Vážený pane prezidente Ukrajiny Volodymyre Zelenskyj, vážená paní předsedkyně Poslanecké sněmovny, vážený pane premiére, vážené senátorky a senátoři, vážené poslankyně a poslanci, vážený pane velvyslanče Ukrajiny, vážené dámy, vážení pánové, vážení posluchači a diváci, je mi ctí, že jako předseda českého Senátu mohu zahájit sledování společného vystoupení prezidenta Ukrajiny Volodymyra Zelenského před oběma komorami českého Parlamentu. Zároveň si troufám říci, že jsou to obyvatelé České republiky a také český Parlament, kteří velmi dobře rozumí tomu, co na Ukrajině prožíváte, jak trpíte. My máme období v české historii, ať je to Mnichovská dohoda v roce 1938, nebo okupace vojsky Varšavské smlouvy v čele se Sovětskou armádou v roce 1968, které nám umožňují to, abychom měli sílu a motivaci vás silně podporovat, cítit s vámi a být s vámi solidární. Jsou to skoro čtyři měsíce, kdy ruský agresor vstoupil bez pozvání na území Ukrajiny. Český Senát reagoval okamžitě, 25. února jsme přijali první usnesení a svými usneseními podporujeme vás Ukrajince, váš hrdinný odpor, kontinuálně. Také jsme vás na Ukrajině navštívili. Navštívil jsem nejen Kyjev, ale i Buču, viděli jsme tam masový hrob a viděli jsme zničenou infrastrukturu v Irpini nebo Borodjance společně s prvním místopředsedou Senátu Jiřím Růžičkou a s předsedou výboru pro zahraniční věci, obranu a bezpečnost Pavlem Fischerem. My víme, jak to u vás vypadá, a máme očité informace, informace očitých svědků. Proto bych chtěl vaši odvahu osobní i odvahu a hrdinství vašeho lidu velmi ocenit. Ale když někoho oceňujete, je potřeba ho oceňovat nejen slovy, ale také činy, a já jsem hrdý na české obyvatele a chci jim za to poděkovat, jakou podporu poskytují, humanitární podporu lidem, kteří z Ukrajiny přicházejí sem k nám, i podporu finanční, která potom umožňuje vás zásobovat zbraněmi. Jsem hrdý na český Parlament a jsem hrdý na českou vládu, která podporuje Ukrajinu v jejím hrdinném boji. My si uvědomujeme, že nebojujete jenom za svoji územní celistvost, za svoji svobodu a za svoji nezávislost, ale že bojujete za celý civilizovaný a svobodný svět. Velmi si toho vážíme, a proto vás i činy budeme podporovat, a jsem rád, že jedním z těch činů je i vaše dnešní vystoupení před oběma komorami českého Parlamentu. Jsem velmi rád, že nyní mohu předat slovo své kolegyni, předsedkyni Poslanecké sněmovny Markétě Pekarové Adamové.
Vážený pane předsedo, děkuji za vaše úvodní slovo. Vážený pane prezidente, vážení členové vlády, vážený pane velvyslanče, kterého tady vítám zvlášť ráda po čase, vážené poslankyně, poslanci, senátorky, senátoři, vážení spoluobčané. Je to, jak již zaznělo, mnohem více než sto dní, co jsme se zde na půdě českého Parlamentu sešli v první den brutální agrese proti Ukrajině, kterou Ruská federace vede, abychom jednomyslně přijali usnesení, které tento barbarský akt jednoznačně odsoudilo. Všichni jsme tehdy chápali, že naplno propukl boj, který dlouho bobtnal, mezi svobodou a zvůlí, mezi civilizací a barbarstvím, mezi pravdou a lží. To, co se nyní děje na Ukrajině, skutečně není běžná válka. Denně slyšíme, čeho se tam agresoři dopouštějí, od zabíjení civilistů a vraždění dětí, ničení nemocnic, škol a další infrastruktury, záměrné ničení zásob obilí, které hrozí vyvolat hlad v řadě zemí, vyhánění a násilné přesuny obyvatel. To není nic jiného než projevy terorismu. Já si dovolím dle mého názoru tyto akty nazvat pravými jmény. To, čeho se Rusko na Ukrajině dopouští, považuji za státní terorismus. Každá doba má své válečné zločince, ale také své hrdiny, kteří svým příkladem vedou národy k vítězství i navzdory pochybovačům. A myslím, že vy, pane prezidente Zelenskyj, jste se takovým vůdcem stal. Za to vám upřímně děkuji a jsem ráda, že vás dnes mohu přivítat jménem svým i jménem svých kolegyň a kolegů zde v Poslanecké sněmovně aspoň takto na dálku. Dříve, než si vyslechneme vaše poselství, bych však ráda předala slovo i panu předsedovi vlády Petru Fialovi, který krátce shrne postoj české vlády vůči ruské agresi na Ukrajině. Pane premiére, prosím o vaše vystoupení.
Vážený pane prezidente Zelenskyj, vážený pane předsedo, paní předsedkyně, paní senátorky, páni senátoři, paní poslankyně, páni poslanci, Excelence, dámy a pánové. Není příliš obvyklé, aby na půdě našeho Parlamentu vystupovaly s projevem hlavy cizích států, a je zcela výjimečné, aby se tak dělo prostřednictvím on-line přenosu. Tato doba je ale neobvyklá a je svým způsobem výjimečná. Evropa čelí po desítkách let opět válce. I naše země je touto ruskou agresí zasažena, zejména nepřímo, ale vyžádala si už také dvě oběti mezi našimi spoluobčany, kteří se rozhodli Ukrajině osobně pomoci. Důsledky války už také nyní pociťují všichni občané naší republiky a je jasné, že pokud se nepodaří agresora zastavit na Ukrajině, na řadě budou další země - Pobaltí, střední Evropa - a důsledky války by byly pro naši zemi ještě horší. Za pár minut tady k nám promluví prezident Ukrajiny Volodymyr Zelenskyj, muž, který byl demokraticky zvolen svými spoluobčany, aby pomohl dalšímu rozkvětu svojí země, muž, který byl ale krutými okolnostmi donucen obléct si uniformu a postavit se do čela boje, aby ochránil Ukrajinu před fyzickým i morálním zničením. Těžko si někdo z nás dovede představit, jaké situace je nucen v těchto dnech řešit. I jeho vystoupení zde na půdě Parlamentu České republiky bude vystoupením člověka, jenž bojuje a jenž potřebuje pomoct, protože bojuje nejenom za sebe, ale i za nás. To mějme prosím na paměti. S prezidentem Zelenským a jeho spolupracovníky jsme v pravidelném kontaktu. Řešíme spolu na velmi pracovní úrovni nejenom dodávky zbraní a naši podporu Ukrajině na mezinárodních fórech, ale také pomoc ukrajinským válečným uprchlíkům, kteří našli dočasný domov v České republice. Je tedy namístě krátce zrekapitulovat témata, jež se vztahů mezi Českou republikou a Ukrajinou v posledních třech měsících týkají. Sami víte, že naše republika udělila za prvních sto dní této strašné války dočasnou ochranu více než 360 tisícům Ukrajinců, přičemž téměř tři čtvrtiny dospělých uprchlíků tvoří ženy, které k nám většinou přišly se svými malými dětmi. Tyto děti pak tvoří 40 % všech u nás zaregistrovaných uprchlíků. Těžko nalezneme jiný symbol toho, že jde o uprchlíky před válkou. Jejich otcové a manželé zůstali na Ukrajině, aby bránili svoji zemi proti ruským útočníkům. Naše statistiky také ukazují, že na začátku června si přes 64 tisíc ukrajinských uprchlíků našlo práci, a tedy na daních a odvodech už pomáhají přispívat na pomoc a péči, které se jim od nás dostává, přičemž toto číslo každý den narůstá. Tito lidé opravdu nechtějí být závislí na našem sociálním systému, ale naopak chtějí naší zemi a jejím občanům vrátit to, že je přijala a poskytla jim bezpečí. Je třeba si to připomínat a společně čelit útokům proti této lidské solidaritě, jichž se bohužel dopouštějí i někteří významní politici. A je třeba poděkovat všem našim občanům, kteří se o to zasloužili, kteří pomáhali nejenom penězi, ale i osobním nasazením. V bezprecedentní migrační vlně k nám přicházelo denně až 17 tisíc uprchlíků. Nešlo všechno hladce, ale zvládli jsme to snad nejlépe v Evropě, a já bych rád z tohoto místa ještě jednou našim spoluobčanům poděkoval. Samostatnou kapitolu našich vztahů tvoří přímá pomoc dodávaná Českou republikou. To, co Ukrajina potřebovala a potřebuje i nadále, jsou zbraně. Bez nich by nebyla schopna se té obrovské ruské převaze ubránit. Rád bych připomněl, že naše první dodávky byly dohodnuty ještě těsně před začátkem války. Od té doby jde o široké spektrum zbraní a materiálu, od ručních zbraní přes dělostřelecké granáty, přenosné rakety, těžkou techniku, výstroj, balistickou ochranu nebo optický materiál. Naše spolupráce v této oblasti je velmi komplexní, ale vzhledem k okolnostem je pochopitelně v důvěrném režimu, a proto o podrobnostech tady nemohu mluvit. Ale co bych chtěl zdůraznit, co bych chtěl ještě připomenout, je zcela unikátní iniciativa českých občanů, kteří sami vybírají finance na nákup zbraní a vojenského materiálu a posílají je přímo ruské ambasádě... promiňte, ukrajinské ambasádě v Praze. Další miliardy korun plynou na podporu Ukrajiny prostřednictvím celé řady humanitárních a charitativních organizací - za všechny bych rád třeba zmínil Člověka v tísni - a všem, kteří takto organizují a pomáhají, patří naše hluboké poděkování a uznání. Další kapitolou, kterou se Česká republika snaží ve prospěch Ukrajiny a její obrany rozvíjet, je oblast mezinárodní politiky, a to i s ohledem na české předsednictví v Evropské unii, které začíná za dva týdny. Máme zde tady dva konkrétní cíle. Jedním je co nejrychlejší udělení statusu kandidátské země pro Ukrajinu a s tím související povýšení asociační dohody a větší integrace země do politik Evropské unie a tím druhým cílem je podpora co nejtvrdších sankcí vůči Rusku. Nedávno přijatý šestý sankční balíček je ostatně i výsledkem české diplomatické ofenzivy. My, občané střední a východní Evropy, máme s rozpínavostí východního impéria dostatek historických zkušeností. Velice dobře víme, že Rusko proti nám vede svoji skrytou válku už celá léta. Její součástí je dezinformační válka, která se už dlouho snaží rozvracet důvěru v demokratický stát. Patří sem ale také teroristický útok a vražda dvou českých občanů ve Vrběticích. Patří sem snaha udělat nás povolnějšími díky závislosti na jejich plynu a ropě. Patří sem částečně i současná inflace, jež je přímým důsledkem Putinovy války proti západnímu světu, stejně jako aktuální snaha Ruska destabilizovat světový systém zásobování základními potravinami a tím způsobit další migrační vlnu. Proto je potřeba, aby si celá Evropa byla schopna plně uvědomit, že Ukrajina nebojuje pouze za sebe, ale že její obranný boj v tuto chvíli reprezentuje i obranu základních hodnot, které jsou vlastní Evropské unii a celému západnímu světu. Jde o demokracii, vládu práva, svobodu a nezávislost. Jde o hodnoty, které jsou současnému ruskému režimu naprosto cizí, dokonce tak cizí, že se jim veřejně vysmívá a že je chce také násilně zničit. Ano, je potřeba si znovu připomenout, že pokud padne Ukrajina, putinovské Rusko bude chtít jít dál. Jeho nejmenší ambicí, ambicí, o níž veřejně mluví, je faktická obnova Sovětského svazu a jeho evropských satelitů. A to je přímé nebezpečí pro naši republiku, pro naši společnou budoucnost, pro naše životy, ale také pro životy našich dětí a vnuků, a to nemůžeme připustit. Dámy a pánové, proto vás prosím, naslouchejme slovům Volodymyra Zelenského s pochopením, s otevřeným srdcem a s otevřenou myslí.
Děkuji panu premiérovi a nyní mi už dovolte předat slovo panu prezidentovi Ukrajiny, který by měl s námi být ve spojení. Prosím, pane prezidente.
[[Hovoří ukrajinsky, simultánní překlad.]] Děkuji vám. Vážený pane předsedo Senátu, vážená paní předsedkyně Poslanecké sněmovny, vážený pane premiére, členové vlády, vážení poslanci, vážení přítomní novináři, drahý český národe. Jsem velice vděčný za tu možnost, že v tomto formátu se mohu obrátit k oběma komorám Parlamentu České republiky a také rovněž ke všem Čechům. Rád bych poděkoval za velice příjemná slova, kterými jste vyjádřili podporu našemu lidu a našemu státu, která dnes zde zazněla, a za to, jak vřele jste přijali všechny naše utečence. Vážíme si toho a je to velká událost v našich dějinách. Vážím si osobně této iniciativy. Ale začnu slovy, která jistě zná velice dobře každý z vás, která dobře znají všichni Evropané, kteří si váží dějin a svobody na našem světadíle: Jsme s vámi a buďte s námi! Tato slova jsou velice významná. Měla svůj velký význam i tehdy, kdy zněla na vlnách českého rádia v roce 1968, kdy podporovala odboj. Mají velký význam i v současné době, kdy - když je vzpomínáme - hovoříme o těch, kdo bojoval za svobodu pro váš lid. Ale tato slova mají ve skutečnosti ještě i další význam. Nyní, když ukrajinský lid bojuje za svou svobodu proti krutému ruskému vpádu, můžeme říci, že právě s těmito slovy my Ukrajinci se obracíme ke všem národům Evropy, ke všem národům demokratického světa: Jsme s vámi, buďte i vy s námi! Čelíme nyní tyranii, která stejně jako v minulosti se nehodlá zastavit pouze na území Ukrajiny. Za svůj cíl si klade dobytí všech v Evropě, tedy cílem jsou všichni, kdo žijí svůj svobodný, a hlavně svůj vlastní život. Rusko nezajímá pouze Mariupol, Severodoněck, Charkov, Oděsa nebo Kyjev, vůbec ne. Jeho ambice jsou zaměřeny na ten obrovský prostor, který se táhne od Varšavy k Sofii, od Prahy k Tallinnu. A stejně jako v minulosti ruský vpád na Ukrajinu je pouze prvním krokem, který potřebuje vedení Ruska, aby si tím otevřelo cestu k dalším státům a k podrobení dalších národů. Otevřeně o tom hovoří nejenom ruští státní propagandisté, ale i ruští vysoce postavení úředníci. Došlo to tak daleko, že například oficiálně vyhrožují, že zruší uznání státní nezávislosti pobaltských států. Ale co bude dál? Kdo bude další v řadě? Dámy a pánové, když se Ukrajina obrací k evropským státům a žádá je o podporu, vycházíme právě z této zásady, právě z těchto slov, která se stala jedněmi z bytostných základů vašich dějin: Jsme s vámi, buďte s námi! Ruské tanky, které přepadávají města ukrajinského Donbasu, které se snaží útočit na ukrajinský Charkov, Mikolajev a Záporoží, musí být zastaveny a spáleny anebo vyhnány z území nezávislé Ukrajiny, aby už nikdy více nemohly dojet ani do Prahy, ani do Ostravy, ani do Brna, ani do Plzně, ani do Karlových Varů, ani do žádného jiného města našeho světadílu. Právě na Ukrajině a právě nyní se odehrává bitva o budoucnost Evropy a jsem velice vděčný vašemu státu a vašemu lidu za to, jak štědře jste nám pomohli a pomáháte v této válce. Česká republika nám pomohla jednak zbraněmi, velice významnými, a rád bych tímto skutečně poděkoval vedení tohoto státu. Ta pomoc dorazila právě tehdy, kdy byla nejvíce zapotřebí, ale můžete si být jisti, že tím jste podpořili i sami sebe, i svoji vlastní svobodu a svůj vlastní život, a tato podpora by měla trvat tak dlouho, dokud to bude potřebné k dosažení vítězství, protože právě tím by tato válka měla skončit: vítězstvím. A i když existují politici v některých státech, kteří se bojí možnosti, že svoboda vyhraje a tyranie prohraje, mezi vašimi lídry takoví politici nejsou, protože čeští lidé velice dobře znají různé příklady, čím končí kompromisy, které činíme vůči tyranům. Protože k čemu to vede? Tyran sice navrhuje, že si vezme pouze kousíček území, po kterém prahne, ale tím agrese neskončí, protože ten, kdo chce uchvátit vše, se nikdy nezastaví. A vás žádám, abyste společně s námi neustále přesvědčovali o této prosté pravdě všechny ty, kdo se dosud neodhodlali zvolit si svou stranu v této válce, která trvá již 112 dní. Ukrajina by měla obdržet vše k dosažení vítězství: moderní zbraně, dost silné na to, aby mohly překonat výzbroj ruské armády, stejně tak i finanční pomoc, aby měla potřebné zdroje proti Rusku, jehož úspory a příjmy jsou dosud dosti velké. Za sto dnů této války, která začala 24. února, pouze díky prodeji energetických zdrojů si Rusko vydělalo už 93 miliardy eur. Ukrajina by měla získat také i základní ideovou pomoc, která konečně vyrazí Rusku z rukou jeho hlavní ideologickou zbraň, a to tvrzení, jako by Evropa nebyla schopna se sjednotit a že údajně že Ukrajina není pro Evropu potřebná. V nejbližší době už bychom měli dostat odpověď od Evropské unie, od všech členských států, odpověď na otázku, která se týká statusu Ukrajiny, protože udělit Ukrajině status kandidáta, to je dokázat, že evropské společenství je skutečné, že evropské hodnoty skutečně fungují a nejsou jen prázdnými slovy v několika dokumentech. Ruští vojáci si velice dobře uvědomují, že bojují proti evropským hodnotám, proti tomu, aby jakýkoli svobodný národ v Evropě, který sdílí společné hodnoty, se mohl stát součástí evropského společenství. Právě takové je ideologické nastavení ruských okupantů. Takže je důležité posilovat evropské společenství a říct Ukrajině ano - to je také obrana v této válce. Bude to i dějinný projev významu slov, která se vyjádří následovně: Jsme s vámi, buďte s námi! Proto vás žádám, abyste byli maximálně aktivní právě v těchto dnech, právě v těchto týdnech, aby se všichni evropští lídři shodli na tom, že hájit a povzbuzovat Evropu je naše společná věc, aby nikdo nedokázal udělat výjimku z této zásady. České osudové osmičky, tedy léta 1938, 1948 a 1968, to je vyčerpávající odpověď všem, kdo by ještě chtěli uzavírat mír s tímto agresorem na úkor zrazení evropských hodnot a na úkor oslabení Evropy. Dámy a pánové, drahý český národe, už za několik týdnů se Česko stane předsednickou zemí v Evropské unii a to bude období, kdy bude stát před námi mnoho výzev. Celá Evropa bude mít před sebou mnoho výzev, ale budou jiné. My bychom se měli dohodnout na sedmém sankčním balíčku proti Rusku kvůli této agresi a také bychom už měli začít cíleně obnovovat Ukrajinu - budovat znovu vše na nově osvobozeném území. [[(12.00 hodin)]] Když jste v březnu, pane premiére Petře, navštívil naše hlavní město, byl jste jedním z prvních evropských lídrů, kdo odvážně ukázal, že Evropa bude stát spolu s Ukrajinou. A já věřím, že Česká republika bude mezi těmi lídry, kteří budou co nejvíce přispívat ekonomické a infrastrukturní obnově na Ukrajině. Je to i dobrá příležitost ukázat celou sílu Evropy, jednak technologickou, jednak institucionální, ale i tvůrčí. Musíme také zajistit úplnou synchronizaci ukrajinského národního plánu na obnovu a evropské platformy na obnovu, abychom to vše uskutečnili velice rychle a kvalitně. Také vás žádám, abyste se zapojili přímo do obnovy Ukrajiny i na národní úrovni, abyste například převzali patronát nad jedním z ukrajinských regionů nebo měst, které utrpěly ruskou agresí. To bude tím nejlepším důkazem, že žádná agrese, žádný útok, ať už je sebekrutější, nikdy nedosáhne svého cíle a že nebude možné zlomit žádný z evropských národů a Evropu jako celek. Jsem velice vděčný za vaši upřímnou a plnou podporu ukrajinských běženců, protože jste na svém území, ve své zemi přivítali a poskytli přístřeší tisícovkám našich lidí, které jste chránili před válkou, a my budeme dělat vše pro to, aby všichni z nich se mohli vrátit domů na Ukrajinu. Můžeme také dodržovat zásadu, a určitě budeme dodržovat zásadu, která se opět dá vyjádřit slovy "jsme s vámi, buďte s námi". Přinese to výsledky, které lze popsat dalšími důležitými slovy Václava Havla: "pravda a láska musí zvítězit nad lží a nenávistí". Bohužel, často v dějinách Evropy tato slova naplněna nebyla, ale nyní, právě v roce 2022, právě na Ukrajině a právě společně můžeme zajistit velice silně naplnění těchto slov, aby plody našeho vítězství mohla čerpat ještě mnohá další pokolení našich národů. Děkuji vám. Ať žije Česko - a sláva Ukrajině. [[Dlouhotrvající potlesk v sále, přítomní povstali kromě poslanců SPD.]] Velice vám děkuji.
Vážený pane prezidente, děkujeme za vaše slova. Děkuji i našim kolegům, kolegyním ze Senátu za možnost uspořádat společné vyslechnutí vašeho poselství. Sláva Ukrajině. Nyní tedy bude ukončeno naše spojení, rozloučíme se s vámi. Přejeme hodně sil! A zároveň je ukončena tato část našeho dnešního jednání, kolegyně a kolegové. Pět minut bude trvat přeformátování, technické záležitosti, a vracíme se k pořadu schůze tak, jak je schválen. Děkuji vám.