Da, gospođe i gospodo zastupnici, sukladno čl. 226 st. 22, st. 2 Poslovnika predložit ću dopunu dnevnog reda 11. sjednice s 4. nove točke. Hoćete ugasiti ovo, molim vas, jer mi govori? Znači dopuna dnevnog reda se sastoji od 4 točke. Vi ste ih dobili poštom. Elektroničkim putem. Prijedlog dopune dnevnog reda dostavljen je znači elektroničkim putem. Čl. 227 Poslovnika određuje da se najprije odlučuje o prijedlogu da se pojedini zakoni donesu po hitnom postupku. Čl. 206 Poslovnika određuje, možete isključiti to, određuje, znači Poslovnik određuje da se po hitnom postupku donose zakoni koji se usklađuju s dokumentima EU, ako to zatraži predlagatelj te se o njima ne glasuje. To je točka 1 predložene dopune. Znači točka je Prijedlog Zakona o poticanju ulaganja s konačnim prijedlogom zakona, koje je u hitnom postupku, naravno. Sukladno čl. 226 st. 1 Poslovnika utvrđujem da je ovaj zakon prijedlog uvršten u dnevni red po hitnom postupku, ako nema nikakvih… Nema. Dobro. Primjedbi. Ima li tko od zastupnika, dakle dalje, primjedbi na primjenu hitnog postupka kod donošenja zakona pod točkom 2 predložene dopune, to je točka Prijedlog zakona o dopuni Zakona o odgoju i obrazovanju u osnovnim i srednjim školama s konačnim prijedlogom zakona? Znači u hitnom postupku? Ima li? Nema nikakvih primjedbi. Ulazi u dnevni red. Znači sve te točke ulaze u dnevni red. Kako sukladno čl. 225. st. 4 Poslovnika pisanih prigovora na preostale točke prijedloga dopune dnevnog reda nije bilo, utvrđujem da su sve predložene točke uvrštene u dnevni red 11. sjednice. Gospođa Ljubica Maksimčuk klub HDZ-a naravno.
Hvala lijepo potpredsjedniče Hrvatskog sabora, uvažene kolegice i kolege. Danas ću u iznošenju stajališta u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice govoriti o nečemu što je u moru informacija koje svakodnevno primamo možda mnogima promaknulo, ali naravno ne vrijeđajući nikoga posebice ne one koji nam tu ne mogu odgovoriti. Sve više u javnom prostoru govorimo, ali i u ovom Visokom domu donosimo zakonske prijedloge koji se tiču europskog zelenog plana. Svjesni da budućnost Europe ovisi o zdravom planetu, a ujedno svjesni činjenice da su klimatske promjene, industrija učinili svoje i da nam hitno treba odgovor na iste. EU se obvezala da će do kraja 2050. godine postići klimatsku neutralnost i ispuniti svoje obveze iz Pariškog sporazuma. Hrvatska je kroz svoju Nacionalnu razvojnu strategiju i Nacionalni plan otpornosti i oporavka velik naglasak stavila na zeleno gospodarstvo, stoga ću danas govoriti o prva dva natječaja i za projekte iz Sektora održivog gospodarenja otpadom u okviru Nacionalnog plana oporavka i otpornosti koji su od prije nekoliko dana predstavljeni u nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici. Radi se naime o dva poziva, poziv za izgradnju i opremanje postrojenja za biološku obradu odvojeno sakupljenog otpada i poziv za sanaciju zatvorenih odlagališta neopasnog otpada u vrijednosti od 434 milijuna kuna. Njime će se bespovratno sufinancirati izgradnja postrojenja za obradu biootpada te sanaciju odlagališta otpada. Navedenim pozivom će se sufinancirati i izgradnja i opremanje postrojenja za biološku obradu i odvojeno sakupljanje biootpada u visini od 354 milijuna kuna a za sanaciju zatvorenih odlagališta neopasnog otpada predviđeno je 80 milijuna kuna. Pozivi se odnose na izgradnju 7 postrojenja do trećeg kvartala 2025. godine i uspostavu dodatnih kapaciteta u recikliranju otpada kao i u smanjenju količine biootpada na odlagalištima. Kad su u pitanju sanacije odlagališta cilj je smanjiti minimalno deset odlagališta do drugog kvartala 2026. godine. Želim napomenuti da su prihvatljivi prijavitelji za sanaciju odlagališta jedinice lokalne samouprave. U 2020. godini u Republici Hrvatskoj je nastalo milijun 684 tisuća 428 tona komunalnog otpada, odnosno 414 kg po svakom stanovniku Republike Hrvatske od toga je odvojeno sakupljeno 686475 tona komunalnog otpada od čega je 84% odvojeno sakupljeno komunalnog otpada izravno upućeno na uporabu što bi značilo 584 tisuće tona. Stoga stopa odvojenog sakupljanja otpada iznosila je 41%. Očekujem daljnja ulaganja u naše Centre za gospodarenje otpadom, jer trenutna odlagališta imaju vrlo skromne kapacitete. Svako ulaganje u očuvanje okoliša će se višestruko isplatiti. Pohvaljujem naravno natječaj kojim će se zbrinuti značajan dio biootpada i zadovoljiti jedan od ciljeva plana gospodarenja otpadom u RH i paketa kružnoga gospodarstva. U sklopu Nacionalnog plana otpornosti i oporavka za Sektor gospodarenja otpadom na raspolaganju je 1,25 milijardi kuna pri čemu će se projekti održivog gospodarenja otpadom sufinancirati sa 1,1 milijardom kuna, a projekti sanacije odlagališta otpada sveukupno 150 milijuna kuna. Generalni cilj koji je postavila Europska komisija u smislu prelaska zemalja članica na kružno gospodarstvo je da se do 2035. g. dosegne razina od 65% odvojeno sakupljenog i recikliranog otpada, dok količina obrađenog otpada koji se može odložiti, ne bi trebao prelaziti 10%. Poštovani kolegice i kolege, prilika je ovo da Hrvatska postane predvodnica u pretvaranju klimatskih i ekoloških izazova u svoje prilike. Hvala lijepa.
Hvala i vama. I na kraju gđa. Marina Opačak Bilić, Kluba socijaldemokrati.
Hvala potpredsjedniče. Poštovani kolega, evo ja ću danas govoriti o jednom pitanju koje je važno za dvije skupine naših građana, s jedne strane za ljude koji žive u ruralnim područjima, i s druge strane, za poduzetnike prijevoznike koji, evo, između ostalog i zapošljavaju velik broj ljudi. Pa da krenemo od prijevoznika. Znamo da je korona kriza utjecala na sve sektore u poslovanju i u društvu i da je ugrozila zapravo opstanak mnogih na tržištu, no sektor koji je bio posebno pogođen, bio je sektor prijevoza putnika, a osim nagomilanih gubitaka i upitnog poslovanja u korona krizi, oni su se i ranije susretali s problemima u poslovanju, primjerice, u dijelu pronalaska i zadržavanja radne snage jer znamo da su vozači deficitarno zanimanje, a paralelno tome svemu, oni se ono što je ključno, već 2,5 godine bore i sa pitanjem uređenja i provođenja javne usluge za obavljanje županijskog i međužupanijskog linijskog prijevoza, koji evo, već jedan predug period u jednom stand-by modu, a nažalost niti ne vidimo volju za bržim rješavanjem ovog pitanja. Naime, baš smo u jeku izuzetno teškog perioda u poslovanju za prijevoznike prošle godine u ožujku donijeli, tada po hitnom postupku, izmjene Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, koji je uključivao, između ostalog i uređenje pitanja ugovora o javnoj usluzi ove vrste prijevoza te uvođenje pristupa ugovorima temeljem javnog natječaja, a tada smo, evo, slušali obećanja kako će ovo pitanje samim time biti riješeno znatno brže i na puno kvalitetniji način. Da li je ovaj model kvalitetniji, to je još uvijek ostalo pitanje, a da li je brže riješen, nažalost nije. Ja osobno sam tad pozivala nadležne da se iskoristi mogućnost koju nudi Uredba 1370 te da se pristupi izravnom sklapanju ugovora kako bi se zapravo čim prije krenulo s ugovorima o javnoj usluzi obavljanja županijskog linijskog prijevoza, a kojim bi se zapravo i osigurala transparentnost i održivost ovog posla, osobito u ruralnim područjima, no nažalost niti je primijenjena ta mogućnost niti je proveden bilo kakav drugi oblik pristupanja potpisu ugovora u gotovo cijeloj Hrvatskoj, a evo, izuzetak su tek dvije županije koje su uspjele riješiti ovo pitanje. Već tada u ožujku 2021., dakle prilikom izmjene Zakona o prijevozu u cestovnom prometu, već tada godinu i političkim nije bilo implementacije ugovora, znači danas već 2,5 godine prijevoznici rade sa neizvjesnošću, apeliraju, traže i pozivaju evo, da se pristupi potpisivanju ugovora kako bi mogli planirati budućnost svojeg poslovanja, a oni su danas evo, u poziciji da održavaju nerentabilne linije i u poziciji su da doista ne mogu imati daljnja ulaganja i poslovne planove jer ne mogu i ne znaju pod kojim uvjetima će nastaviti poslovati. Dakle osim što znamo da su protekle 2 godine bili u potpuno nezavidnoj situaciji, da se većina njih našla na rubu kolapsa zbog smanjenog opsega posla uzrokovanog Covidom, naravno, znamo sad i trenutno stanje sa cijenama goriva, dodatno svemu tome ne vidimo zapravo rješavanje pitanja održavanja javnog cestovnog županijskog prijevoza, koje je kao pitanje, osim za njih prijevoznike, u značajnom interesu cijele društvene zajednice i RH jer u dobrom dijelu štiti krajeve koji su slabije naseljeni, točnije, demografski opustošeni i ovaj oblik javnog prijevoza, tj., javna usluga kao takva, u bitnome označuje razinu kvalitete života u određenom lokalnom prostoru i ne treba ponavljati koliki zapravo značaj linijski prijevoz ima u ruralnim područjima i i koliko zapravo doprinosi kvaliteti života te koliko značaj ove linije imaju i za stanovništvo i za prijevoznike. Gdje je točno zapelo nikome nije jasno, a od cijele Hrvatske, evo, ovo pitanje riješeno je u tek 2 županije. Pa iako je taj broj županiji u rubrici tek, oni pak ukazuju na to da je provedba ugovora moguća i da je ostvariva i stoga apeliram na ostale županije i na Ministarstvo prometa da evo, pregledaju, pogledaju model koje su primijenile ove dvije županije te da ga implementiraju i provedu na ostatku Hrvatske. Apeliram jer se doista dosadašnjim načinom pokazuje neodlučnost javnih vlasti u rješavanju ovog problema, ovog pitanja, s obzirom evo, da se ne nazire i da ne postoji odgovor kad će doći trenutak za potpisivanje i sklapanje ugovora koji su, kao što sam rekla jednako važni i za razvoj ruralnih područja, ali i za opstanak naših prijevoznika koji su na rubu kolapsa. Pozivam stoga, nadležne da spriječe rješavanje [[Upadica: Vrijeme.]] ovog problema kroz prosvjede koji se već najavljuju [[Upadica: Hvala.]] Hvala.
Hvala lijepa. I time zaključujemo i ovo, ovu točku. Prvo, ugodan i udoban vikend, ja preporučam, netko sad će mislit da ja govorim ovaj, cijelom, ima 2 zastupnika, je l' da? Udoban vikend, da radite, to je moja preporuka, ali možete se i okupati ako ste hrabri. Nastavljamo u srijedu sa Prijedlogom Zakona o poticanja ulaganja s konačnim prijedlogom u zakona, u hitnom postupku, prvo i drugo čitanje, to je zakon br. 283. Zadnji koji izađe neka ugasi svjetlo, hvala. SJEDNICA PREKINUTA U 12,35 SATI. I kao što sam jutros najavio sada prelazimo na iznošenje stajališta klubova zastupnika. Prva je gospođa Marija Selak Raspudić ispred Kluba zastupnika Mosta. Izvolite.
Govorit ću o najvažnijoj temi barem iz egzistencijalne perspektive naših građana. Ne, to nije preimenovanje Titovog trga koje bi nas moglo očekivati u skoroj budućnosti i čime bi možda zaradila naslovnice, nije to ni referendum o pobačaju koji mnogi trenutno priželjkuju, to je ono što nas za sad možda tiše pritišće, a u budućnosti će biti fokus svih naših interesa jer nećemo moći izbjeći. Naravno u pitanju je rastuća spirala inflacije koja se potpuno otela kontroli. Prije svega potrebno je naglasiti da je trenutni ulazak u eurozonu postao ideološko pitanje, naglašavam ideološko jer više ne govorimo o racionalnim argumentima koji bi na temelju ekonomskih činjenica opravdali ulazak u eurozonu nego govorimo isključivo o tome da je to nečiji nedvosmisleni politički cilj koji potpuno ignorira hrvatsku gospodarsku realnost. Tako da premda sada znamo da nam je inflacija za travanj viša od prosjeka EU i daleko od onih sanjanih tri zemlje s najnižom stopom inflacije da zadovoljimo kriterije koji su nužni za eurozonu, mi i dalje ignorirajući tu stvarnost idemo prema euru, a notorna je činjenica da će on samo omogućiti dodatni rast inflacije. Trenutno ići u eurozonu je kao upaliti šibicu i držati upaljenu šibicu na zemlji posutoj benzinom. Sigurno će se zapaliti inflacija dalje samo je pitanje kad i koliko će se moći ugasiti. Ključni problem RH što nas to ne čeka tek kad uđemo u eurozonu nego tome svjedočimo već sada, dakle potpuni nedostatak kontrolnih mehanizama koji bi omogućavali praćenje rasta cijena tako da možemo već sada vidjeti što mnogi rade da ne bi bili uhvaćeni onih mjesec, dva prije samog ulaska u eurozonu kada će se to morati i službeno statistički pratiti. Međutim, kada govorimo o kontrolnim mehanizmima moramo znati da oni ne postoje ni na kojoj razini što nas je naučio ovaj rebalans proračuna. Dvije stavke za koje je izneseno najviše novaca, zdravstvo 4 milijarde kuna i 1,7 milijardi kuna za robne zalihe su one stavke čiju potrošnju ne možemo pratiti jer i dalje idu mimo javne nabave pod oznakom tajno. Dakle, naš proračun trenutno ulijeva najveća sredstva tamo gdje građani RH ni mi saborski zastupnici ne možemo kontrolirati, a kontrolni mehanizmi za cijene koje divljaju potpuno rastu i ono što možda građanima namjerno nije jasno komunicirano, premda se govori da je naša stopa inflacije 9,4% Kada govorimo o stopi inflacije u onom području koje se tiče života svakog građanina RH, dakle o hrani i piću ona je već sada skoro 13%, a što se tiče stana, vode i električne energije preko 14%. Dakle, tu je već u pitanju dvoznamenkasta cifra. Daleko smo iznad ovih 9,4% sa izrazitom stopom rasta pogotovo kad govorimo o hrani i piću. Na dvije stvari se želim posebno osvrnuti. Potrebno je izraditi model, a mi u Klubu MOST-a aktivno radimo na tome koji će omogućiti rast prihoda kućnih budžeta jer bez toga se inflacija ne može preživjeti. I drugo ono što nam je nužno su socijalni amortizeri. U više sam navrata za ovom govornicom upozoravala na nedostatak banki hrane, distribucijske mreže koja bi omogućila da viškovi hrane stignu do krajnih potrebitih korisnika. U Hrvatskoj je to u teoriji, u planu još od 2019. godine i dalje nije zaživjelo, a planirano je za sredinu 2023. Znajući da je gotovo trećina stanovnika u stopi rizika od siromaštva i da će taj broj imajući u vidu osnovne životne potrebe radikalno rasti u skorijoj budućnosti mi pod hitno trebamo preusmjeriti sredstva u banke hrane i ostale socijalne amortizere tako da bi građani preživjeli naredno razdoblje.
Hvala lijepa. I sada gđa. Urša Raukar-Gamulin koja će iznositi stajalište Kluba zastupnika zeleno-lijevog bloka.
Hvala. Ministar Banožić jest prekršio Zakon o sprječavanju sukoba interesa, to je danas odlučilo Povjerenstvo za sprječavanje sukoba interesa. Povjerenstvo je 4. ožujka 2022. g. donijelo odluku o pokretanju postupka o odlučivanju sukoba interesa Marija Banožića. U samoj odluci Povjerenstvo je utvrđivalo činjenice vezane za okolnosti gdje boravi ministrova obitelj, dobili smo podatke iz kojih je vidljivo da nikada nisu imali prebivalište ni boravište u Zagrebu, kaže gđa. Novaković. Povjerenstvo je nedvojbeno utvrdilo da postoje dvije odluke, jedna je da postoji stan da bi ga koristili dužnosnici i druga odluka da će jedan stan pripasti ministru Banožiću. Obje odluke, zanimljivo, on sam potpisao. Odlukama nije prethodila odluka nikakvog povjerenstva koje bi odlučivalo koji stan bi išao kome. Banožić ima pravo na stan, nedvojbeno. No, to što bi netko od članova obitelji ponekad došao u Zagreb, ne ulazi u te kriterije, tako da evidentno nema pravo na tako velik stan. Pravobraniteljica dodaje kako je u stan uloženo oko 360 tisuća kuna, dio na uređenje, a dio na sitan inventar. E baš bi bilo zanimljivo vidjeti koji je to sitni inventar potreban našem ministru. I što, ministar Banožić će dobiti kaznu od 7 tisuća kuna. Pa rekla bih, dosta jeftino jer nigdje nije određeno da se mora maknuti iz tog stana kojeg si je samovoljno mimo kriterija ili bilo kakvog povjerenstva, dodijelio. Dakle, ministar nam i dalje bez brige, miran i zadovoljan živi u stanu koji mu po kriterijima ne pripada, kojeg je sam sebi dodijelio, mimo bilo kakve procedure, platit će tu kaznicu i mirna Bosna, a premijer ga brani pa brani. Objašnjava što je zapravo Banožić htio reći, što je zapravo Banožić rekao, što je mislio a nije rekao, što je rekao a nije mislio. Tako je pokušao obraniti neobranjivu izjavu o heroju Domovinskog rata brigadiru Selaku kojeg je taj loš đak a odličan žmukler i prevarant indirektno sramotno optužio da je raketirao Vinkovce tijekom '91. Gospodin Selak mu je primjereno odgovorio, no ne može se primijetiti da je HDZ inače dušom i srcem uz branitelje ali samo kad su ti branitelji tihi, bez primjedbi ili kad bespogovorno izvršavaju naredbe i drže šatore pred ministarstvom, prijete plinskim bocama mirnim građanima Zagreba. A gdje su sada ti branitelji da obrane čast svog kolege hrabrog pilota umirovljenog brigadira Selaka? Gdje su kada izlaze u medijima dokazi da je sadašnji ministar obrane dok je bio ministar državne imovine oštetio proračun za najmanje nekoliko milijunčića? Gdje su kada se množe dokazi o ministrovoj zaštiti onih koji godinama ne plaćaju najamnine i na tome ostvaruju dobre zarade? I do kada će naš premijer braniti neobranjivo? Dokle? Banožić jest notorni žmukler i prevarant i to je sada potpuno jasno. Kada sam izrazila nadu da će Državna odvjetnica Hrvoj Šipek odoljeti pritiscima svog poslodavca, premijera Plenkovića pa i te i takve tipove kao Banožića pohapsiti predsjednik Sabora gospodin Jandroković me napao da ne smijem tražiti hapšenja, mada sam ja samo izrazila samo nadu da će se hapšenja dogoditi. No eto, da ga ponovno ne uzrujam neću spominjati pravedna hapšenja, nego ću ovako reći. Nadam se da će sada konačno državna odvjetnica pokrenuti izvide te dignuti kaznenu prijavu za našeg lošeg đaka, a odličnog žmuklera i prevaranta. A znamo gdje će završiti kad-tad i dokle. Evo to je pitanje. Dokle će se množiti afere sa ministrima, dokle će premijer i njegovi pobočnici braniti neobranjivo, dokle će ovu državu voditi oni koji dokazano rade za svoje a ne za javnu korist, oni koji ne pokreću nikakve reforme nego samo reformiraju svoju imovinu i dobrobit. Izbori, jedino rješenje su izbori.
Hvala. Gospodin Marijan Pavliček iznosit će stajalište Kluba zastupnika Hrvatskih suverenista. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, kolegice i kolege. Na jučerašnji dan 19. svibnja prije točno 31 godinu 1991.g. hrvatski narod je rekao svoje sudbonosno da, na povijesnom referendumu gdje je više od 94% onih koji su izašli na referendum se odlučilo za izlazak iz ondašnje državne tvorevine Jugoslavije i stvaranje neovisne Hrvatske države sa svim pravima koje pripadaju nacionalnim manjinama, posebice je bila istaknuta u tom referendumskom pitanju srpska nacionalna manjina. No unatoč ovom povijesnom referendumu Hrvatska je svoju neovisnost morala izvojevati u krvavom Domovinskom ratu koji je završen '95.g. veličanstvenim legitimni oslobodilačkim akcijama „Bljesak“ u svibnju te „Oluja“ u kolovozu. Nakon toga slijedi mirna reintegracija Hrvatskog Podunavlja '97. i '98.g. Hrvatska 25 godina živi u mirnodopskom razdoblju u tih 25 godina nažalost Hrvatska nije riješila niti jedno otvoreno pitanje sa susjednim državama, posebice sa Republikom Srbijom i to samo pokazuje da Hrvatska diplomacije nema. U tih 25 godina nismo riješili niti jedan granični spor sa Republikom Srbijom, nekoliko tisuća hrvatske zemlje s lijeve obale Dunava Vukovarska ada, Šarengradska ada, nismo riješili oteto kulturno blago iz Domovinskog rata, nismo uspjeli obilježiti mjesta koncentracijskih logora gdje su bili naši branitelji diljem Republike Srbije, nismo uspjeli zaštititi prava hrvatske nacionalne manjine u Vojvodini unatoč potpisanom međunarodnom sporazumu, nismo uspjeli privesti pravdi na tisuće onih osumnjičenih i optuženih za ratne zločine koji i dan danas šetaju slobodno po Republici Srbiji. Neću spominjati otvorena pitanja sa ostalim susjednim državama, napose sa BiH. I kao rezultat ovog nečinjenja, kao rezultat ove blage, ove mlake, ove nikakve diplomacije imamo jučer ono što nam se dogodilo, a to je prva optužnica tužiteljstva Republike Srbije za navodne ratne zločine hrvatskih pilota časnika tijekom vojno-redarstvene akcije „Oluja“. I vjerujte mi ovo neće nažalost bit prva, ovo je samo prva u nizu jer koji je cilj Republike Srbije? Pa upravo ono što godinama rade, a to je izjednačavanje žrtve i agresora. Oni žele da buduće generacije o onome što se događalo '91., '92., treće, četvrte i pete godine uče da se radi o građanskom ratu, da smo svi jednako krivi i to je nažalost istina. Ali to je rezultat katastrofalne hrvatske diplomacije koja ni danas nije reagirala kako treba. Ukoliko ne želimo da nam pravdu, sudbinu i povijest kroje oni koji su '91.g. krenuli u oružani pohod na RH onda se trgnimo, onda recimo glasno i jasno ne, onda iskoristimo sve instrumente koje imamo kao punopravna članica kako NATO saveza tako i EU i preko naših saveznika uvedimo naše istočne susjede u red radi buduće stabilnost ovog našeg područja.
Gospodin Ante Prkačin govorit će u ime Kluba zastupnika Domovinskog pokreta i općenito u svoje ime. Izvolite.
Hvala g. potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Evo za saborsku govornicu izlazim nastavit polemiku od jučer, ali podijeljenog raspoloženja. Prvo mi je žao što nema g. Miloševića jer on je mene upozorio da će mi odgovoriti pa da budem, ja pažljivo slušao, slijedio i rekao njemu, nisam htio koristiti lažnu povredu Poslovnika, rekao kolega, tvrdim da sve što si rekao da je neistina, ja ti neću reći da lažeš, ali imaš krive činjenice i ja ću to tebi sutra sve lijepo objasniti ili barem ono što stignem uhvatiti u tih 5 minuta. Meni se zapravo svidjelo što je u ring ušao g. Milošević zbog svoje agresivnosti i beskompromisnosti. Nakon jednog teatru i pozi sklono Pupovcu, ali vrlo mudrog i opreznog ulazi jedan beskompromisan fajter za koga nisam siguran da u toj silnoj, odnosno da za tu silnu hrabrost ima pokriće u znanju i pameti. Šta misliš, Ćipe, ima li on, pa i ti Pavliček, ima li Milošević pokriće u znanju i pameti za ono što onako autoritativno jučer meni ispriča? Dakle, iskoristi on priliku i u početku me žestoko napade, pa čak me u tom napadu i malo pohvali. Apostrofirao je tu moju nekakvu recitatorsku pjesničku crtu da sam ja recitatorsko-pjesničkim načinom iznio neviđen šovinizam u ovome Saboru i nakon toga je nastavio tako da, zastao sam. Meni više paše da me čovjek napadne nego da bulazni. Molim lijepo, u ovom Saboru kad se raspravlja, barem ja i mi koji vodimo računa o Saboru, ako imam s nekim polemizirati, onda ga pažljivo saslušam, onda znam što je govorio ranije, onda svoju raspravu uklapam u ono što je on govorio, međutim, g. Milošević govori kao nikada ništa od mene čuo nije. Da je slušao moju raspravu 15 minuta prije sebe, on bi našao odgovore, da je sada pustit ono što sam ja prije njega govorio. Tamo postoje odgovori za sve dakle za sve te njegove upite i sve te njegove tvrdnje. Dakle, na prvom mjestu je zastao na ugovoru sa Srpskom pravoslavnom crkvom. Veli kako ja osporavam taj ugovor. Pa sigurno da ga osporavam, pa nisam ga osporavao jednom. Nisam ga osporavao jednom nego tisuću puta. I nakon toga mi kaže, ali na taj način je napisan, sklopljen ugovor sa još 7, 8 vjerskih zajednica. Sad ima nešto bolno, što kad sam drugi put postavio pitanje na istu temu g. Andreju Plenkoviću, njegov, vjerovali ili ne, ovo moram malo tiše izgovoriti, njegov odgovor je podsjećao pomalo na ovo što sam kod Miloševića čuo, da će meni ministri objasniti kako su ti ugovori sklapani, itd. Ma ugovori su sklapani, ali shvatite napokon, svi, sve ostale vjerske zajednice su upisane u evidenciju vjerskih zajednica, a SPC u Hrvatskoj se ne želi upisati u evidenciju. Kao što Hrvatsku pravoslavnu crkvu hrvatski ministri neće upisati, tako se isto SPC ne želi o tome, u tome je problem, pa zaboga, je li nakon toliko vremena dakle, nakon toliko vremena, ali nadam se sad, sva bit je dakle u tome. Pa mi se onda kaže, a najbolje to ni pročitat, osporava se ugovor sa Pravoslavnom crkvom pa, pa, pa, pa se proglašava neprijateljskim njeno djelovanje. Nakon onog Valerijanovog memoranduma koji je nastao u 6. mj. '41. g. gdje su se na udaljenosti od 2 km u Beogradu sveštenstvo SPC i Stevan Moljević sa svojom ekipom. Stevan Moljević napravio memorandum „Homogena Srbija“ u kome je plan kako, kako pobiti i poklati Hrvate i muslimane, a SPC u svom memorandumu trust mozgova razmišlja kako što bolje lažima blatiti Hrvate u svijetu. Pa onda izlazi ono što sam tri puta rekao, moram ponoviti i četvrti put. Dakle, da je do 6. mj. '41. g. u NDH ubijeno 100 tisuća Srba. Nakon 20 dana 180 tisuća Srba. U 9. mj. 300 tisuća Srba, koncem 9. 350, pa neviđene laži, pa zbog toga daje ostavku general Simović, ne može slušati te gluposti. Dalje, zaziva se HPC, ma nitko se ne usudi je spomenuti, spomenem je samo ja, ali ćemo sad reći bitnu stvar. Ta Crkva nije utemeljena nego obnovljena. Problem je u sljedećem, što je Pavelić [[Upadica: G. Prkačin, opet smo probili vrijeme. Hvala.]] imao pismenije ministre nego Plenković i oni su znali kako se obnavlja Pravoslavna [[Upadica: Hvala. Hvala.]] crkva.
Gospođa Andreja Marić, iznosit će stajalište Kluba zastupnika SDP-a. Izvolite.
Hvala lijepa poštovani potpredsjedniče sabora. Uvažene kolegice i kolege, danas ću govoriti o pripravnicima u zdravstvu. Tema o kojoj sam već u više navrata govorila, međutim sada imam i svježe informacije. Dakle, radi se o onim zanimanjima koja su obavezna obaviti pripravnički staž nakon završenog školovanja. Dakle, fizoterapeuti, radni terapeuti, farmaceutski tehničari, primalje, sanitarni inžinjeri itd. Dakle, već godinu i pola se intenzivno bavim ovom problematikom od 10. mjeseca 2020. kada su mi se ti mladi ljudi obratili za pomoć pa odmah iza toga pitanje na aktualcu za ministra, pa organiziranje sastanka sa ministrom i pripravnicima. 2020. bilo je svega 170 mjesta za pripravnike, uspjeli smo evo za 2021. 2000 mjesta. Ove godine zbog nedostatka novaca 900 mjesta. Pa sam onda evo tražila da se organizira i tematska sjednica na temu pripravnika u zdravstvu i to je i održano 25. veljače ove godine na Odboru za zdravstvo i socijalnu politiku. Niz mailova, zastupničkih pitanja, telefonskih razgovora, osobnih razgovora, dakle puno truda i evo sad koje su informacije. Dakle, dopis iz Ministarstva zdravstva poslan je zdravstvenim ustanovama s datumom 12.1. ove godine u kojem se traži da se sukladno potrebama popune tablice o onome što je potrebno vodeći računa da je za cijelu državu predviđeno 900 mjesta. Bolnice šalju ministarstvu svoje potrebe i popunjene tablice u 2. odnosno 3. mjesecu ove godine. Ministarstvo zdravstva do danas nije poslalo odgovor ustanovama koliko im se pripravnika odobrava, to treba poslati hitno kako bi ustanove napokon znale koliko ih mjesta pripada i kako bi mogle raspisati natječaje jer mladi ljudi se interesiraju po ustanovama kada će natječaj i možete se misliti kao su razočarani ljudi vidjevši da ministarstvo još nije odgovorilo na potrebe ustanova, a od siječnja se zna da je ukupna kvota 900 mjesta. Međutim, evo danas mi je i potvrđeno gdje je zapelo. Dakle, zapelo je na onoj odluci vlade o zabrani zapošljavanja i sada se to mora usuglasiti sa Ministarstvom rada da se ta odluka o zabrani zapošljavanja ne odnosi na pripravnike i to je onda u dopisu koji ide evo danas tako mi je potvrđeno napisano zdravstvenim ustanovama da ne bude zabune. Također sam tražila da se kod odobrenja broja pripravničkih mjesta vodi računa o zanimanjima za kojima je najveća potražnja poput fizioterapeuta. I evo dobra je vijest, isto danas potvrđeno, od tih 900 mjesta 400 mjesta će biti za fizioterapeuta. A svakako da se minimizira broj medicinskih sestara jer njih zaista ne treba puno. Prošle godine od onih 2.000 mjesta je bilo predviđeno 675 mjesta za medicinske sestre što je po starom za sada važećem pravilniku, a sestre uopće više ne moraju obaviti pripravnički staž. Dakle, tražila sam da se o tome vodi računa. Također, evo potvrđeno mi je da u dopisu koji će ići danas da se zdravstvenim ustanovama također definiraju kriteriji za prijem na staž kako bi oni koji duže čekaju na staž imali prednost ili recimo ako su ocjene u pitanju itd., to sam također ministarstvu slala dopis iz 2013. koji treba zanoviti i evo potvrđeno mi da to ide danas. Također da se zdravstvenim ustanovama navede da odmah po primitku odobrenih kvota prionu raspisivanja natječaja, ne da se čekaju godišnji i da se gubi vrijeme. Evo i to ide u dopisu koji će biti poslani danas iz ministarstva zdravstvenim ustanovama. Prije par dana sam uputila i amandman na rebalans proračuna da se osiguraju dodatna sredstava, 40 milijuna kuna kako bi se preko HZZ-a financiralo dodatnih oko 420 mjesta, ovih 900 mjesta kojih je predviđeno preko HZZO-a je premalo jer mnogi koji čekaju na pripravnički staž čekaju po 2-3 godine, a rade van struke kako bi preživjeli i mnogi su spremni dati i otkaz samo da mogu prionuti na staž. Na staž čeka preko 3.000 ljudi i evo nadam se da se će prihvatiti amandman. Također ima još jedna nebuloza, da se tijekom raspisanog staža pripravnici moraju biti na zavodu za zapošljavanje, a ako se javljaju privatniku čak 6 mjeseci. To sam također razgovarala sa HZZ-om da se ta zapravo taj kriterij makne. Rečeno je da će to biti krajem godine na upravnom vijeću, ali evo danas mi je potvrđeno iz ministarstva da su oni također poslali dopis HZZ-u da se taj nebulozni kriterij makne. Treba naravno promijeniti dosadašnji Pravilnik o mjerilima za primanje zdravstvenih radnika na pripravnički staž. Tu je i pitanje eventualnog skraćivanja staža, ukidanja staža što traže neke komore, promjene kurikuluma. I uglavnom nekakav zaključak ministarstva što su mi poslali, da ministarstvo radi na cjelokupnom i dugoročnom rješavanju ovog [[Upadica: Hvala, vrijeme.]] multiresornog pitanja. Hvala lijepa, evo nadamo se da će se to ostvariti.
Hvala i vama. Sada će nastupati Klub zastupnika IDS-a i gospođa Katarina Nemet. Izvolite.
Zahvaljujem poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Uoči početka prošlogodišnje turističke sezone upozorila sam sa ovog mjesta jedan tada vrlo aktualan problem koji na žalost nije riješen ni do današnjih dana iako se iz nadležnog ministarstva najavljivalo rješenje. Riječ je o problemu sa otežanim prelaskom granice na koji nailazi stanovništvo pograničnog područja i jednog dijela Istarske županije posebice dnevni migranti sa sjeverne i sjeverozapadne Istre, ljudi koji svakodnevno putuju na posao u Sloveniju ili Italiju. Uskoro nas očekuje nadamo se dobra turistička sezona što znači i intenzivan promet na graničnim prijelazima, pa ti ljudi koji ih dnevno koriste jako puno vremena troše na putovanje i čekanje na trenutno dostupnim graničnim prijelazima. Osim sa zastupničke govornice pitanje sam tada uputila i direktno Ministarstvu unutarnjih poslova i ministru Božinoviću. Odgovoreno mi je kako je nedugo nakon mog upita održan sastanak predstavnika hrvatske i slovenske policije na kojem je citiram dogovoreno kako će se na graničnom prijelazu Plovanija – Sečovje pokušati pronaći iznaći alternativni pravac koje bi koristilo lokalno stanovništvo i time izbjeglo čekanje u kolni prilikom dolaska na granični prijelaz. S tim u vezi određen je alternativni pravac, odnosno prilazna cesta prema graničnom prijelazu koja je određena samo za promet lokalnog stanovništva. Navodi se to u tadašnjem odgovoru i dodaje kako su granične policije Republike Hrvatske i Republike Slovenije dogovorile da će se granične kontrole nad lokalnim stanovništvom provoditi na maksimalno ubrzan način kako bi im se olakšao prijelaz granice. Međutim eto nas godinu dana kasnije pred novom turističkom sezonom, no spomenutog alternativnog pravca ni dan danas nema. S tim da treba naglasiti kako ni to, čak i da je realizirano ne bi predstavljalo odgovarajuće rješenje jer bi ta alternativna prilazna cesta samo donekle ubrzala dolazak do postojećeg graničnog prijelaza a na njemu opet treba čekati u koloni, odnosno kolonama sa svim ostalim vozilima. Pravo i učinkovito rješenje bio bi alternativni granični prijelaz, onaj na kojem bi se prelazak granice dozvolio samo lokalnim žiteljima i dnevnim migrantima, odnosno ljudima koji su zbog posla s druge strane granice na dnevnoj ili čestoj bazi primorani koristiti granični prijelaz. Kada se o tom problemu govorilo lani onda se i spominjalo kako će on do iduće godine zapravo biti riješen ulaskom Hrvatske u Schengenski prostor. No od Schengena za sada ništa, a kao što rekoh turistička sezona i s njom ruku pod ruku velike turističke gužve su tu nama pred vratima. Apeliram stoga još jednom na Ministarstvo unutarnjih poslova i ministra Božinovića da u što skorijem roku, a svakako prije glavne turističke sezone definiraju alternativni malogranični prijelaz na sjeverozapadu i sjeveru Istarske županije te tako pomognu velikom broju tamošnjih žitelja koji su primorani svoju egzistenciju rješavati svakodnevnim migracijama u drugu državu. Kada im već nismo omogućili da u svojoj zemlji nađu pristojan i prihvatljiv posao što je opet jedna druga vrlo važna tema pomozimo im bar u ovoj nezavisnoj situaciji u kojoj će se vrlo skoro po tko zna koji put naći. Hvala.
Hvala. Gospodin Veljko Kajtazi zastupat će Klub zastupnika nacionalnih manjina. Izvoli.
… [[Govornik naknadno uključen.]] kolegice i kolege. Današnji slobodni govor iskoristit ću da govorim o danu koji se obilježava sutra, odnosno 21. svibnja. Radi se o Svjetskom danu kulturne raznolikosti za dijalog i razvoj kojeg je UNESCO proglasio 2002. godine te se od tada obilježava 21. svibnja. Cilj tog obilježavanja je pomoći državama da u vlastitim sredinama poštujući i promičući kulturnu raznolikost stvore uvjete za dijalog kulturi i civilizaciji u uvjetima globalizacije. Uostalom u preambuli Ustava UNESCO-a stoji ljudsko dostojanstvo zahtijeva širenje kulture i obrazovanja sa ciljem pravde, slobode i mira. To je sveta dužnost svih naroda da je ispune u duhu uzajamnog pomaganja. Povodom dana kulturne raznolikosti za dijalog i razvoj Savez Roma u Republici Hrvatskoj Kalisara u romskom edukativnom kulturnom centru u Zagrebu organizirat će kulturnu večeru u utorak 24. svibnja pod nazivom Romi jedinstveni i inspirativni. Na tom događaju naglasak će biti na romski jezik. Tako će se među ostalima govoriti o snazi i važnosti romskog jezika za koji je isto tako vezan jedan datum koji je UNESCO priznao kao nematerijalnu kulturnu baštinu, a radi se o 5. studenom kada se obilježava Svjetski dan romskog jezika i koji svake godine obilježava i Romska zajednica u Hrvatskoj na primjeran i dostojan način. To je jedno od velikih postignuća zajednice kojoj pripadam, jer su Romi svoje praznike nekad obilježavali na livadama i u krčmama, a danas to rade u institucijama kao što je Hrvatsko nacionalno kazalište, Nacionalna sveučilišna knjižnica, Hrvatski sabor i Hrvatska akademija znanosti i umjetnosti i ostali. Kad govorimo o jeziku jezik je osnovni preduvjet očuvanja kulturnog identiteta i jedan od osnovnih kriterija kulturne raznolikosti koji se najčešće navode dodatno uz etničku pripadnost, religiju i tradiciju. Na kulturnoj večeri bit će riječ i o svjetskoj kulturi inspiriranoj Romima i o utjecaju romskog stvaralaštva na svjetsku umjetnost. Naime, malo ljudi zna koliko su i Romi služili kao inspiracija slikarima i književnicima. Golem je utjecaj glazbenika Roma na neke pravce u glazbi kao što je klasična glazba, jazz, etno flamenco i ostale ne samo u glazbi već i u dizajnu, modi i filmu. Romi nikad nisu autorizirali svoju kulturu već su je stapali sa kulturom zemlje u kojoj su živjeli i stvarali i upravo to je vjerojatno najbolji primjer onog što Romi i romska duša jesu. Ako kulturu zamislimo kao jednu rijeku, da se tako izrazim onda su Romi sa svojim načinom kulturnog stvaralaštva pokazali najviši stupanj nesebičnosti i kozmopolitizma. Autohotna romska kultura sačuvana je najčešće kroz usmenu predaju, ali kroz zadnja desetljeća sve je veća književno stvaralaštvo koje sabire i prikuplja romska djela, ali i stvara nova djela. Sve je više romskih umjetnika i umjetnici koji stvaraju nova književna, likovna i kazališna djela kako bi promijenili percepciju prema romskoj nacionalnoj manjini. Također prisutni će moći upoznati i sa romskom mitologijom i poslovicama. Naime, budući da usmena predaja predstavlja bazu romske književnosti u kojoj je sačuvan i jezik pa time i inditet upravo kroz veliki broj priča, bajki, legendi i poslovica želja je što širu publiku upoznati sa diljem njih. Izrazito je važno upoznati jednu zajednicu preko kulture jer bez prepoznavanja jedinstvenosti jedne kulture teško možemo govoriti o društvenom dijalogu, a još manje o razvoju cijelog društva. U tom smislu ključne su edukacije o različitim kulturama, susresti sa njihovim pripadnicima te razni događaji koji približavaju ljude iz skupine poput ovoga koje sam maloprije spomenuo. Stoga ću vrlo rado pozvati vas, moje kolegice i kolege, te svu ostalu javnost da nam se pridruže na kulturnoj večeri da se upoznaju pobliže s Romima i njihovom kulturom, njihovom tradicijom i običajima. Nema boljeg načina da se ljudi približe i upoznaju nego što je to [[Upadica Radin: Hvala.]] preko nečije kultura. Ona je to koja oplemenjuje čovjeka [[Upadica Radin: Hvala lijepa.]] a tek onda kada se pojedinci poistovete sa svojom kulturom kulturni identitet … [[Upadica se ne razumije.]] dolazi do punog izražaja. Hvala.
Hvala. I sad jedna obavijest. Budući da nema puno prijavljenih, ali nikad se ne zna, naravno, za današnje rasprave, za iznošenje stajališta klubova zastupnika, to obavijestite kolege, započet ćemo odmah po zaključenju rasprave o današnjim točkama. I počnemo sa današnjim dnevnim redom: - Konačni prijedlog Zakona o Registru osoba s invaliditetom, drugo čitanje, P.Z. br. 244; Predlagatelj je Vlada RH na temelju čl. 85 Ustava RH i čl. 172. u vezi s čl. 190. Poslovnika Hrvatskoga sabora. To je prijedlog zakona broj 244. Prigodom rasprave o ovoj točki dnevnog reda dakle primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na drugo čitanje i amandmani se mogu podnijeti do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za zdravstvo i socijalnu politiku. S nama je državni tajnik u Ministarstvu zdravstva, g. Silvio Bašić, želi li uzeti riječ? Da. Izvolite.
... [[Govornik naknadno uključen.]] uvažene saborske zastupnice i saborski zastupnici. Zakon o Hrvatskom registru o osobama s invaliditetom donesen je prije 20 godina, a od tog vremena došlo je do niza promjena u sustavima izvora podataka o osobama s invaliditetom i informatizacijom njihovih službenih evidencija ili registara te se Konačnim prijedlogom Zakona o Registru osoba s invaliditetom uređuje ovo područje. Registar podataka o osobama s invaliditetom preduvjet je za planiranje preventivnih mjera i donošenje programa koji pridonose unaprjeđenju kvalitete života osoba s invaliditetom, kao i razine zdravlja pučanstva s ciljem povećanja životne dobi građana i broja godina života bez bolesti i invaliditeta. Registar se vodi u HZJZ-u, a počeo je s radom 2002. g. te je izvor epidemioloških podataka za nacionalne i međunarodne potrebe i temelj za provjeru statusa osoba s invaliditetom. Sustavi koji skrbe za osobe s invaliditetom na temelju podataka iz Registra donose politike i odluke o ovoj izrazito vulnerabilnoj populaciji u postupcima ostvarivanja njihovih prava iz djelokruga svoje nadležnosti. Konačnim zakonskim prijedlogom osigurava se bolji obuhvat podataka o osobama s invaliditetom u bazi podataka Registra, unaprjeđuje se komunikacija registra s izvorima podataka, kvaliteta epidemioloških podataka i brzina razmjene podataka elektroničkim putem iz službenih evidencija i registra izvora podataka te se uklanjaju nepotrebne administrativne procedure. U Konačnom prijedlogu zakona, u odnosu na prijedlog zakona, dodana je mogućnost da baza podataka Registra sadrži podatke o europskoj iskaznici za osobe s invaliditetom, temeljem propisa kojim je uređeno područje mobilnosti te tekst dodatno nomotehnički dorađen. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, slijedom navedenog, predlažem HS-u usvajanje konačnog zakonskog prijedloga. Hvala.
Replike sada. G. Ivan Kirin.
Poštovani dopredsjedniče, poštovani tajniče. Registar osoba s invaliditetom vodi HZJZ i počeo je sa radom 2002. g., dakle prije 20 godina. S obzirom na promjene podataka osoba s invaliditetom i informatizaciju, nameće se potreba donošenja novog zakona. Registar ima svoj opći i posebni dio, o tome nećemo govoriti. Od 2014. je propisana metodologija vještačenja koje provodi Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba sa invaliditetom. Osim za hrvatske ratne vojne invalide i civilne invalide Domovinskog rata za koje vještačenje obavlja liječnička, obavljaju liječnička vijeća u nadležnosti Ministarstva hrvatskih branitelja. Molim vas imate li informaciju da li lokalne zajednice ispunjavaju svoje obveze prema osobama sa invaliditetom sve što je potrebno, pristup javnim ustanovama, stambenim zgradama [[Upadica Radin: Gospodin Kirin vrijeme.]] Moram dovršiti! Kućama, javnom prijevozu mada sam ja mišljenja da država, institucije, Vlada s posebnim senzibilitetom [[Upadica Radin: Hvala. Hvala.]] poštuju i ispunjavaju potrebe osoba sa invaliditetom.
Izvolite odgovor. … [[Upadica sa strane, ne razumije se.]] Izvolite odgovor.
Osobe sa invaliditetom su jedna vrlo vulnerabilna populacija i doista svima nama je u cilju, interesu da tim ljudima omogućimo što kvalitetniji i što bolji život. Predmet ovog zakona je jedino usklađivanje, odnosno omogućavanje prikupljanja i analize ili korištenja podataka osoba sa invaliditetom, a ovo sve drugo se rješava drugim pravnim propisima i aktima. I siguran sam nužnosti i potrebe da se takvim osobama u svakom djeliću naše zemlje maksimalno omoguće njihova prava. A je li se to događa baš u svakom to vam doista ne mogu odgovoriti.
Hvala. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo poštovani predsjedavajući, poštovani predlagatelju. Evo pred nama je i konačni prijedlog zakona o registru osoba sa invaliditetom vrlo bitan zakon ne samo što pomaže osobama sa invaliditetom da napokon imaju jednu jedinstvenu bazu sa svim podacima sa svim parametrima što će im svakako omogućiti i olakšati daljnje ostvarivanje njihovih prava. Bitno je da je ovo i drugi u nizu zakona koji i Vlada RH i Hrvatski sabor ove godine donosi na tu tematiku i vjerujemo da ćemo i dalje nastaviti u smjeru i drugih zakona kako bi pomogli osobama sa invaliditetom. Ali ono što mene konkretno zanima i što se pojavljuje u ovom prijedlogu zakona, to je dakle i potvrda i vjerujem da ta potvrda će svakako doprinijeti u budućnosti da oni kroz nju mogu ostvariti sva svoja prava, pa zanima me s obzirom da zakon to omogućava da li već znate kako će i u kojem smjeru ići ostvarivanje toga prava na potvrdu.
Hvala. Izvolite odgovor.
Potvrdu će moći dobiti svaka osoba sa invaliditetom kako je to pravno regulirano. Dakle, apsolutno svaka osoba koja zatraži, Hrvatski zavod za javno zdravstvo dužan je dati odgovarajuću potvrdu naravno besplatno bez ikakve naknade [[Upadica Radin: Hvala.]] i sva druga pravna tijela koja to [[Upadica Radin: Možete nastaviti imate još vremena ako hoćete.]] Pa osoba sa invaliditetom i sve druga pravna tijela koja to zakonski je dozvoljeno za njihove potrebe.
Hvala vam. Gospođa Marić.
Hvala lijepa poštovani državni tajniče. U članku 8. se navodi kakve podatke registar sadrži, što se može pretraživati. Ima 21 stavka, sad su dodali pod 20-tu ono što smo tražili o europskoj iskaznici. Međutim, ja bih sad pitala vezano uz stavku 21. a to je datum smrti. Na prvom čitanju na odboru a i na plenarnoj sjednici postavila sam pitanje vezano uz razlog smrti, da li će se i to prikazivati, pa je državni tajnik vaš kolega rekao da ne, ne. To samo kao obdukcijom se dokazuje uzrok smrti. To nije naravno tako, pa nam je sad na nedavnom odboru vezano uz ovaj konačni prijedlog rečeno da se ipak umrežuju podaci sa Zavodom za javno zdravstvo, odnosno sa drugim, dakle izvorima podataka gdje se ipak može onda saznati uzrok smrti, pa vas evo sad onda molim da definitivno kažete koji će se podaci moći dobiti vezano uz smrt osiguranika. Hvala.
Hvala i vama. Odgovor.
Ovaj zakon prošao je usaglašavanja i o njemu se dosta pričalo na našem Odboru za zdravstvo i doista smo pokušali uskladiti sve konkretne primjedbe i prijedloge i utopiti ih u ovaj prijedlog zakona. Ono što vam mogu vrlo jasno reći, a to znate i vi sami da se uzrok smrti ne utvrđuje isključivo obdukcijom. Dapače, u puno većem broju se on utvrđuje klinički, a svi podaci koji se prikupljaju naravno da neće biti u toj potvrdi, ali će sva relevantna tijela koja su za to ovlaštena moći dobiti ove podatke, naravno anonimne za potrebu daljnjih analiza, evaluaciju podataka. Jedna od svrha ovog registra je upravo i analiza podataka, preventiva ne bi li se u budućnosti pomoglo tim ljudima i smanjila incidencija invaliditeta.
Hvala. Gospođa Vlašić Iljkić.
Zahvaljujem. Ovim zakonom odnosno izmjenama će se doprinijeti funkcioniranje registra za osobe sa invaliditetom s obzirom da je od 2001. godine došlo do niza sustavnih promjena vezano za evidenciju podataka informatizaciji službenih evidencija. No ono što je loše u svemu ovome da osobe sa invaliditetom od bolje evidencije podataka nemaju nikakve koristi jer je sustav usluga za osobe sa invaliditetom sve nedostupniji i osobe sa invaliditetom su sve izoliranije. Koliko će po vama ove izmjene dovesti do poboljšanja statusa osoba sa invaliditetom, ako znamo da su i prošle godine uvedene određene nejednakosti među osobama sa invaliditetom, pa tako za vještačenje hrvatskih branitelja i civilnih stradalnika obavljaju liječnička vijeća pri Ministarstvu branitelja, dok za sve druge osobe sa invaliditetom se odvijaju znači vještačenja u Zavodu za vještačenje i to od 2014. godine. Zahvaljujem.
Hvala. Izvolite.
Ima dosta toga u hrvatskom zdravstvu što se može i što se treba unaprijediti i hoće se unaprijediti. To je jedan konstantan proces, ali isto tako ima i nekih stvari kojima prednjačimo u Europi pa među njima je recimo informatizacija, tako da smo jedna od četiri zemalja članica EU koja je daleko odmakla ili po tome su među najboljima u EU u korištenju informatičkih podataka. Ne bi se s vama složio da ovaj registar neće apsolutno ništa doprinijeti osobama s invaliditetom, dapače, mislim da hoće odnosno uvjeren sam da hoće jer ćemo olakšat će im prikupljanje podataka koje su njima potrebne. Naravno da sa registrom da se neće svi problemi koje osobe s invaliditetom imaju da se neće ispraviti, promijeniti, unaprijediti jel to je dosta nemoguće … registar jednostavno prikuplja podatke, omogućava bržu, lakšu i jednostavniju razmjenu podataka upravo namijenjenu da pomogne i da poveća kvalitetu života osobama s invaliditetom [[Upadica Radin: Hvala.]] sve drugo ćemo pokušati na drugi način rješavati.
Hvala. Gospođa Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovani. Vi navodite u obrazloženjima da su prihvaćene primjedbe više zastupnika i zastupnica o europskoj iskaznici za osobe s invaliditetom, međutim kada pogledamo pažljivije to je samo u čl. br. 8 se može doć do tih podataka o europskoj iskaznici, međutim šta će nam podaci ako europska iskaznica nije zakonski određena kako će se izdavat, a ako nije određena kako će se izdavat koliko mi razumijemo onda taj europski projekt dolazi u pitanje. Pa evo ako biste nam mogli obrazložiti zbog čega, a o tome je govorila i pravobraniteljica za osobe s invaliditetom ta europska iskaznica i pravilnik o njezinom izdavanju ipak nisu uvršteni u ovaj prijedlog zakona. Zahvaljujem.
Hvala i vama. Izvolite odgovor.
Pa iz jednostavnog razloga jer ovaj zakon uređuje upravo samo načine prikupljanja podataka osoba s invaliditetom, a ovo o čemu vi pričate je zaključeno da nije u domeni ovog zakona pa iz tog razloga nije uvršten u ovaj pravilnik, ali siguran sam da će se svi ti nedostaci koji ukoliko doista postoje … morati ispraviti.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovani tajniče. Samo bi vas molio jednu kratku informaciju. U kojoj je fazi izgradnja informacijskog sustava koji će biti podrška za izgradnju registra? U kojoj je fazi izgradnja informacijskog sustava koji će biti podrška za registar?
Hvala. Izvolite odgovor.
Doista vam ne mogu odgovoriti na to pitanje jer ne znam.
Imali ste još vremena možete nadopunit. Izvolite, oprostite.
Ne znam u kojoj je fazi, možda je već napravljen, možda nije napravljen to doista ne znam, siguran sam da će to biti potpuno adekvatno i da će funkcionirat kako treba, s tim ugrađuje se možda već i je u funkciji.
Hvala. Imate ćete vi još vremena poslije. Gospođa Lukačić. Izvolite.
Zahvaljujem g. potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. U posljednje vrijeme možemo svjedočiti naglom povećanju broja osoba s invaliditetom u RH. Donedavno baratali smo sa nekakvih 10%, točnije 520.000 itd., međutim nedavni podatak koji sam ja pročitala je 608, pa i 612.000 osoba s invaliditetom. Možete li reći znate li do danas možda koji je točan broj i koji su možda razlozi tolikom povećanju broja osoba s invaliditetom? Hvala.
Izvolite odgovor.
Broj u svakom slučaju prevelik, a točan broj doista ne znam u ovom trenutku koliko je. To je isto živi proces i naravno da se ti brojevi mijenjaju. Također se ne mogu usuditi niti ići u spekulacije koji je razlog tog povećanja, sigurno su razlozi kompleksni i mislim da nadmašuju ovo vrijeme koje imam u ovoj replici, ali hvala vam što ste ukazali na taj problem, kao i na svim konstruktivnim prijedlozima u donošenju ovog zakona.
Gospodin Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Pa zasigurno u procesu stjecanja statusa invaliditeta da su itekako bitni i važni vještaci i zasigurno posao koji radi je težak i često puta traži i empatiju i većina ljudi to imaju, uz profesionalnost jasno koja je na prvom mjestu. Imao sam dok sam bio zamjenik župana i pokrivao područje socijale često puta primjedbe upravo sa područja Splitsko-dalmatinske županije odnosno iz grada Splita da pojedini vještaci nisu uvijek dovoljno empatični, čak neki su nakon susreta s njima imali određene traume. Ne bih sada ulazio previše u detalje, ali evo molio bih vas malo pozornosti i na takav vid ponašanja nekolicine ljudi koji na taj način sve ono što rade većina ljudi kvalitetno baca u drugi plan. Hvala lijepa.
Odgovor.
Pa možda ovo nije ni vrijeme ni mjesto za ovakav moj odgovor koji ću sad dati, ali ste me potaknuli na to pa se osjećam kao čovjek i kao liječnik dužnim i odgovornim ovako odgovoriti. Mislim da je pitanje empatije nešto što nadmašuje samu pojedinu struku nego pitanje empatije je pitanje cjelokupnog društva. Nekako se čini da smo mi kao društvo u zadnjih 10-ak, 20-ak godina se potpuno odmakli od brige za ukupne, ja sada ne govorim o političkoj strukturi, političkim pripadnostima nego cijelog društva prema pojedincu i da smo jednostavno stavili sebe kao pojedinca u fokus iznad prava drugih i to mi se nekako čini da stalno naglašavamo svoja prava, a zanemarujemo prava drugih. Da, apsolutno ljudske slobode i ljudska prava, ali dok ne ugrožavaju prava drugih. Siguran sam da svi svjedočite kao i ja kad dođem u neke trgovačke centre i na parking da ljudi parkiraju na mjesta osoba s invaliditetom, a nemaju nikakav invaliditet. Dok se takve stvari, to je vrlo jedan zoran primjer kako se mi kao društvo odnosimo prema [[Upadica Radin: Hvala.]] drugima, mislim da tu treba mijenjati sve ne samo …
Na kraju gospođa Opačak Bilić.
Hvala lijepo. Poštovani državni tajniče. Jasno je da ovaj zakon regulira pitanje samog Registra osoba s invaliditetom i da namjerava osigurati bolji obuhvat podataka o osobama s invaliditetom u bazi podataka registra i to je dobar prijedlog i dobra je naravno i sama poanta znači da ova skupina ljudi ne mora odlaziti od jedne do druge institucije nego da što veći broj svojih, svojih poslova i zahtjeva mogu obaviti na jednom mjestu, zapravo u jednom možemo reći olakšanom modu. No, primjerice neke dijagnoze osoba iz registra su trajne, stalne i ne mogu se liječiti. No, unatoč tome takve dijagnoze zahtijevaju ponovna vještačenja svake dvije godine. Primjerice osobe s Downovim sindromom, dakle svake 2 godine moraju ponovno ići na vještačenje pa evo ako nam možete odgovoriti, dakle da li uopće te kako i kada planirate zapravo pristupiti rješavanju ovoga problema? Hvala.
Hvala. Odgovor.
Pa ovo je isključivo pitanje struke i mislim da je struka ta koja treba definirati koliko ovaj, koje su dijagnoze za koje su potrebne evaluacija i u kojim slučajevima je potrebna ponovna, ponovno vještačenje. Ja bih takve stvari isključivo prepustio struci. Mislim da to nije politički, političko pitanje. Naravno da ukoliko dođe do određenih promjena u postavljanju dijagnoze da će svi ti podaci biti ažurirani pravovremeno u registru i da će biti dostupni svima onima koji to trebaju što i je cilj ovoga zakona. Ponavljam koliko puta i kada treba nešto vještačiti to je isključivo pitanje struke, makar ja to tako mislim.
Hvala. Nemate više replika, hvala za sada. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu, prva je gospođa Martina Vlašić Iljkić, Klub zastupnika SDP-a. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, poštovane kolegice, poštovani kolege, dobro je što će se ovim zakonom unaprijediti registar osoba s invaliditetom s obzirom da je od 2001. godine došlo do niza promjena vezano za informatizaciju službenih evidencija, promjena u evidenciji podataka i sve ono što se razvijalo tokom svih ovih godina. No loše u svemu ovome je što osoba s invaliditetom od bolje evidencije podataka nema nikakve koristi jer sustav usluga za osobe s invaliditetom je sve nedostupniji, a osobe s invaliditetom su sve izoliranije. Umjesto da imamo s razvojem društva i svjesnosti potrebe uključenosti osoba s invaliditetom u zajednicu što nalažu niz dokumenata europskih i nacionalnih, mi imamo sustav koji ne može odgovoriti na potrebe osoba s invaliditetom od najranije dobi. Prema izvješću pravobraniteljice za osobe s invaliditetom imamo probleme nedostatka rane intervencije na području cijele Hrvatske, a posebno u Slavonskoj regiji, ruralnim sredinama i otocima. Nema primjerene dijagnostike pružatelja usluga rane intervencije, na pregled logopeda se čeka više od pola godine, tretmani su nedovoljni, a liste čekanja ogromne. Nadalje, ne osiguravanje primjerene, stručne podrške djeci sa poteškoćama u razvoju u smislu ranog poticanja razvoja i neosiguravanjem prevencije daljnjeg invaliditeta predstavlja nepoštivanje odredbi Konvencije o pravima osoba s invaliditetom. Također predstavlja i razlikovanje djece s osnova zdravstvenog stanja jer se propušta osigurati odgovarajući rani tretman, sveobuhvatnu psihosocijalnu podršku i korištenje javnih servisa na ravnopravnoj osnovi s drugima, a koja je prema odredbama Zakona o suzbijanju diskriminacije zabranjeno. Ministarstvo zdravstva niti Vlada RH gotovo da nisu ništa učinili na procesu uspostave sustava rane intervencije. Prema podacima UNICEF-a 24.169 djece u dobi od 0 do 5 godina u Hrvatskoj su potencijalni primatelji usluga rane intervencije u djetinjstvu, a tek jedno od osam djece prima te usluge. Djeci sa poteškoćama vrtić je gotovo u potpunosti nedostupan, tek nekoliko sati tjedno što uopće ne možemo nazvati pohađanjem vrtića, a izmjenama Zakona o predškolskom odgoju i obrazovanju su propuštene prilike da se osigura djeci sa poteškoćama asistenta po uzoru na školski sustav. Da ne govorimo o obrazovanju daljnjem, zapošljavanju u ruralnim sredinama, nedostatku smještajnih kapaciteta za osobe s invaliditetom svih dobnih skupina. Posebno je teško osigurati skrb izvan vlastite obitelji kada dijete ima značajne poremećaje mentalnog zdravlja koji se manifestiraju agresijom i autoagresijom zbog koje trpi dijete i svi članovi obitelji. Gotovo u pravilu takve se korisnike nema kamo smjestiti. Centri za socijalnu skrb ne prolaze, ne pronalaze slobodna mjesta u domovima socijalne skrbi te se problem rješava pojedinačnim intervencijama nadležnog ministarstva pritiskom roditelja ili se uopće ne riješi. Zašto sam navela sve ove poteškoće? Samo jedan dio značajnih problema za osobe s invaliditetom, a ovim zakonom zapravo i prikupljanjem podataka, boljom informatizacijom, povezanosti sustava ništa se sada značajno neće dogoditi u sustavu jer ovi problemi nisu prepoznati već dugotrajno u radu vlade i svih ministarstava u kojima je nadležnost i skrb za osobe s invaliditetom. Prema podacima HZJZ-a od rujna 2021. godine u Hrvatskoj živi gotovo 600.000 osoba s invaliditetom od čega je 57% muškaraca i 43% žena. Najveći broj osoba s invaliditetom 45 je u radno aktivnoj dobi od 20 do 64 godina, dok je 44% osoba u dobnoj skupini iznad 65 godina. Registar osoba s invaliditetom se vodi u HZJZ-u, a počeo je s radom 2022, 2002. godine te je izvor epidemioloških podataka za nacionalne i međunarodne potrebe. Svrha ovog zakona je doprinijeti boljoj analizi sustava koji skrbe za osobe s invaliditetom za donošenje politika i odluka o ovoj ranjivoj skupini. Na temelju registra tada kada je osnovan je došlo zapravo do primjene međunarodne klasifikacije funkcioniranja, onesposobljenosti i zdravlja Svjetske zdravstvene organizacije, stvorena je vizija primjene ove klasifikacije u sustavu i reforme metodologije, a samim tim i sustava vještačenja za osobe s invaliditetom. Proces je trajao izrade ove metodologije od 2007. g. do 2014. g., a osnovna novost u pristupu takvoj metodologiji vještačenja se temelji na nužnosti sveobuhvatnije procjene osoba s invaliditetom, pri čemu se uzima u obzir funkcioniranje osobe, a ne isključivo vrsta oštećenja koje je uzrokovalo invaliditet. Zato je dobro da se ovim Zakonom propisuju izvori podataka Registra iz kojeg se prikupljaju podaci za osobe s invaliditetom, u skladu sa izmijenjenim sustavom vještačenja osoba s invaliditetom kroz utvrđivanje njihove funkcionalne sposobnosti. Od 2014. g. vještačenja za osobe s invaliditetom provodi Zavod za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom, osim za ostvarivanje prava prema Zakonu o hrvatskim braniteljima iz Domovinskog rata i članovima njihovih obitelji i prema zakonu o civilnim stradalnicima iz Domovinskog rata, za koje vještačenje obavljaju liječnička vijeća u nadležnosti Ministarstva hrvatskih branitelja, što je izmijenjeno 2021. g. Metodologija rada je izmijenjena, dakle umjesto uredbom o metodologijama vještačenja koja je propisana pravilnicima, propisuju se novi način vještačenja pri novim liječničkim vijećima. Izdvajanjem zapravo branitelja i civilnih stradalnika iz ovog Zavoda za vještačenja se doprinijelo povećanju nejednakosti osoba s invaliditetom i reorganizirao se sustav vještačenja, bez obzira što je uz Zavod za vještačenja već postojao zaseban odjel za vještačenje branitelja i toj organizaciji i reorganizaciji se protivila i pravobraniteljica za osobe s invaliditetom. U svrhu pojednostavljivanja procesa ostvarivanja prava za osobe s invaliditetom, potrebno je uvesti europsku iskaznicu, a za stvaranje potrebnih preduvjeta zakonom o Registru osoba s invaliditetom, potrebno je predvidjeti i propisati donošenja pravilnika koji bi dalje uredila sva postupke, sve postupke vezano za izdavanje i korištenje same iskaznice, a ovim Zakonom je zapravo samo uveden pojam europske iskaznice, a ne i postupak za njeno donošenje. Registar prema ovom Zakonu znači predstavlja sveobuhvatnu i cjelovito metodološki standardiziranu i ažuriranu evidenciju osoba s invaliditetom i djece sa teškoćama u razvoju, a podaci se koriste za osiguravanje transparentnosti, točnosti, dosljednosti, usporedivosti i potpunosti podataka potrebnih za analitiku podataka o osobama s invaliditetom. Upravo je ta, to svrha, prava svrha Registra osoba za osobe s invaliditetom i očekujemo punu provedbu ovog Zakona budući da su osobe s invaliditetom iznimno ranjiva skupina i dobra evidencija može usmjeriti politiku i donijeti odluke za dobrobit osoba s invaliditetom, no to nije i preduvjet zapravo za, nije pokazatelj provedbe dosadašnje. Dobra analiza i prikupljanje podataka su preduvjet za planiranje odgovarajućih mjera i preventivnih programa. Zavod za javno zdravstvo izrađuje izvješća, no evidencija do sada nije bila pokazatelj uspješnosti, kao ni donošenje dokumenata, nacionalnih planova ili akcijskih planova, koje smo donijeli, a u provedbi se pokazala velika nedostupnost usluga osoba s invaliditetom gdje Vlada odnosno resorna ministarstva imaju veliki problem, o čemu sam uvodno govorila. Smatramo da je novi Zakon o Registru potreban, da će doprinijeti boljoj objedinjenosti podataka s obzirom na sve i zakonske izmjene, da može usmjeriti politike za razvoj prava i usluga osoba s invaliditetom, Klub SDP-a će podržati ovaj Zakon no ostaje pitanje provedbe svih politika dosadašnjih nacionalnih planova, akcijskih planova, gdje Vlada nije pokazala razumijevanje i ponudila rješenja za sve potrebe osoba s invaliditetom. Zahvaljujem.
Hvala. G. Željko Pavić, Kluba zastupnika socijaldemokrati. Izvolite.
Hvala lijepa, poštovani tajniče, kolegice i kolege. Ja ću se malo osvrnuti na baš samu informatizaciju odnosno izgradnju tog Registra. Nisam našao informaciju o tome, a vidim da ni tajnik nema tu informaciju, u kojoj je fazi izgradnja informacijskog sustava, ali samo bih htio na početku napomenuti da će nam danas biti puno lakše raspravljati kad smo prošli put se napokon svi složili da će u tom Registru ipak biti svi invalidi, odnosno pardon, osobe s invaliditetom, bez obzira na koji su način vještačene. Bez obzira na naše neslaganje i drugačije razmišljanje, mi smo taj Zakon podržali u prvom čitanju jer smatramo da u ime preko 500 tisuća osoba s invaliditetom to moramo napraviti. Sad da se vratim ponovo na Zakon. Ima tu nekoliko stvari koje bi htio možda skrenuti pozornost budući da nemamo prave informacije, odnosno to se iz Zakona ne vidi. Ovdje piše, u Zakonu piše da se podaci prikupljaju iz više izvora, konkretno, ovdje je navedeno 10 izvora i piše da će se ti podaci prikupljati elektroničkom razmjenom podataka. Ovdje nigdje ne vidimo, kad gledamo kasnije, podaci koji se prikupljaju, nigdje ne vidimo da će zapravo prikupljati i dokumentacija na način da će se dokumenti koji su izvor tih podataka staviti u taj Registar i da se može svaki od tih dokumenata jasno vidjeti iz tog Registra. Ne znam, možda je to negdje predviđeno, ali ovdje u Zakonu nije napisano. Naime, da bi to bilo moguće, potrebno je imati i zapravo dokument dio baze podataka u kojem bismo svaki dokument mogli skenirati i, ili prebaciti ga u PDF ili u nekom drugom obliku i na taj način bismo zapravo imali kompletnu dokumentaciju u ovom Registru i ne bismo više trebali tu dokumentaciju držati u papirnatom obliku. S obzirom da znamo koliko se novaca troši na papirnati dokumentacije i koliko je potrebno trošiti novaca za arhiviranje te dokumentacije, mislim da bi bilo dobro da se ovaj registar u kojem ćemo ipak imati podatke za više od 500.000 osoba sa invaliditetom da se i ti podaci unutra uvrste, da budu dokumenti koji su izvor tih podataka, koji su upisani unutra, da budu zapravo prilog tom registru. Tako da institucije koje trebaju pristupiti tim podacima vide odmah i originalni dokument koji je zapravo bio izvor tih podataka. To je jako važno zbog toga što kad treba doći do tih podataka onda će trebati ponovo ili tražiti fotokopije ili da se to šalje mailom ili da se skenira pa šalje mailom ili da se zapravo šalje na neki drugi način ili da se fizički dođe u zavod da bi se ti podaci dobili odnosno da bi se dobio dokument. A to nije potrebno s obzirom da piše da će se podaci razmjenjivati iz svih ovih zavoda, ministarstava koja su nadležna za upravu, obrazovanje, hrvatske branitelje, zavoda za mirovinsko osiguranje, zavoda za zdravstveno osiguranje, zavoda za vještačenje. Mislim da bi bilo jako dobro da se to i kasnije na neki način uvrsti u registar odnosno da se ukoliko još ova informatička, informatički dio sustava nije izgrađen da se to doda unutra jer bismo na taj način uštedjeli veliki novac. I u fazi izgradnje sustava, a i kasnije u fazi korištenja tog sustava od strane svih institucija koje ga mogu koristiti. Naime, ako malo pogledamo zakon onda vidimo zapravo da je prvenstveno predviđeno da te podatke opet koriste one institucije iz kojih su podaci došli u registar, tako da tu nema nekih velikih, nema neke velike podjele podataka prema ostalim institucijama što mi je iskreno rečeno žao jer to znači da sa izgradnjom novog registra nismo promijenili niti jedan poslovni proces u institucijama koje trebaju taj registar koristiti. Evo samo jedan za primjer, jedan primjer koji mogu navesti. Kad osobe sa invaliditetom, djeca dođu u školu bilo bi jako dobro da stručne službe mogu direktno pristupiti podacima o tom djetetu. Oni moraju znati što se dešava, moraju znati kako se sa tim djetetom ranije radilo, što se sve radilo s njime. Kad bismo imali te podatke zajedno, kad bi ti dokumenti bili u tom registru to bi bilo puno lakše i bilo bi i za stručne službe škole i za voditelja registra bi bilo puno jednostavnije. Sad kad sam se već dotaknuo voditelja registra moram spomenuti da je ovdje u članku, u Članku 15. stavak 4. napisano da je za provedbu i točnost unosa podataka odgovoran voditelj obrade podataka. Ta, taj dio mislim da će teško voditelji prihvatiti zbog toga što ne mogu oni kontrolirati zapise za 500.000 ljudi. Za točnost unosa podataka mora biti odgovorna osoba koja je te podatke unosila odnosno osoba koja je te podatke predala iz neke institucije prema registru jer ukoliko ćete za to kasnije teretiti voditelja obrade to će biti stvarno za njega veliki problem. Osim toga, prije toga je u članku, u Članku 7. napisano da zavod prikuplja podatke i piše u, da će zapravo zavod kontrolirati točnost podataka. To piše u Članku 10. gdje piše da je zavod po službenoj dužnosti dužan provjeravati točnost upisa podataka u registar. Prema tome, mislim da bi bilo dobro da se to, ovaj dole Članak 15. stavak 4. razmotri i da se vidi da i se to može kasnije izmjenom i dopunom promijeniti u nekom kratkoročnom periodu. O sigurnosti podataka to ne mogu govoriti jer ne znamo što se tu sve skupa dešava i ne možemo govoriti zapravo da li će se uopće provoditi 8 dana od stupanja na snagu s obzirom da ne znamo u kojoj je izgradnja informacijske podrške i ne znamo u kojoj fazi su komunikacijske linije koje se trebaju uspostaviti prema zavodima i ministarstvima koja će biti odnosno koja su zadužena da predaju dokumentaciju u, u taj registar. Ja očekujem i vjerujem da s obzirom da će, da ovdje piše da je za, za provjeru i točnost podataka zadužen zavod, pretpostavljam da će neke osobe iz zavoda preuzimati te podatke iz ostalih registara odnosno iz ostalih institucija i da će nakon toga te osobe podnositi neko izvješće svom šefu odnosno voditelju obrade na temelju kojeg će se moći i zaključiti kolika je, kolika je zapravo ažurnost s druge strane. Ne govorim ovdje samo o registru jer treba biti i druga strana spremna da te podatke preda. Registar će vjerojatno od momenta kad se uspostavi biti spreman da prihvati podatke, međutim, pitanje je da li će druga strana biti spremna da te podatke preda. Postoji vjerojatno i neka rezervna varijanta koja se ovdje ne spominje, a to je da će se podaci možda u elektronskom obliku prebacivati na nekim medijima, pa nakon toga upisivati u registar, ali evo toga u zakonu nema vjerojatno će se to kasnije dodatno morati regulirati od strane zavoda sa institucijama koje nemaju uspostavljenu infrastrukturu koju trebaju imati uspostavljenu da bi to mogli razmjenjivati. Isto tako, htio bih još spomenuti ovdje jedan, jedan ovaj momenat, a to je da od svih mogućih obrada koje se mogu napraviti na temelju ovih podataka koji su prikupljeni, ovdje piše da će se obrada podataka iz registra vršiti samo kao zbirni statistički pokazatelj. Ako ćemo imati samo zbirku statističkih pokazatelja i ukoliko nećemo imati nikakvu drugu obradu koja bi nam omogućila da reagiramo i koja bi ostalim institucijama omogućila reagiraju brže i kvalitetnije onda taj registar neće ispuniti svoju, svoju ulogu. Nemojmo zaboraviti da sa tim registrom bi bilo dobro da komuniciraju, već sam spomenuo ranije i obrazovne institucije odnosno škole, osnovne škole i srednje škole potrebno je tu da i učilišta koja se bave dodatnim obrazovanjem, imaju komunikaciju sa tim registrom, a isto tako nije navedeno da će sa tim registrom komunicirati centri za socijalnu skrb. Ne znam da li je to greška ili će centri za socijalnu skrb komunicirati preko ministarstva indirektno, ali uglavnom ovdje ne piše da će cenata za socijalnu skrb moći direktno komunicirati za … registrom što isto smatram da je greška jer bi centri za socijalnu skrb trebali voditi brigu o osobama s invaliditetom i pružati im posebne i dodatne usluge. Tako evo to je niz primjedaba zapažanja koja sam ovdje iznio u ime kluba pa bi vas molio da to razmotrite i da možda u budućem razdoblju o tome malo porazgovaramo. Hvala lijepa.
I vama. Gospođa Ljubica Lukačić Klub zastupnika HDZ-a. Izvolite.
Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo pred nama je Konačni prijedlog Zakona o Registru osobama s invaliditetom dugo smo ovaj zakon čekali i evo ja zahvaljujem državni tajniče rekla bih u ime svih osoba s invaliditetom što smo ovaj zakon evo dočekali i rekla bih što je na kvalitetan način uređen kako bi svi podaci osobama s invaliditetom bili na jednome mjestu. Odredbe ovog zakona tome i služe kako bi se prikupio najveći broj podataka vezano za osobe s invaliditetom i kako bi one bile na jednom mjestu, a zakon uređuje način prikupljanja tih podataka, podataka o uzroku, vrsti, stupnju i težini oštećenja zdravlja osoba s invaliditetom. Dakle, kao što sam rekla sve na jednome mjestu tome težimo već godinama i evo uspjeli smo doći do toga da dobijemo jedan takav kvalitetan zakon od kojeg će naravno ići onda i donošenje možda i nekih drugih propisa koji će se morati uskladiti sa ovim zakonom. Ovaj zakon uređuje pojmovnik, dakle u čl. 2. on kaže definira tko je to osoba s invaliditetom, tko je to dijete s teškoćama u razvoju itd., itd. što je status osobe s invaliditetom. Ovdje bih se odmah malo zaustavila i rekli državni tajniče ja ću dati dva amandmana odnosno već sam dala dva amandmana na ovaj zakon, a to je vi ste ovdje odredili napisali što je to dijete, definiciju djeteta s teškoćama u razvoju. Ja mislim da je to malo možda pogrešno ili rekla bih nespretno definirano, pa evo ja sam predložila da se dijete s teškoćama u razvoju definira na isti način kao što se definira i osoba s invaliditetom jer to doista tako i jeste. Ne može se osoba s invaliditetom definirati na jedan način dakle po jednom načinu vještačenja, a dijete s teškoćama u razvoju na temelju drugih propisa i da mu se definira da je dijete s teškoćama u razvoju temeljem propisa iz obrazovnog sustava. To naprosto nije moguće jer jedini način podređivanja stupnja i vrste teškoća invaliditeta ili kakogod želite je moguće kroz jedinstveno tijelo vještačenja kroz Zavod za vještačenje jedini on može reći tko je to dijete s teškoćama u razvoju. Nadalje, ovim zakonom dakle definirano je sve ono što registar mora sadržavati, a to su dakle i načini prikupljanja podataka. Ono što kako će se do tih podataka doći, dakle što je to, koji su to dokumenti koji će se skupljati i što će na kraju rezultirati skupljanje tih podataka. Ono što ja mislim da je dobro ovdje navedeno, a to je da to je u čl. 18. da Zavod za javno zdravstvo izdaje potvrdu, ali ja ne bih rekla o upisu u registar, pa sam državni tajniče i u tom dijelu predložila amandman, ta potvrda mora imati svoj cilj. Cilj ove potvrde odnosno svrha je da se dokaže da je neko osoba s invaliditetom da se dokaže njen status. To smo godinama čekali i o tome sam ja već nebrojeno puta rekla bih govorila ovdje sa ove govornice da osobe s invaliditetom moraju znati tko su, što su. Ja sam evo reći ću u jednoj rečenici jednu zgodu, ja sam prošli tjedan bila u Bruxellesu u Europskom parlamentu i tamo su me pitali, gospođo Lukačić molim vas možete nam dati nekakav dokaz o invaliditetu. Malo sam se iznenadila i rekla sam žao mi je ali ja to nemam. Onda su mi rekli možete li bilo šta dati nekakvu iskaznicu ili nešto. Ja uza se nisam imala ništa i rekla sam da ću im poslati znak pristupačnosti jer to je znak koji imamo svi isti dakle na području cijele EU. I rekla sam da evo uskoro imamo i raspravu o zakonu koji će donijeti taj jedan iz kojeg će proizaći taj jedan jedinstveni dokumenat, to je potvrda na temelju koje će onda Zavod za vještačenje izdavati iskaznice u četiri različite boje. Evo to je ono što sam rekla da smo godinama čekali tu potvrdu, rješenje ili potvrdu, sad je manje važno potvrda je javna isprava i ona će njome će osoba s invaliditetom dokazati da je doista osoba s invaliditetom, a kako ne bismo nosili te papire Zavod za vještačenje je već i prije o tome govorio kako će na temelju te potvrde onda izdati iskaznice koje će biti u četiri različite boje dakle u četiri razine koje sada imamo, četiri razine vještačenja za osobe s invaliditetom, dakle četvrta skupina je ona najteža pa idemo prema dolje dakle sa težinama oštećenja odnosno težinom funkcionalnosti. To je ono što je važnije od stupnja oštećenja ta funkcionalnost je izuzetno važna i prema njoj se određuju razine, a invaliditete dakle on se sastoji i od razine oštećenja i od stupnja odnosno postotka oštećenja organizma. Dakle, od razine funkcionalnosti i od stupnja oštećenja organizma. Tako se otprilike definira invaliditet odnosno na isti način za HRVI, tako za civilne i končano smo došli evo do jednog izjednačenja, a uskoro bismo trebali i ta prava na neki način uskladiti. Mislim da je ovo dobar zakon, kao što sam rekla da ćemo njime doći do kvalitetnih rješenja, klub HDZ-a podržat će donošenje ovog zakona, a vas državni tajniče evo molim da razmotrite amandmane i vjerujem da ukoliko ih prihvatite da će oni doprinijeti kvaliteti ovoga zakona, da će on biti jasnije određen i bolje definiran. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Marin Miletić zastupat će zastupnike Mosta. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče HS-a g. Radin, poštovani suradnici nadležnog tijela, kolegice i kolege. Klub Mosta uvijek podržava svaki zakon koji po našem viđenju je iskorak i koji je bolji od onoga kakvog smo zatekli i trenutno smo u takvoj situaciji da uvijek ćemo dignuti ruku bez obzira mislim bez obzira, vladajući su vladajući je li, ali bez obzira s koje strane dolazi dobar prijedlog nekih zakona ili bolji prijedlog od onoga kojeg smo zatekli, evo to je to jer uvijek mislimo da je svaki iskorak bolji i zato smo tu raspoloženi podržati ovaj zakon. Imamo nekoliko tu razmišljanja, baš sam pričao i s kolegama sad prije je li trebalo neke stvari u zakonu možda jasnije staviti pa odvojiti vještačenja, tu imamo još nekih nedoumica, ali sve u svemu kada gledamo u cijelosti spremni smo podržati ovaj zakon. Ono što ja osobno mislim da treba uistinu razmišljati na koje načine senzibilizirati javnost, a onda i lokalnu samoupravu da se ponaša bolje reći ću tako prema osobama s invaliditetom i nekako sam takav ekstrovert klasični pa ne mogu pobjeći iz svog habitusa. Ja sam kolegice kada je mene to zanimalo onda sam ja da prostite još kao profesor u gimnaziji, kao vjeroučitelj, nisam ni razmišljao o politici, pa sam prijateljica mi je osobe s invaliditetom ona je u kolicima, pa sam ja njoj rekao ajd zanima me kako to ide taj tvoj jedan dan. Onda je ona rekla dođi, dođi pa ćeš vidjet i onda sam ja s njim sjeo u njezin automobil koji je prilagođen i onda sam prošao pa izdržao sam nekih tri sata dakle otprilike sam izdržao procese izać, doć na parking, prvo traćiš parkirno mjesto kojeg ne možeš nać onda shvatiš poslije da se tamo parkiraju ljudi koji ne bi trebali tamo parkirati. Onda izađeš iz automobila pa kad sjedneš u ta kolica onda shvatiš u kojim si sve teškoćama. I sad uistinu ovo govorim ne radi ne znam sad ničega što ne bi trebalo nego mislim da lokalna samouprava, baš lokalna samouprava puno toga može odradit u dakle u sinergiji sa, sa tijelima, bit ću vrlo praktičan, konkretan. Dakle, dođete, sjednete u kolicima i onda s parkinga morate preć nogostup jel tako i onda ja koji sam sportaš cijeli život padate, zašto, pa zato jer neko ko je radio taj nogostup nije bio praktičan i razmišljao koji nagib treba ić za kolica i onda osobe s invaliditetom točno idu ko ne znam kad brod vozite, pa barku na val kad se ide pod 45 stupnjeva i meni kaže Lukrecija iz Rijeke, kaže ne možeš ti sad s kolicima preko toga nego moraš ovako, pa moraš driftat, pa ovo, ja kažem pa šta je ovo, ko je to radio čovječe, pa radio je je li, radio je grad, radile su Hrvatske ceste, radio je je li ne i onda prođemo prvu prepreku znači na koju sam ja pao je li s kolicima, onda dođemo na drugu prepreku, sad se treba doć na, na pješački dio na korzo, al vam je neka 4 cm vam je napravljen radi slivnih voda imate onaj zidić i sad ja dođem, napominjem dakle ono u snazi sportaš, idem s kolicima napred, vi ne možete preko zidića i ona kaže to moraš sad trznut iza kotače, bacit se na leđa i onda sa prednjim kotačima na taj ajmo reć mali je li dio i onda naglo kreni naprijed i ja gledam u ženu i kažem šta je ovo čovječe. Dakle mi imamo osobe s invaliditetom kojima mi na lokalnoj razini u stvari pa oprostite otežavamo, znači mi ljudima ne pomažemo, mi njima otežavamo i sad joj ja kažem kako to, kaže pa samo trzni i sad možda vama ovo čudno zvuči, ali evo probajte jedan dan s nekim ko je osoba s invaliditetom u kolica samo s čovjekom prolazit, prolazit njihov uobičajeni dan, koje su to sve teškoće. Onda imate još situaciju, Hrvatske ceste lijepo dođu, na pješačkom naprave za ove kako se, za slivne vode za, za onaj jarac, za, za, za, za otpadne vode, za kišu, za sve da prolazi kroz one rešetke i sad nama koji, koji nismo osobe s invaliditetom i koji hodamo mi to zakoračimo preko toga i pređemo, a ljudi koji su osobe s invaliditetom, koji su u kolicima, oni ne mogu preć to jer im kotači upadaju u te željezne rešetke i koliko god nama ovo možda nekada bilo pa o čemu ono o čemu se sad ovdje priča šta, njima je to najveći problem koji oni imaju jer ako ti si osoba s invaliditetom, ne možeš se u svojim kolicima koji su u stvari tvoje noge doć na neko radno mjesto, doć u knjižnicu, doć na posao, doć popit kavu, mislim onda šta tebi govori koliko država brine o tebi ili ajmo opet spustit lokalno, koliko tvoja lokalna samouprava, tvoj grad brine o tebi da ti ne možeš normalno s kolicima ić nigdje praktički, praktički. I evo stvarno, stvarno apeliram s ovog mjesta neka bude poticaj gradonačelnicima, ljudima koji vode da, da, da, da pazimo jedni na druge, na koncu zdravlje niko nema, niko nije pretplatio se na zdravlje, pa dok je živ bit će zdrav i bit će sve savršeno. Htio bi vam još jedan apsurd ispričat. Znači to je bivši gradonačelnik Rijeke, sad da ne budem ja da spominjem ljude, na koncu i nezahvalno je spominjat ljude kad nisu pored tebe, al čisto vam sad govorim o situaciji. Bubahmetović se zove osoba s invaliditetom, teška neka životna priča, sad da ne ulazim u nju, stvarno ono valjda kad te šamara, pa te do kraja išamara i onda je čovjek se razbolio, ostao je bez obje noge, dakle bez obje noge iznad koljena, Riječanin Bubahmetović. Slušajte sad ovo, i život ga je toliko bacio gdje ga je bacio u jamu da je ta osoba s invaliditetom, dakle nema obje noge čovjek, nema obje noge, izgubio je posao, svašta nešto, tu bi pohvalio Bože dragi ured, pravobraniteljicu za osobe s invaliditetom, stvarno jedna sjajna gospođa, bar moje iskustvo, tako sam ja doživio, koja to radi s ljubavlju, srcem i koja muči se koliko god može je li, kolko ona može u svoj toj situaciji. Ja sam i njoj slao mailove i zvao sam je i razgovarao sam s njom za ovaj konkretan slučaj. I sad gledajte ovo grad Rijeka, napominjem bivši gradonačelnik, ne ovaj Marko nego bivši gradonačelnik je čovjeka smjestio u nužni smještaj na 3. katu 43 stepenice do sobe gdje je čovjek živio i tu sam ja slao mailove, zvao pravobraniteljicu, nešto smo i na kraju, na kraju nije se, onda kao je trebalo platit neki dug, pa smo i tu skupili lovu, platili dug, al opet se naravno ništa nije riješilo, na kraju čovjek Bogu hvala ovaj otišao privatno i skrasio se negdje i to. Pazite, tebi lokalna samouprava čovjeka bez nogu, bez nogu smjesti na 3. kat nužnog smještaja, čovjek nema noge, obje noge, pa ko, pa to, to je, to je, ja ne znam šta je to, to, to u Alan Fordu nema, dakle ne u Alan Fordu to nema i mene to izbezumi oprostite, dakle, šta, kako se mi tu ponašamo prema ljudima koji, koji s nama žive svaki dan, koji su iz nekog razloga imaju teškoće koje mi ne možemo zamisliti, osobe su s invaliditetom, u kolicima su, kako se mi ponašamo prema tim ljudima, pa mi bi njima trebali sve dat mi koji smo zdravi u pogledu znate dakle razumijete me u kojem pogledu, koji, koji imamo sve mogućnosti ajmo tako reć, sve. Država, lokalna samouprava, to je kad neko krene o financijama, nemoj mi o financijama, tu su pare nebitne, dakle tu su pare nebitne, izvoli ih nađi, tiskaj, rodi ih, napravi što god hoćeš, dakle gdje su ljudi bolesni, gdje su nemoćni, dakle pare su nebitne, dakle nađi ih, uzmi svima drugima njima daj. I evo stvarno neka ovo bude svojevrsni apel da i na državnoj razini, a onda lokalna samouprava napravi sve što može da osobe s invaliditetom mogu normalno živjeti i obavljati svoju svakodnevnicu kao i bilo tko drugi od nas koji nismo osobe s invaliditetom. I zato evo rekao sam dakle svaki korak naprijed mi ćemo podržat, imamo tu određene zamjerke, al šta da radimo, to je tako, ali mislimo da je bolji nego što je bio, pa i dugo se čeka na koncu i sve, pa ćemo dignut tu ruku, a neka bude ovo poticaj svima da malo gledamo bolje ljude oko nas, a onda napose ljude osobe sa invaliditetom. Hvala.
I vama također. Gospođa Urša Raukar Gamulin, Klub zastupnika Zeleno-lijevog bloka. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege naravno mi pozdravljamo donošenje novog Zakona o registru s obzirom na to da je od 2002. kada je donesen prvi zakon se promijenila cjelokupna metodologija vještačenja invaliditeta, a dogodile su se i mnoge formalne i stvarne promjene u sustavima koji su izvori podataka. Najvažniji krajnji domet za osobe sa invaliditetom odnose se na činjenicu da će moći brzo i lako doći do potvrde svog statusa iz registra na on-line način, a također se sustavi u kojima se ostvaruju, u kojima oni, dakle ostvaruju svoja prava to učiniti na isti način umjesto njih. Dakle, Hrvatski zavod za javno zdravstvo je jedina ovlaštena institucija u Republici Hrvatskoj koja cjelovito prati i evidentira status i obilježja vezana uz invaliditet osoba. I važno je propisati način korištenja i manipuliranja tim podacima. Moramo biti svjesni da je 14% osoba u Republici Hrvatskoj, dakle 14% osoba ima neki oblik i stupanj invaliditeta. I važno je da taj značajan broj naših sugrađana i sugrađanki bude doista uključeno u zajednicu te da doista mogu ostvariti svoja prava. Da bismo to ostvarili nužno je da se na brigu i skrb o osobama sa invaliditetom konačno primijeni i multi sektorski pristup. O tome smo govorili u prvom čitanju, no na žalost nije uvaženo sa obrazloženjem da to nije sadržajna primjedba. No, mi smatramo da ako želimo osigurati donošenje ali i provođenje odgovarajućih i pravovremenih mjera u politikama za poboljšanje kvalitete života osoba sa invaliditetom i njihovih obitelji potrebno je aktivno uključiti i Sektor obrazovanja i zdravstva i rada i zapošljavanje i gradnje i urbanog planiranja i stanovanja i socijalne skrbi i sporta i kulture. A kako bi ta multi sektorska suradnja bila uspješna nužno je naravno pratiti i sve podatke sa svim obilježjima. Stoga moramo konstatirati da je velika šteta da registar prema predloženom sadržaju na žalost ne vodi izuzetno važne podatke o socio demografskom statusu kao što ne vodi isto tako izuzetno važne podatke o kretanju u sustavu obrazovanja i rada i o nizu drugih obilježja vezanih za svaku osobu sa invaliditetom. U procesu vještačenja i takvi podaci se naime sigurno uzimaju u obzir i uključuju u konačnu procjenu. Tako da na žalost evo sada ostaje čekati neke nove izmjene i dopune da se pronađe način uključivanja svih relevantnih obilježaja vezanih za osobu čiji se podaci uvode u ovaj registar. Jer obilježja vezana za invaliditet su iscrpna, ali nisu dovoljna za dinamičko praćenje. Eto žalimo još jednom da smo ovu priliku propustili, ali nadamo se da ćemo barem ubrzo dobiti izmjene i dopune kako bismo poboljšali situaciju. Nadalje, pojednostavljivanje procesa ostvarivanja prava iznimno je važno za osobe sa invaliditetom što naglašavaju i brojni europski dokumenti, te iz tog razloga ponovno žalimo da nije prihvaćen prijedlog pravobraniteljice za osobe sa invaliditetom i nas više zastupnika i zastupnica u prvom čitanju o uvođenju europske iskaznice za osobe sa invaliditetom kao i donošenje pravilnika o europskoj iskaznici za osobe sa invaliditetom kojim bi se detaljnije uredila pravila izdavanja i korištenja same iskaznice a koje je predviđeno projektom unapređenja sustava korištenja prava osoba sa invaliditetom u području mobilnosti. Prema našim saznanjima bez uvođenja ovog dokumenta u hrvatsko zakonodavstvo što jest oprostite ipak moguće ovim prijedlogom zakona navedeni projekt neće moći biti realiziran jer je to ključan preduvjet kojeg je zadala Europska komisija, tako da smatramo da je zaista veliki propust što se to pitanje nije riješilo ovim zakonom. Ovaj put ćemo također ponovno i opet upozoriti na nejednakost civilnih i ratnih invalida čemu su dodatno pridonijele posljednje izmjene Zakona o braniteljima koji se vještače temeljem različitih metodologija kao što je i naznačeno u članku 5. ovog prijedloga i na temelju različitih metodologija vještačenja su za istovrsno oštećenje priznaju im se prava različitih opsega. Kao što je više puta naglašeno u javnim raspravama, u javnim diskusijama, u ovom Saboru, u bivšim sazivima i bit će pretpostavljam i nadam se uvijek dok se to ne riješi ova situacija nejednakosti ratnih i civilnih osoba s invaliditetom je naprosto neodrživa jer je duboko nepravedna i nesolidarna. Također, smatramo da je bilo potrebno razmotriti i usvojiti još jednu primjedbu pučke pravobraniteljice za osobe s invaliditetom u kojoj se tražilo da osoba s invaliditetom može zatražiti ovjerenu presliku isprave na temelju koje je izvršen upis određenog podatka u Registar, ako je ta isprava uvjet za ostvarivanje nekog prava i ako ju ne može pribaviti od donositelja isprave ili na neki drugi način. Pa, evo, nadam se da ne treba posebno naglašavati, opet, bojim se da ipak treba, da je pučka pravobraniteljica u svakodnevnom kontaktu s osobama s invaliditetom i njezine primjedbe pa tako i ova je došla upravo iz prakse i zato nam, ne možemo prihvatiti da se primjedbe i prijedloge pravobraniteljice za osobe s invaliditetom ne uzimaju u obzir. Zato s ovog mjesta opet i ponovno apeliramo na bolju suradnju ministarstava, predlagatelja zakona i Ureda pravobraniteljice za osobe s invaliditetom jer dosta je logično i vjerujem da se u tome svi slažemo, to je način da se omogući najbolja moguća skrb i briga i pažnja svim osobama sa invaliditetom, to kao društvo smo naravno, dužni učiniti. Zahvaljujem.
I vama. Gđa. Ružica Vukovac zastupat će kz Za pravednu Hrvatsku. Izvolite.
Poštovani predsjedavajući, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle prema definiciji Deklaracije o pravima osoba s invaliditetom, osoba s invaliditetom je svaka osoba koja je zbog tjelesnog ili mentalnog oštećenja, privremenog ili trajnog prošlog, sadašnjeg ili budućeg, urođenog ili stečenog, pod utjecajem bilo kojeg uzroka, izgubila ili odstupa od očekivane tjelesne ili fiziološke strukture te je ograničenih ili nedostatnih sposobnosti za obavljanje određene aktivnosti na način i u opsegu koji se smatra uobičajenim za ljude u određenoj sredini. U pristupu invaliditetu važno je napomenuti da se krajem 20. st. razvija socijalni model pristupa invaliditetu po kome društvena zajednica treba osigurati bolje uvjete i usluge osobama s invaliditetom, kako bi mogli ravnopravno sudjelovati u životu zajednice. Prema konceptu socijalnog modela na invaliditet se gleda uglavnom kao na socijalno učinjen problem i problem pune integracije pojedinca u društvo. Invaliditet nije osobina pojedinca, prije skup kompleksnih uvjeta od kojih je mnoge stvorila socijalna sredina. Budući da je problem zajednička odgovornost društva, zahtijeva se društvena akcija na širokom planu koja bi rezultirala potrebnim promjenama i omogućila ravnopravno sudjelovanje osoba s invaliditetom u svim sferama društvenog života. Prije toga, prevladavao je individualni model invaliditeta u čijem je središtu pažnje čovjek kome je potrebna pomoć i liječenje u cilju popravka bez mogućnosti ravnopravnog sudjelovanja i odlučivanja o vlastitom životu, u kome je uloga stručnjaka bila dominantna, a institucije i stambene jedinice u kojima su boravili uglavnom su zatvorene ili udaljene od društvenih tokova. Obzirom ćemo vjerojatno svi podržati ovaj Prijedlog zakona i ne vidim u njemu spornih dijelova, dopustite mi da vam kratko skrenem pozornost na jednu zanimljivost. Jeste li znali da postoji domaći James Bond, Agent 010, umjesto 007. Upoznat ću vas kratko s originalnom idejom domaćeg detektivskog filma snimljenog kroz radionice s mladima s poteškoćama. Film je nedavno doživio svoju riječku, a nedavno i zagrebačku premijeru u uvjetima kakve su dozvoljavali mali proračuni i naravno i mjere koje su bile na snazi. Očekuje se internet premijera, kao i angažman od strane stranih festivala. Kritike su za sada odlične. Zašto je on bitan za ovu temu? Ovoj, film je primjer prave praktične podrške i inkluzije u kulturi i umjetnosti gdje su pravila, kao u profesionalnom sportu, nažalost, pisana za izvrsne i one najbolje jer živimo u društvu koje promovira natjecanje kao svrhu i time naš život postaje borba za opstanak u kojoj smo svi jedan drugome konkurencija, umjesto da smo suradnici i partneri u radu na zajedničkom boljitku. Oni koji očito nisu najbolji, trebaju ostati na dnu kao predmet suosjećanja kako bi se velikani osjećali velikima i dobrima i bacali mrvice. Film Agent 010 pruža nešto zaista inovativno na polju kreativnosti mladih osoba s invaliditetom. Nešto što je u drugim zemljama, čini se, više prisutno, sudeći po činjenici da međunarodni festival za filmove posvećen osobama s invaliditetom Uhvati film, svake godine zaprimi od 500 do 700 prijava novih filmova u kojima glume osobe s invaliditetom. Festival Uhvati film u svoje 4 države organizatora prihvaćen je u školama i na fakultetima koji na temelju filmova organiziraju projekcije, radionice, tribine i drugo. Festival postoji već 20 godina. U spomenutom filmu, kao i u pravom filmu James Bond, agent, detektiv rješava uspješno prepreke i bori se da svijet bude bolji. U stvarnom životu velika prepreka su mu naše institucije i njihova zamršena pravila. Administracija, vijeća koja spavaju na dužnosti i za koje je tajni agent zaista tajna. Nažalost ovo je samo primjer kakvih je moglo biti i iz drugih sektora. Sve veća administracija, inertnost našeg sustava, neprihvaćanje novih ideja vidljivi su u svim stvarima i sektorima koje možemo sagledati. Ovaj primjer nadasve pokazuje nekoordiniranost i lošu suradnju između ministarstava i institucija jer iako je interdisciplinarnošću, dodiruje razne resore i dobro je ocijenjen od strane stručnjaka i iz više sektora kao inovativan, program u praksi nije konkretno i adekvatno podržan niti od jednog ministarstva. On u potpunosti ovisi o voluntarizmu. Primjera za inertnost sustava ima i previše i zanimljivo je da su i osobe koje rade u institucijama, koliko god bile voljne pomoći, često vezanih ruku i to upravo od strane same birokracije. Zašto je zanimljiv festival koji tematizira osobe s invaliditetom? Pa upravo stoga što je tijekom svog postojanja mijenjao stvarnost filmom, izdvajanjem i obradom tema te su se poticale različite akcije u praksi poput postavljanja, osim rampi gdje ih nije bilo, mijenjali su se kurikulumi, radile TV emisije, pojedine škole su formirale videosekcije na tu temu, stotine učenika organizirano su posjećivale kina u Rijeci, Lošinju, Krku, Osijeku, dolazili su i sami autori, ali nažalost na vlastiti trošak. Pogledavši filmove prikazane u sklopu gostovanja udruge Spirit u Zagrebu, ugodno sam iznenađena evidentnim napretkom na svim poljima filmske estetike i zanata. Lijepo je vidjeti kako se netko poput udruge Spirit bavi filmskom produkcijom vezano uz osjetljive OSI teme bez uobičajene patetike i samosažaljenja, tretirajući svoje glumce kao ravnopravne aktere i stvaratelje na filmskom polju. Takav je angažman izrazito društveno i socijalno važan te se nadam da će nadležne institucije prepoznati i nagraditi taj rad. Film Tajni agent 010, duhovita je i zabavna i zanatska, vješta persiflaža, pomalo zapostavljenog filmskog žanra film noira je što vodeći detektivsku priču te koristeći sva dostupna izražajna sredstva autori filma napravili su djelo u kojem je invaliditet pojedinca, odnosno pojedinih glumaca postao zanemariva činjenica jer nam kao gledateljima ne čini nikakvu razliku u praćenju filma. Upravo takva vrsta nevidljive, neprimjetne i suptilne inkluzije protkane humorom je ono što nam treba u umjetnosti kako bi bilo kakva vrsta diskriminacije postala relikt prošlosti. Agent 010 i bratski mu festival Uhvati film godinama mijenjaju perspektive i nude drugačiji pogled na stvarnost, pogled koji shvaća svatko imalo koncentriran na cilj da nam svima ipak bude bolje. Jer iako su lajtmotiv osobe s invaliditetom, poruke koje upućuju ovi filmovi su poruke svima. Poruke iz kojih se može puno naučiti i promijeniti. Naravno, ako se želi. Stoga je jasno zašto profesori i ravnatelji tako često pozivaju udrugu Spirit i navedene programe uvrštavaju u škole. Ostaje nam za vidjeti koji su zapravo razlozi da takav proces ima budžet, pa i podršku institucija minimalne veličine. Zahvaljujem.
Hvala. Gđa. Martina Vlašić Iljkić i tako počnemo sa pojedinačnim raspravama. Izvolite.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče, poštovani tajniče, poštovane kolegice i kolege. Ono što nisam uspjela u ime kluba zastupnika se dotaknuti i specifičnosti ovog Zakona što se tiče određivanja određenih novina, što smo očekivali da će se ovim Zakonom pojasniti, pa bi evo, iskoristila ovu priliku, a to se odnosi zapravo na potvrdu kojoj je i kolegica pričala vezano za osobe s invaliditetom gdje se s tom potvrdom očekivalo da će oni zapravo moći na jednom mjestu dobiti potvrdu o svojoj invalidnosti, a to je ovaj Zakon propustio regulirati. Sada kako ona stoji provedbeno, u Zakonu stoji da je samo svrha da će osoba s invaliditetom dobiti takvu potvrdu da je upisana u upisnik odnosno u Registar osoba s invaliditetom, no nije poznata njena svrha. Sukladno Zakonu o općem upravnom postupku, potvrdu koju izdaje javnopravno tijelo za koje se vodi evidencija o svakom priznatom pravu, može izdati potvrdu o utvrđenoj invalidnosti, a izjednačavanje zapravo ovakvih barijera, što se moglo otkloniti ovim Zakonom se odnosi zapravo na te administrativne barijere koje osobe s invaliditetom svakako svakodnevno žive. Trebalo bi se iznaći način da osobe mogu dobiti potvrdu na jednostavniji način o svom invaliditetu za dokazivanje svog statusa, a koja će objediniti prava i utvrđenu invalidnost, a da je takva potvrda valjana za dokazivanje statusa osoba s invaliditetom. Ali, napominjem da to povlači za sobom sigurno i izmjene ZUP-a odnosno provedbeno je potrebno osigurati uvjete da ta potvrda onda ima svoj smisao, ali u ovakvom prijedlogu, kao što je u ovom Zakonu, ona sada nema. Još ću se dotaknuti i Zavoda za vještačenje čija je intencija bila vještačiti osobe s invaliditetom na jednom mjestu, objedinjeno. Nažalost još uvijek se za svako pravo pri tom tijelu zasebno vještače osobe s invaliditetom, primjerice za postupke za dječji doplatak, pravo na skraćeno radno vrijeme, prava iz sustava socijalne skrbi, mirovinskim sustavom i unatoč spomenutim tim problemima, dobro je što će ove izmjene doprinijeti boljoj informatičkoj razmjeni podataka, što se tiče Zavoda za vještačenje sa Registrom osoba s invaliditetom. Iako postoje informacije da je putem aplikacije već osigurana funkcionalnost za primjerice, preuzimanje zahtjeva i medicinske dokumentacije u elektroničkom obliku i .../nerazumljivo/... i dostava nalaza i mišljenja tijelu koje je zatražilo vještačenje i osigurava prava korisnika, u praksi nije tako, primjerice u centrima i dalje se šalje dokumentacija u zavod za vještačenje i zaprimaju se nalazi u papirnatom obliku, dok kažem postoji informatička podloga, ali ona se još ne koristi u onom dijelu kako bi trebala se koristiti. Svakako olakšanje svih i administrativnih barijera je u interesu osoba s invaliditetom. Što se tiče europske iskaznice smatramo da nije dovoljno ju samo napomenuti pojmovno u ovom zakonu, nego je potrebno bilo i odrediti provedbeno njeno donošenje i pravilnik koji ga regulira. Također zavod za javno zdravstvo izrađuje izvješća za osobe s invaliditetom. Zorno su prikazana izvješća po županijama te tako se mogu usmjeriti nacionalne, regionalne i lokalne politike prema specifičnosti koje prevladavaju u pojedinim županijama. Važnost registra je prepoznata u nacionalnom planu izjednačavanja mogućnosti za osobe s invaliditetom od 2021. godine do 2027. godine. Upravo bi napomenula u području istraživanja i razvoja kao nositelj praćenja znanstvenih smjernica, spoznaja i nomenklature na području invaliditeta, a u suradnji sa Edukacijsko rehabilitacijskim fakultetom, Medicinskim fakultetom u Zagrebu te Fakultetom zdravstvenih studija u Rijeci na kojima su kao nastavni sadržaj uvedeni javnozdravstveni aspekti invaliditeta. Ono što sam napomenula da, da dobra informatizacija i povezanost podataka nije i jamstvo zapravo dostupnosti usluga odnosno jačanja politika, to može biti smjernica, ali ne, ne znači i značaj da provedbena politika funkcionira onako kako bi trebala funkcionirati.
Hvala. Prije nego što dajemo replike želim pozdraviti studente koji su s nama iz Hardig College u New Yorku pod vodstvom prof. Pirscha ovdje su s nama, molim vas nas malobrojni da ih pozdravimo. [[Pljesak.]] Profesorice Pirsch, profesora Pirscha. Hvala lijepa, idemo na replike, gospođa Andreja Marić.
Hvala lijepa. Poštovan kolegice, evo više nas se slaže pa nije dovoljno u Članku 18. navesti da se samo izdaje potvrda o podacima, nego da ta potvrda treba imati svoj cilj, svoj, svoju svrhu, dakle da se dokaže status te osobe i u tom smislu se nadamo da će se prihvatiti amandman koji je podnijela kolegica Lukačić. Smatrate li da će registar čak i u ovom nekakvom poboljšanom obliku donijeti boljitak osobama s invaliditetom, roditeljima sa teškoćama u razvoju od kojih neki imaju i teži invaliditet, djeca jel. Bojim se da neće jer mislim da ima jako puno još problema na terenu. Praktički evo svako malo nam stižu zamolbe roditelja da se nešto napravi u smislu da se povećaju naknade za dopust za njegu djeteta s težim smetnjama u razvoju, da se definira trajanje dopusta za njegu djeteta s težim smetnjama u razvoju, da se definira ono ukidanje prava odnosno da prestane taj ukidanje prava za njegu u slučaju otkaza jednog od roditelja, da se promijeni metodologija vještačenja. Imate li vi kakvih saznanja hoće li se to sve skupa s ovim registrom [[Upadica: Op, op, op, vrijeme.]] donijeti ili će slijediti novi zakoni? Hvala.
Hvala. Izvolite.
Zahvaljujem. Evo da što se tiče potvrde slažem se da potvrda stvarno treba imati svoj smisao i ako se uvaži amandman od kolegice Lukačić, važno je da ona provedbeno zaživi, a ne da ona bude suvišna potvrda koja će se prilagati, a neće dokazivati sve ono što će druga tijela tražiti prilikom priznavanja pojedinih prava iz sustava bilo socijalne skrbi bilo mirovinskog sustava ili sustava iz zdravstvenog osiguranja. Što se tiče poboljšanja prava za djecu sa poteškoćama tu svakako postoji prostora da se poboljša to pravo na dopust do 8 godine djetetova života. Smatramo da je ta granica do 8 godine djetetova života premala i da tu treba, ima prostora za poboljšanje. A što se tiče općenito prava u sustavu za osobe s invaliditetom tu imamo određene nejednakosti koja su prava …
Hvala, vrijeme. Gospođa Urša Raukar Gamulin.
Zahvaljujem. Poštovana kolegice, vjerujem naravno svi se slažemo da je Ured pravobraniteljice za osobe s invaliditetom sasvim sigurno ono mjesto koje ima najviše informacija o situaciji na terenu, koje je u svakodnevnom kontaktu sa osobama sa invaliditetom i doista duboko i široko poznaje njihove probleme. Pa onda žalosti činjenica da je u previsokom postotku se odbijaju ili ne slušaju primjedbe, prijedlozi, upravo iz tog ureda koji bi nam trebao biti najvažniji putokaz kuda i kamo u, sa zakonskim prijedlozima. Pa evo molila bih vas da prokomentirate tu situaciju.
Hvala, hvala lijepa. Odgovor.
Zahvaljujem. Da izvješće pravobranitelje je zaista kad se čita zorni pokazatelj stanja zapravo što sustav socijalne skrbi odnosno što sustav različit ministarstava koji trebaju djelovati interdisciplinarno omogućuje osobama s invaliditetom, a to sigurno nije dovoljno. I iz svih tih pokazatelja i pojedinačnih prikaza slučaja odnosno putem kvalitativne metodologije pristupa i zapravo prikaznom zornog slučaja koji možemo naći u tim izvješćima je dobar pokazatelj jer to sigurno nije takav jedini pokazatelj. On je samo znači pokazatelj koji, što se događa na terenu. I osobe koje su prikazane nisu jedini, možda iz tog razloga njezina izvješća ne, ne, dovoljno ne uvažavaju iz razloga što se smatra da nema takvih možda slučajeva kršenja prava za osobe s invaliditetom u velikom broju slučaja, što ne mislim. Ako su podaci prikazani i u kvalitativnom [[Upadica: Vrijeme.]] i u kvantitativnom obliku prikazuju zorno stanje. Zahvaljujem.
Tako da dajemo riječi i gospođi Nemet.
Poštovana zastupnice pred nama je jedan izrazito ono bitan zakon i smatram da su njegove odredbe svakako jako važne, ali ne mogu se oteti dojmu da je riječ o zakonu koji donosi neke tehničke promjene i usklađenje s europskom regulativom. Ono što je presušno potrebno osobama s invaliditetom su Zakon o inkluzivnom dodatku i Zakon o osobnoj asistenciji pa koristim ovu priliku da apeliram na nadležne da ih dostave što prije na saborske klupe i nadam se da taj apel dijelite sa mnom. Hvala.
Hvala. Odgovor.
Zahvaljujem. Da ono što sam rekla da ovaj Zakon o registru zapravo objedinjuje podatke i pokazuje nam sve već što već imamo i ažurira zapravo evidenciju sukladno svim mogućim novim standardima što se tiče i dokumentacije i prava i ostalo. Ali ono svakako što ne rješava su ta prava iz sustava socijalne skrbi koja su ovom reformom zadnjom kojom smo imali u veljači ove godine gdje se zapravo ponovno uvela određena nejednakost jer je određenim osobama s invaliditetom priznato i povećano pravo dok drugim osobama s invaliditetom apsolutno ništa nije u tom dijelu izjednačeno što se tiče mogućnost, što se tiče jednakih prava i zapravo povećanja jer povećanja troškova za osobe s invaliditetom i treće i četvrte kategorije jednako kao i za povećanje troškova života i osobe s invaliditetom i sa prvom i drugom kategorijom.
Vrijeme. Hvala. Gospođa e sad vi ste gotovi sada i sada idemo na završen riječi, SDP je prvi i gospođa Andreja Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Poštovani potpredsjedniče sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo nekoliko završnih misli u ime kluba SDP-a. Dakle, svi se slažemo da je registar izvor epidemioloških podataka za nacionalne i međunarodne potrebe i temelj za provjeru statusa osobe s invaliditetom. Registar postaje značajan čimbenik u kreiranju i provedbi politika za osobe s invaliditetom, ali treba imati i svoju svrhu i korist za same osobe s invaliditetom. Puno smo govorili, vidjeli smo i u javnom savjetovanju da na samo vještačenje postoje primjedbe udruga koje smatraju da bi trebalo ujednačiti vještačenje osoba, dakle dvije skupine osoba s invaliditetom po vojnoj osnovi i osobe s invaliditetom čiji uzrok nije vezan uz ratna razdoblja jer se trenutno vještače temeljem različitih metodologija i priznaju se prava različitih opsega i trebalo bi naravno ujednačiti i njihova prava, pa se nadamo da će evo nekih naznaka sam načula da će biti promjena Zakona o jedinstvenom tijelu vještačenja. Nadalje, puno smo govorili o europskoj iskaznici, u svrhu pojednostavljivanja procesa ostvarivanja prava osoba s invaliditetom, a što je sukladno dokumentu EU Unija ravnopravnosti i Strategija o pravima osoba s invaliditetom za razdoblje 2021.2030., kao i projektu iz NPOO-a unapređenje sustava korištenja prava osoba s invaliditetom u području mobilnosti potrebno je uvesti europsku iskaznicu za osobe s invaliditetom i puno smo govorili da je za stvaranje potrebnih preduvjeta potrebno Zakonom o registru osoba s invaliditetom predvidjeti i propisati donošenje pravilnika o europskoj iskaznici za osobe s invaliditetom kojim bi se detaljnije uredila pravila i izdavanje i korištenja same iskaznice. Ovdje je sad ovaj pojam uveden, ali ne i način provođenja tako da taj dio još nije dorađen. Nadalje, što se tiče same potvrde koja se navodi u čl. 18. podržavamo ove prijedloge odnosno amandman što je i kolegica LUkačić podnijela tako da se nadamo da će to biti prihvaćeno jer sama potvrda ipak mora imati svoj cilj i svoju svrhu da se dokaže status same osobe s invaliditetom. Rečeno nam je i na odboru kad smo o tome pričali da će ići izmjene Zakona o općem upravnom postupku pa će se valjda onda i tu malo pobliže definirati. Svjedoci smo da su danas brojne osobe s invaliditetom prisiljene ponavljati vještačenje u različitim sustavima u kojima pokušavaju ostvariti svoja prava i to svakako nije primjer racionalnog raspolaganja resursima, predstavlja i opterećenje za tu osjetljivu populaciju i zato mislimo da je praktički propuštena mogućnost izdavanja dobivanja statusa osobe s invaliditetom odnosno još jednom apeliramo da se taj status definira onom službenom potvrdom jer ako bi se ta potvrda u budućnosti zaista primjenjivala u svim sustavima u kojima osobe s invaliditetom ostvaruju svoja prava poput socijalnog, zdravstvenog, mirovinskog i drugih sustava, sigurno bi to u velikoj mjeri racionaliziralo sadašnji način rada i smanjilo bi opterećenje i Zavoda za vještačenje, zdravstvenog sustava, Zavoda za vještačenje, profesionalnu rehabilitaciju i zapošljavanje osoba s invaliditetom. Mi od ovog zakona očekujemo da će omogućiti veću dostupnost bazama podataka različitih tijela, razmjenu podataka između tijela u postupcima koja vode bilo po zahtjevu osoba s invaliditetom ili po službenoj dužnosti što bi s osobama s invaliditetom trebalo pojednostaviti administrativne procedure i olakšati rješavanje određenih statusnih pitanja poput dokazivanja invaliditeta. Mi ćemo to ovaj zakon podržati, ali smatramo ipak da je trebalo uvažiti ono što je govoreno u prvom čitanju i u javnom savjetovanju i da bi bilo ipak veća svrha tog zakona da su se ta poboljšanja unijela. Prošli puta sam govorila malo detaljnije u pojedinačnoj raspravi o problematici zapošljavanja osoba s invaliditetom, pa evo da se ne ponavljam, samo ću kratko apelirati na sve poslodavce koji zapošljavanju najmanje 20 radnika oni su dužni zaposliti određeni broj osoba s invaliditetom na primjerenom radnom mjestu prema vlastitom odabiru u primjerenim radnim uvjetima, ovisno o ukupnom broju zaposlenih radnika i djelatnosti koje obavljaju, a ako to nisu u mogućnosti onda postoje zamjenske kvote, zamjenska rješenja, ako se to sve ne poštuje onda postoje kazne. Ali evo apeliramo da se ipak osobama s invaliditetom gdje god je moguće omogući da rade i da zapravo ostvaruju svoj puni potencijal. Također sam napomenula u replici kolegici da zapravo tu postoje jako puno još stvari koje treba odraditi na terenu, a tiče se i roditelja djece [[Upadica Radin: Vrijeme.]] s teškoćama u razvoju odnosno s invaliditetom. Dakle, podržat ćemo ovaj zakon. Hvala.
Hvala. Gospođa Ljubica Lukačić govorit će završno u ispred Kluba zastupnika HDZ-a. Izvolite. Jel u redu? Je. Nije? Evo ga.
Zahvaljujem. Poštovani g. potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo za kraj želim još samo reći neke stvari koje možda nisu, možda nisam stigla istaknuti kad sam govorila u ime kluba, dakle amandman koji sam ja uložila, a vezan je za potvrdu koju će izdavati HZJZ i jedan i drugi amandman dakle usuglašeni su sa pravobraniteljicom za osobe s invaliditetom, dakle i sa Zajednicom saveza osoba s invaliditetom. Kada su u pitanju krucijalne stvari za osobe s invaliditetom tu doista postižemo jednu fenomenalnu suradnju i ja ću zahvaliti i ministarstvu koje se odazvalo i našim pozivima da vidimo, da dogovorimo kako je to najbolje urediti kako bi svi bili zadovoljni. Ministarstvo zdravstva pa jednako tako i Ministarstvo rada i mirovinskog sustava kojem se možda osobe s invaliditetom najviše obraćaju zato što je i socijalna skrb unutar tog ministarstva, pa i sva druga ministarstva gdje osobe s invaliditetom ostvaruju svoja prava, doista imaju otvorena vrata u svakom trenutku za osobe s invaliditetom. Naravno, nije uvijek sve moguće riješiti, ali bitno je da su ta vrata otvorena, da je vlada partner osobama s invaliditetom. Ovom prigodom želim reći, zahvaliti i predsjedniku vlade i vladi u cjelini što su doista partneri osobama s invaliditetom. Kadgod nešto trebamo mi imamo s kim razgovarati to je ono što je najvažnije. Da li će ishod biti ovakav ili onakav, to je druga stvar. Morate shvatiti da ponekad i osobe s invaliditetom misle da nešto bi trebalo biti njihovo pravo da bi nešto trebali riješiti na ovaj ili onaj način, možda to nije moguće tako, ali zato smo svi zajedno tu da razgovaramo. Ovim zakonom ćemo konačno moći reći da osobe s invaliditetom imaju svoj status, da mogu taj status i dokazati. Ja sam prije evo dva dana i jučer u nekoj prigodi i ovdje u RH dokazati svoj status osobe s invaliditetom. Kad sam pitala recite mi molim vas koji papir da stavim, pa ono što imate, ja sam rekla imam ja toga više, imam dva rješenja od HZMO-a, jedno od Centra za socijalnu skrb i mogu ja tako nabrajati u nedogled to što ja osobno imam. Onda sam rekla ma nema veze ajmo staviti sve što imam pa nek onda oni biraju. I šta mislite kako će se taj neko tamo snaći? Nikako, nikako. Neće znati što je dokaz o invaliditetu, onda će morati zvati mene pa ću ja objašnjavat, znate u pravilniku o vještačenju itd., očevidniku trtrttt imate 13 dokumenata kojima ja to mogu dokazat i naravno ostat će zbunjeni. Dakle, ovim ćemo zakonom dobiti potvrdu jednu jedinstvenu javnu ispravu u RH sukladno Zakonu o općem upravnom postupku, potvrda je javna isprava, njome ćemo moći dokazati, a Zavod za vještačenje tada na temelju toga će moći izdati iskaznicu kako bi možda sve to u postupku ostvarivanja bilo kojeg prava bilo jednostavnije. Zahvaljujem svim kolegicama i kolegama koje će glasati za ovaj zakon i vjerujem da će on biti ovdje donesen jednoglasno jer će on osobama s invaliditetom omogućiti lakše funkcioniranje. Hvala vam lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Željko Pavić Klub zastupnika Socijaldemokrati. Izvolite.
Hvala lijepo. Evo kao što smo mogli danas čuti bez obzira na to što smo imali i imamo još uvijek različite stavove o tome da li je u redu odnosno je li u redu da osobe koje su vještačenje po dva pravilnika budu u istom registru, svi su se klubovi izjasnili da će glasati za ovaj zakon. Međutim, ajmo da vidimo kako se ponašamo sa tim našim podacima i to ću vam pokušati ovako prikazati kroz jednu anegdotu koju mi je ispričao otac mog prijatelja koji je radi na Elektri. Oni su uvodili električnu struju u jedan zaseok prije puno, puno godina i nakon šest mjeseci su došli kod jedne bakice i vidjeli da je potrošila svega 1 kilovat struje. I pitaju bako vi to niš ne trošite, veli trošim samo toliko da vidim upaliti petrolejku. E vidite, tako se ponašamo mi sa podacima. Napravili smo registre, imamo ih jako puno u RH, a nakon toga ih ne koristimo. I sad opet imamo registre i opet inzistiramo na papirnatim potvrdama, dokumentima i na svemu ostalomu, a imamo sve digitalno dostupno. I ja se slažem sa gospođom LUkačić i drago mi je da je dala taj amandman i svi ćemo ga podržati da treba biti potvrda. Međutim, zašto ta potvrda ne bi bila digitalna? Zašto ne bi u čl. 18. pisalo da potvrda se može izdati i u papirnatom obliku i u digitalnom obliku, zašto se potvrda ne bi formirala u realnom vremenu? Imamo danas vijest na portalima, uskoro ćemo biti cijela Hrvatska će biti pod 5G mrežom. Znači brzina maksimalna, 1 8 GB. Podaci će biti dostupni u sekundi, a mi trošimo novac na papir. Zašto? Zašto da opterećujemo naše osobe sa invaliditetom da moraju dolaziti po potvrde? Zašto da trošimo novac na poštarinu ako ne dolaze po potvrde nego to pošalju mailom ili nekim drugim putem? Čemu? To nisu troškovi mali, troškovi su veliki. Ajmo uzeti primjer recimo osiguranja koji upravljaju svojim novcem i koji troše svoj novac, kod njih je gotovo sve digitalno. Imate digitalnu karticu koja je na vašem smartphonu. Očete da uzmemo banke? Imate digitalno poslovanje preko i m-poslovanje i e-poslovanje i sve ostalo. Znači jednostavno su sve poslove koje su mogli su maknuli iz svojih institucija sa ciljem da se novac štedi. Pa ajmo i mi već kad imamo podatke, ajmo ih koristiti. Hajmo definirati poslovne procese koji su vezani za te podatke na način da se procesi ubrzaju, da se optimiziraju, da manje trošimo novaca, da manje trošimo ljude, da imamo kvalitetniju informaciju na raspolaganju, da možemo brže i kvalitetnije dati informaciju prema ostalima. Pa evo moj je apel da se razmisli poslovni tajniče da se u Članku 18. omogući odnosno da piše da potvrda može biti i u digitalnom obliku i da se može dobiti u realnom vremenu preko servisa koji će formirati u zavodu. To nije veliki problem s obzirom da komunikacije postoje kao što je rečeno da postoje komunikacije i prema ostalim institucijama, to je je jedan dodatni poslić koji se može napraviti bez velikih problema i potvrda će biti dostupna bilo kome u bilo kojem momentu, u realnom vremenu. Što se tiče Kluba Socijaldemokrata mi ćemo zakon podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti. Prelazimo na slijedeću i ujedno i posljednju točku dnevnog reda nakon koje će biti iznošenje stajališta: - Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o elektroničkoj ispravi, prvo čitanje, P.Z. broj 272 Predlagatelj je Vlada RH na temelju Članka 85. Ustava RH i Članka 172. Poslovnika Hrvatskog sabora, prvo je čitanje, dakle raspravu je proveo Odbor za zakonodavstvo i Odbor za informiranje i informatizaciju i medije, državni tajnik Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva gospodin Bernard Gršić je s nama. Hoćete dati uvod? Da, izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče sabora. Poštovane saborske zastupnice i zastupnici, donošenjem Zakona o elektroničkoj ispravi 2005. godine prihvaćena je promjena u stajalištu zakonodavstva u odnosu na utjecaj informacijske tehnologije na društvo i osvijestila se potreba za modernizacijom regulacije elektronički propisanih dokumenata. Dakle, to je bilo 2005. godine. Pristup koji je uzet prilikom izrade Zakona o elektroničkoj ispravi zauzeo je kao temeljni stav da dokument koji je elektronički potpisan treba regulirati u našem pravnom sustavu kao poseban pravni institut. Taj pristup čak i 2005. godine nije bio komparativno gledajući dominantan u drugim zemljama šireg i užeg okruženja već je i tada bila šire prihvaćena premisa da se pravna valjanost i važnost elektroničkih dokumenta postiže odredbama o zabrani njihove diskriminacije u usporedbi s onima na papiru pod uvjetom upotrebe elektroničkog potpisa koji kroz kriptografske metode jamče autentičnost sadržaja i autora. Donošenjem Uredbe Europskog parlamenta i vijeća broj 910/2014 od 23. srpnja 2014. godine o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju van snage direktive 1999/93/EZ dalje u tekstu će govorit o uredbi tzv. EIDAS, EU je stvorila zajednički nacionalni okvir za europsko unutarnje tržište za usluge povjerenja, a to su elektronički potpis, elektronički pečat, vremenski žig, usluga elektroničke dostave i provjere autentičnosti web stranica kroz međusobno priznavanja istih u svim članicama EU te izjednačavanje njihovog pravnog statusa s tradicionalnim ekvivalentima na papiru. Ova uredba stupila je na snagu u Hrvatskoj 2017. godine sukladno zakonu o provedbi te iste uredbe. Omogućila je primjenu drugačije paradigme od one koja je zauzeta Zakonom o elektroničkoj ispravi o regulacije elektronički potpisanog dokumenta kao zasebnog pravnog instituta. U razdoblju o 2018. do 2021. godine temeljem uredbe, pa i do danas, temeljem Uredbe EIDAS i zakona o provedbi te iste uredbe zaživjela je primjena elektroničkog potpisa kao usluge povjerenja neovisno o odredbama Zakona o elektroničkoj ispravi. Odredbe Uredbe EIDAS, Članak 25. izbacile su iz praktične primjene odredbe Zakona o elektroničkoj ispravi pojavom kvalificiranih certifikata, elektroničkog potpisa i elektroničkog pečata kao usluge povjerenja koje imaju jednak pravni učinak kao vlastoručni potpis i priznaju se u svim državama članicama. Riješeni su izazovi koji su u tehničkom i pravnom smislu bili razrađeni 2000, nisu bili razrađeni 2005. godine, što je dovelo do toga da tijela javne vlasti i pravosuđa u Hrvatskoj svojim provedbenim propisima primjenjuju Uredbu EIDAS i provedbeni zakon umjesto Zakona o elektroničkoj ispravi. Izmijenjen je u tom smjeru i Zakon o općem upravom postupku kojim između ostalog, koji je između ostalog ujednačio sa Uredbom EIDAS. Isti slučaj i sa Uredbom o uredskom poslovanju koja je u velikom opsegu nadomjestila arhaične odredbe Zakona o elektroničkoj ispravi u skladu s Uredbom EIDAS, a posebno one koje se odnose na dokumentacijski ciklus. Također treba istaknuti i da su propisi doneseni unazad 3 godine iz područja arhivistike u potpunosti regulirali navedenu temu te nema potrebe da se ista nalazi u Zakonu o elektroničkoj ispravi. Središnji ured za razvoj digitalnog društva je u srpnju 2021. godine osnovao radnu skupinu sa svim relevantnim dionicima. Radna skupina donijela je jednoglasno zaključak da je Zakon o elektroničkoj ispravi iz 2005. godine zastario propis koji nije usklađen sa Uredbom EIDAS, a koja ga u potpunosti zamjenjuje te je isti potrebno staviti van snage. Pitanje definiranja odnosno tumačenja izvornika elektroničkog dokumenta kao odredba predmetnog zakona koja je bila u uporabi nadomjestit će se tumačenjem nadležnog Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja prema potrebi. Donošenje ovog zakona slijedi zaključak navedene radne skupine i zahtjeve koji su proizašli u praksi te potiče sva tijela koja se još nisu uskladila sa Uredbom EIDAS da to naprave zbog čega se Zakon o elektroničkoj ispravi stavlja van snage tek u svibnju 2023. godine. Nameće se zaključak da Zakon o elektroničkoj ispravi ima dva ključna problema. Jedan je da se zasniva na sasvim drugačijoj paradigmi od Uredbe EIDAS i drugi je da se poziva na odredbe Zakona o elektroničkom potpisu koji je stavljen van snage stupanjem na snagu Uredbe EIDAS i zakona o provedbi te iste uredbe. Kako postojeći Zakon o provedbi Uredbe EIDAS zapravo u potpunosti preuzima samu Uredbu Europskog parlamenta i vijeće i samo dijeli provedbeni ovlasti između Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva i Ministarstva gospodarstva i održivog razvoja, donošenje takvom provedbenog zakona bilo bi izlišno i suprotno pravnom uređenju EU. Ovdje treba istaknuti i da tijela javne vlasti i pravosuđa već koriste Uredbu EIDAS odnosno usluge povjerenja koje ona propisuje u svojim zakonskim i podzakonskim tekstovima. Pri razmatranju zahvata u postojeći Zakon o elektroničkoj ispravi treba uzeti u obzir da jedinstvena metodološka nomotehnička pravila za izradu akata koja donosi Hrvatski sabor napominju da ako se više od polovine članaka osnovnog propisa mijenja odnosno dopunjava potrebno je pristupiti donošenju novoga propisa. Samo donošenje novog propisa bilo bi u suprotnosti s maksimom da se, da su uredbe pravni akti koje se automatski ujednačeno primjenjuju u svim državama članicama čim stupe na snagu te nema potrebe da ih se prenosi u nacionalno zakonodavstvo. One su u cijelosti obvezujuće u svim državama članicama. Zakon o elektroničkoj ispravi koji je na snazi dovodi do pravnih diskrepancija u odnosu Uredbe EIDAS. Sadašnje uređenje Uredbom EIDAS i zakonom o provedbi navedene uredbe je dostatno i nema zapravo zapreke da se nastavi koristiti ovaj zakon i dalje te da se predmetni zakon stavi van snage što je zaključak i radne skupine za izradu prijedloga Zakona o izmjenama i dopunama Zakona o elektroničkoj ispravi. Tu bih naglasio da ovaj Zakon o prestanku važenja Zakona o elektroničkoj ispravi ima samo 2 članka. Jedan je članak koji stavlja van snage Zakon o elektroničkoj ispravi iz 2005. godine i drugi je članak da stupa na snagu 1. svibnja 2023. godine upravo iz razloga da bi se svi eventualni propisi, ako još neki od njih postoji mogli uskladiti sa ovim zakonom. Hvala lijepo.
Hvala i vama. Imate nekoliko replika. Gospodin Mažar.
Hvala lijepo predsjedavajući. Poštovani državni tajniče kao što ste rekli pred nama je Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o elektroničkoj ispravi. S obzirom da je RH bila među prvima koja je donijela taj zakon u EU zašto ga sada ukidamo, na što se on sve točno odnosi iako ste jedan dio već sada i rekli u uvodi, ali isto tako i nameće se pitanje što će biti sa izdanim električnim ispravama i sa propisima koji se i dalje dakle pozivaju na Zakon o elektroničkoj ispravi, pa bih evo molio ako ukratko nam možete pojasniti te dvije stvari. Hvala.
Hvala. Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, u izlaganju sam naveo detaljno zašto se zakon u stvari predlaže da se zakon stavi van snage. Zato što je zastario, zato što postoje drugi zakoni i postoji Uredba EU koja regulira to područje puno bolje i kvalitetnije i na području cijele EU. Istina je da je Hrvatska bila među prvima koja je donijela odnosno na, na ovakav način zakonski regulirala institut elektroničkog potpisa i to je ovaj nešto što je opet Uredba Europskog parlamenta i vijeća promijenila. Znači uporabom kvalificiranoga potpisa umjesto pravnog instituta. A zašto ga sad ukidamo? Dakle, prošao je, prošlo je otprilike 5 godina od donošenju zakona o provedbi EIDAS uredbe u Hrvatskoj, dakle svjesni smo da je odmaknu jedan period i svjesni smo toga, procijenili smo da je upravo sada trenutak da više nema propisa [[Upadica: Vrijeme, hvala.]] koji su, koji su bili na snazi.
Hvala. Gospođa Maskimčuk.
Hvala lijepo. Uvaženi državni tajniče, evo pred nama je zakon od samo 2 članka kao što ste i sami rekli u uvodu, a kolega Mažar prije mene je pitao da je Hrvatska među prvima donijela ovaj zakon zašto ga sada ukidamo. Postoji li opasnost od jačanja nepovjerenja prema digitalnoj komunikaciji stavljanjem ovog zakona odnosno elektroničkoj ispravi van snage … [[Govornica se ne razumije.]]
Hvala. Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, ne postoji. Mijenja se u stvari teorijska praksa. Oslanjamo se na EIDAS uredbu, na Uredbu Europskog parlamenta i vijeća, a ne više na zakon koji je propisan 2005. godine kojim je ovo što sam spomenuo i u prethodnom odgovoru korišten pravni institut, a ovdje koristimo elektronički kvalificirani potpisa koji je u stvari istovjetan vlastoručnom potpisu. Znači kvalificirani elektronički potpis je istovjetan vlastoručnom potpisu i kao takav se svugdje tumaču u cijeloj EU.
Hvala. Gospodin Brčić.
Hvala g. potpredsjedniče. Državni tajniče. Pa upravo ovo desetljeće se u EU naziva digitalno desetljeće, a znamo da RH kao jedno od svojih strateških ciljeva ima transformaciju javne uprave u digitalnom kontekstu i općenito društva. Zanima me da li financijska sredstva koja su osigurana mogu i pratiti te ciljeve? Hvala.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. RH je kroz NPOO osigurala 20,4% sredstava NPOO-a za digitalizaciju, a samo za segment javne uprave i razvoja digitalnog društva oko tri milijarde kuna u periodu provođenja NPOO-a. Tu bi naglasio da Europska komisija taj dio NPOO-a proglasila ambicioznim planom i smatramo da imamo dovoljno sredstava za provesti sve mjere, na nama je samo da ih provedemo i da budemo brzi i efikasni.
Gospođa Nemet.
Zahvaljujem. Poštovani državni tajniče. Pred nama je prijedlog zakona sa dva članka s tim da u drugom članku se predviđa odgađanje primjene do 1. svibnja 2023. i kako ste naveli da se izbjegne nastanak eventualnog pravnih praznina. Malo je čudno da mi danas raspravljamo o prvom čitanju uskoro u drugom čitanju o članku koji će stupiti na snagu tek u svibnju iduće godine, pa me zanima koji su to problemi s kojima bi se mogli susresti. Hvala.
Odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, ne vidimo problem u primjeni u ovog zakona nego smo stavili rok sa odgodom primjene zakona upravo iz razloga da eventualno ako postoji još neki propisi koje nismo detektirali i ako postoje neki procesi u nekim državnim tijelima ili organizacijama koji koriste odredbe zakona iz 2005.g. još uvijek da se stignu prilagoditi novom načinu odnosno e da su uredbe Europskog parlamenta i Vijeća.
Hvala. Gospodin Pavić.
Poštovani tajniče. Evo koristim priliku da vas pitam ako imate možda informaciju da li Vlada RH namjerava osloboditi plaćanja kvalificiranih certifikata građane prilikom izdavanja osobne iskaznice?
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, elektronička osobna iskaznica na sebi ima dva certifikata, jedan je certifikat identifikacijskog karaktera, drugi je potpisnog karaktera. Svi građani koji podižu odnosno izrađuju elektroničku osobnu iskaznicu na elektroničkoj osobnoj iskaznici dobivaju taj certifikat. Dakle, on u naravno u onoj dobi u kojoj je propisano Zakonom o elektroničkoj osobnoj iskaznici. Taj certifikat se ne naplaćuje dodatno znači on je za hrvatske građane u okviru izdavanja elektroničke osobne iskaznice, a pomoću tog certifikata moguće je ostvariti kvalificirani elektronički potpis koji je jednako vrijedan vlastoručnom potpisu.
Gospodin Davor Ivo Stier.
Hvala potpredsjedniče. Evo pozdravljam i ja državnog tajnika. Zapravo u dobrom dijelu ste već i ono što sam htio pitati i u prijašnjim replikama vrlo iscrpno i sa tehničkim detaljima objasnili, ali možda iskoristiti priliku samo spomenuti kako upravo ova uredba o kojom na neki način se regulira ono što je Hrvatska već inicirala među prvima u EU, ali sada na cijelom području EU pomaže upravo i stvaranju i razvoju tog europskog jedinstvenog digitalnoga tržišta gdje naravno onda Hrvatska vidi tu i svoju mogućnost, pa možda evo i u tom kontekstu ukoliko želite to komentirati i važnost ove odluke.
Izvolite odgovor.
Hvala lijepo. Dakle, europska uredba donesena 2014.g. u Hrvatskoj je na snazi od 2017. i upravo su u tijeku intenzivna komunikacija na cijeloj Europskoj komisiji ustvari vezano za nadogradnju odnosno izmjenu te postojeće uredbe. Dakle, prošlo je više od pet godina odnosno 2014. i više i određeni procesi u Europi, ali i drugdje se mijenjaju i zahtijevaju još dodatne i sigurnosne elemente, ali i još druge elemente identifikacije i potpisa koji će se kroz novu uredbu omogućiti. Tu bi mogao samo spomenuti da se radi na digital wallet-u znači koji će omogućavati svim građanima EU da imaju sve svoje potrebne dokumente odnosno koje će biti propisane sa sobom gdjegod to bude potrebno.
Hvala. Hvala lijepa. Nemate više replika za sada, hvala. I želi li predstavnici odbora uzeti riječ? Ne. Otvaram raspravu. Prvi je g. Željko Pavić koji će govoriti u ime Kluba zastupnika Socijaldemokrata. Izvolite.
Budući da nema puno govornica neću niti ja dugo. Poštovani tajniče. Znači certifikati na osobnoj iskaznici se naplaćuju 30 kuna, osobna iskaznica bez certifikata to možete provjeriti na stranicama MUP-a dođe 70 kuna, osobna iskaznica sa dva certifikata dođe 100 kuna i osoba koja traži da se ti certifikati izdaju mora potpisati ugovor sa izdavateljem certifikata. Znači certifikati se naplaćuju. Moje je pitanje bilo da li imate možda spoznaja da li Vlada RH namjerava osloboditi plaćanja naše građane tih certifikata. Dali ste mi odgovor koji nije točan, pa vas molim da to provjerite i da mi pošaljete pisani odgovor. Što se tiče ovog zakona klub SDP-a će podržati ovaj zakon. Hvala.
Jel se nešto dešava u … [[Upadica se ne razumije.]] kad završite me obavijestite me tako da možemo ići dalje. Može? Hvala. Gospodin Luka Brčić, Klub zastupnika HDZ-a.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege, evo Prijedlog Zakona o prestanku važenja Zakona o elektroničkoj ispravi, odmah na početku da ne bih zaboravio kasnije naglasiti Klub HDZ-a jasno podupire ovaj zakon, a imali smo priliku evo i u prethodnoj temi dotaknuti se malo tematike ne nama baš tako drage, a to je papirologija ili da ne budem upotrebljavao težu riječ birokratizacija, a znamo što to znači samo u sebi u sadržaju. Malo tko od nas da nije iskusio blagodati pod navodne znakove hodanja od ureda do ureda, dugo čekanje u redovima, nervoze bilo za svoje osobne dokumente, bilo kada se radi o nekakvim gospodarskim projektima i često puta nažalost smo svjedoci da određeni i gospodarstvenici gube onaj prvotni zanos upravo zbog te silne papirologije tako da evo ovo što se čini na transformaciji digitalne tehnologije zaista za svaku pohvalu. I zato pozdravljam djelovanje Središnjeg ureda za razvoj digitalnog društva. Zasigurno je pred njima još mnogo posla, ali kao što smo imali prilike vidjeti ovdje iz replika, dosta se toga učinilo i čini se, a bitno je i važno naglasiti da su značajna financijska sredstva osigurana upravo za ovu namjenu. Čuli smo spominje se 3 milijarde kuna čak i više. A također je rečeno da ovo razdoblje, ovo desetljeće se naziva i digitalno desetljeće koje će oblikovati naša društva, način poslovanja i način na koji komuniciramo s našim institucijama. U narednih nekoliko godina rekli smo da će ovo biti jedno od glavnih strateških ciljeva, znači digitalna transformacija javne uprave, poslovanja hrvatskog društva i isto tako evo imali smo priliku čuti i spominjanje i arhivistike. Ja bih ne iz nekih lokalpatriotskih razloga spomenio upravo značajan projekt u ovom kontekstu na području Splitsko-dalmatinske županije kao što vam je poznato, a reformom javne uprave županije su preuzele dotada državne urede uprave i jasno mnoštvo je to dokumentacije, mnoštvo je to arhiva koji su često puta neuređeni, neusklađeni tako da evo Splitsko-dalmatinska županija primjerice je među prvima krenula u osiguranje prostora u gospodarskoj zoni Dicmo i u proteklih 2 godine smo, ako želim biti, a želim biti slikovit znači oko milijun predmeta ili 4 kilometra predmeta smo tehnički pripremili za evo pitanje vrlo kratkog razdoblja je kada će to sve to biti digitalizirano i znamo na koji način će se sve to našim sugrađanima ubrzati i učiniti učinkovitije i dostupnije sami dolazak do određenih dokumenata. Pošto je ovaj današnji materijal i točke dosta koncizan, sadržajan i u jednom kratkom opsegu vjerojatno ste svi čitali tako da ja neću ponavljati ono što je rekao i državni tajnik i što ste vi zasigurno čitali već kao evo, podvući kao jedan bitni zaključak. A to je da donošenjem ovog zakona će se otkloniti nedoumice o uvjetima potrebnim za priznavanje elektroničkih dokumenata u pravnom prometu i izvršiti usklađenje sa Uredbama EIDAS odnosno nacionalno zakonodavstvo će se uskladiti s europskim pravnim stečevinama. Rekli smo da je dosadašnji zakon bio arhaičan i upravo je to razlog ovog pravnog procesa i kako sam rekao na početku Klub HDZ-a će podržati ovaj prijedlog zakona. Hvala lijepa.
Hvala i vama. Gospodin Tomislav Okroša, Klub zastupnika HDZ-a završno. Izvolite.
Hvala lijepo poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. Poštovani državni tajniče Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva, donošenjem Zakona o elektroničkoj ispravi 2005. godine uzet je u obzir informacijske tehnologije na društvo i osvijestila se potreba za modernizacijom regulacije elektronički potpisanih dokumenta. Pristup koji je uzet prilikom izrade zakona zauzeo je kao temeljni stav da dokument koji je elektronički potpisan treba regulirati u našem pravnom sustavu kao poseban pravni institut. Taj pristup je zamijenjen novom premisom Uredbe EIDAS iz koje proizlazi da se pravna valjanost i važnost elektroničkih dokumenata postiže odredbama o zabrani njihove diskriminacije u usporedbi s onima na papiru pod uvjetom upotrebe elektroničkog potpisa. Zakon od adresata traži taksativno zadovoljenje elemenata elektroničke isprave koji su u tehnološkom smislu zastarjeli te koristi terminologiju iz Zakona o elektroničkom potpisu koja je van snage od kolovoza 2017. godine. I prilikom definiranja pojedinih pojmova ne prati suvremeni tehnološko pravni okvir. Uredba o Uredskom poslovanju koju je Vlada RH donijela 1. srpnja 2021. godine u potpunosti obuhvaća elemente dokumentacijskog ciklusa elektroničkih dokumenata u okviru Uredbe EIDAS, a koji su navedeni ovim zakonom te propisuje pravila i mjere uredskog poslovanja u obavljanju poslova državne uprave usklađene s navedenom uredbom eIDAS. Donošenjem zakona posljedično će se otkloniti zbunjujuća situacija za obveznike adresata zakona i uredbe eIDAS, smanjit će se pravno faktične nedoumice o uvjetima potrebnim za priznavanje elektroničkih dokumenata u pravnom prometu i izvršiti usklađenje s uredbom eIDAS odnosno nacionalnom zakonodavstvu, uskladit će se također sve sa europskom pravnom stečevinom. Predviđa se odgođeno stupanje na snagu zakona s danom 1. svibnja 2023.g. kako bi se izbjegao nastanak eventualnih pravnih praznina odnosno kako bi se tijelima ostavilo dovoljno vremena za prilagodbu postojećih odnosno donošenje novih propisa kojima će se predmetna materija u potpunosti regulirati u skladu s navedenom uredbom eIDAS. Stoga je nesporna potreba uklanjanja iz pravnog poretka zakona kao nepotrebnog s obzirom na to da je donesena uredbom eIDAS i zakon o provedbi navedene uredbe, a čija pravna primjena je obvezujuća, a koji na drugačiji način od zakona reguliraju predmetnu materiju. Navedeni propisi predstavljaju pravni temelj za korištenje u nacionalnom zakonodavstvu elektroničkog kvalificiranog potpisa i elektroničkog pečata kao usluge povjerenja koje imaju jednaki pravni učinak kao vlastoručni potpis i priznaju se u svim državama članicama EU. Iz obrazloženja predlagatelja zakona jasno vidimo dva smjera, prvi je olakšanje poslovanja u Hrvatskoj, a drugi je usklađivanje s direktivom EU. U oba slučaja radi se o pozitivnim efektima koji će ovaj zakon o ukidanju drugog zastarjelog zakona postići. Razgovarajući s domaćim poduzetnicima i malim obrtnicima često čujemo prigovore vezane uz prenormiranost te birokratiziranost hrvatskog gospodarstva. Ovime se broj tih normi smanjuje, također se ovim olakšava birokratski pritisak prema svima njima. Osim što ćemo donošenjem ovog zakona biti u korak s modernim tehnologijama ujedno ćemo pomoći našim poduzetnicima i obrtnicima da lakše posluju. Uz ovo želim napomenuti kako je nedavno objavljeno istraživanje pokazalo da Hrvatska raste na ljestvicama slobode i lakoće poslovanja, konkretno prema podacima Heritage Foundation za Hrvatsku je vidljivo da raste indeks ekonomske slobode. S tim na umu nastavimo voditi Hrvatsku pravim putem i donesimo ovaj zakon jednoglasno kako bi svim našim poduzetnicima i obrtnicima omogućili još lakše poslovanje. Klub HDZ-a podržat će ovaj prijedlog zakona. Hvala.
Hvala i vama. Tako zaključujem raspravu i glasat ćemo kada se steknu uvjeti.