o tome sazna iz medija, nažalost mi smo iz medija saznali da se je pojelo poprilično kebaba u Hrvatskoj od mesa koje je došlo iz Poljske tj. prije toga uvezeno iz Slovenije. Koliko je takve hrane za koju mediji ne saznaju i ne alarmiraju javni prostor, a koja prođe kroz ljudske organizme u RH. Porazan je i podatak da smo mi jedina članica u EU koja ima porast, značajan porast tumorskih oboljenja i jedina članica u kojoj se očekivana životna dob čovjeka smanjila. Unatoč svim medicinskim čudima današnjeg vremena u Hrvatskoj se smanjuje očekivana životna dob. Zbog čega? Kaže jedna poslovica ono si što jedeš, to je razlog. Mi u Hrvatskoj nažalost jedemo smeće. Oni koji toga nisu svjesni i ne žele to priznati ne čine dobro niti sebi, ali niti hrvatskom narodu. Jer po nekim postupcima bi se neke ljude moglo tužiti za veleizdaju i trovanje hrvatskog naroda. Za mene ovo nije smiješno jer svaki dan svjedočimo tome i svaki dan unatoč tome što smo neki poprilično svjesni toga neizbježno je da konzumiramo takvu hranu jer jednostavno ne znamo da je to neispravno ili na njoj ne piše kao bi to trebalo biti ili piše jako malim sitnim slovima, pa uglavnom ljudi ne mogu to pročitati ili konzumirate hranu gdje je negdje pripremljena od namirnica pa ni ne znate što ste u biti konzumirali. Na nekim proizvodima u Hrvatskoj bi trebalo pod rok trajanja napisati najbolje, pod rok do kad upotrijebiti nikad, jer imaju takvu kvalitetu da nisu za RH za potrošnju, ali kako kod nas zakonodavstvo funkcionira taman da i imate dobre dokaze ne možete si pomoći jer jednostavno vidimo i po ovim svim presudama koje se dešavaju da je to lakrdija i da ne možete istjerati pravnu na čistac. GMO o kojem smo govorili u vrijeme kada se taj zakon donosio, također je nešto što je ušlo u Hrvatsku na mala vrata i prisutnije je daleko više nego što to mi u Hrvatskoj i možemo zamisliti, a konzumiramo ga svi nažalost vjerojatno svaki dan. Imali smo afere oko salmonele, oko escherichie coli koje se daleko lakše otkrivaju nego GMO pa također u zadnje vrijeme nismo čuli da postoje takvi problemi, a znamo da postoje. Zbog čega? Zbog toga da ne bismo dirali velike trgovačke lance, da ne bismo dirali velike lobije koji imaju moćna sredstva i velike financijske proračune iz kojih mogu pokriti svoje problematično poslovanje i jednostavno biti država u državi, a država koja ima u sebi državu nije država. Zakon o obiteljskim gospodarstvima također dolazi u ovom setu koji ide prema inspekcijama, koji znači će biti objedinjen u ovoj raspravi zbog objedinjavanja inspekcija. Obiteljska poljoprivredna gospodarstva bez obzira što se neki hvale da rastu, raste im broj polako ali sigurno nestaju. Velike ribe polako jedu male ribe, kad velike ribe pojedu sve male ribe ostat će i one gladne pa će i one uginut ako neće bit pojedene od još većih riba. Nažalost, danas imati obiteljsko poljoprivredno gospodarstvo, 20, 30, 50 hektara u RH nije jednostavno. Vi kada krećete u proizvodnju jedino što znate koliko koštaju imputi, repromaterijal, gorivo, dijelovi strojeva, no kome, kada i po kojoj cijeni ćete prodati svoj proizvod, to je nepoznanica, uz to imate nepoznanicu faktor dragi Bog i ulazite u takvu proizvodnju, vjerujte mi nije lagano, a pogotovo onima koji se moraju zadužiti da bi proizvodnju pokrenuli i moraju prodati svoj proizvod kada je on najjeftiniji. Ja se nadam samo da ubuduće vrijeme će ove inspekcije malo olabaviti prema obiteljskim poljoprivrednim gospodarstvima, da sve te prepreke koje se postavljaju pred ta gospodarstva, će biti smanjene jer ti ljudi se moraju baviti poljoprivrednom proizvodnjom u kojoj ima jako puno problema da ona opstane i bude rentabilna, a prevelika administracija koja je pred njih postavljena je njima strašno veliki uteg, zbog toga što postoji jako puno ljudi koji se ne snalaze niti u ovom informatičkom dijelu koji ne mogu pratiti sve ove silne zakone koji se produciraju u RH i koji jednostavno proizvode, pa što bude i kako bude i zbog toga da ih počesto ostaju bez potpora ili im se one umanjuju ili im budu zabranjene na nekoliko godina. Smatramo da to nikako ne doprinosi razvoju poljoprivrede, a evo kao što je neki dan predsjednica rekla da je u poljoprivredu uloženo 60 milijardi kuna, a naša poljoprivreda je na povijesno najnižoj proizvodnji od postanka RH. Gdje smo mi to ulagali taj novac, gdje je taj novac potrošen i da li je taj novac otišao u krive ruke, da li smo državno poljoprivredno zemljište dali u krive ruke? Zašto inspekcije nisu djelovale na Agrokor kada nije plaćao koncesije ili zakup za državno poljoprivredno zemljište, preko 70 milijuna kuna duga, zašto nisu raskinuti ti ugovori, al evo danas smo svjedoci zašto nisu raskinuti, zato što su došle neke tvrtke ajsle koje su preuzele Agrokor i poljoprivredno zemljište, sad je osnovana neka druga tvrtka koja će to sve jednostavno utopiti i RH i hrvatski čovjek je ostao bez 30 i nešto tisuća hektara državnog poljoprivrednog zemljišta za koje se još sada vrši pritisak da se iznajmljuje po daleko jeftinijim cijenama, nego što se iznajmljuje hrvatskim poljoprivrednicima. Ja evo s ove govornice apeliram na načelnike općina da ne potpisuju te ugovore ili ako ih već moraju potpisati neka onda i naši seljaci imaju tako niske cijene najma državnog poljoprivrednog zemljišta i normalno u cijeloj RH neka to bude ujednačen. Ja se nadam samo da se ovo ujedinjavanje inspekcije neće biti korišteno za političke obračune u RH, što mi ne bi bilo nikakvo iznenađenje, da li će biti veća efikasnost, sumnjam jer kada se nema što raditi, onda se okrupnjava, kada se nema drugi puta što raditi, onda se opet razjedinjuje, mi smo to danas vidili, vidili smo da smo savjetodavno poljoprivrednu službu utopili u Ministarstvo poljoprivrede koja je još bila jedina spona između tog malog seljaka i države, no međutim, sve što se danas donosi, sve što ide dalje, ide u daljnjem cilju smanjenja i uništavanja hrvatske poljoprivrede. Hvala.
Zahvaljujem poštovanom kolegi Lenartu. Prelazimo na pojedinačne rasprave, poštovani kolega Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepo potpredsjedniče HS. Uvažene kolegice i kolege, poštovani predstavnici ministarstva, žalosno je znati da danas uza sve resurse koje RH ima uz 35 000 kvadratnih kilometara plodne zemlje uz predivnu klimu, uz velike rezerve vode, mi proizvodimo tek 60% hrane za domaće potrebe. Čuli smo tijekom ove rasprave da u školama dva obroka od tri koja se pojedu su iz uvoza. Mi uvozimo danas doslovce sve, uvozimo vina, ulja, uvozimo krumpire, rajčicu, mrkvu, znači, meso, nema proizvoda kojega ne uvozimo, a istovremeno to što uvozimo je ne druge klase, ne treće klase, nego neke 150-te klase i u biti se to nigdje na svijetu ne bi moglo prodati, osim u RH. Osobno poznajem recimo ljude koji se bave preradom mesa, rade u tvornicama u tim pogonima, kažu da ne bi to jeli, da bi radije umrli od gladi, nego jeli tu hranu koja se onda drugima prodaje. Evo nedavno smo čuli i za to poljsko meso koje se uvozilo u RH, znači, to meso je doslovce zaraženo, zaraženo ili puno tumora i kojekakvih drugih bolesti, onda se ti bolesni dijelovi izrežu, bace i onaj ostatak mesa se prodaje, dakle, kao zdravo. Oni koji su bili malo više znatiželjni mogli su na YouTubeu pogledati kakvo je stanje u tim poljskim klaonicama otkuda uvozimo meso, znači, to su doslovce krave koje ne mogu ustati, koje ne samo da ne mogu ustati, nego su potpuno mršave i što je najbitnije od svega, čak su izgubile pigment, znači, one čak više nemaju ni pigment na koži normalan, nego su blijede, bijele, ne znam kakve i onda te, dakle, potpuno bolesne krave na samoj samrti zakolju i gdje prodaju to meso? To meso prodaju u Hrvatsku, u Hrvatsku gospodo, a Ministarstvo poljoprivrede o tome nema pojama. Znači njih kada se pita, oni kažu mi o tome ne znamo ništa. Oni čak ni evidenciju nemaju o tome mesu, a kamoli da bi znali zaštiti svoje građane. A istovremeno to isto ministarstvo, na čelu sa ministrom Tolušićem, može lakonski brbljati, kako je hrana u redu i kako nema nikakvih problema. Nije onda nikakvo čudo da se pojavljuju svi ovi problemi koje sam govorio sa zdravljem, da je životna dob sve manja i da u biti ćemo svi mi, koji i donosimo ovakve zakone i koji konzumiramo takvu hranu snositi i osobne posljedice, čini se sasvim zasluženo. Koja su rješenja? Rješenja su ta, prvo da se uvozna hrana zamjeni domaćom hranom, drugo da se provede akcijski plan koji je Živi zid inače predstavio 2015. g. ali ga nažalost nikoga ne zanima, da se povećaju površine pod organskom hranom ili ekološkom hranom. Na taj način, ne samo da ćemo zaštiti zdravlje ljudi, nego što je najbitnije, otvarati ćemo radna mjesta, povećati ćemo izvoz i zaštiti ćemo okoliš. Također bi bilo vrlo važno da se uvede otkup te hrane, znači, domaće, zdrave, organske hrane i to prije svega da se oni kupuju u bolnice, u vrtiće u škole, u studenske menze, javne kuhinje, vojarne i na sva druga mjesta gdje se inače hrana kupuje. Također bi bilo vrlo važno, da država uvede i otkup organskog tekstila, znači da se kupuje bio pamuk, bio lan bio konoplja, znači sve ono u biti što naši poljoprivrednici mogu proizvesti. Postoje zemlje na svijetu, neke od njih su razvijenije od Hrvatske, poput Danske, a neke od njih su puno nerazvijenije od Hrvatske, poput recimo Dominikanske Republike, Kube ili Butana, koje imaju plan uz potpunosti priječi na organsku poljoprivredu, znači ne odmah, ali potpuno doći do toga da više ne postoji nikakva konvencionalna poljoprivreda, koja bi koristila herbicide, insekticide, a posebno GMO, od tvrtki kao što su Monsantno, Bajer, Sigenta, BSF i drugi. Ukoliko Živi zid bude u mogućnosti voditi poljoprivrednu politiku, mi ćemo sasvim sigurno učiniti te promjene i sasvim sigurno, garantiram, 100% da će se stope smrtnosti od ovih najtežih bolesti, koje sam prije u svojoj raspravi spomenuo značajno smanjiti. Do tada, pozivam sve hrvatske građane, da ne kupuju uvoznu hranu, da se dobro informiraju o tome, što jedu, da obiđu hrvatska sela, da upoznaju poljoprivrednike, da pogledaju njihova polja, da pogledaju njihove štale i sve druge objekte i kada se uvjere, da je hrana dakle, doista domaća, uzgojena s ljubavlju i na što je moguće bolje zdrav način, da onda tu hranu, kontinuirano i trajno kupuju. Ne kupujte u trgovačkim lancima, ta hrana koju kupujemo je otrovna, ta hrana će vam dugoročno proizvesti veliku štetu, ja razumijem, da su mnogi građani jednostavno prisiljeni tu hranu kupovati, ali pokušajte se zaštiti koliko god možete, jer vas jednostavno, vaša vlastita država ne želi zaštiti. Ne želi. Naša vlastita država jednostavno vas želi otrovati, imali smo između ostaloga i slučaj gospodina Bačića, čija bivša tvrtka, odnosno, tvrtka u vlasništvu njegove žene, je u Rijeci prodavala djeci hranu sa crvima, sa ličinkama, djecu su bolili trbusi, bila su bolesna, sada su ti ugovori otkazani, pa se traži drugi ponuditelj hrane, ali to vam najbolje pokazuje da u samom srcu ove vladajuće većine, postoje ljudi kojima je dakle, u interesu prodavati lošu hranu, a gušiti domaću proizvodnju. Prema tome, sve ove zakonske izmjene koje smo danas, ovdje raspravili, ustvari neće ništa bitno promijeniti, iz jednostavnog razloga, kada se usvoje, one ostaju mrtvo slovo na papiru, a ključni dokaz sam već prije naveo, a taj je da od 2005. g. imamo važeći zakon da se GMO hrana deklarira, ali do dan danas, ta hrana nije deklarirana. Prema tome, ako se 14 g. ne može provesti jedan zakon, a nitko za to ne preuzima odgovornost, pa o čemu mi imamo dalje pričati. O kakvom mi možemo pričati moralu u politici? Ovakvim mi možemo pričati ostavkama, o kakvim mi možemo pričati brizi za zdravlje i o kakvoj uopće brizi možemo pričati za ono najvrijednije što imamo, a to su ljudski životi naših građana. Toliko od mene, hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Bunjcu, prelazimo na sljedeću raspravu, poštovani kolega Ivan Pernar, izvolite.
Uvaženi kolege zastupnici, mislim da organska hrana je pozitivna stvar, međutim, ono što je problem danas, jest zapravo rast ljudske populacije, ja ću vam navesti samo neke statistike, koje su zanimljive, 1804. g. prvi put je broj ljudi na zemlji prešao milijardu. 1927. bilo nas je 2 milijarde, 1960. 3 milijarde, '74. 4 milijarde, '87. 5 milijardi, '99. 6 milijardi, 2011. 7 milijardi i procjenjuje 2020. biti će nas 8 milijardi. Znači broj ljudi na zemlji, raste ubrzanom stopom, a količina zemlje, koju mi imamo na raspolaganju je ista koja je bila i prije 200 g. ili 6000 godina što će reći da, što će reći da se nalazimo u problemu. A zašto? Zato jer proizvodnja mesa zahtijeva puno više površine nego recimo proizvodnja da tako kažem ostalih žitarica odnosno kultura poljoprivrednih. Ako pojedinac jede meso da biste nahranili tog pojedinca potrebno vam je 10 puta više obradive površine nego da biste nahranili pojedinca koji ne jede meso i naravno da bismo proizveli svo to meso što nam treba, treba nam zemlja. I da bismo došli do te zemlje koju ćemo pretvorit u pašnjake ili na kojoj ćemo uzgajat kukuruz ili pšenicu ili soju ne za ljude, nego za stoku krče se šume. I onda imate proces da se recimo u Južnoj Americi krče prašume. Ista stvar se događa i u Africi, u Africi isto ljudi da bi mogli uzgajati krče šume, međutim što se događa ekstremna temperatura nema šuma mijenja se mikro klima u tlu, dolazi do suše i na kraju imate proces pretvaranja zemlje u pustinju. I u konačnici imate manje hrane nego ste imali prije. E sad kao to vodi na duge staze? Računajte sami, jedan kilogram janjetine odnosno da biste proizveli kilu janjetine u tom procesu stvori se 39 kilograma ugljičnog dioksida, da biste proizveli kilogram govedine 27 kilograma ugljičnog dioksida, za jednu kilu sira stvori se 13 kilograma ugljik dioksida, e sad rajčica, leća, riža, brokula itd., ovo povrće odnosno žitarice koje sam spominjao u prosjeku za jednu kilu u tom cijelom procesu proizvodnje toga ode samo jedan do maksimalno dva kilograma ugljik dioksida se stvori. Znači proizvodnja ovih stakleničkih plinova je neusporedivo veća kod proizvodnje mesa nego kod proizvodnje biljnih kultura. I nije samo problem ugljik dioksid imate metan koji stvaraju i krave i ovce, a taj metan ima puno jači efekt staklenički od ugljik dioksida i ono što se zapravo događa našem svijetu je da se ogromne količine stvaraju i ovih plinova stakleničkih i dolazi do kršenja enormnih površina šuma i stvaranje enormnih količina izmeta i na kraju krajeva enormne potrošnje antibiotika, jer velika većina antibiotika se ne troši uopće za ljude nego za životinje, zato jer kad vi napunite puno životinja na jednom mjestu to nisu normalni i prirodni uvjeti za stoku odnosno za perad što već i da bi ste vi uopće mogli održavat te nesretne životinje na životu vi morate u tom procesu trošit jako puno antibiotika. I u konačnici imate zatrovao, zatrovanu zemlju od svih tih, od svog tog gnojiva odnosno fekalija, zatrovane izvore voda, imate raskrčene šume, imate, imate puno negativnih zapravo posljedica. A da ne govorim na zdravlje ljudi, znači ljudi koji jedu meso kraće žive od onih koji ne jedu meso, pogotovo sušeno meso koje ljudi jedu i dolazi do raka debelog crijeva, do krvožilnih bolesti itd., itd. Danas su krvožilne bolesti glavni uzrok smrti kod ljudi, a da ne govorim da su i mnoge onda druge bolesti sa tim povezane, visok tlak recimo ubije masu ljudi. I ono što naše društvo treba nije da mi silimo ljude da ne jedu meso, to je osoban izbor svakoga pojedinca, međutim ono što mi trebamo je dati ljudima uopće svijest da mesna ishrana dovodi do određenih zdravstvenih problema, da mesna ishrana utječe na klimu na zemlji, da se krčenjem šuma uništavaju pluća zemlje i da zapravo kad imate eksponencionalan rast populacije ljudi na zemlji i kad imate krčenje šuma paralelno s tim smanjuje se znači pluća zemlje, smanjuje se i povećava se količina stakleničkih plinova i smanjuje se mogućnost njihove pretvorbe u kisik od strane, od strane klorofila odnosno biljaka. I ljudi mesnom ishranom zapravo pile granu na kojoj sjede odnosno ugrožavaju eko sustav planete i dovode do nestanka mnogih biljnih i životinjskih vrsta takvim postupanjem. Mislim bi ove informacije koje sam ja sada vama rekao trebale odnosno morale biti u školskim udžbenicima, ali u udžbenicima njih nema. Također, primijetio sam da u mnogim sustavima državnim npr. u bolnicama kad sam svojedobno radio ko medicinski tehničar, primijetio sam da nema mogućnosti alternativne prehrane, znači vi ako kažete ja ne jedem meso ja bi htio jesti nešto bez mesa, oni kažu jednostavno ok nećeš piletinu jedi samo rižu, znači ne postoji ne rade se obroci za vegetarijance odnosno vegane, to je velik problem. I treba omogućih znači s jedne informirat ljude kamo vodi mesna ishrana u zdravstvenom, ekološkom i svakom drugom smislu, a s druge strane treba ponuditi ljudima alternativu da netko tko u vrtiću ne želi jesti meso ili u bolnici ili u školi ima takav izbor. Danas takvog izbora nažalost, na velikom, velikom broju mjestu nema. I zašto nema, e to je sad pitanje, zbog čega je obrazovni sustav zakazao, zašto obrazovni sustav ne educira učenike, zašto obrazovni sustav ne govori, znači recimo zašto na dnevniku se o tome ne govori, zašto ja ovdje u saboru moram ove stvari govoriti i da mnogi ljudi to prvi put čuju, to je pitanje koje se postavlja. Smatram da je kompletan sustav državni zakazao i to je samo jedan od znakova koliko je vlasti stalo do dobrobiti, kako ljudi, tako i životinja koje žive u užasnim uvjetima. Pokušajte samo zamisliti, svatko od nas ima potrebu za kretanjem. Ovdje, kao što vidite, goleme većine zastupnika nema, oni danas nema, oni danas nisu ovdje na svom radnom mjestu, ne sjede na svojim stolicama. Ne znam, nekima je možda dosadno, nekima se šeće, neki imaju nekog drugog posla, ali zamislite kako je životinji koja je cijeli svoj život vezana u uskom kavezu ili u boksu, ne znam kako bi već to nazvao i ne može se čak, recimo niti okrenuti oko svoje osi. Zamislite takav život od rođenja do klanja. I jedini trenutak kada će te životinje ugledati sunce, bit će onaj dan kad će ih voditi u klaonicu. I svojedobno, sjećam se u Osijeku je bila priča o Arčibaldu, to je bio prasac kojeg su donijeli u jedan azil za životinje i dali su tog prasca da bi nahranili sa njim pse, jer ovi su se brinuli o psima napuštenima. A ovi su, umjesto da pretvore prasca u meso, oni su njega primili kao novog prijatelja tamo i on je živio skupa s njima. I pojavilo se pitanje koliko dugo svinje žive i nitko nije znao odgovor na to pitanje jer svinje žive do klanja, nitko ih ne pušta da umru prirodnom smrću. Naravno, kasnije su saznali koliko. Prasac se razbolio i umro, ali hoću vam reći da smo mi naučeni gledati na životinje kao na predmete i stvari, a da se radi o živim bićima koji imaju osjećaje, koje pate i ova cijela ta mesna industrija je zapravo okrenuta protiv njih. Hvala.
Zahvaljujem kolegi Pernaru na ovom inspirativnom govoru. Replika, poštovani kolega Stevo Culej, izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Pa kolega Pernar svojevremeno je jedan vegan koji je samo biljke jeo došao kod jednog slavonskog seljaka i upitao je, gazda, ja bih nešto radio, nemam od čega da živim. I da njemu seljak vile, parkira mu prikolicu na gnoj. I tovari ovaj, tovari, nakon pola sata padne na koljena u taj gnoj, ne može više. I kaže njemu seljak, eto sinko, dođi vamo, ajde ti malo pojedi slanine, pa idi kući, radi nešto drugo, nisi ti za ništa. Rekao štetnost gnojiva. Na koji način se tih 8 milijardi ljudi o kojima govorite, na koji način su napučili ovu zemlju? Pa na način da su jeli meso, da su jeli kvalitetno sa proteinima i sa svime onim što je potrebno jer za drugo nisu znali. Na koji način se upotrebljava gnojivo? Pa upravo da bi se proizvele te biljke koje sada jedu vegani [[Upadica: Zahvaljujem.]] kako bi oni jeli kad ne bi bilo gnojiva?
Zahvaljujem kolega Culej. Odgovor, kolega Pernar, izvolite.
Kolega Culej, ne znam koliko poznajete Sveto pismo i zapravo povijest ljudskog roda, ali prvi ljudi nisu jeli meso. U Edenskom vrtu, Bog je ljudima dao bilje da jedu i tek nakon potopa kad je bila uništena vegetacija na zemlji, znači u Noino doba je Bog dozvolio ljudima da jedu meso. Međutim, može čovjek do proteina doći i iz drugih izvora, znači leće, odnosno grahorice, kukuruz, riža, i tu ima proteina, znači i soja ima sve proteine kao i meso, znači nije tu stvar toga da biljna hrana nema proteina, a dokaz za to vam je to da su najjače životinje na zemlji, odnosno živi organizmi, pogledajte, slon, biljojed, pogledajte bik koliko ima mišića, hrani se travom, pogledajte nosoroga, pogledajte bilo koju veliku životinju, sve te životinje su vam redom biljojedi, na kraju i najveći dinosaurusi su vam bili biljojedi, tako da ta teza da trebamo jesi meso da bismo imali mišiće, [[Upadica: Zahvaljujem.]] ne stoji. Hvala.
Zahvaljujem kolega Pernar. Sljedeća rasprava poštovana kolegica Marta Luc-Polanc, izvolite.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Sabora. Pred nama se nalazi skupina zakona u kojima usklađujemo zakonodavstvo sa novim Zakonom o Državnom inspektoratu i slušajući ovu raspravu moram napomenuti da mi je žao što nismo, ja ne osporavam saborskim zastupnicima da imaju širinu u svojim raspravama, ali mislim da je šteta što se nije više raspravljalo o meritumu, a to je o samom sustavu koji stvaramo, novom sustavu, to je Državni inspektorat i svemu onome što nas čeka, odnosno na koji način bi taj sustav trebali oformiti kako bi on bio funkcionalan i efikasan. Ovdje smo više, ovdje se u raspravama sam slušala više raspravu o zdravoj hrani, o kontroli hrane, pa tu se više znači aludira na možda loš način inspekcije, ali ja bih to okrenula drugačije. Da bi mi dobili jednu uspješnu i kvalitetnu inspekciju, jedan dobar rad na terenu, mi moramo imati jedan dobar sustav. Ja znam da mi kad smo donijeli Zakon o Državnom inspektoratu da smo mi sad formirali taj neki sustav i ovo je sad samo usklađivanje s njime, ali mislim da nije zgorega i dalje upozoravati na ono što smatram da nije dobro u tom sustavu i da se sve to još može ispraviti i doraditi. A osim toga, izmjene i dopune nam nisu strane, jer evo, na što ću se osvrnuti prvo, to je Zakon o izmjenama Zakona o lovstvu. Vidite, mi smo zakon donijeli u 11. mj. i to je jedan bio cjelokupni zakon gdje smo mi sad regulirali lovstvo nakon više godina, što smo imali znači, zakon sa puno izmjena i dopuna, mi sad donesemo jedan cjeloviti zakon prošle godine, znači prije 3 mjeseca, konkretno i mi ga danas idemo mijenjati izmjenama i dopunama da ga uskladimo sa Zakonom o Državnom inspektoratu koji smo donijeli 15 dana kasnije prošle godine. Znači, mi smo prošle godine imali jedan nacionalni plan reformi, a da Ministarstvo poljoprivrede se nije već, kad je donosilo Zakon o lovstvu To je dokaz da ova Vlada ima vrlo loš ne samo što je nekvalitetan joj i kvalitativno mali broj reformi je donesen, da joj takav kapacitet, nego je i taj mali broj reformi koje smo donijeli, one su znači u Vladi, nisu bile koordinirane i usklađene jer zamislite vi kolika je sad to pravna nesigurnost. Znači donijeli smo Zakon o lovstvu i nakon 3 mj. mi njega već mijenjamo i dopunjavamo. Pa upravo zato ću ja sad i dalje inzistirati na nepravilnostima Zakona o Državnom inspektoratu jer i njega onda možemo mijenjati opet za tjedan dana bez obzira što smo ga donijeli u 12. mj. jer očito da ne vodimo računa o toj stalnosti i nepromjenjivosti zakona i stvaranju određene pravne sigurnosti. Ja bi se konkretno u Zakonu o lovstvu osvrnula na osnovne dvije točke iako je to mala izmjena i dopuna, ali u toj maloj izmjeni i dopuni sam aj našla dvije točke koje smatram kritičnima a i te se mogu odnositi na ostale zakone, ja ću to samo sad evo s područja lovstva reći. Naime, mi u Zakonu o lovstvu imamo dvije vrste inspekcija. Dvije vrste inspektora, jedan je državni inspektor a jedan je lovni inspektor na terenu. Kad vi pročitate i Zakon o Državnom inspektoratu i Zakon o lovstvu, u čem se razlikuje način rada između ta dva inspektora? Nema vam razlike. I jedan i drugi inspektor u određenim vrstama lovišta, rade iste poslove. Znači i državni inspektor će vam donijeti sadržajno i formalno identično rješenje kao i inspektor na terenu ali u čem će se oni razlikovati? Državni inspektor će vam sjediti u Središnjem uredu Državnog inspektorata a obični lovni inspektor će biti na terenu, bit će razlika u koeficijentima, znači jedan će imati veću plaću, jedan manju, a da pri tome rade potpuno identičan posao. Ja sam na taj problem upozoravala i kad smo donosili zakon o Državnom inspektoratu gdje je bilo mislim, to je bio članak 34. gdje je bilo navedeno da će i u Središnjem uredu Državnog inspektorata, znači iako je Državni inspektorat se treba formirati sa područnim uredima, sa ispostavama, odjelima, da ćemo mi u Središnjem uredu imati inspektore, pa sam se ja pitala, ako smo mi teritorijalno pokrili državu sa Državnim inspektoratom i inspektorima na terenu, ja sam već tada pitala šta će raditi inspektor u Središnjem uredu. Mi umjesto da idemo ka smanjivanju administracije, ka ujednačavanju načina rada naše državne uprave, mi dupliramo radna mjesta. Znači mi u Središnjem uredu imamo ljude koji imaju veće koeficijente za viši posao a posao im rade ljudi na terenu. Ja mislim da je to vrlo nepravedna diskriminacija i na neki način srozavanje ugleda tih inspektora na terenu, to je njima i određena demotivacija. Zamislite ja kao lovni inspektor kontroliram zajedničko lovište a iz Zagreba će doći državni inspektor koji će kontrolirati državno lovište a radi ćemo isti posao za različitu plaću. Evo to je ono što sam ja već i u Državnom inspektoratu isticala kao problem a to se sad već vidi, znači ta diskriminacija, različiti koeficijenti za ista radna mjesta. I mislim da je to nešto što svakako treba popraviti. I onda šta proizlazi iz toga? Vi i dalje imate odredbu, državni inspektor kad donese rješenje u Središnjem uredu, na njegovo rješenje se odmah ide s upravnim sporom, znači to je upravi akt a inspektor na terenu kad donese isto takvo rješenje, na njegovo rješenje ide žalba Državnom inspektoratu. Zbog čega pravimo nejednakost u istim rješenjima? Zbog čega uopće uvodim dvostupnost odlučivanja u Državnom inspektoratu ako upravne sudove imamo kao upravne sudove već u dvostupnju, znači imamo upravne sudove i više upravne sudove, zbog čega mi sad u inspektoratu stvaramo tu dvostupnost? Dakle, isto tijelo će mi izdati rješenje i isto tijelo će odlučivati po mojoj žalbi ali samo ako je u pitanju lovni inspektor a ne i državni inspektor. Znači to su te nelogičnosti koje će se javljati od zakona do zakona upravo zato što onaj temeljni zakon nije napravljen kako treba. I još na kraju što bi skrenula pozornost, Državni inspektorat treba krenuti sa 1. 4. sa svojim radom a na terenu je situacija potpuno neprimljena. Ako osnivamo područne urede, još se uvijek ne zna tko će bit na čelu tih područnih ureda, odnosno ja moram priznat nisam našla nigdje ni pravilnik da li su uopće utvrđeni ti područni uredi, ispostave, odsjeci i ostalo a to je za mjesec dana. Znači šta vi radite? Nadležna ministarstva će samo protjerat svoje inspektore a Državni inspektorat još praktički nije formiran i postavljam vam pitanje gdje će ti ljudi sjediti, šta će raditi i ne možemo ih okrivljavati da ne rade dobro kontrole, da nisu na terenu, da li oni imaju uopće uvjete, da li su tehnički opremljeni, da li su im osigurani automobili, evo mislim da ta jedna jedina reforma, znači iz 2018. g. s kojom Se Vlada ponosila je totalno neprimljena i mislim da će na terenu zavladati kaos iza 1. 4. Hvala.
Zahvaljujem poštovanoj kolegici Marti Luc-Polanc. Slijedeća rasprava je poštovani kolega Zdravko Ronko, izvolite.
Pa evo i ja ću se više bazirati na inspektore, ovaj put šumarske ali za uvod. Dakle za uvod ja bi rekao da je Ministarstvo poljoprivrede bilo i ostalo leglo bahatosti, nezakonitosti, korupcije i kriminala u kojem ni relevantne institucije baš nisu ulazile iako su itekako trebale. Eklatantan primjer tomu je i HDZ-ov saborski zastupnik koji je sa užom obitelji i sa svojim d.o.o.-ima godinama gulio i gulio Hrvatske šume a kad ih je sve te svoje tvrtke pospremio u stečaj, ostao im je dužan 20-ak milijuna kuna i to je ono, samo ono što je evidentno i što vi imate u svojim evidencijama. To vam je isti onaj koji sad brsti po poticajima od bijelog luka pa do junica sa po 7,5 milijuna kuna za koje vi isto tako dobro znate. E sad i dolazimo do ovog zakona koji je sad na dnevnom redu, ja sam rekao da ću se bazirati na ovaj šumski reprodukcijski materijal ili točnije na ove šumarske inspektore. Dakle dolazimo do onog dijela interesantnog, do nadzora nad primjenom zakona i šumskih inspektora, dakle dva momenta a sve se svodi na isto bilo da je riječ o sjeći drvne mase ili da je riječ o reprodukcijskom materijalu. Od tih inspektora nikakve koristi. Oni kao nešto nadziru. A recimo u posljednje 3 godine otkad je g. Tolušić došao na čelo ministarstva nisu sačinili niti jedan zapisnik i nisu podnijeli niti jednu prijavu za milijun i pol kubika nezakonito mimo propisa posjećene drvne mase u gotovo stotinjak, tu smo negdje, gospodarskih jedinicama u šumarijama od Grubišinog polja, Udbina, Ogulina, Perušića, Donjeg Lapca, Otočca i da ja to dalje ne nabrajam gdje se ne zna ni koliko treba posjeći ni koliko se smije posjeći a još manje koliko se smije posaditi zato što nema nikakve osnove. A gospodarski i šumarski inspektori to ili ne vide ili ne smiju vidjeti a kamoli podnijeti prijavu zbog kršenja članka 81. Zakona jer se ne gospodari šumom na način kako je propisano zakonom i zbog nepostojanja valjanih šumsko-gospodarskih osnova. A tim šumsko gospodarskim osnovama se ustvari utvrđuje 10.-to godišnji opseg i vrsta radova i bez toga se niti ne smije ni sjeći, ni saditi ni ništa. Ali mi si to tako bahato možemo dozvoliti. Znate li koliko je šumarskih inspektora? 60. A još 50 ih sjedi u upravi Hrvatskih šuma, govorim 50 inženjera šumarstva, 22 su šefa, ti ne rade ništa a onih 28 su barem mogli iskontrolirati u ove tri godine postojanje valjanih šumsko gospodarskih osnova, ali jok, nema ništa. A znate li kolike su sankcije? Od 50 do 100 tisuća za svaki ili po svakom pojedinom prekršaju za pravnu osobu a 10 do 15 tisuća za odgovornu osobu. A mi nemamo ni jedne prijave, mi nemamo ništa. Zašto? O tom treba razmišljati. I neću ja dugo, ja ću zaključiti. I zaključiti ću ovako, mi brusimo li brusimo, mi tupimo li tupimo ali to nitko ne provodi. Ovo sve što ćemo mi ovdje donijeti to nitko tamo ne provodi. Eto, toliko, hvala lijepa.
Zahvaljujem kolegi Ronku. Imamo repliku poštovani kolega Damir Felak. Izvolite.
Poštovani dopredsjedniče Hrvatskog sabora. Kolega Ronko, vi ste iznesli ovdje dosta ozbiljne optužbe na račun kako šumarske inspekcije i općenito šumara i Hrvatskih šuma i ja koji dolazim iz te struke nemam ovakvih saznanja i ovakvih brojki kojima vi baratate. Šumom se ne smije gospodariti, tu ste u pravu ako za nju nije donesena, odnosno sječa vršiti niti bilo kakvi radovi drugi ako nije donesena šumsko gospodarska osnova koja važi 10 godina i projekcira se još 10 godina unaprijed. Ako vi imate ovakvih saznanja da se negdje gospodari šumama, vi ste spominjali milijun i pol kubika na području, koliko sam shvatio cijele Hrvatske, vi bi to morali prijaviti kao odgovorna osoba, građanin i ovo da se vidi da li je to točno ili je ovo što ste vi rekli samo paušalna ocjena koja nema veze sa istinom.
Zahvaljujem kolega Felak. Odgovor kolega Ronko. Izvolite.
Hvala lijepo. Pa kad ste već te struke onda provjerite vi a osim toga mi imamo 60-ak ovih šumarskih inspektora pa ne vrijedi išta. A osim toga i da vam kažem što se tiče tih prijava i saznanja koja ja imam a imam dosta iz Hrvatskih šuma, ja sam ovdje dosta puta govorio o tome, govorio sam sa činjenicama, istinama i dokazima koji su i u PNUSKOK-u itd., pa nitko živ ne reagira. Eto, hvala lijepa.
Zahvaljujem kolega Ronko na odgovoru. Sljedeća rasprava poštovani kolega Saša Đujić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, poštovane kolegice i kolege. Pa ja sam se javio za ovu raspravu jer želim ukazati na jedan problem a budući da je jedan od predmeta rasprave danas i Prijedlog izmjena i dopuna Zakona o zaštiti životinja, ono na što ja želim ukazati je uporaba pirotehničkih sredstava tokom cijele godine zbog koje stradavaju životinje ali i ljudi, dakle i djeca. I to je ono na što želim ukazati u ovoj svojoj raspravi. Dakle, nerijetko smo svjedoci prilikom ulaska svake godine u novu godinu da u društvu, odnosno u Hrvatskoj vlada atmosfera ratnog stanja, da se čuju eksplozije, detonacije i pucnjava a nakon toga dan, dva ili tri imamo scene koje gledamo u medijima i po televiziji gdje se nalazi, gdje dolazi do amputacija ruku, gdje djeca ostaju teško ozlijeđena gdje stradavaju ljudi, ljudi ali i životinje. Dakle nerijetki je broj slučajeva gdje u takvoj atmosferi, u takvim situacijama dolazi i do srčanog udara, pogotovo pasa, gdje su životinje prestrašene, doživljavaju šokove tih dana i zbog toga se ja zalažem za konstantnu odnosno trajnu uporabu pirotehničkih sredstava ih kategorije F2 i F3. Dakle, petardi onih najbučnijih tokom cijele godine, ne samo ta tri dana. Ovoga zbog čega, zato što smatram da ni u duhu kršćanstva u kojem mi pripadamo takva atmosfera pucnjave i takav oblik slavlja ne priliči našem narodu i da i ljudi, prije svega sigurnost i životinja ali i djece u tom periodu zaslužuje jedan mir i sigurnost prije svega. Želim skrenuti pozornost da su izmjene ove u ovom pravcu da pirotehnička sredstva kategorije F2 i F3 zabrane tokom cijele godine već dali Ministarstvo znanosti i obrazovanja kao i Ministarstvo turizma i iako se to ne tiče ovoga zakona već bi zabranu trebalo provesti kroz izmjene zakona o uporabi, Zakona o eksplozivnim tvarima i pirotehničkih sredstvima, ali evo ja apeliram i na vas predstavnike vaših ministarstava da date isto podršku ovim izmjenama budući da se to ipak dijelom tiče, tiče i vašeg resora. Evo uglavnom iskoristio sam ovu raspravu jer želim ukazati i skrenuti pozornost i na taj problem i na nemile scene koje se dešavaju tokom svake godine ulaska, ulaska u novu godinu dakle od 27.12. do 1.siječnja i u puno situacija i slučajeva u kojima se onda slavlje pretvara u nekakvu ne lijepe stvari odnosno žalosti i da ne govorim ono sjećanja na trajni život kada djeca ili ljudi ostaju bez šaka koji, koji znači to su posljedice koje su uzrokovane isto kao i eksplozijom bombi ili nekakvih ratnih događanja i mislim da je konačno vrijeme da u 21. stoljeću završimo sa tim načinima nazovimo slavlja i toga, ali prije sve u fokus trebamo staviti sigurnost djece i ljudi, ali i životinja kao živih bića koji su ravnopravni, ravnopravni i ljudima. Evo toliko, hvala lijepo.
Zahvaljujem kolega Đujić. Slijedeća rasprava poštovani kolega Vlaho Orepić, izvolite.
Poštovani predsjedavajući, gospodine državni tajniče, gospodo, dame i gospodo iz Ministarstva poljoprivrede, znači zakon je stupio 5.4., govorit ću o OPG-u i objedinjavanju inspektorata u taj zakon koji je donešen po žurnoj proceduri kad je donešen odnosno točnije 5.4.2018. godine i sad već se ide u izmjenu i dopunu tog istog zakona je li gdje se ti inspekcijski poslovi objedinjavaju odnosno izvlače iz ministarstva. 5 mjeseci nakon donošenja zakona o OPG-u donosi se zakon o inspektoratu je li, pazite koji je bio već u planu za donošenje čiji se sadržaj znao od zakona o inspektoratu i znalo se o momentu kada da će biti objedinjen s ovim zakonom koji je donešen po žurnoj proceduri bez ikakve osnove. Znači ne poštujete vlastiti plan rada donošenja zakonskih propisa. Znači mi nakon skoro godinu dana donosimo izmjene i dopune zakona, koje smo donijeli je li, po žurnoj proceduri bez ikakve osnove. Jednostavno ne mogu shvatiti zašto nitko u ovoj državi od vladajućih, govorim od vladajućih jer ja uporno više od pola godine skrećem pozornost na to. Za to postoji procjena, nešto što se zove procjena učinka, je li i što bi bilo dobro da se počne ovaj koristiti jer na ovaj način donošenje, ovo uzaludno donošenje zakona ja ću tako nazvati, ljudi moji košta, košta ovaj narod. Vi nemate pravo se tako ponašati. Morate provoditi zakon, kaže Zakon o procjeni učinka, donio ga ovaj visoki dom, pa ajmo se više pridržavati onoga što smo sami donijeli. Znači, sad govorim konkretno o ovom Zakonu o OPG-u, zakonom je propisano da će se unutar 6 mjeseci donijeti pravilnici, znači zakon se donio u izvanrednoj proceduri bez ikakve osnove, godinu dana se ne primjenjuje, u tom zakonu piše da će se donijeti pravilnici, evo nisu donešeni, nevjerojatno. Nakon godinu dana, ponavljam po stoti put, zakon donešen žurno, gori, država gori, vi donosite zakon koji propisuje da će se donijeti pravilnici i ti se pravilnici ne donesu, nevjerojatni smo. E-savjetovanje ste smanjili sa preporučenih 30 dana, ne dozvoljavate više oporbi uopće da razgovara o zakonima koji se donose. Uporno se ti mehanizmi parlamentarizma, demokracije sužavaju, uništavaju ne dozvoljava se ljudima da uopće rasprave o zakonu. Uopće sad ne ulazim u meritum samog zakona. Ponavljam zakon donešen po hitnoj proceduri nema nikakve osnove, jel gorila država, jel nešto ugroženo bilo? Ponovit ću po stoti put vrlo bitno, po žurnoj proceduri vršimo izmjene i dopune zakona nakon godinu dana koji se godinu dana ne primjenjuje, to je nevjerojatno. Ima jedna serija na HTV-u koja ide, ne znam jel HTV ili Nova ono Lud, zbunjen, normalan. Molim vas daj ajmo, molim vas počnimo poštivati zakone koje donosimo. Znači da je ovaj zakon o OPG-ovima imao procjenu učinka i tamo fino sada da ne dociram ovdje kolegama jednostavna procedura je propisana i vrlo lako bi da ste uopće ušli u procjenu učinka, vrlo lako bi došli do slijedećeg. Da agencija nema niti administrativne, niti provedbene kapacitete za izvršiti obveze koje sama nameće sebi zakonom. To bi vrlo jednostavno došli do zaključka, izdavanje rješenja za svaku promjenu na OPG-u itd. Vrlo lako bi došli da ste išli u procjenu učinka, vrlo lako bi došli do zaključka da samo provođenje zakona će dodatno koštati svakog pojedinog čovjeka koji je otvorio OPG, koji se bavi poljoprivrednom unutar forme koja se zove OPG. Jer propisuje niz, čitav niz obveza, znači isticanje ploče sa nazivom, pojedinačne odlaske u agenciju za svaku promjenu kao i nove administrativne troškove. Znači govorim, taj Zakon o OPG-u samo je dodatno opteretio ljude koji na taj način se bave nečim što se zove poljoprivreda. Zakon također o OPG-u koji se po žurnoj proceduri donio. Ponavljam po 100-ti put. Ni po čemu ne mijenja uvjete poslovanje OPG-a, osim što nameće nove obveze i dobro, dobro definira kako će se onaj poljoprivrednik kazniti ako slučajno tamo sakrije koji krumpir. Nevjerojatno. Je li mi radimo za te ljude ili oni za nas? Također, ovaj zakon u ničemu ne odvaja male poljoprivrednike od velikih, što je vrlo bitno, da sad opet, da se ne ponavljam i dociram. Umjesto da mi budemo u funkciji njih, mi ih samo ono kandžija i udri. Zaključak. Zakon se u stvarnosti ne provodi. To je vama vrlo jasno. A već je prošlo godinu dana od donošenja i pitam se kako ćete, pazite, kako ćete uopće napraviti naknadnu procjenu učinka za još jednu godinu na koju ste se tim zakonom obvezali da ćete napraviti? Kako ćete napraviti naknadnu procjenu učinka za nešto što se ne primjenjuje, a što ste donijeli po žurnoj proceduri prije godinu dana. Lud, zbunjen, normalan. Molim vas. Nemam namjeru biti zločest niti ne znam što. Samo želim skrenuti pažnju da se počnemo normalno ponašati u skladu s onim što mi donosimo. Mi ne smijemo dozvoliti ljudi da više, vi nemate pravo kršiti što je ovaj visoki dom donio. Nemate to pravo raditi. Nema veze što imate broj ruku. Ruke nisu alibi za to. Preporučio bih da se bavite rješavanjem ARKOD sustava gdje samo na osnovu dva svjedoka, to još ovaj iz, ne to nije ne opterećuje vašu vladu, ali to iz tog sustava načina na koji se evidentiraju ljudi u ARKOD sustav proizaći će čitav niz problema. Ono što posebno želim naglasiti na kraju, ako je netko u ARKOD sustavu, molim pazite me dobro sad, i ako to nešto ta evidencija u ARKOD sustavu temeljem dva svjedoka, da li je ta evidencija dokaz o posjedu temeljem Zakona o posjedu i vlasništvu, kako li se zove zakon? Ako jeste, je li možete pretpostaviti koliki će se problemi izroditi iz te činjenice da netko tko je ušao u ARKOD sustav temeljem toga argumentira posjed nad tom zemljom, recimo, i da li je to osnova za sustavno izvlaštenje vlasnika nad tom zemljom. Zašto se izbjegava sklopiti konkretne ugovore, konkretne pravne odnose sa korisnicima zemlje koji na toj zemlji rade, odnosno i ne rade. I završit ću činjenicom koju vi svi znate ili zašto mi to šutimo, pa ljudi moji, nama poljoprivrednici zaoravaju žito. Je li vi znate? Zato jer im se isplatu provesti žetvu, ali im se isplati dobiti poticaj. Nisu oni krivi za to. Vi ste krivi za to. Hvala lijepo.
Zahvaljujem kolegi Orepiću. Replike, poštovani kolega Saša Đujić. Izvolite.
Pardon. Hvala lijepo kolega Orepiću. Vi ste sad spomenuli Zakon o OPG-ovima i podzakonske akte koji nisu doneseni. Nažalost, nije to jedini primjer. Evo, ja ću reći ovdje i primjer zakona koji je išao u redovnoj proceduri, a to je Zakon o brdsko-planinskim područjima, u kojem je rečeno da će se nakon toga donesti strategija razvoja tih područja, koja će onda propisati mjere koje će stanovnici tog područja uživati kao blagodati jer te mjere nisu navedene u zakonima. Mi smo danas u sredini 3. mj. Ta strategija nije donesena, taj podzakonski akt nije donesen. Ušli smo u novu proračunsku godinu, što znači da do kraja ove godine ti ljudi uopće neće uživati u tim blagodatima i imamo zakon koji je 1.1. ove godine stupio na snagu, a da podzakonski akti će se donesti u toku godine i vrijedit će tek od iduće godine i to je još jedan primjer gdje se krše zakoni koje donese ovaj dom. Jer ministarstva, unutra piše rokovi u kojima moraju donest podzakonske akte, a oni to ne rade. I to je nažalost postalo obilježje ove Vlade i u hitnoj i u redovnoj proceduri.
Poštovani kolega, u pravu ste, samo ću dati značaj tome što ste rekli. Znači Zakon o OPG-u jasno definira što će se dogoditi tamo nekom čovjeku koji se bavi poljoprivredom i sakrije vreću krumpira. A ne definiramo ništa i niti itko odgovara za to što se Zakon o OPG-u, je li, ne poštuju. A to je gdje piše jasno da će se donijeti pravilnici, da će ovo, da će ono, a da ne kažem Zakon o procjeni učinka, s kojim se izigrava i s kojim se narušava demokratska sloboda u ovom domu, parlamentarizam, mogućnost rasprave o svemu što donosimo. Taj famozni institut žurne procedure donošenja zakona sve je gori. Pa sam Ustavni sud, kakav god bio, je li, 2012. godine baš tim riječima upozorio na tu pojavnost žurnog donošenja zakona, da je to ugrožavanje parlamentarizma u RH.
Zastupnik Vlaović, javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolega, dobro ste upozorili na to da je Zakon o OPG-u donesen u hitnoj proceduri, da je se na velika zvona najavljivalo kako je to spasonosni zakon za razvoj poljoprivrede, za razvoj OPG-ova, a on se sad ne provodi zbog nedonošenja pravilnika, ali nije to jedini primjer takvog postupanja ove Vlade i ovog ministarstva. Spomenuo bih da smo slično tako u žurnoj proceduri donijeli i novi Zakon o poljoprivrednoj šumarskoj savjetodavnoj službi, a onda nakon 6 mjeseci je Vlada uredbom ukida ovu službu, poljoprivrednu savjetodavnu službu. Zatim bi spomenuo Zakon o Poljoprivrednoj komori, također je donešen kao alat za pomoć našim poljoprivrednim proizvođačima, a još uvijek nije održava skupština Poljoprivredne komore, znate zašto? Pa upravo zato što temeljem Zakona o OPG-u ne zna se tko će biti obvezni korisnici odnosno članovi komore i zbog toga što Agencija za plaćanje ne da podatke komori, nije sazvana skupština a naloženo je da se u roku 6 mj. sazove skupština Poljoprivredne komore [[Upadica Petrov: Hvala.]] I ono što je posebno loše, [[Upadica Petrov: Isteklo je vrijeme, zastupniče.]] da se Zakon o poljoprivrednom zemljištu ne provodi isto zato što nisu pravilnici na vrijeme doneseni. Hvala.
Hvala. Odgovor na repliku.
Poštovani kolega, u pravu ste, isto želim dat značaj tome što ste naglasili, na slijedeći način da sve ovo što sam rekao, ima samo jedan cilj a to je da se počnemo uvažavati mi međusobno i da jednostavno ima da sami dovedemo tu nekakvu da napravimo crtu ispod koje nitko nema pravo ići. Nitko u ovoj državi nema pravo kršiti odnosno ne poštivati zakone RH koje je donio ovaj Visoki dom. To je nevjerojatno. Mi sami donosimo uzaludne zakone, ne poštujemo ih i donosimo ih protuzakonito. Protuzakonito donosimo zakone. Hvala lijepo.
Zastupnik Prelec se javio za repliku.
Hvala poštovani predsjedavajući. Kolega Orepić, apsolutno se slažem kad kažete da donosimo niz zakona po hitnom postupku, evo i danas imamo sve po hitnom postupku i ubrzanoj proceduri iako ovo apsolutno ima i smisla ali činjenica da stvarno neki zakoni koji se donose u ovom Saboru nisu u korak sa onim svim što naši građani zaslužuju. Prije svega evo naveli ste neke primjere Zakona o OPG-u, ja bi rekao i zakoni o poticajima i svemu tome skupa, ima jedna dobra uzrečica a kaže ako želite da poštujemo zakon, onda donosite zakone koji su vrijedni poštovanja. Nažalost, ovdje u ovom Saboru mi više puta donosimo stvarno zakone koji nisu vrijedni poštovanja, to je najveći problem. Više puta se i dogodi da govorimo o problemima, zakonskim problemima a konkretne činjenice, teren ne poštujemo i ne pomažemo tim poljoprivrednicima da jednostavno opstanu u ovom surovom tržištu.
Hvala. Odgovor na repliku, zastupnik Orepić.
Poštovani kolega, točno, postoji nešto što se zove javno dobro i to je nešto što mora biti u zaštiti svih ovdje koji sjede, koji sjede tamo preko puta i svakog čovjeka u ovoj domovini. A ovdje naše javno dobro koje mi stvaramo trebaju biti ti zakoni koji će biti u funkciji naroda i ljudi i tih poljoprivrednika a ne ne znam čega i koga, jel'. Hvala lijepo.
Sada ćemo se zaustaviti sa ovom točkom zbog iznošenja stajališta u ime kluba zastupnika pa ćemo poslije nastaviti s ovim točkom. Sad nastavljamo s dnevnim redom, za završnu riječ u ime Kluba zastupnika po prethodnom raspravljanoj točki javio se Živi Zid, u njihovo ime govorit će zastupnik Pernar.
Uvaženi zastupnici, tijekom rasprave o zaštiti životinja, zastupnik Culej je rekao da ukoliko želimo biti jaki da trebamo jesti meso. Međutim, ta teza ne stoji, a ne stoji iz više razloga, jedan sam objasnio u samoj replici, rekao sam da najveće kopnene životinje ne jedu meso, znači, bik, slon, nosorog, recimo žirafa itd., itd. E sad, postavlja se pitanje, recimo snaga se računa u konjima, koliko ima konjskih snaga, ne računa se snaga u, ne znam, u tigrovima, lavovima ili nekoj drugoj ili ne znam, psima ili nekom drugom mesojedu, već upravo ta sirova snaga odnosno životinje koje se koriste za težak fizički rad nisu životinje koje jedu meso, nego životinje koje se hrane biljkama. Navest ću jedan primjer koji je meni osobno zanimljiv, a vjerujem da će biti i vama, vezan je uz to da grahorice, znači, 100 gr. graha u sebi ima 22 gr. proteina, dok 100 gr, recimo govedine ima istu količinu proteina, znači, jeli grah ili jeli govedinu, dobit ćete jednako proteina. Međutim, što se događa sa hranom? Ljudi kada jedu meso, zapravo što jedu? Jedu sve ono što je jela ta životinja prethodno samo prerađeno kroz njihov probavni sustav i u tom procesu prerade te biljne hrane koju je recimo govedo pojelo do tog odreska kojeg ćemo mi jesti, nestaju sva recimo vlakna, nestaje velika količina vitamina, dolazi do pojave tih zasićenih masnoća koje nisu zdrave itd. itd. Navest ću primjer što se tiče kalcija, na 100 gr. govedine ima 1,9 mg. tj. 16 mg. kalcija, a u 100 gr. graha ima 123 mg. kalcija, znači, puno više. Što se tiče željeza, na 100 gr. govedine ima ga 1,9 gr., na 100 gr. graha ima 5 mg., pardon, ovo za govedinu je 1,9 mg. Onda, što se tiče magnezija, u 100 gr. govedine ima ga 23 mg., u 100 gr. graha ima ga 171 mg. i kolesterola na 100 gr. govedine ima 74 mg., a na 100. gr. graha samo tj. 0 kolesterola, nema ga. I također, potrošnja vode, koliko je vode potrebno da bismo napravili 100 gr. govedine? Za 100 gr. govedine potrebno je 1480 litara, znači, za 100 gr. 1480 litara vode, a za 100 gr. graha samo 103 litre vode. Navest ću još jedan primjer na 100 kalorija odreska imate 5,4 gr. proteina, a na 100 kalorija brokule 11,2 gr. proteina, također više. I uglavnom ti biljni proteini nemaju kolesterola, bogati su vlaknima, imaju malo masnoća, bogati su fitokemikalijama, imaju razne minerale. I evo, navest ću vam još jedan primjer, sjećate se kad sam govorio o snazi, rekao sam da se obračunava u konjskim snagama, obrazložio sam da sve životinje koje se koriste za težak rad, znači koje pomažu ljudima, su zapravo biljojedi, i evo vam primjer Popaja, svi znate za Popaja, Popaj je jak jer je jeo špinat, Popaj nije jeo meso. Navest ću vam primjer da na 150 kalorija špinata, dobivate, dobivate 100% svoje potrebe za željezom, da biste iste te potrebe za željezom dobili iz mesa, znači iz govedine, treba vam čak 1800 kalorija, znači više nego 10 puta mesa treba pojest da zadovoljite iste potrebe za željezom, i da ne govorim da na 150 kalorija špinata imate 19,5 grama proteina, a na 150 kalorija mesa samo 14,5% grama proteina.
Hvala. Za završnu riječ javio se Klub MOST-a nezavisnih lista, u njihovo ime govorit će zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Uvažene kolegice i kolege, uvaženi tajniče sa svojim suradnicima. Evo danas smo dva Zakona imali koja se ticala dosta poljoprivrede i problematike poljoprivrede, tako i Zakon koji je prethodio ovome, i ovih sada deset objedinjenih izmjena Zakona koji se usklađuju sa našim Državnim inspektoratom, što je donio ovaj Sabor, i tada sam rekao to jest Lex Mikulić, tada sam rekao i sad ću ponovit. Evo odmah prvi Zakon o kojem raspravljamo, znači Zakon o uskladištenju, skladištenju žitarica i industrijskog bilja, da se prisjetimo kad je bio Državni inspektorat tada je nestalo iz silosa u Đakovištini žito, a isti je oblik bio koji ste sad vi mijenjate, nestalo je žito. Toga se dobro svi sjećamo, ja ne znam jel' itko odgovarao, uglavnom spominje se više desetaka milijuna ukradenoga žita koje nevjerojatno da su mogli miši pojist, čak su i te, ili netko, al' to je ogromni silosi, govori se o deset tisuća komada, ovaj, deset tisuća kamiona da je to trebalo da se sve ukrade. Nitko nije odgovarao. I sad vi vraćate na isto. I žao mi je što ovdje nije ministar, imamo dva Zakona, meni je ža' šta nije ministar danas, da on pojasni kako će on surađivat sa Državnim inspektoratom, evo samo oko ovoga problema, a kad krenemo dalje kad vidimo koje smo Zakone kroz ovi deset izmjena koje smo objedinili minjali, znači da bi uskladili Inspektorat sa Državnim inspektoratom da bi zadovoljili Andriju Mikulića, mi danas vraćamo sve na staro. Jel' tako tajniče? Vraćamo. Nekada je bio Državni inspektorat, i sad da bi se zadovoljio HDZ i da bi se pomirile unutarnje struje, mi vraćamo na staro, na ono kad je nestalo žito iz silosa. I naravno da je triba bit ministar i kazat koje će to biti spoj. Pa evo iđemo dalje, recimo, imamo tu kontrola hrane, kakve će te vi imat docaj, koji će te vi imat, kakve će te vi imat koordinacije, komunikaciju sa tim novim Državnim inspektoratom? Dal' će Ministarstvo poljoprivrede? Znači vi ste se odrekli svega, da bi se zadovoljilo određene osobe da bi imale tu funkciju faraona, u biti inspektora koji će kontrolirati sve, koji će radit kao što je radio kad je bilo pitanje rudarstva, tada je bio dosta aktivni, ti ljudi su bili po pitanju inspektorata, i koji je interes, u biti ovoga objedinjavanja? Ja sam ovo rekao i kad je bio Zakon, al' je bitno ovo šta sad govorim o deset bitnih Zakona, to jest deset bitnih udruživanja pod jednu kapu Državnog inspektorata, gdje se Agencija, vidim ovdje zaštita životinja, zaštita, i to sve ide pod Državni inspektorat. Dal' može netko od vas objasnit, a ža' mi je šta nije ministar da on pojasni, već ako su morali zadovoljit kadrovsku križaljku i ovo misto Državnog inspektorata osigurati gospodinu Mikuliću, dal' ste vi koordinaciju bar nekako, jer sada postoje određene strukture kako će Ministarstvo poljoprivrede kontrolirat što se tiče Ministarstva poljoprivrede po bilo kojem pitanju. Zaštita životinja, kontrola hrane, uvoz životinja, dal' će te vi imat' ikakve kontakte kroz i kako će to sve funkcionirati, ili će biti po babi, babima i stričevima kao što sam jutros govorio, u biti, sve protiv interesa hrvatskog seljaka, hrvatskog sela, gdje se kontrolira samo hrvatski seljak i nameću mu se brojne norme, dok uvozni lobiji uvoze na tone štetne hrane, od krava koje krepaju po klaonicama, to nam uvoze, a našeg seljaka nema više domaćega sira, nema više bakica koje mogu prodati svoj domaći proizvod, nego interesno pogodujete konstantno godinama samo uvoznim lobijima. I danas nemamo više hrvatsko selo, a pošto nemamo hrvatsko selo u 2/3 Hrvatske, nemamo stoke, nemamo domaćih životinja, imamo problem ogroman u državi, da svi poticaji i sav novac iđe kriminalcima, jer da je išao u prave ruke seljaka, danas bi imali razvijenog seljaka i selo. Jer ja gdje sam rođen i di živim, svi smo imali dvi-tri krave, živili smo, roditelji su radili na nikim mistima, imali smo stoku, to smo prodavali, danas nema ničega jer ste nematli norme da se uništi domaća proizvodnja, a da pogodujete stranim lobijima da bi ispunjali ovakvim izmjenama Zakona kriterije da pogodujete, kadrovske ove križaljke da popunite svojih nezadovoljnika, da bi Andrej Plenković održao Vladu i da bi se moglo nastaviti dalje uništavati hrvatsko selo. 2/3 hrvatskog sela su uništene. Nemamo više proizvodnje mlijeka, nemamo svinjogojstva, nemamo ništa zbog ovakvih izmjena koje opće nisu bile potrebne. Hvala lijepo.
Hvala. Završnu riječ želi održati državni tajnik Tugomir Majdak.
Hvala podpredsjedniče Hrvatskog sabora, poštovane saborske zastupnice i saborski zastupnici. Evo, zahvaljujem na iscrpnoj raspravi po ovih 12 objedinjenih Izmjena i dopuna Zakona u svrhu, znači, definiranja Konačnog Zakona o inspektoratu i usklađenje sa istim. Evo ovdje je bilo postavljeno određen, određen set pitanja, pa ću na neke odgovorit, na žalost nema nekih zastupnika koji su ista postavili odnosno iznijeli neke konstatacije koje ne stoje. Krenut ću sa Zakonom o OPG-u, koji nije bio po hitnoj proceduri, znači, 2018. godine donesen u Hrvatskom saboru već u okviru dva čitanja prvog i drugog čitanja, Zakon o procjeni učinaka propisa je donesen kasnije, prije nego što je već, a prije toga je već najavljeno donošenje Zakona o OPG-u i naknadna procjena učinka propisa je definirana i bit će izvršena u sklopu istog. Također, on se provodi, Zakon o OPG-u provodi se, naravno da tome svjedoči desetci OPG-a koji su već sukladno tom novom zakonu izuzeti od ovrha i koji su našli uporište u odredbama zakona. Također, i ostavljen je preliminarni popis prema Hrvatskoj poljoprivrednoj komori na temelju kojeg će se definirati članstvo buduće u HPK-u. 1.1. je donesen Zakon o poljoprivredi, prije toga i nisu mogli biti doneseni Zakoni o upisniku OPG-a odnosno PG-a i ovih dana će isti biti doneseni, to su neki odgovori na postavljena pitanja, odnosno konstatacije da ih razjasnimo ovog prigodom. Također, evo pitanje cijenjenog zastupnika, g. Bulja, po pitanju samog odnosa Ministarstva poljoprivrede i budućeg inspektorata, u uvodnoj riječi sam već naglasio da se što se tiče Zakona o informiranju potrošača o hrani nadležno tijelo za provedbu zakona ostaje Ministarstvo poljoprivrede, a službene kontrole nad provedbom zakona provodit će poljoprivredni, sanitarni, veterinarski inspektori Državnog inspektorata, odnosno ribarski inspektori Ministarstva poljoprivrede. Također, uređuju se uredbe vezane uz nadležnost nad provedbom službenih kontrola koje proizlaze iz Zakona o službenim kontrolama i koje se provode sukladno propisima o hrani, hrani za životinje, o zdravlju i dobrobiti životinja. Budući da poslove službenih kontrola te veterinarski i sanitarni inspektor Ministarstva poljoprivrede, odnosno Ministarstva zdravstva, od 1. travnja 2019. preuzima Državni inspektorat. Dosadašnji poslovi službenih kontrola koje provode ribarske inspekcije temeljem zakona i dalje ostaje u Ministarstvu poljoprivrede, a višegodišnji plan službenih kontrola izrađuje Ministarstvo poljoprivrede. Apropo buduće koordinacije, znači Ministarstva poljoprivrede, odnosno ostalih ministarstva sa Državnim inspektoratom. Također, što se tiče izmjena Zakona o skladištenju i skladištu za žitarice i industrijsko bilje, s konačnim prijedlogom zakona, slučaj koji ste spomenuli prije 10-ak godina, nije vezan uz ovaj zakon već Zakon o obveznim odnosima, u tom trenutku na uslužno skladištenje je bilo zaprimljeno od strane poljoprivrednih gospodarstava, znači određena količina žitarice, ona je bila utužena i postupilo se po nalogu institucije koje su bile nadležne za taj slučaj. Evo, još jednom zahvaljujem svima na iscrpnoj raspravi i hvala na pozornosti još jednom. E, da, podsjetio me g. Bukarica. Što se tiče, znači Prijedloga zakona o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti životinja, prihvaćamo amandman Odbora za zakonodavstvo. Hvala.
Zahvaljujem. S ovim zaključujem raspravu. Ispričavam, dvije su replike bile, da. G. Đujić, izvolite.
Hvala lijepo. G. Majdak. Evo, ja bih vas volio još jednom podsjetiti, kad pričamo o zaštiti životinja, dakle, na moju raspravu. Zanima me, da li mi možete reći s pozicije Ministarstva poljoprivrede, da li vi podržavate zabranu pirotehničkih sredstava kategorije F2 i F3 petardi tokom cijele godine u svrhu zaštite životinja. Dakle, ja znam da to nije zakon koji se tiče vašeg ministarstva direktno, jer je riječ o Zakonu o zabrani pirotehničkih sredstava, ali budući da su toj inicijativi zabrane u cilju zaštite životinja, ali i ljudi i djece, dali već podršku Ministarstvo znanosti i obrazovanja, kao i Ministarstvo turizma, mislim da po tom pitanju i po toj temi Ministarstvo poljoprivrede svakako ima važan utjecaj i može dati snažan doprinos, pa me zanima s pozicije ministarstva, da li mi možete reći da li podržavate tu inicijativu u cilju zaštite životinja, a ako ne, s pozicije ministarstva, koje je vaše osobno mišljenje kao državnog tajnika, da li mislite da bi se u cilju zaštite životinja trebalo zabraniti uporabu pirotehničkih sredstava tokom cijele godine. Hvala lijepo.
Odgovor, državni tajnik Majdak.
Zahvaljujem cijenjenom zastupniku Đujiću na replici. Znači, da, Ministarstvo poljoprivrede je već ugradilo u Zakon o zaštiti životinja ovaj odnos po pitanju pirotehničkih sredstava prema životinjama, a što se tiče ljudi, to je nadležnost MUP-a.
Za repliku se javio zastupnik Bulj.
Uvaženi tajniče. Vi jedino što radite u ministarstvu, radite zakone kako kadrovirati, kako te inspekcije nameću npr. da babi dole koja je ispekla 10 litara rakije, oduzmete rakiju, kad prodaje luk ili kapulu koju proizvede, krumpir koji proizvede, nije tu interes sa uništavamo domaću proizvodnju samo inspekcija. I vi ste sad u biti vratili pod jedan inspektorat koji će to sve kontrolirati, naravno, da bi se kadrovski ispunile želje i potrebe vašeg predsjednika stranke. Treba štititi domaćeg proizvođača da kupujemo i pozivati domaće proizvode, a ne pogodovati uvoznim lobijima, štetnu hranu koju uvozimo, hranu koju ne kontroliramo, to je kebab, imamo problema, pa pogledajte što nam prodaju. Pa nitko živ ne zna što prodaju. Pa povećanje broja tumora je zbog toga. A nemamo više domaćih životinja. Vi ste samo napravili terete OPG-ovima i prodaju zemlje 2020. strancima. To je jedini vaš interes i kadrovsko ispunjanje križaljki vašeg predsjednika stranke.
Hvala. S ovim zaključujem raspravu. Glasovat će se kad se steknu uvjeti. Sljedeća točka će biti na rasporedu u 3 sata. Za sat vremena ćemo napraviti pauzu. STANKA U 13,50 SATI.
Konačni prijedlog Zakona o izmjenama Zakona o uskladištenju i skladišnici za žitarice i industrijskog bilje, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. broj 583, predlagatelj Vlada, rasprava zaključena, dajem na glasovanje konačni prijedlog zakona. Molim glasujmo. Utvrđujem da je jednoglasno 81 za, donesen Zakon o izmjenama Zakona o uskladištenju i skladišnici za žitarice i industrijsko bilje.
Slijedeća točka na dnevnom redu je: - Konačni Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o političkom dijalogu i suradnji između Europske unije i njenih država članica, s jedne strane i Republike Kube, s druge strane, drugo čitanje, P.Z. br. 581 Predlagatelj je Vlada RH na temelju članka 85. Ustava RH i članka 207. a Poslovnika Hrvatskog sabora. Temeljem navedenog članka 207. a Poslovnika propisano je da se zakoni kojima se u skladu sa ustavom RH potvrđuju međunarodni ugovori donose u pravilu u jednom čitanju. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave, članak 197. Poslovnika. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za vanjsku politiku. Želi li predstavnik predlagatelja dati dodatno obrazloženje? Gđa. Andreja Metelko Zgombić, državna tajnica u Ministarstvu vanjskih i europskih poslova, izvolite.
Zahvaljujem poštovani g. potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Uvažene zastupnice i uvaženi zastupnici, pred nama je Konačni Prijedlog Zakona o potvrđivanju sporazuma o političkom dijalogu i suradnji između Europske unije i njenih država članica, s jedne strane i Republike Kube, s druge i dopustite mi da vam predstavim ovaj prijedlog i istaknem glavne razloge koje smo bili rukovođeni u njegovom predlaganju. EU je sklopila taj sporazum 12. prosinca 2016. g. i taj sporazum izraz jedne političke želje EU-a i njezinih država članica i Republike Kube za napretkom u odnosima kao i za jačanjem, produbljivanjem i postavljanjem određenog institucionalnog okvira za naše međusobne odnose. Velik broj država članica EU-a već je ratificirao, prihvatio ovaj sporazum a isto svoju suglasnost je dao i Europski parlament. Sporazum je prvi dvostrani sporazum između EU-a i njezinih država članica s jedne strane i Republike Kube s druge i njime se stabilan okvir za odnos između EU-a i država članica i Republike Kube te stvara se određena platforma za bližu suradnju i dijalog u nizu političkih i gospodarskih pitanja. Ovaj sporazum ustvari sada će zamijeniti onaj ad hoc dijalog dakle koji nije imao neki unaprijed utvrđeni dogovoren politički i pravni okvir i usmjerit će do sada našu suradnju u okvirima predviđenim sporazumom. Uz jačanje političkog dijaloga, sam cilj sporazuma je i produbljivanje bilateralne suradnje, razvijanje zajedničkog djelovanja u multilateralnim forumima a sporazum ustvari usmjeruje odnose na podršku tranzicijskim procesima i modernizaciji kubanskog gospodarstva i društva i to kroz dijalog i suradnju s ciljem postizanja ciljeva održivog razvoja, demokracije, ljudskih prava i iznalaženja rješenja za zajedničke globalne izazove. Sporazum se temelji na tri stupa, političkom dijalogu, suradnju i dijalogu u sektorskoj politici te trgovine i trgovinskoj suradnji. U posebnom djelu institucionalne i završne odredbe, sam sporazum utvrđuje i osnivanje zajedničkog vijeća i zajedničkog odbora, on ujedno sadrži odredbe o obvezi ispunjavanja obveza kao i mjere i postupke koje treba poduzeti ukoliko bi jedna od potpisnica stranka tog sporazuma ga kršila. Sporazum standardne elemente, oni koji su inače ključni za EU i za njezine države članice pa tako sadrži klauzulu o ljudskim pravima, klauzulu o neširenju naoružanja i čije kršenje čak može prouzročiti i suspenziju samog sporazuma. Za sporazum nije potrebno predvidjeti neka posebna financijska sredstva u hrvatskom državnom proračunu. Sporazum će stupiti na snagu kada ga ratificiraju sve države članice i Europski parlament a jednako kao i sama Republika Kuba a u ovom trenutku već se privremeno primjenjuju njegove odredbe koje se tiču pitanja koja su u izravnoj nadležnosti EU-a tako da su oni sad već u privremenoj primjeni. Uvažene zastupnice i zastupnici, prijedlog ovog sporazuma prošao je i raspravu u Odboru za vanjsku politiku, Odboru za zakonodavstvo i oni su ga također podržali te stoga vas sve pozivam da date podršku, izglasate ovaj prijedlog zakona o potvrđivanju jer time će stvoriti formalno pravne pretpostavke za stupanje tog sporazuma na snagu jer za njegovo stupanje na snagu potrebna je i vaša suglasnost odnosno formalna suglasnost RH. Zahvaljujem.
Zastupnik Stier javio se za repliku.
Hvala g. potpredsjedniče. Državna tajnice, evo dugo se pregovaralo o ovom sporazumu i jedan od ključnih problema je bio što kubanska strana nije htjela prihvatiti baš to posebno poglavlje o demokraciji i o ljudskim pravima. Kada je kubanska strana na to pristala, onda su se evo stvorile pretpostavke da se ovo potpiše. Nažalost, Kuba je i danas jedna diktatura, još je daleko od demokracije međutim dobro je da se podrži ipak put koji bi mogao dovesti do toga i u tom kontekstu mislim da je dobro da se sporazum potpisao i da Hrvatski sabor i ratificira.
Odgovor na repliku.
Zahvaljujem ustvari na ovom komentaru. Da, EU i državama članicama je zaista bilo važno osigurati taj jedan snažan element potrebe zaštite ljudskih prava, pa sam Sporazum u sebi sadrži odredbe koje kažu uz obvezu poštivanja ljudskih prava, tako razvijanje i civilnog društva kao jedne važne sastavnice demokratizacije društva, i smatramo stvarno da ovakvim Sporazumom će se potaknuti i takvi demokratski procesi u Republici Kubi.
Zahvaljujem. Želi li izvjestitelj Odbora uzeti riječi? Ako ne, onda otvaram raspravu. Klub zastupnika HDZ-a prijavio se za sudjelovanje u raspravi, u njihovo ime govorit će zastupnik Miro Kovač.
Hvala lijepa uvaženi gospodine predsjedatelju, poštovane kolegice i kolege. Neću dugo govoriti u ime Kluba Hrvatske demokratske zajednice, nema potrebe za tim, ovaj Sporazum o političkom dijalogu i suradnji između Europske unije i njezinim članica s jedne strane i Republike Kube s druge strane, je dobar primjer kako Hrvatska u okviru Europske unije može djelovati na svoju korist, ali i na korist same Europske unije. Čuli smo već da osim političkog dijaloga je pokriveno i pitanje ljudskim prava, to je vrlo važno kada govorimo o Hrvatskoj, ali i o Europskoj uniji, da inzistiramo na vrijednostima, na vrijednosnom sustavu. Na Kubi na tom planu ima još puno problema, ono što je bitno je da je Kuba pristala i taj dio uvrstiti u Sporazum između Europske unije i njezinih država članica i same Kube. Naravno da je obuhvaćeno i pitanje gospodarske suradnje, jer Republika Hrvatska na tom planu ima naravno interesa, ja sam malo pogledao i brojeve za 2017. godinu, imali smo gospodarsku suradnju od nekih 190 milijuna kuna, znači razmijene između Hrvatske i Kube, tu negdje oko 25,5 milijuna EUR-a, mi smo tu u deficitu, bilo je konkretno, izvoz je iznosio 18,9 milijuna kuna, a uvoz 172 milijuna kuna. Slijedom svega rečenoga, Klub zastupnika Hrvatske demokratske zajednice podržava ratifikaciju, potvrđivanje Sporazuma o političkom dijalogu i suradnji između Europske unije i Kube. Zahvaljujem.
Klub zastupnika Živog zida također se javio za sudjelovanje u raspravi. U njihovo ime govorit će zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa podpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege, poštovana državna tajnice. Mi danas govorimo o jednom od najvažnijih međunarodnih, međunarodnog problema, a to su odnosi sa državom Kubom, i šteta je da nismo o tome govorili i prije, evo vidimo čak i da je nakon što je ugovor potpisan 2016.-te, tri godine je trebalo da uopće taj ugovor dođe na ratifikaciju u Hrvatski Sabor. Problemi sa Kubom počeli su davno, još u 19. stoljeću, kada su SAD proglasile tako zvanu Monroeva-u doktrinu koja dopušta Sjedinjenim američkim državama da se, doslovce citiram, „ponašaju kao međunarodna policija, prema onim zemljama koje se ponašaju necivilizirano“, ma što god to značilo, a u prijevodu je to dovelo do toga da su SAD, zemlje Srednje i Južne Amerike shvatila kao svoje interesno područje, kao svoj izvor sirovina u kojemu nitko ne smije imati utjecaja osim dakle SAD-a. I onda je takva politika dovela do stvaranja brojnih diktatura, ili ako želite drugi naziv banana republika, u kojem je najbitnije od svega bilo da je instalirana Vlada koja slijepo i bezuvjetno podržava Sjedinjene američke države. Ta, između ostaloga politika je provođena načelom neprijatelj moga neprijatelj, moj je prijatelj, i prema tome SAD nisu imale nikakvih problema s time da u pojedinim Latinsko američkim državama postave na vlast čak i fašističke diktatora, samo ako su, dakle oni bili poslušni. Što se tiče Kuba, ona je došla pod još jači udar početkom 20.-og stoljeća, jer su SAD proglasile tako zvani Amandman Platt, koji je doslovce Kubu napravio protektoratom SAD-a, gdje su Amerikanci preuzeli potpunu kontrolu, ne samo vanjske, nego i unutrašnje politike Kube, i čak je u nekoliko navrata Kuba bila doslovce okupirana od strane američke vojske. Takvo ponašanje izazvalo je veliki otpor Kubanaca koji je rezultirao čuvenom Revolucijom iz 1957. godine protiv diktatora Fulgencio-a Batiste, i ta Revolucija u svojemu početku nije bila komunistička, ali je vremenom postala komunistička. Naime, kad je Fidel Castro 1959. godine osvojio vlast na Kubi, SAD su organizirale nekoliko intervencija protiv Kube, najpoznatija je vojna intervencija u Zaljevu svinja gdje su, dakle, agresori bili poraženi, i onda je Fidel Castro htio-ne htio mor'o se okrenut SSSR-u, pa tražiti njihovu zaštitu. Taj sukob je zamalo doveo do Trećega svjetskoga rata, u konačnici je vjerojatno uzrokovao i ubojstvo predsjednika Kennedyja , pad Hruščova ali ono što je najbitnije od svega Fidel Castro je ostao na vlasti sve do svoje smrti a Kuba je još i dan danas socijalistička ili komunistička zemlja kako je komu drago. Kuba u svakom slučaju predstavlja najteži vanjskopolitički poraz SAD-a u 20.-tom stoljeću i oni su uložili apsolutno svaki napor da sruše vlast na Kubi, potrošili su milijarde dolara, znači uveli tu trgovinski embargo koji je na snazi sve do dan danas, ubijali su kubanske političare, gdje su god mogli. Između ostaloga najpoznatije ubojstvo Fidelove desne ruke Che Guevara u Boliviji 1967. godine, bez suda što je vrlo bitno naglasiti, bez suda, sada tu pričamo o nekim ljudskim pravima a Che Guevara je ubijen kada je bio ranjen, ne naoružan, zavezan i bez suda, naravno po nalogu direktno predsjednika tadašnjega SAD-a. To ubojstvo između ostalog je izazvalo ona čuvena događanja 1968. godine i na neki način se SAD-u vratilo kao bumerang. Bez obzira na sve, znači kubanska revolucija nije bila slomljena nego je štoviše čak stekla poštovanje među mnogim građanima svijeta i što je najbitnije tamo gdje bi se ljudi najmanje nadali, npr. Kubu je posjetio i Papa Ivan Pavao II., Papa Benedikt, bivši američki predsjednik Jimmy Carter, čuveni francuski filozof Jean-Paul Sartre. A zanimljivo je primijetiti da čak ni Francisco Franco kojega su Kubanci danonoćno medijski napadali i doslovce mrzili nikada nije htio prekinuti diplomatske odnose sa Kubom iz jednostavnog razloga zato što su svi ti ljudi cijenili herojstvo, herojstvo Kube i na neki način zbog toga ipak ih i poštovali. Kad dolje pričamo o tom problemu ljudskih prava, to je vrlo licemjerno ustvari, vrlo licemjerno govoriti iz razloga jer same Sjedinjene Američke Države itekako krše ljudska prava i to često još gore nego Kuba, ustvari daleko gore. Evo imamo recimo npr. da je pravomoćno osuđeni atentator na kubanske civile Luis Posada Carriles koji je bio zatvoren u Panami, na pritisak SAD-a morao je biti oslobođen, prebačen je u SAD i tamo danas slobodno živi. Isti taj SAD koji je optuživao ne znam Kubu za terorizam je recimo naoružavao Isil, naoružavao je Al Kaidu, znamo za aferu „Irangate“ gdje je direktno Američka vlada financirala Iran a navodno je govorila da se bori protiv Irana. Vrlo je zanimljivo recimo da imamo izvješća različitih međunarodnih udruga o strašnom stanju ljudskih prava u Kolumbiji. Npr. samo u razdoblju ... [[Govornik se ne razumije.]] Kolumbijska Vlada je likvidirala 3 tisuće članova opozicije među kojima brojne između ostaloga lidere i političkih stranaka i sindikata i boraca za ljudska prava ali to nikada SAD nije spriječilo da osudi režim u Kolumbiji nego je štoviše tom režimu u Kolumbiji uporno davala kredite i svu međunarodnu potporu a samo isključivo zato što su bili poslušni. Između ostaloga, kada govorimo o tim ljudskim pravima, upravo je predsjednik George Bush odlikovao Felixa Gonzalesa, ubojicu Che Guevare 2008. godine za kojeg podsjećam je ubijen bez suda. Također u SAD-u nije moguće objaviti bilo kakvu pozitivnu vijest o stanju na Kubi a mogla bi se pa je tako recimo ugledna televizijska kuća HBO zabranila dokumentarni film Olivera Stona o Fidelu Castru. Isti taj SAD koji sada poteže pitanje ljudskih prava na Kubi je, baš na Kubi, znači na teritoriju koji su SAD okupirale formirao zatvor Guantanamo koji je najgori zatvor na svijetu, gdje se strahovito krše ljudska prava i onda se oni dakle, oni postavljaju Kubi uvjet da ona mora poštivati ljudska prava iako je i Crveni križ i brojna narodna asocijacija i što je najbitnije sami čuvari zatvora su potvrdili da zatvor u Guantanamu nije ništa drugo nego mučilište najgore vrste gdje se zatvorenike drži u samnicama, izlaže ih se ekstremnim vrućinama i hladnoćama, da ih se premlaćuje, da ih se muči bukom, seksualnim ponižavanjima, uskraćivanjem sna a što je najbitnije u tom zatvoru se uopće ne nalaze teroristi nego se nalaze američki državljani isključivo zato što su Muslimani. Znači dovoljna je njihova bila vjeroispovijest da završe u jednom takvom mučilištu. Što je najbitnije taj trgovinski embargo koji su SAD nametnuli Kubi i koji traje već punih 57 godina je Opća skupština Ujedinjenih naroda osudila već nekoliko puta i 27 puta ukinula. Znači trgovinski embargo Kubi je ukinut 27 puta do ovoga trenutka ali budući da SAD imaju pravo veta u Vijeću sigurnosti oni zahvaljujući tomu vetu i dalje ne dozvoljavaju Kubanskome narodu da normalno i slobodno živi, znači suprotno volji 189 članica UN-a. Bez obzira na sve, a vrlo je teško živjeti 55 godina pod trgovinskim embargom, Kubanci su postigli jako velike uspjehe u razvoju svoga društva u odnosu posebno na ono što je bilo za vrijeme za vrijeme Fulgencia Betiste i američke okupacije. I postigli su ne samo velike iskorake nego su u mnogim stvarima prestigli ne samo Hrvatsku nego čak i SAD, npr. na Kubi imamo obrazovanje sve do stupnja doktora znanosti, u školama su obroci besplatni u Hrvatskoj nisu, u na Kubi danas imamo 0,2% nepismenog stanovništva u Hrvatskoj imamo 0,8, na Kubi 98% djece ide u vrtić u Hrvatskoj manje od 50%, u kubanskim osnovnim školama razredi su s maksimalno 20 učenika, u srednjim školama s 15 učenika, 1 sat traje 30 minuta, a ne 45 minuta, svako dijete sa smetnjama ima svojeg osobnog asistenta, nastava je jedno smjenska nema brojčanih ocjena, teži predmeti su uvijek na početku nastave, lakši predmeti uvijek na kraju nastave s time da djeca mogu pohađati i kreativne predmete kakvi su vrtlarstvo, ručni rad i brojni drugi. Hrvatska izdvaja za obrazovanje 3% proračuna, Kuba izdvaja 13% proračuna i vodeća je zemlja u svijetu po izdvajanju za obrazovanje. Time, tim proračunskim izdvajanjem je čak premašila i skandinavske zemlje kojima, koje su nama uzor. Prije 2 godine UNICEF, dakle Međunarodna organizacija za djecu proglasila je Kubu rajem za djecu, znači Kuba je i službeno raj za djecu. Da li je raj za djecu u Hrvatskoj ili u SAD-u o tome bi se dalo raspravljati. Naravno da su zbog trgovinskog embarga danas na Kubi dosta niske plaće, prosječna plaća iznosi oko 50 dolara, ali s druge strane režije iznose manje od 10 dolara, što znači da Kubanci u stvari 1/5 svoje plaće daju za režije, a u Hrvatskoj znamo da situacija nije tako blistava da se kod nas za režije mora potrošiti i 30, 40 pa i 50% osim naravno ako nismo gospoda saborski zastupnici tada se potroši 5 ili 10%. Kuba ima savršeni zdravstveni sustav, barem prema ocjenama Svjetske zdravstvene organizacije, Kubanci žive duže nego Hrvati, smrtnost beba je dvostruko niža nego u Hrvatskoj, niža je nego u SAD-u, znači više beba umre u SAD-e nego na Kubi iako SAD izdvaja za svakog građanina 7.500 dolara za zdravstvo, a Kuba samo 200 dolara. Kuba ima toliko liječnika da ih može izvoziti, danas Kuba izvozi 50.000 liječnika koji rade u 67 država svijeta, a imaju najveći broj liječnika po glavi stanovnika i kod njih liječnici odlaze pacijentima u kuće, znači ne mora pacijent ustajati, ići naručivati se, čekati tamo u redu 3, 4, 5 sati nego liječnici dolaze pacijentu u kući i brine se o njemu. Između ostaloga Kuba ima potpuno vlastitu proizvodnju lijekova, znači uopće ne ovisi o farmaceutskoj industriji, njihovi liječnici su kvalitetno obrazovani, etični, praktični, odlučni bez trunka korupcije i jako, jako puno ulažu u prevenciju bolesti. Između ostalog ta prevencija se jako dobro očituje u potpunom prelasku na organsku, na organsku hranu što bi se moglo povezati sa ovom temom o kojoj smo maloprije govorili o poljoprivredi. Na Kubi umjesto solidarnosti siromašnih prema bogatima imamo solidarnost bogatih prema siromašnima i u svakom slučaju ovoga prije nego što se upustimo u ovakve paušalne ocjene kakve daje državna tajnica koja očito nema blage veze o tome šta se dešava na Kubi isto ko i gospodin Kovač, koji je govorio u ime kluba zastupnika čak 120 sekundi, mislim, mislim da bi trebali dakle saznati istinu i da bi trebali konačno reći da je krajnje vrijeme da se prekine sa štetnom, ružnom i agresorskom politikom prema Kubi, dajte Kubi da bude dio slobodnog svijeta, da sama vodi svoju unutrašnju politiku i da konačno ovoga ti problemi koji su opterećivali [[Upadica: Hvala.]] zadnjih desetljeća prestanu. Hvala lijepa. Živi zid će podržati ovaj sporazum.
Hvala vam. Zastupnik Ćelić povreda Poslovnika.
Pa povrijeđen je članak 238. mislim da je neprimjereno da u Hrvatskom saboru jedan zastupnik govori da državna tajnica blage veze nema o temi o kojoj se govori.
Zastupnik ima pravo reći što misli iako bih ja isto zamolio da to može reći na pristojniji način. Zastupnik Bulj povreda Poslovnika.
Gospodin Ćelić je povredio članak 238. jel on misli 238. jel gospodin Ćelić možda misli da stvarno kolega Bunjac mora govorit ono šta vi mislite i da on mora slušati neistine svih saborskih zastupnika. Gospodin Bunjac je govorio svoj stav i on to ima pravo, ja mislim predsjedniče da ste vi morali dati opomenu gospodinu Ćeliću il da on stvarno napiše ono što treba govorit Bunjac. Hvala.
Hvala zastupnik Bulj. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Branimir Bunjac, izvolite.
Hvala lijepa predsjedavajući, uvažene kolegice i kolege, ja sam manje-više iscrpio ono što sam imao reći o Kubi, e sad eventualno mogu dopustiti gospodinu Ćeliću ukoliko se želi javiti za repliku da mi kaže to što ima. Htio bih samo reći da se uvijek treba voditi principom audiatur el atera pars, što znači da treba čuti i drugu stranu. Mi jednostavno samo slijepo prihvaćamo podatke koji dolaze sa strane SAD-a i što god oni kažu mi to prihvatimo ko nepobitnu istinu i nakon toga papagajski ponavljamo. Raspitajte se što je Kuba bila do 1957. godine, ko je vodio Kubu, pogledajte ako vam se to ne da barem onaj film Kum II pa ćete vidjeti da je kubanskim narodom vladala mafija, naravno, uz suradnju i blagoslov američke Vlade. Raspitajte se koliko je ljudi trunulo po tamnicama i likvidirano za vrijeme tog režima, raspitajte se i saznajte da je Kuba u vrijeme Fulgencie Batista imala 3 fakulteta, da ih danas ima 60, da je ogromna većina stanovnika bila nepismena, da ogromna većina stanovnika nije imala čak niti kuće, pa ćete onda znati kolike su iskorice napravljeni i da je u biti to što se na Kubi dogodilo bila na neki način Božja pravda. I ne bi sasvim sigurno ni Fidel Castro, ni njegov brat Raoul, ni Che Guevara, ni ne znam tko, opstao toliko dugo na vlasti da nije imao podršku naroda. I sad kad je Fidel Castro mrtav i dalje taj narod podržava jedan te isti ustav, jedan te isti sustav i kako se zove, jednostavno su zadovoljni. A da nije bilo tog trgovinskog embarga o kojemu sam govorio, koji je, dakle, duboko neljudski nepravedan, 27 puta odbačen od strane Opće skupštine Ujedinjenog naroda, budite sigurni da bi danas Kuba bila jedna od najrazvijenijih zemalja Latinske Amerike, što već i sada je, što već i sada je, jer u Kolumbiji, u Brazilu, Čileu, ne znam, u brojnim tim državama rade kubanski liječnici, ne njihovi, oni liječnike nemaju, a najmanje imaju kvalitetne liječnike, to su ogromni uspjesi. Koliko je Kuba pomogla, recimo Angoliji, Namibiji da se obrani od invazije Južnoafričke Republike i da se uopće sruši Aparted. Rušenje Aparteda je ustvari kubanski uspjeh. A ovdje mi danas slušamo kako se Kuba mora naučiti ljudskim pravima, pa tko je podržavao Aparted u Južnoj Africi? Tko je za to zaslužan, koje države? Tako da ja razumijem da se vi bojite, ja razumijem da vi imate svoje interese u podržavanju korporativno bankarskog sustava, da jednostavno brinete za svoje nekakve osobne karijere, ali ja brinem za istinu, za istinu i pročitao sam, vjerujte mi, tone i tone knjiga o Kubi i filmova sam pregledao i što je najbitnije, moja rođena majka je tamo tri puta boravila, ja nisam, to mi je žao. Iz prve ruke mi je mogla pričati neke podatke koje u biti se ne mogu saznati putem medija, da se može usporediti kako oni žive danas i kako mi živimo. Ne velim da su u svemu bolji, ali ovo što sam spomenuo, obrazovanje, zdravstvo i vjerujte mi i sigurnost, sigurnost građana je sigurno bolja tamo nego ovdje. Nema tamo ni droge, još manje ima nekih dilera i toga svega što se pojavljuje kod nas u masovnom obliku, a još manje ima toga da su ljudi nezadovoljni svojom državom kao kod nas gdje je građani otvoreno preziru sve institucije, pa čak i samo svoje državljanstvo. Eto, toliko i ponavljam još jednom, pozdravljam ovaj sporazum, mislim da je do njega trebalo doći puno prije i nadam se da će trgovinski embargo biti ukinut, da će se granice potpuno otvoriti i da će, eto, barem ja za svoga života, pa vjerujem i vi, dobiti mogućnost posjetiti Kubu i uživati u svim njezinim ljepotama, povijesti i druženju sa slobodnim ljudima. Hvala vam lijepo.
Zastupnik Ćelić javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Bunjac, mislim da je vaša rasprava bila vrlo korisna, no vi ste govorili o odnosu SAD-a i Kube, dakle, ovdje se potpisuje Sporazum o zajedničkoj suradnji između zemalja EU i Kube i povjerenik za pitanja pomoći u razvoju je rekao da nije prioritet pritisci i sankcije, premda se govori o ljudskim pravima, nego konstruktivni angažman, osobito vezano za pomoć stanovnicima Kube, a ne podršci Vlade koja je trenutno u Kubi. Ja se slažem da ono što ste vi govorili, dakle, i za obrazovanje i zdravstvo, to je sigurno točno, ali ne vjerujem da bi bilo ljudi iz RH koji bi htjeli živjet u Kubi ako gledamo na opće stanovništvo i uzimajući sve one parametre i pozitivne koje ste vi spominjali, ali i one negativne. Dakle, na zajedničkom sastanku između EU i Kube u svibnju 2018. tek je na petome mjestu bilo govora o ljudskim pravima.
Odgovor na repliku, zastupnik Bunjac.
Hvala lijepo. Zastupniče Ćelić, znači, bez obzira što se radi o Ugovoru EU i Kube, sasvim je jasno da je taj ugovor usporen i odgođen zbog utjecaja SAD-a i on je neodvojiv od politike SAD-a, ne može EU bez da konzultira SAD donijeti jedan takav sporazum. A što se tiče toga da bi hrvatski građani radije živjeli u RH nego na Kubi, nisam vam 100% siguran, ne mogu, ne mogu reći ja ne znam s čime su to hrvatski građani tako oduševljeni u RH da se ne bi rado zamijenili za bilo koju drugu zemlju svijeta, pa taman to bila i Kuba, možda bi nekome malo godilo da ode na tamošnje sunce, na tamošnje plaže i da odmori, da odmori dušu od svog ovog ludila koje ovdje imamo. Hvala lijepo.
Zastupnik Bulj javio se za repliku.
Hvala lijepo. Kolega Bunjac, kad govorimo o Kubi, o narodu koji je pretrpio zbog terora drugih država, zbog terora, znači, represije nad tim narodom koji su se morali boriti za opstanak i očito su se izborili, oni su sada već, više izvoze u RH, nego RH u Kubu. Šta to znači? Da ova teorija koju je g. Ćelić spomenuo da hrvatski građani ne bi išli u Kubu, nažalost, hrvatski građani ne stoje u RH. U mome gradu Sinju, Cetinskoj krajini, nema pedijatra, nema radiologa, a pozovite na demografske mjere lažnim obećanjima, poglavito za izbore, jedino rekao sam jednom šta ste sva stada pojili kada dolazite u predizbornu kampanju, a pedijatara, liječnika nema u većini u RH, u 2/3 RH, dok to kako je kolega Bunjac rekao nije problem u Kubi, u Kubi, znači mi smo u gorem stanju nego Kuba zato trebamo se zamisliti kako je kod nas, koga slušamo i kome služimo. Najmanje hrvatskom narodu ... [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor na repliku zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa. Zastupniče Bulj, znači vi ste potpuno u pravu da bi neke stvari trebalo preslikati iz Kube u Hrvatsku a to je recimo to javno zdravstvo. Znači javno zdravstvo gdje su sve usluge besplatne, kvalitetne i lako dostupne. Vi danas u Hrvatskoj se za neke pretrage morate naručivati za 2021. godinu. I sad mi možemo reći kako je kod nas to nešto sve jako puno bolje ali to jednostavno ne stoji. Znači kod nas postoji zdravstveni sustav koji je fragmentiran a ne cjeloviti zdravstveni sustav i koji je sve više privatiziran gdje se različite interesne skupine bore za profit. Znači one se ne bore za zdravlje građana nego se bore za profit, odnosno pravo na zdravlje imaju sve više isključivo oni ljudi koji su bogati ili imaju političke veze poput pojedinih zastupnika. Hvala lijepa.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Bulj.
Hvala lijepo. Ovaj sporazum treba podržati naravno da prema Kubi i tom dijelu koji je bio znači kako sam rekao teroriziran od drugih država, gdje je bila u biti nametnuta prema Kubi od SAD-a jedan teror kao da su oni njihovo eksploatacijsko polje i to je kroz dugi niz godina tako rađeno i tome narodu nije bilo lako oduprijeti se tom teroru. I činjenica da ti ljudi u Kubi, taj narod mu nije bilo lako, nije mu bilo lako kroz tu povijest i da su imali pritiske od embarga, od okretanja očiju zato što su se mnoge vlade svjetske dodvoravale SAD-u, što su oni uzrokovali i na drugim mjestima krize, ne samo u Kubi nego i u drugim, koji su podupirali i brojne krize i brojne ratove, brojne organizacije na koje se mi sada zgražamo koje su postojale od Al Kaide, koje su uzrokovale, koje su Bin Ladena osmislile i takve ljude koji su jednostavno tada u tim sukobima. Međutim, o tome treba, o toj državi treba govoriti realno, treba sa poštivanjem, ja nisam za jednopartijski sistem bio niti ću biti ali je činjenica da oni imaju organizirani zdravstveni sustav dok mi u Hrvatskoj nemamo. Tko će nama pomoći sad da se organizira zdravstveni sustav? Ja sam malo prije spomenuo da u dvije trećine Hrvatske, evo u Makarskoj, kolegica je iz Makarske, dole iz onoga dijela, nemamo laboratorij, ... [[Govornik se ne razumije.]] laboratorij, nemamo liječnike, ne trebate biti nervozni, nego je to činjenica. Pa sam je vaš gospodin Kovač rekao da 80% uvozimo iz Kube na koju se mi zgražamo kao da teško žive a 20% izvozimo. To je činjenica. I mi sad govorimo o državi u koju, o Hrvatskoj u kojoj nemamo znači organizirane zdravstvene usluge, domove zdravlja smo upropastili, ja to govorim za svoj kraj jer znam da žene u kolonama čekaju mjesecima da se upišu na ultrazvuk dojke, jer nemamo niti jednoga radiologa, opet ponavljam u Cetinskoj krajini, slično je u Lici, slično je slučaj Metković dolje šta se je dogodio, dok je to očito u Kubi riješeno. Zbog čega smo mi okretali glavu od tih država i zbog čega bi se mi uopće samo naslanjali na nekakve velike direktive? Naravno da je ovo dobro što je došlo ovdje sada da potvrdimo ali tome narodu, pa zašto bi oni bili eksploatacijsko polje nekakve sile, zašto bi Hrvatska bila isto eksploatacijsko polje bilo koga? Zašto taj narod nije imao slobodu nego uvijek nekakve pritiske, ratovanje i zbog čega je došao jednopartijski sistem komunistički? Zato što je bio pritisak, šta se htjelo od njih napraviti kolonije. I moralo se poslušno slušati tada SAD, bez obzira što su se Ujedinjeni narodi protivili zbog tih pritisaka, što su se brojne organizacije u kojima smo mi, ali mora se slušati SAD. Prema tome, prema tome ja mislim da ovo treba podržati i da je ovo dobro, međutim civilizacijski ponižavati taj narod i odnositi se prema njemu a stati na stranu jačega, ja mislim da nije dobro. Mi možemo reći da smo slabi i jesmo slabi, zbog svega smo slabi, šta se dodvoravamo razno, Briselu, prije Beogradu, Budimpešti, uvijek se dodvoravamo, uvijek smo dodvornik zato imamo 2/3 Hrvatske prazne. I ja se ne bih složio sa kolegom Ćelićem gdje on kaže da naši ljudi ne bi živjeli u Kubi, ali ne žive ni u Hrvatskoj, iseljavaju. Evo mi smo članica EU, najmanje sredstava smo povukli, otkad smo ušli u EU poljoprivreda nam je u padu, mljekarska proizvodnja, uzgoj svinjetine, domaćih životinja, ništa ne proizvodimo. Koja dodatna vrijednost? Pa 2/3 Hrvatske su prazne. Prema tome, kada pogledamo ove podatke koje je iznio kolega Bunjac, znači oni su pokrenuli zdravstvene usluge, stopu, oni imaju liječnike, oni 50 tisuća liječnika imaju koji mogu u druge zemlje odlaziti, svoju farmaceutsku industriju, svoju, i naravno da mi se ne možemo baš toliko zgražati prema njima i samo se pozivati na ljudska prava, vjerojatno se tamo krše ljudska prava. Krše li se ljudska prava u Americi, SAD-u? Krše li se ljudska prava u EU? Krše li se ljudska prava u Hrvatskoj? Pa kada novinar, dođe policija novinaru u redakciju i traži mu osobne podatke i šta će pisati i kako će pisati. Pa to je diktatura pod krinkom demokracije. Tamo znamo jednopartijski je sustav, ja sam uvijek za višestranačje i to je OK, ali u nas je diktatura pod krinkom demokracije i izbora. Pa u nas čak žele mijenjati Izborni zakon da relativni pobjednik dođe do 76 mandata, pa to je onda još veća diktatura. To je napravio, kraljevina bila Jugoslavija, stara Jugoslavija i fašistička Italija. Prema tome, ja mislim da takav odnos prema jačemu uvijek trebamo stati na stranu slabijem jer on je bio eksploatiran, on je bio pod …/nerazumljivo/… on je bio znači njegovo doslovno eksploatacijsko polje gdje je Amerika mislila i te velike sile graditi svoja carstva na krvi i resursima s tih područja. I tako su nastali. I ne moramo mi osjećat krivnju Hrvati za ništa. I Engleska je nastala na kolonijama, svi su oni stvorili se i Francuska, svi su oni, al taj im se bumerang vraća jer prema tim zemljama i tim državama su se odnosili kao prema roblju, samo kao eksploatacijskom polju i sada mi u ovoj krizi ovaj gdje ljudi biže s tih područja i sad Hrvatska jedina koja trče doli prihvati Marakeški sporazum, naravno čak ni odbor u, na kojem je na čelu Miro Kovač nije dao da se zaključak izglasa, sve su uzrokovale velke sile, sve sukobe, pa cijela Sjeverna Afrika i ovaj dio prema Aziji više nema država jedino na karti. Nema organiziranoga života, samo kaos, plemenske borbe, pljačke, zbog naftnih polja, gdje je kemijsko oružje koje je bilo u Iraku. Gdje je to? Znači, samo ratovi zbog njihovih interesa eksploatacijskih polja, mi nemamo više dolje na tom području niti jednu uređenu državu, pa kakva je takva je, ja se moram slagat s tim režimom, al to je činjenica. Al trčemo u Marakeš dok naši susjedi nitko ne ide u Marakeš, jel to EU, jel to stav EU, da Hrvatska prihvati te sukobe koje je inicirao SAD i njihovi pomoćnici, pobočnici i sluge jel to, a mi jedini trčemo kao je li neće naši susjedi ni jedan ni Talijan, ni Austrijanac. Zbog čega oni nisu išli doli? Evo, žao mi je gospodin Kovač je vrsni diplomata i to ja cijenim, zbog čega Austrija nije išla u Marakeš, zbog čega se nije raspravljalo o Marakešu u ovome saboru, nego mi Hrvati ćemo raditi svoj posao i onda im čudno nema aviona, naravno. U tom slučaju ste morali postupiti tako poslušati Merkelicu, poslušati prema tome stanimo na stranu ljudi, bez obzira slagali se mi sa tim sustavima koji s njima upravljaju, al mi smo gori u ovome slučaju od Kube po pitanju zdravstva, po pitanju školstva i 2/3 Hrvatske su prazne. I to je činjenica o tome treba pričati. Da li naša politika vanjska pomaže Hrvatskoj il odmaže Hrvatskoj? Hvala vam lijepo.
Za repliku se javio zastupnik Bunjac.
Hvala lijepa, zastupniče Bulj znači vi ste potpuno u pravu kad tvrdite da revolucija na Kubi nije izbila zbog komunizma, dapače revoluciju na Kubi je financirala u početku CIA odnosno američka vlada, ali jednostavno kriva politika je ljude otjerala u zagrljaj socijalizma i ovoga ljudi su ga na kraju prihvatili. Ja bih vas podsjetio, vidim da se spremaju zastupnici HDZ-a govoriti na propovijed kardinala Stepinca. 30.10.1943. u Zagrebačkoj katedrali kad su ga pitali jesu li šume pune komunista, on je reko ne, šume su pune očajnih ljudi na koje su ih natjerali nečovječni postupci vlasti. I tu se treba dakle zapitati još jednom koji su razlozi da je došlo do revolucije, koji su razlozi da je došlo do pobune i takvog čvrstog stava koji do danas nije ni na koji način nagrižen. Hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Hvala lijepo, kolega Bunjac moć i nadmoć nad drugim i eksploatacija drugih naroda i njihovih resursa to je dovelo do ove situacije u kojoj se nalazi Kuba u kojoj se nalazila u teškim trenucima, ali oni se evo tu ipak opstali. Znači i osobno nitko ne podržaje znači diktature ni jednopartijske sisteme svi smo mi za demokraciju, međutim činjenica i bolnije je kada demokracija je nametnuta. SAD se pozivaju na ljudska prava, kako će se oni u Libiji pozivat na ljudska prava kad su ih bombardirali ili ne znam šta iz kojega razloga, kako će se u Iraku, gdje je kemijsko oružje, gdje su i te krize? Hrvatska se cijelo vrijeme ponaša kao, ne kao partner nego kao mi prvi trčemo Merkelici da mi ćemo otvoriti granice za ove izbjeglice, pa ko je uzrokova tu, ko je uzrokova ratove doli, ko je uzrokova kaos na tim područjima. I mi smo prvi, mi poletili gospodine Kovač [[Upadica: Hvala.]] odmah u Marakeš [[Upadica: Zastupnik Bulj, hvala.]] Niti zaključak na odboru ne da nismo mogli raspraviti [[Upadica: Zastupnik Bulj isteklo je vrijeme.]]
Zastupnik Ćelić javio se za repliku.
Hvala podpredsjedniče, poštovani kolega Bulj, ovdje smo imali jednu ovako kratki sažetak o multilaterali i bilaterali ne samo u ovoj točki od vas, hvala vam na tome. Ja bih se osvrnuo dakle ponovno da se govori o Sporazumu o političkom dijalogu i suradnji između zemalja EU i Kube, vi dobro znate da postoji razlika između politike EU prema Iranu konkretno i da tu je distinkcija između SAD-a kao i u odnosu prema Kubi gotovo identična, što se tiče školstva i obrazovanja dakle razumijem što vi govorite međutim ja bih radije da se mi ugledamo na zdravstvenu reformu recimo u Danskoj ili na školsku reformu u Finskoj, nego da primjenjujemo modele koji imaju svoje pozitivne strane obrazovanja i zdravstva iz Kube i da to implementiramo u Hrvatskoj.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Kolega mi smo uništili domove zdravlja koji su donekle imali nekakav svoj smisao znači teritorijalno je bila usluga bliža našim građanima u nerazvijenim krajevima to je uništeno, još jednom ponavljam u Cetinskoj krajini vjerojatno ni u Slavoniji nema organiziranih domova zdravlja kao što su nekada bili. Znači da ništa nije valjalo, sad je gore i to je ključni problem. A što se tiče multilaterale i bilaterale što se tiče mene osobno ja gledam samo hrvatske interese i ne želim, Hrvatska je ovoj situaciji znate zbog čega, samo zbog poslušnosti Bruxellesu, prije Beogradu, Budimpešti, Beču, a sad Bruxelles mi nemamo politike, mi poslušnost prema politikama koje …/nerazumljivo/… Juncker, Tusk, veliki premijerov prijatelj Tajani i ostali, to je to. Pa pogledajte kako se Juncker ponaša prema našem premijeru, pa to će vam biti doslovno, neka se tako ponaša prema Putinu ili prema američkom predsjedniku pa ćete vidjeti pred svim svjetskim kamerama, onako se ponaša prema našem premijeru, to govori odnos prema Hrvatskoj.
Zastupnik Mišić, javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Bulj, ja vas slušam i ne mogu više vjerovati šta mi hoćemo, ustvari šta mi svi skupa hoćemo, a vi što pričate, ne valja Europa, evo valja li Jugoslavija? Zašto smo ratovali? Zato što je bilo dobro, vjerojatno. Kuba, spominjete Kubu gdje je bila zatvorena tolike godine, gdje znamo kako narod živi, mi kao mala država moramo biti određeni Europi i htjeli smo to, na kraju narod hrvatski je to htio. Prema tome, ne možemo postavljati pitanje gore ili lošije. Da u onoj Jugoslaviji smo vozili fiće, danas imamo i autoceste i dobre aute i dobre kuće i dobre stanove, čak i viška i opet nam ne valja. Pitam se, šta mi to tražimo od, prođimo svijet pa vidimo kako ljudi rade u svijetu. Odimo u Australiju, Njemačku pa vidite ujutro u 7 do 6 navečer se radi gospodo. Ovdje se ne radi a htjelo bi se dobro živjeti. E to dvoje ne ide, e to dvoje ne ide. I mi ovdje koji jesmo moramo znati šta govorimo, šta hoćemo, poruku dati narodu, šta narod treba a ne ... [[Govornik se ne razumije.]] [[Upadica Petrov: Hvala, hvala, isteklo je vrijeme.]] Oprostite, hvala.
Odgovor na repliku zastupnik Bulj.
Ja znam kolega Mišić koji su bliski HDZ-u i koji drugačije razmišljaju, mi smo svi Jugoslaveni, mi smo svi Jugoslaveni ako vi to hoćete reći. ... [[Upadica se ne čuje.]] Da, veliki obol, svi su dali osim nas koji nismo u HDZ-u. Svi ste vi dali ogroman obol, to je obol nemjerljiv za samostalnu RH. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ma vaš je obol da ne možete vjerovati jer mi smo Jugoslaveni a vi ste kao Hrvati, vi ste domoljubi [[Upadica Petrov: Zastupnik Mišić, molim vas.]] 2/3 Hrvatske su prazne, veće štete su napravili u samostalnoj Hrvatskoj za koju se ginulo nego od Turskoga carstva, zbog dodvorničke politike i sluganske politike naših diplomata. Diplomati vode RH od predsjednika Sabora, predsjednice Republike i premijera. Nikad gore odnose i sluganskiju politiku nismo protiv interesa RH imali kao sada. A ta priča tko nije u HDZ-u … ... [[Upadica se ne čuje.]] [[Upadica Petrov: Zastupnik Mišić!]] Di sam ja bio, tebe ne briga ti nisi, ti nećeš biti nikad gdje sam ja bio niti možeš shvatiti di sam bio. Ti to ne možeš uopće shvatiti. Ti misliš da si sjeo sad u klupu sa HDZ-om tu da si jedini domoljub. ... [[Upadica se ne čuje.]] Ma ajde sjedi tu.
Hvala. Zastupnik Stier. Zastupnik Mišić peti put, molim vas nemojte dobacivati iz klupa. ... [[Upadica se ne čuje.]] Molim vas nemojte dobacivati iz klupa. Zastupnik Davor Stier javio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Evo ovaj ugovor između EU i Kube doista se dugo pregovarao, bilo je niz prepreka. Glavna prepreka je tome, tom ugovoru bila je što Kuba dugo, dugo nije htjela da sastavni dio ovog sporazuma bude i politički dijalog i dijalog o ljudskim pravima. To nije htjela jer je Kuba htjela jednostavno izbjeći pitanje ljudskih prava, pitanje političkih sloboda na Kubi, nije htjela razgovarati o demokraciji ili o putu prema demokraciji i prema poštivanju individualnih sloboda. U jednom trenutku naravno kada su se i međunarodne okolnosti promijenile otvorio se taj prostor i jednostavno EU je iskoristila i tu mogućnost i ovaj se sporazum potpisao i mislim da je dobar u tom kontekstu i da ga treba podržati. Naravno čuli smo u ovoj raspravi da se ugnjetava narod Kube. Ali tko ga najviše ugnjetava? Najviše ga ugnjetava ta komunistička vlast na Kubi, taj režim, to je diktatura. A da je to diktatura, nisam rekao samo ja to je rekao nedavno i objavio knjigu nećak Che Guevare, Martin Guevara, rođen evo u Argentini kao i Che Guevara i otišao, odselio kao dječak na Kubu i vidio je odmalena kako to izgleda i napisao sada knjigu, preporučam svima onima koji brane taj režim na Kubi da pročitaju tu knjigu, zove se „U sjedni jednoga mita“. Napisao ga je nećak tog ... [[Govornik se ne razumije.]] Che Guevara, Martin Guevara. I opisuje kako tobože su svi trebali biti jednaki nakon te komunističke revolucije ali ipak su jedni bili jednakiji od drugih. Opisuje kako on zapravo je bio član jedne povlaštene kaste, jedne Crvena buržoazija, ono što je ako hoćete i u bivšoj Jugoslaviji Đilas opasao kao nova klasa gospodara. Na stranu što ja mislio o Đilasu ali što se tiče te knjige, nova klasa ona je doista klasik koja opisuje strahote, konceptualne strahote komunizma. Jer često se čuje kako je komunizam bila sjajna ideja, evo šteta realizacije. Ne, komunizam je strašna ideja i onda još strašnija realizacija. I da se vratim na Kubu, taj Martin Guevara, nećak Che Guevare baš sve to opisuje. Jasno kaže u knjizi, svi smo znali koji smo uživali dok je narod patio a ta komunistička vrhuška je uživala u privilegijama, svi smo znali da je revolucija zapravo velika laž ali smo dobro živjeli i prodavali smo i dalje tu floskulu. I dan danas se na Kubi ta floskula prodaje. I dan danas na Kubi na vlast je isključivo, ne može se drugačije to definirati kao jedna diktatura, ako hoćete sada vojna diktatura jer uglavnom je vojska ta koja je preuzela i naravno obavještajna zajednica, kao manje-više u svim komunističkim zemljama. Žele sačuvati jednopartijski sustav, a polako otvoriti pitanje privatnog vlasništva. Vrlo opasan trend, međutim, kroz politički dijalog, kroz gospodarsku suradnju EU, naravno da može i treba utjecati da taj proces bude što transparentniji, da doista dođe do jedne prave tranzicije. Naravno da znamo kako ta povlaštena klasa, ta crvena buržoazija zna iskoristiti i tranziciju, znamo to, ne trebaju nam drugi govoriti, ali trebamo i iz toga naučiti određene lekcije i doista pomoći kad se može upravo tom kubanskom narodu koji je toliko puta danas ovdje spomenut. Ali, budimo iskreni, tom narodu najveću štetu danas čini upravo takva diktatorska vlast na Kubi i ako kažemo tamo bit na strani slabijeg, je, onda trebamo biti na strani tih ljudi koji traže slobodu, trebamo podržati tu slobodu za kubanski narod, trebamo podržati procese demokratizacije i otvaranja te države da ne bude i dalje jedna diktatura kao što je do sada. I u tom kontekstu mislim da je dobro da i HS ratificira ovaj Sporazum između EU i Kube. Hvala vam.
Zastupnik Ćelić javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Uvaženi kolega Stier, vi dobro poznajete odnose među Latinsko Američkim zemljama, papa Benedikt XVI koji je pohodio Kubu je kao kardinal rekao da su komunistički režimi sramota našeg doba. Sveta Stolica je odigrala veliku ulogu u poboljšavanju odnosa Kube s drugim zemljama, pa tako i sa SAD-om, ali dovoljno je samo spomenut kad govorimo o ljudskim pravima kako je prvi kubanski kardinal Arteaga bio dvije godine u azilu u argentinskom veleposlanstvu prije nego je upućen u bolnicu gdje je umro, a isto tako treba uzeti u obzir i činjenicu da je papa Franjo koji se zalaže za građane Kube primio Bertusole koja je čelnica kubanskih žena u bijelom i na taj način je pokazao kojim pravcem Kuba treba ići.
Odgovor na repliku.
Da kolega Ćelić, dobro ste rekli, doista je Katolička crkva odigrala i odigrava i dalje jednu vrlo važnu ulogu, upozorava, naravno, na strahote tog komunističkog režima, s druge strane pomaže kubanskom narodu i kubanskom društvu da kreće, da krene prema jednoj demokraciji. Što se tiče ove udruge Damast de blanko, kako je u izvornome se nazivaju, one su i od Europskog parlamenta, već kada govorimo o odnosima između EU i Kube, dobile nagradu Saharov, upravo za slobodu savjesti, sloboda savjesti je jedna važna kategorija među europskim vrednotama i posebna je nagrada namijenjena tome koji daje Europski parlament [[Upadica: Hvala]] i dala je upravo toj udruzi.
Hvala. Zastupnik Bunjac javio se za repliku.
Hvala lijepo. Zastupniče Stier, iznimno cijenim to što citirate knjige u svojim raspravama, ali me jako brine to da pozivate na vojnu intervenciju na Kubi i da tu vojnu intervenciju ponovo prodavate jednim te istim argumentima koji su upotrebljeni za intervenciju u Afganistanu, Iraku, Siriji, Libiji i ostalim zemljama. Da li vi doista mislite da su NATO, CIA i ostala agenda donijeli demokraciju Libiji? Da li mislite da danas građani Libije žive bolje ili gore nego u vrijeme proglašenoga diktatora Gadafija? Da li vi znate da je u vrijeme Gadafija svaki mladi par dobivao 50 000 dolara dan za vjenčanje, a danas stanovnici Libije nemaju električnu struju? Znači, nemojte se miješat u unutrašnje poslove suverenih naroda. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku zastupnik Stier.
Kolega, ako je potpisivanje sporazuma koji traži dijalog, za vas poziv na vojnu intervenciju, onda ga nemojte podržat. Ali, koliko sam razumio, vi podržavate ovaj sporazum jednako kao što ga i ja podržavam. Zašto manipulirate onda? O čemu pričate? Ja sam govorio da podržavam upravo dijalog s Kubom, ali ne podržavam komunističku diktaturu. Zar vi podržavate diktaturu? E, to je pravo pitanje. Ovaj dijalog je omogućen upravo zbog toga što je Kuba u jednom trenutku dozvolila da se otvori dijalog o ljudskim pravima, o političkom dijalogu koji mora voditi prema demokratizaciji Kube i to je dobro. I nadam se da u ovom HS se svi zalažemo za demokraciju, a ne za obranu jedne strašne diktature.
Zastupnik Mišić javio se za repliku.
Hvala. Kolega Stier, ja se sa vama u potpunosti slažem, naravno da niste rekli nikakvu ratnu opciju, ali nije mi jasno da i kolege ovdje u HS još uvijek podržavaju komunistički sistem, prosto mi nije jasno ili im ovo sve drugo ne paše ako nisu na vlasti. Znamo i doživili smo komunizam i znamo kako smo živjeli u njemu, danas reći da je bolji komunizam od demokracije, koju naravno ni hrvatska država nije još uvijek u redu onako kako bi trebala biti, al mi smo tu koji bi trebali se boriti da bude pravda složena, lijepa i uredna. Na kraju, u demokraciji se mijenjaju, da li ćemo mi biti ili netko treći ovdje ili ovi ministri ili oni, ali u komunizmu se nisu mijenjali, prema tome, ja imam dojam da ovi koji cijene komunizam da su uživali u komunizmu, dok se određenih 90% naroda patio. Hvala.
Odgovor na repliku, zastupnik Stier.
Hvala vam kolega. Doista ja vjerujem da nakon iskustva koje smo mi imali i kako država da je jasno i to je ustavna vrednota da se zalažemo za demokraciju. I svi smo dali prisegu na taj Ustav. Dakle, to su naše ustavne vrednote. Mi ovdje govorimo, barem što se tiče i ove rasprave koju sam imao, o tome što je i u interesu RH. Nije mi bitno što misle o tome neke druge države, niti Rusija, pa ako hoćete niti SAD po pitanju Kube. Ali da, što su univerzalne vrednote i da podržavamo slobodu za kubanski narod. Drugi možda dobivaju instrukcije pa im kažu s istoka, evo treba sada podržavati neki diktatorski režim na Kubi [[Upadica: Hvala.]] to je njihov problem.
Zastupnik Ante Babić javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče HS-a. Poštovani kolega Stier, kad ste govorili o ovom konačnom prijedlogu zakona rekli ste i upozorili ste da zapravo ovaj sporazum nije bilo moguće potpisati upravo zbog Kube jer je Kuba bila ta koja nije prihvaćala ovaj sporazum zbog političkog dijaloga, a to znači zaštite ljudskih prava, slobode i govora kretanja, kretanja robe i usluga, i to je istina. Ali, ono što mi je zapravo otvorilo oči kad ste govorili, mislim, ta nostalgija zapravo za režimom u kojem su ljudi živjeli u komunističkom režimu, rekli ste, ona se konceptualno, konceptualno kao takva razlikovala i ljudi ne shvaćaju zapravo da je taj komunistički režim bio diktatorski režim, a samim time i potvrdu toga da neki hvale da su svi bili isti, jednakiji, dobro je da ste spomenuli i knjigu unuka Che Guevare, što mnogima, uvaženim kolegama može otvoriti oči.
Odgovor na repliku, zastupnik Stier.
Hvala kolega. Doista ste dobro upozorili i na tu činjenicu da neki i ne razumiju i dalje imaju neku nostalgiju, ali neki i ne razumiju zašto, npr. antikomunističke, ako hoćete, snage i u srednjoj i u jugoistočnoj Europi su dobivale potporu upravo od onih radničkih slojeva. Oni su mislili, oni bi trebali biti na strani komunizma, a ne pa te komunističke diktature su zapravo stvorile jednu crvenu buržoaziju, stvorili su jednu novu klasu privilegiranih, dok je narod zapravo patio. I zato su oni vidjeli i na vlastitoj koži da to ne funkcionira, da je to laž. I zato imate, možda, ako hoćete, taj paradoks, da one, oni dijelovi naroda koji su možda i radničke provenijencije zapravo su glasovali protiv te komunističke vlasti i tražili su demokraciju. Tako je bilo i kod nas.
Hvala. Za pojedinačno sudjelovanje u raspravi javio se zastupnik Miro Kovač.
Hvala lijepo g. predsjedatelju. Evo, svjedočimo jednoj zanimljivoj raspravi tako o sporazumu između EU i njezinih država članica i Kube. Mene je posebno inspiriralo izlaganje našega prijatelja i kolege Mira Bulja, ali i kolege Bunjca. A ja ću najprije nešto reći o ovome što je govorio kolega Stier o komunizmu. Na Kubi režim, ali i drugdje u svijetu, znači ti režimi komunistički su bili eksportni proizvodi Sovjetskog saveza. I mi za razumijevanje toga možemo čitati knjigu unuka Che Guevare, ali je bolje imati nekakve domaće autore. Ljude koji su bili u Sovjetskom savezu i koji su bili u gulazima. Recimo, Ante Ciliga, koji je bio hrvatski komunist. Ne jugoslavenski komunist. Koji je bio hrvatski komunist, idealist, otišao je u Sovjetski savez i završio u gulagu. I napisao je i knjigu na francuskom jeziku 38. godine koja je izašla u Parizu jednog poznatog nakladnika sa naslovom U zemlji velike laži. 38. godine Ante Ciliga piše o SS-u, komunizmu, o gulazima i o zemlji velike laži. Tamo se susreće sa sovjetskim revolucionarima u Parizu koji su postali, je li, protivnici režima i s njima se druži i tamo dočekuje dolazak njemačke vojske u Pariz. Samo toliko o tome. Znači, 38. godine su znali bivši idealisti komunizma i bivši revolucionari da od toga nema ništa. I danas braniti komunistički režim na Kubi koji je neefikasan, koji ne funkcionira efikasno jer je zemlja siromašna, neki su moji poznanici neki dan bili tamo i govore o krasnim ljudima i slažem se s kolegom Bunjcem o vrlo dobro obrazovanim liječnicima, to mnogi govore iako nisam liječničke struke. Ali je zemlja siromašna. Tako da nekakav, nekakva nostalgija za tim vremenima komunizma je zaista nije na mjestu, na kraju krajeva, svi su se ti režimi urušili zbog neefikasnosti. A neću govoriti o tome da su bila narušavana opća ljudska prava. Jugoslavija kao takva, nikada nije pristupila Opću deklaraciju o pravima čovjeka. Nikad. Toliko o tome, toliko i onim u našem društvu koji još uvijek govore o nekoj Jugoslaviji, komunističkoj. Toliko o tome. I sad prijeđimo na ovaj sporazum još jedanput. Mi jesmo sa prijateljima iz SAD-a u jednoj velikoj zajednici koja se zove, ako hoćete, politički zapad. Mi smo zajedno u tom taboru, ako tako hoćemo reći, ali se razlikujemo. Mi s njima imamo jedan široki tabor političkog zapada, mi smo dio toga ali mi ovdje u Europi i mi koji smo svojom voljom htjeli ući u tu EU imamo drukčiji pristup i drukčiju filozofiju, pa tako i prema Kubi. I što je rekao kolega Ćelić i tako prema Kubi. I mi ćemo ako se budu nastavile ovako stvari razvijati i dalje imati razlike u pristupu. I ako ćemo htjeti naravno, to je barem moj pristup ostati zajedno u tom velikom taboru političkoga zapada jer puno toga nas veže i kulturno i povijesno a na mnogim područjima i interesno. Tako da mi je drago da u ovom Saboru prepoznajem i kod kolege Bulja, mog bivšeg stranačkog kolege iz HDZ-a koji ima pravo reći da HDZ njemu ne odgovara ali mi je drago da je on isto bio član moje stranke i nisu samo domoljubi u HDZ-u, ima ih i u drugim strankama, tako da je kolega Bulj i kao branitelj bio domoljub bio on u HDZ-u ili ne ali mi je drago da je bio u HDZ-u. Znači drago mi je da imamo u ovom Hrvatskom saboru jednu kvalitetnu većinu za ovaj sporazum sa Kubom. Mi kao RH smo zemlja koja je do prije nekoliko godina još uvijek bila u fazi imitiranja, usvajanja standarda, nismo imali snage niti mogućnosti biti toliko ako hoćete suvereni u donošenju odluka, mi danas kada smo ušli u taj politički zapad, mi suoblikujemo stvarnost u tom širem taboru i mi danas vidimo i svoje interese a naš interes možemo na mnogim područjima i u okviru ovakvih trgovinskih sporazuma ostvarivati. Tako da mi je drago zaključno da imamo konsenzus u Saboru o ovom sporazumu između EU, njezinih država članica i Kube. Hvala lijepa.
Zaastupnik Bunjac, javio se za repliku.
Hvala lijepa. Zastupniče Kovač, vi ste točno naveli da je Ante Ciliga napisao knjigu „U zemlji laži“, da je on odbacio komunizam, ali niste naveli jednu drugu stvar a kakav je bio njegov kasniji politički put, on je napisao i knjigu „Sam kroz Europu u ratu“, nadam se da ste čitali taj nastavak iako se on s pravom razočarao u komunistički poredak u SSSR-u, on nikada nije slijepo prihvatio drugu stranu. Znači on je ostao do kraja života a živio je preko 90 godina i umro je u samostalnoj i neovisnoj Hrvatskoj, itekako kritičan prema politici SAD-a i uvijek cijeloga života dubokih socijalnih osjećaja. Vaš je stav otprilike ovakav, otkrili smo da Jugoslavija ne valja, da komunizam nije bio dobar, e sad se moramo automatski slijepo baciti na drugu stranu i sve ne kritički prihvatiti što nam nudi SAD. Ja mislim da bi Hrvatska s obzirom da je europska zemlja i specifična zemlja sa tradicijom, svojom vlastitom kulturom i poviješću koja je puno starija nego povijest SAD-a trebala ipak izgraditi neki svoj samostalni put. Na koncu konca zato države i postoje. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku.
Kolega Bunjac, drago mi je da ste i vi čitali Antu Ciligu, pa i ovu knjigu koju je pisao dok je bio u egzilu u Italiji. Gledajte, meni se čini da se mi oko jedne stvari slažemo i oko koje se svi skupa moramo slagati mi koji smo zastupnici izabrani u Hrvatski sabor. Nama je po logici stvari bili mi iz jedne ili iz druge stranke Hrvatska na prvom mjestu. I naš pogled na svijet je kroatocentričan, mi polazimo od sebe, ne polazimo od regiona ili od nečeg drugog ili trećega, polazimo od sebe i gledamo svoje interese. I mi nikome ništa ne praštamo, gledamo što možemo realizirati. I nismo fiksirani na nekoga ili na nešto, mi smo fiksirani na sebe, na svoje interese. A kad neki partneri pogriješe ili rade stvari koje idu na štetu našim interesima, mi to i kažemo. Hvala lijepo.
Zastupnik Mišić, javio se za repliku.
Hvala potpredsjedniče. Kolega Kovač, rekli ste da je Ante Ciliga napisao tu knjigu, da je otišao u Rusiju, da otprilike je vjerojatno i bio veliki komunista da vidi kako izgleda komunizam. Razočarao se, naravno, kao i što smo se mi razočarali u Jugoslaviju '90.-tih godina i izašli iz toga ali nažalost sa ratom. I naš narod je htio demokraciju, demokratski je tražio drugu vlast, ali evo doživjeli smo ono što jesmo. Sada vas želim pitati je li ta knjiga prevedena na hrvatski jezik? ... [[Govornik se ne razumije.]] jeste, evo odlično, pa ću je morati pročitati. A nije mi jasno da u ovom društvu pa i među nama ima ljudi koji još uvijek pati za komunizmom i Jugoslavijom, to je meni ono što mi je posebno interesantno da ljudi ovdje žive Jugoslaviju a ne Hrvatsku. Prema tome, njih je muka, i onda govore i Kuba je dobra i u Kubi treba biti naravno demokracija koja nije i znamo kako su živjeli i svi smo vidjeli i čitali, ali evo nažalost imamo još uvijek takva razmišljanja pa postoji i u Hrvatskoj. Hvala.
Odgovor na repliku.
Biti ću kratak. Uvaženi kolega Mišiću, znači ne samo da je on bio u logorima u Sovjetskom savezu, on je bio i u Jasenovcu, ... [[Govornik se ne razumije.]] Ta knjiga je napisana na hrvatskom jeziku i može se kupiti u hrvatskim knjižarama i svakom tko ima vremena i volje preporučam lektiru te knjige, Ante Ciliga i njegov ispovijest o tome kako je dočekao i njemačke snage u Parizu, kako je završio u NDH i bio u Jasenovcu. Pročitajte, ako imate vremena. Hvala lijepa.
Zastupnik Goran Aleksić, javio se za pojedinačno sudjelovanje u raspravi.
Zahvaljujem poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Uvažene kolegice i kolege, puno se floskula ovdje izriče danas, a inače smo mi takvi, mi volimo glumiti, ne volimo govoriti istinu, ne volimo se okrenuti prema prošlosti na pravi način, govoriti iskreno, nego samo stalno nešto glumimo, takvi smo jednostavno. Kao prvo, komunizam nikad nigdje nije postajao, to je samo floskula, to je riječ, komunizam je jedno utopističko društvo koje nikad nigdje nije postojalo. Postojale su naravno tzv. komunističke diktature ali uopće nisu bile komunističke nego su bile samo diktature. Da bi nešto bilo komunizam prema nekim teoretskim postavkama potrebno je društvo savršenih ljudi, ljudi koji su savršeni u glavi, koji ne mrze, koji vole sve oko sebe, to je slično kršćanstvu ustvari, kršćanstvo i komunizam nemaju bitnih razlika osim što komunizam ne priznaje Boga, a kršćanstvo kaže da Boga ima, ali to su u biti slične postavke. Međutim, komunistička diktatura je jednaka bilo kojoj diktaturi i ona uništava ljude, naravno. Ako se vratimo na Kubu, naravno da je bila diktatura, zvala se komunistička, ali u stvari nije bila komunistička nego je jednostavno bila diktatura. Je li bila u RH diktatura za vrijeme Jugoslavije? Nije, bio je autoritarni sustav, dakle, nije bila diktatura, jer da je bila diktatura onda ti ljudi ne bi mogli slobodno ići van, ne bi mogli slobodno raditi što žele, mogli su slobodno ići kud god su htjeli, ja sam rođen 65.g. i ja ne sjećam se da sam bio u ičemu sprječavan u svom životu, završio sam osnovnu školu, srednju školu, fakultet, mogao sam ići van, imao sam putovnicu, nikakvih ja zapreka u životu nisam imao, tri puta su me zvali u partiju, nijednom se nisam u partiju upisao za razliku možda od nekih od vas ovdje, ne znam kojih, koji su se možda upisali u tu partiju jer im je to trebalo za napredovanje u poslu. Ja se nisam htio upisati u partiju i nisam razmišljao o napredovanju u poslu na takav način da ću ulaskom u partiju sad napredovati, htio sam napredovati svojim radom. Pa i ovdje u HS ja sam završio, zahvaljujući svom aktivizmu, a ne zahvaljujući tome što sam član nekakve partije, a vi ste svi članovi partije i zahvaljujući partiji ste ovdje, a ne svome radu. Dakle, vi ste tipični izdanci tih tzv. diktatura gdje se moglo napredovati samo sudjelovanjem u nekoj partiji, bez partije vi ne biste bili nitko i ništa. Dakle, radi se o tome da je ovdje puno farse, puno glume, a malo istine. Kuba nije komunistička zemlja, Kuba je bila diktatura. Naravno, ovaj sporazum koji dolazi na dnevni red ću ja podržati jer dobro je da se surađuje sa svima na ovom svijetu, pa tako i s Kubom. Međutim, u svijetu vlada princip jačeg psa, ja neću reći onu tešku izreku koja je malo prosta, nego ću reći jednu izreku koja je relativno prosta, ta izreka kaže "jači pas je taj koji će dobiti više kostiju“. Prema tome, one malobrojne zemlje koje ne sudjeluju u svjetskim kretanjima na način kao što većina sudjeluje, osuđene su na izolaciju, to je bila Sjeverna Koreja, to je Kuba, to su bile zemlje Istočnog Bloka prije, pazite, Jugoslavija nije bila izolirana zato jer se Jugoslavija snašla u toj situaciji, RH zajedno s njom jer su imali nekakvog vladara koji je ipak malo drukčije razmišljao nego ovi drugi diktatori, pa je ta zemlja ipak bila malo, malo slobodnija, ajmo reći, pa i njezini građani, ne može se uspoređivati jedna Češka, Slovačka, Poljska i bivša RH, socijalistička RH jer jednostavno socijalistička RH u bivšoj Jugoslaviji bila je puno slobodnija zemlja, nego što su to bile ove zemlje Istočnog Bloka. Prema tome, govorimo istinu, nemojmo se stidjeti svoje prošlosti, zašto mi bježimo od svoje prošlosti? Imamo jedan spomenik u ovoj istočnoj Njemačkoj gdje su Marx i Engels i nije taj spomenik srušen, nego dolje piše „ispričavamo se, drugi put ćemo bolje“, a mi smo sve srušili, nema prošlosti, mi smo počeli živjeti 90.-te godine, pa kako je to moguće da smo tek 90.-te godine počeli živjeti? A ne znam koliko je vama svima ovdje poznato, ali hrvatska država je od 74.-te godine, dakle, 74.-te godine je RH postala državom, nije 90.-te. 74.-te godine u Ustavu piše da je svaka republika i država, piše u ustavu gospon Kovač, piše. Dakle, svaka republika je u SFRJ 74.-te godine amandmanima postala i državom koja se imala pravo, koja se imala pravo odcijepiti od federalne države i to je RH na temelju ustava SFRJ i napravila 90.-te godine, upravo to što je imala pravo na temelju ustava. Druga je stvar što su tamo neke, što su tamo neke zemlje iz te bivše države našle da to nije u redu, prvo Srbija, naravno, pa su izazvale rat, mogli smo se lijepo rastati, nažalost, nije bilo pameti, ali RH je upravo na temelju ustava SFRJ dobila pravo da se odcijepi i to je ona učinila. Prema tome, nemojmo se lagati, naš prvi predsjednik bio je partizan komunist, uvjereni komunist i ateist, partizan, komunist, ateist, osnivatelj po vama, RH. O čemu mi govorimo? Prestanimo se lagati za sporazum. Hvala.
Zastupnik Kovač javio se za repliku.
Hvala lijepa. Uvaženi g. predsjedatelju. g. kolega Aleksiću, moram neke stvari pojasniti, znači, ustav Narodne RH i 47.g. kaže, citiram u čl. 1. „Narodna RH je narodna država republikanskog oblika“, evo, 47.g., znači, ne 74.g. Idemo dalje, u čl. 2. stoji da se hrvatski narod citiram, izražavajući svoju slobodnu volju, a na temelju prava na samoodređenje, uključujući pravo na odcjepljenje ujedinjeni sa drugim narodima itd. ujedinio na temelju, znači, 47.g., bez obzira naravno na OZNA-u, na ove druge stvari, je li, a i na papiru, na papiru ne 74.g. kolega Aleksiću, znači, Narodna RH 47.g., citirao sam, bila je država i tada već na temelju principa [[Upadica: Hvala vam]] samoodređenja [[Upadica: Isteklo vam je vrijeme]] i odcjepljenja. Hvala.
Odgovor na repliku.
Hvala. Kolega Kovač, hvala vam na ispravci, ja nisam baš neki povjesničar, pa sam bio u zabludi sa 74.-tom, ali evo, vi ste potvrdili samo moje riječi da je hrvatska država odavno, nije od jučer i drago mi je da ste potvrdili moje riječi i volio bi da stvarno prestanemo se razbacivati ovdje floskulama, demagogijom i da počnemo živjeti normalno ko svi drugi ljudi i da se prestanemo stidjeti svoje prošlosti koja je u biti dobra u velikom dijelu i da budemo ponosni na ono što smo bili onda kad smo bili. Nažalost nismo nastavili tu svoju tradiciju, gdje smo mi bili malo veći faktor prije nego sada. Sada smo mi onaj mali pas koji mora slušati velikog psa. I to je žalosno. Hvala.
I tako dođosmo ponovno do Jugoslavije, ustaša i partizana preko Kube. Za završnu riječ u ime Kluba zastupnika Mosta nezavisnih lista, govoriti će zastupnik Miro Bulj.
Hvala lijepo. Počeli smo o Kubi, završili smo ko zna di, u regionu, kao što kaže gospodin Kovač, a u Europskom parlamentu, ona baš osoba koja zagovarala veliku Srbiju u Europskom parlamentu, Vučić, baš ste u koaliciji s njim u toj istoj nekakvoj stranci, europskoj, pučkoj, pa ne znam, tko zagovara region, a uopće to nije tema. Ovdje nije tema uopće nego je Kuba i odnosi sa Kubom. Ali vi ste sami sebe demantirali, vi ste rekli, da je veći, više uvozimo, nego izvozimo u Kubu i to u ogromnom iznosu, 80% više uvozimo, što znači vi sami sebe u svemu demantirate. E onda ste krenuli na Jugoslaviju, na jugoslavene, pa ako je itko u ovome parlamentu, ovdje, za višestranačje, ja sam i nikakav problem nije bio što sam bio u toj prvoj stranci, tada u HDZ-u. Tada kada vaš premjer nije bio … [[Govornik se ne razumije.]] koji je sada predsjednik stranke, on je dvojio 2011. hoće li biti u toj stranci ili će biti možda, bi trebali pitati, ne znam koga Lončara ili ko je sve tada vodio, kada je ušao u diplomaciju, mi danas gospodo pričamo o Kubi, mi danas pričamo o odnosima, kako se Hrvatska treba ponašati, jer donosimo ovaj sporazum, tko će podržati ili ne. Međutim, baš ste vi došli i vratili i govorite o komunizmu, o Jugoslaviji, o tim problemima. Pa gospodo draga, 2/3 su Hrvatske prazne, to je žalosno. U slobodnoj Hrvatskoj. I istina je da je hrvatski vojnik oslobodio Hrvatsku državu, na zajedništvo. Hrvatski vojnik, to je istina, je oslobodio Hrvatsku, a nikako koalicijski partner, koji je pozivao u Glini, Vučić četnik, koji je pozivao srpski narod, da se buni protiv svoga naroda, a ovdje trebamo spomenuti ljude srpske nacionalnosti, koji su bili u postrojbama hrvatskih obrambenih snaga HOS-a, Hrvatske vojske i vi sada se pozivate ovdje, a učinjene su štete ogromne, štete ogromne, dodvorništvom, diplomata, koji su sada na čelu Hrvatske države, štete nemjerljive. Prije svega doveli ste ovdje Vučića koji se je rugao sa hrvatskim narodom, u koaliciji ste sa čovjekom kada je dan Oluje, u Kininu, on slavi u Bačkoj Palanki, to je region. To vi zastupate. Dozvolili ste da prođe jurdikcija, pravna jurdikcija, na cijelim područjem Srbije, dobili mali HAG, nitko se ne protivi, da branitelji budu na strelištu četnici u Beogradu, da ih uključivanju. Ne rješavaju se pitanja ratnih zločina, to je region, a u Europskoj pučkoj stranci, zajedno niste bili protiv, niste digli glas kada je Vučićeva stranka, Vučića, četnika, ovaj ili onaj, koji je huškao narod jadni srpski i ovo napravio. I dodvorništvo i sloganstvo većima nije … [[Govornik se ne razumije.]] zastupam samo hrvatske interese, e interese moga naroda odakle me bira samo to, nikako ni ruske ni američke. Jer da ste vi imali diplomacije, danas bi imali borbene zrakoplove, a nemamo ih i hrvatsku vojsku ste onesposobili sa svojim lošim diplomatskim gđa. tajnice ponašanjem, tj. očito lošom diplomacijom i to su problemi. A što se tiče same Kube, ja poštujem višestranačje, međutim, tko je vršio teror nad Kubom, tko je eksploatirao Kubu, tko je počeo sve ratove u okružju? Tko je počeo to? Jel to hrvatski narod počeo? Jel svoje carstvo stvorio hrvatski narod nad kolonijama kao što su stvorile druge države koje sada predvode od Macrona, Junckera, tih Merkelice, tko je stvarao carstvo? I danas vi na tome, di se vraćate na Jugoslaviju, spominjete Jugoslaviju, jednostavno bezveze, to je toliko glupo spominjati, mi govorimo o problemima sadašnjice, da u Kubi imamo dovoljno liječnika, u Hrvatskoj nemamo. Ma koliko vi govorili da je loša, da je zdravstvo bolje organizirano, školsko bolje organiziran, da mi danas imamo 2/3 Hrvatske prazne, to su problemi slobodne samostalne RH, koja je trebala biti slobodna i samostalna, ali zbog dodvorništva, naših političkih čelnika, jel vi znate to svi ovdje, da su na čelu države, naši diplomati najjači, predsjednik Sabora, predsjednik države, predsjednik Vlade, nikada gore odnose nismo imali, sa svim državama i u okružju i okolo. Znači dosta dodvorništva, dosta poltronstva, nego borimo se za hrvatske interese, ne ni ruske, ni američke, nego isključivo Hrvatske, hvala lijepo.
Hvala lijepo. Završnu riječ dati će i zastupnik Bunjac, u ime Kluba zastupnika Živog zida.
Hvala lijepo potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege. Zanimljivo je slušati kako se protiv komunizma, najviše bori stranka, krcata bivšim komunistima, stranka krcata ateistima, koji su '90. g. koji su preko preokrenuli kapute i postali najveći vjernici i ne znam Amerikanci, a nisu bili u stanju provesti čak niti ilustraciju sve do dana današnjega. Tako da ne bih na to dalje trošio vrijeme, ali mi je žao što gospoda iz HDZ-a podržavaju američki sustav koji nazivaju pravedan. A ja bih vam volio, ja bi volio gospodine Kovač, Stier i ostali, da ste američki recimo osiguranik u njihovom zdravstvenom sustavu, pa da se slučajno razbolite, to govorim samo figurativno, naravno da vam želim svako dobro, pa da vidite koliko biste novaca morali potrošiti za neku banalnu bolest, za običnu gripu biste morali dati ne znam 5-7 tisuća dolara ili ne znam koliko za popravak zuba. Ne daj Bože da imate neku tešku bolest, prodali biste sve što imate, dignuli krediti još onda bi bilo dosta. I ovoga takav sustav vi nažalost želite uvesti u Hrvatskoj, to je ono, ono što je bitno jer se vi nadate naivno da ćete vi biti u onih 2% lažne elite koja se može priuštiti liječenje i koja si može priuštiti sve blagodati američkoga kapitalizma, ali nećete jer ništa u ovom životu nije zadano, ništa nije vječno i ovoga jednostavno svaki život, svaka generacija ima svojih uspona i padova. Prema tome ovoga bilo bi bolje da imate izraženiju socijalnu crtu na koncu konca Hrvatska je po točki 1. Ustava socijalna država, da se više založite za javno dostupno zdravstvo, za besplatno zdravstvo, za veća ulaganja u obrazovanje, da riješite pitanje obroka gladne školske djece, da riješite pitanje prijevoza učenika, da riješite pitanje dovoljnog broja stipendija, da riješite pitanje nenamjenskog trošenja novca na sveučilištima gdje se ogromni novci daju za stvari koje nisu namjenske, gdje si isplaćuju nekakvi profesori bonuse pa imaju plaće i preko 40.000 kuna neto, a s druge strane studenti moraju plaćati upisnine u semestre, ne mogu se dobiti stipendije, ljudi, studenti se bore, roditelji rukama i nogama da dobiju tih 700 kuna državnih stipendija, pa ih ne dobiju, nema dovoljno mjesta u domovima, studenti su prisiljeni raditi ili su prisiljeni čak odustajati od fakulteta, studentske nagrade ne postoje, da se godišnje ne znam 2, 3 nekakve nagrade rektorove po 1.000, 2.000 kuna i to se naziva nagradama, a vani se 5% sredstava koji se izdvajaju za sveučilište moraju preusmjeriti za studentske nagrade itd. Prema tome to su oni stvarni problemi o kojima bi vi trebali razmišljati, ali vi jednostavno razmišljate isključivo na način dakle bankarsko korporativnog sektora, da, gdje se sve mora podrediti profitu, gdje se sve mora ovoga ljude strašiti nekakvim lažnim ideologijama koje u biti više, više ne postoje i ovoga jednostavno ne razmišljate da na taj način činite ogromnu štetu ne samo slobodnim narodima svijeta nego što je najgore od svega i svomu vlastitomu narodu. I mi bismo doista trebali razmišljati kako je moguće da danas 2% svjetskoga pučanstva drži u rukama 70% svjetskoga bogatstva, kako je moguće da danas na svijetu imamo toliko oružja da možemo 10 puta uništiti planetu zemlju, a i dalje se zalažemo za vojna rješenja i dalje se zalažemo za vojnu proizvodnju i dalje podržavamo ovoga agresiju na zemlje koje ni na koji način ne ugrožavaju svjetski mir i međunarodni poredak. Prema tome ovaj ugovor je super, tu se mogu složiti s vama da je on korak naprijed, ali ovoga općenito treba napustiti, napustiti politiku koju ste vi uveli u Hrvatsku, a to je dakle politika jednostavno stvaranja umjetnih podjela, stvaranja društva u kojemu su nam drugi ljudi neprijatelji i stvaranja društva u kojemu ja mogu biti sretan i zadovoljan samo na način da nekoga drugoga sebi …/nerazumljivo/… Hvala lijepo.
Za završnu riječ u ime Kluba zastupnika HDZ-a dat će zastupnik Miro Kovač.
Hvala lijepo uvaženi gospodine predsjedatelju, evo još jedan put ću reć da mi je drago da smo imali jednu, jednu ipak kvalitetnu raspravu kada je riječ o ovome Sporazumu između EU i Kube, čuli smo je li i od kolege Aleksića neka njegova razmišljanja ovaj o Jugoslaviji i komunističkom sustavu, ali nije tu ništa loše mi razgovaramo jel tako, nije sad to, to je bila neka vrsta intelektualne akrobatike, što fali tome, ne fali ništa, ali kada već govorimo o tim podjelama kolega Bunjac mi pokušavamo jednom pametnom politikom smanjivati tenziju u hrvatskom društvu, imati razumijevanja za neke procese koji možda nisu prikladnom ovaj probavljeni u našemu društvu, to ne znači da mi stvaramo podjele, to ne znači da se mi vraćamo prošlosti. Neke stvari treba procesuirati, o njima treba razgovarati i sigurno da imamo dosta još prostora u Hrvatskoj kada je riječ o uređivanju kulture sjećanja. To je vrlo važno, to je vrlo važno i ovaj uvjeren sam da ćemo na tom planu postupno postizati kvalitetniji dijalog i odnos u našoj političkoj zajednici. Gospodin i kolega Bulj je govorio o regionu, region to je ovako je li kolokvijalno, to je jedan način razmišljanja koji je sve manje prisutan na svu sreću jer nije prirodan. Čovjek uvijek polazi od sebe je li kao u privatnom životu, pa tako je li i kao politička zajednica, reći ću još jedanput znači mi smo država koja se zove Republika Hrvatska koja ima svoje interese, svoje potrebe, svoje obveze i mi sukladno tome se postavljamo i razvijamo strategije, znači da naš pogled na svijet po logici stvari koji je autocentričan, ako možemo negdje pomoći onda ćemo i pomoći. Tako i sada kada govorimo o Kubi meni je drago da je jedna stranka poput Živog zida koja je za izlazak RH iz EU, da ona priznaje da je ovo jedan dobar instrument suradnje sa jednom trećom državom u slučaju sa Kubom. Znači da ima dobrih stvari i meni je drago da mi ovdje na taj način postižemo konsenzus. Kad govorimo o zdravstvenom sustavu kolega Bunjac točno je da Amerikanci na tom planu imaju totalno različitu tradiciju i praksu i mnogi Amerikaci, vi to jako dobro znate se sa velikim divljenjem odnose ili govore o europskim zemljama kad je riječ o socijalnom sustavu, zdravstvenom sustavu, oni nam zavide zbog toga, da sad to malo paušaliziram. U Hrvatskoj je to na visokoj razini kad to usporedimo sa SAD-om, pa i u drugim zemljama Europske unije, i na to smo ... [[Govornik se ne razumije.]] biti ponosni, i to je ono što se zove hrvatski način života ili ako ćemo ga šire europski način života, koji se razlikuje u tom segmentu od američkog načina života. Ali ponavljam, mi smo jedni i drugi zajedno u tom taboru koji se zove politički zapad, razlikujemo se u nekim stvarima, pa i kad je riječ o politici prema Kubi, ali ovo je jedan dobar instrument suradnje i meni je drago da smo ovom raspravom, ovim načinom iskazivanja mišljenja malo pokazali i uvaženoj državnoj tajnici i suradniku da ima u Saboru ponekad i lijepih epizoda razgovora i razmjena mišljenja. Još jednom zahvaljujem i drago mi je da smo postigli konsenzus, da je Klub zastupnika HDZ-a dao poticaj takvoj jednoj pozitivnoj raspravi. Hvala lijepo.
S ovim zaključujem raspravu ako nemate ništa protiv. Glasovat ćemo kada se steknu uvjeti. Nastavak zasjedanja je sutra u 09,30 sati ujutro, prva točka dnevnoga reda bit će Izvješće o radu Nacionalnoga vijeća za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije za razdoblje od 27. listopada 2017. godine do 15. srpnja 2018. godine. Podnositelj je Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije. Hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 16,40 SATI
Konačni prijedlog Zakona o potvrđivanju Sporazuma o političkom dijalogu i suradnji između EU i njezinih država članica s jedne strane i Republike Kube s druge strane, drugo čitanje, P.Z. br. 581. Predlagatelj je Vlada RH. Rasprava je zaključena, pa dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona. Utvrđujem da je jednoglasno 81 glas ZA donesen Zakon o potvrđivanju Sporazuma o političkom dijalogu i suradnji između EU i njezinih država članica s jedne strane i Republike Kube s druge strane.