Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Pričenjam 21. izredno sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena ter drugega odstavka 60. člena poslovnika državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Roberto Battelli, Ivan Jelen, Franc Kangler, Maria Pozsonec, Jakob Presečnik, dr. Mitja Slavinec, Franc Sušnik, Janko Veber, mag. Janez Kramberger, Breda Pečan do 14. ure, mag. Franc Capuder od 15. ure dalje. Na sejo sem vabil predstavnika vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na določitev dnevnega reda 21. izredne seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda je pripravljen skladno s prvim odstavkom 58. člena poslovnika in ste ga prejeli s sklicem seje 29. septembra 2006. Predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel, zato prehajamo na odločanje o določitvi dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalne naprave. Opažam, da ni težav z glasovalnimi napravami, zato zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, ki ste ga prejeli s sklicem seje. Glasujemo. Navzočih je premalo poslank in poslancev, zato bomo ponovili glasovanje. Glasujemo, drugič. Ugotavljam, da tudi drugič ni dovolj poslancev prijavilo svojo navzočnost, zato sejo prekinjam. Vse poslanke in poslance pa prosim, da se čez 10 minut zglasijo v dvorani, da bomo zagotovili sklepčnost pri sprejemanju dnevnega reda. Sejo nadaljujemo ob 10.15 uri.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, nadaljujemo s sejo. Smo pred glasovanjem o določitvi dnevnega reda. Glasujemo. Glasujemo tretjič o dnevnem redu. Navzočih je 51 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 46, proti 3. [[Za je glasovalo 46.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je dnevni red sprejet. Prehajamo na 1. točko dnevnega reda. Na začetku bi vas rad opozoril, da sem dobil predlog oziroma dopis poslanske skupine Nove Slovenije, da zaradi nesporazuma na kolegiju ni prijavila kot poslanska skupina v 2., 3. in 4. točki svojega časa oziroma se ni prijavila kot v imenu poslanske skupine. V okviru časa, ki je na voljo, bo tudi to popravljeno in bo tudi v teh točkah lahko predstavnik poslanske skupine v okviru svojega časa podal svoje mnenje. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DOHODNINI. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije, v zvezi s tem zakonom je skupina 10-ih poslank in poslancev, s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Gospod minister, dr. Andrej Bajuk imate besedo.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Pred vami je obravnava prvega predloga zakona, ki sodi v paket davčnih zakonov, ki vam jih je vlada predložila v obravnavo in sprejem v okviru davčne reforme. Predlog zakona o dohodnini je temeljni pravni akt, s katerim se v Sloveniji obdavčuje dohodek fizičnih oseb. Temeljni cilj predloga zakona je zmanjšati davčno obremenitev aktivnih dohodkov fizičnih oseb z dohodnino. Predlagamo, da se razbremenitev doseže predvsem s povečanjem obdavčenega dela dohodkov, to je preko povečanja splošne olajšave iz 2522 evrov na 2800 in preko zmanjševanja progresivnosti obdavčitve aktivnih dohodkov, to je preko drugačne strukture davčnih razredov, zmanjševanje števila davčnih razredov in zmanjšanje višine stopenj. Pri predlogu davčnih stopenj je vlada naredila bistven premik k zmanjševanju števila davčnih razredov in k zmanjševanju višine najvišjih stopenj. Lestvica bo imela to razliko od veljavne lestvice s petimi razredi 16, 33, 37, 41 in 50% na tri davčne razrede s stopnjami od najnižje v višini 16%, potem 27% do najvišje v višini 41. Rad bi tudi poudaril, da v najnižjem razredu v predlogu predlagamo tudi povišanje števila zavezancev, ki spadajo v ta prvi razred, in sicer za 8% zavezancev. Poleg temeljnega izhodišča je vlado pri pripravi predloga zakona vodilo tudi spoznanje, da mora biti davčni sistem enostaven za izvajanje tako pri davčnih zavezancih kot pri davčni upravi. Poenostavitev sistema pa tudi zmanjšuje stroške pobiranja dohodnine, kar z vidika zagotavljanja sredstev ni zanemarljivo. Spoštovani! Koncept obdavčevanja dohodkov posameznikov temelji na načelu, da se del dohodkov iz aktivnosti obdavčuje sintetično s progresivnimi davčnimi stopnjami, drugi del odhodkov iz premoženja pa posamično po proporcionalni davčni stopnji. Posamezne bistvene spremembe so pri posameznih vrstah dohodkov naslednje. V poglavju o dohodku iz zaposlitve se poenostavljajo določbe, ki se vežejo na razmerja med delodajalcem oziroma naročnikom storitve in delavcem oziroma osebo, ki je prevzela upravljanje določenega dela oziroma storitve. To je 18. člen zakona. Prav tako pomeni bistveno poenostavitev določitev dohodka iz posameznega posla kot dohodka iz zaposlitve. Zavezancu, ki prejema dohodke iz delovnega razmerja iz tujine, ponavljam, zavezancu, ki prejema dohodke iz delovnega razmerja iz tujine, bo dana možnost uveljavljanja zmanjšanja davčne osnove za stroške prehrane med delom in stroške prevoza na delo in z dela. Predlagamo v predhodnih določbah, da to načelo prične veljati za obračun dohodnine v letu 2006. Pri dohodkih drugega pogodbenega razmerja se bo davčna osnova poleg normiranih stroškov v višini 10% dohodka lahko zmanjšala tudi za dejanske stroške prevoza in nočitve. Za pokojnino se bo po novem štela tudi renta iz zgodnjega upokojevanja kmetov. Na področju obdavčitve dohodkov iz dejavnosti je predvidenih več sprememb, nekatere od njih so tudi posledica ureditve iz novega zakona o gospodarskih družbah. Prvič. Poslovanje se bo poenostavilo za večje število zavezancev, zavezancem z večjim obsegom prihodkov, ta obseg bo iz sedanjih 6 milijonov tolarjev povečan na 10 milijonov tolarjev, to je na približno 42.000 evrov, bo dana možnost, da se odločijo za ugotavljanje davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in normiranih odhodov. Normirani odhodki so določeni v višini 25%. Posebne izjeme za normiranje odhodkov so predvidene samo za kmetijsko in dopolnilno dejavnost na kmetiji ter za dejavnost domače in umetnostne obrti. Drugič. Določanje davčne osnove in davčnih olajšav za samostojne podjetnike bo v načelu vezano na rešitve v zakonu o dohodku pravnih oseb. Tretjič. Določbe, povezane s prenehanjem dejavnosti bodo usklajene z novim zakonom o gospodarskih družbah, ki na novo ureja prenehanje podjetnika in statusno preoblikovanje podjetnika. Četrtič. Zaradi izboljšanja likvidnostnega položaja bo lahko zavezanec splošno olajšavo in olajšavo za vzdrževanje družinskih članov v načelu upošteval že pri izračunu akontacije dohodnine od dohodka iz dejavnosti. Spoštovani! Dohodki iz osnovne in kmetijske dejavnosti bodo načeloma izključeni iz dohodka iz dejavnosti. Celotni dejavnosti kmetijstva in gozdarstva bo omogočen tudi prostovoljen prehod na ugotavljanje davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov ali na podlagi normiranih odhodkov. Prvič bo za davčne namene določena kmetija kot gospodarski obrat. Tako določena kmetija lahko izbere poleg ugotavljanja davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov tudi način ugotavljanja davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in normiranih odhodkov, pri čemer mora izpolniti kriterij, da prihodek na družinskega člana ne presega 42.000 evrov v obdobju dvanajstih mesecev. Skladno z obravnavo kmečkega gospodinjstva kot ene dejavnosti in priznavanja, da dejavnost dejansko izvaja lahko eden ali več članov kmečkega gospodinjstva, se bo na ta način ugotovljena letna davčna osnova kmečkega gospodinjstva obdavčila pri nosilcu dejavnosti, kot da bi bila razdeljena na vse člane, ki so pokojninsko in invalidsko zavarovani iz naslova kmetijske in dopolnilne dejavnosti. Tudi za dohodek iz osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti se z zakonom predvideva pomembna novost, po kateri naj bi se obravnavala kmetija kot celota in z ustrezno ureditvijo na drugih področjih tudi določila davčna obravnava dohodkov članov kmečkega gospodinjstva. S tem bo dan kmetiji status gospodarskega obrata za davčne namene. Davčna obravnava se bo tako uskladila s siceršnjo davčno obravnavo dohodkov iz drugih gospodarskih dejavnosti. Ta pristop je bistven z vidika poenostavitve poslovanja davčnih zavezancev in davčne uprave. Število zavezancev, ki bodo prijavili dohodke iz naslova osnovne kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti, to se pravi katastrskega dohodka, se bo skrčilo le na zavezance, ki vsaj potencialno dosegajo več kot 200 evrov na kmetijo ali imajo v uporabi vsaj 40 čebeljih panjev. 70% manj davčnih zavezancev bo iz tega naslova. V zakonu se ustrezneje ureja obdavčitev dohodkov od proizvodnje vina in oljčnega olja ter čebelarstva, ki se po novem predlogu obravnavajo kot osnovna kmetijska dejavnost, ohranja pa se enak način določanja davčne osnove, kot je bil uveljavljen z novelo zakona o dohodnini spomladi tega leta, torej leta 2006, in sicer kot večkratnik katastrskega dohodka oziroma pavšalna davčna osnova na panj. Davčna obravnava dohodka iz oddajanja premoženja v najem in iz prenosa premoženjske pravice v splošnem ostaja nespremenjena. Spoštovani! Bistvene spremembe na področju obdavčevanja obresti, dividend in kapitala so bile opravljene že jeseni leta 2005, zato v predlogu zakona obdavčitev ostaja v splošnem enaka. Oprostitev obresti ostaja nespremenjena, razen v primeru obresti iz varčevalne pogodbe po nacionalni stanovanjski varčevalni shemi, saj se oprostitev v tem primeru širi na pogodbe, sklenjene za najmanj 5 let. V skladu z izhodiščem dolgoročne obdavčitve kapitalskih dobičkov iz naslova vrednostnih papirjev in drugih deležev v kapitalu se bistveno spreminja opredelitev dividend. Kot dividenda se ne bo več obdavčevalo dohodkov iz naslova naslednjih transakcij: iz nominalnega povečanja osnovnega kapitala družbe, dividendam podobnih dohodkov, kot so opredeljeni po veljavnem zakonu, z izjemo dobička, ki se razdeli v zvezi z dolžniškimi vrednostnimi papirji, ki zagotavljajo udeležbo v dobičku plačnika. Ta dohodek se obdavčuje kot dobiček iz kapitala. V skladu z opredelitvijo dividend v predlogu zakona o davku od dohodkov pravnih oseb se bo kot dividenda po novem obdavčevalo prikrito izplačilo dobička. Vsa druga nadomestila, to je proizvod, storitve in druge ugodnosti, ki jih prejme zavezanec kot imetnik deleža v družbi, ki niso zajeta z opredelitvijo prekritega izplačila dobička, pa se bodo po predlogu obdavčevala kot drugi dohodek po poglavju Drugi dohodki. Opredelitev kapitala po poglavju Dobiček iz kapitala ostaja enaka kot po veljavnem zakonu. Delno se bo dopolnila opredelitev odsvojitve kapitala in delno spremenila tudi opredelitev transakcij, ki se ne štejejo za odsvojitev kapitala. Dividende se obdavčujejo po stopnji 20%. Obresti se v letu 2007 obdavčujejo še po stopnji 15% in z neobdavčenim delom bančnih obresti v obsegu 150.000 tolarjev ali 626 evrov, v letu 2008 in naslednjih letih pa po stopnji 20% in z neobdavčenim delom bančnih obresti v obsegu 500 evrov. Stopnja degresivne obdavčitve dobička iz kapitala glede na obdobje lastništva ostaja nespremenjena. Spoštovane poslanke in poslanci! Oprostitve dohodnine ostajajo enake kot po veljavnem zakonu, dodajajo se jim še nekatere oprostitve, kot denimo oprostitev za subvencije za prvo reševanje stanovanjskega vprašanja, dohodke za pripravljenost v civilni zaščiti, plačila za zavarovanje za nesreče pri delu pripadnikov reševalnih služb, denarne odškodnine, prejete na podlagi pravice do sojenja brez nepotrebnega odlašanja, prejemke za izvajanje socialno-varstvene storitve oskrbe, posmrtnine, dohodki v okviru Natura 2000 in tako imenovane vodne direktive EU, izplačila na podlagi zavarovanja za škodo na premoženju v zvezi s opravljanjem osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti. Pri davčnih olajšavah bo prišlo do bistvenih sprememb, saj naj bi v načelu povečana splošna olajšava nadomestila veljavne administrativno zahtevne olajšave. Prvič. Splošna olajšava se bo povečala za 11%, iz 2.522 evrov na 2.800 evrov in je še vedno predvidena kot zmanjšanje davčne osnove. Temu ustrezno je tudi prilagojena posebna olajšava prejemnikov pokojnin 14,5% na 13,5 prejete pokojnine. Drugič. Posebne olajšava za vzdrževane družinske člane so predlagane kot zmanjšanje davčne osnove v zneskih, ki so določeni za leto 2006 in valorizirani z ocenjenim indeksom letne rasti življenjskih stroškov na podlagi sprejetega proračunskega memoranduma za leti 2007 in 2008. Družinske pokojnine in dohodki od dela prek študentskega servisa dijaka ali študenta se ne upoštevajo pri presoji in statusa vzdrževanega otroka. Za otroke, ki so v skladu s predpisi o družbenem varstvu duševno in telesno prizadetih oseb za delo nezmožni, bo priznana povečana olajšava tudi po 18. letu, ne glede na starost. Tretjič. Študentska olajšava je določena v višini splošne olajšave in ni več pogojena z višino dohodka študenta. Četrtič. Posebna osebna olajšava samostojnim in kulturnim delavcem in samostojnim novinarjem ostane nespremenjena. Imajo pravico do dodatnega zmanjšanja davčne osnove v višini 15% njihovih prihodkov, letno do zneska 25 tisoč evrov. Izmed veljavnih olajšav se predvideva črtanje osebne olajšave rezidentom po izpolnjenem 65 letu starosti, tako imenovana seniorska olajšava, in črtanje olajšave za različne namene po 112. členu zakona o dohodnini in olajšave za plačane zneske za rešitev stanovanjskega problema rezidenta 141a. člen o zakonu na dohodnini, ki bodo nadomeščene z večjo splošno olajšavo in blažjo progresijo. Možnost samostojnega odločanja davčnih zavezancev za namenitev dela sredstev za splošno koristne namene, ki jo država običajno podpre z davčno olajšavo, je v zakonu izpeljana preko tako imenovanega odstopa dela dohodnine oziroma namenitve dela dohodnine za donacije. Plačila, ki jih rezidenti namenjajo splošno koristnim namenom, se po veljavnem zakonu davčno obravnava v 112. členu, po katerem se osnova za dohodnino lahko zniža za ta plačila, vendar ne več kot za 2% individualne davčne osnove. Ta olajšava je nadomeščena z novim instrumentom v 142. členu predlaganega zakona, po katerem bo lahko davčni zavezanec-rezident namenil do 0.5% svoje dohodnine z zakonom določeno splošno korist in namen in s tem sam določil uporabo svoje dohodnine. V ta novi instrument pa bo vključena tudi možnost namenjenega dela dohodnine za delovanje političnih strank in reprezentativnih sindikatov. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Predlagamo, da sprejmete sklep, da je predlog zakona primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala, gospodu ministru. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem na začetku tega zasedanja. Lep dan želim, čeprav je dež napovedan in čeprav utegne biti kaj pikrih v razpravi. Sicer pa je morebiti prav, da najprej ugotovimo ali pa konstantiramo pogostost obravnav davčne zakonodaje, kajti intervali so krajši od pol leta. To najbrž pomeni na eni strani, da nam ne uspe najti najboljših rešitev, na drugi strani pa veliko zainteresiranost za to področje, pa tudi to, da je to eden izmed ključnih instrumentov za to, da obravnavamo državni proračun in siceršnje življenje v naši državni skupnosti. Pomembno je, da se zavedamo, da kadar govorimo o davčnem področju, govorimo o nečem, kar zahteva razmislek o vseobsežnosti našega početja, kajti to se na zelo različnih in raznovrstnih področjih potem manifestira in prav je, da bi čim bolj premislili posledice na vseh teh različnih področjih, zato je tudi prav, da poskušamo umestiti to predlagano zakonodajo v nekatere temeljne dokumente, ki so bili sprejeti ali predlagani, in naj zelo na kratko povem naslednje. Kar zadeva koalicijsko pogodbo, davčni zakonodaji ni bila posvečena kakšna posebna, zelo obsežna pozornost, rekli bi lahko, da tako po vsebini kot po obsegu teksta pravzaprav bolj obrobno, čeprav se je pričakovalo veliko od tega področja. Bistveno več je bilo namenjenih besed, predlogov in ukrepov v okviru gospodarskih in socialnih reform, kjer pa se je pokazalo, da so imeli pripravljavci ambicijo, ki bi se ji lahko reklo radikalizem. Prav dobesedno piše, da so potrebne korenite, torej radikalne reforme tudi na tem davčnem področju. Danes lahko z veseljem ugotavljamo, da se je od tega radikalizma odstopilo. Za kako dolgo, ne bi upal napovedovati, ampak ta hip tistega, kar se je napovedovalo, ni na naših mizah. Morebiti je bila velika napaka tudi v tem, da so predlagatelji teh radikalnih reform preveč stavili na mehanicizem, na neke mehanične posledice posamičnih ukrepov, ki bi naj kar same po sebi rezultirale v gospodarski rasti, v boljši tehnološki opremljenosti, v novih zaposlitvah, v višji dodani vrednosti in ne vem čem še vse in na koncu seveda tudi v boljšem socialnem položaju državljank in državljanov na sploh. Ta mehanicizem, se mi zdi, da je uplahnil, da tega ni več toliko na mizi in da se danes pogovarjamo z bolj umirjenimi predlogi in tudi z bolj umirjenimi toni. Ostaja pa občutek - najbrž se bo pokazal ta občutek kasneje tudi kot dejstvo -, da vendarle gre za nadaljevanje socialnega razslojevanja. Da to ni tako hudo, kot je bilo možno pričakovati ali celo napovedovati, ima najbrž velike zasluge tudi socialni dialog, kakršenkoli je že bil, ampak pokazalo se je, da ni samo potreben, ampak da je nujen. Tudi zato, da preprečimo kakšne šok terapije, ki so se nam na tem področju, na primer, tudi obetale. Morebiti je najbolje od vsega, kar je bilo v teh zadnjih mesecih ali letu storjenega, to, da ti radikalni ukrepi niso bili implementirani. Najboljši del te razprave je tisto, kar je ostalo v predalih, kar ni prišlo več v razpravo. Tudi zavoljo tega v poslanski skupini DeSUS podpiramo ta pristop, ki je bolj umirjen, ki stavi več na dialog, ki stavi tudi na socialno vzdržnost, ki je tudi tak, da obeta morebiti stabilno, pa vendar razvojno usmeritev, rast v Sloveniji. Pri vsem tem računamo na to, da se bodo tiste hibe ali luknje, o katerih govorimo, dalo z ukrepi, kakršni so predvideni ali kakršni so v ocenah zapisani, tudi uresničiti. Zatorej bo prišlo do ustrezne amortizacije tistih lukenj, ki se obetajo s posamičnimi ukrepi. Zakon o dohodnini, o katerem zdaj govorimo, prinaša celo vrsto dobrih rešitev, prinaša tudi kakšne hibe, ki jih bomo kasneje omenili, ampak ocenjujemo, da je časa za dopolnitve, za pripombe, za spremembe vendarle še dovolj. Dobre ali pa vsaj všečne so tiste plati, ki govore o tisočih drobnih davčnih darilc, ki jih bodo deležni tisti, ki so v najnižjih davčnih stopnjah. Dobro ali všečno je to, da se napoveduje, da bo vendarle brez pretiranega problema možno nadoknaditi manjkajoča sredstva z bojda večjim DDV-jem, kar predpostavlja večjo proizvodnjo, večjo potrošnjo, torej tudi boljši standard na vse zadnje, da bo gospodarska rast prispevala k temu in da bodo tudi profiti večji in zatorej tudi davki od profitov višji in na ta način tisti, ki bodo pomagali k razreševanju nastale problematike. Dobro je tudi to, da se obeta ali napoveduje večje vlaganje v raziskave in razvoj, da se deloma razbremenjuje kapital oziroma da se deloma znižujejo ti davki na profite, na dohodke pravnih oseb. Dobro je to, da bo prišlo do cele vrste poenostavitev, jasnosti, morebiti tudi do tega, da bo tuji investicijski kapital lažje in hitreje vstopal k nam in pospeševal gospodarski razvoj. Nekatere stvari so takšne, da se moramo vprašati, ali so ti obeti ustrezni. Na primer, obet o tem, da bo dela na črno manj, pa danes govorimo o tem, da je okoli četrtina vsega bruto družbenega proizvoda ustvarjenega z delom na črno. Morebiti se ne bo dalo kar pobrati ali pa tako zelo razširiti davčne osnove oziroma pobirati davke od vseh tistih, ki bi jih bili dolžni plačevati, kot se računa na to, morebiti bo res zmanjšan ta davčni dolg, ne vem, ali držijo in koliko držijo ocene, da je nepobranih davkov okoli 200 milijard. In ne vem koliko od teh 200 milijard bi se dalo pobrati, ker potem bi nekateri drugi ukrepi lahko bili najbrž tudi milejši. Seveda je pa najbolj pomembno, da bi se uresničil tisti tretji ukrep iz okvira davčnih reform, ki govori o tem, da bo država postala racionalnejša, bolj učinkovita in varčnejša. Na tej poti ji želimo vse najboljše. Slabo je v tem zakonu zapisano to. kar smo, vsaj v poslanski skupini, pa še nekateri drugi, kritizirali tudi pri prejšnjih spremembah tovrstne zakonodaje in imamo v mislih danes že omenjene davke na obresti. Mi se s ten ne strinjamo, bomo predlagali drugačne rešitve, ne strinjamo se s tem, da je velik del obresti od denacionalizacijskih obveznic neobdavčen, ne strinjamo se s pospeševanim razslojevanjem, kajti dasiravno bodo mnogi nekaj malega pridobili, bodo pa razlike večje, kot so bile doslej. In najbrž bi bilo možno pri davčnih stopnjah storiti še kakšen korak več, ne samo iz 39 na 41, morebiti bi se nižjo davčno mejo dalo še malo znižati in višjo povišati. Vsaj tega ne bi bilo treba pričakovati, da bi tisti, ki imajo ali imamo visoke plače šli demonstrirat na ulico, ker bi nam z davki kakšen tolar več pobrali. Torej ocenjujemo, da je zakon sicer z mnogimi drobnimi davčnimi darilci naklonjen večini, da je pa bolj naklonjen tistim, ki že danes sodijo v premožnejši sloj. Ali bo možno kaj spremeniti ali ne, tega si ne upamo napovedati. Napovedujemo pa v poslanski skupini DeSUS, da bomo skušali kaj k temu prispevati. Sicer pa sodimo, da je predlog tega zakona in tudi ostalih dovolj dobro pripravljen, da je lahko deležen tudi naše podpore na poti v nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Gospod Bojan Starman bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Vse skupaj prav lepo pozdravljam. Koalicija se je dogovorila, da bo na področju davčne politike dosegala, dolgoročno si je postavila dolgoročne cilje, ki jih poskuša skozi posamezne spremembe teh zakonov tudi uveljaviti. Dejstvo je, da smo se dogovorili, da bomo znižali stroške države, da bomo povečali konkurenčnost našega gospodarstva in zmanjšali obremenitev dela. Mislim, da so to pomembne stvari. S tem, ko bomo dvignili konkurenčnost gospodarstvo, pa bo to neposredno vplivalo na samo gospodarsko rast. Obstoječi zakon je bil sprejet leta 2004 in velja od 1.1.2005 dalje. Od takrat je bil deležen kar nekaj sprememb in dopolnitev, ki so na nek način sledile tej glavni orientacije, ki jo hočemo s politiko na področju davkov v koaliciji doseči. Večje spremembe so bile dosežene v letu 2005, ko se je naredila sistemska sprememba, da niso bili vsi prihodki obdavčeni na način, se je razdelilo prihodke na aktivne in pasivne prihodke, in tudi način obdavčitve je drugačen. Pri aktivnih dohodkih ugotavljamo olajšave in imamo progresivno davčno stopnjo, pri kapitalskih oziroma pri pasivnih prihodkih pa smo se odločili, da uvedemo nov sistem proporcionalne obdavčitve, ki je po domače povedano za prvo leto 20%, potem 15, na vsakih pet let se zniža za 5%, po 20-ih letih je ta stopnja 0. To je ena pomembna sprememba. Prej so bile obresti od pasivnih prihodkov oziroma so bili ti davki praktično odvisni od progresije, v katero je posamezen nastopal, se pravi, da so bili kapitalski prihodki obdavčeni od 0 do 50%. Posledično je tudi jasno, če pogledamo v strukturo samih prihodkov, koliko so pomenili v strukturi prihodkov iz dohodnine v letu 2005, so pomenili 0,07%, se pravi zanemarljiv znesek je bil, kljub temu da je bila davčna stopnja relativno velika, vendar je pa prej veljalo posebno pravilo, da po treh letih lastništva je obdavčitev enaka nič. Se pravi bistveno smo znižali, kljub temu pa nekje zagotovili normalno in konkurenčno obdavčitev kapitala. Pričakujemo, da se bo iz tega naslova delež prihodkov od dohodnine povečeval, da bomo lahko še pospešeno zmanjševali odhodke iz neposrednega dela. Bilo je seveda v tem času od leta 2004 pa do danes sprejetih še nekaj sprememb. Predvsem smo dodajali nove in nove olajšave in tudi metode, kako se znižuje dohodninska osnova za izračun dohodnine. Tako mislim, da je potrebno ob tej priliki, da tudi na nek način pozicioniram dohodnino v javnih financah in proračunu Republike Slovenije. Pa bi mogoče povedal, da je bilo v letu 2005 pobrano 394 milijard tolarjev dohodnine, od tega se je preteklo neposredno v državni proračun 256 milijard, neposredno v občinske proračune pa 35%, to je nekaj čez 140, okrog 140 milijard tolarjev. Ker del dohodnine je direktno namenjen za financiranje občin, v višini 35%. Če primerjam v masi vseh javnih prihodkov, ki so bili v letu 2005 2869 milijard tolarjev pomeni približno 13,7%, [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]pomeni dohodnina vseh javno-finančnih prihodkov, kar je znaten del. Če primerjam na primer leto nazaj, se že pokaže, da se je delež dohodnine v skupnih javnofinančnih prihodkih znižal na primer v letu 2005, glede na leto 2004, ko je bilo prihodkov iz dohodnine 382 milijard, skupna javna poraba, odhodkov, prihodkov javne porabe, pa je bilo 2683 milijard tolarjev, se pravi okrog 14,1%. Ob teh spremembah, ki so se dogajale, moram povedati še pomembno stvar. Ne bi samo govoril o dohodnini, ampak če govorimo o razbremenitvi gospodarstva, je pomembna sprememba, ki se je naredila v lanskem letu, to je postopna ukinitev davka na izplačane plače. Ta davek je bil tudi dokaj pomemben vir za polnjenje proračuna. Prihodki na primer so znašali v letu 2005 - 126 milijard tolarjev, v letošnjem letu pričakujemo približno 111 milijard, vemo, da smo sprejeli zakon, kjer se vsako leto odpravlja 20% te obdavčitve in bo v petih letih ta obdavčitev enaka nič. Za leto 2007 pa predvidevamo 95 milijard, na primer, iz teh prihodkov v samem proračunu Republike Slovenije. Ko govorimo o vseh teh spremembah in novih stvareh, ki jih uvajamo s tem predlogom dohodnine v naš sistem, bi povedal nekatere stvari, ko smo poslušali razno razne komentarje, socialno razslojevanje in tako naprej. To seveda ni čisto res. Sigurno ne bo pridobil nihče popolnoma nič, ki ni tudi sedaj plačal nobene dohodnine. Mi vemo, da je sedanj lestvica bila, na milijon tristo se je začelo plačevanje dohodnine, do milijon tristo je bila 16% in naprej je bila dokaj progresivna ta lestvica. Že v drugem razredu govorimo o 33%, v tretjem razredu govorimo o 38% obdavčitvi, v četrti 42% obdavčitvi, v petem razredu, ki ima samo majhen delež vseh skupaj, pa je bila obdavčitev 50%. Se pravi, nova lestvica je bistveno drugačna, ne samo na končnem delu, temveč tudi v vmesnih plačilnih razredih. Povedal bi še nekaj, če sem že pri teh olajšavah. Vse te olajšave, tako splošna olajšava, kakor olajšava na otroke, kakor tudi vse ostale olajšave, so imele kontra učinek. Seveda, 2% oziroma 4% od enega milijona je 40.000, 16% od tega lahko izračunate, koliko je to, skoraj nič. 4% oziroma od 20 milijonov je pa bistveno drugače, je pa 800.000 tolarjev. In seveda ko dodamo 50% prihranek pri tistemu, ki ima tako obremenitev, to pride zelo različno. Pri enem 400.000, pri nizki plači. In tudi za družinske člane imamo sistem, kjer pridobijo tisti oziroma prihranijo več, ki imajo večje prihodke. To je bilo na nek način urejeno, da to proporcionalnost na nek način zmanjšuje. In razlike niso tako velike. Slišal sem veliko primerjav, da eden lahko kupi, ne vem, kakšne avtomobile. Povedal bom banalen primer. Izračunal sem na 25 milijonov plače, da ima nekdo 20 milijonov prihodkov oziroma davčne osnove si lahko izračunate, da bo prihranil 1,066.000 tolarjev na leto. Seveda bo prihranil, če ni prej uveljavljal nobenih olajšav oziroma ni imel nobene stvari. Po novem zakonu so olajšave črtane. In 2 plus 4, če se črta, če se to ne upošteva v lanskem letu in tudi ne v letošnjem letu, se pravi je primerjalna na istih osnovah, bo prihranil samo 440.000 tolarjev. Če ima dva otroka, kjer tudi kontra delujejo ti izračuni, ali pa dva otroka, je pa razlika v njegovih plačilih dohodnine samo 346.000 tolarjev, če ima na primer tri pa samo 290.000 tolarjev. Se pravi, pri 20 milijonih, šel sem v ekstremno varianto, tudi ne moremo računati teh prihodkov oziroma odhodkov na različne razrede. Lestvica se je spremenila in mi imamo sedaj začetek lestvice, ki je obdavčena 16% po novem predlogu v višini 6 tisoč 800 evrov. To je 1.624.000 tolarjev. Po stari lestvici je to pomenilo milijon 300. Se pravi je zadeva drugačna. Drugi razred od 2 milijona 540 do 5 milijonov 140 je bil že obdavčen s 33 do 50%. Nova dohodninska lestvica ima samo tri razrede, 13.600 je drugi razred. Ta razred obdavčuje s 27% in pomeni to v tolarjih, ker nas motijo izgleda te primerjave, ker sedaj bomo govorili o evrih, verjetno se bomo pa še kar nekaj časa lovili v teh zadevah. Kot sem prej slišal, splošna olajšava ni 2.522 evrov, ampak je 2.350 evrov, ker 564,400 je 2.350 evrov, ne pa 2.500 in se povečuje sedaj na 2800. Olajšava za družinske člane ostane približno ista. Razlike so v lestvicah malo drugačne. Kljub temu pa se s tem novim zakonom, ki prinaša poleg tega, da se bo zbralo iz naslova obremenitve plač oziroma ne glede od koga in od kje se bodo podjetja razbremenila, s tem bomo postali bolj konkurenčni in ta zadeva ne moremo govoriti, da gre direktno v plače. Vsak delodajalec lahko zaradi tega zniža osebne ocene, karkoli. Bo že vsak ravnal, da se ne bo direktno prililo in pri novem zaposlovanju pa vsem skupaj. Ta previsoka obremenitev dela je bila breme za naše gospodarstvo in je bistveno vplivalo na konkurenčno sposobnost našega gospodarstva. Vplivala je na to, da niso tujci vlagali tukaj, vplivala je na to, povem konkretno, primer Leka, da enostavno je razlika v ceni visoko izobraženega delavca zaradi stroškov države pri vsaki kalkulaciji se pokaže, da se na primer razvojnega centra ne splača postaviti v Sloveniji ravno zaradi tega. To je stvar, to je dejstvo in mi moramo nadaljevati s to politiko razbremenjevanja dela. Verjetno je to en korak, ki bo absolutno znižal določene stvari. Mislim, da je porezal nekatere ekstreme, ki so bili nenormalni, da bo nadaljevanje zniževanje davka na izplačane plače dejansko prispevalo to. Seveda zasledujemo pa tudi drugi faktor, drugi pomemben element, ki je v koaliciji, mogoče ga premalokrat omenjamo, delež javne porabe se mora zmanjšati, struktura prihodkov javnih financ se mora nekoliko spremeniti, moramo pridobiti več prihodkov iz nekaterih drugih virov. Omenil bi samo primerjava davka od dobička pravnih oseb. Mi lahko vidimo po podatkih, da smo leta 2005 pridobili 142 milijard tolarjev iz tega naslova, za letos se predvideva 228 milijard tolarjev iz tega naslova, v letu 2007 pa 269 milijard tolarjev. Dohodnine pa je letos predvidevamo, da bomo nabrali 280 milijard tolarjev proračunskega dela plus občinskega dela je skupaj 425 milijard tolarjev, za leto 2007 se pa spreminja struktura, kljub temu se pa predvideva zmanjšanje prihodkov od dohodnine za 77 milijard tolarjev, vendar je treba tu upoštevati prenos med občinami, ker se predvideva drug sistem financiranja občin, direktno iz proračuna. Se pravi, da se zasleduje ta temeljni cilj zmanjševanja obremenitve gospodarstva in drugi cilj, da se znižuje javna poraba. Mi smo tu naredili premalo, in bo treba poiskati pospešeno tudi drugačne vire obdavčitve oziroma znižati porabo. Jaz sem omenil samo dohodek od kapitala, od dobička pravnih oseb, verjetno je rezerva tudi v tako imenovanih nedavčnih prihodkih države. Še vedno je država neposredno lastnik velikega kapitala, velikega premoženja, ki bi verjetno z drugačnim načinom, boljšim vodenjem prinesel tudi kakšen večji nedavčni prihodek v državno blagajno. Verjetno pa bo treba narediti mnogo več na zmanjševanju stroškov države. Država praktično investira v prazno, ni pa dohodkov od njenih investicij, kar je velika škoda v državnih in občinskih zadevah. Iz državnega proračuna bi morali črtati vse naložbe, ki so samovračljive, se pravi, ki lahko ustvarjajo dohodek na trgu in se lahko iz tega dohodka poplačajo. V teh primerih bi morala država dejansko nastopati tako, da pomaga pri premostitvi finančnih ovir, z garancijami in zadolžitvijo na daljši rok. Nekatere stvari v predlaganem zakonu bomo tudi poslanci Slovenske demokratske stranke predlagali, da se še dopolnijo. Gre za nekatere manjše stvari. Veseli smo, da je kljub temu zaradi poenostavitve postopkov in zaradi manj administriranja tudi v letu 2008 ostalo 500 evrov neobdavčenih obresti. Se pravi, tu je praktično 90% teh malih depozitov oziroma imetnikov teh računov bo izločenih iz dohodnine. Seveda pa tudi pri kmetijski dejavnosti se izloča določen kataster, ki ga ne bo treba prijaviti oziroma ne bo obdavčen. Kar veliko je zadev, ki zmanjšujejo administriranje pri samih pripravah dohodninskih napovedi. Počasi se kristalizira vsebina in namen zakona. Jaz verjamem, da bo možno doseči ta cilj, da bomo dobili samo v podpis dohodninske odločbe, ki v primeru, če se z določeno postavko ne strinjamo oziroma je nepravilno vnesena, kar je tudi eden od ciljev, bistvena poenostavitev. V primeru normalnih davkov in tistih, ki jih je nekje vsak državljan pripravljen plačati za delovanje države, ne bo prihajalo do razno raznih načinov izogibanja davkom, ampak bodo ljudje sami prijavili. Kar se jim zdi normalno, ponavadi plačajo, kar se jim pa zdi nenormalno, pa ne plačajo. Jasen dokaz je bila obdavčitev kapitala s progresivno obdavčitveno lestvico, ki je imel rezultat pobranih davkov tega kapitala 0, kapital je šel ven, nihče ni bil toliko neumen, da bi plačal več, kot je treba, državi. Če pa so te stvari normalne, je seveda možno pričakovati tudi tako ravnanje državljanov, da ne bo prihajalo do izogibov plačil davkov. Enostavni postopki pa seveda omogočajo tudi lažjo kontrolo in nadzor. Kot sem že rekel, poslanci Slovenske demokratske stranke bomo predlagali nekatere manjše dopolnitve in bomo še naprej sledili tem osnovnim ciljem, ki smo si jih nekje sami sebi oziroma v koaliciji zastavili: da, povečamo konkurenčnost naše države, da znižamo obdavčitev samega dela, da znižamo stroške države. To je edini možen način, kajti če ni velikih stroškov, potem so tudi davki manjši. Struktura našega proračuna na davčni prihodkovni in odhodkovni strani se bo morala v naslednjih letih postopoma spreminjati. Verjetno bomo zadovoljni, če bomo dosegli cilje, kot smo si jih zastavili, zaenkrat smo lahko z doseženimi stvarmi zadovoljni. Vemo, da se je bistveno povečal investicijski impulz v gospodarstvu, da so že ti majhni koraki vplivali na korajžo naših gospodarstvenikov v investicije, da so se že začele pojavljati možnosti tujih naložb in da prihaja do normalnega funkcioniranja, bi rekel, samega tržnega sistema. Mi bomo podprli, določene dodatke bomo pa dodali. Najlepša hvala.
Hvala. Mag. Anton Rop bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, predstavniki vlade. Danes je pred nami paket davčne zakonodaje. Pred nami je 7 sprememb v davčnem sistemu in davčni politiki, ki naj bi, kot smo slišali ravno prej, po mnenju poslanske skupine SDS in seveda tudi po mnenju vlade zanimivo usmerjeni v zmanjšanje davčne obremenitve, poenostavljanje davčnega sistema, razbremenjevanje gospodarstva, slišali smo prej celo zniževanje javne porabe, povečevanje konkurenčnosti gospodarstva in seveda tudi hitrejšo gospodarsko rast. Vse to so cilji, ki so opredeljeni, ki so v načelu dobri, ki jih lahko podpremo in verjamem, da bi jih vsi državljani in državljanke v Sloveniji kadarkoli podprli. Je pa seveda vprašanje, ali so rešitve, ki so pred nami takšne, da peljejo v to smer. V poslanskem klubu LDS menimo, da bo s predlogi, ki so pred nami, večino tako opredeljenih ciljev izjemno težko doseči. Celo nasprotno, nekatere od predlaganih rešitev bodo bistveno otežile spremembe na drugih področjih, na primer, na področju delovnopravne zakonodaje. Menimo, da bodo socialni dialog, da bodo dogovori v zvezi z delovnopravno zakonodajo bistveno težji, ko bodo ti zakoni, ki so danes tukaj pred nami, uzakonjeni. Bistveno težje se bo dogovarjati, se bo pogovarjati o fleksibilnosti trga dela o zmanjševanju stroškov za malico, za prevoz na delov, za dodatke na delovno dobo. Potem, ko se bodo te rešitve uzakonile, ko bodo ti predlogi za katere menite, da so tako dobri, sprejeti. Med predlaganimi davčnimi zakoni je po obsegu in vrsti sprememb po javnofinančnih, prerazdelitvenih in tudi strukturnih posledicah vsekakor najpomembnejši predlog zakona o dohodnini, ki je tukaj pred nami in ga danes kot prvega obravnavamo. S predlogom zakona o dohodnini se najbolj pomembno, pa tudi nazorno spreminja obstoječi davčni sistem in posledično davčna obremenitev fizičnih davčnih zavezancev. Zmanjšuje se davčna progresivnost. To samo po sebi ni slabo, vprašanje je, kako se znižuje; in sicer tako, da po novem dejansko bodo pomembno manj obdavčeni tisti iz najvišjih dohodkovnih razredov, tisti, ki imajo najvišje prejemke, tisti, ki so po sedanji ureditvi sicer plačevali relativno visoko dohodnino, tudi to drži. Tako je po sedanji ureditvi v najvišjem davčnem razredu 0,6% vseh davčnih zavezancev s povprečno efektivno davčno stopnjo skoraj 42% in ti zavezanci prejmejo 5,6% vsega dohodka in plačajo 15% dohodnine. Iz analize instituta za ekonomska raziskovanja, ki je bila narejena po naročilu vlade, pa izhaja, da bodo predlagane spremembe ob predvidenem 38 milijardnem davčnem izpadu praktično 60% znižanega davka, to je približno 22 milijard SIT, pustile pri 20% najbogatejših zaposlenih oziroma tistih 20%, ki imajo najvišje plače, in 30 milijard, to je pa praktično celoten davčni izpad, pri 40% zaposlenih z najvišjim dohodkom. Na nivoju posameznih davčnih zavezancev, pa to pomeni, da bodo tisti s podpovprečnimi plačami nekaj nad 100 tisoč tolarjev mesečno imeli med 600 in 700 tolarjev večjo neto mesečno plačo, tisti z najvišjimi plačami pa več kot 100 tisoč, 200 tisoč, tudi 300 tisoč tolarjev mesečno oziroma milijon, dva ali več tolarjev letno. To so konkretne posledice, konkretne spremembe, ki jih predlaga vlada, ki jih predlaga koalicija, spremembe, ki se bodo s tem zakonom uzakonile. Tudi če odmislimo vse druge negativne vplive tako predlaganih sprememb zakona o dohodnini se nam ob teh spremembah postavljajo številna vprašanja. So tolikšne razlike v zmanjšanju obdavčitve res potrebne in smiselne? Ali so res najboljše možne? Je res potrebno nameniti 30 milijard slovenskih tolarjev za to, da bodo nekateri, ki imajo 10, 20 milijonov slovenskih tolarjev letne plače imeli še milijon, dva milijona plače? So to res najboljše rešitve? Bo to res znižalo, ko smo prejle slišali in poslušamo vlado, davčno obremenitev gospodarstva in povečalo konkurenčnost? Bo to res znižalo davčno obremenitev gospodarstva? Težko. Se vlada res ni mogla spomniti cenejšega načina za znižanje progresivnosti obdavčitve? Ali je bilo to res tako potrebno, da je bilo hkrati, ko se je šlo s temi znižanji davkov, potrebno znižati olajšave za študente, za upokojence? Ali je bilo res potrebno obdavčiti obresti za vse slovenske varčevalce in ohraniti to obdavčitev, in to na meji, kot je bilo prej ponosno povedano, 500 evrov, pri čemer imajo v nam sosednjih državah to mejo bistveno višje. Na to smo opozarjali vlado. Vladi smo predlagali, da dvigne mejo, da jo dvigne na mejo, ki bi bila bliže davčni konkurenčnosti Slovenije tudi v tem primeru. Danes vidimo, da se tudi na ta način, tudi prek študentov, tudi prek upokojencev, tudi prek tistih malih varčevalcev poskuša kompenzirati del izpada dohodnine, do katere pride zaradi tistega, o čemer sem prej govoril. V poslanskem klubu LDS močno dvomimo v to, da boste dosegli tiste cilje, o katerih tukaj govorimo. Menimo, da predlagane rešitve niso niti dovolj domišljene, še manj pa najboljše možne. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada je prejšnji teden sprejela proračuna za leti 2007, 2008. Sprejela ju je v času, ko države članice EU beležijo eno najvišjih gospodarskih rasti v zadnjih 10 letih, v času, ko zato tudi v Sloveniji beležimo skoraj 12% realno rast izvoza in visoko gospodarsko rast. Torej, v času, ko vlade običajno lahko in tudi dejansko varčujejo in hkrati znižujejo davčna bremena. Vse pametne vlade to počno, vse pametne vlade izkoristijo takšno priložnost. Kaj se dogaja v Sloveniji? V Sloveniji pa v tem času beležimo rekorden nivo javnofinančnih izdatkov. Za leto 2006 ministrstvo za finance ocenjuje, da bo ta na nivoju 44,9% bruto domačega proizvoda. V letu 2004, mimogrede, je bila na nivoju 44,1 BDP. Namesto da bi vlada, da bi koalicija, tako kot je obljubila, zniževala javno porabo in jo znižala za 2 odstotni točki do leta 2008, je storila obratno. Dvignila je javno finančno porabo vsemu navkljub: kljub temu da imamo visoko gospodarsko rast v EU, da imamo visoko gospodarsko rast doma in kljub temu, če pogledate prilive iz EU, da se je neto finančna pozicija Slovenije bistveno izboljšala. Če smo imeli v letu 2004 neto finančni priliv iz EU 0,05% bruto domačega proizvoda, imamo sedaj oziroma bomo imeli v letu 2007 0,85% neto finančnega priliva iz Evropske unije. Torej, dobesedno neto priliv, boljša gospodarska situacija, mi imamo pa rekordne javnofinančne izdatke. Zato vlada na odhodkovni strani proračuna - in to je zdaj pomembno za našo razpravo - za leto 2008 planira dvig davka na dodano vrednost z 8,5% na 9% in z 20 na 21%. Sicer lahko poslušamo ministra za finance, ki pravi, da bo do tega dviga prišlo, če bo potrebno; morda se bo to drugače kompenziralo, na primer s trošarinami na električno energijo, na primer na kaj drugega, kar bo na koncu treba tudi plačati in bo dvignilo ceno. Vendar če pogledate bilance, potem vidite, da je planirano povečanje davka na dodano vrednost. To se vidi iz številk, to se vidi iz bilanc, to se vidi iz sprejetega proračuna 2008. In še enkrat poudarjam, to je dvig, ki je posledica znižanja dohodnine, o kateri govorimo danes. Torej, ne govorimo samo o znižanju dohodnine, govorimo tudi o tem, kar sledi naslednji dan: s tem - in to se vidi prav tako iz predloga proračuna - bo vlada pridobila 35 milijard slovenskih tolarjev. Torej, 35 milijard slovenskih tolarjev je pa približno toliko, kolikor bodo pridobili tisti z največjimi plačami. Danes torej ne govorimo samo o prelaganju davka iz levega v desni žep, tako kot pravijo nekateri strokovnjaki, ki so ocenjevali ta ukrep kot samo neko prelaganje z enega na drug konec, danes govorimo tudi o prerazporejanju davčnih bremen med slovenskimi davkoplačevalci. Preko višjega davka na dodano vrednost, višjih cen, bodo torej tisti, ki bodo najprej pridobili 600, 800, morda 1.000 ali nekaj več tolarjev višje neto plače, financirali tiste, ki imajo največje plače in bodo preko dohodnine pridobili 100-krat ali 200-krat več. Spoštovane poslanke in poslanci, v čem je smisel takšnih sprememb? S takšnimi spremembami konkurenčnosti nedvomno ne bomo zvišali in še manj znižali obremenitev gospodarstva - nikjer in nikoli. Takšne spremembe so bolj podobne neke vrste davčni prevari. Vsekakor pa bo takšno znižanje dohodnine in posledično dvig davka na dodano vrednost pomenil znižanje davčne konkurenčnosti Slovenije. Naj opozorim, višina davka na dodano vrednost v sosednjih državah članicah Evropske unije je vseh 20% in v tem kontekstu je Slovenija v tem momentu, kar se tiče davka na dodano vrednost, davčno konkurenčna. Dvig davka na dodano vrednost na 21% pomeni, da se bo Slovenija približala in pridružila Hrvaški, kar se tiče davčne konkurenčnosti na tem področju - brez potrebe in brez smisla. Naj opozorim še na nekatere zaključke in predloge iz analize inštituta za ekonomska raziskovanja, ki jih vlada očitno ni upoštevala ali pa jih je slabo prebrala, gre pa za analizo, ki jo je sama naročila. Tako pravi, na primer: "Simulacije predlaganih scenarijev reforme davčnega sistema so pokazale, da ima dvig davka na dodano vrednost kratkoročno močno negativne učinke na gospodarsko rast, hkrati pa višje stopnje davka na dodano vrednost pri vseh dohodkovnih razredih" - pri vseh dohodkovnih razredih, ponavljam - "izničijo pozitivne učinke davčne reforme na blaginjo gospodinjstev, razen pri 5. dohodkovnem razredu". Torej, razen pri najbogatejših. To piše v tej študiji, vsak si jo lahko prebere na 34. strani. Inštitut za ekonomska raziskovanja pa še posebej opozarja, še posebej opozarja, da istočasno s temi spremembami, če se že v njih gre, nujno potrebno dosledno izpeljati načrtovano zniževanje državne potrošnje; in kot sem prej rekel, zaenkrat tega ni. Dejanska je javnofinančna poraba v letu 2006 po ocenah ministrstva za finance večje, kot je bila planirana pri sprejemanju proračuna, pri sprejemanju proračuna za leto 2007 ta, ki je bil sprejet, predvideva zaenkrat nivo javnofinančne porabe 44,1%. Me prav zanima, koliko bo na koncu ta obseg javnofinančne porabe. In kaj pravi še inštitut? Če do tega znižanja v praksi ne bo prišlo, lahko to pomeni samo višji DDV, kot vidimo že v proračunu, višji deficit in zaviranje gospodarske rasti. Na koncu te študije, pri sklepih inštitut za ekonomska raziskovanja celo predlaga rešitev. Ne trdim, da je najboljša, sigurno je pa boljša od te, ki je predlagana, in jo je zanimivo prebrati. Skratka, predlaga blažjo obliko sprememb dohodnine s ciljem znižanja sedanje progresivnosti, na primer, z ukinitvijo najvišjega dohodninskega razreda in limitiranjem plačevanja socialnih prispevkov na določeno višino bruto plače. To limitiranje bi lahko izvedli v nekaj letih, s tem bi hkrati omogočili podjetjem dodatno zniževanje stroškov dela, dejansko podjetjem stroškom dela za najbolj izobraženo delno silo in istočasno pa bi s tem destimulirali izplačevanje dohodkov v oblikah, ki niso obremenjene s socialnimi prejemki. Torej, to so predlogi inštituta za ekonomska raziskovanja in jih je zanimivo prebrati, da mogoče bolj razumemo kontekst predloga dohodnine, ki je pred nami. Torej, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci, spremembe davčnega sistema, predvsem zakona o dohodnini, in tudi davka na dohodek pravnih oseb, o čemer bomo govorili kasneje, ki so pred nami, so daleč od reformnih sprememb, ki bi lahko vplivale na gospodarsko rast, konkurenčnost in večjo učinkovitost slovenskega gospodarstva. Vlada in koalicija s tem izgubljata po našem mnenju veliko priložnost za premike, ki bi jih lahko izvedla. Imamo visoko gospodarsko rast, imamo visoke prilive, relativno nizko inflacijo, izpolnjujemo maastrichtskih kriterije, sedaj bi lahko bil najlažji čas za to, da bi varčevali, da bi znižali davke in morda tudi kaj več dosegli pri razvojnem preboju. Po dveh letih velikih diskusij o reformah imamo pred nami rekordno javno finančno porabo in predlog zakona o dohodnini, ki v ničemer ne prispeva k zmanjšanju davčnih bremen gospodarstva. Zakon o dohodnini, ki skupaj z dvigom DDV ali trošarin - prav vseeno - pomeni predvsem veliko davčno prerazporeditev od tistih z najnižjimi plačami, tistim z visokimi - brez smisla in slabimi učinkom ter povsem nepotrebnem povečevanju dohodkovne neenakosti in socialnega razslojevanja. Poslanski klub LDS takšnega predloga sprememb davčnega sistema, kot je danes pred nami, ne more podpreti. Hvala.
Hvala. Gospod Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Gospod predsednik državnega zbora, gospod minister s sodelavci! V poslanski skupini Socialnih demokratov že več kot mesec dni proučujemo predlagano davčno reformo. Svoja stališča do predlogov smo v okviru partnerstva za razvoj vladi že sporočili, prvič 1. septembra in drugič 13. septembra. Če bi ministrstvo za finance izpolnilo dano obljubo in nam izračune in predloge posredovalo že v začetku julija, pa bi to storili že prej. 1. septembra smo zahtevali, da vlada zagotovi sprejemanje predlaganih zakonov po rednem postopku, saj je le sama kriva za pozno predložitev. Hkrati smo ugotovili, da temeljni cilj reform s predlagano davčno zakonodajo ne bo uresničen, da predlagane rešitve ne zagotavljajo bistvene razbremenitve gospodarstva in povečanja konkurenčnosti na mednarodnih trgih, da deloma sicer prispevajo k zmanjševanju davčnega administriranja, vendar hkrati nesprejemljivo povečujejo dohodkovne razlike. Od vlade smo zahtevali, da predloži natančne izračune učinkov predlaganih davčnih sprememb in nesporno zagotovi, da se zmanjšanje davčnih prihodkov predvsem na račun pretirane razbremenitve visokih plač ne bo odrazilo v povečanem proračunskem primanjkljaju ali v zahtevah za povečanje DDV-ja ali zmanjšanje socialnih razlik. Predlagali smo, da se najvišja dohodninska stopnja z 39% poveča najmanj na 42% morda na 45% ali pa s primernim dvigom vstopnega praga ali pa, da se sedanja stopnja 50% niža postopoma šele v naslednjih letih, ne pa naenkrat. Posebej smo zahtevali, da se natančno preučijo in ovrednotijo vse posledice predlaganih sprememb pri oprostitvah in olajšavah, da ne bi davčni zavezanci šele ob prvem plačilu dohodnine, po novem sistemu, to je poleti leta 2008, ugotovili, da bodo dejansko plačali več davka kot po starem sistemu. Opozorili smo, da kaže obljube vlade, da bodo zaradi višje stopnje splošne olajšave vsi zavezanci plačali manj dohodnine ponovno preveriti. Danes je vse več konkretnih primerov in dokazov, kako upravičena so bila ta opozorila. Posebej pa smo tudi predlagali, da se stopnja davka na dohodek pravnih oseb zniža z 23% na 20% najmanj in ohrani olajšave za vlaganja, saj se le tako lahko doseže efektivno nižja obdavčitev gospodarstva, kar je eden od temeljnih ciljev davčne reforme. 13. septembra smo potrdili našo temeljno ugotovitev, da vsebin predlaganih davčnih sprememb ocenjujemo kot pomembno odstopanje od reformni napovedi vlade. Sporočili smo, da naš nadaljnji odnos do predlaganih zakonov vežemo na večjo enotnost strokovnih ocen in predlaganih rešitev, tudi v okviru vladnih krogov. Opozorili smo na vse več različnih ocen posledic predlagane reforme za gospodarstvo, proračun in državljane, zahtevali smo pripravljenost za sprejemanje alternativnih rešitev in ponovno poudarili predvsem naše predloge glede bistvenih sprememb temeljnih rešitev v zakonu o dohodnini in zakonu o davku na dohodek pravnih oseb. Za bolj konkretno oceno vsebine in posledic predlaganih reform smo Socialni demokrati organizirali tudi poseben strokovni posvet, na katerem so sodelovali mnogi ugledni strokovnjaki, pa tudi minister za finance s svojo ekipo. Temeljna ugotovitev posveta je bila, da predlagane rešitve težko ocenimo kot resnejšo davčno reformo. Da so nekatere od njih sicer oblikovane v pravi smeri, vendar niso niti zadostne niti niso z gotovostjo enotno ocenjene njihove posledice za položaj javnih financ in davkoplačevalcev. Na temeljno vprašanje posveta, kaj je prava mera sprememb, torej ni bil dan enoznačen odgovor. Naj dodam, pripravljene rešitve bi bile morda dobro izhodišče za pričetek resne, strokovne in politične razprave, saj bi bile razbremenjene demagoških razprav o uvedbi enotne davčne stopnje, ki se v pravih prvih resnih ocenah pokazala kot slaba rešitev, toda šele za začetek razprave, ne pa za njegov konec. V poslanski skupini Socialnih demokratov na podlagi vsega navedenega ocenjujemo, da je vlada sicer sprejela našo zahtevo, da se zakoni sprejemajo po rednem postopku, čeprav v bistveno pospešeni dinamiki na izrednih sejah. Nam in javnosti je posredovala nekaj dodatnih podatkov in ocen, vsebinsko pa je storila zelo malo. Le naše predloge glede določitve najvišje dohodninske stopnje je delno upoštevala, vendar bistveno premalo. Spremembe oprostitev in olajšav pri dohodnini so nezadostne. Ni oprostitve vlaganj v reševanje stanovanjskih vprašanj, ohranja se bistveno poslabšan položaj upokojencev, posebej oseb, starejših od 65 let. Neustrezno je urejena obdavčitev obresti in ohranjena nesprejemljiva 50% oprostitev za obresti in na obveznice denacionalizacijskih upravičencev. Ni predvidena stimulacija za vlaganja v nevladne organizacije, z izjemo verskih skupnosti, ki imajo v vseh zakonih nov, pooblaščen položaj, ne samo pri dohodnini, tudi pri davku od dohodka pravnih oseb in celo pri davku od dediščin in daril. Ni jasnih ocen, koliko se ob veljavnih rešitvah in predlaganih spremembah oprostitev in olajšav spreminja dohodkovni položaj davkoplačevalcev v posameznih dohodkovnih razredih. Za nas je nesprejemljivo, da zavezanci do plače, do povprečne plače, in teh je 75% ali 825 tisoč, povprečno mesečno pridobijo le cca. 700 tolarjev ugodnosti. Zavezanci med povprečno in 3-kratnikom, povprečne plače mesečno pridobijo med 4 tisoč in 8 tisoč tolarji. Zavezanci s 7-kratno povprečno plačo pa že 140 tisoč tolarjev mesečno. Progresija se potem samo še dviga in ne znam ugotoviti, kar je bilo danes rečeno, da naj bi pri 20 milijonih letne plače nekdo prihranil samo 100 tisoč, po naših je to 300 tisoč in več. Podatke smo dobili pa od vlade. Da končno ne govorimo torej o ekstremnih primerih, ko se posameznikom zaradi znižane stopnje dohodnine tudi za nekaj 100 tisoč tolarjev mesečno poveča neto plača in vlada še vedno trdi, da je treba take dohodke obdavčiti samo z 41% stopnjo. Ne vemo, res ne, zakaj tudi tistega z 20 milijoni in več ne bi lahko obdavčili več. Pri zakonu o dohodku pravnih oseb je vlada sicer sledila naši zahtevi za znižanje stopnje od 23 na 20%, vendar to stopnjo uveljavi šele od davčne osnove za leto 2010, v naslednjih treh letih pa ne. To pa je nesprejemljivo, posebej ker se zaradi odpravljanja olajšave za naložbe in ustanavljanja delovnih mest, tudi po podatkih vlade, ob 23% stopnji efektivna obdavčitev ne zmanjša, temveč se celo povečuje, vse tja do nominalne obdavčitve 20%, zato zahtevamo ohranitev olajšav za naložbe in ustanavljanje delovnih mest za prve zaposlitve in znižanje te stopnje. Doslej smo od vlade pričakovali zagotovilo, da se zaradi nove zakonodaje tudi v letu 2008 ne bo povečal davek na dodano vrednost. Namesto tega zagotovila je vlada povečano stopnjo davka na dodano vrednost vključila med vire proračunskih sredstev za leto 2008. Čeprav predsednik vlade še vedno trdi, da povečane stopnje davke na dodano vrednost ne bo, vsa predvidevanja obsega davčnih virov proračuna za leto 2008 kažejo, da bo prišlo do povečanja, tako predlaga ne samo minister, ampak vlada, ki je predlog proračuna že sprejela. Toda povečanje davka na dodano vrednost, zato da bi se bistveno znižala dohodnina premožnejšim slojem, za nas res ni sprejemljivo, saj bodo s tem ne le dodatno povečane dohodkovne in socialne razlike, temveč tudi zmanjšana gospodarska rast in povečana inflacija, pa tudi konkurenčnost slovenskega gospodarstva. To je lahko le zavesten ukrep konservativne vlade, ki ga Socialni demokrati odločno odklanjamo. Brez programa varčevanja za pokrivanje javnofinančnega primanjkljaja in jasnih realnih zagotovil vlade, da ne bo povečala davka na dodano vrednost, moramo Socialni demokrati glasovati proti zakonu o dohodnini. Toda to ni edini pogoj, enako pomembno je za nas tudi vprašanje socialnih transferjev posameznikom in gospodinjstvom. Že 1. septembra smo sporočili vladi, da odločno nasprotujemo vsakršnim morebitnim krčenjem socialnih pravic. Tudi na to zahtevo nam vlada ni pritrdilno odgovorila, razumljivo, saj je ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, najbrž ne brez vednosti predsednika in finančnega ministra, v istem času pripravljalo predlog zakona o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom, s katerimi predvideva enotno usklajevanje vseh transferjev enkrat letno na podlagi enake osnove, to je gibanja cen življenjskih potrebščin, s čimer na podlagi lastnih, vladnih podatkov zagotavlja prihranek javnim financam: v letu 2007 1,82 milijarde, v letu 2008 3,85 milijarde in v letu 2009 6,16 milijarde. Vlada bo torej prejemnikom socialnih transferjev v naslednjih letih zmanjšala njihove pravice za mnogo več, kot jih bo razbremenila z dohodnino. Tudi to za nas, Socialne demokrate, ni sprejemljivo. Tudi v tem primeru bomo morali glasovati proti predlaganemu zakonu o dohodnini. Glede zakona o dohodnini lahko zato rečemo, da v pripravljenem predlogu in v danem konceptu za nas ni sprejemljiv. Dokler in če vlada ne bo zagotovila izpolnitve zahtev, na katere opozarjamo, tega zakona ne bomo mogli podpreti. Pod določenimi pogoji bi lahko podprli zakon o davku od dohodka pravnih oseb, zakon o davku na dodano vrednost in zakon o dediščinah in darilih. Tudi glede teh zakonov pa pričakujemo uveljavitev sprememb, ki jih bomo ob konkretni obravnavi predlagali. Glede drugih zakonov iz paketa nimamo takšnih pripomb in bi lahko bili sprejemljivi, če bodo zadostili nekim manjšim pripombam. Čeprav se je ravno s spremembami zakona o davčnem postopku uresničil večinoma vsaj eden izmed temeljnih reformnih ciljev, to je zmanjšanje davčnega administriranja, pa tudi tu so pripravljeni predlogi, ki bodo terjali posebno oceno, recimo primer prenehanja teka relativnega zastaralnega roka zaradi dolgotrajnih sodnih postopkov v primeru pritožb. In naj končam. Spoštovani gospod minister, spoštovane poslanke in poslanci! Delo na davčni zakonodaji po našem mnenju z današnjo sejo ne more biti končano. V mnogočem se šele začenja. Škoda, da se ni moglo začeti prej, saj bi bilo več časa in možnosti za medsebojna pojasnila, pa tudi za konsistentne spremembe. Toda prosimo vas, predvsem vlado, ne bodite gluhi do resnih opozoril in predlogov. Ne izgovarjajte, da se za resnejše pripombe in spremembe ni več časa in možnosti. To najprej ni v celoti res. V kolikor pa je, ste to zakrivili v vladi, ko ste še pol leta po tem, ko je bilo vsem jasno, da koncept enotne davčne stopnje ne le politično ne more biti sprejet, temveč da tudi gospodarsko ni primerna rešitev, strašili z njim in izgubljali čas, v katerem bi že lahko skupno iskali boljše rešitve, razen, če je bila to zavestna taktika, da bi bilo čim manj časa za predloge, ki ste jih pripravili. In končno, vemo, kolikšna je vaša moč, vemo, da lahko davčno reformo izpeljete tudi brez naših glasov, z glasovi vladne koalicije, zato računamo na vašo modrost, saj se zavedate, kolikšen politični naboj in kako velike ekonomske posledice nosi davčna reforma, vedno in povsod, v vseh državah, tudi najmanjša, posebej pa taka, ki spreminja davčni položaj slehernega zavezanca, pa čeprav za manj pomemben znesek. Vsi tudi vemo, da pri davkih vedno pride čas resnice. Tisto, kar se danes zavestno ali zaradi malomarnosti zamolči, pride na dan takrat, ko se delijo nove davčne odločbe. Pomislimo na to in poiščimo boljše rešitve. Morda bi tudi o priznanju, da je reforme nedomišljena in ne celovita in da se vztraja pri njej le zaradi političnih obljub in kritik, ki jih je bila sicer deležna vlada, še kazalo razmisliti. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani gospod predsednik, minister s sodelavci, poslanke in poslanci! Z odločitvijo, da v okviru gospodarskih in socialnih reform povečamo blaginjo v Sloveniji, je prevzeta tudi odločitev za spremembo davčnega sistema. Ministrstvo za finance je na podlagi analize, kompleksnih, sektorskih in makroučinkov davčne reforme in reform socialnih transferjev z uporabo dinamičnega modela splošnega ravnotežja slovenskega gospodarstva pripravilo predlog davčne reforme, ki je optimalno sprejemljiv za dosego zastavljenega cilja. Z davčno reformo se želi doseči razbremenitev slovenskega gospodarstva. Novi zakoni zmanjšujejo administrativne stroške podjetij in njihove stroške poslovanja. S tem zagotavljajo pogoji za njegovo večjo konkurenčnost na svetovnih trgih. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je učinkovit in pregleden davčni sistem mesto, kjer se lahko najbolj pravično opravi prerazporeditev družbenega dohodka. Gospodarstvu in drugim sektorjem, ki ustvarjajo novo vrednost, mora ostati moč in volja za nadaljnjo rast. Po mnenju priznanih strokovnjakov so davčne spremembe tako zastavljene, da si lahko obetamo, da ne gre le za pozitivno prerazdelitev, ampak tudi za davčno razbremenitev. Prihranek pri davku na izplačane plače in pri davku na dohodek pravnih oseb naj bi znašal okoli 130 milijard, kar je približno 2% bruto družbenega proizvoda na leto. To je pa več kot le zanemarljiva davčna razbremenitev. Prav tako smo v poslanski skupini Nove Slovenije prepričani, da so neutemeljeni očitki, da davčna reforma sploh ni reforma, ampak da gre za spremembe, ki morda niti ne opravičujejo stroškov njihove uvedbe. Sedanje spremembe moramo primerjati s stanjem na področju davkov v letu 2004, ko je prišlo do spremembe vlade. Radikalne spremembe, kot so bile zamišljene v reformnem dokumentu, so se pri konkretnih izračunih izkazale za manj učinkovite, kot je bilo napovedano. Katerakoli enotna davčna stopnja bi poslabšala položaj prvih treh dohodkovnih razredov tako, da bi plačevali več dohodnine, kot jo sedaj. Seveda pa bi zgornja dva razreda pridobila. Prvi popravki davčne zakonodaje v letu 2005 so bile posledica nezadovoljstva gospodarstvenikov in ekonomistov. Predlogi zakonov še bolj upoštevajo izkušnje tako gospodarstva kot tudi davčne uprave. Večje spremembe bi utegnile imeti posledice, ki jih ne bi opravičile, hkrati pa je vprašljiva tudi njihova uresničljivost. Davčna reforma je ena najbolj pomembnih sestavnih reformnih ukrepov, ne pa tudi edina. Šele v kombinaciji z drugimi ukrepi, na primer na področju socialnih transferov, bo dosegla učinek, ki je načrtovan. V poslanski skupini Nove Slovenije želimo davčno zakonodajo dopolniti tako, da bo doseženo boljše sodelovanje med gospodarstvom in raziskovalnimi ustanovami. Namen takega raziskovanja je predvsem v tem, da bomo dosegli zgodnje vključevanje študentov in mladih raziskovalcev v razvojne in raziskovalne aktivnosti, na dolgi rok pa zagotovili visoko tehnološko vrednost, ki pozitivno vpliva na okolje. Zato še posebej pozdravljamo olajšave za raziskave in razvoj, ki jih srečamo v zakonu o dohodnini in v zakonu od dohodka pravnih oseb. Naše pozornosti in odobravanja so deležne zlasti koristne poenostavitve. Najprej ohranjena posebna obdavčitev obresti dividend in kapitalskih dobičkov z 20% stopnjo. Ohranja se tudi oprostitev plačila obresti za varčevalce. Tako ohranjamo v letu 2005 sprejeto odločitev o cedularnosti obresti dividend in dobičkov iz kapitala. To novost velja ohraniti, čeprav se zaradi znižanja davčnih stopenj pri dohodnini znižuje progresivnost. Naš kapitalski trg mora ostati konkurenčen oziroma privlačen za vlagatelje. Številne spremembe davčne zakonodaje v preteklosti so imele za posledico nepregledne zakone. Različni vplivni lobiji so uveljavili svojo moč in v zakonodajo vnesli olajšave, ki onemogočajo preglednost in enostavnost. V poslanski skupini Nove Slovenije si prizadevamo za primerno davčno breme ljudi, ki delujejo v samostojnih poklicih, obrtništvu in podjetništvu. Zlasti pri zakonu o dohodnini so te spremembe še posebej občutne. Najbolj očitne so: zavezanci, ki opravljajo dejavnost, lahko ugotavljajo davek na podlagi 25% normiranih odhodkov, in sicer do praga 10 milijonov tolarjev. Na novo se ureja obdavčitev kmetij, ko zavezanci ne dosegajo 200 evrov katastrskega dohodka oziroma 40 panjev. Ohranja se ugotavljanje davčne osnove z normiranimi odhodki v višini 70% ustvarjenih prihodkov. Poleg zvišanja splošne olajšave, ki bo pri večini zavezancev več kot kompenzirala izgubo 2% osebne olajšave, je potrebno omeniti še najmanj to. Zavezanci, ki prejemajo dohodke iz delavnega razmerja v tujini, bodo imeli možnost upoštevati stroške prevoza in prehrane. 0,5% dohodnine lahko zavezanec nameni za splošno koristne namene. Čeprav je skrb, da je skladen regionalni razvoj urejen z drugo zakonodajo, pa bi v poslanski skupini Nove Slovenije želeli, da se tudi skozi prizmo davčne zakonodaje spodbudi razvoj regij, ki znatno zaostajajo za slovenskim povprečjem. Z empiričnimi raziskavami, s katerimi razpolaga ministrstvo za finance, je bilo za Slovenijo in primerljive države ugotovljeno, da investicijske olajšave nimajo vpliva na večji oziroma dodatni obseg investicij. Analize za tujino in Slovenijo so pokazale, da davčne spodbude povečajo investicije za manj, kot se zaradi olajšav zniža davčni donos. Prav zaradi tega bi v poslanski skupini Nove Slovenije investicijsko olajšavo vezali zgolj na regije, ki razvojno najbolj zaostajajo. V poslanski skupini Nove Slovenije smo proti zviševanju DDV-ja in prispevnih stopenj, obenem pa za poenostavljen in stimulativen sistem davkov. Poenostavljati je potrebno sistem davkov in s preglednejšim pobiranjem davkov in prispevkov zagotoviti uspešno realizacijo proračunov. Treba je težiti k zmanjšanju obremenitev gospodarstva, zmanjševanju državne porabe in varčevanju državnih institucij ter boljše in bolj učinkovito delovanje javnih institucij na vseh ravneh. Tako lahko zavrnemo očitke, da bo zaradi izpada javnih prihodkov iz naslova sprememb davčne zakonodaje, zlasti dohodnine, povečan javni primanjkljaj. Davčna politika in spodbudni ukrepi morajo spodbuditi nove razvojne projekte in zagotoviti začetna vlaganja v mala in srednja podjetja. Prepričani smo, da bo nadaljnja razprava nakazala še kakšno rešitev, ki ji bo potrebno prisluhniti, vključno s tistimi, ki smo jih pripravili v naši poslanski skupini. Pravi uspeh davčne reforme bo, ko ne bo prišlo do povečanja davka na dodano vrednost in tudi ne do povečanja proračunskega primanjkljaja. To je mogoče predvsem z znižanjem javnih izdatkov ter pravičnejšim obdavčevanjem, ko bomo davke plačevali vsi. To pa bo zaradi poenostavitve v zakonodaji tudi lažje dosegljivo. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo sklep, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Gospod Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala, gospod predsednik. Spoštovani predstavnici vlade, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke je vseskozi poudarjala pomen pravične primerne, a hkrati stimulativne obdavčitve dohodka fizičnih oseb. Veseli smo, da prihaja do prve obravnave predloga zakona o dohodnini, saj menimo, da gre za zakon, ki mora biti sprejet po možnosti s čim širšim konsenzom vseh poslancev in poslank tega državnega zbora. Davčna reforma, še posebej na področju obdavčitve dohodkov, mora biti široko zasnovana, dobro premišljena in vsesplošno sprejemljiva, tako za državljane kot tudi za državo. Po našem mnenju so slabe zakonodajne rešitve na področju obdavčitve dolgoročno zelo škodljive, čeprav na kratek rok lahko prinesejo določene pozitivne učinke, predvsem populistične. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo se in se bomo vedno zavzemali le za takšne rešitve, ki bodo dolgoročno koristne tako za naše državljane kot tudi za državo. V tem pogledu smo bili zadovoljni, ko je bil v lanskem letu oblikovan odbor za reforme, ki je pripravil okvir gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije. Ta okvir, ki ga je kasneje sprejela tudi vlada, je vseboval pomembne predloge rešitev tudi na segmentu obdavčevanja dohodkov fizičnih oseb. Slovenska ljudska stranka je vseskozi spremljala delo odbora ter pripravo prepričujoče davčne reforme in podpirala dobre rešitve ter ukrepe, še posebej davčno razbremenjevanje dela ter administrativna poenostavitev davčnega sistema oziroma davčnega postopka. Naše osnovno izhodišče pred začetkom priprave reforme zakona o dohodnini je temeljilo in še vedno temelji na predpostavki, da je potrebno dohodnino v prvi vrsti prežeti s socialnimi elementi, kar pomeni, da se mora dvigniti olajšava za eksistenčen minimum najmanj na raven dohodkov, ki omogočajo človeku dostojno življenje in preživetje. Nadalje je potrebno zavezancem omogočiti, da v okviru dohodnine bolj poudarjeno uveljavljajo dokazovanje dejanskih stroškov, ki jih trpijo z ustvarjanjem dohodka. Izogibati se moramo torej administrativnem določanju davčne osnove in tako zavezancem omogočiti, da so obdavčeni za tiste dele dohodka, ki ostanejo po odštetju stroškov, ki so jih imeli z ustvarjanjem dohodka. Še vedno ocenjujemo, da je dohodninska lestvica postavljena prenizko, to pomeni, da moramo dvigniti pragove za dohodninsko lestvico predvsem za prvi dohodninski razred, in sicer na primerljivo raven z ostalimi državami v regiji. V nasprotnem primeru življenje v Sloveniji zaradi preostre davčne politike ne bo atraktivno in bodo zavezanci, ki bodo dobili boljšo priložnost za življenje drugje v Evropi, odšli. Slovenija pa so s tem izgubila pomemben potencial in pomembne kadre. Ocenjujemo, da to ne bi bilo smotrno, kajti za skupno dobro je pomemben vsak človek v naši državi. Posebne obravnave morajo biti deležne tudi družine, saj predstavljajo osnovni gradbeni delec naše družbe. Družina je eden izmed najpomembnejših segmentov življenja ljudi in mora imeti poseben položaj, ki je tudi davčno stimulativen. V tej zvezi smo v Slovenski ljudski stranki vseskozi zagovarjali uvajanje elementov družinske dohodnine. Žal ugotavljamo, da ta element davčne politike ostaja neuresničen in tako kot do sedaj ostaja naša pomembna naloga tudi za nadaljnjo obravnavo predmetnega zakona. Naša nadaljnja prizadevanja gredo v smeri obdavčitve kapitalskih dobičkov in dohodkov iz premoženja in priznavanja pokojninskih olajšav. Smo mnenja, da je treba zavezancem bolj poudarjeno omogočiti, da tudi sami zase in za svojo družino poskrbijo, za svojo varnost in finančno samostojnost. S tem se razbremenjuje tudi državni proračun in ne nazadnje tudi pokojninska blagajna. Zavezanci bodo tako imeli možnost, da sami izberejo način varčevanja in si s tem povečajo svojo finančno samostojnost, ki v končni fazi privede do finančne neodvisnosti in svobode. Na ta način zavezanci prevzemajo del odgovornosti za svojo prihodnost nase, kar je dolgoročno dobro tako za njih kot tudi za državo. Zato jim je treba priznati večje pokojninske olajšave v smislu priznavanja olajšave za plačevanje premij v pokojninske sklade oziroma načrte, s čimer bi se spodbujalo lastno varčevanje zavezancev, ki je najboljši način za vsakega zavezanca v lastnem načinu življenja. Kot končno pa menimo, da mora biti dohodninski sistem, tako materialni kot procesni predpisi, konsistenten, teoretično neoporečen in takšen, ki bo omogočil optimalno izvajanje v praksi. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke upamo, da bomo sprejeli tak zakon, ki ga ne bo treba spreminjati, še preden se bo začel uresničevati, tako kot smo to morali delati z zakonom, sprejeti v letu 2004. S temi našimi osnovnimi stališči tudi ocenjujemo predlog zakona o dohodnini, ki ga danes obravnavamo. Predlog zakona je po našem mnenju dobra osnova za nadaljnjo obravnavo, saj vsebuje večji del izhodišč, ki smo jih v Slovenski ljudski stranki vseskozi zagovarjali. Tako se razbremenjujejo ekonomsko najšibkejši člani naše družbe. Predlog zakona o dohodnini namreč bistveno zvišuje tako imenovano splošno davčno olajšavo in je tako socialno pravičnejši kot dosedanji zakon. To potrjujejo tudi vse simulacije, ki smo jih napravili, tako da je realno pričakovati, da bodo tisti zavezanci, ki prejemajo le aktivne dohodke, manj obdavčeni v primerjavi s sedaj veljavnim dohodninskim sistemom. Tozadevno se torej lahko strinjamo, da bo zakon o dohodnini izboljšal ekonomski položaj večine davčnih zavezancev. Nadalje ocenjujemo, da so določeni popravki potrebni tudi v okviru dohodkov iz premoženja in dobička iz kapitala. Precejšnja novost v našo zakonodajo vnaša predlog zakona o dohodnini s tem, ko predvideva obdavčitev obresti. Zavedamo se, da tovrstni predlogi izhajajo iz zahtev direktive o obdavčitvi dohodkov in prihodkov v obliki plačevanja obresti, vendar menimo, da predlog še vedno ni povsem optimalen. Ocenjujemo namreč, da določen del obresti, ki predstavlja ekvivalent inflaciji, nikakor ne more biti del davčne osnove. Menimo, da bi bilo pravilneje ta del obresti vzeti iz davčne osnove ter na ta način priti do tiste davčne osnove, ki dejansko predstavlja dohodek oziroma povečano ekonomsko moč davčnega zavezanca. Posebej pozdravljamo rešitev predlaganega zakona s področja enostavnosti, večje preglednosti in jasnosti ter administrativne poenostavitve dohodninskega sistema. Vlada je v primerjavi s sedaj veljavnim zakonom pripravila teoretično dober in praktično uporaben tekst, ki bo omogočil tudi jasnejšo uporabo in bo tako bistveno prispeval k večji davčni pravičnosti tudi s tega vidika. Tako je zakon bistveno izboljšan, v splošnem delu povsem jasno je določen davčni zavezanec, vir dohodka, kakor tudi predmet obdavčitve. Žal pa moramo ugotoviti, da določitev predmeta obdavčitve v določenih segmentih teoretično ni povsem sprejemljiva. Tako niso iz obdavčitve izvzete določene kategorije plačil, ki po svoji naravi niso dohodek in kot take torej ne morejo predstavljati elementa davčne osnove. To so vsekakor, vsi ukrepi kmetijske politike. Ti ukrepi so bili v davčne osnove vključeni šele z zakonom iz leta 2004, ki se je pričel uporabljati s 1.1.2005. Slovenska ljudska stranka je že takrat opozarjala, da ti ukrepi ne teoretično ne praktično ne sodijo v davčno osnovo oziroma med obdavčljive dohodke. Ukrepi kmetijske politike nimajo namreč narav dohodkovnih izravnav. To je še posebej jasno v ukrepih, ki so predvideni v okviru nove finančne perspektive za obdobje 2007-2013. To bodo po novem večinoma ukrepi, ki se neposredno navezujejo na izboljšanje stanja okolja, ohranjanja narave in biodiverzitete. Potrebno se je zavedati, da gredo vsi predvideni ukrepi v smeri ravnanja z okoljem in da ukrepi, ki bi imeli naravo dohodkovnih izravnav ni. Gre torej za plačilo kmetijskemu gospodarstvu, ki nikakor ne more biti kvalificirano kot dohodek kmeta oziroma zavezanca za plačilo dohodnine. Po podatkih, s katerimi razpolagamo, se bo davčno breme kmetijstva do konca leta 2008 v primerjavi z letom 2004 povečalo za cca. 600%. To povečanje gre na račun povečanja davčnega izplena iz kmetijstva, ki je bil v letu 2004 cca. 3 milijarde in po letu 2008 naj bi znašal slabih 20 milijard. Slovenska ljudska stranka bi pristala na takšno povečanje davčne obremenitve le pod pogojem, da bi se za enak odstotek izboljšal tudi siceršnji ekonomski položaj kmetov. Žal, pa moramo po podatkih inštituta za kmetijstvo in kmetijsko-gozdarske zbornice ugotoviti, da se ekonomski položaj kmetijstva še posebej po letu 2004 slabša. Naj navedem nekaj konkretnih podatkov. V letu 2004 so se cene kmetijskih pridelkov pri proizvajalcih po podatkih statistike v primerjavi z letom 2003 zvišale za 1,1%, merjeno inflacijo, ki je znašala 3,4, pa realno za 4,6% kot v letu 2003 oziroma za 12% nižje kot v letu 2000. Močno so padle cene rastlinskih pridelkov, za 12,7%. V živilski proizvodnji sicer za bistveno manj, za 0,4%. Poslabšanje ekonomskega rezultata je pripisati zlasti neugodnim naravnim razmeram v kmetijstvu, spremembah na trgih s kmetijskimi proizvodi in uvedbo novih tržnih mehanizmov pri sladkorni pesi, sladkorju, mleku po vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Tudi primerjava s 15-imi državami Evropske unije kaže, da je realni indeks cen kmetijskih proizvodov v Sloveniji po letu 2002 nižji kot v teh državah za 10 in je v letu 2004 znašal le oziroma 85% povprečja teh evropskih držav. Na oblikovanje cen na trgu vplivajo poleg ponudbe in povpraševanja tudi višina neposrednih plačil in plačil za razvoj podeželja. Tako se skladno s 7. členom zakona ugotavljanje katastrskega dohodka KD določa na podlagi določenih odkupnih oziroma tržnih cen kmetijskih in gozdarskih proizvodov. To pomeni, da so v določeni višini KD že zajeta tudi plačila ukrepov kmetijske politike in je dodatno obdavčevanje teh plačil nepravično do teh ljudi. Verjetno se vsi zavedamo, da ima kmetijstvo v okolju poseben pomen, res je, da se s kmetijstvo ukvarja le nekaj odstotkov ljudi v naši državi, a teh nekaj 10 tisoč državljanov skrbi za veliko večje naše ozemlje ter za hrano in ostale prebivalce v Republiki Sloveniji. Ne znamo si predstavljati države, ki bi zaradi nekaj finančnega izplena obdavčevala ljudi, ki opravljajo družbeno koristno delo in to teoretično zelo s spornimi ukrepi. To so Italija, Avstrija in Hrvaška že spoznali in to so države, ki imajo bistveno nižjo obremenitev aktivnih dohodkov in kljub vsemu ne obdavčujejo ukrepe kmetijske politike, njihovi proračuni zaradi tega niso ogroženi. Zato nikakor ne bomo sprejeli argumentacije, da je sporno obdavčevanje ukrepov nujno zaradi zagotavljanja proračunskih virov. Ne moremo pristati na dejstvo, da se z izvzetjem iz obdavčitve "kmetov", katerih KD je nižji od 200 evrov - ti so izvzeti iz obdavčitve - da se in s tem tudi položaj oziroma status kmetov v novi davčni zakonodaji ne bo poslabšal, kot je bil do sedaj oziroma tako kot se izboljšuje ostalim. V okviru dohodka iz zaposlitve ocenjujemo, da je predlog zakona bistveno boljši od sedaj veljavne rešitve. Še posebej pozdravljamo možnost, da se večji del stroškov priznava pri dohodku iz drugega pogodbenega razmerja, tako da predlog sledi izhodiščem Slovenske ljudske stranke, da naj se obdavčujejo realni dohodki, torej, da se prejemki zmanjšujejo za stroške, ki so nujni za ustvarjanje dohodka, ki ga prijavljaš ob napovedi dohodnine. V okviru dohodka iz zaposlitve ostaja precej zapleten sistem vrednotenja bonitet iz delovnega razmerja, in sicer za uporabo službenih vozil za zasebne namene. Glede na izhodišča davčne reforme v poenostavitvi sistema in glede na znižanje dohodninske lestvice in zvišanje splošne davčne olajšave ocenjujemo, da bi bilo potrebno vrednotenje teh bonitet poenostaviti tako, da bo onemogočeno tudi davčno izmikanje. Dohodek iz dejavnosti vsebuje pomembne novosti, ki jih v poslanski Slovenske ljudske stranke pozdravljamo. Tako bo sistem poenostavljanja; popravljene so ključne pomanjkljivosti sedanje ureditve. Enaka ugotovitev velja tudi za dohodke iz naslov kmetijske in osnovne gozdarske dejavnosti. Kljub temu oziroma kljub vsemu menimo, da je sicer teoretično dobro sistem potrebnih nekaterih manjših popravkov. Tako ocenjujemo, da bi pragovi za prehod s pavšalnega na dejansko ugotovljenega dohodka iz osnovne kmetijske dejavnosti in osnovne gozdarske dejavnosti moral biti nekoliko višji. Izhodišče naj bo, da se na vsaki kmetiji zagotavlja delovno mesto dvema. Poudarjamo še, da s predlaganimi spremembami glede pragov ne posegamo v proračunske prihodke negativno, pač pa kvečjemu pozitivno. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo posebej zadovoljni tudi z rešitvijo, ki omogoča ugotavljanje dobička na podlagi dejanskih prihodkov ter normiranih dohodkov, vendar menimo, da bi tudi ta sistem delnega pavšaliziranja moral biti primerljiv s tržnimi razmerami. Višina normiranih odhodkov je namreč tista, ki pavšalno določa davčno osnovo. Glede na delovno intenzivno panoge je odvisno, kakšna bo višina normiranih odhodkov, zato ni primerno, da se višina določi povsem povprek in za vse dejansko enako. Slovenska ljudska stranka tudi dobro ocenjuje spremembe na področju ugotavljanju dohodka iz kapitala. Predlagani sistem obdavčevanja obresti in dividend je bistveno izboljšan in bo pripomogel k hitrejšemu pretoku kapitala. Predlagani sistem obdavčevanja kapitalskih dobičkov pa je boljši in slabše hkrati. Boljši v delu normiranja priznavanja stroškov glede pridobivanja in odsvojitve kapitala ter glede možnosti prenašanja ugotovljene izgube vnaprej. Slabši pa je v delu, ki se nanaša na odpravo revalorizacij nabavne vrednosti kapitala. Seveda se strinjamo, da je predlagani sistem enostavnejši, vendar je odpravo revalorizacij potrebno kompenzirati z novo določitvijo davčnih stopenj, in sicer na način, da bo v znižanje davčnih stopenj vgrajena tako pričakovana inflacija kakor tudi spodbujanje dolgoročnejšega investiranja. Izredno pomemben zadržek v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pa imamo glede predlaganega zakona, ki smo ga identificirali na področju olajšav za vzdrževanje družinskih članov. Že nekaj let vsi skupaj ugotavljamo, da ta olajšava ni pravična in da realno največje znižanje prinaša zavezancem iz "najnižjih" dohodkovnih razredov, zavezanci najnižjih dohodninskih razredov je pa skorajda ne more koristiti. Takšno stanje za oblikovanje primerne družinske politike in spodbujanje rojstev ni primerno. Takšno ugotovitev je izoblikoval tudi odbor za reforme in posledično tudi vlada Republike Slovenije, kjer predlagata odpravo olajšav in uvedbo davčnega kredita. Z velikim razočaranjem v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo iz predloga razbrali, da ta del ni uresničen v samem zakonu. Zato bomo pripravili spremembe predvidene olajšave za zmanjšanje dohodnine, in sicer tako, da bomo dali jasen signal, da je vsak otrok pomemben za našo državo in predvsem za vsako družino in da so vsi otroci, vse družine enakovredne v tej državi. V Slovenski ljudski stranki tudi ugotavljamo, da je davčna politika eden izmed pomembnejših segmentov ekonomske politike, ki sokreira pomemben del življenja v državi in ki bistveno vpliva na odločitve prebivalcev in gospodarstva. Kot smo že uvodoma izpostavili, nepremišljeni ukrepi zaradi tega niso niti sprejemljivi niti dopustni. Zato bomo v Slovenski ljudski stranki k sicer bistveno izboljšanemu zakonu pripravili ali nekaj dopolni, ki so po našem mnenju ključnega pomena za dober davčni sistem in ki bodo omogočili dober razvoj tudi na segmentih, ki so verjetno nehote bili prezrti. Slovenska Ljudska stranka pa ne bo dopustila, da bi se poslabšal položaj z novim davčnim zakonom oziroma z zakonom o dohodnini, komerkoli v tej državi. Na podlagi navedenega ocenjujemo, da je predlog zakona o dohodnini, primerna osnova za nadaljnjo obravnavo in ga bomo zato poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke v tej fazi tudi podprli. Predlog zakona o dohodnini je namreč več kot potreben tako s stališča domače davčne politike, davčne prakse, kakor tudi vsakdanjega življenja. Predlog zakona tako rešuje nekatera ključna vprašanja dosedanjega dohodninskega zakona in hkrati omogoča Sloveniji širšo, pravičnejšo in nevtralnejšo davčno osnovo, kot jo pozna sedaj veljavni dohodninski sistem, ki je doživel kar nekaj popravkov, pa še po izjavah nekaterih, ne tako davno, tako dobrega Mramorjevega zakona oziroma davčne zakonodaje. Glede na vse povedano bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke dali pozitiven glas k nadaljnji obravnavi zakona o dohodnini. Hvala.
Hvala. Gospod Sašo Peče bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Spoštovani prisotni! Če lahko opredelimo kot determinante razvoja porabo, investicije in pa vlado oziroma government, potem lahko v osnovi rečemo, da je zadnji G, ki označuje vlado Republike Slovenije v našem primeru, najpomembnejši. Po naši oceni si je tako fiskalna politika, torej davčna politika, o kateri danes govorimo, kot monetarna politika v domeni vlade Republike Slovenije oziroma v kasnejši domeni parlamenta, ki potrjuje predloge, ki prihajajo s strani vladne politike. In če za monetarno politiko, torej denarno politiko Republike Slovenije, lahko z zagotovostjo rečemo, da je vezana na evropske finance glede na bližujočo se skupno denarno politiko, potem ravno s tako gotovostjo lahko rečemo, da je fiskalna oziroma davčna politika v domeni, v osnovi in v odločitvi izključno stvar Republike Slovenije oziroma bolje rečeno - vlade Republike Slovenije in kasneje v potrditveni fazi v parlamentu v Republiki Sloveniji. Po oceni poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke mo prepričani, da sta oba instrumenta makroekonomske politike, kjer prednjači predvsem fiskalna politika, v zadnjem obdobju zelo slabo vodi. Zakaj govorim, da se zelo slabo vodi. Prvič zaradi tega, ker nas je vlada Republike Slovenije leto oziroma, bolje rečeno, dve leti, nas in širšo slovensko javnost, zavajala s tako imenovano enotno davčno stopnjo. Če kdaj, potem lahko danes z zagotovostjo trdimo, da je bilo obdobje govora o enotni davčni stopnji zavajanje, potem lahko to potrdimo z dokazom tako vpletenosti sindikatov kot vseh ostalih političnih strank. Po naši oceni si je vlada v tem obdobju skušala ustvariti neke vrste manevrski prostor, da kasneje, ko bi prišla s povečanjem davka na dodano vrednost, bi bilo še zmeraj bolje manjše zlo kot večje zlo. In če dovolite, da se dotaknem tega, po naši oceni najpomembnejšega zakona v sklopu tako imenovane davčne reforme. Vlada Republike Slovenije je na svoji prvi predstavitvi omenjenega sklopa davčnih sprememb govorila, da niti en državljan Republike Slovenije ne v fizični ne v pravni obliki, torej naj nastopa kot oseba ali kot podjetje, ne bo na slabšem po uveljavitvi tovrstnih davčnih reform. To je bilo prvo izhodišče. Drugo izhodišče, ki je izhajalo iz besed predstavnikov vlade, je bilo, da se razmerje davčnih in nedavčnih prihodkov ne bo spreminjalo v prid davčnih prihodkov. Pred časom pa smo prišli do ugotovitev, ko so se v samo zadevo vklopili vsi tisti, ki jih zanimajo omenjene spremembe, da ne prvo ne drugo ne drži, žal ni res, da ne bodo na slabšem nekateri sloji državljank in državljanov. Na sedež poslanske skupine Nacionalne stranke je prišlo kar nekaj, po naši oceni dokaj kredibilnih razlag omenjene davčne reforme. Dovolite, da izpostavim samo ene. Posebej je bilo rečeno, da nihče v naši državi ne bo plačal več. Temu ni tako. Po izračunih, ki prihajajo s strani kluba davčnih svetovalcev, naj bi bilo posebej izpostavljeno vprašanje tistega sloja državljank in državljanov, ki so starejši od 65 let in katerim edini vir prihodka predstavlja pokojnina. Pokojnina v višini 2.902.625 slovenskih tolarjev. Po navedeni oceni, ki prihaja iz te institucije, ki je naredila konkretne izračune na podlagi predlaganih davčnih sprememb, je razvidno, da bo ta sloj ljudi, ki ne razpolaga z veliko količino denarja, ta sloj ljudi, ki se po naši oceni komaj premika iz meseca v mesec, na mnogo slabšem, kot je dejansko bil, več je teh slojev ali pa skupin, kakorkoli, da ne bom koga užalil. Dovolite, da vam prikažem izračun na tej populaciji slovenskih državljanov in državljank. Umik oziroma premik iz 14,5% na 13,5% z drugimi besedami ob upoštevanju ostalih olajšav za več kot 2% pomeni, da bo ta sloj državljanov namesto oprostitve dohodnine ali pa recimo plačila v višini 1 slovenskega tolarja, kolikor so ga navedli za dohodnino v letu 2005, poslej plačal preko 30.000 slovenskih tolarjev. Verjetno ga ni poslanca oziroma poslanke, ki se z mano ne strinja, da je bistvena razlika, ali državi nekdo plača en tolar ali plača 30.000 slovenskih tolarjev: in to posebej ob upoštevanju, če vemo, za katero socialno kategorijo gre. V nadaljevanju je bilo večkrat izpostavljeno, oziroma vsaj s strani Slovenske nacionalne stranke, da zahtevamo med razpravo kar nekaj popravkov. Eden izmed teh, in je po naši oceni sestavni del sklopa davčnih reform, tako tudi tega, je obdavčevanje. Po naši oceni so investicije vir napredka. Investicije predstavljajo tisto aktivnost, ki se odraža v letu, dveh, treh, mogoče celo pet let po uveljaviti tega stroška, kot ga predstavlja investicija. In če lahko pritrdimo besedam predsednika vlade, da je gospodarska rast v dani situaciji v Republiki Sloveniji dobra, se moramo tudi zavedati, zakaj je dobra - enostavno zaradi visoke stopnje investicij, ki se je v slovenskem gospodarskem prostoru odvijala v preteklosti. Predlagatelji davčnih reform v dani situaciji ukinjajo oziroma zmanjšujejo olajšave za investicije. To pomeni, da gospodarska rast v prihodnje ne bo tolikšna, kot je bila sedaj. In če upoštevamo, kaj vse je v naši državi odvisno od gospodarske rasti, potem z gotovostjo lahko rečemo, da vlada ne dela usluge ne sebi, ne Republiki Sloveniji in ne državljanom Republike Slovenije, če na področju investicij zmanjšuje razpoložljivi vir oziroma tisti vir, ki so ga posamezniki pripravljeni zaradi njihove lastne kalkulacije, gospodarske kalkulacije vkalkulirati v investicije. Dovolite pa, da izpostavim, kar se tiče obdavčevanja oziroma konzuma, porabe fizičnih oseb v okviru Republike Slovenije. Poraba je sestavni del in poraba je odvisna od razpoložljivih finančnih sredstev na podlagi posamezne oblike likvidnosti teh sredstev. Dejstvo je, da je bančna vezava ena izmed dokaj likvidnih oblik razpolaganja s finančnimi sredstvi, odvisno seveda od roka vezave. Po naši oceni je tovrsten pristop, kot ga predlaga vlada Republike Slovenije, torej zniževanje vrednosti depozitov na bankah, nesprejemljiv. Dejansko se s tem posegom, kot ga vlada Republike Slovenije predlaga, hoče ali noče, ampak s tem definitivno dosegajo že vsakega novorojenčka, ki bi dobil na svoj račun, najsibo iz naslova posamezne lokalne skupnosti, najsibo iz naslova kateregakoli izmed sorodnikov, ko bo dobil popotnico v višini več kot 500 evrov, bo seveda država nato obdavčila. Nočem se s tega mesta populistično obnašati do tega ukrepa, ampak zdi se mi pa, da je s strani predlagateljev davčnih sprememb, posebej ko gre za obdavčevanje tistih najmlajših, ki so še daleč od tega, ko bodo dopolnili 18 let, vlada Republike Slovenije uporablja tovrstne posege. V Nacionalni stranki smo predlagali še dve dopolnitvi. In sicer, prvič, pričakovali smo elastičnost v okviru odgovorov oziroma pripravljenost vlade Republike Slovenije do pogovora, do pogovora predvsem v tistem delu, ki govori o dohodnini oziroma tistem delu dohodnine, s katero lahko posameznik razpolaga. Po naši oceni je dovoljevanje 0,5% zneska iz naslova dohodnine in nakazovanje po individualnih potrebah posameznika seveda dobrodošlo. V ta sklop štejemo tudi financiranje najsibo Rimskokatoliške cerkve ali ostalih verskih skupnosti. Toda po drugi strani, gospe in gospodje, vemo, da imamo danes v proceduri zakon o verski svobodi, ki je v tisti parlamentarni fazi, ki ji lahko rečemo mrtva točka. Spoštovane poslanke in poslanci, v drugi obravnavi ni bilo sprejeto nobeno dopolnilo. To pomeni da v tretji obravnavi omenjenega zakona več ne moremo popravljati. To pomeni, z drugimi besedami, da bodo verske skupnosti skozi pomoč tega zakona podvržene dvojnemu, multiplemu financiranju. In, če je moto, če naj bi bil moto vlade Republike Slovenije transparentnost, potem z zagotovostjo z omenjeno davčno spremembo in z omenjenim zakonom ne moremo pritrditi temu. Torej tovrstno multiplofinanciranje, ki ga sedaj omogoča še ta zakon, postavlja ne samo, da je najbogatejši pravni subjekt Rimskokatoliška cerkev v okviru Republike Slovenije, ampak omogočamo, da bo to krepko najmočnejši oziroma najbogatejši pravni subjekt. Rad bi izpostavil še eno dilemo, ki smo jo v Nacionalni stranki prav tako naslovili na ministrstvo za finance, ampak seveda odgovora iz tega naslova nismo dobili, tako kot nismo dobili nobenega odgovora na do sedaj izpostavljena vprašanja. In sicer, socialna nota omenjene davčne reforme. Dejstvo je, da je Slovenija oziroma bi morala biti še vedno socialna država, torej država pravičnih. Tista država, kjer bi morala vlada Republike Slovenije zagotavljati in upoštevati neenak položaj, neenak gmotni oziroma materialni položaj državljank in državljanov. Če po eni strani vlada Republike Slovenije nagrajuje določen del ljudi, potem bi bilo prav, da v enaki meri nagrajuje tudi tiste ljudi, ki ne sledijo, žal ne zaradi svoje nesposobnosti, ampak zaradi sistema, ki vlada v naši državi, da bi z enako stopnjo, enako količino sledil tudi tisti sloj ljudi, ki živi pod minimumom. Dejstvo je, da delu, kjer vlada Republike Slovenije trdi, da bomo vsi plačevali manj, bi lahko pritrdili, ampak samo dokler zadeve ne pogledamo globlje. Večkrat je bilo izpostavljeno, da bo z omenjeno davčno politiko, in to je tudi resnica, določen sloj ljudi tisti, ki nima političnih in kapitalskih povezav z vlado Republike Slovenije, v nadaljevanju, v prihodnjih letih, kolikor bo to vrstna davčna zakonodaja seveda sprejeta bil podvržen minimalni finančni spodbudi, minimalni. Dejstvo je, da ljudje, ki so kapitalsko, politično in prijateljsko povezani z vlado, jim bo ta del predstavljal velike denarje - gledano letno ali gledano mesečno. Iz tega naslova smo v Nacionalni stranki prav tako na vlado, žal ponovno neuspešno, zaradi neodzivnosti vlade podvajali oziroma ji ponudili rešitev v obliki socialnejšega pristopa, da bi posamezni dohodninski razred spremljala tudi posamezna dohodninska olajšava in da bi bila ta dohodninska olajšava zrcalna slika dohodninskega razreda. Torej, če ne drugače, da bi vsaj tisti, ki imajo še tako ali tako majhne prihodke, njihova davčna olajšava bila večja od tistih, ki seveda izvajajo oziroma prejemajo velike prihodke, ampak tudi iz tega naslova v okviru poslanske skupine Nacionalne stranke nismo dobili odgovora. Za zaključek dovolite, da preostane nekaj minut tudi mojim poslanskim kolegom. Z zagotovostjo lahko povemo, da vlada Republike Slovenije slabo uveljavlja orodja ali inštrumente iz naslova fiskalne politike. Z zagotovostjo lahko povemo, da se bo v prihodnjih letih razkorak med davčnimi in nedavčnimi prihodki še povečeval v dobro tistega, kar je slabo za ljudi, torej v dobro davčnih prihodkov. Če smo še leta 2000, vsaj poslanci Slovenske nacionalne stranke, kategorično kričali v tem državnem zboru, da imamo preveč davkov v naši državi, potem bo lahko iz naslova predvidene proračunske luknje, ki jo bo povzročila omenjena davčna sprememba, zagotovili, da bo davkov, katere državljani bodo morali plačati, še več. In sedaj, če se dotaknem še predvidenega proračunskega primanjkljaja, za katerega je bilo še pred 30-imi. dnevi s strani ministra za finance in vlade Republike Slovenije zagotovljeno, da se ne bo pokrival skozi povišanje davka na dodano vrednost, danes oziroma prejšnji teden pa smo lahko vsi skupaj videli, da je ta davek, povečanje davka, že vkomponirano v proračun oziroma v javne finance za leto 2008. Lahko z zagotovostjo rečemo, slaba je vlada, ki svoje stroške, stroške državne uprave in ostale stroške, ki nastopajo pri njenem delu, pokriva z višjo obdavčitvijo. V Nacionalni stranki pri dvigovanju davkov za državljane, ki so tako ali tako že preveč obdavčeni, v naši državi so preveč obdavčeni, ne bomo pristajali. Ne bomo sodelovali v tej igri. To enostavno ni korektno, ni korektno ne samo do termina socialne države, ampak ni korektno do državljank in državljanov. Naša naloga, kakor seveda tudi naloga vlade Republike Slovenije, tako naloga finančnega ministra, gospoda Bajuka, je, da služi državljankam in državljanom. Ni njegova naloga, da služi izključno svojemu krogu prijateljev. Če bo slovenska politika nadaljevala s tovrstnim načinom dela, potem lahko pričakujemo, da se bodo davčni prihodki v letu 2008 in v nadaljnjih letih približali skoraj 100% vseh proračunskih sredstev. Medtem pa vlada Republike Slovenije ima že od leta 2004 predloge, verjamem, da prihajajo iz vseh poslanskih skupin, definitivno pa vem, da jih ima s strani Slovenske nacionalne stranke, kako povečati nedavčne prihodke, torej tisti del prihodkov, ki ne zavezuje splošno davčno vseh državljank in državljanov. Ampak zakaj vlada Republike Slovenije noče sprejeti pogovora o koncesijah? Zakaj vlada Republike Slovenije noče sprejeti pogovora o dvojnosti velikih podjetij, javnih podjetij z delniškimi družbami? Zakaj vlada Republike Slovenije noče razglabljati v tem državnem zboru o kupninah od prodaje državnega premoženja? Odgovor je na dlani. Ker je mnogo lažje, kot to, povečati davke. Ker je mnogo lažje najti v državnem zboru nekaj somišljenikov ali pa tistih, ki slepo sledijo vladnim predlogom, kot se zameriti svojim bogatim prijateljem. Po naši oceni je to izjemno slaba politika in vlada Republike Slovenije s tovrstnimi potezami dela slabo politiko, dela pa tudi nekredibilno politiko. Tukaj se bom navezal na moj uvod, predvsem temu, ko ljudi straši o enotni davčni stopnji. Temu strašenju smo nasedli tako v parlamentu kot med socialnimi partnerji, v ozadju pa namesto enotne davčne stopnje povečuje oziroma predvideva povečanje davka na dodano vrednost. V osnovi gre za enako zadevo. Državljanke in državljani bodo plačevali več davkov, več davkov za delovanje gospoda ministra Bajuka, za delovanje slovenske vlade in za njihovo, po moji oceni, nesposobnost. V Nacionalni stranki tovrstnih predlogov, kot izhajajo iz predloga zakona, ki je danes pred nami, ne nameravamo podpreti. Hvala.
Hvala. S tem zaključujem predstavitev stališč poslanskih skupin. Prehajamo na splošno razpravo poslank in poslancev. Besedo ima mag. Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Spoštovani gospod minister s sodelavci! Kar meni poslanska skupina v zvezi s predlaganim zakonom, je bilo že povedano. Meni pa dovolite, da se dotaknem samo ene zadeve v tem zakonu, za katero je na začetku kazalo, da bo zdrsnila mimo brez posebne pozornosti, kasneje pa se jo je v javnosti dotaknilo kar nekaj javnih občil, in sicer so v namenitvi dela dohodnine dela za donacije, tako kot jo opredeljuje 142. člen predlaganega zakona, menili, da kaže na vpeljavo cerkvenega davka po špansko-italijanskem modelu. Sama menim, da bo verjetno tisti prvi del pridevnika "kmalu" odpadel, ker je bilo slišati, da Španci razmišljajo o spremembi tovrstne zakonodaje. Meni pa dovolite, da povem nekaj pripomb na račun namenitve dela dohodnine. Rezident bo lahko, ne pa nujno, namenil pol odstotka dohodnine za namene, za katere bo sam videl, da so take vrste, da ne bi tega dela dohodnine namenil za neke, bom rekla, tudi splošne namene v lokalni skupnosti ali na državni ravni, ampak da bi jih želel posebej poimenovati. Pri tem se mi zdi posebej zanimivo to, da poimenovanje dejavnosti, za katere se lahko posameznik odloči, niso popolnoma enake s tistimi, ki so možne kot uveljavljanje olajšave po 66. členu zakona. Na kaj merim? Res so tu omenjeni humanitarni nameni. Tudi financiranje političnih strank in reprezentativnih sindikatov. Samo ko so humanitarni nameni v drugem odstavku podrobneje razčlenjeni, recimo vidim odstop v tem, da ni mogoče donirati za zdravstvene, športne, vzgojno-izobraževalne ali socialnovarstvene namene, tudi znanstvenih ni med njimi. Je pa seveda kot dodatek namen varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami, kar domnevam, da gre za donacijo prostovoljnim gasilcem, ta bi lahko prišla v poštev. Sama ne vidim posebnih ovir za to, da kot posameznica vplivam na to, v kaj naj bo del moje dohodnine namenjen. Bi pa pričakovala, da bi bile stvari vendarle uravnotežene in da bi bil namen oziroma nabor tistih aktivnosti, za katere lahko doniram, primerljiv s tistimi, ki prinašajo olajšave za donacije. Menim namreč, da so ljudje zelo občutljivi, za kaj lahko donacijo kot olajšavo namenjajo. Ker da pa to ni nujno, da bo posameznik se odločil, za kaj donacijo namenja, je pa nabor vendarle malo preozko zastavljen. To pa moram povezati s svojimi pomisleki še ob tretjem odstavku, kajti vladi je omogočeno, da določi podrobnejši način izvajanja prvega odstavka tega člena in objavljanja seznama upravičencev do donacij po tem členu zakona. Zakaj se mi zdi to posebej pomembno poudariti? Ker zaenkrat še ni niti sklenjen poseben dogovor med vlado in nevladnimi organizacijami o tem, kateri pogoji bodo za sodelovanje med njimi. Nevladne organizacije resda imajo lahko organizacijsko obliko društva in to zakon že določa, ampak tam je še posebej določeno tudi, da mora biti to društvo v javnem interesu. Kako se status društva v javnem interesu določa, pa vemo. Tudi še ni sprejet zakon o verski svobodi. Torej je odprto, ali bo za religiozne namene mogoče donirati samo registriranim verskim skupnostim ali tudi neregistriranim. Torej, vprašanj, ki zadevajo uresničevanje 142. člena in iz njega izhajajočih določil, je še kar nekaj in želela bi, da bi vlada tudi razmislila o tem in prišla s kakšnim natančneje določenim predlogom. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Janc.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Predlog zakona, ki ga imamo na mizi danes, o dohodnini je zagotovo en cilj, ki si ga je vlada zadala, je pravična obdavčitev vseh državljanov, ki pač mora biti naša skupna skrb, tako vlade, poslancev, koalicije, politikov. To ni preprosti model, ni preprosta, enostavna matematika, ampak je kar komplicirana stvar, kako to udejaniti. Prihodki države na eni strani, odhodki na drugi strani, najti konsenz med tem, kako in na kakšen način pobrati dohodnino med slovenskimi državljani, seveda pa imeti v uvidu tudi, kajti blaginja, ki jo tako radi rečemo, beseda je zelo splošna, široka, vseh državljanov je čim večja, je zagotovo tukaj možnost to zahtevo dokaj uravnotežiti. Blaginjo tistih, ki živijo na robu eksistenčnosti, je v Sloveniji kar veliko, ki imajo težave, ki se iz meseca v mesec preživljajo s svojimi minimalni prihodki, plačami, pokojninami in podobnimi prihodki, seveda je težko. In prav je, da ta zakon tukaj nekaj sledi temu, da poskuša tistim najšibkejšim členom naše družbe, naših državljanov nekako pomagati, pač vzeti tam, kjer je več, kjer je lažje, in dati tam, kjer je manj. Jaz mislim, da je to pomembno. Temu zakonu je kar dosti uspelo, v tem predlogu zakona pripraviti predlagatelju tega zakona. Je pa res, da tukaj bi moralo biti več posebne skrbi tej populaciji naših državljanov, ki res hodijo po robu tega človeku vrednega življenja, bi lahko rekel. Druga pomembna stvar, o kateri veliko govorimo, pa morda še vedno premalo naredimo, so naše družine. Kot neka temeljna vrednota, kot neka osnovna celica družbe je družina in ta bi morala imeti posebno mesto pri teh olajšavah, pri teh dohodninskih zadevah kot neka celota kot družina, večja družina. Mislim, da bi tukaj morda bilo še nekaj možnosti popraviti v smislu večjih ugodnosti slovenskim družinam, kajti demografija, podatki rojstev so znani; in tukaj bi moral tudi ta dohodninski zakon narediti še nekaj več v pozitivnem smislu, da bi lahko bila še bolj stimulativna s tistim, kar pač že na neki način je. Zadeva, ki mi je zelo pomembna in temu tudi deloma sledi, je enostavnost, transparentnost, preglednost tega zakona. To bi bilo lepo, da bi bila bolj preprosta zadeva napisana, razumljiva in tudi ljudem, uporabnikom lažje dostavna. Pričakoval sem večjo podporo stanovanjski problematiki, ki je v tej družbi izjemno velika, pomembna. Tukaj nekih posebnih ugodnosti ni zaslediti, žal ne, mislim pa, da je še vedno čas v nadaljnjih razpravah tudi na tem kaj narediti. Ključno se mi zdi to, kar je že moj kolega v predstavitvi poslanske skupine povedal, pa je zgodba, ki jo precej dobro poznam - položaj kmetijstva v Sloveniji se žal kljub vsem številnim ukrepom v takšnem in drugačnem slabša, to je definitivno, to je dokazljivo v prostoru, v okolju, kjer smo. Vedno manj je kmetov, vedno manj je tistih, ki se hočejo ukvarjati s tovrstno dejavnostjo, in položaj kmeta, slovenskega, kljub vsem silnim ukrepom, subvencijam, jih je vedno manj in jih bo tudi v bodoče verjetno vedno manj. Tukaj mislim, da še zgodba ni do konca narejena, in mislim, da je še čas, in upam, da jo bomo. Če ne bomo popravili tistih strokovnih analiz služb, ki so jih pripravile za to usklajevanje, pa nenazadnje tudi inštituta v smislu še poslabšanja položaja slovenskega kmeta, seveda tukaj pa sam ne morem tega podpreti in upam, da bo v nadaljnji razpravi tudi z našimi dopolnitvami prišlo do kakšnega popravka v tem duhu, da pač ohranimo tega slovenskega kmeta pri življenju, tudi na tem področju zakona o dohodnini. Nenazadnje ni samo kmet, ki predeluje hrano, ampak mnogo več, to dobro vemo vsi, in da jih ni veliko več v Sloveniji, da jih je vedno manj, ampak vsaj tisti, ki so, so tudi del te družbe, del te države, in tudi pomemben je tako kot upokojenec, kot delavec z najnižjo plačo, je tudi kmet zraven v tem sklopu. Jaz si upam trditi, da ne bomo poslabšali položaja tistih ljudi, ki hodijo na robu, ki živijo na robu slovenske družbe, in ti so tudi nam pomembni in morajo biti pomembni. Mislim, da tu je tega v zakonu kar nekaj bilo upoštevanega, nekaj pa sem prepričan, da še bo v nadaljnji razpravi in da bom tudi predloge, ki jih bomo pripravili v Slovenski ljudski stranki, upošteval predlagatelj tudi koalicija in tudi nenazadnje tudi opozicija, kajti zelo dobro bi bilo, da bi ta zakon sprejeli v malo širšem konsenzu, ne samo koalicija. To bi bilo dobro za vse državljane in državljanke, tukaj iskati še kompromise, konsenze do nadaljnjih razprav v tem. Jaz sem prepričan, da rešitve vedno obstajajo, vedno so, samo če je pot in volja do cilja priti. Mislim pa, da ta pot je. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospa Žgajner Tavš. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vladni predstavniki, spoštovane kolegice in kolegi. Če sem vas prav razumela, govornik pred menoj je dejal, da gre za zakon oziroma reformo, kjer naj bi šlo za pravično obdavčitev vseh državljanov. Jaz težko prikimam temu, spoštovani kolega Janc, glede na vse, kar smo danes slišali, pa ne glede na besede ministra, ki so bile zelo obetavne. Nisem finančni strokovnjak, pa vendar toliko vem in toliko znam brati zakone, da se najde marsikatera luknja oziroma da se najde tudi takšen del besedila, ki tej vaši trditvi nasprotuje. Verjamem oziroma prepričana sem, da bodo žal to občutili ravno državljanke in državljani, pa ne vi, ki imate bistveno večjo plačo kot tisti, ki dela za nekim strojem v tovarni. Tistih ljudi se žal ta davčna reforma ne dotika v pozitivni smeri. Omenili ste stanovanjsko problematiko, tudi sama pogrešam del, ki bi se bolj konkretno dotikal reševanja stanovanjske problematike. Na pretekli redni seji sem tudi ministru za finance zastavila poslansko vprašanje v povezavi z vladno strategijo reševanja stanovanjske problematike. V okviru tega zakona oziroma davčne reforme ne vidim nekega pozitivnega premika, žal. In dovolite še eno zadevo, da ne bom predloga v tem svojem delu, ki se dotika konkretno socialnega vprašanja. Pa bom rekla hvala bogu in čestitke vladi, da je prisluhnila konkretni težavi, ki je nastala z novelo zakona o dohodnini leta 2004. Ta vlada je prisluhnila, kot sem že dejala, aktualnim problemom in v okviru 5. točke 114. člena vključila, kar je minister Bajuk v začetku tudi izpostavil, da se bo za otroke, ki so v skladu s predpisi o družbenem varstvu duševno in telesno prizadetih oseb za delo nezmožni priznala povečana olajšava tudi po 18. letu, ne glede na njihovo starost. To je novost, ki je bila pravzaprav v slovenski pravni red vpeljana že s starim zakonom o dohodnini in ki je bila z novelo zakona o dohodnini leta 2004 ukinjena. Zdaj pa vas sprašujem, ker ministra ni, pa upam, da mu boste predstavniki predali moje vprašanje naprej in da bom med današnjo sejo prve obravnave dobila tudi odgovor, in upam, da bo vlada našla tudi v tem kontekstu toliko posluha, da bo šla morda še korak naprej. Ne vem, če veste, ampak na Ustavno sodišče Republike Slovenije je bila podana pobuda za oceno ustavnosti, konkretno v tistem delu, ki se nanaša na ukinitev posebne olajšave oziroma povečane olajšave tudi po 18. letu starosti. Gre za telesno in duševno prizadete otroke. Leta 2005 in leta 2006, torej dve leti, ko ti ljudje niso mogli po zakonu o dohodnini uveljavljati priznane povečane olajšave. Ali namerava ta vlada, in to naj bo tudi moja pobuda, v okviru najsibo tudi prehodnih določb zapisati in določiti, da pa se ta določila, skratka peti odstavek oziroma 5. točka 114. člena upošteva tudi za omenjeni dve leti, torej za leto 2005 in leto 2006. Naj poudarim, da gre za kategorijo oseb, ki si sami pravzaprav ne morejo pomagati in so dejansko resnično potrebni pomoči, tudi v tem kontekstu. Še enkrat poudarjam, hvala, ker je vlada našla toliko posluha in prisluhnila ljudem, ki so se z novelo zakona o dohodnini leta 2004 znašali brez pomoči oziroma brez priznane povečane olajšave, ki so jo do uveljavitve tega zakona imeli, skratka gre za dve leti, za leto 2005 in leto 2006. Še enkrat pa poudarjam, da gre za telesno in duševno prizadete ljudi, ki so ne na zadnje upravičeni do tega, da jim država prisluhne in tudi priskoči na pomoč. Hvala lepa in hvala lepa tudi za odgovor.
Hvala. Želi predstavnik vlade? Izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Rad bi odgovoril na to vprašanje. Kot sem razumel, je za leto 2007 ta zadeva urejena in se dejansko ta olajšava prizna tudi za otroke oziroma invalide, ki so starejši od 18 let. Za leto 2005 je glede na letni obračun dohodnine na nek način to relativno težko narediti, medtem ko za leto 2006 se mi zdi to bolj verjetno, ker so bile odločbe že končane za leto 2005. Za leto 2006 je pa to možno preko posebnih določb. Hvala.
Hvala gospodu sekretarju, mag. Širclju. Besedo ima gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Obstoječa davčna zakonodaja je rezultat preteklih interesov različnih lobijev in dopušča vse preveč izjem ter je zato postala nepregledna in v veliki meri tudi slabo operativna. Da je temu res tako, lahko vidimo pri obravnavi dohodninskih napovedi v letošnjem letu za leto 2005, kjer se davčna uprava srečuje z nemalo problemi na tem področju in z nemalo težavami pri obravnavi dohodninskih odločb. In rezultat tega je veliko nepotrebnega napora na davčni upravi in nezadovoljstvo občanov, ki toliko in toliko časa čakajo na dohodninske odločbe in ki so morali svoje podatke utemeljevati. Politika je umetnost možnega. Imeli smo možnosti za korenitejše posege v davčno zakonodajo, vendar rezultat tega je to, kar smo dobili sedaj v obravnavo in o čemer bomo govorili danes in tudi jutri. To je kompromis, ki je takšen, kakršen je bil dosežen, možnosti za korenitejše spremembe pa so bile po mojem mnenju že v kali zatrte z raznimi močnimi lobiji, ki so pravzaprav vsako razpravo že v kali zatrli. Zakon o dohodnini oziroma davčna zakonodaja je bila s samo objavo, ko jo je gospod minister objavil, sem bil presenečen, sprejeta, skoraj bi lahko rekel, evforično. Nato pa so začele deževati pripombe, ki so med drugim tudi tendenciozne in nekatere tudi neresnične. Pri tej točki obravnavamo zakon o dohodnini in smatram, da ta zakon zasleduje svoje cilje in glavni cilj pravzaprav je to, da se zmanjša administriranje na tem področju in da ne zmanjšamo socialnih dajatev; in ta dva cilja sta pravzaprav zasledovana. V podkrepitev tega lahko navedem tudi konkretno dejstvo, da je v preteklosti bilo posredovanih na davčno upravo vse preveč napovedi, ker ni bilo nekega cenzusa pri katastrskemu dohodku. Vsi vemo, da je katastrski dohodek bil pri veliki večini zelo majhen, nekje do 10, 15.000, kar ni posebej vplivalo na končni obračun dohodnine. Tisti, ki jim sicer ne bi bilo potrebno vlagati dohodninske napovedi, so morali zaradi tega majhnega zneska to napoved vlagati in s tem so povzročili, jasno, obilo administrativnega dela za nič. Druga zadeva, ki se mi zdi, da bo naletela na odobravanje pri vseh davčnih zavezancih, ja pa ta, da se napoveduje vnaprejšnja priprava dohodninske napovedi, tako da bomo lahko napoved samo pregledali in davčni upravi sporočili eventualne pripombe ali pa tudi ne, če jih ne bomo imeli. To bo povzročilo, da bo bistveno manj stroškov in večje zadovoljstvo pri samih davčnih zavezancih. Vsi vemo, da si nihče ne želi izpolnjevati nekih obrazcev in skrbeti za pravočasno oddajo in potem skrbeti, kaj bo treba še storiti do izdaje davčne odločbe. Malo sem presenečen, da se danes oziroma pri tej točki, ko obravnavamo dohodninsko zakonodajo, zelo veliko govori o davku na dodano vrednost. V preteklih dneh smo poslušali, kako se bo davek na dodano vrednost povečal v letu 2007. Danes teh trditev ni več, ampak se na veliko govori, kako se bo davek na dodano vrednost povečal v letu 2008. Kljub temu, da obravnavamo točko dohodnine, se skuša govoriti o stvari, ki pravzaprav niti ni tema te točke. Če se dobro spomnim, imamo to točko naslednjo po vrsti. Mislim, da ta govorjenja niso dobronamerna, da v veliki meri zavajajo javnost in da ni smotrno govoriti pri tej točki o nekih posledicah, za katere niti ne vemo, ali bodo ali ne bodo, kljub temu, da smo v preteklosti doživljali veliko demantijev gospoda ministra, ki smo mu vsi tu dali mandat, da skrbi za javne finance in da se pri tem odgovorno obnaša, mu želimo nekaj podtikati. Prepričan sem, da se on tega zaveda, kot tudi vsa njegova ekipa, ki bo poskrbela, da do tega ne bo niti prišlo. Čeprav mislim, da pošteno pove, da možnosti so, vendar le v primeru, da drugih možnosti ne bo mogoče izkoristiti. Osebno trdim, da imamo pred seboj boljši zakon o dohodnini, in pričakujem, da boste tisti, ki imate veliko povedati, kako ni primeren, v razpravi povedali, kako bi ta zakon izboljšali. In prepričan sem, da bo gospod minister in vlada dobrim predlogom prav gotovo prisluhnila. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Franc Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavkama in sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Ker je v obravnavi in bo te dni sprejet cel paket davčne zakonodaje, v razpravi o enem zakonu ni mogoče mimo rešitev v drugih zakonih, kajti le celovita obravnava in predvsem ob sprejemu teh zakonov konsistentnost rešitev in njihova usklajenost zagotavlja najboljše gospodarske, socialne in javnofinančne učinke. Dejstvo je, da so vsaj nekateri predlagani zakoni kot neke vrste vezna posoda in med njimi in njihovimi posledicami obstaja znatna povezava. Predlog za zmanjšanje števila dohodninskih razredov in tudi za določeno zmanjšanje progresije se mi osebno v načelu ne zdi sporen. Toda predlagane rešitve so tako s socialnega kot tudi ekonomskega vidika vprašljive in nekatere celo nesprejemljive in zahtevajo temeljit razmislek in razpravo, tako nas, poslank in poslancev, in potem verjetno tudi dodaten razmislek vlade. Vrsta rešitev v tem predlogu in tudi v nekaterih drugih predlogih je dobrih, da ne bi bilo vtisa, da vse, kar je predlagano, ocenjujemo kot negativno. Seveda se je pa vredno in smiselno ustaviti predvsem pri tistih zadevah, ki se nam zdijo nenajboljše, celo sporne ali nesprejemljive. Davčno darilo tistim z najvišjimi dohodki, ki pogosto niso rezultat nadpovprečno dobrega dela, ampak v vrsti primerov posledica monopolnega ali oligopolnega položaja na trgu, ne bo prispevalo k večji gospodarski učinkovitosti. Izjema so lahko predvsem samostojni podjetniki in posamezniki, ki bodo pristali na znižanje bruto plač, kar bo pomenilo potem neposredno razbremenitev gospodarstva. Gotov je izpad prihodkov proračuna za okoli 35 milijard in ob tem izpadu ni odveč razprava, kako to nadomestiti. Po drugi strani pa so že prisotne, zadnje dni slišimo, napovedi za zahteve za dvig najnižjih plač in celo predlogi za zamrznitev določenih plač, kar bi gotovo lahko povzročilo erozijo v prizdevanjih za stabilen, konsistenten plačilni sistem v državi. Zato bi vlada morala resno vzeti opozorila ter spremeniti predloge, zlasti pri vstopnih pragih v najnižjem in morda tudi srednjem razredu, in davčna darila vendarle tudi ob zmanjšanju progresije pravičneje porazdeliti. O socialnih posledicah in razslojevanju je bilo že veliko govora in verjetno še tudi bo, zato ne bom o tem govoril, ampak se bom osredotočil predvsem na nekatera druga vprašanja. Menim, da bi tako ravnanje - na primer dvig splošne olajšave še bolj, kot je predlagan sedaj, lahko poleg ostalega tudi zmanjšal pritiske na oprostitve oziroma na dodatne posebne olajšave za posamezne namene. Pri zmanjšanju sedanje progresije bi bilo treba razmisliti, kar smo mi kot poslanska skupina in stranka že predlagali, o nekoliko višji stopnji, na primer 45%. Kar je podobno temu, kar imata za nas primerljivi državi, sosednji državi Avstrija in Italija. Razmisliti kaže tudi o večji mejni progresiji za manjši del izjemno visokih in pogosto neupravičenih dohodkov. Naj navedem primer iz preglednice, ki jo imamo v obrazložitvi v uvodu predloga zakona - Italija ima najvišjo stopnjo, upoštevajoč dodatne, regionalne in možne lokalne davke, stopnjo 44 do 45%. Avstrija pa na primer za dohodke nad 51 tisoč evrov 50%. Se pravi tisto, kar imamo mi danes kot najvišjo stopnjo. Nesprejemljivo in neprepričljivo je izgovarjanje najodgovornejših predstavnikov vlade, kar smo lahko slišali tudi v zadnjih dneh, da v tržnem gospodarstvu vlada nima vpliva na plače in pogodbe o plačah in drugih bonitetah, še posebej, ko je država pretežna ali pomembna lastnica v infrastrukturi javnih in drugih podjetjih. Ta podjetja so s politiko plač in drugih prejemkov tudi pomemben zgled za vrsto drugih gospodarskih in negospodarskih subjektov. Zato predlagam vladi, da ponovno preuči pripombe in predloge in za drugo obravnavo pripravi nekatere primernejše rešitve, s tem se tudi izognemo nevarnosti, da bi že v bližnji prihodnosti morali spreminjati posamezne zakone, saj je stabilnost davčnega sistema izjemnega pomena tako za gospodarstvo, še posebej za potencialne tuje vlagatelje, za javne finance in navsezadnje za vse državljanke in državljane. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Rezman. Izvolite.
Prvi vtis je zelo ugoden, napovedi so obetavne, kajti velika večina ljudi pridobiva; vendar je treba reči, da eni pridobivajo zelo veliko, pravzaprav enormno darilo, drugi pridobivajo zelo malo, tako da bo s prostim očesom komaj opazno, tretji pa tudi izgubljajo. In naj samo naštejem taksativno nekaj pripomb, v katero smer bodo šle diskusije na kasnejših obravnavah poslanske skupine DeSUS. Zagotovo se ne strinjamo s tem, da se jemlje mladim določene olajšave, omenja 5% število, ker če to prevedemo v absolutno številko, gre za tisoče, to ni več malo. Ne strinjamo se s tem, da se jemlje olajšava starostnikom, starim nad 65 let, tudi teh je menda samo nekaj manj kot 3.000, ki bodo dobili manj oziroma ki bodo bolj obremenjeni, ampak tudi to je veliko, tudi to gre v tisoče. Zato bomo pri teh številkah tudi v bodoče pozorni in če drži to, kar se napoveduje, bomo temu nasprotovali, kakor bomo nasprotovali temu, da bi bila davčna darila za denacionalizacijske obveznice previsoka, da bi bile obremenjene obresti za tiste, ki varčujejo. Sodimo namreč, da je treba varčevanje stimulirati, ne ga pretirano obdavčevati; in ravno tako bomo zoper to, da se zmanjšujejo olajšave za stanovanjsko gradnjo, torej v to smer približno bodo šle naše pripombe oziroma predlogi za izboljšave.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj in hvala lepa predsedniku za dosedanje vodenje seje. Mi pa nadaljujemo z razpravo in k besedi vabim gospoda Kontiča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi. Vsaka sprememba dohodnine je do sedaj v fazi sprejemanja in seveda kasneje, ko je bila uveljavljena, prinesla več vprašanj kot pa odgovorov; in nič drugače ne bo tudi tokrat. Mnogokrat smo šele kasneje natančno ugotovili, kaj vse smo v paketu davčne zakonodaje, tudi za potrebe včlanjevanja v EU, sprejeli in kasneje odpravljali. Sistem, ki ga je tokrat izbrala vlada, je seveda prav poseben. Napovedane so bile radikalne spremembe, zgodila se je ulica, protesti in potem smo na klop dobili to, kar imamo sedaj. Če seveda sindikatov lanskega leta ne bi bilo, bi verjetno že sedaj ali pa že pred tem govorili o enotni davčni stopnji. Problem te zakonodaje oziroma spremembe zakona o dohodnini je tudi ta, da vlada nastopa na način, da vsem ponudi nekaj, tudi tistim, ki dobivajo najmanj, tistim sicer zelo malo, ampak zaradi tega, da lahko tistim, ki imajo veliko, da mnogo več oziroma vzame veliko manj, ker govorimo o dohodnini. Vsi seveda vemo, da država stane in da so davki zato, da država funkcionira. Še posebej stane tudi socialna država, ampak odločitev za to, da je Slovenija socialna država, je bila sprejeta in to moramo spoštovati tudi pri sprejemanju zakonodaje. Torej, potrebno bi bilo ohraniti oziroma manj zmanjšati, sploh pa ne na enkrat, tisto dohodnino oziroma stopnjo, v katero padejo davčni zavezanci, ki imajo najvišje dohodke, predvsem zaradi tega, da napolnimo tudi blagajno, iz katere se potem črpajo socialne pravice za tiste, ki so morda v življenju svojo tekmo izgubili oziroma imajo težave s tem, ko se vsaki dan sprašujejo, kako bodo preživeli. Že res, da je zelo pomembno, da je davčni sistem enostaven ali da je vsaj enostavnejši od tega, ki ga imamo danes, in smo dejansko, ko izpolnjujemo dohodninske napovedi, vsi slabe volje že nekaj dni pred tem pa še nekaj dni po tem, da ne govorim takrat, ko odločbe tudi dobimo. Ampak bolj kot to je seveda pomembna višina, ki je napisana na tej odločbi, in tudi, če bo dohodninska napoved zelo enostavna, samo v podpis in če bo za to potrebno odšteti kaj več, to seveda ne bo najboljša rešitev. V vseh fazah sprejemanja in spreminjanja davčne zakonodaje, govorimo o dohodnini, sem občutil dejansko radodarnost države vsakokrat, ko sem opozarjal na to, da je potrebno spremeniti sistem obračunavanja in seveda sprejeti oprostitev za delovne invalide. Za tisti del, ko dobivajo invalidnino, ni bilo posluha ne v prejšnji vladi in tudi sedaj razen tega, da se je sistem spremenil, ostajamo na istem. Jaz tega pri drugih dohodkih, od katerih se ne plačuje dohodnina, še vedno ne vidim zapisanega. Ko govorimo o dohodnini, je zelo pomembno, da vemo, da se 35% dohodnine namenja za financiranje lokalnih skupnosti, ki so po zakonu dolžne potem izvajati tudi socialno politiko, plačevati zavarovanje za brezposelne, subvencionirati stanarine. In ko ravno govorim o stanarinah, bi ta pritisk verjetno lahko zmanjšali na način, da bi olajšave za reševanje stanovanjskih problemov mladih družin, mladih posameznikov vzpodbujali oziroma jih ohranili, ne pa da smo sedaj povedali, da so vključene v splošno olajšavo. To je napaka, ker je pritisk na kvoto stanovanj skoraj da v vseh lokalnih skupnostih velik in na ta način seveda ne prispevamo k temu, da bi ta pritisk ublažili. Če bi sedaj hotel biti malo ali pa poizkusil biti malo duhovit in bi dejal, da primerjam prejšnjo davčno zakonodajo s področja dohodnine s sedanjo ali pa veljavno s prihodnjo, bi dejal, kot da primerjam ali iščem razliko med obiskom obnove ob novem letu Dedka Mraza ali Božička, ko izbiraš, kdo naj bi te obiskal, pa pri tem nimaš možnosti izbire, ker oba prihajata s prazno vrečo. Jaz že razumem, da so določene spremembe na področju dohodnine potrebne, je pa resnično pri tem potrebno uporabiti vsa znanja in vsa spoznanja iz preteklosti in pripraviti kvalitetno davčno zakonodajo, torej zakon o spremembi zakona o dohodnini. Ta, ki ga imamo sedaj na mizi, ni po moje primerna osnova za dober zakon, ki bi lahko potem veljal nekaj let. Hvala lepa.
Hvala lepa. Lepo prosim, če telefone lahko daste potiho. K besedi vabim gospoda Kovačiča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, gospod minister, predstavniki vlade! Razprava se še ni prav razživela, pa vendar se mi zdi, da so nekateri opozicijski poslanci z neverjetno lahkotnostjo skušali nekatere stvari v zakonodaji, ki jo obravnavamo, prikazati kot slabe. Predvsem imam v mislih populističen uvodni nastop bivšega predsednika LDS in bivšega predsednika vlade. Glede na to, da pa so na vrsti še nekateri poznani opozicijski jurišniki, pa lahko podobne demagogije pričakujemo tudi še naprej - torej, poskus prikazati davčno zakonodajo kot slabo, kot tako, ki bo v prihodnje povzročila Sloveniji škodo in proračunsko luknjo, to smo poslušali. Davčno reformo ocenjujejo kot davčno prevaro, ki ne bo povzročila konkurenčnosti slovenskega gospodarstva, pač pa ravno obratno. Tudi to smo poslušali. Izenačila naj bi se celo s hrvaško stopnjo gospodarske rasti, torej navzdol. Hkrati, čeprav to ni na dnevnem redu današnje seje, že razpravljajo tudi o proračunu 2007 in 2008, kjer prav tako slikajo vse črno in katastrofično, če bi bil takšen proračun sprejet. Vse to je "deja vu", kajti zanimivo je, da je razprava teh poslancev skoraj identična, kot smo jo lahko poslušali že velikokrat v zadnjih slabih dveh letih, zlasti ko smo sprejemali pretekle proračunske dokumente in pretekle novele davčne zakonodaje. Tudi takrat so z zaskrbljenimi besedami in teatralno risali vse mogoče strahove v primeru, da bi bili ti zakoni, ki jih je vlada pripravila, sprejeti. Pa vendar se potem, ko so bili zakoni sprejeti, nič od takih opozoril in strahov ni uresničilo. Celo nasprotno, finančni primanjkljaj se je bistveno zmanjšal, konkurenčnost gospodarstva se je povečala, gospodarska rast je visoka in še kar raste. Slovenija je prva in edina država od novih članic Evropske unije, ki vstopa v monetarno unijo. Če izhajam iz tega, ste bili vsi kritiki vladnih reform do sedaj zelo slabi napovedovalci. Nič od vaših ocen in prognoz se ni uresničilo. Ali naj vam sedaj verjamemo, da bo to, kar sedaj napovedujete, pa držalo? Ne, mislim, da ne bo, kajti vaš cilj ni resna skrb za Slovenijo in njeno prihodnost, pač pa poskus prikazati vse, kar dela vlada, za slabo, in s tem poskušate preprečiti predlagane reforme. Dobro se zavedate, da so gospodarske reforme, in s tem povezana tudi davčna reforma, potrebne in v korist Sloveniji, ki bo z ustreznimi gospodarskimi reformami in razbremenitvijo gospodarstva ustvarila podlago za še hitrejši gospodarski razvoj in s tem za vstop v krog najrazvitejših držav. Dobro veste, da bo v takšnem primeru to v interesu državljanov Slovenije, ki bodo bolje živeli in zato vam to politično ne ustreza. Vi si želite, da bi bilo čim slabše za ljudi, da bi potem za takšno stanje, ki bi nastalo, če bi poslušali vas, in za kar sedaj navijate, da bi potem obtožili vlado in na tem gradili svoj nadaljnji politični prodor na oblast. Neumno je po mojem mnenju trditi, da bodo od te reforme imeli največ tisti z najvišjimi plačami, nič pa tisti z najnižjimi. Po mojem bodo vsi imeli po intenci tega zakona korist, vsi bodo pridobili, predvsem pa je namen stimuliranja najproduktivnejše populacije, da čim več vlaga v nadaljnji razvoj in dodano vrednost. Kakšne bodo plače tistih z visokimi plačami, je nemogoče enostavno izračunati na podlagi zakonske tabele, ki določa procentni delež dohodnine od plače. Plača je namreč pogodbena kategorija, določena z dogovorjenim odnosom med delodajalcem in delojemalcem. In le na tej podlagi bo določena plača ne pa od stopnje obdavčitve, ki jo bo določil nov zakon. Če bo delodajalec menil, da bi nezmanjšana bruto plača, za posameznika pomenila previsok osebni neto prejemek, glede na njegov delovni prispevek pri ustvarjanju dobička gospodarske družbe, potem bo enostavno bruto plačo zmanjšal. Mislim, da je to samo po sebi razumljivo. Tu bo prišlo do klasičnega trga delovne sile, kjer bo odločal zakon ponudbe in povpraševanja. Zato tako poenostavljeno, kot skušajo nekateri opozicijski poslanci, prikazati ne gre, in pomeni le cenen poskus zavajanja in manipuliranja z javnostjo. Poleg tega pa ne smemo pozabiti, da je danes prva obravnava zakona in bo ta obravnava in vse, kar bo na njej povedano, podlaga za nadaljnji postopek in za nadaljnjo razpravo. Tudi zato bi človek pričakoval, da bodo tisti, ki jim v zakonu kaj ni všeč, da bodo konstruktivno predlagali morebitne izboljšave, ne pa da kar počez rušijo cel zakon in njegov koncept. Tudi v naši poslanski skupini nimamo vsi enakih pogledov do vseh zakonskih rešitev, zato bomo v razpravi tudi sami predlagali nekatere drugačne rešitve, podali posamezne pomisleke, ki naj jih potem vlada oceni in preuči in na tej podlagi pripravi ustrezne spremembe v nadaljnjem postopku sprejemanja. Vsekakor pa je v tej fazi predlagani zakon o dohodnini primeren in tudi ostala davčna zakonodaja je primerna za nadaljnjo obravnavo, zato bom ta zakon pa tudi druge v tem sklopu, podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem gospodu poslancu Korenu.
Hvala za besedo predsedujoči! Lep pozdrav gospodu ministru s sodelavci, kolegom poslankam in poslancem. Zelo dobro gospodarsko stanje in zelo velika gospodarska rast narekujeta, da se v Sloveniji res lotimo že dolgo napovedovane gospodarske in pa socialne reforme. Ko se je ob pripravi teh reform govorilo o uvedbi enotne davčne stopnje, se je usul plaz pripomb na takšen ukrep. Sedaj, ko v tej predlogih ni enotne davčne stopnje, pa je zopet vse narobe. Iz tega jaz samo sklepam to, da kakorkoli naša vlada naredi, bo opozicija zavrnila. Podobno se dogaja tudi z reformo na splošno. V začetku so deževali očitki o preveliki radikalnosti. Danes mnogi govorijo, da sploh ne gre več za reformo, ampak samo za manjše lepotne popravke. Zakon o dohodnini tako kot ostali zakoni v okviru davčne reforme so izrazito pozitiven dosežek vlade. Že v lanskem letu sprejete spremembe so nakazale smer, ki vodi k razbremenitvi gospodarstva in odpravi odvečnih administrativnih bremen. Poenostavitve, ki bodo koristile tako zavezancem kot sami davčni upravi, pa po eni strani vodijo v znatne finančne prihranke, ocena je nekje pet milijard SIT. Po drugi strani pa nosilcem dejavnosti olajšujejo poslovanje. V tej smeri pozdravljam poenostavitve na področju kmetijske dejavnosti. Izpostaviti pa bi želel spremembe pri ugotavljanju dohodka iz dejavnosti. Po novem bo več zavezancev lahko ugotavljalo davčno osnovo na podlagi dejanskih prihodkov in normiranih odhodkov, saj bo prag dvignjen iz 6 na 10 milijonov SIT. To bo koristilo zlasti samostojnim podjetnikom, katerih obseg dejavnosti težko opraviči visoke administrativne stroške oziroma stroške vodenja evidenc. Tudi iz likvidnostnega vidika je predlog zakona o dohodnini prijaznejši do zavezancev, saj bodo olajšave lahko upoštevali tudi pri izračunu medletnih akontacij dohodnine. Pozdravljam določbe zakona, ki izenačujejo status pravnih oseb in samostojnih podjetnikov. To je očitno predvsem pri določanju davčne osnove in davčnih olajšav. Ko gre za olajšave, pa moram podpreti prizadevanja naše poslanske skupine, da se poleg olajšave za raziskave in razvoj uvede tudi regionalna olajšava za investicije za področja, ki so manj razvita. Moram reči, da me osebno veseli, da imamo v zakonu olajšavo za prizadete otroke po 18. letu. Prizadeti otrok, katerega starši se odločijo, da ga obdržijo doma, kar je za njega prav gotovo bolj humano, je tudi po 18. letu še otrok. Zato osebno nisem videl nobenega razloga, da ne bi imeli takšne olajšave tudi po 18. letu. Želel pa bi, da bi v zakon o dohodnini vnesli malo več skrbi za družine oziroma za velike družine. Tu bi namreč želel, da bi se povečala olajšava za vzdrževane družinske člane oziroma da bi uvedli večjo progresivnost za vsakega nadaljnjega otroka. Drugače pa ocenjujem, da je predlagani zakon dober, predvsem pa, da je precej boljši od dosedanjega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod poslanec Kumer. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani minister s sodelavci, kolegic in kolegi! Najprej se je treba odzvati na razno razne misije iz pozicije, ki tudi danes v tem državnem zboru izkoriščajo ta mikrofon in govornico za to, da nas poučujejo in delijo levite opozicijskim poslancem, kaj lahko govorimo in česa ne. Opozoril bi vas, da v paketu reform ni poglavja, ki bi bil namenjen reformiranju opozicijskih poslancev, zato bi predlagal, da enkrat prenehate s tem večnim govorjenjem. Dve leti sta mimo in to je prvi zares zahtevnejši projekt v nacionalnem pomenu, ki se ga loteva ta vlada, ki je pred dvema letoma prevzela vajeti v svoje roke. Prvič v teh dveh letih ni možno slišati in ne slišimo argumenta iz ust vladnih mož, da moramo to narediti zaradi tega, ker se prilagajamo evropskim smernicam, evropskim direktivam in tako dalje. Prvič gre za projekt, ki je naš notranji, nacionalni, državni projekt in o katerega strategiji in sami izpeljavi popolnoma sami odločamo. Zato menim in pritegujem tistim, ki menijo, da ni nobenega dvoma, da predlogi vseh sedmih zakonov, ni pa možno separatno govoriti samo o enem, ker gre za nek interdisciplinarni odnos, na čelu z zakonom o dohodnini, ne pomenijo prave davčne reforme, vsaj tiste ne, o kateri je začela govoriti vlada, ko je nastopila svoj mandat, o kateri je veliko govoril strateški svet vlade, o kateri je veliko govorila velika skupina reformistov, ki je bila, in ne nazadnje, o katerih je govorilo tudi samo ministrstvo in sam minister za razvoj. Veliko, veliko črnila je bilo prelitega, veliko tiskovnih konferenc je bilo narejenih, da imamo danes pred seboj, če to zreduciram na zakon o dohodnini, namesto petih tri dohodninske zakone in da so se izčrtale nekatere davčne olajšave in olajšave za posebne namene. Torej, tresla se je gora in po dveh letih se je rodila recimo temu bolha, ki danes je nadležna tako za delojemalce kot za delodajalce. Ključni cilj napovedane reforme leta 2004, razbremenitev gospodarstva in večja konkurenčnost, vsaj v tem trenutku ni izpolnjen, še več, neposredni vpliv na gospodarstvo lahko pričakujemo šele takrat, in to sami predlagatelji tudi v podtonu ali pa med vrsticami trdite, ko bo dokončno ukinjen davek na izplačane plače, če že ne bo prepozno, in takrat, ko bo zares prišlo do zmanjšane javne porabe, ki ima danes zaenkrat po dveh letih še številko 0. Slišali pa smo od obljub, da bi naj v naslednjih dveh letih to zmanjšanje javne porabe zares štelo 2% točki. Zato je bil v prvem hipu tudi odnos javnosti na čelu s politiko, na čelu s sindikati, na čelu z doberšnjim delom strokovne javnosti, razen gospodarstva, tudi v neki evforiji in naklonjenosti ali pa so delili veliko zadovoljstvo s predlaganimi reformami. Zadnje tedne je slika že malo spremenjena. Vedno več je nezadovoljnih s spremembami predvsem dohodninskega zakona, pa tudi zakona o prihodkih pravnih oseb. Menim, da sta dva temeljna razloga za to nezadovoljstvo ali pa da se je to zadovoljstvo spremenilo v veliko skepso. Ko se je stvar malo poglobila in poanalizirala, je kljub temu prišlo, in to ima nek politični kontekst, prvič, da dejansko s temi spremembami, ker ne govorimo o davčni reformami, ampak o spremembah davčne zakonodaje, se je prvič pri nas dogodilo, tako kot je bilo nekje zapisano od enega ekonomskega strokovnjaka, da se davčno breme fizičnih oseb z visokimi prejemki zmanjšuje relativno mnogo bolj kot se je to v preteklosti dogajalo z davčnimi zavezanci z nižjimi prejemki. To se je dejansko prvič pri nas dogodilo. Drugič. Te spremembe ravno, zaradi tega nimajo cilja znižanja socialnih razlik, ampak imajo postati povečanje socialnih razlik, drugače se stvar ne izide. Posledica je danes tako nezadovoljstvo delodajalcev kot nezadovoljstvo delojemalcev, kar smo lahko videli tudi v neposrednih soočanjih. Delojemalcev, zaradi očitnega še večjega odpiranja teh škarij socialnih razlik in na drugi strani delodajalcev, ker jim to odpiranje škarij socialnih razlik, kljub temu, danes je bilo veliko povedano, kdo s tem le pridobi, nič ne pomaga pri zniževanju stroškov dela oziroma pri razbremenjevanju gospodarstva. Šele opustitev davka na izplačane plače kot učinka na večjo podjetniško konkurenčnost bo morda v prihodnjih dveh letih prinesla neke večje učinke na razbremenitev gospodarstva, ampak bo zopet odvisno predvsem od države oziroma da poimenujem to državo z vlado. Da ne bo na račun tega manjka v državnem proračunu to nadomestila zopet z uvedbo nekih novih, jaz ne bom govoril o DDV-ju, nekaj novih davkov, nekih taks, nekih trošarin, ect., da teh stvari ne naštevam. Se pravi, da bo seveda proračun polnila s temi dodatnimi obremenitvami. Proračunski predlog za leto 2007 in 2008 de facto tako, kot se ga da sedaj videti, kaže, da ni neke velike volje po zmanjšanju javne porabe. Se pravi, pričakujemo in pričakujem, da bo vlada dejansko prišla v naslednjem letu, lepo bi bilo pa že sedaj ob proračuna za leti 2007 in 2008, s konkretnim načrtom znižanja javne porabe. Ne s tem, da se predvideva, da bo gospodarska rast, ne vem, 5%, 6%, da bo inflacija ostala na ravni 2.3%, 2.4% in ker bo več prihodkov se bo seveda stvar pokrila, ampak s konkretnim načrtom zmanjšanja javne porabe. Šele takrat, ko bo res ta načrt predstavljen slovenski javnosti se bo pokazal zdrav fundos ali pa zdrave korenine res za začetek neke obetajoče davčne reforme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Hvauc.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Sam bom spoštoval poslovnik in dnevni red in bom razpravljal o zakonu o dohodnini in ne mogoče o nekih turističnih temah, kot na primer, kakšen vpliv ima DDV na rast marjetic v prvi polovici meseca aprila v letu 2019. Tako to zgleda pri nekaterih razpravah. Po mojem je zakon o dohodnini eden najpomembnejših zakonov, ki jih sprejemamo na davčnem področju, ker dejansko vpliva na večino državljank in državljanov Republike Slovenije. To se kaže tudi v globokih strokovnih političnih interesnih razpravah, ki so bile opravljene okrog tega zakona. Dejstvo je, da je obstoječi zakon bil v zadnjih dveh letih, mislim, da 5-krat noveliran, in da je zaradi tega ali pa tudi zaradi tega postal nepregleden, nerazumljiv in težave z njegovim razumevanjem imajo davčni strokovnjaki, kaj šele tisti običajni državljani, ki se na te in podobne reči sploh ne spoznajo. Glede na to, da imamo omejen čas, in da je zakon dejansko obširen in pokriva široko področje, bi se osredotočil samo na en segment. To je pa tisti segment, ki se dotika tistih, ki ustvarjajo dohodke z opravljanjem dejavnosti. Menim, da je obstoječi zakon v mnogočem neprijazen do teh, da ne zagotavlja neke konkurenčnosti, pogojev za razvoj, in da je generiral tudi velike stroške dela. Zakon, ki ga obravnavamo danes, prav gotovo prinaša precej izboljšav in poenostavitev na tem področju. Nekaj jih je bilo že omenjenih, pa vseeno dovolite, da jih nekaj konkretnih še kljub temu naštejem. Ena je ta, da se zvišuje prag, do katerega je mogoče uveljaviti normirane odhodke. S sprejetim zakonom leta 2004, če se spomnimo, je bil ta prag 3,9 milijona slovenskih tolarjev. Mi smo ta prag v smislu tega, da pomagamo tem podjetnikom, enkrat že dvignili na 6 milijonov, zakon ki ga imamo sedaj v obravnavi, ta prag dviguje na 10 milijonov, kar mislim, da je en lep korak naprej. To pomeni, da bo večjemu številu zavezancev dana tudi možnost, da se odločijo za ugotavljanje davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in normiranih stroškov. Drugo, kar se v predlogu zakona predlaga, je tudi, da se v dohodek iz drugega pogodbenega razmerja šteje tudi dohodek iz posameznega posla, ki se pa po dosedanjem zakonu šteje za dohodek iz dejavnosti. To pomeni po mojem bistveno poenostavitev, kajti posameznih dohodkov iz teh aktivnosti, ki imajo priložnost s to naravo, ne bo potrebno za potrebe obdavčevanja dohodkov iz tega naslova razmejevati na tiste dohodke, ki so doseženi v odvisnem razmerju, in na tiste, ki so doseženi v neodvisnem razmerju. Poudariti je potrebno tudi to, da se celotni dejavnosti kmetijstva in gozdarstva omogoča prehod na ugotavljanje davčne osnove na podlagi dejanskih prihodkov in odhodkov ali pa na podlagi normiranih stroškov. Poudaril bi tudi, da med oprostitve za plačilo dohodkov se ne dodajajo izplačila na podlagi zavarovanja za škodo na premoženju v zvezi z opravljanjem osnovne kmetijske ali pa gozdarske dejavnosti itn. Takih primerov je v tem zakonu še več. Lahko samo zaključim, da je ta zakon pomemben napredek pri zagotavljanju pogojev za delovanje našega gospodarstva. Sam sem sicer prepričan, da bi bilo potrebno nekatere spremembe izvesti še bolj korenito, vendar sprejemam neko realnost in stvarnost v Sloveniji. V demokratični državi je več različnih interesnih skupin, več različnih dejavnikov in prav je, da se skozi nek dialog poiščejo rešitve, ki so, ne morem reči najboljše, ampak širše sprejemljive. To, da bi poiskali tako rešitev, ki bi bila všeč vsem, mislim, da ni niti teoretično možno, razen če bi rekli, da je davčna stopnja 0 ali pa da davka enostavno nimamo. V naši poslanski skupini se zavedamo, da je možno ta zakon še izboljšati. Zato smo tudi podprli to splošno razpravo, zato da slišimo predloge, da slišimo, kaj predlagajo drugi in da potem v okviru teh možnosti poiščemo neke najbolj optimalne rešitve. Seveda pa me moti to, da nekateri iz opozicije enostavno vse povprek kritizirajo zakon, ki da je, ne vem, še dosti slabši, kot je bil prejšnji, ki ni prinašal nobenih dobrih rešitev, skratka, je popolnoma zanič. Nisem danes v teku razprave do sedaj slišal še nobenega konkretnega predloga, kaj pa bi predlagali. Tisti, ki imajo resne pomisleke, za tiste pričakujem, da bodo odgovorno predlagali boljše rešitve, če jih imajo. Upam, da bomo potem v okviru amandmajev res prišli do kakšnih konkretnih predlogov, ampak ne takih populističnih, ampak takih, ki imajo tudi dejansko neko podlago v nekih izračunih in v nekih analizah. Kot rečeno, jaz osnovni koncept tega zakona podpiram, s tem, da je postopek odprt. Mislim, da je to po dolgem, dolgem času prvič, da se država nečemu odpoveduje in da bomo praktično vsi od tega tudi nekaj imeli. Koliko, to je odprto vprašanje, s tem se strinjam. Mislim pa, da se bo efekt znižanja teh davčnih obremenitev porazdelil tako na tiste, ki prejemajo dohodke, kot na tiste, ki izplačujejo plače. Koliko, to je stvar nadaljnjega razvoje in dogovorov o pogajanju s socialnimi partnerji, ampak možnost se s tem odpira. Jaz bom v tej fazi ta zakon podprl in mislim, da bomo v nadaljnjem postopku tudi, če bo potrebno, poiskali še kakšne dodatne izboljšave. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec mag. Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Danes obravnavamo temeljni zakon znotraj davčnega paketa, zakon o dohodnini. Dovolite, da vendarle v razpravi o tem zakonu povem nekaj o celovitosti te davčne reforme, ki jo najbolj dokazuje in potrjuje prav ta zakon o dohodnini. Ocenjujem, da davčni zakoni, ki jih je pripravila vlada, niso nobena reforma. Veliko se je govorilo o tej reformi, celo 200 ljudi se je zbobnalo v nek strateški svet, delali naj bi zastonj, danes pa vidimo pri tem konkretnem zakonu, da niso delali zastonj. Vsem, ki so delali v okviru gospodarskih reform, se bo neto plača povečala. Po dveh letih rojevanja davčne zakonodaje, in danes je točno dve leti, od kar ste Slovenke in Slovenci dali glas takšni politiki, politiki gospoda Janez Janše, se je rodil slab predlog davčnih sprememb, še posebej pa slab predlog zakona o dohodnini. Ta zakon ni nič drugega kot prerazdeljevanje med posameznimi dohodninskimi razredi, hkrati pa zmanjšuje davčno pravičnost, povečuje neenakost in, kot bom pokazal v nadaljevanju, niti za tolar ne povečuje konkurenčnosti gospodarstva. Pri tem predlogu vlade gospoda Janše gre preprosto za to, da se bo najprej vsem ministrom, vladi, gospodu Bajuku in mali skupini najbogatejših zelo povečala neto plača, vlada torej razbremenjuje sebe in tiste, ki to najmanj potrebujejo. Problem pa ni samo v tem, da vlada misli, da lahko razbremenjuje tiste, ki to najmanj potrebujejo. Problem je v tem, da bo račun za to razbremenitev vlada zaračunala najprej gospodarstvu in v nadaljevanju vsem posameznikom, tistim, ki z davčno reformo najmanj dobivajo. Vlada namreč namerava izpad 77 milijard proračunskih prihodkov glede na sprejeti proračun za leto 2007 pokriti z večjo obremenitvijo gospodarstva iz naslova davka od dohodka pravnih oseb in z dvigom stopnje DDV v letu 2008. Citiram vladni dokument, se pravi, da ne gre več za idejo ali bi ali ne, ampak vladni dokument, posredovan v državni zbor, predlog proračuna za leto 2008, stran 8, pravi: "...Z dvigom znižane stopnje DDV iz 8,5% na 9% in standardne stopnje iz 20% na 21% se bo kompenziralo znižanje prihodkov..." in tako dalje. Skratka, vlada Republike Slovenije izpad proračunskih prihodkov iz naslova dohodnine, ki bo odraz sprejetega predloga zakona o dohodnini, namerava pokriti z dvigom DDV in višjo efektivno obdavčitvijo gospodarstva iz naslova davka od dohodka pravnih oseb. Kaj se bo zgodilo? Gospodarstvo bo bolj obremenjeno, zvišal se bo DDV, napoveduje se, včeraj smo slišali tudi o zviševanju stopenj trošarin. Vse to bo vplivalo na inflacijo v najbolj občutljivem obdobju prevzemanja evra. In ker bodo najvišji davčni razredi najbolj razbremenjeni, bodo preprosto več povpraševali po trajnih dobrinah. Dobrodošli v svet vse višjih cen trajnih dobrin, še posebej stanovanj. Vendar vlada, ki je verjetno v nekem trenutku razsvetljenja v letu 2005 vendarle uvedla 4% olajšavo za zmanjšanje dohodnine, ki se namenja posebej za reševanje stanovanjskih težav, to olajšavo ukinja. Vsem Slovenkam in Slovencem ukinja olajšavo za zagotavljanje pogojev za bivanje, ukinja tudi posebno 2% olajšavo. Naj vas spomnim, gospod minister, prvi minister za finance v tedaj še nesamostojni Republiki Sloveniji je seveda vzpostavil pogoje za fiskalno stabilizacijo v Sloveniji s tem, da smo Slovenke in Slovenci z letom 1990 z uvedeno dohodnino in z uvajanjem 2% olajšav, za katere so se zbirali, vi jim pravite papirčki, da so Slovenke in Slovenci postali davkoplačevalci. In tedaj je Slovenija vzpostavila davčno stabilnost. Ljudje so se prvič zavedali, da je potrebno cesarju dati svoje, da pa jim ta cesar da 2% olajšavo in z letom 2005 še dodatno 4% olajšavo za stanovanje. Stranke vladajoče koalicije tukaj pravite, da boste podprle politiko, ki bo v času lokalnih volitev, dve leti po volitvah, podarila mali skupini najbogatejših za en BMW zmanjšane dohodnine v času mandata ene vlade. Izračunajte si, da seveda posamezniki, kot so gospod Križanovski, Dremelj, Lovšin, Slivnik, Zagožen in tako naprej dobijo nekateri preko milijon, nekateri preko dva milijona višje neto plače. To je vaša politika. Ti bodo dobili za en BMW, večina vseh zavezancev, 800 tisoč teh, pa bo pridobila za dve kavi. Študente, skupine upokojencev, nekaterim pa boste celo povečali davčno obremenitev. Ocenjujem, da je to napačna davčna politika, predvsem je napačna tudi zato, ker ste v preteklih mesecih porabili zelo veliko denarja, da bi sprejeli nek okvir gospodarskih, socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji in skoraj vse parlamentarne stranke so se pod to podpisale, danes pa vidimo, da je iz tega okvira gospodarskih reform prišlo samo do zmanjšanja davčne obremenitve tistih, ki so to pisali. To je napačna politika. Poseben problem pa je ta, da ko to počnete, to počnete tako, da niti za tolar ne zmanjšate iz naslova dohodnine obremenitve gospodarstva. Niti za tolar ne zmanjšate obremenitve gospodarstva. Nasprotno, ko bomo kasneje, danes popoldan obravnavali davek od dohodka pravnih oseb, bomo pokazali, da se je obremenitev iz naslova davka od dohodka pravnih oseb povečala za 100% glede na leto 2004. V letu 2007 bo teh prihodkov približno 247 milijard, v letu 2004 jih je bilo 124 milijard. Torej, preprosto boste to davčno razbremenitev, to davčno darilo zaračunali gospodarstvu. Sam ocenjujem, da bi bilo veliko bolje, če bi pred spreminjanjem davčnih razredov, kar je temelj zakona o dohodnini, najprej odpravili davek na plače. S tem bi dosegli oboje, zmanjšali bi progresivnost obdavčitve in razbremenili bi gospodarstvo. Vendar je seveda res, da s tem ne bi niti za tolar povečali neto plače najbogatejšim. In zato pač tega niste naredili, četudi je to edini logičen predlog. Celo nekateri bivši ministri in nekateri, ki so sodelovali, ko so sedaj ugotovili, kam je Bajuk zapeljal okvir gospodarskih reform, to predlagajo. V samem zakonu o dohodnini pa bi bilo smiselno ohraniti davčne olajšave, še posebej za stanovanjsko gradnjo, ker je to ne le temelj za to, da bi vzpostavili svoj ključen cilj - pred enim letom je gospod Janša o njem govoril -, to je povečanje rodnosti, ampak ker je to dejansko temelj notranje gospodarske rasti, ne rasti, ki temelji samo na zadolževanju, ampak je to dejansko temelj stabilne gospodarske rasti. Zato ne morem mimo ocene, da je edini cilj te reforme uveljavljanje velikega prerazdeljevanja v Sloveniji, uveljavljanje republikanske politike. "Reagan Economics" in podobne metode politike so pač pred desetletji trdile, da če pač najbogatejšim podariš vrečo zlata, potem bo nekaj od te vreče zlata, nekaj zlatega prahu bo padlo tudi do tistih najrevnejših, ker bodo najbogatejši ta denar namenili za investicije v nova delovna mesta. Tega žal ne bomo tu videli, to se žal ni dogodilo tudi v drugih državah. Glavni rezultat teh politik je običajno veliko večji javni dolg. Ima pa to, kar danes tu počnemo, še dodatno določeno dvoličnost. Če se je že vlada odločila, da bo spremenila, poenostavljala sistem, da bo ukinjala nekatere olajšave, in če ste se odločili, da ostane ukinjena olajšava za plačilo obresti, ta, ki je predvidevala, da bi vendarle, tako kot v sosednji Avstriji in vseh državah Evropske unije, kjer za prvih 1.200, 1.500 evrov obresti ljudje ne plačujejo davka od obresti, če ste se že odločili, da bo sedaj vsak Slovencev moral plačati na vsakih 5 evrov, 1 evro obresti, vas pa ne razumem, zakaj najbogatejšim, ki ste jim najprej povečali dohodke, tudi omogočate, da bodo imeli še vedno za 50% nižjo olajšavo na plačilo obresti iz naslova denacionalizacijskih obveznosti. Skratka vsi bomo plačevali 1 evrov na vsakih 5 evrov obresti, ti najbogatejši pa bodo plačali 50% tega ali samo 50 centov. Zato je to zelo neustrezna politika in sam sem osebno razočaran, razočaran nad tem, da je pred nami tako slab izplen dvoletnega dela več kot 200 ljudi na tako imenovani Janševi reformi. Janševa reforma se je skozi Bajukov predlog dohodninske zakonodaje spremenila v dvig neto plač tistih, ki so pisali okvir reform in z zamudo bodo bodili to davčno darilo. Sam tega predloga ne bom podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Na podlagi pobude iz gospodarstva bi rad predlagal dopolnitev zakona v poglavju o dohodku iz zaposlitve. Gre za spremembo 42. člena, ki govori o posebni davčni osnovi in velja za javne uslužbence in funkcionarje ter zaposlene na ladjah dolge plovbe. Predlagam, da se na enak način kot prej omenjeni skupini davčna osnova določi tudi rezidentom, ki se zaposlijo pri hčerinskih družbah v tujini, če je lastnik te tuje družbe podjetje, s sedežem v Sloveniji, in je le to v lasti slovenskih lastnikov. Slovenska podjetja ustanavljajo podjetja v tujini zlasti za povečanje oziroma ohranjanje konkurenčnosti, saj je to nujno za dolgoročen obstoj podjetij. Podjetje, ki ima v svetu pomemben tržni delež, mora zaradi ohranjanja svojega položaja vlagati tudi v proizvodna podjetja v tujini. Za uspešno vodenje podjetja v tujini in sodelovanje z matično družbo v Sloveniji, za opravljanje proizvodnje z visoko tehnološko zahtevnostjo in zaradi varovanja industrijske lastnine morajo pri tem procesu sodelovati predvsem strokovnjaki iz matične družbe, saj to prispeva k večji učinkovitosti. Delo pri tuji družbi praviloma traja daljše obdobje, na primer nekaj let, zato je običajna oblika zaposlitve sklenitev delovnega razmerja v tujini, hkrati pa je delovno razmerje sklenjeno tudi z družbo v Sloveniji. Delo in bivanje v tujini je povezano z dodatnimi stroški. Vsekakor pa se zvišajo zaradi najemnin za nastanitev. Te stroške zaposleni plačujejo iz svoje plače, zato mora ta poleg dogovorjenega stimulativnega osebnega dohodka omogočati tudi plačilo stroškov, ki s tem nastanejo. Plača, ki vključuje vse to, je višja od ravni plač domačinov, to pa poslabšuje konkurenčnost podjetja ter s tem znižuje uspešnost poslovanja in zmanjšuje možnost za obstoj podjetja. Razmere so se drastično spremenile po 1.1.2005 s spremembo zakona o dohodnini, ki določa, da so rezidenti zavezani za plačilo dohodnine od vseh dohodkov, ki imajo vir v Republiki Sloveniji, in od vseh dohodkov, ki imajo vir izven Slovenije. Taka ureditev zaposlene v tujini nujno postavlja v neenak položaj, saj je njihova bruto plača prilagojena njihovim stroškom, ki so občutno drugačni oziroma precej večji od stroškov bivanja v Sloveniji. Sedaj veljavni način obračuna dohodnine po zakonu o dohodnini zajema v davčno osnovo zaposlenih v tujini tudi kategorije, ki po vsebini niso dohodek, temveč povračilo stroškov, in jih obdavčuje z dohodnino. Izjemo pri tem že sedaj predstavljajo javni uslužbenci in funkcionarji po zakonu, ki ureja razmerja plač v javnem sektorju. Kadar so ti napoteni na delo v tujini, se jim v davčno osnovo v skladu z 42. členom zakona o dohodnini štejejo samo tisti dohodki oziroma deli dohodka iz delovnega razmerja, ki po vsebini in obsegu ustrezajo dohodkom iz delovnega razmerja, ki bi jih prejemali za enaka dela v Sloveniji. Zakon torej nekaterim kategorijam zavezancev priznava poseben status oziroma višje življenjske stroške v tujini. Tisti zavezanci, ki delajo oziroma se zaposlijo pri gospodarski družbi v tujini, so v tem primeru v neenakem, to je v občutno slabšem položaju. Predlog torej ne uvaja kategorije, ki je zakon o dohodnini še ne pozna, temveč zgolj razširja določbo, ki se nanaša na določeno kategorijo rezidentov, tudi na druge rezidente, ki živijo in delajo v podobnih okoliščinah. Gospoda ministra dr. Bajuka, trenutno ga ni v dvorani, prosim, da to pripombo prouči, prosim tudi njegove sodelavce, da to storijo in da to pripombo, ki je prišla iz gospodarske sfere, vključite za drugo branje tega zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Germiča.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Danes je bilo tukaj velikokrat rečeno, da s to davčno spremembo, torej spremembo davčne zakonodaje, pravzaprav pridobivamo vsi in da vsi, ki govorimo iz opozicijskih vrst, smo okarakterizirani kot jurišniki, kot ljudje, ki govorimo o futurističnih temah. Jaz bom poskušal govoriti o nekaterih dejstvih, ki sledijo iz predlaganih sprememb tega zakona. Ko govorimo o tem, da se z blažjo progresijo omogoča enak učinek za vse, jaz bi še enkrat želel ponoviti, da to ni res. Izračuni kažejo, da blažja progresija prinese vodilnim možem v naslednjih podjetjih, recimo v Delu, več kot milijardo sto, v Intereuropi slaba milijardo tristo, v Petrolu slabi dve milijardi in pol, direktorju Telekoma dobri dve milijardi dvesto, direktorju Holdinga Slovenskih elektrarn dobrih sto tisoč, ministru za delo skoraj 250.000, medtem tistim, ki dobivajo povprečne plače, bodo nekje na boljšem, samo za to primerjavo okoli 85.000, pri čemer je treba povedati, da je v Sloveniji skoraj 63% vseh davčnih zavezancev, ki padejo v prvi dohodninski razred, za katerega bo izboljšava nekako okoli 10 tisoč tolarjev. Ko govorimo o tem, da bo črtanje olajšave za različne namene in črtanje olajšave za plačane zneske za rešitev stanovanjskega problema nadomeščena, tukaj bi zelo rad opozoril, da bo črtanje teh dveh olajšav nadomeščenih z večjo splošno olajšavo in blažjo progresijo, bi seveda želel ponovno poskrbeti s konkretnimi podatki. Če vzamemo recimo primer nekoga, ki je bil zavezan po prvi davčni stopnji in je uveljavljal 4% olajšavo za rešitev stanovanjskega problema, je v tem primeru dobil vračilo 17 tisoč v dohodnini. Če pogledamo takšen primer po novem izračunu, lahko ugotovimo, da bo seveda zaradi večje splošne olajšave prihranek okoli 12 tisoč, izguba vračila dohodnine, ki pa predstavlja 17 tisoč, pomeni neto izgubo oziroma na slabšem za takšnega davkoplačevalca za vrednost 5 tisoč tolarjev, medtem ko tisti, ki ne bo reševal svojega stanovanjskega problema, bo na boljšem po novi zakonodaji za 6500 tolarjev. Tukaj je samo en primer, na kakšen način vlada poskuša z napačno interpretacijo nadomestiti ali opredeliti, da črtanja dveh olajšav nadomešča z novimi prejemi. Želel bi se pa tudi dotakniti enega izmed temeljnih ciljev, ki ga vlada zapisuje. Jaz vem, gospod minister Bajuk, da vam mogoče te teme s strani opozicije niso pomembne in vam tudi ni namenjeno, da bi sledili razpravi, jaz bi vas želel opozoriti samo na eno dejstvo. V temeljnih ciljih zapisujete, da bi naj v celoti prišlo do zmanjšanja obdavčitve dohodkov fizičnih oseb in s tem tudi do večjega razpoložljivega dohodka za trošenje in za naložbe posameznikov. Seveda mi ne prihajamo vsi iz osrednje Slovenije, zato bi vam jaz prebral, na kakšen način in v kakšnem deležu bodo davkoplačevalci deležni pri možnosti trošenja ostanka ali pa tistega, kar bo omogočeno tistim z višjimi plačami, koristiti v prihodnje. Jaz bi vas pri tem seveda želel spomniti na statistične podatke, ki govorijo o tem, da v osrednji slovenski regiji, recimo, je delež prebivalstva z najmanj višjo ali visoko izobrazbo blizu 19% in ima indeks koncentracije 145. Indeks koncentracije pa pomeni, kakšen je delež te populacije v primerjavi s celotno populacijo v Sloveniji. To pomeni, da je za polovico večji ta delež v primerjavi z ostalimi regijami. Če k temu damo primerjavo, recimo, pomursko regijo, kjer ima recimo indeks koncentracije na izobrazbi s končano osnovno šolo 132, kar pomeni, da recimo v tem deležu bo to prebivalstvo deležno bistveno manjših prihrankov na račun te dohodnine kot recimo nekatere druge regije. In postavlja se vprašanje. Danes je bilo tukaj rečeno, da s to zakonodajo usklajujemo tudi kriterije ali pa merila za skladnejši regionalni razvoj. Sprašujem se, kakšna so sporočila v te regije, kjer je recimo slabša izobrazbena struktura, kjer ne bo možno participirati pri tej blažji progresivnosti, kajti v teh okoljih so plače nižje. In da vam citiram, v osrednji slovenski statistični regiji je povprečna bruto plača 321 tisoč tolarjev, recimo v pomurski regiji pa je 235 tisoč. In vprašanje je, kako bodo ti prebivalci v teh dveh različnih regijah imeli možnost uresničevati temeljni cilj, v katerem zapisujete v obrazložitvi v drugem odstavku, da bodo zaradi zmanjševanja, torej da obdavčitev dohodkov pri fizičnih osebah je omogočena večja razpoložljivost trošenja dohodka. Torej vprašam se, kako bo ta davčna zakonodaja zadela skladen regionalni razvoj in kako bo ta davčna zakonodaja zadela ljudi, ki živimo razpršeni po Republiki Sloveniji. Ali ne bomo naredili ravno to, ker je tukaj toliko in toliko nižja brezposelnost, da bomo s takšnimi ukrepi motivirali, da bodo mladi zapuščali demografsko ogrožena okolja in želeli živeti tukaj v prestolnici. Tukaj govorimo samo o enem vidiku teh nasprotujočih si ukrepov, za katere vi utemeljujete, da so nadomeščeni z blažjo progresijo. Mi vam poskušamo samo odpirati oči, kaj ta blažja progresija pomeni ta različne razrede plačnega sistema v Sloveniji in kaj to pomeni za ljudi, ki živimo različno po Sloveniji. In tukaj so elementi, za katere gospod finančni minister utemeljeno razpravljamo danes tukaj v splošni razpravi in ne želimo biti kot opozicijski jurišniki, ker z argumentiranimi podatki poskušamo razsvetliti to, kar boste s predloženo zakonodajo povzročili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Horvat.
Hvala lepa gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospod minister s sodelavci, lepo pozdravljeni! Gospod podpredsednik, verjetno ne boste zamerili, če popravim spoštovanega kolega Germiča, ki je v svojem uvodu govoril o prihrankih nekaterih državljanov reda velikosti milijarde in več. Govorili ste o milijardah. Vem, da je šlo za lapsus, ampak da vseeno ne bi slovenskih državljank in državljanov zavajali s tisočkratnim pretiravanjem sem si drznil to korekturo, gospod Germič. Sam sicer davke razumem kot nekaj, kar je zame kot državljana in dohodninskega zavezanca v breme in si v svojih privatnih poslovnih knjigah beležim davek na strani v breme. Nekateri sicer diskutirajo tako, kot da je davek nekaj, kar je v dobro, v moje dobro. Slišal sem, da bi si mogel nekdo v dobro knjižiti vrednost enega BMW-ja, to je red velikost 10 milijonov tolarjev. Kje je takšna davčna zakonodaja, me res zanima. Sicer pa v bodoče samo o dohodninski zakonodaji. Uvodoma želim jasno povedati, da me osebno ne moti pogostost obravnav davčne zakonodaje v tem državnem zboru, še posebej, če gre za novele, ki prinašajo novosti v tem smislu, da se država odpoveduje cca 35-im milijardam davčnih prihodkov. Res je, vsi se spomnimo, da so prav prvi ukrepi te vlade bili usmerjeni v to, da se je spremenila komaj sprejeta davčna zakonodaja, in to maja 2004. Preveč strokovnjakov in poslovnežev ter interesnih skupin je bilo namreč nezadovoljnih. Splošno je sicer znano, da davčni sistemi, postajajo vse bolj zapleteni, po čemer Slovenija še vedno vodi, in nepregledni. Čim dlje so veljavni davčni sistemi tem bolj je to res. Zato so potrebne občasne odločnejše korekture. Eden od glavnih razlogov zanje pa je poenostavitev in preglednost. Dejstvo je, da je slovenski dohodninski sistem zelo oziroma preveč progresiven. Imamo kar pet davčnih razredov z mejnimi stopnjami od 16% do 50%. Prevelika progresija definitivno destimulira prejemnike visokih dohodkov, da bi si prizadevali za višje dohodke. Če so višji prihodki plod večje produktivnosti in učinkovitosti, večjih prizadevanj in uspešnosti, lahko visoka progresija deluje destimulativno na gospodarstvo. Ne pozabimo, da so dohodninski zavezanci tudi samostojni podjetniki. Poznam primere v davčnem smislu pametnih samostojnih podjetnikov, ki z relativno natančnim izračunom projekcije dohodnine za tekoče leto prenehajo s proizvodnjo pred koncem koledarskega leta, vsi vemo zakaj. Vsi poznamo primere ali pa vsaj dva, ko je dosedanji preveč progresivni dohodninski sistem, če grobo rečem, izgnal iz države Slovenije naše vrhunske športnike oziroma športnice, za katere pa smo tudi vsi prepričani, da so najboljši ambasadorji države. Zmanjšana progresivnost, ki jo prinaša predlog sprememb zakona o dohodnini, je sprožila mnoge polemike, pomisleke in bojazen, da bo na primer tudi menedžerjem država v bodoče premalo vzela oziroma da se bodo po uveljaviti tega zakona prilivi iz naslova plač na osebne račune menedžerjev povečali. Vse to je pravzaprav res. Vendar sem prepričan, če govorimo o upravah gospodarskih družb in nadzornih svetih gospodarskih družb, da ga ne bo nadzornega sveta, ki tega ne bi zaznal in pomislil na individualne pogodbe, ki jih podpisuje s člani uprave. Če bo nadzorni svet ob izteku mandata članov uprav zmanjšal bruto plačo na individualni pogodbi zaradi nove dohodninske zakonodaje, bo to pomenilo direktno zmanjšanje stroškov te gospodarske družbe. Morda pa nadzorni svet ne bo spreminjal individualnih plač oziroma pogodb članom uprav, zahteval pa bo ambicioznejše poslovne načrte in seveda tudi njihovo realizacijo. Dohodninska zakonodaja, seveda je vsem jasno, pa ne more diktirati obnašanja in ravnanja nadzornih svetov. Toliko v mojo odločno podporo zmanjšanju dohodninske progresije, s katero je ta vlada Republike Slovenije dosegla tudi načelni obrat, kar jo pa v bistvu razlikuje od prejšnjih vlad. Zadnja se je na nek način poslovila zares ravno pred dvema letoma. Na tem mestu ne morem tudi mimo tega, da ne bi opozoril na še eno davčno anomalijo, ki je bila sprejeta že davno, na še en davek s progresivno stopnjo. To je na davek na izplačane plače, ki je v bistvu prikrit davek na človeški kapital. Hvala bogu ga ta vlada postopno ukinja in bo z letom 2008 tudi povsem ugasnil. V noveli zakona bi si želel še nekoliko večjo stimulacijo vlaganj v razvoj in raziskave, predvsem v najmanj razvitih regijah. Želim si tudi nekoliko večjo davčno olajšavo za tiste, ki bodo investirali v najmanj razvito regijo. Pozdravljam pozitivne spremembe pri obdavčitvi osnovne kmetijske in gozdarske dejavnosti in dopolnilnih dejavnosti. Pozdravljam rešitve za rezidente, ki delajo na primer v sosednji Avstriji, predvsem pa si želim nadaljnjih tovrstnih diskusij le na podlagi konkretnih podatkov in ne diskusij na pamet. Na tem mestu želim izreči pohvalo ministrstvu za finance in Davčni upravi Republike Slovenije za vložene napore v smeri reševanja problemov, ki jih imajo ti ljudje, ki delajo v Avstriji. Predvsem pa pozdravljam poenostavitve in resnično komaj čakam, da mi bo Davčna uprava Republike Slovenije poslala dohodninsko napoved zgolj na podpis. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Germič ima repliko.
Hvala lepa. Jaz bi se gospodu Horvatu zahvalil za opozorilo. In bil je dejansko lapsus, kjer sem seveda govoril o zneskih, torej o letnih neto zneskih razlike plače za vodilne v Delu, v Intereuropi in Petrolu, kjer so navedeni zneski v vrednosti milijonskih zneskih, ne pa v milijardnih. Hvala lepa še enkrat.
Hvala lepa. In besedo ima gospod poslanec Prijatelj, prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Temeljni cilj novele zakona o dohodnini bi seveda moral biti ta, da se preveč plačana dohodnina, torej povračilo v tistem delu vrne osebam hitreje. Jaz vidim tukaj zelo veliko krivico, spoštovani minister, do tistih, ki plačujemo, preplačujemo te zadeve vsako leto, ne morejo čakati toliko časa na vračilo svojega denarja, ki ga dobijo brezobrestno nazaj. Kadar je nekdo dolžan državi, terja z zamudnimi obrestmi in je brez kompromisa; tukaj v bistvu zelo zelo stroga. Na kakšen način se bo preprečilo dolge birokratske postopke, bi bilo moje vprašanje in pa v zvezi s skladnim regionalnim razvojem bi podaril samo sledeče. Ne glede na to, kako gospodarsko osiromašena je kakšna regija, bi bilo potrebno v bistvu imeti večji smisel za ustvarjanje davčne njive, v vseh področjih. Mislim, da smo tukaj preveč rigorozni, preveč togi in preveč mačehovski do tistega, ki želi ustvarjati. Države, ki vlagajo v novo dodano vrednost, v nova delovna mesta in ki želijo imeti v pozitiven "rejting" na tem področju, namenjajo ogromna sredstva in tudi velike davčne olajšave za tiste pravne osebe, ki se lotevajo posla, bodisi v malih podjetjih, velikih podjetjih, konec koncev mala in srednje velika podjetja so pogoj za nastanek velik trustov in koncernov. In v tem zakonu, v tej noveli ne vidimo tovrstne stimulacije, zato tudi v Slovenski nacionalni stranki ocenjujemo, da ta zakon ni moč podpreti z levo roko. In prosil bi, ker imamo danes ministra tukaj, da odgovori na ta dva sklopa. Ttisto, kar je preplačano, bi pa država resnično morala takoj, nemudoma z obrestmi tudi vrniti. Tu bi pa prosil, da smo dosledni, če smo dosledni tudi pri tem, da pobiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Džubana.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Nekje v razpravi enega od koalicijskih poslancev je bilo rečeno, prva obravnava je, imamo možnost sugestij in morda jih bo vlada upoštevala, seveda, če bo lahko. Jaz računam na to in razlog za to, da se oglašam, je v tej smeri v upanju, da se morda na račun naših sugestij le kaj zgodi. Razumem tudi to, kot je nekdaj gospod Šircelj rekel, če enega oprostiš, moraš drugemu vzeti. Potem smo tukaj v raznih razpravah slišali različne variante oproščanja in jemanja in kdo profitira na koncu. Jaz teh zadev ne bi ponavljal, pač pa bi morda kljub vsemu z nekaterimi sugestijami v razmislek vladi, da do naslednje obravnave dobimo morda vseeno kakšno spremembo, ki bi bila za katero strukturo v slovenski populaciji, pri državljanih lahko bolj pravična. Ena je pobuda v tej smeri, da se pri omejitvah, pri pragovih 62 tisoč evrov, 42 in, meni se zdi, 21, 25 da se prouči, ali so te meje knjigovodstva enostavno knjigovostvo oprostitve itd. prave, in da se jih morda kaže še v katerikoli smeri spreminjati. Drugi je razlog, da se oglašam, prejšnji teden je bila okrogla miza v Murski Soboti, kjer so se zbrali zainteresirani iz sodne Slovenije. Obravnavano je bilo področje kmetijstva, ki je danes tudi že bilo predstavljeno, in je v povzetku rečeno približno tako. Dosedanja zakonodaja je bila slaba, sedanja je slabša. Razlog je menda naslednji, da pri prejšnjih davčnih zakonih je prišlo do nekih dogovorov, pogajanj, usklajevanj itd., tokrat jih menda niste imeli veliko oziroma nič. In da bi se morda še kaj dogovorili, sem jaz tudi eden od tistih pobudnikov, da bi vas poskušal motivirati, da se še enkrat usedete pa proučite, ali so nekatera opozorila umestna ali pa niso. Prvo je poglavje, kjer morda nestrokovnjak težko razume, da se posebej obravnava pridelava vrtnin izključno na površinah, ki so v katastru vrt. To je tehnološko skoraj neizvedljivo. In z ozirom na trend pridelave hrane na način, kjer vlagaš veliko dela, to na katastrskih vrtovih v Sloveniji ni možno več, pač pa se prideluje to tudi na ostalih njivskih površinah in je potrebno te zadeve zaradi tega drugače urediti. Jaz vam podrobnosti ne bom razlagal, ker bi bilo neumestno in se je treba usesti pri zadevi in jo razmisliti na soliden način. Največ je prahu okrog raznih državnih pomoči za področje kmetijstva. In najbolj izstopajo neposredna plačila oziroma po domače jim rečemo tudi izravnalna plačila. Nekdaj smo na enem delovnem sestanku na odboru za kmetijstvo poskušali zadeve tolmačiti na zelo preprost način, smo vzeli list papirja, pa smo rekli, da so neke državne službe izračunale, da je to vrednost nekega prehrambenega artikla, za katerega dobiš na tržišču samo toliko, recimo 1/3 manj. Z ozirom na to, ker Evropska unija vlaga veliko denarja v nižjo ceno hrane, razliko do neke uradno dokazane cene doda evropska blagajna ali pa nekaj iz državnega proračuna. Ampak mi smo sedaj ta del, ki ga dodajamo za izpad dohodka, obdavčili, kar je nelogično in kaže razmisliti, ali bi se to zadevo dalo popraviti. Jaz sem prikazal zadevo na šolski način, vendar vaši kolegi tudi na tem delovnem sestanku odbora za kmetijstvo so rekli, za nas je to dohodek, ne bomo vklapljali možganov v tej smeri in zadeva bo takšna, kot je. Morda kaže še enkrat se zamisliti. Poglavje oprostitev, če nekdo veliko vlaga lastnega denarja, kredita ali kakršnegakoli drugega, kaže za razmisliti, ali bi ga kazalo na različne načine, na določen način oprostiti dajatev v nekem obdobju. To so recimo investicije v zemljišča, v osnovne črede, v gradnjo, opremo in podobno, še vedno govorim o kmetijstvu, in da se potem v naslednjih letih, odvisno od amortizacijske stopnje, uveljavljajo neke olajšave, ki so po moje umestne in potrebne, seveda na osnovi dokazil, da ne gre to kar tako povprek. Morda na koncu samo komentar na očitek prejšnjega obdobja, da so nas vrhunski športniki zapuščali zaradi naše zakonodaje. Jaz bi rekel tako, verjetno vemo vsi, na katere primere mislimo. Ti vrhunski športniki so se tudi financirali iz takratne zakonodaje, in to dobro financirali. Ko bi pa morali nekaj vračati, so nas pa zapuščali in se drugje registrirali, kar po moje ni dobro, niti ni pošteno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod poslanec. Rad bi takoj odgovoril na ta predlog, kar se tiče obdavčevanja tega dela, ki pride pri subvencijah za kmetijstvo, kar se tiče investicij. Res je, da zakon, ki je bil sprejet v tem državnem zboru v letu 2004, med majem in junijem, je to v celoti obdavčil in je v celoti obdavčil ne glede na to, kdaj so bile podpisane pogodbe. Ko smo se soočili s tem dejstvom v prvih mesecih leta 2005, je ministrstvo za finance takoj odločilo, da je nesmiselno, da se obdavčijo tiste pogodbe, ki so bile sklenjene, ali tiste investicije, ki so bile pač že narejene, ko še teh sprememb ni bilo, ker bi bilo to resnično neumestno, da je nekdo načrtoval večjo investicijo in bi mu mi sedaj to odpravili. Vprašanje, ki se sedaj postavlja in to je bilo potem tudi vključeno v teh uredbah, ali je to mogoče obdržati za stalno. Mi proučujemo sedaj, predvsem pa na podlagi izkušenj v drugih državah, ali je to mogoče napraviti preko spremembe v katastrskem dohodku. O tem bomo, jaz še nimam dokončnega odgovora na to vprašanje, bi vam pa povedal, da ti komentarji ne padejo v neko prazno luknjo, da vsako stvar, ki jo slišimo, jo skušamo tudi proučiti in seveda tudi dobronamerno se na njo odzvati. Kar se tiče akontacije, če smo že pri tem, in tako imenovanem brezobrestnem financiranju države s strani določenih davkoplačevalcev, ki še niso dobili ali ne dobijo takoj povračila s strani davčne uprave. Najprej bi vam rekel, da letos ni bistveno drugače. Mislim, da se bo do konca leta izkazalo, da bo bistveno drugače, da se bo to tudi hitreje uredilo. Ko bomo enkrat imeli podatke za vse, kar se je zgodilo in se še dogaja letos, bomo to proučili in pregledali, ali je mogoče ta sistem v določeni meri spremeniti. Dejstvo je, da odkar smo uvedli celularnost, obstajajo samo še fiksni prihodki ali pa večina je na fiksnih prihodkih, to je na plačah, to se itak že naredi, tako da ni nobene čudne novosti pri tem. To stvar bomo proučili, kolikor je to možno še pregledati. Dejansko bi vam pa zagotovil, da sistem deluje nekoliko hitreje kot prejšnja leta in da se bo do konca leta še izkazalo, da bo večina vseh zavezancev dobilo svoj dokončen poračun s strani davčne uprave nekoliko prej, kot pa je bilo to običajno. Rekel bi, da se je učinkovitost davčne uprave v tem smislu že letos izkazala, da se je povečala. Če bo pa sprejet takšen davek ali pa tak zakon o dohodnini, da bo dejansko omogočil določene poenostavitve, kot so bile tu predlagane, pa pričakujem, da tega problema dejansko tudi ne bo več, da bomo omogočili, da bo davčna uprava hitreje lahko to delala. Zaenkrat je pa pač tako, učinkovitost je večja. Ko bomo imeli vse podatke za leto 2005 na razpolago, bomo tudi proučili, ker veliko je v tem, tudi ponovitev. Ker dejstvo je, da celoularnost, v kolikor že funkcionira, potem to odpravi. Se pravi, veliko manj je tega financiranja, kot pa je morda to mogoče. Na vsak način pa vam želim zagotoviti, da na tem področju tako ministrstvo kot davčna uprava trenutno tudi delujeta. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca mag. Žnidaršiča.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Mi seveda nov zakon o dohodnini načeloma ocenjujemo kot dobrega, ker je zmanjšal davčno progresijo, na drugi strani pa poenostavil področje dokazov za olajšave, ki so se prej zbirale s številnimi dokumenti oziroma potrdili. Nas pa tu moti dejstvo, da je izvisela seniorska olajšava. Kljub povišanju splošne olajšave je ta razlika večja od tistega, kar gre na račun splošne olajšave, ki je večja. Hkrati pa je tudi olajšava za pokojnine iz naslova 14,5% znižana na 13,5%. Skupaj v tem delu ukinitve olajšav je pravzaprav težava v tem, da so upokojenci edini, ki bodo na slabšem po tem novem zakonu. Jih je kar nekaj tisoč in to ni drobiž. Mi smo izračunali, da to zmanjšanje olajšav za upokojence pokriva najmanj 0,5%, ki jih bodo vsi davkoplačevalci lahko namenili, kamorkoli bodo želeli, v sklopu naštetih možnih prejemnikov. Tako da mislimo, da ni dobro, da smo v celoti na ta način prizadeli to populacijo, in bomo v tem smislu tudi imeli ustrezne pripombe pri nadaljnjem razvoju dogodkov. Smo pa zadovoljni, da se je povišala davčna stopnja za najbolje plačane, se pravi z 39 na 41%. Tu je bilo tudi največ pripomb v širši javnosti, da nagrajujejo najbolj plačane, čeprav mi razumemo, da je do neke mere bilo treba zmanjšati visoko stopnjo obdavčitve, da bi zadržali sposobne ljudi v domovini, zlasti ko se odpira evropski trg v najširšem smislu, tudi kar zadeva zaposlitve in pretoka ljudi. Mislimo, da je v celoti gledano dobro, da ni prišlo do enotne davčne stopnje, ker ohranja ta razmerja, in mi bomo v skladu z možnostjo, da se o nekaterih stvareh temeljito pogovorimo, prav gotovo ta zakon še naprej podpirali, bomo pa morali v skladu z našimi programskimi usmeritvami zagovarjati upokojence ne glede na to, da nas v bistvu ne podpirajo in da [[..]] [[nerazumljivo.]] [[...]]če ne vem, kaj za njih storimo ali pa če ne. Zunaj tega mi želimo nekaj dobrega storiti v vsakem primeru, tudi če za to ne bomo imeli, ne vem, kakšne nagrade. Ni prav, da bi samo ti plačali luknjo v proračunu, ki bo velika in zaradi katere izražamo določeno bojazen, da ne bo kar tako enostavno zamašena z drugimi prilivi, zlasti če se ne bo uresničevala gospodarska rast, kot je današnja, oziroma če pride do padca le-te, tako da mislimo, da bo previdnost v tej smeri nujno potrebna. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je že gospa poslanka Uhanova. Prosim.
Gospod podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, poslanke in poslanci, pa mislim, da sem sama poslanka, ki me zanima danes zakon o dohodnini. Se opravičujem kolegici gospe Zalokarjevi. Zakon o dohodnini prinaša kar nekaj novosti pa tudi olajšav, če tako rečemo, tudi glede postopkov za davčne zavezance, ki jih bodo gotovo davčni zavezanci o dohodnini pozdravili. Eeden izmed teh je tudi to, da bodo vsi davčni zavezanci dobili izpolnjeno dohodnino, ki bo tudi odločba, v kolikor se bo davčni zavezanec z njo strinjal. Veliko manj birokracije, nejevolje zadnjih trenutkov pri izpolnjevanju dohodnine in mislim, da bo to dobrodošlo za vse, tako za revne kot bogate, o katerih danes tako radi govorimo. Bi se pa rada navezala predvsem na kmetijsko področje, spodbudil me je predvsem poslanec iz Liberalne demokracije, ki je govoril, da je bila pred kratkim okrogla miza in da so debatirali, kako je bil prejšnji zakon slab, kako je ta pa še slabši. Pa bi ga rada spomnila, da že dve leti popravljamo zakon na področju kmetijske zakonodaje, davčne zakonodaje v tem parlamentu, in sicer tako imenovani Mramorjev zakon, ki je prinesel veliko slabosti za kmetijsko področje oziroma za kmete. Tako smo recimo tudi v tem zakonu sedaj uredili, pa že z novelo prej recimo čebelarje. Vsi čebelarji so dobili status in vsi čebelarji, ki imajo manj kot 40 panjev, so neobdavčeni. Vinarje smo uredili, vinarstvo gre pod osnovno dejavnost, dopolnilne dejavnosti. V prejšnjem zakonu je bilo, da so lahko uveljavljali vsi, ki so se ukvarjali z dopolnilno dejavnostjo, zgolj 25% normiranih stroškov, sedaj jih lahko po tem zakonu kar 70%, do 10 milijonov prihodkov. In to je bistvena razlika, štirikratno se je izboljšal ta zakon na tem področju. Po novem zakonu se tudi kmetijo obravnava kot celoto in bo zgolj en davčni zavezanec, čeprav se dohodki delijo na število zavarovanih članov, in bo tako davčni urad komuniciral zgolj z enim zavezancem. Še nekaj je bistvena novost in, jaz bi rekla, darilo te države. Vsem lastnikom kmetijskim zemljišč, ki imajo manj kot 200 evrov katastrskega dohodka, to pa je v tej državi menda kar 70 do 80% zavezancev, in sicer ne bo to pomenilo kakšnega primanjkljaja v državnem proračunu, bo pa bistveno zmanjšal stroške samih izdaj teh odločb in bo manj davčnih zavezancev tudi s tega področja.
Prosim, malo posluha!
Imam pa tudi nekaj predlogov kot poslanka Nove Slovenije, da bi na področju kmetijstva, kot sem že prej slišala, subvencije v investicije v kmetijstvo ne bi bile obdavčene. Pa je že minister razložil, da razmišljajo v tej smeri oziroma kolikor bo možno. Predvsem pa bi predlagala oziroma razmišljamo o amandmaju, da bi ga vložili, da ne bi bile subvencije iz naslova slovenskih kmetijskih okoljskih programov obdavčene, prav tako tudi sredstva za kmetije, ki se nahajajo na območju z omejenimi dejavniki, kajti te kmetije vzdržujejo krajino, kmetujejo na izredno neprimernem območju za kmetovanje; in tudi bi to pomenilo, da bi se kmetije tu ohranile, in mislim, da bi ta amandma zdržal. Tudi v Avstriji je tako, da se ne obdavčujejo te subvencije. Kar se tiče progresivne lestvice, mislim, da je dobro urejeno. Predvsem je treba povedati, da se v večini vsem tistim zavezancem, ki so v prvi progresivni lestvici, finančno stanje ne poslabšuje, da jih je celo več po novem predlogu zakona v tem razredu, da se 2% olajšava nadomešča oziroma povečuje na račun splošne olajšave in da se z znižanjem najvišje progresivne lestvice stimulira predvsem tiste zavezance, kot so visoko izobražen kader, podjeten kader, ki je sicer uhajal v tujino oziroma ni bil stimuliran, da bi ustvarjal še več, kajti znal si je tudi izračunati, če ustvari več, da polovico državi. V praksi pa se je dogajalo to, kar smo slišali od enega izmed naših poslancev, da so si izračunali, da se do določene vrednosti splača ustvarjati, splača delati, potem pa so v bistvu prenehali s svojo dejavnostjo tam proti koncu leta ali pa so dejansko utajevali davke na ta način, da niso izdajali računov. Upam, da bo nova davčna olajšava prinesla večji red tudi na tem področju in da bodo ljudje, podjetniki, izobražen kader stimulirani, da bodo delali tudi v Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Ljubeljška.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister, spoštovani predstavniki vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Sam bom kratek glede na omejen čas, ki ga ima naša poslanska skupina še na razpolago, zato se ne bom v svoji razpravi dotikal posameznih predlaganih zakonskih rešitev, niti procentov niti številk niti olajšav, ne olajšav in podobno, o čemer je bilo danes že veliko slišanega in bo še slišanega. Želim pa na kratko povedati svoje videnje predlaganih zakonov. Slišati je bilo s strani nekaterih kolegov iz opozicije kritike da to ni nikakršna davčna reforma, da je blef, da je zavajanje ljudi in podobno. Izjave kolega Cvikla in njegove primerjave so cenena politična demagogija in floskule. Spoštovani kolegi! Ali si predstavljate tiste opozicijske kolege, če bi danes imeli na mizah in razpravljali o enotni davčni stopnji? Ali se še spomnite, kaj so ti isti opozicijski kolegi govorili v javnosti, ko je vlada šele pripravljala davčno zakonodajo in reformne razvojne programe in je bila ena od opcij in variant, teoretičnih variant tudi enotna davčna stopnja. Se še spomnite, revni bodo še bolj revni, bogati bodo še bolj bogati in podobno. Res bi enotna davčna stopnja prinesla verjetno bolj korenito pa tudi bolj grobo davčno reformo, ki pa jo ni podpirala niti koalicija niti opozicija niti sindikati niti nekateri mediji niti nekateri ekonomski strokovnjaki. Vlada je ravnala modro, v davčno reformo se je podala na mehak način, postopno, na način sprejemljivega in možnega, s kratkoročnimi in tudi dolgoročnimi pozitivnimi učinki in poenostavitvami. Da je temu tako, govorijo tudi ugledni znani gospodarstveniki v javnih medijih, kot na primer gospod Boskarol, gospod Debeljak od Mercatorja, gospod Bobinac in ostali, pa tudi nekateri ekonomski strokovnjaki, pa nenazadnje v določeni meri tudi sindikati pa svobodni novinarji, kulturniki in ostali, da ne naštevam. Ko sprašuje opozicija, kako bo vlada pokrila nastalo proračunsko luknjo, je moje prepričanje, da je možno z ukrepi racionalizacije dela javne uprave in z optimizacijo stroškov na eni strani, samo 1% pomeni to cca 30 milijard - in ker izhajam iz gospodarstva, vem, da je možno s sistemskim pristopom na kratki rok doseči prihranek tudi nekaj odstotkov. Na drugi strani pa tudi z doslednejšim pobiranjem davkov, kar bo omogočila tudi ta predlagana davčna zakonodaja. Ob tem ne smemo pozabiti tudi na vse večjo gospodarsko rast, za kar se tudi s temi zakoni ustvarjajo še boljši pogoji. Torej je lahko veliko optimizma v teh usmeritvah. Prepričan sem, da so predlagane davčne spremembe zmeren korak v pravo smer. Spremembe so pozitivne, saj pomenijo manjše davke tako za zaposlene kot tudi za podjetja. Kot rečeno, reforme gredo v pravo smer. Predloge zakonov bo možno dopolnjevati in izboljševati tudi na osnovi današnje razprave, pa tudi v naslednjih zakonodajnih postopkih, in še naprej bo potrebno razumno pogajanje med socialnimi partnerji. Predvsem pa je treba ustvarjati pozitivno klimo in ne negativne, kot je bilo danes povedano s strani kolegov Liberalne demokracije. Prepričan sem, da smo oziroma da je Slovenija tudi na tem področju na pravi poti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Zagorac. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani prisotni! Nekdo pred menoj je dejal, da je danes pred nami darilo države - upam, da tega ne verjamete oziroma da to govorite zato, ker pač to morate govoriti, ker ste v koaliciji - oziroma darilo države, če gledate ta zakon samostojno. Me prav zanima, kako boste obravnavali naslednjo točko pa jutrišnje točke kot darilo, ker bomo nekaj povečevali na račun tega, kar danes tako zelo všečno po vašem prepričanju zmanjšujemo. Ne bom govoril o DDV, ki so ga že številni predhodniki omenili in ga je vlada že vkalkulirala v svoj proračun. Me zanima, o katerem darilu bo pa takrat govora; zelo zanimivo bo spremljati te magnetograme. Velikokrat je bilo omenjeno tudi področje kmetijstva in malega gospodarstva. Ukinjajo se olajšave na investicije. Ko je tako kmetijstvo v Republiki Sloveniji kot tudi drobno gospodarstvo prišlo na tisti nivo, na katerem bi se te investicije lahko začele, na katerem bi lahko nekdo, ki je kmetovalec, začel investirati. Danes mu te investicije, še preden je lahko kaj ustvarjal, še preden je lahko začel investirati, ustvarjati neko novo dodano vrednost, ukinjate. Res je, da mu po drugi strani dajete neke olajšave, če gre za katastrski dohodek, nižji od 200 evrov, ampak to je izenačevanje. To je tako kot, gospod minister, če me povabite iz tistih krajev, odkoder prihajam, na liter vina pa mi obljubite ta boljšega, potem mi pa daste enakega, kot ga pijem celo življenje, to je popolnoma enako. Na eni strani mi vzamete, na drugi strani mi pa "kao" dajete, ampak na koncu je pa rezultat mojega dela in mojih prihrankov popolnoma enak. 0.5% razpolaganja s svojo dohodnino, tolikokrat omenjeno, tolikokrat pohvaljeno, kako bomo lahko to sedaj državljani Republike Slovenije s tem upravljali. V kolikor ste resni v svojih namenih, zakaj enostavno tega ne dovolite pa znižate osnovo še za teh 0.5%, ali pa mi dovolite, da enostavno ta denar porabim za sebe, ne za nekoga drugega. Med drugim uvajate s tem, če ste res toliko dobronamerni, ne pa da dajte na izbiro, bom dal eni humanitarni organizaciji ali pa, kar je pa še huje, rimskokatoliški cerkvi, ki ji s tem zakonom dajete celo možnost dvojnega financiranja. Prvič, zakon o verskih skupnostih - financirajo se iz proračuna, danes pa še ta možnost in dobra duša tistega, ki bo dal 0.5% še rimskokatoliški cerkvi, a itak že daje vsako nedeljo faru za dobro opravljeno mašo pa prijaznost enega tisočaka ali pa še kaj več, da bo lahko popravil "turen" v svoji okolici. Lahko bi gledal tudi iz tega vidika in bi rekel, vračate usluge od tem, kjer ste jih pred volitvami dobivali. Nenazadnje sem danes ravno dobil eno informacijo o tem, kako se vrača - pa vi, ki tako skrbite za kmetijstvo - kmetijski inštitut v Mariboru rimskokatoliški cerkvi, baje so dobili že odločbo o izselitvi in bo tam zadeva zelo hitro se malo spremenila, iz Škofijske gimnazije se bo uvrstila v eden drug prostor, ta zadeva pa še kam drugam. Ampak to bo tema mogoče kakšne druge seje državnega zbora seveda, če boste pripravljeni o tem govoriti, in ne tako kot do sedaj, ko ste se vedno skrivali za vlado pa za svojim ljubljenim vodjo. Še ena zadeva, ki ste jo pa pozabili obdavčiti. Rekli ste, obdavčujemo tiste stvari oziroma najbogatejše v tej državi bomo pa več obdavčili, ker lahko tudi več plačujejo, zakaj pa potem niste obdavčili rimskokatoliške cerkve. V tej državi je to najbogatejši subjekt, ki ne daje samo duhovne podpore, ampak se celo obnaša ekonomsko, celo sodeluje na trgu, celo prodaja svoje nepremičnine. Zakaj pa njih ne obdavčite, oni imajo največ denarja? Tam bo država pobrala davka še pa še in ne samo katastrskega, tudi davka od dohodka. Zakona seveda ne bom podprl. Hvala.
Hvala lepa. Lepo prosim, da se v svojih razpravah izogibate nestrpnosti, bodisi da je to o rimskokatoliški cerkvi ali pa do drug drugega. Hvala lepa. Na vrsti je gospod poslanec mag. Capuder.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci. Minister s sodelavcema. V Novi Sloveniji podpiramo poenostavitev davčnega sistema. Ocenjujem, da predlagane spremembe v davčni reformi gredo v to smer. Pri zakonu o dohodnini, tako pozdravljam poenostavitve, ki bodo imele za posledico enostavnejše poslovanje davčnih zavezancev, tako fizičnih oseb, ki pridobivajo dohodek iz zaposlitve, prav posebej pa še poenostavitve v okviru pridobivanja dohodka iz dejavnosti in kmetijske dejavnosti. Pri odpravi 2% davčne olajšave vidimo realizacijo prizadevanj Nove Slovenije, da se temeljito pregleda obseg in vloga davčnih olajšav. Dvig splošne olajšave, ki kompenzira 2% osebno olajšavo do višine povprečne plače, se mi zdi smiselna poenostavitev, ker podatki davčne uprave govorijo o tem, da je bila ta olajšava izkoriščena povprečno do višine enega odstotka. Ob napovedi predlagatelja bomo vsi na boljšem in zato je to reformo pač potrebno tudi podpreti. V poslanski skupini Nove Slovenije si prizadevamo, da bi starši z več otroki plačali ustrezno nižje davke in prispevke. Na ta način bo država dala družinam z več otroki jasen signal, da se zaveda problemov rodnosti v Sloveniji. Pri obračunu davčne obveznosti o progresivni stopnji naj se upošteva dohodek na člana družine in prav tukaj bi želel zagotovilo predlagatelja, da bodo družine, ki imajo večje število otrok, v relativno enakem ali pa celo boljšem položaju kot ostali. In pričakujemo, da bodo rešitve v končni verziji zakona o dohodnini take, da bodo to zagotavljale. Uvodoma sem dejal, da si v poslanski skupini prizadevamo za družinam prijazno davčno politiko. Po podatkih statističnega urada družine s tremi ali več otroki v Sloveniji niso preveč pogoste, tam nekje okoli 24 tisoč nas je takih. Število družin v Sloveniji se povečuje, vendar so te manjše, v povprečju 3,4 člana na družino. In zaradi tega je še posebej posebno pozornost potrebno posvetiti predvsem večjim družinam, torej tistim, ki imajo 3, 4 ali več otrok. Glede na zaskrbljujočo demografsko stanje v naši državi moramo tem družinam prisluhniti in jim vsaj pri dohodnini ohraniti relativno enak položaj kot ostalim državljanom, najmanj to. Strinjam se pa tudi, da davčna politika ne more biti edina politika, ki uravnava družinsko politiko, gotovo pa lahko k temu v neki meri pripomore, je lahko le eden izmed ukrepov, ki bo spodbujal družine oziroma starše pri odločitvi za kakšnega otroka več. Res je, da je država na tem področju naredila že veliko preko dodatkov za velike družine, ki se je s spremembo zakona o starševskem varstvu in družinskih prejemkih povečal na 100 tisoč za družine s štirimi ali več otroki. Bi pa mogoče v okviru te razprave opozoril še na stvar, na katero so me opozorili predvsem tisti, ki se ukvarjajo z dodatno, osebno dopolnilno dejavnostjo. V Evropi deluje že cela vrsta večjih ali manjših središč, ki so gonilna moč trajnega razvoja rokodelskih dejavnosti. Usmerjena so navzven, torej v javnost za promocijo te dejavnosti. To pomeni, da opravljajo več poslanstev hkrati, tako izobražujejo kot tudi promovirajo svoje kraje. Seveda so tudi usmerjeni na trg, v prodajo. Te dejavnosti so hkrati tudi obvezne in razpoznavne sestavine posamezne turistične ponudbe določenega kraja, določene pokrajine! Ker slovenske domače obrti počasi izumirajo, bi mogoče tudi pri zakonu o dohodnini veljalo upoštevati vidik osebnega dopolnilnega dela na tem področju, pa čeprav je, se zavedam, da je višina normiranih stroškov določena v nekem drugem pravilniku. Bi pa z ustrezno določitvijo teh stroškov spodbudili mojstre slovenske domače obrti, ki so predvsem starejši, da svoje znanje prenesejo na mlajše; da se to njihovo znanje ne izgubi in da ostane kot naša nacionalna dediščina. Sicer pa sam zakon, katerega namen je zmanjšati obremenitev aktivnih dohodkov fizičnih oseb, poenostaviti in spodbuditi prostovoljno plačevanja davka in vplivati na pripravljenost za delovanje v podjetniškem okolju, v tej fazi podpiram. Ocenjujem, da so številne splošne in tudi strokovne razprave bile kar obširne, žal pa se mi zdi, da velikokrat ni bilo slišati neke realne ocene, ki bi bila tudi pozitivna. Toliko negativnih stvari in posledic, kot se jih pripisuje ravno temu zakonu o dohodnini, pa vseeno mislim, da ta zakon le nima. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda Guliča.
Cenjeni kolegici, cenjeni kolegi. Čisto na polovici mandata smo danes, natanko dve leti je, kar smo bili izvoljeni v ta državni zbor in ni nas kaj veliko ostalo, 22 nas je tukaj. Rad bi pa spregovoril o tem, o čemer smo danes poslušali kar veliko, nekaj hote, nekaj nehote. Jaz sem zelo naklonjen vsem ciljem, ki jih prinaša predlog zakona o dohodnini, se pravi vsemu tistemu, kar je obljubljeno v teh uvodnih besedah. Ampak že od takrat, ko je bilo to dano v razpravo, je kar nekaj časa poteklo in tudi tukaj velja latinski pregovor "tempus edax rerum", se pravi da čas razžira stvari; in tudi tukaj se je sedaj že kar marsikaj razžrlo in načelo. Namreč očitno je, da ta predlog zakona o dohodnini potiska v slabši položaj tiste, ki so že tako ali tako v slabem položaju. Očitno je, da ne zmanjšuje obremenitev gospodarstva, pač pa le bogati bogate, siromaši siromašne in pomika srednji sloj proti siromašnim, zmanjšuje na nek način socialnost države, obenem pa seveda veča primanjkljaj in ga tako, vsaj z nakazanimi rešitvami, pravzaprav nalaga spet manj premožnemu delu Slovenk in Slovencev. To se mi zdi, da je zelo slabo in da bi bilo vendarle, da se v nadaljevanju z amandmaji ali pa s kakšno bolj korenito spremembo popravi. Tudi 142. člen zakona je neke vrste kukavičje jajce. Namreč, gre za to, da je vezan na nedoglasovan in neizglasovan zakon o verskih skupnostih oziroma o verski svobodi in prinaša "in in", ne pa "ali ali". Jaz upam, da predlagateljev, ki so pravzaprav tudi znotraj tistega najvišjega sloja, ki bo davčno manj obremenjen po sprejemu, ne bo pekla samo zgaga, ampak da jih bo pekla tudi vest. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Černača.
Hvala lepa. Vsem lep pozdrav! Davki so seveda v vsakem obdobju hvaležna politična tema. V tem volilnem obdobju toliko bolj in zaradi tega mislim, da je pametno, da z določeno distanco jemljemo posamezne razprave, ki so v veliki meri tudi prenapete in pregrete. Nesporno je, da je bila reforma davčne zakonodaje nujna, to priznavate vsi. Tega se vsi zavedate. Pozabljate na to, da ste pred dvema letoma in pol sprejeli en zelo čuden zakon, ki je omogočal ogromne odlive kapitala, tako imenovanih tranzicijskih tajkunov, pa še vseh drugih ostalih v tujino, ne da bi plačali tolar davka iz ustvarjenih kapitalskih dobičkov. Da pa ste na drugi strani obdavčili približno 41.000 upokojencev, ki so dobivali zraven minimalno dodatno pokojnino v višini od 10 do 15.000 tolarjev na mesec in so bili prisiljeni vsak mesec plačevati dohodnino kljub temu, da jim jo je mogla vsem davčna uprava po enem letu in pol vračati. Dvakrat narobe, obremenili ste službe, ki so morale zaradi tega nekaj početi, in tistim, ki bi jih morali obdavčiti, ste pol leta pred uveljavitvijo zakona, ki je začel veljati konec leta 2004, povedali, da morajo kapital spraviti na varno. Ampak pustimo to. To je zgodba, ki je preživeta. Ta nesrečen zakon se je dvakrat ali trikrat v tem državnem zboru že popravljal na pritiske posamičnih lobističnih skupin in posameznikov. In zaradi tega je prišlo do tega, da je dejansko izredno nepregleden in neustrezen. Mislim, da je reforma zastavljena v pravi smeri, da omogoča poenostavitve, racionalizacije, da omogoča enakopraven pristop vseh zavezancev in preglednost ter jasnost sistema. Seveda pa je potrebno ob tej priliki le poslušati kritične odzive pri tem zakonu. Če govorimo o zakonu o dohodnini, predvsem pri zakonu o dohodnini, mogoče ne toliko te v tem prostoru, ki so glede na obdobje, v katerem vršimo to razpravo, kar politično determinirani, pač pa strokovne in ostale javnosti. In tukaj se pridružujem tistim mnenjem, ki govorijo o tem, da prejšnja lestvica petih razredov ni bila dobra, da pa sedanja lestvica treh razredov tudi ni ustrezna, ker omogoča preveliko razslojevanje. Mi višji davčni razred postavljamo na 3.290.000 tolarjev. Mislim, da je treba o tem razmisliti, poslušati tudi tiste, ki o teh stvareh nekaj vedo po strokovni plati, in priti v fazi sprejemanja zakona do ustreznih rešitev. Veljavna dohodninska lestvica, ki nam ta razred 5.140.000 od 10.330.000 obremenjuje z 41% in nad 10.330.000 s 50%, je gotovo pretirana, neustrezna, nestimulativna in za tiste, ki prispevajo v tej državi bistveno več, tudi nestimulativna. Vendar pa lestvica, ki se predlaga in ki vse nad nivojem 3.264.000 tolarjev bruto letno uvršča v razred z obremenitvijo 41%, ni pravična. To je dejstvo. In iz tega dejstva mislim, da moramo v bodočih predlogih sprememb tudi izhajati, in sem trdno prepričan, da bomo vsi skupaj poslušali to strokovno javnost na tak način, da bomo prišli do ugotovitve, da je v tej fazi potrebno razmišljati o tako imenovanem četrtem razredu, ki bi se moral gibati tam nekje med 12 in 14 milijoni tolarji bruto letno in ki bi bil še vedno obremenjen manj, kot je bil doslej, da bi bil stimulativen pod 50%. Na ta način mislim, da bi bila ta reforma do vseh pravična, stimulativna do tistih, ki prispevajo več, in mislim, da tudi nekako, če govorimo iz tega naslova, socialno uravnotežena. V vseh ostalih segmentnih, kakorkoli obračamo in ko skušamo stvari predstavljati, da niso ustrezne, da niso dobre, da so pomanjkljive, pa menim, da je ta sprememba zakonodaje dobra, stvari poenostavlja, olajšuje postopke, omogoča bistveno manj birokratskih postopkov v javni upravi in omogoča predvsem to, da zavezanci prispevajo v skladu s svojimi zmožnostmi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec dr. Lahovnik.
Hvala lepa. Spoštovana poslanka, poslanci! Ta davčna reforma je očitno dobra samo za vlado, s to davčno reformo se ne strinjajo niti sindikati, se ne strinja niti gospodarstvo, z njo se strinja samo gospod Bajuk, že to veliko pove o tem, kako smiselna je ta davčna reforma. To davčno reformo odsvetuje celo dr. Šuštaršič, direktor vladnega urada za makroekonomske analize in razvoj, odsvetuje jo minister oziroma državni sekretar za razvoj, dr. Horvat, z njo se strinja samo gospod Bajuk. Dejstvo je, da se s to davčno reformo socialne razlike povečujejo, kakor ste tudi mnogi danes sami ugotovili, iz dveh razlogov. Prvič: tisti, ki imajo najvišje dohodke, bodo z njo zelo veliko pridobili: tisti, ki ima 90 milijonov tolarjev na letni ravni 5,2 milijona tolarjev; tisti, ki ima 140.000 tolarjev bruto, bo na letni ravni pridobil samo 10.200 tolarjev, hkrati pa ta vlada povečuje trošarine za električno energijo, viša marže za naftne derivate, kar draži življenje. In če upoštevamo to, vidimo, da bodo nekateri realno še sedaj na slabšem, realni dohodki se bodo na ta način nekaterimi znižali, ko bo pa prišlo v letu 2008 do dviga davka na dodano vrednost, s katerim bo minister Bajuk mašil luknje v javnih financah, ki jih je povzročil, se bo pa nekaterim standard zelo, bistveno znižal. Opozoril pa bi vas samo še na eno dejstvo, da se ukinja štiri odstotna stanovanjska olajšava; in sprašujem se, kako lahko ta vlada govori o tem, da je eden izmed ciljev rodnost, da podpira velike družine, mlade družine, hkrati pa ukinja 4% stanovanjsko olajšavo, ki so jo izkoriščale prav mlade družine. Kako velik je razkorak med besedami in dejanji? Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod poslanec Mikolič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lepo pozdravljeni, minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! No, prav je, da je splošna razprava, kjer lahko glede predlagane davčne zakonodaje vsi skupaj razpravljamo. Še bolj pomembno se mi pa zdi, da lahko poslušamo razprave vseh tukaj, tudi tistih, ki ste zelo kritični. Pa vas sam ne bom imenoval jurišnike, ampak moram vam povedati, da kar tako ravnodušen pa ne morem biti, recimo do razprave gospoda Ropa, ko je govoril o javni porabi, pa o tem kaj več malo kasneje. Bi pa uvodoma povedal to, da je res, da smo v tem državnem zboru že kar nekajkrat obravnavali davčne zakone. Tudi sam se strinjam z mojimi predhodniki, če prinaša obravnava pozitivne rešitve, je prav gotovo dobro, predvsem pa smo popravljali stvari iz preteklosti. Nekateri so res pričakovali velike radikalne spremembe. Veste, ko se vlada pravzaprav še niti ni začela dobro pogovarjati o davčnih reformah, so sindikati že demonstrirali. Jaz pa smatram, da imamo danes davčni predlog, to davčno reformo - tudi jaz tako imenujem - dobro pripravljeno in vsekakor prinaša dobre rešitve. Dobre rešitve z vidika razbremenitve dela, govorim o paketu, dobre rešitve za razbremenitev gospodarstva in srednjeročno gledano z vidika zmanjšanja javne porabe. Glede zmanjšanja javne porabe, na tem segmentu, kjer sem prej začel, ko je kolega poslanec, gospod Rop, omenil rekordno javno porabo 44,9% bruto družbenega proizvoda. Spoštovane kolegice in kolegi, rad bi vas spomnil, da smo se nekaj let nazaj vsi skupaj odločili, da vstopimo v Evropsko unijo, da vstopimo v Nato. To, kar je bilo prej povedano, da črpamo več sredstev iz Evropske unije, to je res. Je pa tudi res, da nam je vstop v EU in vstop v Nato prinesel dodatne finančne obveznosti. In prosim lepo, ne zavajati ljudi, ne zavajati javnosti - na eni strani večji prihodki, na drugi strani večji odhodki. Ne biti, spoštovani kolegi in kolegice iz poslanskega kluba Liberalne demokracije, samo takrat zraven, samo takrat govoriti, ko so pozitivne stvar na dlani. Tudi takrat, ko govorimo o obveznostih, za katere smo se vsi skupaj odločili, moramo govoriti realno. Nihče, tudi konkretno gospod Rop, pa ni omenil, da imamo v letošnjem letu oziroma v letu 2007 in 2008 v državnem proračunu najmanjši primanjkljaj glede BDP glede na pretekla leta. Za mene je to tisto najbolj bistveno. In spet, da nadaljujem, gospod Rop, ali se vlada ni mogla spomniti ustreznejše rešitve glede progresivnosti davčne lestvice. Ne vem, ali nekateri nočete primerjavo med obstoječo lestvico in sedanjo lestvico si izračunati primerjave ali ne znate. Kolega Starman je kar iz rokava stresel primer, kaj pomeni nova obremenitev oziroma nova dohodnina od vrednosti 10 do 20 milijonov bruto plače. To je od tistih 200 do 300 oziroma 400.000 tolarjev. Jaz ne vem, če je mogoče spoštovani kolega imel v mislih plačo bivšega direktorja Mercatorja, gospoda Jankovića, to je potem druga stvar. Ampak ne vem, najbrž pa gospod Janković, ve koliko je plača župana Mestne občine Ljubljana, ne vem, zakaj se je potem odločil za kandidaturo na teh lokalnih volitvah. Jaz sam predlagane reforme podpiram. Podpiram predlagano davčno zakonodajo in tudi zakon o dohodnini. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Bajca.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegici in kolegi! Mogoče samo besedico, dve na tisto, kar sem že ob predstavitvi stališč poslanske skupine Slovenske ljudske stranke povedal. Osebno ocenjujem, da je zakon o dohodnini bistveno boljši od tistega, ki smo ga imeli do sedaj in ki smo ga tudi, mislim, da že štirikrat popravljali v tem danes dveletnem mandatu. Drugo kar bi rad rekel, tudi prvotni predlogi, ki so bili v delovnih gradivih, so vsebovali tudi neko drugo lestvico in neko drugo progresijo in verjetno v času nastajanja zakona, tega, ki je prišel v državni zbor, je prišlo do takšne lestvice, kot je. Glede na to, da ste nekateri kolegi vpletali v zakon o dohodnini tudi nekatera druga področja, bi jaz samo z besedico omenil, skoraj ne eden, pa tudi sam, ko sem predstavljal stališče poslanske skupine, nisem opredeljeval, kje pa jemati za tisto, kar bi drugim dajali, in mislim, da smo vsi povprek govorili, kaj bi izboljšali, ampak ne, kje bi to vzeli. Naslednje, kar bi rad rekel, nekateri ste preračunavali kar počez, kako se kupujejo - jaz bi rad kupil enega takega BMW-ja za to razliko, ampak mislim, da bom moral 40 let biti poslanec, da bom na račun razlike v davčnih stopnjah prihranil, da bom lahko enega takega BMW-ja kupil, kot pa eden od kolegov že ima. Primerjati marginalno stopnjo davčno, ki je do sedaj, ki ima neko nominalno vrednost, pa potem 50%, pa primerjati novo 41% - mislim, da za slab procent razlike je med to marginalno sedanjo davčno stopnjo in to, ki je v tem zakonu o dohodnini, 41%. In naslednje, kar bi rad rekel v tudi svojem imenu. Mi v poslanski skupini, sam se bom poskušal zavzeti oziroma priti tudi do tiste rešitve, naj bo načelo, to, kar je tudi v sami obrazložitvi zakona, da nihče v tej davčni reformi, tukaj mislim konkretno na zakon o dohodnini, ne bo prizadet. Še enkrat ponavljam, po izračunih, ki smo jih dobili od strokovnih služb, so v temu trenutku so prizadete številčne družine in kmetje. Pričakujemo, da bomo poskušali najti rešitev. Naš predlog bo, dvigniti davčno stopnjo oziroma dvigniti lestvico in tukaj dobiti nekaj denarja, da bi ta neposredna plačila, namenjena kmetijskim proizvajalcem oziroma pridelovalcem kot tudi za vzdrževane družinske člane. Pri čemer mislimo ali pri tem ali eventualno tudi pri oprostitvah za stanovanjsko gradnjo - glede na to, da če pri bi temu enemu ali drugemu pomagaš, dejansko pomagaš tistemu, čemur se pravi: da imaš kje živeti in od česa živeti. In tretje, pa za konec naj bo to. Tudi nekateri kolegi ste govorili, o spreminjanju tako imenovanega pavšala s 3,9 na 6 milijonov, v predlogu sprememb zakona o dohodnini je na 10 milijonov, jaz sem v predstavitvi rekel, da poskušajmo poiskati rešitev, da bi ta pavšal bila meja normalnega dohodka dveh zaposlenih na kmetiji, ker to so kmetije in še enkrat ponavljam, ne govoriti, da smo tudi kmetom izboljšali položaj s tem, da smo rekli, da katastrski dohodek do 200 evrov ni obdavčen. To niso kmetje, to so vrtičkarji in to nas je verjetno večina tukaj, ki smo v temu državnemu zboru. Glede na povedano bomo v poslanski skupini, sam se bom poskušal potruditi, da bomo pripravili take predloge amandmajev k temu zakonu, ki bodo na eni strani sledili tistemu, kot smo rekli, nihče naj ne bo prizadet s to reformo, da bomo pa znotraj te reforme ne povečevali tako imenovani primanjkljaj iz tega naslova, ampak z notranjimi prerazporeditvami - v mislih imam konkretno dvig prispevne oziroma te lestvice in mislim, da bi tukaj lahko dobili denar, da še to, kar je po naši oceni slabo ali pa malo manj slabo, v tem zakonu tudi popravimo. Hvala.
Hvala lepa. K besedi vabim gospoda poslanca Mogeta.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi. V koaliciji mora iti zelo hudo, da daje v proceduro zakone, ki jih že sedaj, ko so v prvi obravnavi, hoče sama popravljati. Drugače pa, ker imam zelo malo časa; na Kitajskem bi rekli, da je ta davčna reforma papirnati tiger, naši sosedje bi pa rekli glede na napovedno, kaj nas bo čakalo v tej reformi: "Tresla se gora, rodila se miš". Mislim, da sprejemamo zakon, ki nima jasnih odgovorov na posledice sprejema. Brez dvoma pa zagotovo bo ta zakon primogel k socialnem razslojevanju državljank in državljanov Republike Slovenije. Poglejte, samo en primer. Gospod direktor Petrola, gospod Kryžanovski, ki ima bruto mesečne plače 3.930.000, bo po tem zakonu dobil na leto zraven 2.426.328. 800 tisoč davčnih zavezancev iz prvega dohodninskega razreda, kar jih je 62, pa bodo dobili 10 tisoč 668, ali ti bi morali delati 227 let za to, da bi dobili s tem dodatkom toliko, kot dobi eden direktor enega dobrega podjetja. Mislim, da [[...]] [[Vmesno govorjenje.]] [[...]]Saj se ne da delati, pa časa nimam, ampak sem navajen teh nesramnosti kolega Bajca. Mislim, da s tem, ko smo dobili v roke orodja, računalnike, ki delajo namesto ljudi, je neznosno, da v tem času živimo tako, da ali res živimo v času, da bi bilo treba iz delavcev iztisniti več, kot so faraoni iz ljudi, ki so gradili piramide, pri čemer so slednji po zgodovinskih virih delali z veseljem, da so dosegli cilj nesmrtnosti ali pa svobode.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod poslanec Sok. Besedo ima samo gospod poslanec Sok. Prosim lepo, gospod Moge.
Hvala lepa. Čisto na kratko. Ker je prej kolega Lahovnik povedal, da te davčne reforme nihče ne podpira razen finančnega ministra, vam bom prebral, kar je napisal njegov profesor, dr. Marijan Senjur. Nimam veliko časa, samo en odstavek: "Sedanji finančni minister utegne postati eden od najboljših dosedanjih slovenskih finančnih ministrov. Morda mu "je sekira padla v med", ponudila se mu je priložnost na davčne področju in jo je izkoristil. Za to mu gre priznanje. Sedaj je na vrsti še predsednik vlade, da omogoči, da se relativno znižajo javni izdatki. Če jima to uspe, utegne biti ta vlada ena od ekonomsko bolj uspešnih slovenskih vlad. To bi bilo presenečenje, res pa je, da ne gre hvaliti dneva pred večerom." Torej, napisal je čisto vse, kar je potrebno. V tem kontekstu povedati o tej davčni zakonodaji, ki jo je seveda treba potem v celoti realizirati. Še eno, kolega Bajc. Za področje kmetijstva s tem zakonom ni nič slabše določeno, kot je sedaj. Če pa bodo še investicije izvzete obdavčitve, potem pa bo za kmete veliko boljše, kot je v tem trenutku. Nimam časa, da bi vam to na široko obrazložil, ampak za to izjavo stojim. Hvala lepa.
Hvala lepa. Poglejte. V nekaterih parlamentih seveda je popularno, da razpravo popestrite z medklici. Pri nas naj to ne bi bila praksa. Hvala za razumevanje. Drugače ima še besedo minister, če želi. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Vsem bi se zahvalil za konstruktivne pobude. Razprava o takšnem zakonu, kot je davčni zakon, in po normalnem rednem postopku predvideva ravno to, kar se je danes zgodilo: da vsakdo lahko v imenu, bodisi svoje poslanske skupine ali v svojem lastnem imenu pove svoje gledanje, svoji vizijo in, ali je to zadostna podlaga za nadaljnje delo ali ne. Prepričan sem, potem, ko smo vse to poslušali in slišali, da je bilo marsikaj zelo pomembnega in konstruktivnega povedanega, za kar se tudi zahvaljujem. Rad bi samo omenil nekaj stvari in potem bom tudi prosil gospoda državnega sekretarja, da bo šel še v kakšne druge detajle. Veliko je bilo govora o morebitnem izpadu in pa o tem, kaj bi se zgodilo, če bomo to dejansko izpeljali tako, kot je načrtovano. Najprej bi rad rekel, kar se tiče javne porabe, bi rad povabil vse tiste, ki jih to dejansko zanima, da pogledajo zadnje podatke, ki so na podlagi izračunov statističnega urada Republike Slovenije sedaj že na razpolago. Ko govorimo o javni porabi, je treba gledati celoto, treba je gledati ne samo proračun, ampak tudi dodatne tri blagajne. Če vzamemo vse štiri blagajne, proračun Republike Slovenije, zavod za pokojnine, zavod za zdravstvo in vse občine, potem je javna poraba, tako kot je načrtovana trenutno, in če jo primerjamo s povprečjem štirih let prejšnje vlade, se je sukala okoli 43,8%, pač, dve leti je bila 44, dve leti pa 43,6, načrtujemo s predlogom proračuna za leto 2007 in 2008, da bomo to prinesli do 41,9%, torej znižanje za 1,9% v celoti. Pri tem bi tudi rad opozoril, da ko smo prevzeli odgovornosti vlade smo morali tudi prevzeti določene stvari, o katerih smo že razpravljali v tem državnem zboru, in je bilo tudi jasno izpostavljeno in to je, da smo pri rebalansu za leto 2005 morali prevzeti 70 milijard dodatnih stroškov, med njimi tudi plače na ministrstvu za šolstvo - v višini 18 milijard samo tam. O tem bomo imeli priložnost, da bomo na široko razpravljali, ko bomo govorili o proračunu samem. Dejstvo je, da je to treba spraviti v pravi okvir in da se pogovarjamo na podlagi realnih podatkov, ne pa samo nekaterih želja ali pa starih podatkov, ki niso pravi. Rad bi tudi povedal nekaj stari, kar se tiče tako imenovanih zavezancev, ki naj bi izgubljali. Ko govorimo o dohodnini, mislim, da je ključnega pomena, da gremo še enkrat pogledat, kakšna je struktura te naše dohodnine. Mi imamo v do sedaj v veljavnem zakonu pet razredov. Najnižji razred, v katerem je skoraj 63% vseh zavezancev, plačuje 16% na podlagi svoje osnove, in to na podlagi zakona, ki je bil sprejet leta 2004, ker prej je bilo 17%. Ta prvi razred se bo povečav v svojem obsegu v predlogu, ki ga je vlada, o katerem ste danes razpravljali, je prvi, razred za 8% večji, to se pravi več ljudi je na tistem nivoju 16%, kot pa jih je bilo prej, tako kot jih je bilo do sedaj, to je 8% več. Gremo nad 70% vseh zavezancev v prvem razredu. Ta prvi razred bo dejansko v celoti plačeval manj, kot pa je plačeval do sedaj, zaradi tega, ker se dviguje splošna olajšava za 11%, kar je pa zelo veliko za takšne nizke prihodke. Po tem sedaj veljavnem zakonu imamo potem še štiri dodatne razrede. Ti dodatni razredi gredo na 32, 38, 41 pa 50%. Vse to bo tudi močno vplivalo, da ta blaga progresija, kot se je danes tukaj govorilo, se dotika ne samo najvišjega razreda, ampak tudi tistih, ki so na sredi. Da se je o tej zadevi razpravljalo v naši družbi, je očitno. Eno leto smo govorili samo o enotni davčni stopnji. Jaz sem bil prepričan in še danes verjamem, da ni nikakršnega strokovnega argumenta, da bi takšno progresijo, kot jo ima slovenska zakonodaja sedaj, dejansko obdržali. In resnici na ljubo sem slišal nekaj gorečih govorov danes o tej zadevi, vendar pa nikakršnega argumenta, zakaj naj bi to bilo dobro za razvoj Republike Slovenije, za naš dolgoročen razvoj, da bi obdržali. Takšno progresijo, kot jo imamo sedaj, je ne poznajo nikjer na svetu. Tako visoke je ne poznajo na svetu. To ni samo moje mnenje, to je tudi mnenje, ki so ga izrazili tudi vodje sindikalnih organizacij, ko smo imeli z njimi pogovore in jim to predstavljali. Besede, da je naša progresija izjemno visoka, niso moje, to je prišlo iz ust tudi sindikalistov samih. Torej, ne vem pa, tudi nisem slišal še nikakršnega predloga, kako bi progresijo znižali, ne da bi progresijo znižali. To še nisem slišal in upam, da bomo v nadaljnjih razpravah lahko tudi do tega prišli, da bomo lahko kaj konkretnega in konstruktivnega tudi slišali. Slišal sem, kako nujno bi bilo in to s strani tistih političnih logov, kjer se je davek na izplačane plače dejansko tudi uvedel. Ta vlada ga odpravlja in sedaj pa tisti, ki so ga uvedli, so pa hudi, zato ker gre prepočasi stran. Torej to so čudne stvari, ki jih je težko razumeti, ampak gotovo v političnem prostoru se marsikaj, tudi takšna nelogičnost prenese. Potem pa se je govorilo o tistih, ki bodo izgubili; češ, mladina izgublja. To je pa malo [[...]]o mladini, ki naj bi izgubljala. Gre za - enkrat sem jaz rekel, da je manj kot 5%, zdaj sem dal dokončno preveriti, za 1,76% tistih, ki živijo na podlagi sredstev preko študentskega servisa, bo ta sistem nekoliko drugačen. Jaz pa se vprašam in vprašam ta spoštovani državni zbor, zakaj bi ena delavka v Muri morala plačevati drugačen davek kot pa takšni ljudje, ki imajo tako visoka sredstva preko študentskega servisa in so morda že tako široki kot jaz sam ali pa že tako plešasti pa se še vedno ozirajo po študentih. Gre za vodstvo organizacij, ki imajo takšna visoka sredstva. Potem se je govorilo o obrestih. No, pa se vprašajmo, res je, ta zakon, sedaj veljavni zakon, predvideva, da z letom 2007 bomo znižali to olajšavo za obresti na 668 evrov, od 2008 naprej pa predlagam, da bi tudi do 500 evrov. No, 500 evrov je manj, kot je pa v Avstriji. Seveda, marsikaj je tudi manj v Sloveniji kot pa v sosednjih državah, med drugim tudi prihodki. Ampak, če gremo pogledat, kakšne investicije so možne s takšnimi sredstvi. Nekdo bi moral imeti povprečno 16 milijonov tolarjev naloženih v banki, da bi imel več kot 500 evrov obresti na leto, če jih ima pa več, potem bo pa plačeval davek. Seveda na tej podlagi je spet mogoče napraviti zelo goreč govor, ampak poleg govorov mislim, da je potrebno, da imamo pred seboj podatke, da o tem razmislimo in rečemo, ali je ali ni tako. Kar se tiče kmetijstva. Mislim, da morate res svoje cifre pregledati. Na podlagi podatkov, s katerim jaz razpolagam, te vaše ocene ne držijo, seveda bo tudi čas, da bomo te stvari še razčistili, v kolikor bo potrebno. Kar se pa tiče olajšave za stanovanjsko gradnjo. Ja, res je, mi smo zastavili ta predlog s ciljem poenostavitve. Nemogoče je dejansko doseči takšno poenostavitev, kot bi mi radi - in mislim, da si jo vsi želimo -, če še obdržimo raznorazne olajšave, tiste, ki so nujno potrebne, ko govorimo o družinskih olajšavah, olajšavah za invalide; to se vse obdrži. In kot sem že tudi javno povedal, ta mi je najbolj pri srcu pa ne zato, ker hišo kupujem, jo že imam kupljeno in plačano, da ne bom še enkrat slišal kakšnih osebnih neprimernih napadov. Ne gre za to. Ker se zavedam, da mlada generacija nima nič od Jazbinškovega zakona, mlada generacija si mora ustvarjati sama in ravno zato, ker smo imeli pred očmi potrebe mlade generacije, je ta vlada predlagala in ta državni zbor z veliko večino, tudi mislim, da s podporo opozicije, sprejel zakon o hipotekarnih in komunalnih obveznicah, ki daje prvič podlago, da bo naš bančni sistem dejansko razpolagal z dolgoročnimi sredstvi in lahko nudil takšno financiranje, ki bo to omogočilo. Spoštovani, preko davčnih olajšav ne bomo tega mogli doseči, pomagajo prav gotovo pomagajo, dejstvo pa je, da je ključnega pomena - vem, imamo tudi dolgoročne sistemske rešitve. Tudi mislim, da je delo te vlade na področju stanovanjskega sklada in pa stanovanjske politike nekoliko bolj uspešna kot pa raznorazni Zbiljski gaji. No, za konec bi rekel še to. Slišali smo tudi, da bo taka zakonodaja otežila socialni dialog. Ta argument težko razumem, ker si ne morem predstavljati, kako bi bilo drugače mogoče priti do razprav med socialnimi partnerji, če ne na podlagi jasnega okvira pravnega značaja, kot je davčna zakonodaja, preden je bila ta davčna zakonodaja sploh predlagana. Medtem ko je Slovenija še vedno razpravljala o raznoraznih enotnih ali ne enotnih davčnih stopnjah, bi bilo povsem nesmiselno, da bi nekdo pričakoval, da bo socialni dialog ustvaril kaj drugega kot nadaljnjo razpravo o teh temah. Če se ta tema zapira, če je zdaj že jasno, da je vlada Republike Slovenije, na podlagi ničesar drugega kot na podlagi zelo strokovnih analiz, predlagala takšno rešitev, kot je danes na mizi, in smo se odpovedali tistemu izhodišču, kot je pravilno označil gospod poslanec, izhodišču za razpravo o enotni davčni stopnji, zato ker smo prepričani, da so takšne spremembe potrebne in da moramo v tej smeri tudi iti. Samo še nekaj bi rekel, in s tem bom tudi končal. Mislim, da je okvir za nadaljnje pogajanje v skladu z znanim ustoličenim sistemom socialnega dialoga, ki prevladuje v naši državi, da je na podlagi tega, da smo nekatere neznanke zdaj že odpravili, da vemo, o kakšni zakonodaji se sploh pogovarjamo, mislim, da to ne bo oteževalo socialnega dialoga, pač pa ga bo dejansko tudi odprlo in omogočilo, da bo do tega prišlo. Bi pa prosil kolega, državnega sekretarja, da bi še kakšne stvari dodal. Sicer pa končam s tem, hvala za vse konstruktivne predloge, bomo delali naprej. Hvala.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar mag. Šircelj, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Rad bi odgovoril še na nekatera vprašanja, ki so bila postavljena v teku razprave, ter razjasnil nekatere nejasnosti, ki so bile izpostavljene. Kot prvo bi želel poudariti to, da je ta davčna zakonodaja dejansko opredeljena v okviru gospodarskih reform. Sedem ukrepov je v okviru gospodarskih reform in na tej podlagi je celotna davčna zakonodaja narejena. Res je, tam je dejansko napisano, da se bo proučila enotna davčna stopnja. Ta enotna davčna stopnja se je proučila in ugotovilo se je, da ni najbolj optimalna oziroma da ne prinaša takšnih učinkov, kot je bilo v začetku mišljeno, da jih bo, in zaradi teh razlogov tudi ni predlagana. Seveda je sedaj vprašanje, ali reforma je ali reforma ni oziroma ali bi lahko bila reforma celo samo, če bi imeli enotno davčno stopnjo, vse ostalo pa ne. Ne glede na to mislim, če govorimo o davkih, vsekakor govorimo o precejšnjih spremembah in tudi precejšnjih spremembah na področju dohodnine oziroma obdavčitve fizičnih oseb. V tej povezavi bi rad povedal tudi naslednje, in sicer, da ta dohodnina oziroma izpad finančnih sredstev iz naslova dohodnine se povezuje z nekaterimi drugimi viri. Med drugim se je to povezalo tudi s trošarinami. Tu bi rad natančno opredelil, za kaj gre in zakaj je vlada včeraj sprejela spremembe in dopolnitve zakona o trošarinah, s katerimi je, prvič, naredila samo to, kar je bilo narejeno že leta 2004: prilagodila je znesek tako imenovane tobačne trošarine na minimalno raven, ki jo mora izpolnjevati v okviru predpisov Evropske unije, kar pomeni, to je bilo že napovedano, že prejšnja vlada je dejansko napovedala ta dvig trošarin in tukaj ni dejansko nobenih, bom rekel, novosti. Naslednja zadeva, ki je bila že napovedana z zakon o trošarinah iz leta 2004, je sprememba obdavčitve električne energije. En evro na en megavat oziroma 0,5 evra na en megavat, če govorimo o poslovni in neposlovni rabi. Ja, to je obveza Slovenije v okviru Evropske unije in to je bilo določeno že v zakonu iz tega 2004. Tukaj se zadeva samo operacionalizira, s tem, da želim tukaj povedati, da nikakor ne bo takšnega dviga cen, kot v javnosti že krožijo informacije, na primer pri računu za 10 tisoč tolarjev za elektriko bo znesek višji za 152 tolarjev na račun trošarine in ne kakršenkoli večji znesek. Iz tega naslova bodo večji prihodki in seveda iz tega naslova se bo kril del izpada iz naslova dohodnine. Omenjen je bil seveda predlog, kaj narediti in eden izmed predlog je, znižati oziroma ukiniti davek na izplačane plače, to tukaj dela vlada oziroma je sprejeto v okviru zakona, postopoma v naslednjih treh letih naj bi se to zgodilo. Kot drugi ukrep je limitiranje prispevkov navzgor. To je eden izmed ukrepov tudi v okviru gospodarskih in socialnih reform. Samo, če govorimo o tem ukrepu, potem ne moremo govoriti o tem, da bodo višje plače manj obdavčene oziroma manj "oprispevčene", ker se bo zaradi tega ukrepa neto plače, predvsem višjih plač, še povečal. Dejansko to pomeni, da se bo na neki ravni bruto plače nehal plačevati prispevek. Kateri je ta raven, si lahko vzamemo katerekoli raven; lahko je to tri povprečne plače, in vsi tisti, ki imajo več kot tri povprečne plače ne bodo več obremenjeni s prispevki za socialno zavarovanje. To je eden izmed ukrepov, vlada ga v tem trenutku ni sprejela oziroma operacionalizirala, ampak dejansko v tem primeru ne gre skupaj z, bom rekel, povečevanjem neto plač tistih, ki že imajo višje neto plače. Tako s tega zornega kota tukaj treba narediti določen razmik. V zvezi z upokojenci bi rad seveda povedal, da tukaj, če govorimo o obdavčitvi, o večji obdavčitvi, govorimo o 2350 upokojencev, ki imajo večjo pokojnino od 435 tisoč tolarjev neto. Tako s tega zornega kota govorimo o teh 0,7% upokojencev. Seveda si tukaj ne bi želel spustiti v razglabljanje, ali je to veliko ali malo. Naslednja zadeva, ki bi jo rad tukaj omenil, je tako imenovana davčna prevara. Ne gre za davčno prevaro. Kot sem že omenil, vir trošarine, na drugi strani vir se tudi pričakuje, da bo gospodarska rast višja in, kot je gospod minister že omenil, nižja javna poraba. Tukaj ne moremo in odločno zavračam kakršnokoli insinuacije za to, da bi šlo za davčne prevare ali karkoli v tem smislu. S tega zornega kota bomo mi upoštevali oziroma bomo proučili dodatne predloge. To so tisti predlogi, ki se nanašajo, bom rekel, na obdavčitev kmetijstva. Tudi glede dodatne olajšave za vzdrževane družinske člane. Tukaj mislim predvsem za četrtega, petega in šestega otroka. Vsekakor se zahvaljujem za te predloge in tudi za ta opozorila. Menim, da ta reforma in del te reforme je zakon o dohodnini, je seveda tisto, kar je danes realno možno, in tisto, kar je realno možno tudi v okviru tega, da bomo imeli urejene javne finance in da bomo seveda imeli tudi makroekonomske pokazatelje takšne, da bodo zadovoljevali te kriterije v okviru maastrichtskih sporazumov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo, vendar nam še ostaja dobrih 36 minut. Zato sprašujem na podlagi poslovnika, ali želi še kdo razpravljati. Kot veste, se poslanke in poslanci prijavljate s pritiskom na katerokoli tipko, predstavniki vlade pa še vedno na klasičnen način, torej z dvigom roke. Začeli bomo s prijavo. Imamo samo en krog. Hvala lepa. Prijavljenih je 9 poslank in poslancev, predstavnik vlade se ni javil. Samo trenutek, da izračunamo natančno število sekund, se opravičujem. Imamo 10 [[...]]Vseeno smo rajši preverili tudi na računalniku, da ne bi vzeli komu kakšne dragocene sekunde. Prvi ima besedo gospod Sok. Vsak ima tri minute.
Hvala lepa za besedo. Prej sem želel nekoliko širše tudi sam obrazložiti, zakaj trdim, da se v tem trenutku na področju obdavčitev kmetijstva nič ne spreminja, ampak mi je zmanjkalo časa, zato bom to poskušal v treh minutah. Poglejte, v tem državnem zboru smo, kar se tiče področja kmetijstva, zakon enkrat že temeljito popravili, in sicer smo popravili tisto področje, ki govori o dopolnilni dejavnosti, ko gre za obračunavanje davka prek normiranih odhodkov. Veste, da pred popravkom bi bil ta procent v višini 25%, mi smo pa takrat popravili ta znesek na 70% do višine 6-ih milijonov. V tem trenutku to v tem zakonu ostaja enako, kot je bilo, s tem da se teh 6 milijonov dviguje na 10 milijonov, kar je v tem trenutku seveda bistveno boljše. Kar se tiče obdavčitve vinogradnikov, ki proizvajajo iz grozdja vino, se nič ne spreminja. Se pravi, ostaja predelava oljčnega olja, ostaja kot osnovna kmetijska dejavnost, s tem da se katastrski dohodek pri vinogradnikih, vinarjih pomnoži z dva, katastrski dohodek za predelavo oljčnega olja pa z 1,5. Strinjam se, da je katastrski dohodek za oljčnike še vedno previsok, ampak to ne moremo popraviti v tem zakonu, ampak v zakonu o katastrskem dohodku. Kar se tiče neobdavčitve čebelarjev, do 40 čebeljih panjev ostaja enako. Se pravi, obdavčitev je nič, se nič ne spreminja v tem zakonu. Glede obdavčitve za okoljske programe, se pravi, zaradi zmanjšanja predelave, vi veste, da je to prej bilo rešeno v pravilniku, sedaj bo to urejeno v samem zakonu. Bistveni popravek je za vse tiste, sicer kot ste nekateri rekli, to res niso kmetje, ki imajo manj kot 200 evrov katastrskega dohodka, ampak 450 tisoč takšnih zavezancev bo sedaj iz te obdavčitve izvzetih. 200 evrov ni veliko, predstavlja pa veliko dodatnega bremena in pa stroškov za samo državo in ta ukrep je zelo dober in v pozitivni smeri. O tem, ali bodo izvzete investicije - vsi se o tem pogovarjamo, minister je to povedal, da o tem razmišljajo na ministrstvu, in jaz mislim, da bo na koncu to tudi, in pametno je, da to naredimo, kajti obdavčitev investicij je prinesla prejšnja vlada v prejšnjem zakonu. Na nas pa je, da se daje nova priložnost, da to zadevo popravimo. Gre za to, da pri obdavčitvi sredstev za investicijo ostajajo investicije nezaključene. V tem je problem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Na vrsti je gospod Moge.
Hvala predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ker prej nisem mogel, bom nizal to socialno razslojevanje, ki se zgodi s sprejemom tega zakona. Poglejte, v prvem dohodninskem razredu je 62,43% vseh davčnih zavezancev oziroma 797 tisoč 114 davčnih zavezancev, ki imajo neto plačo do največ 143 tisoč 271 SIT. Tem davčnim zavezancem se bo neto plača povečala za 889 SIT na mesec oziroma za en golaž in eno malo pivo na mesec. Dejansko pa tega povečanja ne bodo ti davčni zavezanci izkusili, saj se jim je že sedaj elektrika povečala za 2%, naslednjo leto pa se bo verjetno še bolj, državni Telekom je sedaj povečal naročnino in impulze za 10%. Prav toliko se je povečal javni prevoz. Ali bo res večini davčnih zavezancev boljše in za koliko? Mislim, da je odgovor več kot na dlani. In mislim, da se v času, kot sem že prej omenil, ko stroji opravljajo delo namesto ljudi na njivi, v tovarni. Ko stroji vodijo letala, torej računalniki, vodijo ladje, mi poskušamo na ljudi stiskati in iz njih stisniti največji profit, kar se da. Ali je to tisti cilj, h katerem strimo? Pa poglejmo, kaj počnemo. Veste kaj je z zakonodajo tistih, ki so na zavodu za zaposlovanje? Kakšno je bilo mnenje vlado o nekaterih tem na zaposlovanje? Kaj je bilo s tistimi, ki prejemajo socialno pomoč, kakšno je bilo mnenje za te ljudi, kaj je treba z njimi narediti? Treba je stremeti, [[...]]za tak fleksibilen trg dela, kar pomeni, da je treba sprejeti takšno zakonodajo, ki še bolj kot kdajkoli onemogoča neko fiksno delovno mesto in so ljudje na tem delovnem mestu popolnoma nesigurni. Dodatek na delovno dobo je treba ukiniti, treba je ljudem, ki so celo življenje delali, jih postaviti v vrsto s tistimi, ki bo prišel prvi dan v službo. Koga moti malica oziroma čas za malico na delu? Ja, to vlado! Koga moti spoštovani kolegi to, da se prevoz tudi obdavči in da se od tega pobirajo davki? Ali je res to tisto, kar smo ljudem leta 1991 obljubljali, da imamo varnejšo prihodnost pa lepšo prihodnost, kjer se ne bosta sicer cedila med in mleko, ampak bo prijetno živeti? Ali je to res taka zakonodaja, za katero so se nekatere stranke pulile tudi za volivce. S tem, kar prihaja sedaj v parlament, mislim, da več kot dobro vem, zakaj je SDS prešel v SDS. SDS, prej je bil Socialdemokratska stranka, sedaj pa je Slovenska demokratska stranka in zakaj se sramujejo tistega "social". S takšnimi zakoni [[...]]
Hvala. Besedo ima gospod Mikolič.
Hvala za besedo. Spoštovani! Kolega poslanec Moge, ta vlada ni odpravila nobenih socialnih pravic, kvečjemu jih poskuša spraviti na isti imenovalec oziroma da bomo vedeli, koliko kdo dobi, pa da bo kontrola zadaj. Gospod Šircelj je omenil glede olajšav. Veste, dva dni nazaj, upokojenci, se pogovarjam z njimi - ja kaj pa bo sedaj, seniorska olajšava, to je ena izmed teh, ki se odpravljajo, pravzaprav je prišla sedaj šele v poštev nad 400 tisoč oziroma 470 tisoč tolarjev. Ampak to dragi moji upokojenci morajo vedeti, da jih ne bomo zavajali. Izgleda, tisti, ki so se z menoj pogovarjali, so bili zavedeni. Imam pa resne pomisleke, kako doseči dogovor med socialnimi partnerji glede na to, kar sedaj vlada predlaga, pa katere imajo sindikati svoje predstavnike. Če se spomnim nekaj dni nazaj, ko sem gledal Trenja in ko sta predstavnika dveh sindikatov, Pergama pa svobodnih sindikatov, takšen sem pač imel občutek in bom tudi tukaj povedal, kot neka papagaja ponavljala iste zadeve, ker dobesedno ne vidita več kot nekaj metrov pred seboj. Oziroma sta pravzaprav o tistem razpravljala, o čemer je gospod pred menoj, spoštovani Moge, razpravljal, ampak mislim, da je potrebno konstruktivno dogovarjanje o teh zadevah, in sem tudi prepričan, da bo do teh dogovorov prišlo, kar se tiče delovnopravne zakonodaje. Ampak, še enkrat, obžalujem - pri tem, kar sem zadnjič spremljal pri tej oddaji, sem pa bil precej razočaran.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Cvikl.
Rad bi polemiziral s tezo, da ta zakon oziroma ta davčna reforma ni davčna prevara. Je davčna prevara, gospod z vlade. Zakaj je davčna prevara? Davčna prevara je zato, ker pravite sami: učinki navedenih olajšav ali drugače, ker se sistem davčnih olajšav po predlogu zakona v glavnem ne spreminja, ukinjajo se samo olajšave za rezidente po izpolnjenem 65. letu in olajšave za različne namene ter za plačane zneske za rešitev stanovanjskega problema rezidenta. In potem pravite, učinki navedenih olajšav na razpoložljivi dohodek po obdavčitvi so po načelu pokriti s povečano splošno olajšavo in ugodnejšo progresijo. To je res samo, dokler ne pogledate posameznega izračuna. Za ljudi z minimalno plačo se bo neto plača dvignila samo zaradi splošne olajšave za, če sem pravilno izračunal, 889 tolarjev na mesec ali za dve kavi. Za tiste na povprečni plači se bo zaradi dviga neto plače oziroma zaradi vseh učinkov plača dvignila za 7.500 tolarjev na mesec. Hkrati se bo pa tem z dvigom davka na dodano vrednost, z dvigom trošarin, s povečano inflacijo neto dohodkovni položaj zmanjšal. Če k tem prištejem še učinke, ki bodo izhajali iz povečanja cen trajnih dobrin, ker neki majhni skupini dajete na voljo nekaj 10 milijard, potem je seveda jasno, da v povprečju res ne bo hudo, vendar povprečje je, saj poznamo, nekateri jedo zelje, drugi jedo meso, v povprečju vsi jedo davčni segedin. Konec koncev ste to izračunali sami. Tistim z dohodki v višini povprečne plače se bo v povprečju davčna obremenitev znižala za dobre 4%, zavezancem z dohodki, ki so višji od povprečne plače, pa v povprečju za okrog 10 odstotnih točk. In če dodamo tiste, ki imajo 7-kratnik, 8-kratnik in 9-kratnik plače, ko pridemo do raznih predsednikov uprav, potem pač pridemo do tistega davčnega darila v vrednosti enega BMW za čas mandata ene vlade. In zato pravimo, da je to davčna prevara. Če bi vi res ustvarili prihranke v državnem proračunu in te prihranke namenili za to, da razbremenite, potem to ne bi bila davčna prevara. Tako ste pa nekomu dali davčno darilo, to davčno darilo pa boste preko višjega DDV, preko višje obdavčitve gospodarstva zaračunali vsem. In davčna prevara je ne nazadnje zato, ker ste govorili, da boste s tem razbremenili gospodarstvo. S tem, z davkom od dohodnine, se stroški v gospodarstvu ne zmanjšajo niti za en tolar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor. Ne vem, če ima vlada sploh možnost odgovarjati, ampak jaz bom ponovno izpostavil vprašanje 42. člena zakona o dohodnini, kjer se določa posebna davčna osnova od dohodka iz delovnega razmerja za javnega uslužbenca in funkcionarja, ki je napoten na delo v tujino. Tukaj se ureja tudi za tistega, ki je zaposlen na trgovski ladji dolge plovbe, če pluje na odprtem morju in je odsoten iz Slovenije več kot 6 mesecev. Namreč, za te navedene uslužbence in delavce so v davčno osnovo od dohodka iz delovnega razmerja vštevajo samo tisti dohodki oziroma deli dohodki iz delovnega razmerja, ki po vsebini in obsegu ustrezajo dohodkom iz delovnega razmerja, kot bi za enako delo prejemal v Sloveniji. Zato so zaposleni v tujini iz naših hčerinskih podjetij, bi rekel, prikrajšani. Predlog slovenskega gospodarstva oziroma nekaterih družb je, da bi se pač status teh zaposlenih v podjetjih v tujini izenačil z javnimi uslužbenci in funkcionarji ter tistimi, ki so zaposleni na trgovskih ladjah dolge plovbe, ki so odsotni iz Slovenije 6 mesecev. Namreč, dejstvo je, da recimo tisti, ki se zaposlijo v hčerinskih podjetjih v tujini, so tam vsaj nekaj let, to so zelo veliki stroški, posebej ker je potrebno plačevati visoke stroške za stanovanja in za druge stroške, ki so povezani z bivanjem stran od družine. Tako mislim, da bi tudi iz načela enakosti pred zakonom in določili ustave morali vključiti še to kategorijo rezidentov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Samo za pojasnilo naj povem, da se je tudi minister prijavil k besedi in bo imel na koncu 3 minute tako kot vi, poslanke in poslanci. Besedo ima gospod Horvat.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Še enkrat vsi prav lepo pozdravljeni. Povsem logična je intenziteta razprave ali pa polemičnost razprave predvsem takrat, ko govorimo o progresivnosti davčne stopnje pri dohodninski zakonodaji oziroma ko govorimo o zmanjševanju progresivnosti, ki ju prinaša ta novela zakona. Res je, tukaj je ta vlada dejansko v primerjavi s prejšnjo vlado naredila načelni obrat in tu je, se mi zdi, kar zadeva dohodninsko zakonodajo, bistvena razlika med zakonodajo, ki jo je pripravila še prejšnja vlada in ta vlada. Še enkrat, iz tega izhaja povsem logična polemična razprava. Jaz se ne bojim dobro plačanih menedžerjev, ali pa če sem bolj točen, po uveljavitvi te zakonodaje bolje neto plačanih menedžerjev; predvsem ne, če uspešno vodijo podjetja. Bojim se pa dobro plačanih menedžerjev, ki ne delajo dobro, ki znajo tudi podjetje zavoziti. Seveda dohodninska zakonodaja oziroma ta parlament pa, jasno, ne more vplivati na odločanja ali obnašanje nadzornih svetov. Nadzorni sveti predstavljajo lastnike. Če so pravi lastniki, potem na skupščinah gospodarskih družb oziroma delniških družb izberejo svoje prave predstavnike v nadzorne svete, ki so tudi materialno odgovorni za svoje odločitve. In ti podpisujejo individualne pogodbe, se pravi, tudi plače članom uprav. In se bodo nadzorni sveti odločali, ali bodo individualne pogodbe oziroma, če sem bolj točen, plače zmanjšale ali pa bodo poslovne načrte naredili oziroma zahtevali od uprav ambicioznejše poslovne načrte. Sprašujem se, če zahtevamo ambicioznejši poslovni načrt, ali ni to potem neka stimulacija, neka zahteva po rasti podjetja k večji uspešnosti podjetja. Še enkrat želim povedati, da odločno stojim za tem, da podpiram spremembe dohodninske zakonodaje, seveda, posebej ko gre za zmanjšanje progresivne lestvice. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima kolega Testen.
Hvala za besedo. Država bo iz naslova dohodnine v letu 2007 imela za približno 37, skoraj 38 milijard manj prihodkov. Gospod Cvikl trdi, da to ne pomeni razbremenitve gospodarstva oziroma podjetij. Jaz se z njim ne morem strinjati. Tisti, ki se spomnijo, ko smo govorili o davku na izplačane plače, smo takrat govorili, da je treba delo razbremeniti z vseh vidikov zaradi tega, ker nam strokovnjaki uhajajo v privatne firme, ker nam strokovnjaki uhajajo v tujino in da je treba plače strokovnjakov na nek način razbremeniti in povečati, da se to ne bo dogajalo. Druga stvar, ki je, mislim, da bo s tem povečanjem plač posledično vsaj določen čas manjši pritisk vsaj na te plače. Mislim, da bo pritisk na nižje plače, na te pa vsekakor ne. Je pa tudi to, da se s tem odpira neka možnost, da se socialni partnerji in tisti, ki sklepajo pogodbe, individualne dogovorijo, da se ta del ostanka oziroma manjše obdavčitve razdeli med prejemnike in med podjetnike. Druga stvar, ki bi jo želel povedati. Všeč mi je tista 0,5% donirane dohodnine, ker se bo vsak posameznik kot na referendumu lahko odločil, kam bo delček svoje dohodnine dal. Mislim, da se je to prvič zgodilo pri nas in jaz to zelo pozdravljam, tako da mislim, da je to zelo dobra poteza za davkoplačevalce. Kar se pa tiče tega, da bo tukaj Cerkev ali kdorkoli pridobil in da bo to najbogatejša inštitucija, jaz bi predlagal gospodu Zagorcu, ki je o tem govoril, da je še relativno mlad in da se lahko vključi v duhovniški poklic in bo postal bogat. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vendarle je na mestu opozorilo, da v tej fazi replik ni več možno izvajati, tako da bi prosil, da morebitne replike ne motivirate, da ne rečem provocirate. Besedo pa ima kolega Rezman. Prosim.
Hvala lepa. No, če nekateri imamo kakšen pomislek pri kakšni posamični zadevi in ne sprejmemo vsega za suho zlato, potem to še ne pomeni, da "a front" zavračamo zakon, ampak sodim, da je treba o nekaterih stvareh vendarle razmisliti in argumentirati in to racionalno. Zdaj, na moj pomislek v zvezi z mladimi, v zvezi s študenti je bil dan odgovor, da jih vendarle ni 5%, ampak nekaj manj kot 2%, kar je, če vzamemo v absolutnem znesku, najbrž še zmeraj veliko. Bistveno več zagotovo, kot pa je omenjenih študentskih funkcionarjev z visokimi plačami. Naj odgovorim na vprašanje, zakaj ne bi ljudje, ki študirajo, plačevali davkov tako kot tisti, ki so zaposleni, potem je moj odgovor tudi preprost: zato ker so študentje in ker za študente še nismo uredili vseh bonitet, ki bi jih morali imeti od štipendij do domov, do regresirane prehrane in tako naprej. Drugič. Če sem omenjal zavzemanje za to, da se ne bi zmanjšala olajšava za starostnike nad 65 let, potem se nisem zavzemal za strašno visoke pokojnine, ampak sem imel v mislih neko pomembno razliko. Prvič gre za to, da tisti, ki imajo visoke pokojnine, so najbrž dolga leta morali visoko plačevati tudi v pokojninsko blagajno in da je to upravičeno pričakovanje, da bodo imeli več kot povprečne pokojnine. Drugič pa mi ni jasno, zakaj bi tistim, ki imajo visoke pokojnine, morebiti nekdanjim direktorjem, zdaj jemali, sedanjim direktorjem, ki imajo 5, 6-, 7-, 8-krat večje bruto dohodke, bi pa dajali zraven. Tukaj ni pravnega racionalnega, vsaj zame ne, doslej bilo odgovora. In tretjič. Z obrestmi kako je - ne vem, upam, da nisem napak slišal, minister je omenil, da je treba za tisto olajšavo 500 evrov imeti približno 15 milijonov tolarjev na knjižnici privarčevanih. Zdaj, prvič, 15 milijonov tolarjev niti ni tako zelo velik denar, če hoče nekdo hišo zgraditi, je ne more, lahko eno manjše stanovanje kupi in mora dolgo in temeljito varčevati. In drugič, če bi bila, recimo, obrestna mera 2%, bi to bilo 300.000 ali pa kaj več, kaj dosti manjše pa verjetno niso, če je vezana vloga, je obresti še bistveno več. Od teh obresti pa tako večino pobere inflacija, ostalo, kar je ostalo, pa davek na obresti. In tako res ne stimuliramo ne gradnje stanovanj in ne varčevanja, ki bi bilo tudi v naši družbi dobrodošel.
Hvala. Besedo ima še gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Hvala lepa gospodu ministru za nekaj pojasnil, iz katerih sem razumel, da ne želi že danes reči, kaj je realno in kaj ne, kaj bo upoštevano, česa ne, ker je rekel, da bodo vse proučili. Obratno sem, naj mi ne zameri, razumel gospoda Širclja, ki je nekaj predlogov, ki so jih dali koalicijski poslanci, izrecno omenjal, da jih bodo proučili, ostalih ne. To vlada ima pravico. Jaz pač samo povem, da tisto, kar smo govorili, mislimo resno. Če bodo tudi naši predlogi proučeni in morda upoštevani, bomo lahko imeli pozitiven odnos do zakona, v nasprotnem primeru ne in ga boste sami sprejemali, tako kot ste si morda zamislili. Tudi jaz bi nekaj o podatkih povedal. Jaz nisem dobro razumel problema števila za seniorske olajšave. Imam namreč podatke, ki jih je objavilo ministrstvo za finance. Naslov je Zavezanci, ki so v letu 2005 uveljavljali posamezne olajšave, in med drugim je v predzadnji alineji olajšava za seniorje, 16,2% zavezancev, kar pri milijon 200 tisoč zavezancev, je recimo 180 ali 190 tisoč. Kaj to pomeni? Cel podatek je točen, ker tega, da nam na pamet ponujate podatke, ki nič ne pomenijo, bom sedaj grdo rekel, imam dovolj, ker pravite, vsak podatek, ki ga kdorkoli da, je napačen, vi pa stresete z rokava enega, ki je tudi napačen. Jaz bi rekel še to, poglejte, govoriti o tem, da gredo privarčevana sredstva iz zmanjšanih davkov v podjetja. Morda, samo podjetniki, direktorji trdijo drugače. Enega, drugega nisem slišal, gospod Testen, kot da je rekel, oprostite, to ne gre podjetju, ampak gre menedžerju kot osebi. Ali bo dobronameren in bo kaj tega podjetju dal - morda, samo sedaj iti v slabo rešitev, pričakovati pa, da se bodo sindikati in delodajalci med seboj dogovorili tisto, kar se vlada ni mogla dogovoriti ali ni upoštevala v rešitvah, je po mojem nekorektno, je preveč, ni točno. In še nekaj bi rekel. Rečeno je bilo, država se odpoveduje in daje. Veste, ne odpoveduje se, če pa že, bi morali vprašati, komu gre odpoved in komu se kaj daje. In problem je v tem. Odpoveduje se dohodnina tistih, ki bi jo lahko dajali, in tistim dajo, tistim, ki je ne morejo dajati, tistemu pa prihrani oziroma zahteva približno enako dohodnino. In v tem delu dajte še enkrat razmisliti, ali je res mogoče reči, da je 100 ali pa 1500 ljudi [[...]] [[Izključen mikrofon.]] [[...]]
Hvala lepa. Končno ima še besedo predstavnik vlade. Prosim. Gospod minister Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Da vam odgovorim. Res mislim, da imate prav, da je neka zmeda nastala, kar se teh podatkov tiče. Ena stvar je, kdo lahko uveljavi neko določeno olajšavo, kdo jo pa lahko koristi. Uveljavilo jih je 160 tisoč 117 posameznikov. Koristilo jo je pa lahko, ker imajo premajhno osnovo, 15 400 ali 9% tega. Od teh bodo pa dejansko na slabšem, ko se ukine ta seniorska olajšava, 2356 ljudi, in to so tisti, ki imajo nad 422 tisoč pokojnine. To je podatek. Rad bi pa še enkrat ponovil, ker "baje" besede nič ne veljajo. Ni prvikrat, da smo povedali in smo ponovno slišali, zato pa moram ponoviti, da spremembe v trošarinah, ki jih bomo uvedli, jih uvajamo zato, ker tako zahtevajo evropske direktive, in bomo uvedli na najnižji možni stopnji, kar se tiče elektrike, to je že gospod državni sekretar povedal, gre za en evro na megavat, za gospodinjstva in 0,5, 50 centimov evra, pa za gospodarstvo. Tako so evropska pravila in to moramo uvesti. Kar se tiče cigaret. Cigarete so, tudi mi smo si izpogajali takrat, ko je Slovenija prihajala v Evropsko unijo, tako imenovano derogacijo do 1.1.2008. Edino, kar bomo napravili, je, da tisto minimalno, kar moramo napraviti, ne bomo naredili 1.1.2008, ampak 6 mesecev prej, s 1.1.2007. To je ta velika razlika. Sicer pa, bi tudi še enkrat moral pojasniti, da še vztrajanje pri podatkih od nekega dodatnega primanjkljaja za 110 milijard, mislim pa, da je, ne samo skregano z neko - intelektualno je nerazumljivo, ker podatki so že na mizi, so objavljeni, o tem se je že razpravljalo. Naknadno še govorjenje o teh stvareh je pa res skregano že, bi rekel, tudi z dobrim okusom. Dejstvo je, da je proračun za leto 2007, ki ga je državni zbor sprejel, predvideval primanjkljaj 93 milijard in še nekaj tolarjev, da bomo to znižali na 77 in da o teh 110, o katerih so nekateri strokovnjaki napačno ocenjevali in dobili zelo dober odmev v medijskem prostoru, ni ne duha ne sluha. To enostavno ne drži in jaz upam, da v tem spoštovanem državnem zboru, mi ne bo treba še enkrat ponavljati, da 77 milijard je prav gotovo manj kot pa nekih dodatnih 110. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem smo zaključili razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.20. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O DAVKU OD DOHODKOV PRAVNIH OSEB. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina 10-ih poslank in poslancev s prvopodpisanim Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Prosim. Gospod minister, Bajuk.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Predlog zakona o davku od dohodku pravnih oseb je v svežnju teh zakonov, ki zadeva davčno reformo in ureja obdavčevanje oziroma davčna obravnava dohodkov podjetij, pravnih oseb. Predlog zakona o davku od dohodkov pravnih oseb ureja tri temelja področja obdavčevanje dohodkov pravnih oseb, in sicer: kdo je davčni zavezanec, kaj je davčna osnova in kako se ta ugotavlja, vključno z davčnimi olajšavami, ter določa davčno stopnjo. V predlog zakona se implementiranje tudi določbe treh direktiv Evropske unije s področja podjetniškega obdavčevanja. Predlog zakona je razvojno in konkurenčno naravnan, to so lepe besede, a vendar o tem bo prav gotovo veliko razprave. V njem so določbe oblikovane jasno, določno in na način, ki prinaša določene administrativne poenostavitve, kar bo omogočilo lažje izvajanje za zavezance in davčno upravo. Zaradi navedenega predlog zakona pomeni tudi nek doprinos prijaznejšem "davčnem" okolju. Predlog zakona predvideva postopno zniževanje splošne davčne stopnje do 20%, ki bo dosežena leta 2010, v vmestnem času pa bo stopnja znašala: leta 2007 23%, 2008 22%, 2009 21%. Stopnja za davčni odtegljaj se znižuje s 25% na 15%. Glede davčne osnove se odpravlja dvojna obdavčitev in manj kot enkratna obdavčitev. To pomeni, da se prihodki zavezanca, ki so v davčno osnovo vključeni v tekočem davčnem obdobju ali so bili vključeni v davčno osnovno v preteklih davčnih obdobjih, ne morejo biti ponovno vključeni v davčno osnovo v tem ali v prihodnjih davčnih obdobjih. To je odprava dvojne obdavčitve. Prav tako se odpravlja dvojna ekonomska obdavčitev pri prejemniku dividend, in sicer z izvzemanjem dividend iz davčne osnove prejemnika. Iz davčne osnove se bo pod predpisanimi pogoji izvzemal tudi del dobičkov, doseženih z ustvaritvijo lastniških deležev. Predlog zakona opredeljuje davčno osnovo pri prevrednotenjih tako, da se nerealizirane izgube priznavajo, če se nerealizirani dobički vključujejo v davčno osnovo. Predvideno je, da se polovico oblikovanih rezervacij prizna kot davčni odhodek že pri oblikovanju le-teh. Davčno nepriznani odhodki so v predlogu zakona opredeljeni jasno in določno. Glede davčne izgube pa predlog zakona predvideva možnost neomejenega pokrivanja v naslednjih davčnih obdobjih in to je zelo pomembna tudi značilnost tega zakona. Glede davčnih olajšav. Predlog zakona ohranja olajšavo za vlaganje v raziskave in razvoj v višini 20%, in sicer za notranje raziskovalne dejavnosti zavezanca in nakup raziskovalno-razvojnih storitev, ki jih izvajajo druge javne ali zasebne raziskovalne organizacije. Izrecno se navaja, da pri notranji raziskovalno-razvojni dejavnosti zavezanca le-ta vključuje tudi nakup raziskovalno-razvojne opreme, ki se izključno in stalno uporablja pri izvajanju raziskovalno-razvojne dejavnosti zavezanca. S tem bo ustvarjena ustrezna razvojna klima, ki bo, upamo, spodbujala gospodarske subjekte za doseganje tako imenovanih lizbonskih ciljev, ti pa so vlaganje v raziskave in razvoj, inovacije, zaposlovanje visoko izobražene delovne sile ter prestrukturiranje gospodarstva v smeri bolj tehnološko intenzivne proizvodnje z višjo dodano vrednostjo. Poleg te olajšave predlog zakona predvideva še olajšavo za prostovoljno dodatno pokojninsko zavarovanje in olajšavo za zaposlovanje invalidov. Predlog zakona dodaja olajšavo za donacije za kulturne namene in za namene varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami v višini 0,2% poleg že obstoječe olajšave za donacije za nepridobitne namene v višini 0,3% obdavčljivih prihodkov. Predvidena je tudi olajšava za izvajanje praktičnega dela v strokovnem izobraževanju. Predlog zakona o davku od dohodkov pravnih oseb odpravlja splošno olajšavo za investicije v opremo. Upoštevajoč znižanje splošne stopnje na 20% v letu 2009, ob koncu tega leta, in v povezavi z že omenjenimi rešitvami, ki znižujejo davčno osnovo, bo odprava investicijske olajšave v veliki meri finančno kompenzirana. Z empiričnimi raziskavami, kot na primer raziskava, ki jo je opravil ekonomski inštitut pravne fakultete v Ljubljani, je bilo za Slovenijo kot tudi za primerljive države ugotovljeno, da investicijske olajšave nimajo odločilnega vpliva na večji oziroma dodatni obseg investicij. Tako analize v tujini kot analize za Slovenijo so pokazale, da davčne spodbude povečajo investicije za manj, kot se zaradi olajšav zniža davčni donos, hkrati pa povzročajo tudi, nenevtralnost tega davka. Ocenjujemo, da se z odpravo investicijske olajšave sistem obdavčitve dohodkov pravnih oseb poenostavlja, hkrati pa se bo odpravljena davčna olajšava, ki so jo bili deležni le zavezanci s pozitivno davčno osnovo, nadomestila z drugimi predlaganimi rešitvami pri ugotavljanju davčne osnove. Predlog zakona predvideva tudi več administrativnih poenostavitev, kot so krajšanje obdobja, v katerem zavezanec ne sme spreminjati davčnega obdobja tri leta [[do sedaj je bilo pet let]] , možnost časovno neomejenega prenašanja izgube v naslednja davčna obdobja in uvedba instituta priglasitve namesto dovoljenja glede statusnih preoblikovanj. Glede transfernih cen v zakonu predlagamo, da povezane osebe, bodisi rezident ali nerezident, tuja oseba, zagotavljajo davčnemu organu manjši nabor podatkov, medtem ko so povezane osebe znotraj Republike Slovenije, vsaj tako predlagamo, da dokumentacijo davčnemu organu predložijo le na zahtevo davčnega organa v postopku davčnega nadzora. Predlagane so tudi poenostavitve v zvezi z izvzemom dividend, in sicer sta odpravljena pogoja udeležbe v kapitalu oziroma pri upravljanju izplačevalca dividende v višini najmanj 20% in pogoj časa trajanja udeležbe najmanj 24 mesecev. Spoštovane poslanke in poslanci! Upoštevaje značilnost novega predloga zakona o davku od dohodkov pravnih oseb lahko sklenemo, da je predlog zakona pravilno naravnan, prinaša pomembne poenostavitve sistema in pomembno davčno razbremenjuje gospodarske subjekte. V skladu s tem v imenu vlade predlagamo, da državni zbor podpre predlagani zakon kot primernega za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima gospod Srečko Hvauc v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zakon, ki ga obravnavamo, prav gotovo sledi osnovnim usmeritvam vlade Republike Slovenije, da bi z razbremenitvijo gospodarstva dosegli njegovo večjo konkurenčnost, dosegli višji razvoj in tudi učinkovitost našega gospodarstva. S tem bi se izpolnili pogoji za to, da bi lahko dosegli tudi večjo blaginjo Slovenk in Slovencev oziroma državljanov in državljank Republike Slovenije. Zakon prinaša nekatere poenostavitve, novosti, recimo, predlaga se znižanje obdobja, ko zavezanec ne sme spreminjati izbranega obdobja obdavčevanja, če se razlikuje od lanskega leta, in sicer se to znižuje s 5 na 3 leta. Pomembno se nam zdi to, da se predlaga priznavanje dolgoročnih rezervacij v višini 50% kot davčne priznane odhodke že pri njihovem oblikovanju, s čimer bo država prevzela del tveganj teh davčnih zavezancev. Važno je to, kar je tudi že minister povedal, odpravlja se dvojna obdavčitev, odpravlja se dvojna ekonomska obdavčitev in tako naprej. Za gospodarski subjekt je pomembno tudi to, da se v primeru, če se obračunana amortizacija, če preseže ta amortizacija, znesek amortizacije, ki se obračuna z metodo enakomernega časovnega amortiziranja ter amortizacijskih stopenj, določenih v predlogu zakona, da se v tem primeru lahko ta presežni znesek kot odhodek prizna v naslednjih davčnih obdobjih. V predlogu zakona se črtajo omejitve glede obdobja, v katerem se davčna osnova lahko zmanjšuje na račun izgub iz preteklih obdobjih, kar je tudi zelo pomembna novost, saj v veljavnem zakonu se mora ta izguba poračunati v petih davčnih obdobjih. Predlog zakona sicer ne vsebuje več olajšave za investicije v opremo, razen za nakup raziskovalno-razvojne opreme, vendar pa ostale olajšave ostanejo nespremenjene. In končno, kar je zelo pomembno, je to, da se splošna davčna stopnja postopno znižuje s sedanjih 25% do 20%, postopno do leta 2010, kar po mnenju Slovenske demokratske stranke bo to pomembno razbremenilo gospodarstvo in dejansko gre v smeri teh naših ciljev, ki smo jih zastavili. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je zakon pomemben korak v ustvarjanju bolj ugodnih pogojev za slovensko gospodarstvo, uspešno gospodarstvo pa je vsekakor pogoj, da bomo doseli blaginjo za vse državljane, da bomo izboljšali ekonomski položaj naših državljanov in da bomo čim prej dohiteli, in upam tudi prehiteli, te najbolj razvite države v Evropski uniji. Zaradi tega, zaradi vseh teh razbremenitev, poenostavitev, zaradi bolj prijaznega okolja, ki ga prinaša ta zakon, zaradi bolj življenjskega pristopa menimo, da je ta zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lopa. Besedo ima gospod dr. Matej Lahovnik v imenu LDS. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije omenjenega zakona, ki ureja dohodek od pravnih oseb, ne moremo podpreti. Obdavčitev je previsoka, se povišuje in to je daleč od tistih reformnih ukrepov, ki jih je vlada napovedovala. Davek vsebuje dejansko dva pozitivna učinka, ki sta naslednja. Prvič ukinja se res da postopoma davek na izplačane plače, kar podpiramo, celo več, mi smo se zavzeli, da se ta ukinitev izvede hitreje. To imamo zapisano v programu vse parlamentarne stranke in javnofinančna gibanja to tudi omogočajo. Drugi takšen učinek, na katerega je potrebno opozoriti, je dejansko dejstvo, da se nekatere dividende in pa finančne naložbe pri prodaji ne upoštevajo in s tega vidika prihaja do razbremenitve nekaterih pravnih oseb, ki prodajajo oziroma odtujujejo te finančne naložbe. Po drugi strani je treba poudariti, da seveda je pozitivno tudi to, da se nominalno obdavčitev znižuje, ampak tudi to je postopoma, tja do leta 2009 oziroma 2010. Tako je prva ugotovitev, da tisto, kar je ugodno v tem zakonu, ugodno za gospodarstvo, se uvaja postopoma, do leta 2010. Tisti izrazito neugodni dejavniki pa nastopijo takoj in ti izrazito neugodni dejavniki za podjetja so naslednji: prvič, investicijska olajšava se ukinja. Investicijska olajšava, ki jo je do sedaj izkoriščalo gospodarstvo v veliki meri, se ukinja in se ohranja samo na zelo zoženem področju. Drugič. Znižujejo se amortizacijske stopnje, s čemer se povečuje efektivna davčna stopnja. Amortizacijska stopnja za opremo se znižuje s 25 na 15%, v primeru gradbenih objektov s 5% na 3%. Na ta način se efektivna davčna stopnja v Sloveniji zvišuje. Eno je seveda, kakšna je nominalna davčna stopnja. To imamo lahko različno zapisano, ampak do sedaj je bilo v zakonu o davku od dohodka pravnih oseb veliko investicijskih olajšav. Amortizacijske stopnje so bile tudi višje od teh, ki so sedaj predlagane, in temu primerno je bila tudi efektivna davčna stopnja, to je tista dejanska davčna stopnja, po kateri so podjetja plačevala davek, sorazmerno nizka, v višini 16 in pol odstotkov. Sedaj se povečuje zaradi teh neugodnih ukrepov na 18 in pol odstotka. To je dejstvo in to se da zelo hitro izračunati. Prav tako se ukinjajo nekatere spodbude za zaposlovanje. Zakaj to vlada počne, ni popolnoma jasno, čeprav je deklarirala, da je ustvarjanje novih delovnih mest, povečevanje zaposlenosti eden izmed temeljnih ciljev. Tudi v strategiji razvoja Slovenije lahko najdemo zapisano, da je cilj, da se delež zaposlenih poveča na 70% aktivnega prebivalstva. Skratka, takšen zakon, kakršen je, je v izrazitem nasprotju s samo strategijo razvoja Slovenije. Namesto da bi zniževal davčno breme podjetjem, ga dejansko povečuje. Efektivna davčna stopnja se povečuje. In sedaj govoriti tukaj o tem, da se nominalne davčne stopnje pa znižujejo, veste, to je pa smešno in žaljivo do tega državnega zbora. Ne nazadnje je tudi prejšnji minister za razvoj, ki ga je sedanji predsednik vlade v tem državnem zboru njegove reference, zelo hvalil, tudi sam povedal, da ima vlada možnost, da recimo nominalno davčno stopnjo, če želi, znižati na denimo 15 ali 16% in v celoti ukine vse investicijske olajšave. In potem je davčna stopnja za vsa podjetja takšna 15 ali 16%. Druga možnost je bila, da se ohranja ali za malenkost zniža nominalna davčna stopnja in se ohrani investicijske olajšave, takšne kot so in v tem primeru bi tudi efektivna davčna stopnja ostala sorazmerno nizka v višini 16 in pol odstotkov. To, kar je pa sedaj storil minister za finance, pa je, da postopoma za malenkost za eno odstotno točko znižuje nominalne davčne stopnje, hkrati ukinja investicijske olajšave in znižuje amortizacijske stopnje, s čimer pa dejansko davčno stopnjo podjetjem dviguje in gospodarstveniki, gospe in gospodje, seveda niso naivni in še dejstvo je, da znajo brati. In zato tudi te davčne reforme ne podpirajo. Veste, od velikih besed glede Bajukove davčne reforme je ostala samo še forma. Forma v nič kaj prijetni obliki. To imamo danes pred seboj. Na kakšen način se znižuje javna poraba, seveda, ni jasno, ker se ne znižuje. In zaradi tega minister tudi ne uspe razbremeniti gospodarstvo in ne uspe razbremeniti podjetij, posebej tistih, ki tekmujejo v globalni konkurenčni tekmi. Imel je celo vrsto možnih ukrepov, imel je na razpolago, da takoj ukine davek na izplačane plače in na ta način dejansko zniža progresijo v podjetjih, imel je na razpolago, da omeji najvišjo stopnjo prispevkov na določen znesek, kar bi gospodarstveniki, pa tudi sindikati se s tem strinjajo, pozdravili, ampak odločil se je za neko svojo pot, ki jo nihče ne podpira. Sprašujem vas v tem državnem zboru, zakaj niti gospodarstvo niti sindikati ne podpirajo Bajukove davčne reforme. Kdo pa jo podpira, kdo pa jo sploh še podpira? To je tisto pravo vprašanje, ki si ga moramo postaviti. Dejstvo je, da ga ne podpirajo tudi tisti člani strateškega sveta, ki se, mimogrede, že leto dni in pol ni sestal, ki jih je v ta strateški svet imenoval samo gospod predsednik vlade Janez Janša. Tudi njega nisem slišal, da bi javno podprl to davčno forma, od katere je ostala samo še ta reforma, kakršna je danes pred nami. Mislim, da to ni dobro. In, če že ne poslušate v vladi opozicijskih opozoril, poslušajte vsja opozorila, ki prihajajo iz gospodarstva, in z lahkoto vam bi tukaj našel 5 ali 10 vidnih predstavnikov gospodarstva, ki so izjemno kritični do teh predlaganih ukrepov; ki opozarjajo, da se efektivna davčna stopnja povečuje in ne znižuje. Res, ne vem, v čem je tukaj razbremenitev gospodarstva. Zato, spoštovane poslanke in poslanci, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije te tako imenovane davčne reforme seveda ne moremo podpreti, ker ni v skladu niti z reformnimi prizadevanji, niti s strategijo razvoja Slovenije, niti s tistim, kar je pripravljal odbor za reforme, zato tega pravzaprav nihče tudi ne podpira: niti sindikati niti gospodarstvo. Pravzaprav to podpira očitno samo še minister za finance in pač tisti, ki boste danes to podprli in pritisnili na tipko, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, čeprav kot sem dejal, v ničemer ne znižuje davčnega bremena podjetij. Zato se lahko vprašamo, čemu smo potrebovali 2 leti, da smo v tem državnem zboru oziroma da bomo v tem državnem zboru s to davčno reformo obremenitev podjetij dejansko na koncu povišali in ne znižali. To je pač izplen po dveh letih, zato seveda takšnega zakona, kot je, v poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije nikakor ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Feri Horvat. Prosim.
Hvala, za besedo. Spoštovani predstavnici in predstavniki vlade, kolegice in kolegi. Pri obravnavi paketa davčnih zakonov ne smemo spregledati dejstva, da davčni sistem in davčna politika nista le sredstvo za polnjenja državne blagajne in prerazporeditev ustvarjenega, ampak sta izjemno pomembna instrumenta gospodarske in socialne politike. Sta pomembno sredstvo za uresničevanje strategije razvoja Slovenije in ciljev revidirane lizbonske strategije. To še posebej velja za zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Vloga davčnega sistema kot instrumenta ekonomske in socialne politike je še posebej pomembna ob dejstvu, ko se državi kot članici Evropske unije vse bolj zožuje nabor instrumentov spodbujanja in usmerjanja razvoja. V prihodnje je v Evropski uniji realno pričakovati tudi vse večje poenotenje davčnega sistema. To je objektivna nujnost, če hoče Evropska unija uresničiti svoje ekonomske, razvojne in socialne cilje. Vlada je delno upoštevala predlog tudi naše poslanske skupine oziroma stranke Socialnih demokratov za zmanjšanje davčne stopnje na 20%, vendar, kot vidimo iz predloga, to šele postopoma do leta 2010. Glede na istočasno odpravo olajšave za naložbe v opremo in v delovna mesta za prve zaposlitve s predlogom ne moremo biti in nismo zadovoljni. Naše temeljne pripombe, da vlada s tem zakonom ne sledi lastnim zavezam o ključnih prioritetah, opredeljenih v memorandumu za leti 2007 in 2008, in reformnim napovedim, potrjujejo tudi številne pripombe ekonomske stroke in gospodarstva. Očitno je, da predlog zakona ne prinaša razbremenitve gospodarstva, kar je eden glavnih ciljev reform in še posebej davčne reforme za hitrejšo gospodarsko rast, za povečanje konkurenčnosti in za zagotovitev novih kakovostnih delovnih mest. Dokaj realne so po našem mnenju ocene, da s postopnim znižanjem davčne stopnje ob sočasni takojšnji ukinitvi olajšav za zelo pomembne naložbe v opremo, v delovna mesta za prve zaposlitve, gospod Senjur kot eden vodilnih razvojnih ekonomistov dodaja k temu še olajšavo za vlaganja na manj razvita območja oziroma za skladnejši regionalni razvoj, gospodarstvo s tem zakonom ne bo pridobilo, če ne bo celo izgubilo. Efektivna davčna stopnja se povečuje, zaostritev olajšav pri amortizaciji še dodatno poslabšuje možnosti za nujno tehnološko modernizacijo gospodarstva, ki je pomemben pogoj za dvig konkurenčnosti. To je v nasprotju z evropskim trendom, ko je tehnološko in ekonomsko zastaranje vse hitrejše. V naših razmerah je to še posebej aktualno, ko po najnovejšem predlogu proračunov za naslednji dve leti ne zagotavlja vlada potrebnega povečanja sredstev za raziskave in zlasti za tehnološki razvoj. Socialnim demokratom se zdi napačna ukinitev olajšav za vlaganje v opremo in druge za razvoj pomembne naložbe. Smotrne olajšave neposredno spodbujajo najbolj produktivne naložbe. Splošno znižanje davka omogoča usmerjanje znatnega deleža dohodka v potrošnjo. Zato predlagamo vladi, da ponovno preveri in upošteva naše pripombe in pripombe iz te razprave in tudi številne druge pripombe in predloge. Možnosti je več, da ne bo kdo rekel, da samo kritiziramo in nič ne predlagamo. Med drugim takojšnje zmanjšanje stopnje davka od dohodkov pravnih oseb od 25 na 20% ter ohranitev olajšave za naložbe v opremo in nekatere druge z razvojem zaposlovanja pomembne naložbe. Pri tem velja prisluhniti tudi predlogom za ohranitev višje stopnje amortizacije za opremo in za pospešeno amortizacijo, saj je to v neposredni zvezi s hitrejšim tehnološkim razvojem glede na ekonomsko zastaranje in tudi eden osnovnih predpogojev za večjo konkurenčnost. Vlada bi morala pri predlagani davčni zakonodaji, povezano s predlogom proračunov za leto 2007 in 2008, bolje izkoristiti relativno ugodno mednarodno ekonomsko okolje, zlasti pri naših glavnih gospodarskih partnerjih in večjo gospodarsko rast, kot je predvidena po zadnji oceni, ter večje predvidene prilive v proračunu. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu poslanske skupine SLS. Prosim. Oprostite, na listu mi je tako pisalo. Po vrsti. Se opravičujem. Gospod Mikolič, v imenu Nove Slovenije.
Hvala za besedo in še enkrat prisrčno pozdravljeni! Predlog zakona o davku od dohodkov pravnih oseb je gotovo eden temeljnih zakonov davčne reforme. Zastavljen je v smeri doseganja ciljev, ki izhajajo iz strateških razvojnih dokumentov. Zagotavljal bo preglednejše in stabilnejše davčno okolje, odpravo dvojnih obdavčitev in pravno varnost davčnih zavezancev. Tako bodo vzpostavljeni temeljni pogoji za vlaganje novega kapitala, investicije in zmanjšana bo potreba po odlivu domačih investicijskih sredstev v tujino. V poslanski skupini Nove Slovenije ocenjujemo, da takšen predlog sledi cilju zmanjšanja obremenitve gospodarstva oziroma zagotavljanju povečanje konkurenčnosti domačega gospodarstva na svetovnih trgih. Pri spremembah na področju obdavčenja pravnih oseb glede na veljavno zakonodajo, v poslanski skupini Nove Slovenije poleg postopnega zniževanja davčne stopnje še posebej izpostavljamo obdavčitev rezervacij, ki bodo kot davčni odhodek priznane v polovici vrednosti. Predlog rešuje tudi zagato z bonitetami in drugimi dvojnimi obdavčitvami, ki bodo priznane kot davčni odhodek in ne bodo več dvakratno obdavčene. Obdavčitev dividend med povezanimi osebami je ob izpolnjevanju pogojev iz zakona in direktiv 100% izvzeta. Prenosi izgub pa ne bo več omejen na 5 oziroma 7 prihodnjih let. Podjetje bo lahko nakazalo donacijo za tri leta naprej. Predlog zakona vsebuje tudi poenostavitev v smislu vodenja poslovnih knjig, saj usklajuje knjigovodstvo, spremljanje poslovanja podjetij s tistim za potrebe davčnih izkazov, torej se davčna osnova približuje poslovnemu dobičku ugotovljenem po računovodskih standardih. Zlasti slednjo rešitev v predlogu zakona je pozdravilo tudi društvo davčnih svetovalcev, ko predsednica pravi: "Opažam, da predlog že sledi računovodskim usmeritvam, kar je zelo pomembno. Med davčno priznane uvršča tudi odhodke, ki v letih 2005 in 2006 to niso bili, predvsem rezervacije." Ta izjava je še posebej pomembna, saj je zakon o obdavčitvi dohodka pravnih oseb že po naravi bolj zapleten, kot dohodninski, pa ne zaradi davčnih, ampak zaradi računovodskih in drugih predpisov. Pomembne so torej podrobnosti in prav te prinašajo konkurenčne prednosti. Treba pa jih je videti in seveda tudi izkoristiti. Zakon o davku od dohodkov pravnih oseb v poslanski skupini Nove Slovenije razumemo tudi kot orodje za izvajanje skladne razvojne regionalne politike. V poslanski skupini Nove Slovenije se zavzemamo za skladen regionalni razvoj. Z davčnimi spodbudami in ustrezno razvojno politiko želimo izenačiti razmere za življenje in delo v vsej državi. Zaradi tega si bomo prizadevali za dopolnitev predloga zakona o davku od dohodkov pravnih oseb v smeri uvajanja regionalne olajšave. Prav tako na področju zakona o dohodnini. Ta je lahko vezana na investicije, na vlaganje v raziskave in razvoj ali pa oboje hkrati. Namreč, samo vlaganje v raziskave in razvoj najrevnejšim območjem ne bodo pomagala. Poudariti tudi želimo, da je potrebno definirati kriterije, po katerih bodo določena območja, ki bodo lahko deležna regionalne olajšave. Podpore poslanske skupine Nove Slovenije je deležna tudi olajšava za zaposlovanje invalidov, vajencev in dijakov ter študentov po učni pogodbi za izvajanje praktičnega izobraževanja. V poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Predlog zakona o davku od dohodka pravnih oseb je konceptualno dobro zasnovan zakon, ki transparentno in sistematično obravnava obdavčitve dohodka pravnih oseb v Republiki Sloveniji. V Slovenski ljudski stranki ocenjujemo, da so bili v postopku priprave zakona s stani delovnih skupin v okviru ekspertne davčne skupine upoštevani številni predlogi, pripombe zainteresirane javnosti tako zavezancev strokovnih in poklicnih združenj in posameznih strokovnjakov ter političnih strank. Kot pozitivno ocenjujemo tudi, da je bila v postopku priprave predloga zakona opravljena tudi mednarodna primerjava. Posebej pomembno za poenostavljanje in bolj transparenten davčni sistem v Sloveniji so zlasti naslednji elementi novega zakona, vsaj po mnenju Slovenske ljudske stranke, in sicer: prvič, podlaga za obdavčitev pravnih oseb so izkazi poslovnega izida, kar v praksi pomeni, da se obdavčujejo prihodki, zmanjšani za odhodke in ne postavke premoženja. Drugič. Za davčne namene se praviloma upoštevajo poslovni prihodki in odhodki, oblikovani v skladu z noveliranimi slovenskimi oziroma mednarodnimi računovodskimi standardi. Poenostavitev, zlasti olajšava poslovanja majhnih davčnih zavezancev, saj sta poslovna in davčna bilanca praktično poenoteni, kar omogoča bolj enostavno ter transparentno pa tudi cenejše vodenje poslovnih knjig davčnih zavezancev. Tretjič. Odpravlja se del dosedanjega obsežnega dokumentiranja transfernih cen med domačimi povezanimi osebami zaradi preprečevanja prelivanja dobička v tujino ter te poenostaviteve ni mogoče uveljaviti za ostale zavezance. Četrtič. Sistematična odprava 2-kratne in manj kot 1-kratne obdavčitve, primer bonitete. Petič. Odprava dvojne ekonomske obdavčitve prejemnikov dividend in dobička iz odsvojitve lastninskih deležev. Šestič. Znižanje davčne stopnje, kar je nevtralen in atraktiven ukrep za spodbujanje vlaganj kapitala. Investicijske olajšave so v preteklosti povzročile številne špekulativne nakupe opreme in nagrajevale kapitalske intenzivne panoge, obenem pa je davčno nepriznavanje stroškov bonitet in davek na izplačane plače kazen za delovno intenzivne panoge. Nižja davčna stopnja bolj enakomerno od večine drugih ukrepov porazdeli davčno obremenitev med zavezance. Sedmič. Obdavčitev rezidentov po načelu svetovnega dohodka in nerezidentov po načelu vira dohodka v Sloveniji. Osmič. Dosledna davčna priznavanja vseh stroškov iz naslova zaposlitve, vključno z drugimi izplačili v zvezi z zaposlitvijo, tudi bonitete in od nje plačanimi dajatvami. Devetič. Ureditev davčne obravnave, združitve in delitve pravnih oseb brez nepotrebnega dodatnega obdavčevanja. Desetič. Z davčnimi olajšavami se smiselno spodbuja zlasti zaposlovanje težko zaposljivih oseb, invalidov, vlaganja v raziskave in razvoj ter neprofitne donacije in kolektivno pokojninsko zavarovanje. Kljub mnogim uspešnim, prej naštetim ukrepom, ki jih vsebuje predlog zakona, pa smo v Slovenski ljudski stranki mnenja, da bi bilo z določenimi spremembami in dopolnitvami obravnavanega zakona le-ta lahko bil še kvalitetnejši ob predpostavki zasledovanja ciljev celovite davčne reforme. Naša ocena je, da je sicer znižana stopnja na višino 20% še vedno previsoka in premalo konkurenčna. Prepričani smo, da bi bilo mogoče ob ustreznem znižanju proračunske porabe še znižati stopnjo davka od dohodkov pravnih oseb za dodatno eno ali dve odstotni točki, kar bi nedvomno še prispevalo k spodbujanju kapitalskih naložb. Obenem pa smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke prepričani, da je brez dvoma treba takoj oziroma najpozneje z uveljavitvijo tega zakona v letu 2007 v celoti odpraviti davek na izplačane plače. Naše mnenje je, da obdavčitev plač že od uvedbe dalje v neenakopraven položaj postavlja delovno intenzivne panoge in panoge z bolj izobraženo delovno silo. Skupna zaveza te davčne reforme je izenačitev in poenostavitev pogojev poslovanja za vse davčne zavezance. Z odpravo investicijskih olajšav se temu cilju približujemo, vendar moramo za čimprejšnje doseganje tega cilja odpraviti tudi davek na izplačane plače. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je, da je odprava davka na izplačane plače najpotrebnejši ukrep v okviru reforme obdavčitve pravnih oseb in ga zato postavljamo kot prvega med prvimi. Zaradi zmanjšanja fiskalnih prihodkov iz tega naslova posledično morda ne bi bilo mogoče že v prvem letu znižati stopnje davka od dohodka pravnih oseb, vendar smo mnenja, da je v smislu izenačitve pogojev poslovanja zavezancev mnogo bolj pomembno, da se najprej odpravi davek na izplačane plače in šele potem prouči možnost znižanja stopnje davka na dohodek pravnih oseb. Nadalje, izhodišče, postavljeno v 12. členu zakona, ki se pri davčnem opredeljevanju odhodkov skorajda dosledno upošteva skozi zakonske člene, je v 20. členu žal opuščeno. Ne glede na določbe računovodskih standardov, ki strokovno opredeljujejo pojem in vsebino rezervacij, se slednje po nepotrebnem ponovno definira v 20. členu omenjenega zakona. Obenem menimo, da bi rezervacije, med katerimi so po noveliranju ostale med pomembnejšimi le še prodajne rezervacije, morale biti v celoti davčno priznane v letu oblikovanja le-teh. Gre za poenostavitev dela zavezancem, saj delno, 50% priznavanje tega stroška zahteva dodatne evidence tako pri oblikovanju kot tudi pri črpanju samih rezervacij. Proračunski prihodki s tem ne bi bili v ničemer prikrajšani, saj gre le za časovni odlog prihodkov, za katerega višino se zavezanec odloči na podlagi izkazov in izračunov. Davčni zavezanci namreč tudi za poslovne namene ne morejo oblikovati rezervacij po lastni izbiri. Neporabljene rezervacije postanejo poslovni in davčni prihodek v letu, ko se rezervacije odpravijo, torej takoj, ko preneha razlog za njihovo oblikovanje. V izogib špekulativnemu oblikovanju rezervacij pa bi bila po našem predlogu oziroma mnenju odprava neupravičenih rezervacij sankcionirana s 50% povečano osnovo za te rezervacije. Ob odpravi rezervacij bi namreč zavezanec moral povečati davčno osnovo za vrednost odprave plus 50%, kar bi preprečilo morebitno zlorabo le-teh. Prav tako ocenjujemo, da je zakon preveč restriktiven pri davčnem priznavanju oziroma nepriznavanju prevrednotenja poslovnih terjatev zaradi oslabitve. Omejitev davčnega priznanja oslabitve v višini 1% obdavčljivih terjatev davčnega obdobja ob pogojih izkušenj iz preteklih let bi bila dovolj kvalitetna omejitev, prav tako pa skoraj da ne bi vplivala na končne fiskalne prihodke, saj mora zavezanec ob poplačilu terjatev, slednje vključiti v davčno osnovo v letu, ko pride do poplačila. Stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je, da je pojem aritmetična sredina za davčni predpis neprimerna. Aritmetična sredina v preteklih treh davčnih obdobjih dejansko odpisanih terjatev pa je dikcija, ki temelji na neupravičeni predpostavki, da ima posamezni zavezanec več let zapored enak obseg poslovanja in da ves ta čas posluje s kupci z enakim tveganjem neplačil. Predpostavka morda še vzdrži pri zavezancih, ki imajo številne kupce z majhnimi terjatvami. V neenakopraven položaj pa spravi zlasti manjše in srednje velike zavezance z manjšim številom kupcev. Pri slednjih namreč ni mogoče primerno opredeliti s povprečjem preteklih treh let. Predlagamo tudi enotno davčno obravnavo investicijskih in pokojninskih skladov ne glede na njihovo pravno organizacijsko obliko, ki je sicer v praksi različna. Po našem mnenju je potrebno kot zavezanca v zakonu opredeliti vse investicijske in pokojninske sklade in s tem omogočiti dostop do sporazumov o izogibanju dvojnega obdavčevanja konvencij, ki jih je sklenila Republika Slovenija in na tak način zagotoviti večje proračunske prihodke tudi iz tega vira. Posebno obravnavo v zakonu zahteva vloga pravne osebe, ki je v Sloveniji ustanovljena za zagotavljanje obveznih rezerv naftnih in njenih derivatov. V skladu z določili računovodskih standardov navedenemu zavodu ob obnavljanju rezerv nafte zaradi dviga cen nafte nastaja davčna osnova, ki ni pogojena s poslovanjem zavoda v smislu prodaje in nabave naftnih derivatov. Predlagamo, da se v izogib zapletom s financiranjem tega zavoda in eventualnemu plačevanju davka od dohodka za navedeni zavod že za leto 2006 predpiše stopnja davka 0, v kolikor je to možno. Enako rešitev lahko zasledimo v vrsti držav članic Evropske unije, kot na primer Nemčiji, Španiji, Madžarski, Franciji in podobno. Glede predlaganih amortizacijskih stopenj smo v Slovenski ljudski stranki mnenja, da bi bilo smiselno zvišati predlagano amortizacijsko stopnjo za opremo, vozila in mehanizacijo na 20% letno, čeprav marsikatera oprema tehnološko zastara bistveno prej kot v petih letih. Alternativno rešitev, ki jo predlagamo, razdeliti skupine na dva dela, in sicer za vozila in mehanizacijo bi obdržali predvideno 15% stopnjo, za opremo pa se predpiše stopnja 25%. Naše stališče je, da je ob ukinitvi davčne olajšave za investicije smiselno in potrebno zavezancem priznati ustrezne stroške amortizacije. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagamo, da se naše pripombe proučijo in da je zakon o davku od dohodka pravnih oseb primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo in ga bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Sašo Peče v imenu poslanske skupine SNS. Prosim.
Spoštovani prisotni. Zakon, ki je danes pred nami, torej predlog zakona o davku od dohodkov pravnih oseb, ima po eni strani pozitivne posledice, vse te pozitivne posledice ste navajali vladni poslanci. Dejstvo pa je, da ima tudi mnogo negativnih posledic in te so do sedaj navajali dve ostali opozicijski stranki. Mislim pa, da bomo, roko na srce, zadeli bistveno, v kolikor si bomo vsi skupaj prebrali oceno stanja finančnih posledic in druge finančne posledice. In sicer: "Predlog zakona nima posledic za druga javna finančna sredstva," prvi stavek. In drugi: "Ocenjen izpad prihodkov iz naslova davka od dohodkov pravnih oseb se bo pokril, prvič, z določenim znižanjem javnofinančnih izdatkov," kar seveda v okviri poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke pozdravljamo. Torej pomeni, da bo tudi proračun v odhodkovni strani bil zmanjšal. Žal pa predlagatelj zakonov torej vlada Republike Slovenije, stavek nadaljuje: "...ter v breme drugih javnofinančnih prihodkov," kar pa seveda pomeni, da se bodo ostali prihodki proračuna, in sicer davčne narave povečale. Torej dejansko, kar se tiče vpliva tega zakona na javne finance ga ni, zaradi tega, ker bo manjek iz tega naslova moral priti do izraza v povečanju drugega vira davčnih prihodkov. Torej, razmerje med davčnimi in nedavčnimi prihodki bo v strukturi proračuna Republike Slovenije ostalo nespremenjeno; torej gledano makroekonomsko omenjeni zakon nima vseh tovrstnih pozitivnih lastnosti, katere ste nam v predstavitvi stališč poudarjali vladni predstavniki, po eni strani, po drugi strani nima vseh tovrstnih negativnih stališč, kot ste jih poudarjali ostali dve opozicijski stranki. Dovolite, da izpostavim, predvsem tudi z mojega stališča, tiste negativne strani omenjenega zakona. Zakaj negativne, zakaj ne pozitivne, zaradi tega ker sem opozicijski poslanec in je v moji naravi prej opozarjati in predlagati boljše rešitve kot hvaliti in zanemarjati negativne strani, ki jih ima zakon za seboj. Osebno in pa v okviru poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke verjamemo v investicije in verjamemo v pozitiven investicijski tok in verjamemo, da investicije od same osnove do njihove učinkovitosti potrebujejo določen rok, določen čas, naj se šteje v letih, v nekaterih, marsikaterih dejavnostih tudi v desetletjihZ omenjenim predlogom zakona vlada Republike Slovenije olajšave za investicije ukinja;z drugimi besedami, akor vlada Republike Slovenije sama trdi,na področju davčnih olajšav predlog zakona v primerjavi z veljavnim sistemom,torej v primerjavi z obstoječim sistemom danes in tu,odpravljajo olajšavo za investicijo v opreme. Po naši oceni seveda to ni dobro. Investicije bi morale biti spodbujene z vseh strani tako v opremo kot v ostalo materijo, ki sodeluje najsibo v proizvodnem faktorju ali kateremkoli drugem tržnem mehanizmu, zato pristajati in dajati zavestno soglasje k zmanjševanju investicijskih olajšav, se nam ne zdi primerno. V nadaljevanju se znižujejo amortizacijske stopnje in kar je po naši oceni prav tako vredno omembe na tej plenarni seji, predvsem v tem smislu, da bo - upamo, da bo - vlada Republike Slovenije to spremenila v nadaljevanju, v zmanjševanju spodbud za zaposlene. Po naši oceni v dani situaciji, v kakršni je Republika Slovenija danes, si tega ne bi smeli privoščiti. Gledano skozi prizmo nekaterih večjih slovenskih podjetij, in smiselno je pogledati tudi skozi prizmo teh slovenskih podjetij, pa se bo seveda efektivno obdavčenje povečalo. Torej, pozitivni učinki, ki nastopajo iz omenjenega zakona, bodo manjši kot negativni, tri sem zdaj naštel, iz tega zakona. Torej, kakšna bo vsebina omenjenega zakona, je žal zelo odvisno od posameznega uporabnika tega zakona. In iz tega naslova bomo seveda odločitev poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, še enkrat poudarjam, zato ker so bile do sedaj izpostavljene izključno ali pozitivne stvari in zanemarjene negativne s strani vladnih strank ali pa ravno obratno, izključno negativne in zanemarjene pozitivne s strani ostalih opozicijskih strank, odločitev o podpori omenjenemu zakonu sprejeli šele po govoru predstavnika vlade. Upamo, da se bo oglasil tokom svoje razprave v okviru razpoložljivega časa, predvsem, kar se tiče dileme olajšav za investicije in pa seveda spodbud za zaposlovanje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Vili Rezman, v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. V naši poslanski skupini DeSUS tudi menimo, da bi bilo včasih dobro, ko bi se svojih načel, obljub in zavez držali bolj togo, kot se pa včasih zgodi. V mislih imam namreč to , o čemer smo se pogajali, preden je bila podpisana koalicijska pogodba, in kar v koalicijski pogodbi danes s področja davka od dohodkov pravnih oseb tudi piše. Mi smo takrat vsi proklamirali, da bomo stimulirali takšno davčno politiko, ki bo čim bolj naklonjena ali pa čim bolj stimulativna, kar zadeva obdavčevanja kapitala, dohodka od kapitala firm, ki se pač z gospodarsko dejavnostjo ukvarjajo, pa tako se nam vsaj zdi - nam zdaj to najbolje ne uspeva. Zavezovali smo se tudi, da bomo čim več sredstev namenjali temu, da bomo spodbujali davčne olajšave, zlasti na področju investicij, na področju zaposlovanja, na področju razvoja, raziskav in danes je bilo že tudi omenjeno, da bomo namenjali sredstva oziroma da bomo imeli takšno davčno politiko, ki bo čim bolj stimulirala investicijska vlaganja tudi v tistih delih Slovenije, ki jih običajno imenujemo, da so zaostala v razvoju. Torej, tudi tukaj imamo občutek, da nam delo ne gre najbolje od rok. Seveda je pa res, da je glavna namera te davčne zakonodaje, vsaj na deklarativni ravni, razbremenitev gospodarstva, danes pa vidimo, da imamo o tem tako zelo različne ocene, da zagotovo ne moremo imeti brez priziva eni in drugi prav in da bo torej potreben dodaten premislek in najbrž tudi kakšna sprememba še. Razlogi, da se je ta zakon uvrstil na dnevni red, seveda niso zgolj politični, kot danes diskusija zveni. Razlogi so najbrž čisto drugačni. Razlogi so v tem, da je treba uskladiti zakonodajo tudi v tem, da je treba prisluhniti bodisi gospodarskim združenjem ali posamičnim gospodarskim subjektom in skušati ob premisleku tudi implementirati njihove predloge. Treba je odpraviti tisto, kar je empirično dokazljivo slabo, kar ne funkcionira v redu, in tudi tega je kar nekaj. Gre namreč za to, da se zavezujemo v tako v rekoč vseh dokumentih, v vseh diskusijah k hitrejšemu razvoju, pravzaprav k boljšemu življenju za vse. Osnovna ambicija je bila torej razbremenitev gospodarstva, več vlaganj v opremo, v siceršnje investicije, v razvoj, v rast, v to, da bi bila naša delovna sila, da bi bili zaposleni čim bolj izobraženi in da bi imeli čim več dodane vrednosti na enoto proizvoda, da bi bilo tudi čim več takšnih delovnih mest in da bi se na ta način socialna blaginja stopnjevala. Nekateri koraki, ki so predlagani v tem predlogu zakona, zagotovo k temu tudi kaj prispevajo. Predlagatelj pač pravi, da je prvo, kar je potrebno, jasna davčna norma. Doslej je že bilo prispevano nekaj k temu in bo še v letih, ki sledijo, na področju obdavčevanja dela. In ta razbremenitev je morebiti pomembnejša tudi od katerih drugih. To ni razbremenitev - v mislih imam davek na izplačane plače -, ki bi se razvodenila, ki bi se izgubila kot voda v pesku, ko je zlijemo nanj, ampak je to dejansko lahko neka kumulirana vrednost, namenjena nadaljnjemu razvoju. Tisto, kar nekateri imenujejo kot zgolj imensko zniževanje davčne stopnje, mi tudi podpiramo. Sodimo, da je ta stopnja razbremenitve, ki je v prvem letu približno 10% in v štirih letih 20%, sicer pomembna, da pa držijo očitki, da jo razvrednotimo z nekaterimi drugimi ukrepi oziroma omejitvami oziroma ukinitvami posamičnih davčnih olajšav. Tudi to, da se ukinjajo dvojne obdavčitve, to, da se nekateri drugi ukrepi upoštevajo kot davčne olajšave, na primer dodatno pokojninsko zavarovanje, mi podpiramo. Ne podpiramo pa - naj tudi sam omenim vsaj dve ambiciji -, prvič, ambicijo, ki je kar naprej omenjana, da se opustijo davčne olajšave za investicije, čeprav predlagatelj sodi, da če tega ne bi storili, ne bi imeli nič več investicij, tako v razlagi piše, da torej to ne vpliva na povečanje investicij. V to nekoliko dvomimo. Tudi kakšnih tovrstnih analiz nam niso posredovali, da bi se lahko morebiti celo tudi sami prepričali. Ne podpiramo tudi tega, kar se dogaja zdaj v zvezi z veliko naklonjenostjo političnim strankam. Najprej smo danes govorili o tem že pri zakonu o dohodnini, ko se predlaga, da je možno odstopati del dohodnine za financiranje političnih strank, sedaj pa ponavljamo to še enkrat, da bodo lahko firme plačevale račune za politične stranke, da bodo lahko donirale celo za nekaj let v naprej. To ni ravno, vsaj po naši sodbi ne, način izstopanja politike iz gospodarstva. Prej se bojim, da bi to lahko pomenilo veliko navdušenje posamičnih politikov, zlasti za imenovanje direktorjev, ki bodo v tem drugem ali v naslednjih letih zelo naklonjeni eni, drugi, tretji ali katerikoli že politični opciji. Temu bi se verjetno morali upreti in mi tega določila v zakonu ne moremo podpreti. Zdi se, kot da bi se hotela razlesti, ker smo pač danes imeli tovrsten zbor zjutraj, naj omenim še tako metaforično, kot bi se hotela razlesti politika kot metastaze po gospodarskem telesu. In naj se za konec še malce pošalim. Kolega je prej vprašal, kako to, da nihče ne predlaga povečanja davkov. In jaz sem mu tako, kot se je on šalil, v šali odgovoril, da je prejšnja vlada davke tako visoko nastavila, da se bomo še vrsto let trudili za njihovo zniževanje, tako da tukaj imamo pravzaprav določeno srečo. Mi bomo pa kljub temu, da imamo številne pomisleke, o poizkusu, da bomo kakšen pomislek tudi uveljavili, sicer zakon podprli kot primeren za nadaljnjo obravnavo.
Sledi splošna razprava poslank in poslancev! Besedo ima gospa Breda Pečan.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Tako kot celotna poslanska skupina, tudi sama menim, da je ne samo v tem zakonu, ampak tudi v drugi davčni zakonodaji cela vrsta nelogičnosti in nesmislov. Najbolj prav v zakonu o davku od prihodkov pravnih oseb je zelo značilno to, da ministrstvo za finance oziroma vlada v svojem predlogu zakona z eno roko daje z drugo roko jemlje in pri tem dela škodo ne samo gospodarstvu, ampak tudi celotni državi. Dejstvo je namreč, da preusmerja olajšave, splošno olajšavo povečuje, medtem ko stopnjo splošnega davka znižuje, medtem ko davek oziroma olajšavo za investicije ukinja, pomeni da pravzaprav preusmerja porabo lastnikov kapitala v potrošnjo. Znižanje davka od dobička bo pravzaprav prineslo to, da bo lahko lastnik kapitala oziroma tisti, ki je deležen dobička, usmerjal ta sredstva v nenamensko, namesto da bi usmerjal v gospodarstvo in v razvoj gospodarstva. In kaj se še poleg tega pri tem zgodi? Da se bo dogajalo, da bo dobiček po obdavčitvi odhajal iz države brez kakršnihkoli omejitev, medtem ko bi sredstva, vložena v investicije, če bi davčna olajšava ostala, ostajala v Sloveniji. Se pravi, da bi lastnik kapitala vlagal sredstva v gospodarstvo, v razvoj gospodarstva tu pri nas, ne pa ga prelival v tujino. De facto to pomeni, da tako kot pri celi vrsti drugih sprememb na davčni zakonodaji vlada dejansko priliva sredstva, in to zelo velika sredstva, v roke bogatih ali bogatejših ljudi, se pravi, v tiste sloje, ki tako ali tako ne rabijo posebne pomoči države, tako kot recimo pri zakonu o dohodnini, kjer dejansko preliva dohodnino oziroma s tem, da znižuje davčno stopnjo pri najvišjih dohodkih pravzaprav preliva državna sredstva iz enega sloja prebivalstva, tistega, ki ima nižje dohodke, k drugemu. Predvsem zaradi tega, ker znižuje oziroma ukinja olajšave, ki so bistvenega pomena. Če recimo pogledamo samo ukinitev olajšave pri dohodnini za vlaganja v nakup ali gradnjo stanovanja za naše državljane, pomeni to, da pravzaprav posredno s tem tudi znižuje možnost investicij v gradbeništvu, v gospodarstvu, ker se bo dejstvo, ne glede na to, da bo to morda na videz, zlasti pri državnem proračunu se ne bo kaj dosti poznalo, se bo pa poznalo pri kalkulacijah, ki jih bo vsaka fizična oseba, ki bo hotela vložiti svoj denar v nakup stanovanja ali gradnjo hiše, razmislila, ali bo ta nakup ali gradnjo sploh izvedla, ali pa ga bo izvedla šele čez nekaj let. Se pravi, da se bo dejansko intenzivnost gradnje stanovanjskih objektov na ta način zmanjšala. Ob povečanju olajšave za nakup stanovanja ali gradnjo hiše je zagotovo cela vrsta, zlasti mladih družin, vzela v roke svinčnik in začela razmišljati in računati, kaj to pravzaprav pomeni. Dejstvo je, da pri dveh plačah, ki recimo znašata vsaka po 5 milijonov tolarjev kot davčna osnova, 4% pomeni 400.000 tolarjev na leto. In v 15 letih to pomeni že kar velik denar, to pomeni 6 milijonov tolarjev. 6 milijonov tolarjev je znesek, zaradi katerega se splača odločiti, ali boš kupil stanovanje ali gradil hišo danes ali šele čez pet let. Tako menim, da je vlada pri svoji odločitvi, da nekatere olajšave, zlasti tiste, ki pravzaprav spodbujajo naložbe, ki spodbujajo gospodarski razvoj, ukinila, namesto da bi ravnala ravno obratno, da bi jih povečala, in da bi splošne olajšave oziroma splošne davčne stopnje poviševala. Na tak način bi zagotovo bil učinek in bi bila sredstva torej dobiček in tudi sredstva fizičnih oseb usmerjena v razvoj in ne v potrošnjo. Tako menim, da je tako pri tem zakonu kot pri zakonu o dohodnini zgrešen cilj. Jaz moram povedati, da sem zelo žalostna, da ravno tiste spremembe, ki so bile pravzaprav začete prav v tej vladi, se je vlada odločila, da bo od njih odstopila in da bo raje preusmerila zmanjšanje davkov ne v razvoj gospodarstva pač pa v zasebno potrošnjo. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Kristijan Janc. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani, še zbrani vsi. Jaz sem s tem zakonom samo delno zadovoljen, če sem čisto iskren. Res je, da ta zakon želeli neke prispevke dati hitrejšemu razvoju gospodarskih subjektov itd. Res je, da želi zagotoviti obdavčitev, ki bi davčnim zavezancem omogočila primerno davčno okolje za vlaganje kapitala v neposredne investicije pa odpravo dvojne obdavčitve, večjo pravno varnost, itd. To so res eni koraki, ki gredo v pozitivno smer, vendar jaz osebno se bojim, da slovensko gospodarstvo s tem ukrepom, s tem zakonom ne bo zadovoljno. Gre za nekatere stvari, ki davčno stopnjo, ki je še vedno previsoka, nekonkurenčno slovensko gospodarstvo, še posebej imam v mislih delovno intenzivne panoge, ki jih je še vedno veliko v Sloveniji. Ta zgodba je še vedno preobremenjena, in to niti slučajno ne more biti konkurenčno, zato bodo Azijci še bolj delali kot doslej delajo za Slovenijo. Druga zadeva je odprava davka na izplačane plače. To bi moral biti hitrejši postopek, prej zaključena zgodba. O tem veliko govorimo, ampak dejanja pa počasi temu sledijo. To mislim, da ni v redu. Kar se pa tiče glavnega problema, ki ga jaz vidim, pa je ukinitev davčne olajšave za investicije. To so podjetniki zelo dobro koristili, zelo dobro koristili. Mislim, da ta ukinitev bo prizadeva razvoj naložbe-tehnološke in na splošno. Bojim se, da ta analiza, ki jo je prej razlagal minister, bojim se, da ne vzdržijo popolnoma, jaz se pač pogovarjam tudi z gospodarstveniki in mi povedo precej drugačno zgodbo, kot sem danes slišal od ministra. Bojim se, da ta učinek ne bo tisti, ki si ga želimo vsi skupaj, tako vlada kot poslanci še najbolj pa naši gospodarstveniki. Jaz bi rekel, da je potreben en resen premislek predlagatelju do druge razprave, ko pride v državni zbor. Mislim, da je treba tukaj res pregledati stvari, kaj je, kaj ni, kaj pije vodo, kaj ne pije, da bomo vendarle prišli z neko spremembo, ki si jo vsi skupaj želimo v tej Sloveniji. Vem, na drugi strani, so omejene možnosti. Tudi to razumem. Vendar poskušajmo v tej zgodbi gospodarstva, kjer se vsaka zgodba začne - gospodarstvu prijazno okolje, spodbude, zaposlovanje, nova tehnologija in tako naprej -, to je pač davek, davek, ki bo spodbujal ali pa ne bo spodbujal. Tega se zagotovo vsi zavedamo. Še posebej pa velja to za določene regije, ki so manj zanimive, kot je Posavje, Bela krajina, da ne naštevam. Tu očitno pač ne moremo imeti take davčne politike, ki bi bila spodbudna za investitorje v te prostore. Tega žal ni. Včasih smo to imeli in je bilo po moje zelo učinkovito. Danes to ni več možno, očitno, in se ne da, da bi imel tisti, ki vlaga v manj razvito regijo, določene olajšave, take in drugačne, in spodbude pri teh zadevah. Tu apeliram na vlado, ministrstvo, kako bi lahko na tak način morda prišli do bolj skladnega regionalnega razvoja. To bi pa bil konkreten učinek, da ima podjetnik, ki investira v Posavje, Belo krajino, recimo, ki je manj razvito območje, določene olajšave pri investicijah. Žal pa zdaj še to ukinjamo in se bojim, da bo teh investicij še manj. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Naše temeljne pripombe in stališča je povedal kolega Feri Horvat. Pripombe gredo predvsem v smeri, da predlagane rešitve, kljub temu da pomenijo nekoliko nižjo davčno osnovo, posebej v naslednjih letih, ne pomenijo dejanske razbremenitve in efektivne nižje davčne stopnje. Od vlade sem dobil določene podatke, ki kažejo na to, da najbrž ob predvidenem postopnem znižanju nominalne obdavčitve efektivna obdavčitev v naslednjih letih ne bo v zadostni meri znižana. Ne vem, od kod podatki, da naj bi se na račun znižanja oziroma zakona o davku na dohodek pravnih oseb razbremenila podjetja za - koliko? - skoraj 20 milijard. Če gledam tukaj tudi podatke, ki ste jih v vladi pripravili v zvezi s prihodki proračuna za leto 2007 in 2008, realizacija po zadnjih podatkih za leto 2006 bi bila še davek od dobička pravnih oseb 228 milijard, predlog za leto 2007 po septembrskih podatkih 246 milijard, se pravi, odnos 7:6, 1,08% - za 8% bi se povečal davek od dohodka pravnih oseb v letu 2007. Kje, gospodje, je tu razbremenitev? Jaz je ne vidim. In če ni razbremenitve, potem temeljni cilj, ki smo ga imeli z davčno reformo, ni dosežen. Lahko postavljate vprašanje, kaj pravzaprav želimo in kje se da to vzeti. Feri je rekel, ali s hitrejšim znižanjem nominalnih in s tem tudi efektivne davčne stopnje z ohranjanjem, kar vsi opozarjajo, oprostitev in olajšav za investicije in za ustanavljanje novih delovnih mest, in to bi bile te rešitve. Boste lahko rekli, vem gospodje, predlagate rešitve, ki bodo še bolj obremenile proračun. Jaz bom zelo direktno rekel, mi smo to pripravljeni sprejeti na ta način, da boste tudi razmislili, ali s predlogi, kakršne danes imate, greste s spremembami dohodnine, ali pa zakon o dohodnini bistveno spremenite in s tem ne računate, da bi razbremenili proračun na račun dohodnine za 30 in več milijard, ampak morda samo pri najvišjih stopnjah, če so te za vas res tako velik problem. Za nas niso. Ker tistih 1000 ljudi, ki je v najvišjih dohodkovnih razredih, ki jih vi prikazujete nad sedemkratno povprečje, kar znese milijon dvesto pa nekaj na mesec in bo imelo prihranka preko 140.000 mesečno po vašem predlogu. Mi osebno smo mnenja, da ti ne bodo rešili naše države. Če pa je to temeljni problem, se dogovorimo. Ampak to se da rešiti na drugačen način, vi ste pa za to, da bi dosegli ta efekt pri nekaj najvišjih, šli v kompletno spremembo dohodnine in na ta račun dosegli oziroma predvideli 30 in več milijard, ki jih boste zdaj nadoknadili. Vi pravite, kako. Verjetno z DDV-jem za leto 2008, gospod minister, ne mi kimati, meni je žal, jaz bi rajši videl, če bi vi kategorično rekli ne, gotovo ne. Ampak ne upate reči, ker vam stroka dopoveduje, da ni sigurno, da bo preko višje gospodarske rasti in uspešnosti poslovanja mogoče vse nadoknaditi in je rezervo v DDV-ju treba predvideti. Meni je vaš odnos do tega všeč, ker je pošten, ker nam ne govorite, da to morda ne bo res, ampak pravite, da bo morda tudi res. Samo to je, da jaz zdaj uporabim ta izraz, kolateralna škoda celega davčnega paketa, ki jo mi v Socialni demokraciji ne sprejmemo, tako kot še kaj drugega ne, in predlagamo, da se o tem razmisli. Te bistvene pripombe, o katerih je govora, bolj razbremeniti gospodarstvo, to doseči takoj ali preko nižjih stopenj ali preko ohranjanja oprostitev ali na ta način, da se, če se tu ne da, tudi pospeši uresničevanje zakona o plačilni listi, čeprav vem jaz osebno, da je to težje, ker tega zakona še nimamo v postopku, pa bi se potem tudi pogovarjali, kdaj ga bomo vložili, kdaj bo prišel na vrsto. Ampak v tej smeri je treba delati. In zdaj samo eno konkretno vprašanje. Olajšave za donacije po tem zakonu o dohodku pravnih oseb in usmeritev dela dohodnine po 142. členu zakona o dohodnini. Ali so zavestno razlike ali so razlike slučajne? Razlike pa so za namene, za katere se lahko uporabi. Ali je to zato, kar ste pisali na različen način in je pisal eden en zakon, drugi pa drugega, in niste te namene med seboj primerjali, ali pa gre za zavestne razlike? Potem prosim, da nam jih razložite, sicer pa po mojem bi morale stvari biti v čim večji meri podobne. Jaz pa ne bi sedaj rad obremenjeval vas in javnosti s tem, da bi bral en člen, pa drugi, pa kazal, kje je znanost vključena, kje je kultura ja, kje je ni, in podobno. Razlike vam pa povem, da so. Hvala.
Hvala lepa. Gospod minister, izvolite. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovani gospod poslanec! Hvaležen sem vam za to vprašanje, ker mi odpira možnost, da marsikaj lahko tudi pojasnim, kar se tiče ravno tega vprašanja prihodkov, ki jih pričakujemo s strani uveljavitve sedaj veljavnega zakona o davku na dobiček pravnih oseb. Ta davek ima sicer svojo zgodovino. Ko se je spremenil zakon v letu 2004, so strokovne službe, takšne in drugačne, so predstavile, kakšen naj bi bil efekt tega. In takrat se je pričakovalo, da bo v letu 2006, to se pravi letos, da bo izplen tega davka 146 pa še nekaj milijard. Potem ko smo mi delali pa pripravljali proračun za leto 2006 in 2007, to se pravi, smo morali gledati, kaj pričakujemo od tega davka. In v tem državnem zboru je bila zelo vroča razprava in sem slišal tudi takšne govore kot sem jih že danes, kako bo vse razpadlo in da dejansko je to velika prevara, kar smo predvidevali, da bo resnično izplen uveljavitve tega zakona nekoliko večji, kot je bilo predvideno takrat. In smo predvideli 165 milijard, če se ne motim, za letos. Takrat je to v tem državnem zboru bil predmet zelo gorečih razprav, sem si še magnetogram prebral in bomo o tej stvari morda še kaj govorili, češ, kako je to nespametno in to je velika prevara. Dejansko se je pa zgodilo, da je veliko več, kot to. Letos, če so sedaj dokončni podatki, jih še ni, ampak ocena je, da izplen ali pa prihodki v državni proračun na podlagi tega zakona bo približno 226, 228 milijard. Kaj se dogaja? Dogaja se, da je zelo težko dejansko in v temu branju tudi strokovne službe, da je zelo težko predvidevati, kakšni so dejanski učinki, ko se osnova spreminja. Dejansko se je zelo močno spremenila ta osnova. Osnova se je spremenila v letu 2004, in normalno je, da te službe, predvsem pa službe ministra za finance so silno konzervativne, kar se tiče ocene, kaj naj bi bilo, ker je treba zagotoviti, da bo stvar resnično iztekla in da se bo izvajala v skladu z nekimi minimalnimi previdnostmi, kar se tiče opravljanja z javnimi financami. To, kar je predvideno za leto 2007, kar ste vi sedaj citirali, morate pa razumeti, da je to še vedno na podlagi sedaj veljavnega zakona. Podjetja delujejo na podlagi zakona iz leta 2004. In to je bil ta velik predmet tega nesporazumaali napačne ocene s strani določenih strokovnjakov, ki se sedaj še vedno pojavljajo, da je dejansko efekt spremembe, o kateri sedaj razpravljamo, jo bomo videli v proračunu leta 2008, šele konec leta 2007, ko bodo podjetja zaključila svoje bilance, bodo tam po 31. marcu začele ta davek dokončno obračunavati in bo prišlo do dokončnih obračunov. Efekt na državni proračun, spremembe tega zakona, takšnega, kakršen pač je in o katerem danes razpravljamo v prvi obravnavi, se bo poznal leta 2008. V 2007 pa je še vedno veljaven prejšnji zakon, kakršen je. In na podlagi tega vam pa lahko zagotavljam, da se še vedno delajo zelo konzervativne ocene, kaj lahko pričakujemo. In 226 ali 228 milijard v letu 2007 kot prihodek proračuna s strani davka na dobiček pravnih oseb je popolnoma pravilna stvar. Jaz upam, da sem to obrazložil. Tukaj je zamik, ker gremo po denarnih tokovih, naš proračun se dela na podlagi denarnih tokovih, ne pa na podlagi poslovnih dogodkov. Mi bomo ta sredstva, ta izpad, ki ga bomo dejansko dosegli, bo šele v letu 2008. Zato ste takšne številke našli. Upam, da vam je bila ta obrazložitev zadostna. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Drago Koren.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Še enkrat lep pozdrav ministru s sodelavci, poslankam in poslancem! S tem paketom davčne reforme, ki jo sestavlja sedem predlaganih zakonov, ustvarjamo konkurenčno davčno okolje in odpiramo vrata tujim vlagateljem. To je zlasti pomembno za naše domače gospodarstvo, na katerega še zlasti vpliva predlog zakona o davku od dohodkov pravnih oseb. Prej je bilo govora, da nad tem zakonom ni nihče navdušen, ampak kolikor sem se jaz pogovarjal z gospodarstveniki v našem okolju, moram povedati, da so s tem zakonom zadovoljni in da ga podpirajo. Pri pripravi davčnih zakonov so bile opravljene številne primerjave, analize in izračuni o učinkih reforme. Na osnovi teh je ugotovljeno, da nekatere spremembe zakona o davku od dohodkov pravnih oseb pomenijo v primerjavi z drugimi davčnimi sistemi v EU konkurenčno prednost in odpravo nekaterih anomalij v naši dosedanji praksi. Zlasti na področju dvojnih obdavčitev, ki jih predlog zakona odpravlja. Poleg tega zakon uvaja ugodnejšo obdavčitev dividend, zlasti v primeru holdingov. Pri njih bodo dividende in kapitalski dobički ob določenih pogojih izvzeti iz obdavčitve. Šibko povezavo med gospodarstvom in znanostjo bo predlog zakona s spodbudami oziroma razvojno-raziskovalnimi olajšavami okrepil in tako zagotovil temelj za hitrejši in kakovostnejši razvoj gospodarstva. Še zlasti v primerih, ko bo vzpostavljeno sodelovanje med znanstvenimi institucijami in pa med podjetji direktno. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovani kolegica in kolegi. Bom čisto kratek. Jaz pozdravljam spremembe, ki jih prinaša novela tega zakona o davku od dohodka pravnih oseb. Gre definitivno za razbremenitev proizvodnih faktorjev, se pravi dela in kapitala. Pozdravljam zmanjšanje davčne stopnje davka od dohodka pravnih oseb oziroma če hočete davka na dobiček iz 25 na 23 oziroma na 20%, do leta 2010. Slovenija že do sedaj ni imela visoke obdavčitve dobička, zato je znižanje davčne stopnje pozitiven signal slovenskemu gospodarstvu. Če bi šli nižje, bi po mojem obstajala nevarnost, da bi bila država Slovenija, država nekega davčnega "dumpinga" v Evropski uniji. Jaz se bom dotaknil olajšav, in sicer enega dejstva, vlada pri tej noveli zakona predlaga odpravo olajšave za investicije. To je seveda stvar razprave, strokovne razprave in seveda stvar eksaktnih izračunov. Tudi ekonomisti imajo tukaj različna mnenja. Jaz osebno bi to olajšavo za investicije obdržal, če izračuni to dovoljujejo, vendar bi morda nekoliko drugače postavil, uporabil bi jo kot instrument skladnejšega regionalnega razvoja. Predlagam, da se ohrani olajšava za investicije, vendar samo za tiste, ki so na območju najmanj razvitih regij, poudarek je na najmanj razvitih regij. Najmanj razvite regije bi lahko opredelili tiste, ki so za več kot na primer 20% točk manj razvite od povprečja Republike Slovenije. Po vladnih izračunih bi to bili pomurska in morda notranjsko-kraška regija. Pomembno je, da se regionalna investicijska olajšava uporabi res za najmanj razvite regije in na zoženem območju. Na primer, za največ dve do tri najmanj razvite razvojne regije. S tem bi po mojem pridobili močan instrument regionalne razvojne politike. Pozdravljam ostale novosti, ki jih ta novela zakona prinaša. Prepričan sem, da bo morda ob kakšnih minimalnih adaptacijah to dobra rešitev za slovensko gospodarstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Hvauc. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Če bi poskušal strniti glavne pripombe, ki sledijo temu zakonu s strani opozicije, je to, da ne prinaša nobenih razbremenitev gospodarstva, in pripombe glede olajšav za investicije v opremo. Znižanje davčne stopnje na 20% do leta 2010 bo imelo nek pozitiven učinek na gospodarstvo. Ta učinek, tako kot je minister prej že povedal, bo začel delovati šele leta 2008, tako pač funkcionirajo ti davčni sistemi in drugače nikakor ne gre. Ampak od leta 2008 do leta 2010 bodo po predvidevanjih ti javnofinančni prihodki nižji za približno 40 milijard slovenskih tolarjev. To pomeni razbremenitev za gospodarstvo - 40 milijard iz tega naslova. Drugič. Ko smo naštevali novosti, spremembe, ugodnosti za gospodarstvo, kjer je ena teh tudi predlagano priznavanje dolgoročnih rezervacij v višini 50% kot davčno priznane odhodke že pri njihovem oblikovanju, s čimer država prevzame tudi del tveganja teh zavezancev. Če bi pogledali znane podatke za leto 2005, je bila iz naslova davčno nepriznanih odhodkov za oblikovanje rezervacij na račun dolgoročnih vnaprej obračunanih stroškov davčna osnova višja za 34,7 milijarde tolarjev. Če bi sedaj upoštevali teh 50%, vidimo, da se potencialno tveganje ali pa tudi obremenitev gospodarstva tudi iz tega naslova kaže. Neke konkretne številke, kar se tiče razbremenitve gospodarstva ali pa bolj ugodne davčne obravnave, se da tudi iz tega zakona zaznati. Pozdravljam tudi olajšave za vlaganje v razvoj na tistih manj razvitih območjih. Res je, da bi si verjetno vsak, tudi sam osebno, želel, da bi te olajšave bile širše, večje, s poudarkom seveda na tistih območjih, kjer dejansko zaostajamo za razvojem in bi bilo treba z nekimi spodbudami ta razvoj pognati in izenačiti ali pa zmanjšati razlike med posameznimi območji v Sloveniji. Vendar pa pri tistih, ki so na splošno kritizirali te olajšave v opremo, ki jih pa sedaj ta predlog zakona ne predvideva, pa nisem slišal nič konkretnega, kaj to dejansko pomeni. Recimo, koliko so te olajšave dejansko vplivale na investiranje in na povečanje investicij, itd., kaj pomeni znižanje te davčne osnove v višini investiranega zneska iz 20% v leto 2004 na 10% v letu 2005, ali so res davčne olajšave edini inštrument, ki spodbuja take investicije? Nenazadnje moramo upoštevati tudi, da zakon predvideva kopico drugih ukrepov, na primer celotno priznavanje stroškov v zvezi z zaposlitvijo, določeno priznavanje že omenjenih teh oblikovanj rezervacij, itd. Tudi to je potrebno upoštevati, ko ocenjujemo učinke tega zakona. V splošnem gledanju jaz mislim, sem prepričan, da kljub temu, da zakon ni idealen, da ga je možno še izboljšati, da pa je ena dobra podlaga za to, da v nadaljnjem postopku poiščemo še bolj ugodne možnosti in dejansko naredimo en korak pri razbremenitvi gospodarstva in poenostavitvi nekih postopkov, kar se tiče davčnih postopkov oziroma samega poslovanja. Ko govorimo o stopnji, o davčni osnovi na podlagi tega davka, pa je tudi mislim po moje primerno, da se ozremo malo tudi po drugih državah v Evropi, saj mi bi si želeli, ne vem, čim nižjo stopnjo davka, se strinjamo, že prej pri prejšnji razpravi sem povedal, da verjetno bi bili vsi srečni, če bi bila stopnja davka nič, ampak to enostavno ne gre. Mi živimo v nekem okolju, v neki situaciji in mi moramo na eni strani s prihodki skrbeti za to, da bomo pokrivali proračunske odhodke. Če primerjamo stopnjo davka in davčno osnovno z drugimi državami v Evropi, vidimo, da s tem davkom nikakor ne odstopamo, je pa to postopno zniževanje jasen signal, kaže jasen trend, da ta vlada dejansko misli na dolgi rok razbremeniti gospodarstvo in ustvariti neko bolj prijazno okolje. Zato ta predlog zakona kot neko podlago, neko osnovo za nadaljnjo obravnava tudi podpiram.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič. Prosim.
Hvala, še enkrat, za besedo. Jaz bi se navezal na razpravo, ki jo je imel že moj poslanski kolega Jože Horvat glede regijskih olajšav. Mislim, da so nekateri prej tudi tukaj razpravljali glede ukinitve davka na izplačane plače, ki se postopoma tudi ukinja. Moram povedati, da davek na izplačane plače bo veliko pozitivnega prinesel v tako imenovane razvite regije, to je najbrž nam vsem jasno tukaj. Na nerazvitih območjih Republike Slovenije zraven tega, hvala bogu, da še je kje kaj od tako imenovanih delovnointenzivnih panog oziroma od proizvodnje, vemo, bruto osebni dohodek kolikšen je, do 165, mislim, da nekaj takega, pravzaprav davka na izplačane plače sploh ni, potem pa nastopi ta dokaj progresivna lestvica. Mislim, da je v tem zakonu možnost v ta zakon vključiti ta del oziroma neko povabilo za potencialne investitorje tudi na ta območja. Kako pravzaprav najti nek substitut za stanje na teh nerazvitih območjih, predvsem na prvem mestu jih izkazuje neprimerna komunalna ali pa logistična infrastruktura. In to sem sam, glede na to, da prihajam iz regije, ne iz regije, veste, celjska regija je dokaj razvita, dokaj je napredovala glede stopnje nerazvitosti po lestvici v zadnjem obdobju, ampak v sami regiji so območja, tako kot tudi v drugih, mi jih imenujemo neka subregijska območja, ki pa zelo odstopajo v smislu stopnje nerazvitosti. In tukaj bi bilo morda prav, da bi se vnesle neke oblike davčnih olajšav za potencialne investitorje, pa bodisi sedaj morda na področje investicijskih vlaganj. Kot sem prej v predstavitvi stališča omenil, v poslanski skupini Nove Slovenije smo se, se in se bomo tudi v prihodnje zavzemali za enakomeren razvoj na celotnem območju Slovenije. Zato smo tudi podpirali nastanek majhnih občin ravno s tega območja, ker menimo, da to daje en nov zagon za ljudi, ki tam živijo. Vsekakor pa brez gospodarskega razvoja razvoja v pravem pomenu besede, ne bomo mogli doseči. In sam bom podprl kakršnokoli rešitev, ki bo dajala večje možnosti ali pa, bi rekel, ki bo privabljala tudi potencialne investitorje za ta območja v Sloveniji. Menim pa, da zakon takšen kot smo ga dobili danes na mizo oziroma o katerem teče razprava, je dobra osnova, prinaša dobre rešitve. Še enkrat poudarjam, kot sem že prej omenil, vsako rešitev, ki bo prispevala k enakomernem razvoju, bom z veseljem podprl.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Če dovolite, bi mogoče, preden grem konkretno k določenim rešitvam v zakonu, rekel dve, tri besede o davčni reformi kot celotnem sklopu, predvsem zato, ker ste nekateri to storili pri prejšnjem zakonu, sam se pa tam nisem oglašal. Zato bi rekel predvsem to, da sem z veliko pozornostjo, ne samo politično, mogoče tudi akademsko, če hočete, spremljal razprave o davčni reformi, ki so bile v kontekstu razprav o družbenih in gospodarskih reformah, potem ko je ta vlada nastopila mandat, ko je pač obljubila, da bo z vsemi temi ukrepi, programom gospodarskih reform, katerega zelo pomemben del je davčna reforma, povečala konkurenčnost, blaginjo in tako naprej. Spremljal sem tudi delovanje in neslaven razpad strateškega sveta, odstop ministra, odstop nekaterih vidnih ideologov reform in konceptualistov. In dejansko, čeprav seveda nimam pravega dokaza, sem takrat bil pripravljen stavit, da se bo zadeva končala tako, kot se je - namreč, v čisto običajnem gradualizmu ali kot bi sociologi rekli, inkrementalističnem spreminjanju sistema državnega internacionizma na tem področju in tako naprej. In če smo odkriti, drugega tudi ni bilo pričakovati. In več kot to, če bi dobili kaj drugega, bi bilo mogoče še bolj strašno in še bolj nevarno, kot je sedaj. Zgodba prišla tja, kjer smo jo vsi nekako čakali. Sicer je značilno to, da ta program gospodarskih reform in ukrepov, ki sem ga temeljito preštudiral, v kar spada tudi davčna zakonodaja, kot sem omenil, je pomemben ali pa značilen po tem, da je med temi 67 ukrepi, če se ne motim, velika večina teh ukrepov popolnoma običajnih ukrepov, ki jih sicer delajo vse vlade na svetu, in zato te vlade so, da jih dnevno delajo, da jih opravljajo in da funkcionirajo. Tako da je pravzaprav značilno za večino teh ukrepov pač preprosto to, da predstavljajo navadno dejavnost vlade, kakršnakoli že je, kjerkoli že je, in je sploh vprašljivo potem, zakaj to veliko govorjenje o reformah. Gre za preprosto vprašanje, zakaj ne more vlada delati običajno - priti z zakonom, povedati, zakaj ga spreminja, ga spremeniti in delati naprej. Zakaj rabi ta okvir, zakaj rabi to ideologijo reform, zakaj ne more delati brez vse te ideologije, brez vse te navlake, ki se nekako pelje vseskozi in ji tudi povzroča težave. In moram reči, da me po tej logiki, bi rekel, te ideologije reform v veliki meri spominja na vladavino v socializmu, kjer ni bilo mogoče pravzaprav ničesar spremeniti brez velike reforme. Spomnili se boste, da je bil socializem ena sama velika reforma. Preden se je ena reforma končala, se je začela že druga in reforme so druga drugo vlekle za rep, vedno nižje, vedno globlje in v vedno bolj brezizhoden položaj. Sam se spomnim kolegov na fakulteti, ki so poskušali doktorirati iz političnega sistema v tedanji Jugoslaviji in Sloveniji in so bili zelo frustrirani, ker preden so napisali dispozicijo, se je že spremenil sistem, da ne govorimo, ko so napisali dizertacijo, že sistem ni bil več isti in tako naprej. Vsa ta logika tega hlastanja po reformah nekako skriva bojazen pred tem, da je pravzaprav življenje sestavljeno iz številnih majhnih sprememb, ki jih je treba nekako usmerjati, in to po možnosti brez prevelikega nalaganja vse te ideologije gor, dol, sem in tja. In zakon o davku na dohodku je seveda podobna zgodba. Nič pretresljivo velikega. Če grem iz te velike politične zgodbe ven, ponovno, bi rekel, to je zgodba, o kateri bomo govorili, bomo skušali ljudem pojasniti, kaj pomenijo nehotene posledice: ko zmanjšaš nominalno stopnjo, da bi zmanjšal davčno obremenitev gospodarstva, dejansko z efektivno večjo davčno stopnjo povečaš davek. To je tipična lastnost tega zakona, o kateri so drugi govorili in je slaba, zato zakona v tem segmentu ne bom mogel podpreti. Druga zadeva, o kateri sem hotel res dodatno povedati, pa je to, da so po mojem donacije v raziskovalno dejavnost, kar bi lahko bila nova, bi rekel, reformna lastnost tega zakona, zapostavljene. Zakaj? Včasih se lahko vprašamo, zakaj nek multimilijonar ali milijarder v bogatih državah nameni kar nekaj milijonov, celo milijard v raziskovalne namene, donacije, ne nakup opreme, to, kar je sicer razumljivo in tako naprej. Zakaj to počne? Zato, ker se altruizem splača. In to dejstvo, da se altruizem splača, tukaj notri ni upoštevano. In prav tu, bomo mi predlagali amandma, s katerim bomo povečali možnosti za doniranje v raziskovalno sfero pod pogojem, da gre za programske skupine ali skupine, ki izpolnjujejo kriterije programskih skupin po zakonu o znanstveno-tehnološki dejavnosti in ki potrebujejo ta denar za zelo specifične zadeve. Zakaj? Minister za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo je zadnjič na Inštitutu Jožef Štefan zabrusil raziskovalcem, naj za božjo voljo mu ne pišejo samo tekstov in objavljajo v revijah, temveč naj mu tudi dajo ideje in razvijajo ideje. In tu je problem dobršnega dela slovenske tehniške in naravoslovne znanosti, da so naši znanstveniki izjemno sposobni pri proizvajanju novih spoznanj na diskurzivni ravni, da pa nimajo možnost in sredstev za preverbo. Ta preverba pa je v sodobni znanosti zelo draga. In te preverbe včasih tudi ne morejo in ne smejo financirati javna sredstva preprosto zato ne, ker so javna sredstva predložena tudi evalvacijam in te evalvacije so v veliki meri včasih tudi špijonstvo. In zato je potrebno poriniti privatni denar v to sfero in ga tudi kontrolirati glede na to, kdo ga dobi. In takšen amandma bomo pripravili in upamo, da ga boste tudi sprejeli. Javnofinančno ne pomeni dosti, pomeni pa izjemno veliko za slovensko raziskovalno sfero. S tem bi tudi končal. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod minister. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz sem zelo hvaležen gospodu poslancu, da je odprl to vprašanje. Menim predvsem, kar se tiče raziskave in razvoja, ker to je pereče vprašanje naše družbe, kot ste mogoče že opazili, to je edina olajšava, za katero se je ministrstvo za finance zavzelo in tudi vladi predlagalo in vlada je končno tudi to odobrila. To je edina, ki dejansko tudi obstaja. In ne glede na to, da ne morem drugače kot ponavljati to, kar stroka po celem svetu govori, da olajšave same po sebi so dejansko v svoji naravi nepravične in neučinkovite, ker ustvarjajo razlike v efektivnih stopnjah znotraj in med sektorji in znotraj sektorjev, torej imajo negativne posledice kar se tiče alokacije resursov. Olajšave znižujejo sedanje in tudi bodoče prihodke, ker če obstajajo določeni cilji, kar se tiče pričakovanih prihodkov, je potrebno povišati davke na kakšne druge aktivnosti. To je tragedija teh olajšav. Po drugi strani so olajšave tudi, čeprav so, vsi vemo, da davki so pomembni pri odločitvah o investicijah, dejansko pa to je mnenje stroke po celem svetu, bi rekel, to je neka priznana kategorija, da je ekonomska stabilnost, dobra infrastruktura, dostop do naravnih resursov, dobra in usposobljena delovna sila, poštena pravila igre, države so veliko bolj pomembna kot pa obdavčitev sama, kar se tiče odločitev za investiranje. To je znano v strokovnih krogih. A vendar se zavzemamo za to in se zavzemamo na en zelo poseben način. Dejstvo je in v naši družbi imamo ta velik problem, imamo po eni strani zelo uspešne in pametne ljudi v sferi raziskav v akademskem svetu, na univerzah in inštitutih, dejansko ni pa nikakršne povezave z našim gospodarstvom. Kaj se tukaj dogaja? Težko je to vedeti. Lahko bi povečali sredstva v proračunu, da bo ministrstvo za visoko šolstvo, znanost in tehnologijo imelo več denarja in da bo lahko še naprej financiralo, ampak ravno to ima to značilnost, ki ste jo vi označili v vaši predstavitvi, da potem pa to se dogaja na nek odprt način, ki praktično dejansko pomaga tudi nelojalni konkurenci, ker vse pride na dan in mora to ostati prikrito. Zato smo se mi zavzeli, da takšna olajšava naj bi obstala. Zdaj smo jo že uvedli. Moram vam priznati, da učinki v teh prvih mesecih tega leta niso zelo močni, jaz sem v nekem smislu razočaran, sem pričakoval, da bo več, ker končno je le neka denarna pomoč, ampak je pa brez neposredne vpeljave, da bi državna uprava o tem odločala. Noben birokrat ne odloča, kdo naj sklene pogodbo s kom. Naj jo pač sklenejo podjetniki s tisto ustanovo ali pa bodisi profesor-raziskovalec, ki mu zaupajo, ker končno so tudi njihova sredstva. Država bo pač nekaj priznala tega, bo odpustila en del davka, da se bo to skušalo pomagati pa uresničiti, ampak dejansko je pa opcija, ki jo ima država, mi vemo, da če hočemo lizbonsko strategijo uveljaviti, moramo več sredstev temu nameniti. Kako pa to naredimo? Ali naredimo preko proračuna ali pa se zavestno odpovemo delu teh sredstev, ki naj bi bili, prišli v proračun, da bi pomagali, da bo do tega prišlo? Mislim, da ta značilnost te olajšave ravno je odgovor na to, kar ste vi odprli, da preko proračuna je izredno nevarno in zasebni sektor ni ravno zelo naklonjen temu, ker med drugim mora potem razno raznim komisijam in še tudi konkurenci razlagati, kakšno idejo imajo. S tem, s takšnim načinom, kot je to zastavljeno in tako kot je podzakonski akt bil napisan med ministrstvom za finance in ministrstvom za visokošolstvo, se pa ravno spoštuje ta del. Ne vem, če bo ta olajšava dejansko imela takšen pričakovan učinek, sicer pa, bi pa rad vedel, če ima kdo neko boljšo idejo, prav gotovo bomo to, kar vi napovedujete, tudi preučili, in to z veseljem preučili. Morda je to nek dodatek ali pa bolj pozitiven pristop. Za enkrat je pa obrazložitev tega, je pa tako, kot sem vam povedal. Sicer ne verjamemo v olajšave, a vendar je pa takšen razkorak med tem, se pravi, s čimer naša država razpolaga na področju znanosti in kaj pa dejansko potrebuje naše gospodarstvo, da moramo nekaj ukreniti, da bi to povezali, in sicer na takšen način, da bo v skladu ne z neko planirano ekonomijo, kot je včasih bila, ampak bolj odprtost tržnega gospodarstva, naj podjetniki sami odločajo, sami izberejo, brez intervencije, ne ministra za finance, najmanj pa ministra za visoko šolstvo in znanost. Hvala. In s tem se on globoko strinja. Minister za znanost namreč.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci, gospod minister! S tem zakonom o davku od dohodka pravnih oseb pravzaprav danes popoldne razpravljamo o tem drugem delu tako imenovane davčne prevare. Namerno bom o tem govoril, ker je ta zakon tisti, s katerim pokrivate izpad 77 milijard dohodnine glede na sprejeti proračun za leto 2007. Seveda gospod minister se smeje. Smeje se pa predvsem zato, ker ima veliko srečo, ker Slovenija dosega visoko gospodarsko rast zaradi preteklih rezultatov in tudi zaradi preteklih olajšav v opremo. Gospod minister, če boste pogledali bilance slovenskih podjetij, slovenskih podjetij, ki so na borzi, Telekoma, če hočete, je njegova ključna vrednost bila ustvarjena zaradi olajšav v opremo. Eno od velikih vprašanj, ki bo v naslednjih letih, bo vprašanje, kaj bo, ko se bo ukinila olajšava za opreme. Vendar problem te vlade, in zato se toliko minister lažje smeje, je, da kot drugih ministrov v tej vladi ni. Minister za delo, je dovolil, da se ukine olajšava za prve zaposlitve. Dovolil je, da se ukine olajšava za težko zaposljive. Minister za znanost je pa dovolil, seveda je ukinjena olajšava za prve zaposlitve v tem zakonu, je pa dovolil, da se ukine olajšava za 30% pokrivanje plač doktorjev znanosti. Vse to so olajšave, ki se s tem zakonom ukinjajo. Ker smo hkrati, gospodje, dvignili oziroma spremenili amortizacijske stopnje, tako da smo seveda razširili davčno osnovo, je temeljna davčna prevara reforme, ki jo imamo pred seboj v tem, da se veliko davčno darilo mali skupini, mali skupini davčnih zavezancev financira z veliko večjo obdavčitvijo gospodarstva. Poglejmo si številke, 124 milijard, zadnje leto tako imenovanega obdobja prejšnje vlade. Leto 2007 - 246 milijard izplena iz davka od dohodka pravnih oseb. Skoraj 100% povečanje, leta 2008 - 230 milijard, nekoliko zmanjšanje zaradi spremenjene stopnje. Če bi katerikoli minister imel to srečo, kot jo imate vi, potem bi ta dodatni enkratni izplen iz večih učinkov, bom še o njih spregovoril, uporabil za to, da bi razbremenil tisto, kar najbolj obremenjuje gospodarstvo, to so pa stroški davka na izplačane plače. Gospodje na davčni upravi bodo verjetno še nekaj let ugotavljali, kako se je v letu 2006, 2007 in 2008 davčna osnova povečevala tudi za to. Ker v teh letih prihaja v davčno osnovo, po 15-ih letih varčevanja skozi revaloriziranje kapitala ali skozi oblikovanje splošnih in drugih rezervacijah v bankah, 15-letna rezerva, ki smo jo oblikovali v Sloveniji vse od leta 1991, sedaj pa zaradi uveljavitve mednarodnih računovodskih standardov to postane del davčnih izkazov, računovodskih izkazov in potem davčnih izkazov. Res je, da gre to v treh letih notri, vendar, gospod minister, če se boste podrobno posvetovali z mednarodnim denarnim skladom, vam bodo povedali, da so to enkratni učinki, da so to "windfull gains" in da bi to morali izločiti iz davčne osnove. Mimogrede, v sosednji Madžarski imajo resen problem s prihodkovno stranjo tudi zaradi tega, ker ni več teh enkratnih učinkov, ki so jih imeli v času, ko so privatizirali družinsko srebrnino. Edina razlika med nami in njimi je v tem, da pri nas smo to srebrnino varčevali 15 let, sedaj pa v letu 2006, 2007 in 2008 v bankah, v podjetjih to prihaja skozi mednarodne računovodske standarde v davčno osnovo. Hkrati ste seveda spremenili amortizacijske stopnje in povečujete v letu 2008 še osnovo. To so dejstva, to govorijo številke. Jaz razumem, da se je ministru zasmejalo, ko je ugotovil, da ima tako velik izpad, in to je ugotovil v polovici leta, vemo, zaradi katerih razlogov, zaradi poračuna za leto 2005 in zaradi višje akontacije davka od dohodkov pravnih oseb v letošnjem letu, da bo imel v letošnjem letu namesto 164 milijard, bo imel kar 228 milijard realizacije. In teh 60 milijard, prenešeno v naslednje leto, se je pač porabilo za to, kar ste se odločili pri zakonu o dohodnini, se pravi za veliko davčno razdelitev oziroma razbremenitev nekaterih posameznikov. Davek od dohodka pravnih oseb je preprosto pač drugi del, zrcalna slika tega celotnega paketa, zato seveda, ko pogledam ta zakon podrobneje, me nič več ne preseneča, da seveda med cilji zakona sploh ni več zapisana davčna razbremenitev, cilji predloga zakona so zagotovitev obdavčitve, [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]ekonomske dvojne obdavčitve, davčne ovire, pomanjkljivosti itd. V preteklih letih, v preteklih mesecih smo pa celo dobivali domov velike publikacije, ker je davčna razbremenitev glavni cilj davčnih reform, vendar se gospodarstvo zaradi dohodnine, zaradi davka od dohodka pravnih oseb ne bo razbremenilo, ampak se bo dodatno obdavčilo. Veliko lažja bi bila ta razprava, če bi danes imeli - in jaz pričakujem, da boste do drugega branja to pripravili - konkretne bilance za nekaj slovenskih podjetij. Za na primer velikega izvoznika, farmacevtsko industrijo, za trgovinska podjetja. Zelo zanimivo bi bilo videti domače trgovinsko podjetje in tuje trgovinsko podjetje, kjer ni vseeno, od kje dobiva kapital. Dobro bi bilo dobiti davčne bilance za na primer eno veliko domačo banko in eno veliko tujo banko in potem seveda za nekaj predelovalnih podjetij, velikih ali manjših, zelo zanimivo bi bilo pogledati, kaj se dogaja na primer v bilanci Akrapoviča, Pipistrela, [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]ali pa na primer, kaj se dogaja pri recimo finančnih holdingih, kot so Istrabenz ali Sava Group in podobno. Še na tej podlagi bi seveda bilo smiselno razpravljati o tem, ali je ukinjanje olajšav za opremo, ukinjanje olajšav za prve zaposlitve, ukinjanje olajšav za težko zaposljive res prava pot. Ali je seveda to, kar se je prej diskutiralo, prava pot samo oblikovanje olajšav za raziskave in razvoj, kjer je zanimivo, najbolj zanimivo od vsega tega v tem zakonu, da bo podzakonski akt na to temo pisal kar minister za finance sam. Minister za znanost in tehnologijo si v vladi Republike Slovenije ni izboril niti tega, da bi podzakonski akt, ki bo podrobneje opredelil olajšave v raziskave in razvoj, pisal skupaj z ministrom za finance. Zato seveda, jaz obžalujem, ampak očitno je cela zgodba absolutne vladavine gospoda Janše pač na nek način obdarjena s tem, da imamo zelo, pod narekovaji, močnega ministra za finance, ki preprosto ne pozna drugih ministrov, ki ne pozna ministrov, ki morajo zasledovati cilj polne zaposljivosti, ali ministrov, ki naj bi skrbeli za večji obseg raziskav in razvoja. No, da ne bo zgledalo, da je samo opozicija tista, ki je osamljena v komentarjih tega, vam bom za konec prebral mnenje kar Obrtne zbornice Slovenije. Obrtna zbornica Slovenije v dopisu, ki nam ga je poslala 26. septembra, pravi, da sicer so tvorno sodelovali tako v okviru skupine za davčni sistem, ki je bila ustanovljena kot delovna skupina pri pripravi socialnega sporazuma, kot so upoštevali veliko pripomb glede na to, kar so jim rekli na dnevu slovenskih obrtnikov. Vendar, pod prvič, je upravni odbor Obrtne zbornice sklenil: "Na podlagi vsebine predlaganih davčnih zakonov upravni odbor Obrtne zbornice Slovenije meni, da tako oblikovani predlogi ne bodo prinesli potrebnih korenitih gospodarskih in socialnih reform. Zaradi tega upravni odbor obrtne zbornice Slovenije poziva vlado Republike Slovenije, da pred sprejemanjem davčne zakonodaje v državnem zboru Republike Slovenije še enkrat temeljito prouči možnost vključitve potrebnih vsebin v navedene davčne zakone, ki izhajajo iz potrjenega... "bla bla" okvira" in tako naprej "reform za povečevanje blaginje." Gospod minister, predstavniki vlade, tisti, ki nas poslušate, imamo paket davčnih zakonov. Če bi ta paket davčnih zakonov v osnovi pri davku od dohodka pravnih oseb predlagal ohranjanje nekaterih olajšav in zmanjšanje stopnje na bodisi 18 ali 20 in če bi omogočil to, da bi pri dohodnini, namesto da razdeljuje mali skupini nekaj deset milijard, to namenil za zmanjšanje davka na izplačane plače, lahko bil okvir, s katerim bi se povečala gospodarska rast. Temu žal ne bo tako. V letu 2006, v letu 2007, v letu 2008 bo slovensko gospodarstvo zgodovinsko najbolj obdavčeno do sedaj. Ne bo imelo možnosti olajšav za investicije v opremo, ne bo imelo možnosti za to, kar je bil temelj gospodarske rasti. In če mislite, da bo to pozitivno vplivalo na gospodarsko rast, mislim, da se motite. Mislim, da bo zaradi tega Slovenija v težjem položaju, in zgodilo se nam bo to, kar je običajno pričakovati ob koncu mandata vlad, ki predvsem na eni strani razdeljujejo, potem pa to pokrivajo bodisi z višanjem DDV, večjim obdavčevanjem gospodarstva ali na koncu z zadolževanjem. Res je, gospod minister, lahko se smejete, nimate zelo veliko nasprotnikov v vladi, vendar vam v državnem zboru moramo oporekati, ker ste s predlogi davčne zakonodaje, predvsem z zakonom o davku od dohodka pravnih oseb, izpustili priložnost, da bi resnično razbremenili slovensko gospodarstvo. In to ste naredili samo zato, ker ste pri davku o dohodnini, ker ste pri dohodnini brezglavo zapravili nekaj deset milijard, ker ste šli, pod narekovaji, povečevati neto plače tistim, ki to najmanj potrebujejo. Ne bom podprl tega zakona, ker ta zakon ne razbremenjuje slovenskega gospodarstva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Izvolite, mag. Šircelj.
Hvala lepa, spoštovani predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Ker se razprava o investicijskih olajšavah nadaljuje in da je v tem trenutku potreben odgovor, zakaj so v zakonu predlagane takšne rešitve, kot so predlagane, sem prosil za besedo že sedaj. Naprej bi seveda rad poudaril nekatere zadeve glede prehoda na nov zakon o davku od dohodkov pravnih oseb in glede na obstoječ zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Namreč, v tej povezavi so seveda tudi finančni prihodki. In glede teh prehodov so tudi ti finančni prihodki, ki so bili dejansko omenjeni. Res je, z reformami v letu 2004 in z zakonom o davku od dohodkov, ki je prvi začel veljati v letu 2005, so se finančni prihodki iz naslova tega davka bistveno povečali. Vendar niso se bistveno povečali le zaradi uvedbe računovodskih standardov, vendar zaradi specifičnih rešitev v zakonu, ki so vplivali na to, da se je celotna revalorizacija obdavčila v letu 2006 in še v letu 2006? Hočem tukaj povedati, da razlog niso bili mednarodni računovodski standardi in ta prehod, ampak specifične določbe v tej zakonodaji. Gospodarstvo je danes obdavčeno z 224 milijardami na podlagi zakona iz leta 2004 oziroma iz leta 2005. Zaradi tega tudi poskušamo na marsikaterem področju to spremeniti. Drugo je seveda tudi, kdaj so se upoštevale izgube in kdaj so se upoštevali dobički. Namreč, tudi tukaj pride do nesorazmerja in tudi zaradi tega prihaja do velikih finančnih prihodkov in do takšnih rezultatov, kakršnega danes imamo. Dejansko je ta zakon, po katerem je gospodarstvo danes obdavčeno, v prehodnih določbah določal [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim? [[....]]v prehodnih določbah določa, da se investicijska olajšava ukine z letom 2007, kar pomeni, da je že v tem zakonu, veljavnem zakonu napisana ta določba, da investicijske olajšave niso tiste, ki bi dejansko prispevale k večjemu razvoju in tako naprej in tako naprej. V zvezi s tem bi rad poudaril tudi razloge, zakaj se je vlada odločila, da ukine investicijske olajšave, oziroma zakaj da v predlog, da ni več investicijske olajšave, ampak da dejansko obstaja še olajšava za raziskave in razvoj. To je naredila na podlagi dveh strokovnih analiz, in sicer prva študija je študija ekonomskega inštituta pravne fakultete iz leta 2003, in sicer citiram, kaj pravi ta študija: "Investicijska olajšava opazno zmanjšuje davčno osnovo in istočasno ne povečuje dodatno investiranje. Sedanja specifikacija davčnih spodbud v davku na dobiček zmanjšuje tudi nevtralnost davčne strukture. Ker poleg majhne učinkovitosti analiziranih davčnih spodbud in opaznih stranskih škod davčne spodbude povečuje tudi kompliciranost specifikacije davka na dobiček in zato težavnost učinkovitega administriranja davka ter nadzora evazije, je enostaven sistem brez davčnih spodbud sedanjo nizko stopnjo obdavčitve pravilna rešitev." To se pravi, na podlagi strokovnih mnenj, na podlagi stroke se je vlada odločila, da bo na tem področju zamenjala to investicijsko olajšavo z drugimi rešitvami. Ravno tako pravi analiza mednarodnega monetarnega sklada. In skratka, da gre tudi za neučinkovit učinek in da enostavno se s tem zmanjšuje enostavnost in gotovost v davčni sistem. Tako, da to so glavni razlogi, zakaj so predlagane rešitve v kateri ni investicijske olajšave. Te investicijske olajšave niso opredeljene na pamet, niso narejene za to, kar nekomu ne bi bile všeč, ampak zaradi tega, ker se je ugotovilo, da se z enostavnim sistemom - enostavni sistem pa pomeni čim manj olajšav - dejansko lahko zagotovi konkurenčnost gospodarstva, konkurenčnost davčnega sistema, v katerem deluje gospodarstvo. In nenazadnje, celotna smer razvoja davčnih sistemov gre v smer zniževanja davčne stopnje. Temu smo lahko priča v Evropski uniji, temu smo lahko priča tudi v drugih državah, tako da s tega zornega kota je seveda treba povedati, da se sedanja investicijska olajšava nadomešča z drugimi ukrepi: pa s tem, da se prizna drugače slabitev sredstev, da je možno odpisati določene prihodke, ki izhajajo iz terjatev, da se ukinja dvojna obdavčitev bonitet in drugih odhodkov ter da se dejansko ustvarja 50% rezervacij. V bistvu je to odgovor oziroma razlogi, zakaj se je to storilo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Replike nimate, gospod magister. Ne bi presodil, da je tukaj upravičena replika. Gospod Testen, imate besedo.
Hvala za besedo. Jaz sem prepričan, da bo ta debata sigurno prispevala k temu, da se bo zakon v drugem branju še izboljšal. Bi pa imel eno pripombo na to, ker izjavljeno je bilo, da bo naše gospodarstvo v letu 2007 in 2008 najbolj obremenjeno. Jaz se s tem ne morem strinjati. Ne morem se strinjati pa zaradi tega, ker vse akcije, ki jih izvajamo na področju vseh davčnih zakonov, so nižanje davkov. Nižanje davkov, nižanje tistih davkov, ki so bili sprejeti leta 2004. Se pravi, ne more iz tega naslova biti to najbolj obdavčeno obdobje, ampak neko najbolj obdavčeno, obdobje se mi zdi, da preživljamo. Druga stvar, ko govorimo o olajšavah za gospodarstvo. Ko govorimo o olajšavah za gospodarstvo, je treba sigurno v prvi vrsti omeniti davek na izplačane plače, davek na izplačane plače je bil uveden davnega leta 1996, v prejšnji vladi ni bilo volje, da bi se ta davek kakorkoli spreminjal, spreminjati ga je začela sedanja vlada in bo v naslednjih treh letih ta davek tudi ukinjen, tako da učinki tega davka v prihodnjem letu bodo približno 25 milijard. Pozabljamo, da je tudi učinek davka znižanje splošne olajšave iz 25% na 23%, da za leto 2007, ki bo sicer svoj učinek dalo šele v naslednjem letu 2008, tudi predstavlja olajšavo vsaj 20 milijard. Če izračunamo učinek iz 246 milijard, ki so predvidene za leto 2007, in odštejemo 2%, je to približno 20 milijard, s tem da se bodo ti učinki postopoma v naslednjih letih večali še za dodatne 3%, tudi to ni zanemarljiva olajšava. Kar pa se tiče ostalih olajšav na raziskave in razvoj, mi jih podpiramo, podpiramo pa tudi olajšavo za raziskave in razvoj v res najmanj razvita območja v Sloveniji, čeprav analiza, ki jo predstavlja ministrstvo za finance, kaže na to, da te olajšave niso upravičene. Mi menimo, da je tudi to eden od načinov, da bi se ta območja nekoliko hitreje razvijala, pa mislim, da je dobro, če bi vlada in ministrstvo o tem še premislili in videli, kakšen bi bil učinek te olajšave. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod dr. Matej Lahovnik, imate še čas.
Hvala. Spoštovane poslanke, poslanci! To, kar je povedal gospod državni sekretar, je res zelo slabo argumentirano. Enostavno ta vlada odpravlja investicijske olajšave, to je prvo dejstvo. Drugo dejstvo, znižuje amortizacijske stopnje. Tretje dejstvo, pri davku na promet nepremičnin dodatno obdavčuje lizing. In četrto dejstvo, odpravlja nekatere olajšave za podjetja pri zaposlovanju. Dodatno obremenjujete podjetja in s tem dvigujete efektivno davčno stopnjo. Tista Boletova študija, ali veste, da tisto študijo so pa v recenziji izjemno kritično ocenili člani strateškega sveta Janševe vlade, ki se že leto in pol ni sestal, sicer tako da ima celo vrsto pomanjkljivosti, predvsem je pa izjemno statična. In dejstvo je, če bi bilo to res, bi po vaši logiki lahko enostavno ukinili investicijske olajšave in se ne bi nič spremenilo, seveda bi se. Ta davčna politika ni razvojno naravnana in v ničemer ne prispeva h konkurenčni sposobnosti slovenskega gospodarstva. Hvala.
Hvala lepa. Želi besedo še predstavnik vlade? Prosim.
Še nekaj pojasnil v zvezi z amortizacijo oziroma amortizacijskimi stopnjami. V zvezi z amortizacijskimi stopnjami bi rad povedal naslednje, in sicer se amortizacijske stopnje znižujejo pri opremi, to je na eni strani, na drugi strani se povečujejo za raziskovalno opremo. To gre v smeri prilagajanja amortizacije dejanski življenjski dobi, ki izhaja iz računovodskih pravil. Tu bi rad povedal tudi to, da je zakon, kot je bilo že poudarjeno, predvsem naravnan v to smer, da je davčna osnova čim bolj enaka poslovnemu dobičku, kar z drugimi besedami pomeni, da naj bi šlo tu za čim bolj enakovredni kategoriji. S tega zornega kota je tudi prišlo do tega, da so se spremenile nekatere amortizacijske stopnje. Omenjene so bile še regionalne olajšave. Rad bi poudaril, da že v sedanjem zakonu imamo opredeljene tako imenovane regionalne olajšave, gre za olajšave v raziskave in razvoj. So še dodatno spodbujene za določena manj razvita območja v Sloveniji, vendar je za to potrebno soglasje evropske komisije, predvsem zaradi tega, ker gre v tej smeri lahko tudi za pomoč. Opozoril pa bi na zakon o ekonomskih conah, kjer pa dejansko že sedanji sistem daje možnost, da se podjetja ustanovijo v ekonomskih conah in da dejansko tam delujejo, obdavčena so s stopnjo 10%, kar z drugimi besedami pomeni, možnost obstaja. Te ekonomske cone pa so dejansko organizirane v Mariboru in Kopru. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Tako je seznam razpravljavcev izčrpan. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati? Prosim, da tisti, ki se namerava prijaviti k razpravi, po ustaljenem postopku pritisne katerokoli tipko, ko bom rekel, da prijava teče. Predstavnike vlade prosim, da to naredijo z dvigom rok. Prosim, prijava. Prijavilo se je še šest razpravljavcev in tudi predstavnik vlade. Vsak od razpravljavcev ima na voljo 5 minut. Gospod dr. Pavel Gantar, izvolite. [[Ugovarjanje v dvorani.]] Prosim! Gospod dr. Pavel Gantar, imate besedo.
Hvala lepa. Saj bom kratek, ne bom predolg. Najprej nekaj komentarjev k problemom olajšav. Na čisto teoretični ravni je jasno, da manj kot je olajšav, bolj je nevtralen davčni sistem in tako naprej. Ampak je treba upoštevati tudi specifično naravo olajšav v določenih primerih. In prav zakon o davku od dohodka pravnih oseb je taka zadeva. Ta zakon z olajšavami pove naslednje, tako jaz razumem: "Gospodje, pobrali vam bomo 20% tega dohodka, razen če ga vi ne vložite v neke stvari, ki bodo pozneje prinesle za vse nas večji dohodek, večjo produktivnost, več delovnih mest in tako naprej, in to je skrajno dobro in pametno." In tako delajo seveda vse razvite dežele, zato tam te olajšave niso limitirane. In to je enostavno sporočilo tega zakona. In tu nič ne pomaga sklicevanje na nevtralnost in tako naprej. Druga zadeva, ki je ne razumem, je amortizacija. Tehnološki razvoj pomeni eno samo zadevo. Da se oprema v podjetjih menja v čedalje krajših intervalih. Če kaj razumem, bi torej amortizacija morala biti prej višja kot nižja, kajti podjetja morajo prej menjati opremo ali pa sklope opreme, da bi lahko sledile razvoju. Torej, je zopet nesmiselno, da je amortizacija nižja. Sicer pa moram reči, da je minister Bajuk dobro doumel poanto, ki sem jo hotel izraziti s svojim predlogom. Mi bomo amandma pripravili in upam, da se bomo o njem tudi dobro dogovorili. Hvala.
Hvala lepa. Prosim.
Predsedujoči, jaz bi lepo prosil, če vaše strokovne službe v skladu s prvim odstavkom 71. člena razporedijo čas na tisto, kar pravi 71. člen. 71. člen pravi, če za razpravo določen čas še ni potekel, ko je vrstni red izčrpan, predsedujoči vpraša, če kdo želi razpravljati. Razprave tistih, ki se prijavijo na ta poziv, lahko predsedujoči omeji na določen čas v okviru še razpoložljivega časa, določenega za razpravo. Sedem nas je prijavljenih, 80 minut je voljo, nekaj čez 11 minut. Hvala lepa.
Proceduralno.
Gospod predsednik. Tako kot je kolega pred menoj rekel in prebral določbo, res je, "lahko razdeli" in predsednik je razdelil. In verjetno po zaključku razprave [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]lahko, se pravi ne bi tudi ne razdelil, če je lahko, ne piše, da mora. In naprej, po novih pravilih, ko se prijavljamo na podlagi elektronskega portala, je pa verjetno po zaključku teh, ki ste se prijavili šest ali devet, verjetno bo ponovno vprašal, ker bo še preostal čas, kdo se prijavlja ali ne.
Hvala lepa. Dosedanja praksa, veste, se spomnite, da smo imeli v takih primerih največ 5 minut. Tega smo se tudi držali. Ker pa s temi proceduralnimi vprašanji ne bomo prišli nikamor naprej, sem se odločil, da razdelim ta čas na 11,42; in prosim po vrsti. Gospod Feri Horvat imate besedo, 11,42 minut. Malo počakajte, da spremenimo čas. Gospod Feri Horvat imate besedo. Izvolite.
Hvala za besedo. Potrudil se bom, da tega časa ne bom izkoristil, zato v telegrafskem stilu samo nekaj pogledov oziroma stališč. Moram reči, da me žal spoštovani državni sekretar Šircelj ni prepričal z navedbo razlogov, zakaj vlada zavrača oziroma ukinja dosedanje olajšave za nekatere določbe. Kot argument za tako trditev oziroma nestrinjanje navajam predvsem naslednje. Če pogledamo utemeljitev zakona, vidimo, da je med temeljnimi razlogi za sprejem zakona na prvem mestu navedeno zasledovanje razvojnih ciljev Slovenije, se pravi uresničevanje strateških dokumentov strategije razvoja lizbonske strategije itd. Ponujeno besedilo kljub tudi dobrim sestavinam, ki jih ima ta zakon, ne zagotavlja uresničevanje tega, enega od primarnih ciljev oziroma razlogov za sprejem zakona. To smo v razpravi ugotovili in veseli me, da je tudi veliko poslancev iz koalicije izrazilo tako mnenje, ko so se zavzeli za nekatere predloge za olajšave. Drugo. Že 14 let sem v tem parlamentu in sem imel priliko sodelovati s štirimi, najmanj, finančnimi ministri in to zelo korektno in dobro sodelovati, vključno s sedanjim in vedno je bila med drugim diskusija. Takrat, ko smo govorili o davkih in se zavzemali, za določene olajšave oziroma spodbude, se nas je usmerjalo na proračun. Ko smo govorili o proračunu, pa obratno. In se bojim, da se bo zgodba tudi sedaj ponovila, kar je dokaj logično oziroma sumljivo. To vidimo že tudi iz predloga proračuna, na primer raziskave in razvoj. Zelo podpiram to in tukaj, gospod minister, ni treba imeti slabe vesti, da ste sprejeli, čeprav niste popolnoma prepričani, kot ste rekli, da te olajšave, da so koristne ali pa dovolj učinkovite, da ste se odločali za tako olajšavo, kajti to, kar je v proračunu predvideno na postavki raziskave in razvoj, je še vedno premajhno povečanje, da bi lahko prišli na raven Evropske unije, da ne govorimo o skandinavskih in drugih državah, ki dajejo veliko več denarja v te namene. In prepričan sem, če se bo podjetjem dalo olajšavo nad tem področjem, da bodo pozitivno vplivale tudi na povezovanje podjetij z raziskovalno, znanstveno sfero, ki je danes nezadovoljiva. Drugo. Oprema in prve zaposlitve so vredne pozornosti, kajti dejstvo je, če pogledamo projekcijo investicijskih naložb v prihodnjih letih, ta ni ravno kako rožnata; vemo pa, kakšen pomen imajo naložbe, posebno še v opremo za konkurenčnost in gospodarsko rast. In dodatno k temu še, zelo se strinjam s kolegom Horvatom, soimenjakom - oba prihajava iz najmanj razvite pomurske regije, podobno kot tukaj prisoten generalni direktor davčne uprave - iz preteklosti, so ciljno usmerjene olajšave in dobro izvajane in tudi kontrolirane oddajale rezultate v okviru politike skladnejšega regionalnega razvoja, to, kar imamo sedaj. Ti ukrepi enostavno niso dali dovolj dobrih rezultatov. In pa še nekaj, gospod minister najbolje ve, da se nam zožuje repertoar možnih ukrepov spodbujanja razvoja gospodarstva, rasti, konkurenčnosti in podobnega. Enostavno, s članstvom v Uniji. Vse manj bo možno dajati subvencije, državne pomoči in razne druge ukrepe, in da si popolnoma zavežemo roke in opustimo še tisti instrumentarij, ki je možen glede na probleme, ki jih imamo, mislim, da je bilo zelo narobe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl. Ob tem bi povedal sedaj še to. Imel sem prav, ko sem rekel, da ne več kot 5 minut. To je bil dogovor na kolegiju vseh poslanskih skupin. Tak je bil dogovor in tako smo se do sedaj tudi držali in ker je bil tak dogovor, prosim vas, naj vas vodja poslanske skupine o tem obvesti, če tega ne veste. Zato bomo od sedaj naprej napisali 5 minut in vsak ima največ 5 minut še razprave. Izvolite, gospod Cvikl, imate besedo. Prosim.
Gospod predsedujoči, kar ste sedaj izvedeli, je nekaj, kar je za ta parlament ponižujoče in za vsak demokratičen parlament. Ne obstaja parlament na svetu, v katerem bi se kdorkoli, predsednik, kolegij, vodje klubov itd. dogovorili, da bodo sveto knjigo, ustavo parlamenta tolmačili po svoje. Lahko se vi dogovorite karkoli hočete, ampak mi kot poslanci imamo pravico delati po poslovniku in samo poslovnik velja v tem posvečenem prostoru in nič drugega. Lepo prosim, da se ne smešiti s takimi navodili, s tako diktaturo, ki jo izvajate. Lahko v vladajoči koaliciji, v partnerstvu počnete karkoli hočete, tukaj, v tem posvečenem prostoru pa, lepo prosim, ne počnite tega, nimate pravice. Je to v nasprotju s pravili te hiše in ne se smešiti. Gospod Tanko, zastavite besedo, ker imate tam največjo težo, da se bodo demokratične procedure in pravila v parlamentu spoštovala tako, kot so pač napisana. Spremenite, če imate 60 glasov, spremenite poslovnik, uvedite diktaturo, tako kot jo pač načrtujete in kot jo izvajate v vladi ali kjerkoli drugje jo že izvajate, tukaj pač ne. Lepo prosim, ne počnite tega, nimate pravice, gospod predsedujoči, nimate.
Hvala lepa. Še kakšno vprašanje? Proceduralno.
Gospod predsedujoči, jaz mislim, da to, kar ste ravnokar naredili, ko ste prejšnjo svojo odločitev spremenili, je seveda v popolnem nasprotju s parlamentarno prakso, predvsem pa tudi, če je bil sklep kolegija, sklep kolegija ne more iti čez sklep komisije za poslovnik, ki ga ni bilo, in ne more iti, če je obstoječi poslovnik, dokler ga z 60-imi glasovi v tem državnem zboru ne spremenite. Res je, da je zelo redka priložnost, ko so poslanci očitno vladajoče koalicije, kjer jih je največ, izpustili in obstaja možnost, da uporabimo več kot 5 minut na koncu razprave, vendar to pravico nam morate dati in ste na jo že tudi dali, zato prosim, če mi pustite, da v nadaljevanju, v 11-ih minutah in 42 sekundah, kot ste gospodu Horvatu dovolili, tudi jaz verjamem, da ne bom izkoristil vsega časa, to tudi omogočite meni in ostalim kolegom. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Cvikl imate besedo.
Hvala lepa. Poglejte, jaz se bom [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]]
Proceduralno, prosim.
Jaz bi prosil, če mi omogočite to, kar ste omogočili pred menoj enemu od poslancev. Samo enake pravice želim, ne večjih, ne pa tudi manjših.
Ker je do tega zapleta prišlo in sem to res naredil, vam to omogočim. Prosim, imate besedo. Vendar bi ob tem prosil še nekaj drugega. Ta parlament naj bo res demokratičen parlament, vendar neko spoštovanje do predsedujočega naj pa tudi bo. Prosim, to se je zgodilo že večkrat in predsedujoči je lahko rekel, to kar smo se lepo zmenili na kolegiju z vsemi vodji poslanskih skupin. Če ta razgovor nič ne velja, potem ne velja niti kolegij predsednika državnega zbora, niti kakršen naš dogovor. Imate besedo, gospod Cvikl.
Hvala, ker ste mi dali enako pravico kot kolegu pred menoj. Samo še čisto kratek stavek. Kolegij predsednika državnega zbora, velikokrat je bilo povedano, je posvetovalni organ. V tem državnem zboru pa velja poslovnik. Nadaljujem z zakonom o davku od dohodka od pravnih oseb. Danes je bilo nekajkrat omenjeno leto 2003. Gospod minister, gospod Šircelj! Leta 2003 je bila ena ključnih makroekonomskih dilem v Sloveniji, ali bomo uspeli hitro zmanjšati inflacijo in ali bomo uspeli skupaj z drugimi socialnimi partnerji doseči omejevanje plač ob socialni vzdržnosti in ali lahko zapremo proračune za 2004 in 2005 tako, da sledijo maastrichtskim kriterijem. Zato je bila pripravljena najprej trda davčna zakonodaja, kakorkoli tukaj kritizirate davčno zakonodajo. Ta davčna zakonodaja, gospodje, nas bo pripeljala v evro. Ta davčna zakonodaja gospoda Mramorja je zagotovila tisto, kar danes Slovenija ima, za razliko od velikega števila držav; velik, visok, ugoden delež, stabilne, robustne javnofinančne prihodke. Takrat je bil tudi sprejet zakon, ki je rekel, v dveh korakih postopoma ukinjamo olajšave za opremo, ker nihče ni znal natančno vedeti, kakšni bodo drugi učinki spreminjanja mednarodnih računovodskih standardov, in kot ste sam rekel, gospod minister, res je, na ministrstvu za finance so bili in smo bili vedno konzervativni, zato je bila ocena davčnih prihodkov narejena konzervativno. Ampak sedaj ne gre več za to. Sedaj smo mi uspeli nekaj mesecev nazaj izpolniti kriterij za prevzem evra. Ključno vprašanje - pospešitev gospodarske rasti. Pospešitev gospodarske rasti pa brez olajšav za iskalce prve zaposlitve, brez tega, da poskušaš zaposliti težko zaposljive, ko bo sedajle v Krškem po 250, 300 ljudi 12 mesecev sedelo na zavodu za zaposlovanje. In tam bi se lahko oblikovala mala, srednja podjetja, ki bi izkoristila davčno olajšavo, da bi te težko zaposljive ljudi zaposlila. Vendar te možnosti ne bodo imele. Ne bo možnosti, da bodo podjetja zaposlovala doktorje znanosti, da bi dobili 30% olajšavo, ne bo možnosti za prve iskalce zaposlitev. Zato se vam dogaja to, kar vidimo v podatkih zavoda za zaposlovanje. Pomembno povečanje nezaposlenih prvih iskalcev zaposlitev in seveda pomembno povečanje tistih najtežje zaposljivih. Vlada pa v tem zakonu ukinja instrument, ki bi to seveda omogočil. Reči, da je investicija v olajšavo bila zgrešena. Poglejte, študija gospoda Boleta, jo sam zelo dobro poznam, je seveda dinamična študija, ona je naredila samo prvi korak. Na prvi pogled res izgleda, da so investicije v Mercatorjeve trgovine popolna, v narekovaju, davčno nepotrebna olajšava. Vendar se ta študija ne vpraša, kaj je naslednji korak, da ta Mercator seveda kupuje od slovenskih proizvajalcev. Sedaj pa imate vi Hofferja, ki temu Mercatorju konkurira. Hoffer ne kupuje od slovenskih proizvajalcev, Lidl ne kupuje od slovenskih proizvajalcev. In če vi mislite, da bi danes bilo slovensko gospodarstvo brez investicij v olajšavo takšno kot je, potem seveda živite izven realnega sveta. Gospod Horvat je kot bivši gospodarstvenik o tem veliko govoril. In nisem slišal enega gospodarstvenika, nimate enega papirja od gospodarstvenikov, ki bi rekel "ukinite nam olajšave za opremo, ukinite nam olajšave za prve iskalce zaposlitve, ukinite nam olajšave za težko zaposljive". Teh papirjev od gospodarstvenikov nimate. Seveda je pa res, da potrebujete denar v proračunu in zato želite vzeti denar temu gospodarstvu, da bi prej ustvarjeno luknjo pri davku pri dohodnini ukinili. Še en primer bom dal - ali vi mislite, da bi Telekom z Mobitelom zasegel 90% slovenskega mobilnega trga, če ne bi bilo olajšav za investicije v opremo? Ne bi. In seveda bi tukaj imeli madžarski Matav ali nemški Deutsche Telekom direktno ali pa preko Matava. Imamo pa Mobitel, ki je vreden toliko, kot je, in imamo zaradi tega vrednost Telekoma na slovenski borzi takšno, kot je. In zato seveda mislim, da to, kar počnete, je zelo napačna davčna politika in je zelo napačna javnofinančna politika. Kot je povedal gospod Horvat in podatki proračuna tukaj kažejo - v proračunu za leto 2007 in 2008 praktično ni nobenega resnega povečanja denarja za raziskave in razvoj, je samo nekaj obljub za evropske projekte, največ denarja pa gre za zelo, po mojem, nepotrebne, neumne stvari, kot so seveda predvsem nakupi helikopterjev, visoka rast materialnih stroškov, visok vojaški delež in tako naprej. In zato smo v zelo težki situaciji - prevzeli smo evro, slovensko gospodarstvo bo zelo izpostavljeno konkurenci, izgublja davčne instrumente, v proračunu pa ne zagotavljate tistih spodbud, ki bi jih lahko, če bi res kaj v proračunu znali prerazporediti in dati več v razvoj in več v raziskave. Zato tega zakona ne bom podprl in zato bi lepo prosil in bi pričakoval, da vlada, namesto da gleda študije iz leta 2003, naredi še kakšen korak naprej in predvsem podrobno prebere svojo študijo [[govorim o študiji inštituta za ekonomske raziskave]] , ki pravi: "Vse te reforme so izvedljive, če bosta uresničena dva cilja, da bo res delež javne porabe zmanjšan." Tega ni. Delež javne porabe v letih 2007 in 2008 je na zgodovinsko najvišjih stopnjah in se ni zmanjšal za tistih obljubljenih 2%, kot ste napovedovali. Zato je ta davčna reforma veliko razočaranje, je predvsem prerazdeljevanje, ki ga plača slovensko gospodarstvo. S tem zaključujem in kot ste videli, gospod predsedujoči, nisem izkoristil vsega časa, vendar sem želel imeti enako pravico kot drugi pred mano. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Najprej v odgovor gospodu ministru oziroma državnemu sekretarju. Vem, da bo zakon o davku na dohodek pravnih oseb začel veljati 1.1.2007, normalno. Polni učinki bodo v letu 2008, ko bo narejen obračun. Vendar v letu 2007 bo obremenitev toliko večja, kot sem jo jaz prebral, z 228 milijard na 246 milijard. Če bi želeli že v tem letu razbremeniti, bi lahko uvedli drugačne akontacije na plačilo tega davka, ker podjetja, družbe morajo akontacije plačevati. In še to bi rad povedal, tudi v letu 2008 po predlogu proračuna bo skupna obremenitev podjetij še vedno za 2 milijardi višja, kot je bila na podlagi ocenjene realizacije v letu 2006. Tako da govoriti o tem, da bodo predvidene stopnje in rešitve v zakonu že dale polne učinke na razbremenitev gospodarstva, pač v celoti temu ni mogoče verjeti. Drugič. Slišal sem veliko komentarjev, prebral tudi gradiva, iz katerih je bilo razvidno, da se bodo efektivne stopnje ob predvidenih davčnih nominalnih stopnjah za naslednja leta povečevale, ne pa zmanjševale. Govora o tem tudi s strani vlade doslej ni bilo in če je to res, potem to dodatno ne pomeni razbremenitve gospodarstva. In tretjič, verjamem, da so bile korektno prebrane študije, sicer ne najnovejše, vendar vsi ne mislijo enako. Gospod Šircelj je bil na posvetu, ki smo ga Socialni demokrati organizirali, na katerem je bilo rečeno, da so prav vlaganja v preteklih letih, pospešena tudi z davčnimi razbremenitvami, prispevala k višji gospodarski rasti. Ni bilo ugovora k temu. In drugo. Tudi jaz imam, pa najbrž še kdo, ker smo dobili vsi amandmaje, ki jih predlaga Obrtna zbornica Slovenije in k zakonu o davku od dohodka pravnih oseb predlagajo ponovno uveljavitev zmanjšane davčne osnove v višini 20% investiranega zneska v opredmetena sredstva, razen v osebna motorna vozila ter razen v pohištvo in pisarniško opremo brez računalniške opreme, da ne naštevam naprej, s trditvijo, da se bodo brez teh oprostitev zmanjšala vlaganja in da bo to posledično imelo slabe efekte na povečanje proizvodnje, nove zaposlitve in podobno. Pol strani besedila, ki ga v obrazložitvi obrtna zbornica daje in ki ga prav gotovo ima tudi vlada, ne bom bral. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Zelo težko mi gre v uho izjava enega izmed predhodnih razpravljavcev, ki pravi, da bomo v Sloveniji prevzeli evro in bo s tem slovensko gospodarstvo izpostavljeno veliki konkurenci. Tega enostavno ne razumem. Trdim pa, če kaj dobrega prinaša evro v slovensko gospodarstvo, potem vsaj to, da se slovenska podjetja ne bodo ukvarjala s problemom nestabilnega tečaja. To je bila namreč stalnica do sedaj, predvsem kar zadeva izvoznikov. Govora je bilo tudi o Mramorjevi davčni reformi. Mramorjeve davčne spremembe so imele za posledico povečanje davčnih prihodkov. To je dejstvo. Verjetno so želeli odpraviti deficit v proračunu, da bi bili država z izravnanim proračunom. Niso pa za dosego tega cilja zniževali javnih izdatkov. Želeli so predvsem povečati davčne prihodke. Natančnih posledic ukrepov, ki so jih sprejeli, niso poznali. Moja razprava gotovo ne bo prinesla kakšne pozitivne rešitve k temu zakonu, o katerem razpravljamo, ampak, če tako poslušam predavanja "ex cathedra" veste, moram reči, da mi je, če bi bil naiven, skoraj žal, da se je pred dvema letoma zgodil 3. oktober in politični preobrat v Sloveniji. Škoda, da ti gospodje ne vladajo naprej, danes bi bila potem gotovo Slovenija ultra razvita, tako kot ultra d.o.o., ampak volivci očitno tem " ex cathedra " predavateljem ne zaupajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matej Lahovnik. Prosim.
Hvala lepa. Spoštovane poslanke, poslanci! Tukaj gre za preprosto vprašanje, ali se s tem zakonom efektivna davčna stopnja povečuje ali znižuje. Mi trdimo z vsemi argumenti, da se povečuje za 2% točki, lahko kimate tam, ker ste poslani z vlade, da to počnete, ampak zelo bom vesel, če boste to argumentirali s podatki. Mi smo vam prestavili podatke in še enkrat vam povem štiri razloge, zakaj je temu tako. Investicijska olajšava se ukinja oziroma se znižuje na nek ožji segment za raziskovanje in samo za raziskovanje in razvoj, kar je samo manjši del opreme. Drugič. Znižujejo se amortizacijske stopnje. Tretjič. Znižuje se olajšava za zaposlovanje mladih doktorjev znanosti v gospodarstvo, za dolgotrajno brezposelne. Tisti, ki so za 12 mesecev ali dlje časa prijavljeni na zavodu za zaposlovanje ali pa so pripravniki, ker so do sedaj imela podjetja možnost 30% njihove bruto plače izkoristiti kot olajšavo, sedaj tega nimajo več. Uvajajo se nekatere spremembe na področju lizinga in ko vse skupaj še šteješ, potem hitro vidiš, da se efektivna dejanska davčna stopnja, kot rečeno po domače, za podjetja zvišuje, ne pa znižuje. To so dejstva in številke tako kažejo. Meni je zelo žal, če nekateri ne verjamete, ampak bom vesel, če boste to podkrepili s konkretnimi podatki. Seveda trditi pa to, kar je bilo tukaj rečeno, češ ukinemo investicijsko olajšavo, se investicije ne znižajo. To bi pomenilo, da davčna elastičnost investicij je praktično enaka nič, če prav razumem. Je pa nelogično, sploh glede na ta minuli razvoj Slovenije, ker vemo, da tukaj državljanke in državljani bi razumeli, da je bilo cel kup infrastrukturnih objektov, ki so jih podjetja izvajala kot svoje projekte, če drugega ne, trgovina je tudi v veliki spodbujena s temi investicijskimi olajšavami. Lahko seveda sedaj razpravljamo, ali je to dobro ali slabo, ampak v vsakem primeru jaz verjamem, da je dobro, da se čim več denarnega toka, kolikor omogočajo javnofinančne razmere, prepusti podjetjem, da sami z njim razpolagajo, ne da jim ga država zapleni. In s tega vidika se mi zdi škoda, da se dejansko ta investicijska olajšava ukinja. Mislim, da to ni dobro, da se bodo iz tega naslova zmanjšale tudi investicije, seveda pomeni, da tega učinka ne bo takoj. Sedaj so pač ugodne gospodarske razmere, vlada neke vrste, če pogledamo svetovno gospodarstvo, vidimo, da smo na vrhu tega gospodarskega cikla. Skratka, sedaj je vse lepo in prav. Sprašujem se, kaj se bo zgodilo, ko bo prišlo do znižanja gospodarske rasti, do recesije. Takrat bo učinek zelo preprost, saj javnofinančnega manevra ne bo, da bi vlada vodila proticiklično politiko in spodbudila s povečanim državnim trošenjem investicijsko aktivnost. Investicijskih olajšav praktično tako ne bo več oziroma bodo zelo zmanjšane, in takrat se bo zelo nazorno pokazalo, v čem je slabost te zastavljene Bajukove reforme, s katero, tudi to se je danes lepo pokazalo, tudi koalicijski poslanci niso v celoti zadovoljni. So sami opozarjali, eden je celo slikovito rekel, to mi je bilo najbolj zanimivo, saj tukaj ne bo večjih negativnih posledic. Se pravi, minimiziramo negativne posledice. Zakaj pa jo potem sploh uvajamo, če prinaša, če gre za minimizacijo škode, ki jo naredi. Potem je bolje pustiti tako, kot je, in ukiniti davek na izplačane plače. Tukaj se pa strinjam in še enkrat poudarjam, saj bi vsaka vlada to naredila, saj imamo vsi zapisano to v svojih predvolilnih programih, prav vse stranke, ki so tukaj, so to podprle. To ni sporno. Ampak če bi bil sam na mestu gospoda Bajuka, bi recimo ukinil davek na izplačane plače, na ta način tudi zmanjšal progresijo, ohranil pa bi seveda neto razmerja, ker je to dejanski problem, da se tudi znotraj podjetij ta neto razmerja podirajo, neto plače; in to bo pa seveda sprožilo določene dodatne pritiske s strani sindikatov, s strani delavcev, ki bodo upravičeni. In če sedaj upoštevate, da se tudi efektivna davčna stopnja pri podjetjih zvišuje, je seveda to problem in tega si nismo izmislili mi. Če bi bila res ta davčna reforma dobra, če bi bila nekaj sijajnega, potem bi v gospodarstvu to verjetno podprli, bi rekli, super; pa temu ni tako. Danes smo slišali celo vrsto koalicijskih poslancev, ki so opozarjali na slabosti. Mislim, da je zelo redko, da znajo biti tudi koalicijski poslanci v tem mandatu kritični, ampak danes smo slišali nekaj takšnih razprav, jaz jih ne bom sedaj ponavljal ali navajal, ker jih tudi večina žal ni tukaj. Ampak dejstvo je, da so bili kritični, praktično iz vseh koalicijskih strank so opozarjali tudi na ta problem. Zato, zdi se mi škoda, da nekako minister za finance temu ne prisluhne, imel je boljše načine, mi smo podprli odpravo davka na izplačane plače. Sam osebno sem prepričan, da bi lahko omejil višino plačil prispevkov na določeno zgornjo mejo, da bi to podprli tudi sindikati, na ta način bi pa res razbremenil podjetja in ne bi porušil neto razmerij v podjetjih, tako se je pa lotil te reforme na neki čuden način, da se porušijo razmerja neto plač, davčna obremenitev pa ostane praktično enaka. Kar se tiče z vidika dohodnin za podjetja, z vidika zakona o davku na dohodek pravnih oseb pa se celo poveča za 2%, in jaz ne vem, kaj je s tem dosegel. Jaz upam, da je njemu vsaj približno jasno, ampak jaz sem prepričan in si upam sedaj na tem mestu povedati, kaj se bo zgodilo. Seveda je zelo neresno, če minister za finance javno predstavi, že v primeru dohodnine smo imeli ta primer, tri davčne stopnje, potem pa kar čez noč to malo popravlja pa "štrika", 1%, 2% točki gor za najvišji razred, za najnižji malo dol, pa srednji razred malo popravimo. To pač ni resna davčna politika, saj tudi izračunov nima, saj jih tudi na inštitutu za ekonomske raziskave za zakon o dohodku pravnih oseb niso korektno pripravili, ker pač ni bilo od njih niti zahtevano. Tisto, kar si upam napovedati, da se bo zgodilo, je, da bo od tega začetnega "drafta", tega nabora teh ukrepov, da bo to pač ena verzija in na koncu se bo rodilo nekaj drugega, da bo spet začel "štrikati" pri dohodnini [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]lestvico in spreminjati stopnje. Enako se bo zgodilo pri zakonu od dohodku pravnih oseb, spet izjeme sem, izjeme tja, bomo videli, jaz trdim. Ampak še enkrat poudarjam, to ni resna davčna politika, jaz bi pričakoval eden resen nabor ukrepov, ki bi vključeval najprej zelo transparentno, na kakšen način in o kakšnih zneskih se razbremenjujejo podjetja, in potem bi lahko tukaj razpravljali, ali je to v skladu s tisto strategijo razvoja Slovenije in s tistimi krovnimi temeljnimi dokumenti, ki jih je ta vlada tudi pripravila, ki so jih pripravili v strateškem svetu vlade, ki se sicer že leto in pol ni sestal, ki so jih pripravili v odboru za reforme, od katerega tudi že več kot leto dni ni sluha, ki jih je zagovarjal minister za razvoj, ki je tudi sedaj, mislim, da na jadranju, ne vem, verjetno v vsakem primeru pa ni več v vladi. Skratka, če bi iz teh dokumentov izhajali, bi bilo danes veliko lažje razpravljati, mi bi to podprli, nobene težave ne bi bilo. Tako, potem tukaj vidimo neko bolj ali manj mešetarjenje "sem, tja" in se bojim, da bo na koncu spet nek spaček, ki ne bo resnično davčna reforma, ampak bo bolj neko prerazdeljevanje. Meni je zelo žal, posebej ne razumem te logike, kar se investicijskih olajšav tiče. Če je res, da investicijske olajšave dejansko niso pomembne in ne vplivajo na investicijsko politiko podjetij, potem je to nov prispevek k razvoju slovenske ekonomske znanosti. In to bo lahko minister Bajuk lahko zagovarjal tudi kje drugje. Mogoče potem ne bo samo Evropejec leta, minister leta, ki te nagrade ki jih dobiva zato, ker pač veselo najema kredite v tujini in so tuji bankirji navdušeni, potem bomo dobili celo Nobelovo nagrado. Ker potem bo dejansko utemeljil, da davčna politika pravzaprav ni nek element razvojne politike, pač bodo tudi v ostalih državah enostavno ukinili investicijske olajšave in bo stvar rešena, saj zakaj jih pa potem ostali imajo, če so nepotrebne. Meni ta logika ne vzdrži. Še več, postavi se vprašanje, zakaj pa potem obdržite investicijsko olajšavo za raziskave in razvoj, če je res davčna elastičnost enaka 0. Potem tudi tisto ukinite, če ne vpliva, če res tako tiste študije kažejo. Ampak tista študija kaže tudi marsikaj drugega. Jaz ne želim z njo polemizirati, ker so jo pripravili na inštitutu, omenili ste kolega Boleta in še mogoče dr. Križanič, bodo na meni nasprotni strani, bolje imeli dostop do dokumentov, ampak predvsem se mi zdi nelogično. Če res investicijske olajšave ne štejejo, če niso pomembne, potem dajte vse ukiniti, ampak še enkrat pravim, jaz v to ne verjamem. Je pa res, da podjetja marsikatero investicijo naredijo zato, ker imajo davčne olajšave. S tem se strinjam, ampak ravno to je namen davčne politike, da spodbujaš in usmerjaš investicijsko aktivnost podjetij. To je pač tisto bistvo neke resne razvojne politike, ki jo v tem primeru ni. Meni je zelo žal, da je temu tako. Še bolj mi je žal, da zaradi tako imenovanega reformnega ukrepa, da id tako imenovane davčne reforme, ki je, kot sem že danes rekel, ostala samo še neka forma, pač ne morem podpreti. Pa bi rad podprl in rad bi konstruktivno sodeloval, ampak očitno ne poslušate niti predlogov opozicije, niti pomislekov koalicijskih poslancev, niti pomislekov gospodarstvenikov, niti pomislekov sindikatov, ampak peljete neko svojo politiko. In to ni dobro za Slovenijo. Hvala.
Hvala vam. Kolega Matej Lahovnik je bil zadnji na seznamu prijavljenih poslancev k razpravi. Preden dam besedo predstavniku vlade Republike Slovenije, dovolite, da se zahvalim kolegu podpredsedniku Klavori za dosedanje popoldansko vodenje seje in vas seznanim z zapisom delovnega razgovora predsednika državnega zbora z vodji poslanskih skupin v zvezi s potekom seje državnega zbora glede na prejšnji zaplet glede delitve preostalega časa. Predsednik državnega zbora se je skupaj s podpredsedniki in vodji poslanskih skupin dne, trije datumi so, skratka 2004., 2004. in 2005. leta dogovoril, kar se tiče delitve preostalega časa, da se ta razprava omeji na 5 minut. Strinjam pa se, da je kolega Klavora dovolil, da se čas razprave, v končni fazi govorimo o zelo pomembni temi. Kolega Anderlič, ne bom vam dal proceduralno. Kolega Anderlič, verjetno je v interesu vseh nas, da čim prej zaključimo, čim več storimo danes in da se ne zapletamo okrog proceduralnih predlogov. Če vztrajate, vam seveda dam besedo. Izvolite.
To vaše pojasnilo zgleda, kot da gre za nekaj, kar je povsem normalno, običajno in tudi dovoljeno. Gre za nekaj, kar so se na nekem sestanku dogovorili, kar za poslance v tem državnem zboru ne velja - ne more veljati, ker gre čez poslovnik in poslovnik tolmači kvečjemu poslovniška komisija oziroma ga morate tu spremeniti. Poslovnik v 71. členu govori nesporno jasno, če znotraj predvidenega časa za razpravo pri posamezni točki ostane še kaj časa, se ga razdeli med tiste, ki želijo razpravljati. Jasno pa je, da se ga omeji, če je razpravljavcev več, da ne bi prvi razpravljavec, ki bi dobil besedo, vsega časa porabil za razpravo. To je povsem jasno in ta člen je sveta zadeva in prosim vas, vsi tisti, ki ste ta dogovor sprejeli, jaz zanj nisem vedel, se opravičujem z vidika tega, ampak kot poslancu pravic iz poslovnika ne smete jemati. In tu ste, kdorkoli je že bil ideolog ali pa idejni pobudnik te rešitve, ste naredili napako. Dokler se nihče ne javi k besedi, da bi rad razpravljal v okviru razpoložljivega časa, mogoče je ta razlaga tudi prava. Sicer pa je pri prejšnji točki gospod Pavliha pač razdelil na tri minute in ves čas je bil razdeljen. Tu bi ga pač na toliko, kolikor ga je še ostalo. Če pa ga ne izkoristijo, je pa tako ali tako samo en krog in je stvar končana in se točka prej konča. Te pravice pač nimate in ugovarjam in protestiram, kajti tega dogovora na tem delovnem dogovoru, še več, na delovnem dogovoru ste to naredili, niti na kolegiju ne, kaj šele na drugih ustreznih organih.
Spoštovani kolega Anderlič, hvala za vašo razlago. Verjetno pa poznate tudi 69. člen poslovnika, ki govori, da med sejo poslovnik razlaga predsedujoči. Podpredsednik Klavora je razložil poslovnik in osebno se z njim strinjam. Mi pa bomo nadaljevali sejo. Besedo ima predstavnik vlade. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Zahvaljujem se vam za vaša mnenja, stališča in priporočila, ki ste jih dali na zakon o davku od dohodkov pravnih oseb. Vlada Republike Slovenije in ministrstvo za finance bo pripombe in predloge proučilo in se do njih tudi opredelilo. Dovolite mi samo še nekaj komentarjev v zvezi z razpravo, ki je potekala. Verjamem, da obstaja zelo veliko tudi strokovnih dilem, davčne olajšave da, davčne olajšave ne, navsezadnje se o tem razpravlja tudi v različnih mednarodnih organizacijah, kot je recimo OECD in tudi v drugih organizacijah. Delajo se različne analize, študije in tako naprej in te študije dajejo določene rezultate, določena priporočila. To tudi pomeni, da se ministrstvo za finance oziroma vlada glede odločitve, za katero se je odločila, vsekakor ni odločila na pamet, ampak na podlagi stroke, ki pa je lahko tudi različna in dopuščamo to tudi kot relevantno. Glede efektivnih stopenj in efektivne stopnje obdavčitve bi rad opozoril tudi na določene težave pri primerjavi. Namreč efektivna stopnja je dejansko razmerje med davčno osnovo in plačanim davkom. In če se izračuna efektivne stopnje vnaprej in se spreminja na eni strani davčna osnova in na drugi strani tudi plačan davek, pride do sprememb efektivne stopnje že iz samega naslova, so razmerja drugačna; in s tega zornega kota je tudi težko primerjati, kakšna naj bi bila efektivna stopnja v prihodnosti. Vsekakor in je nek drug podatek, ki vsekakor to tudi daje s strokovnega vidika, ali se obremenitev gospodarstva povečuje ali ne, to je vsekakor delež davka v prihodkih podjetja. In če govorimo o deležu davka v prihodkih podjetij, pokazatelji vsekakor kažejo, da se ta delež zmanjšuje in da se bo zmanjševal tudi do leta 2008, tako da s tega zornega kota to pomeni tudi, da bodo podjetja plačala manj davka, in če bodo plačala manj davka, se ta dejansko rezultira v teh finančnih učinkih, ki jih je vlada tudi predložila. S tega zornega kota lahko tukaj rečem, da je obdavčitev tudi za podjetja manjša, odvisna pa je tudi od tega, kako se določa davčna osnova. Če še enkrat opozorim na to davčno osnovo, kjer bodo podjetja lahko že koristila določene rezervacije, kjer bodo lahko davčne izgube koristila v istem času kot davčne dobičke, ko bodo lahko izločala iz prihodkov in s tem davčne osnove sporne terjatve in ko ne bo šlo na primer za dvojno obdavčitev različnih bonitet, za dvakratno obdavčitev, to pomeni tolikšno znižanje davčne osnove in tudi posledično manj davčne obveznosti. In nenazadnje, vlada je s tem predlogom zakona dejansko nakazala pot in tudi s celotno davčno reformo in sicer pot, v katero gre, to je v bistvu zniževanje davkov. Zniževanja davkov na področju dohodnine, zniževanja davkov na področju davka na izplačane plače, zniževanje davkov na področju davka od dohodka pravnih oseb. Kakorkoli že, kakorkoli že vrednotimo te kategorije, vsekakor lahko v svojem imenu rečem, da to dejansko drži, in to je tudi zapisano v teh dokumentih. Še enkrat se vam zahvaljujem za vaša stališča in mnenja. Mi bomo proučili vsa ta mnenja in stališča in se do njih tudi opredelili. Hvala lepa.
Hvala vam. S tem zaključujem razpravo o predlogu sklepa. Da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali jutri v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 8. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 20.20 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O DAVČNEM POSTOPKU. Predvidene imamo dve uri in 48 minut časa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem zakonom je skupina desetih poslank in poslancev s prvopodpisanim poslancem Jožetom Tankom zahtevala, da državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku vlade za dodatno obrazložitev predloga zakona. Izvolite, prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Temeljni cilji oziroma izhodišča predloga novega zakona o davčnem postopku so naslednji: povečati preglednost davčnega postopka in zagotoviti večjo pravnost davčnih zavezancev, poenostaviti davčne postopke tako za zavezance na eni strani kot tudi za davčni organ ter s tem zmanjšati administrativno breme ter s tem posledično tudi finančno breme in hkrati stimulirati zavezance, da bodo prostovoljno izpolnjevali svoje davčne obveznosti. Poleg tega je eden izmed temeljnih ciljev tudi, da se zagotovi vedenje o temeljnih pravicah davčnih zavezancev, in zaradi tega so v zakonu jasno določena načela oziroma pravila davčnega postopka, kot je na primer načelo zakonitosti v davčnih zadevah, načelo materialne resnice, načelo sorazmernosti in tudi druga načela. Novost, ki pomeni zagotavljanje pravne varnosti, oziroma novost na področju zagotavljanja pravne varnosti zavezancev je nov inštitut; in tudi to je tako imenovana zavezujoča informacija, ki bo dejansko davčnim zavezancem omogočil pridobitev informacije o davčni obravnavi nameravanih poslovnih dogodkov oziroma o tem, kako bo davčni organ v določenih postopkih ravnal oziroma v katero smer bo šlo njegovo ravnanje. Vsekakor želim tukaj poudariti na razliko med zavezujočo informacijo in o tako imenovani pravici do informiranja. Tukaj ne gre za pravico do informiranja, tukaj gre dejansko za zelo poglobljeno mnenje ozirom študijo, kako bo davčni organ v določenih zadevah ravnal. Z zakonom o davčnem postopku se tudi zmanjšuje administrativno breme, in sicer se to kaže na področju izpolnitve davčne obveznosti, kjer je predvidena vrsta inštitutov, ki omogoča davčnemu zavezancu, da izpolni svojo davčno obveznost tudi, če je bil obračun davka oziroma davčna napoved vložena prepozno oziroma če ni bila vložena, ali pa so bili podatki nepopolni oziroma nepravilni. S tem se dejansko olajša davčnim zavezancem, da opravijo obračun davka in da navsezadnje lahko tudi popravijo svojo napako, če je do nje prišlo nenamenoma. K administrativni razbremenitvi bo prispevala tudi nova ureditev vročanja odločb in tudi drugih davčnih dokumentov. Po tem predlogu zakona se vročitve v davčnih zadevah praviloma ne bodo več opravljale z osebno vročitvijo, ampak z navadno vročitvijo, tukaj predlagatelj dejansko meni in apelira na davčne zavezance, da bo večina davčnih zavezancev poravnalo svojo davčno obveznost že takrat, ko bodo dejansko dobili obvestilo o tem, kaj so dolžni plačati in od česa so dolžni plačati. In samo v primeru, če ta davek ne bi bil plačan v predpisanem roku, bo sprožen ponoven postopek vročanja z osebno vročitvijo. Prav tako pa se bodo še naprej, tako kot do sedaj, z osebno vročitvijo vročali sklepi o začetku inšpekcijskega nadzora in tudi o začetku izvršbe. Navsezadnje takšne določbe pomenijo, prvič, poenostavitev, na drugi strani pa tudi finančno razbremenitev tako davčnih zavezancev kot davčnega organa. Na področju plačevanja davka zakon uvaja pomembno novost, in sicer možnost odpisa, delnega odpisa, odloga ali obročnega plačila davka. In sicer je to dano v izjemnih primerih, tudi v primeru obstoja različnih opravičljivih okoliščin, zaradi katerih zavezanec ne more davka plačati pravočasno oziroma v dolgovanem znesku. Z drugimi besedami, tu se bodo upoštevale osebne okoliščine davčnega zavezanca, predvsem tudi materialne. Če bo to materialno stanje takšno, da ne bo možno poravnati davka, mu bo davčni organ to dejansko omogočil, s tem da si bo zagotovil tudi določeno garancijo. Predlog zakona na novo ureja davčno preiskavo. In sicer je to posebna oblika dela davčnega organa, ki obsega predvsem zbiranje podatkov in informacij, pomembnih za obdavčenje pravnih in fizičnih oseb ter za analiziranje, obdelovanje in shranjevanje tako zbranih podatkov. Na tej podlagi predlagatelj meni, da bo davčna inšpekcija še učinkovitejša. V okviru davčne preiskave davčni organ pri nadzoru nad zavezanci za davek ugotavlja kršitve predpisov o obdavčenju ali pa zagotavlja izvajanje ukrepov, potrebnih za zagotovitev medsebojne pomoči organom skupnosti držav članic Evropske unije in tudi tretjih držav, še posebej če so sklenjeni sporazumi o izogibanju dvojne obdavčitve. Predlog zakona vsebuje tudi poenostavitve v zvezi z vlaganjem davčne napovedi za odmero dohodnine. Tako dohodnino na letni ravni izračuna oziroma ugotovi davčni organ z informativnim izračunom, ki ga izda na podlagi posredovanih podatkov. Tu so ti posredovani podatki predvsem s strani izplačevalcev različnih dohodkov. Informativni izračun dohodnine se šteje za davčno napoved, če davčni zavezanec nanj ne ugovarja. Po preteku roka za ugovor postane informativni izračun dokončna odločba in s tem tudi odmera dohodnine. V primeru, da zavezanec ugovarja zoper informativni izračun v 15-dnevnem roku, mora vložiti dopolnjen informativni izračun, ki se šteje za njegovo napoved. Prav tako mora zavezanec vložiti napoved dohodnine, če mu ta izračun ni bil vročen do 31. maja, pa je imel obdavčljive dohodke v tem davčnem obdobju. V primeru, da zavezanec ugovarja zoper informativni izračun ali sam vloži napoved dohodnine, davčni organ izda odločbo, zoper katero je možna pritožba. S takšno rešitvijo gre za pomembno administrativno poenostavitev, ki bo dejansko zaživela že v letu 2006, saj je to urejeno s prehodnimi določbami. To tudi pomeni po drugi strani, da davčni zavezanci ne bodo več obremenjeni s številnimi deli, ki jih morajo opraviti pri izpolnjevanju svoje davčne napovedi, in bo dejansko davčna napoved oziroma plačilo davka postalo čimbolj samodejno, seveda pri veliki večini davčnih zavezancev. Če pa bo prišlo do kakršnihkoli dejanj, ki ne bodo zapisana, se bo seveda lahko v skladu z zagotovitvijo pravne varnosti začel ustrezen postopek. Na področju obračunavanja in plačevanja davkov od dohodkov pravnih oseb je v posebnem delu predloga zakona določeno oziroma urejeno način in obračunavanje tega davka. Zaradi postopkov oziroma zaradi poenostavitve postopkov lažjega administriranja davka tako pri davčnih zavezancih kot pri davčnem organu so po predlogu določeni inštituti dopolnjeni na način, ki določno, jasno in nedvoumno določajo pravice in obveznosti davčnih zavezancev in davčnega organa. Bistvena poenostavitev je določena pri predlaganju dokumentacije glede cen v poslovanju med povezanimi osebami, rezidenti, govorimo o tako imenovanih transfernih cenah. Bistvena sprememba oziroma novost pa je določena tudi glede uveljavljanja ugodnosti v primeru obdavčitev pri prenosu premoženja, zamenjavah kapitalskih deležev, združitvah in delitvah, kjer ne bo več potrebno dovoljenje davčnega organa, temveč se bodo ugodnosti lahko pridobile na podlagi priglasitve davčnemu organu. Tukaj gre dejansko za implementacijo oziroma dokončno implementacijo direktive o preoblikovanju družb. Spoštovani, upoštevaje povedano lahko strnem: predlog zakona prinaša pomembne novosti, poenostavitve in ugodnosti za zavezance za davek, pa tudi za davčne organe. Predlog zakona je tako pomemben napredek glede na obstoječi zakon in zato predlagamo, da ga državni zbor potrdi kot primerno podlago za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala vam, mag. Šircelj. Mi nadaljujemo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Poslanski kolega mag. Milan M. Cvikl bo predstavil stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Poslanke in poslanci, predstavniki vlade. Naj uvodoma povem, da v poslanskem klubu Liberalne demokracije ne bomo nasprotovali sprejemu tega zakona, bomo pa v nadaljnji razpravi seveda želeli določene spremembe, predvsem pa odgovore na nekaj temeljnih vprašanj, ki se pojavljajo ob tem dokaj zapletenem zakonu. Najprej moramo pa reči, da po svoje obžalujemo, da se je vlada odločila, da pri predlogu zakona o davčnem postopku, vsaj formalno v dopisu, ki je bil posredovan s strani vlade, ni gospoda direktorja davčne uprave, ki je z nami in ga lepo pozdravljam. Mislim, da bi predvsem on nam moral v nadaljevanju odgovoriti na to, ali bo zakon o davčnem postopku, predlog zakona olajšal delo davčni upravi. Zakaj to pravim? To pravim zato, ker vlada Republike Slovenije v svoji utemeljitvi pravi, da sprejem novega zakona izhaja iz potrebe po spremembi določenih rešitev, izhajajoč iz spoznanj izvajanja sedanjega sistema, pripomb stroke, predvsem pa tudi zaradi določenih novih rešitev, zaradi sprememb davčne, materialne zakonodaje, zlasti zakona, ki ureja dohodnino, in zakona, ki ureja davek od dohodka pravnih oseb. Mi smo že prej povedali, da nasprotujemo tako zakonu o dohodnini kot zakonu o dohodku pravnih oseb. Če seveda nam bo pojasnjeno, da bo ta zakon, zakon o davčnem postopku predvsem izboljšal obstoječi postopek, potem, kot sem rekel, mu ne bomo nasprotovali. Pri tem je posebej zanimivo in na to želimo odgovore, da pravite v gradivu, da izhajate iz ukrepa 5, poenostavitev davčnega postopka, in v okviru gospodarskih, socialnih reform za povečanje blaginje Slovenije; in našteva 22 ukrepov, predlogov sprememb in v nadaljevanju bi seveda želeli slišati, ali so vsi ti predlogi tudi dejansko uvedeni v sam zakon. Na primer, proučitev možnosti poravnave pri plačilu davčnega dolga ali meritornost odločitve na drugi stopnji, poenostavitev odmere dohodnine. V tej zvezi, če se samo dotaknem poenostavitve odmere dohodnine, pozdravljamo idejo informativnega izračuna. Mi bomo z veseljem pričakali prve informativne izračune in verjamem, da bo veliko Slovencev in Slovenk tega veselo. Upamo pa, da bo to storjeno takoj za tem, ko bo obračun za leto 2005, kjer še kar nekaj 100 tisočev Slovencev in Slovenk ni dobilo dokončne odločbe, vendarle izveden. Vlada potem pravi tako v okviru reform kot v samem zakonu, da je namen zakona, da se želi s predlogom doseči poenostavitev in posodobitev veljavnega davčnega postopka. Vendar, kolegi in kolegice, predstavniki vlade, ko to prečitam, pa seveda sledi 423 členov zakona. Jaz sem jih naštel 423, lahko pa jih je 425, mogoče imam še kakšno staro verzijo. Ne, lahko se pa pogleda. Zakaj to pravim? To pravim zato, ker vlada Republike Slovenije v okviru gospodarskih reform pravi, ocena učinkov, "ocenjujemo, da predlagane spremembe zakona o davčnem postopku ne bodo imele bistveno neugodnih učinkov na državni proračun, poleg tega pa se bo zaradi poenostavitve davčnih postopkov zmanjšali stroški davčnih zavezancev in davčnega organa". To je tri mesece star dokument v okviru gospodarskih reform. Ko pa preberem zakon, me pa preseneča, ocena finančnih posledic za državni proračun: "s predlogom zakona ne bo prišlo do neposrednih finančnih posledic za državni proračun". Skratka, nekaj časa, dve leti preučujete davčni postopek, trdite, da ste naredili bolj poenostavljen davčni postopek, ko bi pa morali pokazati za koliko, finančno gledano, ste prihranili z bolj poenostavljenim davčnim postopkom, pa vlada pravi, "ne bo prišlo do neposrednih finančnih posledic za državni proračun", pravite, da pač ne bo potrebno zagotoviti dodatnih sredstev. Ne vem, jaz, če bi bil gospod Simič, bi tukaj že skušal zapisati vsaj to, da vendarle upate, glede na to, kar berem v proračunu, da boste dobili denar za potrebno informacijsko podlogo, ki jo verjetno potrebujete, da boste davčne postopke in pa vse, kar počnete, tudi ustrezno informatizirali. In druga pomembna posledica tega zakona, tukaj pravi v okviru gospodarskih reform, da bo to zmanjšalo stroške davčnih zavezancev. No, točka 5 Ocena finančnih posledic in druga javnofinančna sredstva. Druga javno finančna sredstva so občine, ZPIZ, Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, so v določeni meri tudi drugi, v narekovaju, posredni in neposredni uporabniki. Pričakovati bi bilo, da se bodo njim stroški davčnih zavezancev zmanjšali. Tudi tukaj pravite: "s predlogom zakona ne bo prišlo do neposrednih finančnih posledic", se pravi ne bo nobenih prihrankov. Torej, želim, da nam v nadaljevanju razprave predstavniki vlade predvsem pojasnijo, ali je vseh 22 ukrepov, označenih v okviru ukrepa 5 Poenostavitev davčnega postopka, vključenih v zakon? In, kakšni bodo neposredni, finančno ovrednoteni prihranki iz naslova tega, da dva meseca pred koncem leta spreminjamo in na novo uveljavljamo zakon o davčnem postopku. Če boste povedali, kakšni bodo prihranki, bom z veseljem tudi videl ustrezno zmanjšanje sredstev v državnem proračunu, s katerim boste dokazali, da s temi ocenjenimi prihranki resnično mislite. Tega pa sedaj v tem zakonu o davčnem postopku ni in bojim se, da je to preprosto pač samo, v narekovaju, na novo napisan obstoječi zakon o davčnem postopku v 425-ih, členih, da pa verjetno vseh podzakonskih aktov, vseh podrobnosti, ki jih navadno potem pokaže praksa ali poglobljen pregled, seveda še ni, in da bo tudi ta zakon o davčnem postopku nekje 2007-2008 označen kot zakon, ki še, ni dovolj zadostno poenostavil davčni postopek. Razumemo, da je bil napor na strani vlade narejen. Če ga boste še potrdili s oceno finančnih prihrankov, temu zakonu ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala vam za predstavitev. Kolega poslanec Miran Potrč bo predstavil stališče poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Še enkrat lep pozdrav v že pozni večerni uri. Socialni demokrati v glavnem sprejemamo predlagane zakonske rešitve glede obveznosti in pravic davčnih zavezancev v davčnih postopkih. Verjamemo, da je ravno v teh rešitvah moč najti še najbolj utemeljene zamisli in rešitve, ki gredo v smeri uresničevanja enega izmed poglavitnih reformnih ciljev, to je zmanjšanje davčnega administriranja tako na strani davčnih zavezancev kot tudi davčne uprave, ter zagotavljanja ustreznih pravic davčnih zavezancev v davčnih postopkih. V tem smislu še posebej pozdravljamo vzpostavitev principa zavezujoče informacije davčnega organa, ki zavezancem daje še posebno pravno varnost in predvsem v delikatnih in zapletenih poslovnih transakcijah omogoča pravilno davčno ravnanje. Pozdravljamo davčno komuniciranje v elektronski obliki in po elektronski poti, pozdravljamo poenostavitve pri predlaganju dokumentacije v zvezi s transfernimi cenami med davčnimi zavezancirezidenti, pozdravljamo pravilnost glede poudarjenega ravnanja davčnega organa tako v breme kot tudi v korist zavezanca za davek in v tem kontekstu še posebej ravnanje po načelu "in dubio contra fiskus", to se pravi "v dvomu boš škodil proračuna in v prid davčnega zavezanca", ki je bilo v dosedanji davčni praksi vse prevečkrat izrabljeno v nasprotni smeri. Pozdravljamo informativni izračun dohodnine, ki lahko mnogim davčnim zavezancem olajša izpolnjevanje davčnih napovedi, pozdravljamo tudi možnost samoprijave in popravljanja davčnega obračuna in še kaj bi se lahko dobrega v tem predlogu zakona našlo. Davčni postopek je še bolj kot materialni davčni predpisi sestavljen iz vrste podrobnosti, ki jih je treba razumeti in pravilno uporabljati. In v tem pogledu priznamo, da smo v danem roku več pozornosti posvetili materialnim davčnim predpisom, posebej zakonu o dohodnini in zakonu od dohodka pravnih oseb kot pa zakon o davčnem postopku. Tudi davčni svetovalci, s katerimi smo sodelovali, so nam priznali, da bodo ta zakon šele do podrobnosti preučili. Zato dajem za enkrat le nekaj predlogov in pripomb, morda tudi manj pomembnih, to pa ne pomeni, da jih v bodoče v amandmajski obliki v drugi obravnavi ne bi še dali. Toda ne glede na pripombe in predloge, ki jih bomo še pripravili, je predlog zakona za nas sprejemljiv. Vprašanje je le, ali je bilo res potrebno vlagati nov zakon s 425 členi, ali pa je zakon v celoti na novo vložen in napisan predvsem zato, da bi se lažje utemeljila davčna reforma in prikrilo, da v vsem paketu gre za spremembe in dopolnitve davčnih zakonov, ki imajo relativno omejene davčne cilje, predvsem cilj reformnega paketa ni več znižanje dohodnine za davčne zavezance - poslovne osebe, temveč morda za dva do tri tisoč najboljše plačanih ljudi v Sloveniji. Čeprav sem povedal, da podrobno nismo proučili predlaganih rešitev, naj na podlagi opozoril, ki smo jih doslej dobili, opozorimo na tri predloge oziroma vprašanja, ki bi jih kazalo proučiti. Prvič, v primeru teka relativnega in absolutnega zastaralnega roka pozdravljamo predlog, da se v primeru, če zapade absolutni zastaralni rok, ko je že poteklo 10 let zavezancu, ne more zaračunati davek, tudi če je postopek pred sodišči trajal dalj časa, se pravi sodne zamude ne morejo iti v škodo davčnega zavezanca. To pozdravljamo. Postavlja pa se nekaterim vprašanje ali je v ustreznem členu zakona - torej 128. člen - dovolj natančno zapisano, da pa ne velja obratno, da torej v primeru, če zahteva izpolnitev obveznosti davčni organ po preteku desetletnega roka, ta obveznost za davčnega zavezanca preneha ne glede na to, če je mogoče po preteku tega roka bil davčni zavezanec na sodišču obsojen. Drugo. Pri izpostavljanju principa sorazmerne delitve stroškov glede na uspešnost davčnega organa bi bilo v primeru le delno uspešno končanega postopka morda razumneje priznati davčnim zavezancem vse njihove stroške kot davčno priznane odhodke, če že ne izrecne povrnitve, saj se predvsem mali zavezanci v mnogih primerih ne bi mogli učinkovito pripraviti za argumentacijo svojih stališč z vsemi sredstvi v primerjavi z davčnimi organom kot državnim represivnim organom, ki ima na voljo drugačne objektivne in tudi materialne možnosti. Tretje. Predlagamo v razmislek poleg vsega skoraj naštetega še tudi uvedbo tako imenovanega inštituta davčnega sodišča ali arbitraže, lahko tudi širšega strokovnega sveta, ki bi v sestavo tako državnih, finančnih uradnikov kot tudi predstavnikov strokovne javnosti vključeval vse zainteresirane in dajal usmeritve in načelne rešitve v primeru dvoumnih zakonskih rešitev, ki bi jih na novo prinašala razvita davčna zakonodaja ali moderni način in oblike poslovanja slovenskih davčnih zavezancev. S tem bi povezali teorijo in prakso, zavezance in upravo, davčno stroko, kar bi lahko bilo v korist izpolnjevanja davčnih obveznosti tako davčne uprave kot tudi zavezancev. V prvi obravnavi bomo v poslanski skupini Socialnih demokratov predlog podprli, v drugi pa predlagali še določene amandmaje. Hvala lepa.
Hvala vam. Poslanec Ciril Testen bo predstavil stališča poslanske skupine Nova Slovenije. Izvolite.
Hvala za besedo. Lep pozdrav ministru s sodelavcem, poslanke in poslanci. Nov zakon o davčnem postopku je preglednejši, jasnejši, poenostavlja davčni postopek, zmanjšuje število obrazcev in odpravlja nepotrebno administriranje. Tu je vlada Republike Slovenije oziroma finančno ministrstvo naredilo korak naprej pri približevanju davčne zakonodaje davčnim zavezancem. Prav tako se s predlaganim zakonom o davčnem postopku veča pravna varnosti za davčne zavezance. Znano je, da je sedaj veljaven zakon nepregleden, da so davčni postopki za nekatere posameznike prezahtevni in predstavljajo veliko administrativnega dela, zato te spremembe v Novi Sloveniji podpiramo. V poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo novi zakon, ker daje poudarek elektronski komunikaciji med davčnim uradom in zavezancem in uvaja predizpolnjeno davčno napoved, kar na tem področju omogoča precejšnjo racionalizacijo. Tako zavezancem ne bo več treba izpolnjevati zahtevnih obrazcev, ampak jih bodo le pregledali in potrdili. V Novi Sloveniji take olajšave za državljane podpiramo. Prav tako zakon prinaša še nekatere prednosti, saj bo po novem zakonu davčnim zavezancem omogočeno plačilo davka v več obrokih. Vlada s tem davčnim zavezancem omogoča, da se jim davčno breme ublaži. Bistvena poenostavitev in prihranek predstavlja za zavezance za davek tudi črtanje določbe, da morajo subjekti, ki opravljajo dejavnost, davčnemu organu posredovati podatke, ki se nanašajo na dohodke, ki so oproščeni dohodnine. Tako ne bo nepotrebnih administriranj in bomo prihranili tako čas kot tudi denar. Poleg poenostavitev pa zakon prinaša tudi več pravic davčnim zavezancem, saj se daljšajo roki za pritožbo na odmero dohodnine s 15 na 30 dni, podaljšuje se rok plačila davčnega odtegljaja in uvaja se nove možnosti za popravljanje obračunov in davčnih napovedi po preteku zakonsko določenega roka. V Novi Sloveniji podpiramo zakon, ki prinaša poenostavitve za davčne zavezance, ki jim omogoča večjo pravno varnost in zmanjšuje nepotrebno administriranje. V poslanski skupini Nove Slovenije predlog zakona o davčnem postopku podpiramo in bomo glasovali za sklep o primernosti za nadaljnjo obravnavo.
Hvala. Kolega Josip Bajc bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, kolegice in kolegi, ki še vztrajate! V času veselja in velikih pričakovanj ob vstopu v Evropsko unijo se je izpeljala tako imenovana davčna reforma oziroma zadnja faza davčne reforme. Področje davkov je bilo eno zadnjih, ki smo jih uspeli uskladiti z evropskim pravnim redom zadnji hip pred samim vstopom v Evropsko unijo. Brez sprememb davčnih predpisov se ne bi mogli vključiti v delovanje na skupnem globalnem evropskem trgu. Pomanjkanje časa in premalo posluha za mnenja in izkušnje strokovne javnosti in gospodarstva ter velike potrebe po povečevanju prihodkov v državni blagajni so vplivale na to, da smo dobili davčne predpise, s katerimi imamo v vsakdanji praksi veliko težav. Že dlje časa velja splošno spoznanje, da je v Sloveniji potrebna temeljita davčna reforma. Sestavni del te prepotrebne davčne reforme je tudi zakon o davčnem postopku. Tako zakon, ki ga danes obravnavamo, ureja področje pobiranja davkov, pravice in obveznosti davčnih zavezancev, pravice in obveznosti državnih in drugih organov, ki so pristojni za pobiranje davkov, ter področja, ki govorijo o varovanju podatkov, pridobljenih v davčnem postopku, medsebojni pomoči in mednarodnem sodelovanju na področju pobiranja davkov. In veliko tega bi se dalo še našteti. Z vidika učinkovitosti delovanja davčnega sistema in z njim povezanih stroškov tako na strani zavezanca kot na strani države je ta zakon zelo pomemben. Nov zakon o davčnem postopku po mnenju poslancev poslanske skupine Slovenske ljudske stranke zagotavlja poenostavljanje davčnih postopkov, možnost popravljanja davčne napovedi ali davčnega obračuna v roku šestih mesecev po preteku roka za oddajo davčne napovedi ali davčnega obračuna, možnost uveljavljanja pravice do zmanjšanja davčne osnove iz naslova davčnih olajšav do izdaje odmerne odločbe in nenazadnje skrajšuje čas izvajanja inšpekcijskih pregledov v malih podjetjih in pri zasebnikih. Po mnenju poslancev poslanske skupine Slovenske ljudske stranke je zakon o davčnem postopku primerna podlaga za nadaljnjo obravnavo in ga bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke tudi podprli. Hvala.
Hvala vam. Stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil kolega Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani prisotni! Mislim, da so moji predhodniki našteli vse razloge, zakaj takemu zakonu ni za nasprotovati, in bi bilo od mene zgolj tratenje časa vas redkih, ki še vztrajate danes v tej dvorani. Če bi vse te zadeve našteval, kot so že moji predgovorniki povedali, zakon ima 425. členov. In vseh 425 členov ali rdeča nit zakona je lajšanje postopkov administracije pri davčnih napovedih. In vsako tako lajšanje postopkov za državljane in državljanke Republike Slovenije v Slovenski nacionalni stranki podpiramo. Imam pa eno vprašanje oziroma vprašanje, na katerega bi želeli odgovor. V samem predlogu zakona sem pri finančnih posledicah oziroma smo pri finančnih posledicah zasledili eno dejstvo, in sicer s predlogom zakona naj ne bi prišlo do neposrednih finančnih posledic za proračun, torej v proračunu za izvajanje tega zakona ni potrebno zagotoviti dodatnih finančnih sredstev. Zakon v drugem uvaja tako imenovano predizpolnjeno napoved, ki jo bodo pošiljali davčni organi posameznim davčnim zavezancem na dom.
Kolega Zagorac, dovolite, jaz prosim prisotne poslanke in poslance, da omogočijo kolegu Zagorcu kakor vsem ostalim poslancem, da do konca povedo svoje stališče. Kolega Tanko, kolega Gantar, prosim vas. Nadaljujete, prosim.
Hvala za opozorilo tem, ki motijo mir v tej dvorani, spoštovani gospod podpredsednik. In sicer odgovor, ki bi ga želel od vlade Republike Slovenije, je, če bodo davčni organi, ki so del državnih organov, to dejansko pošiljali davčnim zavezancem na dom, vemo, da to neka dodatna finančna sredstva predstavlja tudi predizpolnitev davčne napovedi, predstavlja določene finančne posledice že, če pogledamo samo računalniške programe. Zato se mi zdi ta trditev, da finančnih posledic za proračun uveljavitev tega zakona ne bo imela, malo prenapihnjena in bi vsekakor želel slišati odgovor. Hvala.
Hvala vam. Kolega Franc Žnidaršič bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Tudi sam ne bom ponavljal vsega tega, kar je bilo povedanega na to temo, kajti poslanska skupina naše stranke bo zakon podprla. Bi pa nekaj stvari vseeno navedel, ki niso bilo eksplicitno poudarjene. Namreč, dosedanja davčna zakonodaja je bila v nekem smislu vsebinsko izjemno zahtevna, tako da jo mnogi davkoplačevalci niso dobro razumeli, in je bil to eden izmed razlogov, da so bile številne pritožbe. Ta sprememba, ki prihaja sedaj, naj bi povečala davčno disciplino in poenostavila postopke. S predlogom se zagotavlja večja preglednost, enotnost in smotrnost. Predlog zakona poenostavlja davčni postopek in ukinja številne obrazce iz 11 na 4. Predlaga se tudi daljši rok za pritožbe. Za podjetja je pomembno podaljšanje roka za plačilo davčnega odtegljaja. Skratka, predlagani zakon ima toliko pozitivnih rešitev, da je treba povedati, da je dober, dobro pripravljen in ga bomo v tem smislu tudi podprli. Mislimo, da kaj več ni potrebno reči. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Rudi Veršnik, in sicer bo predstavil stališče poslanske skupine SDS. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Obstoječi davčni sistem je bistveno preveč zapleten, je rezultat interesov različnih lobijev, dopušča preveč izjem in je zaradi tega postal nepregleden in tudi slabo operativen. Dejstvo, da je temu res tako, je letošnja ugotovitev davčne uprave, da je bilo vloženih več kot polovica napačnih davčnih napovedi za leto 2005. Nastala je potreba po koreniti spremembi in največje spremembe beležimo ravno pri zakonu o davčnem postopku. Poslanci iz poslanske skupine Slovenske demokratske stranke smo se vedno zavzemali za poenostavitev davčnih postopkov in pregledno zakonodajo. Skratka, za čim manj administriranja in predvsem za to, da davčna uprava ni neka birokratska, nedostopna ali celo zvišena služba, ki vzbuja strah in trepet davčnih zavezancev, ampak da postane enakovredni partner davčnim zavezancem. Zavzemamo se, da postaneta davčna uprava in davčni zavezanec partnerja, ki se oba zavedata svojih dolžnosti in pri tem tvorno sodelujeta. Kako bo to sodelovanje v bodoče potekalo, je zapisano v predlogu zakona o davčnem postopku, ki je danes pred nami v prvi obravnavi. Zakon je razdeljen na osem poglavij, ki se začenjajo s splošnimi določbami, nadaljujejo z načeli davčnega postopka, udeleženci v postopku, informiranjem zavezancev za davek, varovanjem podatkov, informacijami in dokumentacijo, dajanjem podatkov davčnemu organu za pobiranje davkov in poglavjem davčne obveznosti. Zakon je zelo obsežen, v zakonu pa se nekatere rešitve opuščajo, nekatere pa dodajajo. Spoštovane kolegice in kolegi! Dovolite, da na kratko opozorim na nekatere ključne spremembe, ki bodo potrdile moje prejšnje navedbe. Za 15 dni se podaljšuje rok za pritožbo zoper odločbo davčnega inšpekcijskega postopka. Znesek, ki je nižji od 10 evrov, se ne odmerja, saj so administrativni stroški v takem primeru gotovo višji. Fizičnim osebam, ki so dolžne plačati davek, se omogoča, da svojo obveznost plačajo v treh obrokih z namenom, da se jim ne ogroža lastni obstoj in preživetje družine. V zakonu je predvidena možnost, da se popravi obračun tudi po preteku z zakonom določenega roka, dana pa je tudi možnost samoprijave davčne obveznosti. Za zavarovanje davčnega dolga lahko zavezanec zahteva vpis zastavne pravice na nepremičnino, kar je bistveno cenejše od drugih vrst zavarovanj. O inšpekcijskem pregledu je predhodno izdan sklep, kjer je naveden začetek pregleda, ki se lahko prične po osmih dneh od vročitve sklepa. Odslej subjektom, ki opravljajo dejavnost, ne bo potrebno v fazi davčnega postopka posredovati davčnemu organu podatkov, ki se nanašajo da dohodke, ki so oproščeni dohodnine, saj takšna obveznost predstavlja strošek za davčnega zavezanca. Podaljšuje se tudi rok plačila davčnega odtegljaja, odtegljaj pa je treba plačati v sedmih dneh, kar pomeni prispevek k večji likvidnosti. Ena pomembnih novosti v zakonu o davčnem postopku pa je vnaprej izpolnjena napoved, ki jo izdela davčni organ, tako imenovani informativni izračun. Davčni zavezanec pa je samo zavezan, da v določenem roku poda ugovor na prejet dokument. Predlog zakona daje močan poudarek sodobni elektronski komunikaciji med zavezanci in davčno upravo, saj so dane vse možnosti izmenjave podatkov v elektronski obliki, kar bo v današnjem času in moderni tehnologiji, ki jo imamo na razpolago, pomenilo prihranek pri delu in tudi času. Spoštovani! Prepričan sem, da se bodo tisti, ki so operativno vezani na komunikacije z davčno upravo, strinjali, da se davčni postopki poenostavljajo in vodijo v smer partnerskega odnosa med davčnim zavezancem in davčno upravo. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da predlog zakona o davčnem postopku uvaja spremembe, poenostavlja postopke, sledi sodobnim trendom v administraciji in zato izpolnjuje vsa naša pričakovanja. Zato bomo zakon v nadaljevanju podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kakor je bilo danes ob otvoritvi seje rečeno, bomo delo danes zaključili ob 20.00 uri, torej pred prehodom na splošno razpravo poslank in poslancev. S tem prekinjam sejo državnega zbora in točko. Predlog zakona o davčnem postopku, 3. točko, ki jo bomo nadaljevali jutri kot prvo točko. Želim vam lep večer in lahko noč!