Hvala lijepo gospodine predsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Dakle, vrlo kratko. Što uređuje inače Carinski zakon? I prošle godine kada su bile izmjene, odnosno kada smo o njemu raspravljali, samo ukratko. Dakle, da uređuje ovlasti i postupanja carinske službe te prava i obveze osoba koje sudjeluju u postupku sa robom koja se unosi, iznosi, provozi i prenosi na carinskom području Republike Hrvatske ili se kreće između carinskog područja Republike Hrvatske i trećih država. Ovim izmjenama i dopunama koje su ispred vas, dakle imamo jednu, možemo reći tako jedinu izmjenu, a to je dakle u odredbe članka 224. Dakle, ovim izmjenama, odnosno prijedlogom izmjena i dopuna definira se, odnosno cjelovito se uređuju pravni odnosi u vezi s obvezom naknadnog knjiženja kada svota davanja proizašla iz carinskog duga nije proknjižena na propisani način ili je proknjižena u nižem iznosu od onog koji se potražuje te se tako u potpunosti usklađuju odredbe što uređuju naknadno knjiženje carinskog duga. Dozvolite mi isto tako da kažem, evo i iz iskustava sa pojedinih odbora, prije svega sa matičnog odbora gdje su bila postavljena isto tako pitanja pojedinih zastupnika o razlozima ponovnih ovih izmjena. Moram reći dakle da je ovo vezano isključivo uz Poglavlje 33 – Financijske i proračunske odredbe. Dakle, naša namjera je bila u potpunosti uskladiti sa poglavljem Carinske unije, međutim naknadnom, možemo reći tako inspekcijom, naknadnom misijom Europske komisije koja je bila ovdje u Zagrebu je utvrđeno da u ovome je članku potrebno detaljnije propisati, odnosno urediti ove pravne odnose vezane uz naknadno knjiženje carinske svote, odnosno carinskog duga. Hvala lijepa.
Hvala. Žele li izvjestitelji radnih tijela? Da. U ime Odbora za financije i državni proračun, predsjednik odbora, gospodin Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče sa suradnikom, cijenjeni kolegice i kolege. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora raspravio je na 31. sjednici održanoj 27. ožujka 2009. godine Prijedlog zakona o izmjeni Carinskog zakona, s Konačnim prijedlogom zakona i to raspravljao je kao matično radni tijelo. Uvodno je predstavnik Vlade Republike Hrvatske istaknuo da se predloženom izmjenom ovoga zakona ispunjava obveza preuzeta tijekom pregovaračkog procesa u Poglavlju 33 – Financijske i proračunske odredbe u svezi naknadnog knjiženja carinskog duga. Takvom izmjenom predmetnog zakona vrši se daljnje usklađenje hrvatskog carinskog pravnog sustava sa pravnom stečevinom Europske unije u Poglavlju 29 – Carinska unija. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora jednoglasno je podržao prijedlog Vlade Republike Hrvatske da se ovaj zakon donese po hitnom postupku sukladno članku 161. Poslovnika Hrvatskog sabora budući se njegovim donošenjem uređuje zakonodavstvo Republike Hrvatske s pravnom stečevinom Europske unije. Odbor za financije i državni proračun Hrvatskog sabora jednoglasno je bez rasprave odlučio predložiti Hrvatskom saboru donošenje Zakona o izmjeni Carinskog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. Otvaram raspravu. U ime kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, gospodo državni tajnici, uvažena gospodo zastupnici. Pred nama je Konačni prijedlog zakona o izmjeni Carinskog zakona i u ovome zakonu se između ostalog kaže, evo ja ću to i citirati, da reforma carinskog zakonodavstva Republike Hrvatske kao i proces usklađivanja sadašnjeg Carinskog zakona i provedbenih propisa sa carinskim zakonodavstvom Europske unije. Započeli su '99. godine s donošenjem i početkom primjene odnosnih propisa, pa se onda dalje ovdje navodi da kontinuirano prateći izmjene europskih propisa i s ciljem postupnog osposobljavanja mjerodavnih hrvatskih zakonodavnih i upravnih struktura u procesu izgradnje novog carinskog sustava propisi hrvatskog carinskog sustava višestruko su usklađivani s propisima carinskog sustava Europske unije i to izmjenama Carinskog zakona, "Narodne novine" od '99. pa sve tu do, ne znam, 2008. itd., itd. Evo, ja bih bio ovdje sigurno presretan da hrvatski carinski sustav je usklađen sa sustavom Europske unije. Međutim, taj sustav nije usklađen, što god neko Ministarstvo financija tvrdilo. Još bih bio sretniji da se što je moguće prije on uskladi sa sustavom Europske unije. Ovo što mi danas imamo, to je sve, samo ne europski standard. Da li će o tome u dogledno vrijeme u ovoj zemlji netko povesti računa, ja to ne znam, ali sam siguran da niti u jednoj zemlji Europske unije, Zapadnog Balkana, Azije ili Afrike, Sjevernog ili Južnog pola tvrtke koje uvoze robu, tvrdim da ni u jednoj od tih zemalja tvrtke koje uvoze robu nisu u situaciji u kojoj su tvrtke iz Republike Hrvatske. Tvrtke u Republici Hrvatskoj moraju u roku od 8 dana od kada robu prijave ili uvezu platiti i PDV i carinu. Toga nema niti u jednoj zemlji na kugli zemaljskoj. To je naprosto neshvatljivo, neću reći kriminal, ali to je neshvatljivo. Zašto? Jer se u pravilu te norme onda odnose samo na male trgovce, na male uvoznike, na male obrtnike ili trgovine, a u pravilu su tih odredbi izostavljene velike trgovačke kuće ili velike tvrtke. Njima se redovito izlazi u susret, a mali moraju u roku od 8 dana platiti i carinu i PDV. I to je jedan od razloga zašto u ovom trenutku i opada prihod od PDV-a. Ja volim reći jasno da nitko u ovoj zemlji nije za veće poreze, pa samim time nisam niti ja ali tvrdim kada bi PDV i plaćali po stopi od 23%, ne 22% ništa se dramatično ne bi dogodilo, to bi na sebe preuzeli trgovci ali im onda tim trgovcima treba nešto drugo dati ili gospodarstvu da PDV plaćaju ne u roku od 30 dana nego 60 dana i da se carina također plaća ne u roku od 8 dana niti kao što je to bilo do ljeta prošle godine u roku od 30 dana nego da se to plaća u roku od 60 dana. Zašto je uvedeno uopće to načelo da trgovci ili uvoznici moraju platiti carinu a na carinu i PDV u roku od osam dana. Ja tvrdim da što više malih propadne, da što više malih krahira, da što više tih malih nestane sa tržišta i da svoje mjesto ustupi velikim uvoznicima, velikim trgovačkim kućama itd. I onda si postavlja pitanje čovjek što se tu događa. Mali zatvaraju, mali propadaju, mali nam nestaju sa tržišta, opstaju samo veliki. Ja ne bježim od istine. I veliki jasno zapošljavaju, i veliki pune proračun, možda će netko reći više nego oni mali ali kada dođe u neki grad na primjer jedan veliki trgovački lanac taj veliki trgovački lanac za sobom ostavlja pustoš onda u pravilu ne 10 ili 50 nego i stotinjak tih malih zatvara ta svoja vrata i tvrdim da dva, tri puta više ljudi u tom gradu ostaje bez posla kada dođe veliki trgovački lanac no prije kada su u tom gradu radili ti mali trgovci. Zato ono na što bi klub IDS-a apelirao da se plaćanje carine i PDV-a pri uvozu vrati na onih 30 dana kao što smo, barem na 30 dana, znam da neće biti to na 60 dana, to je gotovo nemoguće u ovoj situaciji. Znači, da se vrati na 30 dana kao što je to bio slučaj recimo tamo do šestog, sedmog mjeseca prošle godine. Znači, svaku novu zakonsku izmjenu koju imamo ta zakonska izmjena je na gore a ne na bolje. To je isto kao i kod trgovina, i radom trgovina nedjeljom ili blagdanima. Pamet u glavu gospodo, mijenjajmo te odredbe. Treba netko poslati poruku i gospodinu Bozaniću i Barišiću splitsko-makarskom biskupu koji kaže da rad oplemenjuje čovjeka osim nedjeljom. Pa neka se gospoda ugledaju kako radi nedjeljom Vatikan koji je sav otvoren i svi normalno najbolje rade nedjeljom. Ide sezona, nema novaca u proračunu ni za Crkvu, ni za nas, ni za zaposlene, ni za suce, ni za investicije, ni za policajce, ni za liječnike, ni za učitelje a mi branimo ljudima da rade nedjeljom. Jednostavno, po meni je to činjenje zla ovoj državi i valjda će se jednog dana to promijeniti. Ja mogu shvatiti da trgovci rade bez dobiti po onoj logici "sve dam samo da prodam" ali ne mogu shvatiti da se kada su u Dubrovniku recimo u nedjelju dva kruzera i kad se iskrcava 2, 3 tisuće ljudi sa svakoga od njih ili sa oba, svejedno sve trgovine zatvorene. To jednostavno ne mogu shvatiti. Ne mogu shvatiti, sad ide Uskrs u Istri. Pa bit će 30 tisuća gostiju. Pa neka svaki gost u ta tri dana potroši 10 eura pa onda ajde izračunajte koliko je to novaca u državnom proračunu. Tvrdim samo od PDV-a se može kupiti jedan raskošni blindirani BMW. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja i moj BMW. Nije moj nažalost. Daj Bože da je moj ali nije. I ja vas samo molim da se jednostavno pošalje ta poruka i Kaptolu i sindikatima da treba naprosto raditi. Kaptol, danas čitam, traži od Republike Hrvatske samo u Zagrebu još 35 tisuća nekretnina. Pa ajde, prenesimo im onda cijelu državu pa da vidimo da li bi se onda radilo ili se ne bi radilo nedjeljom. Premijer otvara jaje jučer ovdje na Trgu Svetoga Marka ali Crkva je malo praktičnija. Vidimo da se itekako bore za povrat tobože njihove imovine. No, sve u svemu mislim da ono što je suština kod ovoga Zakona o carini je izjednačavanje te naše prakse sa europskom praksom a ne da se recimo carina, da se PDV u ovoj zemlji mora plaćati u roku od 8 dana. Pa tko može uvesti robu, ocariniti robu, prodati robu i nešto zaraditi? Ne može nitko. Ja vas molim da imate to na umu i barem nam vratite one norme koje su bile na snazi do 7. mjeseca prošle godine.
U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa. Gospodine predsjedniče, poštovani državni tajniče, cijenjeni kolegice i kolege. Za razliku od kolege Kajina koji je malo izlazio iz okvira dnevnog reda i koristio prigodu kritički govoriti o drugim stvarima koje nisu vezane za Carinski zakon a ponajprije o Crkvi ja ću se zadržati samo na Carinskom zakonu koji inače općenito govoreći uređuje ovlasti i postupanje carinske službe i prava i obveze svake osobe koja sudjeluje u postupku s robom koja se unosi, iznosi, provozi ili prenosi na carinskom području Republike Hrvatske ili se kreće između carinskog područja Republike Hrvatske i trećih osoba. Čuli smo i od izlaganja državnog tajnika da je u svibnju prošle godine je donesen Carinski zakon koji je bio usklađen sa stavovima Europske komisije, međutim naknadnom inspekcijom je utvrđeno da se u malom dijelu kad se uređuje odnosi sa carinskim dugom, utvrđenim carinskim dugom potrebno ukazuje potreba korekcije jednog članka u jednom malom tehničkom detalju. Ova obveza i ova izmjena Carinskog zakona se temelji i na mišljenju Europske komisije o zahtjevu za članstvo Republike Hrvatske u Europsku uniju, temelji se na odluci Vijeća o načelima, prioritetima i uvjetima sadržanim u europskom partnerstvu s Hrvatskom iz 2004. godine i obvezi preuzete tijekom pregovaračkog procesa u poglavlju 33. financijske proračunske odredbe. S ovom izmjenom zakona se vrši daljnje i ja vjerujem konačno usklađenje hrvatskog carinskog zakonodavstva sa propisima carinskog sustava Europske unije. Kolega Kajin je govorio u ime kluba IDS-a da ne samo o carinskim odredbama nego i o primjeni Carinskog zakona je klub HDZ podržava usklađivanje Carinskog zakona sa zakonodavstvom Europske komisije, ali isto tako podupire i dosljedniju primjenu svakog zakona, pa tako i Carinskog zakona. Ovo što smo čuli da se posebno tretiraju mali i veliki trgovci, to je problematika ako je to tako, to je problematika onda primjene Carinskog zakona, a ne uredba Carinskog zakona. I klub HDZ-a isto tako podupire i čvrsto stoji da se na svaku pravnu i fizičku osobu primjenjuje isti tretman i zakon jednako primjenjuje. O problematici naplate carine i PDV-a, dugo sam radio u vanjskoj trgovini pa znam da većina zemalja isto tako odmah naplaćuje sve obveze nakon uvoza. I carina i trošarina i PDV-a. Ovim izmjenama Carinskog zakona bilo je najprije uređeno u poglavlju 33. preuzeta obveza da se do kraja drugog kvartala mora izvršiti naknadno knjiženje carinskog duga. Izmjenom novom odredbom članka 224. Carinskog zakona cjelovito se sada uređuju pravni odnosi u svezi s obrazovnog naknadnog knjiženja carinskog duga. Naime, bilo je situacija kada uopće nije proknjižen iznos carinskog duga ili kada je proknjižen u manjem iznosu od stvarnog carinskog duga. Sada s ovom izmjenom to uređuje na način da se najkasnije u roku od 2 dana mora proknjižiti utvrđeni carinski dug ili onaj dio carinskog duga koji je manje bio proknjižen. Zbog svega navedenog klub HDZ-a podržava ovu izmjenu Carinskog zakona, i podupire svakako dosljednu primjenu tog Carinskog zakona. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Obzirom na to koliko nas je prisutnih, evo prijepodne u sabornici očito je ovaj prijedlog zakona daleko manje atraktivan od jučerašnjeg rebalansa proračuna, iako zapravo ima jako puno dodirnih točaka obzirom na činjenicu da su carine vrlo važan prihod državnog proračuna. Pa evo o Carinskom zakonu kao temeljnom propisu hrvatskog carinskog pravnog sustava, razgovarali smo prije nepunu godinu dana, u svibnju 2008. Tada usvojenim izmjenama i dopuna Carinskog zakona izvršene su obveze preuzete iz pregovaračkog stajališta za poglavlje – 29. Carinska unija. U međuvremenu tijekom pregovor o poglavlju – 33. Financijske i proračunske odredbe ukazala se potreba dodatnog usklađivanja Carinskog zakona, srećom eto u samo jednom području. Riječ je o dijelu koje se odnosi na naknadno knjiženje carinskog duga. U tom smislu predloženim izmjenama Carinskog zakona koje se eto nalaze ovoga trenutka pred nama, vrši se daljnje usklađivanje hrvatskog carinskog pravnog sustava s pravnom stečevinom Europske unije sadržanog upravo u poglavlju – 29. Carinska unija. Ovo usklađivanje započeto je kako je uvodno rekao gospodin državni tajnik prije 10 godina, 1999. Do sada je Carinski zakon više puta mijenjan, a sigurno je da i ovo usklađenje neće biti posljednje, biti će ih još do konačnog ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Kada to kažem, onda moram reći i to da je zapravo teško prihvatiti da se usklađenje jednog propisa ne može istovremeno vršiti s više aspekata, tj. s više pregovaračkih poglavlja, već samo s jednim, tako da se isti zakoni višekratno kraćaju u saborsku proceduru na doradu, odnosno stalno se mogli bismo reći vrte u krug. Eto, nedavno smo po istom principu raspravljali o Zakonu o elektroničkoj trgovini, a i o još nekima. Što se zapravo ovim prijedlogom mijenja? Mijenja se članka 224. aktualnog Carinskog zakona i to na način da se njegovim noveliranjem cjelovito uređuju pravni odnosi vezani uz obvezu naknadnog knjiženja carinskog duga. Što je uopće naknadno knjiženje carinskog duga, odnosno kako do njega dolazi? Člankom 221. u poglavlju 3. aktualnog Carinskog zakona, koji se zove Naplata carinskog duga, propisana je obveza carinarnice da svaku svotu uvozne ili izvozne carine proizašle iz carinskog duga, mora obračunati i proknjižiti odmah čim dobije potrebne podatke, tj. čim utvrdi dužnika i naravno svotu carinskog dugovanja. Dalje člankom 222. utvrđeni su rokovi knjiženja carinskog duga u situacijama kada je roba stavljena u neki od postupaka, osim u postupak za privremeni uvoz s djelomičnim oslobođenjem od plaćanja uvozne carine. Dalje, člankom 223. omogućeno je produžavanje rokova iz članka 222. ako su posebne okolnosti onemogućile carinarnicu da knjiženje provede u propisanom roku. Zašto se uopće pridaje takva važnost rokovima knjiženja carinskog duga? Pa zato što od trenutka knjiženja carinskog duga na carinskoj deklaraciji, bilo redovnog, bilo naknadnog zapravo počinje teći rok naplate carinskog duga. I eto, konačno dolazimo do članka 224. koji je predmet ove izmjene, a koji govori o situaciji kada carinski dug nije proknjižen na propisani način, dakle u skladu sa naprijed opisanim člancima 222. i 223. zakona ili ako jest proknjižen ali u nižem iznosu od zakonskog dugovanja. Eto upravo u takvim slučajevima mora se izvršiti naknadno knjiženje carinskog duga ili njegovog preostalog dijela. Naknadno knjiženje mora se obaviti u roku od dva dana, od dana kada carinarnica utvrdi tu činjenicu i bude u mogućnosti utvrditi dužnika i izračunati dužni iznos. U nastavku ovog članka govori se o slučajevima kada se naknadno knjiženje neće provesti. Tako je odredba točke A ostala sadržajno nepromijenjena, a ona govori o tome, da se naknadno knjiženje neće provesti u slučaju kada je odluka o tome da se davanja ne proknjiže ili da se proknjiže ali u iznosu manje od zakonskog duga, donesena na temelju naknadno poništenih akata. Stvarnu novelu članka 224. predstavljaju točke B i C koje predviđaju potpuno nove slučajeve u kojima se ne provodi naknadno knjiženje carinskog duga. Tako primjerice točka B kaže, da se naknadno knjiženje neće provesti u slučaju kada svota duga nije proknjižena zbog pogreške carinskih tijela, a koju pogrešku dužnik nije mogao otkriti postupajući dakako u dobroj vjeri i u skladu s važećim odredbama o carinskim deklaracijama. U istoj točci detaljno se razrađuju i okolnosti kada svota carinskog duga nije proknjižena zbog povlaštenog postupanja s robom. Točkom pak C članka 224. utvrđeno je da se naknadno knjiženje neće provesti ako je iznos carinskog duga manji od iznosa za koji Vlada Republike Hrvatske propiše da se neće naknadno knjižiti. Eto kako ovaj zakonski prijedlog predstavlja još jedan korak u harmonizaciji hrvatskog carinskog sustava sa carinskim kodeksom Europske unije, kao što sam uvodno rekla, sigurno je da i to nije posljednje usklađenje klub SDP-a podržava ovaj prijedlog zakona. Ovo tim više što je riječ o jednom tehničkom usklađenju koje će doprinijeti sve obuhvatnijoj i efikasnijoj naplati carine kao važnog prihoda državnog proračuna a složiti ćemo se svi u ovim recesijskim vremenima naplata svake kune je izuzetno važna. Hvala lijepa.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Prvi je gospodin zastupnik Krešo Filipović. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani gospodine državni tajniče, kolegice i kolege zastupnici. Evo dozvolite i meni da dam svoj doprinos u raspravi i ovim Izmjenama carinskog zakona i dakako kao i kolega Marić evo i kolegica koja je govorila u ime Kluba SDP-a ja ću se zadržati isključivo na temi koja je na dnevnom redu i imali smo priliku i danas uvodno i jučer vidjeti kako to izgleda kada se značajno skreće od teme od koje se raspravlja, meni je uistinu bilo jako teško slušati jučer raspravu o državnom proračunu Republike. Naime, ovim zakonom, zakonskim prijedlogom kao i onim opsežnijim Izmjenama i dopunama Carinskog zakona iz svibnja prošle godine, dodatno se usklađuje carinski sustav Republike Hrvatske sa pravnom stečevinom Europske unije u Poglavlju 29. carinska Unija. Carinski sustav Republike Hrvatske počiva na nekoliko osnovnih propisa kao što su Carinski zakon, Zakon o carinskoj tarifi i Zakon o carinskoj službi, od kojih je dakako najznačajniji Carinski zakon. On je kao što je to slučaj i u drugim zemljama svijeta i Europe, iznimno opsežan, složen i zahtjevan sustav koji ne podrazumijeva samo primjenu carinskih propisa nego i brojnih drugih koji isto tako imaju svoj utjecaj na funkcioniranje carinskog sustava. Dakle da bi se u potpunosti razumio i spoznao carinski sustav jedne zemlje, nužno je osim carinskih propisa te zemlje poznavati i veliki dio njenog opsežnog, zakonodavnog sustava. Dakako da carinski sustav osim kvalitetne pravne infrastrukture koja uređuje prava i obveze osoba koje sudjeluju u putničkom ili robnom prometu između carinskog područja Republike Hrvatske i stranih carinskih područja te propisuje pojedine carinske postupke ili bolje rečeno carinske procedure isto tako podrazumijeva kvalitetnu tehničku a poglavito educiranu kadrovsku infrastrukturu kako bi mogao u potpunosti ispuniti ulogu koja mu je namijenjena. Osobno sam mišljenja kako je mlada Hrvatska država u prethodnom razdoblju učinila jako puno na uspostavi jednog modernog carinskog sustava koji je već danas u potpunosti usklađen sa pravnom stečevinom Europske unije te u potpunosti opravdava svrhu svoga postojanja. Na tome treba čestitati svim nadležnim državnim institucijama bez čijeg predanog rada i kontinuiranog usavršavanja stanje ne bi bilo ni približno isto. S obzirom da carinski sustav predstavlja i dokaz suvereniteta te teritorijalnog integriteta svake uređene države, njegovo besprijekorno funkcioniranje od iznimnog je značaja za sigurnost svake države. Taj značaj proizlazi iz svrhe postojanja i uređenja carinskog sustava, te fiskalnog i zaštitnog karaktera same carine kao najstarijeg instrumenta vanjskotrgovinske politike. Dakle, svrha i uloga carinskog sustava, te u okviru zakona propisanih carinskih postupaka, osim osiguranja dosljedne primjene carinskih propisa i zakonitog postupanja u putničkom i robnom prometu na carinskom području Republike Hrvatske jeste i u smanjenju rizika odnosno otklanjanju eventualnih neželjenih događaja koji bi mogli nastati, unosom, iznosom prijevozom, provozom, prijenosom i uporabom strane robe na carinskom području Republike Hrvatske ali isto tako i postupcima određenih stranih osoba ili skupina. Upravo iz prethodno navedenog možemo zaključiti kako je carinski sustav iznimno značajan te da je njegova uloga višestruka i ugleda se kao prvo u zaštiti financijskih interesa Republike Hrvatske, zatim u zaštiti sigurnosti općenito te u borbi protiv međunarodnog kriminala i globalnog terorizma. Sve prethodno izrečeno jasno govori o značaju ali i kompleksnosti carinskog sustava, pa tako i carinskog sustava Republike Hrvatske. Stoga nas ne treba čuditi učestalost Izmjena i dopuna Carinskog zakona poglavito ako imamo u vidu globalna kretanja po pitanju gospodarstva i trgovine, te stalnu težnju suvremenih carinskih službi koji s jedne strane idu u pravcu pojednostavljenja i ubrzanja postupka protoka roba i ljudi u međunarodnom trgovinskom prometu, te skraćivanja carinskih postupaka a s druge strane unaprjeđenja sigurnosnog i zaštitnog aspekta carinskih sustava. Reforma carinskog sustava odnosno zakonodavstva Republike Hrvatske i proces usklađivanja Carinskog zakona i njegovih provedbenih propisa sa zakonodavstvom Europske unije, evo mogli smo čuti danas u više navrata, započela je još 1999. godine. Carinski zakon Republike Hrvatske i Uredba za provedbu carinskog zakona u prethodnim godinama mijenjana je u više navrata a sve u cilju postupnog osposobljavanja mjerodavnih hrvatskih zakonodavnih i upravnih struktura u izgradnji novog i modernog carinskog sustava usklađenog sa važećim odredbama carinskih propisa i praksom zemalja Europske unije. Bitno je naglasiti kako je razina usklađenosti Carinskog zakona iznimno visoka jer su njegovim posljednjim izmjenama i dopunama u cijelosti izvršene obveze preuzete iz pregovaračkog stajališta Poglavlje 29. Carinska unija. Ove Izmjene i dopune Carinskog zakona čisto su tehničke naravi i proizašle su iz pregovora vezanih uz Poglavlje 33 Financijske i proračunske odredbe tijekom kojih se ukazala potreba dodatnog usklađivanja odredbi carinskog zakona u dijelu koji se odnosi na knjiženje carinskog duga. Praktično se radi o izmjeni jednog članka koji se u jednom dijelu nomotehnički uređuje a u drugom dijelu dopunjuje. Kako bi se cjelovito uredio pravni odnos, u svezi sa obvezom, naknadom knjiženja, kada svota davanja proizašla iz carinskog duga nije proknjižena na propisani način ili je proknjižena u nižem iznosu od onoga koji se potražuje. Na taj način u potpunosti se usklađuju odredbe Carinskog zakona koji uređuju naknadu i knjiženje, svote carinskog duga a ujedno se vrši daljnje usklađivanje hrvatskog carinskog pravnog sustava sa pravnom stečevinom Europske unije. Radi svega prethodno iznesenog ja ću osobno ovaj zakon u potpunosti podržati. Hvala lijepo.
Hvala imamo jednu repliku, gospođa Ingrid Antičević-Marinović, izvolite.
Da, kao što su rekli kolege ispred i evo kolega s pravom ističe da treba podržati ovaj zakon i kao što je to rekla i naša kolegica Jelaš govoreći u ime Kluba SDP-a. Ali zaista se postavlja pitanje primjene i postojećeg Carinskog zakona. Ovo su jedni visoki kriteriji. Mi moramo shvatiti da je carinska služba iznimno važna, prije svega za prihode, za državni fiskus, to je broj jedan. A drugo, jako je važna u borbi protiv korupcije i organiziranog kriminaliteta što kolega i spominje. Zato je i nedopustivo da carina služi kao primjer za … [[Govornica se ne razumije.]] Mi smo svjesni da ćemo morati otpustiti veći broj carinika. Međutim, užurbano se vrši zapošljavanje novih ljudi pa imamo primjer, evo ja sada neću govoriti o imenima, ali imamo primjer da je čovjek postavljen za šefa ispostave prije nego što je ta ispostava uopće i formalno organizirana odnosno otpočela s radom. Također, sindikalno organiziranje unutar carine vodi do toga da mnogi imaju problema s nadređenima zbog svog revnog obavljanja posla. Što se njima događa? Vrše razni premještaji, počesto i nezakoniti ili se zloupotrebljava taj premještaj kao način pritiska na nepoćudne carinske službenike. Nedavna pogibija Ecija Zeca, dakle službenika carinarnice Pula dovodi se s tim u vezu. On je poginuo upravo na poslu odnosno na putu od Žminja, odakle radi do carinarnice Pula. O tome dakle govori i Nezavisni sindikat carinika, upozorava na te stvari, ali očito nitko ne reagira. Ovo je jedan zorni primjer kako u biti angažman, stručni angažman, revnosni angažman se ne nagrađuje nego dapače ljudi trpe posljedice. Nažalost, tako je u društvu gotovo u svim segmentima.
Hvala. Odgovor, gospodin Filipović.
Hvala lijepa. Ja jesam zaista u svojoj raspravi govorio o važnosti carinskog sustava svake države, pa tako i Republike Hrvatske, dakle u onome fiskalnom dijelu, a i o ovome sigurnosnom dijelu koji ste vi spomenuli. Meni zaista nije jasno zašto ste vi sad replicirali, jer vi ste govorili o sasvim nečem drugom. Dakle, govorili ste o svojim nekakvim maštama primanja podobnih. Mi znamo po kojem se zakonu primaju državni službenici i namještenici i znamo kako to funkcionira. Vi ste isto tako dobro upoznati da se ne može niti jedna procedura vezana uz taj zakon promašiti i niti jedan službenik ne može biti prethodno primljen u državnu upravu prije nego što je natječaj objavljen, odnosno prije nego što su Pravilnikom o unutarnjem redu predviđena određena radna mjesta. O ovim drugim stvarima koje ste vi govorili ja uopće ne razumijem, ja takvim informacija o čemu ste vi govorili nemam. Ali me stvarno začuđuje kako SDP, to smo jučer mogli vidjeti u saborskoj raspravi o proračunu Republike Hrvatske, ja sam u više navrata ovdje reagirao da me začuđuje kako možemo tako omalovažavati djelatnike državne uprave. Upravo je to bio slučaj od predstavnika SDP-a koji su jednostavno podcjenjivali, govorili su da imamo nestručnu upravu, da imamo glomaznu upravu itd., itd. i uvijek sam stao u poziciju obrane državne uprave. A jučer smo evo imali priliku vidjeti koliko SDP vodi brigu, koliko skrbi i koliko je ražalošćen što se smanjuju plaće državnoj upravi, što se smanjuju plaće javnim službama u objektivnim okolnostima u kakvima se Republika Hrvatska danas nalazi, radi toga da bi postigli stabilnost financijskog sustava i da bi očuvali radna mjesta koja imamo u Republici Hrvatskoj. Ja zaista ne znam zašto je kolegica replicirala, jer je skretala značajno od teme i govorila je o nekakvim stvarima koje ja apsolutno ne razumijem, ustvari ja informacije o takvim stvarima ili takvim kršenjima propisa i zakona, nemam. Hvala lijepo.
Hvala. Imamo jednu povredu Poslovnika. Gospodin Damir Kajin.
Poštovani predsjedniče. Meni je izuzetno teško zbog ovoga što sam čuo od gospođe zastupnice, ja isto želim izraziti sućut obitelji Zec, ali jednako tako i obitelji Kuparić koji su stradali … [[Govornik nije uključen.]] Buzeta. Ali ne možemo to tvrditi da je zbog premještaja razlog osnovni zbog čega se to njima dogodilo. Od Žminja do Buzeta imate 50 km, koliko imate od Žminja do Pule ili od…
U čemu je povreda Poslovnika?
Pa znam da nije to ispravak Poslovnika, ali jednostavno ne može se tvrditi da je razlog … [[Govornik nije uključen.]]
Ovo je replika na repliku replike, dakle nije utemeljena na Poslovniku. Molim vas nemojmo koristit to. Na redu je gospodin zastupnik Krešimir Gulić. Izvolite.
Poštovani predsjedniče, predstavnici Vlade. Kolegice i kolege zastupnici. Evo ja ću u svakom slučaju podržati ove izmjene Carinskog zakona, jer Carinski zakon uređuje ovlasti i postupanje carinske službe te prava i obaveze osobe koje sudjeluju u postupku sa robama, koje se iznose, unose, prevoze ili prenose na carinskom području Republike Hrvatske ili se kreće između carinskog područja Republike Hrvatske i trećih država. Razlozi donošenja priloženog zakona su sljedeći. Republika Hrvatska se u okviru pregovora u poglavlju 33.-Financijske i proračunske odredbe izrijekom obavezala za usklađivanje odredba koje uređuju naknadno knjiženje svote carinskog duga najkasnije do drugog kvartala 2009. godine. Razlog je i daljnje usklađivanje hrvatskog carinskog zakonodavstva sa propisima carinskog sustava Europske unije. Što se želi postići ovim izmjenama zakona? Temeljni cilj je ispunjavanje obaveza preuzetih u okviru pregovora u poglavlju 33.-Financijske i proračunske odredbe u smislu potpunog usklađivanja odredba Carinskog zakona koje uređuje naknadno knjiženje svote carinskog duga. Nadalje, težnja je da što dosljednije usklađivanjem hrvatskog Carinskog zakona sa europskim carinskim propisima i stvaranjem pravnom okvir što sličnije ono u Europskoj uniji. U tom smislu potrebno je osigurati da carinski sustav i hrvatska carinska služba te sa njom povezani gospodarski subjekti u trenutku pridruživanja Uniji dosegnu razinu europskih carinskih standarda. Obaveza donošenja predloženog zakona utvrđena je u mišljenju Europske komisije u zahtjevu za članstvom Republike Hrvatske u Europskoj uniji, odluci vijeća o načelima, prioritetima i uvjetima sadržanim u europskom partnerstvu sa Hrvatskom iz 2004. godine, obavezama preuzetim tijekom pregovaračkih procesa u poglavlju 33.-Financijske i proračunske odredbe. Što se mijenja u ovim izmjenama? Mijenja se naknadno knjiženje svote carinskog duga. Novom odredbom članka 224. Carinskog zakona se cjelovito utvrđuju pravni odnosi u vezi sa obavezama naknadnog knjiženja kada svota davanja, proizašla iz carinskog duga, nije proknjižena na propisani način ili je proknjižena u nižem iznosu od onog koji se potražuje te se tako u potpunosti usklađuje s odredbama što utvrđuju naknadno knjiženje carinskog duga. Zbog svega prethodno navedenog podržat ću izmjene ovog zakona. Hvala.
Hvala. I gospodin Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče. Evo, ja ne ulazim u supstrat samog ovog Prijedloga zakona o izmjeni Carinskog zakona, s Konačnim prijedlogom zakona. Naime, jasno da je ovo usklađivanje sa pravnom stečevinom i zakonima Europske unije i to prema Poglavlju 33 – Financijske i proračunske odredbe kao i Poglavlje 29 – Carinska unija. Već su kolege prije mene zapravo sve rekli o sadržaju, dakle samom supstratu srži ovih prijedloga zakona, ali mene osobno više interesira nešto drugo. Naime, to je članak 2. i članak 3. u ovom Konačnom prijedlogu zakona o izmjeni Carinskog zakona. U članku 2. se kaže da propisi za provedbu ovoga zakona će se uskladiti sa odredbama ovoga zakona u roku od 3 mjeseca od dana njegova stupanja na snagu. A u članku 3., ovaj zakon stupa na snagu 8. dana od objave u "Narodim novinama". E sad, pitam se osobno, a i pitaju moju prijatelji, građani Republike Hrvatske kada već usklađujemo ove zakone sa pravnom stečevinom Europske unije, što smatram dobrim, onda se pitam kada oni to stupaju na snagu jer Europska unija nije karitativna udruga, ona ima svoje interese, ona ima također svoje ciljeve pa prema tome, ima ih i Hrvatska. Interesi su obostrani. E sada, mi donosimo ovdje zakone, da kažem punom parom, ovaj Hrvatski sabor, ovaj Visoki dom, trčimo, da kažem maraton sa zakonima i pravnom stečevinom Europske unije i mislim da smo mnoge zakone donijeli, neću reći preuranjeno, nego da smo ih trebali donijeti sa odredbom da stupaju na snagu danom stupanja Hrvatske u Europsku uniju. Dakle, kada Hrvatska uđe u Europsku uniju, onoga dana ti zakoni stupaju na snagu. Time bismo u neku ruku, ako već imamo postavljene uvjete od Europske unije, pa i ove nesretne Slovenije, došli možda u bolju poziciju za neke stvari pa se ne bi kupovalo poljoprivredno zemljište od 4 milijuna kvadrata na Pelješcu i još neke druge stvari koje danas ovdje nije vrijeme, a s obzirom i da se radi o Carinskom zakonu, dakle takve se stvari ne bi događale. Zbog toga, da zaštitimo naš hrvatski interes, mislim da ovako donositi zakone i reći da stupaju na snagu u roku od 3 mjeseca, umjesto da kažemo da stupaju na snagu, stupa prvoga dana ulaska Hrvatske u Europsku uniju. Hvala lijepo.
Hvala. U ime predlagača zaključno gospodin državni tajnik Zdravko Marić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče. Evo, samo kratko da se dakle zahvalim i klubovima i pojedinačnoj raspravi. Prije svega, što su i podržali, možemo reći tako, i prepoznali naše zajedničke napore vezane za usklađivanje našeg carinskog zakonodavstva. Samo kratko da se osvrnem dakle na ovaj dio koji se tiče uskladbe vezano za rokove plaćanja duga. Vi sami znate, prošle godine, sredinom godine smo o tome razgovarali, raspravljali ovdje u Saboru i sami znate da smo rekli dakle da je to nešto što Europska komisija, odnosno Unija inzistira i ubiti na neki način možemo reći da smo ishodili značajno vremensko razdoblje za usklađivanje i tako ostavili našem poduzetničkom sektoru dovoljno vremena da se prilagodi. Ovih 10 dana za rokove plaćanja duga od obavijesti za carinskog dužnika su u potpunosti usklađeni sa legislativom Europske unije, sve zemlje Europske unije to imaju. Isto tako, dozvolite mi evo, da kažem dakle i općenito vezano za ovo Poglavlje 29 – Carinska unija. Dakle, uz to usklađivanje vezano uz plaćanje duga, pojedine odredbe koje se tiču informacijske povezanosti, općenito informacijske tehnologije su nas doveli do toga da danas imamo vrlo jasne i signale i informacije iz Bruxellesa da smo praktički ispunili sva mjerila vezana za zatvaranje poglavlja 29. Hvala lijepo.
Hvala. Zaključujem raspravu. Odlučivati će se kad se steknu uvjeti. Treće, Konačni prijedlog zakona o izmjeni Carinskog zakona. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 312. Predlagatelj je bila Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjeni Carinskog zakona. Molim uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je ovaj Zakon o izmjeni Carinskog zakona donesen većinom glasova, 129 glasova za, 5 suzdržanih i 2 protiv.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Dakle, ovim izmjenama i dopunama zakona usklađujemo se sa zakonodavstvom Europske unije, a ovim izmjenama mora se osigurati da zdravstvene ustanove za obavljanje djelatnosti uzimanja, pohranjivanja i presađivanja tkiva moraju ishoditi odobrenje izdano od nadležnog tijela, pri čemu moraju ispunjavati propisane uvjete. Također predloženim zakonom uređuje se odobrenje za obavljanje djelatnosti uzimanje, pohranjivanje i presađivanje tkiva, dakle da to odobrenje daje ministar nadležan za zdravstvo, ako zdravstvena ustanova ispunjava uvjete za obavljanje određene djelatnosti s obzirom na prostor, stručne radnike, medicinsko-tehničku opremu, sustav kvalitete i druge uvjete. Dakle, ovim izmjenama i dopunama zakona definira se slanje obavijesti ministarstvu o svakom novom podatku koji utječe na dopunu ili izmjenu dokumentacije koja se prilaže zahtjevu za davanje odobrenja za obavljanje te djelatnosti i također ovim izmjenama važećeg zakona uređuje se da će ministar po službenoj dužnosti donijeti rješenje o oduzimanju odobrenja za obavljanje djelatnosti, ako zdravstvena ustanova više ne ispunjava propisane uvjete za obavljanje te djelatnosti. Usklađivanjem sa člankom 9. Direktive 2004/23 EZ-a, predloženi zakon sadrži posebne odredbe o uvozu i izvozu tkiva u cilju osiguranja standarda, kvalitete i sigurnosti. Uvozom i izvozom tkiva smije se baviti banka tkiva koja za to ima odobrenje ministra. Predloženim zakonom propisano je koju dokumentaciju je potrebno priložiti uz zahtjev za davanje odobrenja za uvoz tkiva kako bi se osigurali da tkivo zadovoljava propisane standarde sigurnosti i kvalitete. Također, prema članku 11. Direktive 2004/23 EZ-a te prema članku 5. i 6. Direktive 2006/86 EZ-a od 24. listopada 2006. godine kojom se provodi Direktiva 2004/23 EZ-a države članice dužne su uspostaviti sustav za dojavu, istraživanje, bilježenje i prijenos informacija o ozbiljnim i štetnim događajima i reakcijama. Predloženim zakonom posebno se uređuje da registar ozbiljnih i štetnih događaja vodi dakle Ministarstvo zdravstva te se sukladno članku 7. Direktive 2004/23 o provjeri i kontrolnim mjerama predloženim zakonom sadržavaju i propisuju odredbe o inspekcijskom nadzoru te nadzoru nad stručnim radom u ovlaštenim zdravstvenim ustanovama. Predloženi zakon također sadrži odredbe o ovlašćivanju laboratorija koji za područje Republike Hrvatske obavljaju imunogenetsku obradu i testove za određivanje podudarnosti tkiva primatelja i darivatelja i obavezna testiranja na darivateljevim dijelovima ljudskog tijela. Zahvaljujem gospodine predsjedniče.
Hvala. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Da. U ime Odbora za zdravstvo i socijalnu skrb predsjednik odbora gospodin Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, štovani državni tajniče, kolegice i kolege. Odbor za zdravstvo i socijalnu skrb je raspravljao o ovom zakonu kao matično tijelo. Prema uvodnom obrazloženju predstavnika predlagatelja zakon koji je pred nama omogućava daljnju prilagodbu domaćeg zakonodavstva zakonodavstvu Europske unije. Posebno je upozorio na odredbe o sustavu za praćenje i dojavu ozbiljnih štetnih događaja i štetnih događaja, i odredbe o registru tih događaja koje vodi Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi. Ministarstvo će pravilnikom propisati način izvješćivanja o ozbiljnim štetnim događajima, o štetnim događajima kao i o načinu vođenja njihove evidencije. Također, pravilnikom će se propisati i provođenje nadzora nad stručnim radom u ovlaštenim zdravstvenim ustanovama koje će provoditi zdravstvena inspekcija Ministarstva zdravstva i socijalne skrbi, istakao je uvodno predstavnik predlagatelja. Na početku rasprave članovi odbora istakli su značaj i važnost transplantacijskog programa u Republici Hrvatskoj pa i u Prijedlogu izmjena i dopuna Državnog proračuna predviđeno povećanje sredstava za njihovo unapređenje u tekućoj godini. Tijekom rasprave utvrđeno je da se ovim zakonom vrlo jasno definiraju uvjeti za obavljanje djelatnosti pohranjivanja tkiva, banke tkiva. Odobrenje za obavljanje djelatnosti uzimanja, presađivanja i razmjene organa daje se na rok od četiri godine. Iako se taj rok može činiti predugačak po mišljenju članova odbora on je prihvatljiv. Kako zdravstvena ustanova za dobivanje odobrenja uz ostalo mora dostaviti izvješće o pokazateljima svoje kvalitete rada izdano od Agencije za kvalitetu i akreditaciju u zdravstvu uz provođenje kvalitetnog, redovito, izvanrednog zdravstvenog nadzora koji uključuje i nadzor nad trgovačkim društvima ako obavljaju zdravstvenu djelatnost iz ovog područja postići će se učinkovita i znatno kvalitetnija kontrola zdravstvenih ustanova tijekom četverogodišnjeg razdoblja. Nakon opsežne rasprave članovi odbora su jednoglasno odlučili podržati predloženi Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja. Hvala.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime kluba HDZ-a gospodin zastupnik Andrija Hebrang. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, predstavnici ministarstva, kolegice i kolege. Pred nama je novi iskorak Ministarstva zdravstva u regulativi koja se tiče transplantacije organa i tkiva u svrhu liječenja. Ovaj puta radi se o usklađenju sa novim propisima Europske unije što je posebno značajno jer smo ušli u organizaciju eurotransplanta u kojoj dobivamo i dajemo, dakle doniramo organe na međunarodnoj razini pod strogo kontroliranim uvjetima. Zbog toga je ovo usklađivanje posebno značajno jer se inače radi o djelatnosti koja je posljednjih godina doživjela u našem zdravstvenom sustavu veliki pozitivni iskorak o čemu ću govoriti malo kasnije. Dakle, što se ovim zakonom kao što je rekao gospodin državni tajnik regulira. Prije svega, strogo se definiraju ustanove koje mogu obavljati transplantacijsku djelatnost, to su kliničke ustanove za transplantaciju organa i eksplantacijski timovi u drugim ustanovama koji moraju biti posebno educirati. I za jedno i za drugo potrebno je posebno odobrenje resornog ministarstva radi kontrole uvjeta kako kadrovskih tako i uvjeta opreme same ustanove. Ovdje se regulira uzimanje i pohranjivanje tkiva što je posebno važno jer je to jedan veliki iskorak u regulativi transplantacije i trgovine tkivima koja se intenzivno razvija kod nas i u svijetu. Posebno se određuju i ovlašteni laboratoriji koji mogu kontrolirati ova tkiva a isto tako je važno da se strogo regulira uvoz i izvoz tkiva, dakle ta nova djelatnost koja je u zamahu je ovim zakonom stavljena pod strogu kontrolu. Znači, za uvoz tkiva potrebno je dokazati korist od upotrebe uvezenog tkiva, svrha primjene te dokaz da u Hrvatskoj nema takvih raspoloživih tkiva a za izvoz je potrebno utvrditi da imamo dostatnu količinu tkiva za vlastite potrebe, dakle da imamo višak proizvedenih tkiva za izvoz a isto tako da postoji medicinski opravdani razlog za taj izvoz. Naravno da je potrebna i stroga kontrola porijekla samoga tkiva i načina prometa odnosno njegovog skladištenja. Definirani su strogo i dokumenti koji se prilažu za uvoz i izvoz tkiva. Isto tako je važno naglasiti da se u pogledu prostora, opreme i kadrova u ministarstvu izrađuje posebni pravilnik a da na njega daje svoje mišljenje i Liječnička komora. Ono što bi dalje trebalo istaknuti u ovom zakonu to je da se u cijelosti zapravo regulira inspekcijki nadzor nad ovom djelatnošću kojeg naravno provodi Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi, da se nadzor odvija ne samo nad zdravstvenim ustanovama koje su uključene u transplantaciju organa i tkiva nego i nad pravnim osobama koje se uključuju u proizvodnju i trgovinu tkivima i nad svim trgovačkim društvima koja po zakonu mogu obavljati ovu djelatnost. Dakle, nadzorom su obuhvaćeni i ti subjekti. Možda je jedan od najkvalitetnijih iskoraka strogo definiranje ozbiljnih štetnih događaja i štetnih događaja. Ozbiljni štetni događaji su događaji vezani uz uzimanje, pohranjivanje i presađivanje dijelova ljudskoga tijela ako imaju negativne posljedice širenja zaraznih bolesti, ugrožavanja zdravlja ili života bolesnika a štetni događaji su vezani uz pojave sa istim karakteristikama. I jedno i drugo se mora strogo dojavljivati Ministarstvu zdravstva, Ministarstvu zdravstva po dojavi vrši nadzor, vodi očevidnik tih štetnih i naročito štetnih događaja i u obvezi prema Europskoj uniji dostavlja dojavu o takvim događajima Centralnom europskom registru. Sa svim ovim promjenama transplantacija organa i tkiva u Hrvatskoj će biti još sigurnija nego do sada, a zakon dolazi u pravom trenutku, jer bih htio istaknuti veliki, ja bih rekao, zapravo izvanredno veliki razvoj ove grane medicine u posljednjih nekoliko godina. Iako imamo veliku tradiciju u transplantaciji, ali nije problem sam transplantirati organ, problem je organizirati sustav da to može raditi u što većem broju kako bi spasili što više života. Dakle, tu su dva velika problema. Jedan je organizirati donacijsku službu, proširiti svijest u narodu o tome što znači iz ljubavi donirati dio tijela osobe koja na žalost nema više nema šanse ostati u životu i s takvom donacijom spasiti tuđi život. Na tome se posljednjih godina učinilo jako puno. S druge strane treba stručno educirati te visoko kvalificirane timove, organizirati njihovu 24 satnu pripravnost u ograničenim financijskim uvjetima, naravno kakvi vladaju u našem zdravstvenom sustavu. Pa ipak iskorak je vrlo veliki. Ja bih samo nabrojio nekoliko pokazatelja. Transplantacija organa 1998. godine transplantirano je 48 bubrega, prošle godine 149. Dakle, utrostručio se broj transplantiranih bubrega i proširio se broj ustanova koje to rada. Gušterače 2003., 8, 2008. 14 i ove godine ćemo ih imati sigurno oko 20-ak kao što je krenulo u provom tromjesečju. Najveći iskorak je u transplantaciji jetre, jer je to i transplantacija koja je kasnije krenula. Mi smo tek 1998. mogli ovlastiti ustanove koje će se s time baviti. I te godine smo imali dvije transplantacije jetre. Prošle godine 61. a u specijaliziranoj ustanovi za transplantaciju Kliničkoj bolnici "Merkur" u kojoj imam čast i sam sudjelovati u tome, upravo ćemo proslaviti idući mjesec 300 transplantaciju jetre, to je dakle 300 spašenih života kojima bi ta usluga bila dostupna u Europskoj uniji, ali vrlo ograničeno, jer je broj doniranih jetara ograničen, a i ta usluga bi tamo bila 4 do 5 puta skuplja što sustav ne bio mogao izdržati. Posebno smo ponosni na razvoj multiorganskih transplantacija što spada u najdiferentnije zahvate u području medicine. U ovom trenutku radimo istodobnu transplantaciju bubrega i jetre, i bubrega i gušterače. Prošle godine smo napravili 14 istodobnih transplantacija bubrega i gušterače. Sve je veći broj donora, živih donora. Sa 17% smo postigli 28% organa od živih donora. A što to znači za naše bolesnike, možda najbolje govori skraćivanje liste čekanja na transplantaciju. Najveća lista čekanja naravno za bubrege, kod bolesnika koji imaju bubrežnu insuficijenciju. I ta je lista 2002. godine brojila 982 bolesnika, sada broji 346. Dakle, tri puta je smanjen broj, s čim naravno ne smijemo biti definitivno zadovoljni, nego intenzivirati nastojanje u spašavanju života još i više. I možda da se još spomene recimo naša suradnja sa "Eurotransplantom" dakle to nam je najveći dokaz da smo stručno i organizacijski dosegli europske standarde i svjetske standarde jer su nas uzeli kao ravnopravne sudionike u međunarodnoj razmjeni organa i transplantaciji. 2007. godine imali smo iz drugih zemalja 54 organa, a poslali smo 27. prošle godine smo iz drugih zemalja imali 38, a poslali 43. Dakle, otprilike podjednak broj poslanih i dobivenih, ali je prednost ta što možemo dobiti upravo organ za onoga primatelja za kojega trenutno u Hrvatskoj nema raspoloživog organa koji bi mu po tipizaciji tkiva u tom trenutku odgovarao. Dakle, s time se još više povećava mogućnost spašavanja života. Možda na kraju reći što bi još trebalo napraviti u ovom području, osim ovakve dobre zakonske regulative koja mora pratiti razvoj struke, dakle jamči i razvoj kvalitete i nadzora čitavog sustava. Trebali bi poraditi još na proširenju naših usluga na transplantaciji pluća. Imamo tim koji to može izvesti ali potrebno je uložiti dosta novaca u rekonstrukciju naše specijalizirane Bolnice za plućne i torakalne bolesti "Jordanovac". Vjerujem da će ministarstvo to imati u vidu idućih godina. I onda ćemo moći reći da nudimo našim pacijentima i uz transplantaciju srca i sve ostale koje sam spomenuo, sve one usluge koje ima svaki europski stanovnik. Prema tome, možemo reći da i ovdje naše zdravstvo prati razvoj europskog zdravstva. Ali s ovim novim zakonom koji je pred nama i razvoj europskog zakonodavstva i zato predlažemo da se prihvati. Hvala lijepo.
Hvala. U ime kluba SDP-a gospođa zastupnica Biljana Borzan. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine predsjedniče. Kratko bih evo rekla u ima kluba SDP-a budući da je ovo jedna tema na kojoj se zaista mislim može vrlo lako postići konsenzus među svim strankama. Dakle, svaki zakon koji dovodi, do bilo kakvog poboljšanja u ovoj problematici je dobro došao i hvale vrijedan. Dakle, podsjetit ću da je još 2000. godine za vrijeme SDP-ove vlasti, odnosno koalicijske vlasti, došlo do povezanosti između Hrvatske i "Eurotransplanta". Dakle, mi smo tu pokrenuli stvari na bolje i u tom smislu ovo je još jedan mali doprinos. Profesor Hebrang je više-manje rekao kako stojimo trenutno sa transplantacijama u Hrvatskoj, sa listama čekanja. Ipak može se reći da je onako zadovoljavajuće kada otvorite razno razne tablice i grafikone i vidite da polako, ali sigurno ta linija pada. Dakle, broj onih koji čekaju organe je sve manji za svaki pojedini organ. Ali naravno tu još treba dosta toga poraditi, jer danas ako zbrojimo sve one koji čekaju organe bilo da se radi o srcu, o bubregu, o jetri ili nekom drugom organu, ima ih danas u Hrvatskoj oko tisuću. Dakle, oko tisuću ljudi čeka novi organ, a zbog vrlo malo broja onih donatora, teško da će u skorijoj budućnosti oni te organe i dobiti. Zašto je važno povećati svijest ljudi da su eksplantacije, odnosno potrebu za donacijama organa? Zato što naprosto novim organom čovjeku se potpuno mijenja život. Dakle, onaj koji je do jučer bio na dijalizi, morao više puta tjedno nekoliko sati provoditi u bolnici, tu pogotovo mislim na one ljude koji ne žive u velikim gradovima gdje postoje klinički bolnički centri nego u manjim mjestima i moraju još i putovati dakle, kvaliteta života im je zaista nezadovoljavajuća. Oni jednim novim bubregom će dakle, svoj život promijeniti u potpunosti. Mislim da mi u Hrvatskoj imamo sreću da imamo dovoljan broj ljudi koji su vrlo dobro educirani, ljudi koji mogu doprinijeti da ova situacija bude još bolja i ono što je važno i što bi postojala potreba u Hrvatskoj da se proširi broj bolnica koji će transplantirati organe. Dakle, recimo evo dati ću primjer Osijeka kod nas se vrši isključivo eksplantacija bubrega, dakle, bilo bi lijepo kada bi se počelo malo više širiti taj broj bolnica koji će raditi i tranasplantacije. Ono što još na kraju samo bih kratko rekla, važno je zahvaliti se na neki način ovdje i medijima budući da oni u dobrom dijelu slučajeva mogu senzibilizirati javnost i u tom smislu očekujemo njihovu pomoć, dakle, s političke strane zakoni će omogućiti ono što se omogućiti dade, ali mediji su u svakom slučaju tu potrebni da pomognu jačati svijest među ljudima koliko je važno dati organ, koliko je važno pomoći ljudima, zaista onako u roku od nekoliko sati promijeniti im život. Evo, ja ne bih više, više posebno dužila, mislim, zakon je dobar i u svakom slučaju mi ćemo ga podržati.
Hvala. U ime Kluba HDSSB-a, gospodin zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Hvala gospodine predsjedniče, kolegice zastupnice i kolege zastupnici, gospodo iz Vlade. Evo kao liječnik sam odlučio raspravljati o ovoj točci dnevnog reda a i potpisnik sam donorske kartice koja je bila prije par godina jedna akcija s time da je moje mišljenje da ovakva i edukacija i medijski jedno osmišljavanje jedne kampanje u svezi donorstva tkiva i organa može potpomoći u svakom slučaju cilju i ovakvim ciljevima ovoga prijedloga zakona o Izmjenama i dopunama zakona o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja sa konačnim prijedlogom zakona. Jasno da uz oznaku E dakle, usklađivanje sa europskim zakonodavstvom. Ja ovom prilikom koristim, ovu priliku i koristim da sa ove govornice da kažem i zahvalim i pohvalim naše ekipe, ekipe naših liječnika, kirurgija, odnosno kolege iz transplantacijskih timova koji se zaista u jednim ajde da kažem neću reći lošim ali jednim uvjetima dosta oskudnim, dosta, dakle, skučenim uspijevaju stići u bolnice diljem Hrvatske u svezi eksplantacije a onda u svojim klinikama vrše i transplantaciju organa i tkiva jasno u onim ustanovama koje su za to ovlaštene. Ovom zakonskom regulativom se jasno daje do znanja i koje to ustanove imaju pravo na to. Dakle, gospođa … [[Govornik se ne razumije.]] je ovdje govorila o Osijeku. Jasno da je ovdje navedeno da kliničke bolnice imaju dakle, pravo na to. Pa prema tome klinička bolnica i Osijek ako razvije, dakle, ako razvije službu za transplantaciju jasno da može biti i eksplantacijsko i transplantacijski centar pogotovo što je to jedina klinička bolnica u Slavoniji. Slavoniji i Baranji i Srijemu. Zbog toga nije bitno spominjati stalno kao što se ovdje radi sa ove govornice ili sa ovih mjesta pričati priče iz davnine tko je započeo suradnju sa eurotransplantom, tko je, kada je započela suradnja, kada nije. Prema tome, bitno je da Hrvatska prati trendove da su kolege, dakle, vrlo stručni i kvalificirani dakle, kirurzi iz transplantacijske kirurgije i da nimalo ne zaostaju za europskim trendovima. Ovdje je i regulativa u svezu eventualnih zlouporaba, dakle, u članku 36. određene su i da kažem, određena je pravna regulativa u svezi prekršaja, članaka ovoga zakona, pa se jasno naglašava šta je to zlouporaba i kada se čini prekršaj što je u domenu transplantacijske kirurgije i uopće transplantacija u nekim zemljama i Europe ali pogotovo izvan Europe u svijetu zamijećeno da se događaju mnoge zlouporabe, uzimanje organa sa živih donatora ili uz njihovo znanje ili bez njihova znanja tako da se događa svašta u svijetu. Jasno da su ovdje i određene novčane kazne za takve ili slične slučajeve i ova regulativa je zaista ona koja neće u ovome Saboru izazvati dvojbe kod glasovanja, jasno da će i klub HDSSB-a biti za, dići ruku za Prijedlog ovoga zakona o Izmjenama i dopunama Zakona o uzimanju i presađivanju dijelova Nacionalnog tijela a u svrhu isključivo liječenja. Hvala lijepo.
Hvala. Prelazimo na pojedinačnu raspravu. Gospodin zastupnik Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine predsjedniče, evo pred nama se nalazi još jedan zakon kojim usklađujemo zakonodavstvo Republike Hrvatske sa zakonodavstvom pravnih stečevina Europske unije. I to je već rečeno da Direktivom 2004. 23. Europske zajednice, Europskog parlamenta Vijeća Europe od 31. ožujka 2004. godine određivanju standarda kvalitete i sigurnosti za postupke darivanja, nabave, testiranja, obrade, čuvanja, skladištenja, raspodjele tkiva i stanica ljudskog podrijetla. I sukladno tome ja bih citirao samo članak 6. navedene direktive, kaže da države članice moraju osigurati da zdravstvene ustanove za obavljanje djelatnosti uzimanja, pohranjivanja i presađivanja tkiva moraju ishoditi odobrenje izdano od nadležnog tijela pri čemu moraju ispunjavati propisane uvjete. Ovo što su i prethodnici i državni tajnik rekao. No, što nama donosi ovaj novi zakon, pa tako u članku 1. određuje koje zdravstvene ustanove mogu se baviti uzimanjem, presađivanjem organa uz odobrenje ministra zdravstva. I kaže da uzimanje i presađivanje organa smije obavljati samo kliničke i zdravstvene ustanove ili transplantacijski centri u daljnjem tekstu. I što je dobro jer znamo da u našim kliničkim centrima zaista rade najvrsniji stručnjaci iz toga područja. Iznimno iz točke 1. uzimanje organa može se obavljati i u eksplantacijskim centrima, tu se je mislilo na sve županijske bolnice i što mislim da je dobra odredba koja daje mogućnost šireg eksplantacijskog programa. U članku 27.a uzimanje i pohranjivanje tkiva govori se koje ustanove mogu držati banku tkiva a samim time i regulirane djelatnosti ustanova. Također u članku 27.d uvozom i izvozom tkiva regulira se kada se može izvršiti uvoz tkiva, ali istovremeno i izvoz i to je doista precizno i jasno rečeno. Ja bih ipak ukratko ovdje, i danas smo čuli, rekao gdje je danas transplantacija u Republici Hrvatskoj i koji su ciljevi u budućnosti. Aktivnosti vezane za uzimanje i presađivanje, pohranjivanje i razmjenu dijelova ljudskog tijela provode se sukladno Nacionalnom transplantacijskom programu. Mi znamo da Hrvatska ima taj program. Nacionalni transplantacijski program donosi ministar na period od četiri godine, a za njegovu provedbu zadužen je nacionalni koordinator. Ovdje bih rekao da moramo pohvaliti i napore Vlada Republike Hrvatske, ministra zdravstva i ministarstva da je u proračunu za 2009. godinu kao i u rebalansu proračuna za 2009. koji smo jučer raspravili, sredstva za transplantacijski program u bolnicama sa 45 milijuna kuna u 2008. godini podignut na 77 milijuna kuna u 2009. godini. Istovremeno eksplantacijski program u bolnicama, znači u ovim županijskim bolnicama gdje će se odvijati, proračun za tu namjenu u Ministarstvu zdravstva sa 2,5 milijuna kuna podignut na 7 milijuna kuna što daje sasvim dovoljno financijska sredstva da će se zacrtani program moći i ostvariti. Ovdje bih ipak podsjetio da je prva transplantacija uopće u medicini izvršena davne 1905. godine u Austriji, transplantacija rožnice, izveo ju je doktor Edwars Zim. A istovremeno bi iskoristio priliku, kao što su i neki rekli, da u ovom Visokom domu zahvalimo svim onim liječnicima i drugom zdravstvenom osoblju, entuzijastima koji su učinili prve transplantacije u Republici Hrvatskoj. Ja ću ih i nabrojiti jer mislim da zaslužuju da budu spomenuti i u ovom Visokom domu u Saboru Republike Hrvatske. Tako je 1971. godine u Rijeci prva transplantacija bubrega od živog donora izvedena pod vodstvom doktora Frančiškovića. Odmah godinu dana poslije učinjena je i prva transplantacija bubrega od mrtvog donora. Znamo da je prva transplantacija srca učinjena 1967. godine, Christian Bernard, a prva transplantacija u Republici Hrvatskoj 1988. godine u Kliničkom bolničkom centru "Rebro", profesor Josip Sokolić sa svojim suradnicima. Istovremeno, 1990. godine prva transplantacija jetre u Republici Hrvatskoj, profesor Boči sa suradnicima. 1993. godine transplantacija gušterače u Rijeci, profesor Zelić sa suradnicima. 2002. godine prva transplantacija pluća, Klinička bolnica Jordanovac, profesor Slobodnjak. I tu možda i ovo što je rekao i profesor Hebrang, predstoji nam daljnja i edukacija, a istovremeno opremanje Kliničke bolnice Jordanovac da bi se mogla izvodit transplantacija pluća. Iz ovih malo povijesnih podataka vidi se da Hrvatska raspolaže sa kvalitetnim stručnim liječničkim kadrom koji se sposoban izvoditi najsloženije transplantacijske zahvate u medicini koji se danas izvode. Gdje smo mi danas? Podaci iz Hrvatske donorske mreže kažu da 2008. godinu 149 transplantacija bubrega u Republici Hrvatskoj, na listi čekanja 364 bolesnika; 20 transplantacija srca, na listi čekanja oko 18 bolesnika; 65 transplantacija jetre, na listi čekanja 60; 14 transplantacija gušterače, na listi čekanja oko desetak pacijenata. Ukupno 230 … [[Govornik se ne razumije.]] živih donora i 240 sa umrlih ili kadavera. U Europi oko 90% donora su od umrlih, 10% od živih, dok u Sjedinjenim Američkim Državama 30% donora su sa živih. Suradnja, to smo čuli ovdje, sa Eurotransplantom je zaista dobra i za prošlu godinu iz Hrvatske je poslano 54 organa u europske centre za transplantaciju. Tako je poslano 27 bubrega, 5 srca, 13 pluća i 9 jetri. Dok smo istovremeno dobili 38 organa, od toga najviše 28 bubrega, 2 srca i 10 jetri. Sad bih rekao nešto o istraživanjima koja su provedena u Republici Hrvatskoj o tome što građani misle o darivanju organa i može biti zadovoljni da su rezultati da gotovo 70% ispitanika izjasnilo se za darivanje organa, 8% ne bi darivalo svoje organe, 21% ne zna, a 1% ne želi. Ja bih ovdje samo citirao jedan navod koji je 2000. godine u Rimu povodom 18. svjetskog transplantacijskog kongresa izrekao papa Ivan Pavao II koji je izašao iz Vatikana da bi prisustvovao nekom znanstvenom skupu. To je učinio kako bi svijetu poslao dvije poruke: da je smrt mozga u skladu s katoličkim moralnim naukom, prekid ljudskog života te je želio potaknuti da presađivanje organa u klinički mrtvih osoba kako bi se pomoglo neizlječivim bolesnicima. Ivan Pavao II, citiram ga: "Sve što se može poslužiti živome, grijeh je pokopati." Papa tu vidi veliku etičku vrijednost, jer darivanjem vlastitog tijela darujemo dio sebe. Znači i katolička crkva i sam papa je potaknuo stanovništvo na darivanje organa. I mislim da to u Hrvatskoj i Hrvatska donorska mreža i puno ljudi koji imaju donorske kartice daje nam još veću perspektivu da će transplantacija organa u Republici Hrvatskoj biti još bolja. Iz tih razloga apsolutno ću podržati ovaj zakon. Hvala lijepo.
Prvo imamo jednu repliku. Gospodin zastupnik Dragutin Bodakoš. Izvolite.
Poštovani predsjedniče Sabora. Kolega Strikić, vi ste spomenuli u ovome svome izlaganju koje je vrlo kvalitetno, da danas postoji po ovom zakonu tko može držati banku tkiva i tko može uvesti i izvesti ta tkiva. Mislim da je to vrlo značajno u reguliranju, jer upravo uzgoj tkiva je nešto što se može i planirati, što je moguće i potrebno razvijati u Republici Hrvatskoj. Primjer kada se desila velika nesreća na Kornatima i kada je situacija recimo sa onim samospaljivanjem učenika, tada je upravo u tom procesu liječenja uzgoj i presađivanja tkiva kože bio vrlo značajan. Tada je bilo situacija da se moralo u inozemstvu uzgajati ta koža za ove naše nastradale, mislim da je to bilo u Slovačkoj. U isto vrijeme potezalo se i pitanje da li je moguće to napraviti u našim laboratorijima. Laboratoriji koliko sam ja pratio i slušao, postojali su, međutim da li su oni bili spremni za to ili nisu, ali mislim da je danas taj dio mnogo kvalitetnije već reguliran i upravo taj uzgoj i tkiva kroz i ovo uvoza i izvoza sigurno ima još jedno veće značenje. I samo da kažem, ovo donatorstvo organa, to je sigurno značajna aktivnost. Međutim, uvijek govorimo o ljudima koji te organe ili prenose ili ih drugima daju, međutim kako i na koji način dolazimo i kolika je ta edukacija tih naših stanovnika. Pa mislim da upravo u toj edukaciji naših stanovnika u vezi donatorstva imaju veliko značenje i liječnici obiteljske medicine koji u svojim ordinacijama su ti prvi koji govore o tome što znači darivanje vlastitog tijela za život nekoga drugoga. Pa mislim da i njih bi trebalo eventualno, evo spomenuo sam ih ovdje. Hvala lijepa.
Hvala. Odgovor, gospodin Nedjeljko Strikić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine predsjedniče. Evo, zahvaljujem se uvaženom kolegi zastupniku koji je dao repliku i naravno da i naša država i Ministarstvo zdravstva izuzetnu pažnju je posvetilo uvozu, ali istovremeno i izvozu organa jer znamo da u nekim istočnim zemljama kao Indija, azijske zemlje gdje postoji zaista i trgovina ljudskim organima, da bi se to spriječilo i ako vidimo i u zakonodavstvu Republike Hrvatske i u ovom prijedlogu zakona koje je preložilo ministarstvo i Vlada, decidirano rečeno i praktički ja ne vidim iz ovog zakona da bi moglo u Republici Hrvatskoj biti trgovine organa, što je dobro. Istovremeno, što ste govorili o banci organa i ako mi u Republici Hrvatskoj, ovdje je bilo riječi o transplantaciji kože i uzgoju kože, to ne radimo jer nismo još mogući. Naravno da postoji suradnja jer liječnici su, a naročito kirurzi već, da ne rečem stoljećima, oduvijek su imali, svijet je bio jedno i povezani. To se samo sada prenosi. I sami podaci iz Eurotransplata kažu kolika je suradnja Republike Hrvatske sa europskim zemljama da smo za prošlu godinu dali organe kojima su trebali u području Europe našim transplantacijskim centrima, a istovremeno kad je nama trebalo i kad je tipizacija tkiva pokazala da se mogu presaditi našim građanima, to je učinjeno i ovaj jedan podatak koji ste rekli da je bitna obiteljska medicina i svijest. Mislim da je svijest i naroda i ja nisam bez razloga i čitao poruku Svetog Oca Ivana Pavla II. koji je rekao, a Hrvatska je katolička zemlja sa 93% stanovništva koji su se izjasnili da je vrlo bitno da klinička smrt predstavlja zaista smrt i da od tog trenutka može biti darivanje organa da spasimo ljudski život koji ima perspektivu. Evo, hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče Hrvatskog sabora, tajniče, kolegice i kolege. Eto, Hrvatski sabor pokazuje da imamo i krasnih tema za raspravu u kojima eto, dominiraju vrlo kvalitetna izlaganja svih mojih prethodnih kolega, jedna humanistička crta jednog vrlo važnog zakona. Naime, pred nama je Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja, s Konačnim prijedlogom zakona. Aktualan je važeći Zakon o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja iz 2004. godine. Naime, Direktivom 2004/23 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. godine o određivanju standarda kvalitete i sigurnosti za postupke darivanja, nabave, testiranje, obrade, čuvanja, skladištenja i raspored tkiva i stanica ljudskog podrijetla određen je jedinstveni okvir kojim se u cilju zaštite zdravlja ljudi osiguravaju visoki standardi kvalitete i sigurnosti tkiva i stanica ljudskog podrijetla namijenjenih liječenju. Naime, Direktivom 2004/23 države članice moraju osigurati prvo da zdravstvene ustanove za obavljanje djelatnosti uzimanja, pohranjivanja i presađivanja tkiva moraju ishoditi odobrenje izdano od nadležnog tijela, pri čemu moraju ispunjavati propisane uvjete. Nadalje, sukladno članku 6. točki 3. Direktive 2004/23, zdravstvena ustanova ne smije unijeti značajne promjene u svoje djelatnosti bez prethodnog pisanog odobrenja nadležnog tijela te da je zdravstvena ustanova kojoj je odobreno obavljanje određene djelatnosti obavezna obavijestiti Ministarstvo zdravstva nadležno za zdravstvo o svakom novom podatku koji utječe na dopunu ili izmjenu u dokumentaciji koja se prilaže zahtjevu za davanje odobrenja za obavljanje djelatnosti. Usklađivanje sa člankom 9. koji je gospodin tajnik spomenuo Direktive 2004/23 predloženi zakon sadrži posebne odredbe o uvozu i izvozu tkiva u cilju osiguranja standarda, kvalitete i sigurnosti. Što se tiče uvoza i izvoza tkiva, smije se baviti banka tkiva koja za to ima odobrenje minsitra. Istaknuti ću i važna 2 članka 5. i 6. Direktive 2006/86 od 24. listopada 2006. godine. Oni govore da su države članice dužne uspostaviti sustav za dojavu, istraživanje, bilježenje i prijenos informacija o ozbiljnim nepovoljnim pojavama i učincima koji mogu utjecati na kvalitetu i sigurnost tkiva i stanica te o svim nepoželjnim učincima primijećenim tijekom ili nakon njihove primjene koji mogu biti povezani s kvalitetom i sigurnosti tkiva i stanica. Navedena odrednica govori o tome da su nadležne zdravstvene ustanove obvezne uspostaviti učinkovit i provjeren sustav za praćenje i dojavu ozbiljnih štetnih događaja te sustav za povlačenje iz primjene tkiva koja su izazvala ili mogu izazvati ozbiljan štetan događaj. Također treba istaknuti da sukladno Direktivi 2006/17 predloženi zakon sadrži odredbe o ovlašćivanju laboratorija koji za područje Republike Hrvatske obavljaju imunogenetsku obradu i testove za određivanje podudarnosti tkiva, primatelja i darivatelja i obavezna testiranja na darivateljima dijelova ljudskog tijela. Tu sam pročitao isto jedan podatak što se tiče, gospodine tajniče državnih sredstava za provedbu zakona. To je ovo u manjem dijelu u Državnom proračunu Republike Hrvatske za 2009. godinu piše da su osigurana sredstva od 113 tisuća kuna i to se odnosi na zapošljavanje 3 nova inspektora. Ja mislim da je to to. Naravno, poslije ovoga svega, naravno da će Hrvatska demokratska zajednica podržati ovaj zakon.
Hvala. Gospodin zastupnik Stjepan Milinković. Izvolite.
Gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Dakle, čuli smo koliki je značaj i važnost transplantacijskih programa. Tome zasigurno najviše mogu svjedočiti oni koji su osjetili dobrobit ovog izuzetnog postignuća, pa evo i ja u svojoj sredini imam ovih dana radosnu vijest da djevojka koja je godinama bila na dijalizi, evo djevojci je transplantiran bubreg, uspješno se oporavlja. Ja joj želim čim prije povratak u normalni kolosijek življenja svima onima koji su sudjelovali u tom izuzetnom pothvatu, čestitam i zahvaljujem. Ministarstvo zdravstva zasigurno je isto tako svjesno važnosti ovih transplantacijskih programa i u prilog tome govore ova sredstva koja su izdvojena više u ovoj godini što je govorio kolega Strikić preciznije a naravno ušli smo i u Eurotransplantat i ovi podaci od 144 presađena bubrega u 2007. i 60 jetre govore dovoljno za sebe. No, kako se radi o izuzetno osjetljivom području to je potrebito i zakonski regulirati i u tom smislu je na snazi bio zakon iz 2004. u koji su usvojene u cijelosti odredbe Konvencije o zaštiti ljudskih prava i dostojanstva ljudskog bića u svezi primjene biologije i medicine naravno uz usvajanje i dodatnog protokola koji je Hrvatski sabor usvojio 2003. godine. No kako su u međuvremenu kako je rečeno ove dvije direktive došle 2004/23 i ova 2006 zasigurno tu su bili, to je potrebito ugraditi u naše zakonodavstvo a kako bi se usvojili jedinstveni standardi i kvalitete. Pa koje su dakle to glavne novosti koje se donose, čuli smo dosta toga. Dakle, prije svega da ministar zdravstva daje odobrenje za ostvarivanje ovog transplantacijskog programa ustanovi koja ispunjava uvjete, naravno na četiri godine kao što smo čuli ali je isto tako potrebito dati, ishodovati isto tako ovo izvješće od Agencije za kvalitetu i akreditaciju u zdravstvu za to narečeno razdoblje. Naravno, ministar može i uzeti ovo isto odobrenje ako se ne ispunjavaju predviđene norme jer je u tom dijelu predviđen inspekcijski nadzor kao što smo čuli da bi bilo potrebito tri inspektora zdravstva angažirati uz ova potrebita sredstva koja su u tom dijelu i sve izmjene dakle u svezi tih transplantacijskih programa dužni su dostaviti svi oni koji to provode Ministarstvu zdravstva. Poseban momenat je u raspravama prethodnika istaknut glede banke tkiva koje se moraju dakle naravno u novim uvjetima postaviti da drže tu kvalitetu na visokoj razini. I naravno, glede izvoza da ne ponavljam sve ono što su rekli prethodnici itd. A drugo, još je potrebno bitno i sustav dojavljivanja je potrebito naročito pozornost je dana sustavu dojavljivanja u svezi neželjenih događanja u svezi istih postupaka tako da i to je jedan od noviteta. I još možda, dakle potrebito je još možda što nije bilo spomenuto. Dakle, imunogenetski laboratorij koji je isto vrlo važan u tom dijelu koji će doprinijeti toj kvaliteti. Zasigurno sve ove promjene će doprinijeti još boljem transplantacijskom programu u našoj zemlji i kao što su svi prethodnici rekli treba ga podržati. Hvala lijepa.
Hvala. Gospođa zastupnica Romana Jerković. Izvolite. Nema je. Gospodin zastupnik Dragutin Lesar je povukao. Hvala. Dakle, zaključno gospodin Dražen Jurković državni tajnik u Ministarstvu zdravstva i socijalne skrbi. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, uvaženi zastupnici. Prije svega, zahvaljujem se svim klubovima na podršci. Zahvaljujem se na ovoj jednoj pa rekao bih lijepoj diskusiji za ovu lijepu temu i za ovu lijepu zdravstvenu priču o Republici Hrvatskoj dakle koja traje od 1971. godine, dakle punih 28 godina od kad je prvi bubreg presađen u Rijeci a taj program se intenzivira negdje od kraja 80-tih i početka 90-tih godina i to je još jedan dokaz da u hrvatskom zdravstvu, da u hrvatskoj medicini pratimo i europske i svjetske tokove. Prošle godine je u Hrvatskoj ukupno izvršeno 240 transplantacija, 230 sa umrlih i 10 sa živih donora, od toga 65 jetri, 159 bubrega, 20 srca i 14 gušterače. Za ovu godinu evo 113 tisuća kuna su predviđena sredstva samo za provedbu ovoga zakona ali za 2009. godinu je predviđeno 82 milijuna za provedbu transplantacijskog programa što je znatno više nego u 2008. godini kada je bilo predviđeno 45 milijuna kuna. Dakle, Ministarstvo zdravstva i ministar podržavaju ovaj program, svjesni su značaja razvoja ovoga programa u Republici Hrvatskoj i sasvim sigurno su i za slijedeću godinu osigurali odnosno za ovu godinu osigurali dostatna sredstva i tako će biti i u buduće. Zahvaljujem se svima.
Hvala. Zaključujem raspravu. Glasovat ćemo kad se steknu uvjeti. Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja. Bio je hitni postupak, P.Z.E. br. 314. Predlagatelj je Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Nakon što je rasprava zaključena, Vlada je podnijela amandmane. Sukladno članku Poslovnika, s ovako podnesenim amandmanima se mora složiti većina nazočnih zastupnika. Tko je suglasan da provedemo raspravu o amandmanima Vlade? Tko je za, molim da digne ruku? Hvala. Protiv? Da se provede rasprava je 140. Mislim da je bio jedan protiv ako ste ga registrirali. 140 zastupnika za i 1 je bio protiv. Molim predstavnika predlagatelja da dodatno obrazloži ove amandmane. Gospodin državni tajnik. Amandman 1 na članak 7.
Pa ako mi je dozvoljeno, dakle svi amandmani koji su predloženi od strane Vlade su amandmani koji u definiciji mijenjaju u odnosu na postojeće definicije u prijedlog zakona u definiciju kako je sada usaglašena terminološki za Direktivom Europske unije 86 iz 2006. godine, tako da su sva četiri amandmana tehničko usklađenje nazivlja umjesto štetnog događaja štetne reakcije i svi drugi nomotehnički izričaji da se ta nova definicija prihvati.
Znači, vi se obrazložili sva četiri predložena amandmana. Otvaram raspravu o sva četiri predložena amandmana Vlade. Zaključujem raspravu. Dajem amandman 1. na glasovanje, dizanjem ruku. Tko je za predloženi amandman 1 na članak 7.? Hvala. Protiv? Jedan. Amandman je prihvaćen sa 136 glasova za i 1 protiv. 2. amandman na članak 8. Tko je za ovaj amandman? Hvala. Protiv? Jedan. Ovaj amandman prihvaćen je sa 136 glasova za i 1 protiv. Amandman 3. Tko je za ovaj amandman, molim da digne ruku, na članak 9.? Hvala. Protiv? Sa 135 za i 1 protiv je prihvaćen ovaj amandman. Amandman 4. na članak 10. Tko je za? Hvala. Protiv? Ovaj amandman je prihvaćen sa 136 glasova za i 1 protiv. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o uzimanju i presađivanju dijelova ljudskog tijela u svrhu liječenja. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova sa 128 glasova za, 3 suzdržana, ništa protiv zajedno sa prihvaćenim amandmanima. Prelazimo na - Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2, s Konačnim prijedlogom zakona, hitni postupak, prvo i drugo čitanje, P.Z. br. 313 Predlagatelj zakona je Vlada Republike Hrvatske. Prijedlog akta primili ste u pretince. Prigodom utvrđivanja dnevnog reda prihvatili smo prijedlog da se ovaj zakon raspravi po hitnom postupku. Sukladno članku 159. Poslovnika hitni postupak objedinjuje prvo i drugo čitanje. Amandmani se mogu podnositi do kraja rasprave. Raspravu su proveli Odbor za financije i državni proračun, Odbor za zakonodavstvo, Odbor za regionalni razvoj, šumarstvo i vodno gospodarstvo, Odbor za zaštitu okoliša i prostorno uređenje. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin državni tajnik u Ministarstvu regionalnog razvoja Zdravko Krmek. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine predsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Pred vama se nalazi Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između RH i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt zaštite o onečišćenju voda na obalnom području 2. faza. No, dopustite mi da na samom početku kažem nešto i o ovome kompletnom zahvatu, znači o samom tehničkom obuhvatu a isto tako ću kasnije nešto reći i o ovoj drugoj etapi koja se danas nalazi pred vama u vašim saborskim klupama. Prije svega želim reći da za potrebe ovoga projekta, znači da smo analizirali naselja u svih sedam jadranskih županija, odnosno tim je bilo obuhvaćeno ukupno milijun 133 tisuće 892 stanovnika prema popisu iz 2001. godine. Nakon ovih analiza dobili smo negdje oko pedesetak gradova i općina koji su ušli u obuhvat ovog projekta i ono što je najbitnije od svega znači tu smo vodili računa i o jedinstvenosti komunalnog područja, ali isto tako smo vodili računa i o ekološki osjetljivim lokacijama. Dopustite da isto tako kažem, znači da je broj stanovnika u ovim 50-ak gradova i općina je u ukupno cca 480 tisuća stanovnika, ali ekvivalenta gradnje, znači bilo uređaja za obradu otpadnih voda, bilo podmorskih ispusta je 850 tisuća ekvivalenata što govori o tome da smo vodili računa i o gospodarstvu. Znači prije svega o turistima koji nam dolaze na obalno područje za vrijeme godišnjih odmora. Isto tako želim reći da ukupna investicija je negdje oko 280 milijuna eura. Od čega je pola, odnosno 50% je zajam Međunarodne banke za obnovu i razvoj, a polovica su domaći izvori. Isto tako želim reći nešto i o tome što smo do sada napravili u prvoj etapi. Prije svega želim reći da smo do sada, odnosno do konca 2009. godine ukupan iznos i investicije na ovim zajmovima su ukupno 550 milijuna kuna. I evo, dopustite mi isto tako da i naznačim neke od njih. znači, do sada smo napravili, odnosno gradili ili podmorske ispuste ili uređaje za obradu otpadnih voda u ukupno 11 općina i gradova. To je uređaj sa podmorskim ispustom u Zadru ukupno 126 milijuna kuna, Biograd, odnosno kompletna Biogradska rivijera 95 milijuna kuna, Rogoznica 16 milijuna kuna, Makarska 5,3 milijuna kuna, Omiš, Dugi rat 24 milijuna kuna, Opuzen 8,5 milijuna kuna, Opatija 130 milijuna kuna, Rijeka 36 milijuna kuna, Novigrad 33 milijuna kuna i Pula 47 milijuna kuna. Kao što sam u uvodu rekao znači do konca ove godine će biti realiziran zajam u 100%-tnom iznosu znači svih 550 milijuna kuna će biti realizirano. No, međutim dopustite mi da kažem nešto i o ovoj drugoj etapi, znači ovo što se danas nalazi pred vama u saborskim klupama. Želim reći da ovaj zajam u iznosu od 60 milijuna eura dobivamo pod izuzetno povoljnim uvjetima. Znači obzirom na ove zajmove koji se mogu dobiti na financijskom tržištu. I ovdje želim reći da ćemo kroz ovaj zajam, znači kroz ovu drugu etapu da će još 30-ak gradova i općina na obalnom području dobiti uređaje za obradu otpadnih voda ili podmorske ispuste. Pa evo, nabrojao bih isto samo neke od njih koji su već blizu dobivanja tih novaca iz ovog zajma. To su Cres, Mali Lošin, Poreč, Rab, Murter, Nin, Privlaka, Sukošan, Bibinje, Vodice, Hvar, Super, Bol i isto tako su vrlo brzo kandidaturi su i Nacionalni park "Mljet", Župa Dubrovačka, Primošten, Metković, Vela Luka, Rovinj, Pula i Medulin. Ono što želim još ovdje posebno istaći, to je da ćemo u sklopu ovoga zajma dobiti i darovnicu od Globalnog fonda za zaštitu okoliša u ukupnom iznosu od 6,4 milijuna dolara. Ovdje želim istaći da ćemo ovaj novac utrošiti na izradu studija, isto tako sve potrebne tehničke dokumentacije. Isto tako monitoringa za gradnju dijelova uređaja za obradu otpadnih voda, a koji se odnose na Poreč, … [[Govornik se ne razumije.]] , Metković i Opuzen. Na kraju želim reći evo da će se ovaj novac isto tako utrošiti i na podizanje kapaciteta komunalnih poduzeća. Jer smo isto tako dogovorili da će i komunalna poduzeća nakon što uređaji budu građeni i nakon što budu izgrađeni da će se isto tako se i oni dijelom obučavati kako gospodariti ovim sustavima pročišćavanja otpadnih voda. I isto tako ćemo financirati jedan jako bitan element, a to je kakvoća morske vode. Znači mi ćemo isto tako raditi monitoring kakvoće morske vode i na taj način ćemo doprinijeti razvoju našeg turizma, a i gospodarstva na ovom području u cjelini. Na kraju evo, želim još dodati i zamoliti da zajedno svi podržimo ovaj projekt zakona, odnosno prijedlog zakona jel' se radi evo o izuzetno povoljnim novcima koje možemo dobiti od Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Zahvaljujem.
Hvala. Žele li predstavnici odbora? Da. U ime Odbora za zaštitu okoliša, predsjednica odbora gospođa Marijana Petir. Izvolite.
Uvaženi gospodine predsjedniče, gospodine državni tajniče, zastupnice i zastupnici. Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo Hrvatskog sabora raspravili su na zajedničkoj sjednici održanoj 26. ožujka 2009. godine Prijedlog Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt Zaštite od onečišćenja vode na priobalnom području 2 s Konačnim prijedlogom zakona koji je predsjedniku Hrvatskog sabora dostavila Vlada Republike Hrvatske aktom od 25. ožujka 2009. godine. Uz prijedlog da se sukladno članku 159. Poslovnika Hrvatskog sabora predloženi zakon donese po hitnom postupku. Odbor za zaštitu okoliša i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo temeljem članka 140. Poslovnika Hrvatskog sabora raspravili su predloženi zakon kao zainteresirana radna tijela. U uvodnom obrazloženju predstavnik predlagatelja istaknuo je da se predloženim zakonom potvrđuje ugovor o zajmu za projekt Zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2 koji je potpisan 6. veljače 2009. godine u Zadru od predstavnika Vlade Republike Hrvatske i od strane predstavnika Međunarodne banke za obnovu i razvoj. Predmetnim ugovorom Međunarodna banka za obnovu i razvoj odobrila je Republici Hrvatskoj zajam u iznosu od 60 milijuna eura za izvršenje programa čiji je cilj poboljšanje, pružanje učinkovitih i održivih usluga odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda u priobalnom području i poboljšanja kakvoće morske vode uz jadransku obalu smanjenjem opterećenja hranjivim tvarima. Program se realizira u tri faze, ukupni troškovi realizacije programa iznose oko 280 milijuna eura, projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2 predstavlja drugu fazu programa. Predviđeno je da se iznos od 60 milijuna eura realizira kroz petogodišnje razdoblje počevši od dana kada zajam postaje efektivan, odnosno od 6 lipnja 2009. godine. Odobrena sredstva iz projekta u drugoj fazi utrošiti će se za investiranje otpadne vode, izgradnja sanacija, proširenje sustava odvodnje uz izgradnju uređaja za pročišćavanje otpadnih voda s učinkom smanjenja opterećenja hranjivim tvarima u odabranim općinama. Institucionalno jačanje i upravljanje programom, odnosno institucionalno jačanje Ministarstva regionalnog razvoja, šumarstva i vodnog gospodarstva i Hrvatskih voda te za institucionalno jačanje komunalnih poduzeća, te praćenje kakvoće morske vode, odnosno povećanje mreže za praćenje kakvoće otpadnih voda i morske vode. Ugovorom je predviđeno da vraćanje zajma od 60 milijuna eura počinje nakon pet godina počeka, u njegovoj otplati participirati će jedinice lokalne samouprave i Hrvatske vode u razdoblju od 2014. do 2023. godine u omjerima koji će biti definirani ugovorom o podzajmu. Nakon provedene rasprave odbori su jednoglasno odlučili, Odbor za zaštitu okoliša sa 8 glasova za i Odbor za prostorno uređenje i graditeljstvo sa 8 glasova za da predlože Hrvatskom saboru donošenje Zakona o potvrđivanju ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt zaštite od onečišćenja voda u priobalnom području dva. Hvala lijepo.
Hvala lijepa. Otvaram raspravu. U ime Kluba SDP-a gospođa zastupnica Mirela Holly. Izvolite.
Hvala vam poštovani predsjedniče, uvažene kolegice i kolege, predstavnici Vlade. Na samom početku izlaganja o Prijedlogu zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za Projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području to je druga faza sa Konačnim prijedlogom zakona želim reći da će Klub zastupnika i zastupnica SDP-a podržati ovaj prijedlog zakona. Podsjećam radi se o ugovoru kojim se omogućava financiranje druge faze iznimno važnog projekta Jadran čiji je cilj poboljšanje pružanja učinkovitih i održivih usluga odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda u priobalnom području RH-a i poboljšanje kakvoće morske vode uz Jadransku obalu, smanjenjem opterećenja hranjivim tvarima. Ovaj projekt obuhvaća izgradnju, modernizaciju, rekonstrukciju, poboljšanje sustava odvodnje i pročišćavanja voda a realizira se na principu aktivnog sudjelovanja lokalnih jedinica samouprave u suradnji sa odgovarajućim Vladinim agencijama. Program nije lokalnog već regionalnog karaktera i realizira se na obalnom području koji ima veliki turistički potencijal, važan za razvoj održivog gospodarstva Hrvatske. S obzirom na male financijske mogućnosti lokalnih samouprava na spomenutom području realizacija programa se financira iz raspoloživih fondova Hrvatske, državni proračun, Fond za razvitak otoka, sredstva Hrvatskih voda za zaštitu voda i slično dok se ostali dio sredstava financira sredstvima zajma, Međunarodne banke za obnovu i razvoj koji vraćaju i koje će u budućnosti vraćati krajnji korisnici zajma, komunalna poduzeća kroz cijenu vode i Hrvatske vode. Program se provodi u tri faze kroz 10 godina, prva faza koja je završena trajala je 4 godine, druga faza financiranje koje sada potvrđujemo ovim zakonom trajati će tri godine, u financijskom je smislu najskuplja etapa projekta Jadran, odnosno iznosi 120 milijuna eura, od toga 60 milijuna iz zajma i 60 milijuna iz nacionalnih sredstava a nakon ove faze uslijediti će treća posljednja faza projekta u trajanju od tri godine i vrijednosti od 80 milijuna eura. Planirani troškovi izgradnje svakog pojedinačnog programa su podijeljeni u tri faze realizacije i razdvojeni na troškove vezane za izgradnju djela sustava prikupljanje odvodnje i dijela sustava pročišćavanje i spuštanje pročišćenih otpadnih voda, institucionalno jačanje i upravljanje programom te praćenje kakvoće morske vode. Ukupni troškovi realizacije projekta kao što je rekao poštovani državni tajnik iznositi će 280 milijuna eura. Zbog čega je ovaj projekt toliko važan za Hrvatsku? Razlozi su mnogobrojni i odnose se podjednako i na komponentu zaštite okoliša i na gospodarsku komponentu a tu posebice imamo na umu pozitivne učinke na hrvatski turizam baš kao i na socijalnu komponentu odnosno podizanje kvalitete života, stanovništvo iz toga područja. Obuhvat sve tri komponente na kojima počiva održivi razvoj, ovaj projekt doista čini pravim projektom održivog razvoja i iznimna je šteta da u Hrvatskoj nemamo više ovakvih projekata, posebice u vrijeme krize i recesije u kojoj smo tako duboko utonuli. Jer upravo prepoznavanje prilika za razvoj koje pružaju ovakvi projekti, projekti održivog razvoja omogućavaju pretvaranje krize u priliku odnosno priliku za restrukturiranje cjelokupnog gospodarskog modela na kojem počiva Hrvatska. Svakako je najvažniji aspekt ovog projekta onaj iz zaštite okoliša ili ekološki kako to volimo kolokvijalno reći i to stoga jer su Jadransko more i obala Jadrana definitivno najvrijedniji prirodni resursi Hrvatske. Ili bolje rečeno bogatstvo zemlje i naša je obaveza da ih što promptnije i što učinkovitije zaštitimo. A ekološke prijetnje Jadranskom moru i obali iznimno su velike i dolaze ne samo sa obale, odnosno kopna, što je obuhvat ovog projekta, već i sa mora a tu u prvom redu mislim na najrazličitija onečišćenja sa brodova kao i eventualne havarije na infrastrukturu, puknuća cijevovoda i slično, dizanje temperature mora, invazija alohtonih vrsta, posebice … [[Govornik se ne razumije.]] ili suptropskih algi poput … [[Govornik se ne razumije.]] Činjenica jest da je situacija u ovom smislu, posebice u smislu onečišćenja mora s kopna iznimno loša jer Jadran zagađujemo komunalnim i fekalnim vodama, nepostojanjem čak i elementarne kanalizacije a o pročišćenju otpadnih, komunalnih i fekalnih voda da i ne govorimo. Neodgovornim istresanjem sadržaja septičkih jama direktno u more, nepročišćavanjem industrijskih otpadnih voda, ne postojanjem sustava pročišćavanja fekalnih voda sa brodova i jahti u hrvatskim lukama i marinama. Da ne nabrajam dalje. U posljednje vrijeme se u obalnom području susrećemo sa još jednom iznimno opasnom pojavom o kojom država i ostale inspekcijske službe šute, odnosno ne vode uopće ili barem nedovoljno vode računa a to je priključivanje neodgovornih pojedinaca i njihovih priključaka, otpadnih, komunalnih, odnosno fekalnih voda na sustav odvodnje oborinskih voda. U koliko odgovorne državne službe danas ne zaustave i najodlučnije sankcioniraju ove neekološke i financijski kriminalne rabote bojim se da ćemo u budućnosti jako teško i skupo ispravljati razvojne posljedice ovakvih ciljeva i one ekološke i one gospodarske. Nažalost a kako to već u Hrvatskoj biva ni ovaj iznimno pozitivan projekt ne odvija se u cijelosti kako bi trebao. U tom ću smislu spomenuti projekt pročistača otpadnih voda u gradu Puli čiju su izgradnju prije točno godinu dana prezentirali predstavnici banki i Hrvatskih voda. Spomenuta mreža sustava za pročišćavanje otpadnih voda u Puli ujedinjenih u projektu Jadran nažalost se temelji na primjeni tzv. mehaničko-kemijske tehnologije koja jest jeftinija ali ekološki znatno manje prihvatljiva od mehaničko biološke obrade otpadnih voda. Primjenom mehaničko-kemijske tehnologije dolazi do nastanka vrlo velikih veličina fekalnih ili kanalizacijskog mulja, a projektom nije točno definirano na koji će se način ovaj otpadni mulj dalje zbrinjavati. Takvi propusti i kratkovidno planiranje ne bi smjeli događati u realizaciji ovako iznimno važnih projekata koji se između ostalog tiču i zaštite voda koje su i prema Prijedlogu zakona o vodama, kojeg ćemo uskoro u drugom čitanju imati ponovno u Saboru, dakle koje su opće dobro ne mogu biti u privatnom vlasništvu i imaju osobitu zaštitu Republike Hrvatske. Druga je stvar što se kasnije odredbe zakona u potpunosti opovrgavaju ovu početnu premisu Prijedloga zakona o vodama. I stoga u klubu SDP-a smatramo kako nažalost, bez obzira na pozitivne strane ovakvih programa poput projekta Jadran, imamo jako puno razloga za brigu i nespokoj što se tiče kako sudbine naših kopnenih voda, tako i sudbine Jadranskog mora. Naime, događaji u proteklih nekoliko godina, a posebice otkako smo pročitali Prijedlog zakona o vodama govore da se Vlada prema vodi i vodnom bogatstvu ne odnosi s dužnim poštovanjem koje voda kao strateški resurs, kao temeljni preduvjet života bez ikakve sumnje zaslužuje. Jer nažalost, neadekvatno postupanje s otpadnim vodama drugi je najveći problem zaštite okoliša u Hrvatskoj. To konkretno znači da imamo neadekvatan sustav ili čak nepostojanje sustava postupanja s otpadnim vodama. U Hrvatskoj 60% stanovništva nema priključak na kanalizaciji, a kanalizacija je osnovni preduvjet za izgradnju sustava za pročišćavanje otpadnih voda. Nepročišćene otpadne vode, kako one komunalne tako i one industrijske, uzrokuju veliko i trajno zagađenje tla te zagađenje iznimno vrijednih izvora podzemnih voda koje su naš strateški resurs ili bi to barem trebale biti. Iako su istraživanja provedena u kontinentalnoj Hrvatskoj dokazala prisutnost velike količine visoko kvalitetnih mineralnih voda, a neki od izvora su stari više tisuća godina, izvoz vode iz Hrvatske zanemariv je, a kada i postoji voda se izvozi kao sirovina u cisternama i tankovima, a ne kao finalni proizvod, brand po kojem je Hrvatska poznata u svijetu. No ovdje ne prestaje odgovornost države prema vodi kao strateškom resursu pa tako u mnogim gradovima u Hrvatskoj gubici iz vodovodne mreže iznose skandaloznih 40%. Osim toga, stanovništvo Hrvatske neobrazovano je u pogledu važnosti zaštite vode kao iznimno važnog resursa, a to se vidi iz svakodnevnog postupanja velike većine hrvatskog stanovništva. Naime, stanovništvo usprkos postojanju slavina kojima je lako zaustaviti protok vode prilikom pranja ruku, zubi, suđa i slično, ne koriste tu mogućnost. U kanalizaciju danas mnogi građani i građanke ispuštaju različita otpadna ulja kojima se nepovratno onečišćuju milijuni litara vode. Žalosno je da Vlada Republike Hrvatske ne prepoznaje važnost edukacije stanovništva za racionalnu i odgovornu potrošnju vode kao prioritetno političko pitanje. Pod HDZ-ovom vlašću nije provedena nijedna javna kampanja kojom bi se stanovništvu skrenulo pažnju na ovaj iznimno značajan problem. Trebamo li spomenuti svakodnevne primjere beskrupuloznog vađenja šljunka iz korita naših rijeka kojima se nepovratno onečišćuju naše podzemne vode, tzv. strateški resurs 21. stoljeća. I to sve uz svesrdnu pomoć državnih struktura koje žmire na oba oka na takve nedopuštene prakse. Zbog svega prethodno rečenog, u SDP-u moramo zaključiti da se država danas prema vodi ponaša maćehinski, a i taj će se maćehinski odnos prema vodama nastaviti u budućnosti sudeći barem prema spomenutom Prijedlogu zakona o vodama, koji između ostalog de facto omogućava privatizaciju voda te se zgodno uklapa u paket zakona poput onog o golf igralištima i poljoprivrednom zemljištu koji omogućava novu privatizacijsku pljačku, ovaj put ne nad poduzećima već nad najvrjednijim prirodnim resursima. Slijedom svega prethodno rečenog, u klubu SDP-a se nadamo da će država odgovorno pristupiti realizaciji druge faze projekta Jadran, ako ni zbog čeg drugog onda zbog antikorupcijskih odredbi koje su sastavni dio ovog zakona odnosno ugovora između i BRD-a i Republike Hrvatske, odnosno međunarodnog nadzora nad realizacijom ovog projekta jer to sami očigledno iz ukupnog odnosa vladajućih prema vodama nismo u stanju učiniti. Hvala vam lijepa.
Hvala. U ime kluba IDS-a, gospodin zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Poštovani gospodine predsjedniče, državni tajniče. Uvažena gospodo zastupnici. Ovdje u ovome Zakonu o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj između ostalog se doslovce navodi da troškovi programa raspoređeni su na sljedeći način, bili ili jesu. U prvoj fazi projekta 40 milijuna eura zajma te 40 milijuna eura nacionalnih sredstava, znači na 1 kunu ide još 1 kuna ili na 1 euro ide još 1 euro u protuvrijednosti kuna. Zatim druga faza projekta, to je ovo o čemu mi sada raspravljamo, 60 milijuna eura zajma te 60 milijuna eura nacionalnih sredstava. Zatim u trećoj fazi koja je pred nama, 40 milijuna eura i na tih 40 milijuna eura još 40 milijuna eura nacionalnih sredstava. Projekt zaštite, ovdje se navodi u obrazloženju, od onečišćenja vode u priobalnom području u prvoj fazi imao je za cilj poboljšati kakvoću priobalnih voda Jadranskog mora kako bi lokalne zajednice uključene u projekt ispunile standarde Europske unije u kakvoći okoliša na financijski i operativno održiv način. Prva faza programa uspješno se provodi u 11 općina, gradova duž Jadranske općine. Ove investicije obuhvaćaju izgradnju, sanaciju, proširenje sustava odvodnje zajedno sa izgradnjom uređaja za pročišćavanje te se ovdje u obrazloženju između ostalog još navodi da ovaj zajam u iznosu od 60 milijuna eura o kojem je sada riječ, vraćaju nakon pet godina počeka jedinice lokalne samouprave i Hrvatske vode u razdoblju 2014.-2023. prema planovima otplate do konačne otplate zajma itd., itd. Ono što je sigurno bitno da su ova sredstva izuzetno povoljna i da normalno postoji, da se tako izrazim, prava jagma obalnih gradova da dođu u poziciju trošenja tih financijskih sredstava. Ono što je isto tako zanimljivo spomenuti, a mislim da je to možda i ključno, tko je povukao u ovoj prvoj fazi predmetna sredstva. Ajde da počnemo od istarskih gradova, to je bio Grad Pula 47 milijuna kuna, Novigrad 33 milijuna kuna, Grad Rijeka 36 milijuna kuna, Omiš 24, Opatija 130 milijuna kuna, Biograd 95 milijuna kuna, Zadar 126 milijuna kuna. U drugoj fazi, kao što je državni tajnik naveo, trebalo bi se ili pretpostaviti je da će se u ovoj fazi rješavati problem odvodnje u Cresu, Malom Lošinju, Poreču, Rabu, Ninu, Prevlaci, zatim Bibinjima, Vodicama, Hvaru, Bolu itd., itd. Interesantno je tko je najviše novaca dobio. To je Opatija 130 milijuna kuna gdje je HDZ u koaliciji s Muzorom. Zatim to je Biograd 95 milijuna, Zadar 126 milijuna kuna. Ono što međutim treba izbjeći kada je riječ o ovim sredstvima to je političko arbitriranje. Svima novac jasno treba, ali prema nekome taj novac ide lakše, a prema nekim drugima ide daleko teže. Što si bliži vlasti ili bolji s vlašću, onda je lakše razumljivo doći i do ovog novca. Kada država, a jučer je bio rebalans proračuna, ne može iz proračuna pratiti potrebe gradova, općina, bez obzira na stupanj centralizacije, ovo je izuzetno zanimljiv novac. Gotovo bi mu se moglo reći da jedini koji preostaje državi koja je "pred bankrotom" kao što je rekao premijer, to je jedini novac koji državi ostaje za investiranje. Ono što je još interesantnije, što na jednu kunu ovog novca međunarodne banke za obnovu i razvoj ide još jedna kuna, bilo novca iz lokalnih proračuna, bilo iz tih hrvatskih vanproračunskih fondova. Ova priča je i priča o hrvatskim vanproračunskim fondovima koji, kao što imamo prilike primijetiti ne kontroliramo kao što kontroliramo proračunske rashode. To najbolje svjedoči recimo jučerašnja rasprava prilikom rebalansa. Često se u tim vanproračunskim fondovima novac ne kontrolira, ili bolje rečeno troši nekontrolirano, usmjerava se, isto tako se može reći da sada to ne objašnjavam, na cestama prema nekim vladajućim sredinama. To je bit. Sada nakon ovog ugovora od 60 milijuna eura ide još jedan težak 40 milijuna eura. Ono što IDS traži da se u ovaj program koji je sada pred nama uključe i Poreč i Pula u drugoj fazi, a pogotovo mislim na Općinu Medulin. Problem tog rada je akutan, znači govorim o Medulinu i treba ga uključiti u ovaj program. Da li gospoda u Medulinu nešto po tom pitanju rade, ja to ne znam. Da li znaju za taj program, ne znam, ali isto tako bih ih pozvao da daju zahtjev jer se radi o znatnim sredstvima. 50% da se tako izrazim, više od 50% nepovratnih. Ono što ja osobno mislim da bi i ove vanproračunske fondove trebalo uključiti u proračun. Ako izuzmemo Hrvatski zavod za zdravstveno osiguranje, ako izuzmemo taj mirovinski sustav, znači vanproračunskih fondova, onda u tim fondovima je danas koncentrirano negdje između 7 i 8 milijardi kuna. To je 7 do 8% u odnosu na hrvatski proračun. 3,5 do 4% bruto društvenog proizvoda. Sa mirovinskim, odnosno Hrvatskim zavodom za zdravstveno osiguranje mi dolazimo negdje gotovo do četrdesetak milijardi kuna i onda si čovjek s pravom postavlja pitanje tko te izvanproračunske fondove u ovoj zemlji kontrolira? Ako se i kontroliraju, jasno da se kontroliraju, ali niti približno kao što je to slučaj sa proračunom. Ono što je na neki način i kritika nama, mi se jasno koncentriramo na proračun, a javna poduzeća plus ti izvanproračunski fondovi gotovo su nedodirljivi, a tu u njima je i najveći nepotizam i najveća pristranost i najveća podobnost i najveći stranački utjecaj, da ne kažem i nešto drugo daleko teže. Gotovo bih se usudio reći da su danas moćni ljudi koji vode te izvanproračunske fondove, koji vode javna poduzeća no što su ministri. Npr., Hrvatske ceste, Vode, Hrvatske autoceste, taj fond za zapošljavanje, da ne govorimo o Hrvatskim šumama, HEP-u, Hrvatskoj radioteleviziji, Croatia osiguranju, Lutriji itd., itd., gdje ljude koji su na čelu tih uprava nitko ne pita ni kolike su im plaće, ni koje aute voze, ni kada, ni koliko troše na kartice, telefone, koliko ljudi zapošljavaju itd., itd. Tako da bih se usudio reći da su oni daleko veći problem u ovom trenutku no što su nadležna ministarstva i o tome bi se netko u ovome Saboru morao početi odlučnije ili njima baviti, ili bi se trebao njima pozabaviti. Ono što je isto tako interesantno kada govorimo o ovom novcu. Ukupno je riječ o 140 milijuna eura, to je znači preko 1 milijarde kuna, na što ide još 1 milijarda kuna, znači 2 milijarde kuna. Ono što znači rekoh interesantno, da se tim novcem na neki način mogu i izbori dobiti u nekim sredinama tim novcem. Ono što je još bitnije, može se potaknuti u nekoj sredini graditeljska aktivnost. Na tim projektima, jasno, se može zaposliti ljude što je u besparici izuzetno bitno, može se riješiti neki stranački problem, što svi znamo da je isto tako moguće, a na kraju normalno, moguće je riješiti i sam sustav odvodnje, što je izuzetno bitno. Cinik bi rekao isto tako u ovoj zemlji u kojoj smo uništili industriju, poglavito u priobalnim županijama, postavlja se pitanje što imamo danas štititi. Još da ukinemo brodogradnju, ja bih rekao, problem zaštite Jadrana, da budem ciničan, će biti u cijelosti riješen. Imati ćemo čistije more no što su ga naslijedili ili zatekli, bolje rečeno Stari Slaveni. E samo da li će biti radnih mjesta, e to je isto o čemu bi trebali početi razmišljati i u tom kontekstu jednako tako bi trebali početi govoriti i o industrijalizaciji Republike Hrvatske jer se samo od turizma i bankarske industrije jednostavno ne da živjeti. Sve u svemu, normalno da apeliram za jednu poštenu raspodjelu tih šezdesetak plus šezdeset, znači 120 … … [[Upadica se ne čuje.]] Dobro, o sintaksi hrvatskog vani ćeš me podučavati i izgovoru. Znači, riječ je o izuzetno značajnom novcu, gotovo jednoj milijardi kuna i utoliko klub IDS-a zalaže se za jednu pravičnu i poštenu raspodjelu da svi ti priobalni gradovi, sve županije na neki način pravično budu zastupljeni u raspodjeli milijardu kuna.
Imamo 4 ispravka netočnih navoda. Prvo je uvaženi zastupnik Boris Matković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Pa evo, ja bih ispravio tvrdnju jednu koja nije točna kolege Kajina koji je kazao sljedeće. Raspodjela sredstava ovisi o odnosu jedinice lokalne samouprave sa vladajućima. To nije točno. Točno je sljedeće. Da se ovdje radi isključivo samo o tome koliko je tko odradio i kakva je razina projektne dokumentacije. To je definitivno. A drugo, kad postavljate pitanje koliko je tko dobio iz fondova, Istra je zasigurno dobila najviše jer vi ste imali dovoljno vremena pripremiti za sve ove projekte jer to područje u vrijeme kad se sve ovo skupa odvijalo nije i pripremalo bilo obuhvaćeno ratnim stradanjima.
Drugi ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Zastupnik Kajin je rekao, ustvari netočno naveo da je premijer kazao da je država pred bankrotom. On to nije nikad rekao, on je u tekstu odgovornog ponašanja u državi to spomenuo ali to nije nikad rekao na ovaj način kako ste vi rekli. A s obzirom da po vama ništa ne uspijeva u ovoj državi onda najvjerojatnije neće ni kriza uspjeti.
Ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Frane Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ispravio bih prvo ovaj isti navod koji je ispravio i kolega Kunst. Naime, premijer Sanader nije rekao da je država pred bankrotom nego je rekao ako se neodgovorno budemo ponašali da možemo doći do toga, to je sasvim jasno i logično. Druga stvar, netočno ste naveli da se kroz ovaj zakon mogu rješavati eventualno neki stranački problemi kao što ste vi rekli. To nema veze sa nikakvim stranačkim problemima. Nikakvi stranački problemi se ne mogu rješavati kroz ovaj zakon. Ovdje je riječ doista o realizaciji izuzetno važnih projekata koji znače održivi razvoj i kvalitetnu budućnost cjelokupnog priobalja. Prema tome, nikakvi stranački problemi se ne mogu rješavati kroz to.
I ispravak netočnog navoda uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Ispravljam netočan navod uvaženog kolege Kajina koji je on izrekao da je u realizaciji ovih sredstava bitan nekakav kriterij po njemu odnosa sa državnom vlasti. To jednostavno nije točno. Ne samo da je netočan navod nego je i sam sebi proturječan. Na kraju izlaganja kolega Kajin je rekao da ne zna da li su se istarski gradovi prijavili za to. Prema tome, ne bi trebalo u ovoj saborskoj govornici dijeliti Hrvatsku, nekoga lažno optuživati. Ovdje vam je predstavnik ministarstva, saborski ste zastupnik, imate pravo na informaciju. Raspitajte se u gradovima za koje smatrate da su po vama neopravdano zapostavljeni pa onda kod predstavnika ministarstva vidite koji su razlozi ako eventualno nisu dobili. Niti jedan dokaz da netko po nekakvom vama samo razumljivo kriteriju izbačen. Ovo ipak ide pred hrvatskom javnosti i trebali bi se suzdržavati od ovakvih optužbi.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom. U ime kluba HDZ-a uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Pred nama je Prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj i to za Projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2. Nakon provedenih pregovora Vlada Republike Hrvatske je na sjednici održanoj u studenom 2008. godine usvojila zaključak o prihvaćanju Izvješća o pregovorima za sklapanje ovog ugovora. Ugovor o zajmu je potpisan u Zadru u veljači 2009. godine, u ime Republike Hrvatske potpisao ga je ministar financija a u ime Međunarodne banke za obnovu i razvoj direktor Ureda Svjetske banke za Republiku Hrvatsku. Međunarodna banka za obnovu i razvoj odobrila je Republici Hrvatskoj zajam u iznosu od 60 milijuna eura kako bi pomogla u izvršavanju programa izrađenog s ciljem poboljšanja pružanja učinkovitih i održivih usluga i odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda u priobalnom području Republike Hrvatske ali i u cilju poboljšanja kvalitete morske vode uz jadransku obalu. Projekt zaštite od onečišćenja na priobalnom području predstavlja drugu fazu programa koji se realizira u tri faze a ukupni troškovi kao što je već navedeno iznose, znači cjelokupnog programa iznose 280 milijuna eura. Kao što je već i navedeno ali ću ponoviti da troškovi su raspoređeni znači u prvoj fazi 40 milijuna eura zajma, 40 milijuna eura nacionalnih sredstava, druga faza ova koja je predmet današnjeg zakona 60 milijuna eura zajma, 60 milijuna eura nacionalnih sredstava. I treća faza je predviđena sa 40 milijuna eura zajma i 40 milijuna eura nacionalnih sredstava. Ovaj projekt zaštite onečišćenja voda u priobalnom području u prvoj fazi imao je za cilj poboljšati kakvoću priobalnih voda Jadranskog mora kako bi lokalne zajednice uključene u projekt ispunile standarde Europske unije o kakvoći okoliša na financijsko i operativno održiv način. Prva faza programa uspješno se provodi u većini od ovih jedanaest općina i gradova je pri kraju. Podsjetit ću koje su to jedinice lokalne samouprave koje su se prije tri, četiri godine prijavile za financiranje iz ovih sredstava. To je podprojekt Zadar koji uključuje podmorski ispust Zadar ali i uređaj za pročišćavanje ali i retencijski bazen, vrlo vrijedan projekt. Ali evo možda prilika da i gospodinu Kajinu kažem i na vrijeme prijavljen i u visokoj fazi pripremljenosti projekt je otišao u Svjetsku banku kao prijedlog prije četiri ili pet godina. Znači, osnovno što je bilo udovoljiti zahtjevima ugovora koji je potpisan a to je do savršenstva uređena, znači izrađena projektna dokumentacija. Još jedan projekt je biogradske rivijere vrlo značajan. Isto tako, projektna dokumentacija je na vrijeme napravljena. Podprojekt Rogoznica ali isto tako i podprojekt Makarska, Omiš - Dugi Rat, Opuzen, projekt Opatija, projekt Rijeka - Grobnik, podprojekt Novigrad ali i podprojekt Pula. Pokrivena su područja sa najintenzivnijim onečišćenjima odnosno područja koja su u ovoj prvoj fazi se išlo na područja koja imaju veliki broj stanovnika. Druga faza programa ova koja je sada predmet ovog ugovora provodi se po modelu prve faze a planira se u tridesetak jedinica lokalne samouprave. Dogovorena kamatna stopa u drugoj fazi iznosi 2,9%. Projekt se sastoji od slijedećih komponenti. To su investicije u otpadne vode, institucionalno jačanje i upravljanje programom ali i praćenje kakvoće morske vode. Pripremljeno je za ovu fazu negdje između 20 i 30 podprojekata a s obzirom na stanje pripremljenosti u vrlo skorom periodu se planira potpisivanje Ugovora o podzajmu i to za slijedeće projekte, Cres, Mali Lošinj, Poreč, Murter, Rab, Nin, Privlaka, Sukošan, Bibinje, Vodice, Hvar, Supetar i Bol.ž Iz darovnice globalnog fonda za zaštitu okoliša koja su također sastavni dio ovoga a iznose oko 6,4 milijuna dolara planiraju se utrošiti na izradu studije i projektne dokumentacije. To su sredstva darovnice znači nisu kreditna sredstva i prat će realizaciju ove druge faze ovog programa. Osnovna pitanja koja se predlažu urediti ovim zakonom su dakle potvrđivanje ugovora o zajmu za drugi dio i predstavljaju pravnu osnovu za korištenje sredstava zajma u svrhu poboljšanja odredbi, pružanja učinkovitih i održivih usluga i odvodnje i pročišćavanje otpadnih voda u priobalnom području Republike Hrvatske, ali kao što sam već spomenula poboljšanju kakvoće morske vode uz čitavu Jadransku obalu. Iz ovih, prve i druge faze, ali iz jedne i druge faze vidimo da je gotovo u potpunosti pokrivena Jadranska obala od sjevera prema jugu. Ovaj zajam u iznosu od 60 milijuna eura se vraća nakon 5 godine, znači vraćaju ga jedinice lokalne samouprave i Hrvatske vode u razdoblju od 2014. do 2023. prema planovima otplate do konačne otplate zajma, a u omjerima koji će biti definiran ugovorom o podzajmu. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržava svakako ovaj prijedlog zakona, jer podsjetit ću da je strateški cilj zaštite voda predviđen Strategijom upravljanja vodama koju smo nedavno donijeli u ovom Saboru upravo intenzivno građenje, sanacija i rekonstrukcija sustava odvodnje pročišćavanje otpadnih komunalnih voda, a znamo da na području Jadranskog sliva na čijem području živi negdje preko 1,3 milijuna stanovnika priključeno je tek 658 tisuća ili 47% stanovnika i to sa prethodnim pročišćavanjem 300 tisuća ili 24% sa prvim stupnjem pročišćavanja 148 tisuća ili samo 11%, sa drugim stupnjem pročišćavanja 33 tisuće ili 2% i sa trećim stupnjem gotovo nitko. S obzirom na dobru provedbu prve faze projekta "Jadran" i vidljive rezultate tog projekta, mi u HDZ-u držimo da je i to garancija za uspješnost i ove druge faze, jer će se naravno pomoći ostvariti cilj prije naveden iz Strategije upravljanja vodama. A cilj u ovom području je da razinu priključenosti stanovništva na sustav iz javne odvodnje povećamo s današnjeg prosjeka 43% na 60% da bi bili koliko toliko usklađeni sa direktivom Europske unije o pročišćavanju otpadnih voda. Na takav način smo očuvali Jadran, ali i osigurali osnovni resurs za razvoj priobalja. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Prelazimo na pojedinačnu raspravu i prvi se prijavio uvaženi zastupnik Branko Kutija. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Svijest o zagađenju mora otpadnim vodama s kopna potakla je niz projekata i programa u cilju kontrole i zaštite mora na nivou svjetskih i domaćih institucija. Program praćenja onečišćenja Jadrana s kopna sastavni je dio protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćenja sa kopna. A protokol je sastavni dio plana djelovanja kojom se provodi Barcelonska konvencija o zaštiti Sredozemnog mora. Ovaj program se uspostavlja u Republici Hrvatskoj 1994. godine, a provodi ga Državna uprava za vode u suradnji sa Državnom upravom za zaštitu okoliša. '95. godine Hrvatska je potpisnik Barcelonske konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja i od tada se ispituje kvaliteta otpadnih voda koja se ispuštaju u more. Projekt zaštite od onečišćenja voda u priobalnom području ili skraćeno "Jadranski projekt", višegodišnji je projekt koje je pokrenula Vlada Republike Hrvatske sa Hrvatskim vodama. Radovi se odnose na obnovu i proširenje kanalizacijske mreže, znači glavni kolektori, tuneli, podmorski cjevovodi, crpne stanice. Obnovu i proširenje postojećih postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda i podmorskih ispusta. Svi radovi su tehnički racionalni, socijalno i ekonomski opravdani, te prihvatljivi sa sastajališta zaštite okoliša. 2. srpnja 2004. godine Međunarodna banka za obnovu i razvoj i Vlada Republike Hrvatske u Zadru su sklopile ugovor o zajmu od 40 milijuna eura za prvu fazu projekta. Znači, "Jadranski projekt" provodi se u tri faze kroz desetak godina, a u tijeku je prva faza u trajanju od 4 godine dok bi druga i treća faza "Jadranskog projekta" trebale trajati po 3 godine. Zadar je jedna od najvećih i najaktivnijih lokacija u sklopu "Jadranskoga projekta", a tijekom 2009. godine planira se daljnji razvoj gradske kanalizacije, te izgradnja crpnih stanica i pročišćivača. Odvodnja otpadnih voda u Zadru sustavno se unapređuje, a u tijeku je gradnja 86 milijuna kuna vrijednog uređaja za pročišćavanje otpadnih voda "Centar". Radovi na uređaju su pri kraju i trenutno su u tijeku ispitivanja postrojenja prije puštanja u probni rad sa fekalnim vodama. Biograd je zajedno sa cjelokupnom Biogradskom rivijerom bio veliko gradilište, a najznačajniji radovi odnosili su se na polaganje kanalizacijskih cijevi duž gradske rive. Tim cijevima otpadne vode iz svih 5 dosadašnjih ispusta preusmjeravaju se na jednu crpnu stanicu. Trenutno je u izgradnji uređaj za pročišćavanje otpadnih voda te podmorskih ispusta. Do ljeta 2009. godine trebala bi u potpunosti biti izgrađena sekundarna kanalizacijska mreža u Pakoštanima izgrađena predcrpna stanica, te bi se trebalo započeti sa izgradnjom sekundarne mreže u Dragama. Ministar financija Republike Hrvatske gospodin Šuker i voditelj ureda Svjetske banke u Hrvatskoj potpisali su 6. veljače 2009. ugovor o zajmu u iznosu od 60 milijuna eura. Ovaj ugovor omogućava realizaciju druge faze "Jadranskoga projekta". Projekt znači zaštite od onečišćenja voda u priobalnom području, a zajam Svjetske banke predstavlja polovicu ukupnog iznosa druge faze. Preostali iznos kao i tijekom prve faze, financira će se iz proračuna Republike Hrvatske, znači iz sredstava Hrvatskih voda, odnosno iz naknade za zaštitu voda, te od strane jedince lokalne samouprave i komunalnih društava kroz namjensko povećanje cijene odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda. Tijekom druge faze "Jadranskog projekta" nastojat će se poboljšati usluga odvođenja otpadnih voda u 33 priobalna grada i općine u kojima trenutno samo polovica stanovništva ima odgovarajući kanalizacijski sustav, a pročišćava se tek 16% otpadnih voda. Cres, Mali Lošinj, Poreč, Rab, Murter, Nin, Privlaka, Sukošan, Bibinje, Vodice, Hvar, Supetar i Brač bit će među lokacijama u kojima se očekuje skora realizacija projekta, dok se za Nacionalni park "Mljet", Župu Dubrovačku, Primošten, Metković, Vela Luku, Crikvenicu, Rovinj, Pula sjever i Medulin gospodine Kajin, ubrzano radi na pripremi projekata. Do kraja 2009. godine u prvoj fazi "Jadranskog projekta" bit će izgrađeni sustavi za prikupljanje pročišćavanja i ispuštanja otpadnih voda u 11 priobalnih gradova što uključuje više od sustava za odvodnju, 40 crpnih stanica i 7 postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda kojima će se koristiti oko 330 tisuća stanovnika. Broj ljudi koji će se moći priključiti na sustav za odvodnju na područje koje pokriva projekt porasti će sa 38 na 65% a postotak pročišćenih otpadnih voda porasti će sa 8 na 50%. Prema procjenama druga faza jadranskog projekta obuhvatiti će dodatnih 210 tisuća stanovnika a izgradnjom svih predviđenih objekata priključenog stanovnika na kanalizacijske sustave povećati će se na 76%. Isto tako mislim da je bitno za naglasiti da će projekt imati iste kreditne uvjete kao i za prvu fazu i da se, da je rok dospijeća znači 15 godina, odnosno 5 godina poček i 10 godina samo dospijeće. Evo, zbog svega navedenoga podržati ću donošenje ovoga zakona i zahvaljujem se.
Zahvaljujem. Nastavljamo sa pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Boris Matković. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. U samom začetku ja bih zapravo htio naglasiti ne ponavljajući kolegu Kutiju i prethodne dakle, kolegice i kolege koji su raspravljali prvenstveno sa stajališta dakle, samog programa da je, pod 1. ovo regionalni program. I on je kao takav prvenstveno znakovit za razvitak određenih područja. U sebi sadrži neke odredbe, odnosno odrednice koje su vrlo bitne za ta područja, neovisno o tome da li govorimo o Istri, da li govorimo o Zadarskoj županiji, Šibenskoj, Splitskoj, Dubrovačkoj itd., a odnosi se možda na bitne tri komponente. Prva je po mom osobnom sudu zaštita okoliša, to je prva komponenta koja je obuhvaćena dakle, ovim projektom, podjednako bila obuhvaćena i prvom fazom i sada ovom drugom fazom. Na drugom mjestu ne možemo ispustiti svakako znakovitost za sva ova područja, nazovimo i tako komponentom jednog gospodarskog razvitka, a ona se prvenstveno odnosi na turizam i razvitak turizma na tim područjima. Uz nju je jasno isto tako bitno naglasiti naslanjajući i komponentu koju bismo mogli nazvati, ajmo je nazvati socijalnom jer se radi zapravo o životu stanovništva na tom području sa jednom dakle, izgradnjom svih ovih, dakle, objekata i zaštitom okoliša i gospodarstva jasno poboljšati će se i život stanovništva na tom području što je vrlo bitno. Prema tome, radi se o jednom održivom razvoju, politici održivog razvoja koju vodimo na tim područjima. I u tom pogledu svakako ja bih htio ukazati u samom startu da ne samo što se tiče projekta, dakle, druge faze da se treba pohvaliti i Ministarstvo regionalnog razvoja, šumskog i vodnog gospodarstva koji pokreće sve ove projekte. Iz jednog vrlo bitnog razloga to je što ne samo na ovom obalnom području se dakle, govori o odvodnji i zaštiti i tako dalje svim onim komponentama koje sam spomenuo nego je sada u unutar dakle, regionalnog razvoja, su uz obalno područje uključena i priobalna područja. Dakle, ja govorim konkretno o području iz kojeg ja dolazim dakle iz Dalmatinske zagore gdje mogu potvrditi zašto govorim da bih pohvalio ministarstvo, zbog toga što konkretno evo recimo u mom Vrgorcu koji je gore u brdsko-planinskom području, samo pređete Biokovo Makarska s jedne strane, mi smo s druge. Isto tako u suradnji Ministastva dakle vodnog gospodarstva i Hrvatskih voda, prošle godine je dovršen najsuvremeniji bio pročistač dakle vrijedan 15 milijuna kuna koji će razriješiti problem dakle, opasnosti koja je prisutna i na tim područjima a ne samo na obali a to su prvenstveno ajmo reći stari sustavi, kanalizacija da ne govorim o crnim jamama kao eko bombama koje su razmještene po cijelom području dakle, obale. Ali evo ovi projekti su upravo u toj funkciji da izađemo iz tog problema. Ono što treba svakako po meni ovdje naglasiti kada se govori o prvoj fazi i što bih ja osobno htio istaknuti jeste da na području županije iz koje ja dolazim, odnosno izborne jedinice smo imali sada tri projekta u prvoj fazi od kojih je posebice u smislu gospodarskog razvitka pa i zaštite okoliša jasno i potreba stanovništva i socijalne komponente podprojekt Makarska a to je uređaj za pročišćavanje u cijelosti realiziran u iznosu od 4,5 dakle, milijuna kuna. Prema tome, a ovdje se vodilo računa o onome što je isto tako važno za Makarsku, a ne samo brojnost stanovništva koje boravi tijekom godine nego i ekvivalent stanovništva dakle kada u ljetnom razdoblju imamo na tom području po 50 tisuća ili više, više dakle, ljudi koji se služe tim potrebama. Dakle, u tom pogledu treba svakako potaknuti i to da u ovoj drugoj fazi koliko vidimo projekta imamo nekih 20, 30 podprojekata koji su u pripremi i realizaciji i moram kazati da osobno sam razgovarao sa načelnicima i ostalih općina makarskog primorja koji su voljni dakle, uključiti se i nastaviti kroz ove projekte rješavati svoje probleme jer znamo kolika je znakovitost, malo prije sam kazao, odnosno našeg Jadrana i uopće dakle, onoga što u Jadran dolazi, Jadransko more, pa i na to područje sa kopna, odnosno kopnenog dijela. Jer u ovom dijelu treba kazati da su uključene i kopnene vode, ne samo dakle, ono što imamo, imamo dakle, na samom moru. Drugi podprojekt koji je vrlo važan za našu županiju je ostvaren i ostvaruje se još uvijek na području Omiša i Dugog rata i treći je u Opuzenu. A koliko mogu zamijetiti iz ovog drugog dijela u svakom slučaju uključene su ponovno direktno još tri općine Splitsko-dalmatinske županije to su Hvar, Supetar i Bol i to sa znakovitim dakle, iznosima odnosno projektima. I to će u svakom slučaju biti i jedan podstrijek i ostalima da shvate u čemu je znakovitost upravo ovih projekata. Jer još uvijek imamo na našem području općina, odnosno jedinica lokalne samouprave koji ne znaju koliko ovi projekti odnosno očuvanje okoliša i zaštita, odnosno sustav odvodnje kompletan može donijeti poboljšice života stanovništva. Evo iz nekoliko ovih dakle, razloga o kojima su govorili i prethodnici, zasigurno je da ovaj projekt treba podržati. Ali ne samo zbog ovog razloga nego i zbog toga što su, ovdje se govori prvenstveno o povoljnim, povoljnom kreditnom dakle, odnosu između dakle, međunarodne banke, odnosno nas s druge strane što se može vidjeti kroz način na koji će se to realizirati u prvoj fazi i u drugoj, a to je pet godina dakle, počeka, odnosno 10 godina otplate a samo sudjelovanje jedinica lokalne samouprave jasno govori o poveznici jednoj koja je neophodno potrebita u svemu tome. Dakle i zbog povoljnosti samog kredita, jasno i načina vraćanja, ali i na kraju osnovnog cilja koji želimo svi postići u smislu infrastrukturnog razvitka, ali i prvenstveno održivosti razvoja gospodarstva, prvenstveno turizma, zaštite okoliša pa i socijalne komponente, podržavam ovaj prijedlog zakona.
Zahvaljujem. Na redu je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala lijepa, potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Evo ja ću stvarno kratko. Samo ću podsjetiti da i ovaj zajam, kao i prethodni, nije došao sam od sebe. Samo na području Zadarske županije mi smo iskoristili darovnicu Svjetske banke, znači županijsko poglavarstvo jer sam tad bila djelatnica županijskog poglavarstva, iskoristili smo darovnicu od milijun dolara Svjetske banke da bi napravili viziju razvoja Zadarske županije. Hoću samo podsjetiti da ovo nije palo s neba i da nije onako kako kolega Kajin kaže, onako kako je netko dobar s nekim. Znači 2000. godine Zadarska županija je zajedno sa Šibensko-kninskom izradila viziju razvoja Zadarske županije. Vrlo značajno mjesto u toj viziji su bili upravo ovi projekti. Mi smo znali na čemu baziramo naš razvoj, to je upravo zaštita mora i morskog okoliša. I upravo tom vizijom su definirani znači i ciljevi i ovo je bila zaštita okoliša prioritet među prioritetima. Tad smo obavili i prve razgovore sa predstavnicima Svjetske banke, međutim tada naša projektna dokumentacija je bila u samim počecima. Imali smo idejne projekte, ali smo ih onda dugo godina razrađivali i usklađivali prema onom što se traži za zajam Svjetske banke za prvi zajam. Ali nakon te vizije, znači razvoja Zadarske županije, napravili smo Regionalni operativni program Zadarske županije za jedno kratkoročno razdoblje u kojem su opet, znači potvrdili smo one naše prioritete i oni su definirani kao mjere. Taj naš Regionalni operativni program je bio podloga za povlačenje sredstava Europske unije, ali i naših fondova, ali i razgovora i ugovora i sa predstavnicima Hrvatskih voda i ministarstva. Znači, to je sve bila pripremljena dokumentacija da bi uopće mogli raditi. Ali iza svega toga stoji i strpljenje i vrijedni načelnici i gradonačelnici naših općina koji su i strpljivo i sa onoliko sredstava s koliko raspolažu ulagali u izradu projektne dokumentacije i pripremali se, jer smo ih uvjeravali da postoje sredstva kad imaju gotovu projektnu dokumentaciju. Naravno da je to trajalo jedan duži niz godina, ali smo pripremili dobro projekte i rezultati se vide. Nismo slučajno mi regija, ni Jadran slučajno najatraktivniji, atraktivan je upravo zato što je čist, što je sačuvan onakav kako treba biti. U prvoj fazi su zato povučeni značajni projekti, znači išlo se ciljano na područje Zadra, Biograda, Pakoštana i Svetog Filip Jakova. Međutim, iz ove prve faze zajma se nisu financirale mnoge naše jedinice lokalne samouprave kao što su preko Pag, Povljana, Kukljica, Kali koji su isto tako svjesni toga koliko treba zaštiti to njihovo područja, značajna sredstva ulagali upravo u ove projekte. Za drugu fazu također su pripremani projekti i evo oni su predmet upravo ovog zajma Svjetske banke, a to su Bibinje, Sukošan, Panin, Privlaka pa ide i Vir i ostali. Uloga Zadarske županije odnosno poglavarstva je bila uskladiti izradu projektne dokumentacije i realizaciju ovih projekata. Mi smo se usudili svaku godinu od onog što je nominirano odrediti što su nam prioriteti upravo na osnovu onih razvojnih projekata o kojima sam prije govorila i sa konkretnim prijedlozima išli prema Vladi Republike Hrvatske i zato su nam učinci ovako dobri. Znači, usklađeni su svi zahtjevi jedinica lokalne i područne samouprave, županijskog poglavarstva i Vlade Republike Hrvatske. Evo ovi svi programi koji su realizirani kroz ovu prvu komponentu ili prvi zajam i ovi koji će ići, a iskustvo stečeno i u pripremi ovih projekata poslužit će nam svakako i za dobru realizaciju ovih. Uopće ne sumnjam da će se uspješno realizirati i ova vrlo značajna i velika komponenta i da ćemo evo taj naš osnovni razvojni resurs priobalja prenijeti novim generacijama onakav kakav smo zatekli. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku. Uvaženi zastupnik Damir Kajin. Izvolite.
Draga moja gospođo, svaka vaša dokumentacija koju vi posjedujete u Zadru ne bi vam vrijedila ništa da nemate ministra Kalmete na čelu najdohodovnijeg ministarstva i da HDZ nema takav interes u Zadru kakav već godinama normalno iskazuje. Nemojte vi misliti da druge sredine isto tako nemaju te programske planove. Ali vidite, jedna županija Istarska koja deviznoj likvidnosti Hrvatske 2008. ili '09. daleko više doprinosi no što je Hrvatska doprinosila ex Jugoslaviji. Zapravo ne dobija ništa. Ove godine ovim rebalansom svega 66 milijuna kuna. Ne da ne dobijamo, nego se ništa, apsolutno ništa ne vraća, nego se iskazuje jedan takav primitivizam i barbarizam da se čak Općoj bolnici u Puli skida nekih 7,5 milijuna kuna. Izgorjela je Osnovna škola "Veli vrh" i normalno ništa se iz državnog proračuna ne može očekivati za početak gradnje te itekako bitne obrazovne ustanove u županiji Istarskoj. Meni je jasno da je na djelu kupovanje glasova. Meni je jasno da dok je ova vlast, to će tako i funkcionirati. Ali Boga mi, nećete zauvijek.
Uvaženi zastupniče, prvo govorili ste van teme i van onoga što je uvažena zastupnica rekla jer nije riječ o državnom proračunu, nego se zna o kojim sredstvima se ovdje govori. … [[Upadica se ne čuje.]] I drugo, niste nijednog trenutka spomenuli… … [[Upadica se ne čuje.]] Ne možete polemizirati, sad slušajte malo. I niste nijedan konkretan primjer rekli koji je to bio konkretan projekt koji je postavljen, kojeg ste pripremili, a koji nije riješen. Nijedan. Hvala lijepa. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Marinović.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kako gospodin Kajin jednostavno ne želi slušati. Ja sam htjela navesti kao dobar primjer i recept za ostale, međutim to niste htjeli čuti. Moram reći ovdje da smo zaista ponosni na našeg ministra, ali mi isto tako znamo što hoćemo i mi smo napravili da to ide. Ni ministar ni Vlada ne bi mogli… … /Svi govore u glas./… Oprostite, ali zar mislite da bi program Svjetske banke išao na riječ ministra na projektna dokumentacija nije bila potpuno gotova? [[Upadica: Itekako.]] [[Govornica nije uključena.]]
Uključite se!
I ponosni smo, znači još jedanput, ponosni smo na našeg ministra, znamo što hoćemo, napravili smo sve da to ide i cilj ovog projekta je zaštita jednog dijela Jadrana s čim bi i vi gospodine Kajin trebali biti ponosni.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa raspravom pojedinačnom. Uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naravno, odmah na početku želim kazati da ćemo sasvim sigurno podržati ovaj prijedlog zakona koji je pred nama, dakle Ugovor o zajmu za Projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području čija je vrijednost, kako je već ovdje istaknuto, riječ je o drugoj fazi od 60 milijuna eura od strane Međunarodne banke za obnovu i razvoj i naravno, jednako toliko sredstava koje treba osigurati u državnim proračunima Republike Hrvatske u narednom razdoblju od ove godine, dakle od 6. lipnja 2009. do 2014. godine. Dakle, sveukupno vrijednost ove faze, druge faze je 120 milijuna eura, što dovoljno govori o veličini sredstava, ali i jednako tako i o potrebama koje imaju hrvatske općine i gradovi koji se zapravo muče s ovim problemom onečišćenja mora i zapravo zagađenja okoliša u isto vrijeme. Ono što je bitno za mene osobno je da je jedan od gradova među ovih 11 koji su sudjelovali u prvoj fazi koja je bila u vrijednosti od 80 milijuna eura, dakle polovicu sredstava je osigurala Međunarodna banka, a drugu polovicu Republika Hrvatska je i grad Opuzen, a u ovoj drugoj fazi očekuje se i dokumentacija i realizacija projekata i u Opuzenu i u Metkoviću i u Vela Luci i u Župi dubrovačkoj i u Nacionalnom parku Mljet. Dakle, riječ je o 5 projekata koji će doista značiti značajno unapređenje u zaštiti okoliša i u rješavanju problema otpadnih voda, odnosno kanalizacijskih sustava. Koliko je ovo značajno za našu županiju, ja mislim da dovoljno govori podatak da je sigurno preko 90% gospodarstva na jugu Hrvatske i u Dubrovačko-neretvanskoj županiji direktno vezano uz najjaču granu, a to je turizam. Dakle, većina onoga što se radi u toj županiji je turizam. A turizma nema vez čistog okoliša, nema bez čistog mora. Gdje će to doći turisti, ako ne zapravo na, ja mogu reći i na najljepši dio hrvatske obale kad govorimo o Elafitima o Mljetu, o Lastovu, Korčuli, kad govorimo o Dubrovniku, gdje će to doći ako to neće biti to čisto more? Dakle, osim naravno kulturnog nasljeđa, povijesne baštine koja je izuzetno bogata, koja je i zapravo glavni mamac svih onih koji dolaze u južni dio Hrvatske. Naravno, tu je prije svega i čisto more i ona priroda koja je doista od neprocjenjive vrijednosti. Stoga me veseli da će u ovoj drugoj fazi, kažem biti realizirano novih 5 projekata koje je ovdje nabrojao i državni tajnik, a ja bih još rekao nešto što je bitno. Dakle, ovo nisu jedini projekti koji se bave s ovom temom, dakle zaštite okoliša i odvodnjom otpadnih voda jer Ministarstvo mora kojemu je na čelu ministar Kalmeta itekako vodi brigu o južnoj hrvatskoj županiji, o Dubrovačko-neretvansko županiji. Pa ja ću samo nabrojati projekte koji se također odnose na zaštitu okoliša i na odvodnju otpadnih voda, a koje se financira iz tog ministarstva. Riječ je o 10 projekata. Dakle, riječ je o projektima u Vela Luci, u Blatu, u Lumbardi, u Orebiću, Trpnju, Stonu, dubrovačkom primorju, Župi dubrovačkoj, Opuzenu i u Zatonu, dakle Grad Dubrovnik, dio Grada Dubrovnika, riječ je Zatonu. A koliko imam spoznaje, Grad Dubrovnik je još pripremio nekoliko projekata koji su vezani uz njegovo najbliže područje, uz Orošac, uz Elafite i Rijeku dubrovačku. Ja se nadam da će i ti projekti biti također isfinancirani, ali sama činjenica da se u ovom trenutku odvija 10 projekata iz Ministarstva mora, iz vašeg ministarstva da se priprema sljedećih 5 projekata i da ćete darovnicom zapravo obuhvatiti još 2 projekta. To je u Metkoviću i Opuzenu, a ta darovnica nije mala, ona je 6 milijuna i 400 tisuća dolara dovoljno govori koliko su zahtjevi jedinica lokalne samouprave i zapravo koliko se ništa u prethodnih, hajmo reći 50, 60 godina nije radilo po tom pitanju, a koje je zapravo jedno od temeljnih pitanja održivog razvoja Republike Hrvatske. Jer vi u tim svim općinama i gradovima do sada niste imali riješen taj problem. To je temeljna infrastruktura bez koje je nemoguće zapravo ulaziti u kvalitetne projekte i bez koje je nemoguće postići europske standarde, ono čemu težimo. Kad govorimo o približavanju Europskoj uniji, onda govorimo o tome prije svega da želimo za hrvatske građane europske standarde. A kad govorimo u ovoj području, onda je posebno za istaknuti da na tom području nam preostaje još nažalost izuzetno puno posla, ali na svu sreću ova Vlada itekako misli o tim potrebama i stoga ovo financiranje koje u konačnici vrijedi 280 milijuna eura je od izuzetnog značaja za razvoj svih ovih jedinica lokalne samouprave, a zapravo izuzetnog značaja za Republiku Hrvatsku. Usput, naravno da je itekako važno da se i institucije koje se bave tim poslovima da se osposobe da na pravi način upravljaju i da operativno vode na pravi način brigu o zaštiti okoliša i o funkcioniranju tih sustava, stoga ono i jest dio cijele priče i stoga se i taj dio financira zapravo operativnim institucijama od ministarstva do komunalnih poduzeća, dakle tvrtki koje će upravljati ovim sustavima i u tom smislu i to je isto bitno i značajno. I stoga me čude raznorazne dvojbe koje su ovdje iskazali i predstavnica kluba SDP-a, kao i gospodin Kajin kojega više nema nakon što je rekao ono što ne stoji pa me čude te neke dvojbe oko toga da se eventualno sredstva dodjeljuju po nekim političkim kriterijima. Točno bi moglo vidjeti od državnog tajnika u kojim je gradovima i općinama bilo riječ u prvoj fazi pa će vidjeti da je riječ o cijelom priobalju Republike Hrvatske. U drugoj fazi će također moći vidjeti da se financiraju, evo ja ću reći konkretno u Dubrovačko-neretvanskoj županiji imate Nacionalni park Mljet, tamo nije HDZ na vlasti, imate Vela Luku, tamo nije HDZ na vlasti, imate i Metković, tamo nije HDZ na vlasti. Prema tome, koji su to onda politički kriteriji kad govorite već o tim političkim kriterijima. To je jednostavno potpuno neprimjereno, deplasirano i s druge strane, u cijelu priču je uvučena naravno i Međunarodna banka. Zar sumnjate da Međunarodna banka za razvoj i obnovu funkcionira na tim principima na kojim vi mislite da funkcionira? Zašto sumnjate u Republiku Hrvatsku kad vidite iz ovih primjera da doista nije riječ ni o kakvim političkim kriterijima, nego isključivo o kriterijima o kojima je ovdje bilo govora, a to je da se mora imati kompletna dokumentacija, da se mora uredno prijaviti taj projekt i taj projekt nadziru stručnjaci iz Međunarodne banke za razvoj i obnovu. Ja bih na kraju rekao da je izuzetno bitno što će u konačnici kad se realiziraju svi ovi projekti i 2. i 3. faze kao što je to rekao moj kolega biti obuhvaćeno negdje oko 76% stanovništva u priobalju koje će biti uključeno u ove sustave koji će značiti unapređenja što ne znači da ne smijemo zaboraviti i onaj preostali dio jer moramo biti sto posto kad govorimo o odvodnji otpadnih voda moramo biti sto posto uključeni u taj sustav i moramo poraditi svi skupa na tome, a prvenstveno jedinice lokalne samouprave tu moraju ishoditi potrebnu dokumentaciju za koju se moraju pobrinuti da njihovi građani dobiju taj temeljni infrastrukturni objekt odnosno da se priključe na kanalizacijski sustav koji će na pravi način biti uređen i vođen. Stoga još jedan put podrška ovom izuzetno važnom projektu za Republiku Hrvatsku u izuzetno važnom zakonu u izuzetno važnom Ugovoru o zajmu s Međunarodnom bankom. Ali ne zaboravimo, u tom dijelu sudjeluju i općine i država Republika Hrvatska kroz svoje proračuna i ne zaboravimo da je riječ o izuzetno povoljnim sredstvima, konkretno otplata ovih sredstava o kojima mi danas govorimo koji će se nadzirati do 2014. Počinje zapravo tek nakon petogodišnjeg greis perioda počinje tek od 2014. do kraja 2023. godine. Dakle, riječ je o izuzetno povoljnim uvjetima i ja sam siguran da će ovo se znati iskoristiti. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Imamo tri replike. Prvo je uvažena zastupnica Božica Šolić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Kolega Matušić, slažem se s vama kada ste rekli da je ovaj projekt važan za Republiku Hrvatsku, za financiranje i za naravno komunalni razvoj i svaki drugi i gospodarski u Hrvatskoj. Htjela bih reći i zato sam se i javila da upravo Hrvatske vode sufinanciraju izgradnju vodoopskrbe u Brezovici od kuda ja dolazim i upravo sada u ovo vrijeme izrađuju se dva dijela vodoopskrbe. To su magistralni vodovi na našem području. Iako smo mi grad Zagreb što je vrlo teško jer kako govori kolega Kajin ne bih se složila da se gleda gdje je tko na vlasti, koja politička opcija, ne. Evo, u gradu Zagrebu je SDP na vlasti 10 godina ali i Ministarstvo regionalnog razvoja kroz Hrvatske vode i na tom dijelu sufinancira vodoopskrbu i odvodnju. Prema tome, ne slažem se s time ali to je istina, sa druge strane dolazi da zapravo te lokalne jedinice jako teško daju upravo projektnu dokumentaciju kao što je to slučaj bio sa Brezovicom jer smo čekali dugo godina da dobijemo projekt od grada Zagreba. Možda je to bio razlog što u tom području HDZ od 90. godine drži vlast. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem kolegice. Naime, nakon jučerašnje politikantske rasprave o rebalansu ja mislim da je došlo vrijeme da se govori o konkretnim rezultatima kad se govori o nekoj vlasti, pa onda sasvim sigurno možemo reći da je nažalost ovu vlast čekalo rješavanje temeljnih pitanja kao što je vodoopskrba. Mi još danas imamo mjesta koja nemaju urednu vodoopskrbu … [[Govornik se ne razumije.]] evo i ja znam iz dubrovačkog primorja da se rješava sad vodoopskrba gdje se sad radi druga faza, gdje se rješava temeljni vodoopskrbni sustav u našoj županiji kao što je MPKLM, dakle od Neretve preko Pelješca, Korčule, Lastova do Mljeta. Dakle, to su sve područja koja nažalost još uvijek u 21. stoljeću nemaju taj sustav i koji je morao dočekati ovu vlast odnosno vlast Hrvatske demokratske zajednice krajem 2003. da bi se počeli rješavati ti problemi. Onda možemo govoriti o konkretnim projektima, o tome što ova vlast doista radi za ljude svugdje u Hrvatskoj, za ono kako im poboljšati standard i kako poboljšati svakodnevni život. Zar možemo zamisliti život bez vode, bez temeljnih infrastrukturnih objekata, bez kanalizacijskih sustava. Kakav je to život? Nažalost, još uvijek imamo takvih sredina kojima treba pomoći i čim prije završiti te projekte.
Zahvaljujem. Imamo drugu repliku, uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani kolega Matušić. Nisam htjela ići sa ispravkom netočnog navoda tako da vam dam priliku da mi odgovorite što se ne susreće baš često kod vas zastupnika i zastupnica iz HDZ-a. Htjela sam vas samo podsjetiti na to da u proteklih 50 godina je ipak nešto napravljeno i tu bih vas podsjetila na projekt EKO Kaštelanski zaljev koji je najveći infrastrukturni projekt u tom smislu što se tiče kanalizacijskog sustava i pročišćavanja otpadnih voda koji je uopće realiziran na obalnom području. A što se tiče priprema projekta "Jadran" tu bih vas podsjetila da je priprema projekta "Jadran" tekla znatno prije od potpisivanja ugovora a to je bilo 2004. godine što znači da je koalicijska Vlada upravo trasirala i omogućila da dođe do realizacije takvog projekta. A što se tiče naše, ja sam nekako shvatila da ste vi meni na neki način sugerirali da sam ja rekla da ja smatram odnosno da klub SDP-a smatra da je ovaj projekt pod sumnjom nekakve korupcije ili slično. To nije jednostavno bilo točno. Ja sam rekla dapače, da pozdravljamo ovaj projekt zato što kao i svi drugi međunarodni ugovori ima antikorupcijske odredbe što će naravno omogućiti tako da nema uopće takvih sumnji oko korupcijskih elemenata ovog projekta.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa ja nisam rekao da se nije ništa napravilo, ali ako smo krenuli sa 16%, ako smo došli na taj prag do 2004. godine onda što ste napravili. Ja se slažem da je projekt o kojem ste govorili u Kaštelima izuzetno važan i značajan i odlično da se napravio. Ali se izuzetno malo do tada napravilo, izuzetno malo. Ako ćemo mi zahvaljujući ovim programima koje sada provodi ova vlast doći sa 16% stanovništva obuhvaćenog kanalizacijskim sustavom i odvodnjom otpadnih voda do 76 onda doista ćemo izuzetno puno napraviti kroz ovaj projekt. I ja tu odajem priznanje svakome tko je bilo što napravio. Ali nažalost, temeljne stvari su čekale HDZ-ovu Vladu 2003., temeljne stvari. Projekti vodoopskrbe. Pa ne možemo dopustiti, kažem još jedanput ponovo u 21. stoljeću da se ne vodi briga o tome i da se zanemari ljude koji žive bez opskrbe vodom. To je temeljno pitanje. Dostupnost vode, čak je to i Ustavom zajamčeno. Dakle, nešto što je temeljno pravo čovjeka je pravo na vodu i na urednu vodoopskrbu. Prema tome, što se tiče ovog drugog drago mi je da niste sumnjali u ovaj zakon i da niste zapravo politizirali na onaj način na koji je politizirao kolega Kajin kad je stavljao primjedbe o tome da se po političkim kriterijima dodjeljuju sredstva jer tome doista nije tako, tako da u tom smislu mi je drago da SDP također na taj način razmišlja, ali doista je prije svega briga svih nas mora biti da ove temeljne infrastrukturne pravila o kojima smo govorili uredimo u Hrvatskoj državi jer jedino tako se možemo na pravi način nositi i sutra sa konkurencijom u Europskoj uniji. Jedino na takav način možemo imati održiv razvoj, jednino tada možemo imati pravo gospodarstvo. Ne slažem se s ovim što je malo prije kolega Kajin to govorio o ovoj ponovnoj industrijalizaciji obale, ja mislim da je to nešto što predstavlja opasnost.
Zahvaljujem. I imamo treću repliku uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Uvaženi kolega Matušić očito je ovdje da je kolega Kajin pokazao osobnost. Naravno da svaki čovjek ovdje raspravlja sa visokom dozom i unosi tu svoju osobnost, međutim ja ću biti ovdje sloboda bez obzira što ću se možda ovdje izložiti i opomeni. Ovdje je ipak ukazuje jedna mali egoizam. Mi ako dolazimo iz izbornih jedinIca ne samo da smo zastupnici građana u tim izbornim jedinicama, mi smo ipak zastupnici građana u cijeloj Hrvatskoj. Iako ova sredstva po samoj namjeni programa neće biti korištena u mojoj Slavoniji mene raduje svaka utrošena i realizirana kuna. bio bi problem da nije realizirana. Ali sva sreća postoji i druga razmišljanja. Pa župan Istarske županije gospodin Jakovčić je nebrojeno pohvalio partnerski odnos i suradnju sa Vladom Republike Hrvatske pod mandatom doktora Sanadera. Pa hrvatska Vlada zajedno sa njegovom županijom ima jedan zajednički turistički projekt "Brijuni rivijera" radi podizanja konkurentnosti hrvatskog turizma i ja mogu samo reći da mi je drago da ipak postoje i druga razmišljanja koja dolaze iz Istre, a ne samo ovako usko gledana. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Frano Matušić.
Pa slažem se s vama kolega potpuno. I drago mi je da vam je drago da se na obali grade ovi infrastrukturni objekti i da će to značiti unaprjeđenje građana života građana Republike Hrvatske jednako kao što je i meni drago da se kroz Slavoniju sada završava ovaj dio pravca autoceste kada govorimo od Mađarske granice prema Bosni i Hercegovini i da je završen zapravo glavni magistralni, odnosno autocestovni pravac prema Lipovljanima, kao što se me veseli da će biti izgrađen kanal Sava-Dunav. Jednako tako me veseli. Ali me zabrinjava kada recimo kolega Kajin isključivo, na žalost nema ga pa neću previše o njemu govoriti, ali isključivo svoje neke politikantske perspektive govori o projektima u Republici Hrvatskoj uspoređujući to sa Istrom u smislu da se tamo ništa ne realizira. To nije istina. Evo, sami ste rekli da gospodin Jakovčić ističe ove dobre primjere suradnje sa Vladom Republike Hrvatske, ali treba reći da se veliki dio sredstava državnog proračuna odnosi na plaće i mirovine. To smo mogli vidjeti iz jučerašnje rasprave. Pa naravno da dio tih sredstava i to veliki dio tih sredstava dakle u zavisnosti koliko građana tamo radi, koliko prima mirovine i koliko imamo tamo državnih službi da prima te plaće, dakle da koriste apsolutno normalno kao i svi ostali građani Republike Hrvatske državni proračun. Stoga je dosta potpuno neprimjereno reći da su ta sredstava malena ili ja ne znam koliko je on rekao 60-ak kako je rekao 60-ak milijuna kuna. ali ja bih rekao o nečemu drugome. Važno je da se svaki dio Hrvatske razvija ravnomjerno. Stoga je važan i most Pelješac jednako kao što je važna infrastrukturna autocesta u Slavoniji, kao što je važan kanal Sava-Dunav, kao što su važni projekti u Zagrebu, u Varaždinu i drugdje.
Zahvaljujem. Idemo dalje sa pojedinačnom raspravom. Uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Gospodine državni tajniče, gospođe i gospodo zastupnici. Ja zaista isto tako mora reći evo da sam baš sretna s ovim što imamo ispred sebe prijedlog ovog zakona, koji definira zapravo i ugovor o zajmu između Vlade Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj, koji zapravo predstavlja program kojemu je nakana realizirati se u tri faze, a ukupni troškovi iznose 280 milijuna eura. A u konačnici njegova krajnja svrha je poboljšanje pružanja učinkovitih i održivih usluga odvodnje i pročišćavanja otpadnih voda naročito u priobalnom području u suradnji isto tako i smanjiti opterećenja hranjivim tvarima. Potpisani ugovor o zajmu, evo čuli smo ali nije na odmet još jedanput ponoviti je potpisan s početka veljače ove godine. On se zapravo odnosi na drugu fazu koja ukupno obuhvaća 60 milijuna eura, vraća se nakon počeka od 5 godina u razdoblju od 10 godina i to od 2014. do 2023. i to od strane jedinca lokalne samouprave i Hrvatskih voda. Ta sredstva će se utrošiti za izgradnju i sanaciju i proširivanja sustava odvodnje, isto tako i za institucionalno jačanje jedinica lokalne samouprave i Hrvatskih voda, ali isto tako i ono što je poglavito važno praćenje kakvoće morske vode. Ono što je evo i malo prije u raspravi pojedinačnoj istaknula kolegica Nevenka Marinović, ali isto tako reći ću kao primjer dobre prakse je upravo i područje moje županije, odnosno grada Šibenika koji je na svom administrativnom i upravnom ustroju riješio pročišćavanje otpadnih voda koji je koštao negdje oko 200 milijuna kuna. I naravno da je time podignuta kvaliteta življenja mojih sugrađana koji reći ću evo i ovo, kada šetaju rivom zaista se dive kristalno čistom i mirisnom moru, ali sustav pročišćavanja otpadnih voda, naravno treba nastaviti graditi dalje s obzirom na činjenicu da grad Šibenik ipak ima najstariji vodovod u Hrvatskoj. Osnovan je poštovane kolegice i kolege 1879. godine, on je isto tako i najduži cjevovod u Hrvatskoj sa najvećim brojem kućanstava koja su priključena na pitku vodu. Naravno da ovo ne znači da su sva kućanstva pokrivena pitkom vodom, pa je grad preuzeo obvezu isto tako u najskorije vrijeme izgraditi cjevovod primjerice za Grebašnicu gornju, riješiti građane također sa priključkom na pitku vodu u Boraji, i privesti kraju vodoopskrbni sustav naseljenih Šibenskih otoka. Neophodno je dakle da i ostale jedince lokalne samouprave na području tj. Šibensko-kninske grade sustav pročišćavanja otpadnih voda što je u konačnici rezultat zaštite okoliša, smanjenja gubitaka vode u vodovodu, isto tako čisto more, ali gospođe i gospodo također i rijeka Krka sa svojom pritokom Čikolom te ispunjavanje važnih preduvjeta za daljnji razvitak turizma. Općine koje su već krenule u tom smjeru su Rogoznica, on je već u punoj izgradnji a u pripremi su općine Murter, Kornati, Tisno i Pirovaca a zajedno kreću Grad Vodice i općina Tribunj, općina Bilice, te Drniš i Knin uz tijek Rijeke Krke i pritoke Čikole. Naravno da me ovo zaista, ovaj prijedlog zakona jako veseli i da ću njegovo donošenje podržati u hitnoj proceduri. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. I sada imamo pet replika. Prvo je uvažena zastupnica Nevenka Marinović. Izvolite.
Hvala potpredsjedniče. Evo slažem se u mnogočemu sa kolegicom Nedom ali sam htjela još napomenuti da su sredstva prve faze u potpunosti iskorištena, što je vrlo značajno, 100% su iskorištena i to je dobro i trebalo bi pozvati i za ovu drugu, znači nakon potpisivanja ovog sporazuma sve one i ove predložene ali i sve one koji su u početnoj fazi, u određenoj fazi pripreme dokumentacije, da to učine, da kandidiraju za ovaj program svoje projekte jer što prije se realizira, ovo je zajam, znači bitno je što prije povući sredstva jer su nam onda i učinci puno brži i puno vidljiviji. I još nešto, značaj ovih sredstava, i ovih sredstava je u tome jer ona predstavljaju u biti jednu jezgru sa kojom se može početi osmišljavati i veći projekt ne samo mali. Ovo je jedna jezgra sredstava na koju se mogu dodati i dodaju sredstva Vlade Republike Hrvatske, jedinica lokalne samouprave, Fonda za regionalni razvoj Republike Hrvatske ali i europskih fondova i učinci ovakvih projekata i ovog zajma su puno veći kada su dobro osmišljeni. Evo, hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče, a evo veseli me zaista vaše promišljanje kolegice Nevenka jer ste vi isto tako baš radili operativno na donošenju regionalnog operativnog programa, naravno da će evo opet najduži cjevovod u Hrvatskoj, najstariji vodovod isto tako određeni pročiščivać otpadnih voda moći se dakle, definitivno uključiti na dodatno trošenje sredstava od 60 unutar, druge faze od 60 milijuna eura i da će u ovom slučaju također grad Šibenik kao i jedinica lokalne samouprave zajedno sa hrvatskim vodama preuzeti teret odgovornosti i zapravo tu institucionalnu kapacitiranost razvijati dalje. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. Replika, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Naime, replika je više u smislu ispravka i navoda ali sam iskoristio da dam priliku kolegici, najstariji vodovod o kojem je govorila u Šibeniku zasigurno nije najstariji. Mi u Dubrovniku imamo vjerojatno jedan od najstarijih funkcionirajući vodovoda od kada je izgrađen do dana današnjega. Dakle, to je, riječ je o vodovodu koji se izgradio davne 1438. godine završio. 2. lipnja 1436. godine, dakle, dvije godine prije je veliko Vijeće Dubrovačke Republike donijelo odluku o gradnji toga vodovoda. Dakle, mislim da se možemo samo ponositi, naravno da se ponosimo ljudima koji su prije nas stvarali kulturno nasljeđe grada Dubrovnika, koji su razmišljali dakle o vodoopskrbi sredinom 15. stoljeća kada se radilo isključivo, bez naravno bez tehnologija koje su danas poznate i kojima se danas koristimo pa su slobodnim padom iz Šumeta jednog, predjela grada Dubrovnika doveli vodu do Onofrijeva česme u Dubrovniku, koji i danas funkcionira. Dakle, od 1438. godine kada je završen taj vodovod do danas on funkcionira i danas i turisti i građani grada Dubrovnika mogu piti tu vodu na Onofrijevoj česmi. I ja mislim da će uskoro urediti šetnicu baš upravo do izvorišta pa će i građani i turisti, građani Dubrovnika moći uživati zapravo u tom projektu.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa. Evo poštovani kolega Frane, ja zaista nemam nakanu se nadmetati, zapravo slažem se sa svojim promišljanjem možemo biti ponosni na našu ne samo kulturnu povijesnu baštinu kakvu imaju puno još drugih gradova osim Dubrovnika i Šibenika. Zapravo evo svjedočimo i činjenici da ukupno kao narod, jer su naši gradovi najstariji izvorno hrvatski svjedočimo zapravo i činjenici i nakani da stalno podižemo razinu kvalitete življenja na u konačnici i gospodarskog oživljavanja i života svih naših gradova poglavito onih uz more. Hvala lijepa.
Dobro. I sada imamo repliku, uvažena zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, meni je jako drago ovakvo nametanje o ljepoti Dubrovnika. I upravo zbog toga sam mislila replicirati ono što je Frano replicirao, međutim imam i drugu repliku a to je, kolegica Neda je govorila o koliko lokalna zajednica treba u biti sudjelovati u ovakvim projektima. Međutim, ja bih sada ovu idilu poljuljala malo sa podacima u Dubrovniku. Naime, sama infrastruktura unutar grada vrlo je zastarjela i zahtjeva temeljnu rekonstrukciju, posebno dio uz … [[Govornik se ne razumije.]] obalu gdje često dolazi do puknuća i prekida u opskrbi. Ovo se mora rješavati dugogodišnjim planom zamjene dugotrajnih cijevi u zajedničkom projektu obnove cesta i druge infrastrukture izvoditi zapravo na taj način. Isto tako spomenulo se čistoća vode, međutim, čistoću vode koju pijemo moglo bi se narušiti onečišćenjem sa odlagališta smeća Grabovica koja se nalazi u vodozaštićenom području rijeke Omble. Zatim veliki dio kućanstva nije spojen na taj sustav i koristi septičke jame, čak oko 25% što je svakako nedopustivo za grad kakav je Dubrovnik s kojime se dičimo. Primjer je recimo Lapad koji je srce turističkog grada, ulice oko pošte Frano znamo o čemu je riječ i prema školi na Glavici nemaju rješenje sustava kanalizacije i oborinske odvodnje, da ne govorimo izvangradsko područje uopće ne postoji kanalizacijski sustav što će posebno predstavljati veliki problem kada se u ta područja dovede vodovodna infrastruktura i potrošnja vode se znatno pojačava. Prema tome, ja se nadam da će se u Dubrovniku što prije, u što skorije vrijeme riješiti ovaj vrlo veliki infrastrukturni problem te će isto tako grad Dubrovnik doći do načina kako će se pročišćivati i to u tri faze i mehaničko i biološko, odnosno kemijsko pročišćenje i da će upravo SDP u ovom slučaju sada, kao što je znao pristupiti ovom projektu Jadran isto tako da će naći rješenje velikih infrastrukturnih problema u našem gradu Dubrovniku. Hvala.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Pa evo gospođa Bonačić je, kolegice Bonačić, zapravo sasvim slučajno znam da je i Dubrovnik riješio zapravo evo ova ekipa ljudi na čelu sa gradonačelnicom gospođom Šuicom je riješila baš upravo povijesnu jezgru grada Šibenika, isto kao što smo mi, u Dubrovniku, pardon, ispričavam se, isto kao što smo mi u Šibeniku. Evo i u tijeku su radovi na spoj na glavni pročiščivač, također u povijesnoj jezgri koja spaja definitivno dvije nove gradske četvrti koje su nastale u Gradu Šibeniku u kojima će mladi ljudi moći kupiti svoje stanove. Isto tako evo, nastavljamo dalje. Znam slučajno, možda gospodin Frano neće me ispraviti sada, i Grabovica… … [[Upadica se ne čuje.]] Tako je. Prema tome evo, to odrađujemo i nadam se da će da, evo. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Da ne bi ispalo da samo u Dalmaciji voda teče, kod nas na Bednji teče otkad je kugle zemaljske. … [[Upadica se ne čuje.]] Replika, uvaženi zastupnik Stjepan Kundić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče. Vrlo inspirativna tema. Naime, ja ću sad o ravnom Turopolju nešto reći za koje vam je poznato da leži na tisuće, tisuće kubika vode, a da su ljudi u tom ravnom Turopolju žedni. Zbog čega su žedni? Predizborna kampanja prije četiri godina Hrvatske demokratske zajednice je bilo dovesti vodu u svaku kuću, u ravno Turopolje, Vukomeričke gorice. To je prva stvar. Druga stvar. U tom programu smo imali sanaciju pročistača. Međutim kao što znate, prije četiri godine smo prošli tako kako smo prošli. Ova aktualna vlast, kolegica je spomenula SDP ne znam u kojem kontekstu, ništa u Velikoj Gorici po tom pitanju nije napravila. Mislim da zaista pored dva ministra koja mi imao u Vladi, jer se govorilo o protekcionizmu, govorilo se o gospodinu Kalmeti, nije molba u pravcu naših dva ministra nije išla od aktualne vlasti u smislu poboljšanja i rješavanja kvalitete situacije. Prema tome, to je nešto nevjerojatno jer ministar Šuker u Velikoj gorici ne spava, on živi za Veliku goricu, ali hvala Bogu 17. svibanj je blizu i ja mislim da ćemo mi te aktualne probleme brzo riješiti.
Zahvaljujem. Imamo jednu povredu Poslovnika, uvažena zastupnica Mirela Holy. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče. Povrijeđen je članak 209. s obzirom na to da se kolega zastupnik Kundić nije držao teme ove rasprave i u principu nije uopće replicirao na govor njegove kolegice iz HDZ-a pa mislim da biste ga trebali u tom smislu opomenuti.
Slažem se s vama, ali jednako tako bi onda morao prethodno upozorit i uvaženu zastupnicu Bonačić i još neke koji su se također javili za repliku i govorili su ono kaj su našli u tom trenutku za shodno. Ipak, malo se prikopčaju na temu i onda govore o onome o čemu govore. Jer prije svega počet repliku, slažem se s vama, već sama činjenica nije replika. I slažem se međutim onda moramo biti objektivni prema svima tako. Imamo sada odgovor na repliku. Uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Evo gospodine Kundić, sad više ni nije moguće imati ispravku netočnog navoda, ali reći ću kao odgovor na vašu repliku da je upravo moje područje županije Šibensko-kninske županija koja je najbogatija izvorištima pitke vode. Gospodine državni tajniče, molim vas, prenesite zahvalu i vašem ministru, našem gospodinu Čobankoviću koji me je podržao ove godine odnosno prošle godine na 2. nacionalnom savjetovanju o izvorištima pitke vode. Ove godine ću u rujnu mjesecu ponovo organizirati takvo jedno nacionalno savjetovanje jer je to opet doprinos ka ovoj temi o kojoj danas razgovaramo. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Imamo repliku i to je zadnja. Uvažena zastupnica Ivanka Roksandić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Ma kolegice Klarić mene ste potakli na repliku spominjući zaštitu vaših rijeka, ne samo priobalja nego i rijeka mada podržavam sve ono što se ovim sporazumom dobilo u priobalju. Jer mi se mora sjetimo samo kad ljeti dođemo i vidimo da nemamo pročiščivače otpadnih voda, da ponekad kanalizacija pliva uz našu obalu, onda se prisjetimo da bi to trebali imati i zato se ne slažem da postoje dvojbe oko kriterija. Trebamo zaštititi naše more. Dolazim iz kontinentalnog dijela Hrvatske i slažem se s našim potpredsjednikom kad je rekao da vode navek teku. I kod nas u Sisku isto tako teku i isto smo zahvalni gospodine državni tajniče što smo zaista, ali velikim radom drage kolege lokalne zajednice, uspjeli pripremiti aplikaciju za IPA-u, za jedan veliki pročiščivač voda u Gradu Sisku koji je temelj za sve. A zamislite, ovdje smo počeli svi govoriti o najstarijim kanalizacijama. Pa jedan dio sisačke kanalizacije znate od kojeg vremena potječe? Od vremena stare rimske drevne Siscije i zaista se koristi. Nažalost, koristi se još uvijek. Nadam se da će upravo ovim programom, da ćemo mi potpuno uz pročiščivač i urediti kompletnu našu kanalizaciju jer je to potreba. Zato mislim, kolegice Klarić, da ste dobro istaknuli da je potrebno i vi ste upravo istaknulo kao gradonačelnica Šibenika, da je potrebno isključivo, ali isključivo lokalnu zajednicu potaknuti da sama počne brinuti i o svojoj zaštiti okoliša u smislu ne samo zraka, voda, čak i zemljišta. Prema tome, mislim da bi trebalo podržati sve ove i ne smijemo ovdje kroz ove rasprave dijelit se na one koji potiču to, na one dijelove i na one krajeve Hrvatske kojima to treba i kojima ne treba. Treba svima.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku, uvažena zastupnica Neda Klarić. Izvolite.
Hvala, gospodine potpredsjedniče. Kolegice Ivanka, hvala vam lijepa što ste čuli zapravo da pored zaštite mora i priobalja moramo se štititi i naše rijeke jer one su, poglavito kad ja, evo opet ću reći kad govorim o rijeci Krki onda definitivno rijeka Krka nosi naslov ljepotice. Isto tako evo i sve ono što obuhvaća sa nacionalnim parkom je ono što će definitivno jedinicu lokalne samouprave obvezivati na čuvanje same rijeke i njezinog okoliša. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Nastavljamo s pojedinačnom raspravom. Na redu je uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Kolegice i kolege. Gospodine državni tajniče. Nekako se nametnuo takmičarski duh u ovu temu pa je moram počet s jednim neslaganjem, barem sa kolegom Franom Matušićem što je na neki način dokaz u HDZ-u svi ne moraju jednako mislit, ali kad jednako mislimo onda jednako mislimo. Čuli ste za Dioklecijanov vodovod u Splitu. Bože moj, to je staro preko 1700 godina i još je u funkciji, je da ga koji put opravimo i tako, ali taj odavno funkcionira i ne bi htio da se to prešuti i da idu neke krive povijesne konstatacije u udžbenike kasnije kad je ipak to nešto starije od Dubrovnika. Mislim da se svi skupa slažete. Neobična je pojava ova rasprava o ovome zato što smo neki dan na sjednici zajedničkog Odbora prostornog uređenja i graditeljstva i zaštite okoliša nakon rasprave o proračunu i jednoj disonantnog … /Govornik je isključen pa ponovno uključen./ … šumi more, oprostite. Bio je orkansko jugo pa je ostalo bar. Bilo je interesantno da je nakon jedne tako rasprave o proračunu koja uvije izaziva neka oprečna mišljenja i jednog disonantnog tona u odnosu na ostale došla točka dnevnog reda pa nam je gospodin državni tajnik Zdravko Krmek iznio prijedlog ovoga Zakona o preuzimanju zajma i kad smo se svi međusobno složili, eto hvala Bogu jedna lijepa dobra tema za koju nema nitko ništa protiv. I naravno da je to jedna lijepa dobra tema kad je sagledavate u svom duhu, u svom značaju za jednu opću korist, a onda se izokrene i to nešto dobro se izokrene u nešto naopako pa me podsjetio kolega Rončević na onu pjesmu "Što to ima u čovjeku ružno da ulazi u tuđe živote" pa je tako netko počeo o ovoj temi razgovarati isključivo sa nekog svog uskog interesnog lokalnog, regionalnog ili stranačkog interesa, što mi se čini apsurdno jer je tema o zaštiti voda jedna tako sasvim globalna tema, jedna opća tema i ne bi trebala biti ograničena niti na prostor Hrvatske jer zaista nije samo problem Hrvatske, nego je problem povezanosti Hrvatske sa ostalima. Znamo još iz djetinjstva priču "Stavi prst u more, povezan si sa cijelim svijetom". To se danas događa i doslovno i mislim da razgovor o ovome bi trebao biti jedino u sagledavanju problematike priobalja hrvatskog i Jadrana u kontekstu svega onoga što se događa na Jadranskom moru općenito, pa i dijelu Mediterana i općenito svijeta, za što imamo valjane razloge i čime se Hrvatska već dugo vremena bavi. Ne samo rješenjem Kaštelanskog zalijeva koji je izvanredan projekat koji će donijeti puno toga dobroga, ali i druge stvari. Između ostalog, suradnjom u problemima Mediterana, sagledavanjem tog kao regionalnog problema i kolokvija koji su se na tu temu vodili. U svakom slučaju, pitanje hrvatskog Jadrana nije pitanje samo onoga što ćemo mi sebi u Hrvatskoj dozvoliti da se događa pa da izaziva određene posljedice. Problemi hrvatskog Jadrana, pogotovo u njegovom sjevernom dijelu su i problemi na koje utječu i Slovenija i Italija. Jer recimo rijeka Po donosi toliko mogućih onečišćenja za čitavi taj dio na kojeg mi direktno ne možemo utjecati. Priče koje su bile o balastnim vodama isto tako su vrlo zanimljive kao nešto što dovodi do zagađenja, odnosno što može dovesti do zagađenja mora, ali to je tema koja izlazi izvan naših okvira. Jednim dijelom ako se to događa u nekoj drugoj državi. Svjedoci smo povećanja, odnosno promjena podmorja i to u smislu flore i faune, pogotovo nekim novim invazivnim vrstama flore i faune koje, sjećate se možda slučaja u Starigradu, jedne potpuno nove trave kaulerpa koja je promijenila i prekrila dno pa se nalaze rješenja kako da se to riješi. Iznalaženje rješenja nije opet samo pitanje hrvatsko, nego je pitanje međunarodno jer se neki slučajevi, neki ekscesi događaju i na drugim mjestima i naprosto se pojavljuju određene vrste flore i faune koje nekoliko godina žive i onda tako nestanu jer su im nestali neki prirodni uvjeti. Pa čak se nalaze promjene onog što držimo da su domaća stvorenja poput ježeva kojih ima pa ih nema ili kanjaca kojih neko vrijeme uopće nije bilo itd. Te promjene nastaju kao dio ostaloga. Činjenica je da je kolega Kajin temu raspravljao isključivo u nekom svom uskom okruženju pri čemu se pokazuje jedna nezainteresiranost za jednu opću temu. Ja mislim da to treba osuditi jer takva rasprava jednostavno nije za Hrvatski sabor. Lokalni interesi apsolutno moraju biti predstavljeni na način da ih štitimo jer smo zastupnici 10., 9. ili ne znam koje izborne jedinice, ali neke teme nadilaze lokalne interese i ne bi se smjeli spuštati na tu jednostavno razinu. Turizam je svakako jedna gospodarska djelatnost koja je vrlo osjetljiva na zagađenje mora, na zagađenje rijeka i u interesu tog gospodarstva, ako ne u interesu ekologije za koju bi svi trebali težiti, itekako nam treba biti stalo što se događa u unutrašnjosti, što rijekom dolazi do mora i koje zagađenje donosi u samo more, pogotovo što znamo da se neke vrste, barem riblje uzgajaju, odnosno žive u vodama koje su miješane između boćatim vodama koje su slane i slatke. Mogu kazati da se ovim problemom bavio dugo Geološki institut na Sveučilištu u Readingu i koji je svoja iskustva zahvaljujući jednom velikom ljubitelju Hrvatske koji u Hrvatsku dolazio još od '59. godine, sveučilišnom profesoru Andrew Parkeru itekako stavila na stol ta tema pa i u okviru rasprava o zagađenjima koje nam industrija donosi u more jer je pitanje Kaštelanskog zaljeva i bilo pitanje Jugovinila nekadašnjeg, odnosno Kemijske industrije, ali isto tako cementne industrije koja je i prašinom i ostalim … [[Govornik se ne razumije.]] nekoliko vrsta zagađenja, što se danas značajno smanjilo. Zato ne vjerujem da ikome pada na pamet da se neke naše temeljne prirodne vrijednosti ponovno upropaštavaju jednom reindustrijalizacijom kao što se nekad ljude zvalo iz sela da dođu u gradove da bi napustili sela. Eto, što se tiče toga, još bih samo napomenuo da u smislu kanalizacije i bunara ne smijemo dozvoljavati slučajeve poput onih u Viru gdje se miješaju jedni i drugi bunari. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. Imamo jednu repliku, uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Pa evo, još jedan primjer unutarnjoj demokraciji u HDZ-u. Ne slažem se s vama kolega da ne treba isticati ove lokalne primjere. Naime, oni su dio tog mozaika sveukupnog projekta i u tom smislu mislim da ih treba istaknuti. Međutim, ovdje je bilo izneseno nekoliko neistina vezano za projekte u Dubrovniku pa ih želim također ispraviti na neki način i reći da što se tiče Dubrovnika da se itekako vodi briga i o vodoopskrbi i o odvodnji. Konkretno, … [[Govornik se ne razumije.]] obala će se rješavati onog trena kad se bude rješavala izgradnja marine u Gružu. Dakle nema smisla danas raditi jedan projekt kojega ćete u potpunosti morati prepraviti za godinu dana ili dvije godine dana. Dalje, što se tiče Grabovice ona je svakako jedno od najuređenijih komunalnih odlagališta u Hrvatskoj i to je javno izneseno i javno priznato. Što se tiče projekata vodoopskrbe pa Dubrovnik tu prednjači. Nažalost, opet se vraćam na onu tezu da smo morali čekati nakon 50 gospodina zapuštanja u komunizmu, morali smo čekati HDZ-ovu vlast da bi radili vodoopskrbu Elafita, da bi napravili vodoopskrbu gornjih sela u dubrovačkom primorju. I sad se pripremaju svi ti projekti. Radi se, potpisan je nedavno ugovor za kanalizacijski sustav u Zatonu. Dakle, i taj dio je izuzetno važan. U pripremi su i Orašac i Rijeka Dubrovačka i Elafiti. Dakle, sve to znači da i lokalna vlast i državna vlast vodi itekako brigu i o vodoopskrbi i o kanalizacijskom sustavu. Stoga mislim, ne stoji ova vaša tvrdnja dakle da se ne ističu ovi lokalni projekti. Mislim da ih trebamo istaknuti jer su dio tog mozaika cjelokupnog projekta o kojem govorimo.
Zahvaljujem. Imamo povredu poslovnika, uvažena zastupnica Tatjana Šimac Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče. Povrijeđen je poslovnik članak 209. Gospodin Matušić nije replicirao Tatjani Šimac Bonačić, gospodin Matušić je replicirao gospodinu Rošinu. Prema tome, jest da je znalac u manipulacijama odnosno u ispravcima netočnih navoda, ima ih najveći broj u ovom Saboru.
Niste rekli ni članak, ni. … [[Govornici govore u glas, ne razumije se.]]
Nemojte me isključivati jer nema smisla. Na početku sam rekla potpredsjedniče koji članak. Hvala lijepa.
Dobro. Zahvaljujem. Moram vam reći da što se tiče držanja teme uvažena zastupnica Neda Klarić nije jednom riječju spomenula temu koju ste vi uzeli za repliku njoj na temeljno izlaganje. Stoga budimo ljudi principijelni. Kad govorimo ako malo odemo u stranu pa pustimo i drugima da odu u stranu. Hvala lijepa. Idemo na odgovor na repliku uvaženi zastupnik Jerko Rošin. Izvolite.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Ja nisam kazao da ne treba isticati lokalne rezultate. Lokalne rezultate i lokalne projekte, regionalne projekte apsolutno treba istaknuti jer predstavljaju rezultate našega rada i to se treba znati. Ja sam samo rekao da o ovoj temi ne treba lokalno promišljati jer ona ima globalne implikacije. One nisu samo na jednome prostoru, posljedice su nekog drugog prostora. I isto tako izazivaju probleme na drugom prostoru, ali sam smatrao da neke stvari su opće poznata mjesta da se zna koliko je u Dubrovniku toga već učinjeno. Ne znam da li to treba toliko puta govoriti kad i ptice na grani to već znaju.
I završavamo raspravu sa uvaženim zastupnikom Borom Grubišić. On je zadnji prijavljeni pojedinačno. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. Lijepo je danas vidjeti ozarena rekao bih ponosna lica ovih naših zastupnika što su se raspjevali sa dalmatinske i primorske obale našega hrvatskoga Jadrana. Lijepo je saznanje da 280 milijuna eura ili 2 milijarde kuna se ulaže u projekt koji je bitan za zaštitu od onečišćenja voda na priobalnom području. Demagoški se ovdje i politikantski pomalo i bizantinski, mudro i prijetvorno govori o ravnomjernosti razvoja Hrvatske i ravnomjernosti u svezi zaštite od onečišćenja i ekologije ukupno na području cijele Hrvatske. A znamo da nije tako. Zato me čude slavonski saborski zastupnici što šute ovdje ili pak poput bivšeg ministra Rončevića eto lijepo kaže kako je to lijepo itd. Je, i ja volim doći na čisto Jadransko more i to je dobro što se ovdje radi o projektu kojim će se osigurati čistoća vode Jadranskoga mora i odvodnja svih jadranskih gradova. Nije ovdje riječ o političkim razlikama ili općinama u kojima je na vlasti SDP ili HDZ, ovo je zajednička rabota. Ovo se zove jedna regionalna sebičnost pomalo. Ja vas pitam ovdje kada je već državni tajnik koliko se piše i raspravlja o tome da je Ministarstvo regionalnog razvoja uložilo u vodovod magistralni u Slavoniji, u vodovod govorim. A šta je sa odvodnjom? 75% domaćinstava u Slavoniji je bez odvodnje, bez kanalizacije da kažem, pa čak i na onim područjima gdje se nalaze podzemni izvori ili bunari vode koji su aktivirani sada upravo za magistralni vodovod. Dakle, Sikirevci, Gundinci, Šamac, Kopanica, Beravci, Štitar. Možda sam netko i zaboravio. Kruševicu. Dakle, u tim područjima gdje se nalaze podzemni izvori vode gotovo možda najbogatiji ili poput Turopolja mi nemamo odvodnje, pa onda vode oborinske i sve ostale dolaze u kontakt pa ćemo mi i cijela Slavonija to i piti. Nadalje, ovih dana smo svjedoci da rafinerija nafte u Bosanskom Brodu utječe negativno da kažem ili na zagađenje zraka i rijeke Save. Koliko je to milijuna eura otišlo ili koliko se planira uložiti u taj projekt? Hoće li Brođani i dio Županije brodsko-posavske živjeti u smradu ili u nafti rijeke Save? Ovdje piše da će 22% troškova za ovaj projekt snositi Vlada Republike Hrvatske. Kada sam izračunao koliko je to to je 56,5 milijuna eura. Kada se to pomnoži sa 7,5 ispadne oko 400 milijuna kuna. To ide iz proračuna Republike Hrvatske ili fondova Republike Hrvatske. To plaćaju porezni obveznici također iz Slavonije. Također i oni sudjeluju u tome. Pa onda govorimo o ravnomjernosti. Pa kad će doći na red Slavonija? Ja znam da Vlada Republike Hrvatske ima tzv. jadransku orijentaciju po drugi puta u drugom mandatu, jadranska orijentacija Republike Hrvatske zbog turizma itd. Pa valjda su i Slavonci ljudi, valjda i oni trebaju odvodnju. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja vas nisam prekidao gospođo dok ste vi brbljali o Bandiću. Dakle, ovdje govorimo stalno o tome tko je započeo Kaštelanski zaljev. Priče iz davnine. Je li to bio SDP-ov projekt, ili je bio HDZ-ov. Tako je svejedno. Bitno da je projekt izrađen, bitno da on postoji. Dobro je i slažem se s time i da naša obala ima čisto more i sve. Ali gospodo, dajte još jedanput povedite računa da postoji i Slavonija, da postoji Baranja i Srijem. Kada ćemo mi doći na red? A ne tako demagoški se služiti frazama … [[Govornik se ne razumije.]] gospodin Matušić govori o cesti Osijek-Đakovo koja nigdje ne počinje nigdje ne završava. O kojem to koridoru 5C kada nema mosta na Savi, ali bit će most na Pelješcu. Ali na Savi ne može biti. Prema tome, ja jesam suglasan, jasno da ne može nitko biti protiv tako povoljnog kredita koja daje Međunarodna banka za obnovu i razvoj u kojem sudjeluje jasno i Slavonski porezni obveznici sa dobrim dijelom, ali se gradi i u Dalmaciji. Pa hajde jedanput da budemo solidarni pa da jedanput bude tako veliki projekt i u Slavoniji za kanalizaciju cijele Slavonije za odvodnju. Pa da budemo u istom iznosu solidarni i s time. I kada će to doći na red? To se ja pitam gospodine državni tajniče. Jasno da jesam za usvajanje ovog zakona, ali ne možemo više šutjeti ovako. Hvala vam lijepa.
Zahvaljujem. I sada imamo najprije dva ispravka netočnih navoda. Prvo je Šimo Đurđević.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora. I ja bih ispravio netočni navod mog uvaženog kolege Bore Grubišića koji je u svom izlaganju u uvodu rekao, da Vlada Republike Hrvatske ne ulaže u Slavoniju. Konkretno kolega Grubišić dolazimo iz iste županije, u mjestu Sikirevci potpisan je ugovor o vodovodu Istočna Slavonija, o vodovodu, gdje se paralelno gradi i sustav vodoodvodnje. Vrijednost tih radova je 396 milijuna, vodovod Davor vrijednost radova 120 milijuna. I nešto vrlo bitno što je prije mjesec dana došlo a to je program IPA kada se tiče vodozaštite i vodoodvodnje u gradu Slavonskom Brodu program težak 20 milijuna eura. Mislim da su ovo dokazi da se ulaže i u Slavoniju, konkretno i u Brodsko-posavsku županiju odakle vi i ja dolazimo. Hvala.
Zahvaljujem. … [[Upadica se ne čuje.]] Šta ne vidim. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa kako ne vi ste govorili o ne ulaganju u Slavoniji. … [[Upadica se ne čuje.]] Idemo dalje imamo i dvije replike, pa ćete moći odgovoriti. Prvo je uvaženi zastupnik Frano Matušić. Izvolite.
Pa moram priznati da me iznenađuje retorika kolege kada govori o regionalnoj sebičnosti. Ja sam upravo bio istaknuo kada sam spominjao projekte koji se događaju u našoj županiji da mi je izuzetno drago da mogu reći da se u Slavoniji jednako tako grade važni infrastrukturni objekti, pa i ovaj vodovod o kojem je govorio kolega, ali i o autocesti. Ali ne možete reći kolega da ta autocesta ne počinje nigdje i završava nigdje. Ona je dio koridora 5C, ona je dio europskog koridora koji će imati svoju ulogu. Ali već sada ima svoju ulogu unutar Republike Hrvatske. Već sada se koriste građani Republike Hrvatske i imaju bolji standard kada govorimo o autocestama i vožnji tim prometnicima. Prema tome, i dosta mi je jednostavno mi je, teško mi je odgovoriti na takvu vašu retoriku kada spominjete Pelješki most. Pa ću vas pitat jednako kao što sam jučer pitao jednog kolegu iz SDP-a što biste vi radili da morate iz dične Slavonije poć u Zagreb preko druge države, recimo preko Mađarske ili preko Bosne i Hercegovine. Kako biste se vi osjećali kao građanin Republike Hrvatske da idete iz jednog dijela Republike Hrvatske u drugi dio Republike Hrvatske preko teritorija druge države? Pa naravno da je Pelješki mosta povijesno dostignuće, odnosno bit će povijesno dostignuće onog trena kada ga završimo, ali naravno da je to povijesni projekt za Republiku Hrvatsku, jer spaja konačno izdvojeni dio teritorija, kopnenog teritorija Republike Hrvatske sa drugim dijelovima sa maticom zemljom. Prema tome, ja mislim da je to ako ništa drugo po tome je izuzetno važno i treba ga raditi. A naravno da treba raditi projekte u Slavoniji. To nitko ne dvoji. Nitko ne dovodi u pitanje da treba napraviti kanal Sava-Dunav, da treba napraviti vodovodne sustave o kojima ste govorili. Prema tome, to će svakako sasvim sigurno ja vjerujem doći na red. Ali sredstva o kojima ovdje govorimo su namjenska sredstva. Ona se odnose na pitanje kvalitete mora, pitanje odvodnje koja je u priobalju, dakle ne mogu se koristiti za druge projekte.
Zahvaljujem. Odgovor na repliku uvaženi zastupnik Boro Grubišić.
Gospodine Matušić, vi očito niste iz Slavonije i ne znate zaista kada sam ja rekao dakle metaforički ni otkuda počinje, dakle ta cesta i nigdje ne završava. Oni koji su otuda dobro to znaju, pa ne bih više o tome. Međutim, kada govorite kroz drugu državu, onda se ja odlično osjećam u Neumu, sigurno kao i vi. Nadalje, kada govorite o Pelješkom mostu. Ja vas nisam prekidao gospodine Matušić.
Bez dobacivanja.
Budite pristojni. A kada govorimo o Pelješkom mostu, onda nije nitko protiv Pelješkog mosta, samo je pitanje, a pogotovo ne ova Nizozemska tvrtka koja je kupila 4 milijuna kvadratnih metara zemljišta. Ona sigurno nije protiv toga, a i mi nismo protiv toga u Slavoniji, samo u bolja vremena. Ovako ste srezali plaće da bi se mogao graditi Pelješko most.
Zahvaljujem. Molim vas, imamo još jednu repliku gospodin zastupnik Berislav Rončević. Međutim, s obzirom da je bilo prigovora, onda od sada strogo držati se teme. Inače ću biti prisiljen ja onda poduzeti i mjere. Zato to sada podvlačim crtu i velim teme se moramo držati. Hvala lijepa. Uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Uvažavat ću vas osobno, ali jednostavno ja ću replicirati na ono što je rečeno u raspravi kolege. Na žalost rečeno je izvan teme. U osnovnoj raspravi je rečeno izvan teme. To nije kritika vama, nego jednostavno konstatiram da je ova tema zajam o sredstvima Međunarodne banke za obnovu i razvoj i ističem na priobalnom području. Nikako ne može biti moguća rasprava o Slavoniji o ulaganjima. O tim temama ćemo razgovarati kada budemo raspravljali o nekim drugim izvješćima. Vašom logikom kolega Grubišić i mi iz Našica onda možemo ako ćemo tako usko regionalno gledati, ali ovo više nije usko regionalno, ovo je mikroregionalno, onda mi trebamo biti nesretni što autoput ne prolazi kraj mojih Našica, susjednog Miholjca, a vama on prolazi 5 metara od kuće. Budući da znam da živite u Slavonskom Brodu. O čemu ovdje govorimo? ovdje su sredstva koja su namjenska koja su za priobalno područje. Utrošak ovih sredstava za ono što je onaj tko je dao sredstva namijenio je pitanje vjerodostojnosti Republike Hrvatske. Pa ljudi su nekada skupljali iz svojih sredstava za autocestu od Zagreba do Splita, pa je otišla u onaj Beograd-Bar. Pa nećemo valjda dopustiti da se mi kao Vlada Republike Hrvatske, kao zastupnici u ovom Saboru zalažemo za nenamjensko trošenje sredstava ovo su namjenska sredstva za priobalno područje i ponavljam jedini problem može biti da nismo sposobni realizirati sredstva na način kako su ona u osnovi određena.
Zahvaljujem. I odgovor na repliku, uvaženi zastupnik Boro Grubišić. Izvolite.
Gospodine Rončević, kada govorite, rekli ste nešto o samodoprinosu itd., onda je stvar ista, srezati plaće, pa praviti grandiozni projekt, nekada su Turci to zvali harač, neka su zvali samodoprinos, sada se to zove sjeća proračuna. A kada ste govorili o autocesti i Našicama i o mom uskom gledanju lokalno na ovo, onda vam ja govorim ovo da Vlada Republike Hrvatske iz svoga proračuna rekao sam izdvaja 56 milijuna eura za to. A proračun Republike Hrvatske tvore i daju u njega i građani Slavonije, o tome sam govorio. Pa da se nešto vrati i Slavoniji a ne o tome što vi govorite, je li.
Zahvaljujem. I time smo završili pojedinačnu. Želi li predstavnik predlagatelja riječ? Da. Uvaženi Zdravko Krmek, državni tajnik u Ministarstvu šumarstva i vodnog gospodarstva i regionalni razvoj, izvolite.
Zahvaljujem, poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovane dame i gospodo zastupnici. Evo na početku želim svima zahvaliti koji su podržali ovaj prijedlog zakona i želio bih još dodati nekoliko kratkih i informacija a koja je vezana na raspravu odnosno tijek rasprave. Prije svega želim reći da ovim projektom, znači ovim zajmom, mi, znači hrvatska Vlada idemo na realizaciju, znači svih ovih sustava odvodnje, odnosno idemo na ono što je najbitnije od svega očuvanje radnih mjesta. Zašto? Zato što je izuzetno bitno da se na ovih 550 milijuna kuna koji su realizirani u prvoj etapi, znači u 100%-tnom iznosu da nastavimo dalje i ovih 900 milijuna kuna je izuzetno bitno, znači i za naše gospodarstvo. Zašto? Zato što u sektoru vodnog gospodarstva baš u ovom dijelu prema podacima koje mi imamo radi negdje oko 11,5 tisuća ljudi, što je izuzetno bitno i evo ovim zajmom će oni nastaviti znači i one aktivnosti koje su imali i do sada, odnosno graditi ove sustave odvodnje. Ono što još želim dodati vezano za raspravu u odnosu na obalni, odnosno kontinentalni dio RH želim reći da je ovdje pred vama, pred ovim Domom je prije negdje otprilike godinu dana je bio i projekt sa Međunarodnom bankom za obnovu i razvoj tzv. projekt unutarnjih voda. U tom projektu se grade isto tako sustav za obradu otpadnih voda, ja ću sada nabrojati na području Našica, Virovitice, Vukovara, Ogulina, Iloka i na ostalim područjima znači koji su sada u kandidaturi. Ukupan iznos zajma je 105 milijuna eura. I ono što želim posebno dodati da su ovdje puno povoljniji uvjeti nego što su na području obale. Recimo mislim da će zapravo mogu konkretno reći da će u povratu zajma, znači gradovi, odnosno općine na ovom području da će njihov iznos biti negdje od 25 do 28% u povratu. Znači svu razliku ćemo osigurati putem resornog ministarstva ili Hrvatskih voda. I htio bih još, još nešto dodati na kraju što mislim da je za nas sve jako bitno. Mi smo kao hrvatska delegacija dobili mogućnost da na međunarodnom forumu voda u Turskoj da držimo jedan panel gdje je između ostaloga tema bila integralno upravljanje vodama. Ovdje želim reći da smo ovdje zajedno sa Nijemcima i sa Nizozemcima izlagali o našem novom projektu, odnosno novom Zakonu o vodama koji na jedinstven način, znači inkorporira i obranu od poplava, zaštitu voda, o čemu danas razgovaramo ovdje navodnjavanje i vodoopskrbu. I još osim toga isto tako i komunalni dio, znači to su gradski vodovodi, odnosno sustavi odvodnje. I ono što je najbitnije od svega. Mi smo dobili pohvale za naš model, javnog dobra, javnog vodnog dobra, znači to je neotuđivo i nitko ne može doći u posjed niti vodovodne mreže, niti kanalizacijske mreže, niti izvorišta, niti vodotoka, odnosno rijeka. Niti podzemnih voda, niti na koji način. I ovdje želim reći da zapravo što se tiče znači zaključaka sa ovog panela koji smo držali zajedno sa, ponovo želim reći sa Nijemcima i sa Nizozemcima koji imaju jako dobre eksperte u području voda da je evo to jedan model koji ćemo i u drugom čitanju, znači koji će se naći ovdje kod vas, znači drugo čitanje novoga prijedloga zakona o vodama, znači to će biti jedan novi model, jedinstven model koji će integralno upravljati vodama. I koji će evo na jedan zaista poseban način zaštiti naše nacionalno blago a to su vode. Hvala lijepa.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kada se steknu uvjeti. Sada ćemo prekinuti zasjedanje pa ćemo nastaviti u 15,30 minuta sa 6. točkom dnevnog reda a to je Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji Europske unije u Somaliji. Hvala lijepa. I želim vam dobar tek.
Prelazimo na Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2. Bio je hitni postupak, P.Z. br. 313, predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje Konačni prijedlog zakona o potvrđivanju Ugovora o zajmu između Republike Hrvatske i Međunarodne banke za obnovu i razvoj za projekt zaštite od onečišćenja voda na priobalnom području 2. Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj zakon je prihvaćen većinom glasova sa 119 glasova za i 3 suzdržana.
Nastavljamo s radom sjednice Sabora, sa 6. točkom dnevnog reda kao što smo najavili. - Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji Europske unije "EU NAVFOR SOMALIA – ATALANTA" Vlada je predložila sve odluke, ove odluke na temelju članka 45. Zakona o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske policije, civilne zaštite, državnih službenika i namještenika u mirovnim operacijama i drugim aktivnostima u inozemstvu. Prijedlog akta primili ste u pretince. Raspravu su proveli Odbor za obranu i Odbor za zakonodavstvo. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvaženi Pjer Šimunović državni tajnik u Ministarstvu obrane. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, uvažene dame i gospodo zastupnici. Meni je posebno zadovoljstvo da mogu nekoliko dodatnih riječi reći o Nacrtu prijedloga odluke Hrvatskoga sabora o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji Europske unije EU NAVFOR Somalia Atalanta. Uključivanje pripadnika oružanih snaga u ovu mirovnu operaciju u skladu je s doprinosom razvoju sposobnosti Europske unije za djelovanje u operacijama i razoružanja, humanitarnim zadaćama i zadaćama spašavanja. Ovime Republika Hrvatska potvrđuje strateški cilj što je članstvo u Europskoj uniji i doprinos sposobnostima za upravljanje krizama. Upravo ovakav tip operacije jest i ono za što se naše Oružane snage sve više spremaju i u smislu realnog djelovanja naših Oružanih snaga to je ujedno tip operacija kakav najčešće možemo predviđati u budućnosti. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda poduprlo je planove Europske unije za uspostavom ove operacije te potaknulo zemlje da surađuju s … [[Govornik se ne razumije.]] Vladom Somalije u borbi protiv piratstva i oružanih pljački na miru, zaštiti konvoja, međunarodnog programa za hranu, u dostavi humanitarne pomoći somalijskom narodu. Vijeće Europske unije je u svibnju 2008. izrazilo zabrinutost zbog povećanja piratskih napada u vodama Somalije koji ugrožavaju humanitarne napore i međunarodni pomorski promet a Međunarodna zajednica pozvana je na sudjelovanje u pratnji brodova koji prevode humanitarnu pomoć somalijskom narodu. Vijeće Europske unije usvojilo je zajedničku akciju kojom je formiralo koordinacijsko tijelo u Bruxellesu radi potpore aktivnostima u nadzoru i zaštiti plovila u vodama oko Somalije te koordinaciji između brodova i NATO zemalja. Definiranje pri tom i mandat operacije koja uključuje zaštitu brodova, prisutnost pripadnika operacije na brodova, poduzimanje nužnih koraka u sprječavanju piratstva, uključujući uporabu sile odvraćanja, sprječavanja i intervencije radi okončanja piratstva i pljački u području operacije. Planirano trajanje operacije je 12 mjeseci odnosno od 15. prosinca 2008. te bi operacija trebala završiti 15. prosinca ove godine. Struktura operacije predviđa sudjelovanje do šest brodova i tri zrakoplova za izviđanje te tisuću i 200 vojnika. Ovoga trenutka operacija ima tisuću vojnika i pet brodova iz pet zemalja Europske unije. Visoki predstavnik Europske unije za zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku Javier Solana u prosincu 2008. uputio je poziv Republici Hrvatskoj da se uključi u konzultacije vezane uz generiranje snaga za ovu operaciju. Pritom su naši predstavnici sudjelovali na toj prvoj konferenciji te stekli uvid o sposobnostima koje bismo mi mogli pružiti za tu operaciju i pritom je utvrđeno da bi se u operaciju moglo uključiti do pet pripadnika oružanih snaga, časnika ili dočasnika Hrvatske ratne mornarice s mogućnošću raspoređivanja na brodove angažirane u operaciji i u stožere operacije u Nortvudu Velika Britanija ili u isturenom stožeru operacije u Džibutiju, ovisno o našem bilateralnom dogovoru sa tijelima Europske unije odnosno zemljama članicama koje svoje brodove upućuju u operaciju. Vrijeme upućivanja pripadnika oružanih snaga, raspored i trajanje angažmana nije unaprijed definirano nego svaka zemlja sudionica to dogovara s nadležnim tijelima Europske unije. Dame i gospodo, sigurnosno stanje na području mirovne operacije ocjenjuje se misijom srednjeg rizika. Financijska sredstva za troškova sudjelovanja Oružanih snaga Republike Hrvatske u operaciji osigurana su u državnom proračunu u razdjelu MORH-a i iznose 2,5 milijuna kuna. Stoga Vlada Republike Hrvatske predlaže Hrvatskom saboru donošenje odluke kojom se u navedenu mirovnu misiju u 2009. godini upućuje do pet pripadnika oružanih snaga uz mogućnost rotacije i da se ovlasti Vlada Republike Hrvatske da utvrđuje trajne rotacije, broj i organizacijsku strukturu pripadnika oružanih snaga te obveze da po završetku sudjelovanja pripadnika oružanih snaga u operaciji podnese izvješće Hrvatskom saboru. Gospodine potpredsjedniče, dame i gospodo. Toliko s naše strane za jedan kratki uvod o nekim dodatnim elementima operacije. Ukoliko imate nekih pitanja bit će mi više nego drago pokušati odgovoriti.
Zahvaljujem. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Otvaram raspravu. Prvo je rasprava po klubovima. U ime kluba HDZ-a uvaženi zastupnik Berislav Rončević. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče Sabora, uvažene kolegice i kolege zastupnici, uvaženi državni tajniče. Evo, u vrlo kratkom vremenu ponovo ovdje u ovom Visokom domu razgovaramo i raspravljamo o jednoj aktivnosti pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Ovaj puta se radi o Mirovnoj operaciji Europske unije EU NAVFOR Somalia Atalanta. U značajnom razdoblju za Hrvatsku njene oružane snage a to govorim u kontekstu nedavne rasprave i odluke o potvrđivanju Sporazuma Republike Hrvatske sa Sjevernoatlanskim savezom. Ovo gledamo mi u klubu Hrvatske demokratske zajednice kao jedan od kontinuiranih radnji i u onome području oživotvorenja onoga u čemu se Hrvatska deklarirala a to je da želi biti suodgovorna za stanje mira i sigurnosti gdje god to u svijetu pokaže potrebno a opet u skladu sa opredjeljenjem koje je ovaj Visoki dom utvrdio u jednom dokumentu kojeg smo usvojili u srpnju mjesecu 2006. Dugoročni plan razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske da će se Oružane snage Republike Hrvatske razvijati da odgovore svojoj osnovnoj i ustavno-pravnoj zadaći a to je obrana nacionalne suverenosti a drugo i sudjelovanje u mirovnim misijama odnosno u aktivnostima zemalja partnera diljem svijeta. Samo uvodno kao podsjetnik želim istaći da je odlukama Hrvatskoga sabora do sada odobreno sudjelovanje pripadnika naših oružanih snaga u ukupno petnaest mirovnih misija UNA-a u misijama je angažirano ukupno 133 pripadnika Oružanih snaga od kojih je najveći broj upućen u misiju Ujedinjenih naroda na Golansku visoravan ukupno 95 pripadnika Oružanih snaga. Ostali pripadnici Oružanih snaga sudjeluju u drugih 10 mirovnih misija, a samo u Misiji ISAF u Afganistanu sudjeluje 276 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Svakako treba ovdje istaći da se ne radi kada govorimo u kontekstu hrvatskog doprinosa, onda treba naravno istaći i vrlo kvalitetan rad hrvatskih policajaca isto tako i hrvatskih diplomata u misijama mira. Odlukom Hrvatskog sabora od 15. srpnja 2008. godine, odobreno je sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u Mirovnoj operaciji Europske unije u Čadu i Srednjeafričkoj Republici u skladu s kojom je u mirovnu operaciju u listopadu 2008. godine na rok od 6 mjeseci upućeno 15 pripadnika Hrvatskih Oružanih snaga. Uključivanje pripadnika hrvatskih Oružanih snaga u Mirovnu operaciju Europske unije Somalija-Atalanta u skladu je sa namjerom davanja doprinosa razvoju operativnih sposobnosti Europske unije, za djelovanje u zajedničkim operacijama razoružanja, humanitarnim zadaćama, i zadaćama spašavanja, zadaćama vojnog savjetovanja i pomoći, prevenciji sukoba i mirovnim zadaćama, zadaćama snaga u upravljanju krizama, uključivanju stvaranja mira i upravljanju postkonfliktnim situacijama. Sudjelovanjem u ovoj operaciji Europske unije, Republika Hrvatska potvrđuje svoj strateški cilj, da kroz članstvo u Europskoj uniji, a sada i kada smo nadomak toga članstva u pretpristupnom procesu damo svoj doprinos Europskoj uniji za upravljanje krizama na području gdje se za to pokaže potreba. Angažmanom u ovoj operaciji Republika Hrvatska dokazuje svoju spremnost aktivno pridonosi jednom od dugoročnih ciljeva, zajedničke vanjske i sigurnosne politike europske unije, a to je potpora miru i sigurnosti na području Afrike. Opće je poznato da piratstvo u Somalijskim vodama, odnosno vodama Adenskog zaljeva je posljedica 18 godišnjeg nepostojanja funkcionalne i funkcionirajući državne vlasti u Somaliji. Vijeće sigurnosti zbog toga je Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda svojom rezolucijom od svibnja mjeseca 2008. godine pozvalo je države i regionalne organizacije na suradnju i poduzimanju akcije zaštite brodova koji isporučuju humanitarnu pomoć Somaliji. Daljnjom rezolucijom od lipnja mjeseca 2008. godine Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda izrazilo je zabrinutost zbog sve učestalijeg piratstva i oružanih pljački brodova koji prevoze humanitarnu pomoć Somaliji i ugrožavanja sigurnosti plovidbe ostalim, znači komercijalnim pomorskim rutama, te ohrabrilo zainteresirane države da s prijelaznom Federalnom Vladom Somalije koordiniraju napore na sprečavanju piratstva i oružanih pljački na moru. Rezolucijom od listopada 2008. godine Vijeće sigurnosti poduprlo je planove Europske unije za uspostavu mirovne operacije, kao i druge međunarodne ili nacionalne inicijative poduzete u skladu sa prethodnim rezolucijama, te je potaknulo zemlje koje imaju takve sposobnosti, na suradnju s prijelaznom Federalnom vladom Somalije u borbi protiv piratstva i oružanih pljački na moru, te zaštiti konvoja Međunarodnog programa za hranu koji su ključni u dostavi humanitarne pomoći Somalijskom narodu. Vijeće Europske unije je u rujnu 2008. godine usvojilo je zajedničku akciju kojem je formirano koordinacijsko tijelo u Bruxellesu u svrhu potpore aktivnostima pojedinim državama članica Europske unije u provedbi nadzora i zaštite plovila u vodama oko Somalije, te koordinaciji između brodova Europske unije i NATO zemalja, te brodova komercijalnih kompanija koji plove tom intenzivnom pomorskom rutom. Zajedničkom akcijom Europske unije u studenom mjesecu 2008. godine donesena je odluka o provedbi ove mirovne operacije. Definiran je naravno i mandat mirovne operacije Europske unije Somalija-Atalanta koji uključuje zaštitu brodova pod zaštitom Svjetskog programa za hranu, uključujući i prisutnost pripadnika operacije na brodovima, poglavito kada plove teritorijalnim vodama Somalije, zaštita trgovačkim brodovima koji plove u području provedbe operacije, nadzor obalnog područja Somalije uključujući i teritorijalne vode u kojima postoje opasnosti za pomorske aktivnosti osobito promet, poduzimanje nužnih koraka, uključujući i uporabu sile u svrhu odvraćanja, sprečavanja, intervencije radi okončanja akata piratstva i oružanih pljački. Struktura operacija predviđa sudjelovanje Europske unije sa snagama jačine do 6 brodova i 3 zrakoplova za izviđanje, te ukupno tisuću i 200 vojnika. Visoki predstavnik Europske unije za zajedničku vanjsku i sigurnosnu politiku u prosincu mjesecu 2008. godine uputio je poziv Republici Hrvatskoj da se uključi u neformalne konzultacije vezane uz generiranje snaga za navedenu operaciju. Razmatrana je mogućnost našeg sudjelovanja u Mirovnoj operaciji Europske unije, te je utvrđeno da bi se operacija Europske unije mogla uključiti do 5 pripadnika oružanih snaga, časnika ili dočasnika Hrvatske ratne mornarice s mogućnosti njihova raspoređivanja u zapovjedništvo Operacije u Hortvudu u Velikoj Britaniji ili u zapovjedništvo snaga operacije koji je smješten na brodu, te ukrcavanjem na brodove koji sudjeluju u operaciji ovisno o dogovoru sa nadležnim tijelima Europske unije, odnosno zemljama članicama koje svoje brodove upućuju u operaciju. Ovo je još jedan dokaz i operativnih sposobnosti Hrvatske mornarice koja je kao jedna od tri grane Hrvatskih oružanih snaga se također aktivno uključuje u provođenje međunarodnih mirovnih operacija, kao i u svim dosadašnjim odlukama i definiranju mogućnosti Hrvatske oružane snage, odnosno Glavni stožer Oružanih snaga zajedno je sa matičnim ministarstvom predložio ovoj Vlada, a ova Vlada ovom Visokom domu predlaže operaciju za koje postoje dovoljna osposobljenost pripadnika Hrvatskih oružanih snaga, njihovog u smislu poznavanja standardnih operativnih postupaka koji vrijede za izvođenje ovakvih operacija, dovoljno su opremljeni i možemo dati potporu. Govorim u ime kluba Hrvatske demokratske zajednice, dati potporu sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga u ovoj jednoj također zahtjevnoj međunarodnoj mirovnoj misiji. Vidimo da će kako stoji u prijedlogu predlagatelja vrijeme upućivanja pripadnika Hrvatskih oružanih snaga, njihov raspored i trajanje angažmana svakog pojedinog časnika ili dočasnika biti definirano kroz dogovor s nadležnim tijelima Europske unije za upućivanje u zapovjedništvo operacije i bilateralnim partnerom za ukrcavanje na pojedini brod, te da će zato biti potrebno izvršiti dodatne pripreme i zaključivanje naknadno potrebnih sporazuma. Klub Hrvatske demokratske zajednice podržat će sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u ovoj mirovnoj operaciji.
Zahvaljujem. U ime kluba SDP-a uvaženi zastupnik Arsen Bauk. Izvolite.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, tajničke ministarstva, kolegice i kolege zastupnici. Evo odmah da kažem, Klub SDP-a podržati će ovu odluku koja u barem tri aspekta se može nazvati povijesnom. Prvo, zbog toga što je ovo vjerojatno zadnja odluka koju ćemo donijeti u ovoj tematici dok još nismo postali punopravni članovi NATO-a. Drugo, zato što je u prijedlogu ove odluke po prvi put u povijesti parlamentarizma, parlamentarni odbor za obranu raspravljao u prostorijama Ministarstva obrane, odnosno Oružanih snaga. I treće, ali ne manje bitno zbog toga šta nam za ovu odluku treba tri puta više glasova ne za onu koju smo donijeli da bi ušli u NATO savez. U svakom slučaju u angažmanu ove operacije vidimo interes Republike Hrvatske, to je u svakom slučaju, vidimo mnogo više interes Republike Hrvatske nego u nekim drugim odlukama. Dakle to u svakom slučaju, što pišu u obrazloženju … [[Govornik se ne razumije.]] pod zastavom svjetskog programa za hranu i zaštita trgovačkih brodova na kojima plove hrvatski pomorci, bili smo svjedoci nekoliko, dakle, slučajeva upravo u tom dijelu svijeta gdje su hrvatski pomorci bili oteti i na svu sreću svi su se vratili. Ono što nas čeka u budućnosti što se tiče sudjelovanja Republike Hrvatske u oružanim misijama može se otprilike svesti na dvije rečenice, jedna je da moramo smanjiti broj misija i druga je da moramo povećati broj vojnika. Kada to dakle, govorim, govorim u prvom redu o smanjenju onih misija u kojima sudjelujemo sa jednim ili dva vojnika i koncentriranju dakle, naših snaga na one misije koje su od većeg interesa za Republiku Hrvatsku da bi na taj način ipak dali do znanja da se ne odazivamo svima koji nas negdje zovu nego da imamo i kao država neke dakle, svoje posebne interese. Povećati broj vojnika nam sljeduje zato što po NATO standardima i NATO očekivanjima očekuje se da 8% pripadnika Hrvatske kopnene vojske sudjeluje u mirovnim misijama, treba reći da jako malo država taj standard je zadovoljilo, međutim, to bi za Hrvatsku konkretno značilo dakle da se sa sadašnjih 400 i nešto pripadnika Oružanih snaga u mirovnim misijama, to trebamo povećati na skoro 800 do 900. Da ne duljim dakle, kolegice i kolege u ovoj odluci vidimo interes Republike Hrvatske, zaštita dakle i naših pomoraca i naših brodova i zbog toga ćemo podržati ovu odluku. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. U ime Kluba HSS-a uvaženi zastupnik Stanko Grčić. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče Hrvatskoga sabora, cijenjeni predstavnici Ministarstva obrane, državni tajnici, kolegice i kolege zastupnici. Na početku naše rasprave želimo reći da će Klub Hrvatske seljačke stranke podržati predmetni tekst prijedloga odluke jer je Republika Hrvatska svoju vanjsku i sigurnosnu politiku usklađuje sa stajalištima i djelovanjem Europske unije te joj na taj način nudi svoje sposobnosti koje joj stoje na raspolaganju a što samo po sebi dovoljno govori o našoj odgovornosti, odnosno o našim preuzetim obavezama. Također sudjelovanje u mirovnim misijama nedvojbena je potvrda zrelosti kako države koja ih šalje, tako i razvijenosti i sposobnosti Oružanih snaga, koje u njima sudjeluju. Ujedno prihvaćanjem novih zadaća bitno se osnažuje politički i vojni kredibilitete Republike Hrvatske u međunarodnom okružju. Na taj način Oružane snage Republike Hrvatske stječu važna iskustva iz područja planiranja i provedbe zajedničkih ciljeva u operacijama multinacionalnih snaga. Sudjelovanjem u mirovnoj operaciji Europske unije u Somaliji dajemo doprinos u razvoju operativnih sposobnosti Europske unije za djelovanje u zajedničkim operacijama koje daju potpore miru i sigurnosti na području Afrike. Naši pripadnici Oružanih snaga sudjelovanjem u ovoj misiji stjecati će iskustva i provjeravati praktična znanja, posebno u prevenciji sukoba kao i u stožernom radu, a samim time dokazujemo spremnost u ostvarivanju ciljeva postavljenih vanjskom politikom. Našim sudjelovanjem doprinijeti ćemo sigurnijoj dostavi i prijevozu humanitarne pomoći Somalijskom narodu, dati doprinos sprječavanju piratskih napada u vodama Somalije kao i ugrožavanju humanitarnih napora u smislu dostave hrane. Pozdravljamo stav Vlade Republike Hrvatske što je pri pripremi prijedloga odluke vodila računa i o našim ljudskim, materijalnim i financijskim mogućnostima, a obzirom na ograničenost resursa i sposobnosti. Također pozdravljamo nastojanja Vlade iznijeta prilikom posjeta članova odbora za obranu Hrvatskoga sabora, Ministarstvo obrane od 17. ožujka ove godine kojima se na temelju do sada naučenog želi učiniti zaokret u pogledu smanjenja broja mirovnih operacija u smislu okrupnjavanja snaga sa ciljem olakšanja opsluživanja te povećanja sigurnosti naših pripadnika i eventualnog izvlačenja naših pripadnika iz određenih regiona. Nadamo se da će Vlada sa svojim tijelima pravovremeno izvršiti sve pripreme naših pripadnika te zaključiti potrebne sporazume s međunarodnim partnerima u cilju učinkovite provedbe obveze koje se očekuju od Republike Hrvatske. Na kraju naše rasprave još samo želimo pohvaliti i pozdraviti sve pripadnike Oružanih snaga Republike Hrvatske, policije, te civilno osoblje koje sudjeluje u mirovnim operacijama širom svijeta na aktivnostima kojima se postiže očuvanje mira i pruža humanitarna pomoć. Hvala lijepa.
Zahvaljujem i u ime Kluba HNS-a, uvaženi zastupnik Miljenko Dorić. Izvolite.
Uvaženi gospodine potpredsjedniče, predstavnici Vlade, kolegice i kolege. Da ne ispada da samo kritiziramo Vladu i njene predmete ja bih u ovom slučaju upravo suprotno. Želio bih vas gospodo pohvaliti, ovo je jedan oblik na koji se zaista treba obrazlagati ovakve prijedloge, do sada su to bili izuzetno šturi prijedlozi, NATO šalje snage, EU šalje snage, mi želimo ući u te asocijacije i ništa više. Ovdje ste vrlo jasno evo nam dali mogućnost da uđemo u uzroke i povijest sukoba u Somaliji da se vidi koje je stanje tamo, koje su to snage s kojima će Europska unija tamo intervenirati. Jasan je cilj odnosno uloga tih snaga, faktor rizika ste točno brojili i glede bolesti i glede jasno ove mogućnosti i ranjavanja i stradavanja naših vojnika. Mislim da je ovo način na koji treba odraditi posao. I zato evo, zaista vam želimo čestitati na tome i HNS će svakako podržati ovaj prijedlog koji imamo pred sobom, jedino postoji jedno upitno pitanje, odnosno područje, obzirom da se radi o operaciji na moru, pitamo se da li će ministar Jandroković pitati ministra Žbogara da li smijemo sudjelovati u ovim EU snagama obzirom da postoji mogućnost da i ovdje nas Slovenci blokiraju. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Valjda ne buju. Idemo na pojedinačnu raspravu. Prvi je uvaženi zastupnik Niko Rebić. Izvolite.
Zahvaljujem, gospodine potpredsjedniče. Gospodo državni tajnici, kolegice i kolege. Dobili smo prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnoj operaciji Europske unije u Somaliji. Dakle ovaj prijedlog poslala je u Sabor Vlada uz prethodno mišljenje predsjednika Republike. Ovo je jedan u nizu prijedloga koji u zadnje vrijeme dolaze u Sabor i Sabor u skladu sa opredjeljenjima Republike Hrvatske da bude odgovorna članica Međunarodne zajednice, u pravilu odobrava slanje naših vojnika u mirovne misije Ujedinjenih naroda i Europske unije. Odlukama Hrvatskog sabora odobreno je sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga u ukupno 15 mirovnih misija Ujedinjenih naroda. Republika Hrvatska trenutno u misijama ima ukupno 424 pripadnika Oružanih snaga, a broj se kreće u granicama utvrđenim dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske od 2006. do 2015. godine. Najveći broj pripadnika Oružanih snaga angažiran je u Afganistanu, ukupno oko 274 pripadnika, a u ovoj godini može se u Afganistan angažirat do 300 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Donošenjem ove odluke u mirovnu operaciju Europske unije u 2009. godini može se najviše uputiti pet pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske. Mogućnost našeg sudjelovanja u mirovnoj operaciji Europske unije razmatrana je u prosincu 2008. godine u Londonu. Tu je utvrđeno da bi se u operaciji Europske unije moglo uključiti najviše pet pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske i to časnika ili dočasnika Hrvatske ratne mornarice, s mogućnošću raspoređivanja u zapovjedništvo operacije koje je smještena na brodu u Velikoj Britaniji ili ukrcavanje na brodove koji sudjeluju u operaciji što zavisi o dogovoru s nadležnim tijelima Europske unije. Procjena je da bi upućivanje pripadnika Oružanih snaga, dakle kad bi se mogli angažirati, to bi trebalo biti od 4. do 6. mjeseca 2009. nakon izvršenih priprema i zaključivanjem potrebnih sporazuma. Plan operacije i pravila djelovanja odobreni su odlukom Vijeća Europe, a datum početka operacije određen je 15. prosinca 2008. godine, a sama operacija trebala bi završiti 2009. godine. Operativni plan predviđa sudjelovanje Europske unije sa snagama do šest brodova i tri zrakoplova, ukupno 1200 vojnika. Sada su na području operacija raspoređene snage Velike Britanije, Francuske, Grčke, Španjojolske i Njemačke. Odluka o provedbi mirovne operacije kojom će se pomoći provedba rezolucije i Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda donesena je u 2008. godini. Tom odlukom definiran je mandat mirovne operacije u Somaliji koji uključuje zaštitu brodova pod zastavom svjetskog programa za hranu, uključujući prisutnost pripadnika operacije na brodovima kada plove teritorijalnim vodama Somalije, uključujući i teritorijalne vode kod kojih postoji opasnost za pomorske aktivnosti, osobito napade gusara i oružanih pljački u području operacija. Dakle što Republika i koji je interes Republike Hrvatske u uključivanje pripadnika Oružanih snaga u mirovnu operaciju Europske unije? U sudjelovanju u tim operacijama naša država vjerodostojno svjedoči da je spremna preuzeti svoj dio tereta za opću sigurnost u svijetu, dajemo svoj doprinos razvoju operativnih sposobnosti Europske unije humanitarnim zadaćama, operacijama razoružavanja i zadaćama spašavanja, prevenciji sukoba, uključujući stvaranje mira. Kako vidimo da u operaciji u Europskoj uniji u Somaliji sudjeluju brodovi članica Europske unije i NATO pakta čiji smo sada evo i član. Sudjelovanje časnika i dočasnika Hrvatske ratne mornarice bit će korisno u stjecanju praktičnih znanja i iskustava kako u izvršavanju brodskih dužnosti, tako i u stožernom radu. Sudjelovanjem Republika Hrvatska dokazuje svoju spremnost aktivno pridonositi ciljevima vanjske i sigurnosne politike Europske unije, a to je potpora miru i sigurnosti. Angažiranjem u mirovnoj operaciji na području Afrike potvrđuje se naš strateški cilj, članstvo u Europskoj uniji, osnažuje se politički i vojni kredibilitet kod članica Europske unije predstavljajući se kao pouzdan partner u izvršavanju zadaća mira. Dakle, ovo su sve razlozi zbog kojih ću podržati ovaj prijedlog. Zahvaljujem.
Zahvaljujem. I u pojedinačnoj raspravi uvaženi zastupnik Ivan Šantek. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, poštovani državni tajniče, kolegice i kolege. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda Rezolucijom 1814 od 15. svibnja 2008. godine pozvalo je države i regionalne organizacije na suradnju i poduzimanje akcija zaštite brodova koje isporučuju humanitarnu pomoć Somaliji. Republika Hrvatska trenutno u mirovnim misijama Ujedinjenih naroda ima angažirano ukupno 133 pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske, a broj se kreće u granicama određenim Dugoročnim planom razvoja Oružanih snaga Republike Hrvatske 2006.-2015. godine. Uključivanje pripadnika Oružanih snaga u mirovne operacije Europske unije, EU, NAFOR, Somalija, Atalanta u skladu je s namjerom davanja doprinosa razvoja operativnih sposobnosti Europske unije za djelovanje u zajedničkim operacijama razoružavanja, humanitarnim zadaćama i zadaćama spašavanja, zadaćama vojnog savjetovanja i pomoći, prevencije sukoba i umirovljenim zadaćama, zadaćama borbenih snaga upravljanja krizama, uključujući stvaranje mira i upravljanje konfliktnim situacijama. Vojna zaštita brodova pod zastavom svjetskog programa za hranu, uključujući nazočnost pripadnika operacije na plovilima koja plove kroz teritorijalne vode Somalije samo je jedna od zadaća europske mirovne operacije u koju će se uskoro uključiti i časnici i dočasnici Hrvatske ratne mornarice. Imajući u vidu da u operaciju sudjeluju brodovi EU-a i NATO-a, angažman Hrvatske ratne mornarice već je ocijenjen kao dobra prilika za stjecanje … [[Govornik se ne razumije.]] saznanja i iskustava. Ministri vanjskih poslova zemalja članica Europske unije odobrili su prvu pomorsku operaciju Unije čija je zadaća zaštita brodova koji plove kroz … [[Govornik se ne razumije.]] zaljev gdje su somalijski gusari samo ove godine napali blizu 100 brodova. Piratstvo u somalijskim vodama, odnosno vodama … [[Govornik se ne razumije.]] zaljeva posljedica je osamnaestogodišnjeg nepostojanja funkcionalne državne vlasti u Somaliji. Tijekom 2006. godine kada je savez islamskih sudova proglasio piratstvo kaznenim djelom za kojeg je predviđena smrtna kazna, piratske aktivnosti su na kraće vrijeme prestale. Međutim, nakon što su etiopijske postrojbe 2006. godine svrgnule s vlasti savez islamskih sudova, piratstvo ponovo oživljava, a između 1000 i 1500 bivših vojnika, ribara i tehničkih stručnjaka započinje s piratskim aktivnostima kao dodatnim izvorom prihoda, što im je omogućilo zaradu od više od milijun dolara. Uporišta piratstva su na području autonomne pokrajine … [[Govornik se ne razumije.]] okolici gradova … [[Govornik se ne razumije.]] odakle dolaze u pohode po somalijskim međunarodnim vodama od … [[Govornik se ne razumije.]] zaljeva pa sve na jug do … [[Govornik se ne razumije.]] Iako je područje Puntlanda u odnosu na ostatak Somalije relativno stabilno, prema piratima se ne poduzimaju nikakve mjere zbog toga što piratstvo podržavaju i pojedini dužnosnici Vlade. 15. prosinca prošle godine jednogodišnja misija EU NAVFOR pod … [[Govornik se ne razumije.]] Operacija Atalanta zamijenit će flotu s 4 broda NATO-a koji trenutačno vrše ophodnje jednog od najprometnijih pomorskih linija na svijetu. Flota EU uključivati će 6 ratnih brodova i 3 promatračka zrakoplova s ukupnom posadom od 1200 ljudi. 8 zemalja koje su dale posadu su Belgija, Britanija, Francuska, Njemačka, Grčka, Švedska, Španjolska i Nizozemska, dok se Indija, Malezija, Rusija, Sjedinjene Američke Države nalaze među zemljama koje već imaju brodove koje vrše ophodnje na tom području gdje se gusarenje znatno povećalo. Konkretne zadaće EU NAVFOR-a koje djeluje pod … [[Govornik se ne razumije.]] UN-a uključuju zaštitu brodova svjetskog programa hrane kao i trgovačkih brodova koji prolaze kraj somalijske obale. Misiju će također nadzirati područja na kojima postoji opasnost za pomorski promet i poduzimat će potrebne mjere kako bi se okončalo gusarenje i oružane pljačke u područjima na kojima vrše ophodnje. Visoki predstavnik EU za vanjsku politiku i sigurnost Javier Solana izjavio je da su pravila angažmana vrlo snažna s mogućnošću upravo svih sredstava uključujući i silu zaštite u cilju zaštite sprječavanja kaznenog programa svih oblika gusarenja. Stoga se predviđa da udružene snage Europske unije štite i trgovačke brodove koji plove područjem na kojem se provode operacije. Snage će stalno nadzirati obalno područje Somalije, uključujući i teritorijalne vode u kojima postoji opasnost za pomorske aktivnosti. Angažmanom u ovoj operaciji Republika Hrvatska dokazuje svoju spremnost za aktivno sudjelovanje i pridonijeti u jednom od dugoročnih ciljeva zajedničke vanjske i sigurnosne politike Europske unije, a to su potpora miru i sigurnosti na području Afrike. Zbog svega gore navedenog, podržati ću donošenje ove odluke. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu. Glasovati ćemo kad se steknu uvjeti. Pardon. Još se u međuvremenu javio jedan diskutant i to je uvaženi zastupnik Boris Šprem. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, uvaženi državni tajniče sa suradnikom i kolegice i kolege. Ja dakle neću biti dug. Imam uz tri, četiri rečenice koje ću prethodno reći jedan prijedlog. Dakle, trenutno Republika Hrvatska sudjeluje sa 434 pripadnika oružanih snaga u mirovnim operacijama jer to je širi pojam od mirovne misije u svijetu. Ono što smo uočili i čuli smo da se događaju određena gibanja u smislu kako da se Republika Hrvatska odnosi prema prije svega broju, strukturi i zadacima koje ti pripadnici trebaju imati u angažiranju u mirovnim operacijama. Trenutno u Afganistanu imamo situaciju da smo na barem 4 lokacije, ima ih i više, ali to su 4 stacionirane po središtima i imamo različita zapovjedništva, sudjelovanja evo s Litvancima, Nijemcima, Mađarima i ovom grupom tamo, oni su isto tu u jednoj vjerojatno misiji, oni tamo što pričaju dok ja govorim, ali to će meni potpredsjednik dozvoliti da ja ipak nešto kažem još. Još imam samo nekoliko rečenica.
Vi samo izvolite. Za sad je podnošljivo.
Da, da. Dakle, doista se nalazimo pred samim ulaskom u NATO i to je sada ipak jedna nova situacija. To je i prilika da se dakle Republika Hrvatska preispita, kao što sam rekao u sudjelovanju i sa brojem i sa strukturom i da se napravi stanovita redefinicija angažmana naših snaga u inozemstvu. Zato ja predlažem, ovo što sam sve govorio je to da bi ovo mogao predložiti, da Hrvatski sabor tematski raspravi sudjelovanje pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u mirovnim operacijama u inozemstvu. Dakle, ne fragmentarno, sad imamo Somaliju, jučer smo imali Čad i Srednjoafričku Republiku, prekjučer smo imali neku drugu stvar. Idemo razmotriti situaciju u cjelini, vidjeti s obzirom da smo evo, već sutra članica NATO-a gdje se u toj novoj poziciji nalazimo i onda da se odredimo kao država prema tom našem zajedničkom zadatku i cilju. Hvala.
Zahvaljujem. Zaključujem raspravu i glasovati ćemo kad se steknu uvjeti.
Prelazimo na Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji Europske unije "EU NAVFOR SOMALIA – ATALANTA", predlagatelj: Vlada Republike Hrvatske. Naglašavam da nam je sukladno članku 227. Poslovnika za donošenje ove odluke potrebna dvotrećinska većina zastupnika, dakle 102 glasa. Dajem na glasovanje Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji Europske unije "EU NAVFOR SOMALIA – ATALANTA". Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Utvrđujem da je većinom glasova sa 128 glasova za, ništa suzdržanih i 3 protiv prihvaćen Prijedlog odluke o sudjelovanju pripadnika Oružanih snaga Republike Hrvatske u Mirovnoj operaciji Europske unije "EU NAVFOR SOMALIA – ATALANTA".
Točku 7. preskačemo jer nisu ispunjeni uvjeti za njezinu raspravu i prelazimo na točku 8., to je - Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neporeznih prihoda u 2009. godini, prvo čitanje, P.Z. br. 218. Predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a Kod donošenja ovoga zakona primjenjuju se odredbe Poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona, članak 144. do 150. Prijedlog akta primili ste u pretince. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za financije i državni proračun. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti prijedlog? Da. Uvažena zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. Predlažemo, zapravo još prije donošenja državnog proračuna za ovu godinu predložili smo Zakon o oslobađanju plaćanja određenih neporeznih prihoda u 2009. godini jer ovaj zakon na određeni način regulira i jedan dio proračunskih i izvanproračunskih prihoda što državnog proračuna, što državnih poduzeća ili određenih fondova. Naime, neporezni prihodi regulirani su posebnim propisima vezanim uz administrativne poslove i ekonomske funkcije u područjima voda, šuma, prometa, komunikacija, urbanističkog planiranja, funkcije unapređenja stanovanja i drugih funkcija. Neposredne prihode naplaćuju različiti subjekti od ministarstava i ostalih tijela državne uprave koje se financiraju iz državnog proračuna i drugi korisnici proračunskih i izvanproračunskih fondova, javna poduzeća, jedinice lokalne i regionalne samouprave i njihova komunalna poduzeća kao i različite neprofitne organizacije. I OECD u neporezne prihode ubraja sve naknade koje plaća korisnik a vezane su uz troškove pružanja usluga. Do prije šest mjeseci mi zapravo nismo imali pobrojane koje su to sve različite naknade koje plaća naše stanovništvo i naše gospodarstvo. U rujnu 2008. godine Ministarstvo financija objavilo je registar neporeznih prihoda u kojemu je pobrojano čak 245 raznih naknada, pristojbi, premija i članarina od kojih je u 2007. godini ukupno ubrano 12,5 milijardi kuna što je u odnosu na 2002. godinu bilo povećanje od 7 milijardi kuna. Pri tome su jedinice lokalne samouprave, pri tim prihodima sudjelovale sa 42,3%, izvanproračunski fondovi 32,7%, te država sa 11,1%. I u toj godini iznosili su 3,8% bruto društvenog proizvoda Hrvatske. Smanjenje gospodarskih aktivnosti utjecajem globalne gospodarske i financijske krize zapravo traži od nas štednju na svim razinama pa tako smo mi smatrali da kao jedna od antirecesijskih mjera trebalo bi proanalizirati sve ove naknade koje se plaćaju i kroz smanjenja dijela davanja koja plaća gospodarstvo i stanovništvo zapravo smanjiti njihove troškove. Kada smo predlagali ovaj zakon situacija još se nije toliko pogoršala kao što je ona danas. Dakle, ako danas govorimo da nam je industrijska proizvodnja u siječnju, dakle odmah na početku ove godine smanjena za 14%, da nam istovremeno u industriji rastu zalihe samo u tom mjesecu za 4% su porasle, da je indeks potrošačkih cijena također visok, čak njime se mjeri inflacija, čak 4,2%, značajno se povećava nezaposlenost upravo onih koji su radili u industriji, ili drugim riječima pada broj zaposlenih u industriji, da nam je po prethodnim podacima Državnog zavoda za statistiku u 2008. godini društveni proizvod pao na svega 2,4% onda su već to dovoljni znaci za uzbunu i da bi nešto trebalo činiti. Ovim zakonom mi predlažemo smanjenje nekoliko određenih neporeznih obveza koje plaćaju i pravne i fizičke osobe i da se on primjenjuje jednokratno dakle u ovoj godini kada ocjenjujemo da će kriza biti najveća. Odnosi se to na vodni doprinos, na šumski doprinos, na naknadu za ambalažu i ambalažni otpad, spomeničku rentu, komunalni doprinos i doprinos Hrvatskoj gospodarskoj komori. Smanjenjem ovih financijskih davanja smanjili bi se i troškovi poslovanja u jednom dijelu smanjili bi se i troškovi pri investiranju, ono što će Hrvatskoj najviše nedostajati vjerojatno u 2009. godini. Neke od ovih naknada i doprinosa plaćaju upravo investitori. Tako se na primjer vodni doprinos plaća na investiciju. Plaća se, podijeljen je u tri zone, osnovicu mu čine poslovne prostorije, stambene građevine za stalno i povremeno stanovanje, objekti društvenog standarda, religijski objekti, proizvodni pogoni, prometnice, produktovodi, telekomunikacijske kanalizacije, otvorene poslovne građevine i druge otvorene građevine. Kada je sukladno Zakonu o financiranju vodnog gospodarstva prepušteno da Vlada posebnom uredbom određuje visinu vodnog doprinosa onda je zapravo kad se prvom uredbom utvrdila visina vodnog doprinosa to pozvalo na uzbunu jer je tada on definiran u takvim iznosima da je značio 30% vrijednosti investicije. Iza toga Vlada je nakon mjesec dana promijenila uredbu i prepolovila ove iznose za vodni doprinos. Mi ovim zakonom predlažemo da se vodi doprinos ne ubire u 2009. godini jer ocjenjujemo da će investicije biti manje a one neophodne investicije i investitore zapravo bi trebalo stimulirati na taj način da ne moraju u toj godini ukoliko investiraju plaćati vodni doprinos. Šumski doprinos plaćaju pravne i fizičke osobe koje u Hrvatskoj obavljaju gospodarsku djelatnost i to u visini od 0,07% od ostvarenog ukupnog prihoda. Drugim riječima, oni koji ostvaruju visoki ukupni prihod odnosi se to prije svega na trgovinu i na neke druge djelatnosti koje obavljaju veliki promet ali to ne znači da i ostvaruju visoku dobit ili da su profitabilne plaćaju više. Dakle, veći promet, veći doprinos. Predlažemo da se za 2009. godinu on umanji ili ta stopa umanji za 25%. Slijedeće što predlažemo to je naknada za ambalažu i ambalažni otpad koja je uvedena 2006. godine s ciljem sprječavanja onečišćenja okoliša. Treba reći da se to ne odnosi na onih 0,50 kuna koje dobivaju oni koji se brinu za zbrinjavanje otpada. U 2008. godini ovisno o vrsti ambalaže iznosila je od 0,09 do 0,30 kuna po jedinici ambalaže a istom tom uredbom u 2009. godini trebala je biti povećana za 33,3% odnosno u iznosima od 0,12 do 0,40 kuna po jedinici ambalaže. Treba reći da je Vlada ostala pri iznosima iz 2008. godine, odnosno nije primijenila povećanje u 2009. godini. Tu također predlažemo da se ovaj iznos koji je plaćen u 2008. godini prepolovi, odnosno da se taj doprinos plaća samo u visini od 50%. Zakonom o izmjenama i dopunama Zakona o zaštiti i očuvanju kulturnih dobara uvedeno je plaćanje spomeničke rente. Spomeničku rentu plaćaju fizičke i pravne osobe, koje obavljaju gospodarsku djelatnost u nepokretnom kulturnom dobru ili na području kulturno povijesne cjeline, odnosno ako obavljaju određene djelatnosti utvrđene zakonom. Spomenička renta plaća prema korisnoj površini poslovnog prostora, odnosno po stopi od 0,05% ukupnog prihoda za pravne i fizičke osobe koje obavljaju zakonom navedenu djelatnost. Ova obveza značajno pogađa npr. male obrtnike koji djeluju u kulturno povijesnim jezgrama gradova, hotelijere, ili ukupnu turističku i ugostiteljsku djelatnost. Također ovdje predlažemo da se spomenička renta u 2009. godini plaća u visini od 50% ili da se ta obveza prepolovi. Komunalni doprinos također plaćaju investitori, njega ubiru jedinice lokalne samouprave, često i same smanjuju takav iznos doprinosa ako ocjenjuju da je investitor koji dolazi na njihovo područje zapravo donosi određene prednosti. Ovdje predlažemo da se ovaj komunalni doprinos koji je utvrđen Zakonom o komunalnoj djelatnosti smanji za 25% i kao posljednje se odnosi na doprinos Hrvatskog gospodarskoj komori koje se također je podijeljen u tri kategorije ovisno o ukupnoj aktivi, ukupnom prihodu i broju zaposlenih, a plaća se u visini od 0,01% na osnovicu koju čini ukupni prihod. Treba reći da je u istom iznosu od 25% kao što i mi predlažemo Hrvatska gospodarska komora koja je autonomna u donošenju takvih odluka, već umanjila komorski doprinos. A smatramo da bi smanjenjem obveznih, ovih navedenih obveza, se utjecalo na smanjenje troškova poslovanja, jednog dijela hrvatskog gospodarstva, prvenstveno onih koji će se ove godine odlučiti na investiranje i na taj način smanjiti im troškove investiranja. U nadolazećoj krizi ili u krizi koja je već značajno zakoračila na hrvatsko tlo rasterećenje investitora znači osiguranje novih radnih mjesta ili očuvanje postojećih radnih mjesta, znači smanjenje troškova poslovanja Ocjenjujemo da umanjeni prihodi neće bito utjecati na postojeće projekte, jer je do sada evidentirano jednim dijelom kao što je to vidljivo iz nalaza Državne revizije i nenamjensko trošenje ovih sredstava. Jednim dijelom možemo se ipak u jednoj godini odreći i dijela ovakvih naknada koje imaju određene namjene i često se u jednoj godini niti ne koriste. Eto, najkraće o prijedlogu ovog zakona. Sljedeće što bih htjela reći jeste mišljenje Vlade. A Vlada kaže da ne podupire ovaj prijedlog zakona i iznosi također ove činjenice koje smo i mi naveli u obrazloženju zakona, da je ona u rujnu prošle godine popisala sve obveze i sačinila registar za koji eto 6 mjeseci analizira. Vlada je u svome paketu 10 antirecesijskih mjera rasterećenje gospodarstva neporeznima davanjima stavila pod drugu točku. I obrazložila vrlo kratko da će smanjiti pojedina neporezna davanja kao što je to npr. već smanjen doprinos Hrvatske gospodarske komore za 25%. Nije rekla u tom svom paketu kada će biti rok da se to učini, a mi smo eto upravo jučer raspravili rebalans proračuna. Prema tome, da se ozbiljno mislilo već sada nešto učiniti u ovom segmentu, onda bi to trebalo učiniti prije nego što se izvršio rebalans proračuna. Međutim, zanimljivo je ono što je Vlada rekla koji su koraci nakon toga što je popisala ove obveze i ustrojila registar. Dakle, rekla je da će to biti sljedeće aktivnosti. Detaljna analiza registra neporeznih prihoda uz sudjelovanje svih zainteresiranih strana za pojednostavljenje i racionalizaciju sustava. Nikakvih informacija o tome nema, 6 mjeseci od ustroja registra je prošlo. Dakle, nikakve aktivnosti nisu poduzimane. Sljedeće što je Vlada utvrdila, jest kontrola uvođenja novih neporeznih prihoda, definiranjem korištenja i dodatnih ograničenja. Što se u tom segmentu učinilo također nemamo nikakvu informaciju. Sljedeće je obveza ažuriranja registra i izmjene naredbe o uplatnim računima koliko prema našim informacijama učinjeno je samo to što su izmijenjene odredbe o uplatnim računima, tako da su objavljene za svaku pojedinu vrstu korisnika. Dakle, unatoč tome što je Vlada u paketu antirecesijskih mjera da će to učiniti, vidimo da to nije ozbiljna namjera jer u rebalansu proračuna koji ćemo u petak usvojiti nema niti jednog segmenta u kojem bi se smanjili upravo ovi neporezni prihodi. Hvala lijepo.
Zahvaljujem. Želi li predstavnik Vlade dodatno obrazložiti mišljenje? Ne. Žele li izvjestitelji odbora uzeti riječ? Koliko vidim ne. Pa onda otvaram raspravu. Prvo su na redu klubovi. U ime kluba SDP-a uvažena zastupnica Nadica Jelaš. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče, kolegice i kolege. I ovaj zakonski prijedlog o oslobađanju plaćanja od određenih neporeznih prihoda u 2009. godini, sastavni dio SDP-ovog antirecesijskog paketa, zakonskih rješenja koje je SDP ponudio kao svoj odgovor, kao svoje viđenje za kompenzaciju negativnih posljedica globalne gospodarske i financijske krize. Dakle i ovaj naš zakon je interventnog karaktera. Uvjetovan je recesijom kao posebnom situacijom i njegovo je djelovanje predviđeno kao što smo rekli samo za 2009. godinu iako je sve vjerojatnije sve jasnije da će recesija kao povod ovom zakonu protegnuti se i na 2010. godinu. Cilj je ovog zakonskog prijedloga smanjenje zakonskih davanja gospodarskih subjekata kako u redovnoj djelatnosti tako i kod investicijskih ulaganja, radi smanjenja troškova poslovanja, odnosno radi rasterećenja hrvatskog gospodarstva u uvjetima povećane nelikvidnosti i porasta cijena kapitala. Naime, iz registra neporeznih prihoda koje je u rujnu 2008. godine objavilo Ministarstvo financija vidljivo je da gospodarski subjekti u Hrvatskoj uz redovna fiskalna davanja plaćaju još čak 245 parafiskalnih nameta u vidu najrazličitijih naknada, pristojba, sudskih i administrativnih taksi, premija i članarina, novčanih kazni i stručnih ispita čiju naplatu obavljaju najrazličitiji subjekti od središnjih tijela državne uprave, preko jedinica lokalne i područne, dakle, regionalne samouprave, proračunskih i izvanproračunskih korisnika, sve do javnih poduzeća i neprofitnih organizacija. O kakvom je parafiskalnom teretu riječ najbolje svjedoči podatak da je putem ovih neporeznih davanja tijekom 2007. godine, naime, za 2008. godinu još uvijek ne raspolažemo podacima, od gospodarstva ubrano 12,5 milijardi kuna. Dakle, uz to što su veoma brojni ovi neporezni prihodi iskazuju i vrlo dinamičan rast. Iz godine u godinu za otprilike milijardu i pol kuna, tako da su od 2002. do 2007. godine kumulativno povećani za oko 7 milijardi kuna. Najveći dio sredstava ubranih od ovih naknada, da budemo malo precizniji 5,3 milijarde kuna ili nešto više od 42% ukupnog iznosa slilo se u proračune jedinica lokalne samouprave. Daljnje 4 milijarde ili 33% naplaćenih prihoda otišlo je u izvanproračunske fondove između kojih daleko najduže rastu prihodi Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost a potom dakako i prihodi hrvatskih voda. U državnu kasu otišlo je 1,4 milijarde kuna ili 11% ukupno naplaćene svote ovih neporeznih davanja. Koliki je fiskalni značaj ovih davanja dokumentiraju i podaci i Ministarstva financija koji kažu da ona čine između tri i četiri posto hrvatskog bruto domaćeg proizvoda. To je na razini zemalja poput Njemačke, Italije, Irske, to je nešto više nego u Belgiji ali je manje nego u Francuskoj, Austriji ili recimo Nizozemskoj. Možda će vam biti interesantan podatak da je europski rekorder po tim neporeznim davanjima Finska gdje ovi prihodi čine više od 8% bruto domaćeg proizvoda. Hrvatska udruga poslodavaca nebrojeno je puta upozoravala da su upravo neporezni prihodi jedan od glavnih problema hrvatskih gospodarstvenicima, jer prema njihovi riječima lokalne vlasti, komunalna poduzeća i javna poduzeća bez ikakve kontrole i bez ozbiljnih mogućnosti bilo kakvog utjecaja kreiraju svoje zahtjeve i zahvaćaju u džepove poduzeća i građana. To je zapravo i bio razlog što su tražili formiranje registra neporeznih prihoda da se konačno na jednom mjestu vidi o kojim je to davanjima riječ, tko ih je generirao, temeljem čega i koliko ona iznose. I sami poduzetnici ukazuju na to da lokalna samouprava uzima toliko, primjerice to je slučaj kod komunalnog doprinosa ili spomeničke rente da poduzetnici razmišljaju o odustajanju od započetog investicijskog projekta ili ako već rade, o prestanku poslovanja, jer jednostavno nemaju računicu dalje raditi. Problemi se dakako javljaju u svim dijelovima Hrvatske s time da je svaka sredina naravno i ona koja ima svojih specifičnosti. Ovdje treba naglasiti da je SDP predlagao da se ovaj zakon donese po hitnom postupku i to uoči usvajanja državnog proračuna za 2009. godinu kao i proračuna jedinica lokalne i regionalne samouprave dakle, još u prosincu prošle godine kako bi efekti ovog zakonskog prijedloga bili mjerljivi već u ovoj 2009. godini. Međutim, što se hitnosti tiče, a gotovo sigurno i samog prihvaćanja i ovaj naš prijedlog doživjeti će jednaku sudbinu i kako oni prethodni iz antirecesijskog paketa. U međuvremenu dakle, u ova četiri mjeseca koliko je trebalo da naš prijedlog dođe na red za raspravu, neki njegovi dijelovi su postali i neaktualni. Naime, u međuvremenu je Hrvatska gospodarska komora sama umanjila stopu doprinosa od početka 2009. godine za 25%, dakle, upravo toliko koliko smo i mi predlagali tako da on sada iznosi 0,075% umjesto prijašnjih 0,1%. Nadalje, Ministarstvo zaštite okoliša početkom ovog mjeseca izmijenilo je pravilnik o ambalažnom otpadu na način da je poticajnu naknadu na ambalažni otpad vratilo na razinu iz 2008. tako da ona sada iznosi od 0,09 do 0,30 kuna po jedinici ambalaže zavisno od njezine zapremnine. Dakle, dio našeg zakonskog prijedloga zapravo je konzumiran i to je nama najbolja potvrda da je on dobar i da je potreban. I to je makar i djelomična satisfakcija ako ovaj prijedlog kao što sam već i prije rekla neće biti prihvaćen. Međutim, sigurno je da uz sve ovo postoji još niz mogućnosti kojima država može pomoći gospodarstvu u prevladavanju ove teške krize i to upravo dodatnim izmjenama pravilnika o ambalažnom otpadu i upravo o tome ali i o gubicima koje trpi Fond za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, a potom dakako i sama država a koji nastaje upravo u području gospodarenja ambalažnim otpadom od pića i napitaka, nekoliko ću riječi reći dalje u nastavku. Naime, zainteresirani gospodarstvenici predlažu da se izmijeni članak 14 pravilnika, tj. da se izmjeni visina povratne naknade sa postojećih 0,50 na 0,30 kuna po ambalažnoj jedinici. Razlog zato leži u činjenici da su prema podacima fonda od početka primjene pravilnika a to je 1. siječnja 2006. godine proizvođači i uvoznici pića i napitaka stavili na tržište Republike Hrvatske oko 2,3 milijarde boca za koje su plaćene naknade a fond je u istom razdoblju prikupio oko 2 milijarde 950 milijuna boca. Dakle, povrat ambalažnog otpada iznosi oko 130%. Za ovu razliku od 650 milijuna boca a riječ je o starim bocama skupljenih s deponija, uvezenim bocama iz susjednih regija kao i izrađenim novim bocama, zamislite, upravo radi dobivanja povratne naknade od 0,50 kuna, fond je isplatio na ime povratne naknade čak 325 milijuna kuna. Za očekivati je da će se i dalje godišnje prikupiti oko 200 milijuna komada ambalažnih jedinica za koje nikada neće biti naplaćene naknade. Dakle, to su boce koje donose turisti, to je uvoz boca iz susjednih regija, za što će godišnje fond morati samo na ime povratne naknade isplatiti oko stotinu milijuna kuna i time zapravo stvarati financijski gubitak. Ukoliko bi se prihvatio prijedlog o smanjenju iznosa povratne naknade na 0,30 kuna fond bi za istu količinu ambalaže na ime povratne naknade umjesto sadašnjih 100 milijuna kuna isplatio 60 milijuna odnosno na godišnjoj bismo razini ostvarili uštedu od oko 40 milijuna kuna. Donošenjem ovakve odluke država bi pokazala razumijevanje za krizu gospodarstva. Gospodarstvo bi lakše prikupilo sredstva, a povrat ambalažnog otpada sigurno se ne bi smanjio. S druge strane, smanjila bi se siva ekonomija i uvoz boca iz susjednih regija, dakle prvenstveno iz Srbije i Bosne, a isto tako bi se demotiviralo pojedine subjekte da iz fonda izvlače novac na način da za 0,20 kuna izrađuju PET boce koje takve prazne i samo za tu svrhu proizvedene prodaju fondu za 0,50 kuna. Domišljatost hrvatskih građana ili bolje reći odlučnost da opstanu doista nema granica. U svakom slučaju, ovakvom mjerom godišnja ušteda za gospodarstvo i fond iznosila bi gotovo 200 milijuna kuna. I druga mjera koju predlažu gospodarski subjekti u cilju rasterećenja je izmjena članka 15. Pravilnika, tj. ukidanje poticajne naknade. Naime, poticajna naknada koja predstavlja opterećenje isključivo za ambalažu, za piće i napitke u svrhu poticanja korištenja višekratno primjenjive odnosno povratne ambalaže prilikom donošenja pravilnika u kolovozu 2005. opravdana je u javnosti činjenicom da je udjel plastike u komunalnom otpadu 11%, a od toga da je 40% PET ambalaža. U tom je smislu razlog uvođenja takve naknade bio sprečavanje onečišćenja okoliša bacanjem te ambalaže na neprimjerena mjesta, prvenstveno u prirodu te poticanje njezinog ponovnog prerađivanja u nove proizvode. Tada naravno nitko nije ni pomislio da će povrat jednokratne ambalaže biti preko 130% odnosno da će sva ta ambalaža biti prikupljena i predana u prerađivačke tvornice. S obzirom da je to sva ambalaža koja je stavljena na tržište prikupljena putem povratne naknade od 0,50 kuna upitan je dalje smisao postojanja poticajne naknade. Procjena gospodarstva je da bi ukidanjem poticajne naknade gospodarstvo godišnje uštedjelo približno 20 milijuna kuna. Iz svega naprijed izrečenog jasno je da bi od ovih mjera korist imali i hrvatski građani i hrvatski poduzetnici pa smo se eto s toga nadali da će u ovom slučaju Vlada i nadležno ministarstvo postupiti odgovorno i prihvatiti prijedloge koji su im zapravo upućeni iz gospodarskih krugova. Ovu našu nadu podgrijavala je i činjenica da je i sama Vlada u svom antirecesijskom programu predvidjela mjeru rasterećenja gospodarstva od neporeznih davanja, dakle već je spominjana ovdje točka 2. tog programa. I zapravo tim više čudi da je naš prijedlog Vlada, da je Vlada na njega negativno reagirala dakle da je dala negativno mišljenje. Ispada zapravo da nema drugog razloga za takvo negativno mišljenje osim onog već općepoznatog, standardnog da je prijedlog došao iz opozicijskih krugova odnosno redova, a eto Vlada svoje mjere ne daje. Naime, notorna je činjenica da u Vladinom antirecesijskom programu dakle u toj spominjanoj točci 2. koja govori o potrebi smanjivanja parafiskalnih odnosno neporeznih davanja još uvijek nije donesena niti jedna konkretna mjera. Još uvijek je sve u agregatnom stanju namjere. I da zaključim. Smanjenje navedenih parafiskalnih obveza u predloženom obujmu imalo bi pozitivan utjecaj na smanjenje ukupnih troškova poslovanja te troškova investiranja. U ovim kriznim vremenima svako rasterećenje investitora od izuzetno je velikog značaja radi osiguranja novih radnih mjesta odnosno radi zadržavanja postojećih radnih mjesta. Hvala lijepa.
Hvala. Klub zastupnika HDZ-a, gospodin zastupnik Goran Marić. Izvolite.
Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Cijenjeni kolegice i kolege. Kažu da u ekonomskim raspravama daleko najčešće upotrebljavana riječ je riječ tržište i nesumnjivo je da je tržišno gospodarstvo u okviru kapitalističkog ekonomskog sustava najvažniji i najsnažniji generator cjelokupne gospodarske aktivnosti pa tako i društvenog napretka. Međutim, model tržišnog gospodarstava nije precizno i kruto determiniran apsolutno zadanim odrednicama već on ima na stotine nijansiranih varijacija. Posljednjih godina duboko ukorijenjeni neo-liberalistički pristup tržišnom gospodarstvu i dominirajući materijalizam, ali i neshvatljiva i nerazumna pohlepa čelnika ili tzv. top menagmenta mnogih kompanija, ponajprije financijskih institucija, onih zaljubljenika u fondove, zaljubljenika u papirnate fikcije doveli su do ekonomskih defekata i ekonomskih i tržišnih promašaja, prouzročili veliku svjetsku ekonomsku krizu, veći dio čovječanstva doveli u depresiju, a mnoge i u očaj. Zbog toga, smanjena gospodarska aktivnost događa se u skoro cijelom svijetu ali i u Hrvatskoj. Kako pridonosi financijski sektor smanjenju gospodarske aktivnosti, jedan banalan primjer nas upućuje. Prije nekoliko dana kada je jednom poduzetniku u Hrvatskoj koji je prije nekoliko godina pokrenuo određeni biznis, banka promijenila kamatnu stopu na dugoročni kredit sa 6 na 14%. Doista u takvim okolnostima se može samo očekivati da se odustaje od investicija, zato i ne čudi da mnogi nude različite modele i pristupe za lakši prolazak kroz krizu ili lakši izlazak iz krize. Stoga je i klub SDP-a Hrvatskom saboru je podnio Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neoporezivih prihoda, kao jedan od antirecesijskih zakona. Valja naglasiti da je Ministarstvo financija prošle godine objavilo Registar neoporezivih prihoda koji je pokazao da je čak 245 raznih naknada, pristojbi, premija, članarina od kojih se godišnje uprihodi prosječno 12 milijardi kuna što doista potvrđuje da se radi o vrlo domišljatoj i širokoj lepezi i spektru davanja koja opterećuju gospodarstvo. Ali od tih prihoda valja naglasiti da čak polovica otpada na prihode jedinica lokalne samouprave, 32% su prihodi izvanproračunskih fondova, a samo 11% su prihodi države. Ovim prijedlogom zakona predlaže se smanjenje 6 različitih neoporezivih obveza koje plaćaju pravne i fizičke osobe u 2009. godini, a klub HDZ-a pridržava prijedlog odbora matičnog da se zaključak da Hrvatskom saboru da se ne prihvati ovaj prijedlog zakona. Predloženo smanjenje, zašto je neprihvatljivo? Predloženo smanjenje šumskog gospodarstva sa 25% nije realno provedivo jer je ta naknada za opće korisno funkcioniranje šuma i ugrozila bi, bile bi posljedice ogromne kada bi zbog nedostatka sredstava izostala sanacija šuma, a kako znamo šume su uveliko ugrožene. Ponajprije zbog velikog procesa sušenja. Preloženo ukidanje vodnog doprinosa ugrozilo bi već osiguran stabilan izvoz financiranja jer vodni doprinos je upravo i uveden budući da sredstva iz državnog proračuna nisu bila dostatna za tehničko i gospodarsko održavanje oko 25 tisuća kilometara vodotoka i više od 4 tisuće 300 kilometara osnovne odvodnje. Predloženo smanjenje naknade za ambalažu i ambalažni otpad za 50% je nepotrebno jer je izmijenjenim pravilnikom već umanjeno za 40%. Predloženo smanjenje spomeničke rente za 50% ugrozilo bi redovitu i planiranu zaštitu i očuvanje kulturnih dobara jer je upravo spomenička renta jedna od najvažnijih segmenata u tom procesu, ali sve i promjene visine naknada ili eventualno ukidanje naknada su u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Predloženo smanjenje komunalnog doprinosa za 20% nije provedivo jer je određivanje visine komunalnih doprinosa samoupravno pravo jedinica lokalne samouprave i to sukladno članku 134. Ustava i sukladno odredbama Zakona o komunalnom gospodarstvu. Predloženo smanjenje doprinosa Hrvatske gospodarske komore za 25% je također u ovom trenutku nepotrebno jer se u međuvremenu Hrvatska gospodarska komora na skupštini svojoj donijela odluku o umanjenju davanja izdvajanja za Hrvatsku gospodarsku komoru i to za 25%, tako da sada izdvajanja izgledaju umjesto 0,01%, 0,0075% s tim da je ova odluka Hrvatske gospodarske komore dobra za gospodarstvo, međutim, očekujemo da će i ona ići na doradu jer ukupni prihodi nisu vjerodostojan pokazatelj niti može biti prava osnovica za naknadu jer ona ne smije biti konačno rješenje jer ukupni prihod nije odgovarajući pokazatelj poslovanja. Važno je naglasiti da bi predloženim smanjivanjem oporezivih prihoda došlo istodobno i do smanjenja planiranih prihoda svih subjekata koji koriste navedene neoporezive prihode pa tako i do smanjenja prihoda državnog proračuna, proračuna gradova i općina, a u prijedlogu zakona nije navedeno kako će se osigurati zamjenski prihodi, odnosno nadoknaditi manjak prihoda u državnom proračunu, kao i u proračunu gradova i općina. Isto tako, važno je naglasiti da je ovaj registar neoporezivih prihoda koji je utvrdio 245 različitih vrsta naknada, vjerojatno samo prvi korak da sada slijedi detaljna analiza, a onda i konačno rješenje kako na sustavan način riješiti problem različitih naknada koje na tako mnogobrojan način opterećuju gospodarstvo. Naravno da svako porezno rasterećenje djeluje pozitivno na gospodarsku aktivnost, ali još jedanput bih naglasio da samo monetarnom politikom može se izravno utjecati na rasterećenje gospodarstva i brži ekonomski rast, a što je u ovom trenutku najpotrebniji i Hrvatskoj i velikom dijelu svijeta. Jer nesporno je i znanstveno dokazano, a u praksi potvrđeno da je ponuda novca, a time i cijena novca, odnosno razina kamatnih stopa ima najizravniji i najsnažniji utjecaj i na proizvodnju i na zaposlenost i na cijene. To je nedvojbeno najučinkovitiji instrument, antirecesijski instrument koji nas može razuvjeriti da ovaj ekonomski svijet nije jedini svijet i da postoji i drugi ekonomski svijet koji bi trebao biti bolji. Hvala lijepo. Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Cijenjeni kolegice i kolege. Kažu da u ekonomskim raspravama daleko najčešće upotrebljavana riječ je riječ tržište i nesumnjivo je da je tržišno gospodarstvo u okviru kapitalističkog ekonomskog sustava najvažniji i najsnažniji generator cjelokupne gospodarske aktivnosti pa tako i društvenog napretka. Međutim, model tržišnog gospodarstava nije precizno i kruto determiniran apsolutno zadanim odrednicama već on ima na stotine nijansiranih varijacija. Posljednjih godina duboko ukorijenjeni neo-liberalistički pristup tržišnom gospodarstvu i dominirajući materijalizam, ali i neshvatljiva i nerazumna pohlepa čelnika ili tzv. top menagmenta mnogih kompanija, ponajprije financijskih institucija, onih zaljubljenika u fondove, zaljubljenika u papirnate fikcije doveli su do ekonomskih defekata i ekonomskih i tržišnih promašaja, prouzročili veliku svjetsku ekonomsku krizu, veći dio čovječanstva doveli u depresiju, a mnoge i u očaj. Zbog toga, smanjena gospodarska aktivnost događa se u skoro cijelom svijetu ali i u Hrvatskoj. Kako pridonosi financijski sektor smanjenju gospodarske aktivnosti, jedan banalan primjer nas upućuje. Prije nekoliko dana kada je jednom poduzetniku u Hrvatskoj koji je prije nekoliko godina pokrenuo određeni biznis, banka promijenila kamatnu stopu na dugoročni kredit sa 6 na 14%. Doista u takvim okolnostima se može samo očekivati da se odustaje od investicija, zato i ne čudi da mnogi nude različite modele i pristupe za lakši prolazak kroz krizu ili lakši izlazak iz krize. Stoga je i klub SDP-a Hrvatskom saboru je podnio Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neoporezivih prihoda, kao jedan od antirecesijskih zakona. Valja naglasiti da je Ministarstvo financija prošle godine objavilo Registar neoporezivih prihoda koji je pokazao da je čak 245 raznih naknada, pristojbi, premija, članarina od kojih se godišnje uprihodi prosječno 12 milijardi kuna što doista potvrđuje da se radi o vrlo domišljatoj i širokoj lepezi i spektru davanja koja opterećuju gospodarstvo. Ali od tih prihoda valja naglasiti da čak polovica otpada na prihode jedinica lokalne samouprave, 32% su prihodi izvanproračunskih fondova, a samo 11% su prihodi države. Ovim prijedlogom zakona predlaže se smanjenje 6 različitih neoporezivih obveza koje plaćaju pravne i fizičke osobe u 2009. godini, a klub HDZ-a pridržava prijedlog odbora matičnog da se zaključak da Hrvatskom saboru da se ne prihvati ovaj prijedlog zakona. Predloženo smanjenje, zašto je neprihvatljivo? Predloženo smanjenje šumskog gospodarstva sa 25% nije realno provedivo jer je ta naknada za opće korisno funkcioniranje šuma i ugrozila bi, bile bi posljedice ogromne kada bi zbog nedostatka sredstava izostala sanacija šuma, a kako znamo šume su uveliko ugrožene. Ponajprije zbog velikog procesa sušenja. Preloženo ukidanje vodnog doprinosa ugrozilo bi već osiguran stabilan izvoz financiranja jer vodni doprinos je upravo i uveden budući da sredstva iz državnog proračuna nisu bila dostatna za tehničko i gospodarsko održavanje oko 25 tisuća kilometara vodotoka i više od 4 tisuće 300 kilometara osnovne odvodnje. Predloženo smanjenje naknade za ambalažu i ambalažni otpad za 50% je nepotrebno jer je izmijenjenim pravilnikom već umanjeno za 40%. Predloženo smanjenje spomeničke rente za 50% ugrozilo bi redovitu i planiranu zaštitu i očuvanje kulturnih dobara jer je upravo spomenička renta jedna od najvažnijih segmenata u tom procesu, ali sve i promjene visine naknada ili eventualno ukidanje naknada su u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Predloženo smanjenje komunalnog doprinosa za 20% nije provedivo jer je određivanje visine komunalnih doprinosa samoupravno pravo jedinica lokalne samouprave i to sukladno članku 134. Ustava i sukladno odredbama Zakona o komunalnom gospodarstvu. Predloženo smanjenje doprinosa Hrvatske gospodarske komore za 25% je također u ovom trenutku nepotrebno jer se u međuvremenu Hrvatska gospodarska komora na skupštini svojoj donijela odluku o umanjenju davanja izdvajanja za Hrvatsku gospodarsku komoru i to za 25%, tako da sada izdvajanja izgledaju umjesto 0,01%, 0,0075% s tim da je ova odluka Hrvatske gospodarske komore dobra za gospodarstvo, međutim, očekujemo da će i ona ići na doradu jer ukupni prihodi nisu vjerodostojan pokazatelj niti može biti prava osnovica za naknadu jer ona ne smije biti konačno rješenje jer ukupni prihod nije odgovarajući pokazatelj poslovanja. Važno je naglasiti da bi predloženim smanjivanjem oporezivih prihoda došlo istodobno i do smanjenja planiranih prihoda svih subjekata koji koriste navedene neoporezive prihode pa tako i do smanjenja prihoda državnog proračuna, proračuna gradova i općina, a u prijedlogu zakona nije navedeno kako će se osigurati zamjenski prihodi, odnosno nadoknaditi manjak prihoda u državnom proračunu, kao i u proračunu gradova i općina. Isto tako, važno je naglasiti da je ovaj registar neoporezivih prihoda koji je utvrdio 245 različitih vrsta naknada, vjerojatno samo prvi korak da sada slijedi detaljna analiza, a onda i konačno rješenje kako na sustavan način riješiti problem različitih naknada koje na tako mnogobrojan način opterećuju gospodarstvo. Naravno da svako porezno rasterećenje djeluje pozitivno na gospodarsku aktivnost, ali još jedanput bih naglasio da samo monetarnom politikom može se izravno utjecati na rasterećenje gospodarstva i brži ekonomski rast, a što je u ovom trenutku najpotrebniji i Hrvatskoj i velikom dijelu svijeta. Jer nesporno je i znanstveno dokazano, a u praksi potvrđeno da je ponuda novca, a time i cijena novca, odnosno razina kamatnih stopa ima najizravniji i najsnažniji utjecaj i na proizvodnju i na zaposlenost i na cijene. To je nedvojbeno najučinkovitiji instrument, antirecesijski instrument koji nas može razuvjeriti da ovaj ekonomski svijet nije jedini svijet i da postoji i drugi ekonomski svijet koji bi trebao biti bolji. Hvala lijepo. Hvala lijepa, gospodine potpredsjedniče. Poštovani državni tajniče. Cijenjeni kolegice i kolege. Kažu da u ekonomskim raspravama daleko najčešće upotrebljavana riječ je riječ tržište i nesumnjivo je da je tržišno gospodarstvo u okviru kapitalističkog ekonomskog sustava najvažniji i najsnažniji generator cjelokupne gospodarske aktivnosti pa tako i društvenog napretka. Međutim, model tržišnog gospodarstava nije precizno i kruto determiniran apsolutno zadanim odrednicama već on ima na stotine nijansiranih varijacija. Posljednjih godina duboko ukorijenjeni neo-liberalistički pristup tržišnom gospodarstvu i dominirajući materijalizam, ali i neshvatljiva i nerazumna pohlepa čelnika ili tzv. top menagmenta mnogih kompanija, ponajprije financijskih institucija, onih zaljubljenika u fondove, zaljubljenika u papirnate fikcije doveli su do ekonomskih defekata i ekonomskih i tržišnih promašaja, prouzročili veliku svjetsku ekonomsku krizu, veći dio čovječanstva doveli u depresiju, a mnoge i u očaj. Zbog toga, smanjena gospodarska aktivnost događa se u skoro cijelom svijetu ali i u Hrvatskoj. Kako pridonosi financijski sektor smanjenju gospodarske aktivnosti, jedan banalan primjer nas upućuje. Prije nekoliko dana kada je jednom poduzetniku u Hrvatskoj koji je prije nekoliko godina pokrenuo određeni biznis, banka promijenila kamatnu stopu na dugoročni kredit sa 6 na 14%. Doista u takvim okolnostima se može samo očekivati da se odustaje od investicija, zato i ne čudi da mnogi nude različite modele i pristupe za lakši prolazak kroz krizu ili lakši izlazak iz krize. Stoga je i klub SDP-a Hrvatskom saboru je podnio Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neoporezivih prihoda, kao jedan od antirecesijskih zakona. Valja naglasiti da je Ministarstvo financija prošle godine objavilo Registar neoporezivih prihoda koji je pokazao da je čak 245 raznih naknada, pristojbi, premija, članarina od kojih se godišnje uprihodi prosječno 12 milijardi kuna što doista potvrđuje da se radi o vrlo domišljatoj i širokoj lepezi i spektru davanja koja opterećuju gospodarstvo. Ali od tih prihoda valja naglasiti da čak polovica otpada na prihode jedinica lokalne samouprave, 32% su prihodi izvanproračunskih fondova, a samo 11% su prihodi države. Ovim prijedlogom zakona predlaže se smanjenje 6 različitih neoporezivih obveza koje plaćaju pravne i fizičke osobe u 2009. godini, a klub HDZ-a pridržava prijedlog odbora matičnog da se zaključak da Hrvatskom saboru da se ne prihvati ovaj prijedlog zakona. Predloženo smanjenje, zašto je neprihvatljivo? Predloženo smanjenje šumskog gospodarstva sa 25% nije realno provedivo jer je ta naknada za opće korisno funkcioniranje šuma i ugrozila bi, bile bi posljedice ogromne kada bi zbog nedostatka sredstava izostala sanacija šuma, a kako znamo šume su uveliko ugrožene. Ponajprije zbog velikog procesa sušenja. Preloženo ukidanje vodnog doprinosa ugrozilo bi već osiguran stabilan izvoz financiranja jer vodni doprinos je upravo i uveden budući da sredstva iz državnog proračuna nisu bila dostatna za tehničko i gospodarsko održavanje oko 25 tisuća kilometara vodotoka i više od 4 tisuće 300 kilometara osnovne odvodnje. Predloženo smanjenje naknade za ambalažu i ambalažni otpad za 50% je nepotrebno jer je izmijenjenim pravilnikom već umanjeno za 40%. Predloženo smanjenje spomeničke rente za 50% ugrozilo bi redovitu i planiranu zaštitu i očuvanje kulturnih dobara jer je upravo spomenička renta jedna od najvažnijih segmenata u tom procesu, ali sve i promjene visine naknada ili eventualno ukidanje naknada su u nadležnosti jedinica lokalne samouprave. Predloženo smanjenje komunalnog doprinosa za 20% nije provedivo jer je određivanje visine komunalnih doprinosa samoupravno pravo jedinica lokalne samouprave i to sukladno članku 134. Ustava i sukladno odredbama Zakona o komunalnom gospodarstvu. Predloženo smanjenje doprinosa Hrvatske gospodarske komore za 25% je također u ovom trenutku nepotrebno jer se u međuvremenu Hrvatska gospodarska komora na skupštini svojoj donijela odluku o umanjenju davanja izdvajanja za Hrvatsku gospodarsku komoru i to za 25%, tako da sada izdvajanja izgledaju umjesto 0,01%, 0,0075% s tim da je ova odluka Hrvatske gospodarske komore dobra za gospodarstvo, međutim, očekujemo da će i ona ići na doradu jer ukupni prihodi nisu vjerodostojan pokazatelj niti može biti prava osnovica za naknadu jer ona ne smije biti konačno rješenje jer ukupni prihod nije odgovarajući pokazatelj poslovanja. Važno je naglasiti da bi predloženim smanjivanjem oporezivih prihoda došlo istodobno i do smanjenja planiranih prihoda svih subjekata koji koriste navedene neoporezive prihode pa tako i do smanjenja prihoda državnog proračuna, proračuna gradova i općina, a u prijedlogu zakona nije navedeno kako će se osigurati zamjenski prihodi, odnosno nadoknaditi manjak prihoda u državnom proračunu, kao i u proračunu gradova i općina. Isto tako, važno je naglasiti da je ovaj registar neoporezivih prihoda koji je utvrdio 245 različitih vrsta naknada, vjerojatno samo prvi korak da sada slijedi detaljna analiza, a onda i konačno rješenje kako na sustavan način riješiti problem različitih naknada koje na tako mnogobrojan način opterećuju gospodarstvo. Naravno da svako porezno rasterećenje djeluje pozitivno na gospodarsku aktivnost, ali još jedanput bih naglasio da samo monetarnom politikom može se izravno utjecati na rasterećenje gospodarstva i brži ekonomski rast, a što je u ovom trenutku najpotrebniji i Hrvatskoj i velikom dijelu svijeta. Jer nesporno je i znanstveno dokazano, a u praksi potvrđeno da je ponuda novca, a time i cijena novca, odnosno razina kamatnih stopa ima najizravniji i najsnažniji utjecaj i na proizvodnju i na zaposlenost i na cijene. To je nedvojbeno najučinkovitiji instrument, antirecesijski instrument koji nas može razuvjeriti da ovaj ekonomski svijet nije jedini svijet i da postoji i drugi ekonomski svijet koji bi trebao biti bolji. Hvala lijepo.
Hvala. Gospodin zastupnik Damir Kajin, klub zastupnika IDS-a. Izvolite.
Poštovani gospodine potpredsjedniče, državni tajniče, uvažena gospodo zastupnici. Da, točno je ovo što je ovdje navedeno. Mi danas imamo 245 parafiskalnih nameta. Dio tih prihoda normalno pripada lokalnoj samoupravi, dio ide prema državi, međutim ono što je najtragičnije, to je 3,8% bruto društvenog proizvoda. Ako je bruto društveni proizvod lani bio 350 milijardi kuna, hajde sada to pogledajmo koliko je tih 4%, znači mi slobodno možemo govoriti da će ove 2009. to iznositi cca 15 milijardi kuna, ako je točan podatak da je za 2007. to iznosilo 12 milijardi kuna. Ovim člankom 1. SDP predlaže da se oslobode plaćanja određenih neporeznih prihoda koje plaćaju pravne i fizičke osobe u 2009. godini i to, znači za vodni doprinos u određenim postocima jasno, naknada opće korisnosti funkcioniranja šuma, naknada za ambalažu i ambalažni otpad, spomenička renta, komunalni doprinos, doprinos Hrvatskoj gospodarskoj komori. IDS bi međutim ovdje imao još neku nadopunu. Mi bi voljeli kada bi predlagači prihvatili da se u cijelosti ukine prvo ZAMP, za mene je to jedna izmišljotina za mažnjavanje novca. Kome taj novac ide, ljudi bi voljeli znati. No jedan od najčešćih prigovora malih trgovaca, frizerki, ugostitelja, brijača ili briceta kako bismo mi rekli kod nas je upravo taj ZAMP i ja osobno mislim da to valja ukinuti, po tom osnovu obrću se desetine milijuna kuna, a taj novac, imamo dojam da se dijeli na jedan krajnje netransparentan način. Još gore sa ovom televizijskom pristojbom. Ona danas, ako se ne varam iznosi 78 kuna. Hrvatska radiotelevizija, ako se ne varam, ubire po tom osnovu preko milijardu i 100 milijuna kuna. Dvjestotinjak ljudi na Hrvatskoj radioteleviziji ima daleko veće plaće od ministara, zastupnika itd., to znamo da je istina, međutim to me ne zanima. Ono što mene smeta je nešto drugo, da ono otvoreno počinju određivati poglavito u ovo predizborno vrijeme posao za Vladu. I doista postaju servis Vlade. No da se ja sada vratim na pretplatu. Zamislite gospodo jednog bezobrazluka. U jednom hotelu na primjer imate stotinjak osoba. I sada svaka ta soba mora platiti ovu televizijsku pretplatu, znači 100 soba puta 78 kuna, to je 7 tisuća 800 kuna puta 12, to je negdje oko 95 tisuća kuna na godišnjoj razini. Pazite, samo na televizijsku pretplatu. A nitko da si postavi pitanje koliko je to recimo prodanih kava, koliko je to ručkova, koliko je to prodanih ležajeva itd. Ministarstvo recimo turizma izračunalo je da ti parafiskalni nameti po jednom hotelu recimo stotinjak soba ako imamo na umu HRT-ovu naknadu, … [[Govornik se ne razumije.]] komunalnu naknadu, spomeničku rentu, komorski doprinos, vodni doprinos itd., znači jedan takav hotel na godišnjoj razini za te parafiskalne namete mora izdvojiti oko 1 milijun kuna. E sad, ako tih 1 milijun kuna podijelimo sa 365 dana recimo 5, 6, 7 soba svaki dan mora biti u funkciji samo da bi se plaćali ti parafiskalni nameti. To je nešto o čemu stvarno treba razmisliti i što isto tako bi trebalo po mom sudu što je moguće prije promijeniti. Konačno, s druge strane si čovjek isto tako mora postaviti pitanje po kojoj logici to Hrvatskoj radio-televiziji treba pripasti na godišnjoj razini preko 1 milijarda kuna a svim ostalim tim medijima po tom nekakvom osnovu možda pedesetak ili šezdesetak ako da toliko recimo milijuna kuna. S druge strane, da Hrvatska radio-televizija nema te pretplate pa oni ne bi mogli poslovati niti dva mjeseca. S pravom recimo se poziva sa Hrvatske radio-televizije premijera za ovaj blindirani BMW. A da li je netko progovori o gospodinu Sutliću? Što to govori? Da je Hrvatsku radio-televiziju teže prozvati recimo od hrvatske vlasti. To znači da su oni ma usuđujem se reći gotovo moćniji od mnogih ne koji sjede u ovome parlamentu nego od mnogih ministara pa i od nekih vlada. Dobro, to govori s druge strane da imamo slobodu tiska itd., da možemo prozivati koga god hoćemo što je svakako dobro ali bi isto tako bilo dobro da Hrvatska radio-televizija poglavito do ovih ili nekih budućih izbora u najmanju ruku bude neovisna i stranački nepristrana. Ovo ostalo u ovom zakonskom prijedlogu ja apsolutno pozdravljam ali mislim da treba isto tako progovoriti o komorskom doprinosu a ne da nam se Gospodarska komora u pravom smislu te riječi pretvara u političku stranku Nadana Vidoševića. Ako misli gospodin Vidošević ići u izbore, zašto ne, Bože moj, to je legitimno pravo svakoga. Ako želi ići sa Gospodarskom komorom također, pa i neka registrira tu komoru kao političku stranku i onda neka se okuša u izazovu koji je pred nama. Za kraj slažem se sa jednom rečenicom mog prethodnika koji je rekao da najveći parafiskalni namet su u ovom trenutku ove kamate, promjenjive kamate. Zbog promijenjivih okolnosti vidimo da banke svako toliko korigiraju te kamatne stope, uvijek jasno na više ali i uvijek se pozivaju na te promjenjive okolnosti. Međutim, ako su promjenjive okolnosti za njih a jesu onda su valjda promjenjive okolnosti i za građane. Međutim, ta načela vrijede za banke ali ne vrijede i za građane. Sve u svemu, ja osobno držim da je ovaj zakon u redu. Za početak predlažemo da uz ove parafiskalne namete razmisli se i o smanjenju ako ne u cijelosti o ukidanju i ZAMP-a, o smanjenju i pristojbi za ovu drugu, treću, četvrtu ili ne znam kakvu televiziju. Zapravo, to treba u cijelosti brisati, za smanjenje komornog doprinosa i jednako tako kada već radimo o tim izmjenama možda ne bi bilo zgoreg da donesemo neki zakon o reviziji pretplate. Ono što mene raduje da je gospodin Bajs nedavno izjavio da će se vjerojatno voditi i ići u pravcu ukidanja televizijske pretplate za onu drugu, treću, četvrtu ili desetu, ili ne znam koju televiziju u nekom hotelu, ono sa 10% PDV-a to će vjerojatno ići malo teže osim ako nismo spremni na jednu proračunsku rupu ne od 8 nego od 20 milijardi kuna. Ali sve u svemu, meni se čini da je ovaj zakon više nego logičan a jedina primjedba koja bi išla iz kluba IDS-a bila bi ona koja se tiče komunalne naknade. To je naprosto "jedno pravo lokalne samouprave" i mislim kada bi im još i to doveli u pitanje da bi funkcioniranje iste u velikoj mjeri bilo otežano ili iako treba računati da bi možda lokalna samouprava iz nekih drugih prihoda, na primjer povećane gospodarske aktivnosti mogla kumulirati sredstva koja bi po tom osnovu izgubila. Međutim, što ćemo kada recimo porez na dobit je u cijelosti prihod državnog proračuna a ne više kao što je bilo do jučer lokalne samouprave. Sve u svemu, zakon je apsolutno logičan, IDS ga podržava i želimo vjerovati da će ići u drugo čitanje.
Hvala. Klub SDSS-a gospodin zastupnik Mile Horvat. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče. U ime kluba SDSS-a ja ću pokušati prezentirati mišljenje odnosno naše viđenje ovoga prijedloga zakona. Dakle, kao i moj prethodnik u načelu mislimo da je ovaj prijedlog zakona za klub SDSS-a prihvatljiv u ovoj situaciji. Mislim da je inicijativa ne samo politički mudra nego čak mislimo da je i racionalna i da je jedna od kvalitetnijih u paketu vaših odnosno predlagačevih antirecesijskih mjera koje smo imali ovdje prilike da raspravljamo. Istina je da bi se lista parafiskalnih davanja mogla nešto i proširiti a ja ću u svom izlaganju zamoliti da se i određena parafiskalna davanja ovog trenutka izuzmu, odnosno skinu sa ove liste. Posebno smo svjesni da je komunalna naknada, odnosno komunalni doprinos nekakva kategorija koja je praktično diskreciono pravo svake lokalne samouprave, da je oblikuje kako misli da je za nju najprihvatljivije i najbolje. Međutim, na terenu smo došli do saznanja da pogotovo u gradskim sredinama sa prostora sa kojeg ja dolazim iz istočne Slavonije su kao i u svim gradovima u Republici Hrvatskoj te komunalne naknade čak možda nesrazmjerno velike, pa imamo situaciju da određena prigradska naselja imaju gotovo isti tretman u pogledu plaćanja visine komunalne naknade kao da se nalaze u nekakvoj bližoj zoni grada. Pa imamo isto taku situaciju da mladi ljudi koji bi htjeli da koriste one benefite dakle da dobiju građevinski materijal i grade kuću, jednostavno dolaze u sumnju i u razmišljanja da li da uđu u taj posao zbog visokih komunalnih naknada koje moraju prethodno akontirati prije nego što uđu u korištenje ovih privilegija. Ono što bih ja ovdje rekao i molio predlagatelja da uvaži, jeste činjenica da OKFŠ, dakle opće korisne funkcije šume o kojima imamo različita razmišljanja i različito viđenje, ne bi trebalo ovog trenutka da budu u ovom zakonskom prijedlogu. Zašto? Zato što OKFŠ je jedna poseban fond koji se ubire na način kako je to propisano zakonom i pravilnikom u stopi od 0,007% od ukupnog prihoda pravnih subjekata na kraju godine i on se onda deponira na poseban jedan fond koji istina se vodi u Hrvatskim šumama. Međutim korištenje toga OKFŠ-a nije u funkciji Hrvatskih šuma kao institucije, u direktnoj funkciji, dakle u direktnom poslovanju. Inače se taj OKFŠ zove u na tržištu Europske unije se on naziva "Zelenim porezom". Vjerojatno ima razloga zbog čega se on tako zove i vjerojatno je to rezultat toga što se ipak ovog trenutka bez obzira na recesiju i na krizu koja je šira, izvan naših prostora dakle, a posebno se preferira na prostorima Europske unije. Ja moram reći da je prošle godine 2008. po osnovu OKFŠ-a sakupljeno negdje oko 426 milijuna kuna. od toga je polovina otišla negdje oko 380 je otišla za šume, za sanaciju šuma na prostoru krša, a 339 za sanaciju šuma u kontinentalnog dijelu. Isto tako je negdje oko 120 milijuna kuna iz OKFŠ-a utrošeno za znanstveni rada i za šumarsku savjetodavnu službu. Ono što je posebno bitno ovdje, gdje ja vidim da je posebna uloga OKFŠ-a i zbog toga bojim se da zadiranje u tu masu sredstava onda i dovelo u pitanje funkcioniranja toga OKFŠ-a jeste što je dato u 2008. godini iz toga fonda za razminiravanje negdje oko 100 milijuna kuna, dato je i za zaštitu šuma isti toliki iznos, dato je za gospodarenje privatnim šumama 50-ak milijuna ali više kroz institucionalno formiranje toga sektora privatnih šuma i dato je što je najvažnije za vatrogasne zajednice na kršu. Negdje oko 20-ak ili nešto više milijuna kuna. Prema tome, struka misli bar ono što saznanje koje ja imam, struka misli da bi svako umanjenje sredstava OKFŠ-a dakle zadiranje u prihod priliv sredstava po ovom osnovu kao što mi to predlažemo, bi dovela u pitanje potpunu kvalitetu rada OKFŠ-a i funkciju OKFŠ-a. Tu se možda može govoriti i o onome kvalitativnom dijelu zadiranja u samo šumarstvo u same šume, pogotovo u one ugrožene vrste kao što su jela ili hrast lužnjak itd. Prema tome, ako ne moramo naša je sugestija i na kraju je ovaj tekst zakona podržavamo i glasat ćemo za njega, ali ako ne moramo, bilo bi dobro ako se može ova kategorija ODFŠ-a izostaviti s ovog popisa. Hvala.
Hvala. Klub zastupnika HNS-a gospodin zastupnik Zlatko Koračević. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Svjesni da najvjerojatnije u petak a sasvim sigurno u trenutku kada tu gledamo kolegu Čehoka da predstoji glasanje i da vladajuća većina neće podržati ovaj prijedlog koji mnoge vrlo konkretne, koji su na žalost dolazili iz oporbe, ali je činjenica da takvih prijedloga nema s područja pozicije, mi u klubu Hrvatske narodne stranke podržat ćemo prijedlog kolege iz Kluba zastupnika SDP-a. Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenog neporeznih prihoda u 2009. godini, zbog nekoliko razloga. Prvo, u nekoliko rasprava po drugim temama utvrdili smo i zajedno smo se složili i opozicija i pozicija, da izvanproračunski nameti u znatnoj mjeri otežavaju mogućnost stvaranja nove vrijednosti. Na koncu konca i premijer i Vlada Republike Hrvatske sa predstavnicima Udruge poslodavaca prošle godine u 10. mjesecu zajednički su ustvrdili da je to nešto o čemu Vlada treba napraviti određene aktivnosti, poduzeti određene aktivnosti. I činjenica je, a i to je kolegica Zgrebec u ime predlagača vrlo jasno rekla, da od svih tih aktivnosti jednino što imamo, imamo registar. Znači u lijepo pisanim tekstom, nešto što svi zajedno znamo na jednom listu papira ili skupu papira, zajedno priklamanih i nešto što isto tako svi zajedno znamo da je to 12,5 milijardi na godišnjem nivou. Sigurno da u tih 12,5 milijardi ima opravdanih prihoda, posebno kada govorim o jedinicama lokalne uprave, jer činjenica da Vlada Republike Hrvatske nije spremna jedinicama lokalne uprave i regionalne uprave kroz decentralizaciju centralnog budžeta i na taj način vrijeđajući njihovu inicijativu i njihovu pamet, nije spremna decentralizirati ali s druge strane taj prostor ima potrebe, ima ideje, ideje koje centralni budžet ne prati po jasnim kriterijima, prati po sasvim nekakvim drugačijima i normalno da im se javlja potreba da uvode određene mogućnosti financiranja svojih projekata. Prema tome to su, to je tih dio od 12,5 milijardi koji imaju svoje opravdanje unatoč teškom trenutku, prije svega gospodarskom u kojem jesmo i jednoj besperspektivnoj situaciji momentalno, ali ima dio o kojemu treba progovoriti dio na koncu konca za kojeg se i Vlada izjasnila da ga treba promijeniti. Međutim, evo prošlo je već 7 mjeseci, nije se desilo gotovo ništa. Prema tome, i u tom smislu i u tom pravcu podržati ćemo prijedlog kolega iz Kluba SDP-a, ponavljam svjesni da ta podrška je podrška ovdje za govornicom, ali da te podrške, znači prijedloga kojega su uputili kolege iz kluba SDP-a i ostali klubovi koji podržavaju taj prijedlog u, nažalost u bližoj budućnosti, nadam se da ne moram govoriti o onoj daljnjoj budućnosti, ali s obzirom na ukupni gospodarski trenutak, mislim da je nužnost i potreba trenutnog djelovanja, prije svega Vlade koja izostaje i izostala. Mislim da ti na koje se odnosi, kojima direktno omogućava mogućnost ili šansu da stvore novu vrijednost da neće imati koristi od ove inicijative. Sam ovaj prijedlog i obrazloženje ovoga prijedloga vrlo je jasan, koncizan i da se ne ponavljamo, nemam potrebu ga detaljnije elaborirati, to su jako dobro odradili i kolegica Zgrebec u ime predlagača i kolegica Jelaš u ime kluba, pa čak i kolega Marić u ime kluba HDZ-a u mnogim elementima otprilike u pravcu daje podršku u pravcu potrebe rješavanje toga, u pravcu potrebe rješavanja toga. I ja bih pored već iskazane podrške kluba HNS-a u ovoj inicijativi na kraju postavio tri pitanja. Prije svega i nama ovdje u Sabornici, možda temeljem tih pitanja uz jednu dozu odgovornosti i svijesti lakše ćemo donijeti ili odlučiti se koji, da li plus ili minus stisnuti prilikom glasanja a to je prije svega s pozicije poduzetnika, onih koji plaćaju te doprinose, onih koji su nam u ovom trenutku nasušno potrebni, oni stvaraju novu vrijednost. A isključivo sa novom vrijednošću možemo zadovoljiti i one potrebe koje su definirane, o tome smo jučer raspravljali čitav dan, rebalans proračuna. I slušajući jučerašnju raspravu, nekoliko ljudi me pitalo sinoć i čak i danas ujutro, slušajući jučer silne ispravke netočnih navoda, jednostavno gdje je problem, sve je dobro. Mislim da se zamagljuje i da sami sebi ne želimo priznati realnost, situaciji i potrebu hitnog djelovanja u toj situaciji pa u tom smislu i pitam koja je vidljiva korist i svrsishodnost za same obveznike koji plaćaju ovu uslugu kroz ove izvanproračunske prihode koja je vidljiva korist za njih. Drugo, koja je pozicija, prije svega poslodavca onih na kojima je najveća odgovornost u ovom trenutku, koja je pozicija poslodavaca i onih koji plaćaju određenu uslugu u kontroli trošenja tih sredstava, da li imaju oni tu mogućnost? A činjenica je da te izvanproračunske prihode naplaćuje porezna uprava, to je činjenica. Da li oni imaju tu mogućnost? Nemaju. I treće i zadnje, smatram, a istovremeno i pitam Vladu, mislim da postavljam pitanje u ime svih nas jer jednostavno potreba i situacija trenutka je takva a to je i Vlada bi trebala imati taj stav kojim tempom ćemo djelovati s obzirom na važnost i ovog problema i svih ostalih koji se vežu na to, s obzirom na opći trenutak. Od 10 mjera koje je donijela Vlada ova mjera je na drugom mjestu. Od tih 10 mjera mi evidentno imamo samo jednu, ostalo je sve još uvijek … [[Govornik se ne razumije.]] pismo namjere. Imamo rebalans proračuna i ništa drugo. U tom kontekstu moja poruka u ime Kluba Hrvatske narodne stranke svima nama da prestanemo se natjecati čija i tko je pametniji, čija je ideja pametnija ajmo se konačno uključiti svi zajedno, uključiti svu svoju pamet, jer ona u ovom trenutku svima nama izuzetno potrebna i za naše građane nasušno potrebna. Hvala lijepo.
Hvala. Idemo na pojedinačnu raspravu. Gospođa zastupnica Mirela Holly. Izvolite.
Hvala vam poštovani potpredsjedniče, iako je Ministarstvo zaštite okoliša početkom ožujka 2009. godine izmijenilo Pravilnik o ambalažnom otpadu i to na način da je poticajna naknada na ambalažni otpad vraćena na razinu iz 2008. godine, odnosno 0,09 do 0,30 kuna po jedinici ambalaže, čime je defacto dio našega prijedloga zakona o oslobađanju plaćanja određenih neporeznih prihoda u 2009. godini i konzumiran. Smatram da ovom prilikom ipak treba progovoriti o opterećenju gospodarstva naknadama za ambalažni otpad ali i o gubicima Fonda za zaštitu okoliša i energetsku učinkovitost, pa tako i države a koji nastaju upravo u području gospodarenja ambalažnim otpadom od pića i napitaka. Drugim riječima, iako pozdravljamo djelomično izmjene Pravilnika o ambalažnom otpadu na način koji je to ministarstvo učinilo početkom ožujka i čime je ipak tek djelomično konzumiran dio prijedloga iz zakona o kojem danas raspravljamo u SDP-u smatramo kako postoji još cijeli niz mogućnosti i mjera kojima država može olakšati gospodarstvu da prebrodi ovu iznimno tešku i kriznu godinu i to upravo dodatnim izmjenama Pravilnika o ambalažnom otpadu. Podsjetiti ću vam da proizvođači i uvoznici pića i napitaka Pravilnikom o ambalaži i ambalažnom otpadu su obveznici plaćanja četiri naknade u fond, i to naknade zbrinjavanja koja se sastoji od dvije naknade, naknade po težini i naknade po jedinici proizvoda, povratne naknade i poticajne naknade. S obzirom na to da se Hrvatska nalazi u iznimno ozbiljnoj i gospodarskoj krizi, gospodarstvenici su Vladi i nadležnom ministarstvu uputili prijedlog kojim bi se rasteretilo kako potrošače, tako i proizvođače koji su obvezni poštivati pravilnik o ambalažnom otpadu i to stoga jer su izmjene i dopune pravilnika o ambalaži i ambalažnom otpadu iz 2008. godine uvjetovale iskazivanje svih naknada pojedinačno kako trgovine ne bi obračunavale trgovačku maržu na iste te kako bi mogle ostvariti pravo na naknadu od 0,15 kuna koji isplaćuje fond po prikupljenoj boci. Gospodarstvenici stoga predlažu izmijeni visina naknade sa 0,50 kuna na 0,30 kuna po ambalažnoj jedinici, odnosno članak 14. Pravilnika: "… jer se povratna naknada tretira kao prolazna stavka i država i fond od nje nemaju neposredne koristi." Prema podacima fonda od početka primjene Pravilnika, a to je podsjećam 1. siječnja 2006. godine, proizvođači i uvoznici pića i napitaka su stavili na tržište Republike Hrvatske oko 2,3 milijarde boca za koje su plaćene naknade, a fond je prema podacima prikupio oko 2,953 milijarde boca za razliku od 650 milijuna boca, a to su stare boce s deponija, uvezene boce iz susjednih regija, višestruko vraćanje boca, fiktivno vraćanje, izrada novih boca radi dobivanja povratne naknade od 0,50 kuna. Fond je isplatio 325 milijuna kuna samo na ime povratne naknade. Analizirajući iste podatke za očekivati je daljnje godišnje prikupljanje oko 200 milijuna komada ambalažnih jedinica za koje nikad neće biti naplaćene naknade, a to su boce koje donose turisti, uvoz boca iz susjednih regija za šta će godišnje fond morati samo na ime povratne naknade isplatiti oko 100 milijuna kuna, a samim time će gomilati i gubitak. Ukoliko se prihvati prijedlog visine iznosa povratne naknade od 0,30 kuna, fond bi za istu količinu ambalaže na ime povratne naknade isplatio 60 milijuna kuna umjesto 100 milijuna kuna što dovodi do uštede fonda na godišnjoj osnovi od oko 40 milijuna kuna. Smatram kako bi donošenjem ovakve odluke država pokazala senzibilitet prema standardu gospodarstva. Gospodarstvo bi lakše prikupilo sredstva, a povrat ambalažnog otpada ne bi se zasigurno smanjio, a trenutno iznosi, podsjećam, 130%. A posebice se smanjila siva ekonomija i uvoz boca iz susjednih regija odnosno iz Srbije i Bosne što je sada slučaj, baš kao što bi se i demotiviralo pojedine subjekte da iz fonda izvlače novac na način da za 0,20 kuna izrađuju PET boce koje takve prazne i samo za tu svrhu proizvedene, prodaju fondu za 0,50 kuna. Ovakvom mjerom godišnja ušteda za gospodarstvo i fond iznosila bi gotovo 200 milijuna kuna, naravno za ono gospodarstvo koje ne spada u sivu zonu. Druga mjera kojom bi se u ovom području rasteretilo gospodarstvo, a koju predlažu gospodarstvenici jest ukidanje poticajne naknade odnosno izmjena članka 15. Pravilnika. Naime, poticajna naknada koja predstavlja opterećenje isključivo za ambalažu za piće i napitke u svrhu poticanja korištenja višekratno primjenjive odnosno povratne ambalaže, prilikom donošenja Pravilnika u kolovozu 2005. godine opravdavana je u javnosti činjenicom da je udjel plastike u komunalnom otpadu 11%, a od toga je 40% PET ambalaža. U tom je smislu razlog uvođenja takve naknade bio sprečavanje onečišćenja okoliša bacanjem te ambalaže na neprimjerena mjesta, prvenstveno u prirodu te poticanje njezinog ponovnog prerađivanja u nove proizvode. Tada nitko nije ni pomišljao da će povrat jednokratne ambalaže biti preko 130% odnosno da će sva ta ambalaža biti prikupljena i predana u prerađivačke tvornice. S obzirom na to da je sva ambalaža stavljena na tržište putem povratne naknade od 0,50 kuna i prikupljena, sada je upitan njen daljnji smisao. Gospodarstvenici ističu da ne postoji istraživanje o navikama potrošača odnosno koju ambalažu potrošači preferiraju prilikom kupnje tih proizvoda u Hrvatskoj. Istraživanja u Europi govore da potrošači isključivo preferiraju kupnju proizvoda u jednokratnoj ambalaži. Osim toga, pravilnikom su propisani nacionalni ciljevi udjela povratne ambalaže za ostala alkoholna pića, iako u svijetu nigdje ne postoji proizvodnja višekratnih boca za tu vrstu proizvoda te se logički nameće pitanje kako će ih proizvođač ili uvoznik onda i ispuniti. S obzirom na sve navedene okolnosti, nerealno je u 2009. godini očekivati ispunjenje nacionalnih ciljeva, udjela povratne ambalaže od 25% u odnosu na 2008. godinu kada su ti ciljevi bili 15% za kategoriju proizvoda vino, ostala alkoholna pića, sokovi, ostala pića, voda mineralna, izvorska i stolna. Procjena gospodarstva je da bi uvođenjem ove mjere gospodarstvo godišnje uštedjelo približno 20 milijuna kuna. U ovom trenutku industrija pića prema svim pokazateljima bilježio pad prodaje i stoga bi prihvaćanje ovih prijedloga bilo u korist održivog razvoja Hrvatske. Posljedice uvođenja ovakvih mjera odnosno izmjena Pravilnika ne bi bila porast maloprodajnih cijena, čak ni zadržavanje postojećih i to iz jednostavnog razloga. Trgovina bi u skladu s odredbama Pravilnika morala izvršiti korekciju cijena, a ne zadržati istu maloprodajnu cijenu i time ostvariti posebnu dobit. A od toga bi koristi imali svi građani i građanke Hrvatske pa se u SDP-u nadamo da će u ovom slučaju Vlada i nadležno ministarstvo postupiti odgovorno i prihvatiti iz gospodarskih im krugova upućene prijedloge. Hvala vam lijepa.
Hvala. Gospodin zastupnik Boris Kunst. Izvolite.
Poštovani potpredsjedniče, državni tajniče. Kolege zastupnici. Pa ovo je još jedan od zakona iz SDP-ove antirecesijske grupacije sa ograničenim trajanjem, do konca 2009. godine. I što on predlaže? Pa predlaže da se ne plaća vodni doprinos, a tko plaća vodni doprinos? Plaćaju ga investitori građevinskih objekata. Bilo bi dobro da kad već nešto predlažemo da vidimo koje bi bile posljedice ili rezultati toga. Ja naprosto ne vjerujem da će investitori građevinskih objekata, ako ih oslobodimo ili smanjimo taj vodni doprinos, pojeftiniti cijenu stanova na tržištu zbog toga. Naprosto ja to ne vjerujem iz dosadašnjeg iskustva. Onda smanjiti treba šumski doprinos za 25%. Tko plaća šumski doprinos? Pa plaćaju ga trgovačka društva, a prihod je Hrvatskih šuma. A sad kad smo već na naknadi za ambalažu i ambalažni otpad da se smanji za 50%, prije svega čemu je to namijenjeno? Namijenjeno je zaštiti okoliša. Drugo, pa tko skuplja taj ambalažni otpad? Pa skuplja sirotinja da bi preživjela. Skupljaju ljudi koji su socijalno ugroženi i da im faktički ovo što oni rade sigurno, ne vjerujem da netko to radi iz hobija, naprosto mislim da nitko to ne radi iz hobija, nego čiste nužde preživljavanja, pa sad da i to smanjimo mislim da bi to bio čisti udar upravo na tu sirotinju koja po kantama za smeće skuplja ovu ambalažu i nosi da bi nešto dobila, neku kunu od toga. Mislim da to nije baš neka socijalna mjera koja bi bila za pohvalit se. Što se tiče spomeničke rente da se smanji za 50%, znamo da su spomeničke rente namijenjene financiranju i održavanju objekata kulture. Komunalni opet doprinos da se smanji za 25%. Tko plaća taj komunalni doprinos? Pa opet plaćaju investitori građevinskih objekata. Još jednom ponavljam, naprosto ne vjerujem da bi, da im smanjimo taj komunalni doprinos, oni smanjili cijenu stanova. Jedino ako SDP ima tu garanciju, dapače ja bih onda bio za ovaj prijedlog i podržao ga zdušno. Doprinos Hrvatskoj gospodarskoj komori da se smanji za 25% normalno, plaćaju ga trgovačka društva. Sad kad bi ocijenili ovaj prijedlog zakona, ja mislim da je riječ o krajnje nerealnom prijedlogu. Predlaže se kao što sam rekao potpuno ukidanje ili smanjivanje za četvrtinu, odnosno za polovinu određenog javnog davanja, a da se istovremeno ne predlaže kako osigurati zamjenska sredstva. Znači, nigdje SDP nije rekao kako osigurati zamjenska sredstva od ovoga što će smanjiti. Nisu prikazani čak niti očekivani učinci poboljšanja koji bi se postigli smanjenjem ovih neporeznih davanja ili obaveza. Svi ovi prihodi, vjerujem da vam je to poznato služe za određene propisane zakonom namjene. Nesporno je i to da treba razgovarati o smanjenju neporeznih davanja, rasterećenju troškova gospodarstva po tom osnovu, ali svaki od ovih izvora služi za određene namjene i po meni bi ga trebalo analizirati jednog po jednog, a ne ovako paušalno ići i predlagati. I po meni bi trebalo onda predložiti zamjenske izvore. Znači, ako predlažemo nešto da se ukine, da se nešto smanji, da se nečem oduzme novac, onda bi trebalo reći odakle bi se to financiralo, iz kojih izvora i odakle uzet. Ovako sročen prijedlog, on privlačno zvuči, on ima svoj populistički karakter u svakom slučaju u ovom dijelu više za poslodavce, nego za zaposlenike, radnike, za socijalno ugrožene kategorije. Ovo bi više odgovaralo normalno hrvatskoj udruzi poslodavaca ili poslodavcima. Ali mislim da je ovo još jedan od tih zakona koji ima samo zajedničku ambalažu, a sadržaj je upitne kvalitete. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak netočnog navoda, gospođa zastupnica Dragica Zgrebec.
Netočno je da mi predlažemo da se smanji ova naknada za vraćene boce koje građani skupljaju i dobivaju po boci 0,50 kuna. Mi predlažemo da se smanji onaj doprinos, ona naknada za ambalažu i ambalažni otpad koji plaćaju proizvođači koji pakiraju svoj proizvod u takvu ambalažu, koji u prošloj godini je iznosio od 0,09 do 0,30 kuna po jedinici ambalaže, a Vlada je predlagala da u ovoj godini bude za 33,3% veća. Kad smo mi pisali taj zakon, onda je taj iznos trebao biti uvećan za 33,3% i iznositi od 0,12 do 0,40 kuna po jedinici ambalaže. Na sreću, Vlada je prije nekoliko dana odustala od toga i ostavila je razinu iz 2008. godine. Pa ni Vlada nije rekla gdje će nadoknaditi taj dio. Dakle, očito je da to nije tako veliki problem bio.
U 17,26 isteklo je vrijeme za prijavu u raspravu u trajanju od 10 minuta. Gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Hvala poštovani gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Nema sumnje da je ovo jedan dobar i kvalitetan prijedlog zakona, ali koji već u samom startu, s obzirom da živimo i u vremenu i u društvu, a i u državi izmijenjenih i drugačijih vrijednosti nego što bi one zaista istinske trebale to biti, onda sve što je dobro izaziva sumnju. Država konačno, a i u pogledu ovog prijedloga zakona treba pokazati da joj je stalo, da ima dušu, a pogotovo u ovim teškim vremenima. Naime, vidjeli smo već i izlaganja uvodnog predlagatelja, odnosno gospođe Dragice Zgrebec koja je govorila u ime predlagatelja da u Hrvatskoj postoji najmanje 80 vrsta različitih naknada, doprinosa, pristojbi, različitih vrsta nameta koji kao paraziti su navalili na pojedinca, ali jednako tako i na pravnu osobu. I ti skriveni nameti uz već postojeći porezni predstavljaju taj neporezni teret koji izravno umanjuje dohotke. Izravno umanjuje dohotke. I dobit kako pojedinca, kako građanina, tako i poduzetnika. Riječ je upravo o davanjima na temelju posebnih propisa i postoji jednostavno sve s vremenom, iz godine u godinu sve značajnija stavka kako u državnom proračunu, ali tako gotovo još više proračunima jedinice lokalne samouprave. I zato je evo šansa i prilika i na ovim lokalnim izborima ako država i kod ovog zakonskog prijedloga ostane gluha, nijema i slijepa pored zdravih očiju. Ovo je šansa za odgovorne gradonačelnike, za odgovornu vlast u jedinicama lokalne samouprave i regionalne samouprave da to učine sad. To su inače dužni činiti, a pogotovo u ovim teškim vremenima, da bi građani preživjeli, da bi preživjela poduzeća u tim jedinicama lokalne samouprave. Prema tome, ovo je šansa da svak pokaže svoju odgovornost na svim razinama. Također smo već čuli da od 2002. godine pa do dana današnjega čak se za preko 7 milijardi kuna povećao upravo porez, odnosno nameti ovakve vrste. Oni čak nadilaze i prihode od poreza na dobit. Neke jedinice lokalne samouprave su se toliko osilile da uvode i namete koji nisu ne samo obvezni, nego koji nisu niti u volji jedinica lokalne samouprave i na temelju pozitivnih propisa da ih određuju. A način kako ih određuju ostaje jedno veliko pitanje, posve netransparentan i nedokučiv građaninu. Dakle, unutar same države ove naknade koje se uvode, uvode različite administrativna tijela, naknade uvode i javna poduzeća i vode se često burne rasprave o stopi poreza i o vrstama poreza. Sjetimo se samo i predizbornog obećanja 2003. godine, a to predizborno obećanje iz 2003. godine kojim je premijer svojom osobnom čašću i riječju jamčio građanima da će smanjiti PDV. To se do dana današnjega nije dogodilo. Mi smo s obzirom na ova krizna vremena, također da podsjetimo, imali jedan hvale vrijedan prijedlog da se stvarno olakša život građanima, pogotovo, a i u sklopu naše populacijske politike, dakle da se smanji porez na dječju hranu, na dječju odjeću, zatim na ulje, jestivo ulje, na energente. Međutim, sve je bilo odbijeno. Nije se imalo milosti ni prema tim najmlađima a više bi upravo smanjenje poreza na dječju hranu i na dječje potrepštine u ovim vremenima a pogotovo nas je zahvatila bijela kuga, nemojmo to zanemariti. Često se vlast voli hvaliti dojiljama, porodiljnim, mlijekom itd. Međutim, ovo je najefektniji način poboljšanja sada proračuna kućnog ali jednako tako znatno bi i vrlo brzo bili vidljivi efekti i na populacijskoj politici. Ali nije bilo sluha. Isto tako, bilo je govora i o tome kako se oni obračunavaju. To je često i predmet Udruge "Potrošač" koji često imaju primjedbe upravo ovakve vrste ali nažalost nikad baš sa uspjehom. Zapravo, postavlja se ponovo i ovom prigodom pitanje treba li uvesti porez na imovinu koji bi zamijenio masu ovih neporeznih davanja a koji su porezniji u onom smislu odioznosti i nameta kako ih građani doživljavaju nego sami izvorni porezi. Dakle, zbog čega? Prije svega, u ovom momentu kada i kolijevke fundamentalnog kapitalizma skreću pozornost na zaista tu nepravdu koju je proizveo fundamentalni kapitalizam, neoliberalizam, podivljao, dakle da treba zaista gledati kako sanirati stanje, da se računi ne ispostavljaju onima koji nisu napravili te račune, da ih plate. Dakle, trebalo bi uvesti jedan porez, porez na imovinu i na taj način oni koji imaju više bi evo prijedloga, više bi i participirali u zajedničkim davanjima. Ovakva neporezna davanja toliko su nepoštena, ne samo što su brojna, što su grozomorna to više ljudi fizičke ni pravne osobe ne mogu podnijeti nego one su do boli nepravedne jer svi ih isto plaćaju neovisno o njihovoj financijskoj moći, o njihovom imovnom stanju. Zato su i ti porezi odnosno ta neporezna davanja i nepravedna. Problematika tih neporeznih prihoda izravno je dakle ponavljam vezana uz kvalitetu života i u jedinicama lokalne samouprave uz kvalitetu i komunalne infrastrukture ali jednako tako i u privlačenju ulagača. Svakom ulagaču namjerniku već se kosa diže na glavi samo kakva davanja mora davati ne samo državi nego i jedinicama lokalne samouprave a takvi nameti često su vrlo netransparentni odnosno njihovo razrezivanje. Prema tome, evo postavilo se pitanje odakle, kako supstituirati ukidanje odnosno smanjenje ovih nameta ako država zaista želi pokazati da ima dušu, da joj je stalo, da je socijalno osjetljiva. Treba uvesti, ozbiljno razmisliti, krajnje je vrijeme da se uvede porez na imovinu. Umjesto četiri nepotrebna i fiskalno posve neizdašna imovinska poreza koja u biti do sada imamo primjerice korištenje javnih površina, zatim porez na neobrađeno poljoprivredno zemljište što je također jedan biser nad biserima. Umjesto da država potiče i da čovjek bude zainteresiran pa kad je sve dobio, dakle da tek onda snosi posljedice zbog čega svoje imanje, svoje zemljište nije obradio. Evo, zato još jednom predlažem da kolegice i kolege vi koji činite većinu razmislite. Ovo je dobar prijedlog i ja mislim da nema nikakvog valjanog razloga da se ne prihvati ovaj prijedlog. Ovaj prijedlog možda ima jedinu manu, što još nije došao ranije. Hvala lijepa.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Krunoslav Markovinović.
Gospodine potpredsjedniče. Pa evo kolegica tvrdi svakom se ulagaču veli diže kosa kad čuje koliki su nameti. Pa ne diže mu se kosa ako mu objasnite kuda idu nameti, govorim konkretno o komunalnom doprinosu. Jer u pravilu kupuju zemljište izvan infrastrukture i kad sve zbrojite ispada da zapravo grad ili općina daleko više moraju platiti za tu infrastrukturu nego što dobiju komunalnih doprinosa. Prema tome, mi smo stvarno spustili cijenu 30% komunalnih doprinosa u Svetoj Nedelji, vjerujem da su to napravili i mnogi drugi. Mislim da ne treba zakon da ljude potakne da to naprave i ostali da bi zapravo ne zato da nekom pomognu jer teško da je to neka velika pomoć ali za one neodlučne to jako dobro dođe. Hvala.
Onda ima i ovih ulagača potencijalnih koji nisu baš obdareni kosom neki. Insuficijentni su u odnosu na kosu što ne znači da nisu dobri ulagači. Gospodin zastupnik Josip Leko. Nema ga. Gospodin zastupnik Gordan Maras. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče. Kada govorimo o ovom zakonu on je definitivno obilježen određenim stvarima koje nam se dešavaju u proteklo vrijeme a prije svega recesijom u koju je zašlo naše gospodarstvo jedna od mjera koje je SDP predložio kako bi se tom gospodarstvu pomoglo, kako bi u ovoj godini što uspješnije ostvarivalo one svoje osnovne zadatke odnosno kako bi recesija bila što manja. Tko mora podnijeti teret gospodarstva, mi smatramo u SDP-u da u ovoj kriznoj godini država treba kroz promjenu određenih zakona pa tako i ovih neporeznih davanja podnijeti teret kako bi se gospodarstvo oslobodilo što više sredstava koja su mu nužna. Kada govorimo o antirecesijskim mjerama Vlade ovo je jedna od antirecesijskih mjera koju je Vlada spomenula. Nažalost, antirecesijske mjere koje su došle prekasno predložene prije otprilike mjesec dana do sada smo vidjeli samo jednu. Radi se o rebalansu proračuna i mi u opoziciji nismo zadovoljni a vidimo i neki dijelovi vladajuće koalicije nisu zadovoljni sa rebalansom proračuna. I ovo je tek jedna mjera od deset koje je Vlada najavila. Druga mjera Vladina je bila smanjenje određenih neporeznih davanja gdje su naveli i primjer, kao npr. smanjenje članarine Hrvatske gospodarske komore za 25%. Radi se o jednom, 'ajmo to tako reći, neznatnom smanjenju za gospodarske subjekte, odnosno novcu koji bi se na takav način oslobodio gospodarstvenicima. Ove sve ostale mjere koje bi Vlada, odnosno neporezna davanja koja bi Vlada trebala smanjiti ili ukinuti ove godine, još nismo vidjeli. Nadamo se da ćemo ih vidjeti, jer definitivno hrvatsko gospodarstvo za njima žudi. A da su one nužne, vidi se u prvom mjesecu ove godine kada imamo smanjenje industrijske proizvodnje za 14,1% koji je rekordni pad unazad zadnjih 15 godina, kada imamo pad izvoza za 26% i kada nam svi izvoznici, svi oni koji proizvode i pokušavaju prodati hrvatske proizvode u stranim zemljama, govore da jednostavno više nisu konkurentni. Visoka je cijena rada, neporeznih davanja je jako puno, cijene su narasle, problemi u energetskom sektoru, također ih muče, jer nismo bili spremni na onu energetsku krizu koja nam se desila na početku godine, i normalno je da se onda dešavaju problemi sa izvozom i normalno je da je onda izvoz manji za 26% u prvom mjesecu. Svaka antirecesijska politika trebala bi biti stimulativna. Treba poticati ulaganja, treba poticati ulaganja koja će se brzo vratiti, treba poticati izvoz, zbog tog što bez izvoza nema ni zdrave ekonomije. Kriza nam ne smije biti isprika za nečinjenje. Na žalost mi imamo dosta često argumente da se kriza prelila i da jednostavno možda mi tu ništa ne možemo ni učiniti da iz krize izađemo. Kažu neki da ni Amerikanci ne vide izlazak iz krize, pa kako će to onda jedna mala Hrvatska? Ja apsolutno ne trebamo tražiti alibi i da trebamo određenim potezima pokazati da je bitno što svaki pojedinaca, što svaka tvrtka učini u Hrvatskoj kako bi Hrvatska što se tiče krize što prije iz nje. Kada gledamo konkretno ovaj naš prijedlog koji smo dali, on ima i svoje podatke i otprilike iznos kojim bi na taj način pomogli gospodarstvu. Ne radi se o imaginarnim brojkama kao što ej to rekao malo prije kolega Kunst, radi se to točno znamo koliko će se i gdje sa koje stavke uštedjeti i pomoći hrvatskom gospodarstvu. Radi se o tome da, evo radi se konkretno i ovim neporeznim davanjima, vodni doprinosi su prihodi Hrvatskih voda. Kao što smo čuli i država se hvalila sa time i Vlada da će se u državnim poduzećima napraviti neka ušteda. Ja pretpostavljam da će na taj način se moći izbjeći, odnosno taj prihod Hrvatskim vodama možda neće biti potreban toliko ukoliko su ove godine uspjele ostvariti određene uštede. Radi se o naknadi za ambalažu i ambalažni otpada za 50% koji je možda najznačajniji prihod koji će na neki način pomoći ove godine gospodarstvu. Radi se oko, moja je procjena otprilike 500, 600 milijuna kuna. i sa druge strane ono što nam u turizmu naši hotelijeri često prigovaraju a iznosi su zbilja više nego veliki. Radi se o spomeničkoj renti, gdje dio novca ide Ministarstvu kulture, a dio lokalnoj samoupravi. Hoteli koji moraju godišnje plaćati, evo dat ću par primjera koja sam našao koliko oni imaju obavezu, radi se recimo o hotelu "Babin kuk" koji godišnje plaća 950 tisuća kuna, radi se o hotelima nekima u Istri koji plaćaju i po 800 tisuća kuna. to su značajni prihodi koji ti hoteli ove godine i zbog toga što očekujemo od njih da budu konkurentni cijenom i održe razinu turizma kao što je to bilo prethodnih godina, jer vidim sve smo nade uprli u turizam da će nas on ove godine spasiti, pa onda red je da tim hotelskim kućama i pomognemo da budu konkurentni ove godine i da budu konkurentni sa cijenama. Pogotovo kada su najave takve kakve jesu, radi se o tome da svi očekuju otprilike 10 do 15% manji dolazak, odnosno rezervacije su manje nego što su to bile protekle godine. I smatram da je to neporezno davanje jedno od onih koje je najnužnije uvesti kako bi bili što konkurentniji ove godine u turizmu. I također doprinos za HGK, to smo već rekli. već je i HGK-a već nešto smanjio, mislim da taj doprinos će oni vrlo lako ove godine uspjeti uštedjeti. Radi se doduše o minimalnom iznosu otprilike 15-ak milijuna kuna koji će oni imati manje na kontu toga doprinosa. Sve skupa mi u SDP-u kada smo razmišljali o donošenju ove antirecesijske mjere uvodili smo se prvenstveno za time da se gospodarstvo mora pomoći, da se izvozu mora pomoći, da se turizmu mora pomoći i smatramo da nemamo vremena čekati mjere Vlade, jer one su još uvijek do sada namjere samo izrečene na jednoj press konferenciji, na sjednici Vlade nema nikakvih prijedloga od strane Vlade što se tiče toga direktnog inputa hrvatskom gospodarstvu i morali smo predložiti jedan ovakav zakon. Mislim da je on realan i ostvariv, mislim da svi ovi koji će izgubiti prihod od ovih naknada mogu ga u ovoj godini što se tiče toga, nekim uštedama, preraspodjelama nadomjestiti proračun. S obzirom da je sada već u proceduri i rebalans proračuna neće ovim konkretno mjerama ostati previše zakinutih prihoda, osim u dijelu Fonda za zaštitu okoliša. Tako da smatram, mislim da kada netko daje argumentaciju da smo trebali sa druge strane reći gdje se treba taj novac nadomjestiti, milim da u ovom slučaju te stvari ne stoje. Realan je prijedlog zakona i mislim da ga možemo u ovom saboru i podržati. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Nada Čavlović Smiljanec. Izvolite.
Hvala lijepo. Gospodine potpredsjedniče, gospodine državni tajniče, kolegice i kolege. Pa jučer prilikom rasprave o rebalansu državnog proračuna ministar financija govorio je o ostalim mehanizmima kojima je cilj jačanje gospodarstva, te kao jednu od mjera naveo je rasterećenje gospodarstva neporeznim davanjima. I upravo zbog toga, na samom početku želim podsjetiti da je ovaj prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neporeznih prihoda u 2009. godini, upućen u saborsku proceduru, početkom 12. mjeseca 2009. godine. i daje postojala volja ali i odgovornost ove Vlade ovaj zakon kao jedan od antirecesijskih zakona koji je predložio klub SDP-a je već mogao i trebao biti u primjeni. Međutim, od Vladinih prijedloga nema ništa, a čitajući mišljenje Vlade vezano uz ovaj prijedlog zakona o kojem danas raspravljamo, Vlada još uvijek vrši detaljnu analizu podataka sadržanih u registru neporeznih prihoda pa će, samo malo ispričavam se, pa će temeljem navedene analize izraditi prijedlog racionalizacije i pojednostavljenja sustava u ovom području. Iz navedenog mišljenja Vlade proizlazi da Vlada oko neporeznih prihoda, odnosno njihovih smanjenja nije učinila ništa. Bitno je da je utvrdila ukupno 245 neopreznih prihoda, ustrojila registar i tu se je stalo. O problematici parafiskalnih nameta upozorava i Hrvatska udruga poslodavaca jer je riječ o nametima koji ne mogu izdržati test ekonomske izdrživosti a i logički su vrlo upitni. Isto tako nameće se jednostavno pitanje koja je to vidljiva korist i svrhovitost od plaćanja pojedinog nameta za poduzetnike a poseban problem je što poduzetnice nemaju nikakvu mogućnost kontrole trošenja tih sredstava koje moraju plaćati. SDP-ov prijedlog zakona o kojem sada raspravljamo predlaže smanjenje određenih neporeznih obveza koje plaćaju pravne i fizičke osobe u 2009. godini. Ja sada neću nabrajati koje to jesu jer su kolege u mojim raspravama već to i nabrajali. Osnovni cilj koji se želi postići, smanjenjem ovih financijskih davanja jest smanjenje troškova poslovanja odnosno smanjenje troškova investiranja. Jasno je da je Hrvatska u krizi, da je u recesiji, koja se prvenstveno očituje u padu gospodarskih aktivnosti što za posljedicu ima između ostalog i porez nezaposlenosti. I upravo ovo smanjenje pojedinih nameta trebalo bi pored ostalih mjera pridonijeti zadržavanju postojećih i otvaranju novih radnih mjesta. Poseban problem kod pojedinih nameta primjerice spomeničke rente, doprinosa HGK je osnovica na kojoj se one plaćaju, odnosno osnovica je ukupan prihod poslovanja, dakle, neovisno o uspješnosti poslovanja poduzetnika. Tako dolazimo do apsurdne situacije da poduzetnici iskazuju gubitak u svom poslovanju jer su im rashodi veći od prihoda, nema znači dobiti, nema dohotka ali moraju plaćati ove unaprijed navedene parafiskalne namete. Željela bih još nešto reći o jednom od ovdje predloženih nameta za koje se predlaže smanjenje. Riječ je o komunalnom doprinosu za koje se ovim prijedlogom zakona predlaže smanjenje za 25% u 2009. godini. Navedeni doprinos je propisan Zakonom o komunalnom gospodarstvu a plaća ga vlasnik građevinske čestice na koje se gradi građevina, odnosno plaća ga investitor. Visinu komunalnog doprinosa utvrđuje predstavničko tijelo jedinica lokalne samouprave a isto tako svojim odlukama, predstavničko tijelo može propisati oslobođenje od plaćanja komunalnog doprinosa. Ovdje ću navesti primjer grada Virovitice koji je donio odluku od oslobođenja od plaćanja komunalnog doprinosa za investicije u proizvodne djelatnosti u poduzetničkim zonama u koje moram spomenuti uložio 25 milijuna kuna. Međutim, unatoč tome navedenu povlasticu nije dobio niti jedan poduzetnik. Da li je u pitanju nedostatak možda investitora u proizvodne djelatnosti ili nešto drugo ostaje nejasno. Jer s druge strane imamo primjera u drugim gradovima koji su primjenom tog oslobođenja privukli velik broj investitora kao npr. grad Koprivnica. Očito nije dovoljno donijeti odluku o oslobođenju već je potrebno i znati privući potencijalne investitore. I na kraju, nedvojbeno je da je potrebno rasteretiti pravne i fizičke osobe, plaćanja određenih neporeznih davanja koje opterećuju poduzetnike i na taj način omogućit smanjenje troškova poslovanja, odnosno investiranja. Hvala lijepa.
Ispravak netočnog navoda, gospodin zastupnik Josip Đakić, izvolite.
Gospodine potpredsjedniče ispraviti ću samo jedan netočan navod i tvrdnju da nitko nije dobio oslobođenje u gradu Virovitica, nego je točno da su dobili samo oni koji su precizno i odlukom gradskog vijeća i oslobođeni a to su samo proizvodna zanimanja. Stoga trgovačkim lancima i ostalim uslužnim djelatnostima ne može se osloboditi komunalni doprinos. I to je osnovni razlog i nije točno da nema zainteresiranih nego zainteresirani su samo oni koji žele graditi u Virovitici imaju prilike i danas vidjeti da proizvodna djelatnost je najteža djelatnost u privređivanju. Stoga je zbog, ova je odluka gradskog vijeća i napravljena tako da bi stimulirala proizvodnu djelatnost a ne trgovačku. A za popunjavanje industrijskih zona u Virovitici zasigurno ima dovoljno zainteresirani koji će u idućem vremenu i graditi i koristiti ove povlastice koje je grad donio.
Hvala. Gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Poštovani potpredsjedniče, kolegice i kolege, evo ja sam možda danas jedini čelnik u jedinice lokalne samouprave koji ću razgovarati o ovom prijedlogu vašeg zakona. Čudno je da … [[Govornik se ne razumije.]] SDP-a predlagače ovoga prijedloga zakona nije sudjelovao u raspravi niti jedan načelnik i gradonačelnik. Jer vjerujem da ne bi podržali ovaj prijedlog zakona jer nema veze sa realnošću. Upravo, vidite danas nema vaših kolega čelnika ovdje jer sigurno da se ne slažu sa ovakvim prijedlogom kojega ste vi danas iznesli. Zašto? Pa trebali bi znati u prvom redu da bi ovakav zakon se mogao donijeti mora se mijenjati niz drugih zakona, pa to je Zakon o komunalnom gospodarstvu, Zakon o financiranju jedinica lokalnih samouprava, Zakon o šumama, Zakon o vodnom gospodarstvu itd., da sada to ne nabrajam. Znači trebalo bi mijenjati i niz drugih zakona. Ono što hoću reći a vi ste kolegice i u nekoliko navrata danas rekli da su to nameti. Pa gospodo, nisu to nameti, to su prihodi, legalni prihodi jedinica lokalne samouprave. Legalni prihodi. Za te prihode je općinska vijeća i poglavarstvo su donesli odluke a te ljude su birali birači u tim jedinicama lokalne samouprave i oni su namjenski. A ovim prijedlogom zakona, pa vi bi umanjili prihode tih jedinica lokalnih samouprave. Ovim vašim antirecesijskim mjerama o kojima govorimo već nekoliko dana predlaže se samo di bi ukinuli a nigdje ne predlažete gdje bi dali, nigdje se ne vidi iz vaših prijedloga, tu predlažete ukidanje, ja ću samo govoriti o vodnim doprinosima, ne znam o komunalnim doprinosima, o naknadi za ambalažni otpad ali nigdje ne predlažete gdje taj manjak prihoda a najveći dio se odnosi i sami ste rekli preko 51% jer prihod jedinica lokalnih samouprava gdje ga nadoknaditi. Čak se danas u raspravi ovdje govorilo da bi trebalo razmišljati i o ukidanju komunalne naknade, neki očito tu u raspravi nisu razumjeli da komunalna naknada i komunalni doprinos nije ista stvar, da su to dvije različite stvari. Ja mislim da većina vas zna da iz komunalnog doprinosa se financiraju ceste, javne ceste, nerazvrstane ceste na području jedinica lokalne samouprave, da se financira uređenje groblja, krematorija, da se financira uređenje javne rasvjete, da se financira uređenje odvodnih jaraka, javnih površina, parkova itd. Mislim da bi to trebali znati. Ovo 25 postotno smanjenje, ja pitam na koga bi se to odnosilo jer linearno smanjivati 25% znači to ne može donijeti takav zakon Hrvatski sabor jer je to u ingerenciji jedinica lokalnih samouprava. Ja se slažem da treba možda ići na smanjenje, da se razmišlja da se ne stimulira sa 25% i one koji grade vile, koji grade vikendice, koji grade apartmane. Treba stimulirati one koji grade svoj obiteljski dom novi i osnivaju ga. Njima treba pomoći. Ali to je na jedinicama lokalne samouprave, to je na gradonačelnicima i načelnicima u tim općinama, a ne na Hrvatskom saboru da o tome raspravlja. Kako bi kad bi evo to sve, predložili ste tu 25%, a isto tako znamo, mislim da većina vas zna, a trebali bi znati ako ste predložili ovakav zakon da se komunalni doprinos naplaćuje prema kubnom metru. Pa imate kod nekih jedinica lokalne samouprave gdje to iznosi možda 10 kuna po kubiku, a negdje je to 180, koliko je maksimalno po zakonu dozvoljeno. Kako znači odrediti tih 25% i kako kad je to jedan od osnovnih prihoda jedinica lokalnih samouprava, kako isfinancirati upravo tu komunalnu infrastrukturu po kojoj ste vi stalno pozivate … [[Govornik se ne razumije.]] a upravo se ta infrastruktura gradi iz tih prihoda od komunalnog doprinosa i komunalnih naknada. A da bi mogli razvijati svoje općine i gradove, mislim da je to jako bitno da imamo sredstva, da gradimo ceste, da gradimo vodovode, da gradimo kanalizacije, da gradimo infrastrukturu i dajmo mogućnost upravo i stambenom naseljavanju, a na taj način oslobađamo i dajemo mogućnost i otvaranju poslovnih zona i poduzetništva. Reći ću nešto o vodnim doprinosima. Vodni doprinos je prihod hrvatskih voda. Ja vam mogu reći iz iskustva, a pitajte svoje kolege. U zadnjih pet godina na području Hrvatske, ja govorim o ovom zaprešićkom iz kojega dolazim, iz općine Bistre, pa napravljeno je više nego zadnjih sto godina. Zahvaljujući prihodu vodnog doprinosa onečišćeno je, regulirano je, uređeno je na desetke kilometara vodotoka, odvodnih kanala koji su do sad ugrožavali i stambene i poslovne objekte. Samom gradnjom poslovnih i stambenih objekata, gospodo vi ste svjesni toga da velike količine vode, kiše, mene ljudi pitaju kako sad u našem gradu ima tako puno vode. Pa ima zato puno vode u toj grabi jer je u toj ulici izgrađeno 50 novih kuća. Imamo krovove, dvorišta asfaltirali i te vode u istom času su u našim odvodnim jarcima i tim našim vodotocima. I ako ne riješimo tu oborinsku odvodnju gospodo, ugroženi su naši stambeni i poslovni objekti. I mislim da ako znate, a informacija je da imamo informaciju da u Hrvatskoj imamo preko 21 tisuću kilometara tih naših vodotoka i kanala. Da li znate da je u istočnoj i zapadnoj Sloveniji zahvaljujući upravo toj investiciji Hrvatskih voda razminirano preko 6 milijuna kvadrata zemljišta? Upravo zbog tog razloga. Evo mislim da ovaj prijedloga kojega ste vi iznijeli u svakom slučaju ne bi podržao nijedan načelnik ni gradonačelnik i siguran sam iz vaše stranke, da ne idem sad govorit o ambalažnom otpadu. Pa znamo i sami koliko je koristi donijelo upravo to da evo od mislim 2006. godine otkad je stupio Pravilnik na snagu, koliko se dobroga napravilo, da smo očistili naše javne površine, more, obalu, naše potoke od raznih plastičnih boca i svega onoga što se bacalo, da se upravo proizvođačima od početka primjene Pravilnika proizvođačima i građanima je vraćeno ukupno milijardu i 410 milijuna kuna te je otvoreno oko 4 tisuće novih radnih mjesta gospodo. Pa da sad ne govorim dalje koje koristi imamo od toga, mislim da je to više ovdje bezvrijedno govoriti. Kad govorimo o spomeničkoj renti, i to je jedan od prihoda jedinica lokalne samouprave. I sami ste rekli da 60% je prihod jedinica lokalne samouprave, a 40% je prihod države. Pa i na taj način bi opet uzeli novce jedinici lokalne samouprave. Ali ono što hoću reći, Pravilnik je odredio da se spomenička renta naplaćuje od 3 do 10 kuna po četvornom metru. Znači, svaka jedinica lokalne samouprave može smanjiti, ne mora naplaćivati 10 kuna koliko je zakonom dozvoljena, može naplaćivati puno manje. Može naplaćivati 3 kune. Ja ću vam reći i pitat ću se što mi čelnici jedinice lokalnih samouprava činimo da olakšamo u ovim teškim vremenima život svojih građana. Konkretno, ja ću reći evo u mojoj Bistri kako smo pomogli poduzetnicima. Na taj način da smo smanjili komunalne doprinose, ne da to radi Sabor, nego mi smo u općini odlučili da trebamo pomoći našim poduzetnicima pa smo smanjili komunalni doprinos za 25%, ali samo za proizvodne djelatnosti. Ne za trgovačke i skladišne. Isto tako smo donesli odluku već prije nekoliko godina da komunalnu naknadu naplaćujemo kod proizvodnih djelatnosti tek u petoj godini rada. Znači, dali smo im beneficiju da ne moraju plaćati komunalnu naknadu, kako ste vi rekli te silne namete. Isto tako, donesli smo odluku, jednu antirecesijsku mjeru gdje smo u 2009. godini kod mene u Bistri sve poduzetnike oslobodili plaćanja komunalne naknade. Sve poduzetnike s područja moje općine smo oslobodili plaćanja komunalne naknade. I na taj način pokazali smo evo, nisu to možda velika sredstva, ali smo pokazali dobru volju i razumijevanje za tešku situaciju. A isto tako, kad se govori o građanima, hoću reći na kraju da smo i tu donesli antirecesijsku mjeru pa za sve one koji kod mene u Bistri dobiju otkaz ili završe na burzi kako to velimo, evo mi smo isto pripremili … [[Govornik se ne razumije.]] beneficije tako da ćemo ih osloboditi dijela plaćanja komunalne naknade, da ćemo osloboditi plaćanja vode, da ćemo osloboditi plaćanja grobne takse, da ćemo sufinancirati prijevoz njihov đaka, njihove djece u školu i da ćemo sufinancirati školsku kuhinju. Evo gospodo, to su konkretne antirecesijske mjere koje sam ja i moje poglavarstvo, moje vijeće u mojoj općini donijeli da bi pomogli našim građanima. Ovo što vi predlažete gospodo, ja vjerujem da nijedan vaš kako sam rekao već i prije kolega, načelnik ili gradonačelnik u svakom slučaju ne bi podržao. Hvala.
Hvala. Šest replika pa predlagateljica. Prva gospođa zastupnica Ingrid Antičević-Marinović.
Vidite kolega, zato da se to ne bi ostavilo na volju nekog načelnika ili gradonačelnika, hoće li smanjivati, neće li smanjivati određene namete, to bi trebala da se država pobrine u ovim vremenima. Zadaća je države da zaštiti slabe i da prisili one koji se o to oglušuju, pogotovo u ovim vremenima. Kažete također da ovo nisu, ovo o čemu je ovdje riječ ovi neporezni prihodi, da to nisu nikakvi nameti, nego da su to legalni prihodi. Da, tako se zovu po slovu zakona, ali oni po svom sadržaju i kako ih ljudi danas osjećaju, pitajte ih onda, pitajte ih. Pitajte građanina sutra kad se vratite u svoje mjesto je li to prihod ili on to osjeća kao namet. Istina je da neki to i ne osjećaju kao namet i u tome jeste asocijalnost njihova da se uglavnom ti namet određuju neovisno o imovinskom cenzusu, odnosno imovinskom stanju. I uloga je države, jedne dobre vlasti da zaštiti slabije. A mi uvije tražimo 101 objašnjenje kako to? Za bilo koji zakon koji smo ovdje kao antirecesijski predložili, vi ste rekli e to ne može i tako, a ekspresno se plaće službenicima i namještenicima mogu plaćati, bez suvišnih zašto. Ali kad god treba olakšati onim najsiromašnijima, onda se 1001 zašto ponovi. U tome je problem ove vlasti.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Pa evo, moram gospođi Antičević odgovoriti da vas sad čuje gospodin vaš kolega Zvonimir Mršić, njemu bi se kosa digla i ono malo što ima. Zašto? Vi cijelo vrijeme govorite gospodo moja o decentralizaciji lokalne samouprave, a sad predlažete da ovakav zakon donese Hrvatski sabor. Pa dajte ljudi shvatite. Gospođo Antičević, shvatite da u tim jedinicama lokalne samouprave sjede ljudi koje su birali građani na legalnim izborima i valjda su im dali mandat da odlučuju o tome što će raditi u svojim općinama. Ako nisu dobri, sad su izbori pa će ih smijeniti. Pa nemojte govoriti ovoga da bi sad trebalo takav zakon donijeti u Sabor. Mislim da o tome najbolje znamo mi koji vodimo gradove i općine i najbolje znamo što našim građanima odgovara. A sva ta sredstva koja ubiremo upravo ulažemo za njihovu korist u izgradnju infrastrukture na području na kojem radimo i živimo.
Druga replika, gospodin zastupnik Franjo Lucić.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče. Pa evo, doista čudi me što se ovdje, što je kolega rekao, javljaju ljudi koji ne vode jedinice lokalne samouprave, a ja bih nadopunio samo kolegu da je možda jako bitno ovdje reći što nije možda rekao, a on je u neposrednoj blizini velikog grada kao što je Grada Zagreb da upravo njegova jedinica i sve naše druge jedinice lokalne samouprave koje su male imaju 30% sigurno niže te namete koje klub SDP-a kroz ovaj zakon traži. I jednostavno bez ovih prihoda jedinicama lokalne samouprave faktički nije ostavljeno ništa drugo, nego da preživljavaju. A istovremeno kroz ove prihode čine ono dobro koje građani očekuju i od gradonačelnika i od poglavarstva, dakle kapitalna ulaganja. I zato mislim da je ovo još jedan samo zakon, prijedlog zakona u nizu kojega SDP predlaže, ali ja bih ga bolje nazvao da je to zakon o dodvoravanju građanima koji doista nije realan. Hvala lijepo.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Evo, samo bih rekao da se u potpunosti slažem sa kolegom Lucićem da ne uzimamo puno vremena.
Gospođa zastupnica Nedjeljka Klarić.
Hvala lijepa gospodine potpredsjedniče Hrvatskog sabora. Ali evo, zapravo ja moram kolegi Guliću zahvaliti što je na vrlo kvalitetan zapravo način u svojoj raspravi rekao što je s jedne strane sustav funkcioniranja jedinica lokalne samouprave, a također u svom završnom segmentu se osvrnuo i na program antirecesijskih mjera. Gospodine Gulić, hvala što ste zapravo evo, još jedanputa probudili i pitanje, a koje se nužno nameće. Da li svi zastupnici u Hrvatskom saboru znaju što su izvori financiranja jedinica lokalne samouprave? Za primjer, i Grad Šibenik konkretno kad nije trebalo raditi na antirecesijskim mjerama je poduzetnicima sa proizvođačkim pogonima ponudio bez iti jedne lipe komunalnog doprinosa zemljište na poduzetničkoj zoni, dakle kompletno infrastrukturno opremljeno bez komunalne naknade u prvoj godini poslovanja koju je definitivno pomaknuo na 4. godinu. S tim da je također u paketu antirecesijskih mjera donio odluku gdje je smanjio upravo ovo što ste rekli sa 10 na 3 kune spomeničku rentu, odnosno za određene djelatnosti koje to mogu podnijeti kao što su kladionice i banke ostavio na istoj razini sa zaštitom baštine, kulturne i povijesne baštine jednako kao i smanjivanje 10% poslovnih prostora kojih je vlasnik jednako kao i stambenih kojega koriste njegovi građani. Hvala vam lijepa.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Pa evo, slažem se u svakom slučaju s kolegicom. Ali ono što moram još reći, evo nisam rekao u svojoj raspravi. Ima još jedan namet, ali to je stvarno namet, a to je prirez gospodo. Pa se zapitajte koji prirez imate vi u Gradu Zagrebu, koji imamo mi po okolnim općinama? Nemojte nam govoriti kako bi mi trebali neke stvari raditi na teret lokalne samouprave, kad evo, o tome odlučujemo mi. O tom prirezu odlučujemo mi u jedinicama lokalne samouprave. Prema tome, evo predložite, ja vam predlažem da predložite gradonačelniku Grada Zagreba da olakša građanima život, da im ublaži ova krizna vremena, nek im smanji prirez sa 18 na 10%.
Gospodin zastupnik Gordan Maras, replika.
Hvala lijepo gospodine Guliću. Ovdje raspravljamo danas o davanjima koja se odnose na gospodarstvo. Prirez je ipak jedno davanje koje ide na poreze građana, ali morate znati tako da u Zagrebu postoji kao ni u jednom gradu u Republici Hrvatskoj toliko izdvajanja socijalnih od prijevoza, od vrtića, od novca koji dobivaju ljudi koji nemaju. Znači umirovljenici do branitelja, do novorođene djece. Tako da građani Grada Zagreba, gospodine Guliću znaju na što taj novac ide i zato će ponovo glasati za gradonačelnika Bandića. A sa druge strane, htio bih vam reći jednu drugu stvar. Što se tiče spomeničke rente i toga da li je ona pravedna ili nije? Da li lokalna jedinica može odrediti razinu i da li u ovoj situaciji hotelijerima treba u gradovima uz obalu pomoći, o tome ne treba dvojiti. Oni sami govore da je to preveliko opterećenje, a da bi prihod oni imali naravno i cijene bile bolje, prihod bi bio i lokalnim jedinicama veći jer bi više turista dolazilo kad bi bili konkurentni na tržištu. Što se tiče spomeničke rente ona je promjenom naplate 2006. poskočila skoro za 50 milijuna kuna. Znači, to je direktno uzet novac gospodarstvu i mi smatramo da ga u ovoj godini naravno kada promet je dobar, kada se zarađuje puno možda i trebaju platiti više ali u ovoj kriznoj godini ta sredstva im treba dati nazad. Što se tiče djela državnog 40% predložite amandman, možda se složimo sa time da ostane jedinicama lokalne samouprave a da ove državne koje ide Ministarstvu kulture da se vrati u gospodarstvo. Možda ćemo ga prihvatiti ukoliko prihvatimo vaš argument. Što se tiče naših članova svi su oni potpisali prijedloge zakona SDP-a tako da ih oni podržavaju, ne morate se oko toga brinuti.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Kolega Maras, ja vjerujem da mora i po stranačkoj stezi u svakom slučaju podržavati ovaj prijedlog s kojim ja vam govorim dolazim iz jedinice lokalne samouprave koju vodim punih 14 godina, poznam problematiku jedinice lokalne samouprave. Ja vjerujem da nijedan gradonačelnik i načelnik ne može prihvatiti da mu nešto se uzima. Shvaćate? Ne možemo prihvatiti bez obzira od koga to dolazilo. Ali, kad govorimo o subvencijama. … [[Upadica se ne čuje.]] Pa gospodo draga, pa svi mi subvencioniramo na svom području. Ja govorim opet o svojoj Bistri, i prijevoz đacima, studenti besplatni prijevoz imaju. Subvencioniramo ne znam poljoprivredu, umjetno osjemejivanje krava, umirovljenicima dajemo božićnicu itd. Vi govorite, slažem se, novorođenu djecu u Zagrebu dajete velika sredstva. Ali da li ste se zapitali da li je to možda pošteno, da li dajete pošteno nekome 7 tisuća kuna a možda taj ima vilu negdje ili ima dvije vile jer se uvijek volite vratiti na onaj prijedlog naš da li mi isto smo pošteno rekli za struju kad smo rekli da će biti oslobođeni oni koji su slabijeg imovinskog stanja. Pa da li ste vi napravili tu analizu konkretno u Gradu Zagrebu gospodine Maras pa da možda ne dajete novce tamo gdje je već veliki kup, tako da u svakom slučaju mogli bi razgovarati. A spomeničke rente, pa pogledajte ih u zadnjih par godina u Gradu Zagrebu kako se uređuju fasade i da konačno ono ruglo kojega još imamo u staroj Vlaškoj. Gordane ja sam tu isto u Zagrebu odrastao, imali smo ruglo u centru grada. Hvala Bogu više nije zahvaljujući upravo tom prihodu. A da se može smanjiti može, ali opet ovisi o jedinici lokalne samouprave da li bude to 3 ili 10 kuna. Ja ne znam koliko je u Gradu Zagrebu ali vjerujem da nije 3 kune, vjerujem da je sigurno više i da se može smanjiti. Ali isto tako i u svim drugim gradovima i općinama da se to može sigurno smanjiti. Hvala.
I gospođa zastupnica Nadica Jelaš replika.
Zahvaljujem. Poštovani potpredsjedniče. Htjela bih odgovoriti cijenjenom gospodinu Guliću načelniku općine Bistra na njegovo konstantno postavljanje pitanja gdje bi se namaknuli prihodi ako se reduciraju ovi nameti. Ja ću baš reći nameti. Ma ne bi se nigdje i ničim nadoknadili. Ne može se gospodarstvo oslobađati nameta i istovremeno mu se nametati novi nameti jer onda nismo zapravo učinili ništa. Dakle, riječ je o rasterećenju na ovaj način gospodarstva zbog jedne specifične situacije. Riječ je o tome da u Hrvatskoj imamo recesiju, dakle da imamo krizu. I naravno zbog tog rasterećenja smanjit će se prihodi lokalne samouprave i zbog toga jednostavno lokalna samouprava neće toliko graditi kao što je gradila u normalno vrijeme jer nije normalno vrijeme nego je kriza. Dabome da se naši načelnici svi redom slažu sa ovim našim prijedlogom jer znaju da je gospodarstvo jedino koje im puni proračune i da tom gospodarstvu u ovakvoj specifičnoj situaciji treba pomoći upravo iz razloga da bi gospodarstvo dalje moglo proračune puniti. Konačno, ako je SDP dao loš prijedlog zašto je Hrvatska gospodarska komora za 25% smanjila svoj doprinos i gdje će namaknuti sredstva? Imat će manje, morat će štedjeti. I još samo jedna stvar. Koristim priliku da kažem što se tiče prireza. Prirez je zapravo po meni najkvalitetniji izvor prihoda u jedinici lokalne samouprave jer je u cijelosti ostao jedinici lokalne samouprave, dakle ne mora se dijeliti sa državom ili županijom. Hvala lijepa.
Odgovor na repliku gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Poštovana kolegice, prirez je slažem se u potpunosti prihod jedinica lokalne samouprave ali isto tako kolegi komunalni doprinos je u cijelosti prihod jedinica lokalne samouprave. Komunalna naknada je u cijelosti prihod jedinica lokalne samouprave. Poslovnička renta je 60% prihod jedinice lokalne samouprave. … [[Upadica se ne čuje.]] Ja znam šta se iz prireza može. Iz prireza se isto financira javne i sve druge potrebe jedinice lokalne samouprave a iz komunalnog doprinosa ako znate, ako ste čitali Zakon o komunalnom gospodarstvu. O komunalnom gospodarstvu zakon kaže da se iz doprinosa mogu financirati samo znači ceste, groblja, javna rasvjeta i javne površine. … [[Upadica se ne čuje.]] Komunalnih doprinosa. Kolegice, pa ja znam. Iz komunalne naknade se financira električna rasvjeta koju troše rasvjetna tijela, zimska služba, znači čišćenje cesta, isto održavanje cesta i ovo što se i djelom iz komunalnih doprinosa. Zato velim da u svakom slučaju ja ovo što velite da je namet. Pa je, namet je u svakom slučaju. Nije namet ovo što vi govorite jer su to prihodi jedinica lokalnih samouprava i od toga se financiraju upravo ovi infrastrukturni projekti koji su bitni za svaku općinu, da ne ponavljam to su naše žile kucavice a da bi mogli osigurati gospodarstvo o kojem govorite onda moramo u svakom slučaju riješiti i ceste, i odvodnju, i vodovod da bi mogli osigurati proizvodnji je da dobiju osnovnu infrastrukturu da bi mogli raditi i otvarati nova radna mjesta. Hvala.
Hvala. U ime predlagatelja gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Hvala. Gospodine potpredsjedniče. Pa eto, odlučila sam se da kažem nekoliko rečenica nakon istupa kolege Gulića jer praktički on je govorio ono što u zakonu uopće ne piše. Samo prije nego što kažem nešto konkretnije da kažem, zakon predlaže klub SDP-a i svi koji su načelnici i i gradonačelnici unutar kluba SDP-a podržavaju ovaj zakon. Nemojte se brinuti kako bi oni reagirali na to. Već samim time što se ne radi o smanjenju takvih prihoda o kojima vi govorite na razini jedinice lokalne samouprave. Kažete, treba mijenjati pojedine zakone. Da ukoliko bi to u kontinuirano se smanjenje primjenjivalo. Mi ovim zakonom smo točno rekli razdoblje u kojem će se plaćati u smanjenom obujmu neporezni prihodi na 2009. godinu. Zato u svakom članku koji govori o pojedinom neporeznom prihodu, ja uopće nisam govorila o nikakvim nametima, točno se poziva na zakon, na odredbe zakone koji reguliraju tu problematiku. Nema nikakve ovlasti, nikakvi načelnici, gradonačelnici niti vijeća kada se tiče zakona. Jedini zakonodavac u Hrvatskoj je Hrvatski parlament, odnosno Hrvatski sabor, pa onda nemojte na takav način reagirati. Kažete, to su legalni prihodi, da ali ja sam u uvodu rekla kada je izrađen registar neporeznih prihoda što je Vlada rekla da će učiniti. Između ostaloga, uviđajući kolike su to obveze i tereti prema građanima i prema hrvatskom gospodarstvu rekla je da će analizirati sve te neporezne prihode, ali je rekla da će izvršiti i kontrolu uvođenja novih neporeznih prihoda, definiranjem kriterija i dodatnih ograničenja. Vi ste kritičniji prema našem prijedlogu nego Vlada. Vlada ne govori u tom smislu, Vlada ne govori da treba naći i dodatne izvore, jer je svjesna da njih ne može se naći, nego da se u 2009. godini mora ići u štednju i Vlada kaže da i ona analizira, jer mi kažemo da predugo analizira, predugo analizira. Mi smo imali rebalans proračuna, nije došla sa određenim zakonskim rješenjima kako bi se smanjila ovakva neporezna primanja. I samo da sada kažem, ovako, kako vi kažete da se dovodi u pitanje, ne znam, gotovo funkcioniranje jedinica lokalne samouprave, a mi jedino što govorimo o smanjenju koje se odnosi na lokalnu samoupravu je komunalni doprinos, ne naknada, mi ne diramo u komunalnu naknadu, mi govorimo o komunalnom doprinosu koji se plaća samo na investicije. Ako u 2009. godini nećete imati investitora, na području svoje lokalne jedinice nećete imati niti komunalnog doprinosa i nećete morati nikoga niti oslobađati niti ćete dobiti uplatu. Što se tiče spomeničke rente, ona je definirana zakonom i u tom smislu jedinica lokalne samouprave ima slobodu da utvrdi visinu. Nisu svi spomenici kulture, odnosno spomeničke jezgre jednako vrijedne. Zato i postoji raspon od 3 do 10 kuna po kvadratnom metru, dakle, u tom rasponu, jedinica lokalne samouprave može odlučivati. Međutim, to su strogo namjenska sredstva i vi kada ih uberete, morate ih namjenski iskoristiti. Mi kažemo, ako jednu ili dvije fasade u 2009. godini u takvim jezgrama nećemo moći izvršiti nećemo to učiniti u 2009. godini jer je to godina kada mora se vršiti, odnosno štediti. A što se tiče vodnog doprinosa on je također jedan od 7 izvora financiranja vodnog gospodarstva, dakle, samo jedan od 7 izvora. On se plaća samo na investicije, ako će čovjek graditi kuću, platiti će vodni doprinos koji sada nakon umanjenja iznosi 15% investicije. Znate šta to znači kada čovjek ide graditi kuću da prije nego što uopće prvu lopatu zakopa, prvu lopatu zemlje iskopa na svom gradilištu mora platiti 15% vrijednosti te investicije u vodni doprinos. A vidite kako se kretao vodni doprinos. 2005. godine kada smo financiranje vodno gospodarstvo je imali po starom zakonu ubralo se 754 milijuna kuna. Nakon donošenja novog Zakona o financiranju vodnog gospodarstva 2007. godine ubrano je milijardu i 700 milijuna kuna. Što to znači ako ćemo za 25% smanjiti ovaj samo jedan od, odnosno osloboditi plaćanja samo jednog od izvora koji se odnosi na investcije, koji je pitanje na kojoj razini će biti u 2009. godini.
Hvala. Jedan ispravak gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
Pa moram samo ispraviti uvaženu kolegicu koja je rekla da je investitor prije nego je zakopao lopatu mora platiti 15% vodnog doprinosa. Pa gospođo kolegice, da li znate tako je, pa ne možete niti početi gradnju dok niste platiti komunalni doprinos i vodni doprinos. Znači tek što platite komunalni vodni doprinos možete početi i gradnju i hvala Bogu da je taj zakon donesen, kolegice i kolege jer mi sada u lokalnoj samoupravi više nemamo problema koje smo imali do sada. Znači ne može dobiti priključak vode ni struje, ni telefona ni plina dok nema građevnu dozvolu. Imali smo prije divlju gradnju, tako je, imali smo divlju gradnju gdje su gradili, dobili su sve priključke, onda smo mi trebali tužbe i sve moguće inspekcije da bi dobili doprinose, komunalne koje smo utuživali godinama i godinama. I hvala Bogu da je tako zakon donesen da se mora platiti prije pa onda evo treba pomoći onim mladima koji treba, ali tko gradi vile, apartmane itd., mislim da treba platiti u svakom slučaju.
Gospodin zastupnik Vlatko Podnar. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, evo ja ću malo oko opće korisnih funkcija šuma, iz jednostavnog razloga što eto ovdje spomenuti taj porez prema Zakonu o šumama, malo o osnovnim podacima Republika Hrvatska raspolaže sa preko 2 tisuće i 688 tisuća šuma i šumskog zemljišta, što je otprilike polovina cjelokupnog teritorija. U šumama Republike Hrvatske nalazi se oko 400 tisuća kubika državne zalihe sa godišnjim prirastom od preko 10 milijuna i ukupni godišnji … [[Govornik se ne razumije.]] oko 7 milijuna kubika. Najveći dio šuma i šumskog zemljišta, 70% sada je nešto i manje, 75% u vlasništvu je Republike Hrvatske dok su ostali vlasnici privatni posjednici, odnosno šumoposjednici. Gotovo sa 95% šuma Republike Hrvatske su prirodne šume i kao takve u najvećoj mjeri ispunjavaju svoje gospodarske, ekološke i društvene funkcije pri čemu značajno utječu na zaštitu okoliša i zaštitu prirode. U samom Ustavu našem je zagarantirano da su šume od općeg društvenog interesa i polazeći od takve ustavne odredbe šumarska struka i znanost svojom upornošću i stručnim radom utemeljenom na znanstvenim osnovama sačuvala je i danas čuva Hrvatske šume koje su po mnogo čemu u samom vrhu europskog šumarstva. Značajan doprinos u očuvanju naših šuma, … [[Govornik se ne razumije.]] Zakona o šumama, donesenom 1990. godine gdje je upravo i propisano prvi puta ovaj pojam opće korisne funkcije šuma u iznosu 0,07% a prvenstveno je to bilo namijenjeno za financiranje šuma i šumskih zemljišta na području krša odnosno gdje ne gospodarskih šuma nego prvenstveno koje služe u ekološkom odnosno socijalnom smislu. Jer površina krških šuma odnosno krša je oko milijun i 140 tisuća hektara što je otprilike oko 43% znači onih ukupnih površina šuma. U cilju očuvanja, bolje rečeno sprječavanja šuma na području šuma ekonomski šumarski stručnjaci su upravo na temelju provedbe programa gospodarenja šuma došli do spoznaje da bi upravo to plaćanje i bilo potrebno i da se taj iznos zadrži i zakonom iz 2005. godine. i provođenje ove zakonske odredbe, odnosno osiguranje sredstava za gospodarenje šumama, prije svega šumama na kršu, učinjen je značajan iskorak u hrvatskom šumarstvu. Činjenica je da u proteklih 17 godina koliko se prikuplja ovaj porez, odnosno opće korisne funkcije šume, da su podignuta protupožarna zaštita, da je podignuto da su šume na kršu uređene. Znači postoje programi s kojima se gospodari, prema kojima se gospodari na šumama u kršu itd. Za primjer evo 2007. kolega Horvat je nešto rekao o tome. U 2007. je prikupljeno oko 400 milijuna kuna i od toga je u skladu sa Zakonom o šumama i predviđeno da se oko 20% utroši za gospodarenje u privatnim šumama, što je onda otprilike oko 100 milijuna kuna, da je razminiranje potrošeno oko 100 milijuna kuna, da je prema Zakonu o vatrogastvu 5% je uplaćeno, odnosno 20 milijuna za vatrogasne zajednice na području krša i za znanstveno istraživači rad 10 milijuna kuna. Ovim našim prijedlogom proizlazi, odnosno odmah je netko izračunao da je to oko 100 milijuna kuna manje u fond OKFŠ-a odnosno Hrvatskim šumama. Da je stanje u privredi normalno, zasigurno ne bi nitko ni razmišljao o smanjenju ovih davanja. Danas je stanje drugačije. Privreda u današnjem trenutku očekuje svaku pomoć u rasterećenju obaveza, pa i ovih nazovimo 100 milijuna kuna, smanjiti privredi, odnosno gospodarstvu je sigurno veliki iskorak i velika pomoć. Ali isto tako za onog maloga koji ima prihoda od milijun kuna i koji na to isto tako mora platiti te obaveze, a možda je to ta jedna obaveza jedna mjesečna plaća nekog zaposlenog kod toga privatnika ili kod poduzetnika. Svjestan sam da podržavanje ovog prijedloga zakona za 2009. u šumarskoj struci će izazvati različite komentare, jer eto umanjujem prihod Hrvatskim šumama, ali ne pita se jedna druga stvar, da li će Hrvatske šume i od koga će uspjeti naplatiti i onaj preostali dio od 300 milijuna kuna? da li će uopće imati gospodarstvo novaca da to plati? Da li će drvna industrija koja je sada prema samim riječima poduzetnika u drvnoj industriji da su narudžbe pale ispod 50%, što znači umanjenje njihovog prihoda za 50%, kako će se drvna industrija do kraja godine izvući iz te krize? Tko će onda ako drvna industrija ne može, a neće moći plaćati drvne asortimente, tko će onda opet prihodovati Hrvatske šume? Znači, vrtimo se u jednoj spirali koja će na žalost jako loše završiti. Tako da tih nazovimo 100 milijuna, a oni ne će biti 100 milijuna, ako se prihvati ovaj zakon, a vjerojatno po raspravi neće, bi bilo daleko velika pomoć privrednicima. Osobno smatram da nije problem u naplati ovih nazivamo 100 milijuna ili 0,07%, odnosno po ovom prijedlogu ispalo bi 0,0525% za sredstva opće korisnih funkcija šuma, jer Hrvatske šume, odnosno zakonom iz 2005. Zakonom o šumama na žalost su neke stvari predviđene zakonom, a one se na žalost ne izvršavaju pa eto da je Vlada vjerojatno napokon donijela i pred ovaj Sabor što je obavezno sukladno članku 19. Zakona o šumama, donijela prijedlog strategije šumarske politike i strategije, vjerojatno bi na drugačiji način danas razgovarali općenito o opće korisnim funkcijama šuma, odnosno tom porezu. Da li na žalost nismo ga donijeli. Tu šumarsku politiku i strategiju. Obično Vlada se poziva na šumarsku politiku i strategiju iz 2003. godine i na Strategiju razvoja drvne industrije iz 2004. godine, a tamo je osnovno, jer preklapaju se jedne i druga u osnovnom principu, a to je razvoj tržišta između šumarstva i drvene industrije. Na žalost to nije tako, jer da je da ministarstvo i nadležno ministarstvo preferira tržište, onda vjerojatno ne bi za proteklu godinu podijelila konjunkturni asortimenat za u iznosu od 140 tisuća kubika, bez plana proizvodnje. Tako da mislim da ima još nekih stvari u šumarstvu, a prije svega donošenje šumarske politike i strategije, koje je već 3 godine je prošlo od donošenja zakona, već je Hrvatski sabor trebao donijeti, ništa nije donesen. Prema tome, ni ovih 100 milijuna kuna u Hrvatskim šumama ima rezervi počevši od dospjelih dugovanja koja su već o ho ho, koja da su uz normalnu poslovnu politiku trebala biti naplaćena i ne bi bilo problema sa tim novcima. Neću reći ni iznos niti nego … [[Govornik se ne razumije.]] Hvala.
Hvala. Gospodin zastupnik Luka Denona. Izvolite.
Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Bio sam na neki način siguran da smo nakon višemjesečnih neću kazati uvjeravanja, nego pogađanja da li je kriza ili recesija došla u Hrvatsku, nebitno da li je ona uzrokovana neradom ili neznanjem aktualne vlasti u Hrvatskoj ili je to uvezena kriza koja nas je eto zbog sloma financijskog tržišta koje se dogodilo zbog nekakvih hipotekarnih i imaginarnih kredita u Americi, pogodila i Hrvatsku ili ne. eto bio sam siguran da smo nakon one legendarne ili famozne rečenice, da ova zemlja jest ipak u banani, konačno iz vrha HDZ-a došlo priznanje da je kriza zahvatila punom snagom i jednu malu zemlju kao što ili malo gospodarstvo kao što Hrvatska jest i kao što hrvatsko gospodarstvo jest. Ali očito je da kroz ovu današnju raspravu oko jednog malog zakona koji se tiče nekih malih stvari, ali i kod Zakona o proračunu, imam osjećaj da još uvijek nismo sigurni da kriza u Hrvatskoj jeste. I to od onih koji bi trebali kazati da, kriza je ako je; da, imamo mjere kako iz te krize izaći ili barem zaustaviti tu krizu da se ona ne prelije kao tsunami i da nas sve skupa ne pomete i sa političke scene, ali i iz samog gospodarstva prije svega, da ne pomete samo gospodarstvo Hrvatske. Očito je da je ovaj zakon koji se tiče diranje ili smanjenje samo u jednoj godini nekih neporeznih prihoda, bilo onih državnog proračuna, bilo proračuna jedinica lokalne samouprave, evo izazvao je jedan niz rasprava kako je sve to predloženo bi ugrozilo. Čuo sam od predstavnika kluba Hrvatske demokratske zajednice, nema ga, da bi predloženo smanjenje vodne naknade ugrozilo, da bi smanjenje šumskog doprinosa ugrozilo, da bi pokušaj smanjenja komunalnog doprinosa ugrozilo, ali eto kako je već jedne od tih naših predloženih mjera je netko drugi prihvatio, onda to ne bi ugrozilo komoru nego se kaže sada to je nepotrebno. Znam da svaki pokušaj ili svaka isprika da se nešto ne prihvati i da se kaže da to nije dobro je dobra, ali onda je trebalo reći da bi i 25% smanjenja za Gospodarsku komoru također ugrozilo Gospodarsku komoru, a eto u Gospodarskoj komori su to čuli i razumjeli pa eto nisu se doveli u pitanje da se skroz ugroze. Isto tako, čuli smo ovdje da govorimo o posrnulom gospodarstvu. Naravno, ako je gospodarstvo posrnulo onda mu treba pomoći i očekivali smo naravno da će i kroz paket antirecesijskih mjera koji je tako pompozno najavljen, doći do oživljavanja tog posrnulog gospodarstva, a samim tim bi se onda i to "posrnulo građanstvo" odnosno svi mi koji živimo od tog gospodarstva, na neki način bi onda se uspravili i ne bi više bili na koljenima. Od tih mjera odnosno namjera, jer još te mjere nismo vidjeli, jedna od namjera je rasterećenje gospodarstva neporeznim davanjima. E sad čekamo od Ministarstva financija, evo nema čak ni državnog tajnika, ni njega nema, da vidimo koja će to neporezna davanja smanjiti vladajuća stranka da bismo vidjeli kako ćemo probati i gospodarstvu rasterećenjem pomoći da onda više proizvodi i da može investirati i da možemo otvarati nova radna mjesta. Očito je da će ove mjere koje su sada predložene ovim zakonom, zajedno sa onih 17 mjera, antirecesijskih mjera koje su predložili u onih drugih 17 zakona koji se tiču također i gospodarstva, koje se tiču također i tog građanstva na koje se svi volimo pozivati, su sa indignacijom odbijeni. Nemam pojma zašto je to tako, očito je da onda nekako čovjek gubi volju u ovim klupama da bilo što, kad kriza već jest, a očito da jest, predloži i pomogne sa svojim skromnim, malim znanjem da se ta kriza na neki način razriješi ili proba razrješavat jer kriza nije samo kriza za HDZ, kriza je za sve nas. I svi smo pozvani da onda taj teret krize jednako podnesemo i da taj teret krize probamo zajednički na neki način i savladati pa makar ti prijedlozi dolazili i sa one strane koja nije očito dobrodošla u ovom Hrvatskom saboru. Ali ja se nadam da nas neću obeshrabriti. Ima još osim ovih četiri ili pet neporeznih, ima još dosta, 245 neporeznih prihoda pa vjerujem da će upornim inzistiranjem SDP-a da se proba na ovaj način ili na druge načine riješiti da se kriza smanji ili da se proba od te krize da se odlijepimo, da krenemo naprijed, da će ipak se čuti. Jer siguran sam da ovih 25% ne bi ni komora smanjila da nije čula da ovaj prijedlog zakona stoji od 12. mjeseca prošle godine u Hrvatskom saboru i da će doći na raspravu. Siguran sam da će dio ovih mjera, ako ikada ugledamo pod ovom točkom 2. Rasterećenje gospodarstva neporeznim davanjima, dio ovih mjera doći i sa ove prave strane. Zato vjerujem da svaki govor s ove strane doprinosi da ipak dio tih zakona koji će olakšati posrnulom gospodarstvu da se digne iz ove krize, da je uvijek dobrodošao. Zaprepašćujuće je također kada se na smanjenje neporeznih davanja na jednu godinu, u ovoj godini, ne zauvijek, kada se kaže da je to na neki način zadiranje u prihod. To smo čuli da je to zadiranje u prihod Hrvatskih voda, šuma, jedinica lokalne samouprave, kao da ti subjekti ne žive krizu ili oni su u nekoj drugoj zemlji pa ih se kriza ne tiče. Ali isto tako kada smo zadirali u prihod nekih drugih npr. ukidanje 6 postotne plaće, to je zadiranje u prihod. Nismo se brinuli kako ćemo namaknuti to što smo zadirali u prihod, to nas nije bilo briga jer jednostavno mislimo da je to, to nije zadiranje u prihod, to je tako, to mora biti jer eto moramo popuniti rupu u proračunu, nema novaca u proračunu. Sve drugo je zadiranje u prihod, a ovo nije zadiranje u prihod. Ne znam kako bi ja to nazvao znate jer i domaćinstvo funkcionira kao i država. Ako mu zadirete u prihod, on mora negdje namaknuti taj svoj rashod. I onda znate što će napraviti? Neće biti infrastrukturnih programa u obitelji, tako neće biti ni održivi, ako kriza jeste. Jer ćemo najprije morati jest i platiti struju i vodu pa tek onda ćemo ići u neke druge infrastrukturne projekte koji bi trebali u nekim normalnim vremenima biti kao što je Pelješki most, kao što su neki drugi infrastrukturni prihodi. Očito je da nismo još u krizi i da svatko onaj tko kaže s ove strane sabornice da jesmo u krizi, ne govori jednostavno istinu. Jer se ne ponašamo kao da smo u krizi, jer se ponašamo kao da vas se kriza ne tiče, ne dodiruje i da se ona događa u Mađarskoj, a ne u Hrvatskoj jer mjera i bilo kakve namjere da se te mjere provedu, osim eto proračuna koji nije dao odgovor na rješenje te krize u ovoj Hrvatskoj nema. Vi s ove strane sabornice nećete nas obeshrabriti i siguran sam da će pred ovu sabornicu, mada će to biti kasno jer svakim danom, svakim mjesecom što ne reagiramo na tu krizu, teže ćemo i krvavije to platiti negdje na kraju kad se osvijestimo da moramo početi neke stvari rješavati. Hvala lijepo.
Hvala. Gospođa zastupnica Tatjana Šimac-Bonačić. Izvolite.
Hvala lijepo gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Pa evo, ovaj naš zakon je uvjetovan recesijom i predviđa se samo za 2009. godinu. O raspodjeli sredstava, odnosno parafiskalnih sredstava naknada govorila je prije i kolegica Jelaš i vidljivo je da je 42% ukupnog iznosa da se to slijeva u jedinice lokalne samouprave, 33% u izvanproračunske fondove, a u državnu kasu 11% ukupno naplaćene svote ovih neporeznih davanja. Ja bih se zapravo samo vrlo kratko osvrnula na spomeničku rentu, odnosno dio ubranog prihoda koji je strogo namjenska, to su strogo namjenska sredstva. Evo, u Gradu Dubrovniku koji je grad najviše spomeničke kategorije, evidentirano je 523 obveznika plaćanja. Grad tu prihodi negdje oko 3,5 do 4 milijuna kuna. I sad se pitamo gdje se troši taj novac od spomeničke rente? Pitanje rasporeda tih sredstava bi trebalo biti isto tako i temom Odbora za praćenje stanja spomeničke baštine. Naime, gradsko vijeće ga je osnovalo. Međutim, kako tada kad ga je osnovalo, tako i danas nije se nikako sastalo. Pitamo se tko ima uvid u raspodjelu novca prikupljenih od spomeničke rente? Na upit zašto se ne sastaje to povjerenstvo, odnosno taj odbor, predsjednik gradskog vijeća prebacuje lopticu na čelnika tog odbora, a taj čelnik tog odbora ne odgovara jer ne zna. Međutim, bez ovakvih konkretnih odgovora nameće se pitanje da li se stvarno namjenski troše ta sredstva? Jer se dobiva odgovor da se najveći dio sredstava troši za obnovu, odnosno za Zavod za obnovu Dubrovnika, a ostali manji dio se troši prema natječajima, odnosno prema javnim potrebama u kulturi. Moram nešto i dobro reći. Evo grad je da bi ublažio posljedice zimskog perioda, odnosno zimskog lošeg poslovanja, snizio je olakšice za ugostitelje, odnosno rentu sa 10 na 5%, to je pohvala, ali ostaju ostali. Ostalima ostaje ta naknada koju moraju plaćati. A građanima je znači poznato da se 60% ide gradu, 40% ide u državni proračun. Pa bilo je i prijedloga raznih, između ostalog da se dio izdvajanja vraća ka ulaganje u održavanje objekata obveznika plaćanja. Možda bi bilo dobro napraviti i javni natječaj. Na taj način se dobije informacija i mogu se kandidirati ljudi za to. Još bi se zapravo osvrnula vrlo kratko, jer je kolega Maras o tome govorio na gospodarstvo i spomeničku rentu. Spomenička renta je zapravo omča oko vrata hotelijerima, u ovoj godini recesije gospodarstvo očekuje rasterećenja, međutim mi i dalje spomeničkom rentom namećemo omču oko vrata i upravo zbog toga ni naši hotelijeri ne mogu biti konkurentni sa cijenama, a vi znate što se događa u ovoj godini recesije sa turizmom i znate koliko od turizma očekujemo. I na kraju mogu reći da mi u SDP-u smo i ovim mjerama i drugim mjerama, drugim zakonskim mjerama koje smo predlagali pokazali odgovornost prema našim građanima u ovoj godini, godini krize u našoj državi. A što se tiče gospodina kolege koji je govorio o prirezu koji je visok u Gradu Zagrebu, ja isto tako mogu reći da Grad Dubrovnik ima jedan od najvećih prireza, a to je prirez od 15% kolega. Hvala lijepo.
Hvala. Jedan ispravak, gospodin zastupnik Boris Matković.
Zahvaljujem gospodine potpredsjedniče. Ma evo, samo jedan kraći ispravak vezano za spomeničku rentu, vidim da kolegica o tome zaista iscrpno raspravlja. Ne može stajati da se ne zna gdje je spomenička renta, kao što ste naveli. Ta tvrdnja nije točna jer svi gradovi imaju tu spomeničku rentu i to su namjenska sredstva i ako ništa drugo, onda na kraju svake godine kroz godišnji obračun proračuna sva namjenska sredstva koja ulaze kao prihodi znaju se gdje su otišli kao rashod, a tako i spomenička renta i to u svakom i najmanjem detalju kolegice. U svakom najmanjem detalju točno se zna gdje je svaka kuna spomeničke rente otišla i u što je utrošena. Mora se vidjeti. Uz to imate izvatke, imate bilancu, imate sve. Mislim, ako ste ikad radili u gradu i ako znate kako funkcionira jedinica lokalne samouprave, kako funkcionira proračun, onda ne biste tako govorili.
Replika, gospodin zastupnik Krešimir Gulić.
[[Govornik je naknadno uključen.]] da velim kolegici da je postavila pitanje gdje se troši spomenička renta? Pa mislim da evo, imam zakon pred sobom i pripremao sam se za ovu današnju raspravu gdje točno veli. Izričito se propisuje u članku 114. zakonom da se prihod od spomeničke rente može koristiti isključivo za zaštitu i očuvanje kulturnih dobara. Znači zakonom je propisano u članku 114. A što se tiče spomeničke rente, isto tako kolegice, zakon omogućava da jedinica lokalne samouprave može djelomično ili potpuno osloboditi znači plaćanja spomeničke rente, ali mora osigurati znači od nekih drugih izvora tu naknadu od 40%. Znači, ona može biti 3 do 10 kuna po metru četvornom, a možete i čak za neke invalide, branitelje, deficitarna zanimanja itd. možete čak u potpunosti osloboditi. Stoga velim znači mogućnosti ima samo ako ima dobre volje u općinama i gradovima. A što se tiče, rečeni su tu opet nameti, zadirivanje u prihode. Točno je da se to ovim prijedlozima za, evo ulazi se u prihode jedinice lokalnih samouprave, da ponovno ne ponavljam jer prema Zakonu o komunalnom gospodarstvo kojega svi znamo koji smo u jedinicama lokalne samouprave, znamo što se točno tim zakonom utvrdilo i koje se djelatnosti mogu obavljati u jedinicama lokalne samouprave. Znači ne može se ništa drugo financirati iz komunalnog doprinosa ili iz komunalne naknade, nego ono što je propisano točno zakonom. Hvala.
Hvala lijepo kolega. Pa ovako, što se tiče zakona, znam i ja zakon i pročitala jesam, prema tome zakon postoji, međutim praksa je vrlo često drugačija nego što zakon kaže. Upravo zbog toga sam i spomenula i odbor koji postoji, nije se sastajao. A osim toga mi smo u praksi vidjeli dosta netransparentnosti u našoj gradskoj upravi. I upravo zbog toga sam govorila da bi bilo jako dobro da se vide točno namjenska sredstva gdje se troši. Hvala lijepa.
I gospodin zastupnik Slavko Linić. Izvolite.
Zahvaljujem. Gospodine potpredsjedniče, kolegice i kolege. Ja ću pročitati citat iz odgovora Vlade na naš prijedlog. U rujnu 2008. Ministarstvo financija zajedno sa institutom izradilo je registar. Što se sada radi iz istog obrazloženja? Analizira se ekonomski značaj pojedinih poreskih oblika pri čemu se prvenstveno analizira namjena pojedinih prihoda a u kontekstu financiranja određenih investicijskih aktivnosti te njihovog značaja za trenutno i buduće kretanje pojedinih gospodarskih aktivnosti i gospodarskog rasta. Temeljem navedenog izradit će se prijedlog racionalizacije pojednostavljenja cijelog sustava na ovom području a na način da se racionalizacija pojednostavljenja sustava neporeznih prihoda provede na optimalan način u pogledu fiskalnih i gospodarskih učinaka te u pogledu dodatnog rasterećenja građana i gospodarstva. To piše u dokumentu kao odgovor. U rujnu je izrađen registar, danas je travanj. Znači gospodo sedmi mjesec se analizira. Cijeli sustav se analizira jer se procjenjuje nakon registra da smo neracionalni, da previše opterećujemo građane i gospodarstvo i da ako i idemo u racionalizaciju brinut ćemo prvenstveno o razvoju i stopi rasta i brinut ćemo o rasterećenju. To piše u ovom dokumentu. Sad ponovno se vraćamo na krizu. Kako ocjenjujemo krizu u 2009. godini? Ocjenjujemo da u 1. mjesecu već imamo stopu rasta otprilike od minus 2%, procjene se kreću ako nastavimo trendom kako je krenulo da bi mogli preći 4 indeksna poena minusa za ovu godinu. Što to znači? To znači nema investicija. Trebamo se kao kruh boriti za bilo kakvu investiciju, da jednostavno netko ulaže neovisno je li to građanin, je li to mali poduzetnik, je li to neka krupnija investicija. Trebaju nam investitori jer nema gospodarskog rasta ako ne bude … [[Govornik se ne razumije.]] stvoren na vrijeme. To je nešto što smatramo da treba. I od tuda i prijedlog koji smo otprilike i dali da najprije idemo na one doprinose koji nisu porezni a koji su vezani za investicije a to je vodni doprinos, a to je i doprinos komunalni. Znači, krenuti na bilo koji način da se krene u investicije. Potrebne su nam investicije. Jednostavno potrebne. Zatim, idemo na ono osnovno. Bitka za radno mjesto, to nam je prioritet. To je Vladina uzrečica uz jučerašnju raspravu o rebalansu proračuna. Radno mjesto ćemo spašavati ako rasteretimo gospodarstvenike što je moguće većih izdataka i što je veći broj tih izdataka ako ih umanjimo imat ćemo na neki način mogućnost da održimo i radna mjesta i isplatu. To je ono što mi pokušavamo na neki način reći sa ovim našim prijedlogom. A tada dolazimo i do najvećeg zla koje će nam se događati a to je nelikvidnost. Neće se plaćati. Zaista se neće plaćati. Ako se neće gospodo, znate što će se prvo prestati plaćati? Upravo ovaj dio neporeznih prihoda. I mi zato smatramo da bi ovo trebala biti i mjera stimulacije jer država i lokalna sredina smanjuje neporeske prihode, pokušava na neki način poticati da se taj manji iznos plati, pokušavamo govoriti o tome da jednostavno nastojimo ne imati ogroman broj neizvršenih obveza od strane gospodarstva jer tada počinje taksiranje kamata, zateznih kamata, troškova suda i svega onoga što će nam se nagomilati a što će biti teško sutra opraštati. Sve je to činjenica koja nas čeka, koje smo svi mi svjesni. Dapače, mi smo očekivali da će Vlada pored ovog što smo mi predložili jer mi smo samo išli na kako bih rekao ambalažu. Zašto smo išli na ambalažu? Išli smo na ambalažu jer je u ovoj godini trebala naknada poskupiti 33%, to po zakonu je trebalo ići 33%. Evo, Vlada je odustala od toga pa je skoro izvršila onaj naš prijedlog od 50% jer smo mi očekivali 1.1. to kreće, dok se zakon raspravi trebat će smanjiti. Ali pazite, da li je u prošlim dvjema godinama uvedeni nameti za očuvanje okoliša koji se odnose i na elektronički otpad, koji se odnose na auto gume, koji se odnose na bijelu tehniku. Gospodo, mi smo bili dužni se usklađivati sa Europom. Naša tehnologija je zastarjela i mi smo morali masom novih propisa jednostavno pokušati gurati modernizaciju naše industrije. Da li je 2009. godina u kojoj to možemo očekivati? Teško, jednostavno teško. Plaće se neće moći davati. Znači, mi smo očekivali da će Vlada obrnuto razmišljati i na tom području kako privremeno samo za ovu godinu omogućiti toj ja bih rekao ekološkoj loše organiziranoj ili nemodernoj industriji preživljavanje samo da imamo radno mjesto i da imamo plaću. To su otprilike prijedlozi s kojima smo mi pokušali reći da država pokaže da zna intervencijama okrenuti se onima kojima treba, prije svega poduzetnicima i industriji a nakon toga i građanima Hrvatske ako žele nešto uložiti, obnoviti i ako žele i zadnju ušteđevinu utrošiti za poboljšanje svojih životnih uvjeta. A s druge strane, zašto smo dali lokalnu samoupravu? Pa evidentno je da u ovim nametima ili izvinjavam se neporeskim prihodima najveći udio osim fondova ima lokalna sredina, ali moramo znati da ako želimo govoriti o teškom položaju nije u redu da u Rijeci gradonačelnik i vijeće donose odluku o oslobađanju i komunalne naknade što ovdje ne govorimo i komunalnog doprinosa, i spomeničke rente. Čak donose i odluku o smanjenju zakupnina poslovnog prostora. Sve se to donosi kao dio paketa antirecesijskih mjera u gradu Rijeci. 15 kilometara dalje je Opatija. Mi nemamo toga tamo a tamo su hotelijeri, ugostitelji, imamo restorane. Žive, rade, moraju platiti jer tamo vijeće nije donijelo odluku. Da li Vlada može prihvatiti toliku raznolikost i sve prepustiti u godini bitke za radno mjesto da pojedeni vijećnici i gradonačelnici razmišljaju da li ili ne ići sa poticajnim mjerama gospodarstvu. Znači ostaje pitanje da li shvaćamo da gospodarska situacija, kriza zahtjeva intervenciju i da na neki način djelujemo prema svima u sve ovlasti. Znači nitko ne spori, dapače ja velim da svaki gradonačelnik koji je donio ovom podržava ovakav prijedlog. Ali Vladina briga je da li ona može dozvoliti da se netko to može učiniti, a netko ne. Budimo iskreni kada govorimo o gradu i općinama, samo spomenička renta u pitanju, a onda pročitajmo nalaze Državne revizije. Enormni iznosi se nenamjenski koriste, nenamjenski gospodo. Prema tome, i to je nekakva mjera, sve je uredu, znači ako treba čuvati neku kulturnu baštinu treba je očuvati, ali gradovima i općinama treba novac za nešto drugo, pa se ta sredstva koriste i za nešto drugo. Posao Vlade je u ovom trenutku ako ocjenjuje da bitka za radno mjesto prioritet broj jedan da pokuša jednostavno uprosječiti stanje u Hrvatskoj, da svima omogući lakše preživljavanje i borbu za radno mjesto. Prema tome, ne osporavajući samostalnost, dapače pohvaljujući svaki pojedinačne inicijative, ali je neprihvatljivo da obrtnik u Rijeci ima ne samo smanjenje komunalnog doprinosa kako mi predlažemo, nego i komunalne naknade i zakupnine, a 15 kilometara dalje da uplati … [[Govornik se ne razumije.]]
Hvala. Dvije replike, prvi je gospodin zastupnik Željko Jovanović.
Hvala gospodine potpredsjedniče. Kolega Linić govorili ste o primjeru Rijeke pa me to potaknulo da se uključim u ovu raspravu, jer je to najbolji pokazatelj što bi se dogodilo da je u Hrvatskoj na vlasti SDP-ova vlast, zato što bi sa prijedlogom koji danas predlaže SDP a dio je našeg antirecesijskog paketa od 27 mjera, koje je naravno HDZ većina odbila, istovremeno imali i priliku da vidimo kako SDP-ova vlast na lokalnom nivou provodi decentralizaciju mjera koje SDP predlaže na nacionalnom nivou. Dakle, u gradu Rijeci spomenička renta se smanjuje, ali u gradu Rijeci linearno se za 10% smanjuje zakupnina u gradskim prostorima i dodatno 10% za proizvodnu djelatnost, također za 10% se smanjuje i komunalna naknada. I ne samo to, u "3. maju" danas je riječko poglavarstvo otpisalo dug od 7 milijuna kuna. Prema tome, tako rade Socijal-demokrati, tako se ponaša Socijal-demokratska vlast i budući se spominjalo Zagreb ili Rijeka još bih naglasio da u Zagrebu 22% proračuna ide u socijalni program, a drugi grad po socijalnom programu po izdvajanju je Rijeka. Dakle, dva najosjetljivija grada u Hrvatskoj su Zagreb i Rijeka. I podsjetio bih da sve kolege u HDZ-u da je u Rijeci prirez 6,25%.
Odgovor na repliku, gospodin zastupnik Slavko Linić.
Pa želim reći da ono što je za SDP karakteristika da s lokalne razne pokušavamo prenositi to i na centralnu razinu. Slušajući kolege zastupnike pojedine načelnike i gradonačelnike vidimo da i HDZ-ova lokalne sredina u dobrom dijelu je isto donijela takve odluke. Znači žive sa ljudima, žive sa problemima i to je pohvalno. Ali ono što meni nije jasno, to je da kao načelnici i gradonačelnici pokazuju da svojim intervencijama, jer ja polazim, to su intervencije ako se odluke za ovu godinu umanjuju. Kako bih rekao na lokalnoj razini zakoni, gradonačelnici i vijeća interveniraju i idu u korist građana. A na državnoj razini smatramo da to ne treba. A ja smatram kada je kriza mi moramo razmišljati da ne može biti razlike između dva susjedna grda, dvije susjedne općine. I da je to posao centralne vlasti. Zato meni nikada nije jasno da na lokalnoj sredini shvaćamo probleme, pokušavamo ih rješavati, … dignemo državnu razinu i shvaćamo da je to isto problem kao i kod nas, kada više ono što smo učinili na lokalnoj sredini ne radimo na državnoj razini. To je za mene nerazumljivo.
Gospodin zastupnik Krešimir Gulić, replika.
Kolega Liniću moram prije kolegi Jovanoviću reći, ja nisam Socijal-demokrat, ali sam u svojoj općini kolega smanjio ono što ste vi rekli u Rijeci za tri puta više nego kaj ste vi u Rijeci. Pa ne znači da samo vi to radite Socijal-demokrati, da radimo mi HDZ-ovci. To je prvo. Drugo, kolega Liniću prema vašem prijedlogu ovog zakona, niste izračunali, najvjerojatnije niste napravili projekciju, ali ja mislim da bi se ovim prijedlogom zakona prihodi u držanom proračunu i prihodi jedinica lokalne samouprave smanjile za nekoliko milijardi. Ako govorimo o otvaranju radnih mjesta, o čuvanju radnih mjesta pa vi bi time ugrozili na tisuće radnih mjesta. Jer i ti koji rade u Hrvatskim vodama u interesu lokalne samouprave odražavajuće vodotoke i kanale koji rade kod izgradnje naših cesta, kanalizacija, vode i kompletne infrastrukture koje se financira iz ovih mjera koje bi vi ukinuli. Pa ja vam velim da bi na desetke tisuća naših građana ostalo bez posla. ali ono što je bitno upravo ovim bi najviše ugrozili jedinice lokalne samouprave kolega Liniću, jer vodni doprinos kojega ubiraju Hrvatske vode kolega Liniću se investira i on se vraća u gradove i općine i županije, znači u gradove i općine. Vraća se u održavanje kako sam rekao vodotoka, kanala, potoka itd. Znači opet se vraća jedinicama lokalne samouprave, tako da ja mislim da ovaj vaš prijedlog bi bilo bi u svakom slučaju kada govorimo o antirecesijskim mjerama, mislim da bi ugrozio još više bi ljudi ostalo bez posla, a investicije i poduzetnici koji rade na tim poslovima bi ostali bez svog posla.
Odgovor na repliku, zastupnik Slavko Linić.
Kolega, po tome se mi matematički razlikujemo. Ako je kriza, ako su visoki porezi nitko u Hrvatskoj neće investirati. I jednostavno nitko neće investirati, a tada 100% od nule vam je nula. I mi pokušavamo reći, naš posao je da privučemo investitore. I tada 10% od 10 je jedan. I tu se mi razlikujemo. Znači tu nije samo bitka za poduzetnike, bitka za investitora. To je bitka za prihode. Jer prihode nećete ostvariti ako ste u recesijskoj godini u godini krize odbojni sa svojim ogromnim neporeznim prihodima. I to mi velimo, ljudi borimo se za investiciju. Na minus četiri indeks gospodarskog rasta nećete imati investitora, morate ga dodatnim mjerama tražiti. Prema tome, matematika govori zapravo 100% od nule nije ništa, ali 10% od nečega je ipak nešto. I kada želimo dalje reći, već smo rekli, ljudi Hrvatske vode imaju 7 prihoda šest se ne dira, a na jednome se pokušava umanjiti 50%. Samo na jednom. Pogledajte plan Hrvatskih voda. Planirano je 600 milijuna. Ja vam tvrdim da neće ostvariti 400 milijuna. Neće bit investicija. … [[Upadica se ne čuje.]] Ma ljudi, neće biti investicija. Tu vam je odgovor. … [[Upadica se ne čuje.]] Prema tome, malo matematike i pokušajte samo postat svjesni što znači -4 indeks rasta u ovoj godini.
A kako kod te matematike kažu 0 i 0 je 2 boda. Svakom po jedan, a nula, nula. To samo valjda u nogometu. Završni osvrt, predlagateljica gospođa zastupnica Dragica Zgrebec. Izvolite.
Pokušat ću u par minuta. Željela bih u ime kluba SDP-a zahvaliti svima koji su učestvovali u ovoj raspravi koja je bila dobra, sa dodatnim prijedlozima, posebno klubovima koji su podržali ovaj naš prijedlog i dali određene nadopune, kao što je to učinio predstavnik kluba IDS-a. S obzirom da je skinut hitni postupak sa ovog prijedloga, ukoliko on prođe prvo čitanje, moguće je tada i neke od ovih prijedloga prihvatiti odnosno onaj dio koji je kroz ovo vrijeme otkada zakon je u proceduri i do njegove rasprave zapravo i promijenjen, promijeniti odnosno nadopuniti. Meni je drago što ni klub HDZ-a zapravo nije odbio ovaj prijedlog, jer je predstavnik kluba HDZ-a rekao da su oni suglasni sa mišljenjem Vlade. A U mišljenju Vlade se, kao što je to kolega Linić pročitao, kaže da i Vlada analizira i da će poduzeti određene mjere. Mi samo imamo primjedbu zašto Vlada kasni s time. Vlada predugo analizira i presporo vrši određene korekcije u tome. Samo da kažem, od 245 različitih naknada, doprinosa, taksi i slično koje su pobrojane u registru, mi interveniramo u šest. Od tih 245, više od 40% su prihodi lokalnih zajednica. U šest mjera koje mi predlažemo uglavnom se odnose na državu, na javna poduzeća i na državna poduzeća. Na lokalnu samoupravu odnosi se samo dvije naknade koje su zapravo vezane uz investicije, odnosno jedna uz investicije, a druga uz strogo namjenska sredstva i to samo djelomičan prihod ide lokalnoj samoupravi. Kad se govori o vodnom doprinosu, vodni doprinos je jedan od sedam izvora financiranja i odnosi se samo na investiciju. I ono što pokušavamo reći ako nemate investitora, nemate prihoda. Ako nitko neće investirati, nema se kome obračunati vodni doprinos. Jučer smo raspravljali o rebalansu proračuna i u Hrvatskim vodama planiran je vodni doprinos, dakle taj jedan od sedam izvora, sa 580 milijuna kuna. Možete zamisliti kolike bi morale biti investicije da se sakupi 580 milijuna kuna. To je nerealno planiranje. Ali kad idemo pogledati da su se ovi neporezni prihodi samo u dvije godine povećali za 2 i pol puta, onda nas to zaista mora zabrinuti. Samo u dvije godine za 2 i pol puta. I reći ću vam da upravo su Hrvatske vode, ponovit ću to, sa 754 milijuna kuna u 2006. godini, dakle prije donošenja novog zakona i uredbe Vlade o financiranju vodnog gospodarstva, povećali su prihode u 2007. godini na milijardu i 700 milijuna kuna. Gdje će naći uštedu ako se ovo neće ostvariti? Ovo se neće ostvariti ako nema investicija, ne samo ako mi oslobodimo investitore u 2009. godini. Ostvarit će se kroz druge uštede koje moraju imati javna i državna poduzeća. Uštedit će se kroz drugačiji način javnih nabava, kroz bolje natječaje u javnim nabavama itd. Što se tiče ambalaže, pa Vlada je uvidjela da u godini kakva je 2009. upravo onima kojima drastično pada proizvodnja i promet, nije mogla ići sa povećanjem od 33% i rekla je vraćamo se na one naknade koje su bile u 2008. godini. Dakle, nama je drago što je Vlada svjesna, možda i pod utjecajem ovog zakona jer je ona to učinila ovaj mjesec, a mi smo to predložili još u prosincu, početkom prosinca. Spomenička renta. Pa ona ima takav raspon da može biti od 3 kune do 10 kuna. Različito vam donose. Sigurno da jedan Dubrovnik neće moći to raditi sa 3 kune, ali u nekom drugom gradu je 3 kune sasvim dovoljno. Ali to su strogo namjenska sredstva koja se namjenski ne koriste. Možda vi, kolega Guliću i kolega koji je tamo prije govorio, to radite, ali u mnogim jedinicama lokalne samouprave se to ne radi, a mnogima to nije ni dosta. Pogledajte zagrebačke fasade. Godinama su oblijepljene sa ovim reklama jer i na takav način prikupljaju sredstva za obnovu fasada. Pa ne ukidamo, kažemo samo smanjimo u 2009. godini, nešto nećemo u toj godini napraviti kad je takva situacija ako ljudi to ne mogu plaćati. Jedan mali hotelijer je neki dan izjavio da on za svoj mali hotel plaća godišnje 660 tisuća kuna za spomeničku rentu. A što ako neće imati gostiju ove godine, odakle će to platiti? Imamo komunalni doprinos, isto kao i vodni doprinos. Ako nemate investitora, nemate komunalne doprinose. To vam nije kontinuirani prihod. Kontinuirani prihod vam je komunalna naknada. Komunalni doprinos ćete naplatiti samo ako se odlučite da ga naplatite investitoru, a naplatit ćete i onome tko gradi kuću i onome tko gradi pogon i onome tko gradi vilu. Vi ćete i dalje odlučivati koliko ćete kome naplatiti, ali mi predlažemo da u onim gabaritima koji se kreću od minimalnog do maksimalnoga, maksimalnih 180 kuna po kubičnom metru imaju samo dva grada u Hrvatskoj, Zagreb i Dubrovnik, ćete to učiniti. Ali vi ćete to možda učiniti, netko drugi neće. Evo kolega Linić je rekao… … [[Upadica se ne čuje.]] Ma nemojte vi meni pričati. Država ima pravo intervenirati u svaki zakon. Sve europske države i sve normalne države u krizi se tako ponašaju. Ne možemo reći da ćemo ne znam što raditi kad nemamo novaca. Mi se danas više ne smijemo ni zaduživati preko mjere, nego samo ono što je minimum što moramo. Što se tiče doprinosa za šume, tu također mi zapravo i ne znamo koliko se namjenski ovaj doprinos koristi. I nije pravedno kako se plaća. Oni koji ostvaruju možda najmanju dobit, plaćaju najviše jer imaju veliki ukupni prihod. Prema tome, mislim da je i Vlada svjesna ovoga problema i da u mišljenju Vlade kojim odbija ovaj prijedlog zapravo ga odbija samo iz onog razloga što dolazi iz oporbenih klupa. Mi se nadamo da će do drugog rebalansa proračuna, za koji na žalost vjerujemo da će morati biti vrlo skoro da će doći i sa takvim zakonom, onda ćemo ga mi sigurno podržati za razliku od vas kolege koji sada ovako kritički o njemu govorite, daleko kritičnije nego što je to Vlada rekla u svome mišljenju. Hvala vam lijepa.
Hvala. Zaključujem raspravu. Prekidam sjednicu. Nastavak sutra u 10 sati sa Prijedlogom zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, predlagatelj je gospodin zastupnik Dragutin Lesar. Drugu, Prijedlog zaključka o trgovačkim društvima od posebnog državnog interesa, predlagatelj je Klub zastupnika HNS-a, pa onda Prijedlog zakona o izmjenama Zakona o kulturnim vijećima, pa izmjene i dopune Zakona o lijekovima i tako dalje.
Prelazimo na Prijedlog zakona o oslobađanju plaćanja određenih neporeznih prihoda u 2009. godini. Ovo je bilo prvo čitanje, P.Z. br. 218, predlagatelj: Klub zastupnika SDP-a. Rasprava je zaključena. Dajem na glasovanje zaključak sukladan prijedlozima saborskih radnih tijela i mišljenju Vlade Republike Hrvatske koji glasi: "Ne prihvaća se Prijedlog zakona o oslobađanju određenih neporeznih prihoda u 2009. godini." Molim, uključimo se i glasujmo. Rezultat? Ovaj predloženi zaključak je prihvaćen većinom glasova sa 78 glasova za, 5 suzdržanih i 49 protiv. Dame i gospodo zastupnice i zastupnici. Nastavljamo sa sjednicom. Prelazimo na točku dnevnog reda. - Prijedlog zakona o izmjenama i dopunama Zakona o obveznim odnosima, prvo čitanje, P.Z. br. 250 Predlagatelj: zastupnik Dragutin Lesar Predlagatelj je zastupnik Dragutin Lesar a kod donošenja ovog zakona primjenjuju se odredbe poslovnika koje se odnose na prvo čitanje zakona. Prijedlog akta primili ste poštom. Vlada je dostavila mišljenje. Raspravu su proveli Odbor za zakonodavstvo i Odbor za pravosuđe. Izvješća ste primili na sjednici. Želi li predstavnik predlagatelja dodatno obrazložiti? Da. Gospodin Dragutin Lesar predlagatelj ovog zakona. Izvolite.