59. Vládní návrh zákona o výrobcích s ukončenou životností /sněmovní tisk 677/ - prvé čtení Ještě než udělím slovo, aby se pan ministr životního prostředí Richard Brabec ujal svého úvodního slova za vládu České republiky, požádám paní poslankyni Janu Krutákovou, která je zpravodajku pro prvé čtení, aby zaujala svoje místo u stolku zpravodajů. Pane ministře, jakmile se atmosféra zklidní a bude tady dostatečně nízká hladina hluku... Tak. Prosím, pane ministře, máte slovo.
Děkuji, pane předsedající, že jste se mi snažil ze všech sil vytvořit příjemnou atmosféru. Já doufám, že to aspoň deset vteřin vydrží. Ještě jednou vám děkuji za předchozí hlasování, kolegyně, kolegové. Návrh zákona, který teď předkládám, je dvojčetem, nebo vlastně jedním z trojčat, protože ten čtvrtý zákon je změnový a ten poslední bude za chvilku návrh zákona o obalech. Návrh zákona o výrobcích s ukončenou životností si klade za cíl především zajistit vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zdraví lidí před negativními dopady odpadů z vybraných výrobků. Vybranými výrobky, kterých se navrhovaná právní úprava týká, jsou především elektrická a elektronická zařízení, takzvané elektrozařízení, baterie a akumulátory, pneumatiky a případně vozidla. Vy všichni určitě znáte i ze své dosavadní praxe nebo ze zkušeností, že je celá řada míst, sběrných míst, kde můžete právě odložit elektrozařízení, staré elektrozařízení, tedy baterie, akumulátory, případně pneumatiky, i kde můžete tedy odložit vozidla, pokud doslouží svůj život, i když ta neodkládáme tak často. Účelem nové právní úpravy je tedy komplexně upravit problematiku vybraných výrobků, a to od jejich výroby a uvedení na trh až po jejich zpracování a po okamžik, kdy se staly odpadem. To jsou takzvané výrobky s ukončenou životností. Návrh transponuje celou řadu předpisů Evropské unie, včetně nejnovějších unijních předpisů z takzvaného oběhového balíčku, a také v plném rozsahu nahradí úpravu výrobků s ukončenou životností obsaženou v platném zákoně o odpadech a o změně některých dalších zákonů, kdy úprava v zákoně o odpadech se postupem času stala značně komplikovanou, a vyčlenění pravidel pro nakládání s výrobky s ukončenou životností do samostatného zákona vychází také z usnesení vlády ve věci takzvaného ekoauditu, protože se prostě ukázalo, že začlenění této velmi specifické kategorie do zákona o odpadech velmi často vyvolalo situaci, kdy bylo potřeba novelizovat zákon o odpadech, který už byl mnohokrát novelizován právě z důvodu toho, že jsou velké změny i v Evropě z hlediska právě výrobků s ukončenou životností. Hlavními změnami oproti platné úpravě jsou: Sjednocení a komplexní úprava pravidel pro vznik a fungování takzvaných kolektivních systémů, které v současnosti zejména v oblasti elektrozařízení jsou nedostatečné´. Dále nově zavádí koncept takzvaného zjednodušeného odpadového režimu, a to nahradí pravidlo upravené v dosavadním zákoně o odpadech, podle něhož se zpětně odebraný výrobek stává odpadem až ve chvíli předání osobě oprávněné k jeho využití nebo odstranění. [[(10.40 hodin)]] Dále, a to už jsem zmiňoval, to pro mě úplně nejklíčovější je slůvko ekomodulace. Zatím se tam skrývá pod jedním nenápadným odstavečkem, ale skrývá se tam proto, že to je slovo nové, a skrývá v sobě něco, na čem teď usilovně pracují všechny evropské země - výrobci, vědci, samozřejmě úředníci - společně, a to je princip, kdy by měl daleko více finančně, ať jsou pozitivně, nebo naopak negativně, tedy znevýhodněním finančním zatížením, zohlednit dopad výrobků na životní prostředí při určování výše peněžního příspěvku provozovatelem kolektivního systému pro určitý výrobek nebo typ výrobku. Ten peněžní příspěvek je hrazen výrobcem, to už dneska platí, za účelem zajištění povinnosti zpětného odběru. Respektive když si kupujete nějaký výrobek, tak v jeho ceně už platíte určitý poplatek za to, že výrobce v rámci rozšířené odpovědnosti výrobce, tzn. EPR, což je evropský princip, bere odpovědnost za osud toho výrobku až do okamžiku ukončení jeho životnosti, a tedy i možnost právě zpětného odběru a následné recyklace. Ta je zrovna u elektrozařízení, akumulátorů a pneumatik celkem jednoznačná a daří se nám zvyšovat podíly zpětného odběru elektrozařízení, akumulátorů a pneumatik čím dál lépe. Zvyšují se požadavky na základní parametry sítí míst zpětného odběru pro odpadní elektrozařízení, odpadní baterie a akumulátory. Nově je stanovena také povinnost vytvořit jedno veřejné místo zpětného odběru na určitý počet obyvatel vyššího územního samosprávního celku. Je totiž prokázáno stejně jako u těch kontejnerů, že čím víc těchto míst je, tím větší je šance, že tam lidé opravdu přinesou staré elektrozařízení, akumulátory, baterie, popřípadě pneumatiky. Návrh zákona také přenáší cíle zpětného odběru přímo na jednotlivé výrobce elektrozařízení, resp. provozovatele kolektivních systémů tak, aby měli povinnost zajistit směrnicí požadovanou... [[Poslanci Chvojkovi spadl notebook.]] Jsem viděl některé šokované kolegy, těm z toho padají počítače... Požadovanou minimální úroveň zpětného odběru odpadních elektrozařízení, a Česká republika nebyla tak vystavena riziku nesplnění svého závazného cíle. Opět bych si tady dovolil, kolegyně, kolegové, v závěru zdůraznit, že i tento návrh zákona byl schválen a podporu mu vyjádřili klíčoví partneři z hlediska přechodu na oběhové hospodářství, tedy zástupci Svazu měst a obcí, zástupci Svazu průmyslu, Hospodářské komory a Ministerstva průmyslu a obchodu. Děkuji za pozornost.
Tak. Já děkuji panu ministrovi životního prostředí. Je velmi shovívavý ke kolegům a kolegyním, protože jsem měl co dělat, abych ho nepřerušil kvůli hladině hluku, kterou tvořili i někteří předsedové poslaneckých klubů. Nyní tedy požádám zpravodajku pro prvé čtení paní poslankyni Janu Krutákovou, aby se ujala své zpravodajské zpráva. A než ji udělím slovo, znovu požádám sněmovnu o klid! Pokud diskutujete jiné téma, než je tisk 677, tak zásadně v předsálí! Ještě chviličku, paní zpravodajko. Děkuji. Máte slovo.
Děkuji za slovo, pane předsedající. Dovolte mi, vážení kolegové a kolegyně, abych vás seznámila se zpravodajskou zprávou k předkládanému zákonu. Ministerstvo životního prostředí spolu s Ministerstvem průmyslu a obchodu na základě plánu legislativních prací vlády na rok 2019 předkládají vládě k projednání návrh zákona o vybraných výrobcích s ukončenou životností. Navrhovaný zákon je jedním ze čtyř současně předkládaných zákonů nově upravujících problematiku odpadového hospodářství. S ohledem na nezbytnost provedení transpozice nových evropských předpisů a dále výše uvedenou nepřehlednost stávajícího předpisu je dána potřeba zcela nové koncepce i detailní úpravy problematiky odpadového hospodářství. Vyčlenění pravidel pro nakládání s výrobky s ukončenou životností do samotného zákona vychází také z materiálu Návrhy na řešení opatření k posílení konkurenceschopnosti a rozvoje podnikání v České republice s ohledem na ochrany životního prostředí, takzvaného ekoauditu, a který je cílený na zjednodušení environmentální legislativy, resp. na snížení administrativní náročnosti procesů spojených s ochranou životního prostředí. Důvodem pro vytvoření dvou samostatných předpisů není jen snaha o zpřehlednění právní úpravy, ale také důvody praktické. V prvé řadě jsou to specifika problematiky výrobků s ukončenou životností, která se v mnoha ohledech vymyká systematice základního odpadového režimu. Dalším praktickým důvodem je skutečnost, že směrnice EU týkající se výrobků s ukončenou životností jsou velmi často novelizovány a pro provedení jejich transpozice dosud musel být vždy novelizován celý zákon o odpadech, i když se změny týkaly pouze části zákona upravující výrobky s ukončenou životností. Účelem nové právní úpravy je komplexně upravit problematiku vybraných výrobků v celém jejich životním cyklu, tedy od jejich výroby a uvedení na trh až po jejich zpracování poté, kdy se staly odpadem. Předmětem úpravy navrhovaného zákona je tedy regulace obsahu nebezpečných látek ve vybraných výrobcích, prevence vzniku odpadu z vybraných výrobků, regulovaný zpětný odběr či sběr výrobků s ukončenou životností s cílem zajistit co největší podíl jejich opětovného použití a recyklace a zvláštní pravidla pro nakládání s výrobky s ukončenou životností včetně jejich využití a odstranění. Navrhovaný zákon rovněž do značné míry sjednocuje a komplexně upravuje pravidla pro vznik a fungování kolektivních systémů, která jsou v současnosti zejména v oblasti elektrozařízení zcela nedostatečná. Cílem předkládaného návrhu zákona je především zajištění vysoké úrovně ochrany životního prostředí a zdraví lidí před negativními dopady odpadů z vybraných výrobků, a to v souladu s příslušnými předpisy EU. Zákon o vybraných výrobcích s ukončenou životností má ve vztahu k novému předkládanému zákonu o odpadech postavení zvláštní právní normy, která se použije přednostně. Zákon o odpadech jako obecná právní norma bude aplikován subsidiárně, to je nestanoví-li zákon o vybraných výrobcích s ukončenou životností jinak. Do české legislativy se zavádí princip ekomodulace, čili zohlednění opakované použitelnosti obalu, jeho recyklovatelnosti či obsahu nebezpečných látek. Od ní se bude nově odvíjet poplatek výrobců a dodavatelů za uvedení vybraných výrobků na trh. Menší opravitelnost nebo recyklovatelnost výrobku bude mít za následek vyšší cenu za jeho využití či odstranění, a naopak. Cílem tohoto nástroje je tedy ekonomické znevýhodnění výrobků s vyššími environmentálními dopady za účelem jejich eliminace na trhu na úkor výrobků s vlastnostmi pro životní prostředí příznivějšími. Předloha má dále přinést do obcí více míst zpětného odběru výrobku a zavádí povinnost uvedení recyklačního poplatku na účtenkách a fakturách pro přehlednost spotřebitelů o ceně recyklace jimi zakoupeného zboží. Rovněž se stanovují sankce za přestupky. Tolik tedy moje zpravodajská zpráva k předkládané legislativě. Děkuji za pozornost.
Děkuji paní zpravodajce paní poslankyni Janě Krutákové. Otevírám obecnou rozpravu. Prvním přihlášeným je pan poslanec Elfmark. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Tak já děkuji za slovo, pane místopředsedo. Kolegyně, kolegové, já bych tedy chtěl u tohoto zákony u výrobků s ukončenou životností vzpomenout tři body, které určitě budou třecí plochou ve všech výborech, nebo minimálně v životním prostředí. První bod se týká - jako nejvýznamnější část se mi jeví správné nastavení podmínek pro zpracování elektroodpadu, týká se elektroodpadu. V současné době je vydáno více než 200 povolení pro zpracování elektroodpadu. Nicméně v souladu s platnými českými standardy vycházejícími z evropských standardů zpracovává elektroodpad pouze dvanáct subjektů. To má tři zásadní dopady. Prvním je, že těchto dvanáct zpracovatelů má vyšší náklady spojené s dodržováním standardů a s tím spojenými investicemi do nejnovějších technologií. A druhý faktor je, že ostatní zpracovatelé nedosahují nesprávným způsobem zpracovávání potřebné kvality materiálových výstupů, čímž dochází doslova k vyhazování cenných surovin oknem, kdy se potom musí do ČR draze dovážet. Řešení vidím v zákonném nastavení povinné certifikace všech zpracovatelů elektroodpadů v souladu s platnými ČSN normami. [[(10.50 hodin)]] Druhý bod je dostupnost sběrné sítě pro spotřebitele. Pan ministr to ve své úvodní řeči krátce vzpomenul, ale dle současně platné zákonné úpravy musí každý výrobce elektrozařízení prostřednictvím kolektivního systému mít smluvně zajištěno sběrné místo, a to v každé obci nad 2 tisíce obyvatel. Nový zákon však v tomto bodě ustoupil tlaku kolektivních systémů, které nedisponují dostatečnou sběrnou sítí a prosazují vytvoření místa pro zpětný odběr pouze na každých 10 tisíc obyvatel v každém kraji. V praxi to znamená, že kolektivnímu systému stačí pouze vytvoření sběrného místa v největších městech kraje, tak aby splnil podmínku jedno sběrné místo pro 10 tisíc obyvatel, a nic ho dále nenutí vytvářet sběrnou síť i v menších obcích. Řešením tohoto bodu je ponechat současné zákonné úpravy, které byly do této podoby upraveny v roce 2014. Jako poslední bod, na který bych chtěl upozornit, je stanovení jednotných podmínek pro provozování kolektivního systému. Návrh zákona některé aspekty řeší, ale bohužel ne v celé šíři, a to může mít negativní vliv na další vývoj zpětného odběru. Hlavním problémem současné právní úpravy je skutečnost, že zákon fakticky neumožňuje kontrolu kolektivních systémů. To se projevuje naprosto rozdílným přístupem k plnění povinností výrobců jednotlivými kolektivními systémy a má to potom dále významný dopad do nákladů jednotlivých systémů. Na závěr bych chtěl tak jako u předchozího bodu navrhnout prodloužení projednání tohoto bodu ve sněmovních výborech o 20 dní. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Elfmarkovi, který byl jediný řádně přihlášený do rozpravy. Ptám se, kdo se hlásí z místa. Pan poslanec Jan Zahradník. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Vážený pane místopředsedo, děkuji za slovo. Já bych chtěl vyjádřit stanovisko ODS. My také podpoříme propuštění tohoto zákona do druhého čtení. Myslíme si, že ten zákon vlastně nějakým způsobem je předmětem dohody mezi těmi provozovateli kolektivních systémů, mezi výrobci těch výrobků, na které se tento zákon vztahuje, takže tady si myslím, že bude jednodušší dohoda, nežli by se třeba rýsovalo u těch obalů nebo u toho předchozího zákona. To, co říkal kolega Elfmark, si myslím, že je věc, která si zaslouží diskusi. My jsme právě v tom roce 2014 navrhli zjemnění sítě pro sběr, kde myslím, že limit byl dokonce 2 tisíce obyvatel, který byl měl zajistit místo sběru, zpětného odběru výrobků s ukončenou životností v oblasti elektroniky. Myslím si, že tady by asi bylo možné si udělat určitou dohodu a vzájemně si ty návrhy podpořit. Čili ODS podpoří postup do druhého čtení. Děkuji za pozornost.
Děkuji panu poslanci Janu Zahradníkovi. Ptám se, kdo se hlásí ještě z místa. Prosím, pane poslanče, máte slovo.
Děkuji za slovo. Já bych také chtěl vyjádřit podporu tomuto návrhu za klub SPD. Velmi mě potěšilo, že z úst paní zpravodajky jsem slyšel pojem opravitelnost. Opravitelnost, to je jedna z věcí, která si myslím, že poslední dobou velice byla vytěsněna konzumním způsobem výroby a vůbec spotřebou veškerých výrobků, a přitom v rámci ekologického a vůbec životního prostředí je to velmi důležitý pojem. Jednak opravitelnost a jednak, jestliže se tady hovoří o ukončené životnosti, tak vlastně podpora prodloužení životnosti těchto výrobků, jejich opravitelnosti, by měla být velmi důslednou součástí toho zákona. Máme tady možnost formou repase prodloužit některé výrobky a zvlášť u elektrovýrobků je to vyloženě nabízející se způsob. My tento zákon podporujeme do dalšího čtení a budu velmi rád, pokud se garanční výbor právě touto otázkou opravitelnosti výrobků bude zabývat. Děkuji.
Děkuji panu poslanci Pavlu Jelínkovi za jeho vystoupení a ptám se ještě jednou, jestli se někdo hlásí z místa. Pokud tomu tak není, rozpravu končím a ptám se na závěrečná slova. Pan ministr nemá zájem o závěrečné slovo a paní zpravodajka také nemá zájem. Konstatuji, že v rozpravě nepadl žádný návrh na vrácení ani na zamítnutí předloženého návrhu a můžeme se zabývat návrhem na přikázání výborům k projednání. Organizační výbor navrhl přikázat předložený návrh k projednání výboru pro životní prostředí jako výboru garančnímu. Navrhuje někdo jiný garanční výbor? Není tomu tak. Já zagonguji vzhledem k tomu, že jsem požádal hlučící kolegy, aby hovory předsunuli do předsálí. Chvilku posečkám. Odhlásím vás a požádám vás o novou registraci. Prosím, přihlaste se svými identifikačními kartami. Jakmile se ustálí počet přihlášených, rozhodneme o návrhu, aby garančním výborem pro projednání tisku 677 byl výbor pro životní prostředí. Rozhodujeme v hlasování číslo 183, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování pořadové číslo 183, z přítomných 141 poslance pro 141, proti nikdo. Návrh byl přijat. Konstatuji, že tento návrh byl přikázán k projednání výboru pro životní prostředí jako výboru garančnímu. Organizační výbor nenavrhl přikázat tento návrh dalším výborům. Hlásí se pan kolega Adamec. Prosím, pane poslanče.
Děkuji, vážený pane předsedající. Kolegyně, kolegové, já bych navrhl přidělit tento návrh zákona hospodářskému výboru, i u těch dvou zbývajících tisků, aby celý ten balíček byl projednáván v hospodářském výboru, protože se skutečně jedná o věci, které mají přímou souvislost s ekonomikou naší země, takže prosím, abyste mě podpořili. Děkuji.
Děkuji. Další návrh?
Děkuji za slovo. Já bych navázal na pana kolegu. Já bych to samé navrhl, aby to bylo přikázáno výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj, tak aby to šlo komplet celé jako balíček, všechny ty čtyři zákony.
Ano, čili stejně jako v předchozím bodě. Budeme hlasovat o návrhu na přikázání výboru hospodářskému a výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj. Nejdříve hospodářský výbor. Zahájil jsem hlasování číslo 184 a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 184, z přítomných 142 pro 139, proti nikdo. Návrh byl přijat. Nyní budeme hlasovat o výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj v hlasování číslo 185, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 185, z přítomných 142 pro 134, proti nikdo. Tento návrh byl také přijat. Ještě padl v rozpravě návrh na prodloužení lhůty k projednání o 20 dnů. O tom rozhodneme v hlasování číslo 186, které jsem zahájil, a ptám se, kdo je pro. Kdo je proti? Děkuji vám. Hlasování číslo 186, z přítomných 143 pro 96, proti nikdo. I tento návrh byl přijat. Konstatuji, že tento návrh byl dále přikázán výboru hospodářskému a výboru pro veřejnou správu a regionální rozvoj a lhůta k projednání je stanovena na 80, tedy o 20 dnů delší. Děkuji panu ministru životního prostředí Richardu Brabcovi, děkuji paní zpravodajce a končím bod 59. Zároveň předám řízení schůze.
Pěkné dopoledne. Nyní se budeme věnovat bodu číslo