Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi, gospe in gospodje, spoštovani poslanke in poslanci! Začenjam 50. izredno sejo Državnega zbora, ki sem jo sklical na podlagi prvega odstavka 58. člena in drugega odstavka 60. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: Jakob Presečnik do 16. ure, gospod Franc Bogovič do 16. ure, gospod Janez Ribič do 16. ure, gospa Alenka Jeraj, gospod dr. Lazslo Göncz, gospod Roberto Battelli, gospod Franc Pukšič in gospod Milenko Ziherl. Na sejo so vabljeni predstavniki Državnega sveta k vsem točkam dnevnega reda in predstavniki Vlade k vsem točkam dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam. Prehajamo na določitev dnevnega reda 50. izredne seje Državnega zbora. Predlog dnevnega reda ste prejeli v četrtek, 27. oktobra 2011, s sklicem seje. Prehajamo na glasovanje o določitvi dnevnega reda. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti nihče. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 50. izredne seje zbora določen. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O DOPOLNITVAH ZAKONA O GOSPODARSKIH DRUŽBAH. Državni svet je na 35. izredni seji, 25. oktobra 2011, zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Borutu Mehu.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Pobuda za odložilni veto se ni rodila zgolj v glavah državnih svetnikov, temveč je posledica predlogov stroke, delodajalskih organizacij, to je Združenja delodajalcev Slovenije, Trgovinske zbornice in Gospodarske zbornice Slovenije, ki ne morejo razumeti, da smo sprejeli zakon, ki je neuravnotežen in pomeni poseg v ustavno zagotovljene pravice. Nedopustno je, da nekoga sankcioniramo, čeprav še ni niti osumljen, kaj šele pravnomočno obsojen zaradi kaznivega dejanja, ki bi ga zagrešil kot družbenik, poslovodja ali član organa nadzora. Na seji Odbora za gospodarstvo je to najlepše povedal eden od vaših kolegov, ko je dejal, da "ni bližnjic do pravne države". In ta zakon bi želel to biti. Verjamem, da je bil Predlog sprememb Zakona o gospodarskih družbah vložen z dobrimi nameni in predvsem kot odziv na zgražanje javnosti zaradi izigravanj ter goljufij pri uporabi insolvenčne zakonodaje. Poznamo primere igranih prisilnih poravnav, neplačevanja prispevkov, prenosov dejavnosti ali oblikovanja tako imenovanih zdravih jeder, in to vse z namenom prikrajšanja upnikov. Žal je v nekaterih primerih pri tem sodelovala tudi država kot neposreden in posreden lastnik. Ne, v nobenem primeru ne podpiramo takšnih ravnanj, ostro jih obsojamo. Imamo namreč zakonodajo, ki je primerljiva z zakonodajo v razvitih gospodarskih okoljih, pa je ne izvajamo dosledno. Upravičeno zato pričakujemo, da morajo ustrezno ukrepati pravosodni organi kakor tudi organi pregona. Ravno tu smo padli na izpitu – namesto da bi sprejemali ukrepe, ki bi povečali učinkovitost pravosodnih organov, organov pregona in inšpekcijskih služb, sprejemamo zakone, ki so neživljenjski in s katerimi postavljamo pod vprašaj tolikokrat deklarirano pravno državo. Predlagatelji zakona so ob oblikovanju predloga zakona o dopolnitvah v oceni stanja in razlogih za sprejetje zakona pravilno povzeli deviantna dogajanja v naši družbi, vendar rešitev, ki so jo ponudili, prav gotovo ni prava. Že sami predlagatelji niso uspeli najti podobne ureditve v nobeni državi. Navajajo primere Luksemburga, Španije, Združenega kraljestva, vendar nikjer ni avtomatizma, po katerem bi se prepovedalo biti lastnik in opravljati poslovodne naloge oziroma biti član organa nadzora samo zato, ker si bil v času insolvenčnega postopka ali dve leti pred uvedbo družbenik, poslovodja ali član organa nadzora. Tudi v teh državah so sankcije možne, vendar mora obstajati najmanj utemeljen sum, drugje pa mora biti izrečena že obsodba. Sankcije so praviloma predvidene v insolvenčni zakonodaji. Zakon, o katerem boste danes glasovali, v določeni meri predstavlja lustracijo gospodarstvenikov, čeprav se ta termin uporablja v politiki. Lustracija namreč pomeni odstranitev politično nesprejemljivih oseb iz javnega življenja, je moralna obsodba. Ta gospodarska lustracija pa je več: omejuje tudi bodoče poklicno in podjetniško udejstvovanje, ne glede na to, ali si kriv ali ne. Tu pa že trčimo ob ustavno materijo. Spoštovani! Upoštevajte, da v podjetništvo vstopamo vsi z velikimi ambicijami zaradi uspeha, ki se pokaže kot dobiček. Vstopamo v konkurenčno okolje in nihče nima zagotovljenega uspeha vnaprej. V tržnem gospodarstvu je normalno, da imamo zmagovalce in poražence. Gospodarske družbe ne zapadejo v insolvenčne postopke, ker bi si to želele. Izgubile so v tržni bitki zaradi mnogoterih razlogov, naj bo to zastoj inovativnosti, podcenjena ocena tveganj, izguba vitalnega partnerja, kriza dejavnosti ali gospodarska kriza, s katero se soočamo danes. Poslovodje, družbeniki in nadzorniki bodo že vnaprej obsojeni po tem zakonu, ker so sprejeli izzive trga in bili pripravljeni nositi rizike. Z insolvenčnimi postopki morajo izgubiti tisti, ki nosijo rizike, to so lastniki poslovodje, varovati je treba upnike. Temu je namenjena insolvenčna zakonodaja, pravosodni sistem, in to mora zagotavljati tudi država. Zakon brez dvoma posega v ustavne pravice, in sicer pravico do gospodarske svobode, do zasebne lastnine in do svobodne izbire dejavnosti. Zakon je nedosleden in dopušča možnost zlorab, zakon ne more določiti presunkcije krivde osebe, ki je izpolnjevala svoje zakonske obveznosti. Še razmislek ob koncu. Naj vas vprašam, kdo se bo danes ob takem zakonu sploh še odločil biti krizni menedžer, kdo bo vodil podjetja v težavah. Drugače povedano, zakon ukinja krizne menedžerje. Smo res to želeli s tem zakonom? Spoštovani! Prosim še enkrat za razmislek in upam, da boste z glasovanjem pritrdili našim predlogom. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Matjažu Hanu.
Lepa hvala, spoštovani predsednik. Spoštovani ministri, državni sekretar, kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je na 24. nujni seji danes obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah, ki ga je Državnemu zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Odbor je bil seznanjen tudi z zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje, v kateri ta navaja, da so postopki glede insolventnosti in prisilnega prenehanja ter njihove kršitve že zakonsko urejeni in da predlagana ureditev posega v določene ustavne pravice, pri čemer ta poseg ni sorazmeren začrtanemu cilju. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, v katerem je glede ocene Državnega sveta o že uveljavljenih institutih pojasnjeno, da je na to opozorila tudi že v svojem pisnem mnenju o tem zakonu z dne 9. 6. 2011, glede očitka Državnega sveta o nesorazmernosti posega v ustavne pravice pa je služba navedla, da je že v mnenju 9. 6. opozorila na odsotnost utemeljitve elementov, ki dopušča tolikšen poseg v določene ustavno zagotovljene pravice. Odbor je bil seznanjen tudi z mnenjem Trgovinske zbornice, mnenjem Vlade ter stališčem Gospodarske zbornice Slovenije, ki obravnavanega zakona ne podpirajo, ter z mnenjem predlagatelja zakona, ki navaja, da razlogi v zahtevi Državnega sveta niso utemeljeni in da predlagane rešitve zakona niso v neskladju z ustavo. Seji odbora so prisostvovali predstavniki Državnega sveta in vse inštitucije, ki sem jih že prej naštel. Predstavnik Državnega sveta je poudaril, da omenjena novela zakona posega v določene ustavne pravice ter opozoril na nekatera druga odprta vprašanja, povezana s predlagano ureditvijo, ne nazadnje pa ste tudi slišali gospoda Meha pred menoj. Predstavnik predlagatelja zakona je pojasnil, da je temeljni cilj predlagane novele zakona sprejeti določene nujne ukrepe za boljše delovanje slovenskega pravosodnega sistema, glede očitanja neustavnosti obravnavanega zakona pa je pojasnil, da bo o njej odločalo Ustavno sodišče. Državni sekretar na Ministrstvu za gospodarstvo je predstavil razloge, zaradi katerih vlada obravnavanja novele zakona ne podpira. Tudi predstavnica Zakonodajno-pravne službe pa je v dopolnitvi, obrazložitvi ponovno opozorila na določene ugotovitve službe iz pisnega mnenja. V razpravi je sodelovala tudi predstavnica Gospodarske zbornice Slovenije, ki, kot sem že rekel, je bila proti temu, da se ta novela sprejme. V razpravi je bila izražena potreba po kaznovanju zlorab v slovenskem prostoru. Postavljeno je bilo tudi vprašanje glede ustavnosti predlagane ureditve, na katero je predstavnica Zakonodajno-pravne službe odgovorila, da o ustavnosti zakona odloča lahko le Ustavno sodišče. V nadaljevanju je podala podrobnejši odgovor glede dopustnosti omejevanja ustavnih pravic, pri čemer je poudarila ugotovitve iz pisnega mnenja ZPS. S strani določenih članov odbora je bilo izraženo nasprotovanje predlagani noveli zakona predvsem zaradi kaznovanja brez predhodno dokazane krivde, zaradi generaliziranja posamičnih zlorab na vse vpletene v insolvenčnih postopkih ter zaradi kaznovanja tistih podjetnikov, ki so se v insolventnem postopku znašli po nedolžnem. Nasprotno pa je bilo s strani zagovornikov predlagane rešitve opozorjeno na številne zlorabe in zlonamerna dejanja v slovenskem gospodarskem prostoru ter na potrebo po ukrepanju na tem področju. Izraženo je bilo tudi mnenje, da predlagana ureditev ne uvaja obsodbe, ter opozorjeno na dejstvo, da predlagana rešitev omogoča dokazovanje nedolžnosti v nepravdnem postopku. Po opravljeni razpravi je odbor glasoval o mnenju, da je Zakon o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah ustrezen. Odbor navedenega mnenja ni sprejel, ker zanj ni glasovala večina vseh članov odbora, to je osem. Drugače pa je bilo glasovanje 5 za in 2 proti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za predstavitev mnenja predlagatelja dajem besedo predstavniku predlagateljev zakona gospodu mag. Radovanu Žerjavu.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Za začetek lahko povem, da obžalujem, da moramo ponovno odločati o zakonu, ki ga je ne nazadnje potrdilo ker 65 poslancev Državnega zbora. Takšno enotnost smo v tem mandatu le redko dosegali. Verjamem pa, da zato, ker se po večini vsi dobro zavedamo, da gre za zelo resen problem, ki ga samo z govorjenjem in razpravljanjem ne bomo rešili. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo novelo Zakona o gospodarskih družbah vložili potem, ko so se zadnja leta v državi na očeh celotne javnosti dogajale zlorabe zakonodaje, ki več kot očitno omogoča lastnikom in članom poslovodstev izčrpavanje podjetij. To na koncu skoraj vedno privede do stečaja podjetij in množičnega odpuščanja delavcev, zdrava jedra podjetij pa se hkrati ali pred tem prenašajo na nove družbe, ki so v lasti istih lastnikov in ki jih upravljajo ista poslovodstva. Na mnoga opozorila in pobude za reševanje te problematike, ne samo z naše strani, temveč s strani tistih delavcev, ki so ostali brez plač za več mesecev, ki nimajo plačanih prispevkov, ki so ostali na cesti samo zato, ker je nekdo izračunal, da se mu tako bolj izplača, se nihče od pristojnih ni odzval. Namen zakona je tako predvsem preprečiti ravno te anomalije, ki niso niti v interesu trga, niti lastnikov in poslovodstev, ki poslujejo skladno z uveljavljenimi etičnimi in drugimi standardi. Največkrat smo slišali od pristojnih, da gre za kompleksen problem, ki zahteva sistemski pristop, nekateri pa so šli celo tako deleč, da so pojasnjevali, kako že imamo ustrezno zakonodajo in da tu sploh ne vidijo problema. Zgodbe o prevaranih delavcih ter lastnikih podjetij, ki so že naslednji dan ustanavljali nove družbe, pa se kar nadaljujejo. To žal ni predvolilna demagogija in besedičenje, to niti ni predvolilni projekt Slovenske ljudske stranke, saj ta zakon obravnavamo že od letošnjega marca naprej. To je kruta realnost, ki jo vsak dan gledamo preko televizijskih zaslonov. Večina primerov spornih ravnanj pa največkrat celo ostane skrita pred očmi javnosti. Zato močno upam, da bomo s to zakonsko novelo dali možnost sodnikom, da dodatno presodijo, ali je šlo pri zapiranju podjetja za resne poslovne težave ali pa za poslovno špekulacijo in neodgovorno poslovanje. Predlagano obrnjeno dokazno breme zagotavlja hitrost nepravdnega postopka. Posamezniki, ki so delovali v dobro družbe z dolžno skrbnostjo ter niso bili povzročitelji stečaja ali prisilne poravnave ali nanj niso mogli imeti vpliva, kot je na primer večina kriznih menedžerjev, bodo imeli vse možnosti, da nemudoma predložijo vse dokaze in dejstva, na podlagi katerih bo nepravdni postopek hitro končan. Ob tem velja poudariti, da v nepravdnih zadevah ni sodnih zaostankov. Sodišča bodo morala tovrstne postopke prednostno obravnavati. Podjetniku, ki je zašel v resne poslovne težave zaradi neplačanih terjatev za svoj produkt ali storitev, v nepravdnem postopku ne bo težko dokazati svoje nedolžnosti, saj bodo podatki o neprejetih plačilih govorili sami zase, medtem ko bo nekdo, ki je v svojo korist izčrpaval podjetje, imel nepokrite kredite in se dobesedno načrtno okoristil tudi z neplačevanjem dobaviteljev in podizvajalcev, končno moral na sodišču pojasniti svojo sporno poslovno prakso. V Slovenski ljudski stranki smo s tem zakonom naredili prvi korak pri preprečevanju dogodkov, ki so nam praktično že leta in leta ves čas na očeh, pa nihče nič ne ukrepa. Pristojno ministrstvo z vsemi zaposlenimi ni zmoglo v teh letih pripraviti niti enega ukrepa, da bi takšne dogodke preprečili, da bi se kar koli spremenilo na tem področju. Da je problem resnično pereč in zakon vsaj korak v pravo smer, potrjuje, spoštovane kolegice in kolegi kolegi poslanci, tudi vaša podpora zakona na zadnji redni seji tega Državnega zbora. Upam, da bomo to načelnost in dojemljivost do tega problema ohranili tudi danes in bomo zakon znova podprli. Ne strinjam se s tem, kar je bilo rečeno, da onemogočamo krizne menedžerje. Ne! Onemogočamo pa tiste kvazi krizne menedžerje, ki letajo s cveta na cvet in za svoja dejanja na teh cvetovih ne odgovarjajo.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. V imenu Vlade bo predstavil stališče predstavnik Vlade mag. Janko Burger, državni sekretar na Ministrstvu za gospodarstvo.
Gospod predsedujoči, hvala lepa za besedo. Gospe poslanke, gospodje poslanci! Stališče Vlade je skozi celotno obravnavo predloga sprememb Zakona o gospodarskih družbah ostalo nespremenjeno, kajti dejansko se z namenom, ki ga je predstavil predlagatelj, vsekakor strinjamo, vendar pa način, na kakršnega želimo preprečiti zlonamerno škodljivo delovanje lastnikov uprav, nadzornikov v gospodarskih družbah, novela zakona oziroma spremembe zakona, ki je predstavljen, dejansko ne odpravlja. Celo več, v zelo nepravičen položaj postavlja vse tiste podjetnike, ki so v času gospodarske in finančne krize skupaj s podjetji zašli v težave, se prizadevajo podjetja rešiti na pošten in zdrav način, vendar pa bodo hkrati na nek način kriminalizirani za svoje neznanje, svojo nesposobnost in ne nazadnje zato, ker so kljub vsem svojim naporom s svojimi ekipami poskušali podjetjem pomagati, vendar pa bodo morali sedaj, preden bi bili pravnomočno obsojeni, skozi nepravdni postopek dejansko dokazovati svojo nekrivdnost. Omenil bi še to, da je Vlada tudi predlagala spremembe insolventne zakonodaje, v kateri bi nastalo situacijo lahko urejali in pa ne nazadnje predvsem učinkovitost pravosodnega sistema. Hkrati bi še omenil, da je v zadnjih treh letih izmed vseh podjetij, ki so prijavila prisilno poravnavo ali stečaj, bilo med temi podjetji le cca 6 % srednjih in pa velikih podjetji, vsa ostala so mala ali mikro podjetja in vsi tisti bodo žal prizadeti, če bo takšna sprememba zakona sprejeta. Zaradi tega smo mnenja, da predloga zakona v sedanji obliki ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Zares gospod Alojzij Potočnik.
Spoštovani! V stališčih poslanske skupine Zares do tega zakona ni nič posebno novega. Žal nasprotniki zakona ne govorijo o vseh pojavih, o katerih smo v razpravah govorili. Tako že ni moč prezreti prisilnih poravnav, stečajev, prenosov premoženja in dejavnosti v dvomljivih in spornih okoliščinah in ni mogoče prezreti delavcev brez plač, njihovih odpravnin, odškodnin, povračil in ni mogoče pozabiti na obračunane in neplačane prispevke za socialno varnost. Torej tukaj govorimo o pravni in socialni državi. V razpravi je bila res izrečena vrsta pomislekov, tudi utemeljenih, da je predlagana dopolnitev prerigorozna, da ne bi smeli na ta način omejevati svobode podjetniške pobude podjetnikov. Takega namena v Poslanski skupini Zares nismo prepoznali, niti imeli, kaj šele, da bi jo kriminalizirali. Spoštovani! Če ne delujejo institucije jih spravimo v tek. Zakonu vsekakor ne moremo odrekati namena in poizkusa, da se preverijo v nekem družbenem trenutku in presodijo možnosti sprememb za odprto, konkurenčno, odgovorno gospodarstvo z ugledom. Mislimo tudi, da se je zakon v veliki meri izognil tistemu, kar se je skozi ves postopek ocenjevalo za preveč skrajni poseg. Poslanska skupina bo zakon kot doslej večinsko podprla, zavedajoč se tudi, da posledic, ki jih bo prinesel v prihodnosti, ni moč enostavno napovedati ali oceniti. Toda tako je tudi s prihodnostjo.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil stališče gospod mag. Radovan Žerjav.
Hvala lepa, še enkrat, za besedo. Spoštovani! Vse od vložitve tega zakonskega predloga pa vse do danes smo predlagatelji priča konstantnemu pritisku z več strani, češ, da je zakon slab, protiustaven, da je škodljiv za podjetništvo in še kakšen očitek bi se lahko našel. Glede protiustavnosti lahko rečem samo naslednje, o tem, kaj je v skladu z ustavo in kaj ne, bo presodilo Ustavno sodišče. Vsak ima pa seveda pravico, da zahteva to presojo, če tako želi. Zanimivo pa je, da je med največjimi kritiki zakona v prvi vrsti Vlada, pristojno ministrstvo, Združenje nadzornikov, Združenje Manager in še kakšno interesno združenje, čeprav nihče izmed njih v treh letih tega mandata ni prišel na dan niti z enim podobnim predlogom in z odgovorom, kako se spopasti s to perečo problematiko zlorab. Zato lahko vse kritike ponovno in še enkrat vprašam: Kaj ste storili, ko so se v javnosti pokazali primeri jasnih zlorab podjetništva, svobodne gospodarske pobude, ste ukrepali zoper svoje člane, ste zahtevali odgovore od pravosodne veje, ste predlagali kakšno spremembo pozitivne zakonodaje, ste koga izključili iz svojih združenj zaradi neprimernih praks? Ali ste prepričani, da je bilo ravnanje vaših članov v mnogih spornih primerih resnično v skladu z zakonodajo, v skladu z odgovornim vodenjem podjetij? Toda nihče se ni pretirano obremenjeval. Niti zainteresirana strokovna javnost oziroma njena cehovska združenja, niti Vlada oziroma ustrezno ministrstvo. Danes pa vsi v en glas ugotavljamo, da je vse narobe, da so take zlorabe nedopustne, pa vendar smo morali poslanci kot predstavniki zakonodajnega telesa vzeti stvari v svoje roke in poskušamo reševati to agonijo, to anomalijo tisočih delavcev, ki v resnici na ljubo niso bili žrtve krize, temveč višjih interesov posameznih iznajdljivih podjetnikov, ki so svobodno gospodarsko pobudo razumeli dobesedno. V Slovenski ljudski strani smo skozi zakonodajni postopek prav vse zainteresirane povabili k sodelovanju, k dodatnemu dopolnjevanju zakonskega predloga, bili smo odprti za predloge in izboljšave. Samo s kritikami o neprimernosti pa si nismo mogli veliko pomagati. Na koncu smo poslanci v Državnem zboru dosegli soglasje, očitno pa se nekateri v ozadju s tem tudi danes ne morejo sprijazniti. Še vedno sem trdno prepričan, da je zlonamerne svobodne podjetnike treba ustaviti in onemogočiti. Vsem ostalim, poštenim, inovativnim, prizadevnim in tistim, ki resnično delajo tako, kot je treba, pa je treba s tem vzpostaviti zdravo in pošteno podjetniško okolje. Kratko, jasno in jedrnato sporočilo nas predlagateljev in tega zakona je točno to. Želimo diferencirati tiste zlonamerne od dobronamernih podjetnikov. In to je tudi to. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil stališče gospod Anton Urh.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister, državni sekretarji, kolegice in kolegi! Državni svetniki zahtevajo ponovno glasovanje o zakonu, ki veljavni Zakon o gospodarskih družbah dopolnjuje z rešitvami, ki bi preprečile zlorabo temeljne ustavne pravice do svobodne podjetniške iniciative. Državni svet zakon zavrača kot protiustaven. Mnenje svetnikov je, da zakon, ki smo ga že potrdili v Državnem zboru s 65 glasovi za, posega v pravice do zasebne lastnine in svobodne izbire dejavnosti oziroma poklica. V naši poslanski skupini bomo zakon ob ponovnem glasovanju podprli. S tem zakonom se končno lahko preprečijo zgodbe, ki se pri nas v zadnjem obdobju kar prepogosto dogajajo: namerno izčrpavanje družb, lažne prisilne poravnave in stečaji, prenos premoženja in dejavnosti na novo ustanovljeno družbo, delavci brez plač in poravnanih prispevkov, naplahtani poslovni partnerji – vse to je posledica preveč svobodne podjetniške pobude. Skrajni čas je, da jo omejimo. Že v prejšnjih stališčih smo v poslanski skupini DeSUS poudarili, da je bistvo vsake pravice tudi v tem, da morajo biti tudi določene meje, do kod neka pravica in svoboda sega. In ta meja je zagotovo tam, kjer so ogrožene oziroma kratene pravice drugih. Temeljni cilj zakona je preprečiti ustanavljanje, vodenje in nadziranje družb osebam, ki so v preteklosti sodelovale v poslovodenju in nadzoru družbe, nad katero je bil začet postopek prisilne poravnave ali stečaja, in ne morejo dokazati, da niso namerno in v lastno korist zavozile podjetja. Ta zakon po našem prepričanju ne bo omejeval svobodne gospodarske pobude poštenim in dobronamernim podjetnikom, saj bodo ti svojo skrbnost, vestnost in poštenost pri ravnanju z gospodarsko družbo, nad katero je bil začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja, lahko dokazali in jim v tem primeru ustanovitev nove družbe ali njihovo vodenje in nadzor ne bo prepovedano. Svoboda podjetniške pobude bo omejena tistim, ki so po svoje priredili in izkoristili njen pravi namen in cilj. Ta zakon jo bo omejil tistim, ki so jo s svojo iznajdljivostjo ob ne dovolj rigorozni zakonodaji izrabili izključno za svoje lastno okoriščanje, seveda na škodo drugih: delavcev, poslovnih partnerjev, podizvajalcev in ne nazadnje posledično seveda tudi države. Ker se v Poslanski skupini DeSUS zavzemamo za odgovorno podjetniško iniciativo, za zdravo in pošteno podjetniško okolje, v katerem bodo delovali osnovni principi odgovornega in moralnega ravnanja do slehernega posameznika in do družbe kot celote, bomo zakon, kot rečeno, ponovno podprli. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo stališče predstavil gospod Bogdan Barovič.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice, kolegi! V ponovni obravnavi Zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah je na 2. strani Vlada zapisala: "Potrebno je poudariti, da že obstoječa zakonodaja vsebuje vrsto inštitutov, ki omogočajo sankcioniranje zlorab oziroma nepošteno ravnanje članov organa vodenja ali nadzora, ustanoviteljev oziroma družbenikov." Vlada meni, da bi bilo treba, da se predvsem tisti inštituti, ki jih že omogoča Zakon o gospodarskih družbah, začnejo v praksi čim bolj uporabljati ter da se delếžniki ali dếležniki, če želite, ozavestijo o možnostih, ki jim jih ponuja pozitivna zakonodaja, saj je sodna praksa na tem področju skromna oziroma je ni. Zdaj ne razumem, ne vem, ali danes, z vsem spoštovanjem, minister za pravosodje ne sedi v Vladi? Ali minister za notranje zadeve ni sedel v Vladi? In zdaj se Vlada izgovarja, da že zakon nekaj omogoča, ampak da pravno in z organi pregona ni v redu in da se tega ne počenja. In seveda vržejo pesek v oči nam in mi naj se zdaj "bockamo" okoli tega. Imamo zakon, ki nekaj daje, neko možnost, pa se ni nič zgodilo, po drugi strani pa imamo predlog zakona, ki pa je v nasprotju z ustavo. Mislim, ta družba, kolegice in kolegi, je res malo čudna, no, tako kot Šifrer poje, "ta država je umrla". Tudi Gospodarska zbornica in Obrtna zbornica, ena prostovoljna, druga obvezna, kar se članstva tiče, nista storili vsega tistega, kar danes pišeta in govorita. Roko na srce! Koga so izključili iz svojih vrst, za katere je bilo jasno dokazano, da so izkoristili vse pravne in nepravne možnosti ter osiromašili banke, delavke in delavce in gospodarstvo te države? Poudarjam, da razen Slovenske nacionalne stranke v parlamentu ni bilo nobene stranke, ki ne bi sodelovala v Vladi, odkar obstaja zakon, ZGD, in v katerem, odkar obstaja, velja določilo o spregledu pravne osebnosti, po katerem bi že zdavnaj lahko zatrli tajkune, če bi bila to politična volja vseh tistih, ki so bili v Vladi, in volja sodne oblasti, ki je bila vedno podaljšana roka Vlade, pa če to sprejmete ali ne. Mnogi se danes strinjajo s predlogom novele zakona, pa se vendar z njim ne strinjajo. To smo slišali danes na odboru, to smo slišali že v vseh obravnavah do zdaj.Torej se strinjajo, ima pravo sporočilo, ampak se vendar z njim ne strinjajo – zakaj, ne vem. Zakaj se Zakon o gospodarskih družbah v celoti ni spremenil v vseh teh letih, ko se je videlo, kaj se dogaja, tudi ne vem. Mislim, da imamo tri veje oblasti zato, da se ve, kaj katera počne, kaj dela sodna, kaj dela izvršna veja oblasti in kaj dela zakonodajna veja oblasti. Slovenija je tretja po številu ministrov od vseh evropskih držav članic, ki so veliko večje od nas, zato da imajo ministri lažje delo; pa ga očitno niso bili sposobni opravljati. V Slovenski nacionalni stranki nam je dovolj popravljanja napak Vlade, dovolj prevzemanja odgovornosti za slabo delo in slabe odločitve in dovolj nam je hoje po robu zakonitosti. In ne dovolimo, da bo zdaj Državni zbor "po toči zvoniti" odgovoren za dobro, slabo, za protiustavno ali pa protizakonito delovanje. Odgovornost naj prevzamejo tisti, ki niso ničesar storili, kar bi morali.
Hvala lepa. V imenu Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo stališče predstavil gospod mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, gospod predsednik, za besedo. Prijazen pozdrav vsem! Odgovorna in resna politika stori tisto, kar je treba in prav, ne da bo vsak trenutek všeč vsem. V Liberalni demokraciji Slovenije smo ta zakon enkrat že podprli. Tehtali smo med pozitivnimi učinki in med določenimi pastmi, ki jih prinaša zakon, in se zavestno odločili, da je tudi s strani zakonodajalca treba dati jasno sporočilo, da številne nečednosti, številne zlorabe na področju menedžiranja podjetij, neplačevanja prispevkov, zapiranje enega podjetja, ki je zabredlo, in pa že isto popoldne ustanavljanje drugega podjetja, vse to je nekaj, kar je v tej državi nesprejemljivo in pa nedopustno. Zato tudi naša odločitev. Načelnost je ena od redkih dobrin v politiki, in prav je, če pri tistem, kar smo z razmislekom storili pred dnevom in pa tedni, ko smo v podporo temu zakonu zbrali, tako kot je rekel predlagatelj, zavidljivih 65 glasov, da to ponovimo danes še enkrat. Mnenja in pa razmišljanja Državnega sveta so povsem legitimna in pa legalna, ampak na nas, ki zakone sprejemamo in dokončno potrjujemo, pa je drugačna odgovornost. Breme te odgovornosti smo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije pripravljeni prevzeti in tudi nositi, zato napovedujem podporo temu zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil stališče gospod Vili Rezman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Lep pozdrav vsem! Naj za uvod povem, da je bil ta veto pričakovan. Kljub temu da sta glasovali za zakon skorajda dve tretjini poslank in poslancev, kar se je danes zjutraj na odboru ponavljalo, kar se ponavlja danes tukaj, kar pa seveda ni kakšen poseben argument. Tudi zato ne, ker se je glasovalo po naši sodbi vsaj bolj po všečnosti kot pa po strokovni argumentaciji. Zato so najbrž vsi tisti, ki so poudarjali veliko podporo, pozabili povedati, da ni bilo prav nikakršne podpore s strani stroke. Da ni bilo podpore s strani tistih, ki jih ta zakon ogroža, da ni bilo podpore s strani tistih, ki zagotavljajo, da lokomotiva gospodarstva vendarle poganja vso to družbo in da to gospodarstvo dobiva s tem zakonom coklo predse, ki jo bo težko prestopilo, in bo v mnogo čem deležno negativnih reperkusij. Postopki v zvezi s tem zakonom so bili relativno dolgi, bile so dolge razprave in najbrž tudi zavoljo tega, ne samo zaradi všečnosti, ki je sedaj potrebna pred volitvami, ampak tudi zavoljo tega, ker je izostalo izvajanje pozitivne zakonodaje, ki jo imamo, ker je izostala zakonodajna pobuda za novele tudi s strani sedanjih predlagateljev kdaj poprej, ob kakšnem drugem zakonu, ki je bil potreben in tudi v koalicijskih pogodbi zapisan kot potreben spremembe. Kadar v Sloveniji izostane tako rekoč vsa poslovna kultura, takrat se posega z nekimi radikalnimi, zelo pogosto premalo premišljenimi potezami. V Poslanski skupini nepovezanih poslancev smo tudi deljenega mnenja o tem zakonu. Vsi menimo, da je pokazal na nekatere prave probleme, ki pa morajo biti individualizirani in se ne smejo generalizirati na vse, ki se ukvarjajo bodisi s poslovodenjem, nadziranjem ali pa so sami podjetniki v smislu lastnikov ali družabnikov v gospodarskih družbah. Podpiramo tudi vse ideje o tem, da je treba tiste, ki jim je dokazana krivda, jim je dokazana zloraba, sankcionirati. In podpiramo ideje o tem, da se maksimalno zaščitijo poslovni partnerji, dobavitelji, podizvajalci, delavci, zaposleni, tudi država, ki pri tem trpi, in seveda njene javne blagajne. Od tod naprej se pa prično nekatera razhajanja tudi med nami. Posamezniki kljub temu zlorabljajo in bodo zlorabljali ali skušali zaobiti zakonodajo in lahko danes že beremo celo vrsto inovativnih predlogov, kako se bo dalo to narediti. Nismo za to, da se to, kar je predvideno kot načelo, izvaja na način, da se najprej kaznuje in potem skuša dokazati, da je kdo kriv oziroma se mora tisti, ki je bil kaznovan, ker mu je bilo prepovedano opravljanje funkcije poslovodenja, nadzora ali podjetništva, oprati na sodišču, če se bo pač lahko, če bo imel sredstva za to, voljo, da bo to počel, in če bo sodišče to tudi storilo. Smo proti generalnemu stigmatiziranju podjetništva, poslovodenja in nadziranja kot svojevrstnih poklicev, kajti vsi tisti, ki bodo imeli kakršenkoli opravek z insolventnimi postopki, bodo vnaprej a priori tisti, ki bodo deležni krivde in sankcij oziroma prepovedi. Nasprotujemo tudi temu, da se vsi, ki so se znašli v insolventnih postopkih, tako rekoč izenačijo kot krave v temi. Tisti, ki so krivi, ki so res hoteno kaj zagrešili, in tisti, ki so zaradi napak in hotenih zlorab drugih prišli v neugoden položaj, iz katerega se sami niso mogli rešiti. Smo proti delitvi tistih, ki bodo sankcionirani z ozirom na velikost, ne z ozirom na značaj, na prestopek, na zlorabo, ki so jo storili. In cela vrsta drugih predlogov je še, ki jim nasprotujemo, zato ne moremo vsi enotno tega zakona ponovno podpreti.
Hvala lepa. Gospa Breda Pečan bo predstavila stališče v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdravljeni gospod državni sekretar, pa tudi minister za pravosodje s sodelavci! Pozdravljeni predstavniki Državnega sveta! Velika večina poslank in poslancev v Poslanski skupini Socialnih demokratov je že od vložitve zakona o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah podpirala namen tega zakona. Temeljni cilj je preprečiti ustanavljanje, vodenje in nadziranje družb osebam, ki so v preteklosti sodelovale v poslovodstvu ali nadzoru družbe, nad katero je bil začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja. Preprosto povedano, gre za to, da tisti, ki so namerno, zaradi lastnih interesov in koristi ali pa zaradi svoje nesposobnosti, omogočili ali povzročili propad podjetja, ki so ga vodili, vsaj nekaj časa nimajo več možnosti nadaljevati takega delovanja. Seveda pa lahko sodišče članu poslovodstva oziroma organa nadzora dovoli upravljanje poslovne funkcije družbe oziroma nadzorne funkcije, če le-ta dokaže, da je v družbi, nad katero je bil začet postopek zaradi insolventnosti ali prisilnega prenehanja, ravnal s skrbnostjo vestnega in poštenega gospodarstvenika. Takšna rešitev v spremembah zakona je za večino članov Poslanske skupine Socialnih demokratov sprejemljiva, ker je treba preprečiti ustanovitev družb zlasti tistim osebam, ki so namerno zavozile družbe. Nedopustno je, da lahko lastniki podjetij in direktorji ustanavljajo podjetja enega za drugim, delavci teh podjetij pa ostajajo na cesti, pa še brez plač, ki jim pripadajo. Obenem pa se v spiralo uničevanja potegnjena še podjetja, ki nikoli več ne dobijo poplačanih svojih terjatev. Takšna praksa podjetništva v Sloveniji je vendarle, kljub temu da se skoraj nič ne zgodi, na tem področju nedopustna. Podpiramo rešitve, da ne more biti ustanovitelj družbe ali pridobiti status družbenika tudi oseba, ki je pravnomočno obsojena na kazen zapora zaradi kaznivega dejanja zoper gospodarstvo, zoper delovno razmerje in socialno varnost, zoper katero je bila s pravnomočno sodbo na podlagi tega zakona ugotovljena odgovornost zaradi spregleda pravne osebnosti, ki je na podlagi zakona, ki ureja sodni register, priložila predlogu za vpis v register neresnično izjavo o tem, da imajo vse kapitalske družbe, v kapitalu katerih je udeležena z več kot 25 %, poravnane vse davke in druge obvezne dajatve, ki jim je potekel zakonski rok plačila, razen tistih, katerim je bil dovoljen odlog ali obročno plačilo, skladno z zakonom, ki ureja davčni postopek, ki je bila kot družbenik z več kot 25 % udeležena v kapitalu ali bila član poslovodstva ali organa nadzora kapitalske družbe, za katero je bila pravnomočno ugotovljena ničnost na podlagi zakona, ki ureja sodni register, ker je bil namen delovanja ali dejavnost družbe v nasprotju z ustavo, s prisilnimi predpisi ali z moralnimi načeli. V poslanski skupini sicer razumemo pomisleke tistih, ki menijo, da se s tem zakonom omejuje podjetniška ponudba. Treba pa se je vendarle vprašati, ali je dopustno, da vsakdo lahko ustanovi podjetje, ne glede na svoje delovanje, ki je privedlo do propada predhodnega podjetja. S temi spremembami Zakona o gospodarskih družbah ne prepovedujemo ustanavljanja podjetij, vendar pa ga dovoljujemo le odgovornim lastnikom, odgovornim direktorjem in odgovornim nadzornikom podjetij, ki lahko dokažejo, da so pri vodenju podjetij ravnali s skrbnostjo vestnega in poštenega gospodarstvenika. Dobro se zavedamo, da marsikomu od lastnikov poslovodstva ali pa poslovodečih ali pa nadzornikov družb, ki še niso prišle do stečajnega postopka ali postopka prisilne poravnave, ta sprememba zakona ne more do živega. Imamo celo vrsto podjetij, ki se na zelo perfidne načine izogibajo postopku prisilne poravnave ali pa celo skozi postopek prisilne poravnave odlagajo postopek, stečajni postopek. Pri tem pa niti delavci, niti upniki nikakor ne morejo priti do svojega poštenega in zasluženega plačila. Tem bo treba tudi stopiti prej ali slej na prste in nekaj na tem področju narediti. Kot sem že rekla, bo večina članov Poslanske skupine Socialnih demokratov Zakon o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah podprla. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH KAZENSKEGA ZAKONIKA. Držav svet je na 35. izredni seji 25. oktobra 2011 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Bogomirju Vnučcu.
Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci! Državni svet podpira spremembe zakona, ki gredo v smer skrajšanja postopkov in učinkovitosti dela organov pregona in pravosodja pri pregonu vseh oblik kriminala, zlasti gospodarskega in organiziranega. Prav tako močno podpiramo spremembe, ki učinkoviteje varujejo otroke in mladoletnike pred različnimi oblikami spolnih zlorab. Vendar pa pri noveli Kazenskega zakonika velja biti zadržan, ker gre za izjemno pomembno področje, ki ureja družbena razmerja. Gre za zelo obširno spremembo Kazenskega zakonika, novela obsega kar 129. členov, ob tem pa se porajajo pomisleki in različna pravna mnenja, ali je tako obsežna sprememba zares potrebna. Izkušnje pri spremembah Zakona o zemljiški knjigi nakazujejo na resno zaskrbljenost namena pozitivnih sprememb. Prej je zemljiška normalno funkcionirala od Marije Terezije naprej. Sedaj pa se na tem področju pojavlja vrsta zmede, dodatnih stroškov ter slabe volje pri uporabnikih. Glede očitkov, da bo nesprejetje novega kazenskega zakonika Republike Slovenije s strani Evropske unije prineslo velike finančne posledice zaradi neupoštevanja evropske direktive, pa ugotavljamo sledeče. Prvič, gre šele za prvi opomin Evropske komisije. Drugič, podrobna primerjalna analiza direktive Sveta Evropske unije in obstoječega oziroma veljavnega kazenskega zakonika kaže, da je okoljska direktiva Sveta Evrope že vsebovana v Kazenskem zakoniku in je tako Slovenija že pred formalnim rokom izpolnila vse svoje zahteve ter je potrebna zgolj notifikacija. Sprašujemo se, zakaj Slovenija oziroma Vlada in pristojnostno ministrstvo ni notificirala usklajenost s pravnim redom Evropske unije, kjer je vsebina direktive že vsebovana v obstoječem kazenskem zakoniku. Veljavni kazenski zakonik inkriminira vse, kar je obveza države na podlagi direktive Evropskega parlamenta in Sveta EU z dne 19. november 2008 o kazenskopravnem varstvu okolja. Slovenija je torej izpolnila svojo obveznost še pred postavljenim rokom, ki je bil 26. december 2010. To potrjuje tudi primerjava 3. in 4. člena Direktive in kaznivih dejanj iz 32. poglavja veljavnega kazenskega zakonika, zato po našem mnenju Republika Slovenija ne bo plačala niti evra kazni. Očitek, da bi sprejetje veta na novelo Kazenskega zakonika onemogočilo izvajanje novosti, ki jih prinašata novela Zakona o kazenskem postopku ter Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, ni povsem utemeljen. Gre za določbe zakonov, ki niso soodvisne. Nova kazniva dejanja se bodo štela za specialne oblike že sedaj znanih kaznivih dejanj, kar bo v praksi pripeljalo do tega, da bo obramba storilcev kaznivih dejanj trdila, da gre za nova kazniva dejanja, ki prej sploh niso bila inkriminirana, kar pomeni, da jih zaradi prepovedi retroaktivne uporabe kazenskega zakonika ni mogoče uporabiti zoper storilce, ki so dejanje storili do uveljavitve novele tega novega kazenskega zakonika. To bo v praksi pravzaprav pripeljalo do amnestije storilcev zlasti gospodarskih kaznivih dejanj. To dejstvo razkriva, da novela Kazenskega zakonika, ki naj bi prispevala k bolj učinkovitemu pregonu storilcev gospodarskih kaznivih dejanj, v bistvu ščiti tajkune in gre torej za zakon o amnestiji in ne za novi kazenski zakon. Predlog novele Kazenskega zakonika prinaša tudi takšne novosti, ki na področju kazenskega materialnega prava predstavljajo korak nazaj k ureditvi, ki smo jo z izjemo dobrih zadnjih dveh let in pol poznali dolga leta prej. Gre za rešitve, ki nesorazmerno zaostrujejo področje kaznivosti, uporabe na internetu, prosto dostopno avtorskih zaščitnih datotek, predvsem najpopularnejših filmov, glasbe in sorodnih produktov zabavne industrije ter računalniške opreme. Prav tako so pomembni razlogi za veto tudi 126. člen novele, ki ponovno oživlja uporabo nekaterih določb zakonika, ki so prenehale veljati s 1. 1. 2008, ter dopolnitve določbe 58. člena, ki posega v enako varstvo pravic po 22. členu Ustave RS. Državni svet meni, da je pri predlogu novele Kazenskega zakonika oblika bistveno drugačna od vsebine. Prinaša rešitve, ki po veliki večini prinašajo korak nazaj, veliko novosti pa je možno preganjati po obstoječem kazenskem zakoniku. Zato predlagamo, da se o njih ponovno temeljito razmisli in se predlagana novela Kazenskega zakonika v tem trenutku ne sprejme, saj pomeni rešitve pet minut čez dvanajsto. Hvala.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Res je, Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je danes obravnaval zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika. Imeli smo vse potrebne dokumente, ki sodijo pri taki obravnavi, prisotni so bili vsi, tako Državni svet, Zakonodajno-pravna služba kot minister in državni sekretar. Predlagatelj v imenu Državnega sveta, državni svetnik gospod Vnučec, je povedal to, kar smo pravzaprav slišali sedaj. Nadaljeval je minister, ki je pravzaprav, če zelo poenostavim, da ne bom vsega bral, zavrnil vse očitke Državnega sveta. Zakonodajno-pravna služba ni imela posebnih pripomb, razen tega, da je smiselno sprejeti ali zavrniti oba zakona, tako Kazenski zakonik kot Zakon o kazenskem postopku ali pa oba sprejeti. V razpravi smo sodelovali tako poslanci koalicije kot opozicije. Tisti iz opozicije smo zelo jasno povedali, da ne gre za nobeno potrebo po spreminjanju in sklicevanju na evropsko uredbo, kajti prejšnji kazenski zakonik je zelo jasno implementiral tudi evropsko uredbo in obstoječi kazenski zakonik daje vse možnosti za pregon kriminala, vključno z gospodarskim kriminalom. Tisto posebno kaznivo dejanje oškodovanja javnih sredstev pa vsaj za opozicijo in za nas predstavlja potrebo po spremembi tega zakona, to je zakona o amnestiji kriminalcev oziroma tistih, ki so storili gospodarska kazniva dejanja. Koalicija pa je v nasprotju s tem pritrdila ministru in zagovarjala stališča, ki jih je povedal minister. Na koncu smo glasovali oziroma sprejeli mnenje. Odbor je z absolutno večino, ki je v takšnem primeru potrebna, z devetimi glasovi, odločil, da je novela Kazenskega zakonika ustrezna za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. V imenu Vlade bo spregovoril gospod Aleš Zalar, minister za pravosodje.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik, za besedo. Spoštovane poslanske, spoštovani poslanci! Novela Kazenskega zakonika ni posledica nestrinjanja s tistim, kar je bilo doslej narejeno na področju materialnega kazenskega prava v naši državi. To novelo narekujejo potrebe časa. Od leta 2008, ko je bil sprejet Kazenski zakonik, so se v svetu in pri nas z vso ostrino izpostavile grozeče nevarnosti gospodarske in finančne krize in te nevarnosti so tesno povezane z moralnim hazardom in tudi z vrsto neustreznih dejanj posameznikov, fizičnih in pravnih oseb. Visoka stopnja družbenega konsenza o zavrženosti teh dejanj, ki ogrožajo gospodarske temelje države, terja dodatno zaščito teh temeljev s kazenskim pravom. Ljudje od politikov v Vladi in v Državnem zboru upravičeno pričakujejo, da v kazenskem pravosodju zagotovimo vse, kar je treba, da bodo storilci kaznivih dejanj hitro in ustrezno procesirani. Naša ustava določa, da nihče ne sme biti kaznovan za dejanje, za katero ni zakon določil, da je kaznivo in zanj predpisal kazni, še preden je bilo storjeno. Spoznanja o novih pojavnih oblikah kaznivih dejanj, ki si zaslužijo opredelitev kot kazniva, narekujejo hiter odziv zakonodajalca. Novela Kazenskega zakonika na tem področju prinaša tri sklope sprememb. Prvič, precizneje formulira nekatera obstoječa kazniva dejanja, na primer, kaj se šteje za gospodarsko dejavnost. Drugič, opredeljuje nova kazniva dejanja, kot je na primer oškodovanje javnih sredstev. In tretjič, zagotavlja ostrejše kazenske sankcije za nekatera kazniva dejanja zoper gospodarstvo. Če dam samo en primer, pri davčni zatajitvi sedaj Kazenski zakonik predpisuje kazen do treh let zapora, po novem bi predpisal kazen do osmih let zapora. Najpomembnejše spremembe na tem področju kaznivih dejanj zoper gospodarstvo so posledice opozoril in predlogov sodnikov, tožilcev in Računskega sodišča, in sicer, da v praksi prihaja do nepotrebnega zavrženja kazenskih ovadb in do oprostilnih sodb v zvezi z zlorabo položaja pri upravljanju gospodarske dejavnosti ali na primer glede oškodovanja upnikov in tudi javnih sredstev. Vlada in Državni zbor sta torej v zvezi z novelo Kazenskega zakonika doslej storila točno to, kar očita Državni svet, da nista storila, namreč, da je bila upoštevana praksa pri uporabi Kazenskega zakonika. Doslej smo namreč prejeli kar 147 predlogov za spremembe in dopolnitve členov v Kazenskem zakonikov. O mnogih od teh predlogov boste odločali v nadaljevanju. Gre torej za rezultat realnih opozoril iz prakse. Posebej želim opozoriti, da novela Kazenskega zakonika ne razveljavlja nobenega doslej določenega kaznivega dejanja. Zato so laične trditve tistih, ki trdijo, da novela prinaša amnestijo za tajkune. Gre samo za poceni politični populizem, ki nima nič skupnega s pravno realnostjo. Vsaj tako pomembna vrednota, kot je naše gospodarstvo, je tudi spolna nedotakljivost naših otrok. Zato novela predpisuje nova kazniva dejanja, kot je na primer grooming, ko se storilec dogovori z otrokom kot žrtvijo spolnega dejanja za srečanje, in to preko informacijskih in komunikacijskih tehnologij in potem stori konkretna dejanja, da do tega srečanja pride. Tega kaznivega dejanja pri nas doslej nismo imeli inkriminiranega, in to inkriminacijo od nas terjajo tudi mednarodne konvencije. Poleg tega pa tudi zvišujemo kazni za nekatera spolna kazniva dejanja, kot je zloraba prostitucije ali pa na primer izdelava in posest in posredovanje otroške pornografije. Naše kazensko pravo na tem področju usklajujemo z direktivami Evropske unije in konvencijami Sveta Evrope. Prav tako tudi hitimo z implementacijo direktive o kazenskopravnem varstvu okolja, in sicer na področju onesnaževanja in nedovoljenega ravnanja z odpadki, onesnaževanja morja, voda in ravnanja z jedrskimi in drugimi radioaktivnimi snovmi. Ta direktiva doslej ni bila usklajena, niti ni mogla biti usklajena, ker je bila sprejeta kasneje kot pa Kazenski zakonik. Posebej bi rad opozoril na povezanost novele Kazenskega zakonika z Zakonom o kazenskem postopku in zakonom, ki ureja odvzem premoženja nezakonitega izvora. Zato, spoštovani, upam, da ne boste omogočili, da bi v naši družbi prišlo do novih nepravičnosti kot posledici pomanjkljive zakonodaje. Ne pozabite, prosim, da je nepravičnost kjerkoli grožnja pravičnosti povsod. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Gvido Kres, ki bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani predstavnik Vlade, spoštovani minister, spoštovane kolegice in kolegi! Poslanci Slovenske ljudske stranke smo že pri prvi obravnavi novele Kazenskega zakonika poudarili, da je novela na prvi pogled izjemno obsežna, napisana zelo strokovno in uvaja obilico rešitev, ki so morda všečne, vendar pa se lahko kmalu pojavi vprašanje o njihovi učinkovitosti ali bolje rečeno neučinkovitosti v praksi. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se strinjamo z obrazložitvijo Državnega sveta, da so nekatere spremembe iz novele Kazenskega zakonika potrebne in dobrodošle, da se zgledujejo po dobrih rešitvah iz nekaterih držav članic EU, vendar tega žal ne moremo trditi za vse predlagane spremembe. Predlagatelj v noveli Kazenskega zakonika uvaja nekatera nova kazniva dejanja, ki pa so v bistvu specialne oblike sedanjih kaznivih dejanj. Sliši se lepo, vendar kot pravijo, "hudič je v podrobnostih", in te podrobnosti lahko odločilno vplivajo na izid sojenja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se bojimo, da bo preganjanje podobnih dejanj, zoper katere so bili sproženi postopki pred morebitno uveljavitvijo zakona, zaradi prepovedane retroaktivne uporabe zakona nemogoče. Preganjanje novih kaznivih dejanj bo v praksi pripeljalo do tega, da bo obramba storilca tovrstnih kaznivih dejanj trdila, da gre za nova kazniva dejanja, ki prej niso bila inkriminirana, saj so takšna postala šele z danes obravnavano novelo. To pomeni, da določb o novih kaznivih dejanjih ravno zaradi prepovedi retroaktivne uporabe predpisa ne bo mogoče uporabiti zoper storilce, ki so kaznivo dejanje storili pred uveljavitvijo novele Kazenskega zakonika. In v teh podrobnostih se "skriva tisti hudič", ki sem ga prej omenil. Zaradi takšnih vsaj navideznih malenkosti bo po našem mnenju lahko prihajalo tudi do amnestije zoper storilce kaznivih dejanj predvsem na področju gospodarskega kriminala, kjer so nesporni vladarji naši ljubi tajkuni. Tega pa, vsaj dokler obstaja najmanjša teoretična možnost, poslanci Slovenske ljudske stranke nikakor ne moremo dopustiti. Ne gre za populizem, ampak za upravičen dvom. Prepričani smo namreč, da ne potrebujemo tisočih novih definicij kaznivih dejanj, pač pa potrebujemo sistematično preganjanje storilcev teh dejanj s strani organov pregona, državnega tožilstva in sodišč. Le-tako bomo po našem mnenju nekoč celo dočakali pozitiven epilog na področju gospodarskega kriminala. V prvi obravnavi novele zakonika je bilo veliko govora tudi o 148. členu, ki je zelo neposrečeno inkriminiral piratstvo oziroma kršitve materialnih avtorskih pravic. V naši poslanski skupini smo že takrat opozorili na dejstvo, da je bila prvotna dikcija tega člena neživljenjska in tudi v praksi neizvedljiva, saj bi, če bi ostala takšna opredelitev, šlo za grob poseg v zasebnost posameznika, država pa nima niti podlage niti kadrovskih kapacitet za preverjanja vsebin računalniških diskov vseh državljank in državljanov. Ta določba je bila med zakonodajnim postopkom nekoliko dopolnjena, zato jo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke pogojno tudi sprejemamo. Ker se danes ne odločamo zgolj o enem členu, pač pa se odločamo o celotni noveli Kazenskega zakonika, ki poleg nekaterih dobrih rešitev prinaša še nekaj takšnih, katerih učinki so lahko precej vprašljivi, mu v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne bomo izrekli podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo stališče predstavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Stališče Poslanske skupine DeSUS se do Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika ni popolnoma nič spremenilo. To pomeni, da bomo tudi tokrat podprli predlog novele, saj še vedno menimo, da gre za spremembe, ki so več kot potrebne, saj predstavljajo odpravo tistih nedoslednosti in pomanjkljivosti, ki so se v praksi med izvajanjem določil sedaj veljavnega kazenskega zakonika izkazale kot take. Tudi ne gre prezreti dejstva, da je bil pristop ministrstva k prenovi tega pomembnega področja, ki nedvomno po eni strani omogoča najgloblje posege v osnovne človekove pravice in svoboščine, po drugi strani pa postavlja meje zanje, široko strokoven, s poglobljeno razčlembo, sodelovali pa so strokovnjaki z različnih področij. V Poslanski skupini DeSUS smo bili prepričani, da predstavlja novela široko strokovno in družbeno soglasje, saj se predvidene spremembe dotikajo več sklopov urejanja kazenskega področja, ki so za našo poslansko skupino praktično vse brez večjih pomislekov povsem sprejemljive. Predlog obveznega psihiatričnega zdravljenja je smotrno urejen in tudi nujen, saj predstavlja zapolnitev pravne praznine, ki je nastala s spremembo sedaj veljavnega zakonika, in sicer je predvidel ureditev instituta v drugem zakonu, ki pa do danes še ni bil sprejet. Izrekanje denarnih kazni v dnevnem ali denarnem znesku z omogočanjem prilagajanja višine denarne kazni splošnemu premoženjskemu položaju obdolženca oziroma obtoženca se sliši odlično, koliko pa bo to dejansko zaživelo v praksi, pa bo pokazal čas. Predlog z vidika načela učinkovitosti uvaja tudi omilitev kazenskih sankcij v primeru priznanja krivde. Ob tem se uvaja tudi rešitev možnosti uporabe nadomestila z zaporom, hišnim zaporom ali delom v splošno korist, kar bi lahko prispevalo k poenostavitvi sodnih postopkov ter k zmanjšanju obremenjenosti zaporov. Kar se tiče instituta dela v splošno korist, v Poslanski skupini DeSUS pričakujemo, da bo zaživel in zadostil namenu, zaradi katerega je predpisan, ne pa da bo morebiti predstavljal zgolj način izogibanja kaznim. V Poslanski skupini DeSUS ocenjujemo, da predlog prinaša dobre rešitve, zato ga bomo ponovno podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Lep pozdrav vsem skupaj! Zakon je zopet eden tistih, ki jih je vladajoča koalicija dala na mizo oziroma v razpravo tik pred zdajci, zato da bi si oprala ime, po eni strani, in zato da bi otežila delovanje naslednji vladi. Zakon je nekonsistenten, nesmiseln in ima celo vrsto neumnosti. Ko se govori, kako bodo v zakonu strožje kaznovali zlorabo otrok, se človek vpraša, le zakaj imamo v obstoječem zakonu člen, ki piše, da morajo biti na spisku pedofilov napisani ti pedofili. Danes na tem spisku ni niti enega samega pedofila, navkljub temu, če vzamemo samo Slovenske novice, lahko v teh člankih naberemo vsaj petdeset primerov pedofilije v Sloveniji, potrjenih, obsojenih in tako naprej. Ne, zaradi tega, ker je tukaj zadaj Liberalne demokracija Slovenije, pač pedofilije ni, ampak bomo zblefirali v naslednjem zakonu in bomo naredili, naj se sprejme, potem pa tako ali tako ne bo nič iz vsega skupaj. Ko se govori o mednarodnih konvencijah, seveda, ampak Vlada je imela tri leta časa, da bi kaj naredila, zdaj pa cvili in joka in jamra, kako bo hudo, ker bo Evropa računala kazen. Seveda. In prav je! Samo kazen naj računa tem gospodom, ki so vse skupaj pripravljali, ne pa državi Sloveniji, ki vedno trpi, in tistim ljudem, ki bodo morali iz svojega žepa plačevati to, da so ti gospodje vse skupaj zamočili. Ker jim je vseeno, ker jim je vseeno za državo, ker jim je vseeno za ljudi, ker jim je vseeno za pravo. Ko govorimo o pravu, se človek vpraša, kaj pa naši sodniki in tožilci z univerze Edvarda Kardelja, ki so tako vehementno branili socialistični sistem in danes poskušajo nekako zopet braniti svoje pozicije na ta način, da ne spoštujejo zakonov, da jih ne znajo brati, da jih ne znajo razumeti in da sodijo tako, kot jim velevajo politične preference. To je današnja stvarnost, in to je ta zakon, ki ga imamo pred seboj. Ko se govori o nekem možnem priznanju krivde, češ, da se bo potem zmanjšala kazen. Lepo vas prosim! V nekdanjih časih so policisti prišli k tistemu, ki je bil obsojen oziroma obtožen petih vlomov, in so mu rekli, "daj priznaj še tistih petindvajset, ki jih nimamo razčiščenih, pa se bomo zmenili, da boš dobil nižjo kazen". Zdaj bomo pa to legalizirali. Pa lepo vas prosim! Kje živimo? Živimo v Bantustan državi! Vse nekdanje republike bivše Sovjetske zveze imajo bolje urejene sisteme in delajo na tem, da se zadeva uredi. Kam pluje Slovenija? Tone v brezpravje in tone v zopet tisto poskušanje zaščititi nekaterih gospodov in gospa, ki bodo čisti izplavali iz te gnojnice. Zanimivo je, da o zoofiliji nimamo niti besede, pa je šest tisoč primerov takšnih prijateljev vseh teh variant, ki jih je, kot se kaže, začela neka gospa iz Liberalne demokracije Slovenije oziroma jih je pokrivala, ko je bil problem z afero bullmastifi. To ni važno. Uničevanje biotopa oziroma okolja 1996 leta je Slovenska nacionalna stranka zahtevala, da se to vnese v kazenski zakonik, pa se nič ni zgodilo, ker so gospodje uničevali po dolgem in počez prav vse. Zdaj bi si radi zakrili vse skupaj in pokrili ves te zadeve. No, konec koncev, kaj je smisel tega zakonika? Breme prenesti na naslednjo vlado. Obdolžiti jo in obtežiti jo z vsemi mogočimi zavorami, v bistvu pa ubraniti nesposobnost sodnikov in tožilcev, kajti danes že imamo zakonodajo, ki lahko to počisti in porihta, vendar politične preference so premočne. In to je treba zavarovati. V Slovenski nacionalni stranki tega zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anton Anderlič bo predstavil stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije.
Spoštovani! Z veliko lahkoto je marsikaj izrečenega za to govornico, češ, vlada, ministrstvo, strokovna javnost, sodni svet in ostali, ki so sodelovali v pripravi tega zakona, so to naredili samo zaradi tega, ker bi bili radi všečni ali predvsem zaradi tega, da se nekatere stvari, ki so onstran zakona, ki so v nasprotju z zakoni, ki so kazniva dejanja, ne bi preganjale in se sankcije ne bi izrekale. Kako je mogoče razumeti to, da se nasprotuje sprejetju zakona, ki usklajuje uvodoma in na prvem mestu naš pravni red z mednarodnimi predpisi? Tega ni mogoče razumeti – nasprotovati kljub temu, da smo del evropskega pravnega reda in da usklajujemo zakonodajo Ko beremo argumente Državnega sveta pravzaprav ne moremo verjeti, da se sklicuje argumentacija na tiste stvari, ki so bile daleč daleč v zgodnji fazi postopka sprejemanja tega zakona problematične, ki jih je bilo treba dopolniti, in so se tudi v veliki meri dopolnile. Spremenile so se tiste določbe, ki so bile vprašljive, sporne. Argument, na katerega se sklicujejo, da je pri kršitvi materialnih avtorskih pravic pravzaprav izhodišče za njihovo nasprotovanje zakonu, je povsem zgrešen. Gre preprosto za to, da je bil člen, ki se je nanašal na to problematiko, soglasno sprejet na odboru, spremenjen z amandmajem in sprejet na Odboru za notranjo politiko in potrjen tudi v Državnem zboru, kjer nesporno povemo, da absolutno dopuščamo in omogočamo tistim, ki želijo, da si pridobijo informacije z interneta za svojo uporabo, za širjenje znanja, širjenje obzorja in podobno, in da je to nekaznivo dejanje, za vsakega tistega, ki na ta način želi pridobivati protipravno materialno korist, je pa to seveda kaznivo dejanje. Ampak v gradivu še vedno piše, da so šele kasneje izvedeli za pripombe in tako naprej. Ne, ni res. Pripombe so bile veliko prej in razna združenja, od Zveze potrošnikov, do avtorjev in do vseh drugih zainteresiranih, ki so se javljali v diskusiji, so te stvari obravnavali. In po našem mnenju je bil sprejet dober kompromis. Da ne naštevam vseh rešitev, ker tu očitno ne gre za četrto branje in bi bilo narobe, da bi opravljali ponovno obravnavo celotnega zakona, kajti pripravam zakona ni mogoče odrekati strokovnih podlag in vključenosti strokovne javnosti v to problematiko. Ni mogoče odrekati upoštevanja prakse in nekaterih izkušenj, ki so narekovale spremembe in tako naprej. Lahko na koncu rečem samo še to, da je ravno tisti del, ki je bil tolikokrat omenjen tudi v tej dvorani, da je treba sankcionirati tiste, ki napadajo javne finance oziroma ekonomsko stabilnost te države, da jih je treba kaznovati. Tudi tu je napredek, tudi tu so spremembe uzakonjene. In v tistem delu tudi ni mogoče razumeti argumentov, ki se sedaj spet vračajo nazaj, češ, če bi pa to bolj odločno sankcionirali, bi pa mogoče zakon podprli. V Liberalni demokraciji menimo, da je v vsakem zakonu mogoče urediti toliko vprašanj in na tak način, kolikor jih pritegne rešitvam večina v Državnem zboru. Večina, ki glasuje, sklicujoč se na vse argumente, sklicujoč se na strokovne podlage, mednarodne primerjave in predvsem na cilje, ki jih želimo na določenem področju udejanjiti. V tem primeru gre zagotovo za to, da se kazniva dejanja in kriminal preganja, in to ustrezno, na način, kot je predlagano v zakonu. V tem obdobju je bilo to mogoče, verjamem pa, da z novimi spoznanji bo tudi Državni zbor v naslednjem sklicu naredil še kakšne spremembe. Zakon bomo ponovno podprli .
Hvala lepa. Gospod mag. Franc Žnidaršič bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani, gospod predsednik, spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Poslanska skupina nepovezanih poslancev bo podprla Zakon o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika kakor tudi Zakon o kazenskem postopku in Zakon o odvzemu nezakonito pridobljenega premoženja in v tem smislu nima glede teh treh predlogov nobenih problemov in težav. Moramo povedati, da smo prepričani, da so argumenti Državnega sveta, ki so podlaga za veto, privlečeni za lase. Zakon je dober, nastajal je tri leta, v tem času so se izčistile vse dileme in pomisleki večinskega dela stroke, ki je imela ves čas pri nastajanju sprememb glavno besedo. In ni res, da bi bil zakon sprejet politično, na podlagi političnega prestiža ali politično motiviran. Prav tako je nesmiselno govoriti, da se to sprejema tik pred volitvami. Ko se je ta zakon začel pripravljati, še nihče ni vedel, da bodo predčasne volitve, zato je ta očitek prazen in za lase privlečen. Prav tako je kritika v smislu, da gre za neustavne spremembe, prazna stvar, kajti Državni svet ni tisti, ki naj odloča o ustavnosti ali neustavnosti predloga zakona, pač pa ima lahko svoje druge argumente o tem. Ali je zakon v nasprotju z ustavo, bo odločilo Ustavno sodišče in nihče drug. Poslanska skupina nepovezanih poslancev je pripravljena odločitev Ustavnega sodišča, če bi našlo napake, pomanjkljivosti ali neustavnosti v zakonu, tudi spoštovati. V tem smislu naša poslanska skupina podpira vse tri zakone, ki omogočajo hitrejše in da ne rečem doslednejše sankcioniranje gospodarskega kriminala, korupcije, neopravičenega bogatenja, in meni, da je politika pravzaprav v Državnem svetu šla v tisto smer, da se onemogoči hitrejše uveljavljanje pravne države na tem področju, kljub temu da je javno znano, da je gospodarski kriminal in korupcija tisto, kar v prejšnjem sistemu in v zgodnjem življenju naše samostojne države ni bilao prisotno, da je to pojav zadnjega desetletja. Prakse s tega področja sodna veja oblasti nima, je pa nujno potrebno, da se te stvari razvijejo v smeri možnega pregona kršiteljev in ti trije zakoni so usmerjeni prav v to in zaradi tega smo toliko bolj razočarani, presenečeni nad ravnanjem Državnega sveta, ki se tukaj postavlja nad stroko, nad parlament. Ne zato, ker bi bile te rešitve v zakonu slabe, ampak zaradi tega, da se tisto, kar je namen teh zakonov, ne bi zgodilo. To je tisto, kar izjemno zaskrbljuje. Sprašujem se, kakšen Državni svet imamo in kakšni svetniki so tam glasovali za to, da se prepreči lažji pregon gospodarskega kriminala, korupcija, da se prepreči zaplemba neupravičeno in nezakonito pridobljenega premoženja. To je tisto vprašanje, ki ga morajo državljani in državljanke postaviti na prvo mesto, ko vidijo danes tole zgodbo, ki jo moramo mi presekati, tako da bomo večinsko podprli, torej s kvalificirano večino podprli vse te tri zakone in omogočili sodni veji oblasti, da zagotovi red, disciplino, spoštovanje zakonodaje in da bodo končno tisti, ki so povzročili tudi velik del gospodarske krize in pomanjkanje v tej državi, kaznovani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospa Darja Lavtižar Bebler bo predstavila stališče v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Po splošni razpravi, po javni predstavitvi mnenj, po obravnavi na matičnem delovnem telesu in po sprejetih amandmajih, na podlagi katerih so se posamezne določbe kazenskega zakonika še izboljšale, upoštevane pa so bile tudi številne pripombe Državnega sveta, smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov še vedno prepričani, da je sprejetje te novele Kazenskega zakonika potrebno in utemeljeno. Predlagane spremembe so potrebne zaradi opozoril, pobud in predlogov s strani sodišč, Državnega tožilstva in drugih pristojnih organov glede nedorečenosti in pomanjkljivosti, zaznanih pri dosedanji uporabi kazenskega zakonika v organih odkrivanja pregona in sojenja. Opozorila so bila podana v zvezi s konkretnimi določbami, ki so povzročile težave v primerih glede zastaranja pregona po razveljavitvi pravnomočne odločbe, glede kaznivih dejanj zlorabe položaja ali zaupanja pri gospodarski dejavnosti, oškodovanjih tujih pravic, predrzni vožnji v cestnem prometu. Spremembe so potrebne zaradi uskladitve posameznih zakonskih določb zlasti v posebnem delu zakonika, s spremenjenimi podlagami v pravnem redu Evropske unije in zavezujočimi mednarodnimi pravnimi akti, ki jih je Republika Slovenija dolžna na ustrezen način uveljaviti v svojem kaznovalnem pravu. Tudi kadar gre za pregon sodobne ekološke kriminalitete na področju onesnaževanja in nedovoljenega ravnanja z odpadki, kadar gre za kazniva dejanja onesnaževanja morja in voda s plovili, naj spomnim na nesreče in onesnaževanja, ki se po svetu kar vrstijo, žal pa so možna tudi v naših vodah. Država se je dolžna na ustrezen način zavarovati tudi s kazenskopravnimi normami. Spremembe in dopolnitve se nanašajo na kazniva dejanja zoper gospodarstvo, opredeljuje se kaznivo dejanje oškodovanja javnih sredstev in prenova kaznivih dejanj zoper varnost cestnega prometa. Pomembna novost v našem kazenskopravnem redu bo določitev novih podlag za omilitev kazni. Te novosti pa so povezane tudi z novelo Zakona o kazenskem postopku. Ne gre pa zanemariti tudi tistih določb, ki ostreje kaznujejo tiste, ki zlorabljajo otroke, mlajše od petnajst let, pa naj si gre za spolne zlorabe, za distribucijo otroške pornografije po spletnih straneh ali kadar se mladoletnike sili v prostitucijo. Vse to so kazniva dejanja, na podlagi katerih bodo organi pregona lahko in morali preganjati tiste, ki so storili navedena kazniva dejanja. Spremembe in dopolnitve Kazenskega zakonika, ki so nastale na podlagi široke strokovne razprave, na podlagi pripomb, ki so prišle iz sodniških in državnotožilskih vrst ter široke politične razprave v Državnem zboru, kjer so se z amandmaji posamezne določbe izboljšale, bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov podprli. Po našem mnenju so pripombe in ugovori, ki so pripomogli k negativnemu mnenju Državnega sveta, tudi strokovno šibko utemeljeni, nekateri pa se nanašajo celo na tiste rešitve, ki so bile pozneje v zakonodajnem procesu zaradi ustreznih opozoril spremenjene, dopolnjene ali izboljšane. Slednje se nanaša zlasti na opredelitev kaznivih dejanj kršitve materialnih avtorskih pravic in kaznivega dejanja napada na informacijski sistem po 221. členu Kazenskega zakonika 1. Kar spomnimo se na nekatere gromovniške razprave v Državnemu zboru okoli tega, kako s tem predlaganim kazenskim zakonikom pravzaprav onemogočamo zlasti mladim ljudem, da bi bili ustrezno informirani in bi prišli do ustreznih vsebin. V Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da obravnavani zakon odpravlja mnoge slabosti zdaj veljavnega kazenskega zakonika, da se je zakonodajalec omejil na najnujnejše spremembe in da je implementiral tudi tisto, k čemur nas zavezujejo mednarodno pravni akti, zato bomo ta kazenski zakonik znova podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Jožef Jerovšek bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa, gospod predsednik, spoštovane kolegice in kolegi, gospod minister, sodelavci! V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo prepričani, da tako obširna sprememba kazenskega zakonika, ob kateri obstajajo številni strokovni pomisleki, številnih strokovnjakov, ni potrebna. Argumenti za rešitve so približno tako trhli, kot je bila ministrova trditev, da je v Kazenskem zakoniku pravna praznina na področju kaznovanja mladoletnikov. Vemo, da je ta očitek zavrglo tako Vrhovno sodišče kot Ustavno sodišče in vse druge institucije. V prepričanje, da so ti pomisleki utemeljeni, nas utrjuje tudi nekorekten odziv in grožnje pravosodnega ministra na veto Državnega sveta. Poudarjamo, da bi z veseljem podprli vsak pozitiven premik, ki bi šel v smeri skrajšanja postopkov in učinkovitosti dela organov pregona ter pravosodja pri pregonu vseh oblik kriminala, zlasti gospodarskega in organiziranega. Žal ugotavljamo, da novela Kazenskega zakonika ne gre v to smer, temveč je morda celo kulisa za zaščito tajkunov in kaznivih dejanj s področja korupcije in gospodarskega kriminala. Sprejetje predlagane novele Kazenskega zakonika bi dejansko pomenilo amnestijo za vrsto kaznivih dejanj s področja gospodarskega in organiziranega kriminala ter kaznivih dejanj oseb z javnimi pooblastili. Ob tem želimo spomniti tudi na zavrnitev našega amandmaja, s katerim smo predlagali novo kaznivo dejanje, ki se imenuje napad na finančno stabilnost in suverenost Republike Slovenije z oškodovanjem javnih sredstev, s katerim bi inkriminirali posege v finančno stabilnost. Zanimivo je, da je takšen predlog za nami predlagal predsednik Evropske komisije gospod Barroso. Takšno kaznivo dejanje sicer v 350. členu obstoječega kazenskega zakonika že obstaja, vendar ni izrecno navedeno, da je napad na neodvisnost države tudi hudo finančno oškodovanje države. Če bi Vlada res želela zagotoviti učinkovito kazenskopravno varstvo proračunskih in drugih javnofinančnih sredstev, kot zagotavlja v svojem mnenju, bi sprejela naš predlog, ne pa predvidela tako mile kazni v 257.a členu in s tem zgolj blažev žegen za boj zoper korupcijo in finančne malverzacije, ki so dosegle raven veleizdaje domovine. To, kar se dogaja v našem finančnem sistemu, je rop, ki je državo pripeljal na rob bankrota. Pri predlaganih kaznih je za vlado prostitucija bistveno večje družbeno zlo kot korupcija, gospodarski kriminal in to, kar se je zgodilo v našem finančnem sistemu. Ostro zavračamo očitek ministra, da bi nesprejetje zakona onemogočilo izvajanje novosti, ki jih prinašata novela Zakona o kazenskem postopku ter Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora bo naša poslanska skupina podprla. Gre za določbe zakona, ki niso soodvisne. Žrtev namer o amnestiji teh kaznivih dejanj so tudi sicer pozitivne rešitve na področju varstva otrok in mladine pred spolnim izkoriščanjem in zlorabami. Menimo pa, da je varstvo otrok in mladoletnih oseb pred spolnimi zlorabami v veljavnem kazenskem zakoniku ustrezno urejeno in bi nova opredelitev kaznivih dejanj lahko pomenila zmedo ali celo amnestijo za kazniva dejanja, storjena v preteklosti. V poslanski skupini prav tako nasprotujemo, da bi s spremembo kaznivega dejanja napada na informacijski sistem kriminalizirali večji del Slovencev, ki se prijavljajo v nezaščiteno brezžično omrežje. Še bolj nevarna pa je prvotna intenca vlade po kaznovanju praktično celotne internetne generacije, ki s svojo uporabo dostopa do filmov, glasbe in drugih intelektualnih storitev. Ta grožnja mladi generaciji ni v celoti odpravljena. Sploh se nam zdi, da je s to nepripravljenostjo resnično kaznovati korupcijo, gospodarski kriminal in z inkriminacijo internetnih vsebin ta kazenski zakonik usmerjen predvsem zoper mlado generacijo, ki je že danes zaradi posledic krize, ki jo je "proizvedla" ta koalicija, izgubljena generacija – mladi nimajo služb. Glede očitkov in groženj pravosodnega ministra s finančnimi sankcijami velja poudariti, da podrobna primerjava direktive Sveta Evrope in obstoječega oziroma veljavnega kazenskega zakonika kaže, da je okoljska direktiva Sveta Evrope že vsebovana v Kazenskem zakoniku in je tako Slovenija že pred formalnim rokom izpolnila svoje obveze. Če bi se minister dejansko zavzemal za implementacijo okoljske direktive na način, ki ga sedaj deklarira, bi to storil že leta 2010, kot je bilo to tudi predvideno v programu vlade za delo v letu 2010. Tako so očitki pravosodnega ministra neutemeljeni. Nazadnje naj poudarim, da predlog novele Kazenskega zakonika prinaša tudi takšne novosti, ki na področju kazenskega materialnega prava predstavljajo korak nazaj k ureditvi, ki smo jo poznali dolga leta.V poslanski skupini zato menimo, da so predlogi novele Kazenskega zakonika v večini takšni, da ne prinašajo utemeljenih rešitev, zato bomo prisluhnili Državnemu svetu. Hvala.
Hvala lepa. Gospod dr. Pavel Gantar bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister, državni sekretar, sodelavka, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares bomo podprli novelo Kazenskega zakonika tudi danes. V obravnavi, kot se spomnite, je bila naša skrb namenjena predvsem skrbi za varovanje avtorskih pravic oziroma širitvi polja kaznivosti pri uporabi avtorskih pravic v digitalni dobi. Tu so bile v začetku predstavljene ponujene rešitve, ki dejansko ponujajo omejitev dostopa do interneta oziroma omogočajo možnosti, da bi bil za širjenje oziroma za nalaganje vsebin, ki so sicer avtorsko zaščitene, tako rekoč vsakdo podvržen sankcijam oziroma kaznivemu dejanju. Po dolgih razpravah je prišlo, kot veste, na odboru do nekega kompromisa, za katerega upamo, v tem trenutku lahko rečemo, da smo prepričani, da bo zdržal, da je s polja kaznivosti izključena osebna raba avtorskih del, torej sama posest preko interneta, kot pravijo, nelegalno, jaz bi rekel samopridobljenih vsebin, hkrati pa se omogoči pregon kršiteljev, ki nalagajo avtorsko zaščitene vsebine z namenom razpečevanja in s tem, da bi jih izkoriščali in zaslužili z njimi. Dejstvo je, da je ta naš kazenski zakonik na tem stanju, na katerem so skoraj vsi, da ni znal dobro odgovoriti na vprašanje, kaj je z avtorskimi pravicami v digitalni dobi. Bomo šele videli, kako se bo obnašala zakonodaja in organi pregona ob tako imenovanih peer-to-peer prenosih, nekaterih drugih ne moremo natančno napovedati, dejstvo pa je, da varovanje avtorskih pravic v digitalni dobi nikjer ni dobro urejeno, če ga preveč zaščitimo, bomo onemogočili inovacije in razvoj, če ga premalo zaščitimo, pa bomo zopet onemogočili inovacijo in razvoj, ker nihče ne bo hotel tvegati in vložiti denar, da bi nekaj, za kar se je zelo trudil, postalo kar tako dostopno javnosti. Se pravi, tu je naš kazenski zakonik na stopnji, na kateri so skorajda vsi po svetu, kolikor poznam. Rešitev ni optimalna in verjetno se bo tu v prihodnjih letih veliko dogajalo. Izpostavil bi pozitiven pomen 257.a člena, ko gre za dodatno varovanje proračunskih sredstev oziroma kaznivost malomarnega ravnanja z javnimi sredstvi. To se mi zdi zelo pomembno. Kar zadeva vdor v omrežja, moramo tu soglašati s sedanjo formulacijo in z dejstvom, da je sankcioniran samo naklepni in hoteni vdor v omrežja, ki so zaščitena, v nezaščitena omrežja vdora po definiciji ni, kajti nezaščiteno omrežje uporabnika tako rekoč samo povabi v povezavo in mu ponuja usluge. Kdor ima nezaščitena omrežja, ne more niti pretendirati, da je kdorkoli vdrl vanje. To lahko samo preverite v javnih zgradbah, kjer omrežje ni zaščiteno brezžično, in kmalu lahko ugotovite, da s svojimi prenosi in aplikacijami, ki podpirajo Wi-Fi, ste že vstopili v to omrežje. S tega vidika ocenjujemo, da je zakon primeren za to, da ga sprejmemo in podpremo, in to bomo tudi storili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 18.45. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O KAZENSKEM POSTOPKU. Državni svet je na 35. izredni seji 25. oktobra 2011, zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku. Za obrazložitev zahteve Državnega sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Mihaelu Jenčiču.
Hvala lepa. Začel bom takole. 1. člen Zakona o kazenskem postopku, sedaj veljavnega, ne novele, pa tudi novele, določa pravila, ki naj zagotavljajo, da se nihče, ki je nedolžen, ne obsodi, storilcu kaznivega dejanja pa se izreče kazenska sankcija ob pogojih, ki jih določa kazenski zakon in na podlagi zakonitega postopka. Tako se celotna zgodba začne, ko imamo domnevnega storilca kaznivega dejanja, s tem da je v kazenskem zakoniku tako ravnanje opredeljeno kot kaznivo dejanje. Da lahko državni organi, ki sodelujejo v kazenskem postopku, zakonito in pravilno odločijo, so dolžni spoštovati pravila. Ta pravila so določena v zakonu o kazenskem postopku, ki ima v začetku načela, temeljna načela kazenskega postopka, ki veljajo, in kasneje podrobnejše določbe, ki so jih dolžni ti organi spoštovati. Pa ne samo organi, to velikokrat pozabljamo, spoštovati so jih dolžni tudi tisti, ki v tak postopek pridejo, torej domnevni storilci kaznivih dejanj oziroma obdolženci, če se je že kazenski postopek začel. Temeljno načelo Zakona o kazenskem postopku je načelo iskanja materialne resnice, tako pravi teorija, tako pravi tudi ne nazadnje sam zakon. Drugo načelo pa je, da je treba kazenski postopek odpeljati do zaključka, tako da je učinkovit, da so na nek način spoštovana tudi načela ekonomičnosti in učinkovitosti. Ti dve načeli sta vgrajeni v sedaj veljavni zakon o kazenskem postopku, tako da sta uravnoteženi druga med drugo. Zdaj pa smo dobili novelo zakona o kazenskem postopku, ki je to ravnotežje, lahko rečem, pošteno porušila. Argumenti Državnega sveta, da je izglasoval veto, so pač argumenti, ki so zapisani in jih bom zelo zelo na kratko predstavil. Mislim pa, da niso za lase privlečeni, kot sem ravnokar slišal. Načelo materialne resnice, to se pravi osnovno načelo kazenskega postopka, je predrto z 285.a členom v 4. točki novele. Ta pravi, da ima obtoženec pravico dajati dokaze in druge predloge na predobravnavnem naroku, kasneje pa je prekludiran, tega ne more več, in sodišče ne more in ne sme več iskati materialne resnice na predlog obtoženca, obdolženca. Na istem naroku pa državno tožilstvo ni enako obvezano, da bi učinkovito in hitro odpeljalo ta postopek. Se pravi načelo istih, enakih orožij je tudi s to novelo porušeno. Čudna situacija prihaja tudi zaradi tega, ker 285.c člen novele ZKP pravi, da obtoženi ne more preklicati priznanja krivde, sodišče pa bi bilo nekako le dolžno poiskati materialno resnico, če meni, da je to potrebno. Imamo priznanje krivde, ki je nepreklicna, in na drugi strani iskanje sodišča, da ugotovi materialno resnico. To se mi zdi nedorečeno. Glede na navedeno menim, da gre za globoke vsebinske spremembe kazenske zakonodaje, ki je sicer v drugih točkah podpiramo, vendar pa nobene druge možnosti Državni svet nima, kot da da veto na celoten zakon. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu dr. Vinko Gorenaku.
Hvala lepa, gospod predsednik. Odbor je obravnaval danes dopoldan tudi Zakon o kazenskem postopku.Treba je reči tudi, da smo imeli na razpolago vse dokumente, to je zahtevo Državnega sveta, mnenje Zakonodajno-pravne službe, mnenje Vlade, prisoten je bil tudi minister. Ta zakon ni bil na odboru tako sporen, bom rekel v narekovajih, kot je bil kazenski zakonik. Predstavnik Državnega sveta je povedal svoje stališče, ki smo ga pravkar slišali, tudi minister je povedal svoje mnenje, s katerim je zavrnil stališče Državnega sveta. Razprave praktično ni bilo okoli tega zakona, v opoziciji smo ste tej razpravi odrekli, ker je bil tisti najbolj kritični člen črtan oziroma ni bil v takšni obliki sprejet, tako da potem razprave v glavnem ni bilo. Odbor je glasoval na koncu o mnenju in sprejel mnenje, da je ta zakon ustrezen. Opozarjam pa mogoče samo na to, da imate v originalnem besedilu poročila na koncu napako, in sicer piše, da je zakon o spremembah in dopolnitvah nekega drugega zakona ustrezen. Dobili ste pa tudi že pisni popravek, ki so ga pripravile strokovne službe, tako da menim, da je vse v redu in da lahko nadaljujemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. V imenu Vlade bo spregovoril gospod Aleš Zalar, minister za pravosodje.
Spoštovani! Novela zakona o Kazenskem postopku je tesno povezana z novelo Kazenskega zakonika. Če kazenski zakonik ne bo sprejet, potem ne bo mogoče uveljaviti enega pomembnega dela sprememb v Zakonu o kazenskem postopku, in to je tisti, ki se nanaša na sporazum o priznanju krivde. To je ena od dve ključnih pridobitev našega kazenskega postopka, ki ga zasledujemo s to novelo, zato se še enkrat naslanjam na to povezanost teh zakonov, tudi Zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Ne gre za nikakršno porušeno procesno ravnovesje, zagotovljena je enakost orožij. Ta novela je rezultat znanstvene analize, ki jo je objavil Inštitut za kriminologijo pri ljubljanski pravni fakulteti še leta 2004 in je med drugim ugotovil eno glavnih pomanjkljivosti v našem zakonu o kazenskem postopku v tem, da enostavno ne osredotoči spora in da se lahko ves čas kazenskega postopka dogajajo novi in novi dokazni predlogi ter s tem obravnave prelagajo. Še v zaključnih govorih lahko to storita obramba in tožilec. Tožilec lahko tik pred zdajci modificira obtožnico in tako naprej in tako naprej. Postopki se vlečejo. Predobravnavni narok in z njim potem povezana tudi možnost priznanja krivde in sporazum o priznanju krivde spor osredotočajo na zelo zgodnjo fazo postopka. Ni pa res, da je opuščeno načelo materialne resnice in da obdolžene ne bi mogel več predlagati novih dokazov po tem predobravnavnem naroku. Lahko jih bo, vendar bo moral povedati, zakaj jih ni že prej, in, ali je imel res utemeljene razloge, da tega ni mogel storiti prej, ker jih recimo ni poznal. O tem bo seveda v vsakem konkretnem primeru odločalo sodišče. To je torej tisto, kar je bistvena dodana vrednost te novele, od katere si torej obetamo predvsem pospešitev kazenskih postopkov. Tudi samo priznanje krivde je opremljeno z garancijami za obdolženca, ker bo do takega dogovora s tožilcem lahko prišlo samo pod pogojem, da bo pri tem dogovoru sodeloval zagovornik, torej odvetnik, in še, da ga bo potrdilo sodišče. Sodišče pa bo potrdilo tak sporazum samo, če bo tako ocenilo na podlagi vseh dokazov v spisu, in ne samo na osnovi obdolženčevega priznanja. Tu smo sledili priporočilom Sveta Evrope in tudi dobrim praksam v številnih državah, od Francije, Nemčije, Italije, Poljske, Portugalske, Španije, vseh držav na območju bivše Jugoslavije. Skrajni čas je, da Slovenija dobi tak modern kazenski postopek, ki torej omogoča obdolžencu učinkovito obrambo in izbiro, da se sam odloči, ali želi priznati krivdo, in v zameno za to doseči tudi nekaj nižjo kazen, ali ne. In obratno. Tožilcu, da se sam odloči, ali bo tako ponudbo obdolžencu dal in v kateri fazi postopka ter seveda ob upoštevanju tega, koliko ima zbranega dokaznega gradiva. Ni pa zakon o kazenskem postopku povezan samo s temi vprašanji. Povezam je tudi z odpravo neustavnosti, ki jih je ugotovila Ustavno sodišče v treh različnih primerih. Zato se tu odpravljajo nekatere pomanjkljivosti zlasti v zvezi z določanjem formalnega nastopa pravnomočnosti drugostopenjske sodbe. To je prvi primer odprave te protiustavnosti. Drugi primer je v tem, da bo v postopku glede pripora tak pripor odslej vedno moral predlagati samo državni tožilec. In tretji primer se nanaša na odvezo ali neodvezo varovanja tajnosti za policijske sodelavce, kadar nastopajo kot priče v kazenskih postopkih. Vse te novosti, skupaj še z ostalimi, so nastajale več let. V tem primeru celo še dlje kot v primeru kazenskega zakonika. Ta proces priprave novele se je začel že v mandatu prejšnje vlade in se je zelo intenzivno nadaljeval celotno obdobje zadnjih treh let. Še enkrat poudarjam, gre za izrazito povezanost vseh treh zakonov, o katerih danes odločate. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Anton Urh, ki bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Stališče Poslanske skupine DeSUS glede Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku se tudi tokrat ni spremenilo. Sklop sprememb kazenskega zakonika, obravnavan pri prejšnji točki, se nanaša tudi na področje urejanja postopkovnih določil, ki je predmet te novele. Celoten sklop prenove kazenske zakonodaje, tako materialni kot procesni, bo s strani Poslanske skupine DeSUS ponovno podprt, saj menimo, da so predlagane rešitve primerne in sprejemljive. Toliko bolj pa, ker bodo po našem mnenju prispevale tudi k poenostavitvi postopka, in to ne na račun kratenja pravic obravnavanih oseb. Najpomembnejša novost se nanaša na uvedbo vmesne faze med samo pravnomočnostjo obtožnice in razpisom glavne obravnave. To je faza, v kateri se bo obtoženec pred sodiščem izjavil o krivdi glede kaznivega dejanja, ki ga je obtožen. Če bo krivdo priznal, se mu bo kazenska sankcija izrekla brez odprave glavne obravnave. Brez glavne obravnave se bo lahko kazenski postopek končal tudi na podlagi sporazuma, ki ga skleneta državni tožilec in obtoženec. Če pa obtoženec krivde ne bo priznal, pa se mora v obtožnem postopku izkristalizirati bistvo spora med strankama, to je, katera sporna dejstva se bodo na glavni obravnavi obravnavala in s katerimi dokazi dokazovala. Poslanci Poslanske skupine DeSUS upamo, da bo ta faza v polni meri zaživela v praksi, saj bo gotovo prispevala k učinkovitejšemu in hitrejšemu postopku sodišč. V končni fazi z uporabo določila o omilitvi kazni v primeru priznanja krivde tudi k ugodnejši končni rešitvi kazenskih sankcij za samega obtoženca. Smiselno k temu se seveda krepi vloga državnih tožilcev pa tudi tesnejše sodelovanje slednjih in policijo v fazi preiskovanja kaznivega dejanja. Mi smo še vedno prepričani, da je predlog dober, da bo opravičil namen, zaradi katerega se je minister tudi lotil teh sprememb, zato bo deležen ponovne podpore s strani Poslanske skupine DeSUS. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Zmago Jelinčič Plemeniti bo predstavil stališče v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa za besedo. Upam, da gospod v. d. ministra za pravosodje ni šel ven kot v. d. ministra za notranje zadeve, da bi kakšne policaje zrihtal, ker ima Slovenska nacionalna drugačno razmišljanje kakor obstoječa vlada, pa da nas ne bodo zgrabili zunaj. Ampak kljub vsemu povem, da je kar nekaj dobrih rešitev v tem zakonu, ampak v glavnem so slabe in zaradi tega zakona ne bomo podprli. Zanimivo je, da nekatere zadeve so še en korak bližje h komunistični varianti, da niti ni treba priznati, pa si že kriv. Sedaj imamo tukaj notri nek zakon, ki uvaja institut priznanja krivde in s tem v zvezi tudi določa, da obdolženec priznanja krivde ne more več priklicati. Pa vzemimo primer, ko policaji enega zgrabijo in mu dajo dve, tri klofute okoli ušes, pa še dve v želodec, pa malo mu noge lomijo pa prste zvijejo, pa zvežejo ga z lisicami ob radiator. To so moje izkušnje namreč, sicer iz prejšnjega sistema, ampak tudi sedaj verjetno ne bo kaj drugače, da bi nekdo priznal. In ko prizna, ne more priklicati krivde, on je kriv, ker je priznal, ne glede na to, kako je to priznal. Ko piše, da imajo nekaj podobnega po državah Evropske unije, je treba vedeti, da tam imajo tudi sodne strokovnjake, ki ne dovoljujejo zlorabe tega principa, česar pa si pri nas ne moremo "špogati", sodnih strokovnjakov v Sloveniji nimamo. Mi imamo diplomante Univerze Edvarda Kardelja Pravne fakultete, imamo celo sodnike s pravosodnim izpitom, ki so istega naredili ravno tako na Univerzi Edvarda Kardelja, morda kakšen sem ter tja na zagrebški fakulteti za pravo, ki ni bila nič boljša oziroma se je spremenila šele v zadnjih 15 letih, medtem ko se pri nas ni nič spremenilo. In če pravimo, da naj bi se tukaj določala in iskala materialna resnica, se potem človek vpraša, zakaj imamo tukaj nekakšen predobravnavni narok. Le zakaj? Ali zato, da bi se tam zmenili, kako bo kdo govoril, kako se bo kdo čemu izognil in kako bo kdo kaj koga drugega potunkal notri? Ta zakon gre v določenih segmentih tri, štiri, pet korakov nazaj, gremo nazaj v leto 1968, tam nekje se je takšna zadeva začela z raznimi gibanji v Sloveniji, ki so potem eskalirale v maspoku v Zagrebu leta 1971. A tja gremo? Krasno! In gospodje vladajoče koalicije hočejo to izpeljati zdaj tik pred zdajci, tik pred zdajci, pred tem, ko so že padli, ampak preden so se že popolnoma sesuli, bi radi še to speljali, da bi lahko zvijali roko kakšnim ljudem. Človek se vpraša, kako lahko nekdo reče, da so sledili priporočilom Sveta Evrope, kajti tam so zadeve popolnoma drugačne. Na svetu Evrope se bo v kratkem obravnavalo tudi vprašanje tistih desantov na Državni zbor pa raznih zapiranj poslancev pa raznih maltretiranj in podobnih zadev. Tudi to, na Svetu Evrope. Kako potem tukaj neke laži in bleferstvo, da slovensko pravosodje pa si bo te zadeve uredilo na osnovi pogovorov s predstavniki Sveta Evrope. Kakšna laž! Do konca diskvalificirano! Zato pa ni čudno, kam Slovenijo tlačijo v zahodnem svetu: na najnižji nivo bantustanske države, na najnižji nivo. In nihče nas ne upošteva kot nekega relevantnega partnerja niti pri najbolj običajnih pogovorih ne. Niti tam ne! Tudi to nič ne pomeni. Ko se govori, kot sem že prej rekel, v tem predobravnavnem naroku, ko nekdo nekaj reče, je poštempljan. To priznanje krivde je nepreklicno. Zelo zanimivo, kajti kaj se bo potem zgodilo, ko bodo razni gospodje in gospe iz sedaj vladajoče koalicije priznavali svojo krivdo v predobravnavnem naroku. Le na kaj se bodo izgovarjali potem? Mi tega navkljub temu ne bomo podprli.
Besedo ima gospod Anton Anderlič v imenu Poslanskega kluba LDS.
Spoštovani! Opravka imamo z zakonom, ki je dvojček, kot je bilo rečeno, ki je posledica tistega prvega in ga je nujno treba spremeniti zaradi odločitev Ustavnega sodišča, ki nam je naročilo, da nekatere stvari uskladimo z ustavo v tem zakonu. Dejstvo je, da brez tega zakona postopka ni mogoče ustrezno izpeljati in v tem primeru se nam seveda zelo jasno postavlja vprašanje, kako razumeti to, da nekateri vztrajno ponavljajo in kažejo s prstom "lovite lopove, premalo jih polovite, vse je narobe, hočete zadnji trenutek nekatere stvari urediti" in tako naprej, na drugi strani pa ne dovoliti, da se sistem dograjuje, spreminja v skladu s prakso, ki so jo v drugih državah nadgradili očitno bistveno bolje kot pri nas, v skladu s priporočili, ki jih na raznih strokovnih posvetovanjih pridobivamo. Ni mogoče tega razmeti drugače, kot da gre resnično za nasprotovanje zakonu samo zaradi tega, da se pokaže še enkrat, da ta vlada, ki opravlja tekoče posle, in ta manjšina, ki podpira vlado, pravzaprav ni kredibilna, ni zaupanja vredna. To ni več vprašanje, konec koncev gre za zakon, ki je začel nastajati dolgo, dolgo nazaj in je tudi posledica nekaterih odločitev v preteklem mandatu in še nazaj. Ne razumem drugače, in v Liberalni demokraciji tudi ne, dograjevanja in izboljševanja sistema, kot da se stalno vršijo proučevanja nekaterih rešitev, ki so jih sprejeli drugi, na osnovi lastnih spoznanj in stroke, ki je v Sloveniji ni malo. Dejstvo pa je, da bi nekateri v politiki verjetno raje videli, da določenih stvari sploh ne bi bilo mogoče procesirati in jih sploh ne bi bilo mogoče po kazenskem zakonu obravnavati in izreči ustrezne kazni. Neštetokrat smo v Liberalni demokraciji ponovili, da je za nas absolutno na prvem mestu delovanje pravne države tudi v smislu sankcioniranja stranpoti, kaznivih dejanj, organiziranega kriminala in vseh ostalih stvari, o katerih je bilo več govora tudi pri prejšnjem zakonu. In tu ne gre za ničesar drugega kot za ustvarjanje pogojev, da bo pravna država lahko funkcionirala tudi v tistem segmentu, ko gre za izvrševanje kazni oziroma za izrekanje kazni in za sankcioniranje stvari, ki so v nasprotju z zakonodajo. Drugače mi tega ne razumemo. Zato brez argumentov, samo z zavračanjem, kot češ, da gremo ne vem kam nazaj in da se hočejo pokriti neke slabosti in tako naprej, je preprosto neverodostojno in je težko verjeti, da razen za predvolilne potrebe, za potrebe manipulacij in populizma, govoriti o tem, kako nič ne funkcionira, kako tudi s temi spremembami ne bo nič bolje, še celo slabše, in da se celo zavestno nekatere stvari počno. Ampak kot rečeno, ni treba ponovno opravljati celotne razprave, ki je bila dolga leta in leta, in da se potem ob nekaterih odprtih vprašanjih, ki nedvomno še obstajajo pri tem zakonu, ki je tak, kakršen je, ob priznavanju nekaterih pozitivnih premikov, dobrih rešitev, zaradi nekaterih očitkov, ki ostajajo v manjšini ali pa so manj pomembni, blokira celoten zakon. Tega preprosto ni mogoče razumeti. Idealnega zakona, razen mogoče kakšnega o zemljiški knjigi iz časov Marije Terezije, pa o katastru, ki sta veljala ne vem koliko časa, je zelo težko reči, da bi bil kakšen zakon pri nas tak, da ga ne bi v vsakem mandatu vsaj enkrat spremenili. Rad bi videl, da bi končno prišli do tega, ampak na žalost tako hitro ne gre. Zakon bomo ponovno podprli.
Besedo ima gospa Darja Lavtižar Bebler v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Na podlagi novele Kazenskega zakonika je treba poseči tudi v procesni zakon, to je Zakon o kazenskem postopku. S tem procesnim zakonom se v slovenski kazenskopravni red in v sodno prakso uvajajo predobravnavni narok in obdolženčevo priznanje ter sporazum o priznanju krivde. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo bili vedno pazljivi in kritični do neutemeljenih posegov v kazensko zakonodajo, tako je tudi tokrat. Vendar smo po dodatnem pregledu zakonske materije ugotovili, da so v zakon vgrajeni mehanizmi, ki bodo preprečevali zlorabo teh postopkov. Predobravnavni narok bo omogočal učinkovitejši potek kazenskega postopka. Obtoženec se bo ob navzočnosti zagovornika in državnega tožilca pred sodiščem izjavil o krivdi ter o nadaljnjem poteku kazenskega postopka. Ob tem so upoštevane vse kavtele, na katere opozarjajo tudi mednarodni dokumenti. Načelo iskanja materialne resnice v tej fazi postopka ni opuščeno. Načelo materialne resnice pa je dosledno izvedeno tudi v primerih, ko obdolženec na predobravnavnem naroku krivde ne bo priznal. Zelo pomembno novost v našem procesnem zakonu predstavljajo tudi določbe, ki urejajo sporazum o priznanju krivde, s katerimi se uzakonja možnost, da lahko obdolženec, zagovornik in državni tožilec v kazenskem postopku predlagajo nasprotni stranki sklenitev pisnega sporazuma o obdolženčevem priznanju krivde za storjeno kaznivo dejanje. Sklenitev takega sporazuma pa sme predlagati državni tožilec tudi pred pričetkom kazenskega postopka, če je podan utemeljen sum, da je osumljenec storil kaznivo dejanje, ki bo predmet postopka. Z obveznim sodelovanjem zagovornika pri pogajanjih o pogojih obtoženčevega priznanja ter s sodno kontrolo sklenjenega sporazuma se preprečuje, da bi obtoženec priznal krivdo za dejanje, ki ga morebiti sploh ni storil. Sistem je tudi tako naravnan, da so vse odločitve državnega tožilca pod sodno kontrolo. S tem odpade vnaprejšnja bojazen, da bi bil ta institut kršen ali celo zlorabljen. Sodišče je tisto, ki sporazum sprejme ali zavrne. Predlagane spremembe in dopolnitve vzpostavljajo pogoje za hitrejši in učinkovitejši potek kazenskih postopkov, ob hkratnem upoštevanju vseh potrebnih varovalk in procesnih jamstev obdolženca. Obravnavani zakon pa tudi odpravlja neskladnosti veljavnega zakona z Ustavo Republike Slovenije, ki jih je bilo ugotovilo Ustavno sodišče. Tudi pri tem zakonu velja opozorilo, da so vsi trije kazenski zakoni, o katerih danes znova odločamo, zlasti prva dva, vsebinsko povezani in da je nujno, da bi se začeli uporabljati istočasno. Za učinkovitost pravne države je to zagotovilo izrednega pomena. Tudi zato bomo v Poslanski skupini Socialnih demokratov vse tri obravnavane zakone znova podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Pri noveli zakona o Kazenskem postopku je odpravljena tista osnovna zadeva, zaradi katere smo mi v začetku, vsaj pri prvi obravnavi, tudi nasprotovali. Gre pa za 149.b člen Zakona o kazenskem postopku. Gre za pridobivanje podatkov o klicih in lastnikih telefonov in tako dalje. To je odbor popravil. Kar se nas tiče, bomo ravnali enako, kot smo ravnali pri glasovanju ob sprejemanju zakona nazadnje. To pomeni, da mu ne bomo nasprotovali. Seveda pri tem ostaja nekaj takih precej grenkih priokusov, te bom tudi navedel, vendar pa sama novela ZKP ni škodljiva v osnovi, zato smo se odločili, da bomo tako tudi ravnali. Koalicija sicer sploh ni napovedala, da bo to vložila v svojo pogodbo, kasneje pa je to vendarle storila. Kot že rečeno, za nas je bila pomembna ovira 149.b člen, ki je zdaj odpravljena. Zakaj ga ne bomo podprli, ampak mu ne bomo nasprotovali, kot sem rekel, je pa razlog naslednji. Tožilci, meni je žal, da jih ne morem imenovati, pa ne tisti, ki so včeraj prišli, ampak tisti, ki imajo 30 in večletno prakso, pravijo, da je zakon zelo nekonsistenten, celo so zapisali, da je to "sračje gnezdo", ker gre za neke mešanice konceptov in nič drugega. Zakon temelji na eni analizi Inštituta za kriminologijo iz leta 2004, danes je pa leto 2011. Tako verjetno na take analize ne bi kazalo opirati zakona, pa vendar ga je minister oprl. Ta analiza je torej stara. Na njej temelji ta novela. Povzroča, in to je treba zelo jasno povedati, veliko dodatnega administriranja, ne prinaša pa rešitev, kakršne bi si mi želeli, da bi v tem zakonu o kazenskem postopku bile. Treba je opozoriti na kakšne takšne, da ne bom rekel ravno neumnosti, ampak vseeno, v pomembnem delu se novela nanaša na domnevno skrajšanje postopkov s priznanjem krivde in s pogajanji med tožilcem ter verifikacijo sporazuma med obdolžencem in tožilcem. Seveda bi se bilo treba zdaj vprašati, zakaj bi se obdolženec sploh pogajal. Zakaj bi se tožilec pogajal? Tožilec mora opraviti več administrativnih postopkov in pisnih izdelkov in ne vem, kaj vse, kot jih opravlja danes, če spiše obtožnico. Druga zadeva, ponuditi mu mora nižjo kazen pravzaprav. Zakaj bi vse to počel? Zakaj bi se tožilec mučil? Na drugi strani pa se postavimo v vlogo obdolženca. Zakaj bi šel nek obdolženec v sporazum s tožilcem in bi s tem avtomatsko krivdo priznal, če pa ni to treba, če lahko počaka deset let in ne bo obsojen ali pa bo oproščen, kar je pa tako ali tako praksa naših sodišč? Torej ima veliko večjo verjetnost, da ne bo obsojen, kot pa če krivdo prizna in sklene nek sporazum. Se pravi, to po našem mnenju ne more privesti do izboljšanja stanja na temu področju. Tudi z vidika tožilca je treba reči, zakaj pa bi šel v pogajanja z osumljencem, če pa ima stoprocentno trdne dokaze in ve, da bo ta obsojen. Torej ni razlogov. Želeli bi si pa v tem zakonu videti kakšne druge stvari. To, da ni absolutnih kršitev kazenskega postopka, da ne bi bilo razveljavljenja sodb in vračanja na prvo stopnjo. To bi bil pravi ukrep, da sodišče na drugi stopnji odloči tako ali drugače, ne pa da se malo "bocka" s sodiščem nižje stopnje in mu zavrača zadevo. To bi bila recimo dobra rešitev. Rešitve, ki pa so, so pa neškodljive, zato zakonu ne bom nasprotovali, 46 glasov boste sami skupaj spravili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani državni sekretar in sodelavka, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares bomo podprli novelo Zakona o kazenskem postopku. Ocenjujemo, da je dosti razlogov za to, da se ta zakon podpre. Vsi po vrsti v javnosti in drugod ugotavljamo ali pa ugotavljajo, da naši postopki tečejo prepočasi, da so nelogični in da se zavlačuje. Novela, ki bi to popravila, prav gotovo lahko prispeva k bolj učinkovitemu sodstvu in s tem tudi k večji veri v sodno vejo oblasti in v pravno državo. Hkrati ob tem tudi obžalujemo, da predlagatelj, torej Vlada in ministrstvo nista izkoristila pomembnega kreativnega in ustvarjalnega potenciala Državnega zbora, številnih ekspertnih mnenj s področja kazenskega postopka v Državnemu zboru, nekateri poslanci imajo veliko izkušenj s kazenskim postopkom z druge strani, in bi bilo dobro, če bi ta mnenja tudi upoštevali v večji meri in mogoče še prispevali k boljšemu in doslednejšemu zakonu. Sami ocenjujemo, da se inovacije na področju predobravnavnega naroka, obtoženčevo priznanje krivde in sporazum o krivdi, dobre, da imajo ustrezna varovala in da priznanje krivde ne more biti v smislu, da ni nobenih materialnih dokazov. Računamo na to, da je temu tako in s tega vidika menimo, da je to pomemben prispevek k zakonu o kazenskem postopku. Sami smo v obravnavi podobno kot nekateri drugi opozarjali na 149.b člen. Tudi ta člen je bil za nas temeljni kamen, ali je ta zakon za nas sprejemljiv ali ne. Ta člen, ki se nanaša na zajemanje prometnih podatkov, je zdaj oblikovan tako, da se vendarle zajemanje in prestrezanje prometnih podatkov v elektronskih komunikacijah nanaša na konkretnega uporabnika in njegovo napravo, ne pa, da gre za tako imenovano splošno, če smem temu tako reči, ribarjenje, ki omogoča, da se prestrezajo prometni podatki tudi vseh drugih udeležencev ali pa celo da so operaterji dolžni posredovati prometne podatke iz neke določene naprave, recimo bazne postaje. Mislim, da je zdaj člen opredeljen tako, da to ni več mogoče, zato je odpadel tudi najbolj pomemben razlog, zaradi katerega bi bili mi prisiljeni glasovati proti. Ocenjujemo, da je zakon vreden podpore, glasovali bomo za in hkrati izražamo obžalovanje ob neizkoriščanju priložnosti, da več strokovnih in ekspertnih mnenj naših poslank in poslancev ni bilo vključenih v pripravo zakona o kazenskem postopku. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod sekretar s sodelavko, kolegice in kolegi! Pred nami je še en predlog za ponovno odločanje o zakonu s področja kazenske zakonodaje. Tokrat imamo pred seboj novelo zakona o Kazenskem postopku. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo ga v tretji obravnavi podprli, saj smo ocenili, da je bistveni namen predlagane novele krajšanje kazenskih postopkov, poleg tega pa so bili med zakonodajnim postopkom vsi naši dvomi glede posameznih določb z ustreznimi amandmaji odpravljeni. Naj se najprej ustavim pri spornem 149.a členu, po katerem bi se policiji omogočilo pridobivanje podatkov za celotno območje izbrane bazne postaje mobilnega operaterja, kar bi pomenilo drastičen poseg v ustavno pravico ljudi do njihove zasebnosti. V prvi obravnavi predlaganega zakona smo opozorili, da mora policija najti način za učinkovitejše delo, nikakor pa ne sme vzeti pod nadzor praktično kar vseh državljanov in drugih oseb, ki se nek trenutek nahajajo na neki lokaciji slovenskega ozemlja, ki bi morebiti bila predmet preiskave in kjer bi se nič krivi ljudje znašli v preiskavi svojih telefonskih zvez, telefonskih razmerij in analizi svojega gibanja čisto po naključju. Te rešitve so bile kasneje ustrezno spremenjene, in sicer na način, ki je v skladu z ustavno pravico do osebnosti, vendar kljub temu dovolj dobro vzpostavlja pogoje za učinkovit pregon različnih kaznivih dejanj. Ustavil se bom samo še pri dveh novostih, ki sta opredeljeni v predlagani noveli in sta v bistvu razlog za današnje ponovno odločanje. To sta tako imenovani sporazum o priznanju krivde in predobravnavni narok, ki sta ključna za pospešitev kazenskih postopkov. Z uveljavitvijo predobravnega naroka bo namreč obdolžencu dana možnost, da se izjavi o krivdi za kaznivo dejanje, ki bo bistveno vplivalo na nadaljnji potek sojenja. V primeru, da bo sodišče sprejelo obtoženčevo priznanje, se bodo v nadaljevanju izvajali le še dokazi, ki vplivajo na izbiro in odmero kazenske sankcije, ne bodo pa se izvajali dokazi, ki bi razjasnili dejstva o krivdi za kaznivo dejanje. O slednjih bo namreč sodišče presojalo v okviru odločanja o priznanju krivde, zato je bojazen, da bo prišlo do odmika od načela materialne resnice in s tem podrejenega položaja državnega tožilstva, odveč. Poslanci Slovenske ljudske stranke se zavedamo, da gre pri obravnavi novele zakona o kazenskem postopku za zelo strokovno materijo, o kateri seveda še največ vedo tisti, ki se z njo vsakodnevno ukvarjajo. In ravno njihovo delo, torej delo državnih tožilcev in organov pregona, je po našem mnenju edina garancija za izboljšanje uspešnosti kazenskih postopkov in njihovo skrajšanje. Predlagane rešitve so dovolj dobre in bodo omogočile izboljšanje učinkovitosti kazenskih postopkov, zato bomo v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani zakon ponovno podprli. Hvala lepa.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O ODVZEMU PREMOŽENJA NEZAKONITEGA IZVORA. Državni svet je na 35. izredni seji 25. oktobra 2011 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Za obrazložitev zahteve sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta gospodu Mihaelu Jenčiču.
Hvala lepa. Naj začnem s citatom: "Ravnanje Državnega sveta – neglede na njegove ustavne pristojnosti – v primeru veta na ta zakon, govorimo pa o Zakonu o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, ocenjujemo kot družbeno neodgovorno in škodljivo, saj morebitno nesprejetje zakona ogroža demokracijo, poštenost in socialno pravičnost ter ogroža pravilno in ustrezno delovanje tržnega gospodarstva, prav tako pa ima škodljive posledice za posameznike, podjetja in državo." Ali je to res? Če je zakon dober, bo danes potrjen, če je slab, potem je Državni svet pravilno in argumentirano sprejel veto. Zaradi tega kot član Državnega sveta tovrstne opredelitve nekoga, organa in posameznikov, ki so predlagali sprejetje veta, resnično zavračam. Prizadet sem, da mi nekdo očita nekaj takšnega, kot je z mastnimi črkami v dnevnem časopisju bilo napisano, da Državni svet podpira tajkunizacijo in podobno. Državni svet je drugi dom in kot drugi dom je vključen tudi v zakonodajni postopek. In ta zakonodajni postopek predvideva tudi izglasovanje veta na zakon, za katerega Državni svet meni, da ni pravilen, da ima pomanjkljivosti, zaradi katerih se naj ne bi uveljavil in predlaga Državnemu zboru, da samo vnovič odloča, da ponovno premisli in odloča o tem zakonu. V zvezi s sprejetim zakonom ima Državni svet vsebinske pripombe. Te vsebinske pripombe so zelo na kratko in poenostavljeno povedano retroaktivnost prava, neprava, omogočanje državi, ki se favorizira s tem zakonom, da ne plača poštene odškodnine, se pravi, da na novo uvaja določbe, civilnopravne določbe drugače kot Obligacijski zakonik. Zakon ne daje prav nobene rešitve v primeru, ko je uvedena finančna preiskava na eni strani za isto dejanje, zaradi katerega, tako imenovano kataloško dejanje, se je začela finančna preiskava, pa je oseba bila kasneje v rednem postopku, kjer veljajo drugačni bistveno strožji pravni standardi, oproščena očitka tega kaznivega dejanja. Kaj se bo v takšnem primeru dogajalo, zakon ne pojasnjuje. In to so bili razlogi, da je Državni svet izglasoval veto.
Zahtevo je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsedniku gospodu dr. Vinku Gorenaku.
Hvala lepa. Zakon, ki je pred nami, to je Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, na katerega je bil izglasovan veto in ga je danes obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje, je bil vsaj za odbor nesporen. Mi smo imeli na razpolago tako mnenje Državnega sveta, mnenje predlagatelja, mnenje Zakonodajno-pravne službe in Vlade. Vsi predstavniki omenjenih služb oziroma inštitucij so tudi nastopili in podali svoje mnenje. Tako je predstavnik Državnega sveta pojasnil, zakaj je vložen veto, predstavnik predlagatelja je bil nasprotnega mnenja, to je gospod Juri, in minister za pravosodje tudi. Odbor praktično ni opravil oziroma ni imel v zvezi s tem nobene razprave, ampak je podprl naslednje mnenje z večino, ki je za to potrebna, to je 9 ali več glasov, v konkretnem primeru jih je bilo 10, mnenje pa se glasi: Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora je ustrezen. Hvala lepa.
Za predstavitev mnenja predlagatelja dajem besedo predstavniku predlagatelja zakona gospodu Francu Juriju.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, spoštovani predstavnik Državnega sveta, kolegice in kolegi! Danes imamo priložnost, da ponovno potrdimo zakon in dokažemo Državnemu svetu, da je ta zakon dober. Ravnokar smo slišali, da je to merilo za zakon. Jaz mislim, da je utemeljitev optimalnosti tega zakona tudi drugje, ne samo v večinski podpori Državnega zbora. Obžalujem, da Državni svet ni zaznal te plati, ki vzporeja tudi Slovenijo z nekaterimi dobrimi praksami v Evropski uniji in tudi zunaj nje. Nedavno smo o tem razpravljali tudi na eni od sej Mediteranske skupščine v Palermu, kjer smo sprejeli resolucijo o skupnem boju zoper organizirani kriminal. Prav v sklopu te razprave in te resolucije je bilo večkrat poudarjeno, da poziv vsem mediteranskim državam in članicam Evropske unije pa tudi nečlanicam, da čim prej uredijo zakonodajo v smislu zakona, ki ga mi danes tukaj potrjujemo. Gre za zakon, ki predvideva začasen ali dokončen odvzem premoženja nezakonitega izvora. Večkrat je bilo poudarjeno, da je ta ukrep samo zaključek postopka, ki ni vezan na Kazenski postopek, je civilni postopek, je finančna preiskava, ki se začne na podlagi suma, določa se lahko samo na podlagi utemeljenih razlogov za sum o nezakonitem izvoru določenega premoženja. Ampak bistvo tega zakona je, da opremimo državo, da opremimo naše inštitucije z učinkovitim sredstvom zajezitve organiziranega kriminala, vključno gospodarskega kriminala. To je verjetno marsikoga motilo. Bilo je čutiti veliko živčnosti, nervoze pri nekaterih predstavnikih Državnega sveta, ki so pri glasovanju upoštevali predvsem interes bolj premožnih slojev, tistih, ki se bojijo, da bi finančna preiskava na koncu ugotovila nezakonit izvor njihovega premoženja. Ampak to ne more biti naš problem. Problem te države je, da se varuje pred skušnjavami organiziranega kriminala in da se ščiti predvsem z upravljanjem in uporabo nezakonitega premoženja. To je stalnica v vseh gangsterskih in mafijskih druščinah. Vemo, kaj pomeni razpolaganje s premoženjem nezakonitega porekla zlasti pri izigravanju pravne države. Če bomo sprejeli ta paket zakonov in tudi zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, ne bomo ustvarili idealne situacije, idealnega stanja, ampak bo to pomemben korak naprej k utrjevanju pravne države in k opremljanju te države in te družbe pred grožnjami in posegi organiziranega kriminala. Zato upam, da bomo tako kot prvič tudi tokrat potrdili ta zakon. Dejstvo, da ta zakon podpirata tako koalicija kot opozicija ali vsaj večina opozicije, z izjemo ene same stranke, to je Slovenske nacionalne stranke, mislim, da obeta dober in pravičen rezultat, ki bo Sloveniji le koristil. Hvala.
Za obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Gospod minister Aleš Zalar, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Vlada predlog tega zakona podpira. Ta zakon je pravzaprav nastal v posebne vrste partnerstvu med Državnim zborom in Vlado, v katerega je bilo vključeno tudi pravosodno ministrstvo. Ta zakon se močno povezuje zlasti s kazenskim zakonikom, o katerem boste odločali danes, in to zato, ker našteva natančno, kataloško, v primeru katerih kaznivih dejanj oziroma razlogov za njihov sum, da so bila storjena, se lahko začne finančna preiskava in v nadaljevanju tudi zaseže in odvzame premoženje nezakonitega izvora. Ker gre za eno od pomembnejših kaznivih dejanj, ki gredo na račun proračuna, proračunskih sredstev, javnih financ, to je oškodovanje javnih financ kot novo kaznivo dejanje v noveli kazenskega zakonika s tega mesta opozarjam, da bo ta zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora nekoliko invaliden, če ga ne bo spremljala tudi novela kazenskega zakonika. V teh primerih, ko bo šlo za oškodovanje javnih sredstev, bodisi zaradi kršitve predpisov, bodisi zaradi nenamenske uporabe javnih sredstev, bodisi zaradi opustitve dolžnega nadzorstva, v vseh teh primerih, ki so zdaj posebej okarakterizirani kot elementi novega kaznivega dejanja, zaseg premoženja nezakonitega izvora ne bo mogoč. Ko omenjam ta kataloška kazniva dejanja, želim opozoriti, da je tukaj zakonodajalec uravnotežil to ureditev tudi glede samega naštevanja kaznivih dejanj, ki pridejo v poštev kot podlaga za začetek postopka. To pomeni, da se to nanaša tudi na gospodarska kazniva dejanja, kjer je meja tisto kaznivo dejanje, za katerega se sme izreči kazen zapora treh let ali več. Zakon je sledil nekaterim dobrim zgledom iz držav, ki to ureditev poznajo že dlje časa, zlasti Irske, ki je na tem področju v Evropi verjetno vodilna država po uspešnosti mehanizma, ki ga v praksi uporablja. Je pa res, da ta zakon Irska uporablja že petnajst let. Slovenija je torej tukaj sledila konceptu, ki sicer za začetek postopka upošteva razloge za sum, da je bilo storjeno kaznivo dejanje, v nadaljevanju pa ta postopek ni odvisen od teka kazenskega postopka. To je samostojen, civilni postopek, ki ga začne sicer državni tožilec s tožbo pri civilnem, pri pravdnem tožilstvu, kjer se potem po vložitvi takšne tožbe dokazno breme obrne in mora tisti, ki je toženec, dokazovati, da je njegovo premoženje zakonitega izvora in mora to dokazati s stopnjo verjetnosti. Ti standardi ki jim med drugim oporeka Državni svet njihov nivo, češ, da so prenizki, razlogi za sum, da se pravzaprav lahko začne ta postopek, so popolnoma identični s standardi Zakona o kazenskem postopku, ko gre za začetek odkrivanja nekega kaznivega dejanja. Tukaj gre seveda za začetek odkrivanja situacije, ki bi lahko rezultirala v premoženju nezakonitega izvora. In potem se to nadaljuje z višjo stopnjo suma, in to je utemeljeni razlog za sum, kar spet ustreza enakovrednemu standardu v Zakonu o kazenskem postopku. Zgledovali smo se v tem delu po tistem, kar že imamo in glede česar v Sloveniji tudi obstaja bogata sodna praksa. Zaradi tega ne pričakujemo, da bi imela naša sodišča s tem institutom, ki je novost sam po sebi, z vidika presoje teh standardov kakšne velike probleme. Nasprotno, če upoštevamo, da se je, odkar se v Sloveniji veliko govori o odvzemu premoženja nezakonitega izvora, močno povečala responzivnost pravosodja v razmerju do tega instituta v kazenskih postopkih in je danes že zaseženo preko 30 milijonov evrov premoženjske koristi, ki izvira iz kaznivih dejanj, potem se lahko nadejamo, da bo ta zakon dejansko predstavljal dodano vrednost in prispeval k uspešnemu boju proti tistim, ki kršijo zakone. Hvala.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Zmago Jelinčič Plemeniti v imenu Poslanske skupine SNS.
Še enkrat lepo pozdravljeni! Veseli me, da je gospod minister za pravosodje in gospod minister za policijo tukaj; to se pravi, da je že uredil, da me bodo odpeljali, ali pa si je mogoče premislil. Danes imamo pred sabo zakon, ki ga predlaga stranka Zares, kar je popolna farsa, o tem, da je treba odvzeti premoženje nezakonitega izvora. Sedanja zakonodaja vse to že omogoča. In vendar, kot kaže, je treba narediti nekaj, da se bo vrglo pesek v oči slovenskim davkoplačevalcem, da bodo rekli: "Poglej, poglej, saj ta stranka hoče biti pa poštena." Ampak ostalo bo vse skupaj pri "hoče biti poštena," kajti zakon je sam po sebi tako skregan z zdravo pametjo, s principi demokracije in s principi pravne države, da je pravzaprav smešno. Vsak študent rimskega prava v prvem letniku ve, da se nekaterih zadev pač ne da uveljavljati retroaktivno, tako kot to določa ta zakon. Ampak slovenska zakonodaja, to je lex specialis, to je nekaj posebnega, to je nekaj nadnaravnega. In na tej osnovi temelji vse skupaj. Na tej osnovi temelji tudi koalicijsko delovanje. To spominja na tretji rajh, ko je njihov najbolj znani tožilec v času raznih procesov enostavno rekel: "Es muss so sein!" In je bila zadeva zaključena. Ali pa, ko je v času stalinizma tožilec Višinski rekel: "E ta tak!" In je bilo konec. In zdaj bomo enako doživeli in doživljali pri nas. Krasno! Imamo institut obrnjenega dokaznega bremena, kjer se bo zgodilo to, da bodo prišli nekateri gospodje, ki se jim bo zazdelo in bodo sumili, da morda bi lahko kaj bilo, da se koga obdolži, ker je mogoče kdo komu ženo podrl ali kaj podobnega, in bodo seveda rekli: "Aha, imate hišo. Hiša je vredna toliko in toliko. Kdo živi v hiši? Samo vi in vaša žena. To se pravi, to je takšna in takšna vrednost, ne morete imeti tega!" In vam bodo vse vzeli. To, da ste delali ves čas, da ste si trgali od ust – ja, nekaterim gospodom iz LDS to ni razumljivo, ker so si že zagarantirali, da si bodo drugače uredili stvari. No, ampak to, da so nekateri delali s svojimi rokami, da so jim betonsko plato delali sosedje in podobno, to nič ne šteje. Kako boste pa dokazali, da niste plačali, ker nimate računov? In vam bodo vse skupaj pobrali, kajti kvadratura vaše hiše je bistveno večja, kot bi jo smeli imeti! Otroci so se seveda medtem odselili. Krasno! In razlog za sum je dovolj, da vas bodo zaprli, da bodo prišli k vam domov, ko si bo kakšen politični funkcionar iz sedanje koalicijske strukture zaželel kakšno umetniško sliko, ki jo imate na zidu, pa vam jo bodo odnesli. Lepo jo bodo "lagerirali" v carinskih prostorih in čez deset let, če vam bo uspelo dokazati, da je vaša, bodo rekli, da je izginila, da je ni več. To se je že dogajalo od leta 1945 do leta 1949, in to so delali isti gospodje, kot hočejo danes sprejeti ta zakon. In seveda se delati lepe, kako bodo tajkunom odvzeli premoženje. Niti enemu niste odvzeli nič in vsi tajkuni hodijo naokoli. Zapirate ljudi, ki so ukradli en burek, ker so bili lačni. Tiste, ki so stotine milijonov pokradli, seveda ne, kajti mogoče od njih lahko kaj dobite, gospoda žlahtna iz koalicijskih, zaenkrat še, v. d. koalicijskih vrst. Seveda računate, da boste zopet priskočili na pozicijo oblasti, zato pa delate to. Da boste še več pokradli! Še tisto, kar je ostalo ubogemu slovenskemu narodu! Še tam jih boste vzeli! Sram vas je lahko!
Gospod Anderlič, izvolite v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani! Človek se vpraša, ali imamo opravka z resnimi nameni v tem državnem zboru ali pa je to samo prilika, da v tem vmesnem času po razpustu parlamenta še nadalje zastrupljamo slovenski politični prostor in obsojamo ter tako rekoč delamo hudo krivico posameznikom in skupinam ljudi s takimi in podobnimi izpadi, kot je bil ta sedaj. Če že, gospod podpredsednik, ne moremo ustaviti izpadov, ki gredo na račun oseb, konkretno ljudi, ki sedijo tukaj med nami, ali pa nas samih, ta zakon je konec koncev nastal kot zakon poslancev, v dogovoru praktično med vsemi poslanskimi skupinami, razen ene, ki je povsem različna in ki s prsti kaže na druge, kakšni lopovi, da so, oni sami so pa svetinje. Ne, ni res tako. Zato bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije naredili vse za to, da bodo pravni okviri podani, da bo mogoče v tej državi loviti lopove, da bo mogoče odvzeti premoženje, ki bo nezakonitega izvora. Mi nismo prepričani, da kakšna zadeva v tem zakonu ni podvajanje ali pa, bom rekel, narejena na način, da se ponovno poziva k nekaterim rešitvam, ki bi jih mogoče skozi obstoječo zakonodajo že lahko izvajali. Ampak po širokem usklajevanju, kot je bilo tudi rečeno, med poslanskimi skupinami, vlado in drugimi strokovnjaki in primerjavo s tujino smo pač podprli tudi ta predlog. Če bo v najmanjši meri prispeval k temu, da se bodo dejanja nadaljevala na ta način, kot je bilo mogoče zaznati v preteklosti in da se, v narekovajih, ni nič zgodilo, sam in tudi v Poslanskem klubu Liberalne demokracije zaupamo pravosodju, vsem instancam, ki se ukvarjajo s pregonom kriminala in tudi nezakonitega pridobivanja premoženja. Če bo tem organom ta zakon pomagal vsaj v tistem delu, da se javnosti dopove in javnost prepriča, da se ta država, ta državni zbor še kako zaveda, da je trebnavzpostaviti normalno okolje, v katerem ne bo mogoče, tudi če že kdo pridobi na nezakonit način premoženje, da ga bo lahko uporabljal, da bo lahko iz tega imel koristi, in da bo jasno, da gre to na račun drugih, ki ne morejo s tem premoženjem razpolagati, pa naj gre za državo, pravne subjekte ali pa posameznike. Zato seveda več kot to, da podpiramo pravno podlago, za katero menijo tisti, ki se ukvarjajo s temi vprašanji, kot tisti, ki se zavedamo, da je treba storiti vse, da se takšne stvari preprečujejo. In to je tisto, kar lahko storimo kot poslanci, zato bomo v Liberalni demokraciji ter poslanci kluba to tudi podprli.
Besedo ima gospod Andrej Magajna v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Spoštovani, lep pozdrav na eni izmed zadnjih sej! Morda pa bo še kakšna. V Poslanskih skupini nepovezanih poslancev smo kar široko razpravljali o tej temi. Pravzaprav je to debata, ki se vleče skozi vso triletno obdobje. Spomnim se, ko smo se že prvo leto tega mandata spraševali, če ne bi tudi v Sloveniji uvedli takšen zakon. Zvedeli smo, da so naše bivše republike, bratske, kot smo jim rekli, torej balkanske države že vpeljale takšen zakon in so nas nekako prehitele, pri nas pa se je začela šele akademska debata med eminentnimi pravniki o tem, ali sploh pristopati k takšnemu zakonu, ali bi bil to poseg v človekove pravice, o vprašanju retroaktivnosti in tako dalje. V poslanski skupini menimo, da je takšen zakon potreben. Prvi osnutek je bil precej ohlapen oziroma neoperativen in je vprašanje, koliko bi lahko sploh bil učinkovit. Lahko bi se pridružil pripombi, da je bil prej pesek v oči kot pa zakon, ki bi lahko učinkovito obravnaval zlorabe družbenega premoženja. Veseli me, da je bil sprejet amandma, ki je razrešil to časovno območje pregona in preiskave, čeprav vemo, da bo to zelo težko izvedljivo, saj dvajset let nazaj posegati v zadeve je pravno izjemno težka naloga. Vendar je dobro, da ta možnost obstaja, saj bi vsaj teoretično lahko začeli določene postopke in morda tudi prišli do nekih rezultatov. Ob vseh dilemah, ki jih je Državni svet izpostavil in jim je treba prisluhniti, pa vseeno menimo, da je zakon treba sprejeti. Izvirni greh te moje skepse, ki sem jo podal, pa ni toliko v samem zakonu kot v izjemno ohlapni zakonodaji glede pregona kaznivih dejanj, saj je naš pravni red nedorečen, pogosto luknjičav in omogoča v postopkovnih procesih z dobro odvetniško garnituro, da se osumljenci relativno enostavno rešijo obtožb. Izvirni greh je v naši splošni zakonodaji, ki smo jo na hitro gradili ob prehodu v tako imenovano demokracijo in pravno državo, kjer smo leta in leta ugotavljali, kako se ta družbena lastnina odtujuje, kako se preliva v zasebne žepe in smo več ali manj nemočno brali različne članke in komentarje, medtem pa zaman upali, da se bo ta naša družbena lastnina lahko ustrezno zaščitila pred pohlepnim novim sistemom, ki mu rečemo tržna ekonomija ali tudi drugače: pridobitniški kapitalizem. Zaščita družbene lastnine je bila izredno pomanjkljiva. To je tudi, kot sem že o izvirnem grehu govoril, krivda Demosa, ki je mislil, da bo zgolj s kadrovsko prenovo, z namestitvijo novih ljudi rešil probleme, moral pa bi v prvih letih pravzaprav zgraditi konsistentni pravni red, ki bi zaščitil to družbeno lastnino. V poslanski skupini bomo zakon podprli, pravna praksa pa bo pokazala, ali je učinkovit. Ob vsej skepsi pravzaprav napovedujem, da bo nov parlament verjetno moral v kratkem ta zakon ustrezno dopolniti.
Besedo ima gospod Anton Colarič v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! Danes bomo ponovno odločali o poslanskem zakonu o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Obravnavani zakon je dobil takojšnjo visoko politično podporo. Podprl pa ga je v prvi fazi tudi Državni svet oziroma Komisija za državno ureditev, zato smo lahko toliko bolj presenečeni, da so svetniki na zadnji izredni seji izglasovali veto tudi na ta zakon. Strinjamo se, da ta zakon v naš pravni red prinaša nove rešitve in predstavlja bistvene spremembe glede dokazovanja izvora nezakonitega premoženja. Gre za civilni postopek odvzema takega premoženja z obrnjenim dokaznim bremenom, kar pomeni, da se bo moral lastnik dokazati, da je njegovo zaseženo premoženje pridobljeno na zakonit način. Kritiki tega zakona so opozarjali, da že veljavni kazenski pravni red uveljavlja princip, da nihče ne sme obdržati premoženjske koristi, ki je bila pridobljena zaradi kaznivega dejanja. Vendar ta institut na žalost ni deloval oziroma še ne deluje, vsaj ne v takšni meri, kot to vsi skupaj pričakujemo. Predlagani zakon ne uvaja novih državnih organov, ampak Državnemu tožilstvu, Policiji, Carinski upravi, Davčni upravi, Uradu za preprečevanje pranja denarja nalaga nove naloge in pristojnosti, na podlagi katerih bodo sledili osnovnemu načelu tega zakona, in sicer da nihče ne more obdržati premoženja, ki ga je pridobil na nezakonit način oziroma z neko nezakonito dejavnostjo. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo ta predlog zakona podpirali v vseh fazah sprejemanja. Z amandmaji smo skušali vsebino zakona še dodatno izboljšati, zato bomo ta predlagani zakon po tem vetu Državnega sveta tudi ponovno podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod dr. Vinko Gorenak v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Zakon bomo podprli, ampak kljub vsemu naj izkoristim zadnji čas za to govornico in bom rekel takole. Pravkar sem bral elektronsko verzijo tovarniškega tednika politične levice in ugotovil, da na današnjem odboru, na katerem smo obravnavali tudi ta zakon, so bili prisotni gospod Vnučec, gospod Anderlič in gospod Juri, vseh drugih ni bilo. Nič nismo razpravljali, nič nismo govorili, niti nismo tega zakona podprli, niti nismo nasprotovali kazenskemu zakoniku in tako dalje. Ali ni to smešno? Kaj mi pa ostane? Saj mi ne ostane nič, razen tolažba, da ima moja spletna stran več obiska kot tovarniško glasilo, ki ga omenjam. Pojdimo k zakonu. Ta zakon je nastal v Poslanski skupini Zares že lansko leto v prvi verziji. Ta zakon je bil, kako naj rečem, za dvig ratinga Poslanske skupine Zares v lanskem letu in ni doživel potem podpore. Vlada ga je v celoti zavrnila, kot veste. Ampak verzija zakona, ki je prišla takoj za tem in je bila usklajena z ministrstvom, pa vendarle je tista, ki jo je bilo vredno v naši poslanski skupini podpreti in od vsega začetka smo jo tudi podpirali. Jaz sem že takrat povedal, da je nujno potrebno, da v ta zakon vnesemo tisto določilo, da velja za 20 let nazaj oziroma od leta 1991 naprej, ne samo za štiri leta, kot je bilo predvideno. Če bi ostalo tako določilo, potem bi lahko rekli, da gre za amnestijo tajkunov. Koalicija je to sprejela. Mi smo zakon na odboru podprli. Podprli smo ga tudi ob našem prvem sprejemanju in našem prvem glasovanju in povsem enako bomo ravnali danes. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franci Kek v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo. Spoštovani! Tako Vlada kot Državni zbor sta zavezana k učinkovitemu boju zoper organiziran in gospodarski kriminal. Ta zakon predstavlja enega od temeljnih orožij zoper organizirani in tudi gospodarski kriminal, to je tisti kriminal, ki v Republiki Sloveniji povzroča najbolj rušilne učinke, bodisi ko neposredno poseže v premoženje posameznikov in ko neposredno ali posredno vpliva na družbo kot celoto oziroma državo. Država mora narediti vse, kar je v njeni moči, da vzpostavi stanje pravičnosti, kadar je to stanje pravičnosti v družbi kršeno. Odvzem premoženja nezakonitega izvora je eno od tistih področij, ki ga je treba urediti z zakonom, in sicer zaradi zagotavljanja prej omenjenega načela in da zapolnimo praznino v procesu kazenskega pregona organiziranega in gospodarskega kriminala. Vse več držav proučuje ukrepe za povečanje sposobnosti za zaseg in odvzem protipravnega premoženja, večina zakonodaj omogoča kazenski odvzem premoženja, ki temelji na predhodni ugotovitvi kaznivega dejanja. Nezakonito pridobljeno premoženje povzroča resne težave in nevarnost za stabilnost in varnost družb zaradi spodkopavanja institucij in vrednot demokracije, etičnih načel in pravičnosti ter ogrožanja trajnostnega razvoja in vladavine prava. V Poslanski skupini Zares menimo, da temeljni oziroma glavni razlogi Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu niso utemeljeni. Podleganju različnim in zainteresiranim lobijem, na primer odvetniški lobi in lobi državnega svetnika Šuštaršiča, in instrumentalizaciji Državnega sveta odločno nasprotujemo. Iz ravnanja državnih svetnikov je več kot razvidno, da pri njihovem odločanju o odložilnih vetih ni šlo za odločanje na podlagi vsebine posameznega zakona, ampak za vzajemno podporo posameznih interesnih skupin po načelu kravjih kupčij: ti meni, jaz tebi. Veto na Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora s strani Državnega sveta je družbeno neodgovoren in škodljiv. Sicer pa v Zares menimo, da je Državni svet v sedanji obliki in s pristojnostmi, ki jih ima, nekakšen "slepič" zakonodajne veje oblasti. Medicinska literatura v splošnem ne prepisuje slepiču posebne funkcije, najpogostejša razlaga je, da je slepič zakrnel organ, brez posebne vloge, običajno se lahko odstrani že z majhnim rezom. V Državni svet pospešeno vdirajo tako interesi strank kot tudi posameznih lobijev, tako da je o Državnem svetu vse težje govoriti kot o blažilcu prevelikega vpliva strank na zakonodajno telo ali pa o organu uravnoteževanja. Zaradi vseh naštetih argumentov v stranki Zares predlagamo ukinitev Državnega sveta in ustanovitev zbora pokrajin in občin. Enakopravno s prvim domom bi odločil le o vprašanjih, ki so posebnega pomena z vidika lokalnih in regionalni interesov, še posebej sedaj, ko smo uzakonili nezdružljivost poslanske in županske funkcije. Zbor pokrajin in občin bi omogočil boljše in enakomernejše zastopanje lokalnih in regionalnih interesov, česar proporcialnemu delu volitev poslancev Državnega zbora ne omogoča. Vse to pa bi pospeševalo enakomernejši regionalni razvoj in omejilo centralistične težnje. Hvala.
Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani sekretar s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! Naj že kar na začetku povem, da smo poslanci Slovenske ljudske stranke presenečeni nad negativnim odvzem Državnega sveta do predlaganega zakona, katerega glavni cilj je preprečevanje pridobivanja uporabe nezakonito pridobljenega premoženja. Ne bom se spuščal v motive svetnikov za korak, ki so ga storili, vsekakor pa se ne morem znebiti občutka, da se nekdo ali nekateri zelo bojijo uveljavitve tega zakona. Nekoliko neobičajno pa je, da se takšni strahovi skrivajo za kolektivno odgovornostjo predlagateljev odložilnega veta. Poslanci Slovenske ljudske stranke smo že v mnogih preteklih obravnavah opozarjali na dvoličnost nekaterih, ki danes sedijo tukaj. Naj vas samo spomnim na sprejemanje zakona o ratifikaciji Konvencije Sveta Evrope o pranju, odkrivanju, zasegu in zaplembi premoženjske koristi, pridobljene s kaznivim dejanjem in o financiranju terorizma. Omenjeno konvencijo je Državni zbor ratificiral marca lani, vendar s pridržkom, da ne bomo uporabljali četrtega odstavka 3. člena konvencije, ki se glasi: "Vsaka pogodbenica sprejme takšne zakonodajne ali druge morebitne ukrepe, s katerimi zagotovi, da pri težjem kaznivem dejanju ali dejanjih, ki jih opredeljuje nacionalna zakonodaja, storilec kaznivega dejanja izkaže izvor domnevne premoženjske koristi ali drugega premoženja, ki se lahko odvzame, če je takšna zahteva skladna z načeli njene nacionalne zakonodaje." Tukaj mi pride na misel tisti hec, zakaj ima številka 7 črtico. Zaradi tega, ker v sedmi zapovedi pravi: "Ne kradi!" Nekdo pa je rekel: "Za nas ne velja." Pa jo je prečrtal. In tako tudi mi tukaj notri vstavljamo razno razne zadržke. Ob razpravi v Državnem zboru smo poslanci takratne opozicije, se pravi poslanci Slovenske ljudske stranke in poslanci Slovenske demokratske stranke nasprotovali takšnemu zadržku in se spraševali, čemu tako. V Slovenski ljudski stranki smo takrat dejali, citiram: "Nikakor takšnega zakona ne moremo podpreti, kajti v kolikor danes takšen zakon, kot je predlagan, podpremo, se Slovenija dejansko odreče bistvu te konvencije in mislimo, da bi bilo prav, da ga zavrnemo in tudi zaradi mednarodnega ugleda Slovenije pripravimo takšen predlog zakona, ki tega izvzetka ne bo imel." Takrat se ni dalo, ker je bilo v nasprotju z ustavo. Ali smo v tem času kaj spremenili ustavo? Da bi jaz vedel, ne. Danes pa se ob isti ustavi to da. Očitno se nekatere stvari v Sloveniji dajo premakniti z mrtve točke, vendar je žal tako, da se urejanja določene akutne družbene problematike polotimo šele takrat, ko je to skoraj prepozno, kot da bi ugotovili, da je treba obnoviti hiše šele takrat, ko se zruši zadnja stena. Ampak bolje pozno kot nikoli. V Slovenski ljudski stranki smo tekom celotnega zakonodajnega postopka jasno podpirali vsebino in namen zakona, saj menimo, da je vsem, tako imenovanim nedotakljivim, ki se javno razkazujejo v dragih avtomobilih, poležavajo na jahtah, se predajajo užitkom v neštetih rezidencah, ki so jih pridobili z očitnimi nepravilnostmi, treba izbrisati nasmeh z ustnic in jih soočiti z dejstvom, da smo pred zakonom vsi enaki, vsi brez najmanjše izjeme. Poslanci Slovenske ljudske stranke obžalujemo dejstvo, da predlagatelji in vlada niso bili pripravljeni razširiti finančne preiskave iz tega zakona na daljše obdobje, vse do leta 1990, pa tudi do leta 1989, do Markovičevega zakona, ko je bila privatizacija nekdanjega družbenega premoženja pravzaprav legalna kraja, ki je prerasla v nacionalno folkloro – seveda pa to samo za posvečene. To se nam zdi popolnoma nelogično. Takšne zadeve enostavno ne bi smele zastarati. Sprašujemo se, ali je to na nek način tiha abolicija vseh večjih privatizacijskih zgodb naše preteklosti. Legitimiramo s to rešitvijo krajo državnega premoženja. Se bodo tajkuni in privatizerji državnega premoženja zdaj na ta način končno lahko oddahnili? Upam, srčno upam, da ne. Spoštovani! Poslanci Slovenske ljudske stranke se zavedamo, da zakon ni idealen, da se bodo nekateri posvečeni kljub njegovi uveljavitvi vseeno izognili odgovornosti in se nam iz svojih jaht še naprej smejali v obraz. Zato bomo poslanci Slovenske ljudske stranke ponovno soglasno ta zakon podprli. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Urh v imenu poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini DeSUS smo prepričani, da je ta zakon z vsemi popravki, ki jih je bil deležen v procesu obravnave, dober in nujno potreben zato ga bomo tudi tokrat podprli. Menimo, da se z njim nikakor ne posega v ustavno zagotovljeno pravico do zasebne lastnine. Prav tako vsebuje več varovalk, da do neupravičenega odvzema premoženja ne bo prihajalo. Sami mehanizmi in pogoji za uvedbo preiskave in v končni fazi rezultat preiskave torej odvzem nezakonitega pridobljenega premoženja, če se seveda izkaže, da to premoženje je takšne narave, pa bodo zagotovo prispevali k učinkovitejšemu boju predvsem zoper organizirani kriminal. Z ozirom na kvaliteto zakona in na sam cilj, h kateremu predlog teži, bomo poslanci DeSUSa, ki smo bili hkrati tudi so podpisniki predloga zakona, ponovno prispevali svoje glasove k njegovemu sprejetju. Seveda pa ne morem mimo tega, da bi ta veto vzel kot potrditev, da je sprejetje in uveljavitev tega zakona resnično nujno potrebno. Očitno se nekateri tega zakona zelo bojijo, mi pa se bojimo dejstva, da imajo ljudje, ki imajo očitno kar nekaj masla na glavi, tako močan vpliv v naši državi. Upamo, da se bo to v kratkem spremenilo in da bo ta zakon te ljudi poslal tja, kamor sodijo – torej za zapahe. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU LOTERIJE SLOVENIJE. Državni svet je na 35. izredni seji 25. oktobra 2011 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Za obrazložitev zahteve sveta dajem besedo predstavniku Državnega sveta, gospodu Borisu Šuštaršiču. Izvolite.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Jasno je, da Državni svet ni popularen v Državnemu zboru, še manj smo popularni državni svetniki, vendar danes ne razpravljamo o teh prestižnih vprašanjih, ampak odločamo o sistemu javnega financiranja invalidskih in humanitarnih organizacij, sicer pa predvsem o invalidskih organizacijah, ki v skladu z zakonodajo izvajajo posebne socialne programe,ki jih država ne more nadomestiti, so pa za slovenske invalide dobesedno življenjskega pomena. Sporni zakon ne rešuje prav nič od tega, kar so predlagatelji predstavili kot ciljne spremembe. Ravno obratno! Ta družbeni podsistem, ki uspešno in učinkovito funkcionira že desetletje, bo bistveno degradiran in razkrojen brez kakršne koli razvite dokumentacije. To je po svoje logično, ker je skrbno prikriti namen zakona v tem, da se razveljavi doseženi dokaj visoki nivo participativne demokracije legalnih predstavnikov reprezentativnih invalidskih organizacij v svetu Fiha ter tako posledično posredno omogoči plenilski odvzem dobršnega dela doslej invalidom namenjenega javnega denarja v fundaciji Fiho in plenilski prevzem kapitala Loterije Slovenije, ki omogoča po svoji sedanji lastniški strukturi stabilno financiranje invalidskih, humanitarnih in športnih organizacij. Vse to je strokovno obrazloženo v besedilu odložilnega veta Državnega sveta, in sicer od vsebinskih in formalnih vidikov pa tja do pomembnih kulturoloških okoliščin, ki pravno zavezujejo slovensko državo, do sodelovanja z invalidi pri pripravi in implementaciji zakonodaje, ne pa njihovega ignoriranja, kakor se je zgodilo v primeru tega zakona. Upoštevajoč dejstva iz odložilnega veta in teoretične razprave Blaža Ilca s Fakultete za družbene vede Univerze v Ljubljani o pojavih rasizma v sodobnih družbah, spoštovane poslanke in spoštovani poslanci, vas v imenu kvalitete življenja slovenskih invalidov naprošam, da glasujete tako, da se za vedno odstrani iz Državnega zbora podtaknjeni madež rasističnega zakona, da glasujete tako, da bo Republika Slovenija še naprej lahko izvajala celovito državno invalidsko politiko, da glasujete tako, da bomo invalidi v svoji domovini lahko živeli v miru in zadovoljstvu, in končno, da glasujete tako, da slovenski invalidi ne bomo prisiljeni kot sodobni hlapci Jerneji iskati še obstoječe pravice po institucijah Evropske unije v Bruslju in pristojnem odboru za invalide Združenih narodov v New Yorku, kajti pri tem zakonu je bila eklatantno kršena Mednarodna konvencija o pravicah invalidov. Zahvaljujem se za pozornost.
Zahtevo je obravnaval Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev mnenja odbora dajem besedo predsednici, gospe mag. Majdi Potrata.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavnik Državnega sveta, poslanke in poslanci! Odbor za kulturo, šolstvo, šport in mladino je obravnaval zahtevo Državnega sveta, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, na 28. nujni seji 28. oktobra letos. Zakon je Državnemu zboru predložila skupina poslank in poslancev, s prvopodpisanim Francom Jurijem, in zakon je bil sprejet na 32. seji 19. oktobra 2011. Predstavnik Državnega sveta Boris Šuštaršič je v uvodni obrazložitvi podrobneje predstavil razloge za zahtevo po ponovnem odločanju o zakonu in pri tem poudaril, da Državni svet zakona ni podprl zlasti zaradi postopka priprave predloga zakona ter zaradi občutnih vsebinskih posegov v veljavni zakon. S spremembo sestave Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij bi se po njihovem mnenju poseglo v že ustaljeni in dobro delujoči način razporejanja namenskih sredstev Loterije Slovenije. Gregor Golobič je v imenu predlagateljev zakona pojasnil, da gre za zahtevo, s katero se problematizira delovanje in organizacija Državnega zbora, saj se mu z njo odreka neodvisnost, ki je določena z ustavo. Tako Državni svet problematizira postopek sprejemanja zakona in obravnavo po skrajšanem postopku. Omejitve glede tega, kdo ne more biti član Sveta Fundacije invalidskih in humanitarnih organizacij, so v zakonu določene zaradi preprečevanja konflikta interesov, na kar sta opozorila tako Računsko sodišče kot Komisija za preprečevanje korupcije. Andreja Kurent je v mnenju Zakonodajno-pravne službe poudarila, da se navedbe v zahtevi Državnega sveta nanašajo na vprašanja, povezana s postopkom pred vložitvijo predloga zakona v zakonodajni postopek, ter na vprašanja, povezana s presojo primernosti oziroma vsebinske ustreznosti zakonske ureditve. Ta vprašanja presegajo okvir nalog Zakonodajno-pravne službe, zato se Zakonodajno-pravna služba do zahteve Državnega sveta ni opredelila. Predstavnica Ministrstva za delo, družino in socialne zadeve je pojasnila, da Vlada podpira prizadevanja predlagateljev zakona po bolj transparentni, jasni in pravičnejši porabi sredstev, namenjenih invalidskim in humanitarnim organizacijam. Podprla je tudi zmanjšanje števila članov sveta fundacije in pozdravila odpravo konflikta interesov. V krajši razpravi so razpravljavci največ pozornosti namenili postopku usklajevanja zakona pred vložitvijo v zakonodajni postopek in sami obravnavi zakona o spremembah in dopolnitvah zakona, in to je v nadaljevanju tudi navedeno. Po opravljeni razpravi je odbor glasoval in z 8 glasovi "za" in nobenim "proti". Mnenja, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije ustrezen, ni sprejel, ker zanj ni glasovala večina vseh članov odbora. Hvala.
Hvala lepa. Za predstavitev mnenja predlagatelja dajem besedo predstavniku predlagateljev zakona Francu Juriju. Prosim.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovani predstavniki Državnega sveta, kolegice in kolegi! Najprej dovolite, da odločno protestiram zaradi žalitev, ki jih je deležen Državni zbor. Slišali smo obtožbe o rasizmu zaradi predlaganega zakona. Seveda se s takim pristopom ne moremo strinjati. Predlog zakona je nastal na pobudo nekaterih invalidskih in humanitarnih organizacij, ki že več let opozarjajo na problematične rešitve sedanje zakonodaje. Na pomanjkljivosti veljavnega zakona opozarjata tudi Računsko sodišče in Komisija za preprečevanje korupcije. Izrečena so bila mnoga navodila, kako to spremeniti in onemogočiti diskriminacijo. Predlog zakona ureja ravno to področje. V času parlamentarnega postopka o predlogu zakona so potrebna dopolnila nastajala, če ravno se nekateri posamezniki ne strinjajo v dialogu z zainteresiranimi javnostmi, z invalidi in s humanitarnimi organizacijami, s podporo rešitvam, ki so jih izkazale JHD, zveza društev Sonček, Zveza društev Invalid, Sklad Silva in Nacionalni forum humanitarnih organizacij Slovenije, ki združuje 92 humanitarnih organizacij. Zato predlagatelji novele zakona ne moremo sprejeti argumentov Državnega sveta, ki v svoji obrazložitvi navajajo v veliki meri zgolj postopkovne napake oziroma nespoštovanje sprejetih zakonskih aktov in drugih predpisov, saj smo predlagatelji bili seznanjeni in soočeni s stališči predstavnikov invalidskih in humanitarnih organizacij. V času parlamentarnega postopka smo predlagatelji poskušali pridobiti tudi konkretne predloge s strani Nacionalnega sveta invalidskih organizacij Slovenije, vendar razen ostrih besed diskreditacij nismo dobili nikakršnih konstruktivnih rešitev. Predlagatelji se ne strinjamo, da bi v zakonu določene omejitve, kdo ne more biti član sveta fundacije, lahko povzročale opravilno nesposobnost fundacij invalidskih in humanitarnih organizacij. Omejitev je določena zaradi možnosti konflikta interesov, na kar opozarjata tako Računsko sodišče kot tudi Komisija za preprečevanje korupcije. Poseben in ključen problem, ki se pojavlja v praksi delovanja sveta Fiha, je konflikt interesov tako znotraj samega sveta Fiha kot tudi med organizacijami, ki imajo pravico kandidirati za sredstva Fiha oziroma so prejemnice teh sredstev. Svet Fiha ima namreč poleg ostalih nalog tudi pristojnost določanja meril in pogojev za uporabo sredstev fundacije za posamezne namene in razporejanje sredstev med posamezne uporabnike. Zato smo v zakonu predlagali in tudi zapisali bolj racionalno upravljanje Fiha torej z zmanjšanjem števila članov Fiha. V 2. členu smo zapisali, kdo je lahko član Fiha in se pri tem strogo držali določil iz Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, v 3. členu pa smo določili, da so sredstva uporabljena le namensko, izključno za programe invalidov in humanitarnih organizacij. Zato se nam predlagateljem zdi povsem nesprejemljivo, da Državni svet v obrazložitvi svoje zahteve povzema pravzaprav interese enega, samo enega od svojih članov, za katerega je Komisija za preprečevanje korupcije ugotovila, da je s svojimi mnogimi – 12 funkcijami v konfliktu interesov in da domnevno krši kodeks etičnih načel v socialnem varstvu. Tudi danes smo bili seznanjeni z novimi domnevnimi nepravilnostmi, ki se dogajajo v Fihu. V tem primeru pri imenovanju v .d. direktorice Fiha. Pri tem postopku je komisija ugotovila vrsto domnevnih nepravilnosti, ki jih sedaj preiskuje. Dejstvo je, da je bilo to imenovanje politično instrumentalno. Nova v. d. direktorica je takoj prijavila Komisijo za preprečevanje korupcije zaradi njene zahteve o pripravi načrta integritete znotraj Fiha. Mi kot predlagatelji pozivamo k podpori.
Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod mag. Borut Sajovic v imenu Poslanskega kluba LDS.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Vsem skupaj prijazen pozdrav! Zakon je nastajal nekaj časa in vsebuje argumentirane, pretehtane odločitve. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije smo jim sledili od vsega začetka. Obstajajo neke dileme znotraj zakona, vendar je zagotovo dobrih, pozitivnih rešitev bistveno več kot slabih. Tiste slabe zagovarjajo predvsem tisti, ki si želijo na tem področju status quo. Dnevno smo dobivali s pošto in na naše računalnike tudi pisma številnih invalidskih organizacij, ki koristijo ta sredstva Fiha in si želijo bolj transparentne, bolj po vnaprej znanih kriterijih in bolj poštene delitve sredstev. Sredstva so seveda še kako pomembna in potrebna za delovanje prav vseh slovenskih invalidskih organizacij. Vesel bom, če bomo v bodoče v to vrečo skupnih sredstev namenili še več denarja. Nekaj težav, nekaj nesporazumov med samimi organizacijami izvira prav iz tega, ker je mnenje, da je teh sredstev premalo. Zato je še toliko bolj pomembno, da je delitev teh sredstev transparentna in pa poštena. Eden od argumentov, ki je v naši poslanski skupini pretehtal, je bilo tudi mnenje Računskega sodišča in pa protikorupcijske komisije, da je še vedno čas za spremembe. In tem spremembam bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije sledili tudi danes in za ponovno sprejetje zakona prispevali vseh pet glasov. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Vili Rezman v imenu Poslanske skupine nepovezanih poslancev.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Za ta zakon je bilo tudi možno predvideti, da bomo ponovno razpravljali o njem, da bo torej v Državnem svetu izglasovan veto. Naj za našo poslansko skupino povem, da je takrat, ko je bil zakon v obravnavi in ko se je glasovalo, bila večinsko proti sprejetju tega zakona. Ko smo tudi kasneje spremljali, kaj vse se je pisalo in govorilo o tem, nismo našli razloga za to, da bi svoje stališče spremenili. Poslanska skupina bo večinsko proti temu zakonu. Vsebina, uvod, obrazložitev tega zakona je seveda zelo obtožujoča, zelo huda, zelo težka. In če so vsi očitki upravičeni, je res treba nekaj storiti. Očitki so pa, naj jih nekaj naštejem, izpisal sem si jih. Najprej očitek o neustrezni kadrovski strukturi in neustreznih medsebojnih razmerjih v organih Fiha. To so objektivna dejstva, na katera najbrž tudi sam predsednik nima nekega posebnega vpliva, tudi če bi ga hotel imeti. Naslednji očitki so subjektivnega značaja, in sicer očitek o tem, da se vodi organizacija tako, da se v korist partikularnih interesov, zasebnih interesov, interesov manjših skupin zapostavljajo javni interesi. Sledi očitek o tem, da gre za konflikt interesov ključnih ljudi. Očitek, ki govori o netransparentnem deljenju sredstev, o diskriminatornosti pri tem, o nepoštenosti, o nenamenskem trošenju in o neustreznem upravljanju. Sledi očitek o slabem nadzoru nad delitvijo finančnih sredstev. Očitek o kršitvah dolžnega ravnanja in o tem, da se kršijo pravice in pravne koristi invalidskim organizacijam in da se kršijo tudi lastna pravila. Tako govore predlagatelji, tako govori Računsko sodišče, tako govori protikorupcijska komisija, nekateri predstavniki drugih društev in tako naprej. Če tako govore, potem najbrž na tem že nekaj je. In mi v Poslanski skupini nepovezanih poslancev ne razpravljamo o tem, ali tam je kaj narobe ali tam ni kaj narobe. Mi govorimo o tem, da če gre za subjektivno krivdo, če gre za nezakonite postopke, če gre za kršenje pravic, za neizvajanje dolžnih opravil, ki bi jih morali upravljati, potem so za to že predvideni neki drugi postopki, s katerimi se tisti, ki kršijo, ki delajo nezakonito, sankcionirajo. Če gre za personalni obračun, potem se to ne dela tako, da se spremeni zakon, ampak se to naredi z volitvami, po pravilih, ki jih neka asociacija ima, in je to povsem legitimno in legalno. Če moramo zaradi tega, ker bi želeli nekomu ali nekaj ljudem očitati in naprtiti tako težko krivdo, spreminjati zakonodajo, potem bomo morali to početi na vseh mogočih področjih. In potem bomo lahko delali samo to in ne bomo več potrebovali, bom rekel, kazenskih in drugih postopkov, volitev in vsega ostalega, kar sodi v avtonomijo nekih družbenih asociacij. Mi ravno zaradi tega menimo, da zakon, tudi če želi odpraviti nekatere nepravilnosti, takšen, kakršen je, ni potreben. In kaj pridobimo s tem zakonom? S tem zakonom pridobimo samo na tistih prvih dveh točkah, ki sem jih izpostavil: dobimo novo strukturo vodenja organizacije, in sicer takšno, da je manj vpliva, kot ga je bilo prej, za invalidske organizacije, da ga je relativno več, kot ga je bilo prej, za humanitarne in da ga je absolutno več za Vlado, ki ima zdaj celo več predstavnikov. In ko stehtamo humanitarne in invalidske organizacije, pravzaprav odločajo trije predstavniki Vlade, če bi menili, da imajo invalidi in ostala humanitarna društva kontrarne interese. S tovrstno etatizacijo, če smem tako reči, sveta se pa mi ne strinjamo, zato bom tudi v današnjem glasovanju glasovali večinsko proti.
Besedo ima gospa dr. Andreja Črnak Meglič v imenu Poslanske skupine SD.
Spoštovani gospod podpredsednik, kolegice in kolegi! Poslanke in poslanci smo na 32. redni seji s prepričljivo večino sprejeli Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije. Praktično vse poslanske skupine so v svojih stališčih izrazile podporo spremembam, ki jih prinaša novela zakona. Kot smo Socialni demokrati v stališču že povedali, podpiramo vse tri sklope sprememb zakona, ki se vsebinsko nanašajo najprej na spremembo sestave Sveta Fiha, s katero se številčno uravnoteži razmerje med predstavniki invalidskih in humanitarnih organizacij in, glej ga zlomka, zgolj za enega člana poveča delež predstavnikov države, ki je imela prej dva člana. Je to etatiziacija? Drugič, preprečevanje konfliktov interesov v Svetu Fiha, in sicer tako, da se z novelo zakona sprejme določba, na podlagi katere se opredeli, kdo ne more biti član sveta fundacije. Tukaj se opredelijo natančno ista pravila delovanja, ki ga po Zakonu o preprečevanju korupcije oziroma integritete zagotavljajo v vseh organizacijah, ne želi se torej doseči prav nič drugega, kot velja za druge. In tretjič, bolj transparentna poraba sredstev, namenska in transparentna poraba sredstev, na katero je bilo že večkrat opozorjeno s strani nadzornih inštitucij. Državni svet je v obrazložitvi zahteve za ponovno odločanje navajal zlasti postopkovne argumente, da zakon zavračajo zaradi napačnega postopka priprave predloga zakona, pri čemer, citiram, "po mnenju Državnega sveta je morebitno vprašanje ustreznosti ali neustreznosti predlaganih sprememb sestave Sveta Fiha postranskega pomena". Pa vendarle bom ponovila to, kar smo že večkrat povedali, da so bile po vložitvi zakona v proceduralni postopek še pred obravnavo na matičnem delovnem telesu opravljene številne razprave, pogovori in posvetovanja z zainteresiranimi skupinami oziroma javnostmi. Z vsemi njimi smo dosegli soglasje in z amandmaji bistveno popravili prvotni predlog zakona. Edini, ki se s predlaganimi spremembami zakona niso strinjali, so bili predstavniki Nacionalnega sveta invalidskih organizacij, ki jim status quo absolutno ustreza. Zanimivo je, da je podporo zakonu izrekla tudi Vlada, ki se je tudi sama zavedala, da bi morala tudi že pred tem postoriti marsikaj, kar ni postorila. Na drugi strani naj povem, da se s predlagano novelo zakona sedaj strinja večina zainteresirane javnosti: 92 humanitarnih organizacij, predstavniki manjšinskega dela invalidskih organizacij, ki so bile v dosedanjem postopku diskriminirane, in tudi, kot sem že rekla, predstavniki Vlade. V nadaljevanju se pripombe Državnega sveta nanašajo na to, da predlagateljevi argumenti, da na podlagi trenutne sestave Fiha lahko pride do konflikta interesov, niso podkrepljeni z dejstvi in ne morejo biti relevanten razlog za predlagane spremembe. Sprašujem vas, kdo pa potem, če ne nadzorne inštitucije te države, Računsko sodišče, Komisija za preprečevanje korupcije, Upravno sodišče, so tiste, ki predstavljajo strokovne argumente, da nekaj v delovanju te organizacije ni takšno, da bi lahko zasledovalo javni interes. Govorimo namreč o porabi 20 milijonov javnih sredstev, ki jih je država dala v upravljanje predstavnikom invalidskih organizacij, da bodo v maksimalni možni meri zasledovali javni interes in interes ciljnih skupin, ki jih predstavljajo. Socialni demokrati menimo, da so opozorila in tveganje glede konflikta interesov netransparentnega delovanja Fiha, na katerega se v zadnjih letih opozarja le ključne inštitucije, vendarle tako pomembna, da jih ne moremo prezreti in zato so vpletena v spremembe zakona. Sprememba zakonodaje na tem področju je potrebna, zato bomo pri ponovnem odločanju podprli novelo Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije, katere glavni namen je izboljšanje varovanje javnega interesa, interesa invalidskih in humanitarnih organizacij na transparenten, zakonit in nediskriminatoren način navkljub grožnji referenduma. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Štefan Tisel v imenu poslanske skupine SDS.
Vsem lep pozdrav, spoštovani gospod podpredsednik, poslanke in poslanci! Zakon o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije je bil že večkrat spreminjan. Največkrat ravno v delu, ki določa sestavo Sveta Fundacije za šport in Fundacije za invalidske in humanitarne organizacije. Poslanke in poslanci smo bili večkrat pred odločitvami, povezanimi z enakomerno oziroma pravično zastopanostjo v primeru Fiha. Ali pa je to njihovo razmerje v številu članov in razmerje po delitvi sredstev pravično, to se je pa vedno postavljalo kot vprašanje. Pred nami je novela zakona, ki prinaša spremembe v številu in razmerju med člani sveta, ki prihajajo iz vrst invalidskih in humanitarnih organizacij. Vredno je bilo podpreti zmanjšanje števila članov, kar pomeni racionalizacijo in smo jo v Slovenski demokratski stranki takrat podprli. Glede na to, da sta bili obe fundaciji večkrat pod drobnogledom Računskega sodišča, protikorupcijske komisije in drugih organov, pa so dobrodošla določila, ki naj bi preprečila konflikt interesov. V Slovenski demokratski stranki smo predlagali amandma, ki bi omejitve iz invalidskih in humanitarnih organizacij razširil tudi na področje športne fundacije, saj smo bili tudi s strani športnih organizacij obveščeni o nepravilnostih. Naš amandma pri sprejemanju zakona, da bi možnosti zlorab omejili, ni bil sprejet, zato takrat Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke nismo imeli enotnega stališča in smo glasovali po svoji vesti, nismo pa nasprotovali spremembi zakona. Enako bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ravnali tudi tokrat, ko gre za ponovno glasovanje zaradi izglasovanega veta v Državnem svetu. Glasovali bomo po svoji vesti. Hvala.
Besedo ima gospod Franco Juri v imenu Poslanske skupine Zares.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Poslanska skupina Zares je še posebej zainteresirana za sprejetje tega zakona, kajti skupaj z drugimi poslanskimi skupinami in z drugimi poslanci smo sopredlagatelji tega zakona. Kaj nas je vodilo pri tem? Vodil nas je predvsem javni interes, ki ne more biti omejen samo na določenih področjih, ampak zajema vse pore in segmente naše družbe, tudi Fiho, tudi upravljanje denarja iz naslova Loterije Slovenije. Tam je bilo ugotovljena, in to ne danes, ampak najmanj v zadnjem desetletju, vrsta nepravilnosti, netransparentnosti. O tem so poročale najvišje nadzorne institucije te države, Računsko sodišče in Komisija za preprečevanje korupcije pa tudi Upravno sodišče, ki je večkrat sodilo in odločalo v prid pritožbam nekaterih invalidskih organizacij. Te iste invalidske organizacije so večkrat pozvale po potrebnih spremembah. Povejmo še enkrat. Zamisel te novele zakona ni naša, ni poslanska zamisel. Zamisel izhaja iz pozivov zainteresiranih javnosti, iz pozivov nekaterih invalidskih organizacij in humanitarnih organizacij. Dobili smo kot poslanci veliko takih dopisov in vemo, kakšno je razpoloženje v zainteresirani civilni družbi. Na drugi strani smo naleteli na zid vodstva NSIOS, torej Nacionalnega sveta invalidskih organizacij Slovenije, ki ni želel razpravljati o vsebini novele zakona, ampak je predlagal, naj ta zakon umaknemo in naj se v naslednjem mandatu, in to brez pravega časovnega roka, o tem pogovarjamo naprej. Ampak naša država se o tem pogovarja in se s tem ukvarja že vrsto let, nihče pa ni naredil pravega koraka naprej. Tukaj moram zelo javno in iskreno izraziti svoje ogorčenje nad nekaterimi utemeljitvami vodstva in predvsem predsednika NSIOS, ki nas je večkrat zmerjal z očitkom, da je v ozadju interes privatizacije Loterije Slovenija. Jaz ne vem, ali bi se skliceval na Freuda in bi morda v tem videli pravzaprav nek namen, ki ni od predlagateljev, ampak prihaja od drugod. Sprašujem se, zakaj ta isti obtoževalec, ta isti funkcionar zahteva oziroma se boji tudi spremembe 3. člena, ki veleva namensko in zgolj namensko uporabo sredstvev Loterije Slovenija brez presežkov. Čemu so lahko namenjeni ti presežki? Samo zlatim rezervam, samo tisti srebrnim rezervam, ki jih potrebuje Fiho, ali je morda v ozadju – in zdaj bom vrnil žogico –,tudi namen privatizacije Loterije Slovenije s strani nekaterih posameznikov. Enak sum, ki ga naslavlja predlagateljem in je za nas žalitev, vračam tistemu, ki obtožuje. Morda je v tem ključ za razumevanje takega žolčnega nasprotovanja temu zakonu in takim spremembam. Če je tako, naj protagonisti povedo naglas, kakšne namene imajo do Loterije Slovenije. Mi takega namena nimamo. In ko smo pripravili ta zakon, smo razmišljali samo v okvirih javnega interesa, transparentnosti, uravnoteženosti in spoštovanja zakonitosti, zlasti Zakona o integriteti in preprečevanju korupcije, ki je eden od pomembnih dosežkov preteklega mandata. Zato naj še enkrat ponovim, da bo Poslanska skupina Zares glasovala v celoti za ta zakon, v upanju, da ga bodo podprle tudi druge poslanske skupine. Hvala.
Besedo ima gospod Gvido Kres v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! O tem zakonu je bilo že pred obravnavo v Državnem zboru prelitega neverjetno veliko črnila in predstavljenih nešteto nasprotujočih si dejstev, ki nam poslancem nedvomno niso olajšala odločitve. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo se zato o zakonu odločali zadržano, kljub dejstvu, da je namen zakona bolj uravnotežena zastopanost vseh invalidskih in humanitarnih organizacij v Svetu Fiha, ne samo članic nacionalnega sveta. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo pri sprejemanju predpisov vedno mnenja, da moramo zagotoviti invalidom čim boljše pogoje za kvalitetno samostojno življenje. Zato smo želeli dobiti popolno sliko o delovanju Fundacije za financiranje invalidskih in humanitarnih organizacij ter odgovornih na Nacionalnem svetu invalidskih organizacij Slovenije pred odločanjem o spremembah, da ne bi kateri od organizacij z zavzemanjem za eno ali drugo stran storili krivice. Sploh pa je nenavadno, da gre pri invalidskih organizacijah za tako hudo rivalstvo glede sestave organa, ki odločno vpliva pri odločanju o delitvi denarja med invalidske in humanitarne organizacije. Ključni dokument, ki nas je v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke dokončno prepričal, da nismo v celoti nasprotovali temu zakonskemu predlogu, je bila ocena protikorupcijske komisije o izpostavljenosti Fiha, ki jo je pripravila Komisija za preprečevanje korupcije in popolnoma objektivno pojasnila ter opozorila na izpostavljenost tveganja za korupcijo. Naslanja pa se tako na opozorila Računskega sodišča kot sodbe Upravnega sodišča. Danes smo prejeli celo poziv Komisije za preprečevanje korupcije za podporo zakonu, kar je po našem mnenju nenavadno. Če je bilo imenovanje vršilca dolžnosti direktorice nezakonito, potem je neveljavno in mora svet takoj ponovno odločati, ne glede na to, ali deluje v novi ali stari sestavi. V tej odločitvi pred volitvami, ko vlada in parlament lahko odločata le o tekočih zadevah, je zato nenavadno, da bi odločali o tako ključnih spremembah organizacije, ki odloča o velikih sredstvih in s tem vpliva na obstoj in delovanje pomembnih organizacij. Kot že rečeno, predstavljenih je bilo nešteto dejstev, ki so bodisi podpirala predlagani zakon bodisi mu jasno nasprotovala, zato smo se poslanci Slovenske ljudske stranke v večini pri glasovanju o zakonu vzdržali. Tako bomo ravnali tudi pri ponovnem odločanju. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Franc Jurša v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. S predlogom novele Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije se je predlagala sprememba treh členov, kar je dvignilo precej prahu med nekaterimi invalidskimi organizacijami, najbolj med tistimi, ki so združene pod okriljem Nacionalnega sveta invalidskih organizacij. Naj spomnim, da smo skušali doseči normalni postopek tega zakona, ker smo menili, da gre pri tej noveli za ne tako majhne in nedolžne spremembe, ki bi lahko bile obravnavane po skrajšanem zakonodajnem postopku. Moram povedati tudi to, da je Poslanska skupina DeSUS prisluhnila argumentom obeh strani, torej tem invalidskim organizacijam, ki so novi ureditvi nasprotovale, in tudi tistim invalidskim organizacijam, ki ne delujejo pod okriljem Nacionalnega sveta, in humanitarnim. V naši Poslanski skupini smo imeli in še vedno imamo bolj ali manj pozitivno stališče do predlaganih rešitev, čeprav je tudi nekaj pomislekov. Popolnoma se strinjamo z zmanjšanjem števila članov v svetu, ker menimo, da je to pozitivno tako s finančnega kot operativnega razloga. Prav tako ne vidimo, da bi menimo, da bi morale v svetu sodelovati tudi tiste invalidske organizacije, ki niso vključene v nacionalni svet. Le deloma pa se strinjamo s tem, da bi se delež humanitarnih organizacij morali izenačiti iz invalidskimi, saj so zgodovinsko gledano koncesijske dajatve od iger na srečo v naši državi vedno bile namenjene v prvi vrsti invalidskim, šele v zadnjem obdobju se iz tega vira napajajo še humanitarne in športne organizacije. Te pa imajo tudi druge močne vire financiranja. Predvsem zato, ker so v svojih dokumentih nekatere institucije večkrat opozorile na nepravilnosti, na obstoj možnosti konflikta interesov, se strinjamo s tem, da bi morali z zakonom natančno določiti, kdo sme oziroma kdo ne sme biti član sveta, saj je nujno vedno in povsod to preprečevati. Prav tako pa se strinjamo s tem, da mora biti poraba namenjenih sredstev transparentna in stoprocentno namensko porabljena. Vendar pa je tukaj še druga plast zgodbe. Sprašujemo se, ali je res tako nujno zdaj posegati v zakon, saj so bile Fihu naložene obveznosti popravljalnih ukrepov na ugotavljenih nepravilnostih, ki so bile zadovoljivo opravljene oziroma so nekateri popravljalni ukrepi še v teku. Pri sprejemanju zakona smo večinsko podprli sprejem. Tokrat bomo glasovali po svoji vesti, večina pa bo za sprejetje zakona. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miran Györek v imenu Poslanske skupine SNS.
Hvala za besedo predsedujoči. Kolegice in kolegi! V svojih zahtevi Državni svet izpostavlja v prvi vrsti vprašanja v zvezi s postopkom vložitve in obravnave zakona v zakonodajnem postopku in na nek način problematizira delovanje organizacije Državnega zbora, ki mu s tem odreka z ustavo Republike Slovenije določeno neodvisnost. Na ta način Državni svet močno prestopa mejo svojih pristojnosti in res je čas, da se ga prej ali slej ukine oziroma pravno ustavno drugače opredeli. S predlagano novelo zakona se je največ prahu dvignilo zaradi predlaganja sprememb 1.in 2. člena aktualnega zakona, torej členov, ki določajo sestavo sveta Fiha, s katerim bi se končno uredilo oziroma rešilo vprašanje konflikta interesov znotraj sveta Fiho in s tem povezanim prejemanjem in koriščenjem sredstev za organizacije, ki so upravičene do teh sredstev. Žal si glede predlaganih sprememb pri razporejanju sredstev fundacije niso enotni niti v invalidskih organizacijah. Kot je znano, najbolj nasprotujejo spremembam v Nacionalnem svetu invalidskih organizacij Slovenije, ki trdijo, da je zakon celo pripravljen nestrokovno in da naj ne bi zastopal interesov invalidov in naj bi omogočal vmešavanje politike. Prosim vas lepo! Nekdo od predhodnih kolegov je rekel, da to pomeni uzurpacijo moči oziroma etatizacijo Sveta FIHO. Če imamo v Svetu triindvajsetih članov samo tri predstavnike politike, 20 pa dejansko invalidskih in humanitarnih organizacij, povejte mi, kakšna uzurpacija moči, oblasti pa je to? No, pa pustimo to. V Slovenski nacionalni stranki menimo, da so takšne pavšalne ocene in očitki neupravičeni. Popolnoma razumemo nekatere, ki nasprotujejo spremembam, saj bo z njimi prišlo do boljšega nadzora med namensko porabo sredstev pri invalidski organizaciji in do povečanja transparentnosti in odgovornosti uporabnikov sredstev. V Slovenski nacionalni stranki smo temeljito preučili dejstva in se seznanili s temi dejstvi, ki dejansko kažejo na netransparentnost procesov poslovanja, upravljanja, odločanja in nadzora delitve javnih finančnih sredstev, kar so že večkrat ugotovili tudi pristojni državni organi in gre tako sklepati tudi iz poročil in interesa nadzora. Strinjamo se, da je treba vzpostaviti uravnoteženo zastopanost invalidskih in humanitarnih organizacij, omogočiti tudi sodelovanje manjšim organizacijam, ki niso vključene v Nacionalnem svetu in so tako tudi na nek način diskriminirane. Zanimivo je, da se čutijo zaradi napovedanih sprememb najbolj prizadeti prav funkcionarji Nacionalnega sveta, ki jih zanima samo in predvsem razdeljevanje denarja, in to ne malega denarja, zavedajmo se, da gre za 20 in še več milijonov evrov. Nekateri funkcionarji, ki doslej držijo roke nad temi sredstvi, se ne zavedajo načela, da Fiho praviloma ne bi smela ustvarjati presežka prihodkov nad odhodki. Če pa je že tako, pa ne gre kar vse počez trošiti denarja po željah in odločitvah peščice funkcionarjev, temveč je sredstva treba porabiti strogo namensko, samo za z zakonom predpisane namene ali pa jih, če je res preostanek, tudi prenesti v naslednje koledarsko poslovno leto. Res je, da samo predlagane spremembe ne bodo dokončno rešile vseh odprtih vprašanj glede odprave nasprotja interesov in zagotovile idealno enakopravno in pravično namensko delitev in porabo omenjenih sredstev, bodo pa vsaj nekoliko zavrle vse preveč očitno plenjenje invalidskega denarja in bodo omogočile mehanizme in varovalke zoper mešetarjenje s sredstvi in zagotovile tudi pravičnejšo delitev denarja med vsemi invalidskimi in humanitarnimi organizacijami. Ne nazadnje je ponavljajoče se nepravilnosti v preteklosti ugotovilo tudi Računsko sodišče in tudi Komisija za preprečevanje korupcije. Prav danes nam vsem dostavljeno mnenje o nepravilnostih, ki se dogajajo znotraj Fiha, konkretno o imenovanju v. d. direktorice, pove vse in predstavlja zgolj kamenček v moaziku, sliki nepravilnosti. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je predlog zakona dober in da je zahteva Državnega sveta popolnoma neutemeljena. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Odločanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v okviru glasovanj, to je čez pol ure, ob 18.30. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam 50. izredno sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 18.30 .
Spoštovane kolegice in kolegi, prehajamo na nadaljevanje seje, to je na glasovanja o predlogu odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je s ponovnim odločanjem o Zakonu o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovalo je 74 poslank in poslancev. Za je glasovalo 48, proti 8. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je Zakon o dopolnitvah Zakona o gospodarskih družbah sprejet. Prehajamo na 2. točko dnevnega reda, to je na nadaljevanje prekinjene točke s ponovni odločanjem o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Izvolite, gospod Grims.
Spoštovani! V Poslanski skupini SDS bomo glasovali proti temu zakonu. Razloga za to sta dva. Prvi je očitna neresnica, ki jo je izrekel minister, češ, da bo Evropa kaznovala Slovenijo, če ta zakon ne bo sprejet. To preprosto ne drži. Druga pa je tista, o kateri sem že nekajkrat govoril. Zakon uveljavlja možnost triletne kazni za mlade in mlade po srcu, ki jim je internet vir znanja in način življenja. Ko sem na to opozarjal cele mesece, so od strokovnih revij samo Računalniške novice, edina revija te stroke, korektno povzele ta opozorila. Drugi so to ignorirali, so pa naredili medijski spin in so razglasili, ko je minister že napovedal spremembo tega člena, da je Združenje potrošnikov Slovenije zahtevalo njegovo spremembo. Pazite, po tem, ko je minister že napovedal spremembo, so razglasili, da zdaj na zahtevo Združenja potrošnikov minister to spreminja, kar je seveda smešno, da ne rečem še kaj drugega o korektnosti informiranja. Ampak kar je bistveno, sprememba, ki je bila sedaj uveljavljena s strani vladajoče koalicije, ne odpravlja v celoti dosedanjega spreminjanja zakona v smeri policijske države. Zelo raztegljivo določilo, kaj v resnici pomeni možnost pridobitve materialne koristi, pri čemer je našteto tudi izpostavljanje posameznih datotek na internetu, v praksi lahko pomeni tudi to, da nekdo ki uporablja mikro-torrent, in veste, da vsi, ki torrente snemate z interneta, uporabljate predvsem ta sistem, bo s tem, ko bo snemal nekaj z interneta in hkrati omogočil tudi nekomu drugemu, da to sname od sebe, že lahko zajet v tem določilu in bo vse odvisno od – zanimivo – tistega, ki bo zakon tolmačil. To pa seveda ni določno določilo, kot bi moralo biti, pa še nekatere druge elemente ima, in zopet se postavlja tisto vprašanje, zakaj bi za tri leta zapirali mlade in mlade po srcu, ki na internetu želijo informacije, iščejo znanje ali pa zgolj zabavo in se s tem nihče, ampak poudarjam, nihče materialno ne okorišča s kakršno koli preprodajo ali čimer podobnim, kar že ustrezno kaznuje dosedanji zakon. In še nekaj, v zakonu je ostalo določilo, po katerem tudi za avtomatično, torej že tovarniško nastavljene, po defoltu, povezovanje v nezaščitena omrežja, nekdo lahko dobi tudi leto dni zapora. Namesto da bi potem odgovarjal kvečjemu tisti, ki je za te nastavitve poskrbel, in pa tisti, ki ima nezaščiteno omrežje. Nekdo, ki se bo brez njegove vednosti njegov aparat povezal v neko omrežje bo lahko po tem zakonu kaznovan za leto dni. In vse to v državi, v kateri za tajkunske poneverbe stomilijonskih zneskov v evrih še nihče nikoli ni odgovarjal. To ni pravna država, to ni nekaj, kar bi bilo [[...]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa, gospod Grims. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu Poslanske skupine? Ne vidim interesa za prijavo obrazložitve glasu v lastnem imenu. Kdor želi obrazložiti glas, naj se prosim prijavi. Prvi ima besedo gospod Vinko Gorenak. Izvolite.
Hvala lepa. Pri tem zakonu kaže še opozoriti na eno reč, zaradi katere bom tudi sam tako kot poslanska skupina glasoval proti. Dobro bi bilo, če bi me kdo poslušal, pa dobro, naj me pa javnost.
Gorenak, svoj glas obrazlagate, prosim izvolite. Če bo velik nemir, bom prisotne opozoril, naj dajo več miru, veste pa, da se klepeta nasploh.
Prosim, če mi vrnete čas.
Deset sekund več.
Ja, bi bilo zelo korektno od vas. Kaznivo dejanje oškodovanja javnih sredstev si je izmislil minister To kaznivo dejanje je nepotrebno, to kaznivo dejanje bi lahko preimenovali tudi v amnestijo ali, bom rekel, odpustitev grehov tistim, ki so že večino pokradli. Vam bom na primeru notranje ministrice povedal, zakaj je to. Poglejte, to kaznivo dejanje pride v poštev od danes naprej oziroma od objave v Uradnem listu in ne prej. In povsem jasno je, da, ko bo, če bo, prišla na vrsto pri policiji in tožilstvu, v tem mandatu ne, ne bo več odgovorna za stvari, ki jih je počela, ker bodo sankcionirane od zdaj naprej in ne za nazaj. Če pa bi zadevo pustili pri miru, tako kot je bila, bi bila lahko sankcionirana po sedaj veljavni zakonodaji kadarkoli. Ni nobene težave. Zaradi tega kaže ta zakon jemati tudi na nek način kot poslovilno darilo ministra za pravosodje, in sicer abolicijski zakon, nič drugega. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek.
Tudi jaz bom povedal, da je eden glavnih vzrokov, da tega zakona nikakor ni možno podpreti, ker je ministrstvo in vlada nastavila v ta zakon odvetniško napisan člen o oškodovanju javnih sredstev, s katerim se bodo tajkunski odvetniki borili za to, da ne bo nihče obsojen in inkriminiran. To je takšen člen in takšna inkriminacija, kot da bi se s fračo borili proti krdelu volkov. V postopku sprejemanja smo mi v poslanski skupini predlagali realno sredstvo, da se pelje kazniva dejanja napada na finančni sistem in suverenost Republike Slovenije, da dobimo člen, po katerem bodo lahko sodili za tovrstno veleizdajo domovine. Kajti to je izdaja domovine, kar se je v našem finančnem sistemu dogajalo. Vendar je ministrstvo nemo in brez komentarja spremljalo, čeprav smo predlagali, da člen in obrazložitve izpopolnimo, tako da bo na sodiščih delovalo. Ta koalicija še danes, že pet minut po dvanajsti, nima pripravljenosti se boriti proti gospodarskemu kriminalu, proti korupciji. In tisti, ki se v tej državi ali inštitucijah borijo, so osamljeni med vami. Zaradi tega ta zakon, ki bi pomenil amnestijo za pretekla kazniva dejanja, ni možno sprejeti. Prepričan sem, da ljudje v današnjem času, ko ste Slovenijo pripeljali na rob propada in bankrota, nimajo več razumevanja za to, da se bo kar naprej in naprej ščitila korupcija, gospodarski kriminal in tajkuni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Napol ste povedali, kako boste glasoval oziroma bolj o tem, kako zakon ni v redu. Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti 25. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti 25.]] Zakon o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika je sprejet. Prehajamo na nadaljevanje 3. točke dnevnega reda, to je na ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o kazenskem postopku. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V osebnem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o zakonu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, proti 5. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o kazenskem postopku sprejet. Prehajamo na nadaljevanje 4. točke dnevnega reda, to je na ponovno odločanje o Zakonu o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Želi kdo obrazložiti svoj glas v imenu poslanske skupine? Dr. Gorenak, izvolite, v imenu poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Ta zakon je eden tistih zakonov, ki bo očitno sprejet tudi z našo podporo, tako kot smo napovedali. Treba pa je ob tem povedati naslednjo zadevo. Če preskočim vse tisto, kar sem koaliciji že povedal, da si je delala eno leto reklamo, pa šovbiznis s tem zakonom, kar sicer tudi sodi zraven, je pa res, da zakon je potreben, zato smo napovedali našo podporo tudi že v samem štartu. Res je pa tudi to, da je koalicija pristala na tisti del, ki se mu reče 20 let in ne 5 let, kar je bil njen prvotni namen. Ker je smisel, da dejansko nekoga preganjamo za 20 let nazaj, ne pa za 5 let nazaj, ker potem bi imeli še en abolicijski zakon. Je pa treba zaradi zgodovine opozoriti še na eno zadevo. Najverjetneje bo ta zakon naletel na težave v izvajanju v pravosodju, najverjetneje bodo ustavne presoje itd. Kljub temu je pa treba reči, da ga bomo očitno soglasno pospremili na pot, pa tudi če bo kasneje na Ustavnem sodišču spremenjen, popravljen ali kakorkoli temu rečemo. Je pa zakon potreben, zato bo deležen naše podpore. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo sedaj, ko ima priložnost, da govori na glas, kaj povedati? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje o Predlogu zakona o odvzemu premoženja nezakonitega izvora. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 71 in proti 5. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je Zakon o odvzemu premoženja nezakonitega izvora sprejet. Kolegice in kolegi! Jaz vas resnično prosim, če bomo disciplinirani, bo vse skupaj trajalo še nekaj minut. Govorite vsi, praktično vsi, tako da se nič ne sliši. Prehajamo na nadaljevanje 5. točke dnevnega reda, to je ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V osebnem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 64, proti 3. [[Za je glasovalo 64.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o lastninskem preoblikovanju Loterije Slovenije sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in 50. izredno sejo Državnega zbora. Kolegice in kolegi, računajte s tem, da bomo najverjetneje dobili vsi vabilo za naslednjo izredno sejo Državnega zbora, predvidoma 17. tega meseca. Gre za predlog, da se oblikuje državnotožilski svet po že začeti proceduri. To je za enkrat na Kolegiju dogovorjeno in računajte s tem. Hvala lepa. Lahko noč! Seja se je končala 2. novembra 2011 ob 18.46.