Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 30. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednji poslanci: France Pukšič, mag. Drobnič, Anton Kokalj, Jakob Presečnik od 14.00 ure dalje in Martin Mikolič. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O PRAVNIH NASLEDNICAH POOBLAŠČENIH INVESTICIJSKIH DRUŽB. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Mag. Cvikl, izvolite.
Gospod podpredsednik, poslanke in poslanci, dobro jutro! Spet se vidimo, upam, da se bomo lepše gledali kot včeraj zvečer. Zakon o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb, ki ga danes sprejemamo v drugi obravnavi, ima dolgo brado. Predlagala ga je Vlada prejšnjega sestava, koalicija poslancev različnih strank pa je poleti leta 2004 zahtevala prvo obravnavo, kar je pomenilo, da zakon v prejšnjem mandatu ni bil sposoben za sprejem in je bil v primopredaji med ministrom za finance, gospodom Mramorjem, in ministrom za finance, gospodom Bajukom, poleg Zakona o prevzemih, Zakona o trgu finančnih instrumentov predložen kot eden od najpomembnejših zakonov, ki bi zaključil tranzicijo, hkrati pa omogočil, da bi v Sloveniji imeli zaščito malih delničarjev. Gospod Bajuk se kljub zagotovilom v svojem programu stranke in koalicijskem programu tega področja ni lotil prvo leto svojega mandata. Ko smo ga pri poslanskih vprašanjih povprašali, kdaj to namerava, in ni dal jasnega odgovora, smo poslanci in poslanke opozicije povzeli v letu 2004 sprejeti zakon. Spomladi leta 2006 smo z veliko muko na Odboru za finance prekinili obravnavo tega zakona in sprejeli sklep, da Vlada pripravi amandmaje za drugo obravnavo. Gospod Bajuk si je ponovno vzel leto in več časa, toliko časa, da mineva že tretja sezona skupščin gospodarskih družb, na katerih se zmanjšuje zaščita malih delničarjev. Končno smo v maju letošnjega leta dobili amandmaje Vlade Republike Slovenije in pred nekaj tedni zakon sprejeli na matičnem delovnem telesu v drugem branju. V nadaljevanju bomo seveda govorili o vsebini posameznih členov. Tako kot je zakon sedaj pripravljen za drugo branje, je zakon protiustaven. Zakon bi naj zaščitil male delničarje tako, da bi pravne naslednice pidov bodisi silil v to, da postanejo javne delniške družbe in bi na primer morali javno prikazati nekateri, na kakšen način na račun malih delničarjev jemljejo kredite in postajajo veliki delničarji velikih gospodarskih družb, danes upam da bo prilika govoriti o nekaterih že izvedenih izvajanjih ali pripravljenih prevzemih, se pravi, to bi bila ena možnost, da postane pravne naslednice pidov javne družbe, s čimer veljajo za njih vse določbe Zakona o trgu finančnih instrumentov ali pa, da bi to postali pod določenimi omejevalnimi pogoji zaprti investicijski skladi. Vlada se je odločila, da te opcije pidom ne da. Predpostavljam zato, da bi lahko na podlagi zelo omejenih možnosti, ki se pidom, pravnim naslednicam pidov da, prišlo do sprožitve ustavnih pritožb in bi še nekaj let minilo, še nekaj sezon skupščin delniških družb, v katerih bodo mali delničarji nezaščiteni. Gre za več kot 160 tisoč malih delničarjev. Vprašanje danes je, ali nas zanima elita ali nas zanimajo vsi mali delničarji. Če boste potrdili predlagane amandmaje predlagateljev, ki smo jih seveda morali oblikovati po tem, ko je Vlada pol zakona izčrtala, potem bomo to dosegli. Če tega ne boste dosegli, potem imamo tukaj dvoličnost. Govorite o zaščiti malih delničarjev, vendar Vlada in koalicija s svojimi dejanji to zaščito malih delničarjev onemogoča in krepi predvsem gospodarsko elito. Za to danes gre. Včeraj smo govorili o šolski eliti, danes bomo o gospodarski. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Lep pozdrav vsem skupaj! Odbor Državnega zbora Republike Slovenije za finance in monetarno politiko je na svoji 28. seji, dne 26.6. kot matično delovno telo obravnaval tudi predlog zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb. Kot je bilo že povedano, je bil predlog zakona s prvopodpisanim mag. Milanom M. Cviklom vložen že 1.2.2006, kjer je bila dana neka verzija, ki je bila že tudi predložena leta 2004. Pridobili smo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je dala pripombe določenim členom, in nadaljevali z obravnavo na svoji 16. seji 15. marca 2006, kjer smo zopet na osnovi 74. člena Poslovnika preložili obravnavo, nadaljevali na 19. seji 6. junija 2006 in ponovno preložili obravnavo, ki pa smo jo zaključili 26.6.2007. Prejeli smo amandmaje Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije 9.3.2006 in 30.5.2006. Amandmaji Poslanske skupine Socialnih demokratov iz 31.5.2006, dopisom Vseslovenskega združenja malih delničarjev s predlogi amandmajev 31.5.2006, s predlogi mag. Milana M. Cvikla z amandmaji odbora z dne 14.3.2006, [[...]]Vlade Republike Slovenije k predloženemu zakonu z dne 15.3.2006, z amandmaji Vlade Republike Slovenije 11.5.2007 - nisem se zmotil, prej je bilo v letu 2006 - ter s predlogom vloženih amandmajev s predlogi za amandmaje odbora na podlagi opozoril Zakonodajno-pravne službe. Odbor je amandmaje Vlade na podlagi posredovanih opozoril Zakonodajno-pravne službe dopolnil in izvedene razprave dopolnil s svojimi amandmaji, ki so navedeni v nadaljevanju poročila. Na seji so kot ponavadi, sodelovali tudi predstavnike Vlade Republike Slovenije, predlagatelj in tudi Zakonodajno-pravna služba. Na koncu je odbor sprejel določene amandmaje in na podlagi 133. člena Poslovnika je bilo pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki ga danes predlagamo v sprejem. Na koncu bi mogoče še povedal, da je ta zadeva, kot ste videli, že postopek obravnave tega zakona je trajal kar precej dolgo, veliko je bilo nejasnosti. Tudi če bi bil zakon sprejet leta 2004, bi bil sprejet prepozno. Po moji oceni je bilo razdeljeno v Sloveniji premoženja po sedanji vrednosti približno 27 milijard evrov. In to premoženje se je prav zaradi tega, ker nismo poskrbeli za zaščito malih delničarjev, tako tistih, ki so vlagali v pide kot tisti, ki so kupovali delnice podjetja, se je praktično preselil v roke približno 2000 do 3000 Slovencev, ki so postali neskončno bogati in se zdaj predstavljajo, kako so dobro poslovali. To je rezultat vsega tega, kar ni bilo narejeno, dejansko za male delničarje ni bilo poskrbljeno, niso bili informirani dovolj, kaj narediti in so postali tarča finančnih špekulantov in teh ki so nekje uočili, videli luknje v naših zakonih, Zakonu o lastninskem preoblikovanju in vseh ostalih in vse skupaj napeljali na svoj mlin in v svojo korist. Dejansko ta zakon sedaj rešuje skoraj nič, 99% je bilo narejenega že prej. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima gospod mag. Žiga Lavrič, državni sekretar na Ministrstvu za finance.
Spoštovani predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Dovolite, da vam predstavim osnovni namen amandmajev k zakonu o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb, ki je danes pred vami. Vlada je pri predlogu svojih amandmajev k Predlogu zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb sledila glavnemu cilju in ta glavni cilj je zaščita interesov več tisoč malih delničarjev, se pravi malih vlagateljev iz certifikatne privatizacije. Vlada Republike Slovenije zavrača oziroma dopolnjuje nekatere rešitve Predloga zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb, ker meni, da predlagane rešitve ne izpolnjujejo glavnega cilija v zadostni meri, ker niso zadosti prilagojene dejanskemu stanju problematike, ki jo ta zakon ureja. Mi smo pristopili k reševanju te problematike na celovit in dolgoročno učinkovit način, sicer brez iskanja krivca iz preteklosti, velik poudarek pa smo namenili zaščiti pravic manjšinskih delničarjev. Predlog tega zakona, ki ga danes obravnavamo, poslanca mag. Milana M. Cvikla temelji na zaščiti manjšinskih delničarjev v družbah naslednicah, vendar pa predlagane rešitve ne odražajo dejanskega stanja, saj je predlog tega zakona kopija predloga, ki ga je Vlada vložila v obravnavo leto 2004. Vsi vemo, da sta v tem času do danes spremenila tako Zakon o gospodarskih družbah kot zakon o prevzemih, ki sta dodatno uredila pravice malih delničarjev. Kot vsi dobro veste, je v spreminjanju tudi Zakon o trgih vrednostnih papirjev, ki ga bo nadomestil nov Zakon o trgu finančnih instrumentov in tudi Zakon o investicijskih skladih in družbah za opravljanje. Rešitve, kot so predlagane v predlogu zakona, ki ga danes obravnavamo, so pač usmerjene v popravljanje zamujenega v preteklosti in ne predvidevajo dolgoročne ureditve področja poslovanja teh družb ter statusa manjšinskih delničarjev v njih. S predlaganimi amandmaji Vlada Republike Slovenije za družbe, naslednice pooblaščenih investicijskih družb, določa obveznost statusa javne družbe, se pravi, obvezo, da se z delnicami vseh družb naslednic pidov trguje na organiziranem trgu vrednostnih papirjev. Prav tako pa morajo družbe, ki so se že umaknile z organiziranega trga, svoje delnice ponovno uvrstiti v organizirano trgovanje. Nadalje predlagamo nekatere posebne določbe, vezane na ureditev v zakonih, ki urejajo trg vrednostnih papirjev, gospodarske družbe in prevzeme. S predlaganimi amandmaji se pravne naslednice pidov zaveže tudi k plačilu primerne denarne odpravnine delničarjem z delnico. Primerna denarna odpravnina je v skladu z določbami ZGD, se pravi Zakona o gospodarskih družbah, in jo bodo družbe, naslednice PID v primeru izstopa oziroma izključitve z organiziranega trga ter ob morebitnih statusnih preoblikovanjih dolžne izplačati malim delničarjem. Predlaga se tudi mesečno poročanje o naložbeni politiki Agencije za trg vrednostnih papirjev, v skladu z določili, ki veljajo za investicijske sklade ter nadzor, to je bistvo, ki ga bo izvajala Agencija za trg vrednostnih papirjev, seveda v primeru kršitev tega zakona pa uvedba kazni. Glede namena zaščite pravice manjšinskih delničarjev, da izpodbijajo s strani družbene naslednice ponujeno višino primerne denarne odpravnine, če menijo, da le-ta ni določena pravilno, pa Vlada Republike Slovenije povzema predlog poslanca mag. Milana M. Cvikla, ki pomeni izjemo od zakonov, ki urejata gospodarske družbe in prevzeme, ko lahko revizijo vloži 10 delničarjev, dodana pa je omejitev, in sicer, da se lahko za [[..]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]istega posla predloga za revizijo vloži le enkrat. Predlog amandmaja z namenom zaščite pravic manjšinskih delničarjev določa še nekatere druge izjeme od zakonov, ki ureja trg vrednostnih papirjev ter gospodarske družbe prevzeme. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Bogdan Barovič v imenu poslanske skupine SNS. Prosim.
Dobro jutro, kolegice in kolegi! Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Predstavniki Vlade! Prav je dejal Milan M. Cvikl, dolga je ta brada, kot brada kralja Matjaža, tega zakona. Bistveno vprašanje, ki si ga zastavljamo v Slovenski nacionalni stranki, pa je, zakaj je tako dolga. Je to zgolj naključje? So to zgolj procesne napake? Je to prezasedenost Državnega zbora ali pa je to, ne glede na prejšnjo, zdajšnjo, katerokoli vlado, v kar smo skorajda prepričani v Slovenski nacionalni stranki, namerno zavlačevanje. Zakaj namerno? Zato, ker se je v tem času čakanja zminimaliziral kakršenkoli pogoj, kakršnakoli zaščita malih delničarjev. Tega zakona ni bilo, pravice malih delničarjev so se zminimalizirale in danes smo tam, pri tistem ubogem odstotku ali dveh, kjer želimo narediti čudo. Čuda ne bo več. Sprašujem se, komu sploh še nudimo pravno varstvo s predlogom tega zakona, saj je osnovni cilj tega zakona zagotavljanje varstva malih delničarjev. In po teh treh letih smo torej prišli do minimalne zaščite in prisile, da se še tisti nasledniki pidov držijo dveh točno določenih vsebin: ali boš javna družba ali pa boš zaprt investicijski sklad. In pika. Mislim, krasna zaščita, ob tem da so denarji šli. Gospod Žiga Lavrič je dejal, da s tem zakonom želimo popraviti storjeno v preteklosti. Žal, kolegice in kolegi, popraviti tisto, kar se je zgodilo v preteklosti, je nemogoče, ker je že vse pokradeno. Pokradeno! Slišali so gospoda Starmana, ki je povedal zelo lepo: pokradeno! In kaj bomo s tem zakonom popravili? Me prav zanima, ko je tistih, ne vem koliko, 95, 96% ukradenih, s katerimi se bohotijo mnogi bogataši po Sloveniji in po Evropi, kako jih bomo dobili nazaj in kako bomo vrnili dostojanstvo in dali zaščito malim delničarjem, naslednikom pidov. Sploh ne vem, zakaj danes o tem zakonu govorimo, sploh ne vem, zakaj ga sprejemamo, ker v Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da popraviti storjeno, vrniti ukradeno ni mogoče. Mogoče je prav, da zaščitimo še tisto minimalno število malih delničarjev. In še enkrat pravim, kolikor v Slovenski nacionalni stranki razumemo, zaščita, da nekoga prisiliš v levo ali desno kocko, v levi ali desni kalup, ni zaščita, ampak prisila. Žal mi je, da je do tega prišlo. Še enkrat pravi, ne glede, katera vlada je tista, ki je zamočila, dejstvo pa je, da je zamočila. In dejstvo je, da za 27 milijard evrov. Nekdo vendarle, hudiča, v tej državi mora odgovarjati, če ne, spoštovani gospe in gospodje lahko to "štacuno" tule zapremo in naj tisti, ki to počnejo, to počnejo mirno naprej in naj delajo, kar hočejo, mi pa mirno opazujmo s strani, tako kot smo do sedaj. In še nekaj, ne glede na to, če vse, kar sem povedal v imenu Slovenske nacionalne stranke, izvzamem; zakaj je še to, kar je ostalo iz prvotne oblike, za katero ocenjujem, ne politično, ampak strokovno, prvotne oblike tega zakona, ki ga je pripravil kolega mag. Cvikl, je nastalo nekaj, še enkrat pravim, po mojem mnenju in mnenju Slovenske nacionalne stranke, kar je popolnoma izničilo prvotno vsebino. Tudi to je seveda na žalost res.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ivan Jelen v imenu Poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade. Že vse od pomladi 2001 se porajajo poskusi ureditve dediščine pooblaščenih investicijskih družb, pidov, ki se do pred kratkim niso premaknili z mrtve točke. Vsi predlogi predpisov, ki naj bi zagotovili učinkovito varstvo malih certifikatskih delničarjev in pregleden, zaupanja vreden trg kapitala, so do zdaj vedno končali slabo. Danes imamo končno pred sabo predlog zakona, ki naj bi to področje uredil ter zagotovil razočaranemu preostanku od 1,3 milijonov državljanov, ki so ob privatizaciji družbenih podjetij svoj lastninski certifikat vložili v kakršnegakoli od Pidov, dostojno zaščito pred upravami teh pidov. Najmnožičnejši privatizacijski proces pri oblikovanju družbene lastnine se je izvedel v procesu zamenjave lastniških certifikatov za delnice pidov, saj je po podatkih Agencije za privatizacijo v pide certifikat vložilo kar 70% vseh imetnikov lastninskih certifikatov. Prvotno je bilo predvideno, da naj bi se pidi po določenem obdobju spremenili predvsem v vzajemne sklade in le izjemoma v redne delniške družbe. Dejansko pa smo bili priča množičnemu preoblikovanju pidov v holdinge. Zaradi po našem mnenju večletnega zavlačevanja države pri zapolnitvi pidovske privatizacijske vrzeli, sprejeta namreč ni bila sistemska zakonodaja, ki bi urejala delovanje holdingov, nastalih iz pidov, le-ti niso bili pod nikakršnim nadzorom Agencije za trg vrednostnih papirjev, niti ni bilo njihovo poslovanje pregledno, zanje pa tudi niso veljala stroga zakonska določila glede najvišje dovoljene provizije, razpršenosti naložb in lastništva ter tudi neobvezne uvrstitve delnic v borzno trgovanje. Vse to pa je najbolj koristilo velikim lastnikom holdingov, ki so lahko zaradi velike razpršenosti lastništva malih delničarjev holdinge dejansko upravljali zgolj v skladu s svojimi interesi. Spomnimo se le nedavnega primera Aktive Invest. Država je tako dopuščala, da so si uprave pidov in njihovi zavezniki prilastili večino lastništva, da je peščica ljudi obogatela na račun malih delničarjev, ki pa so bolj in manj ostali praznih rok brez vsakršne zaščite. Prvotno besedilo predloga zakona v naši poslanski skupini ni bilo deležno popolne podpore, saj smo ob skrbnem pregledu predlaganih določil ugotovili, da so le-ta nedorečena in nepopolna, vendar je z vloženimi amandmaji prvotno besedilo korigiralo do te mere, da dopolnjeni predlog zakona ocenjujemo kot primeren, predvsem kar zadeva zaščite malih delničarjev. Pri tem pa opozarjamo, da so te sicer dobro premišljene rešitve prišle skorajda prepozno, saj malih delničarjev, ki bi jih bilo potrebno zaščititi, sedaj skoraj ni več. Poleg tega ocenjujemo, da bo ta zgodba v zvezi z dolgoletnim sprejemanjem Zakona o pravnih naslednicah pidov imela tudi dolgoročne posledice na celoten razvoj slovenske države. V poslanski skupini DeSUS se strinjamo z rešitvijo, da za vse naslednice pidov velja obveznost statusa javne družbe, torej da morajo vse družbe uvrstiti delnice v organizirano trgovanje. Strinjamo se z ureditvijo nadzora s strani agencije za trg vrednostnih papirjev ter z obveznim poročanjem agenciji v skladu z določili, ki veljajo za investicijske sklade, torej mesečno poročanje o sami naložbeni politiki. Naša poslanska skupina kljub obžalovanju, da je takšen predlog zakona prišel na naše mize z večletno zamudo, predlog zakona v celoti podpira z namenom, da se zaščiti vsaj še preostala peščica izigranih malih delničarjev. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Veršnik v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Lep pozdrav vsem prisotnim! Pred nami je Predlog zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb v drugi obravnavi. Namen predloga zakon je zaščititi manjšinske delničarje v družbah naslednicah, ki so nastale s preoblikovanjem pooblaščenih investicijskih družb. Vendar pa predlagane rešitve v prvem branju niso odražale dejanskega stanja, ki se je spremenilo v času od vložitve zakona v proceduro, in stanja, ki velja danes. Tako predlog ni upošteval, da sta se v tem času spremenila tako zakon o gospodarskih družbah kot tudi zakon o prevzemih, ki sta dodatno uredila pravice malih delničarjev. V spreminjanju sta tudi zakon o trgu vrednostnih papirjev, to je novi zakon o trgu finančnih instrumentov, ki prinaša zaostrene norme glede poročanja javnih družb, in zakon o investicijskih planih in družbah za opravljanje. Prav tako so bile predlagane rešitve usmerjene v popravljanje zamujenega v preteklosti, niso pa predvidevale učinkovite dolgoročne ureditve področja poslovanja teh družb ter statusa manjšinskih delničarjev v njih. Vlada je na predlog zakona vložila amandmaje, ki so bili na matičnem delovnem telesu sprejeti. Z njimi se je Vlada postavila proti odtujitvi oziroma oddelitvi manjšega tržnega in likvidnostnega premoženja pravnih naslednik pidov, hkrati pa je z njimi določila za vse naslednice pidov obvezen status javne družbe, vse družbe morajo uvrstiti delnice v organizirano trgovanje. Nadzor Agencije za trg vrednostnih papirjev, najvišje možne kazni za kršitelje in obvezno poročanje agenciji v skladu z določili, ki veljajo za investicijske sklade, to so mesečna poročila o naložbeni politiki. V Slovenski demokratski stranki menimo, da se je s tem končal najmnožičnejši privatizacijski proces preoblikovanja družbene lastnine, ki se je izvedel v procesu zamenjave lastniških certifikatov za delnice pidov, saj naj bi v pide certifikat vložilo kar 1,3 milijona oziroma skoraj 70% vseh imetnikov lastniških certifikatov. Glede na navedeno in na zavzemanje slovenske demokratske stranke po zaščiti malih delničarjev bomo predlagani zakon o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb v drugi obravnavi tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Breda Pečan v imenu poslanske skupine SD.
Dober dan, gospod podpredsednik, dober dan kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Poslanska skupina Socialnih demokratov nima ta trenutek jasnega stališča do tega, kako bomo glasovali o zakonu, o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb predvsem zaradi tega, ker ne vemo, kako bo Državni zbor ravnal v zvezi z glasovanjem o amandmajih, ki smo jih vložili. Dejstvo je namreč, da je s sprejemom amandmajev Vlade na odboru za gospodarstvo in finance bil ta zakon prenesen v področje invalidnosti, se pravi, da bi moral verjetno soditi na področje zakonodaje varstva invalidov, ne pa na področje varstva malih delničarjev. In zaradi tega, če amandmaji, ki smo jih vložili in ki vračajo dve poglavji v zakon, dva med njimi vračata dve poglavji v zakon, seveda ne bodo imeli smisla, da tak zakon, ki bo v taki obliki, kakršni je sedaj po vsej verjetnosti protiustaven, da ga potem podpremo in da sodelujemo pri sprejemanju zakona, ki bo lahko končal na Ustavnem sodišču. Dejstvo je, da osnovni cilj varstva manjšinskih delničarjev v družbah, ki so nastale s preoblikovanjem pooblaščenih investicijskih družb, ker imajo ti v primerjavi z delničarji javnih družb specifičen položaj zaradi posebnega postopka nastajanja teh družb v razmerju siceršnjih javnih družb in njihovih delničarjev je nepopoln če v zakonu niso predvideni tudi vsi potrebni koraki, da se lahko male delničarje tudi učinkovito dejansko zavaruje pred izrinjanjem kar iz posameznih družb. Glede na to, da imamo sedaj dan za dnem, skorajda lahko rečemo, vidno prakso izrinjanja malih delničarjev, sedaj recimo v zadnjem tednu smo dobili informacijo o tem, da so bili izrinjeni mali delničarji iz turističnega dela Istrabenzovega premoženja. Se pravi iz hotelov v Portorožu in Postojni. Dejstvo je, da ta praksa ni tako zelo stara, da bi lahko govorili o 10 letih zamude, zelo intenzivno poteka izrinjanje malih delničarjev iz gospodarskih družb in tudi iz pravnih naslednic pooblaščenih investicijskih družb, pravzaprav prav s pomočjo preoblikovanih pooblaščenih investicijskih družb v zadnjih treh, štirih letih. Se pravi, če bi ta zakon takrat ko je bil drugič vložen v parlamentarno proceduro leta 2005, bil obravnavan in sprejet s potrebnimi amandmaji Vlade Republike Slovenije, bi že lahko preprečili marsikatero, bom rekla, na nek način lahko rečemo razlastitev malih delničarjev, ker so v veliki večini primerov svoja nadomestila, odškodnine, svoje delnice prodali, bili prisiljeni prodati po mnogi nižji ceni, kot je bila dejanska tržna vrednost teh delnic. Zaradi tega menimo, da ob tako oblikovanem zakonu, kot je bil sprejet na odboru, načela preglednosti in javnosti delovanja družb, ki so nastale s preoblikovanjem pooblaščenih investicijskih družb oziroma njihovih pravnih naslednic, načela ohranjanja ravni varstva malih delničarjev in načela nadzora nad ravnanji družb, ki so pravne naslednic pooblaščenih družb, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]ne bodo mogli biti izpolnjeni. Menimo, da sedaj koraki, ki potekajo prav s pomočjo pravnih naslednic pooblaščenih investicijskih družb, kot so na primer Maxima, pa Poteza, ki se pripravljata na pomoč za menedžerski prevzem v Istrabenzu ali na primer [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]menedžerski prevzem v Merkurju in podobno, mislim, da veliko povedo o tem, da dejansko Vlada, tudi ta Vlada ni kaj dosti skrbela za to, da bi bil mali delničar zavarovan. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu poslanske skupine LDS.
Lep pozdrav vsem. Poslanski klub LDS podpira osnovna cilja zakona, ki sta predvsem zagotavljanje varstva manjšinskih delničarjev družb, ki so nastale s preoblikovanjem pooblaščenih investicijskih družb, ker imajo ti v primerjavi z delničarji javnih družb specifičen položaj zaradi posebnega postopka nastajanja teh družb v razmerju do siceršnjih javnih družb in njihovih delničarjev, in želi zagotoviti nadzor s strani pristojnih organov. Drugič, želi preprečiti, da bi redne delniške družbe, ki se preoblikujejo iz pooblaščenih investicijskih družb oziroma njihovih pravnih naslednic, dejansko poslovale kot neregulirani in nenadzorovani zaprti investicijski skladi, tako da bi denarna sredstva razpršeno nalagali v tržne vrednostne papirje in druge oblike likvidnih finančnih naložb. Zakon o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb je bil ob spoznanju že takrat, da je nekaj potrebno storiti, torej pripravljen že v mandatu prejšnje vlade, in sedaj s strani poslancev opozicije v tem mandatu. Vendar so ga koalicijski poslanci blokirali na Odboru za finance in monetarno politiko za dolgo obdobje leto in pol. Žal ta zavlačevanja s strani Vlade in koalicije niso pomagala tistim manjšinskim delničarjem, ki so v tem obdobju doživljali transformacijo svojih pooblaščenih investicijskih družb ali pa tistih, ki so se že preoblikovale v zaprte delniške družbe, omenjeni so bili že delničarji Active Investa, še nekaj jih je ali pa večina jih je. Prvotno pripravljena vsebina zakona je okleščena z vladnimi amandmaji, saj je iz zakona po novem predvsem izvzeto poglavje o preoblikovanju nove investicijske družbe v vzajemni sklad in upravljanju vzajemnega sklada. Poslanski klub LDS podpira tako amandmaje k temu poglavju kot amandmaje poslanske skupine SDS, da če pride do kršitve roka, po zakonu določenem za uvrstitev delnic na organizirani trg, da namesto poslovodstva to opravi Agencija za trg vrednostnih papirjev kot državni upravitelj premoženja. S tem bo tudi dejansko zajamčeno, da bodo delnice uvrščene na organizirani trg vrednostnih papirjev. Kot vidimo iz pregleda amandmajev, je koalicija oziroma SDS kopirala idejo opozicije, da agencija namesto poslovodstva uvrsti delnice na organiziran trg vrednostnih papirjev, z določeno pomanjkljivostjo, da ni specifično določenih rokov, po katerih bi morala agencija uvrstiti delnice na organiziran trg vrednostnih papirjev. Sankcije za poslovodstvo in družbe, ki jih predlaga amandma, po našem mnenju niso zadostne in niso jamstvo, da bo prišlo do pravočasne uvrstitve delnic na trg. V Poslanskem klubu LDS se zavedamo, da z zakonom obravnavamo resnično le še majhen delež malih delničarjev, ki so še ostali po preoblikovanju pidov, vendar kljub temu smatramo, da je dolžnost poslancev, da njihovi zaščiti namenimo pozornost in popravimo, kar se popraviti še da. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen, v imenu Poslanske skupine NSi. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo podprli z amandmaji Vlade dopolnjen Predlog zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb. Kot je ugotovila Zakonodajno-pravna služba in je temu sledila tudi odločitev Odbora za finance in monetarno politiko, je predlog bilo treba dopolniti tako, da bo usklajen s spremenjenimi razmerami. Če je bil osnovni namen predlaganega Zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb popravljanje zamujenega v preteklosti, se varovanje interesov in status malih delničarjev sedaj ureja z več različnimi zakoni. Sprejeta sta Zakon o gospodarskih družbah in Zakon o prevzemih. Na tej seji sprejemamo tudi Zakon o trgu finančnih instrumentov, spreminja se Zakon o investicijskih skladih in družbah za upravljanje. V Poslanski skupini Nove Slovenije ugotavljamo, da spremenjena zakonodaja prinaša dolgoročnejšo ureditev poslovanja družb in status malih delničarjev. Predlog zakona je dopolnjen z amandmaji, ki smo jih na predlog Vlade sprejeli na Odboru za finance in monetarno politiko. Poglavitni cilj tudi Poslanske skupine Nove Slovenije je, da se zagotovi varstvo interesov malih vlagateljev, ki so to postali s certifikati. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo za to podprli rešitev, da morajo družbe naslednice izplačati primerno denarno odpravnino, če izstopajo oziroma se izključujejo iz organiziranega trga ali se statusno preoblikujejo. Nadalje podpiramo obvezo, da se z delnicami vseh družb, naslednic pidov, trguje na organiziranem trgu vrednostnih papirjev. Enako velja tudi za tiste družbe, ki so se že umaknile z organiziranega trga, saj morajo svoje delnice ponovno uvrstiti v trgovanje. Ureja se tudi nadzor, ki ga bo izvajala Agencija za trg vrednostnih papirjev. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona z dopolnitvami, kot so predlagane, podprli. Prisluhniti želimo interesu malih delničarjev in z zakonodajo onemogočiti morebitno okoriščenje iz nevednosti množice neukih delničarjev, ki so to postali na osnovi certifikatov.
Hvala lepa. Še gospod Jakob Presečnik v imenu poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! S Predlogom zakona o naslednicah pooblaščenih investicijskih družb se dokončno ureja lastninjenje pooblaščenih investicijskih družb. Te se lahko preoblikujejo v investicijske družbe oziroma v vzajemne sklade ali pa v delniške družbe. Zakon je vložila v proceduro Državnega zbora skupina poslancev s prvopodpisanim mag. Milanom Cviklom. Zakon je bil pripravljen predvsem z namenom varstva manjšinskih delničarjev družb, ki so nastale s preoblikovanjem pidov, saj so nastale na poseben način po posebnem postopku. Zaradi tega je tudi potreben poseben nadzor. Drugi cilj, kot ga navaja predlagatelj zakona, pa je preprečiti, da bi v delniške družbe preoblikovane pooblaščene investicijske družbe dejansko še naprej poslovale kot nenadzorovani zaprti investicijski skladi. Zakon je vsekakor pomemben. Glede na to, da je bil pripravljen na podlagi nekoliko zastarelih podatkov iz leta 2004, je Vlada Republike Slovenije pripravila amandmaje za matično delovno telo. Pri tem velja poudariti, da Vlada v svojem mnenju k predlaganemu zakonu ugotavlja, da so glavna vsebina in nameni zakona dobri in da jih podpira. Amandmaje pa je predlagala zato, ker prvi predlog zakona ne temelji na pravem dejanskem stanju in ker ne sledi najnovejšim zakonodajnim usmeritvam, ki so bile sprejete po letu 2004. Na odboru so bili sprejeti amandmaji Vlade, s katerimi je po našem mnenju zakon postal popolnoma primeren za sprejem. Še vedno zasleduje načelo varstva malih delničarjev, zato uvaja predlagani zakon možnost izpodbojnosti ponujene višine denarne odpravnine delničarjev za delnico, če menijo, da ta ni pravilno določena. Bistveno določilo zakona je obveznost, da se z delnicami vseh družb naslednic pooblaščenih investicijskih družb trguje na organiziranem trgu vrednostnih papirjev. Na podlagi navedenega menimo, da je zakon ustrezen, in ga bomo poslanci poslanske skupine Slovenske ljudske stranke tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o poglavjih in členih ter vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10.7.2007. V razpravo dajem tretje poglavje ter amandma poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim za prijavo. Prijava teče. Gospod mag. Cvikl, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Temeljna dilema, ki jo Vlada seveda ni jasno pojasnila, je, zakaj se je odločila, da ukine z amandmajem celotno poglavje o tem, da se lahko iz pravne naslednice pooblaščene investicijske družbe oblikuje tudi nova investicijska družba. Sami ocenjujemo, da je potrebno omogočiti pravnim naslednicam opcije, ki jo daje zakonodaja, da ni edina opcija "javna družba", da bi lahko to bila tudi nova investicijska družba kot zaprta družba. Vlada se je odločila drugače. Sami ocenjujemo, da če amandma k tretjemu poglavju in tudi naslednji amandma ne bi bila sprejeta, da bodo zakoni protiustavni. Sprašujem Vlado Republike Slovenije, kateri razlogi so jo vodili k temu, da je v celoti črtala pravzaprav več kot polovico zakona in s tem tudi vsebinsko zmanjšala možnosti, ki jih imajo pravne naslednice pidov po tem zakonu. V tem kontekstu je Vlada bistveno spremenila zakon in sam kot predlagatelj zakona imam dilemo, ali takšen potencialno neustaven zakon, če Vlada ne bo to zelo natančno pojasnila, sploh v bistvu vsebinsko podpreti. Tako bi prosil, če bi tudi Vlada izkoristila možnost in nam to tukaj pred slovensko javnostjo jasno predstavila. Hvala.
Besedo ima gospod Rudi Veršnik, prosim.
Hvala za besedo. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagamo, da se amandmaji k tretjemu in četrtemu poglavju predloga zakona v celoti zavrnejo. Z amandmaji želi SD uveljaviti nazaj celotno prvotno vsebino poslančevega zakona. Želi, da bi se morale delniške družbe, pravne naslednice pidov, potem ko bodo morale najprej uvrstiti po tem zakonu svoje delnice na organizirani trg ljubljanske borze, še obvezno preoblikovati v investicijske družbe in vzajemne investicijske sklade. Z amandmaji SD predlagana obvezna oddelitev manjšega tržnega ali likvidnega premoženja iz delniške družbe namreč ne bi bila nujno v korist malih delničarjev, saj bi vodila v nadaljnje drobljenje in zmanjševanje teh družb. To drobljenje bi povzročilo nadaljnji nepredvidljivi razvoj delniških družb. Z oddelitvijo v novo družbo bi se namreč izločil samo zdravi, to je likvidni del premoženja združbe z novo družbo. Posledica oddelitve bi bila nižja likvidnost družbe in višji stroški za malega delničarja, kar pa bi bilo v nasprotju z osnovnim namenom predloga zakona. Predlagane rešitve bi bile po že storjenih različnih preoblikovanjih oziroma že opravljeni koncentraciji kapitala v nekdanjih pidih, dejansko tudi v veliki meri neuresničljive. V SDS menimo, da bomo za še preostale male delničarje največ kar je možno v tem času storili s tem, da bomo resnično zagotovili uvrstitev sedanjih d.d. pravnih naslednic na organiziran trg ljubljanske borze. S tem dejanjem se bo lahko oblikovala poštena tržna cena za delnice, ko jih bodo prodajali ti mali delničarji. Ne smemo pozabiti, da so večji ali veliki delničarji delniških družb, pravnih naslednic pidov le-te preoblikovali v sedanje delniške družbe v nasprotju s prvotnimi pričakovanji oziroma zakonsko predvidenim preoblikovanjem pidov po letu 2001. Tedaj smo pričakovali, da se bo večina pidov preoblikovala v investicijske sklade in vzajemne sklade in le izjemoma izkoristila možnost preoblikovanja v navadne delniške družbe. Zgodilo se je ravno nasprotno. Večina se jih je preoblikovala v navadne delniške družbe, ker so družbe za opravljanje oziroma njihovi ustanovitelji izkoristili luknjičasto zakonodajo ter nepregledno in nelegitimno na sivem trgu kupili po izjemnih nizkih cenah delnice malih delničarjev pidov in opravili koncentracijo, ki smo ji priča pravzaprav še danes. Vlade pod vodstvom LDS so imele dolžnost in odgovornost, da bi zagotovile uresničevanje osnovnih ciljev zakona o investicijskih skladih in družbah za upravljanje ZISDU iz leta 2001. Vendar so opozorila stroke in tedanje opozicije pod vplivom predstavnikov velikega kapitala popustile. Naj povem, da je v javnosti slišati tudi to, da je eden izmed vzrokov, da je ta tako imenovani Cviklov zakon amandmiran s strani Ministrstva za finance relativno pozno tudi zato, ker naj bi tisti, ki danes obvladujejo delniške družbe, pravne naslednice pidov in si jih ne želijo ustvariti na organiziranem trgu Ljubljanske borze, poskušali preko uradnikov izposlovati tudi ureditev oziroma izjemo, po kateri bi se jim omogočilo preoblikovanje sedanje delniške družbe v navadne d.o.o., torej doseči prav nasprotni cilj, kot je zaščita in ohranitev čim večjega števila malih delničarjev. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima gospod Stane Pajk. Izvolite.
Hvala, za besedo. Pozdrav vsem prisotnim. Pozorno sem poslušal predstavitve poslanskih skupin in že iz tega se je dalo izvedeti marsikaj. Jaz tega amandmaja ne morem podpreti, ker ta amandma, če bi ga sprejeli, vrača zakon v tako obliko, kot velja sedaj ali še v slabšo. Še bolj drobi, še bolj megli, in to pomeni, da je mali delničar nezaščiten in da ne more po tržni ceni prodati tiste delnice, ki bi jo lahko sicer na trgu. Lahko povem, da sem tudi sam eden od teh oškodovancev, ki so prodali po bistveno nižji ceni, kot bi lahko. Če pogledamo tiste, ki so kupili direktno pri določenih delniških družbah delnice, jim je rasla v povprečju lahko rečem vsaj 10 krat večja cena jim je narasla kot pa v pidih, čeprav je bila takrat reklama in promocija tega povsem drugačna, da bo to bolj varna naložba zaradi razpršenosti. Sam sem tudi verjel v to, da bo to varna, poštena naložba, v razpršenost, ampak se to ni zgodilo. Ogoljufanih je bilo ogromno malih delničarjev. In seveda, eni bi to izvajali še naprej, z veseljem. Seveda sem proti temu. Ne morem takih stvari podpirati. Prav je, da se sedaj sprejme, izboljša zakon, čeprav je mnogo prepozno. Tak zakon bi bilo potrebno sprejeti, ko so se zgodile prve nepravilnosti in ko se je zašlo prvič na stranpoti. Pred nekimi desetimi leti. Sedaj ne gasimo več pogorišč, ampak še tam pa tam kakšno tlečo žerjavico. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvikl.
Treba je biti zelo pazljiv, gospod Pajk, ko prečitate in čitate zakone in čitate utemeljitve Vlade. Najprej si je treba zelo jasno prebrati obrazložitev, zakaj prenos premoženja v novo investicijski družbo, zakaj pogoji, ki to bodisi zahtevajo ali celo na nek način omogočajo. Ni namreč vseeno, smo v družbi, ki pravi, da je pravni red zato, da se ga spoštuje, da pa seveda pravni red da investitorjem možnost. Dilema je zelo enostavna. Dajmo si pogledati en pid. En pid je bil prevzet. Ta pid je lastnik enega večjega podjetja. Če je to zaprta investicijska družba, potem ste vi kot mali delničar milo rečeno brez kakršnekoli pravice. Če je pa oblikovanje tega pida bodisi v novo investicijsko družbo ali v vzajemni sklad, kar je omogočeno po tem zakonu, potem imate nekaj pravic. Če pa boste vi pidu rekli, morate postati samo javna delniška družba, potem pa še cel kup drugih določb ZGD-ja, ki bodo podlaga za to, da bo ta pid rekel, ta zakon je protiustaven. In ladja, karavana bo šla dalje. In to je namen teh amandmajev Vlade Republike Slovenije. Najprej je treba povedati, da prejšnja Vlada je svoje delo naredila. Prejšnja Vlada je svoje delo naredila, dala je zakon v Državni zbor. Tukaj ga je pa koalicija poslancev, gospod Anderlič, gospod Pohorec, gospod Vizjak in še nekaj drugih poslancev, poslala v prvo branje, v nasprotju z voljo takratne Vlade, če hočete celo takratne koalicije, ampak takrat je že SLS šel ven, DeSUS je bil na pol notri. Zakaj? Zato, ker je seveda bila želja takratnih in takrat oblikovanih pidov, da iz takrat veljavnega obsega malih delničarjev 259 tisoč to zmanjšujejo dalje. Za to tukaj gre. In sedaj boste z zavrnitvijo amandmaja samo zadevo peljali do Ustavnega sodišča. Samo to se bo zgodilo. Nič drugega. In še v teh 170, 150 tisoč malih delničarjev pač ne bo pravic. Vmes se pa dogajajo velike, ne bom rekel, lumparije, ker ljudje se obnašajo racionalno. Povsem racionalno se obnašajo menedžerji, ki ob dani zakonodaji, ki dovoljuje to, kar smo na Ustavnem sodišču pri zavarovalnici Triglav izpodbijali. Izpodbijali smo, da bi uprava, ki je želela postati veliki delničar Zavarovalnice Triglav, dala kot garancijo bankam svoje delnice. To je pa sedaj dovoljeno. In to se sedaj dogaja. Poglejte ponedeljkov časopis, z vsem spoštovanjem do gospoda Vineta Kordeža, predsednika uprave Merkurja, on se obnaša racionalno. Če mu je omogočeno, da on prevzema z Merfinom Merkur, ga bo prevzel. Banke mu dajejo kredit in ta kredit mu dajo z nekim jamstvom. Vi ste amandma pri zakonu o prevzemih, ki bi prepovedal, to kar je Ustavno sodišče naredilo v primeru Zavarovalnice Triglav, v Državnem zboru zavrnili. In sedaj se dogajajo veliki menedžerski prevzemi. Nobenega problema, če bi se ti menedžerski prevzemi dogajali brez zastavljanja bodočega premoženja. Ampak to se danes dogaja. In k temu pomagajo tudi ti Pidi. V eni drugi zgodbi. En pid pa ena pooblaščena družba pa en DZU pa ena velika družba pa en predsednik nadzornega sveta itn., ki pravi, da bo sedaj v neki tako imenovani, kako ste že rekli, tretji fazi privatizacije. Nobenega problema, da imamo tretjo fazo privatizacije. Ampak počnimo to z lastnim denarjem, ne pa z denarjem, z jamstvom delnic, ki jih še niti nimamo. In zgodba zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb tako kot je sedaj zastavljena, pelje na Ustavno sodišče, zato da se bo še teh 170 tisoč malih delničarjev, preprosto, ogoljufalo. Enako kot bomo danes pri zakonu o lastninskem preoblikovanju zavarovalni videli, da nameravate isto narediti za 750 tisoč zavarovancev Zavarovalnice Triglav. Sedaj, če to razumete, v redu, če pa tega ne razumete, potem pa vsaj ne direktno očitati to kar vam Vlada pravi, ker vam Vlada ne pove še tega, da bo pri tem zakonu s tako oblikovanim črtanjem tretjega in četrtega poglavja preprosto vzpostavljeno neustavno stanje. O tem govorimo. In še enkrat, predlagam, predsedujoči, če tudi Vlada izkoristi svojo možnost in pove še kaj več kot to kar so zapisali v utemeljitve zakona oziroma v utemeljitve amandmaja na zakon, ker ta utemeljitev faktično ne drži in pomeni veliko problemov pri uveljavljanju tega zakona. Še zadnji stavek. Navadno je korektno, da kadar se pišejo amandmaji na zakon, da ti amandmaji na zakon ne kršijo namena zakona in v obrazložitvi zakona je eden od temeljnih, če hočete, razlogov in poglavitnih rešitev predloga zakona tudi ta, da se določi obveznost pravne naslednice pida, da bodisi v skladu s sklepom skupščine zniža tržno premoženje ali ga oddeli s prenosom v novo ustanovljeno investicijsko družbo. Tako da, to zdaj niti ni več zakon mene kot prvopodpisanega in še petih drugih poslancev, ampak je to postala neka, jaz bom temu rekel Bajuk-Vizjakova mešanica, Vizjakova zato, ker je dovolil z Zakonom o prevzemih velike prevzeme, Bajukova pa zato, ker ne razume točno kaj se na trgu finančnih instrumentov resno dogaja. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Pajk, želite repliko?
Seveda. Jaz lahko rečem kolegu Cviklu samo to, da se bom vedno postavljal na stran šibkejšega, ker je dejstvo, da veliki imajo vse možnosti in izkoriščajo pravno pomoč in tako naprej, mali pa zelo težko. To je prva stvar. Druga stvar. Matematika mi je jasna in nobena filozofija tu ne pomaga. Če matematika pokaže, da, recimo, si prodal delnico od pida je bila vrednost desetkrat manjša ali dvajsetkrat manjša kot pa v povprečju od neke firme, če si kupil delnico od firme. Pa še naslednjo stvar moram spet poudariti. Kolega Cvikl se obnaša kot ustavni sodnik in že kar v naprej ve kako se bodo sodbe rešili. To mi tudi ni jasno. Hvala.
Besedo ima gospod Ciril Testen.
Hvala za besedo. Lep pozdrav! No, kar se prejšnje Vlade tiče, da je svoje delo naredila. Jaz se povsem strinjam, svoje delo je poskušala narediti zelo pozno in na način in z namenom, da se ne zaključi. Mislim, da bi to delo moralo biti opravljeno že bistveno, bistveno prej. Bi pa rad povedal sledeče. Mi, v naši poslanski skupini, kar se poglavja 3 in 4 tiče, teh amandmajev SD-ja ne bomo podprli. To zgodbo smo v celoti, tako kot jo sedaj ponavljamo, že imeli na Odboru za finance in se ve kako se je končala in zaključila. Mislim, da jo je nesmiselno še enkrat v povsem isti obliki ponavljati. Ne bomo pa podprli teh amandmajev tudi zaradi tega, ker mi menimo, da so z oddelitvijo dela premoženja lahko nekateri mali delničarji tudi oškodovani, zlasti v primerih ko bi se oddelilo del premoženja, ki je najboljši in bi tisti, ki bi ostali sigurno izgubili na vrednosti svojih delnic. Hvala lepa.
In še gospod Srečko Prijatelj.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ko govorimo o tem, da želimo zaščititi male delničarje moramo biti v tej hiši zelo previdni. Jaz, ker sem jih zagovarjal sem namreč tožen na sodišču. Seveda je ta amandma v popolnosti smiseln, če govorimo v okviru tega kako preprečiti malverzacije, ki so še možne. Poglejte, tajkunsko grabljenje premoženja, ki je bilo nekoč družbeno, sedaj pa na goljufiv način pridobljeno v roke posameznikov, je resnično v večini primerov zaključeno. Vendar, ostali so še nekateri biseri, bom rekel, v lastninski strukturi zelo kompleksno zaviti v neko celofan, to so recimo Slovenske železnice, Splošna plovba, da ne govorim o večjih državnih podjetjih, da ne naštevam vseh. In priča smo bili pred dnevi, da se je pred celo slovensko javnostjo zgodil največji rop. Največji rop stoletja, bi jaz lahko temu rekel. Splošno plovbo smo prodali tujcu, ki je na nezakonit način prišel do lastniškega deleža, do deleža malih delničarjev. Seveda, v saniranem podjetju, ki ga je z davkoplačevalskim denarjem sanirala na osnovi posebej sprejetega zakona, spoštovane poslanke in poslanci, posebej sprejetega zakona v tem Državnem zboru leta 1994, ste odločali o tem, da boste za Splošno plovbo namenili 75 milijonov dolarjev in ustanovili družbo pooblaščenko, po sklepu vlade. Ta družba pooblaščenka je bila ustanovljena izključno zaradi tega, ker mali delničarji niso dobili plače oziroma delavci bolje rečeno, pomorščaki. Te delnice je prodal gospod Zevnik, ki je postal kot sindikalist direktor družbe pooblaščenke, gospodu Doehleju izpod mize, nekontrolirano. In ta gospod danes vodi Splošno plovbo in temu gospodu je država omogočila nakup z nenehnim spreminjanjem pogojev za odprodajo 29% deleža. Nazadnje smo pristali na dražbi in veste, kakšni so bili ti pogoji, ker imam čas, jih bom povedal. Odlična režija za dober film. Verjamem, da bo nekoč posnet. Najprej je bila podana v razpisnih pogojih zahteva, da vsi dražitelji dajo 4 milijone evrov, če želijo dobiti dokumentacijo. To so storili tako domači gospodarski subjekti, kot tudi gospod Doehle, omenjeni tajkun, ki ga bremenijo tožbe po svetu. In seveda prispele so prve ponudbe. Sod in Kad, ki sta v popolnem onemogočenju odločanja, kajti gospod Doehle upravlja družbo z 20% deležem, do takrat, danes ima seveda večino, sta spremenila pogoje in pozvala dražitelje, da podajo dodatek k ponudbi, tudi tukaj smo bili slovenski gospodarstveniki oziroma slovensko gospodarstvo je bilo najboljše v ponudbi. Kasneje so gospodje zahtevali jamstvo za celotni odkup deleža, ne več 29%, ampak za celotni odkup, ki ga premoreta Sod in Kad. In zopet so podali garancije za 90 milijonov vsi, ki so se prvi prijavili na dražbo. In, ker smo bili v ponudbi najboljši, kljub obljubi ministra, da bo najboljši ponudnik dobil Splošno plovbo, sta se Sod in Kad dodatno odločila, da gre na dražbo. In dražitelji so morali predložiti normalno ceno največje dražbe, največje vsote, na katero bodo dražili. In veste, kaj se je še zgodilo, kljub temu, da imamo lastnike, ki imajo večji lastniški delež - firme ne bom omenjal, zaradi reklame, da ne delam komu reklamo -, ki je pet krat prosila, 25% delež ima, da izvrši vpogled v družbo v Splošno plovbo. Pred dražbo, sta Sod in Kad odgovarjala, da to ni možno. V razpisnih pogojih pa ta ista lastnika oziroma zastopnika državnega premoženja zahtevata, da se dražitelji seznanijo s poslovnim stanjem v družbi. To je bil pogoj. Če to ni kriminal, spoštovane gospe in gospodje, ja, kaj pa potem je kriminal? Pri tem, da je ta gospod Doehle pobiral ekstra profite, da je vse ladje tržil na svojih listah in tako naprej, da so se ladje preprodajale najprej pogodu Doehle-ju, pa potem nazaj Splošni plovbi in tako naprej. Da je zmetal na cesto oziroma vrgel v morje vse pomorščake. Imamo izjavo, da se je opredelil, da bosta samo prvi in drugi oficir lahko slovenska, drugi pa seveda iz Hongkonga, Tajvana, Singapurja. In to mi danes podpiramo. Izgubili smo nacionalnega ladjarja, v roke Nemcu smo podali slovenske ladje. Ta Nemec in to je paradoks, je povrh vsega še zastopnik malih delničarjev, ker je kupil 20% delež v družbi pooblaščenki. Vidite to vi delate, to vi omogočate. Jaz sem pisal vsem naslovnikom, gospodu Kosu, ki ni naredil nič, kriminalistom, vsi se strinjajo, da gre za kaznivo dejanje, tožilstvu, Računskemu sodišču - vsem, da gre za veliko goljufijo in da bo bojda, zaradi tega, ker je posel vplačan in to, govori se Novi Sloveniji, tudi gospod minister je bil iz moje strani izzvan, da točno pove koliko je Nova Slovenija dobila za ta posel, pa je rekel: "Kadar grem jaz na večerjo plačava z ženo račun" nekaj tretjega mi je odgovoril. Nič drugega nam ne ostane, kot da gremo na mednarodno sodišče, da tam poiščemo pravico. To kar se je zgodilo zdaj pred parimi dnevi je čista svinjarija, gospe in gospodje. In vi govorite o zaščiti malih delničarjev. Naslednje so Slovenske železnice. Revizorji nemških železnic so že v pregledu poslovnega sistema, že pregledujejo listine, se že dogovarja ta Vlada, ne vem kdo, da bodo to prodali Nemcu. Mi imamo naše gospodarstvo, ki je zelo močno, ki bi lahko svoj kapital, viške kapitala združevala v tako imenovana mešana podjetja, truste in koncerne. Če bi, špekuliram, Luka Koper kupila Splošno plovbo, bi te ladje vozile v našo luko, bi dajale delo našim špediterjem, bi dajale dodano vrednost v naša podjetja, skratka tu bi se ustvarjal profit. Te ladje Splošne plovbe nikoli več ne bodo videle naše luke. To mi delamo - razprodajamo se. Zanimivo je še to, gospod Bandelj, ki govori, da je gospod Doehle vsemogočni rešitelj, gospod Doehle je bil 1991 leta v tej firmi, pa smo 1994 leta sanirali to podjetje z znatnim davkoplačevalskim deležem, pa je to podjetje zopet 1998 leta propadlo in zopet je bil ta rešitelj tu, prodale so se ladje njemu in nazaj, vzele v najem Splošno plovbo. Vidite, te pogodbe nihče ni pregledal, pa bi morali preden se je podjetje prodajalo, bi morali to narediti po zdajšnji veljavni zakonodaji, brez kakršnihkoli amandmajev, takih, ki jih sprejemamo sedaj, da zaščitimo male delničarje. Celo gospod Doehle je pisno napisal, da slovenskih pomorščakov ne bo sprejemal na svoje ladje in da on ni prišel v Splošno plovbo zato, da bo reševal socialni problem. Za vse kreditne aranžmaje, ki jih je urejal, normalno, so šli vsi preko njega, celo v poslovnem poročilu so napisali, da so mu dolžni milijonske zneske v dolarjih, ker je posredoval pri nabavi kreditov za Splošno plovbo. Pa kaj se mi gremo, spoštovani gospe in gospodje? Delnice Triglava ste dovolili, bivši oblastniki, torej LDS in tisti, ki ste bili takrat na oblasti, ki ste omogočali obogatenje vseh novodobnih bogatašev v Sloveniji, teh tajkunov, ki danes kradejo še tisto, kar je ostalo, ste omogočali, da so se kupovale na tak način, da je v bistvu vsakemu zahodnjaku smešno. In danes, če bi bilo kaj pravnega reda v naši državi, bi se moralo premoženje teh gospodov dati na pregled in v cenzuro. Na zahodu je povsem normalno, da te vprašajo, kako si pa prišel do tako enormnega bogastva. Poglejte, prej ste govorili o Zavarovalnici Triglav. Vsi vemo, kako so se te delnice kupovale, kako je gospa Klemenčičeva to kupovala. Na banki je zastavila nekupljene delnice, da je dobila kredit. Lepo vas prosim! To isto so delali vsi drugi, ki imajo danes bajne vsote na bankah. Če to ni kriminal, če to ni kriminal, kaj pa potem je kriminal?! Medtem ko dajete delavcem v kuverto 70 tisočakov, da preživijo! 70 tisočakov, v tolarjih govorim, ne v evrih, da ne bo kdo mislil, da govorim v evrih. Računov je pa za 90 v družini. In še nekaj bi vam rad povedal, ki so vas polna usta poštenja. Dokler boste to dovoljevali, tu, v tej dvorani, se sam seveda distanciram od takih sklepov, se bo dogajalo to, kar se dogaja - rojevala se bo nova revščina. Ne pozabiti, da imate v državi 40 tisoč revnih ljudi in skoraj 100 tisoč nezaposlenih, kajti v to znižano številko brezposelnosti jaz ne verjamem. Vlada jo je znižala na preprost način, da je poklicala po telefonu domov vse, ki so bili na zavodu, in tistega, ki se ni javil, je izbrisala s seznama. Na tak način znam tudi jaz povečati zaposlenost. In dokler se bo to dogajalo, gospe in gospodje, mi nismo socialna, nismo pravna, še manj pa neka država, ki bi garantirala minimalne pravice. Nismo, in sindikati imajo vedno bolj prav. Jutri, pojutrišnjem bodo prišli sem, bodo nas, vas in seveda tudi Vlado vprašali po zdravju. To, kar vi govorite, to so neumnosti, dejstva so druga. Mogoče, lahko da mi ne razumemo njih, ki morajo preživeti s tem denarjem, ampak večina ljudi se bori za preživetje, zaradi takih zadev. Podjetja, ki smo jih imeli in so bila nekoč cvetoča, smo prodali v roke tujcev. Poglejte, kaj se je dogodilo s Tobačno tovarno! Kupljena in zaprta drugi dan! Ali je kdo odgovarjal za to? Nihče! Da ne govorim, kaj se je zgodilo s Tamom, da ne govorim, kaj se je zgodilo z Zlatorogom. Da ne govorim, kaj se je dogajalo v mojem kraju, v Sežani, ko smo zaprli Pletenino, Iskro, Kras Metal, skratka, vse tovarne. Vse, vse, kar je bilo dobrega, smo zaprli, zato ker, seveda, je bilo treba to prodati. Kupljeno je bilo pa s strani tistih, ki imajo denar, da so v bistvu sebi uničili konkurenco na prefinjeni način, to delate. In to kar se dogaja danes je res, jaz se strinjam z gospodom Pajkom, mogoče še kakšna žerjavica, ki tli, še tisti biser je treba sedaj oropati, jaz ne govorim o gašenju, jaz govorim o tistih biserih, ki so še v žerjavici. In iz tega mesta vam povem, da boste kmalu priča naslednji veliki kraji, to bodo Slovenske železnice. Takrat, jaz upam, da bom imel že pravnomočno sodbo od sodišča, kot rečeno, sem tožen zaradi tega, ker sem zagovarjal male delničarje na povsem legitimen in legalen način. Takrat bo ta tožbo verjetno že pravnomočna in upam, da se bo tudi sodišče zdaj zganilo, seveda to je postfestum vsega, da se bo tožilstvo sedaj zganilo in začelo gledati malo v drobovje tega podjetja, če že ni vse uničeno, tisto kar je bilo za uničiti v dokumentaciji. Do takrat pa poberite še tisto kar je ostalo, dajte na hitro to narediti, časa zmanjkuje, veste.
Želi besedo še kdo? Prijava teče. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani predstavniki Vlade, spoštovane poslanke, poslanci! Se opravičujem, gospod predsedujoči, ne bom razpravljal o vsebini amandmajev, želim pa spoštovanega poslanskega kolega Srečka Prijatelja opozoriti, da je govorjenje brez dokazov o tem, da je Nova Slovenija baje pri prodaji splošne plovbe dobila nek denar, gospod Prijatelj, neolikano in še kaj, pa ne bom uporabljal v tem parlamentu grdih besed, ker zagovarjam, da moramo tu le uporabljati primerne besede. Vi premorete toliko znanja in toliko intelektualne potence, da če imate dokaze, za božjo voljo, ali ste jih dali policiji, ste jih dali organom pregona? Jaz bi želel, resnično bi želel, da se te zadeve razčistijo. Če govorimo o provizijah pri prodaji, vam zagotavljam, da Nove Slovenije ni poleg. Naštetje mi državne firme, ki jih vodi Nova Slovenija, boste imeli kar težavo narediti seznam. Smo za to, da se država čim prej umakne iz gospodarstva, to zagovarjamo in ta prodaja ni bila ideja ene glave niti prodaje drugega državnega premoženja, bila je narejena ekspertiza, nenazadnje, nedavno tega sem se pogovarjal z direktorjem Soda, izkupiček za to prodajo je bil izjemen, nad pričakovanji, tako da ne govorimo o ugotovitvah ravno tega gospoda, finančnega ministra o tem, da je imel resnično dober nos že v začetku leta 2005, se pravi takoj ko se je usedel v ministrski stol, ko je ugotovil, da je šlo za zavajanje oziroma možnost oškodovanja približno 60 milijard slovenskih tolarjev slovenskega premoženja samo pri zavarovalnici Triglav. Spoštovani poslanec, v kolikor imate dokaze, pokličite policijo, predajte jim dokaze. Ne pa, prosim, na pamet govoriti, da je neka stranka pokasirala provizijo, ali kako ste hoteli o tej zadevi govoriti. Jaz sem za fair play in sem prvi za to, da se, če so kakšne nepravilnosti, razčistijo, če je potrebno tudi tukaj v tem parlamentu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Opozoril bi, pustil sem vam besedo, da se držimo tega člena, to je tretjega poglavja, amandma poslanske skupine SD, vendar dovoljujem repliko gospodu Prijatelju.
Hvala lepa. Bolj nujno je to, da povem spoštovanemu kolegu v odgovor. Pri nas so bili kriminalisti štiri debele ure, v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke. Predano jim je gradivo, nisem pa v stanju, da razsojam preden je razsojeno. Zato imamo sodišča. Sem pa lepo povedal, bojda, govori se, in zato so dokazi, bodite prepričani. Vendar to naše sodstvo jih ne bo obelodanilo, ker ste spajdašeni tako, da bolj ne morete biti. Zato bomo vložili tožbo, sem že povedal, na mednarodno gospodarsko sodišče. Tam se bo pralo to umazano perilo. Da je nekdo, ki je zastopnik delavcev, če vam to ni jasno, zmetal, zastopnik malih delničarjev, lastnik družbe pooblaščenke, zmetal delavce na cesto, povrh vsega pa je še tujec, prišel do deleža izpod pulta in to mu prodaja še sindikalist te delnice, kateremu je zaupana ta družba pooblaščenka, a vam to ne govori zadosti. Minister, vaš minister je v tem Državnem zboru meni osebno, magnetogram lahko dobimo čez 5 minut, zatrdil, da najboljši ponudnik dobi Splošno plovbo. Najboljši ponudnik ni bil gospod Doehle. Zakaj ste vedno spreminjali tiste pogoje v Kadu in Sodu? Zakaj ste potem šli na koncu na dražbo? Jaz sem ga vprašal: Kako lahko samo eden od predstavnikov Vlade vedno hodi v to hišo na vse uradne obiske? Zanimivo, gospod Bajuk je isto spraševal takratnega predsednika Vlade, kot jaz sedaj sprašujem njega. Odgovori pa se zavijajo v celofan. Saj bodo prišle tudi, bom rekel, jasne razsodbe, domneve bodo postale dejstva in takrat tudi vas več ne bo v parlamentu, boste videli.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. V razpravo dajem četrto poglavje ter amandma Poslanske skupine SD. Prosim za prijavo. Prijava teče. Gospod mag. Cvikl, imate besedo.
Zelo na kratko. Vlada in koalicija bosta proti amandmaju, ki omogoča oblikovanje vzajemnega sklada. Namen vzajemnega sklada je zelo jasen, da vsi, tudi gospod poslanec, ki je delničar, dobijo od tega nekaj, ne pa, da "potencialni veliki delničarji" dobijo vse. Kje je problem te zgodbe, ki jo imamo v Sloveniji? Izvirni greh tega, kar se dogaja tudi s, seveda, Splošno plovbo, z Merkurji, Lipom Bled, jutri Istrabenzom je v prevzemni zakonodaji. V prevzemni zakonodaji, gospod poslanec, vodja Poslanske skupine Nove Slovenije, ki ni preprečila financiranih prevzemov s strani firm, v tem je problem. To prevzemno zakonodajo, gospodje, ste sprejeli vi v tem mandatu na predlog ministra Vizjaka. Evropska direktiva jasno prepoveduje finančne ugodnosti za družbo prevzemnico, vi pa ste preprečili amandma, ki bi eksplicitno prepovedal to kar je bilo prepovedano v času, ko se je preprečil menedžerski prevzem Zavarovalnice Triglav. Menedžerji se obnašajo racionalno, samo družbo delamo drugačno. To, da pa, je bila, seveda, prva poteza te Vlade ta, da namesto 50% obdavčitve kapitalskih dobičkov uvedla 20% obdavčitev, je pa seveda samo dodatni ekonomski razlog, da se ljudje to gredo. Ker veste, navadno je pri prevzemih nekaj tveganja, če je prevzemna premija med 50 in 60% in moraš plačati 50% dobička, razlika je zelo mala. Če je potrebno plačati 20% davka se pa seveda splača marsikaj početi. Če bankirji to lahko celo financirajo, Vlada pa predlaga, da iz državnega denarja dokapitalizira te bankirje, je pa krog sklenjen in zato pravim, danes govorimo o tem, kako se v Sloveniji ne preprečuje ustvarjanje gospodarske elite, kako se jo vzpodbuja. In to, da ne podpirate amandmaja, ki bi oblikoval vzajemne sklade in s tem razdelil to med vseh, toliko in toliko tisočev malih delničarjev, delujete, tisti, ki ste še mali delničarji, pidi, sami proti sebi.
Gospod Bogdan Barovič, izvolite. [[Oglašanje v dvorani: "Replika!"]] Prosim, gospod Horvat, replika.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Bom čisto kratek. Jaz seveda tej Vladi bolj zaupam kot gospodu Cviklu. Slovenska javnost, vsaj večina, gotovo ravno tako. Vsi poznamo, gospod Cvikl veliko govori, vsebinsko bolj malo pove, njegove napovedi so bile pa v tem mandatu že tolikokrat napačne, da res nimam razlogov, da bi podprl njegov amandma. Hvala lepa.
Gospod Bogdan Barovič, prosim.
Hvala lepa. Mislim, da smo na začetku ob predstavitvi stališč poslanskih skupin enotno izrazili željo, da s tem zakonom vsaj zaščitimo še tiste male delničarje, tisti odstotek, ki je ostal. Mislim, da smo bili vsi enotnega mnenja. In zato smo imeli seveda tudi voljo, da kljub temu, da smo pozni, da je, kot še enkrat pravim, že pokradeno, kar je pokradeno, bomo rekli, prav, dajmo zaščititi - s ciljem, še enkrat pravim, s ciljem zaščititi. Ampak v primeru, da 4. poglavja ne sprejmemo, je pravzaprav nesmiselno sprejemati ta zakon, ker pot bo šla v isti smeri kot je šla do zdaj brez zakona. Pomeni, če nimamo vzajemnega sklada - vzajemnost pomeni, da smo vzajemni eden do drugega -, da bomo tisto, kar je, razpršili, da bo vsak nekaj od tega imel, če bomo šli mimo 4. poglavja, da bodo spet samo veliki delničarji pobrali, pa saj to se je zdaj dogajalo štiri, pet, šest, sedem let! Zakaj potem ta zakon? Res, sprašujem, zakaj ta zakon, če ne sprejmemo vsaj za tisti del, ki je še ostal, vzajemnosti, zato da bo razpršenost, da bodo vsi, vsaj ti, ki so še ostali, nekaj od tega imeli. Res, no! Če tega ne sprejmemo, potem ni treba zakona, brez skrbi, da ga ni treba, ker gre pot tako naprej, kot je šla - veliki delničarji in bogataši bodo pokradli še tisto, kar je. Ker je intenca, da gre zdaj vse k velikim delničarjem. Dajmo, fantje, bodimo že enkrat malo resni v tem Državnem zboru! Če zagovarjamo vzajemnost, če zagovarjamo zaščito tistih nekaj malih delničarjev, kar jih je ostalo, potem moramo sprejeti 4. poglavje. V kolikor naš namen ni resen, torej namen Vlade, ki je ta zakon pripravila, potem je škoda, da zapravlja čas in Vlada in mi tule v tej dvorani danes do enih zjutraj. Brez veze, da zapravljamo ta čas. In če dovolite, samo odgovor bi podal, ker gospod Srečko ne more več govoriti. Odgovoril bi, da obstaja gospod Vovk, ki je iz vrst Nove Slovenije in je prevzel, mislim da Javor, Pivko in Novoles in seveda dobil veliko državno pomoč. To je samo en primer, konkreten primer v odgovor. Odgovarjam namesto spoštovanega kolega. Hvala lepa. Torej, kolegi, bodimo fer, bodimo pošteni, sprejmimo 4. poglavje! Zaščitimo tisto malo, kar je še, da razpršimo, razdelimo, da imajo vsi vzajemno nekaj od tega. In ne nadaljujmo tiste poti, ki smo jo peljali, pa ne govorim, da samo ta, tudi prejšnja Vlada, absolutno, da smo jo pripeljali do kraje stoletja, če jo lahko tako imenujem, pa sem prepričan, da je - izkoriščanje starih ubogih žensk in nevednih ljudi, da se in jim pokrade vse tisto kar so si zaslužili s svojim delom v nekem preteklem sistemu.
Hvala. Prijava teče, ponovno. Gospod mag. Cvikl, imate besedo.
Jaz bi prosil, da Vlada pove, zakaj je črtala tretje in četrto poglavje.
Gospod Rudolf Petan, izvolite.
Hvala za besedo. Torej, tale tema, pa posebej ta amandma je res raj za nakladanje in dezinformacije in obtoževanje, pa mogoče tudi kaj dobronamernega zraven, ampak res je idealen. Poglejte, prej smo lahko poslušali o neki prevzemni zakonodaji. Poslušajte, saj prevzemna zakonodaja ni prišla pred dvema letoma ali enim letom, prevzemna zakonodaja ali se je rekla prevzemna zakonodaja ali kakorkoli drugače, obstaja že od takrat, ko se je država formirala, tudi takrat so se dogajali prevzemi, nakupi, lastninjenja ali karkoli. Tako da, spoštovani kolegi, ki o tem govorite in tudi jaz zdaj, to je bil nek postopek, to je bil nek proces, zakonodaja se je spreminjala, sedaj pač imamo zadnjo verzijo, ki jo je sprejela ta Vlada. In zdaj govoriti, to je pa natanko od te Vlade, vse kar se je zgodilo prej, to ne gre, zato bi vas mogoče malo spomnil v tej stvari, kdo je hotel po polovični ceni prodati Triglav in zdaj je neko sodišče, ki se je s tem ukvarjalo, ugotovilo, da je bilo dejansko predvideno, da se proda pod mizo, pa ne bom rekel, da je kdo hotel kaj ukrasti, ampak tako je bilo, ocenitev je bila takšna, ali je bila dogovorjena ali ne, to je druga zadeva, ugotovilo se je, da je minister za finance, sedanji, dr. Bajuk imel prav, da je ustavil to zadevo, tam pa gre za desetine milijard, ne samo za en milijon tolarjev, ampak za desetine milijard. Pokazalo se je, da je imel minister za finance prav, pa povejte še to. Pa bi vas po drugi strani še vprašal, kako je bila pa prodaja Banka Koper? Pa ne boste menda rekli, da je dr. Bajuk imel kaj pri tem, ker takrat sploh ne vem ali je bil tu. Nič ni imel, pa se je tudi to zgodilo. In danes ni več v slovenskih rokah, šla je naravnost v neke druge roke, ampak jaz ne bom trdil, da je bilo kaj narobe s tem, če banka dobro dela, če so ljudje zadovoljni z uslugami, v redu, v tujih rokah in banka dobro dela. Jaz bi vprašal tudi, kako je prišlo do tega mešetarjenja potem še za to slavno in opevano SIB banko, tako da mi je že kar nerodno omeniti to ime. Pa ne boste rekli, da sta dr. Bajuk ali ta vlada imela kaj s tem. Več ne bi našteval, ker je zguba časa. Če se vrnem na ta amandma. Danes slišimo že, ne vem, mogoče že tisočkrat, če pa tega amandmaja ne boste sprejeli, mi vam dajemo možnost, da to rešite, da se Vlada reši iz zagate, potem bo vse v redu, če pa ne bomo sprejeli ta amandma, bo pa čisto vse narobe. In spoštovani, mislim da predlagatelj, tudi to je eden od vzrokov, da tega amandmaja ne bom, ampak samo eden, ne najpomembnejši, zato ker do sedaj ste nam natrosili že kup stvari, kako bo vse katastrofično, če ne bomo sprejeli vaših rešitev. Od tega, da če ne bomo nekatere stvari sprejeli, se bo seveda povečal DDV, katastrofično bo v letu 2008. Sedaj vemo, da to sploh ni res. Potem vzdržnost javnih financ bo popolnoma zgrešeno, vse bo narobe, pa sploh ni res. Vse kar ste napovedovali, da bo katastrofično, je bilo ravno obratno. In po drugi strani, da zaključim, bi pa rekel, v naši državi imamo pa res srečo, Vlada dela čisto same neumnosti, same katastrofične zadeve spreminja, imamo pa, poglejta zlomka, 7% gospodarsko rast. Pa to pa mora biti res sreča, v katastrofičnih razmerah imamo 7% rast. Ja kako bi bilo šele fino, če ne bi imeli katastrofičnih zakonov, pa če ne bi sprejemali takšnih neumnih stvari. Vi nas sicer opozarjate na druge, kako bi šele takrat bilo, mogoče bi imeli 20%, ampak verjetno to ni to. Po drugi strani, kar se tiče državne pomoči, spoštovani gospodje, jaz bi vas samo spomnil na en dober primer državne pomoči. Mogoče smo ga tudi mi včasih malce kritizirali, mogoče smo ga videli malo drugače, ampak se je pokazal za dobrega. Omenil bi državno pomoč Renaultu v Novem mestu za izgradnjo novega programa. Država je tam dala, v prejšnjem mandatu se je zavezala, ta vlada je pa morala izvesti tisto. Ampak mislim, da je to dobra zadeva in poznam še nekaj takih primerov, ko bo država dala tudi tujim firmam pomoč, zato da se dobo odprla nova delovna mesta, in da bodo tukaj novi programi, pa ne takšni kjer bo potrebna samo fizična delovna sila, tista nekvalificirana, tudi tista visoka kvalificirana. In to se bo tudi nadaljevalo. Mislim, da se bo nek temeljni kamen v kratkem polagal tudi za takšen primer, pa je zadeva dobra. To ne pomeni, da je stran vržen denar. Če se odpirajo nova delovna mesta in jaz sem samo omenil Renault zato, ker ga vsi poznamo. Drugih ne bom omenjal, ker mogoče bi kdo lahko tu našel tudi kakšen negativni prizvok ali pa kakšno negativno konotacijo, tega pa ne želim. Renault je zelo dober primer, odličen primer. To se pravi, da ni vse slabo, če država daje pomoč, pa če so to tuje firme, so verjetno privatne firme. Nekatere, Renault je nekaj državnega, nekaj pa, se pravi mešano lastništvo. Se pravi ni vse slabo in tudi tisto priporočilo, da če tega amandmaja ne sprejmemo, bo vse narobe, se bojim, da ne bo tako. In če bo tako kot je do sedaj bilo, da bomo imeli zaradi takšnih slabih rešitev, ki bi jih naj sprejemala Vlada, 7% rast še naprej ali pa tudi, če bo malo nižja, bo še vseeno v redu, bo vse O.K. in mislim, da tudi v tej smeri gre. Kar se pa tiče, sedaj bom pa res končal, kraje jaz ne govorim o kraji. Žal, tako je bilo. Se drugače ne da pomagati. Zadeva je tam kjer je. Mislim, da je ta vlada še najmanj "zaslužna" pri krajah, ki so se v Sloveniji zgodile, temelji so bili že narejeni, ampak posledice tega so pa take, to pa je en del tudi od te Vlade, da imamo pač takšno gospodarsko rast. Tisto, kar je, smo pa skušali postaviti v najboljšo možno luč in iz tega največ iztržiti in mislim, da je ta gospodarska rast nek rezultat tega, kar se je dalo tu narediti in mislim, da se dela kar dobro in jaz seveda še naprej zaupam, da bo ta vlada delala dobro, ker boljših rezultatov ne moremo imeti. Enostavno jih ne moremo imeti, zato bom seveda jaz podprl tisti osnovni predlog, ki ga Vlada podpira. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod mag. Cvikl. Prosim.
Ponovno, Vlada naj pojasni, zakaj je črtala tretje in četrto poglavje, vsem tistim seveda, ki pa govorite o velikih rezultatih te vlade in omenjate Renault; seveda ljudje od gospodarske rasti očitno ne morejo živeti, zato je takšno zaupanje v Vlado. To ni ravno skladno z visoko gospodarsko rastjo. Kar se tiče pa Renaulta, jaz bi bil zelo vesel, če bi v času te vlade en takšen projekt sprejeli, pa se ne spomnim, da bi ta vlada pripeljala kakšnega resnega investitorja. Investitorje ste celo odgnali, zaradi tega bomo jutri v eno banko morali investirati denar davkoplačevalcev. To počnete. Torej, ponovno, Vlada Republike Slovenije - zakaj črtanje tretjega in četrtega poglavja?
Hvala gospod podpredsednik [[...]]
Gospod državni sekretar imate besedo.
Mi smo se do tega vprašanja že opredelili. Opravili smo razpravo na odboru, tako da, kaj več, kot tisto, kar smo že povedali na odboru bi težko povedal. Lahko pač ponovim, da mi menimo, da v bistvu ta predlagana oddaljitev manjšega tržnega in likvidnega premoženja ne bi bila sama po sebi nujno v korist malih delničarjev, ker to vodi v nadaljnje drobljenje družb in to lahko pomeni, v bistvu, tudi nadaljnji nepredvidljivi razvoj teh družb in če bi se to pač oddelilo, bi se lahko oddelil samo zdrav, likvidni del premoženja v novo družbo. Potem bi imeli lahko tudi nižjo likvidnost družbe in pa seveda višje stroške za malega delničarja, to pa je v bistvu v nasprotju z osnovnim predlogom tega zakona, tako da, res, kaj drugega kot to, kar smo že povedali tudi v obravnavi na odboru, ne bi imel za dodati. Hvala.
Hvala lepa. Opozoril bi, da razpravljamo o četrtem poglavju ter o amandmaju Poslanske skupine SD. Želi še kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa. Jaz se bom oglasil pravzaprav v zvezi z razpravo kolega Cvikla, ki je prej poudaril, da ne pozna nobenega primera po Renaultu, da bi Vlada podprla investicijo v nova delovna mesta in ker mojega kolega Zamernika ni tukaj [[...]]
Gospod Jerovšek, o amandmaju, o četrtem poglavju, bi prosil.
Se bom navezal. Tako, kot se je Cvikl prej. Moram povedati, ker Mirka Zamernika, ker slučajno vem, da se je izjemno prizadeval tudi za to in jutri predlagajo temeljni kamen za 200 delovnih mest in tudi s podporo Vlade v okviru razpisov in sredstev, ki so za take stvari namenjena in toliko, da javnost pravzaprav obvestimo. Gospod Cvikl je doma iz tistega področja pa se dela neumnega, nevednega, nič ne vem o tem, ker ne želi vedeti, da ima sedanja vlada tudi pozitivne rezultate tudi na tem področju. Gre za to, da ti primeri tečejo brez tega, vendar pa sedaj, če se navežem, tega amandmaja pa žal ne morem podpreti, ker ne gre v to smer. Hvala.
Hvala lepa. Vam dajem repliko.
Jaz sicer nisem slišal zelo jasne navezave razen te, da je gospod Jerovšek proti čemurkoli kar predlaga v tem primeru ne gospod Cvikl, ampak Poslanska skupina SD, mimogrede. Me pa seveda zelo veseli, da moramo dobiti gospoda Jerovška, da tukaj razloži Državnemu zboru, da en kamen bodo pa položili. Jaz moram povedati, da je teh kamnov bilo položenih v preteklosti veliko več. Govorim o konkretni pogodbi, o razširitvi obstoječe proizvodnje, ker kolikor se jaz spomnim, gospod kolega Jerovšek, bodo morali v ST - Sistemski tehniki, zaradi vaših odločitev zapreti delovna mesta, v Gorenju pa ne bo novih delovnih mest, ker ste se preprosto zlagali. Umirite se. Bosch Siemens je v Nazarjih že od leta 1965.
Gospod Cvikl, opozoril bi vas, da govorimo o amandmaju k četrtemu poglavju.
Jaz še vedno sprašujem Vlado Republike Slovenije, kako in zakaj ste proti vzajemnosti, zakaj ste proti oblikovanju vzajemnega sklada? Ker reči, da seveda je problem likvidno premoženje, zakaj ste proti temu, da premoženje, ki ga je recimo Pid Maksima pridobil v vseh letih lastninskega preoblikovanja, ne razporedite med vse vzajemne člane potencialnega vzajemnega sklada, zakaj to prepovedujete? Prosim za seveda vsebinsko obrazložitev. Jaz pač pravim, gre za dva različna pristopa, vi oblikujete gospodarske elite, mi pa predlagamo, da imajo od tega v pravični družbi nekaj vsi. Zaključujem. Hvala.
Gospod Cvikl, dovolil sem vam repliko na izvajanje gospoda Jerovška in prosim, da ne postavljate zdaj vprašanj Vladi. Hvala lepa. Če ne želi nihče več razpravljati [[...]]Želite spet razpravljati? Odpiram nov krog prijav. Besedo ima gospod mag. Cvikl.
Ena sekunda je dovolj za ponovno vprašanje: Zakaj ste proti vzajemnosti pri delitvi premoženja, ki je ustvarjeno? Vsebinsko obrazložitev, Vlada, prosim.
Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 24.a člen in amandma Poslanske skupine SDS ter amandma Poslanske skupine SD. Prosim za prijave, če želi kdo razpravljati. Gospod Rudi Veršnik, imate besedo.
Hvala za besedo. No, ker in zaradi bojazni, da bodo veliki delničarji delniških družb, pravnih naslednic pidov, poskušali izigrati tudi ta zakon, v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo amandmaje, oblikovane na seji Odbora za finance in monetarno politiko k 24.a in 24.b členu predloga zakona. Podpiramo predlog za uvedbo instituta upravitelja premoženja, če uprave sedanjih delniških družb ne bi želele pravočasno le-teh uvrstiti na organiziran borzni trg. Vendar pa je te amandmaje treba dopolniti tudi z določili glede stroškov državnega upravitelja premoženja; predvsem gre tu za to, kdo jih krije. Pooblastila državnemu upravitelju premoženja za pridobivanje vseh potrebnih podatkov in informacij, ki jih potrebuje za izvedbo postopkov in aktivnosti, potrebnih za uvrstitev delnic družbe naslednice pidov, kot tudi za samo uvrstitev delnic družbe naslednice v trgovanje na organiziran trg in tako dalje. Tovrstno ustrezno rešitev predstavljata amandmaja Poslanske skupine SDS k 24.a in 24.b členu predloga zakona. Hvala lepa.
Hvala lepa. Odpiram ponovno prijavo. Gospod mag. Cvikl. Prosim? Proceduralno. Prosim, samo res proceduralno.
Proceduralno, jaz sem tudi predlagatelj zakona in zato imam, kot predlagatelj zakona v skladu z razrezom 15 minut in jaz sem se prijavil in dvignil roko kot predlagatelj, zato prosim, da mi kot predlagatelju omogočite, da govorim.
Hvala lepa za vašo razlago. Samo opozoril bi vas, da bi morali na začetku povedati pod kaj se prijavljate, kot poslanec ali kot predlagatelj. Čas je potekel in zaključujem razpravo [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Prosim? Kot predlagatelj, izvolite.
Hvala lepa. Amandmaji, ki jih je predlagala Poslanska skupina SDS k 24. členu so za predlagatelja sprejemljivi. Sprejemljivi so pa tudi amandmaji, ki jih je predlagala Poslanska skupina SD. Namreč dilema, ki se je pojavila v razpravi na sami seji matičnega delovnega telesa je bila približno naslednja. Gre za velika premoženja. Gre za nekaj milijonov evrov premoženja. In po dikciji, kot ga je Vlada oblikovala, tudi seveda povezani s prekrški in tako naprej, kar smo seveda imeli posebno dilemo ali to sodi, potem ko se je črtalo tretje in četrto poglavje Opredelitev napačnih dejanj, res v področje prekrškov, ali je to potrebno kje drugje opredeliti, je mogoče da bomo imeli situacijo, ko bodo tako imenovane zainteresirane stranke, se pravi upravitelji teh pidov preprosto pripravljeni enostavno plačati, bodisi 42 do 125.000 evrov in preprosto ne izvesti vseh postopkov in aktivnosti zato, da se delnice uvrstijo na trgovanje na organiziran trg. Podobno bi pač odgovorna oseba bila pripravljena plačati od 800 do 1.400 evrov. Seveda dilema, ki se potem pojavi in seveda Poslanska skupina SDS na nek način to rešuje v skladu z amandmajem, je, da bo to opravila sedaj vsebinsko bodisi družba naslednica, bodisi Agencija za trg vrednostnih papirjev. In zanima me s tem v zvezi kot predlagatelja, sam menim, da je to lahko korektna rešitev, vendar me zanima tukaj stališče Vlade Republike Slovenije. Predvsem zato, kar je Vlada Republike Slovenije temu do sedaj nasprotovala. Vlada Republike Slovenije ni oblikovala takšnih amandmajev. Oblikovali so jih sedaj poslanci SDS, oblikovali so jih tudi poslanci oziroma smo jih poslanci SD s prvo podpisanim vodjo poslanske skupine, gospodom Potrčem, zato bi želel slišati mnenje Vlade k tem amandmajem Poslanske skupine SDS oziroma SD. Zanimivo je, da se tukaj pojavlja samo Poslanska skupina SDS, četudi je običaj, da so druge poslanske skupine koalicije navadno to skupaj vlagale. Mogoče je to, ne vem, nova osamitev v Državnem zboru, ampak ključno je moje vprašanje, kaj meni na te amandmaje Vlada Republike Slovenije, zato da bomo tudi, v kolikor bi prišlo do potencialnega konfliktna obveznega delovanja Agencije za trg vrednostnih papirjev in mislim, da je vsem jasno, da gre za Agencijo za trg vrednostnih papirjev, ne imeli v izvedbi tega sprejetega člena oziroma amandmiranega člena tudi problemov. Tako, da bi predlagal predsedujoči, če nam Vlada pojasni stališče k tema dvema amandmajema. Sam kot predlagatelj pa podpiram te amandmaje in hvala lepa, ker ste predlagatelju omogočili, da izkoristi napovedanih 15 minut.
Hvala. Gospod državni sekretar, imate besedo.
Hvala gospod predsedujoči. Odgovoril bi na vprašanje gospoda poslanca Milana M. Cvikla in sicer, da Vlada amandmaje Poslanske skupine SDS podpira. Kratko in jedrnato. Hvala.
Hvala lepa. Odpiram še en krog prijav. Besedo ima gospod Ciril Testen.
Hvala za besedo. Glede na to, da je malo časa, mi se strinjamo s temi amandmaji v naši poslanski skupini in ne gre za osamitev, ampak gre predvsem za časovno neprisotnost. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Cvikl, kot predlagatelj. Prosim.
Mene veseli, da Vlada podpira amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Povedati pa je treba, da s tem vsebinsko podpira tudi amandma Poslanske skupine SD, če tudi tega Vlada ni rekla, ker vsebinsko sta si amandmaja zelo podobna. Verjamem pa, da ne vem kako bo potem pri glasovanju, potrditev amandmaja k 24.a členu seveda še toliko bolj jasen. Drugo vprašanje. Predpostavljam, da bo to novi amandma k 24.b členu. Bomo razpravljali posebej? V redu. Vprašanje k 24.b členu bom postavil kasneje. Hvala.
Zaključujem razpravo o tem členu, to je o 24a. členu. V razpravo dajem 24b. člen in amandma Poslanske skupine SDS, ter amandma Poslanske skupine SD. Prijava teče. Gospod mag. Cvikl, v imenu predlagatelja.
Isto vprašanje Vladi Republike Slovenije ali vsebinsko podpira amandma Poslanske skupine SD oziroma vsebinsko podoben, nekoliko sicer drugače napisan amandma Poslanske skupine SDS? Hvala lepa.
Gospod državni sekretar, prosim.
Spoštovani gospod predsedujoči. Enako stališče kot v prejšnjem amandmaju k členu 24a. Vlada podpira tudi amandma k členu 24b. Poslanske skupine SDS.
Hvala lepa. Replika. Prosim.
[[...]]predlagatelj, jaz sem vprašal eksplicitno, amandmaja sta dva, vsebinsko sta si podobna, edina razlika je ta, da seveda se v amandmaju Poslanske skupine SD usmerjamo na obvezno dejanje državnega upravitelja v amandmaju Poslanske skupine SDS so pa celi členi, na nek način na novo napisali. Vsebinsko pravim, da je strinjanje Vlade z amandmajem Poslanske skupine SDS tudi strinjanje z amandmajem Poslanske skupine SD, čeprav verjamem, da gre to državnemu sekretarju težko iz ust.
Ni več kandidatov za razpravo. Zato zaključujem razpravo k 24b. členu. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob polnoči in 10 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 3. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O TRGU FINANČNIH INŠTRUMENTOV. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod državni sekretar, mag. Žiga Lavrič.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci! Na kratko bom predstavil razloge za sprejem tega zakona, ki je danes tukaj pred nami. Razlogi za sprejem Zakona o trgu finančnih inštrumentov je uskladitev z Direktivo 2004/39/ES o trgih finančnih inštrumentov, to je tako imenovana Mifi direktiva, iz Direktive 2004/109/ES o harmonizaciji zahtev za preglednost glede informacij o izdajateljih, katerih vrednosti papirji so uvrščeni v trgovanje na organiziranih trgih. Na kratko se temu reče transparentna direktiva. In z novima direktivama o kapitalskih zadevah in upravljanju s tveganji, in sicer z Dirketivo 2006/48/ES in direktivo 2006/49/ES v obsegu v katerem se uporabljata za borznoposredniške družbe investicijska podjetja. Prenos teh dveh direktiv v pravni red Republike Slovenije zahteva obsežnejše spremembe, zato smo se odločili, da napišemo nov zakon v celoti. Nekatere pomembnejše novosti iz navedenih direktiv, ki jih uvaja ta zakon ZTFI, ki je danes pred vami so: širitev zakonsko urejenih trgovalnih platform iz samoorganiziranih trgov tudi na multilateralne trgovalne sisteme oziroma te zmogljivosti, to je MTF, ureditev sprotnega objavljanja podatkov v poslih z delnicami pred sklenitvijo poslov oziroma nemudoma po njih s strani borznoposredniških hiš oziroma bank, širjenje palet storitev borznoposredniških družb, na primer dodatnih storitev k sedanjim, kot sta recimo investicijsko svetovanje in finančne analize, in pa ureditev trženja storitev borznoposredniških družb, tu mislimo predvsem na osebe, ki investicijsko podjetje upravljajo storitve promocije, pridobivanja strank. Na podlagi preteklih izkušenj smo ugotovili, da so potrebe tudi nekatere druge spremembe na področjih kjer direktive dopuščajo diskrecijo in zadev podrobno ne urejajo, predvsem na področju širjenja palete ukrepov, nadzora Agencije za trg vrednosti papirjev glede značilnosti kršitev zakonodaje v skladu z la Falluccijevim pristopom na ravni EU predpisov. Ker se uveljavlja tako imenovani "principle base of cross-straits, kar v bistvu pomeni več manevrskega prostora za ukrepanje, saj naj bi zakon določal le temeljna načela poslovanja na trgu kapitala, več pristojnosti pa se namenja za podzakonsko urejanje interpelacije predpisov agencij samih, se pravi agencij ATVP. Na kratko lahko povzamem še cilje, predloge tega predloga zakona, in sicer v tri sklope. Prvič, določajo se pravila poslovanja borznoposredniških družb in nadzora nad njimi. Drugič, določajo se pravila o razkrivanju podatkov izdajatelji temeljnih finančnih instrumentov, ki se ponujajo javnosti in s katerimi se trguje na organiziranem trgu. In določa se pravila tržnega poslovanja pri upravljanju investicijskih storitev in poslov v zvezi s finančnimi instrumenti. Mi na Vladi menimo, da predstavlja predlog za implementacijo direktiv EU pomembne prispevek k stabilnemu delovanju finančnega sistema. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani! Odbor za finance 26.6. je na svoji 28. seji kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o trgu finančnih instrumentov. Pridobljeno je bilo mnenje Zakonodajno-pravne službe, kjer so bile podane pripombe približno desetini členov, zakon ima namreč 590 členov. Večina teh pripomb je bilo tudi upoštevanih in sprejetih v amandmajih odbora, ki so pač navedeni v tem poročilu. Odboru je bilo posredovano dodatno gradivo mnenje Državnega sveta Republike Slovenije z dne 14.6.2007, amandmajski predlogi Ljubljanske borze d.d. z dne 20.6.2007, amandmajski predlogi Združenje članov borze vrednostnih papirjev z dne 21.6.2007 ter dopis odvetnikov Dolžana, Vidmarja in Zemljariča z dne 22.6.2007. V poslovniškem roku kvalificirani vlagatelji niso vložili amandmajev. Na seji so bili prisotni predstavniki Ministrstva za finance, Zakonodajno-pravne službe, Agencije za trg vrednostnim papirjev, Združenje članov borze vrednostnim papirjev. Predloženi zakon je potreben, zaradi uskladitve z evropskim pravnim redom ter na novo ureja področje trga vrednostnih papirjev, kar smo že slišali. Največ razprave je bilo k členom od 479. do 487. oziroma k predlaganim amandmajem. Ti členi se nanašajo na ureditev položaja Agencije za trg vrednostnih papirjev, na leto poročilo o njenem delu, na pogoje za direktorja in člana Sveta Agencije, na javni natečaja za imenovanje direktorja in razloge za predčasno razrešitev direktorja Agencije. Odbor je, kot je bilo navedeno, sprejel vrsto amandmajev, ki so vnešeni v dopolnjen predlog zakona, ki ga predlagamo temu Državnem zboru v sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prosim, gospoda Bogdana Baroviča, da predstavi stališče Poslanske skupine SNS.
Hvala lepa, predsedujoči. Kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! V svoji sedemletni zgodovini dela v Državnem zboru sem se velikokrat srečeval, v vseh sedmih letih, s težavami, ko so bili v pripravi zakoni s približno toliko členi kot ta in vedno so bile težave še posebej pred petimi, šestimi leti, ko je hotel predlagatelj zakonov popravljati zakone, zaradi tega sem in je Slovenska nacionalna stranka izredno vesela, da je predlagatelj v tem zakonu med razlogi navedel, da je razlog za sprejetje novega zakona uskladitev z ureditvijo direktivah Evropske unije. Še posebej pa pozdravljam, tokrat pozdravljam, ugotovitev Vlade, da je prenos te ureditve v pravo Republike Slovenije tako obsežen, da zahteva [[...]], da je popravljanje zakona nesmiselno in da je preglednejše, če se ta prenos sedanjega Zakona o trgu vrednostnih papirjev v pravno ureditev Republike Slovenije uredi z novim zakonom, torej pozdravljam to potezo. Je pa res, da je zakon zelo obsežen in v zvezi s tem bi prosil za kratek odgovor predstavnike Vlade glede na določila 589. člena torej zadnjega člena, ki navaja začetek uporabe zakona za nas, ki pač prebiramo zakone in sicer ima več različnih poglavij, ki se začnejo v različnih obdobjih, nekoliko nevsakdanje. Prvo poglavje oziroma tisti del, ki naj bi stopil v veljavo s 1. novembrom 2007. Ni pa jasno iz tega pregleda, tega zadnjega člena, kdaj pravzaprav imamo namen ta zakon v celoti sprejemati. Ta 589., zadnji člen mi je nekoliko nejasen, ker govori o različnih veljavah posameznih poglavij tega zakona, pa nikjer ne govori o tem kdaj naj bi zakon v celoti bil sprejet. Glede na to računa, da naj bi bil sprejet pred 1. novembrom in upam, da je glede na njegovo obsežnost tako dobro pripravljen, da ne bo veliko razprav. Edina vsebina, ki je navedena in bi seveda tudi rad slišali ali pa mislim, da je prav, da slišimo - bomo pa iz magnetograma kasneje razbrali - zakaj je še vedno prva točka drugega odstavka 178. člena sporna za Zakonodajno-pravno službo? Gre za opravljanje investicijskih storitev in poslov investicijskih podjetij držav članic in govori, da se za investicijsko podjetje države članice, ki opravljajo investicijske storitve in posle v Republiki Sloveniji, se uporabljajo določbe sedmega poglavja tega zakona v obsegu, kot se z njim v slovenski pravni red prenašajo določbe Direktive 2004/39/ES. Očitno je pri mnenju Zakonodajne službe, kljub popravkom z amandmaji ta prva točka drugega odstavka 178. člena še vedno nejasna. Dobro bi bilo, da bi bila tudi ta uskladitev z Zakonodajno-pravno službo pri tako pomembnem in obsežnem zakonu urejena in pa slišal sem, da naj bi veliki lobisti posredniških hiš obiskovali ministra za gospodarstvo oziroma Ministrstvo za gospodarstvo s tezo, da naj bi 35. člen okrnil funkcije samostojnih borznih posrednikov, zato bi seveda želel od predstavnikov Vlade; saj pravim tudi, če ne drugače bomo skozi magnetogram razbrali; razjasnitev kaj to pomeni, zakaj so ti lobisti na obisku pri Ministrstvu za gospodarstvo in kaj želijo s tem povedati o tako imenovanem okrnjevanju pravic samostojnih borznih posrednikov. Kot že rečeno, kolegice in kolegi, prav je, da se je zakon s prilagoditvijo evropski direktivi spisal na novo, je obsežen, prepričan sem, da je usklajen, da bo prinesel svoj cilj torej, da bo zavaroval in ohranil trdno gospodarstvo in v Slovenski nacionalni stranki seveda nimamo problemov s tem, da gre ta predlog zakona v nadaljnjo proceduro. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine DeSUS bo predstavil gospod Ivan Jelen. Prosim.
Hvala za besedo še enkrat. Zakon o trgu finančnih instrumentov pomeni regulacijo kapitalskega trga, ki ga je v slovenskem pravnem redu treba prilagoditi evropskim normativom. Direktiva o trgih finančnih instrumentov in direktiva o njenem izvajanju sta dva svežnja predpisov, ki so podlaga za usklajevanje in vzpostavitev skupnega evropskega trga vrednostnih papirjev, kjer so poudarjeni konkurenčnost in enake možnosti na področju poslovanja ter visoka raven zaščite investitorjev. Zgolj noveliranje Zakona o trgu vrednostnih papirjev bi povzročilo težave zaradi nepreglednosti, zato vnos obsežnih sprememb in dopolnitev na tem področju utemeljuje sprejem novega zakona. Opravljanje storitev in poslov na področju trga finančnih instrumentov mora biti v prvi vrsti urejeno celovito in pregledno, iz razloga, da se vlagateljem poda vse potrebne informacije o finančnih instrumentih in njihovih izdajateljih, ki pogojujejo njihove odločitve za vstop v naložbe. Celovitost kapitalskega trga pa zahteva, da se trgovanje opravlja urejeno in pošteno. V Zakonu o trgu finančnih instrumentov je preglednost nad poslovanjem zagotovljena, s pravili poslovanja borznoposredniških družb, ki pomenijo novost in prenos zahtev Evropske unije. Poslovanje borznoposredniških družb mora potekati varno, v skladu z načelom dolžne skrbnosti in učinkovitosti. Zato je pomembno, da so pravila poslovanja določena tako, da lahko družba uspešno opravlja tveganje, ki mu je lahko izpostavljena, in da se lahko upraviči zaupanje vlagateljev, pri čemer je bistven tudi učinkovit nadzor nad samim poslovanjem ter da se omogoča učinkovito in stabilno delovanje trga, ki pogojuje trdnost finančnega sistema v Republiki Sloveniji. Ocenjujemo, da je Ministrstvo za finance ob pripravi tega obsežnega zakona ustrezno upoštevalo vse evropske standarde in zahteve tega področja, zato se zakon lahko potrdi. Navsezadnje je potrditev zakona potrebna tudi zato, ker se sprejemanje tega zakona dogaja z zamudo, saj bi direktive morale biti v nacionalno zakonodajo prenesene do 31. januarja letos. Obdobje do 1. novembra, ko se bodo določbe direktive začele uporabljati, torej gre za obdobje 9 mesecev, je bilo namenjeno udeležencem na finančnem trgu, da bi se prilagodili novim pravilom. Zaradi zaostanka pri prenosu direktive bo to časovno obdobje precej krajše. V Poslanski skupini bomo zakon seveda podprli, hkrati pa upamo, da kratek čas, ki bo ostajal na razpolago podjetjem, ne bo vplival na uspešnost pri prilagajanju novi zakonodaji. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Polonca Dobrajc bo predstavila stališče Poslanske skupine SDS. Prosim.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani kolegi poslanci, spoštovani predstavniki Vlade! Razlogov in ciljev Zakona o trgu finančnih instrumentov, ne bom ponavljala, saj sta jih podrobno obrazložila tako predlagatelj kakor tudi predsednik Odbora za finance in monetarno politiko. Ker pa bo predlog zakona pripomogel k večji pravni varnosti pri finančnem poslovanju in tudi k večji stabilnosti delovanja finančnega trga, bomo predlog v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod mag. Cvikl, stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa predsednik. Danes bi moral biti v Državnem zboru praznik za vlagatelje na slovensko borzo vrednostnih papirjev. Borzni indeks je fantastičen in danes sprejemamo zelo debel zakon. Obžalujem, da ni z nami ministra za finance. Verjetno se še ni, kako se temu reče, odpočil od včerajšnjih razgovorih na Ecofinu in je na današnjih pomembnih obiskih v Savinjski regiji. Tudi to je možna odločitev. Pa vendarle bi bilo dobro, da bi bil z nami minister, ki je odgovoren za kapitalski trg. Minister, ki je odgovoren za delovanje tako, če hočete, kapitalskega trga, delovanje bank, delovanje zavarovalnic. Da bi mogoče danes ob tem zakonu ob njegovi prisotnosti vsaj enkrat, če že to ni bilo mogoče na Odboru za finance, razpravljali o njegovi viziji, ki je zapisana v tem Zakonu o trgu finančnih instrumentov. Žal čas ne dopušča potrebne razprave o vseh 500 plus členih tega zakona. Koalicija se je odločila in tudi danes ste slišali zelo kratko razpravo predstavnice največje poslanske skupine, da pač o tem zakonu razprave ne more biti, zato ni bil na matičnem delovnem telesu sprejet niti en vsebinski amandma. Če tudi je bilo kar nekaj pomembnih predlogov. Samo na enega se bom osredotočil, na vprašanje nadzora, na vprašanje regulative na slovenskem, če hočete, finančnem trgu. Banka Slovenije, člani Sveta Banke Slovenije imajo zakonsko ustavno zagotovljeno neodvisnost in pričakovati je, da so to strokovnjaki s pravnega, finančnega vprašanja. In takšne tudi imamo. Težko je bilo sicer najti takšnega guvernerja, ki bi bil tudi sprejemljiv za koalicijo pa vemo, da se ga je vendarle našlo. Agencija za zavarovalni nadzor ima svoj svet in zakon pravi, Zakon o zavarovalništvu, da so člani tega sveta strokovnjaki s področja prava, zavarovalništva, financ. No, in ko smo na matičnem delovnem telesu dobili predlog amandmaja iz Združenja članov borze vrednostnih papirjev, da bi tudi za Strokovni svet Agencije za trg vrednostnih papirjev, ki bo odločal o pomembnih sporih, ker se postavljajo pod vprašaj milijarde evrov premoženja Slovencev in Slovenk, dobili predlog, da naj bo član strokovnega sveta strokovnjak za finance ali gospodarsko pravo, je koalicija rekla: "To pa ne", dovolj je, da ga imenuje Vlada in dovolj je, da ima univerzitetno izobrazbo. Z vsem dolžnim spoštovanjem do zgodovinske, filozofske, kulturološke, teološke in drugih strok, ampak Zakon o trgu vrednostnih papirjev je finančno, ekonomsko vprašanje, ki ga z dikcijo prava tudi Državni zbor določa in ureja. In zato je dobro in tudi primerjalno z drugimi nadzornimi institucijami Banko Slovenije, Agencijo za zavarovalni nadzor, da bi to bil strokovnjak za finance ali gospodarsko pravo. Danes sem želel vprašati ministra za finance, ki je sicer doktor, če se ne motim, tako imenovane ekonomike kmetijstva, kaj on meni o tem kot glavni, najbolj odgovorni finančnik, najbolj odgovoren ali vendarle ne bi Strokovni svet Agencije za trg vrednostnih papirjev moral imeti notri takšnih strokovnjakov, no, ampak se je odločil, da ga danes tukaj ne bo. Zakon je zapleten, še težje bo in še bolj zapleteno bo njegovo izvajanje in veliko bo odvisno od strokovnega sveta. Vlada se je odločila, da bodo to sicer tako imenovani, v narekovaju, strokovnjaki, vendar politično imenovani in očitno bodo iz do sedaj znanih strok, med njimi žal ne bo finančnih ali gospodarskih strok. V Poslanski skupini SD zakonu ne bomo nasprotovali, bi pa želeli, da nam Vlada na postavljena vprašanja odgovori. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine NSi.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predstavniki ministrstva, poslanci! Nov obsežen Zakon o trgu finančnih instrumentov, ki nadomešča Zakon o trgu vrednostnih papirjev, je potreben zaradi prenosa številnih direktiv in zaradi tega številnih sprememb. Glede na obsežnost sprememb na vseh ključnih področjih trga finančnih instrumentov bi bilo treba spremeniti ureditev skoraj vseh poglavij sedanjega Zakona o trgu vrednostnih papirjev, zato je odločitev ministrstva, da se pripravi nov zakon, pravilna in jo v Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo. Gre za uskladitev s štirimi direktivami. Zakon o trgu finančnih instrumentov, ki ga v Poslanski skupini Nove Slovenije podpiramo, prinaša številne novosti, med katerimi so po našem mnenju zelo pomembne sledeče: širitev zakonsko urejenih trgovalnih platform z organiziranih trgov tudi na multilateralne trgovalne sisteme, širitev palete storitev borznoposredniških družb tudi na investicijsko svetovanje in finančne analize, ureditev sprotnega objavljanja podatkov o poslih z delnicami pred sklenitvijo posla oziroma takoj po njem s strani borznoposredniških družb oziroma bank. Pomembni so tudi cilji, ki jih zakon zasleduje. Cilji predloga zakona so: določiti jasna pravila o poslovanju borznoposredniških družb in nadzor nad njimi, kar zagotavlja ustrezne pogoje in učinkovito ter varno poslovanje borznoposredniških družb; določajo se zelo natančna pravila o razkrivanju podatkov o izdajateljih finančnih instrumentov, ki se ponujajo javnosti in s katerimi se trguje na organiziranem trgu; določajo se tudi pravila skrbnega poslovanja pri opravljanju investicijskih storitev in drugih poslov v zvezi s finančnimi instrumenti. V Novi Sloveniji se zavedamo pomembnosti ureditve trga finančnih instrumentov. Novi Zakon o trgu finančnih instrumentov po našem mnenju pomembno prispeva k stabilnosti delovanja trga finančnih instrumentov, kar je tudi zelo pomembno za stabilnost celotnega finančnega sistema Republike Slovenije. Pomembno je tudi, da se s prenosom direktiv trg finančnih instrumentov enotno ureja na celotnem območju Evropske unije. Iz navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije omenjeni zakon podprli.
Hvala lepa. Gospod Kristijan Janc, stališče Poslanske skupine SLS, prosim.
Hvala lepa za besedo, predsedujoči. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Predlog zakona o trgu finančnih instrumentov ureja pomembno področje, ki ga trenutno obsega veljavni Zakon o trgu vrednostnih papirjev. Področje finančnih instrumentov med katerimi so najbolj poznane obveznice in delnice se v zadnjem času hitro razvija, ob enem pa tudi spreminja. Vse države si prizadevajo za zagotavljanje učinkovitega in predvsem transparentnega trga vrednostnih papirjev. Tudi na ravni Evropske unije se področje hitro razvija, kar je razvidno predvsem iz direktiv Evropske unije. Celovita ureditev področja v skladu z usmeritvami Evropske unije je tudi razlog za pripravo novega zakona o trgu finančnih instrumentov. Predlagani zakon sledi predvsem mnogim direktivam o kapitalskih zahtevah in upravljanju tveganja v delu, kjer se nanaša na borznoposredniške družbe, Direktivo o trgu finančnih instrumentov in Direktivo o uskladitvi zahtev za preglednost glede informacij o izdajateljih, katerih vrednostni papirji so uvrščeni na organiziran trg. Že iz mnenj omenjenih direktiv izhaja, da obstaja ključna zadeva pri delovanju finančnega sistema, predvsem razpoložljivosti informacij in zmanjšanju tveganj. Upravljanje s tveganji, ki veljajo za borznoposredniške družbe oziroma investicijska podjetja v današnjem času, je vedno pogostejše in pomembnejše. To pa je na eni strani predvsem posledica globalizacije in vedno bolj aktivnih finančnih trgov, po drugi strani pa je povod za jasnejše urejanje področja propad nekaterih pomembnejših delniških družb, ki so se na finančnem trgu ohranjale zgolj na podlagi zavajajočih se informacij. Z vidika Slovenije pa je stabilen trg finančnih instrumentov nujen pogoj za stabilnost finančnega sistema Slovenije. Makroekonomske funkcije lahko namreč uspešno zagotavlja trg, ki omogoča učinkovito prerazporejanje sredstev od suficitarnih do deficitarnih subjektov. Zakon o trgu finančnih instrumentov tako določa pravila o borznoposredniških družbah ter o nadzoru nad njimi. Nadzor je, tako kot povsod, tudi pri borznoposredniških družbah ključni za zakonito delovanje teh družb. Zelo pomembna so pravila o razkrivanju podatkov o izdajatelj finančnih instrumentov, ki se ponujajo javnosti in s katerimi se trguje na trgu. Če podatki o izdajateljih niso dostopni in transparentni, se zmanjšuje zaupanje vlagateljev v trg. Posledica nezaupanja pa je seveda upadanje trgovanja trgov in posledično zmanjševanje prometa in ostalih kriterijev s katerimi se določa aktivnost trga. Slovenski finančni trg je sicer že zaradi svoje velikosti močno omejen, kljub temu pa se naša borza trudi ostajati konkurenčna, zlasti v evropskem prostoru. Nujno pa je, da imamo zagotovljeno dobro zakonodajo, ki omogoča zaupanje v trg in posledično stabilnost oziroma rast finančnega trga. Predlagani zakon, po mnenju Slovenske ljudske stranke dobro ureja področje trga finančnih instrumentov. Ne bi želel podrobneje izpostavljati vseh načel na katerih je predlagani zakon osnovan, ne nazadnje sledi predvsem usmeritvam Evropske unije in je kot takšen primeren za sprejem. Poslanci Slovenske ljudske stranke bomo zato predlagani Zakon o trgu finančnih, instrumentov, seveda, tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona ni bilo vloženih amandmajev, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členom Poslovnika zbora bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri, v četrtek, 12. julija 2007, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O LASTNINSKEM PREOBLIKOVANJU ZAVAROVALNIC. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Gospod mag. Žiga Lavrič, državni sekretar na Ministrstvu za finance, izvolite.
Gospod predsedujoči, spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic je Vlada potrdila 17. maja in ga posredovala v Državni zbor v obravnavo. Privatizacijo zavarovalnic ureja Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Zakon kot upravičence do lastninjenja nenormiranega kapitala in do pridobitve delnic, izdanih na nenormirani kapital zavarovalnic, določa pravne osebe, in sicer Kad in Sod. Zakon fizičnih oseb ne določa kot upravičence do lastninjenja nenormiranega kapitala zavarovalnic. Zakon določa le, da se s posebnim zakonom določijo kriteriji, po katerih bodo fizične osebe upravičene do delnic zavarovalnice, pokojninskih bonov ali police pokojninskega zavarovanja. Z namenom iskanja primerne rešitve problema za identifikacijo fizičnih oseb in dokončanje privatizacije Zavarovalnice Triglav je Vlada oblikovala posebno svetovalno skupino. Svetovalna skupina je pripravila poročilo in predlaga, da se pravna pričakovanja zavarovancev, se pravi, fizičnih oseb iz leta 1990, ne uresničijo z individualnimi postopki delitve, ki bi vodili do posameznih individualnih upravičencev. Izvedba takih postopkov za okvirno 750 tisoč upravičencev bi bila s pravnega, logističnega in strokovnega vidika izredno zahteven postopek, praktično bi bilo pri tem postopku nemogoče natančno določiti vse ustrezne upravičence. Svetovalna skupina je nato predlagala, glede na te obstoječe ovire, rešitev, ki jo je potem povzela tudi Vlada. Opozorila je že na številnost postopkov, samo časovno oddaljenost vplačila zavarovalne premije, problem obstoja primernih dokazil, vključitev dedičev tedanjih upravičencev in tudi obseg stroškov izvedbe postopka bi bil zelo velik. No, in glede na vsa ta dejstva, upoštevaje navedene razloge za nezmožnost identifikacije fizičnih oseb upravičencev do deleža nenormiranega kapitala, predlaga Vlada črtanje tistih določb veljavnega Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki so v nasprotju z zgoraj pojasnjenim dejanskim stanjem. Šele ta uskladitev določb zakona z resničnim in dejanskim stanjem bo omogočila uspešno izvedbo privatizacije Zavarovalnice Triglav. Na koncu bi želel poudariti, da predlog zakona z opredelitvijo namena razpolaganja s pravicami izhajajočimi iz delnic, ki jih je Kad prejel po tem zakonu, sledi mnenju svetovalne skupine, pač da je potrebno zagotoviti, da bo korist iz vrednosti kapitala zavarovalnice, ki ustreza deležu zavarovancev, fizičnih oseb v nenormiranem delu kapitala zavarovalnice, užival tak krog upravičencev, ki bo čim bolj ustrezal širokemu deležu zavarovancev, ki jih je v letu 1990 imela zavarovalnica oziroma njene prednice. Ker je namen delovanja Kapitalske družbe, nekatere so bile že sedaj v veljavnem zakonu, s prenesenimi delnicami zavarovalnice ustvariti dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje je ohranitev lastništva Kada, takrat iz podeljene mu razpolagalne pravico nad dodeljenimi mu delnicami, rešitev, ki zagotavlja neučinkovito upravljanje z delnicami zavarovalnice in pogoje za izvedbo privatizacije, temveč v bistvu tudi izvoru delnic najbolj primerno, je v bistvu najbolj primerno in je to najboljša trenutna možna rešitev. Spoštovane poslanke in poslanci, Vlada Državnemu zboru predlaga, da zakon podpre. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za finance in monetarno politiko, kot matično delovno telo. Prosim predsednika tega odbora, gospoda Bojana Starmana, da predstavi poročilo odbora.
Še enkrat lep pozdrav vsem. Odbor za finance in monetarno politiko je na svoji 28. seji, 26.6., kot matično delovno telo obravnaval tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic. Seji je prisostvovala kot ponavadi Zakonodajno-pravna služba, v dodatnem delovnem gradivu se je odbor seznanil z mnenjem Državnega sveta Republike Slovenije, s predlogi zakona z dne 14.6.2007. Do izteka roka za vložitev amandmajev k predloženemu zakonu, to je do 20.6.2007, kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev. Seji odbora so prisostvovale predstavnice in predstavniki Vlade Republike Slovenije, predstavnica Zakonodajno-pravne službe. Zakon, kot je bilo osnovno načelo zakona, kot je že bilo povedano, teži k zagotavljanju čim bolj učinkovite privatizacije zavarovalnice Triglav, kar je mogoče le, v kolikor so znani vsi delničarji oziroma v kolikor je vprašanje razdelitve nenominiranega kapitala ustrezno rešeno. Dejstvo je, da Kapitalska družba mora pravice izhajajoče iz imetništva delnic, ki jih je prejela po tem zakonu izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ker k predlogu ni bilo sprejetih amandmajev predlaga odbor, da Državni zbor razpravlja in glasuje o predlogu zakona, o predloženem besedilu, ki je bilo objavljeno v Poročevalcu št. 41, dne 24.5.2007.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ivan Jelen v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Še enkrat hvala za besedo. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic je izredno kratek, saj obsega zgolj dva člena, od katerih drugih določa vakacijsko dobo, pa vendarle je prva določba izredno pomembna, na to kažejo tudi burne javne polemike ter vroča razprava že na seji matičnega delovnega telesa. Predlagatelj predlaga črtanje dveh odstavkov osnovnega zakona, in sicer da se s posebnim zakonom določijo kriteriji po katerih bodo fizične osebe upravičene do delnic zavarovalnice, pokojninskih bonov ali police zavarovanja ter drugega, da do uveljavitve tega posebnega zakona Kad ne more razpolagati z delnicami zavarovalnic. In zakaj gre? Pravne osebe, ki so bile leta 1990 zavarovanke zavarovalnice Triglav lahko po zakonu o lasninjenju zavarovalnic od Slovenske odškodninske družbe, kot njihovega skrbnika, kupujejo delnice Triglava. Fizični zavarovanci pa so imeli doslej svoj 35% delež skrbniško spravljen pri Kadu, saj osnovni zakon kot upravičenca do lastninjenja nenormiranega kapitala in do pridobitve delnic izdanih za nenormirani kapital zavarovalnic določa pravne osebe Kad in Sod. Ugibanja ali se bo ta delež razdelil med približno 750.000 zavarovancev Triglava so se končala z vladnim predlogom po katerem se bo Kad iz skrbnika preoblikoval v lastnika tega deleža. Za razrešitev izredno perečega vprašanja identifikacije fizičnih oseb je Vlada oblikovala posebno svetovalno skupino, katere zaključki so bili, da bi morebitna izvedba takšnih postopkov za okvirno 750.000 upravičencev bila s pravnega, logističnega in stroškovnega vidika izredno zahteven postopek, pri katerem bi bilo nemogoče s popolno natančnostjo določiti ustrezne upravičence. Ravno zato se je Vlada odločila, da bo sledila smernicam te strokovne komisije. Poleg tega pa predlog zagotavlja, da bo koristi iz vrednosti kapitala zavarovalnice užival tak krog upravičencev, ki bo ustrezal širokemu deležu zavarovancev, ki jih je le-ta leta 1990 imela zavarovalnica oziroma njene pravne naslednice. Tako mora Kad vse pravice, ki izhajajo iz imetniških delnic izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Takšen predlog, da Kad postane lastnik tega kapitala, v naši poslanski skupini podpiramo, saj menimo, da ni posebnega razloga, da se ne bi dopustilo vlaganje v različne portfeljske naložbe, kajti tako pridobljena sredstva bi po eni strani pokojninsko blagajno le še bolj krepile. Poleg tega bi ustrezno razpršene naložbe zagotavljale večjo varnost, saj smo prepričani, da nerazpršenost oziroma skoncentriranost tega kapitala zgolj v enih rokah lahko pomeni le eno in sicer preveliko tveganje. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Rudi Veršnik v imenu Poslanske skupine SDS.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Zaključuje se še ena zgodba, ki je v preteklosti močno vznemirjala javnost. To je lastninjenje naše največje Zvarovalnice Triglav. Po dolgotrajnem ugotavljanju realne vrednosti in prerekanju strokovne in politične javnosti smo prišli do končno sprejemljivih številk, ki so danes osnovna za lastninjene. Naj spomnim, da je končna številka še enkrat večja od prvotne in pomeni za 50 milijonov višja vrednost kot je bila prvotno določena. Prvotno je bilo predvideno, da bi imele pravico do nakupa delnic zavarovalnice poleg pravnih oseb tudi fizične osebe, ki so bile zavarovane v letu 1990. Približno 750 tisoč zavarovancev ali njihovih dedičev bi moralo dokazovati, da izpolnjuje pogoje za nakup. Ker ta predlog praktično ne bi bil izvedljiv in bi povzročil, po našem mnenju tudi nove krivice, je bila edino smiselna odločitev, da se delnice prenesejo na Kad, ki s svojim delovanjem zagotavlja sredstva za pokojninski sklad. Temeljno načelo, k uresničitvi katerega teži ta zakon, je zagotoviti učinkovito privatizacijo zavarovalnice, kar je mogoče le v kolikor so znani vsi delničarji oziroma v kolikor je vprašanje razdelitve nenormiranega kapitala ustrezno rešeno. Podrejeno zakon zasleduje še načelo določitve takšnega kroga posrednih koristnikov, dohodkov od nenormiranega kapitala, ki bi čim bolj ustrezal širokemu krogu individualno nedoločljivih upravičencev ali drugače rečeno, fizičnih oseb, do dela nenormiranega kapitala zavarovalnice. Kapitalska družba mora pravice izhajajoče iz imetništva delnic, ki jih je prejela po tem zakonu, izvrševati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Cilj zakona je zagotoviti uspešno privatizacijo Zavarovalnice Triglav. Srednjeročno naj bi država tako obdržala prevladujoč vpliv v zavarovalnici, dolgoročno pa naj bi zadržala vsaj 26% oziroma takšen delež, ki ji v vsakem konkretnem primeru daje moč veta na najpomembnejše odločitve na njihovih skupščinah. V Slovenski demokratski stranki menimo, da je predlog, ki je zasledovan v zakonu dober, zato bomo predlagani Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Marko Pavliha v imenu Poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik za besedo. Spoštovani državni sekretar s sodelavko in sodelavcem, cenjeni kolegi! Kolegic žal ni, da bi jih pozdravil. Lastninsko preoblikovanje slovenskih zavarovalnic in pozavarovalnice se vije kot nekakšna jara kača, prav toliko let kot jih šteje slovenska država. Že leta 1993 bi morali pristojni organi ugotoviti višino družbenega kapitala v zavarovalništvu in z njim skrbno upravljati v korist zavarovancev pokojninske blagajne in nenazadnje proračuna, žal se to ni zgodilo. Prav tako so bili ves ta čas diskriminirani delavci v zavarovalništvu, kajti niso imeli iste možnosti kot njihovi kolegi v drugih podjetij, da bi svoje lastninske certifikate investirali v zavarovalnicah oziroma po zavarovalnici, kjer so nekateri delali in še vedno delajo desetletja. Prvi zakon o lastninskem preoblikovanju smo dobili šele leta 2000, vendar ga je Ustavno sodišče že po nekaj mesecih zamrznilo, leta 2001, pa tudi razveljavilo. Leta 2002 smo dobili nov zakon, ki je še vedno veljaven, ki se je uspel obdržati na površini, razen ene določbe, ki je bila prav tako razglašena za protiustavno. Naj spomnim na, zaenkrat še vedno veljavni, šesti odstavek 21. člena, v katerem je bilo predpisano in obljubljeno, da bo sprejet v 12 mesecih poseben zakon, s katerim se bo več kot 756 tisoč zavarovankam in zavarovancem omogočila udeležba na delu kapitala zavarovalnic, bodisi v obliki pokojninskih bonov, delnic ali pa zavarovalnih polic. Kaj kmalu se je izkazalo, da je takšna določba preambiciozna in v praksi neuresničljiva, zato smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov podprli dogovor v okviru Partnerstva za razvoj, da se ta določba črta in se nadomesti z naslednjo, da imetnica teh delnic omenjenih zavarovancev postane Kapitalska družba, hkrati pa se Kapitalski družbi prepove razpolaganje s temi delnicami. Zakaj? Kajti Kapitalska družba bi morala delnice upravljati z namenom zagotavljanja sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. To je bil dogovor, ki se je žal, bog si ga vedi zakaj, na Vladi spremenil. In ne glede na to, ali bi ugotavljali, da gre za držanje fig v žepu s strani nekaterih ali karkoli drugega, v poslanski skupini žal pričujoče novele ne moremo podpreti, kajti če bi jo podprli, se bojimo, da bi izneverili več kot 756 tisoč zavarovank in zavarovancev. Naš predlog, ki smo ga dali na Odboru za finance, je bil v obliki amandmaja, da ostane določba, kot je tudi sedaj v zakonu, da Kapitalska družba postane imetnica delnic vseh teh zavarovancev z namenom upravljanja za zagotavljanje sredstev za pokojninska in invalidska zavarovanja. Predlagali smo pa samo en stavek oziroma en odstavek, da se Kapitalski družbi prepove oziroma onemogoči razpolaganje s tem premoženjem. Kajti lahko se teoretično zgodi, da bo Kapitalska družba po uveljavitvi tega zakona oziroma spremembe zakona že po petih dneh ta kapital proda, bogsigavedi zakaj, za kakršenkoli namen, ki morda ne bi bil namenjen zapolnjevanju pokojninske luknje. Naj za konec omenim še to, po letu 2010 je pričakovati, da bo ta pokojninska luknja počasi postajala brezno, kajti po tem obdobju pričakujemo upokojevanje do zdaj najštevilnejše generacije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek, v imenu Poslanske skupine LDS.
Lep pozdrav podpredsedniku, državnemu sekretarju, kolegicam in kolegom! Naj v začetku v imenu Poslanskega kluba LDS odločno poudarim, da je predlagana rešitev črtanja šestega in sedmega odstavka 21. člena Zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, s katerim želi Vlada Republike Slovenije onemogočiti privatizacijo Zavarovalnice Triglav v višini 35,25% kapitala s strani fizičnih oseb, nekdanjih zavarovancev iz leta 1990, za Poslanski klub LDS nesprejemljiva. Po mnenju Poslanskega kluba bi moralo biti omogočeno fizičnim osebam, da tako kot pravne osebe tudi ti lahko sodelujejo v privatizaciji Zavarovalnice Triglav. Res je, da je nekaj tehničnih zadržkov, vendar če bo zakon sprejet v takšni obliki bo po naši presoji seveda kršeno načelo enakopravne obravnave vseh udeležencev v privatizaciji Triglava. Zato poslanski klub meni, da obrazložitev Vlade, ki kot argument za predlagano spremembo zakona navaja, da bi bilo ugotavljanje upravičencev, torej fizičnih oseb, do privatizacije vprašljivo, ni zadosten razlog, da se zakon sprejme v takšni obliki, kot je predlagan. Posebej, ker je znano, da je Svetovalna skupina za privatizacijo Zavarovalnice Triglav dala nekatere alternativne rešitve k privatizaciji, kot na primer, da bi se delnice Zavarovalnice Triglav prenese na Zavod za pokojninsko in invalidsko zavarovanje in se izplačale prejemnikom pokojnin. Zakaj Vlada ni sprejela takšnega predloga? Vlada ni upoštevala tudi predloga Svetovalne skupine za privatizacijo Triglava, da se, recimo,sredstva uporabijo za štipendiranje, torej za štipendijski sklad. Ne, Vlada se je le odločila, da bo namesto teh rešitev, ki bi bile, po naši presoji bile ustreznejše, le krpala luknjo Kapitalske družbe, ki je nastala zaradi slabe prodaje delnic Mercatorja. Sedaj že vsi vemo, tudi poročilo Računskega sodišča to dokazuje, da je prišlo do oškodovanja, da je prišlo do oškodovanja v višini, takšne so ocene, 29 milijard tolarjev, v današnji valuti v valuti evrov je to 120 milijonov evrov. Torej, to oškodovanje, če bi sedaj prodali te delnice ali pa takrat uveljavili prevzemne premije, verjetno ne bi bil motiv za to, da Vlada prenaša te delež kapitala na Kapitalsko družbo. S tem in s takšnim načinom se bo seveda tudi povečal vpliv sedanje, pa objektivno rečeno tudi bodoče politike v Zavarovalnici Triglav, kar ne more biti cilj, vsaj mi menimo, nobene od vlad. Temeljni cilj predlaganih sprememb zakona, da se zagotovi učinkovito upravljanje zavarovalnice se s tem zakonom zagotovo ne bo dosegel, saj Kapitalska družba, z sedaj politično nastavljenim vodstvom dokazuje, da je slab lastnik. Zato bo Poslanski klub LDS nasprotoval sprejetju zakona v takšni obliki kot je pred nami.
Hvala. Gospod Ciril Testen v imenu Poslanske skupine NSi.
Še enkrat lep pozdrav vsem skupaj! V Poslanski skupini Nove Sloveniji želimo, da se v Sloveniji doseže izboljšanje življenjskega standarda za vse ljudi. To je mogoče z izboljšanjem konkurenčnosti in uspešnosti slovenskega gospodarstva, za kar potrebujemo strukturne reforme, v okviru teh pa tudi privatizacijo. V Poslanski skupini Nove Slovenije ugotavljamo, da je privatizacija na Slovenskem pogosto potekala pod vplivom interesnih lobijev in pogosto na škodo države. Zavezali smo se, da v kolikor bomo v novi vladi, bo izdelana strategija privatizacije. V Poslanski skupini Nove Slovenije z zadovoljstvom spremljamo razplet lastninjenja Zavarovalnice Triglav. Že v letu 2005 je finančni minister, dr. Andrej Bajuk, opozoril na nevarnost oškodovanja državnega premoženja. Kot posledica cenitve, ki ni odražala dejanske vrednosti Zavarovalnice Triglav bi lahko prišlo do koriščenja posameznikov in državni proračun bi bil prikrajšan za 50 milijonov evrov. Zaradi vztrajanja finančnega ministra Bajuka, je bilo lastninjenje začasno zadržano, Upravno sodišče pa je v teh dneh pritrdilo odločitvi o ponovni cenitvi, kar pomeni, da je Zavarovalnica Triglav vredna več kot 500 milijonov evrov in ne 250 milijonov evrov, kot je bilo v prvotni cenitvi določeno. Država je še vedno pomembna lastnica nekaterih družb. Posredno pa ima deleže v večini pomembnih slovenskih podjetij. Za privatizacijo velikih podjetij kot je Telekom, Zavarovalnica Triglav, so bile imenovane posebne svetovalne skupine, ki so pripravile posamične programe privatizacije. Če je Računsko sodišče še v letu 2000 ugotavljalo, da niso izdelani dokumenti o strategiji prodaje deležev družb pred odločitvijo o privatizaciji, lahko danes ugotovimo, da predlog zakona spremlja poročilo Svetovalne skupine za dokončanje lastninjenja Zavarovalnice Triglav. Poročilo prinaša opredelitev osnovnih ciljev privatizacije, omenja postopnost spreminjanja ciljne lastniške strukture, v naslednjih petih do sedmih letih se predlaga ohranjanje prevladujočega vpliva države in pravnih oseb javnega prava na upravljanje. Dolgoročno bi država ohranila 26% delež. Vlada je poročilo o delu, ki govori o upravičenih pričakovanjih fizičnih oseb, upoštevala in prelagala rešitev, ki omogoča, da bo koristi iz vrednosti kapitala Zavarovalnice Triglav užival krog opravičencev, ki bo najbolj ustrezal širokemu deležu zavarovancev, ki jih je v letu 1990 imela zavarovalnica. Tako Kapitalska družba ostaja lastnik delnic, ki so po veljavnem zakonu že bile prenesene v njeno last, s predlagano spremembo pa se ji določa namen, ki ga mora spoštovati pri izvrševanju pravic iz imetništva. To pomeni, izvrševati jih mora tako, da bo zagotavljala sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Kapitalska družba je bila ustanovljena z namenom ustvariti dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje z upravljanjem lastnega premoženja. S predlagano spremembo zakona, se Kapitalska družba spreminja iz skrbnika nad delnicami v aktivnega lastnika. Kot sodoben gospodar, bo morala Kapitalska družba skrbeti, da bo donosnost pokojninskega sklada čim večja. To pa je od ustanovitve dalje tudi njen osnovni namen. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog zakona podprli, saj si prizadevamo za poštene in pregledne zakonske rešitve, ki so v korist vseh.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jakob Presečnik v imenu Poslanske skupine SLS.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi. Državni zbor je leta 200 sprejel Zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki je urejal področje lastninskega preoblikovanja družbenega kapitala v zavarovalnicah. Na podlagi razveljavitve zakona s strani Ustavnega sodišča je bil sprejet nov zakon o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, ki je urejal področje izračuna deleža renominiranega kapitala v zavarovalnicah, po odločitvi Ustavnega sodišča pa je posameznikom omogočeno vložiti tožbo v upravnem sporu zoper odločbe Vlade Republike Slovenije. Vlada je leta 2003 izdala odločbo v zvezi z Zavarovalnico Triglav v kateri je med drugim uskladila osnovni kapital tako, da se je osnovni kapital zavarovalnice najprej zmanjšal, nato povečal za toliko kolikor je bilo potrebno, da bo Slovenska odškodninska družba v osnovnem kapitalu zavarovalnice pridobila takšen delež, kot ga ima na dan zadnje spremembe. Cilj predlaganih sprememb zakona je zagotoviti učinkovito upravljanje z lastniškim deležem Zavarovalnice Triglav ter zagotoviti upravičenje iz upravljanja tega kapitala čim širšemu krogu individualno nedoločljivih zavarovancev pravne predhodnice Zavarovalnice Triglav. Zakon predvideva, da Kapitalska družba ostane lastnik delnic, ki so že bile prenesene v njeno last. Poleg tega se v 21. členu doda nov šesti odstavek, ki nalaga Kapitalski družbi izključno zagotavljanje sredstev za pokojninsko in invalidsko zavarovanje. Ker je namen KAD-a ustvariti dodatna sredstva za pokojninsko in invalidsko zavarovanje, je ohranitev lastništva Kada dobra rešitev, ki pelje v pravo smer. Zakon za upravičence do lastninjena nenominiranega kapitala določa pravne osebe - Kad in Sod in ker je ob tem prisotna velika problematika evidentiranja in identifikacije fizičnih oseb ter njihovih dedičev - saj upravičencev do nenominiranega kapitala - saj natančne evidence o tem ne obstajajo, je bilo predlagano, da pravna pričakovanja fizičnih oseb Zavarovalne skupnosti Triglav ne morejo biti predmet individualnih postopkov posameznih upravičencev. Zaradi velikega števila, kolikor je okvirno upravičencev, bi tudi po mnenju naše poslanske skupine to pomenilo pravno in stroškovno prezahteven postopek. Še posebej oteženi bi bili postopki vključevanja dedičev tedanjih upravičencev v sam proces. Povečalo bi se število sporov, postopki pa bi bili daljši. Po podatkih svetovalne skupine za dokončanje lastninjenja Zavarovalnice Triglav pa se zahtevki pravnih oseb nanašajo na več kot 30% vsega osnovnega kapitala Zavarovalnice Triglav. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke podpiramo gospodarski razvoj in konkurenčno gospodarstvo, za dosego tega cilja pa je potrebno izpeljati tudi nekatere reforme, med drugim tudi privatizacijo. Predlog zakona vidimo kot ustrezen in ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, v okviru druge obravnave amandmaje ni možno vlagati, zato zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. V skladu s 139. členu Poslovnika zbora bomo tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona, opravili jutri, torej v četrtek, 12. julija v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega red. Mi pa prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SLUŽBI V SLOVENSKI VOJSKI. Seznanjam vas, da imamo za to točko predvideni 2 uri in 25 minut razprave. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku Vlade za dodatno dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Pridružil se nam je minister za obrambo gospod Karl Erjavec, ki bo tudi dobil besedo.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovane poslanke in poslanci! Vsem lep pozdrav. Predlog zakona o službi v Slovenski vojski smo že obravnavali v splošni razpravi v tem Državnem zboru. Moram reči, da smo skušali večino pripombo, ki so bile dane v tej splošni razpravi, tudi upoštevati v nadaljnjem besedilu tega predpisa. Predlog zakona o službi v Slovenski vojski je bil dopolnjen na matičnem delovnem telesu in predstavlja pomembno izboljšavo zakonskega predloga, o katerem je, kot sem že povedal, tekla splošna razprava. Še posebej velja to za tiste predloge, ki jih je vložila koalicija in so bili sprejeti tudi na Odboru za obrambo. Štipendijski sistem je bil dopolnjen z ureditvijo pripravniških plač in enostavnejšim vstopom v vojaško organizacijo. Urejeno je vrednotenje dela, pri katerem pogodba o zaposlitvi preneha zaradi dopolnjene predpisane starosti. Določena so izhodišča za vrednotenje povečanega obsega dela in obremenitev v premestljivih oziroma v odzivnih ali z njim izenačenih silah. Dana je podlaga za vrednotenje kritičnih formacijskih dolžnosti, v skladu s splošno razpravo, pa je tudi ustrezneje urejeno obvezno dodatno pokojninsko zavarovanje. Podrobneje so tudi določeni družinski člani, kar izboljšuje njihove pravice v sistemu celostne skrbi, pod določenimi pogoji pa je uveljavljeno tudi neprekinjeno nezgodno zavarovanje. Socialna varstvena skrb je dopolnjena z možnostjo subvencioniranja oskrbnine za predšolske otroke. Razširjena je pravica zakonca ob smrti pripadnika med vojaško službo glede uporabe službenega stanovanja. Nekatere določbe pa smo tudi redakcijsko dopolnili. Naj omenim, da je zakon podprl tudi Državni svet. Na podlagi razprave na Komisiji za politični sistem smo predlagali tudi dopolnitve k 38. in 40. členu, ki jih je Odbor za obrambo tudi podprl in na tej podlagi dopolnil tudi 45. člen tega zakona. Po našem globokem prepričanju zakon predstavlja temeljne in prave rešitve za urejanje ključnih vprašanj za nadaljnji razvoj in delovanje Slovenske vojske. Pomeni tudi možnost za uveljavitev večje konkurenčnosti poklicnega opravljanja vojaške službe pri zaposlovanju. Spoštovani zbor! Pri tem pa ne moremo podpreti dodatnih amandmajev k 58. in 96. členu Poslanskega kluba LDS oziroma Poslanske skupine Socialnih demokratov k 58. členu. S prvim predlogom se izključuje veljavnost kolektivne pogodbe za javni sektor za vojsko, kar je po našem mnenju nerealno, saj so bila pravkar zaključena pogajanja, ki so trajala več let, se pravi, od leta 2002 dalje. Z davčnimi predpisi je rešen problem obdavčitve plač med vojaško službo izven države. Predlog, da se plače med vojaško službo izven države uredijo s posebnim zakonom, je po našem prepričanju neustrezen, ker so že sedaj dane zakonske osnove za avtonomno ureditev teh plač z uredbo Vlade. Tudi predlog Socialnih demokratov, da bi pri nekaterih formacijskih dolžnostih presegali omejitve glede dodatkov, pomeni v bistvu preveliko odstopanje od Zakona o enotnem sistemu plač v javnem sektorju. Spoštovani zbor! Zahvaljujem se vam že za dosedanjo podporo pri obravnavi tega zakona in predlagam seveda, da ga sprejmete tudi v drugi obravnavi, ker, kot sem povedal, je ta zakon ključen za nadaljnji razvoj Slovenske vojske in celotnega obrambnega sistema. Prepričan sem, da bo s tem zakonom možno urediti določene probleme, ki so se pojavljali ob uvedbi profesionalne Slovenske vojske in tudi ob tem, da smo postali člani zveze Nato. Hvala za vašo pozornost.
Minister, hvala vam. Predlog zakona je obravnaval Odbor za obrambo kot matično delovno telo. Prosim predsednika odbora, gospoda Antona Anderliča, da poda poročilo. Izvolite.
Spoštovani! Po opravljeni splošni obravnavi Zakona o službi v Slovenski vojski je bilo odboru dodeljeno, da obravnava zakon v drugi obravnavi in pripravi besedilo za obravnavo na seji zbora. Dolgo pričakovani zakon, tudi večkrat umaknjen z internetnih strani Ministrstva za obrambo, tudi z nekaterimi že boljšimi predlogi, je potem po splošni obravnavi v Državnem zboru še vedno bil predmet zanimanja širše, tako strokovne kot tudi druge javnosti, bila je podana pobuda Poslanske skupine Socialnih demokratov, da se opravi javna predstavitev mnenj, bila je na odboru brez argumentov zavrnjena, ta predlog ni bil sprejet v nadaljnji obravnavi, prisotni so bili tako predstavniki Vlade, Slovenske vojske, sindikatov in tudi zainteresirane javnosti, je bilo sprejeto nekaj amandmajev, trije nepomembni Poslanskega kluba LDS-a, nekaj amandmajev, ki so sledili mnenju Zakonodajno-pravne službe, in tudi, lahko rečem, malenkostno se je spremenil 58. in 59. člen, kar bi lahko pomenilo, da bi v tretji ali v drugi obravnavi na seji zbora vendarle oblikovali takšne amandmaje, ki bi še izboljšali tekst zakona. Kot rečeno, odbor je sprejel nekaj teh amandmajev, ni sprejel amandmajev, ki se pojavljajo tudi sedaj v obravnavi na Državnem zboru. Po splošnem prepričanju članov odbora je to korak k ureditvi razmer, vendarle pa ne tako velik, da bi lahko preprečil nekatere stvari, predvsem ko gre za primerljivost nekaterih poklicev, ki jih s tem zakonom uvrščamo med javne uslužbence, nosilce teh poklicev. Tukaj gre predvsem za pilote v Slovenski vojski in nekatere druge specializirane poklice. Po mnenju nekaterih je bilo to mogoče storiti, vendar amandmaja v tej smeri ni bilo sprejetega, kakor tudi ne v tistem delu, ko je šlo za tudi obljubo ministrstva, da se bo uredil status varuha vojakovih pravic. Takrat ko so bili incidenti, razne oblike šikaniranja in tudi domnevnega spolnega nadlegovanja, je bilo obljubljeno, da se to pripravlja in da bo to tudi sestavni del zakona, v neki verziji je to tudi bilo, sedaj tega ni več. Kot rečeno, odbor je zakon pripravil, ga imate v prečiščenem besedilu in menimo, da je mogoče na tej osnovi graditi tudi nadaljnje ukrepe v Slovenski vojski.
Hvala lepa. Ker je zbor na svoji 28. seji opravil prvo obravnavo predloga zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna in je ne bomo opravili. Zato prehajamo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 10.7. Tako v razpravo dajem 58. člen ter amandma Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije ter amandma Poslanske skupine SD. Odpiramo postopek za prijavo. Izvolite, prosim. Imamo dva prijavljena razpravljavca, prvi ima besedo poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala, gospod podpredsednik. Vsem lep pozdrav, ministru in sodelavcem tudi. Dejal je minister, da smo na odboru sprejeli in pomembno dopolnili zakona na način, da smo sprejeli določene rešitve, ki so bile na tem mestu podane. Zavrnjene so bile tiste, ki jih je predlagala opozicija oziroma v stranki Liberalne demokracije in Socialni demokrati, in s tem je priznal, da so bile sprejete samo rešitve koalicijskih kolegov, ki so sledile tudi opozorilom in priporočilom Zakonodajno-pravne službe. Mi danes vlagamo ponovno amandma na 58. člen, ta amandma žal ni doživel podpore Vlade in koalicijskih kolegov na Odboru za obrambo, češ da ne rešuje problema deficita določenih specifičnih poklicev v Slovenski vojski na primeren oziroma pravičen in obče sprejemljiv način in da je skregan, to je sam minister še enkrat poudaril, s sistemom plač v javnem sektorju, ki ga zasleduje Vlada. Morda je to res, a tudi to bi radi podarili še enkrat ob tem našem amandmaju, kriteriji učinkovitosti poklicne usposobljenosti ter ne nazadnje smiselnosti obstoja in razvoja take službe, take strukture, take organizacije, ima svojo težo. Če smo si že zahoteli vojske, profesionalne, take, ki bo zanesljivo varovala državo in prispevala k prizadevanjem svetovne skupnosti za varnost in mir po svetu, in če trdimo, da take službe ni, če nima letalskega tehničnega osebja, če nima kontrolorjev letenja, potapljačev, izvidnikov in drugih specialistov moramo slednjim, zlasti ko postanejo plen trga, omogočiti oziroma zagotoviti pogoje za delo in dohodke, ki jih bodo tudi dolgoročno motivirali k temu, da služijo matici, torej vojski in družbi. Resda Vlada in koalicija skušata to rešiti drugače, a po našem mnenju, po mnenju Socialnih demokratov, ki smo tvorno sodelovali v okviru partnerstva pri usklajevanju besedila tega predloga zakona, po našem mnenju iz te moke ne bo veliko kruha oziroma bodo ti poklici prej ko slej odtekali še naprej in se bomo s to težavo še naprej srečevali. Tudi sicer, ko so ocenili ob splošni obravnavi - predlog zakona po našem prepričanju le delno rešuje zapletene in nezadovoljive razmere v Slovenski vojski oziroma urejuje pogoje vojaškega službovanja, tako da bodo težave, ki jih že poznamo, slej ko prej ponovno izbruhnile na dan. Socialni demokrati vztrajamo pri tem, da bi morali - in naj to še enkrat spomnimo - korenito poseči po krovnem zakonu, to je po Zakonu o obrambi, ki ima že svoja leta, trinajst, izčrpan je zavoljo mnogih političnih, družbenih in institucionalnih sprememb tako doma kot v širšem mednarodnem referenčnem prostoru in se ga bo treba enkrat lotiti, če ne prej, v naslednjem mandatu. No, tokrat je ta vlak peljal mimo. Smo pri samem zakonu, s katerim se, žal, Vlada in koalicija nista upali soočiti s širšo zainteresirano javnostjo. Mi smo predlagali javno predstavitev mnenj, kar je bilo na Odboru za obrambo zavrnjeno. No, če nam je dana ta možnost danes, dajmo ga nekoliko bolje opremiti, da se bo vsaj ta največji problem deficita določenih kadrov lažje reševal. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. K besedi vabim poslanca Kristijana Janca. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister s sodelavci, kolegice in kolegi! Osebno ne vidim potrebe po tem 58. členu amandmaja, ker se mi zdi, da že, po našem mnenju, sam Predlog zakona o Slovenski vojski primerno ureja to področje, da za tovrsten način izvajanja nalog Slovenske vojske določa neke temelje, ga bistveno izboljšuje, kot je bil prvoten, ter dodaja nove spodbudne vsebine tega zakona, ki bi lahko, kar je moj predhodnik govoril, izboljšale stanje. Verjamem, da ni optimalno, da verjetno tudi vseh problemov ta zakon ne bo mogel rešiti, da pogoji, ki bi jih želeli slovenski vojaki in na sploh zaposleni, niso optimalni. Ampak vendar, mene zadovoljuje, da je tudi po prvi splošni obravnavi mnogo naših sugestij bilo vnesenih, so bile sprejete, od štipendij, pogojev dela, vrednotenja, pokojninskega zavarovanja. To so zgodbe, ki so po moje dale dobro razpravo, in je ministrstvo z dodatnim naporom predloge vneslo, z željo, da se ob profesionalizaciji Slovenske vojske, z vstopom v Nato, kjer so se določene spremembe zagotovo pojavile, pri čemer imata Vlada in ministrstvo dolžnost, da skupaj z nami to stvar spremljata. In ta prvi korak je zdaj narejen. Ali je dovolj dolg in odločen in bo dal prave rezultate razvoja Slovenske vojske ali ne, bo pokazal čas, saj zgodbe ne zaklenemo, saj bo odprta. Ne nazadnje bo to ministrstvo, ta Vlada ali pa prihodnja morala morda še popraviti kako zadevo, če bomo želeli imeti dobro Slovensko vojsko, profesionalno, z dovolj zaposlenimi, ki pa seveda iščejo najbolj optimalne pogoje na trgu, da tako kot vsak drug delavec, tudi slovenski vojak, pilot ali kdorkoli lahko izbira in verjetno ima kje drugje še boljše možnosti kot v Slovenski vojski. Tako sem zadovoljen, da se je ministrstvo vključilo v širšo razpravo, tudi s sindikati, in poskušalo optimalno prisluhniti tem pogojem. Seveda, vsem verjetno ne, ker vsakega pogoja sindikata verjetno tudi ministrstvo ne more izpolniti, niti slovenska vlada ne. Ampak trdim, da se bodo pogoj in položaj slovenskega vojaka bistveno izboljšal s to novo zakonodajo, dajala bi nek nov zagon, nove možnosti v upanju in želji, da bo imela Slovenija trdno in uspešno profesionalno Slovensko vojsko, da bo imela dovolj kadra za vse svoje poklice v strukturi in da bo ta služba delovala tako, kot si želi Slovenija, kot si želi tudi konec koncev Vlada in slovenski parlament. Verjamem, da s temi pogoji, ki jih danes nekako sprejemamo, zaključujemo in da mislim, da so prava smer, prava pot in tudi odločen korak k boljšim pogojem slovenskega vojaka v Slovenski vojski in s tem tudi upam, da manjšega odliva in večjega priliva v ta bazen, ki ga Slovenska vojska potrebuje. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K repliki pa se je prijavil poslanec Aurelio Juri.
Ker je kolega Janc omenil mojo razpravo. Seveda - iz tvojih ust v božja ušesa, če bodo rešitve, ki jih predlagata koalicija in Vlada, zdržale. Mi bomo še eno leto skupaj, Odbor za obrambo bo spremljal trend popolnjevanja vrst Slovenske vojske, bo zlasti spremljal stanje pri teh profilih, pri teh poklicih, ki so izjemno pomembni. In bomo videli čez leto dni, kdo je imel prav. Seveda, danes lahko malce špekuliramo. Upamo, da bodo te rešitve, ki zagotovo izboljšujejo stanje, dosegle cilj. Bojimo se, po naših ocenah, pa ne samo nestrokovnih ljudi, ampak tudi tistih kolegov, ki delajo na tem področju, da bo to premalo; premalo za motivacijo, kajti trg jih vabi. In trg ponuja ogromne oziroma veliko, veliko boljše dohodke tem ljudem, ker jih trg ne najde drugje, mi jih šolamo, pripravimo, usposobimo, umestimo tudi v širši mednarodni prostor, jezikovno, tehnično, kakorkoli že, in takrat so plen. Zadaj, eni zdržijo, vsak ima svoje motive, vsak svoje razloge, da se odloči tako ali drugače, ampak mnogi odhajajo. Bomo videli, kaj bo, ampak čez eno leto bomo polagali račune za tako rešitev. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiramo pa nov krog za razpravo. Prosim za prijavo k razpravi. Imamo pet prijavljenih razpravljavcev, prvi ima besedo poslanec Stane Pajk. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo. Jaz sam tudi mislim, da je zakon dovolj uravnotežen in da je velik, velik napredek od tistega, kar je bilo prej, da Slovenska vojska dobiva pravo pravno podlago za razvoj in da je ta amandma nepotreben. Res je, da si vsi želimo še boljših pogojev, in to odkrito. Verjamem, da je tudi ta amandma dobronameren, da bi dali vojakom, slovenskim vojakom, predvsem tistim s specifičnim poklicem, še boljše pogoje. Ampak, treba je stvar uravnotežiti, verjamem, da je sedaj uravnotežena tudi na druge poklice. Če ne bo jasna stvar, bo treba tudi kakšen korektiv napraviti, ker jaz sem vedno za to, da se stvar, ki je slučajno slaba, tudi popravi, ampak ta moment mislim, da je stvar uravnotežena, če bo čas pokazal kako drugače, je druga stvar, ampak zaenkrat je velik, velik napredek, to je treba poudariti in mislim, da bo to vzdržalo. Hvala.
Hvala tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Roberta Hrovata. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister s sodelavci! Moram reči, da Zakon o službi v Slovenski vojski je prav gotovo eden ključnih na obrambnem področju, ki ga bomo obravnavali oziroma ga obravnavamo v tem mandatu. Slovenska vojska je specifična organizacija in potrebuje tudi specifičen tretma. Od prvega branja, od splošne razprave pa do sedaj se je ta zakon že primerno izboljšal. Če se sedaj osredotočim na ta dva amandmaja k 58. členu, lahko rečem, da sta na nek način všečna, po drugi strani pa povsem nepotrebna, ker je to že vse opredeljeno v tem zakonu oziroma nekaj tudi v Zakonu o obrambi. Naj povem, da je ta trenutek slovenski vojak uvrščen v 17. oziroma 18. plačni razred. S to kolektivno pogodbo, ki naj bi kmalu začela veljati, se vojaka postavlja v 21. plačni razred, to pomeni preskok štirih plačnih razredov. Poleg tega smo na Odboru za obrambo koalicijski poslanci ta člen, ki opredeljuje plačo za poklicne vojake, še dodatno popravili s tem, da smo jim dodali še 10% povišico zaradi tega, ker je to specifičen poklic, ki se s 45. letom zaključi. Da ne govorim o predlogu amandmaja, ki je sedaj vložil kolega poslanec Juri, ki govori o poklicih, ki so na nek način, lahko rečemo, deficitarni v vojski; ampak vse to, kar predvideva ta amandma, ki ste ga vložili, je že na nek način opredeljeno v tistem amandmaju, ki ga je koalicija vložila na Odboru za obrambo. Notri jasno piše, da se v skladu s tem členom lahko osnovna plača poviša tudi pri določenih formacijskih dolžnostih, katerih opravljanje zahteva posebna znanja in povečane obremenitve. To zajema ravno tisto, o čemer ste vi malo prej govorili. Temu pritrjuje tudi sindikat pilotov. Na seji Odbora za obrambo se je gospod, menim, da se je gospod Košmrl na koncu po razpravi strinjal z dikcijo, ki jo je ministrstvo obrazložilo, da je to zajeto v tem členu zakona. Gospod Košmrl je rekel, "da zelo lepo je bilo zaključeno pri tistem odstavku, ki potem lahko poveča za 30%. Če to mislite na takšen način, potem to tudi sprejmemo. Hvala lepa." To pomeni, da se sindikat pilotov, ki se je aktivno vključil v razpravo, jasno opredelil, da je to, kar predlagate v tem amandmaju danes, že zajeto v koalicijskem amandmaju, ki smo ga sprejeli na odboru. Zato menim, da je rešitev, kakršno imamo danes na mizi, torej z dopolnjeno, ustrezna in nikakor ni potrebno uveljavljati več teh rešitev, katere predlagajo poslanci LDS-a in pa SD-ja. Hvala, zaenkrat.
Hvala tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Antona Anderliča. Izvolite.
Tukaj gre pa res za eno svojevrstno sprenevedanje ali pa cinizem, ko se pravi, saj smo mi dodajali 10% dodatkov, pa vendarle; tukaj ne gre za trgovino, to ni mešetarjenje, kot ste mogoče vajeni. Tukaj govorimo o tem, ali se bo status slovenskih vojakov oziroma pripadnikov te službe ustrezno uredil ali ne. Dejstvo je, da tudi v tem amandmaju, ki ga sedaj mi tukaj predlagamo, drugi odstavek prepisujemo iz enega od tekstov, ki ga je Vlada oziroma ministrstvo objavilo na svojih spletnih straneh. Ko gre za to, da je potrebno, tudi primerljivo z drugimi državami, ki urejajo statuse vojakov, pač urediti na avtonomen način. Gre za to, da ni mogoče primerjati vojaka s katerimkoli drugim javnim uslužbencem. Gre za tveganje, kateremu so ti vojaki - oziroma vojaško osebje - izpostavljeni in so dolžni opravljati te naloge tudi takrat, kadar je njihovo življenje ogroženo. Gre za službo, ki je urejena s pravili službe in je seveda vprašanje tudi uporabe orožja, ko gre za samoobrambo, ko gre za delovanje na nekaterih področjih, ko gre za zaščito drugih, zaradi katerih so na teh operacijah. Gre seveda za vrsto stvari, ki se jih tudi v uvodu pravzaprav zlonamerno ali pa napačno interpretira. Prvič. Ko mi govorimo o tem, da bi se morale stvari urediti v posebnem zakonu, ne govorimo samo o plačah, govorimo o celotnem statusu, govorimo o tem, kaj vse je tisto, kar nekomu pripada ali mu pritiče, če se odloči za vojaško službo in je izpostavljen takem ali drugačnem tveganju. Ni mogoče razvrstiti nekaterih poklicev, še posebej znotraj Slovenske vojske v sistem javnih uslužbencev. Mi nimamo primerljive kategorije nekaterih poklicev na recimo Ministrstvu za javno upravo, ki je konec koncev imelo ključen vpliv na oblikovanje tega zakona in zaradi tega je tudi nekatere stvari, ki so že bile bolj urejene, kot so sedaj, bolje urejene v osnutkih zakonov, so morale izginiti. Zelo veliko tveganja je tudi za Vlado, če bo samo z uredbo urejala sistem plač in tudi nagrajevanja in podobno. Meni je žal, da se je tudi danes povedalo, da češ nekaterih vprašanj pač ne moremo urediti, zaradi tega, ker bi jih morali urediti v Zakonu o obrambi, pa tega ne moremo narediti; ampak, do sedaj ta Vlada niti enkrat ni prišla s predlogom, da bi rada, zaradi tega, da bi uredila status pripadnikov Slovenske vojske, prišla s predlogom za spremembo Zakona o obrambi. Če je to potrebno, povejte zelo jasno in glasno: prišli bomo z zakonom, uredili bomo te stvari in odprite razpravo. To je bila diskusija tako na odboru, kot tudi na prvi obravnavi v Državnem zboru, kot tudi je javno ta diskusija poznana. V nadaljevanju tega, ko govorite o primerjavah z drugimi državami, vse druge primerljive države imajo urejeno posebej obdobje, ko pripadniki njihovih vojska sodelujejo izven državne na kakršnikoli operacijah - vi tega ne želite. Tudi to, da ste nekatere primerjave v zakonu naredili z neprimerljivi državami, sklicevali ste se pa na ureditve v drugih državah, smo o tem govorili že na odboru in tudi v tej dvorani. Zaradi tega je skupna skrb, jaz ne govorim, da ni napredka, ampak je šele nekaj narejenega, ne pa tisto, kar bi v končni fazi, če hočemo resnično profesionalno Slovensko vojsko v službi države in mednarodne skupnosti tako, kot je sedaj tretirana, ko gre za zagotavljanje varnostni obrambe itd., pridobitev miru in sožitja. Zato sklicevanje na neke floskule, da češ bile so mnoge sugestije upoštevane, nobene gospod Janc! Nobene iz prve obravnave - nobene! Preberite si prvo obravnavo, preberite si magnetogram in boste videli, nobene, prav nobene. Preberite si stališča sindikatov, preberite si nekatere članke strokovnjakov, ki so bili, mimogrede, nekateri tudi odpuščeni, doktorji s področja obramboslovja so bili odpuščeni z obrambnega ministrstva, kot češ da so nepotrebni, in to urejajo zdaj drugi, ampak o tem mogoče kasneje. Gre preprosto za to, da je ta člen tisto, kar je srce, kar je bistvo tega zakona in celotne ureditve: ali pripoznamo, da je vojaški poklic v vseh svojih oblikah, ker seveda so znotraj tega tudi specifične, še bolj zahtevne usposobljenosti kot pa samo biti vojak, ali je to nekaj, kar velja izvzeti, posebej tretirati in tudi nagraditi. Ni ta poklic primerljiv z ničemer drugim. Tudi pilot ni primerljiv s pilotom Adrie, kajti ta pilot mora leteti tudi na ogrožena območja, dočim tisti piloti v civilstvu pa veste, da so nekatere rute, po katerih sicer letijo, takrat, ko gre za nevarnost, izvzete ali se tam ne leti. Torej gre za bistveno, bistveno drugačne zahteve, za bistveno večjo izpostavljenost, ampak tukaj je tretiran kot nek javni uslužbenec, s tem da je koalicija tobože iz svojih žepov najbrž primaknila 10% in jih dodatno nagradila oziroma da bodo imeli možnost 10% dodatnega nagrajevanja. Ne govorimo o tem, govorimo o tem, ali smo se pripravljeni pogovarjati o tem, da je to drugačen poklic, da je sicer v osnovi, recimo, če se zaustavim na pilotu ali nekaterih drugih, ki so omenjeni predvsem v amandmaju SD-ja: ali je to še nekaj drugega? Seveda je! Jaz trdim, da je in to sem tudi rekel. Zato pričakujem odgovor tudi ministra, zakaj je bil izpuščen ta odstavek, ki ga mi sedaj predlagamo, da pa vendarle - in s tem podpiramo ministrstvo in Vlado - ker prvi odstavek govori, "za plače v Slovenski vojski se uporabljajo predpisi, ki urejajo plače javnih uslužbencev", potem pa seveda tisto, kar je bistveno "ne glede na prejšnji odstavek Vlada na predlog ministra določi uvrstitev o orientacijskih formacijskih dolžnosti oziroma nazivov v Slovenski vojski v plačne razrede in dodatke". Vi ste pa to seveda črtali in ste rekli, oni so kar avtomatsko uvrščeni v 17. s štartom, pa pač po uredbi Vlade, ki je sicer še ne poznamo, niti ne vemo kakšna bo, da bi sploh lahko primerjali, ampak gotovo ne bo dosegla tistega, kar naj bi bilo bistvo; da gre za to, da je to izpostavljen poklic in da je treba na ta način tudi uravnavati cel status, ne samo plače. Še enkrat poudarjam, bilo je povedano, da bi želeli samo plače urediti. Ne! Gre za status, za plačo, za dodatke, za stvari, ki pridejo po preteku pogodb, in podobno.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Kristijana Janca. Izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Hotel sem se oglasiti na razpravo kolega Jurija, ko je imel v bistvu prav. Se strinjam z vami, da morda bo čas pokazal, ali bo ta status, kot pravi gospod Anderlič, pogoji in tako naprej, dovolj veliki in dovolj stimulativni, da bodo piloti in ostali ostajali v Slovenski vojski oziroma prihajali. Tudi jaz tega ne vem, ali bodo, ampak ta velik korak je narejen. Ali je dovolj velik, bo pokazal čas, po letu dni, ne vem, dveh letih se bo zagotovo videlo, ali je ta zakon tisto, kar je spet kolega Anderlič povedal, da se ni nič upoštevalo. Mislim, da to ne drži. Ob razpravi v parlamentu v prvi obravnavi je bilo mnogo tega upoštevanega v tej zgodbi, zakaj ni bilo na vašem odboru, ne vem, ker nisem član odbora. Ampak to je bilo upoštevano, kar ste tu razpravljali tako vi kot koalicija, in mislim, da je bilo teh pogojev kar nekaj danih. Ali bodo ti pogoji, še enkrat ponavljam, dovolj stimulativni, zanimivi, da bo to status slovenskega vojaka, v pravem pomenu besede, primeren, stimulativen, je težko reči in tega ne vemo, ne vi, gospod Anderlič, ne jaz, ampak bo pokazal čas. Verjetno pa, da pilot v Adrii ali v Slovenski vojski nimata enakih pogojev in najbrž jih nikoli ne bosta imela, ker Slovenija ni tako bogata država, da bi lahko tako dobro stimulirala slovenskega pilota v Slovenski vojski, kot, recimo, to Adria počne. Ampak, glejte, korak je narejen, dali smo pogoje, dali smo določene tudi finančne in druge statusne pogoje. Ali bo to dovolj ali ne, počakajmo, pustimo času čas in omogočimo Slovenski vojski in njenim zaposlenim, da pokažejo. Če pa teh rezultatov ne bo, pa ponovno na Vlado, ponovno v parlament in bo katerakoli vlada ali minister moral popraviti pogoje, če bomo hoteli imeti dobro, profesionalno Slovensko vojsko.
Hvala lepa. K repliki se je prijavil poslanec Anton Anderlič. Izvolite.
Glejte, gospod Janc, niti enega primera niste navedli, ker pravite "mnogi", to je pač nek izraz, ki mora biti utemeljen, kateri "mnogi" so. Ampak jaz vam pa lahko citiram, kje se je pa poslabšal zakon. V verziji predloga zakona od 5.10., recimo, že 2006 je bilo natančno napisano, kar bi bilo verjetno mnogo lažje za urejanje tega statusa, in sicer: "Ne glede na prejšnji odstavek," ki je pač, da plače urejajo predpisi, ki veljajo za javne uslužbence, "ne glede na prejšnji odstavek Vlada na predlog ministra določi uvrstitev formacijskih dolžnosti in nazivov v Slovenski vojski v plačne razrede in dodatke." In še naslednji: "Pripadnikom pripada zaradi posebne zahtevnosti in odgovornosti pri opravljanju vojaške službe poseben dodatek k plači, katerega višino določi Vlada..." in tako naprej. Torej, izginilo je, še poslabšalo se je, gospod Janc. In sedaj vi pravite: ne more imeti ta pilot v Slovenski vojski enake plače v Adrii, ker [[...]]Ja, pa saj vendarle imamo trg, saj vendarle imamo prosto izbiro! Kaj pa potem? Ali poznate trende v letošnjem, ali pa bom rekel, v zadnjih dveh letih, kako je s kadrovsko popolnitvijo v Slovenski vojski, ko govorimo o pilotih in tistih, ki pač upravljajo s to našo eskadriljo? Poznate? Odhajajo in zelo kritično je. Mi smo imeli pred 14 dnevi ali pred tremi tedni to informacijo na odboru - še poslabšuje se. Torej, če omamo trg, če je pilot v eni ali drugi službi, je zastonj govoriti, da nismo bogata družba, da v Adrii, ki - mimogrede, v koliko procentih je Adria državna firma? Kdo je lastnik Adrie? Kdo - 100% je država lastnik! Torej, kakšne diskusije se gremo potem tukaj. Vi pravite Adria je bogata in lahko plačuje, vojska pa ne sme, zato ker je v službi slovenske države in država ni bogata in ne smemo teh istih pilotov z bistveno bolj izpostavljeno službo nagrajevati enako. Trg! Jaz ne govorim o tem, da mora biti čisto vsak poklic - ali pa od statusa slovenskega vojaka, tistega, ki štarta kot pripravnik v 17. razredu, da mora biti izvzet tako kot tisti primerljivi poklic. Jaz govorim o primerljivih poklicih. Govorim o trgu, kjer brez tega, da bomo to priznali in upoštevali, najbrž situacije ne bomo mogli urediti. In tako bi najbrž morali pogledati celo strukturo. Kot sem rekel že zadnjič, jaz bom zakon podprl, ker kakorkoli gre naprej. Žal pa je tako, da smo naredili nekaj korakov mogoče premalo. Jaz verjamem, da so bila pogajanja - v časopisu sem uspel to prebrati. Pisalo je tako: Minister Virant ne dovoli, da bi se urejalo to tako; minister Virant hoče, da je to tako in tako naprej. Jaz ne vem, kdo bo pa rekel, jaz pa hočem, da so poklici, ki so znotraj vojske in so primerljivi z drugimi poklici, urejeni enako. Ampak odgovorite mi, gospod Janc, kako je s to primerjavo z Adrio, ko pravite, oni so bogati, 100% lastnik je država in, ne bom rekel, da je lastnik Slovenske vojske država, ampak je v službi te države ta vojska.
Hvala lepa. Kolega Janc repliko na repliko vam ne morem dati, bom pa pozneje odprl še en krog za razpravo, kar vam bo omogočilo, da boste povedali vaš odgovor. K besedi vabim kolega Milan Cvikla.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod minister, gospod načelnik generalštaba, gospod Bogataj. Najprej seveda pohvale za upoštevanje nekaterih pripomb iz prve obravnave, potem pa komentar na oba amandmaja, na koncu pa moram "zašpiliti" z nečem, česar pa niste upoštevali. Najprej glede amandmajev. Jaz bi rad odgovoril tistim, ki govorijo, da predamandmaji pomenijo, da ne bo šlo za uravnoteženje, da zadeva ne bo uravnotežena. Moram reči, da je prav, da Liberalna demokracija Slovenije predlaga točko 4, ki pravi "del plače, ki jo vojak zasluži zunaj Republike Slovenije, se ne všteva v davčno osnovo v skladu z zakonom, ki ureja dohodnino". Ker s tem bi se doseglo uravnoteženje. Naj povem, da Slovenska vojska, vse kar dela, dela v skladu z misijami Evropske unije ali misijami Nata. In če bi samo pravniki natančno študirali 6. in 7. člen, ki govori, da tisti, ki so zaposleni v institucijah Evropske unije, tisti pa ne plačajo dohodnino po svetovnem dohodku, ste ta problem že rešili. Upam, da ne bo potrebno, da Slovenska vojska postane del zahodnoevropske, kako se temu reče, obrambne strukture, pa da ne bo postala del, morala postati del evropske vojske, da bomo lahko te nagradili enako kot v Avstriji. In primerjalni pregled pravi, da v Avstriji, da vojaki, ki so na tako imenovani vojaških oddelčnih dolžnostih, vojaki, ki so na usposabljanju, se uporablja za določitev v mednarodni misiji zakon o dodatkih v vojski. In poanta je naslednja: višina mesečnega zaslužka je določena v bruto zneskih, od katerega pa se ne plačujejo prispevki in davki. Zato, ker je to izvzeto iz tako imenovanega koncepta svetovnega dohodka. In enako smo mi naredili za vse, ki so slovenski državljani in so zaposleni v institucijah Evropske unije. Sedaj imate enega specialista za vojaško-obveščevalne dejavnosti in on gre, se zaposli v instituciji Evropske unije za zaščito zunanjih meja na Poljskem in ni davčni rezident. In seveda odide. To je vsebina amandmaja, ki ga predlagajo kolegi iz Poslanske skupine Liberalne demokracije in se da z ustreznim tolmačenjem Zakona o dohodnini tako enostavno izpeljati, da niti dilem ne bi smelo biti pri poslancih vladajoče koalicije. In druga zgodba je amandma mojega poslanskega kolega, gospoda Jurija. Gre za to, da bi za vojaško zdravstveno osebje ne veljale omejitve iz 31. člena Zakona o sistemu plač v javnem sektorju. Jaz se bom samo z zdravniki ukvarjal, ne zdravilci, zdravniki, ker to je v zadnjih tednih, mesecih zelo aktualno. Poanta je naslednja, gospod minister. Zdravniki v slovenskem zdravstvu imajo svoje redne plače, imajo dodatke in imajo dežurstva. In dežurstva ureja minister v drugem zakonu, ne v zakonu o sistemu plač. In zaradi tega, ker so dežurstva, ker se dežurstva plačujejo in ker so na poseben način, v narekovaju, "nagrajevani", so skupne plače zdravnikov, še posebej tistih, ki so hkrati tudi direktorji zdravstvenih zavodov, že vrsto let na vrhu izplačanih plač, v narekovaju, "javnih uslužbencev". Tega vojaškemu zdravstvenemu osebju ne omogočate. Jaz ne trdim, da morate uvesti dežurstvo, jaz ne trdim, da morate narediti kaj drugega kot zagotoviti to, da vam ljudje ne bodo odhajali. In seveda, ljudje vam odhajajo, drugače ne bi imeli stalni primanjkljaj vojakov, o številkah rajši ne bom govoril, preprosto vojaki vam odhajajo. In sedaj, ko je Slovenska vojska vedno bolj izpostavljena nalogam izven Slovenije, bo teh potencialnih pritiskov na to, da bodo slovenski vojaki odšli v druge vojske, vedno več. To lahko naredijo, ker v Evropski uniji velja tako imenovani prosti pretok delovne sile in bodo slovenski vojaki odšli v vojsko sosednje Italije, v Evropski uniji tudi velja enakost jezikov, niti jezika ne rabijo znati, ampak tistih par komand se bodo že naučili. Tako v tem kontekstu zakon ni uravnotežen z drugimi bodisi v stroki ali s tem osnovnim položajem glede dohodninske zakonodaje. Zato sta oba amandmaja korektna, oba amandmaja bi bilo smiselno sprejeti in ne tako, kot pravite, kolegi, "zadeva je uravnotežena, v teh pogajanjih smo dosegli z vojsko pravo razmerje". Daleč od tega. Ko bodo - in to naši vojaki vidijo - videli, koliko so plačani vojaki sosednjih držav, ali ko bodo preprosto videli, ko bodo malo podrobno pogledali to zgodbo institucije Evropske unije, bo teh odhodov še veliko več. In ti odhodi se dogajajo na dnevni ravni. V tem kontekstu imamo problem negativne selekcije. Kdo pa lahko gre v institucije Evropske unije? Najboljši, ker morajo biti konkurenčni in tako naprej. In seveda, kaj delamo? Ne delamo nič drugega kot za druge izobražujemo visoko usposobljene, žal doma premalo plačane, strokovnjake, ki potem odidejo. No in obljubil sem, da bom na koncu "zašpilil". Gospod minister, v javni razpravi sem vprašal, ali ste se mogoče zmotili ali pa je skrb za nekdanje pripadnike tako velika, da ste se odločili, da bo še zmeraj ostala določba zakona, ki je protiustavna, ker je minister za obrambo in državni sekretar za obrambo civilna oseba, vi pa pravite v zakonu, in to je Zakon o službi v Slovenski vojski, v Zakonu o službi v Slovenski vojski pravite, kaj bo z nekdanjim ministrom in nekdanjim državnim sekretarjem, in pravite, da kadar bosta ta dva umrla, se ju bo pokopalo z vojaškimi častmi. Jaz sem pričakoval, da bo ta anomalija iz zakona padla ven, seveda mi je žal, da o tem sploh ni bilo mogoče razprave. Zato sprašujem: Ali je to po pomoti ostalo v zakonu ali boste to zgodbo vendarle iz zakona vrgli, ker jaz predpostavljam, da minister za obrambo Republike Slovenije kot civilna oseba ni v službi v Slovenski vojski, ampak je zaposlen na Ministrstvu za obrambo Republike Slovenije, ki je sestavni del Vlade, je državna institucija in ne vojaška institucija. In zato, seveda, z vsem dolžnim spoštovanjem do bivših ministrov za obrambo, ne gre za to, da jim ne bi privoščil pokopa z vojaškimi častmi, ampak to pač preprosto ne gre skupaj, če seveda še vedno velja, da je minister civilna oseba. Če pa se je vmes kaj spremenilo, pa da v Državnem zboru tega nismo opazili, nas pa, prosim, seznanite. Tako menim, da bi s sprejetjem amandmaja zadevo bolje uravnotežili. Te neke popravke pa dajte pri redakciji ven zmetati, če se le da to narediti, zato da se ne bomo čudno gledali, ko bo treba kakšno bivšo državno sekretarko ali pa sekretarja ali pa ministra kam peljati. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Odpiram nov krog za prijave. Besedo ima poslanec Robert Hrovat. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Enostavno sem se moral odzvati na izvajanje gospoda Cvikla. Že prej sem obrazložil, zakaj teh dveh amandmajev naša poslanska skupina ne bo podprla, in mislim, da je bilo dovolj argumentirano, zakaj ne. Je pa zanimivo, da je gospod Cvikl v svojem izvajanju spet na veliko napovedoval, kaj se bo zgodilo, kaj se bo dogajalo. Gospod Cvikl, še enkrat vam povem, vse vaše napovedi, ki ste jih izrekli v tem mandatu - še niti ena se ni uresničila. Niti ena! In vam tudi tokrat ne verjamem in vam ne morem verjeti. Naslednja stvar, ki bi vam jo rad povedal, je pa ta, da uporabljajte iste vatle za iste teme. Poglejte, včeraj smo obravnavali šolske zakone, kjer ste se največ izgovarjali na to, da ni usklajeno s sindikati. In to so bili glavni argumenti, zakaj teh zakonov ne morete podpreti. Tu je pa zgodba usklajena z argumenti, vsi sindikati, večina sindikatov, se opravičujem, se strinja s tem. In enostavno tu govoriti, da kljub temu, da se sindikati vojske strinjajo, vi trdite, da to ni v redu, da je treba popraviti, da to ni dovolj. In meni je tega na nek način tudi dovolj, poslušanja teh zadev, ker niste argumentirali niti ene zadeve, za katero bi potem jaz lahko glasoval pozitivno, tako kot si vi želite. Še enkrat bi rekel, upoštevajmo iste vatle. Kar se tiče pilotov in teh deficitarnih poklicev, poglejte, Vlada z uredbo ureja potem tudi razširjen katalog formacijskih dolžnosti in nazivov, diferenciacija delovnih mest na področjih in tako naprej. In to je bilo zadnjič na odboru jasno povedano. To se pripravlja, bo več razredov, tako da bodo tudi piloti razvrščeni v različne razrede, v različne plačne razrede. Še enkrat rečem, nobene potrebe ni, da bi kakorkoli spreminjali, ker se mi zdi zakon, kakršen je prišel danes na obravnavo brez teh amandmajev, popolnoma ustrezen; in s tem se strinjajo tudi vojaki.
Hvala lepa. Kolega Cvikl replika, izvolite.
Gospod poslanec, predlagam, da narediva anketo med vojaki na Kosovu: Ali bi bili za to, da v dohodninsko osnovo "ne paše" dodatek? Narediva to anketo. Jaz sem prepričan, da bodo vsi glasovali za to, da 42% dajo za Vlado. Prepričan sem! In če bodo to naredili, jaz umaknem in ne bom podprl tega amandmaja. Ampak, veste, ljudje so krvavi pod kožo in ljudje bodo samo želeli, da v skladi s 6. in 7. členom Zakona o dohodnini so v enakopravnem položaju. Na Kosovu izvajajo naloge Evropske Unije. In zato je ta amandma potreben; ta amandma v povezavi s 6., 7. členom zadevo reši popolnoma jasno. Da se pa razumeva, od tega za državni proračun pri tako dobrih gospodarskih rezultatih, pa ne bo nobenega problema. Ampak vi pravite, da ne, treba jim je vzeti 42% dohodnine. In to je ista zgodba, kot ti ljudje, ki na meji z Avstrijo delajo v drugi državi. In za njih je, seveda, gospod Bajuk našel rešitev, poslanci Nove Slovenije. Za slovenske vojake na Kosovu pa ne! In da ne govoriva naprej o zdravnikih v vojski ali pa o pilotih. O pilotih, ki so mimogrede, dali odpoved v Slovenski vojski in šli leteti Flycomu, dokler so mislili, da bo gospod Bručan naredil posel za milijon 800.000 evrov. Gospod Hrovat jaz predlagam, da se malo seznanite z dokumentacijo, z zakonodajo, s pravnim statusom in potem razpravljate. Poslanci Liberalne demokracije Slovenije niso predlagali nič drugega kot to, kar imamo v sosednji Avstriji, pa je ta v Evropski Uniji, pa mi smo v Evropski Uniji. Samo da tukaj - se opravičujem, pač - gospod minister za finance ni dal podpore ministru za obrambo. Z gospodom Virantom se pa tako ne želim ukvarjati. Gospod minister za finance bi moral enak status, kot ga je dal, kot ga daje, vsaj obljublja tako, zaposlenim v sosednji Avstriji zaradi medsebojnega in tako naprej sporazuma, naj da slovenskim vojakom, kadar so ti izven Slovenije. In ste problem rešili! In tudi finančnih učinkov zaradi tega ne bo prevelikih, zato ker Slovenska vojska bo zaradi tega bolj učinkovita, predvsem pa nam ne bodo odhajali vojaki, ki smo jih na naše stroške izobrazili. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. K besedi pa vabim poslanca Tomaža Štebeta. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi. Ja, lahko je obljubljati in ponujati še več in iz tega graditi demagogijo. Spoštovani kolega poslanec - ki bi, ko mu ponudiš roko, odtrgal ramo pa še kaj več -, bi moral biti vsaj toliko realen, da bi se zavedal in v primerjavi Slovenije z Avstrijo upošteval tudi to, da smo za Avstrijo zaostali za kar debelih, verjetno, 100 let, najmanj pa za 40 ali 50 let. In tudi tisto, kar bi že davno morali storiti, da bi jo realno dohitevali, nekako šele poskušamo. Primerjave enostavno niso korektne - produktivnost, stopnja razvoja infrastrukture, gospodarstva, konkurenčnost in tako naprej. Ne iz tega, iz take, neprimerljive primerjave graditi. Pravzaprav pa je treba 58. člen brati z 59. členom. Pripadniki Slovenske vojske, predvsem tisti, ki se pripravljajo za resno operativno delo na terenu izven države, pa še vedno v mejah neofenzivnega delovanja, ampak v bistvu mirovnega, defenzivnega, policijsko-vojaškega delovanja, bodo poleg dodatkov, ki veljajo vsaj za 10% - 4 plačilne razrede - dobivali tudi posebni dodatek - 30% na osnovno plačo. Vemo pa, da je tudi velika razlika med posameznimi misijami in posameznimi deli v teh misijah. Jaz mislim, da je to velik korak za to, da bodo te primerjave, ki se med ljudmi normalno dogajajo, ko pač sodelujejo v teh skupnih misijah, na nek način uravnotežene in toliko sprejemljive, da bodo potem naši pripadniki, se pravi, da bodo slovenski državljani, voljni delati tako pri pripravah kot pri samih aktivnostih, neposrednih operacijah na terenu. Sama praksa bo pokazala tisto sprejemljivost, mislim pa, da je dandanašnji pravzaprav tudi za te vojake in vojakinje izziv, tako pri resnih pripravah kot pri samih operacijah na terenu. Velika razlika od pravzaprav čistega zapravljanja denarja, ki smo mu bili priča v preteklosti, ko se je vse skupaj na koncu izcimilo v neke aktivnosti, ki nimajo nobene zveze z obrambno pripravljenostjo ali pa obrambo domovine. Tako jaz tega amandmaja ne bom podprl. Zavedati se je treba tudi celotne strukture javnofinančnih izdatkov za plače in na nek način neke uravnoteženosti, ki je nujna v urejanju teh razmer, ki se urejajo na nek način postopno in s kar velikimi težavami pridobivati soglasje. Jaz mislim, da je vse skupaj pripeljalo do nekega konstruktivnega nivoja in da zakon spustimo v življenje in da na ta način tudi v praksi preverimo. Hvala lepa.
Hvala. Kolega Cvikl, izvolite.
Hvala lepa. Gospod Štebe, gospod minister! Strošek - državni proračun bo pol odstotka tistega, kar ste porabili pri Patrii. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mi pa nadaljujemo, replike na repliko vam ne morem dati, saj verjetno poznate poslovnik. Hvala. Besedo pa ima poslanec Mitja Slavinec. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik, kolegice in kolegi poslanci, spoštovani minister! Strinjam se z ugotovitvijo enega od mojih predhodnikov, da je storjen prvi korak in ker smo tako zelo dolgo čakali na ta prvi korak, predlagam, da naredimo čim daljšega, da naredimo dovolj dolgega, da na bo treba drugega koraka delati urgentno in pod kakšnimi zelo hitrimi pogoji. In k temu, da ta prvi korak podaljšamo, prav gotovo pripomore tudi amandma, pripomoreta oba amandmaja k 58. členu, o katerih sedaj razpravljamo. Ta člen govori o plačah, vendar poudarjam, ne gre za zgolj za plače, ne gre zgolj za tisti denar, ki ga vojaki dobijo. Saj je pomembno, da uredimo tudi status vojaka in plača je seveda del tega statusa, ki ga vojaki dobijo. Poudarjam pa, da je seveda to, kakšna bo motivacija ljudi za vojaški poklic in kako se bomo izognili kadrovskemu deficitu, ki ga že vidimo in ki nam še grozi, da je seveda za to pomembno urediti vse tiste nivoje, ki definirajo status vojaka, in s tem seveda tudi plače. Vojaški poklic naj ne bo zgolj izbira tistim, ki na ta način rešujejo svoj socialni status, svoj socialni problem. V večini primerov se žal pogosto ravno to odraža, ne nazadnje je tudi zaradi tega dosti vojakov iz socialno bolj ogroženih okolij, iz socialno nižje razvitih okolij. Za vojaški poklic naj se odločijo tisti, ki že kot otroci sanjajo, da bodo vojaki, ni malo takšnih, kajti to bodo tudi pravi vojaki in ti bodo svoj poklic in svoje delo toliko bolje opravljali. 2. točka amandmaja, ki predvideva, da se ta specifika vojaškega poklica uredi s posebnim zakonom in da lahko, ne glede na prejšnji odstavek, kot je tukaj zapisano, na predlog ministra se uvrsti in upošteva specifika vojaka in dolžnosti oziroma nazive v Slovenski vojski v ustrezne plačne nazive in dodatke - tu se ministru pušča po eni strani dovolj proste roke in po drugi strani ne ruši enotnega sistema, za katerega vem, da se zavzema minister Virant in tudi verjetno finančni minister. 3. točka, ki opredeljuje, kako vrednotiti in kako potem tudi davčno obremeniti prihodke in dodatke, ki jih vojaki dobijo za svoje aktivnosti v tujini; prav gotovo, to smo tudi že slišali, ni niti v nasprotju s kakršnokoli prakso in pravnim redom. Poudarjam tudi prakso, saj je veliko primerov, ko so naši, v večini primerov sicer funkcionarji, za svoje delo v tujini, ki so ga tako tudi opravljali in so bili v tujino poslani s temi nalogami, podobno kot pošiljamo vojake, potem seveda upravičeni za dohodnino iz naslova plače in tudi za dohodnino iz naslova pokojnin, ki jih iz tega naslova prejemajo. In naj se na koncu še dotaknem amandmaja, ki dodaja novi četrti odstavek. In poudarjam: glejte, tukaj je govora o specialnih področjih, torej gre za tisti del Slovenske vojske, ki se na nek poseben način odlikuje, ki so jim v nekaterih vojskah tudi rekli specialci. Slovenska vojska prav gotovo svojo borbeno moč ne more graditi, in tudi ne moremo računati na to, na veliki številčnosti, bi bilo tudi nespametno. Zaradi tega je toliko pomembneje, da so ti vojaki, ki jih imamo, čim bolje usposobljeni in da zares imamo tiste specialce, da ne bom v popularnem jeziku rekel "ramboje", ki bodo dvignili ugled Slovenske vojske v tujini, operativno sposobni in ki jih temu primerno tudi treba nagraditi. Tudi zaradi izpostavljenosti, katerim so, recimo, vojaški potapljači - to področje mogoče malo bolje poznam - izpostavljeni in ki morajo biti bistveno drugače in nadstandardno usposobljeni za delo, ki ga opravljajo. Seveda ne izključujem vseh ostalih tukaj naštetih. In zaradi tega tudi dajem podporo temu členu, da bomo v Slovenski vojski ustvarili možnost tistim, ki se dvigujejo v svojem področju iz povprečja in ki so zares vojaki zato, ker si to želijo biti, ne pa zato, ker na ta način rešujejo svoj socialni položaj. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Stane Pajk. Izvolite.
Hvala. Ko poslušam to razpravo, ne morem mimo tega, da ne povem, da smo sprejemali tudi proračun pred časom nazaj in takrat so se ravno ti poslanci, ki danes imajo toliko za povedati, obešali na proračun Ministrstva za obrambo in bi ga oklestili do skrajnosti, če bi se dalo, do skrajnosti. Danes radodarno v svoji opozicijski drži ponujajo mnogo več, kot se lahko da. Jaz še enkrat pravim, stvar je uravnotežena, dosegli smo velike preboje s 17. na 21. - za štiri razrede, v tistim procentih - ne mislim jih ponavljati, ker bi bil skoraj neresen, če bi ponavljal. Dejstvo je, da je velik napredek. Takrat, ko bomo naslednjič sprejemali proračun za vojsko, vas lepo prosim, dajte amandma za povečanje plač slovenskim vojakom, predlagajte ga in bomo poskusili tudi mi, pozicijski poslanci zraven pritrditi. Kar se tiče sindikatov, sem tudi zelo vesel, da je večina sindikatov sprejela to in da se strinja s tem. Med njimi tudi, tako kot smo že slišali, sindikat pilotov. Res je, da si niso zadovoljni, ne poznam nobenega sistema na tem svetu, da bi bili vsi člani, če je ta sistem velik, zadovoljni. Enostavno ga ni. Po Gausovi krivulji so eni zelo zadovoljni, eni povprečno zadovoljni, eni pa nezadovoljni, tako kot tukaj pri nas v parlamentu. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Besedo pa ima poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Meni se zdi, da govorimo o predlogu zakona o službi v Slovenski vojski, vendar se ves čas govori o statusu slovenskih vojakov. Zavedati se je treba, to niso slovenski vojaki. To so vojaki Slovenske vojske, kajti v skladu z evropsko zakonodajo bomo tukaj notri lahko imeli tudi kogarkoli drugega. To se pravi, ne bomo urejali statusa slovenskih državljanov, ampak, recimo, tudi status Portugalcev, lahko tudi tistih, ki so pred štirinajstimi dnevi dobili status Portugalca, ko so pribežali iz Maroka ali kaj podobnega. Zato mislim, da oba amandmaja enostavno ne vzdržita. Dejstvo je, da navkljub temu, da je res, da gospod minister Virant ne more urejati in določati plače za posebne zadolžitve znotraj Vlade, zato pa to ureja predvidena uredba Vlade. Namreč, v 3. točki piše, da se te zadeve uredijo z uredbo Vlade. Prepričan sem, da Vlada posluša to razpravo in da bo minister upošteval ideje, ki so bile navržene v razpravi, in bo to implementiral v uredbo Vlade. O tem sem prepričan. No, glede samih amandmajev je pa tako, najprej je treba vedeti, da v vojsko ne vstopajo tisti, ki si hočejo zagotoviti status, socialni status in pa socialno ureditev pozicije. Kdor gre v vojsko, je že nekako naklonjen tej zadevi. To ni, da greš za mesarja ali greš pa za peka. Tisti, ki se odloči, da gre za vojaka, gre za vojaka iz drugega razloga, prvenstveno iz drugega razloga, ne zaradi plače. Če bomo pa jemali take ljudi ali pa če bomo upoštevali, da gredo v vojsko ljudje, ki si socialni status urejajo, v tem primeru pa potem to ne bo vojska, ampak bo to tista tako imenovana Armada odrešitve, ki jo vidimo v raznih filmih ali pa po Angliji in Ameriki, ko zbirajo prostovoljne prispevke za to ali za ono stvar. Vojska je vojska, to je specifika in ne moremo zdaj tu teh zadev kar prepuščati po dolgem in počez. Glede amandmaja, ki so ga pripravili kolegi iz LDS. V bistvu, če vzamemo, gre samo za dve oziroma za tri točke, ki jih dodajajo. Pa vendar, te točke so vse v bistvu malo širše zajete že v 58. členu. Če pa vzamemo, recimo, 3. točko, da naj bi se plače, dodatki in tako naprej za vojaško službo izven države, da se to uredi s posebnim zakonom, saj ne moremo tega delati s posebnim zakonom. V tem primeru smo vezani na evropsko zakonodajo. Je pač tako, smo skočili v ta bazen in tu je treba plavati. In da bi še tu poseben zakon urejal to, bi ne bilo smiselno. Konec koncev bi morali potem za vsako posebno, recimo, specialnost znotraj vojske imeti neke svoje alineje in neke svoje potrebe. Potem bi se pa, recimo, ostrostrelci "zbunili", ker bi rekli, gospodje, mi imamo tako specifične sisteme treninga, da si vi sploh misliti ne morete. In to je res; pa piloti imajo drugačne, pa potapljači imajo drugačne, pa minerji imajo drugačne, pa inženirske enote imajo drugačne, ampak, kot kaže, nekateri od kolegov tega ne vedo. Tudi to, da se del plače, ki jo vojak zasluži zunaj Republike Slovenije, ne všteva v davčno osnovo. V redu, ampak to naj se ureja znotraj te uredbe Vlade. Mislim, da je to mogoče. In v skladu z že obstoječo zakonodajo, ki te zadeve v določenih merah oziroma že kar dobro ureja. Glede amandmaja, ki ga je podpisal gospod Juri, ne vem, zakaj je dal v ta amandma kot nekaj posebno obremenjujočega kontrolo letenja. Kontrola letenja ni več obremenjujoči faktor. Kontrola letenja tudi v civilnem letalstvu nepravično dobiva določene dodatke in bonitete, ker temelji na tistih starih zadevah, ko je bila radarska antena pravzaprav nad glavami kontrolorjev. To že zdavnaj ni več res, gospodje. In kontrola letenja je pravzaprav - res da je zelo odgovorna funkcija, pa vendar ni pa tako obremenjujoča, da bi jo morali tukaj notri prav posebej obeleževati in obdelovati. Ravno tako tudi vojaško zdravstveno osebje. Vojaško zdravstveno osebje je bilo vedno specifikum, ampak ne tako veliko specifikum, da bi tukaj nekaj zahtevali - kakorkoli že. Jaz mislim, da vse te segmente dobro lahko pokrije ta uredba Vlade, kjer pa upam,da bo Vlada upoštevala te pripombe, ki jih je slišala danes tukaj v razpravi. Ko gledam obrazložitev kolegov iz Liberalne demokracije, mislim, mi gre pa malo na smeh, da vojaška služba in tako naprej, neomejenost vojaške službe je po tveganjih, vojaška oseba je in bo dolžna izvajati naloge tudi tedaj, ko ji je ogroženo življenje. Po zahtevah službe, vojaška oseba bo dolžna uporabiti strelno in druga skupinska orožja in tako naprej. Saj to so vojaki, to je logično, da je to nujno in vojak se je odločil, da bo vojak, po svoji lastni presoji, noben ga ni silil! Če se je pa kdo odločil zato, da si bo status popravil, je pa to njegov rizik. Tudi na Angleškem so bili primeri, ko so vojaki šli v vojsko, potem pa niso hoteli iti na bojišče, ampak se sankcionira v skladu z vsem skupaj, ne pa, da se tukajle potem nekaj išče, skorajda bi človek rekel opravičila na temelju nekih nevladnih mirovnih inštitutov. Tudi po izpostavljenosti vojnim grozodejstvom. Vojnim grozodejstvom je izpostavljeno tudi civilno prebivalstvo in še v prvi vrsti civilno prebivalstvo, kajti ponavadi se vojna grozodejstva dogajajo na civilnim prebivalstvom, ne pa nad pripadniki, recimo, nasprotne vojaške sile. Zato mislim, da oba amandmaja ne zaslužita podpore. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima poslanec Kristijan Janc.
Hvala lepa še enkrat. Kolegu Anderliču bi povedal, da pač nisem tak strokovnjak za obrambo, kot je on. In mislim, da temu težko sledim, ko sem poslušal vašo razpravo prej. [[Opozorilni znak za konec.]] Vem pa to, da je trg dela za vse poklice v Sloveniji, pa ne le v Sloveniji, na evropskem parketu, in ta je bil in tudi bo. Nenazadnje, ni korektno primerjati pilota v Slovenski vojski in Adrii, vsak ima svoje pozitivne in negativne strani [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]Denar je pomemben, ni pa edini in najpomembnejši kriterij.
Hvala lepa. Je še kakšna želja po razpravi? Odpiram ponovni krog. Prosim za prijave. Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite.
Hvala. Bom izkoristil to možnost za to, da pojasnim še nekaj kolegom, ki niso sledili našim razpravam. Kolegu Jelinčiču: kontrolorjev letenja, tako kot ostale specifične poklice, ne nameravamo nagraditi zaradi obremenitve, ampak zaradi posebnega, specifičnega znanja in odgovornosti, ki ga na trgu zelo cenijo in vabijo te zaposlene k njim. Če ti profili odtekajo, je treba seveda ukrepati zato, da bodo ostali. In podatki kažejo, da odhajajo, ne samo kontrolorji letenja, ampak tudi piloti in drugi. Kolegu Pajku bi rekel, da ko mi predlagamo skrajšanje proračuna obrambnega ministrstva, ne predlagamo na poglavju plač, ampak predvsem nepotrebnih in nesmiselnih naložb. In bomo šli, to se je že dogajalo, v naložbe za opremo, orožje, municijo in druge zelo drage sisteme, ki se potem izkažejo kot zgrešene investicije. In kolegu Štebetu, začudilo me je, da iz vrst Slovenske demokratske stranke, ki po skoraj treh letih vladanja prikazuje Slovenijo na poti k svetilniku Evrope, da jo tako slabo cenijo in jo postavljajo 40, celo 100 let za Avstrijo. Že v stari federaciji smo bili tik za Avstrijo, pa bi jo kmalu dohiteli, danes pa naj bi bili tako nazaj. Ne gre za to, seveda so razlike v bruto družbenem proizvodu, v produktivnosti in drugje, ampak gre za to, da zlasti rešitev, ki jo predlagajo Liberalni demokrati, vzpostavlja enoten sistem, ki se sorazmerno uporablja. Mi ne bomo dohiteli in zagotovili našim vojakom plače, ki jih imajo v Avstriji, ampak sistem mora biti enak. Jaz tudi napovedujem, da bomo podprli tokrat amandma kolegov Liberalnih demokratov, četudi, če bo sprejet, bo naš brezpredmeten in ga bomo žrtvovali. Ampak se mi zdi, da taka rešitev zasluži našo podporo. Hvala.
Hvala lepa. Imamo dve repliki, prvo ima gospod poslanec Zmago Jelinčič Plemeniti. Izvolite.
Hvala lepa. No, gospod Juri je zopet pokazal nepoznavanje tematike. Res je, da je potrebno specifično znanje in odgovornost na področju kontrole letanja, vendar pa potrebna specifična znanja in odgovornost nosijo tudi piloti, ki jih pa niste navedli. Navedli ste samo letalsko tehnično osebje, kar pa pomeni čisto nekaj drugega. To so, recimo, mehaniki, orožarji in podobne zadeve. Vendar razumem, da tega ne veste. Pa še nečesa ne veste, da v Republiki Sloveniji ne odhajajo kontrolorji. Kontrolorjev je pravzaprav več, kot je delovnih mest. Nekateri drugi kadri odhajajo, ampak to je že druga zgodba.
Hvala. In repliko ima poslanec Stane Pajk. Izvolite.
Hvala. Bil sem imenovan in izzvan in prav je, da povem. Bilo je ogromno amandmajev na proračun in če bi polovica tistih amandmajev, to je taka groba ocena, bilo izvršenih, tudi slovenskega vojaka ne bi bilo treba, ker ne bi imel vojaške opreme, ker je ne bi enostavno bilo, ker bi vse razgrabili. Hvala.
Hvala lepa. Besedo pa ima poslanec Tomaž Štebe. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Pravzaprav sem prosil za repliko, gospod podpredsednik. Bil sem imenovan s strani kolega Jurija.
Kolega Štebe, lahko se usedete, pa vam dam repliko, pa se ponovno vstanete.
Hvala lepa.
Kolega Štebe, imate repliko.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Res, da sem se prijavil k repliki malo pozneje, tako da se opravičujem za to nerodnost. Ampak, kolega Juri je govoril o stoletnem nezaostanku Slovenije za Avstrijo. Še v predprejšnjem stoletju je bila Slovenija na nivoju razvitosti Švedske in Avstrije. Morda bi moral skrajšati to stoletno obdobje na, recimo, 40 let in še 10 let zraven. Definitivno produktivnost še vedno kar nekaj - 100% zastoja za produktivnostjo v državi, da ne govorim o prihodku na prebivalca, predvsem pa o razvoju infrastrukture in sami razvitosti države. Tukaj ni možno nadoknaditi stvari v trenutku. Dejstvo pa je, da je treba te okoliščine tudi upoštevati in najslabše pri vsem tem pogovoru o plačah je to, da se ne upošteva niti celotno ogrodje plač v Sloveniji glede na specifike in da tukaj ni možno delati velikih izjem, ker potem to povzroči apetite in upravičene zahteve tudi nekaterih ostalih. V samih službah in delih, ki jih opravljajo vojaki in podporno osebje, pa je predvsem velika razlika v odgovornosti tistega, kar nekdo opravlja, ker je ta odgovornost vezana na ogrožanje morebitnih človeških življenj in večjih nesreč, in na tista dela, ki jih vojaki opravljajo v operativnem delu, kjer so ogrožena njihova življenja. Težko je vse skupaj spraviti pod en in isti imenovalec. En voznik vozila je verjetno precej bolj ogrožen kot poveljnik v operativnem centru, recimo, nekje v Afganistanu in zadeve enostavno ni možno metati v en koš. Pa morda, če dovolite, ker imam še čas, bi odgovoril še na to floskulo, ki se stalno ponavlja. Vse skupaj, kar je zajeto v amandmajih, je pol procenta ene patrie, ne vem, če je to res 100.000 evrov vredno, potem se dejansko ne bi o tem pogovarjali. Če sem spoštovanega kolega Cvikla, ki je to zelo hitro izračunal - ali pa morda vseh patrij. Potem pa to pomnožite s 130 ali nekaj takega.
Gospod Štebe v tem trenutku vas moram prekiniti. Hvala lepa. Kolega Štebe, po vaši želji vas zopet vabim k besedi, ker ste se tako odločili. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Naj zaključim to misel. Govoriti o nekem delu procenta o vseh vplivih na plače s strani teh dveh amandmajev je nepoštena in demagoška primerjava. Zakaj vojaki sploh rabijo kvalitetna vozila? Zato, da niso ogrožena njihova življenja. Kvalitetna oprema, delujoča oprema v posebnih razmerah je bistvo tega, kar pravzaprav vojak ali pa gasilec potrebuje. In poleg usposobljenosti, znanja je to eden od glavnih elementov varnega in uspešnega delovanja recimo vojaka. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Cvikel, nisem razumel. Imate proceduralno? V delu, kjer se je kolega Štebe odločil, da bo razpravljal, vas ni imenoval, zato vam ne morem dati replike. On vas je imenoval v repliki. Kot pa veste, vam pa replike na repliko ne morem dati. [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Verjemite, tega ne bom naredil, ker bom potem moral kršiti Poslovnik tudi v manj zabavnih zadevah. Nadaljujemo razpravo. Kdor bo hotel govoriti oziroma sodelovati v razpravi, bomo pa odprli ponovni krog. Besedo ima poslanec Mitja Slavinec.
Seveda ne mislim polemizirati s kolegom Jelinčičem glede pilotov in kontrolorjev. Prepričan sem, da on to zadevo zelo dobro pozna in se tudi strinjam s tem, da je prav gotovo delo pilotov oziroma kontrolorjev letenja sedaj bistveno drugačno, kot je bilo včasih. Vsekakor pa še enkrat poudarjam, da pa nekateri od navedenih amandmajev, konkretno za potapljače, pa da gre za specialne enote, da gre za tiste, ki potrebujejo posebno usposobljenost, poudarjam, ne gre za potapljače v smislu rekreativnega potapljanja, kot se mnogi tukaj potapljamo, ampak se v izogib temu, da jih na površini sovražnik ne opazi, potapljajo s posebnimi mešanicami, recimo mešanicami na zaprti krog, kar je tudi bistveno bolj nevarno, kar rabi dodatno usposabljanje in zaradi tega se mi zdi smiselno vsaj v tem delu, da ta amandma podpremo. Druga stvar pa je bolj pomembna, kajti zajema dosti širši krog vojakov - odločitev, zakaj se odločajo za služenje v vojski. Prav gotovo so območja v Sloveniji, kjer to ni socialni razlog. Se strinjam in veseli me, da je tako, ampak opozarjam, da pa so območja, kjer pa socialni razlog je eden izmed poglavitnih motivov. In prav tako sem že v prejšnji razpravi izpostavil in poudaril, da to niso tisti vojaki, na katere lahko računamo in da si ne smemo prizadevati za takšne vojake, ampak si želimo in si moramo prizadevati za vojake, ki bodo se za ta poklic odločili zaradi svojega prepričanja, nagnjenja in ker si to želijo biti. In ti amandmaji, ki jih predlagamo, prav gotovo prispevajo k temu, da bomo imeli več takšnih vojakov. Ne nazadnje, saj smo tudi slišali, da je tistim, ki se za vojsko odločijo zaradi socialnega statusa, to osebni riziko. Ja, se strinjam. Ampak s tem tudi potrjujemo, da imamo takšne. In to potrjuje tudi statistika, če pogledate, od kod prihajajo vojaki, če pogledate, iz katerih območij imamo največ pripadnikov Slovenske vojske. In za konec mogoče še samo naš zaostanek za Avstrijo. Kot prvi sosed vam lahko povem, da nismo sto let za njimi, ampak tudi če bi bili 200 let za njimi, raje ostanem v Sloveniji kot pa v Avstriji. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Replika, poslanec Zmago Jelinčič. Izvolite.
Hvala lepa. Kolega, jaz nisem govoril o tem, da potapljači ne bi bili specialisti. Seveda so, pa veliki specialisti so. Saj morajo biti, če jih hočemo uporabljati v vojski. Vendar jaz sem govoril o eni drugi zadevi, jaz sem govoril, da to naj uredi uredba Vlade, kar je v 3. točki 58. člena že zabeleženo, ne pa, da sprejmemo nek amandma, ki ga je pripravil kolega Juri, ki je nekako približno napisan z vseh koncev in krajev. Pa še ena zadeva. Socialni razlog ne sme biti vodilo za vstop v vojsko in tudi vojski ne sme biti samo za to, da zapolnimo število vojakov - ne smemo jemati kar tako, recimo iz socialnega dna ljudi, ki bi bili vojaki. Mislim, malo ste zašli v svoji razpravi, ampak v principu je pa to to. Zaradi tega sem jaz rekel, da ne podpiram teh amandmajev, kajti ti amandmaji pa delajo ravno to, da bi se v skladu s četrto točko tega amandmaja kolegov iz Liberalne demokracije, ravno s to zadevo bi se vključevali tisti ljudje, ki so na socialnem dnu in bi potem ob določeni priliki, tako kot poznamo primere iz svetovnih vojska, v tistem trenutku, ko bi bilo pa treba kaj narediti, pa se umaknili iz vojaške službe ali po domače rečeno, dezertirali.
Hvala lepa. Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima poslanec Anton Anderlič. Izvolite.
Razumem koalicijo in razumem tudi satelite, ki to podpirajo in zavračajo amandmaje zato, ker so konkretni razlogi zakaj; ampak o tem kdaj drugič. Ampak, gospod Pajk, sveta preproščina vas vodi k temu, da se znebite take izjave. Dajte amandma pri proračunu in bomo dali vojakom plače. Ja pa saj vendar je s tem zakonom prepovedano, da bi to naredili, ker so omejitve, ker je sistem, ker ne moreš [[...]]Mi pa želimo ravno tisto, kar je Vlada oziroma ministrstvo, že 5.10.2006 objavila na spletnih straneh. Saj, mimogrede, tudi vi kot podpredsednik odbora ali pa jaz kot predsednik odbora, nismo mogli dobiti drugačnega gradiva v fazi priprav zakona, kot da smo si ga postregla s spletnih strani, potem so pa to umaknili. Ampak tam je že pisalo, da gre za plačo, za delo izven države in tako naprej. To je že bilo v zakonu. In gre tukaj za primerljivost z drugimi državami, s pripadniki vojska v drugih državah; z ljudmi, ki so v službi v vojskah drugih držav. Če je lahko v primerljivih državah posebej urejeno tako, kot ste želeli urediti tudi vi, zakaj je gospod Virant ali kdorkoli že preprečil, da bi posebej uredili nekatere poklice znotraj Slovenske vojske - ne vem. Ampak očitno je izginilo iz teh gradiv. Mi želimo samo to in prepustiti uredbi, da se nekatere stvari urejajo, je preveč zahtevno za samo Vlado in ministra, kajti takrat bo prišlo spet do očitkov, češ nekaj se za vojake in določene poklice znotraj vojske ureja drugače. Če je pa to v zakonu, je pa to odgovornost, ki je v imenu slovenske javnosti pač prevzame ta parlament in jaz to podpiram. In ko gre seveda za primerljivost z drugimi državami tudi v tem, ko se del dohodnine, ki je v četrtem odstavku, ker tudi tukaj vidim, da se posplošuje in zavrača z nekim cinizmom - gre za prepisano ureditev iz domače zakonodaje in za urejanje nekaterih drugih področij. In ta država za nekatere druge poklice, za nekatere druge uslužbence ureja to, za vojake pač ne. Zakaj - ne vem. Kot tudi gre za primerljivost za tiste udeležence mirovnih operacij, ki se srečujejo z našimi vojaki ali na Kosovu, ali v Bosni, ali Afganistanu, ali kjerkoli drugje, kjer se primerjajo ljudje, kaj je tisto, kar je plača, kaj so dodatki, kaj je obdavčljivo, po kakšnih stopnjah in tako naprej. In samo za to se zavzemamo, za nič drugega. Torej, odgovornost prelagati na nek kasnejši čas, da zdaj to ni pravi trenutek, da je en korak naprej in tako naprej, in da bo Vlada že vse uredila. Če bi Vlada to lahko uredila, bi prišla s tisto vsebino uredbe, pa bi diskutirali in bi rekli: "V redu, uredite to z uredbo, ampak čim več stvari, ki bodo določale ta status dajte v zakon."
Hvala lepa. Odprl bom še en krog za prijavo. Izvolite. Prosim za prijavo. Besedo ima poslanec Tomaž Štebe. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. No, ta tema o ekonomsko-socialnih razlogih, ki naj bi vodili nekatere kandidate za profesionalne vojake, je zanimiva; ravno v tem kontekstu, da na nek način to ne more biti edini razlog - plača ali pa socialni status, nezmožnost dobiti kakšno drugo primerno delo, za odločitev za to, da se nekdo vključi v Slovensko vojsko.To nikakor ne bi bil pravi namen, kajti današnja vloga, predvsem Slovenske vojske in slovenskih vojakov, predvsem v tujini, pa tudi doma, je humanitarna - niti ne toliko mirovna -, kajti vojaki, ko niso v operativni, recimo, mirovni operaciji, sem prepričan, da priskočijo na pomoč pri kakršnihkoli humanitarni potrebi, če to tudi glede na dolžnosti, ki jih imajo, lahko opravijo. In tukaj bi veljal poziv vsem tistim mladim, da morda za neko obdobje vstopijo v Slovensko vojsko in odslužijo en del tiste svoje vloge tudi na ta način in na nek način skozi službo v Slovenski vojski odrastejo v odraslega človeka, moža, ženo. V svetu je dokaj običajno, glede na to, da so vojske profesionalne, da se mladi odločajo za prava humanitarna dela, recimo za eno leto. Ampak, žal vedno več je tega, kar kolega Jelinčič pričakuje od pripadnikov Slovenske vojske: pripadnost državi in članstvo biti vojak oziroma čast biti vojak, zato da brani domovino. Zdaj, slovenski vojaki več ali manj so aktivni v humanitarnih in mirovnih operacijah, ki praviloma niso ofenzivne ali kakršnekoli takšne oblike, da bi morali delovati v smislu aktivne uporabe orožja. Jaz bi še enkrat opozoril na to, da v tem kontekstu enostavno ni možno - če hočete nekateri kolegi - tako netržno delovati, da bi dvigovali plače ali ugodnosti nesorazmerno in nekako pokvarili ta odnos vojakov, ki naj bi prvenstveno služili vojsko zaradi časti služiti domovini, kar je vedno manj prisotno kot vrednota, žal, ni pa nič narobe, če služijo tudi zaradi socialno-ekonomskih razlogov, ampak ne samo zaradi teh. In s previsokim ali predolgim korakom, kot se je izrazil kolega Slavinec, bi tukaj lahko naredili prehiter, predlog korak. In mislim, da je najbolj primerno, da pravzaprav vidimo, kako bo ta napredek v tem, kako se tudi v denarnem smislu nagradi vojake, in da se tiste, ki v resnici delujejo pod posebnimi pogoji v pripravah ali v misijah, da se jim omogoči do 30% višja plača, da se počaka na dejansko prakso in se potem tudi v nekako smislu urejanja zadev in omogočanja popolnitve Slovenske vojske tudi v prihodnje ukrepa. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Stane Pajk.
Še enkrat se oglašam, bil sem imenovan prej, sem mislil, da bom dobil repliko, pa ni šlo. Dobro, bom pa v redni razpravi povedal. Če gledaš z opozicijske drže, potem je vedno premalo - to sem hotel prej povedati. Čeprav jaz mislim, da je zakon uravnotežen. Res je, da ni vse denar in se strinjam s kolegom Jelinčičem, da če hoče biti vojak dober, mora tudi po srcu čutiti, da je vojak in da se mora zavzemati za vse tiste vojaške stvari, vrline, ki jih mora imeti dober vojak. Ni vse v denarju. Dejstvo je pa tudi, da takrat, ko smo sprejemali proračun - to sem hotel poudariti -, je bil pa napaden z mnogih zornih kotov z amandmaji, samo da bi se ga zmanjšalo. To sem hotel povedati. Hvala.
Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa. Statistični portret Slovenije je od 2007 83,6 BDP na prebivalca glede na 100% Evropske unije, Avstrija 123 BDP, 40 odstotnih točk zaostanka. Če je temu tako, mi pa razložite, zakaj Avstrijci? Avstrijski vojaki na dodatke plačajo nič davka, naši pa 42, samo to morate gospodje [[..]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[..]]in če boste sprejeli amandma, jih boste izenačili slovenske vojake z drugimi, ki so zaposleni v instituciji Evropske unije - zagotovili jim pa enak status. Hvala.
Besedo ima poslanec Drago Koren.
Lep dober dan vsem, ki še vztrajate v tej dvorani. Najprej moram povedati v imenu celotne naše poslanske skupine, da smo veseli, da imamo danes pred seboj Zakon o službi v Slovenski vojski, kajti strinjamo se z razpravljavci, ki so prej rekli, da smo dolgo čakali na ta korak. Kolega Slavinec je tako lepo rekel, tako dolgo smo čakali na prvi korak, naredimo daljšega. Tudi jaz bi se vprašal, ali je samo ta vlada odgovorna za to, da smo tako dolgo čakali na ta korak. Mislim, da je vsem jasno, da so se razmere na področju Slovenske vojske slabšale daljši čas, da to ni nastalo, jaz bom rekel, kar z dnem volitev, zadnjih državnozborskih in z imenovanjem nove vlade. Sama priprava, tudi prva obravnava zakona, in priprava zakona, mislim, da je potekala zelo pozitivno, da so bili vključeni vsi tisti, ki bi naj imeli besedo pri pripravi takšnega zakona, in da je bilo doseženo, kolikor se pač v takem dogovarjanju da doseči, največje možno soglasje. Prepričan sem, da je takšen zakon, kot ga imamo danes pred seboj, uravnotežen; vsaj po mojem mnenju najbolj uravnotežen, kar je v danem trenutku možno. In če preidem na amandma oziroma amandmaja, ki ju imamo danes pred seboj, lahko rečem: amandmaja sta zelo dopadljiva. Prav gotovo vsak, ki je danes v Slovenski vojski, bi bil zelo vesel, če bi vsi v tej dvorani "stisnili" za ta amandma. Moram pa takoj dodati, da sem osebno prepričan, da bi s tem porušili to uravnoteženost, za katero jaz mislim, da trenutno je pri tekstu tega zakona. Bodite prepričani, da se je, bi rekel, zelo tehtalo in iskalo tisto optimalno rešitev, ki je v tem trenutku najboljša. Zakaj menim, da bi se porušila uravnoteženost? Ko primerjamo ta naš zakon, je prav, da ga primerjamo širše, da ga primerjamo tako z drugimi državami Evropske unije, sosednjimi državami, ne samo z njimi, ampak ga moramo primerjati tudi znotraj Slovenije. Res je, da je vojak vojak nek poseben status in da v bistvu ni prav, da ga uvrščamo in primerjamo samo z javnimi uslužbenci. S tem se jaz popolnoma strinjam, ampak tudi znotraj moramo imeti eno ravnovesje, kajti moram reči, prej, ko je bilo govora o pilotih, pa medicinskem osebju, da so zaposleni v vojski nekonkurenčni, da odhajajo drugam - drži to. In jaz mislim, da s tem vsaj delno odpravljamo to nekonkurenčnost, ampak te nekonkurenčnosti je znotraj Slovenije še veliko, tudi na raznoraznih področjih. Jaz bom rekel, tudi če se primerja javna uprava z zaposlenimi strokovnjaki v gospodarstvu, tudi tu se verjetno Vlada mora počasi pripravljati na to, da bodo strokovnjaki iz javne uprave odhajali, jo zapuščali in šli na bolje plačana delovna mesta drugje. Ampak o tem nima smisla, da bi danes posebej govorili. Prav pa je, da imamo to v vidu, ko govorimo o tem predlaganem amandmaju. Rad bi se dotaknil še tega statusa vojaka. To je za moje pojme področje, na katerem bi morali vsi skupaj malo več graditi. Ni dovolj, da bi pripadnike v Slovensko vojsko novačili samo z denarjem. Jaz pravim, kilava bo takšna vojska. Ampak v Slovensko vojsko moramo pripeljati ljudi, ki bodo s srcem vojaki. Tistim, ki čutijo to poklicanost, da postanejo vojaki. Osebno moram reči, da mi je današnja razprava Zmaga Jelinčiča, čeprav se dostikrat ne strinjam, ampak danes moram reči, da bi si upal vse, kar je povedal, tudi sam podpisati. V Sloveniji, sem prepričam, da imamo ljudi, ki bi želeli iti v Slovensko vojsko, če bi bili ob pravem trenutku na pravi način spodbujeni, se pravi, s primerno predstavitvijo, z neko promocijo in tako naprej, da bi ta svoj notranji čut ali pa svoj notranji glas zaslišali in se ga tudi upali uresničiti. Kar se tiče tega amandmaja, mislim, da ni potrebno, da bi ga danes sprejeli, ker bi s tem povzročili preveč težav predvsem znotraj uprave. Vsi vemo, kako so skočili v "luft" policaji, ko se je začelo urejati, pa s tem nočem reči, da so upravičeno skočili v zrak, ampak rešitev, taka kot je, mislim, da je trenutnemu stanju ustrezna. Verjetno se bodo pa res pokazale potrebe tudi po kašni spremembi. Mislim, da ima s tem zakonom tudi vlada določene mehanizme, da bo lahko določene stvari sama korigirala. Če bo potrebno, pa bomo tudi v Državnem zboru sprejeli še kakšno spremembo. Toliko zaenkrat. Morda še kasneje.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Kolega Anderlič, imate besedo, izvolite.
Samo dve pojasnili, in sicer gospodu Pajku. Niti en amandma, ki bi se nanašal na odvzem denarja za plače vojakov ni bil sprejet v Državnem zboru, tudi predlagan ne. Drugo, gospod Koren [[...]] [[Opozorilni znak za konec.]] Sedaj se ruši ravnotežje s tem, ko se tistega dela plače, ki je zaslužen v tujini, ne oprosti dajatev. V ničemer ne bi vplivalo na nič, nasprotno, to bi bila stimulacija. Če preberete amandma, 4. točko, boste videli, na kaj se nanaša [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Kolega Pajk, replika.
Ja, seveda, kolega Anderlič ne posluša. Že prej sem mu povedal, saj nisem trdil, da ste dali na plače amandma, ampak nekaj drugega. Če bi bili vsi tisti amandmaji sprejeti, tudi slovenskega vojaka ne bi bilo potrebno, ker ne bi imel orožja, ker ne bi imel denarja, in mu potem tudi plač ne bi bilo treba dati. To sem povedal. Hvala.
Hvala. S tem zaključujem razpravo v povezavi z 58. členom in amandmajema dveh različnih poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o 96. členu in amandmaju Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Ima kdo željo po razpravi? [[Nihče.]] Zaključujem razpravo tudi v povezavi s tem členom. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA DEKLARACIJE O PODPORI PRIZADEVANJEM ZA MEDNARODNO PREPOVED KASETNIH BOMB IN DRUGEGA KASETNEGA STRELIVA, KI CIVILNEMU PREBIVALSTVU POVZROČA NESPREJEMLJIVO ŠKODO. Seznanjam vas, da imamo za to točko predvidenih 55 minut razprave. Predlog deklaracije je v obravnavo zboru predložil Odbor za obrambo, zato dajem besedo gospodu Antonu Anderliču, predsedniku odbora, za dopolnilno obrazložitev. Izvolite.
Spoštovani! Očitno je naključje, da govorimo o tem vprašanju danes, prav simbolno. Konec koncev, na eni strani smo govorili o tem, da moramo urediti status službe v Slovenski vojski, zato da bi bili vojaki pripravljeni in da bi bila njihova pričakovanja udejanjena, ko gre za njihov status, za posredovanje na najsibo mirovnih operacijah, najsibo na kriznih žariščih, kjerkoli pač že, ali pa ko so v pripravljenosti doma. Na drugi strani pa pobuda za podprtje deklaracije, ki apelira na državljanke in državljane vsake države posebej, ki apelira na vse svobodomiselne, miru naklonjene prebivalce tega planeta, da se pridružimo kot slovenski parlament iniciativi, ki traja že dolgo časa. V zadnjem obdobju sta najbolj aktivni predsednica parlamenta Avstrije in predsednica parlamenta Belgije, bilo je že vrsto aktivnosti, v katerih je sodelovala tudi naša vlada oziroma predstavniki naše države. V nadaljevanju bom povedal tudi, kako je do oblikovanja te deklaracije prišlo. Ko je ta pobuda, čeprav je bila poznana že prej v Republiki Sloveniji, torej gre za poskus omejevanja proizvodnje in trgovanje s kasetnimi bombami, sam bi bil veliko bolj vesel, da bi govorili o kompletni prepovedi proizvodnje in prodaje kasetnih bomb. Mi sami imamo izkušnje, recimo, iz vojne 1991. leta, posebej na Medvedjeku, ko je šlo za bombe, ki jih je metala Jugoslovanska armada takrat in so nekateri ljudje tudi zaradi tega umrli ali pa so bili kasneje invalidi in podobno. Ampak v svetu je že tako, da je nekaj držav, ki so velike, pomembne, odločilne in so proizvajalce ter trgovke s temi bombami in se ne zavzemajo za to. Pa bom rekel celo drugače, se preprečuje sprejem take konvencije, ki bi preprečevala, kot sem rekel, proizvodnjo in trgovino, recimo, po vzoru otovske deklaracije oziroma konvencije, ki govori o prepovedi proizvodnje in uporabe protipehotnih min. V preteklih 30 letih je po nekih podatkih zaradi kasetnih bomb umrlo več kot 11 tisoč ljudi, nešteto pa jih je poškodovanih, so tajni invalidi, sploh ko gre za otroke. Mislim, da gre za izrazito pozitivno stališče in način razmišljanja v Republiki Sloveniji, in verjamem, da bo Državni zbor s tem, ko bo na predlog odbora, ki je to deklaracijo tudi, potem ko jo je sekretar odbora v osnovi pripravil, sprejel, jo dopolnil z rahlo dopolnitvijo s strani Vlade oziroma Ministrstva za zunanje zadeve, ki je resda malce omililo tisto prvotno zahtevo in pričakovanje, da bi vendarle - saj pravim, prepričanje večine članov odbora je bila, da bi morali narediti čim daljši in večji korak, pa vendarle smo potem kot odbor enotno sprejeli tako popravljen predlog, kot ga imate na mizi. Verjamem, da je potrebno pozdraviti ta prizadevanja, mogoče tudi bolj na glas povedati, tudi v povezavi s tistim delom, ko govorimo o oboroževanju, ko govorimo o pripravljenosti Slovenske vojske, ko govorimo o udeležbi slovenskih vojakov na mirovnih operacijah, predvsem pa, ko govorimo o aktivnostih predstavnikov naše države, na raznih konferencah, na raznih mednarodnih srečanjih, kjer se ustvarja neko prepričanje, da bi morali odpraviti, v konkretnem primeru kasetne bombe, pa tudi verjetno še kakšno drugo orožje, ki je prisotno pa povzroča samo gorje in ni namenjeno predvsem obrambi [[..]] [[opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]miru in pridobitev civilizacije.
Hvala lepa. O predlogu deklaracije dajem besedo predstavnikom poslanskih skupin za predstavitev stališč. Stališče Poslanske skupine SDS bo podal poslanec Stane Pajk. Izvolite.
Spoštovani! Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke se pridružuje pobudi, da se omeji uporaba kasetnih bomb ali drugega kasetnega streliva, saj to strelivo povzroča veliko nepopravljivo škodo ravno civilnemu prebivalstvu. Škodo civilnemu prebivalstvu povzroča zato, ker je pri uporabi netočno, saj se eksplozivna telesa iz kasete razpršijo po veliki površini in je zato zadevanje cilja netočno in neselektivno. Takšna uporaba ima za posledico v veliki v velikih primerih civilne žrtve. Ob sami uporabi kasetnih bom ne eksplodira po oceni od 5% do 30% bom iz kasete, zato se spremenijo v nevarne pehotne mine, ki povečini povzročajo civilne žrtve. Velikokrat so te žrtve otroci. Deminiranje teh eksplozivnih teles je drago in nevarno. Iz tega sledi, da kasetne bombe niso nevarne samo za vojake, ampak predvsem za civilno prebivalstvo. Kasetne bombe so sporno orožje s humanitarnega vidika in po veljavnem mednarodnem pravu do sedaj niso prepovedane. Zato Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke podpira vsako pobudo, ki ima za cilj zmanjšanje civilnih žrtev, zato podpira tudi predlog te deklaracije.
Hvala lepa. Kolega Aurelio Juri bo podal stališče Poslanske skupine SD. Izvolite, prosim.
Socialdemokrati deklaracijo seveda podpiramo, tako kot podpiramo vsako pobudo in dejavnost, ki družbo razorožuje zlasti orožja, ki ne služi obrambi in ki pobija ali poškoduje nedolžne ljudi, množično ali posamično. Eno od teh orožij so tudi kasetne bombe, za katere smo slišali in tudi sicer mnogi vedo, kakšne uničevalne učinke imajo tudi, ko je vojne konec. In kot se prizadevanju za mednarodno prepoved tega orožja pridružujemo, obžalujmo, da se ta prepoved še ni zgodila, da so kasetne bombe še danes široko proizvedeno in uporabljeno orožje, nazadnje leto dni v Libanonu; da sta v sami Evropski uniji državi, to sta Poljska in Romunija, ki se s tem dokumentom ne strinjata. Da njegovo usodo oziroma usodo mednarodno in občine dogovorjeni prepovedi kasetnega streliva krojijo še naprej velesile, zlasti ZDA, ki brez sramu ter v posmeh sodbi mednarodnega prava, da gre za nehumano orožje, ter v posmeh statistike, ki pravi, da je to orožje v zadnjih 30-ih letih ubilo najmanj 11.000 civilistov, med njimi ogromno otrok ter pohabilo na desetine tisočih drugih, njegovo ustreznost in nujnost zagovarjajo. Nas, Socialne demokrate veseli, da se je kljub nasprotovanju Združenih držav Amerike tej deklaraciji naša vlada umestila med njene podpornike, še bolj veseli pa bi bili, ko bi dosledno s tem prizadevanjem pričeli pri nas z aktivnostmi, zlasti znotraj EU in Nata, v prid nadaljevanju mednarodnih razorožitvenih naporov tudi, kar zadeva balistične in druge jedrske raketne sisteme ter v tem okviru predlagala partnerkam, da izrečejo "ne" ameriškemu projektu protibalističnega ščita na samih evropskih tleh in vsem protiukrepom v smislu primernega oboroževanja, ki jih najavlja oziroma napoveduje Ruska federacija. Evropa in svet sta pred novo grozečo oboroževalno spiralo in ni dopustno, da molčita. V ponedeljek sem pobaral Vlado v zvezi s stališčem, ki ga namerava zagovarjati do tega problema. Ni dovolj, da si prizadevamo za enotno oziroma za poenotenje stališča znotraj Evropske unije, prispevati moramo tudi k temu, da bo to stališče odklonilno, v skladu z mirovnimi in razorožitvenimi prizadevanji, katerim vsaka razvita in napredna družba prisega. Hvala.
Hvala tudi vam. Kolega Anton Anderlič bo podal stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Spoštovani. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije smo veseli pravzaprav, da je koalicija dopustila, da smo to točko uvrstili na dnevni red. Ko je prišla v Državni zbor je bilo, seveda po postopku, ki je po poslovniku, to vprašanje uvrščeno na dnevni red Odbora za obrambo, vendar je koalicija oziroma koalicijski poslanci so brez obrazložitve zavrnili to razpravo. In šele, hvala predsedniku Državnega zbora, ki je posredoval in potem ponovno zavezal Odbor za obrambo, da to obravnavamo in da naj pripravimo stališče oziroma oblikujemo deklaracijo za obravnavo v Državnem zboru. Danes imamo to priliko in jo pozdravljamo ter smo veseli, da se je koalicija v tem primeru vendarle premislila in priključila tako plemeniti akciji, kot je recimo temu gibanje, ki je sedaj že v več kot 100-tih državah prisotno. In v to so vključeni, kot sem že prej rekel, tako najvišji predstavniki oblasti kot tudi civilno prebivalstvo, vsi tisti, ki menijo, da je treba nekje začeti ali pač nadaljevati z omejevanjem in prepovedjo nekaterih smrtonosnih orožij in vsega tistega, kar je tako rekoč v osnovi škodljivo, namenjeno predvsem za povzročanje škode tistim, ki niso vpleteni v neposredne spopade. Torej namenjeno tistim, ki so, nekateri jim pravijo stranska škoda, gre pa za trpljenje tisočev ali pa stotisočev, lahko pa tudi več, ljudi. Mi bi bili bolj veseli, če bi Slovenija zmogla odločen korak in rekla - Slovenija se pridružuje pobudam, nekatere so seveda tudi take, da pristopimo k popolni prepovedi proizvodnje, trgovine in uporabe kasetnih bomb. Tega preprosto nismo mogli storiti, kot sem prej rekel, pa smo se pridružili enotni podpori odbora. Kajti lahko bi rekel, bolje nekaj kot nič, kajti grozilo je, da Slovenija ostane siva lisa na zemljevidu tistih držav, kjer se te aktivnosti pospešeno odvijajo in kjer posamezni nosilci politične moči tudi prisluhnejo, ne samo tistim, ki so proizvajalci, trgovci in sejalci teh bomb. Žal je tukaj težko razumeti recimo temu laiku, in jaz sem na tem področju zagotovo laik, ker me proizvodnja vojaškega orožja, bomb in vseh teh stvari prej zmrazi, kot pa da bi imel razumevanje za nekatere diskusije o tem, zakaj je neka velesila ali pa tudi ne, so tudi države, ki so manjše, pa so seveda proizvajalke, prodajalke tega orožja. In mi rečemo, tega ne bomo, bom rekel, bolj radikalno postavili. Mislim pa, da bi za Slovenijo bil to čisto primeren trenutek in gesta, kajti izkušnje, negativne izkušnje z uporabo kasetnih bomb na slovenskih tleh so še žive. In tudi žrtve teh kasetnih bomb so že žive oziroma žrtve pač ne, tisti, ki so bili poškodovani, lahko se reče seveda, da je žrtev mine, pa ni nujno, da tudi umre zaradi tega, je pa žrtev in je poškodovana in teh primerov, jaz jih tudi osebno poznam, tako da tukaj ni nobene zadrege. Kot rečeno, v poslanskem klubu bomo z veseljem to deklaracijo podprli in verjamem, da bo v naslednjih aktivnostih, kot vem, predstavniki predvsem z Ministrstva za zunanje zadeve bodo lahko tudi s tem stališčem na naslednjih aktivnostih, ki so že preko poletja, sodelovali kot država, ki gleda naprej in prispeva k svetovnemu miru in tudi k temu, da se predvsem vojaški spopadi, če so še potrebni oziroma so nujni in da se to vendarle locira samo na vojaške sile, ne pa, da se razširja to tudi na civilno prebivalstvo.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Nove Slovenije bo podal poslanec Drago Koren. Izvolite.
V poslanski skupini Nove Slovenije soglasno podpiramo predlog deklaracije o podpori prizadevanjem za mednarodno prepoved kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva, ki civilnemu prebivalstvu povzroča nesprejemljivo škodo. Sprejem te deklaracije je najmanj, kar lahko ta Državni zbor stori, in s tem da svoj prispevek temu, da bi le prišlo do mednarodne prepovedi uporabe teh sredstev. Kakšne posledice povzroča uporaba kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva, mislim, da nam je vsem jasno. Spomnimo se lahko samo na osamosvojitveno vojno in prizore na Medvedjeku v občini Trebnje. V Novi Sloveniji nas sicer moti, ker je v naslovu deklaracije na koncu zapisano "ki civilnemu prebivalstvu povzroča nesprejemljivo škodo". Mi smo namreč prepričani, da te bombe in to strelivo povzroča škodo tudi vojakom. Tudi zaradi njih je smiselno, da pride do prepovedi uporabe teh sredstev. Po drugi strani je kakršnakoli škoda ne samo neprecenljiva, dovolj velik razlog, da deklaracijo sprejmemo. Kot sem rekel, sprejem deklaracije nas nič ne stane. Želim pa, da vsi, tako Državni zbor kot Vlada, potegnemo svoje korake. Vsak najmanjši prispevek k temu, da bi le prišlo do sklenitve pravno zavezujočega mednarodnega akta, je tisti cilj, ki mu želimo slediti. V Novi Sloveniji bomo deklaracijo podprli.
Hvala lepa. Kolega Kristijan Janc bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa še enkrat. V Slovenski ljudski stranki smo mnenja, da je vsakršen ukrep, ki ima namen omejiti proizvodnjo orožja ali omejiti uporabo le-tega, dobrodošla rešitev te problematike. Vsak posameznik ima pravico do življenja v varnem okolju. Prav tako si prizadevamo, da bi tudi Državni zbor sprejel resolucijo, ki bi prepovedovala kasetne bombe in drugo kasetno strelivo, ki civilnemu prebivalstvu povzroča nesprejemljivo škodo, in bi se tako na pravni način zavaroval položaj posameznika. Strinjamo se s sklepi konference o kasetnem strelivu, ki je bila februarja letos v Oslu. Prav tako podpiramo tudi sklepe 3. letnega srečanja predsednic parlamentov, ki se je zgodila marca letos v New Yorku. Gre za pobudo o globalni podpori prepovedi kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva. Ker se zavedamo posledic uporabe teh bomb, ki so lahko dolgoročne, se zavzemamo za prepoved uporabe, izdelave, prometa, skladiščenja in ustvarjanja zalog kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva, ki škoduje civilistom, ter podpiramo poziv Vlade Republike Slovenije, da pripravi ustrezno zakonodajo za prepoved kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva. S tem bi se Republika Slovenija vključila v mednarodno humanitarno mrežo, ki si prizadeva za globalno prepoved tega orožja, za pomoč in zagotovitev ustrezne oskrbe in rehabilitacijo žrtev, izobraževanje o nevarnosti zalog prepovedanega kasetnega streliva ter obvarovanju civilnega prebivalstva pred nepotrebnimi posledicami tega orožja. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke se zato zavzemamo za sprejetje ustrezne zakonodaje za prepoved kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva in menimo, da bi bil to pomemben korak k večjemu zagotavljanju človekovih pravic. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Poslanec Zmago Jelinčič bo podal stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kot kaže, nobeden od dosedanjih razpravljavcev sploh ne ve, kaj to je kasetna bomba in kaj je kasetno strelivo. Danes je največji hit v vseh članicah Nato pakta ravno kasetno strelivo. Zakaj? Ker na določene tankovske enote ali drugačne motorizirane enote lahko selektivno deluješ z določenimi kasetnimi bombami, kjer se vsak posamezen izstrelek osredotoči samo na eno od teh vozil. Mislim, da pri sprejemanju te deklaracije, ki ni smiselna, v bistvu delamo nekaj podobnega, kot smo počeli na idejo neke angleške princese, da smo pristopili k mednarodni deklaraciji o prepovedi protipehotnih min, potem smo pa morali potihem umakniti svoje podpis. Tukaj bo nekaj podobnega. Smo v Nato paktu in tako pač je. Dejstvo je, da nikoli tega sporazuma ne bodo podpisale Združene države Amerike, Ruska federacija, Kitajska in večina držav, ki so v Nato paktu. Enostavno ne bodo zaradi tega, ker je ravno ta segment najbolj razvijajoči se segment oborožitve. Zakaj? Ker ravno s preciznostjo povzroča najmanjšo nesprejemljivo škodo. Čeprav je vprašljivo, kaj to pomeni, da civilnemu prebivalstvu povzroči nesprejemljivo škodo. A to, da dobiš "špliter" v ledvico, je sprejemljivo, to da mu odtrga nogo je nesprejemljivo. Mislim, že naslov je bedast. Kaže na nepoznavanje tematike in kaže na to, da so to zadevo sestavljale neke nevladne organizacije, ki verjetno ene kasetne bombe še od blizu videli niso in sploh ne vedo, za kaj gre pri stvari. V primeru take široke altruistične podpore potem dajmo prepovedati vse vojne. Lahko stokrat sprejmemo določene akte, ki naj bi bili pravno zavezujoči in mednarodni in vendar se bodo vojne dogajale in vendar se bo orožje uporabljalo. Zgolj mednarodni akti prepovedujejo uporabe določenih segmentov orožja, vendar tukaj ne gre za splošno kasetno strelivo. Tukaj gre za nepoznavanja tematike. In tudi to, če so v Oslu nekatere države sprejele zavezo, da bodo do konca 2008 sprejele nek pravni mednarodni zavezujoči akt, to še ne pomeni, da bo kaj iz tega. Nabor teh držav je takšen, ki nima nobene posebne teže. Huje je, ko gre za neeksplodirana bojna sredstva. Vendar to je že nekaj drugega. Ko je kasetna bomba izstreljena in ko določen izstrelek pade na tal in ga ne raznese, je to poseben segment, neeksplodirano ubojno sredstvo, ki se ga ureja po drugih poteh in drugače, kot naj bi bilo tukajle notri navedeno. Mislim, da je prav, da sodelujemo v raznih forumih, da se o tem pogovarjamo, da razčiščujemo zadeve, vendar naj se posluša kakšen strokovnjak. Naj si kdo od kolegov ogleda, kako izgledajo te stvari. Kaj to sploh je? Ne pa tako na pamet, mi bomo priti vsemu, proti vsemu orožju, podprli bomo. Ko bomo, recimo, uporabljali tako kasetno strelivo, da bomo zaščitili, recimo, slovenske vojake v Afganistanu ali kje drugje, ali se boste temu strelivu odpovedali? In boste raje žrtvovali slovenske vojake, samo da bo prav, ker je neka deklaracija, ki so jo sestavili neki mirovni inštituti, to zadevo potrdila. Mislim, da je zelo nesmiselno, zelo nedodelano na pamet in kar tako podpirati določene deklaracije, o katerih nihče pravzaprav niti ne ve, za kaj gre oziroma zelo redki vemo. Slišali smo v razpravi, da nekateri res ne poznamo, kako delujejo bombe in tako naprej, ampak vseeno smo proti. Mislim, da je to eno zastarelo razmišljanje. Poglejmo si zadeve in premislimo. Ne skakati v n sprejem nekega sporazuma oziroma sprejem neke deklaracije, ki jo bomo zagotovo morali čez nekaj časa negirati na zahtevo naših, recimo naših, Natovih zaveznikov in drugih držav v Evropski uniji. V Slovenski nacionalni stranki take neumnosti ne podpiramo. Naj prinesejo zadevo, ki bo pila vodo, ne pa kar tako. Naslednjič lahko pričakujemo, da bo kdo zahteval prepoved vozil [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]z motorji za notranje izgorevanje, kajti tudi to je škodljivo. In konec koncev se vsako leto povozi do smrti toliko in toliko ljudi. Hvala lepa.
Kolega mag. Franc Žnidaršič bo podal stališče poslanske skupine DeSUS.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Naša poslanska skupina bo deklaracijo brez vsakega zadržka podprla. Mi smo veseli, da je prizadevanj v mednarodni praksi in v prostoru vedno več v tej smeri. Gre namreč za tisti del uporabe kasetnih bomb, ki so usmerjene proti civilnemu prebivalstvu. In tudi sicer je več posledic na področju prizadetosti civilnega prebivalstva, kakor pa v neposrednih vojnih spopadih. Zaradi tega je skrajni čas, da se mednarodna javnost, kot se temu lahko reče, združi in oblikuje zahtevo po prepovedi uporabe kasetnih bomb. Vsi veste, da gre za strelivo, ubojna sredstva, ki obležijo neeksplodirana in predstavljajo trajno nevarnost za prebivalstvo, ki tam živi, z vsemi posledicami. Ve se, da je to nekaj podobnega kot minirana polja s pehotnimi bombami, ki so tudi na področju Bosne terjale ogromne žrtve in v naši zelo bližnji zgodovini imamo neposredno sliko posledic z nekaj ranjenimi zaradi uporabe kasetnih bomb. Zato je seveda skupna odločitev v smeri absolutne podpore deklaracije prav gotovo pravična, dobra odločitev in jo naša poslanska skupina podpira. Tako upamo lahko vsaj vsi skupaj, da bo iz tega tudi nekaj nastalo v smeri prepovedi v mednarodnem okviru. S to mislijo želimo pospremiti to deklaracijo z našo podporo z velikim odobravanjem. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava o predlogu deklaracije. Besedo ima Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Sam bom podprl predlog deklaracije, ki je namenjena seveda temu, da prepove, torej ne omeji, ampak prepove uporabo kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva in s tem Slovenija izrazi veliko podporo v prizadevanju, da se stori pomemben korak naprej v procesu, ki bi privedel do mednarodne prepovedi kasetnih bomb in kasetnega streliva v celoti. Danes je bilo v okviru predstavitve pobude, ki jo Slovenija sprejema in aktivno pristopi za to deklaracijo v prizadevanju, da mednarodna skupnost sprejme to deklaracijo in na ta način prepove tako proizvodnjo kot posledično uporabo tega streliva. Mislim, da je Slovenija, kot naslednja predsedujoča v okviru Evropske unije lahko ena izmed že pobudnikov za sprejem te deklaracije in tista, ki na področju, ki je nam zelo blizu tudi z izkušnjami pri uporabi različnih strelnih naprav, na tragedijah, ki smo jih lahko spremljali na zahodnem Balkanu, torej na vojni, ki nam je zelo blizu, videli, kakšne posledice povzroča uporaba takšnega streliva. Seveda je zgodba toliko bolj žalostna takrat, ko ostanki takšnega streliva ali pa uporaba takšnega streliva poseže po tistih, ki so nedolžni, torej nedolžne žrtve in ostanki takšnega streliva velikokrat povzročijo ali smrt ali invalidnost in trpljenje tistih, ki so iz civilnega prebivalstva. Torej gre za popolnoma nedolžne žrtve. Hkrati pa je uporaba takšnega streliva vezana na poškodbe tistih, ki so v vojnih spopadih. In zato se mi zdi upravičeno, da ob posnetkih, ki jih lahko gledamo na televiziji, in na izkušnjah, ki so bile v naši neposredni bližini v bližnji preteklosti na osnovi uporabe teh streliv, da Slovenija, parlament in Vlada Republike Slovenije privzameta aktivno vlogo pri promoviranju tega, da pride do skupne mednarodne odločitve o prepovedi tako proizvodnje kot uporabe tega strelnega streliva. Zato se mi zdi izredno pomembno, da je Slovenija ena izmed tistih držav, ki v zelo zgodnji fazi s sprejemom te deklaracije pristopi na čelo in omogoči v mednarodnem prostoru nadaljevanje razprave o tem in potem seveda tudi sprejem te deklaracije v okviru mednarodne skupnosti. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Anton Anderlič.
Verjetno ne bi bilo treba ponovno poudariti mojega stališča, ampak vendarle, ker je bilo tudi nekaj izrečenega kar tako, moram zelo jasno povedati, da sem vesel, da pripadam tistim skupinam ljudi, ki so naklonjeni razpravam in aktivnim prizadevanjem za to, da bi se na svetu odpravilo čim več orožja in stvari, ki so take narave, kot so kasetne bombe oziroma tovrstno strelivo, o katerem sedaj govorimo. Vesel sem tudi zaradi tega, ker je Vlada v svojem mnenju, ki ga je posredovala danes, tudi povedala, da se pridružuje, in da je v razpravah o teh dokumentih, ki nastajajo, in sicer gre za protokole k ženevskim konvencijam, pa seveda drugim, ki jih inicirajo enkrat eni, drugič drugi, in konec koncev država, ki je zaključila predsednikovanje pred nekaj dnevi je predstavila predlog novega protokola, ki bo doživel v naslednjih mesecih, verjetno ne tega pol leta, tudi v času slovenskega predsednikovanja predvsem neko dinamiko in neke razprave, ki bi bile lahko samo v ponos slovenski državi. In to je tisto, kar največ šteje, ne glede na to, če se kdo tukaj izraža tudi na način, da smo vsi bedaki, ki ga ne razumemo ali pa ne sledimo njegovim [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Stane Pajk. Izvolite.
Hvala. Tudi sam mislim, da sem že ogromno povedal, skoraj vse o tem, kar je za povedati. Ampak lahko še rečem to, da sem vesel, da je velika večina poslanskih skupin potrdila podporo tej deklaraciji, saj dejansko gre za kasetno strelivo, ki povzroča največ žrtev civilnemu prebivalstvu. Tudi otroci so pogoste žrtve tega kasetnega streliva. To pa zato, ker ne eksplodira in ker je neselektivno, ker je odvrženo tako, da pade na veliko površino in ni selektivno. Ja, kolegu Anderliču bi pa, ko je govoril o tem, da Vlada in poslanska skupina SDS ni tega podpirala [[...]]
Kolega Pajk, veste, da se s stališčem poslanskih skupin ne debatira. To v poslovniku piše, in nenazadnje že nekaj let imamo to prakso v Državnem zboru.
V redu. Lahko pa samo povem, ne bom debatiral. Povem pa, da Poslanska skupina SDS ni umaknila te deklaracije z dnevnega reda zato, ker se ne strinja z vsebino, ampak se ni strinjala z načinom predlaganja. To je bil razlog in smo tudi kasneje sami poslanci zahtevali,da se ta vsebina vrne na dnevni red. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Na koncu sem dolžan pozvati še predlagatelja če želi besedo. [[Ne.]] Vsi razpravljavci, ki so to želeli, so dobili besedo. Mislim, da imamo še nekaj minut za morebitno razpravo. Želi kdo? Eden. Kolega Aurelio Juri, 5 minut, izvolite.
Hvala, gospod predsednik. Jaz se besedi kolega Anderliča pridružujem. V tej dvorani imamo veliko večino, ki bo to deklaracijo podprla, in manjšo skupino, ki pač temu ne bo sledila. Tej manjši skupini, ki obtožuje podpornike, češ, da se ne spoznamo na to materijo, bi rad sporočil, da je deklaracija nastala ne samo iz mirovniških vrst, ampak v sodelovanju tudi s stroko. Mi smo jo tudi v stranki preverili z našimi obramboslovci. Poznajo materijo, vedo, za kaj gre. Kar počez, če nekdo ljubi orožje, pa se nekoliko pobliže z njim spozna, obtoževati vse ostale, da nimajo pojma o tem, je neprimerno. Bojim se sicer tudi jaz, in tukaj se tem bojaznim pridružujem, da se nam lahko dogodi to, da bomo jutri zavoljo pritiskov Združenih držav Amerike, pa drugih velesil, zavoljo interesov, ki jih moramo z njimi usklajevati, tako kot je že enkrat nastalo pri pobudi za svet brez jedrskega orožja, znali tudi umakniti s tega vlaka. Tako kot se je zgodilo vilenski izjavi in še kdaj. Jaz upam, da potem, ko bo parlament to deklaracijo izglasoval in podprl, da bo dobila tudi takšno težo, da si vlada kakšne druge poteze jutri ne bo privoščila. Hvala.
Hvala lepa. Velikost ene oziroma druge skupine bo pokazalo glasovanje. Ker pa k predlogu deklaracije ni bilo vloženih amandmajev, bo zbor odločanje o predlogu deklaracije v skladu s časovnim potekom seje zbora opravil danes v okviru glasovanj. To je pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem tudi prekinjam to točko dnevnega reda. Mi pa prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSTOPNEM ZAPIRANJU RUDNIKA TRBOVLJE HRASTNIK IN RAZVOJNEM PRESTRUKTURIRANJU REGIJE. Seznanjam vas, da imamo za to točko predvidenih 40 minut časa. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Bogdanom Barovičem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za gospodarstvo predlaga Državnemu zboru, da sprejme sklep, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi tretjega odstavka 134. člena Poslovnika zbora dajem besedo najprej predstavniku predlagateljev za dopolnilno obrazložitev predloga zakona gospodu Bogdanu Baroviču. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! V tem času ste prejeli tudi strokovno narejeno analizo ekonomskega inštituta pravne fakultete, ki so jo vsebinsko argumentirali doktorji znanosti na čelu s priznanim dr. Francijem Križaničem. To je prvi argument in vas prosim, da prisluhnete argumentom in da upoštevate argumente. Tu ni politike, tu ni nakladanja, tu ni izmišljevanj, to so argumenti. V Trbovljah imamo Termoelektrarno Trbovlje, za katero je minister sam 26. junija na seji povedal, da je idealna lega. Drugič, v Trbovljah imamo rudnik Trbovlje-Hrastnik, ki je sodobno opremljen. Dokaz sodobne opremljenosti je ISO standard, ki ga je 3. julija letošnjega leta gospod Dimnik napovedal in dejal ob tem: "Presoja kakovosti je bila uspešna in danes bomo priča podelitvi certifikata. Presoja kakovosti pomeni nadgradnjo, pokazatelje, ki govorijo o kakovosti poslovanja, o zniževanju stroškov in na sploh o poslovni odličnosti, ki se kaže navzven." To so besede gospoda Dimnika, izrečena 3. julija v podjetju Rudnik Trbovlje-Hrastnik. Takšno podjetje, opisano s temi besedami, želite zapreti. Zakon, ki je pred vami, podaljšuje zapiranje iz leta 2015 na 2017 in podaljšuje iz leta 2005 proizvodnjo do leta 2007. Zakon ne, poudarjam, ne povečuje javnih sredstev v ta namen. Argument. Drugič. Zakon zmanjšuje letna sredstva iz javne blagajne za ta namen, zmanjšuje sredstva iz javne blagajne. Tretjič. Zakon bo omogočil večjo količino nakopanega premoga in 40 milijonov evrov več prihodkov. Četrtič. Premog iz RTH je v Termoelektrarni Trbovlje zaradi transportnih stroškov že konkurenčen premogom iz Češke, Indonezije in Ukrajine. Izračun. Trend kaže rast cenovne konkurenčnosti premoga iz rudnika Trbovlje-Hrastnik za potrebe Termoelektrarne Trbovlje. Termoelektrarna Trbovlje ima visoko lastno ceno zaradi zastarele tehnologije, v času obratovanja na tej tehnologiji je smiselno prednostno dispečiranje, ki je tudi dovoljeno in priporočljivo v Evropski uniji, če je energent zraven, kar je. Namen prednostnega dispečiranja je zadržati dovolj veliko ponudbo električne energije in preprečiti morebitno pomanjkanje energije, torej tako imenovani električni mrk, kar je ta trenutek seveda zelo aktualno za Slovenijo. Prednostno dispečiranje je opredeljeno v direktivah Evropske unije in ga uporabljajo v mnogih državah. Tipičen primer je Irska. V primeru prenehanja Termoelektrarne Trbovlje in RTH se bo slovenska ponudba električne energije znižala za 5%, kar lahko skupaj s 3% povprečno rastjo porabe energije resno ogrozi stabilno ponudbo elektrike na Slovenskem. Dilema med elektrarno na zemeljski plin in trda goriva, obstoji samo za Te-Tol in ne tako, kot je bilo rečeno, da je ta dilema aktualna za Trbovlje. Tukaj imam že študijo oziroma vlogo za podaljšanje prednostnega dispečiranja za obdobje 2009-2012, ki ga je Termoelektrarna vložila po pogovoru in dogovoru na Ministrstvu za gospodarstvo. V dilemi med elektrarnami na zemeljski plin in trda goriva upoštevamo stabilnost dobave energije. Slovenija je pri zemeljskem plinu vezana na Rusijo v 60-ih% in Alžirijo 30%. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]Zaplet na trgu lahko povzroči hudo krizo. Edino, energija na trdo gorivo nadomešča plin. In ne nazadnje 1800 ljudi je posredno in neposredno vezanih na rudnik Trbovlje-Hrastnik in Termoelektrarno Trbovlje. Če se proizvodnja zapre leta 2009, bo na cesti 350 do 400 ljudi, krat trije družinski člani, 1200 ljudi. 1200 ljudi. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Upoštevajte dejstva, ki se vam jih navedel, dejstva, argumentei, ki so jih naredili doktorji znanosti ekonomskega inštituta pravne fakultete in razmišljajte po pameti v dobro te države in ljudi.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Matjaž Han bo podal stališče poslanske skupine SD. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovani državni sekretar s kolegom. Jaz moram reči, da je bil gospod Barovič več kot prepričljiv s svojimi argumenti, pa vendarle v poslanski skupini Socialnih demokratov bomo novelo zakona o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije podprli. Razlogi za našo podporo zakonu so trije. Prvič upravičenost, drugič odgovornost in tretjič predvsem pozitivne posledice za ljudi v Zasavju, za zaposlene v Zasavju, za lokalno skupnost in ne nazadnje tudi za državo. Študija ekonomskega inštituta pravne fakultete kaže, da obeti za Zasavje niso dobri. Še več, so skrb vzbujajoči. Dvoletno podaljšanje izkopavanje zasavskega premoga je upravičeno tako iz gospodarskih kot socialnih razlogov, kažejo vsi relevantni podatki. Zakon prav tako ne predvideva nobenih dodatnih državnih sredstev, ki so namenjena za zapiranje rudnika, samo prerazporeja se na daljše obdobje, s čimer se bo omogočilo daljše kopanje premoga in vse, kar sem prej naštel. Prav tako pomembno je vprašanje odgovornosti in posledic. RTH in trboveljska termoelektrarna, kot je Bogdan rekel, skupaj štejeta 1.800 posrednih in neposrednih delovnih mest, kar je 10% zaposljivosti v Zasavju. Vodstvo RTH si z različnimi oblikami prestrukturiranja prizadeva že več let za prekvalificiranje zaposlenih, kar pa terja čas. Delovna mesta, ki jih Zasavje nedvomno potrebuje, terjajo potrebno prakso in izobrazbo, ki pa je knapi ne morejo čez noč pridobiti v jami. Verjetno ne rabimo posebnega matematičnega izračuna, kaj bi zapiranje rudnika že konec leta 2009 pomenilo za stopnjo brezposelnosti v Zasavju in nasploh za razvoj Zasavja. Zadnje izjave ministra Vizjaka, češ da ni smiselno dajati denarja v podaljšanje agonije nečesa, kar je tako ali tako samo vprašanje nekaj let, pa me zelo spominjajo - in na tem mestu bi se ministru opravičil, čeprav ga danes ni tu, ker sem mu pred časom pripisal napačno izjavo - na besede predsednika Vlade Janeza Janše leta 2004, ko je bil še opozicijski poslanec. Takrat se je Janez Janša krčevito odzval na vladno pomoč Revozu, češ da je šlo za neupravičeno darilo, za nesmotrnost, za predraga delovna mesta. In če me spomin ne vara, ta isti gospod Janez Janša se je kot predsednik Vlade pred nekaj tedni slikal v novomeškem Revozu in z velikim ponosom občudoval njihov najnovejši izdelek. Tako, kot se ta Vlada slika na obiskih po Sloveniji, upam, da bo imel minister naslednjič pogum v Zasavju, ko se bo na nek način zopet nastavljal kameram in novinarjem, povedati Zasavčankam in Zasavčanom, zakaj je Vlada nasprotovala podaljšanju obratovanja Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Izjavo gospoda ministra z zadnjega Odbora za gospodarstvo, češ da želi regiji Zasavje dobro, pa bomo zagotovo vzeli na znanje. Verjamem, da je bila ta izjava dobronamerna. Na koncu se samo naglas sprašujem, če so pomembni podpisi pod tem zakonom, da nismo podpisani pravi poslanci, potem ta moment svoj podpis umikam in naj kdo drug podpiše, ki je prave politične barve. Ponavljam pa na koncu, Socialni demokrati bomo zakon podprli. Podprli ga bomo zato, ker smo to Zasavju dolžni. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo podal poslanec Miran Jerič. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, spoštovani gospod državni sekretar Tomaž Jeršič, gospod Dimnik, spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci! Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije ne bo podprla predloga sklepa matičnega delovnega telesa, Odbora za gospodarstvo, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju zasavske regije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Mi zakon podpiramo. Naj navedem samo nekatere razloge za takšno odločitev: zanesljivost energetske oskrbe je eden izmed osnovnih ciljev energetske politike Evropske unije in prednostna obravnava električne energije iz domačih, primarnih virov goriva predstavlja legitimno prakso držav članic za zagotavljanje tega cilja. To potrjuje tudi odobritev Evropske komisije glede prednostnega dispečiranja v Sloveniji. Odločba je bila izdana aprila letošnjega leta. To potrjuje tudi primer Irske, ki uveljavlja prednostno dispečiranje električnega energije, proizvedene iz domačega energenta šote do leta 2019. To potrjujejo primeri raznih drugih oblik državne pomoči na področju prestrukturiranja premogovništva tako v Belgiji, Nizozemski, Veliki Britaniji, Franciji, da o državah Vzhodne Evrope ne izgubljam besed. Zaloge premoga v Rudniku Trbovlje-Hrastnik so odprte in so velike in je njihovo izkoriščanje izvedljivo po sprejemljivi oziroma konkurenčni ceni. Večina objektov in naprav premogovnika so bo v času podaljšanja odkopavanja in obratovanja obstoječe elektrarne, ki ima vgrajeno novo čistilno napravo, šele amortizirala. Morebitno neizkoriščanje odprtih zalog premoga po mnenju Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije tudi povečuje energetsko odvisnost države in zmanjšuje zanesljivost energetske oskrbe. S sprejetjem predlaganega zakona bi pridobili tudi čas za popolno tehnološko posodobitev Termoelektrarne Trbovlje. Pri tem pa je zelo pomembna ustrezna izbira ekološko, energetsko in ekonomsko učinkovite ter z vidika energetskih surovin prilagodljive tehnologije. Izdelana sta oba investicijska načrta, tako za plinsko [[..]] [[nerazumljivo]] [[...]]elektrarno, kot seveda tudi za proizvodnjo enoto na trda goriva, seveda v kombinaciji domačega, uvoženega premoga in kombinacija lesne biomase. Tisti, ki si želijo, da bi se na tej lokaciji kuril uvoženi premog, mu Zasavci predlagamo, da to lokacijo najdejo bližje pristanišču v Sloveniji. Dolgoletna izjemna koncentracija energetske dejavnosti v zasavski regiji ima na nek način tudi negativen vpliv na podjetniško klimo. Obrt in podjetništvo sta v primerjavi z drugimi regijami slabše razvita. To otežuje prezaposlovanje ljudi iz energetske dejavnosti, saj so manjše možnosti formiranja novih podjetij. Omejitveni faktor za razvoj novih podjetij je tudi vplivno območje Rudnika Trbovlje-Hrastnik, saj gre za ogromne degradirane površine, ki zahtevajo izjemno velika vlaganja za ustvarjanje prostorskih pogojev, za razvoj podjetništva in obrti. S predlaganimi spremembami podaljšanja proizvodnje premoga in podaljšanjem zapiralnih del bi bile dane regiji možnosti za postopno prezaposlitev ljudi, s tem pa ne bi povzročili prehudega povečanja brezposelnosti v regiji. S tem bi omogočili postopno povečevanje absorpcijskih sposobnosti okolja ter nevtralizirali negativne posledice zapiranja Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Lokalne skupnosti lahko za odpiranje novih delovnih mest s proračunskimi sredstvi ustvarjajo le prostorske pogoje. Za razvoj podjetništva, obrti in industrije ter z neposrednimi spodbudami podprejo perspektivne programe, ne morejo pa prevzeti odgovornosti prestrukturiranja te panoge, ker zato nimajo niti finančnih sredstev, niti ni to naloga lokalnih skupnosti, ampak države. Na koncu bi rad v imenu Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije izrazil protest za tako pozno in zelo splošno mnenje vlade k temu zakonu. Ministrstvo za gospodarstvo in služba vlade za lokalno samoupravo in regionalni razvoj nista opravila niti temeljite analiza za prvo petletno obdobje, kar je lahko dobra osnova za sprejem letnih programov, ampak je tudi dobra osnova za predlaganje novih ukrepov oziroma sprememb zakonodaje. To sta bila dolžna po obstoječem zakonu tudi narediti. V Sloveniji imamo že precej izkušenj pri ukinjanju proizvodnje in zapiranju rudnikov, zato bi se morala vlada po mnenju poslanske skupine LDS bolje zavedati vseh težav in posledic pri zapiranju Rudnika Trbovlje-Hrastnik. Zaradi navedenega Poslanska skupina Liberalne demokracije Slovenije predloga sklepa ne bo podprla.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije bo podal poslanec Ciril Testen.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Novi Sloveniji se zavedamo, da je vsako zapiranje podjetij težko tako za zaposlene kot za okolje, v katerem se ti obrati nahajajo. Težko je gledati podjetja, ki umirajo na obroke, zato je bolje, da se žalostna zgodba čim prej zaključi in čim hitreje pridemo na nov način razmišljanja, na nov pogled in uzremo priložnost v kakšni novi industriji. Res je, da zapiranje rudnikov zahteva svojo specifiko glede dolžine obdobja zapiranja, vendar v Novi Sloveniji ocenjujemo, da ima zakon iz leta 2005 predvideno dovolj dolgo obdobje za zapiranje in sanacijo rudnika Trbovlje-Hrastnik. V Novi Sloveniji se zavedamo, da zapiranje obratov prinaša lahko tudi hude osebne travme, večje socialne probleme, vendar za zdravo gospodarstvo je potrebno tudi zapiranje neperspektivnih obratov oziroma podjetij in na drugi strani odpiranje manjših obratov, ki se hitro prilagodijo potrebam na trgu. Dalj časa, ko bomo dopustili, da se vleče neka zaključena zgodba, ki nima prihodnosti, tem težje bo v regiji pridobiti moč za nastanek novih podjetij, zato v Novi Sloveniji tega zakona ne bomo podprli. Zelo lep primer uspešnega prehoda na drugo industrijo je Idrija.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo podal poslanec Kristijan Janc, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Zakon o postopnem zapiranju Rudnika Trbovlje - Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije ureja postopno opuščanje energetske dejavnosti v Zasavski regiji, določa pa sredstva za zagotovitev odškodnin za ekološko škodo ter določa razvojno prestrukturiranje regije. Cilj predloga, kot ga navaja predlagatelj, skupina poslancev s prvopodpisanim gospodom Bogdanom Barovičem, bi bil proizvodnjo podaljšati do leta 2011, izvajanje zapiralnega dela pa do konca leta 2017, kar bi ugodno vplivalo na kadrovsko-socialno politiko, če upoštevamo dejstvo, da je stopnja brezposelnosti v tej regiji že sedaj ena najvišjih pri nas, 15,7%. Kot pa je opozoril minister za gospodarstvo, ima lahko podaljševanje zapiranja del rudnika Trbovlje - Hrastnik tudi ekonomsko negativne posledice. Državna sredstva bi bilo namreč bolj koristno nalagati v nove razvojne projekte, ne pa podaljševati obstoja prevladujoče se industrije. Zato se zavzemamo tudi v Slovenski ljudski stranki, saj menimo, da je razvoj perspektivnih razvojnih panog tisti, ki zagotavlja hiter gospodarski razvoj. Državna pomoč v zasavski regiji se izvaja in proizvodnja rudnika Trbovlje - Hrastnik se je že podaljševala iz prvotnega načrtovanega leta 2007 na leto 2009, zapiralna dela pa iz leta 2012 na 2015. Z novim razvojnimi projekti bi se izboljšala dosedanja negativna podjetniška klima, ki je posledica koncentracije energetske dejavnosti v regiji. Prezaposlovanje pa bi bilo mogoče le ob čim bolj aktivnem delovanju v smeri razvojnega prestrukturiranja regije. O predlogu predlagatelja bi se proračunska sredstva, ki zajemajo obdobje od 2010 do 2015, prerazporedila v zmanjšanje v posameznem proračunskem obdobju še na leti 2016 oziroma 2017. Po našem mnenju ta prerazporeditev sredstev ne bi bistveno vplivala na sam proračun ali prihranke ali kako drugače pozitivno prispevala k rešitvi omenjenega problema. Primer dobre prakse kaže tudi primer Kanižarice v Črnomlju, ki je ustvarila nov razvoj podjetništva in nekaj podobnega bi lahko bilo in zaželeno tudi v regiji Posavje oziroma Zasavje z dobrim programi, za katere je možno pridobiti tako evropska kot tudi državna sredstva. Vsako tako prestrukturiranje pa zahteva velike napore. In če je to specifično področje, kar rudarstvo zagotovo je, se je potrebno dobro pripraviti in pravočasno organizirati, da je ta prehod čim manj boleč in ustvarjati primerno podjetniško okolje. Vsaka izguba delovnega mesta je izjemno dragocena za vsako sredino, za vsako občino, vendar ko se običajno zapirajo taka velika vrata, kot se tukaj v Zasavju, se lahko istočasno odprejo nova vrata in nove priložnosti. Ker je še čas, predlagam predlagateljem in vsem zainteresiranim, da čim prej zavihajo rokave in skupaj z državo najdejo pot iz te zgodbe. Poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke mislimo, da je prvotno načrtovano zaprtje leta 2015 ustrezna rešitev tako z vidika novih razvojnih možnosti kot tudi z ekološkega vidika, zato smo se odločili, da predloga zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo podal Bogdan Barovič. Izvolite.
Kolegice in kolegi! Če vas ne prepriča študija doktorja znanosti, ki je tudi član strokovnega sveta vaše Vlade, če vas ne prepriča dejstvo, da ni potrebno nobenih investicij, da imamo izobražene kadre, da imamo 30 milijonov ton zalog premoga, da potrebujemo energijo, da imajo ljudje delo, da [[...]]Če vas nič ne prepriča, popolnoma nič, če ne verjamete, da investitorji nočejo hoditi, in hodijo, vidite sami v svojih krajih, v tujino, namesto doma, pred odločitvijo poslušajte samo tole, če vas pa tole ne bo streznilo, kakšen črn humor in kakšno ironijo smo doživeli, so doživeli knapi, dobro, da so ga že malo spili, potem vas ne bo nič. Seja Odbora za gospodarstvo, 26. junij. Minister Andrej Vizjak pravi [[citiram]] : "Zadeva ni ekonomsko nevtralna. Nasprotno, podaljšuje eno znatno državno intervencijo v eden neekonomični dvojček RTH. Zaradi nekih socialnih razlogov podaljševanje agonije nekaterih jasno podpisanih neekonomičnih gospodarskih projektov nima smisla." In še na koncu: "Delujemo po eni preživeti poti, ki ni nikoli rodila sadov, vedno nasprotno, ljudi je pasivirala, rezultat je dolgoročno slab in moramo priti na isto nazaj." Minister Vizjak, 26. junij! In seveda na koncu je dejal: "Da ne omenjam dveh smrtnih nesreč." To so besede ministra 26. junija. Črni humor in ironija. Čez teden dni, 3. julij, dan rudarjev, besede Jožeta Dimnika z Ministrstva za gospodarstvo: "Presoja kakovosti je uspešna. Priče bomo podelitvi certifikata. Presoja kakovosti pomeni nadgradnjo," ne neekonomičnost. "Pokazatelji govorijo o kakovosti poslovanja," ne nekakovosti in neekonomičnosti, kot je dejal teden dni nazaj minister, "o zniževanju stroškov," ne kot je govoril minister, da so stroški previsoki. Isto ministrstvo! Isti ljudje! Nasploh o poslovni odličnosti. In največja ironija, besede mag. Antona Klasinca: "Dovolite mi, da v imenu hiše Biro Veritas čestitam Rudniku Trbovlje-Hrastnik, vašim kolegom in zaposlenim, da ste dokazali, da ste tudi vi sposobni delati tisto, kar delajo firme, ki so v večni rasti, ki se razvijajo, da ste tudi vi sposobni doseči prav to, rudarjenje. Vaše delo je še bolj zahtevno. Vi ste sedaj verificirani za dobro opravljanje vašega dela, ki ga opravljate. Vi ste certificirani za spoštovanje zakonov in predpisov, za vašo varnost pri vašem delu, za vaše zdravo delo, pa tudi ali celo predvsem za razvoj, za razvoj vaših strokovnih znanj, na osnovi katerih razvijate nove storitve, ki jih boste ponudili širom po Sloveniji in po svetu. To je vaša zaveza in obveza." Besede rudarjem! "To je popotnica ob vaših zmagah. In da bi vaš vsak dan tekel, kot bi delali še sto let!" Te besede so izrekli gospodje rudarjem 3. julija. Teden dni nazaj pa so popljuvali vse to, kar so povedali. Če vas to ne strezni, če to ni ironija, če to ni črni humor, če to ni "žlehtnoba", potem ne vem, kaj to je. Zapomnite si, kaj sem prebral. Ne boste slišali samo vi, neenkomično, bravo, zapreti, vi se razvijate. Kakšno norčevanje je to iz ljudi! Pojdite v jamo, 200 let jo kopljejo, 200 let, za dve leti vas pa briga, za dve leti. O tem se pa premislite, ker to pa je črni humor in ironija [[...]]
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine DeSUS bo podal poslanec gospod Vili Rezman.
Hvala lepa. Opozorjen sem bil med potjo in moram priznati, da sem nekoliko v neugodni situaciji, ker po tem mitingaškem vzdušju čakam samo še, da bo harmonika zaigrala. Vendar je stvar verjetno bolj resna in bi bilo treba umirjeno o tem razmišljati, racionalno in seveda tudi v nekih primerjavah, ki se ne sklicujejo zgolj na nek nastop nekoga, ki je govoril takrat, ko je želel biti všečen tistim, ki so ga poslušali. Seveda imamo zdaj pred seboj tako zelo različne ocene. In ena izmed teh ocen je takšna, da bi malo da ne lahko rekli, evo imamo zgled paradnega konja zdaj za tržno gospodarstvo. Pa vendarle vemo, da država že leta in leta vlaga, ni gluha torej za pomoč, pomembna sredstva. Ne milijardo ali dve, ampak gre za desetine milijard in še jih je pripravljena nekaj časa vlagati. Tako sklicevanje morebiti na to, da tisti, ki nismo najbolj navdušeni za eno resnico, da smo gluhi, najbrž ne bo vzdržalo. Če nekdo reče, da smo tako rekoč, to je bilo tudi slišati, dolžni to podpreti, potem tako rekoč nimamo izbire. Potem je razprava nepotrebna, potem samo rečemo ja, izglasujemo in oddelimo to, kar je pač bilo od nas, ki smo dolžni, zahtevano. Vendar pa poglejte, jaz mislim, da je že sam naslov zakona takšen, da govori o postopnem zapiranju in da govori tudi o gospodarskem prestrukturiranju regije. Danes smo poslušali in tudi ves čas, bi rekel, precej o podaljševanju, o prestrukturiranju, o tem, kaj je bilo doslej res narejenega takšnega, da bi se regija dramatično spremenila, da bi pokazala, kje so njene propulzivne možnosti. O tem nekateri najbrž vemo premalo in danes ni bilo slišanega, kaj veliko o tem, da bi si lahko svoje znanje dopolnili. Morebiti bo v razpravi kaj takega povedanega. Ampak ta klic, ki ga danes slišimo, je klic iz sile. In mnogi to razumemo. To je klic po pomoči. In v številnih regijah v Sloveniji se je dogajalo tako, da so cele regije propadale. In ponekod je tudi bilo, kakor je tudi bilo argumentirano na seji matičnega delovnega telesa, na kateri sicer nisem bil prisoten, sem pa zapisnik prebral, ponekod imamo drugačne poti za reševanje tovrstnih kriz in imamo dobre zglede, torej zglede iz prakse, ki so dobri. Naj vam povem, da Poslanska skupina DeSUS zagotovo ni tista, ki ne bi imela senzibilnosti za socialne in druge probleme. Ampak vemo, da se socialne probleme lahko rešuje samo na ta način, da bomo imeli trdno in razvojno propulzivno gospodarstvo. Brez tega ni mogoče sociale zganjati. Jaz razen tega, da poznam kakšen takšen zgled po Sloveniji, imam zelo trde osebne izkušnje. Jaz izviram iz občine in dolga leta jo že tudi vodim, sodelujem pri upravljanju te občine, ki je čez noč iz paradnega konja zdrsnila na slovensko dno. In stopnja brezposelnosti je v takratni občini Ruše, približno za isto obdobje gre, bila 33,5%, torej več kot enkrat večja, kot se danes o njej govori. In lahko vam povem, da so takrat šle naše "fabrike" ena za drugo v stečaj, v likvidacijo, privatiziacijo in z novimi lastniki smo doživeli tudi nove razvojne programe, preusmeritve. In danes, hvala bogu, lahko temu rečem tako, smo ponosni na to, da so se ta podjetja sama, s svojim znanjem brez pomoči države izkopala iz tega blata in so danes razvojna podjetja, ki vsako leto investirajo v tehnološko obnovo, v sanacijo okolja, v nove proizvodne obrate in zmeraj več zaposlujemo. V petih letih smo zbili stopnjo brezposelnosti za 50%, na približno takšno, o kateri danes govorimo o tej regiji. In nadejam se, da bo takšen uspeh, da bomo te trende zadržali tudi v bodo. Zato tudi iščemo nove razvojne perspektive, ne zgolj počenjamo enega in istega, perpetuiramo staro, ampak iščemo novo. Jaz mislim, da bo pač potrebno, da bo krvavi pot prelit najbrž še kje, tudi v Rušah morebiti še kdaj, ker ne bodo zmeraj samo naklonjene razmere in tudi takrat najbrž ne bo kakšne posebne državne pomoči. Pa vendarle smo se izkopali iz tega in jaz sem vesel, da smo se izkopali na ta način, da smo svoje sile zbrali. Tudi občina je imela pri tem odločujočo vlogo, ko je iskala investitorje, urejala prostorske akte, zagotavljala zemljišča, komunalno opremo in vse ostalo, kar je potrebno za razvojno prestrukturiranje. Mi bomo podprli sklep matičnega delovnega telesa.
Hvala. Gospa Žgajner, imate proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Dovolite samo v poduk tistim, ki ne vedo, kaj bodo podprli oziroma ne vedo, o čem zakon govori in kakšen je postopek v parlamentu. Veste, Ministrstvo za gospodarstvo, Vlada Republike Slovenije je dala negativni sklep, kar pomeni, da razprave danes ne bo. Zato tisti, ki pričakujete, da boste slišali, ne vem, razvojne projekte s strani države, pošteno se motite, pa čeprav sedite v koaliciji.
Hvala. To ni bil predlog, to je bil del razprave. Gospod Stane Pajk bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani! Predlagatelj omenjenega predloga zakona je predlagal, da se podaljša proizvodnjo premoga in s tem tudi zapiralna dela za dve leti. Na seji odbora Državnega zbora Republike Slovenije je bilo ugotovljeno, da s predlaganimi spremembami ni pričakovati prihrankov in izboljšav pogojev za presežne delavce. Potrebno je poudariti, da se sedaj državna pomoč izvaja in poteka po potrjeni shemi. Sprememba, če bi do nje prišlo, bi lahko imela tudi negativne posledice na financiranje postopnega zapiranja, saj je financiranje zapiralnih del priglašene sheme na podlagi uredbe Evropske komisije skladno le do oktobra 2007. Iz navedenega sledi, da Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke ne more podpreti predlaganega zakona.
Hvala. S tem smo končali predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajam na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH ZAKONA O ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJAH. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina poslancev s prvopodpisanim dr. Pavel Gantarjem. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za gospodarstvo predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Ker Vlada ni predlagateljica zakona v zvezi s to točko, nima besede. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! V Poslanski skupini Nove Slovenije smo prepričani, da je 24-mesečni rok hrambe podatkov zakonita možnost in je povsem v skladu z evropskimi direktivami. Prav tako menimo, da samo obdobje hranjenja podatkov o elektronskih komunikacijah ne vpliva na varnost, kot je predstavil predlagatelj zakona. Strinjamo se, da daljše obdobje hranjenja podatkov o prometu elektronskih komunikacij prinaša operaterjem nekoliko višje stroške, vendar ti stroški niso tolikšni, da bi bili usodni za njihovo delovanje. Če bi bil rok hrambe krajši, bi se stroški znižali v zanemarljivem obsegu, kar pomeni, da bi bile koristi, ki jih prinaša spremenjen zakon, manjše od vrednosti, ki pomenijo nesprejem le-tega. Prav tako je 24-mesečni rok hranjenja podatkov potreben zaradi nekaterih kazenskih postopkov in za področje dejavnosti obveščevalne in varnostne službe, ter obrambe države, kjer postopki tečejo dalj časa in se potreba po določenih podatkih izkaže naknadno. Zaradi teh dejstev v Poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je primernejši čas hrambe 24-mesecev in zato predlaganega zakona ne bomo podprli.
Hvala. Gospod Kristijan Janc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavniki vlade, kolegice in kolegi! Državni zbor je novembra 2006 sprejel Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o elektronskih komunikacijah, ki ga je predlagala Vlada Republike Slovenije. Novela zakona uvaja tudi novelo določbe 107.a člena, ki opredeljuje področje hrambe prometnih in lokacijskih podatkov, pridobljenih ali obdelanih v zvezi z zagotavljanjem elektronskih komunikacijskih omrežij ali storitev. Po direktivi Evropskega parlamenta in Sveta je predviden od 6 - do 24-mesečni rok za hrambo podatkov o prometu. Namen uporabe direktive prepušča ureditvi v nacionalnih zakonodajah. Po navedbi direktive je tako obvezno hraniti prometne podatke telefonskih, internetnih komunikacijah in podatke o lokacijah mobilnih telefonov. Poleg tega je obvezna tudi hramba podatkov o neuspelih oziroma nezaključenih klicih v omrežjih. Države članice EU prav tako same odločijo, ali bodo operaterjem priznale upravičenost do državnega nadomestila zaradi stroškov za zakonsko obvezen nakup nove opreme, ki jim bo omogočala hrambo velikih količin podatkov o prometu o elektronskih komunikacijah. Poslanci Poslanske skupine nepovezanih poslancev so predlagali, da se v četrtem odstavku 107.a člena obdobje, znotraj katerega morajo operaterji zagotoviti hrambo podatkov, zmanjša s 24-mesecev na 12-mesecev od dneva komunikacije. Slovenija je namreč izbrala najdaljši rok za hrambo podatkov, ki ga direktiva dopušča. Vrednost podatkov pa po njihovem mnenju po 12-mesecih upade, zato niso več tako uporabni. S tem je kršeno tudi načelo varstva zasebnosti. Cilj zakona bi bilo tako zmanjševanje možnosti zlorab in kršitev posameznikom ustavno zagotovljene pravice do zasebnosti. Tu je potrebno poudariti, da gre za hrambo podatkov v prometu in ne o vsebini pogovorov oziroma sporočil. Prav tako je zaradi oteženosti dostopa do podatkov zagotovljen ustrezen nivo varnosti podatkov. Dostop je namreč mogoče le na podlagi predhodne sodne odredbe in le, če so izpolnjeni določeni pogoji. Veljavni 24-mesečni rok hrambe je zakonita in legitimna možnost, ki je povsem v skladu z določbami direktive o hrambi podatkov in je prepuščena državam članicam. S tem rokom so se strinjali tudi na Ministrstvu za pravosodje, Ministrstvu za notranje zadeve in Ministrstvu za obrambo, kot tudi na Sovi. Sprememba zakona bi otežila tudi ukrepe za zagotavljanje državne varnosti in obrambe ter učinkovitost kazenskega pregona. Mnoga kazniva dejanja so odkrita veliko kasneje, kot so se dejansko zgodila. Prav tako pa ob odkritju niso nujno znani osumljenci kaznivega dejanja in potreba po pridobitvi teh podatkov se lahko pojavi šele takrat, ko je postopek v teku že dalj časa. Krajši rok tako pomeni nevarnost, da so lahko podatki do takrat že izbrisani, kar bi zmanjšalo učinkovitost kazenskega pregona. Podobno velja tudi za primer obveščevalnih in varnostnih služb, kjer se določene primere spremlja skozi obdobje več let, in elektronski mediji so zato izrednega pomena. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo mnenja, da je dosedanji 24-mesečni rok boljša rešitev, še posebej za izboljšanje učinkovitosti zagotavljanja državne varnosti in kazenskega pregona. Sami kazenski postopki so pogostokrat daljši od dveh let in podatki o prometu elektronskih komunikacij so v takšnih primerih v veliko pomoč. Z vidika poseganja v načelo varstva zasebnosti smo mnenja, da le-to zaradi narave podatkov in oteževanja dostopa do podatkov ni ogroženo. Iz tega razlogov Predloga zakona o spremembah zakona o elektronskih komunikacijah ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Pavel Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o elektronskih komunikacijah je zelo kratek in enostaven. Predlagamo, da se rok hrambe prometnih podatkov, ki so jih operaterji dolžni hraniti 24 mesecev, zmanjša na 12 mesecev. Kot je bilo že rečeno, pa naj še jaz ponovim, moram opozoriti, da gre za hrambo prometnih podatkov, ne pa za hrambo vsebine pogovorov ali sporočil drugih elektronskih medijev. Te prometne podatke operaterji hranijo že sedaj, hranijo jih za svoje poslovne potrebe, za izdajo računov. In ko so poslovne operacije zaključene, so operaterji primorani, da te prometne podatke pretvorijo v neosebno obliko in jih kot statistične podatke hranijo še naprej. Prometni podatki so seveda zelo pomembni. Omogočajo zasledovanje in analizo socialnih omrežij, ki jih nakazujejo vzpostavljeni telefonski ali drugi stiki med ljudmi. S takšno analizo omrežij, ki je danes zelo popularna v družbenih in naravoslovnih znanostih, lahko ugotovimo bistveno več in bolj natančno kot s prisluhi in podobnimi mehanizmi. Zahteva po hranjenju teh podatkov izhaja iz direktive, ki je postavila največ 24-mesečno hrambo, in smo jo pri nas implementirali v njeni največji razsežnosti, torej 24 mesecev. In zanimivo, implementirali smo jo tudi zelo hitro, kar ni značilno in ni pravilo za druge direktive; nekatere države se še danes prepirajo, ali bodo sploh in kako bodo to implementirale. Po 6 mesecih od uveljavitve zakona so se pojavile študije, ki opozarjajo, da je tako dolgo hranjenje, prvič, nekoristno in drugič potencialno povečuje nevarnost zlorabe. V primerjavi s tem, kar trdi naše pravosodno in policijsko ministrstvo, študije kažejo, da vrednost prometnih podatkov po enem letu močno upada in da kmalu pride na vrednost, ki je skorajda enaka ničli. Hkrati pa se z večanjem hrambe, časom hrambe, seveda, povečuje potencialna možnost njihovih zlorab. Nemčija, Finska, Češka, predvsem Nemčija, ki je bolj ogrožena z vidika mednarodnega terorizma, recimo, ima sedaj šestmesečno hrambo. Francija, Danska, Španija 12 mesecev, Velika Britanija, ki je tako zelo močno pritiskala na to direktivo, ima še vedno samo dogovor med operaterji, koliko naj traja hramba podatkov. Edina država, ki ima daljšo dobo, je Irska, pa tudi Italija mislim, da ima daljšo. Tako imenovana "Dutch Protection of Authority" se pravi, nizozemska agencija za zaščito podatkov meni, da je 12-mesečni rok več kot zadosti dolg, naša Vlada pa seveda trdi, da obdobje hrambe ni v nobeni povezavi in v ničemer ne vpliva na varnost podatkov. Ni res! Tveganje si povečujemo in praviloma velja pri takšnih tipih podatkov, ki so osebni podatki, velja načelo, da se zbira samo toliko podatkov, kolikor jih nujno rabimo. Spomnite se diskusije o zakonu o registru nepremičnin in tako naprej, ob popisu in podobnih zadevah. Pri nas bi kar zbirali, za vsak slučaj bi zbirali podatke, jih bomo že nekako kje nekako in kako uporabili, boljše je imeti podatke, pa četudi ne vemo, zakaj jih imamo, in četudi vemo, da se lahko ob takšnem zbiranju zlorabijo. Vlada govori skozi optiko policijskega in pravosodnega ministrstva in ne skozi optiko telekomunikacijskih operaterjev, ki seveda niso zainteresirani za tako dolgo hranjenje podatkov, ker jim to povzroča stroške. Širši kontekst bi še omenil v nekaj sekundah. V zadnji številki revije Der Spiegel ste prebrali ali pa ste lahko prebrali zanimiv članek, kako se pravna država spreminja v prevencijsko državo. Kako se pravna država, ki je nekoč branila človekove svoboščine in pravice, spreminja v državo, ki deluje preventivno, ki preventivno [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]nadzoruje, spremlja in preventivno ukrepa zoper ljudi, ki niso še ničesar zagrešili, ki niti ne kažejo, da bi zagrešili, ampak to počenja za vsak slučaj. Na tej poti mi ne smemo biti, zato predlagamo, da vendarle ne sprejmemo tega sklepa in gremo v drugo obravnavo zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine Demokratičen stranke upokojencev. Prosim.
Najbrž bi bilo možno pričakovati, da bi večina podprla oceno, da s tem zakonom ne vplivamo bistveno na vsakdanje življenje večine ljudi pri nas, da pa se lahko seveda zgodijotudi zlorabe, ki so teoretično zmeraj možno. Tudi pri drugačnem številu mesecev, kot je sedaj to zapisano. Zakon o elektronskih komunikacijah in o možnostih zlorab pa seveda dobi tako nekako drugačen pomen, bistveno drugačno težo, ko ga povežemo z nekaterimi pojmi, s katerimi se običajno prepleta. In ko govorimo o varnosti, ko govorimo o miru, o temeljnih človekovih pravicah, o terorizmu, o varnosti države in tako naprej; skratka, s temi pojmi se pač potencira pomen, ki morebiti ni tako dramatičen, kot bi se rado prikazalo. Ko govorimo o elektronskih komunikacijah in takrat, ko smo zakon sprejemali, smo govorili o tem, da ima seveda pozitivne in negativne plati, govorili smo o možnih zlorabah, kako jih preprečevati. Na matičnem delovnem telesu smo ponovili tovrstno razpravo, pa zopet ni bilo prave podpore za to, da bi dramatično spreminjali število mesecev, ki bodo zapisani v zakonu, in gre pravzaprav samo za rok hrambe, za to spremembo, ki pa se daje takoj drugačno težo s povezovanjem sintagem, kot so: varnost, zloraba in zasebnost. Predlagatelj pač sodi, da je preveč možnosti, da je veliko tveganje, da bi tisti, ki hrani podatke, lahko posegal v zasebnost. To je možnost, vendar ocenjujemo, da je ta možnost morebiti prepotencirana v zagovoru tega zakona in da hramba sama po sebi še ni poseg v telekomunikacijsko zasebnost. To je pač eden izmed instrumentov za to, da se kakšna druga varnost morebiti ohrani. Imamo pač različne ocene, eni govorijo o tem, kako se telekomunikacijska varnost ogroža, drugi pa menijo, da če bi to dramatično spreminjali, bi se ogrožala varnost ljudi na sploh lahko. Zdaj gre pač za težkanje, kateri varnosti in kateri pravici, tudi ta pravica do varnosti ljudi sicer na sploh je temeljna pravica. Gre za težkanje med tem ali bo država bolj varna, ali bo posameznik bolj varen, ali bomo uspeli pravočasno oziroma še v ustreznem roku ugotoviti s pomočjo teh telekomunikacijskih podatkov, kdo in kako, na kakšen način bi lahko ogrožal nas, našo varnosti in naš mir oziroma ali je večja nevarnost, da bi se komu poseglo v telekomunikacijsko zasebnost. Mi v Poslanski skupini DeSUS sodimo, da je morebiti prepotencirano to težkanje, lahko bi verjetno pisalo tudi 18 mesecev pa ne bi bilo strašnih razlik, lahko piše 24, kakor piše sedaj. In seveda sklicevanje na nekatere druge države, ki tega niti še niso implementirale, najbrž nima prave teže. Ker je bilo argumentirano tudi, da se bodo na ta način znižali stroški, imamo tovrsten pomislek, ki govori o naslednjem: če bi bili tako veliki stroški, bi najbrž operaterji bili tisti, ki bi dvigali glas, ne pa opozicijski poslanci, ki morebiti to tudi iz kakšnih drugih razlogov poudarjajo. Sodimo, da je tudi takšna rešitev, ki je predlagana, lahko korektna, in v tem prepričanju bomo sklep, ki ga je sprejelo matično delovno telo, tudi podprli.
Hvala. Gospod Mitja Ljubeljšek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Zadnja sprememba Zakona o elektronskih komunikacijah, ki je bila sprejeta v tem Državnem zboru novembra 2006, je bila sprejeta tudi z določilom, da operaterji zagotavljajo hrambo podatkov o prometu v elektronskem komunikacijskem omrežju za obdobje 24 mesecev od dneva komunikacije. V zakonodajni postopek je takrat klub Liberalne demokracije vložil amandma, da se obdobje 24 mesecev skrajša na 9 mesecev. Tako Vlada kot večina poslancev Državnega zbora, pa tudi naša poslanska skupina, je ta amandma argumentirano zavrnila. Bivši poslanci kluba LDS, ki so sedaj v Združenju Zares, želijo s predlagano spremembo Zakona o elektronskih komunikacijah, ki ima samo en vsebinski člen, ponovno skrajšati zakonsko določeno 24-mesečno obdobje hrambe podatkov, ne več na 9 mesecev, ampak na 12 mesecev, z obrazložitvijo, da se bo s tem zmanjšala možnost zlorab oziroma kršitev posameznikove ustavno zagotovljene pravice do zasebnosti, hkrati pa se operaterje tudi razbremeni določenih stroškov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne podpiramo predlagane novele zaradi enega samega temeljnega in vsebinskega razloga, že v novembru 2006 sprejetega določila o 24-mesečnem obdobju hranjenja. Bistvo tega dveletnega obdobja, ki je v skladu z določbami direktive Evropskega parlamenta in Sveta o hrambi podatkov, ki prepušča državam članicam, da si same določijo časovni rok hrambe med 6 in 24 mesecev, je, da daljše obdobje hrambe podatkov pomembno prispeva k učinkovitosti pregona in kazenskega postopka, saj se nekatera kazniva dejanja odkrijejo kasneje, kot so se dejansko zgodila. Ob odkritju dejanja pa tudi niso vedno sočasno znani osumljenci storitve tega dejanja. Poleg tega pa se lahko podatki izkažejo kot bistveni tudi kasneje v samih kazenskih postopkih, ki so pogosto dolgotrajnejši od dveh let. Podobne ugotovitve upravičenosti daljšega hranjenja podatkov so tudi na področjih dejavnosti obveščevalne in varnostne službe in obrambe države z vidika terorizma, organiziranega kriminala in drugih oblik ogrožanja varnosti. Da je temu tako, v obrazložitvi navajajo sami predlagatelji novele, ko navajajo, citiram: "Predlagana maksimalna rešitev je kompromisna, razlog zanjo je predvsem dejstvo, da se pri pregonu nekega kaznivega dejanja potreba po pridobitvi teh podatkov lahko pojavi šele takrat, ko je postopek že dalj časa v teku ali pa so šele takrat izpolnjeni vsi pogoji za tak ukrep. Kratek oziroma šestmesečni rok pa v tem smislu pomeni nevarnost, da bodo podatki dejansko takrat že izbrisani." Konec citata. Torej, sami predlagatelji utemeljujejo, da je potreben daljši rok hranjenja, po njihovem 12 mesecev. Po argumentiranem mnenju Ministrstva za notranje zadeve, Ministrstva za obrambo in Ministrstva za pravosodje pa je potreben 24-mesečni rok. Po mnenju naše poslanske skupine je torej temeljno vodilo določitve 24-mesečnega obdobja hranjenja podatkov uspešen pregon kaznivih dejanj, izpeljava kazenskih postopkov, ne pa, kar navajajo predlagatelji novele, kompromisna možnost za zmanjšanje zlorab poseganje v posameznikovo zasebnost. Če bi izhajali iz te pavšalne kompromisne ocene predlagateljev, potem so, po našem mnenju, zlorabe možne v vsakem trenutku od prvega dne pa do predlagateljevih kompromisnih 12 mesecev ali pa sedanjih zakonsko določenih 24 mesecev. Hramba podatkov v časovnem razponu od prvega dne do 24 mesecev v ničemer ne vpliva na večjo ali manjšo varnost podatkov. Varnost podatkov zagotavljajo strogi zakonski nadzorni mehanizmi neodvisnih organov od informacijskega pooblaščenca do sodnih odredb pristojnega sodišča, skupaj z mehanizmi, ki zagotavljajo tudi sledljivost posegov v tako hranjene podatke. Predlagatelji novele navajajo tudi, da se bodo s skrajšanjem roka hranjenja zmanjšali tudi stroški hrambe, ne navajajo pa izračuna ali pa vsaj ocene prihrankov. Po našem mnenju bi bili ti prihranki zanemarljivi, ki jih operater verjetno niti ne bi upošteval pri zmanjšanju cene storitve. Na osnovi navedenih argumentov v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlagane novele zakona ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Dušan Kumer bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar, spoštovane kolegice in kolegi! Da uveljavitev te direktive ne pomeni, da se moji podatki hranijo le 24 mesecev, temveč da to na drugi strani pomeni, da so pod stalnim nadzorom vse moje vzpostavljene telefonske zveze, od takrat ko so mi starši ali pa moja mama kupila prvi mobilni telefon in vse do konca, ko ga bom uporabljal, kdaj s kom, od kod in kje sem s kom komuniciral. Zato hramba podatkov o telefonskih klicih naročnikov pri mobilnih operaterjih celih 24 mesecev ali pa 12 mesecev ni več samo vprašanje razmerja med naročnikom, to se pravi menoj in operaterjem, temveč gre za nekaj več; gre za razmerje med državo in naročnikom. Operaterji so v tem primeru le tisti, ki bodo pač nosili finančno in logistično breme te hrambe, vendar sem osebno prepričan, da bodo finančno breme v končni konsekvenci operaterji prevalili na nas, naročnike z višjo ceno. Tako pač je. Smo v tržni ekonomiji. Torej v tem konkretnem primeru, ko gre za implementacijo evropske direktive o hranjenju podatkov, gre za zelo resne stvari. Argumentacija vladnih predstavnikov, ki zagovarjajo maksimalni rok 24 mesecev in ne, recimo, minimalnega, ki ga omogoča direktiva, to je 6 mesecev, niso dovolj prepričljivi. Kajti, argumentirati ta poseg s tem, da se s to direktivo sanira neko stanje, je bilo z vidika kazenskega pregona v posameznih državah izraziti neživljenjsko, kar očitno pomeni tudi za Slovenijo, ki se je odločila za maksimalni rok, in da so komunikacijski podatki v zelo velikih kazenskih postopkih ključni indic, še ne more biti ključen argument za to, da se hranijo tudi podatki vseh ostalih 99,99 državljanov, naročnikov, ki niso potencialni prestopniki ali kriminalci. Zato seveda v Poslanski skupini Socialnih demokratov še vedno menimo, da Vlada ni dovolj tehtno proučila vseh argumentov za in proti, ko je predlagala maksimalni rok. In glede na to, da se v zadnjih tednih veliko govori in govoriči o človekovih svoboščinah in njihovih kršitvah, z zanimanjem poslušam stališče Vlade in vladnih poslancev in poslank, ki se nanašajo prav na implementacijo te direktive, ki so povsem v nasprotju s tistim, kar zahtevajo ti isti akterji za nekatere aktualne zadeve. Po njihovem je vsak poseg v komunikacijsko svobodo kršitev človekovih pravic. Zato povejmo naravnost. 24 mesečno shranjevanje mojih podatkov pri mobilnem operaterju pomeni, da sem se iz koristnika sodobne komunikacijske tehnologije spremenil v nadzorovanega državljana v vsakem primeru. Moj mobilni operater se je iz subjekta, ki mi zagotavlja mojo svobodno komuniciranje, prelevil v mojega osebnega nadzornika. Ali povedano drugače. Vedno, ko bom vklopil mobilni telefon, se bo na ekranu izpisalo: "Bodi pozoren, s kom in o čem se boš pogovarjal. Gleda, posluša in nadzoruje te Veliki brat." Torej, gre za resne in politično občutljive stvari, ki lahko in tudi bodo zelo negativno vplivale na ljudi. Zato seveda v Poslanski skupini Socialnih demokratov menimo, da v to, torej 24-mesečni rok, ne moremo in ne smemo privoliti, če že želimo biti, ko večkrat poudarjamo - svobodna in demokratična družba. Razumemo tudi, da so potrebna nekatera tveganja in da je treba dati koncesijo za nekatere posege v človekove pravice in svoboščine. Toda za naše razmere v Sloveniji je 12 mesecev več kot dovolj. Slovenija ni izrazito turistična dežela in s tem izpostavljena rizikom, kot so nekatere druge turistične destinacije. Zato še enkrat, eno leto je več kot dovolj, če pa se bodo razmere pokazale in nakazovale, da je ta rok prekratek, pa dajmo takrat, na konkretne razmere, podaljšati.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na PRVO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH OBRTNEGA ZAKONA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije. V zvezi s tem predlogom zakona je skupina 11 poslancev s prvopodpisanim gospodom Milanom Petkom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev zakona. Mag. Tomaž Jeršič, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor. S Predlogom zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona predlagatelj ne posega v posebno zakonsko ureditev obrti, saj ocenjujemo, da je ta del gospodarstva še naprej potrebno z zakonom posebej urejati, predvsem zato, ker v Republiki Sloveniji obstajajo najmanj trije razlogi, ki opravičujejo ločeno obravnavanje obrtnega podjetništva tudi v bodoče, in sicer: raba in gospodarski razvoj obrti, tradicija obrti na Slovenskem ter ohranjanje oziroma krepitev sodobne konkurence. Najpomembnejši cilj predloga zakona je omogoči čim lažji vstop v obrtni del gospodarstva ter s tem omogočiti nadaljnji razvoj tega pomembnega dela slovenskega gospodarstva. Predlog zakona dosledno vpeljuje načelo odprave administrativnih ovir, kar pomeni dodatno zmanjšanje administriranja za gospodarske subjekte, tako da se odpravlja obrtno dovoljenje za obrtne dejavnosti, za katere ne bo določen kvalifikacijski pogoj, pri tistih dejavnostih, ko bo pa le ta določen, pa odpadejo vsi administrativni postopki, ki so vezani z opravljanjem mojstrskega izpita, kar posledično pomeni tudi materialno razbremenitev stroškov opravljanja tega izpita. Vlada Republike Slovenije bo s posebno uredbo določila obrtne dejavnosti, za katere ne bo potrebno izpolnjevati kvalifikacijskih pogojev, kot tudi tiste, za katere je potrebna poklicna usposobljenost, in sicer z navedbo ustrezne minimalne poklicne usposobljenosti. V povezavi s tem se s predlogom zakona znižuje sedanji kvalifikacijski nivo za opravljanje obrtne dejavnosti iz mojstrskega izpita, kar pomeni srednjo strokovno izobrazbo, na srednji poklicni nivo, poleg tega pa se ustreznost srednje strokovne izobrazbe izenači z mojstrskim izpitom. Bistvene spremembe so na področju določenega obveznega članskega prispevka za Obrtno zbornico Slovenije in območne obrtne zbornice, saj se s predlogom sprememb in dopolnitev za člane določa le ena članarina, s katero se bo zagotovilo, da bodo medsebojno primerljivi člani zbornice plačevali enako članarino, ne glede na sedež svojih obratov. Po sedaj veljavnem zakonu avtonomno določa članarino tako Obrtne zbornice Slovenije kot tudi vsaka izmed 62 območnih obrtnih zbornic, kar pomeni, da vsak član plačuje dve članarine. Poleg tega je pa višina članarine med območnimi obrtnimi zbornicami zelo različna, saj člani v območnih obrtnih zbornicah z manjšim številom članov plačuje tudi 3-krat višjo članarino kot njihovi kolegi v območnih obrtnih zbornicah z večjim številom članov, kar je nesprejemljivo, saj višina članarine ni odvisna od ekonomske moči posameznega člana. Z uvedbo ene članarine se določa največji možni del te članarine, ki jih Obrtna zbornica Slovenije nameni za delovanje območnih zbornic. Z namenom usklajenega in pravilnega izvajanja zakonsko določenih nalog kakor tudi namenske porabe sredstev iz naslova obvezne članarine se določa razmerje med Obrtno zbornico Slovenije in območnimi obrtnimi zbornica. Delež članarine, ki pripada območnim obrtnim zbornicam, je določen glede na sedanje razmere članarine Obrtne zbornice Slovenije in vseh 62 območnih obrtnih zbornic in to zato, da se z uvedbo ene članarine ne bi poslabšal položaj območnih obrtnih zbornic. Delež članarine za posamezno območno obrtno zbornico pa bo določila skupščina Obrtne zbornice Slovenije, v kateri ima vsaka območja obrtna zbornica svojega predstavnika. Glede na to, da obvezni članski prispevek pomeni obremenitev članstva, se določi najnižji in najvišji znesek članarine. To je od 10 pa največ do 50 evrov na mesec, s čemer se bistveno poenostavlja sedanji zapleten sistem določanja članarine. S predlogom zakona se jasneje določa način in postopek določanja članarine, pri čemer je posebej potrebno poudariti, da je vsakemu članu zagotovljena pravna varnost z možnostjo pritožbe zoper letno določitev njegove članarine. S predlogom zakona se nadalje jasno določa dejavnosti zbornice, Obrtne zbornice Slovenije, in prav tako območnih obrtnih zbornic, ki se financirajo iz obveznega članskega prispevka, prav tako pa se glede na uvedbo enega članskega prispevka ustrezno spreminjajo pristojnosti območnih obrtnih zbornic na tem področju. Predlog zakona uvaja tudi možnost, da oseba, ki želi pridobiti obrtno dovoljenje, lahko le to stori tudi prek sistema 32 enotnih vstopnih točk "vem - vse na enem mestu", s čemer bo olajšan sam postopek in način pridobitve zadevanega, to je obrtnega dovoljenja. Hvala lepa.
Hvala. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Kristijan Janc bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Predstavniki Vlade, še enkrat, kolegice in kolegi! Obrt ima v Sloveniji dolgo in bogato tradicijo in je del našega izročila. Prav zato smo v Slovenski ljudski stranki mnenja, da je potrebno z zakonom natančno urediti nekatera področja in obrtnikom omogočiti lažje delovanje in olajšati vstop na trg. Seveda so potrebne nove spremembe, ki naj bi posegale v dosedanje pravice in položaj subjektov, temveč bi jih še izboljšale ter zagotavljale tradicionalno prisotnost obrti v našem prostoru. Neoteženi in enostavni postopki so tisti, ki pripomorejo k višjim stopnjam napredka in k hitrejšemu razvoju obrtne dejavnosti. Najpomembnejši cilj aktualnega predloga sprememb in dopolnitev zakona je omogočiti čim lažji vstop v obrt brez nepotrebne administracije ter s tem omogočiti nadaljnji razvoj tega pomembnega dela slovenskega gospodarstva. Predlog se nanaša predvsem na odpravo administrativnih ovir, ker se odpravlja obrtno dovoljenje za obrtne dejavnosti, za katere ne bo določen kvalifikacijski pogoj, pri tisti dejavnosti, kjer bo ta določen, pa odpadejo vsi administrativni postopki glede opravljanja mojstrskega izpita, to pa pri slednjem pomeni tudi materialno razbremenitev, saj ni stroškov, povezanih s tem izpitom. Mojstrski izpit se sicer ne ukinja, ukinja pa se le pogoj mojstrskega izpita kot vstopnega pogoja v obrt in mojstrski izpit ostaja dalje eden od pogojev vstopa v obrt in nadaljnje poklicne kvalifikacije, kar je pomembno dejstvo, ker se tako še vedno ohrani ta vrsta preizkusa znanja in se tudi področje jemlje bolj resno. S predlogom sprememb in dopolnitev zakona bo Vlada Republike Slovenije z uredbo določila tudi obrtne dejavnosti, za katere ne bo potrebno izpolnjevati kvalifikacijskih pogojev. Tako se s predlogom sprememb znižuje sedanji kvalifikacijski nivo za opravljanje obrtne dejavnosti z mojstrskega izpita, srednja strokovna izobrazba, na srednji poklicni nivo. S tem ima mnogo več ljudi možnost vstopa na trg delovne sile, poleg tega pa bi se v nekem obsegu zmanjšalo tudi število delavcev na črno, ki do sedaj niso izpolnjevali pogojev za vstop na to področje. Kot nov pogoj se dodaja še ustrezna srednja strokovna izobrazba, ki pa se enači z mojstrskim izpitom. Vstopni pogoj za pridobitev obrtnega dovoljenja se še znižuje in tako ga pridobi kandidat, ki predloži certifikat o ustreznosti nacionalne poklicne kvalifikacije. V državah Evropske unije, kjer so se predpisi kvalifikacijskih pogojev za vstop v dejavnost, velja to le za dejavnosti, ki so nevarne za zdravje, premoženje oseb ali za onesnaževanje okolja. Dosedanje določbe določajo kvalifikacijske pogoje za vse obrtne dejavnosti, po tem predlogu pa bi se vstopni pogoji za opravljanje obrtne dejavnosti približali pogojem Evropske unije. Obrtnikom bi bil omogočen lažji vstop na trg dela, ker bi se spodbujal pozitiven odnos do posledičnega ekonomskega razvoja. V naši stranki pa smo prepričani, da bi bilo smiselno višje kriterije za opravljanje obrtne dejavnosti obdržati vsaj za dejavnosti, ki so nevarne za zdravje, premoženje oseb in onesnaževanje okolja, kot je to urejeno ponekod v Evropski uniji, kar bi prispevalo k zagotavljanju varnega delovanja okolja, ki je pravica nas vseh in ki zaščiti tako proizvajalca kot potrošnika. S spremembami zakona se obrtna dovoljenja ohranijo samo za tiste obrtne dejavnosti, za opravljanje katere se zahteva ustrezna poklicna sposobnost, medtem ko se za obrtne dejavnosti, za katere se ne bo določilo kvalifikacijskega pogoja, obrtno dovoljenje odpravlja in se ga nadomesti s sklepom, ki ga izda obrtna zbornica po uradni dolžnosti. S tem pa se bistveno zmanjšajo določene administrativne ovire in s tem se olajša vstop dejavnosti za obrtnike. Predlog zakona uvaja tudi možnost, da oseba, ki želi pridobiti obrtno dovoljenje, lahko to stori tudi preko sistema 32-ih vstopnih točk, "Vem - vse na enem mestu", s čimer se postopek pridobitve dovoljenja zelo olajša. Pri Slovenski ljudski stranki podpiramo to idejo, saj menimo, da se ni dovolj zadovoljiti s sedanjim nivojem obrtne proizvodnje in ga le vzdrževati, ampak je potrebno celovito delovati v smeri še hitrejšega in nadaljnjega razvoja in obsega obrti, pri čemer lahko med drugim pripomorejo tudi lažji postopki in odprava nepotrebnih administrativnih ovir za obrtnike. Država mora olajšati, ne pa oteževati postopke za tiste, ki lahko prispevajo k razcvetu gospodarske panoge v Sloveniji. Bistvena sprememba je na področju določanja obveznega članskega prispevka na Obrtni zbornici Slovenije in za območne obrtne zbornice, saj se s predlogom za člane določa le ena članarina, s katero se bo zagotovilo, da bodo medsebojno primerljivi člani zbornice plačevali eno članarino, ne glede na sedež svojih obratov. Po sedanjem veljavnem zakonu vsak član plača dvojno članarino: tisto, ki jo določa Obrtna zbornica Slovenijo, in tisto, ki jo določa območna obrtna zbornica. Člani v območnih obrtnih zbornicah z manjšim številom članov pa plačujejo tako tudi do trikrat višjo članarino, kot tisti njihovi kolegi v območnih obrtnih zbornicah z večjim številom članov. Z uvedbo ene članarine se tako določa tudi največji možni delež te članarine. Najnižji znesek se bi tako zmanjšal s sedanjih 24,62 evra na 10 evrov, najvišji znesek pa bi se zmanjšal z 8,54 evra na 50 evrov. Kriterij za določitev članarine je število zaposlenih v podjetju in tako predlagatelj predlaga pet skupin, pri katerih manjši člani plačujejo nižjo članarino ter večji višjo. V naši stranki se zavzemamo za dejansko uresničevanje socialnih pravic in še posebej pozdravljamo dejstvo, da bi se zaradi poenotene članarine uvedla tudi enakost po celi državi, saj bi člani plačevali primerno članarino ne glede na to, v katerem delu države se nahajajo. Mislimo, da se mora natančno določiti tudi področje delitve članarine med Obrtno zbornico Slovenije in območnimi obrtniškimi zbornicami, da ne bi slučajno prišlo do položaja, ko bi bile območne obrtne zbornice prikrajšane, še posebej tiste v manj razvitih delih naše Slovenije. Predlog spremembe je vsekakor v veliko korist obrtnikov samih, ki se tako izognejo dvojnemu plačevanju članarine, ta pa bi bila tudi precej nižja od prejšnje. Spremenil bi se tudi tako imenovano preimenovanje Obrtne zbornice Slovenije, ki bi se potem predlogu imenovala Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije. To je glede na nenehni razvoj obrti primerno poimenovanje, saj ta dejavnost spada v podjetniško dejavnost, ne pa seveda tudi obratno. Po tej logiki bi se tudi območne obrtne zbornice preimenovale v območne obrtno-podjetniške zbornice. Če se želi slovenska obrtna dejavnost vključiti v evropski trg, kar seveda se, in delovati konkurenčno, je to tudi mogoče le ob nenehnem razvoju podjetništva in tudi na obrt samo je potrebno gledati skozi oči podjetništva. Menimo, da bi se s spremembam in dopolnitvam zakona olajšal položaj obrtnih delavcev in jim bile prihranjene prenekatere administrativne ovire pri vstopu na trg dela. Poleg tega bi se spreminjala tudi ena najpomembnejših stvari, to je plačevanje enotne članarine, ki bi bila primerljiva v vseh delih naše države. Predlog podpira tudi Obrtna zbornica Slovenije. Obrti je potrebno omogočiti čim hitrejši in lažji razvoj in tako ohraniti to tradicionalno vejo gospodarstva na visoki ravni, tako na lokalni, državni kot tudi na mednarodni globalni ravni. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo torej mnenja, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona primeren za nadaljnjo obravnavo in ga tudi podpiramo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona je po našem prepričanju, po prepričanju Slovenske nacionalne stranke, tako pomembna materija, da je škoda, da Vlada sama ni predlagala splošne razprave o vsebini zakona. Verjetno je počakala na to, da se bo za to odločila skupina poslancev. Ampak, to je zgolj moje ugibanje. Lahko je tudi računala na to, da tako pomemben zakon, kot je obrtni zakon, bo šel mimo tega parlamenta brez splošne razprave in bo pač dodeljen odboru, kjer vemo, kakšno je razmerje sil. Zdi se mi, da je potrebno, in prepričan sem, da bo Vlada odgovorila na v razpravi postavljena vprašanja, zato je tudi poslala - vidim - dva vrhunska strokovnjaka - in ju prav lepo pozdravljam - v ta namen. Kot sem že dejal, gre za zelo pomemben zakon in vprašanja, ki se nam porajajo v Slovenski nacionalni stranki, bom rekel, so naslednja. Nedolgo tega, mislim, da leto dni nazaj, leto in pol, ne me držati za točne datume in besede, je ta vlada predlagala ukinitev članarine v eni od pomembnejših zbornic v Republiki Sloveniji. Gre za Gospodarsko zbornico Republike Slovenije. Po kuloarjih, mislim, da v kratkem, bomo priča ukinitvi članarine še v eni zbornici. To je v tako imenovani Kmetijsko gozdarski zbornici Republike Slovenije, vsaj po tendenci, ki jo ima ta Vlada. Danes imamo pred seboj obrtni zakon, govorimo o Obrtni zbornici Republike Slovenije, ampak ne vidim ne duha ne sluha o tem, da bi se obvezno članstvo v tej zbornici ukinjalo, pa me zanima, zakaj. Če sledimo trendom večim zbornicam, zakaj v tem primeru ne sledimo temu trendu? Naslednja stvar,ki me zanima, ki sicer zna biti zelo všečna in kot vladni poslanec bi verjetno enako nastopal tukaj, kot bodo vsi moji nasledniki, saj zmanjšujemo članarino na pol glede na število zaposlenih v posameznem podjetju. Res je, strinjam se, da zmanjšujete članarino na pol, ampak je zanimivo tudi eno drugo dejstvo, in sicer določili ste 50 evrov za podjetja, ki zaposlujejo nad 10 zaposlenih. Naslednje vprašanje, ki se mi poraja je: Kje je zgornja meja zaposlenih? Nad 10 je 11, ampak nad 10 je tudi 1.200 zaposlenih. Po nekih informacijah, ki jih imam sam, pa verjamem, da jih boste zanikali, ampak dokazi bodo slej ko prej prišli na dan, je Obrtna zbornica Slovenije poslala položnico za plačilo članarine celo takšnim institucijam, kot so Ljubljanske mlekarne in Pošta Slovenije. V enem trenutku ne vidim nobenega smiselnega odgovora na to, kako bi lahko bile Ljubljanske mlekarne obrt, vključene v obrtno zbornico, in kako bi lahko bila Pošta Slovenije del slovenske obrti, bodisi tradicionalne bodisi kakšne druge. Ampak verjamem, da boste to zanikali vehementno, ko boste odgovarjali na moja vprašanja. Jaz vam bom pa potem pokazal, da se je to res zgodilo, vendar ne potem neke gospodične, ki je tam zaposlena za pošiljanje položnic, okriviti za to, da je narobe poslala ali pa se odločila za napačen naslov. Zdi se mi, da ta Vlada enostavno ne želi slediti tistemu trendu, ki smo ga takrat kot Poslanska skupina Slovenske nacionalne stranke nakazali. Ja, gremo se brezplačno članstvo v posamezni zbornici. Ampak država naj bo tista, ki zagotavlja delovanje posamezne zbornice oziroma na drug način, s samostojnimi prispevki posameznikov, če bo ta zbornica, pa ne glede na to, ali gre za obrtno, gospodarsko ali pa katero drugo zbornico, s kvaliteto svojega delovanja zagotovila svojo eksistenco na trgu. Občutek imam, ko gledam ta zakon, ko sem ga prebiral, da gre za nek, oprostite izrazu, "inat"; "inat" Gospodarski zbornici Slovenije, vse stvari gredo v to smer. Če pogledamo, da je najvišja članarina, če ima podjetnik zaposlenega - ali pa, če gledamo tudi na ime, ki se spreminja iz Obrtne zbornice Slovenije v Obrtno podjetniško zbornico. Kaj pa so podjetja? Saj nimamo neke resne definicije podjetja, to so lahko tudi serijski obrati. Kaj je bolje za neko podjetje, biti član gospodarske zbornice, ki jo država tako ali drugače skuša na nek način uničiti, ali plačati 50 evrov, recimo, imam zaposlenih 50 ljudi, spadam v vse kriterije, ki so zelo pavšalno napisani, plačam 50 evrov mesečne članarine, kar se mi zdi, da ni nek grozen strošek za neko podjetje, ki ima več kot 10 zaposlenih, in biti "prvi na vasi". Tu imam tudi smiseln razlog, da verjamem v to, da se nekje ni zmotila neka gospa, ki pošilja položnice, da je te položnice poslala tudi Ljubljanskim mlekarnam in še komu, kajti tam se bo šele začel vpliv nekoga, nekoga večjega na nekoga manjšega. Obrtniki so do zdaj bili, vsaj po našem prepričanju, ljudje, ki so se resnično ukvarjali z obrtjo in niso bili podjetniki v tako širokem smislu, kot ga določa ta zakon. Utemeljeno lahko tudi sumimo ali pa razmišljamo v smeri, da gre za nek dogovor med Obrtno zbornico Slovenije in Vlado Republike Slovenije o prevzemu članstva z gospodarske zbornice na obrtno zbornico. Tudi, bom rekel, glede na vsebino zakona lahko utemeljeno razmišljamo tudi v tej smeri, ampak verjamem, resnično verjamem, da dva takšna strokovnjaka, kot jih je danes Vlada poslala, bosta to z lahkoto demantirala. Mi se bomo poskušali temu upreti oziroma dokazati drugačno stališče; ampak prav je, da imamo splošno razpravo, prav je, da razčistimo stvari, ki nas žulijo, in prav je, da o tako pomembnem zakonu tukaj danes razpravljamo, vsaj še 2 uri in 40 minut - razen če ste vsi seznanjeni z vsebino. Ampak vsebina, takšna kot je, verjamem, da tudi tisti, ki ste dalj časa v parlamentu od mene, je ne morete razumeti. Takšna vsebina, kot je, verjemite mi, da je ne morete. Kdorkoli mi bo trdil, bom vsaj jaz, ki sem tukaj samo 3 leta, imel vsaj dva ugovora na trditve posameznika. Kajti takšen zakon v takšni obliki, kot je pripravljen, je slab. Ampak še enkrat bom rekel, prepustil se bom prepričati s strani strokovnjakov, ki so zakon pripravljali, da me bodo prepričali drugače. Zato bom rekel, da v Slovenski nacionalni stranki, vsaj ob prvem branju, zakona ne moremo podpreti, se pa bomo pustili prepričati v to, da ga mogoče v drugem branju, z določenimi dopolnili, za katera verjamem v dobronamernost Vlade, da jih bo tudi sama predlagala, bomo lahko tako dopolnila, kot zakon podprli. Hvala.
Hvala. Gospod Vili Rezman bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Jaz sicer v imenu naše poslanske skupine napovedujem podporo zakonu, pa naj vendarle za uvod izrečem nekaj kritik predlagatelju, ki gredo v smer izrazitega podcenjevanja našega jezika. Če bi primerjali odnos predlagatelja do strokovne usposobljenosti za obrtnike in odnos tistih, ki so pisali uvod in obrazložitve k temu zakonu, sta približno enaka. In če se malce pošalim, bi - domnevam, da so to pisali univerzitetno izobraženi ljudje - bilo potrebno najmanj, kar je, prepovedati jim obrtno dejavnost s takim malomarnim odnosom do slovenskega jezika, kar ni redkost, kar je običajno, kadar gre za to, kar dobimo iz Ministrstva za gospodarstvo. Sicer pa, če se vrnemo ko zakonu, naj navedem naslednje. Zakon preprosto govori o tem, kako želi odpreti vrata, kako želi omogočiti širok dostop do opravljanja obrtne dejavnosti, kako želi odpraviti administrativne, birokratske in druge ovire, kako si prizadeva za to, da bi bilo čim več podjetniške iniciativnosti, tržne kompeticije itn., itn. - kar je tako rekoč vse res. Vendar se začnejo te sintagme uporabljate kot nek urok. Rečemo, mi smo za to, da odpravimo administrativne prepovedi in omejitve, pa potem vse ostalo želimo kar preslišati, kot da drugo ni več pomembno. Ampak mi bomo skušali pokazati tudi v kasnejših razpravah, da ni čisto tako, da sama odprava administrativnih ovir še ni razlog, predvsem zato, da bi kar pristali na vse, kar nam kakšen predlog ponuja. Mi dvomimo v nekatere rešitve, ki jih bom tudi naštel, ki so očitne in v katere ne dvomimo samo mi. Nekateri ljudje iz obrtniških vrst podobno razmišljajo. Smo pa sicer zadovoljni, ker gre za predlog zakona, ki je usklajen; usklajen med tistimi, ki predstavljajo obrtniško sfero, in smo zadovoljni, da so tiste turbolence, ki so nastajale vmes, vendarle bile odpravljene, in da vsaj po tem, kar vidimo, je predlog usklajen. Zadovoljni smo, ker sledi predlog zakona večinski voljo, detektirani tudi z anketami, in je tukaj odnos predlagatelja bil verjetno nekoliko drugačen kot do tistih anket, ki jih je opravljala Gospodarska zbornica Slovenije pred časom. Veseli smo, da je poenoteno stališče v zvezi z eno samo članarino in da je ta ena sama članarina tudi enotna ter da znotraj te enotne članarine lahko obrtna zbornica oziroma skupščina obrtne zbornice tudi uveljavlja neka možna odstopanja, kakor bodo obrtniki sami in ne zakonodajalec ali izvršna oblast odločali. Tisto, kar je bilo omenjeno, bodo verjetno najraje sprejeli obrtniki sami. Namreč, znižanje članarine in diferenciacija tudi po velikosti in tudi to mi v Poslanski skupini DeSUS podpiramo. To bo pomenilo manj sredstev za obrtno zbornico, verjetno pomeni to tudi neposreden pritisk na to, da bo obrtna zbornica delala z manj stroški, da bo delala učinkoviteje, da bo delala kvalitetnejše, da se bo bolj pojavila na trgu in da bo torej tudi sama postala bolj kompetitivna. Lažje vstopanje v obrt tudi preko enotnih vstopnih točk, ki je tudi nekaj, kar se sme podpreti. No, in da ne naštevamo samo tega, kar je z naše strani lahko podprto in kar je dobro, naj povem, da imamo temeljni pomislek v zvezi s pretiravanjem pri olajševanju vstopa v obrt, zlasti pri, po naši oceni, pretiranim zniževanjem pogojev za vstop v obrt. Ti pogoji oziroma zniževanje gre predvsem na račun znanja, predvsem na račun strokovne usposobljenosti, predvsem na račun izkušenj, ki jih nekdo ima v nekem poklicu. To najbrž ni dobro, vendar je to nekaj, kar je bilo že predlagano in celo sprejeto v preteklih postopkih, recimo, v okviru sprejemanja zakona o gostinstvu, kjer lahko kdorkoli počne karkoli tako rekoč, če malo poenostavim, in zdaj se nam ponuja še v zakonu o trgovini nekaj podobnega. Ampak, jaz ne vem, zakaj bi tako razvrednotili sleherno strokovno znanje, ker najbrž vemo, da tudi v obrti ne gre samo za rokodelstvo; ne gre samo za to, da nekdo zna napraviti ključavnico in da zna napraviti ključ, ki mora znati to ključavnico tudi odpreti. Gre tudi za neka druga potrebna znanja, gre za neka poslovna znanja, kajti nihče, tudi obrtnik ni sam vase zaprt, ampak mora komunicirati v poslovnem svetu, mora obvladati poslovne komunikacije, mora obvladati poslovno odgovornost, mora nekaj malega mogoče vedeti tudi o računovodstvu, o financah in vsem drugim, ker posluje z drugimi subjekti in jih morebiti lahko s svojim neznanjem in s svojo tovrstno nestrokovnostjo lahko ogroža in znižuje pravno in poslovno varnost tistih, ki z njim poslujejo. Morebiti bi bilo potrebno poudariti, da je potrebno tudi za obrtnika, da ve veliko in več o tem, kakšen naj bo odnos do okolja, s čim lahko na okolje vpliva in s čim ne, kako ga lahko poslabšuje, kaj mora storiti, da bo obvladoval sodobnejši tehnologije. Morebiti bi bilo dobro, da bi kaj več vedeli tudi o delovnopravni zakonodaji, ker navsezadnje gre za delovnopravne odnose. Vse to zdaj naenkrat ne bo več pomembno. Torej, ta poskus zniževanja tega strokovnega vedenja in nekega bolj celostnega, ne samo na posamično specialnost vezanega znanja, to nam pač vzbuja nek dvom in upam, da se da tu še v postopku sprejemanja zakonodaje kaj spremeniti. Morda bo to res pomenilo tudi nekaj pozitivnega, to, da bo večja konkurenčnost, da bo več tistih, ki bodo vstopili na trg, da bodo posledično teoretično možne nižje cene zaradi te konkurenčnosti, da bo morebiti nekoliko manj dela na črno in bo morebiti nekoliko bolj polna tudi proračunska blagajna, če bodo vsi pričeli davke plačevati, ampak verjetno bo pa tudi manjša varnost potrošnikov, manjša kvaliteta teh izdelkov in storitev, ki jih ponujajo, pa še kaj drugega slabega se zna obesiti na to permanentno zniževanje zahteve po strokovnem znanju. Torej, nekaj dvomov ostaja v Poslanski skupini DeSUS pri podpori in upamo, da se bo dalo še kaj spremeniti. Sicer pa nimamo pomislekov v zvezi z obveznim članstvom, zlasti v primerjavi z Gospodarsko zbornico, ker gre pa le za povsem drugačne poslovne subjekte in verjetno moramo tudi pogoje za poslovanje teh subjektov prilagajati njihovemu osnovnemu značaju. Mi bomo podprli predlog, da se nadaljuje obravnava, in apeliramo na predlagatelja, da ceni najprej znanje slovenskega jezika, in tiste, ki mu pišejo tekste, opozori na to ali pa jih da vsaj lektorirati, saj so tudi drugi strokovnjaki, ki znajo to popraviti za nami, ki ne obvladamo dovolj slovenskega jezika, in da nekaj več pozornosti ali pa nekaj več časa potroši tudi za premislek o tem, ali je smotrno kar naprej zniževati te pogoje, tako da na koncu sploh nobenih pogojev ne bo več.
Hvala. Gospa Maria Pozsonec bo predstavila stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Lep pozdrav vsem prisotnim! Na naših klopeh je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona, in to prva obravnava. Najpomembnejši cilji predloga sprememb in dopolnitev zakona je omogočiti čim lažji vstop v obrtni del gospodarstva ter s tem omogočiti nadaljnji razvoj tega pomembnega dela narodnega gospodarstva. Tako spremembe in dopolnitve ne posegajo v posebno zakonsko ureditev obrti, kajti ta del gospodarstva je treba še naprej posebej urejati z zakonom. Predlog zakona tako prinaša dodatno zmanjšanje administriranja za gospodarske subjekte, odpravlja se obrtno dovoljenje za obrtne dejavnosti, za katere ne bo določen kvalifikacijski pogoj pri tistih dejavnostih, ko bo ta določen, pa odpadejo vsi administrativni postopki, ki so vezani z opravljanjem mojstrskega izpita, poleg tega pa pri slednjem pomeni tudi materialno razbremenitev, kajti nebo stroškov, povezanih z opravljanjem z mojstrskega izpita. Vlada Republike Slovenije bo lahko s posebno uredbo določila obrtne dejavnosti, za katere ne bo potrebno izpolnjevati kvalifikacijskih pogojev, tako kot doslej pri dejavnostih za katere je potrebna poklicna usposobljenost, navedbo ustrezne minimalne poklicne usposobljenosti. Obrtno dovoljenje se ohranja samo za tiste obrtne dejavnosti, za opravljanje katerih se zahteva ustrezna poklicna usposobljenost, za tiste obrtne dejavnosti, za katere ne bo določen kvalifikacijski pogoj, pa se obrtno dovoljenje odpravlja in bo nadomeščeno s sklepom, ki ga izda obrtna zbornica po uradni dolžnosti. Predlog zakona uvaja tudi možnost, da oseba, ki želi pridobiti obrtno dovoljenje, lahko le-to stori tudi preko sistema 32 enotnih vstopnih točk, VEM - "vse na enem mestu", s čimer bo olajšan sam postopek in način pridobitve obrtnega dovoljenja. Glede določanja obveznega članskega prispevka za Obrtno zbornico Slovenije in območne obrtne zbornice se za člane določa le ena članarina, s katero se bo zagotovilo, da bodo medsebojno primerljivi člani zbornice plačevali enako članarino, ne glede na sedež svojih obratov. Hvala.
Hvala. Gospod Jože Tanko bo predstavil stališče Poslanske skupine [[...]]Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Spoštovani predsednik, spoštovani državni sekretar, cenjene kolegice in kolegi. Ena glavnih sprememb, ki jo prinaša predlog zakona za 50 tisoč članov Obrtne zbornice Slovenije, je sprememba višine in števila članarin, ki jih plačujejo. Po sedaj veljavnem zakonu članarino določa Obrtna zbornica Slovenije in 62 območnih obrtnih zbornic, kar pomeni, da vsak plačuje dve članarini. Predlog zakona določa le eno članarino, članarino pa bi si Obrtna zbornica Slovenije in območne obrtne zbornice razdelile v razmerju 35% za Obrtno zbornico Slovenije in 65% za območno obrtno zbornico, s tem da se to razmerje lahko spremeni v višini plus, minus pet odstotnih točk. To razmerje je določeno glede na sedanje razmerje članarine Obrtne zbornice Slovenije in vseh 62-ih območnih obrtnih zbornic zato, da se z uvedbo ene članarine ne bi poslabšalo položaj območnih obrtnih zbornic. Delež članarine, ki pripada posamezni območni obrtni zbornici, pa bi določila skupščina Obrtne zbornice Slovenije. Zanimivo je, da v dosedanjem sistemu pobiranja članarin v krovni obrtni zbornici nimajo podatkov, koliko se s članarinami nateče v 62 proračunov območnih obrtnih zbornic. Območne obrtne zbornice teh podatkov niso zavezane sporočiti, sama Obrtna zbornica Slovenije pa jih, čeprav gre za javne podatke, doslej ni zahtevala. V nekaterih območnih obrtnih zbornicah so članarine tudi do trikrat višje kot v drugih. Z visokimi članarinami naj bi bili obremenjeni predvsem obrtniki v območnih zbornicah z malim številom članov. Novi zakon končuje obdobje samovoljnega odločanja območnih obrtnih zbornic o višini članarine. Predlog zakona določa najnižji in najvišji znesek članarine, od 10 do največ 50 evrov na mesec. S predlogom zakonsko določenega limita članarine se glede na sedanjo ureditev Obrtne zbornice Slovenije in območnih obrtnih zbornici najnižja članarina znižuje z 24,62 evra na 10 evrov na mesec in sedanja najvišja članarina dvigne z 80,54 evra na 50 evrov mesečno. Predlagano je, da se višina članarine določi glede na velikost podjetja, ki je član zbornice, pri sami določitvi velikosti gospodarskega subjekta pa se upoštevata obseg poslovanja in število zaposlenih. V predlogu zakona je tudi predlagano, da se spremembe glede članarine začnejo uporabljati s 1.1.2008. Višina članarine je predlagana v naslednji višini: člani, ki osebno opravljajo domače in umetnostne obrti - 10 evrov mesečno; samostojni podjetniki in gospodarske družbe brez zaposlenih - 20 evrov mesečno; samostojni podjetnik in gospodarske družbe, ki imajo do 3 zaposlene - 30 evrov mesečno; samostojni podjetnik in gospodarske družbe, ki imajo od 3 do 10 zaposlenih - 40 evrov mesečno; samostojni podjetniki in gospodarske družbe, ki imajo 10 in več zaposlenih - 50 evrov mesečno. Novela obrtnega zakona pa prinaša poenostavitve oziroma odpravo mnogih administrativnih ovir, s katerimi se pri vsakdanjem delu srečujejo obrtniki. Ena od teh poenostavitev je odprava kvalifikacijskih pogojev, to pomeni ustrezne poklicne izobrazbe, za večino obrtnih dejavnosti. Da je to potrebno, je pokazala dosedanja praksa. To pomeni, da so obrtne dejavnosti, ki niso nevarne za zdravje in premoženje ljudi, in dejavnosti, ki niso nevarne za okolje, izvzame iz pogoja izpolnjevanja ustrezne poklicne usposobljenosti. Pri teh obrtnih dejavnostih bo dovoljenje nadomestil sklep, ki ga po uradni dolžnosti izda Obrtna zbornica Slovenije. S temi spremembami se pričakuje tako administrativno kot tudi materialno znižanje obremenitve obrtnikov. Kvalifikacijski pogoj za odpravljanje obrtnih dejavnosti še naprej ostaja pridobljen mojstrski naziv, ki je bil uveden po več kot 30 - letnem premoru z uveljavitvijo obrtnega zakona iz leta 1994. Na novo pa se uvaja kot ustrezen pogoj tudi najmanj ustrezna višja strokovna izobrazba in pogoji, ki veljajo v Evropski uniji, so določeni z direktivo 99/42 Evropske skupnosti, ki jo povzema zakonodaja na področju priznavanja poklicnih kvalifikacij za opravljanje reguliranih poklicev oziroma reguliranih poklicnih dejavnosti v Republiki Sloveniji. To pomeni, da za osebe, ki izpolnjujejo novi pogoj, ni nujno potrebno opravljanje mojstrskega izpita, kar je bilo z dosedanjo ureditvijo obvezno. Prav tako se razširijo vstopni pogoji za pristop k opravljanju mojstrskega izpita na najmanj srednjo poklicno izobrazbo, kar omogoča posameznikom veliko svobodo pri kreiranju njihove poklicne usmeritve. Dosedanji kvalifikacijski pogoj za opravljanje obrti podobnim dejavnostim, to je najmanj ustrezna poklicna izobrazba ali opravljen preizkus strokovne usposobljenosti pri Obrtni zbornici Slovenije, se odpravljajo, s čimer se bistveno sprošča vstopni pogoj za opravljanje teh dejavnosti. Predlagane poenostavitve bodo po našem mnenju prinesle koristi tako obrtnikom kot potrošnikom. Povečanje števila obrtnikov bo okrepilo njihov položaj in ustvarjalo večjo in predvsem zdravo konkurenčnost, potrošnikom pa bo prineslo večjo izbiro in znižanje cen. Po drugi strani pa se bo zmanjšalo šušmarstvo in delo na črno. Predlagana novela obrtnega zakona pa predvideva tudi preimenovanju Obrtne zbornice Slovenije v Obrtno-podjetniško zbornico Slovenije, kar je bolj ustrezno, zato v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke predlog zakona podpiramo.
Hvala. Gospod Franc [[Feri]] Horvat bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo podprli predlog kot primerno podlago za nadaljnjo obravnavo in to tako v delu, ki ima za cilj lažji vstop v obrtno dejavnost, kot tudi v delu, ki ureja zbornično organiziranost in sistem obveznega članskega prispevka. Pri tem pa želimo dati nekaj opozoril in priporočil za dokončno oblikovanje novele zakona in za pripravo podzakonskih aktov, kajti nekatere stvari bodo urejene, kot vidimo iz samega zakona in obrazložitve, s podzakonskimi akti. Pri tem upoštevamo tudi mnenje Obrtne zbornice Slovenije. V prvem delu v zvezi z nižanjem kvalifikacijskih pogojev želimo opozoriti predlagatelja na potrebno previdnost. Zakonom in zlasti z uredbo Vlade iz 1. člena ne bi smeli povzročiti, da bi pri posameznih dejavnostih z znižanjem kvalifikacijskih zahtev prišlo do znižanja kakovosti. To bi bilo slabo za potrošnike kot tudi za samo dejavnost in njeno konkurenčnost na odprtem mednarodnem trgu. Prav na to opozarja tudi Obrtna zbornica Slovenije v svojem pismu. Predlagane rešitve za novo ureditev obveznega zborničnega članskega prispevka, zlasti uvedba enotne in enake članarine, določitev dejavnosti, ki se financirajo iz obveznega prispevka in so v interesu vsega članstva ter posledično zmanjšanje in poenostavitev sistema članarine, se nam zdijo primerne. Menimo, da je dobro, da novela ohranja obvezno članstvo v zbornici. To zagotavlja visoko reprezentativnost, legitimnost in učinkovitost. Zbornica bo tako lahko uspešen partner državi in socialnim partnerjem, podobno kot je danes. Takšen sistem zagotavlja tudi enakopravnost subjektov, saj se iz obvezne članarine financira le dejavnost oziroma dejavnosti, ki so v interesu vseh. Takšna ureditev ustreza slovenski tradiciji in je skladna z ureditvijo v primerljivih državah z močno razvito obrtno dejavnostjo. Ureditev omogoča učinkovitost samoorganiziranje in spodbujanje razvoja te pomembne dejavnosti. Ob takšni ureditvi organiziranosti obrti in podjetništva pa se pojavlja vprašanje konsistentnosti oziroma nekonsistentnosti normativne ureditve zborničnega sistema za posamezne gospodarske dejavnosti, različna ureditev za gospodarstvo, obrtno in kmetijsko-gozdarsko zbornico. V praksi se že kažejo negativne posledice spremembe sistema Gospodarske zbornice Slovenije, na kar smo opozarjali ob sprejemu zakona. Naj navedem le nekatere. Manj se sliši in čuti glas gospodarstva, država in socialni partnerji nimajo močnega partnerja, moram reči, da to čutim tudi sam kot predsednik odbora za gospodarstvo, da je manj prisotna in aktivna ta zbornica kot pa, recimo, obrtna zbornica ali pa druge zbornice. Novonastajajoče zbornice imajo težave s pridobivanjem članstva in doseganjem praga reprezentativnosti in, kot beremo v medijih, predlagajo nekateri znižanje tega praga, kar je zelo vprašljivo. Očitno se Gospodarska zbornica Slovenije in novonastajajoče zbornice, njihova vodstva in organi ukvarjajo veliko sami s sabo, kar je normalno po sprejemu takšnega zakona. Učinkovitost gospodarske promocije v tujini se nam zdi, da je slabša, namesto da bi bila boljša, kot je. In to je eden od glavnih aktivnosti oziroma dejavnosti gospodarskih in drugih zbornic. Skratka, dogaja se to, na kar smo zaman opozarjali. Zato je čas, da Vlada preveri posledice in popravi napako ter predlaga, dokler ne bo prepozno, za Gospodarsko zbornic Slovenije enako ali podobno ureditev, kot je predlagana tukaj in kot, verjamem, bo tudi sprejeta. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Milan Petek, bo predstavil stališče poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala, predsednik za besedo. Lep pozdrav državnemu sekretarju. Ob tem pozdravu želim izraziti pravzaprav obžalovanje in nestrinjanje, vemo pa, da je minister v neki drugi vlogi, da torej ni med nami. Menimo, da bi državni sekretar raje ali pa lažje nastopal pred novinarji in pa tistimi, ki spremljajo karavano vlade po savinjski pokrajini, kar mislim, da je v tem trenutku mnogo manj kompetenten sogovornik v Državnem zboru, kot bi bil minister Vizjak, za katerega vemo, da je seveda aktivno sodeloval pri preoblikovanju zakona o gospodarskih zbornicah in je bil aktiven sogovornik tudi obrtni zbornici oziroma njihovim predstavnikom. In menimo, da bi bilo lažje in da bi bili tudi odgovori s strani vlade lažji; zdaj je v to vlogo nehvaležno, postavljen gospod državni sekretar, za katerega ne, verjamem, da je v mesecu dni uspel dobiti to izkušnjo in to znanje in to vedenje o tej temi, ki jo danes obravnavamo. Vendar, tako je in morali bomo brez njega, bojim se, da z manj dobrimi odgovori. Torej, v Liberalni demokraciji Slovenije cenimo vlogo in pomen obrtnikov in malih podjetnikov ter njihovega stanovskega druženja, združenja v 16-ih letih samostojne države, ter njihovega nesporno pomembnega deleža, predvsem v ekonomskem in socialnem razvoju Slovenije. Zato je s spremembami zakonodaje na tem področju potrebno slediti ekonomskim in tehnološkim in splošnim družbenim spremembam v Sloveniji in tudi v širšem evropskem prostoru in do sem menimo, da zakon ima svoj dober namen. Poslanski klub Liberalne demokracije Slovenije je vložil zahtevo za splošno razpravo zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona zgolj z namenom, da od Vlade dobi podrobna in natančna pojasnila o nekaterih predlogih rešitev in ciljev zakona. Spomnimo se burne razprave v javnosti in v Državnem zboru, ob sprejemanju zakona o gospodarskih zbornicah in kot eno izmed osrednjih vprašanj takratnega zakona vprašanje obveznega ali prostovoljnega članstva. V zakonu, ki ga obravnavamo danes, je za delovanje obrtne zbornice predlagana obvezna, sicer znižana članarina. Zaradi tega v Liberalni demokraciji Slovenije sprašujemo Vlado, kakšni so razlogi in argumenti, da za razliko od v zakonu o gospodarskih zbornicah sprejetega prostovoljnega članstva, v obrtnem zakonu ohranja obvezno članstvo. Ne želimo problematizirati tega vprašanja zgolj zaradi ohranjanja obveznega članstva, vendar se nam ob tem pojavlja občutek, da Vlada nekonsistentno obravnava podobno tematiko. Ali je takšna odločitev Vlade morda spoznanje, da je bila pri zakonu o gospodarskih zbornicah storjena napaka, ali pa je takšna odločitev zgolj podlaga oziroma alibi za uvajanje obvezne članarine v nekatere druge zbornice, ki še čakajo na sprejem svoje zakonodaje. Vsi vemo, da mislimo na kmetijsko zbornico, zdravniško zbornico, gozdarsko zbornico in tako dalje. V LDS-u vemo, da je bil namen zakona o gospodarskih zbornicah oslabitev Gospodarske zbornice Slovenije, takrat najmočnejšega socialnega partnerja na strani delodajalcev, ki marsikdaj tudi ni bil naklonjen Vladi in je skušal ukrepe Vlade korigirati. In ker je takratno gospodarsko zbornico poosebljal predsednik gospod Jožko Čuk, ki resnično ni bil pripravljen spreminjati odnosa do svojih članov, posebej pa ne razpravljati o znižani članarini in vlogi manjših podjetij v organih zbornice, je zbornična organizacija padla, posledice čutimo vsi, ki spremljamo delovanje teh inštitucij, ukvarjajo se še vedno sami s seboj, namesto da bi opravljali tisto nalogo, ki jim je prej in sedaj po zakonu bila namenjena. S tem zakonom se sicer ne ruši obrtnih zbornic, ker bo ohranjena obvezna članarina v bistveno zmanjšani višini in skupnem obsegu. Vendar je pa vprašanje, kakšna bo kvaliteta in delovanje Obrtne zbornice Slovenije s takšno višino določene članarine v zakonu. Nekateri predstavniki predvsem območnih zbornic izražajo dvom o tako oblikovani članarini v višini sredstev, ki ne bo omogočala do sedaj dosežene kvalitete delovanja. V predlogu zakona je pa tudi vprašljivo preimenovanje obrtne zbornice v obrtno podjetniško zbornico in široka opredelitev obrti, ki bo verjetno marsikdaj posegla v tisto področje delovanja, ki ga pokrivajo gospodarske zbornice. Ker je Vladi z uredbo prepuščena odločitev, kaj bo sodilo v obrtne dejavnosti, je s tem dano preveč možnosti za oblikovanje politično všečnih kriterijev in s tem tako oblikovana odločitev v uredbi. V dosedanjem 5. členu obrtne zbornice se prevozniška in gostinska dejavnost štejeta za obrt, če jo opravlja samostojni podjetnik, če pa jo opravlja d.o.o. ali d.d. ali d.n.o. oziroma družba z neomejeno odgovornostjo, potem se po sedanjem zakonu to ne šteje več za obrt. Kako bo odločila Vlada z uredbo po tem zakonu, bi želeli v Poslanskem klubu LDS zvedeti že danes in upamo, da bomo odgovor dobili. V LDS-u pritrjujemo pomislekom Obrtne zbornice Slovenije o zniževanju kvalifikacijskih pogojev za opravljanje tistih dejavnosti, ki niso nevarne za zdravje ali premoženje oseb oziroma nevarne okolju na nivo nacionalnih poklicnih kvalifikacij. Kot opozarjajo člani Obrtne zbornice Slovenije opravljena nacionalna poklicna kvalifikacija še zdaleč ne more biti enakovredna končanemu poklicnemu šolanju. V zakonu se pa tudi mojstrski izpit ali višja strokovna izobrazba za opravljanje obrtne dejavnosti ali daljša praksa v obrti umikata kot do sedaj klasični izobrazbeni pogoj za obrt. Izobrazbeni pogoj se s predlogom znižuje na srednjo poklicno izobrazbo. Govor je o deregulaciji vstopa v obrt. Pri tem se sklicuje na obrt in podjetništvo v Evropski uniji, kjer naj bi se predpisani pogoji za vstop v dejavnost določali le za dejavnosti, ki so nevarne za zdravje in premoženje ter nevarne za onesnaževanje okolja. Obrtno dovoljenje ostaja kot poseben akt le za tiste obrtne dejavnosti, ki zahtevajo kvalifikacijski pogoj, druge nadomešča sklep Obrtne zbornice Slovenije po uradni dolžnosti [[4. člen]] . To pomeni, da se izobrazbeni pogoji močno krčijo, obrtno dovoljenje ni več potrebno, vseeno pa gre za obrtno ali obrti podobno dejavnost, ki zahteva obvezno članstvo v Obrtni zbornici Slovenije. Liberalizacija in odpravljanje administrativnih ovir-da, vendar ne na račun zmanjšanja kvalitete izdelkov in storitev kot posledica slabe ali nezadostne izobrazbe in znanj. V zakonu se dosedanji naziv Obrtne zbornice nadomešča oziroma preoblikuje v naziv Obrtno-podjetniška zbornica Slovenije in območne obrtno-podjetniške zbornice. Namen preoblikovanja oziroma preimenovanja je utemeljen z vse večjo globalno konkurenčnostjo, s katero se srečujejo slovenski obrtniki oziroma predvsem podjetniki. V prikazu ureditve v drugih pravnih sistemih v Evropi nikjer nismo opazili, da se podobne zbornice imenujejo tako, kot predlaga Vlada. Pojem "podjetnik" in "podjetništvo" je seveda širši, kot so samo majhni podjetniki, ki, kot razumemo v Liberalni demokraciji Slovenije, bi naj bili člani obrtno-podjetniške zbornice, in v praksi bo zaradi tega lahko prišlo do zmede ali pa celo zlorab. Postavlja se tudi vprašanje, ali tako oblikovana obrtno-podjetniška zbornica ne bo postala nelojalna konkurenca gospodarskim zbornicam Slovenije. V zakonu je lahko namreč problematična določba 9. člena predlagane novele, ki dodaja v 40. členu veljavnega zakona določilo, da se iz obvezne članarine financirajo naloge informiranja in splošnega strokovnega svetovanja. Obrtna zbornica Slovenije pa se pojavlja tudi na trgu, kjer delujejo zbornice s prostovoljnim članstvom ali storitvena podjetja s podobnimi storitvami, s tem da je Obrtna zbornica Slovenije podprta z obvezno članarino. Meja med splošnimi in bolj konkretnimi informacijami in nasveti je lahko hitro zamegljena. Če ustvarja Obrtna zbornica Slovenije na trgu poslovnih storitev konkurenco in je pri tem podprta z obvezno članarino, je to v nasprotju z evropskim konkurenčnim pravom. Še enkrat poudarjamo, da smo v Poslanskem klubu LDS z navedbo prej naštetih dilem in potrebnih odgovorov na njih želeli odpraviti vse dvome, ki pri tem nastajajo, dobiti jasne odgovore in podlago za glasovanje. Sicer pa menimo, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo, seveda z upanjem in pričakovanjem, da bo Vlada nekatere od naših pripomb tudi upoštevala. Še enkrat poudarjam in računam in upam, da bo državni sekretar zmogel in pojasnil vsem nam prejšnjim govorcem in meni ter bodočim govorcem odgovore na ta vprašanja, ki se bodo med razpravo ali so se že pojavljala oziroma postavljala. Hvala.
Hvala. Gospod Ciril Testen bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav predstavnikom Vlade, poslanke in poslanci. V Poslanski skupini Nove Slovenije posebno skrbno spremljamo predloge zakonodaje, ki vplivajo na razvoj gospodarstva, še posebej malega gospodarstva, obrti in podjetništva. Prepričani smo, da je spodbujanje poslovnih sposobnosti v prav vsakem posamezniku odločilnega pomena za razvoj Slovenije kot ekonomsko uspešne države. Slovenski obrtniki in majhni podjetniki zaposlujejo 57.482 delavcev, kar je 12% zaposlenih v gospodarskih družbah. Ustvarili so 4865 milijonov evrov, kar je 7% prihodkov gospodarskih družb. Nedopustno je, da bi birokratski jarem obremenjeval ustanavljanje novih obratovalnic in njihovo poslovanje. V Novi Sloveniji prav zaradi želje po ustanavljanju ugodne klime za obrt in malo gospodarstvo pozdravljamo spremembe obrtnega zakona. Prav mikro in mala podjetja se lahko najbolje in najhitreje odzivajo na izzive domačega in mednarodnega trga, kakor tudi na globalizacijo. V Novi Sloveniji bomo podprli takšno ureditev, ki bo nosilcem podjetniških idej omogočila čim bolj enostaven vstop na trg. Potrošnikom želimo zagotoviti kakovostne obrtne storitve, ponudnikom teh storitev pa omogočiti kar najlažje poslovanje. Vlada je pripravila predlog sprememb obrtnega zakona, ki tem ciljem sledi. V Poslanski skupini Nove Slovenije tovrstne rešitve podpiramo. Večina nas pozna vsaj iz obrazložitev zgodovino obrtništva in Obrtne zbornice na Slovenskem. V lokalnih okoljih smo nekateri še danes tesno povezani z delovanjem območnih zbornic, pri pripravi zakona pa je ves čas tesno sodelovala tudi centralna obrtna zbornica v Ljubljani. V Novi Sloveniji se zavedamo, da je sedanja organiziranost obrtnikov posledica podjetniške iniciative še iz časov, ki obrtnikom niso bili naklonjeni. Obrtniki, ki so svojo idejo razvili do te mere, da so potrebovali nekoliko več zaposlenih, niso smeli zaposlovati. Težave, ki so jih imeli tudi s pokojninskim zavarovanjem, so pogojevale nastanek obrtniškega pokojninskega sklada. Skratka, razlogov za povezovanje je bilo ogromno, predvsem zaradi skupnega nastopanja in večje koristi tudi za posameznega obrtnika. V Poslanski skupini Nove Slovenije načeloma zagovarjamo v vseh zbornicah neobvezno članstvo. Nekoliko specifična je sicer situacija v obrtni zbornici, še posebej zato, ker si obrtna zbornica prilagajala spremenjenim razmeram in tudi zato, ker so ankete med članstvo obrtne zbornice pokazale, da je večina obrtnikov naklonjena obveznemu članstvu. Očitno obstaja interes po reprezentativnem organu na nacionalni ravni, ki bi zastopal potrebe obrtnikov, na lokalnem nivoju pa območni obrtni zbornici pripisujejo vlogo izobraževalke in izvajalke nekaterih z zakonom določenih nalog. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo vseskozi zagovarjali tudi samo eno enotno članarino, seveda, glede na velikost obrtnika, za območje celotne države, ki bo v povprečju bistveno nižja od dosedanje. Predlagali in zagovarjali smo predlog, da se članarina med območno in centralno zbornico deli v razmerju 65:35, plus, minus 5, kar pomeni, da območne obrtne zbornice dobijo v najslabšem primeru 60%, v najboljšem pa 70%. O tem gibljivem delu odloča skupščina obrtne zbornice, kar daje temu organu tudi precej večjo težo. Po našem mnenju je tudi zelo pomembno, da s predlogom zakona v celoti soglaša tudi obrtna zbornica. V Poslanski skupini Nove Slovenije bomo predlog sklepa, da je zakon primeren za drugo obravnavo, podprli.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Hrovat. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovani prisotni! V koalicijsko pogodbo smo jasno zapisali, da bomo povečali vlogo malih in srednjih podjetij v zborničnem sistemu in spremenili predpise tako, da bo ustanavljanje podjetij preprostejše, hitrejše in predvsem cenejše. In točno to opredeljuje ta novela zakona, katero danes obravnavamo. Spremembe in dopolnitve tega zakona so vsekakor pozitivne, saj se z deregulacijo olajšuje vstop v obrtništvo. Prinaša bistvene spremembe glede višine in načina plačevanja zbornične članarine, ki se znižuje in se ureja na podlagi vrste in pa števila zaposlenih. Ohranja se sedanji obrtnozbornični sistem, ki temelji na obveznem članstvu. Ali je to prav ali ne, je ta trenutek težko reči. Sam sem bil tisti trenutek, ko se je začelo govoriti o tem zakonu in o obveznem članstvu, nekoliko skeptičen, vendar sem potem kasneje na podlagi javnomnenjskih anket, ki jih je izvedlo ministrstvo in kjer so se pokazali jasni rezultati - več kot, mislim, da okrog 70% vprašanih, vključenih v zbornični sistem, obvezen, se je izreklo, da si želi takšnega zborničnega sistema še naprej. In to me je na nek način prepričalo, da pritrjujem tej ideji, tako da tej zadevi tudi ne mislim veliko oporekati in se strinjam z njo. Torej, člani so se odločili tako in tako naj tudi bo. Kar se tiče članarine. Danes vsak obrtnik plačuje pravzaprav dve članarini: eno območni obrtni zbornici, drugo pač obrtni zbornici. Zakon na novo določa samo eno članarino in to, jasno, pozdravljam, katero si pa potem med seboj razdelita območna zbornica in pa obrtna zbornica v Ljubljani. Razmerje je 65:35, plus, minus 5%, mislim, da je zelo dobra rešitev, s katero se absolutno strinjam, seveda bo pa skupščina na koncu potem odločila, kakšno bo končno delitveno razmerje. Sam menim, da bi bilo prav, da bi se upošteval teritorialni princip, da bi se upošteval, to pomeni, da bi vsaka območna obrtna zbornica dobila na nek način vsaj približno toliko, kolikor njeni člani na tistem območju tudi vplačajo. S tem razmerjem 65:35, plus, minus 5%, mislim, da to na nek način omogočamo in jaz verjamem, da bo skupščina obrtne zbornice sledila tem ugotovitvam. S tem zakonom se uvaja tudi deregulacija, omogočili bomo večjo dostopnost opravljanja dejavnosti. Sedaj je po mojem mnenju to prezahtevno in preregulirano. Opravljanje obrtništva po novem omogoča že zaključena poklicna šola. Če je nekdo končal frizersko šolo, je potem frizer in je lahko obrtnik frizer. Torej, se znižuje kvalifikacijski pogoj za pridobitev obrtnega dovoljena. Pri določenih dejavnostih, ki se bodo določile kasneje, bo pa odpravljen tudi mojstrski izpit. Seveda tudi to pozdravljam. Gospodarstvo je ta trenutek na trgu in trg bo določil, kdo je dober obrtnik in kdo ni dober obrtnik. Izobrazba za opravljanje ni tako pomembna pri tem segmentu. Gre v glavnem za deficitarne poklice in prav je, da smo na nek način te stopnje tudi znižali. S predlogom novele zakona dajemo pravzaprav veliko spodbudo, spodbudo za odločitev posameznika za začetek obrtniške dejavnosti. Moram reči, da je zakon po mojem mnenju zelo dobro pripravljen, seveda se bo v razpravi danes še pokazala kakšna zadeve, ki bi jo bilo dobro urediti s kakšnim amandmajem, drugače pa menim, da je zakon sigurno dobra osnova za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Hvala. Gospod Han.
Hvala lepa za besedo. Še enkrat lep pozdrav. Spoštovani državni sekretar, gospod predsednik in vsi prisotni. Moram reči, da za razliko od prejšnjega zakona o zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik, bom zdaj pri tem zakonu prizanesljivejši in bom, bom rekel, "na druge note zaigral" [[...]]Moram reči, da bom ta zakon o obrti na nek način v prvem branju podprl, in se mi zdi, da je zakon dobra osnova, da gre lahko naprej v proceduro. Seveda pa noben zakon ni tako dober, da se ga ni bi dalo še izboljšati. Na začetku naj povem, da sem zadovoljen, da obrtna zbornica ni doživela enake usode kot gospodarska zbornica, ki je s strani Vlade doživela neke vrste demontažo. In to, mislim, da je Vlada spoznala, da je storila napak. Verjetno je razlog predvsem v tem, da je bilo veliko pripravljenosti za dosego konsenza na obeh straneh, tako na vodstvu Obrtne zbornice kot tudi na Ministrstvu za gospodarstvo oziroma na Vladi. Prepričan sem, da je takšna pot usklajevanj zakonov edina pravilna. Želim reči, da je pomembno, da se vsi skupaj zavedamo, kaj v Sloveniji sploh pomeni obrt, malo gospodarstvo, podjetništvo - to, kar v Sloveniji daje tempo večje gospodarske rasti, pa mi to hočemo priznati ali ne. Naloga zakonodajalca pa je predvsem ta, da zna prisluhniti predvsem željam, zmožnostim in tudi samemu trgu vseh zainteresiranih. Če se na kratko dotaknem vsebine zakona, moram reči, da sem zadovoljen predvsem v tej smeri, da bomo sedaj ali pa bodo sedaj ljudje lažje prišli, kdor se bo hotel ukvarjati z obrtništvom, do obrtnega dovoljenja. Za nekatere dejavnosti pa to obrtno dovoljenje sploh ne bo potrebno. Seveda se tu porajajo tudi druga vprašanja, pa pustimo to za nadaljnjo proceduro. Če se bodo zmanjšale še tako imenovane administrativne ovire na področju obrti in se bo zaradi tega obrt še bolj podpiralo in se bodo odpirale nove obrtne delavnice, potem gre Slovenija v pravo smer na tem področju. In če bomo s tem zmanjšali tudi vpliv črnega trga, potem se mi zdi to v redu. Dobro je tudi, da se je obrtna zbornica, načrtovana v skladu z zakonom, pripravljala tudi na preoblikovanje obrtnega zakona in iz obrtne zbornice v obrtno-podjetniško zbornico in da je pravi čas odreagirala; mogoče je tu gospodarska zbornica naredila napako. Prav tako pa se mi zdi najbolj pomembno pri tem zakonu, ki ga bom sam verjetno tudi podprl, je to, da ta zakon v veliki meri izpolnjuje želje članstva, z več vidikov. Morate vedeti, da je članstvo v obrtni zbornici za razliko od gospodarske zbornice drugačno, specifično. Obrtne domove so obrtniki delali s svojimi rokami, s svojimi sredstvi, in če bi Vlada z lahkoto demontirala obrtno zbornico, mislim, da ne bi bilo v redu. Kot sem že rekel, sama reorganizacija obrtne zbornice poteka tudi v skladu s pričakovanji Vlade, zato tudi ni prišlo do demontaže. Vsi govorimo o članarinah; jaz mislim, da je prav, da je članarina ostala obvezna, na nek način se je tudi zmanjšala, seveda pa še zmeraj ta članarina omogoča, da je članstvo dobro zastopano prek institucij obrtne zbornice, dobro zastopana do države, do socialnih partnerjev, do, bom rekel, pravnih nasvetov in da je tudi to članstvo dobro informirano. Seveda v zakonu ni vse idealno, zato ga bomo v proceduri tudi popravljali. Sprašujem se naglas, ko govorimo o pogojih za pridobitev obrtnega dovoljenja, se predvsem zmanjšujejo kvalifikacijski pogoji, za katere mislim, da je tukaj lahko veliko vprašanje, predvsem ko govorimo v nadaljevanju tudi o sami kvaliteti storitev, ki jih bo obrtnik dajal na trg, in tu je potrebno biti izredno pazljiv. Gospod Horvat je rekel, da bo trg svoje naredil, jaz se strinjam, da bo trg svoje naredil, vendar moramo vseeno obrtnikom dati dober temelj oziroma iste pogoje. Seveda ta obrtni zakon ne bo na nek način porinil obrtnika naprej oziroma da bo lahko rasel s svojimi pričakovanji, zato bo v državi potrebno še veliko drugih stvari urediti, kar se pa tiče obrtnega zakona, pa je zame sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Kucler Dolinar.
Hvala za besedo. Lep pozdrav kolegom, kolegicam v dvorani in gotovo tudi mnogim obrtnikom in samostojnim podjetnikom, ki spremljajo današnjo sejo. Slovenski obrtniki, kasneje samostojni podjetniki, so bili in so pomembno gibalo slovenskega gospodarstva, imajo posebno vlogo v slovenskem gospodarstvu. V času tranzicije so dali prenekatero delovno mesto, ne samo zase, temveč tudi pogosto svojim družinskim članom ali pa tretjim osebam. In nosilci dejavnosti so bili pretežno vztrajni na svoji poti, saj so bili vajeni živeti od svojega dela in so vztrajali, pogosto kljub prenekaterim oviram, formalnim oviram, nerazumljivim birokratskim postopkom, pogosto pa so tudi vztrajali kljub šikaniranju, če so si posamezni uradniki zamislili, da ne bodo izdali dovoljenja za opravljanje dejavnosti. Vztrajali so na svoji poti, prišli do posameznih dovoljenj, do obrtnega dovoljenja, vendar pa so se te zadeve skozi zgodovino zlagale v mozaik in gotovo so posledice vidne tudi danes, da prenekateri od njih se ni mogel razviti v smer, v katero si je želel, v smeri, da bi postal ali pa ostal konkurenčen. Kje bolj kot v gospodarstvu velja - priložnost zamujena, ne vrne se nobena. Vendar pa sem vesela, da se zadeve postopoma urejajo, v nekaterem segmentu so se v preteklosti tudi že odpirale, vendar pa so se v nekaterih drugi stvari tudi otežkočale, ne samo kar se tiče obrtnega zakona, to je le eden izmed zakonov, ki se tiče tovrstnih dejavnosti. Potrebno pa je res ponovno pregledati ta zakon, pregledati sistem tudi v smeri organiziranja same zbornice oziroma organiziranja obrtne zbornice. Kot je že poudaril moj kolega iz poslanske skupine, naše Poslanske skupine Nove Slovenije, se Nova Slovenija zavzema za prostovoljno članstvo oziroma da je članstvo v tovrstnih zbornicah neobvezno ali pa se dolgoročno tudi razmisli o tem, ali ne bi bilo bolje zbornično organizirati sistem na podlagi dejavnosti strukturno razdeljenega, kjer en član čuti v okviru svoje dejavnosti z drugim članom, ki se ukvarja z isto dejavnostjo. V okviru obrtne zbornice se to sicer delno kompenzira z organizacijo po sekcijah, kjer potem lažje izpolnjujejo posamezne sekcije svoj interes in zagovarjajo svoje interes tudi naprej. Zakaj drugačen pristop kot Gospodarska zbornica Slovenije - danes smo večkrat o tem slišali. Zakaj? Zato, ker si moramo priznati, da je bil sistem organiziranja in tudi nastajanja obrtnih zbornic drugačen. Organizirale so se od spodaj navzgor, torej preko območnih obrtnih zbornic kasneje v Obrtno zbornico Slovenije. In to je še vedno čutiti danes, verjetno tudi rezultat ankete kaže na to, da člani čutijo z zbornico, vendar vprašajmo se, s katero zbornico. Čutijo z območno obrtno zbornico, s katero imajo pogosto najtesnejši stik. Redkeje in precej redki so tisti stiki s centralo v Ljubljani, seveda so tudi ti stiki, vendarle danes moramo priznati kdo služi, kdo je zaslužen tudi za tak rezultat ankete, ki ga je danes tudi slišati. Ravno s tega vidika smo tudi ministra v času nastajanja tega predloga zakona opozarjali, predvsem, da v naši poslanski skupini ne bomo podprli nobene spremembe, ki bi pomenila zmanjšanje vloge območnih obrtnih zbornic v korist centrale, torej sedaj Obrtne zbornice Slovenije na Celovški v Ljubljani. Minister je res prisluhni tudi temu argumentom in tako se je tudi oblikoval ta odstotek delitve članarine med centralo, če poenostavljeno rečem, v Ljubljani in med posameznimi območnimi obrtnimi zbornicami, pri čemer je res, da bo končni odstotek odvisen od tega, kar bo sklenila skupščina obrtno-podjetniške zbornice. Torej, najbolj idealno v relaciji do območnih obrtnih zbornic v razmerju 60:40. Primerno se nam zdi, da bo višina deleža te članarine odvisna tudi od števila članov zbornice in glede na območje, za varovalko, da pa se mora zagotoviti ta delež v višin, da bo zagotavljal nemoteno delovanje območne obrtne zbornice. Predvsem tukaj pričakujemo tudi od sedaj Obrtne zbornice Slovenije, torej od centrale, da bo odrezala ustrezen kos pogače območnim obrtnim zbornicam in da ta kos ne bo odrezan mačehovsko. To je z vidika zbornice. Sama pa menim, da je še mnogo bolj pomemben drugi vidik, torej vidik s strani posameznega člana obrtne zbornice, kaj bodo spremembe prinesla članom obrtne zbornice. Ustrezno je, da je določena zgornja meja članarine, to je 50 evrov za tiste za več kot z 10 zaposlenimi. Da ne bi bile zavajujoče navedbe mojega poslanskega kolega iz Nacionalne stranke, naj poudarim, da je tovrstnih samostojnih podjetnikov z več kot 10 zaposlenimi 6% v deležu obrti in podjetništva. Večina je samozaposlenih. Teh je okoli 48% in za te je določeno izhodišče 20 evrov na mesec. Jaz sama ne razpolagam s preračunom, vendar pa upam oziroma sprašujem, ali to pomeni, da se bo za posameznega nosilca dejavnosti, torej za to največjo skupino samostojnih podjetnikov, povečala višina mesečnega prispevka ali znižala v povprečju. Tu vendarle pričakujem, da pri nikomur ne bo to odstopanje bilo navzgor preveliko, da ne bi prišlo do bistvenega odstopanja navzgor, predvsem da bo prišlo do odstopanja navzdol in dejansko tudi potem do zmanjševanja stroškov, predvsem pa nekje do uravnoteženega prispevka zbornici glede na to, kar zbornica nudi, od izobraževanja, svetovanja in tako naprej. Res je, da so v povprečju obrtniki zadovoljni z odnosom zbornice. In tukaj bi še enkrat poudarila, da gotovo, ko jih o tem sprašujejo, mislijo na območno zbornico, ki jo imajo tako rekoč pred vrati. Govorili smo tudi o mojstrskih izpitih. Tudi to se bo deloma odpravilo za posamezne poklice. Gotovo je to ustrezno do neke mere. Povprečna cena izpita je bila, kot sem si sama ogledala na spletnih straneh Obrtne zbornice Slovenije, okoli 1.500 evrov. Jaz pa si tukaj želim, da se ne bi ta primanjkljaj, ki bo gotovo nastal tudi na Obrtni zbornici Slovenije, želel pridobiti drugje, ne nazadnje na primer pri območnih obrtnih zbornicah ali pa preko članarine s strani članov. Glede na to, da je bil minister in ministrstvo tekom postopka sprejemljivo za posamezne predloge, za posamezne izboljšave, ki smo jih predlagali tudi v Poslanski skupini Nove Slovenije, lahko tudi upravičeno pričakujem, da bomo s to drugo obravnavo razčistili še posamezna vprašanja, ki sem jih izpostavila sama, ki so jih ali jih bodo izpostavili moji kolegi danes v razpravi, zato menim, da je prav, da gre predlog zakona v nadaljnjo obravnavo in pa tudi v nadaljnjo razpravo. Hvala.
Hvala. Gospod Janc.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, gospod državni sekretar s sodelavcem, kolegice in kolegi! Zakon o obrtni zbornici je zagotovo ena pomembna gesta te Vlade in tudi tega parlamenta. Zelo me veseli današnja zelo pozitivna klima v tem parlamentu, ta naklonjenost temu zakonu, ki je skozi vso to razpravo, ki jo je vodilo ministrstvo, pa verjamem, da tudi poslanci, preko območnih enot dobilo neko zaključeno celoto, ki je dobra osnova za nadaljnji sprejem tega zakona. Vesel sem, da je bilo to tesno sodelovanje z območnimi in Obrtno zbornico Slovenijo, z ministrstvi in da se je iskalo optimalno sinergijo, kako postaviti najbolj optimalen zakon za članstvo, za obrtnike, za to zvrst gospodarstva. Mislim, da je v tem tudi minister in ministrstvo uspelo, da smo danes prišli v parlament z res usklajenim delom, da ni tistega nasprotovanja, da je tudi pismo, ki smo ga dobili od Obrtne zbornice Slovenije, pozitivno, da je to usklajeno, da pozdravljajo, da so spremembe dobre, usklajene in da dajajo nov zagon obrtništvu v Sloveniji, podjetništvu in to se mi zdi tudi meni zelo pozitivno kot poslancu. Seveda, pomembno vlogo zagotovo so odigrale območne zbornice. Te imajo srce podjetništva v teh območjih, kjer so, in mislim, da teh 62 zagotovo daje tisti direkten kontakt z obrtniki kot prvo informacijo, prva pomoč in zagotovo tam obrtnik vidi tisto prvo. Jaz težko sodim, kako uspešno je Obrtna zbornica Slovenije na centrali tega pač ne poznam toliko. Dobro poznam območne in te delajo zelo uspešno in učinkovito. Zakaj tak model? To vprašanje je bilo večkrat izpostavljeno. Preprosto zato, ker tak model so povedali in želeli člani. Članstvo se je izreklo v gospodarskih zbornicah pa je nekoliko drugačno mnenje. Tam so bile ankete popolnoma drugačne. V obrtniški zbornici so takšne in mi smo temu modelu in tej volji članstva prisluhnili. Zato ni prostovoljnega tukaj v tem modelu. Upam, da tudi katerakoli naslednja zbornica, ki bo prišla v parlament, da bomo tudi poslušali glas članstva, pa naj bo to kmetijska, naj bo to lekarniška, zdravstvena ali katerakoli. Glas tistih, zaradi katerih sprejemamo zakonodajo, mora imeti posebno težo. In če so člani rekli, mi bomo imeli pa obvezno članstvo, ker hočemo biti resni, odgovorni, reprezentativni, in ga zato tudi imajo. Da je pa to manjše - tudi temu se je prisluhnilo. Mislim, da je ta razlika, razkorak med 10 in 50 evri korektna zadeva, da ni vsem enako dano, kajti ni važno, ali imaš enega zaposlenega ali pa dvanajst, in je tudi to bilo sprejeto. Skratka, vse te stvari je dalo dobro sodelovanje, medsebojno dopolnjevanje, in mislim, da bo tudi ta razprava, ki teče in bo potekala še do konca današnjega dne, dala še kakšno dobro zadevo. Mislim pa, da so vse te predlagane dopolnitve v dobro tako obrtnikov kot tudi potrošnikov, definitivno. Zakaj v bistvu te pogoje izpolnjujemo, zakaj večja konkurenčnost - zagotovo bo s tem zakonom lahko tudi večja konkurenčnost, kar je pa dobro za potrošnika kot ne nazadnje tudi za obrtnika. Večja ponudba na trgu - mislim, da v Sloveniji manjka še mnogo storitvenih dejavnosti, ki jih potrebujemo, pa jih žal še ni. Morda bo to spodbuda za kakšnega novega obrtnika, ki se bo spomnil na tako ali drugačno dejavnost, ki je v pomanjkanju, ki je ni, in se bo morda po tej poti lažje odločil, da bo prišel do obrtnega dovoljenja, ker pač mogoče nima ustrezne izobrazbe ali drugih pogojev, ki jih je do zdaj imel. Mislim, da to mora biti čim bolj odprto. Se pa strinjam, da za določene primere, kot je zdravje, kot je okolje, bi bilo prav, da so pa neki drugačni kriteriji, vendar malo bolj strogi, da se tam ne bi kaj posebnega dogajalo. Ampak to bomo, upam, da s kakšnim amandmajem tudi popravili. Nižje cene storitev - tudi s tem se bo to omogočalo. Manj dela na črno - zagotovo, večja zaposlitev, manjša brezposelnost, vse to se lahko povezuje, če je država prijazna do obrtnikov, do podjetnikov. In ta zakon kaže prijaznost države do podjetništva, do obrti, ki je bila v zgodovini, žal, mnogokrat zapostavljena, bili so težki časi. Ne nazadnje tudi sam izhajam iz obrtniške družine in poznam zgodovino 20 in več let nazaj, kako je bilo takrat obrtništvu neprijazno okolje, izjemno neprijazno okolje. Hvala bogu, danes je to bistveno drugače in s tem zakonom bo še bolje. In tisto, kar mislim, da vsaka država in vsak odgovoren poslanec želi, da bo gospodarstvo in pogoji gospodarstva še bolj prijazni, država pa s tem daje pogoje. In tu je ta okvir, ki ga vidim kot korak naprej. In s tem bo tudi konec koncev za potrošnika dano tisto, kar mogoče do zdaj ni bilo. Skratka, s tem zakonom dobimo vsi, obrtniki in državljani. Pomembno je pa tudi to, da se ni pozabilo na območne enote, ki so pomembne, in da tudi ta razdelitev 65:35, plus 5, minus 5, ki jo bo skupščina določila, je tisti korak, da še ostane avtonomija na lokalni ravni, regionalni ravni, da imajo tudi oni svoj vir prihodkov, da bodo lahko še naprej svoje poslanstvo opravljali v korist tistega članstva na mikro ravni, lokalni ravni, kot je bilo to doslej. Da se torej tu razlike ne pojavljajo, kajti ko enkrat denar odleti v centralo, se težko vrne nazaj v regijo oziroma občino. Tu ta avtonomija ostaja. In nenazadnje, veste, vse, kar je zastonj v življenju, podarjeno, ponavadi ni cenjeno. In tudi če dobiš zastonj neko storitev, potem je ne znaš dobro ceniti, če pa plačaš 10 evrov za tisto storitev, bo pa zagotovo odnos med obrtniki in območnimi zbornicami drugačen. In mislim, da je ta stvar dober kompromis med ministrstvom in območno zbornico. In ne nazadnje bo s tem zakonom tudi članarina ostala minimalna in bo s tem nekako ta kontinuiteta reprezentativnosti ostala še naprej v Obrtni zbornici Slovenije. Hvala.
Hvala. Gospod Veber, imate besedo.
Hvala za besedo. Pri obravnavi zakona o obrtni dejavnosti je seveda treba posebej izpostaviti vlogo obrti za razvoj gospodarstva in tudi sicer za blaginjo celotne države. Gre za panogo, ki zapolni vse tiste vrzeli, ki ostanejo nepokrite ob naših vsakodnevnih potrebah, in obrt je tako izjemno pomembna za razvoj vsakega kraja, da ne rečem občine in seveda tudi države. Ravno zaradi te fleksibilnosti je za njih še posebej pomembno, da se združujejo v zbornico in je za njih izjemnega pomena zbornična organiziranost. Tako na območnem nivoju, če lahko temu tako reče, ker so združeni v območne zbornice, kot tudi sicer potem združitev v zbornico na nivoju države. Namreč, samo na ta način lahko zapolnijo tudi tisto vrzel, ki jo imajo pri svoji dejavnosti, ko pravzaprav nimajo dovolj sredstev, da bi lahko imeli zaposlene in vse, ki bi jim spremljali zakonodajo, predvsem tudi finančno poslovanje in skratka administrirali vse to, kar se v vsakodnevnem življenju sicer dogaja. Zato je seveda zbornična organiziranost za njih izjemnega pomena. Mislim, da je tudi zelo enostavna dilema okrog tega, ali obvezno članstvo v zbornici ali neobvezno. Zagotovo, če za koga velja, da imajo sami dovolj veliko željo, da je to članstvo obvezno, hkrati pa jim tudi zagotavlja, da resnično pridejo do informacij in da lahko izražajo svoje mnenje tudi organizirano in da so sogovornik, ne nazadnje, tudi Vladi ali pa resornemu ministrstvu. Vsak posameznik ali pa majhen obrtnik seveda bistveno težje pride v kontakt ali z Vlado ali tudi z ministrstvom. Dočim preko zbornice je to seveda veliko bolj učinkovito. K vsemu temu pa bi posebej izpostavil dejstvo, ki se nanaša na izobraževanje. Namreč, obrtniki imajo tudi izjemno veliko željo po izobraževanju, izpopolnjevanju in tudi iskanju kadrov. Vendar vedno znova ugotavljamo, da je izobraževanje tisto, ki je mogoče še najmanj dorečeno znotraj tega sistema. Del članarine sicer lahko namenjajo tudi za izpopolnjevanje, izobraževanje, ampak rad bi svojo razpravo navezal na včerajšnjo razpravo, ki se je nanašala na financiranje vzgoje in izobraževanja. Namreč, mi imamo mrežo poklicnih šol v Sloveniji, financirajo se po glavi, tistih dijakov, ki obiskujejo te šole. In dogaja se, da se ukinjajo programi, ker pač je premajhen vpis, čeprav ta dejavnost živi v tem okolju, pa vendarle za to stroko se ni možno izobraževati, ker je bil v nekem letu slučajno premajhen vpis. Tako bi veljalo resnično razmišljati o tem, da se ravno iz naslova obrtne dejavnosti prouči tudi financiranje vzgoje in izobraževanja in ali je smiselno, da povečujemo z javnimi sredstvi financiranje zasebnih šol, ki za to področje obrti pravzaprav ne bodo prinesle nič novega, nobenega napredka, povzročajo pa že danes pomanjkanje sredstev in s tem ukinjanje posameznih program v obstoječih mrežah poklicnih šol v Sloveniji. To je, se mi zdi, izjemo veliko vprašanje, ki bi ga morali tudi pri tem zakonu po mojem mnenju bolj konkretno obravnavati in je tudi ključno za nadaljnji uspešen razvoj obrti v Sloveniji. Ostale stvari, ki so pač v tem zakonu zapisane, so seveda sprejemljive, sledijo temu trendu možnosti organiziranja obrti, bi pa nekako tudi opozoril vendarle na dejstvo, da bodo morali biti resnično izjemno natančni in izčistiti odnos do posameznih območnih organizacij, obrtnih zbornic, glede na to, da bo članarina enotna, da se bo predpisal odstotek delitve med republiško, če lahko tako rečem, in lokalno obrtno zbornico in da ne bo prihajalo na območjih, denimo, kjer je malo obrtnikov, do težav pri organiziranju v območne zbornice. Določeno pomembno vlogo bo skupščina najbrž morala imeti tudi pri oblikovanju članarine v prihodnje kar pa bo najbrž potrebno še proučiti in dodelati do naslednjih obravnav tega zakona v parlamentu. Sicer pa menim, da bi tudi sam nacionalni program razvoja podeželja, ki ga je Vlada sprejela, morali tudi proučiti in videti, kakšen vpliv bi lahko imel ta nacionalni program tudi za podporo razvoja obrti, predvsem na podeželju in krajih, kjer je pravzaprav težko organizirati večjo proizvodnjo, obrt pa seveda je možno, in najbrž da bi se tam dalo doreči tudi katere bolj učinkovite ukrepe, kot jih imamo danes na razpolago. Ta zakon bom seveda v tej obravnavi podprl, pričakujem pa, da bi naprej predvsem za področje izobraževanja poskušali še več doreči tudi v tem zakonu. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnika z Ministrstva za gospodarstvo, spoštovane kolegice in kolegi! Uvodoma moram reči, da je zelo dobro, da je bil ta zakon resnično vseskozi od začetka priprave naprej usklajevan z obrtno zbornico, je bil usklajevan s članstvom obrtne zbornice, to je osnovni pogoj za to, da pride do dobrega zakona. Najbrž da malo v nasprotju s tem, kar je bil slučaj pri pripravi zakona pri gospodarski zbornici. Dobro je, da se tudi ime spremeni, da se doda imenu tudi ta podjetniški duh in je dobro, da se imenuje sedaj to obrtno podjetniška zbornica. Dobro je tudi,da se točneje določi in v končni fazi tudi predvsem zmanjša članarina, ker po moji oceni je samo na ta način možno [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] zagovarjati in osebno zelo zagovarjam obvezno članstvo, seveda ob tem pogoju primerne članarine in pa v naprej zagotovljenih primernih storitvah [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Besedo ima gospod Rugelj.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem skupaj, še posebej gospodu Jeršiču, državnemu sekretarju, in njegovemu sodelavcu! Mislim, da smo slišali danes že toliko dobrih stvari o tem zakonu in verjamem, da bo podpora v parlamentu kar velika. Da ne govorimo o tem, da je ta zakon zelo pomemben za približno 50.000 obrtnikov. Če to pomnožimo s številko 3 ali 4 se za tolikokrat poveča tudi število tistih ljudi, ki so tako ali drugače povezani z obrtništvom in tudi živijo iz tega naslova. Lahko rečemo, da so na Ministrstvu za gospodarstvo resnično pripravili dober zakon, kljub temu, da so se izražali pomisleki glede obveznega, neobveznega članstva. Jaz mislim, da je dolgoročno naj bi bilo neobvezno članstvo, tako kot je drugod po Evropi. To je tudi najbolj demokratično. V tem, trenutku je bilo toliko sprememb, in tudi dobrih sprememb, da bi bilo verjetno nesmiselno v tem času posegati v obveznost članstva. Verjamem, da se je minister prav odločal. Ne nazadnje bi se soočali s problematiko, delitveno problematiko premoženja obrtne zbornice, kar bi potegnilo veliko problemov za seboj. Kar se tiče višine članarine, je bilo kar precej razprav okrog tega. Jaz sam sem se skoz zavzemal za to, da bi bila članarina neka minimalna obvezna članarina, ostalo pa naj bi obrtna zbornica nekako zaslužila s prodajanjem svojih storitev. To pomeni, da bi tisti obrtniki, ki več koristijo obrtno zbornico, tudi nekako več plačali. Jaz mislim, da bo tudi ta zakon to omogočil, da bo res obrtna zbornica lahko nekaj denarja zaslužila tudi na takšen način, zato mislim, da bi bilo zelo primerno, če bi mogoče nekako razmišljali na Ministrstvu za gospodarstvo tudi o tem, da bi mogoče tisto višino članarine nekoliko spremenili in napisali, da je to maksimalna članarina. Jaz verjamem, da bo gospod Jeršič to prenesel gospodu ministru, mislim, da je ta predlog dober, da bi nekako napisali, da se s tem zakonom določa maksimalna članarina, da sicer pa članarino določa obrtna zbornica sama, skupščina obrtne zbornice, vendar v najvišji višini, kot je v tabeli. S tem omogočimo obrtni zbornici nekoliko več pristojnosti, če zaslužijo tam več denarja, da bi lahko tudi znižali tudi na željo svojih članov, članstva članarino še dodatno in zaradi tega ne bi bilo potrebno spreminjati zakona, če bi prišlo do te spremembe. Jaz verjamem, da je minister Vizjak, ki je zelo dovzeten in sprejemljiv za dobre pobude, verjamem, da boste to pobudo tudi resno obravnavali na ministrstvu. Sicer pa lahko rečem, da sem res vesel, da bo ta zakon, tako kot sem že prej rekel, 50.000 članov je približno zdaj, da bo omogočil, da se bo število članstva resnično povečalo, kajti po novem zakonu bo lažje priti do statusa samostojnega podjetnika in tako je tudi prav. Toliko bi jaz imel. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Džuban, imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bi približno tako začel. Pred sabo imamo en dober zakon, kjer bom jaz podprl predlog, da je primerna osnova za nadaljnjo obravnavo. Posebej bi želel podčrtati dober, to pa zato, ker to ni ravno moje prepričanje, ampak temu tako pravi Obrtna zbornica Slovenije. Meni je zanimivo, kar je zapisala Obrtna zbornica Slovenije, in sicer Obrtna zbornica Slovenije predloge sprememb in dopolnitev obrtnega zakona ocenjuje kot pozitivne, saj te prinašajo olajšan vstop v opravljanje dejavnosti in prinašajo bistvene spremembe glede višine in načina plačevanja zbornične članarine, v oklepaju nižja članarina. Meni je to stališče dokaj nenavadno. Prvi del. Olajšan vstop v opravljanje dejavnosti. Z leti imamo v povprečju v Sloveniji višjo stopnjo izobrazbe. In kako se vedno bolj izobražujemo, na drugi strani znižujemo pogoje vstopa v neko dejavnost s tako imenovanimi manjšimi birokratskimi ovirami. In da me nekdo prepričuje, da tisti, ki konča frizersko šolo, ki zna narediti dobro frizuro, lahko postane jutri obrtnik, dober obrtnik. V to me nikoli nihče ne bo prepričal in ta pot za moje pojme ni dobra. Da ovire, dejanske birokratske ovire, da se znižujejo, da se odpravljajo, se strinjam, da ne letajo ljudje od vrat do vrat, od institucije do institucije, in da izpolnjujejo neke formularje, da lahko odprejo neko dejavnost. Ampak da znižujemo stopnjo izobrazbe, potrebne usposodobitve, ki se pridobijo tudi s praktičnim delom, z mojstrskim izpitom itn., v to me nihče ne bo prepričal, in sem prepričan, da v to tudi ne verjame obrtna zbornica. Pomembni ljudje na obrtni zbornici so rekli, da ta rešitev ni najboljša. Drugi del. Kako naj verjamem, da so navdušeni nad nižjo članarino, ko istočasno rečejo, da pa dejavnosti, ki so jih opravljali, jih ne bodo več. Kako je lahko nek sistem zainteresiran, da opravlja manjši obseg dejavnosti, ki so v korist obrtnikov, kot je to do sedaj počel. Pomeni, da je morala zadaj biti ponudba, to boste kolegi iz koalicije vedeli, ali kupite to, kar vam ponujamo, ali boste pa dobili še manj. Kaj je tisto manj? Prostovoljno članstvo. To, kar je prisotno pri Kmetijsko-gozdarski zbornici - kolegi, predvsem iz Ljudske stranke, boste vedeli, da to ni nobena skrivnost, da ali se pogodimo za neke pogoje, ki so takšni, kot bomo mi rekli, nekdo v koaliciji, ali vam pa ukinemo obvezno članstvo in ste na kolenih. Ali pa, če ne boste pridni, v obrtni zbornici ali pa kmetijsko-gozdarski zbornice. Trenutna ali pa kar nekaj časa bo pri nas še prisotna miselnost, da moramo dobiti marsikaj v tej državi zastonj. In tudi od obrtne zbornice, kmetijske zbornice, gospodarske, je bil povsem drugi pristop bil, ni bilo tam anketiranje odločilno, kakšno članstvo bo, obvezno ali prostovoljno. Tudi pri obrtni ni. Če gremo kmetijstvo anketirat, je 80% članov za to, da se obvezno članstvo ukinja, pa bomo videli, kaj bo od te zbornice ostalo. Tudi pri obrtni bi se zgodilo nekaj podobnega, ne pa povsem isto. Pomeni, da imamo na mizi zakon, ki je ponudba ali kupite to ali pa mnogo manj, je potem bila izbira za obrtno zbornico, da imamo pred seboj to, kar imamo. Jaz se predvsem bojim, da se ta predlog zakona ne bo v veliki meri spremenil, in da bo ostalo tako, kot je. In ti dve rešitvi nista najboljši. Predlog kolega Ruglja je zanimiv, ko pravi, da naj se maksimira članarina. Da vidim zbornico, skupščino zbornice, ali bo res potem ona minimalizirala članarino, ker je verjetno v tej smeri predlog. Zdaj pa se pokažite na zbornici, če ste res za čim nižjo članarino. To je zelo dober predlog. In razmislite na Ministrstvu za gospodarstvo, če bi morda oblikovali tak pristop do članarine. In če bi te zadeve nekoliko korigirali na področju izobrazbe in članarine, bi morda res dobili na mizo predlog, ki bi bil užiten, vendar v predvsem teh dveh rešitvah vidim neko zadevo, ki ni najboljša. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Pojbič, imate besedo.
Spoštovani. Novela obrtnega zakona prinaša poenostavitve oziroma odpravo mnogih administrativnih ovir, s katerimi se pri vsakdanjem delu srečujejo obrtniki. Ena od teh poenostavitev je odprava kvalifikacijskih pogojev, torej ustrezna poklicna izobrazba za večino obrtnih dejavnosti. Da je to potrebno, je pokazala dosedanja praksa. To pomeni, da se obrtne dejavnosti, ki niso nevarne za zdravje in premoženje ljudi in nenevarne za okolje, izvzame iz pogoja izpolnjevanja ustrezne poklicne usposobljenosti. Kvalifikacijski pogoj za opravljanje obrtnih dejavnosti še naprej ostaja pridobljen mojstrski izpit, naziv, ki je bil uveden po več kot 30-letnem premoru z uveljavitvijo obrtnega zakona iz leta 1994. Na novo pa se uvaja, kot ustrezen pogoj tudi najmanj ustrezna višja strokovna izobrazba in pogoji, ki veljajo v EU in so določeni z direktivo 99/42/ES in jo povzema zakonodaja na področju priznavanja poklicnih kvalifikacij za opravljanje reguliranih poklicev oziroma reguliranih poklicnih dejavnosti v Republiki Sloveniji. To pomeni, da osebe, ki izpolnjujejo novi pogoj, ne potrebujejo več pristopiti k opravljanju mojstrskega izpita, kar je bilo z dotedanjo ureditvijo obvezno. Prav tako se razširjajo vstopni pogoj za pristop k opravljanju mojstrskega izpita na najmanj srednjo poklicno izobrazbo, kar omogoča posameznikom veliko svobodo pri kreiranju njihove poklicne usmeritve. Dosedanji kvalifikacijski pogoji za opravljanje obrti podobnih dejavnosti, to je najmanj ustrezna poklicna izobrazba ali opravljen preizkus strokovne usposobljenosti pri Obrtni zbornici Slovenije, se odpravlja, s čimer se bistveno sprošča vstopni pogoj za opravljanje teh dejavnosti. Predlagane poenostavitve bodo po mojem mnenju prinesle koristi tako obrtnikom, kot potrošnikom. Povečanje števila obrtnikov bo okrepilo njihov položaj in ustvarjalo večjo in predvsem sodobnejšo konkurenčnost, potrošnikom pa bo prineslo večjo izbiro in znižanje cen. Po drugi strani pa se bo zmanjšalo šušmarstvo in delo na črno. Zato predlagane spremembe obrtnega zakona podpiram.
Hvala. Gospod Gulič, imate besedo.
Spoštovani predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Kar veliko sladkih besed je bilo slišati doslej o predlogu tega zakona. Prepričan sem, da je ravno zaradi načina, kako je nastajal, to tudi sorazmerno upravičeno. Tokrat gre vendarle v resnici za tisto, kar velikokrat slišimo tukaj, da je zakon nastajal v sodelovanju s tistimi, ki naj bi jih v resnici zadeval in prizadeval, za razliko, recimo, od tistega, kar smo poslušali včeraj pri šolski zakonodaji. V stikih s slovenskimi obrtniki se mi je to tudi potrdilo. Večinoma so zadovoljni s tem, kar je nastalo, čeprav seveda računajo tudi na to, da se bo dalo kakšno zadevo še popraviti in amandmirati. Mene pa pri tem zakonu pravzaprav skrbi ta nekonsistentnost predlagatelja, se pravi, Vlade Republike Slovenije, ki tako različno obravnava obvezna in neobvezna članstva. Tu je članstvo obvezno, pri Gospodarski zbornici je bilo neobvezno. Podobno seveda se dogaja tudi pri različnih drugih zbornicah, enim se da silno velika pooblastila ali pa bi se jim dalo, recimo, Zdravilski, drugim bi se vzela pa vsa pooblastila, recimo, pri zbornici, ki se ukvarja z varovanjem. Se pravi, da obravnavanje zbornic vendar deluje na nek način kot korenček in palica. V bistvu že vnaprej različne dele družbe, različne socialne skupine, različne interesne skupine postavlja v zelo neenakopraven položaj. Ali je ta enotna članarina za vse dobra ali ne, to bodo povedali potem obrtniki sami. Jaz mislim, da je vendar treba tu upoštevati tudi neko velikokrat razglašeno načelo o enakomernem razvoju slovenskih regij. Vemo, da imamo zbornice, ki so tako majhne, da pravzaprav ne bi mogle preživeti, tudi če se jim pusti čisto vsa članarina. Se pravi, najbrž bo treba zaradi kakšnih specifik pa vendar določiti ponderje, kdaj kakšna od teh zbornic, ki so direktno vezane na obrtnike, lahko še obstane, kdaj pa ne. To je zadeva, ki je za enkrat v zakonu ni, ampak vendarle bi veljalo o njej razmisliti. Vsekakor se pa lahko pridružim tistemu minimalnemu kriteriju, da je zakon pripravljen tako, da je primeren za nadaljnjo obravnavo, ampak še vedno ga je treba obravnavati, dopolnjevati in upoštevati še kaj drugega, kot to, kar je doslej zapisano. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Koren.
Mislim, da se pogovarjamo danes o enem pomembnem zakonu za kar pomemben del slovenske populacije, ki od svojega dela kot obrtniki živijo, preživljajo sebe, svoje družine, pa tudi širši krog Slovencev. Mislim, da se sedaj vsi strinjamo, da je to v Sloveniji eden od bolj pomembnih segmentov. Jaz se bom vseeno spomnil ob tem na to, da so obrtniki, da je ta branža šla skozi eno zelo težko kalvarijo v prejšnjem obdobju po drugi svetovni vojni, ko so bili tako rekoč vseskozi sovražniki takratne države, ki so se, vsaj jaz pravim, kalili, povezovali in združevali in tudi zato je verjetno ta njihova zbornica, vsaj po mojem mnenju, drugačna, kot pa je marsikatera druga zbornica v Sloveniji. Ti ljudje so morali s svojimi žulji, s svojimi rokami še se posebej dokazovati in boriti za svoj obstoj v tem obdobju in prepričan sem, da so si nekje s tem tudi branža kot takšna ustvarili eno trdo kožo in so v bistvu zmožni kljubovati vsem težavam, ki so jih na tej poti srečevale. Zato ni čudno, da je usklajenost tega zakona sedaj, ko je v Državnem zboru tudi s strani obrtne zbornice dosežena. Sam sem precej bil v dilemi, kar se tiče članarine. Moram reči, da sem jaz tukaj načeloma zelo zagovarjal prostovoljno članstvo v zbornici. Veliko sem v zadnjih letih se srečeval z obrtniki in moram reči, da sem prišel do tega spoznanja, da oni že vedo, zakaj jim je to dobro oziroma celo drugače bi se upal reči, tudi če bi danes sprejeli prostovoljno članstvo, sem prepričan, da bi obrtna zbornica obstala in to obstala tako močna, kot je sedaj. Morda bi bilo prav, ko sem se spomnil na zgodovino naših obrtnikov, njihove da se spomnim tudi na obdobje slovenskega osamosvajanja, ko je slovensko gospodarstvo bilo v hudi krizi, ko je prišlo do izgube trgov, da so takrat slovenski obrtniki bili tisti, ki so lažje premagali te težave, kot pa veliko gospodarstvo in da so tudi oni zaslužni, da je ta prehod našega gospodarstva bil uspešen. Če takrat ne bi imeli obrtnikov, mislim, da bi bilo tudi za naše gospodarstvo precej težje v tem obdobju. Kar se tiče odstranjevanja birokratskih ovir pri ustanavljanju obrtnih poslovalnic, jaz mislim, da je stvar zelo dobra. Sicer jaz pod tem pojmom razumem bolj to odstranjevanje ovir pošiljanja od vrat do vrat, vedno z novimi zahtevami po dodatnih dokumentih. Jaz mislim, da so se te zadeve pri nas res precej izboljšale in da so stvari poenostavljene. Moram pa reči, da kar se tiče znižanja stopnje izobrazbe, da sem jaz tukaj precej zadržan. Jaz menim, da bi tu morali biti bolj previdni. Jaz tu gledam celo v korist samih obrtnikov. Jaz menim, da je prav, da sami skrbijo za to, da je izobrazbena struktura, kar se da visoka, na splošno se v vseh segmentih ta zahtevnost izobrazbe zvišuje in zato se mi zdi, da ni dobro, da se pa pri obrtnikih to znižuje. Jaz upam, da to ne bo imelo prehudih posledic oziroma da ne bo prišlo do množičnega zmanjševanja ali pa lahko bi rekel odpiranja obrtnih poslovalnic z nižjo stopnjo izobrazbe, kajti sam namen zbornice tudi jaz vidim predvsem v izobraževanju njihovih članov. Za uspešen razvoj je prav gotovo sledenje vsem novim razvojnim možnostim, ki se v svetu pojavljajo, zelo pomembno. Jaz želim, da bi zakon dal enega novega zagona obrtnikom v Sloveniji, da bi se njihove iniciative kar se da hitro uresničevale in da bi prispevale k še večji blaginji v naši državi. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Veršnik.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Jaz mislim, da v primeru, če hočemo razumeti obrtništvo, da je prav, da poznamo tudi malo zgodovine. Zgodovina je večna učiteljica. Obrtniki so bili v naši socialistični ureditvi nezaželjeni, močno podvrženi torturi davčnih organov. To je bil tudi razlog in takšne razmere, ki so bile, so prisilile te obrtnike, da so se združevali. Najprej seveda z namenom, da pomagajo eden drugemu z izkušnjami, nasveti in predvsem pri njihovi večni težavi, to je pri birokraciji. Združenje je tako raslo in pridobivalo na pomenu, kar je bilo najvažnejše, obrtniki so združenje vzeli svoje. Seveda je skozi čas prišlo v preoblikovanje v območne obrtne zbornice in obrtno-podjetniško zbornico kot krovno in jo predvidevamo v tem predlogu zakona. Seveda lahko ugotovimo,da je razvoj potekal ravno v obratni smeri, kot smo imeli primer pri gospodarski zbornici. Šel je od spodaj navzgor in ne od vrha navzdol, kar je seveda bistvena razlika. Trdim, da so obrtniki v naši državi, še posebej lahko to trdim za okolje, kjer sam tudi živim, reševali krizo, ki je v Sloveniji nastala z razpadom Jugoslavije. Bili so tisti, ki so takrat, v tistem času, ko so veliki giganti razpadali eden za drugim, ko so ljudje na enkrat ostali na cestah in seveda ne brez znanja in so se odločali, da bodo šli v vrste obrtnikov. Jasno, s seboj so potegnili svoje kolege, najboljše kvalificirane ljudi in tako ustanavljali najprej obrtne delavnice, potem tudi manjša podjetja. V Slovenski demokratski stranki smo vedno cenili njihovo delo in njihov prispevek k narodnemu gospodarstvu. Trdim, da je prav, da se je Vlada usklajevala s predstavniki obrtništva in je to usklajevanje pripeljalo do konsenza, ki ga pravzaprav danes tukaj v tej dvorani vsi ugotavljamo. Z namenom, da se zmanjšajo ovire pri pridobitvi obrtnega dovoljenja, se po mojem želi doseči zmanjšanje dela na črno. Verjetno se bo marsikdo, ki je sedaj tvegal delo na črno, zaradi ovir, ki so bile verjetno zanj previsoko postavljene, raje odločil, da je delal na črno, namesto da bi odprl obrt in legalno posloval. Jaz mislim, da je to en velik prispevek k boljši urejenosti tega obrtništva in legalnega dela na našem tržišču. Članarina, kot najbolj delikatno vprašanje, je bila seveda najtrši oreh pri usklajevanju, zato smo zadovoljni, da je ta znesek, ki je sedaj predlagan - 10 do 50 evrov, glede na število zaposlenih, usklajen z vsemi partnerji in pa nekako izražena volja večine obrtnikov, saj vem, da je bilo izvedeno kar nekaj anket, ki so kazale v to smer. Zakon je pozitivno naravnan in daje obrtništvu možnost nadaljnjega razvoja, kar pa si verjetno vsi, ki smo danes tu prisotni, gotovo želimo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Štebe.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Obrtni zakon je bil kar precej prediskutiran z vidika delovanja obrtne zbornice in območnih obrtnih zbornic, predvsem glede dejanske namenskosti uporabljenih sredstev iz članarine. Večina obrtnikov, ki niso vključeni v same strukture, na nek način zadeve ali problematizira ali se sprašuje o koristnosti uporabe sredstev iz obvezne članarine. Na nek način sedaj zakon zadeve s popolno usklajenostjo pravzaprav z obrtno zbornico Slovenije nekako regulira na način, da določno navaja, za katere dejavnosti se ta obvezna članarina lahko uporablja. Če je to javna obveznost, potem morajo biti tudi tiste dejavnosti, ki se iz teh sredstev financirajo, namenjajo vsem članom, nek javni kriterij mora biti zagotovljen. Hkrati pa se na nek način z naslednjim korakom znižuje ta višina obvezne članarine. Če naj bi bila v preteklih dveh letih znižana za nekako 9%, kar je zelo natančen podatek, naj bi se sedaj v nekem povprečju znižala za nadaljnjih 19% pri tisti najvišji za nekako 40%, pri teh najnižjih pa za več kot 100%, iz 24 na 10 oziroma iz 81 evrov na 50 evrov. Glede na vse te dileme in diskusije in tudi nujnost, da nekako obrtna zbornica kot institucija deluje čim bolj v interesu članstva, v njihovo korist, da se enormno porabljen visok procent za samo delovanje Obrtne zbornice Slovenije glede na območne obrtne zbornice, po mojih podatkih v višini 70%, kar pomeni visok znesek, glede na to, da naj bi se sedaj pobralo skoraj 14 milijonov evrov letno članarine, 70% tega je zelo visok znesek za tisto dejavnost, ki jo uporabi sama Obrtna zbornica Slovenije za izdajanje obrtnika in potem ostale aktivnosti, ki ob tako visokem znesku bi morala biti v resnici pod drobnogledom vseh obrtnikov, ali so res namenjena in so za njih koristna. Mislim, da v vsej tej debati o obveznosti ali neobveznosti, določanje članstva s strani zakonodajalca, države, je sedaj predvsem na članih Obrtne zbornice Slovenije, da preko svojih zastopnikov dosežejo v skupščini obrtne zbornice in tudi območnih obrtnih zbornicah, da njihova institucija deluje bolj učinkovito, bolj v njihovem interesu, kakorkoli se že to sliši posplošeno. Mislim, da predlog kolega Ruglja, ki je pravzaprav zelo demokratičen in prepušča Obrtni zbornici, da določa višino članarine, ki ne sme biti višja od z naše strani določene, in je pravzaprav zelo prijazen instrument, popolnoma suvereno potem sama Obrtna zbornica preko svojih kompetentnih delegatov in zastopnikov o tem odloča. Pa ne, da bi bil namen, da bi se zdaj ta članarina na ta način zniževala v nedogled ali v nenormalne zneske, ampak predvsem je to zelo dober notranji motiv za to, da bodo vsi organi in vsi tisti zaposleni, ki delajo in porabljajo, recimo, vsaj na nivoju Obrtne zbornice Slovenije 70% sredstev od teh 14 milijonov evrov, v resnici delali zagnano in vsesplošno korist, če govorimo nekako posplošeno. Ti obrtniki v resnici vedo, kaj od Obrtne zbornice Slovenije lahko pričakujejo. Od vseh teh storitev, ki jih nudi Obrtna zbornica, svetovanj in izobraževanj se bo moralo izluščiti tisto, kar je verjetno koristno za vse, in se mora črpati iz članarine, vse ostalo je plačljivo in se pač organizira, če se organizira, preko Obrtne zbornice iz tržno pridobljenih sredstev. Omenil bi še glede potrebnega nivoja izobrazbe. Tu je po mojem mnenju treba biti nekoliko življenjski. Strinjam se, da se ta nivo izobrazbe, pravzaprav formalni nivo izobrazbe lahko znižuje, s tem da pač pričakujem, da se obrtniki zavedajo, da je tudi pri njih znanje, ne samo spretnost, znanje poznavanje razvoja njihove dejavnosti pomembno, kar velja za večino obrti, pravzaprav za vse, tudi tradicionalne obrti - da je znanje prvo in da tudi formalno pridobljeno znanje ni odveč. In če to znanje posedujejo, naj ga tudi formalizirajo. Z zakonodajo smo to tudi omogočili. Se pravi, možno je tudi neformalno pridobljeno znanje s certificiranjem le-tega formalizirati. Tako da nekako kljub temu, da sem osebno mnenja, da naj bi bil nivo izobrazbe čim višji, mislim, da z dovoljevanjem nižje izobrazbe le omogočamo več obrtnikom, da ga formalizirajo, seveda ob tem, da se morajo, kot sem že povedal, v resnici zavedati, da je neformalno znanje in spretnost zelo pomembna, znanje zelo pomembno in da za njih ne bi smelo biti odveč, in potuha v smislu sedaj nekako bolj milega zakona glede nivoja izobrazbe, da tega svojega znanja ne bi formalizirali. To je vedno naložba za prihodnost, kljub mnenju nekaterih, da papir je samo papir. Res je, ampak včasih je pa nujen in potreben. Jaz bom zakon podprl. Mislim, da je spodbuda za organe v Obrtni zbornici, predvsem pa za članstvo, da namesto da izražajo svoje mnenje v pogovorih in v neformalnih kontaktih, da se poskušajo z resnim pristopom, z vključevanjem v odločanje ali pa v predstavljanje spremeniti stvari znotraj svoje organizacije. To naj bi bil poziv in morda odgovor vsem tistim, ki že v tej spremembi zakona, v zadnjih 15 letih je to po mojih podatkih tretja sprememba zakona, da sami poskrbijo za ustrezno urejanje stvari, ki jih sedaj več ali manj določamo s strani države, zakonodajalca. Predlog gospoda Ruglja pa mislim, da je in da bo premišljen tudi s strani ministrstva, in da bomo o tem slišali kakšno mnenje. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Horvat.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovana predstavnika Ministrstva za gospodarstvo! Spoštovane kolegice in kolegi! Z veliko mero zadovoljstva spremljam to razpravo in mislim, da imamo na mizi dokaj dober predlog novele obrtnega zakona. Kot je bilo danes že rečeno, se je Poslanska skupina Nove Slovenije pri snovanju besedila tega predloga zakona kar močno angažirala z raznimi obiski obrtnikov, z razgovori, tudi z razgovori in sprejemi predstavnikov nekaterih območnih obrtnih zbornic. Gre za zelo pomemben segment slovenskega gospodarstva. Če pogledamo v register, obrtni register, vidimo, da je konec lanskega leta v obrti bilo 47.466 obratov, od tega 39.818 ali slabih 84% fizičnih oseb, samostojnih podjetnikov torej, in 7.648 ali dobrih 16% pravnih oseb. Obrt predstavlja tudi izjemno pomemben delež v strukturi BDP, zaposluje čez 100.000 ljudi in kar se nam v Poslanski skupini Nove Slovenije zdi še posebej pomembno izpostaviti, v obrtnem segmentu imamo tudi izjemno dobre slovenske inovatorje. Jaz ne bom govoril o detajlih predloga tega zakona. Veliko tega je bilo že povedanega. Seveda pozdravljam lažji vstop v obrtni del gospodarstva, zato smo se pravzaprav zavezali tudi v koalicijski pogodbi, s tem da bo potrebno okrepiti določene nadzorstvene funkcije državne uprave, mislim predvsem na inšpekcijske službe. Tudi kar zadeva članarino oziroma obveznega in neobveznega članstva, mislim, da je predlog dober. Posebej se mi zdi pomembno pozdraviti poseben čut, bi rekel, do domače in umetnostne obrti, pri kateri zvišujemo prag oprostitve članarine. Narediti Slovenijo bogato državo blagostanja z več podjetniškega duha in iniciativnosti, z več znanja ter manj obremenitvami in ovirami za poslovanje, še posebej v malem gospodarstvu, je gotovo želja vseh nas, ki tukaj sedimo in sprejemamo izjemno pomembne zakonske odločitve. Obenem pa je to tudi temeljno sporočilo sprejete vizije in strategije slovenske obrtniške organizacije. V vrstah obrti in malih podjetnikov se je že pred leti oblikovala jasna zahteva po spremembah in reformah na nekaterih ključnih področjih gospodarjenja in jasna zahteva, da se na male gospodarske subjekte ob vsakem novem zakonskem aktu ali drugi ureditvi pomisli najprej. Danes lahko ugotovimo, da zagotovo ni več veliko tistih, kot jih je bilo v zgodovini, ki bi se nezavedali nujnosti permanentnega spreminjanja in ustvarjanja bolj in bolj konkurenčnega gospodarstva. Če dovolite še pogled naprej na naslednjo leto. Slovenija bo prihodnje leto predsedovala Evropski uniji in prav je, da se tudi obrtniki in podjetniki na to dobro pripravijo. To je gotovo tudi "šansa" za slovensko obrt. Evropi bodo morali razkriti nekatere svoje skrivnosti, slovenski obrtniki namreč. Na primer umetnost poslovanja in njihovega uspeha, ko so ob slabi konkurenčnosti vendarle država z visoko gospodarsko rastjo in rastjo zaposlenosti, ali kako slovenski obrtniki uspevajo preživeti kljub enemu najvišjih higienskih standardov v Evropski uniji, izjemno visokim zahtevam na področju varnosti in zdravja in na področju varstva osebnih podatkov. V tem zadnjem segmentu v zadnjem času le delamo neke za slovensko obrt pozitivne premike. Če je v zadnjih letih postalo geslo Evropske unije, "misli na male najprej", potem je prav, da Evropa ob predsedovanju male Slovenije spozna, da ne velja za naše gospodarstvo le "malo je lepo", ampak predvsem tudi "iz malega raste veliko". Slovenskim obrtnikom privoščim in predlagam nekoliko več samozavesti in enkrat že lahko rečemo bobu bob. Dobri smo, odlični smo in še boljši bomo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Milan Petek.
Hvala, predsednik. Skušam biti ali pa skušal bom biti prijazen, pa moram reči, da ne vem, če bom zdržal. Včeraj smo prisostvovali dolgo dvema točkama na področju osnovnega šolstva, med nami je bil minister s svojo močno ekipo in aktivno sodeloval v podobnem tonu ali pa podobnem tipu razprave, torej ne podobnem, enakem tipu splošne razprave o nekem zakonu. Aktivno je sodeloval in mi smo sproti dobivali odgovore, sproti dobili pojasnila na vprašanja in dileme, ki so se pojavljale. Danes pa gledam oba predstavnika ministrstva, čakata ne vem koga, imata na razpolago samo 15 minut in kot zgleda je že v začetku bilo odločeno, da tako in tako ne bodo odgovarjala, ker v 15-ih minutah na vse to, kar smo danes rekli ne moreš niti komentirati, ne moreš niti odgovarjati. In zaradi tega vas pozivam, gospod Jeršič, ali pa kolega, da nam vsaj kaj vašega mnenja povesta, preden bomo to razpravo mi sami zaključili, da bi morebiti dobili občutek, kaj na tem ministrstvu menite o tem zakonu in kakšni so bili postopki. Kar se pa mene tiče, bom svojo razpravo naprej začel z nekaterimi poslanci, ki so govorili o tem, kako bi bilo potrebno prepustiti zbornicam, da razmislijo o zmanjšanju članarine. Zgleda, da ste se vi slabo pogovarjali z zbornicami, z območno zbornico in centralno zbornico. Če bi se pogovarjali, bi vedeli, da so nezadovoljni s to članarino, da jim ne zagotavlja normalnega dela, kvalitetnega dela in ne pričakujte, da vam potem ustrežejo s to pripravljenostjo, da bi še znižali to članarino. Zaradi tega smo mi rekli, to je nek gnil kompromis, s katerim ste dosegli obvezno članarino, ta pa očitno po okusu tistih, s katerimi sem se jaz pogovarjal, je dvomljiva in ne zagotavlja in ne verjamejo, da bo možno tako kvalitetno kot do sedaj opravljati to dejavnost. In zaradi tega je meni jasno, da s takšnim načinom postaja vprašljivo tisto, kar je dejansko pri tej zbornici treba vedeti. Zbornica je nastala tako, da je bila najprej prostovoljna kot odziv na to, da nekatere skupine podjetnikov in gospodarstvenikov niso imele ustreznih sogovornikov gospodarskih zbornic. To je tudi bila prostovoljnost in iz te prostovoljnosti in te povezanosti vseh teh akterjev je nastala obvezna zbornica. Ta obvezna zbornica je imela neko članarino, s katero nekateri niso bili zadovoljni, nekateri so bili zadovoljni, vendar omogočala je kvalitetno delo tej zbornici in predstavljanje tistih interesov in zastopanje tistih interesov, ki jih članstvo dejansko mora čutiti. V tem primeru ta dvom obstaja, in se bojim, da je to lahko en tak korak v neznano, za katerega bi rad ugotovil, ali mi bo gospod Jeršič povedal, kako so na tej relaciji te zadeve uredili oziroma ali so se pri tem strinjali. Ko je gospod Krivec govoril o tem, da podpirajo spremembo imena v obrtno-podjetno zbornico, je rekel zgolj zato, ker je bolj ustrezno. Jaz bi rad od predstavnika ministrstva slišal, kaj je to bolj ustrezno, zaradi česa podjetništvo, kaj si predstavlja, da bo v to podjetniško ime sodilo, kateri velikostni rang teh podjetnikov, ali si ali nad 10 ali nad 100 ali pa samo tisti mali do 10. Torej to bi rad vedel, kaj je ta pojem podjetniki, ker se mi zdi, da se bo zgodilo to, kar si ne smemo privoščiti, tekmovalnost med dvema institucijama, ki morata zastopati različne akterje na tem trgu gospodarstva. Kar se tiče teh anket, za katere smo poslušali take hvalnice, kako smo to demokratično ali pa ste demokratično izvedli. Jaz bi rad vedel, in ta odgovor pričakujem danes, koliko je pravzaprav obrtnikov, članov območnih zbornik in Obrtne zbornice Slovenije, in bi rad vedel, koliko se jih je odzvalo na to anketo, ki je bila opravljena znotraj obrtne zbornice in koliko in po kakšnih kriterijih je ministrstvo izbralo te anketarje, anketirane obrtnike in kakšna je bila udeležba na poziv na to anketo in koliko pravzaprav to pomeni v tej strukturi tega, kar ste govorili, da je bila podlaga za odločanje. Torej še enkrat poudarjam, jaz sem pripravljen, v Liberalni demokraciji smo pristaši tega, da se ta zakon v podobni, upam, da nekoliko modeficirani, obliki sprejme, ker si obrtniki in podjetniki, ki sodijo v to zbornico, zaslužijo, da imajo enkrat mir, da se sami s seboj ne ukvarjajo, da delajo naprej normalno in so akterji, ki so tudi Vladi in Državnemu zboru sogovornik pri sprejemanju tiste zakonodaje, ki se njih tiče. Kar se članarine tiče, je vsaj za mene v tisti zadnji alineji, ko govori o največ 50 evrov, ena dilema. In to bi rad tudi slišal. Kje se neha to? Ker tam piše, "gospodarske družbe z deset in več zaposlenimi." Ali obstaja še nek drugi akt, ki omejuje te družbe, ali po številu ali prihodku, ne vem po kakšnem kriteriju. In to bi sedaj rad vedel, preden bi prišli do odločanja tudi že danes ali pa še bolj v drugi obravnavi. Pri teh obrtnikih smo vsi zelo prijazni. Tudi jaz bi rad želel biti prijazen. Izhajam iz gradbeništva. Gradbeništvo je uporabljalo v svoji dejavnosti ogromno obrtnikov. In že takrat sem kot direktor podjetij, ki sem jih vodil, imel poseben odnos do teh ljudi, ker se mi zdi, da so vredni zaupanja, da je potencial, ki ga je potrebno ščititi in zagovarjati in jim dajati tudi priznanje. Mi ne bi smeli pomesti in Vlada ne bi smela pomesti z obravnavo zakona na tak hiter način, da v petnajstih minutah nam poslancem pojasni, kaj oni mislijo o tem zakonu in kako in kaj mislijo o naših predlogih in spremembah. In tukaj se mi zdi podcenjevanje in tukaj mislim, da je Vlada naredila napačen korak, da ustvari splošno klimo za sprejetje tega zakona. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Zelo na kratko, glede na čas, ki ga imam. Obrtniki. Nihče nima nič proti obrtnikom. Govorimo o obrtni zbornici. Pa tudi proti njej nima nihče nič. Nekdo je v razpravi dejal, da je samo 6% takšnih podjetij, ki bi morala mene zaskrbeti. Poglejte, mene ne skrbi nič, pa tudi če smo natančni, ne govoriti 6%, ker vemo, da jih je 5,7. To ni 6. Ampak dejstvo, 5,7 teh podjetij ima v rokah 73,6% kapitala. In kdo vodi državo? Kapital ali število podjetij oziroma odstotek podjetij? Se mi zdi, da kapital. In pa, predlog, kot je bil podan, da bi se naj članarina, nekako obrtna zbornica bi naj bila tista, ki ne bi šla višje v članarini, kot jo predlaga ta zakon. Se strinjam, ampak obrtna zbornice že danes toži, da ima premalo denarja. Kam bo šla? Saj nižje ne bo šla, saj ni neumna. Ostala bo na 50 evrov oziroma na tistem minimumu, kot ste ga predpisali. In to je to. Zato zavajati javnost in pa vse ostale, da je to nek kompromisen predlog, gre za ne vem kakšne novitete v SDS-u, se mi zdi pa totalna neumnost. Hvala.
Hvala. Gospod Krivec.
Hvala za besedo. Moram reči, da ko spremljam razpravo, sem nekako zadovoljen s tem, da se večina strinja, da je ta zakon dober, da prinaša veliko prednosti, da omogoča tudi lažjo zaposljivost v obrtni dejavnosti. Je sicer nekaj pomislekov s strani opozicije ravno pred kratkim izrečenih v smislu, kaj se bo zgodilo, če bodo velika podjetja lahko vstopa v obrt in podobne stvari. Vendar tisti, ki so pogledali veljavni zakon, vedo, da to pač ni mogoče in da obstoječa zakonodaja v 5. členu jasno opredeljuje, kaj je obrt in kaj ni obrt. Tudi govora o tem, zakaj podjetniško-obrtna zbornica, lahko pojasnimo. Predlagano je bilo preoblikovanje naziva zbornice, sicer v Obrtno-podjetniško zbornico Slovenije in območno obrtno-podjetniško zbornico, in to predvsem iz razloga, da je potrebno tudi z nazivom slediti spremembam. To citiram gradivo Obrtne zbornice Slovenije. Danes je slovensko gospodarstvo tržno odprto gospodarstvo, vključeno v enotni trg Evropske unije, hkrati pa v svetovna gospodarska gibanja, kar zagotovo velja tudi za našo obrt. Globalna konkurenca tako sedaj kakor v prihodnje postavlja zahteve po ustvarjanju konkurenčnega gospodarstva, ki je mogoče na ravni razvitosti Slovenije le, če temelji na razvoju znanja vsega prebivalstva, na uveljavljanju podjetništva, na spodbudnem podjetniškem okolju in na ustvarjanju podjetniške kulture v slovenski družbi. Predlog spremembe naziva zbornic sledi pomenu podjetništva in seveda tudi jasno pove, da je obrt tako danes kakor v prihodnje pomemben del podjetništva. In pomembno: vsak obrtnik je podjetnik, vsak podjetnik pa ni obrtnik. Zato je ta razširitev smiselna v tej dikciji. Ob vsem tem pa je v novem tisočletju potrebno upoštevati dejstvo, da obrt ne more biti razumljena kot rokodelstvo, temveč da obrt postaja sinonim za sodobno na obrti zgrajeno podjetništvo. Zato tudi predlog za to spremembo. In ta predlog je bil tudi posredovan s strani obrtne zbornice. Kar se tiče izobrazbe in pomislekov, verjetno se vsi strinjate, da je potrebno to zahtevo v nekem smislu deregulirati in da je ta predlog v zakonu koristen za zaposlovanje težje zaposljivih ali pa tistih, ki so dejansko težko izpolnjevali pogoje, ki so do zdaj veljali za zaposlovanje v obrti. Težko si predstavljam recimo enega "malarja" ali nekoga, ki mu postavljamo neke ekstremne pogoje iz neke izobrazbe za to, da lahko opravlja neko tako dejavnosti. In podobni poklici, ki dejansko na nivoju poklicne izobrazbe zadoščajo za to, da nekdo izvaja neko dejavnost, ki je seveda priznana kot obrt in ki jo obrtna zbornica tudi z nekim dokumentom potrdi. Po drugi strani pa nihče ne zapira pridobitve naziva mojster in dosedanjih, bi rekel, nazivov, to pa je vsekakor prepuščeno vsakemu obrtniku. S tem je verjetno konkurenčnejši na trgu. Če se bo pojavil kot mojster z nazivom bo verjetno lahko uveljavljal tudi višjo ceno, vendar to naj regulira trg, ne pa zakon. Mislim, da prednosti, ki jih ta zakon prinaša v to polje obrti, je dejansko veliko in mislim, da je v nadaljnji obravnavi še možno nekatere stvari dopolniti ali celo izboljšati. V naši poslanski skupini absolutno mislimo, da je ta zakon primeren za nadaljnjo obravnavo in ga tudi podpiramo.
Hvala lepa. Besedo ima še predlagatelj.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Najprej želim povedati, da me izredno veseli ta razprava današnje popoldne. In odgovor gospodu Petku, da sem želel na koncu povzeti zaključno besedo. Veseli me ugotovitev, da mnoge med vami veseli naše upoštevanje vaših sugestij in ob klimi, ki vlada v tej dvorani, mislim, da je predlog zakona v tej obravnavi dobro sprejet. Ključno vprašanje, ki se je pojavilo v tej debati, je, zakaj obvezno članstvo, zakaj ne prostovoljno članstvo. Moram reči, da je bilo opravljena dosti široka raziskava na samem terenu in da je bila predvsem upoštevana volja članov. Odgovor gospodu Petku s konkretnimi številkami v anketi, ki je bila narejena med člani Obrtne zbornice Slovenije in hkrati tudi med območnimi obrtnimi zbornicami je slabih 70% njih pritrdilo, da se strinja z obveznim članstvom. Člani želijo reprezentativnega predstavnika, ki bo opravljal dialog z zakonodajalci in ostalimi institucijami. In njihova volja je bila pri tem predlogu zakona upoštevana. Kar se tiče same članarine, določen je minimalni znesek. Glede števila zaposlenih je določen maksimalni znesek. Ker je znesek določen glede na število zaposlenih, naj postrežem z nekaj podatki, ki se tičejo leta 2006. Povprečno število zaposlenih na obrtno delavnico je znašalo 2,2 zaposlena. In samo 0,2% vseh obrtnih delavnih je zaposlovalo več kot 50 zaposlenih, od 11 do 50 zaposlenih pa 3,9% obrtnih delavnic. Se pravi, zelo velika večina obrtnih delavnic zaposluje do 10 ljudi, ki je v okviru predlagane članarine. Kar se tiče vprašanja oziroma diskusije o članstvu v obeh zbornicah. Znan mi je podatek, da so bila v preteklosti nekatera podjetja, gospodarske družbe članice obeh zbornic, obrtne in gospodarske zbornice. Tako me niti ne čudi podatek, da nekatera podjetja dobivajo po dve obvestili, ne vem, če so ravno računi, ampak obvestila o teh zadevah. Ne vem, če je danes temu tako, to je bolj vprašanje za gospodarsko zbornico oziroma za obrtno zbornico, vendar toliko, kar je nam znano. Veseli ugotovitev, da odprava administrativnih ovir spodbuja razvoj obrtništva na Slovenskem. Kot slišimo in kot vemo, je prispevek obrtnih delavnic, obrtnikov, malih in srednjih podjetij v slovenskem prostoru ključen prispevek našemu družbenemu produktu. Zavedamo se nevarnosti, ki bi lahko pretila, če bi kvalifikacijski nivo spustili na ničelno raven, zato bodo z uredbo, če bo seveda zakon sprejet, tako kot danes, določene dejavnosti in skladno s temi dejavnostmi kvalifikacijski nivo zaposlenih po tem obrtnem zakonu. Če lahko omenim še, kar se tiče imena - sprememba imena v Obrtno-podjetniško zbornico. Kot smo danes že slišali, del nosilcev obrti ali pa večji del nosilcev obrti opravljajo samostojni podjetniki. Že samo ime, in da ne govorim o vsebini, da je vsak obrtnik najverjetneje tudi podjetnik, govori v prid temu, da je sprememba imena temu primerna. Bojazen gospoda Petka, da lahko dodatna alineja v prvem odstavku 40. člena, kjer obrtna zbornica iz naslova financiranja članstva tudi informira in strokovno usposablja, strokovno svetuje svojim članom, mislim, da temu ni tako. Že sama naloga Obrtne zbornice Slovenije je ta, da poklicno izobražuje. In se pridružujem debati kolega iz Poslanske skupine SD, ki govori, da moramo dati močan poudarek, kar že sam zakon daje, da se poklicno izobražujejo ljudje na teh področjih. Kot sami veste, gospod Petek, prihajate, kot ste sami omenili, iz gradbeništva, na našem področju primanjkuje ljudi s temi znanji, vedno več je družboslovnih ved. Zato tudi na našem ministrstvu podpiramo, da je čim več izobraževanja v tej smeri, in mislimo, da lahko ta novela zakona k temu tudi občutno prispeva. Toliko na kratko z moje strani. Mislim, da je bilo danes v tem času dosti povedanega. Jaz verjamem, da bo predlog zakona v tej obravnavi potrjen in da bo sledila nadaljnja procedura. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika zbora še kdo razpravljati? Prijava teče. Gospod Jakob Presečnik imate besedo. Vsak od razpravljavcev ima na razpolago 5 minut.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavnika ministrstva! Prej mi je zmanjkalo časa, pa sem mislil se še oglasiti glede te izobrazbe, glede znižanih pogojev. To se mi zdi za omogočanje odprtja obrtno-podjetniške delavnice ali firme izredno pomembno, da omogočimo na ta način večjemu številu ljudi samozaposlovanje, zaposlovanje in tako dalje. Ob tem, da ne smemo pozabiti na pomembnost izobraževanja, to je tudi naloga ne samo zbornice, ne samo gospodarstva, predvsem naloga šolskega sistema. Tudi ta tako imenovani mojstrski naziv se mi zdi, da počasi zopet dobiva oziroma je že dobil kar precej veljave nazaj, kot jo je imel nekdaj pred mnogimi leti, in mislim, da smo tudi potrošniki ali koristniki storitev vseh teh ljudi, vseh teh obrtnikov in podjetnikov že nekako dojeli, kaj pomeni tudi naziv mojstra, in da ti lažje dobivajo na trgu posel, da državljanke in državljani tudi več koristimo storitve vseh teh ljudi. Pri tem ne smemo zanemariti tovrstni del, ob tem da je pa kot začetni pogoj za odpiranje posameznih dejavnosti dobro, da nivo tega pogoja spustimo in na ta način omogočimo večje samozaposlovanje in večje zaposlovanje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek, izvolite, prosim.
Hvala, podpredsednik. Državni sekretar, nisva se razumela. Jaz, ko sem govoril o tistem 40. členu nisem mislil, da je ta del 40. člena že razlog za mojo kritiko, ampak govorim, da smo s tem, ko smo obvezno članarino tukaj ohranili - in ta služi za informiranje in svetovanje podjetnikom in obrtnikom -, smo dali temelj za to, da morajo svojo dejavnost širiti tudi na trg z drugimi dejavnostmi. In ko smo en del dejavnosti pokrili, gospodarske zbornice pa tega nimajo pokritega in mogoče tudi kakšna druga, smo spravili te zbornice v neenakovreden položaj, da en del pokriva že z zagotovljenimi sredstvi, drugi del se pa pojavlja kot konkurenca tistim, ki teh sredstev nimajo. In tukaj je naše vprašanje, ali se to ne bo pokazalo kot slaba popotnica pri tem zakonu, ne 40. člen in dopolnitev 40. člena. Ko sem spraševal o številu članov, ki so bili anketirani, sem spraševal prvič, koliko je članov obrtne zbornice, in tega podatka nisem slišal. Drugič, koliko od teh članov obrtne zbornice je oddalo svoje mnenje, ki ga je obrtna zbornica seveda iskala - če to veste. Torej, koliko članov je od teh vseh članov oddalo anketo, kakšen procent je bil in kakšen procent je bil za ohranitev obveznega članstva. In drugič, Ministrstvo za gospodarstvo je anketo opravljalo in če jaz imam prave podatke, ste dobili 765 odgovorov, če se prav spomnim. O teh 765 odgovorih sem spraševal, po kakšen kriteriju so bili ti anketiranci pozvani, in od teh 765 odgovorov je bilo 70% pozitivnih. Torej, ta podatek je bilo vaš, ampak ni bil odgovorjeno na tisto, kar sem vprašal. Pa ni to pomembno, ta podatek se lahko dobi tudi na drugi obravnavi, samo toliko, da ga evidentirate. Gre pa za drugo stvar, ko so nekateri govorili, da bo pač trg tisti, ki bo prečistil te dejavnosti, da bodo ostali dobri, da bodo ostali tisti, ki zadovoljuje ta tržna pričakovanja. Problem je, da če bomo mi znižali ta izobrazbeni nivo za nekatere dejavnosti, nisem rekel za vse, marsikatera je lahko dejansko znižana, in če to ne bo selektivno narejeno in če to ne bo v uredbi ustrezno urejeno in ta uredba, ker ne vemo, kaj bo prinesla - ker je prepuščena seveda diskrecijska pravica Vladi - vzbuja skrb, da se bo laskalo nekateri skupini in enemu delu populacije in se nepotrebno zniževalo ta izobrazbeni nivo. In kot je prej gospod Presečnik govoril; torej mojstrski izpit, ta ni več obvezen za tisto, kar ni potrebno. Tukaj bo Vlada morala biti zelo selektivna, da bo odločila, kje pa je mojstrski izpit potreben. Je pa res, to pa je treba vedeti, da je mojstrski izpit bil tudi del zaslužka obrtnih zbornic, da se razumemo. In to so tudi izgubili in to jih seveda boli in verjamem, da niso najbolj zadovoljni s tem ampak presoditi, kaj je s tem; za to izobrazbo potrebno. In ta uredba bi morala seveda biti vsaj danes v nekem temelju pred nami ali pa do druge obravnave, da čutimo, da vemo, v katero smer gre. Ker če bi izhajali iz te filozofije, da bo trg uredil, potem bodo lahko zaradi morebiti nelojalne konkurence nekateri dobri, ki so organizirani, ki so šolani, ki imajo zaradi tega več stroškov, propadali, zaradi tega, ker jih bo nekdo z manj stroški, zaradi nižje izobrazbe, manj znanja, torej vsega tega, kar trg na dolgi rok uravnava, ne pa v kratkem roku, bodo pač ti dobri prišli v položaj - da bo lahko ogrožena dejavnost. In ravno turizem je ena izmed teh zadev, kjer se mi zdi, da ne bi smeli doseči tega, da se preveč spušča nivo te izobrazbe, ali da se ne terja tistega izpolnjevanja, ki ga posamezni obrati v turizmu ali pa gostinstvu terjajo. In to je tisto, kar bi želeli, da je nekoliko bolj jasno pojasnjeno. To je pravzaprav z mojega zornega kota vse. Kot sem pa rekel prej, mislim, da je v tej razpravi, tri ure ali ne vem koliko je trajala, bilo mnogo več povedanega, mnogo več vprašanj, mnogo več dilem in da v odgovoru, ki ga je dal državni sekretar v osmih ali devetih minutah, enostavno ni zajet ves ta spekter, in to smo pogrešali. Jaz osebno pogrešam ministra Vizjaka, ki mu ne oporekam tega in mu priznavam, da je aktivno sodeloval z obrtniki, obrtniško zbornico, podjetniki, da jim je znal laskati, jim je prisluhnil, jim je izboljševal oziroma ustregel z ukrepi, ki so jih oni predlagali. Radi bi to slišali. Jaz bi ga pa osebno, če mene vprašate, mnogo bolj kot gospoda Jeršiča provociral v zvezi z vprašanji gospodarske zbornice v paraleli do obrtne zbornice, ker nima smisla, da to nalagam gospodu Jeršiču, tega pač ne sprašujem. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Če lahko začnem takole, sam ne pogrešam ministra Vizjaka, ker se mi zdi, da je poslal tiste, ki znajo o tem zakonu kaj več povedati. Ker če bi bil on sam tukaj, bi znala biti tudi kakšna težava. Nekdo je rekel, da je v 3. členu jasno opredeljeno, kaj bo spadalo v obrt in kaj ne bo spadalo v obrt. Pred seboj imam obrazložitev zakona, obrazložitev 3. člena. Verjamem, vsi tukaj prisotni, ki ste se prijavili k besedi, ste to prebrali, ne bi rad tega citiral, ker mi bo pobralo preveč časa, ampak dajte mi povedati, kaj je tu notri jasnega. Tu notri je dosti stari zamegljenih in če dovolite samo zadnji odstavek: "Medtem kot se za obrtne dejavnosti, za katere ne bo določenih kvalifikacijski pogoj, obrtno dovoljenje nadomešča s sklepom, ki ga izda Obrtna zbornica." To je nekaj v tem smislu, kot sem jaz govoril v predstavitvi, da obrtna zbornica novači svoje člane na novo v korist gospodarske zbornice. To je člen, ki to dopušča. Mogoče bo v uredbi kaj drugega opredeljenega, ampak te uredbe nimamo, tudi nismo do nje kompetentni. Ko ste govorili o anketi, me zanima, pri tej anketi, ali je Ministrstvo za gospodarstvo poslalo, bom rekel, bodisi anketne listke bodisi vprašanja vsem obrtnikom v Sloveniji, ali je to naložilo območnim obrtnim zbornicam. Ko gre to naročilo območnim obrtnim zbornicam in obrtni zbornici Sloveniji, potem me rezultat ne preseneča. Ker v tem primeru, če se hočeš financirati, moraš imeti kakšen rezultat in obvezno članstvo v vsakem primeru mora ostati. In ko ste rekli, da nekatera podjetja dobivala obvestila, to ste sami dejali gospod Jeršič, obvestila, ne pa računov, ste dejali, dajte mi povedati, jaz bom zelo odkrito povedal, pa lahko vam tudi dostavim papir. Dajte mi povedati, kaj ima Pošta Slovenije z Obrtno zbornico. Dajte mi tu nek link vzpostaviti bodisi obvestila bodisi položnice. Ali pa Ljubljanske mlekarne? S kakšno obrtjo se pa ukvarjajo? S sirarstvom? Lepo vas prosim, ne nas "farbati" na ta način. In dajte mi povedati ali pa odgovoriti še na eno vprašanje, ker imate to možnost, da se še vklopite v razpravo, podjetje Klima Petek d.o.o. iz Maribora - je to obrtnik ali to spada v segment gospodarske zbornice, glede na to oziroma glede na okvir njegove proizvodnje, glede na število zaposlenih, dajete mi povedati, ali je to njegova pristojnost, kam se bo odločil: ali bo šel v obrtno zbornico, kjer bo plačal 50 evrov in bo imel vpliv tako, kot ga ima sedaj na Vlado, ali bo šel v gospodarsko zbornico kjer mu ne bo treba nič plačati, vpliv pa bo ravno tako imel. Je to njegova subjektivna odločitev ali je to odločitev, ki jo zakon v kateremkoli segmentu predvideva? Ta odgovor me resno zanima, danes mi odkimavajo, da ne boste imeli več možnosti odgovarjati, ampak [[...]]
Gospod Zagorac [[...]]
[[...]]do naslednjega branja tega zakona bi pa to sigurno lahko dobili.
Ali lahko pojasnim? Vi veste, da po poslovniku, kadar je preostali čas, tisti, ki se prijavi, tisti ima besedo. Zato v tem primeru ne morem dati predstavnikom Vlade besede, ker niso prijavljeni. Nadaljujte prosim.
V redu, [[...]]
Pa prosim ne postavljati vprašanj, ker ne morejo odgovoriti.
[[...]]do naslednjega branja pa se mi zdi, da lahko, ne?
Prosim?
V drugem branju pa lahko? V kolikor se bodo prijavili. Boljše, da dam vprašanje vnaprej in da se imajo čas pripraviti, kot da jih dobim na levi nogi tako, kot se dogaja ponavadi v tem parlamentu in pod to Vlado. Ampak [[...]]
Na vas je, ali me poslušate ali ne. To je vaša [[...]]
No, ampak se pravi, do drugega branja bi te odgovore z veselje želel slišati. Še enkrat pa se sprašujem - in tudi to bo lahko retorično vprašanja ali pa vprašanje, če ga boste vzeli na znanje do drugega branja - trend te Vlade se je začel z ukinitvijo obveznega članstva v gospodarski zbornici. Po mojih informacijah, verjemite mi, da so dobre, prihajajo od vašega nadrejenega, naj bi se ta trend nadaljeval v kmetijski zbornici [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]Zakaj se ta trend ne nadaljuje še v obrtni zbornici? Tudi to je eno vprašanje. Ankete so bile narejene, in pri prvem in pri drugem in tretjem primeru. Povsod - če ste vprašali tiste, ki so člani gospodarske zbornice, bodisi tiste, ki so člani kmetijske zbornice, bodisi tiste, ki so člani Obrtne zbornice Slovenije je bil rezultat anket popolnoma ali približno enak. Ampak tam so se odločili ukiniti - prvič, drugič se odločate ukiniti [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]], tretjič pa vztrajate pri obveznem. Čemu sprememba trenda te Vlade? Tri vprašanja in pričakujem tri odgovore v drugem branju. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Bojan Rugelj. Prosim.
Hvala lepa. No, ta izraz je zanimiv - "popolnoma približno enak". To so ankete. Ampak rad bi se mogoče postavil v bran ministru Vizjak; minister Vizjak je bil tudi sam pobudnik tako zakona o gospodarskih družbah kot tudi obrtnega zakona in ravno zaradi te specifike obrtnikov je ostala članarina v tem trenutku še obvezna naprej. Mislim, da je specifika precej drugačna kot za gospodarsko zbornico. Tako mislim, da je ta zakon tudi za naprej dobra podlaga, mogoče ravno zato, da bi v bodočnosti postalo tudi neobvezno članstvo tudi v obrtni zbornici. Ampak v tem trenutku menim, da je prav, da je ostalo obvezno tudi zato, kot sem že prej dejal, zaradi raznih lastniških delitvenih razmerij bi te zadeve v bistvu oteževale, tudi ta zakon bi postal dosti bolj kompliciran, če bi morali še to reševati sedaj, v tem trenutku. In pa, če želimo, da obrtna zbornica v tem trenutku ostane to, kar je, ker se je pokazala uspešna, mislim, da bi bilo sedaj res nemodro posegati v te zadeve, čeprav v bodočnosti verjamem in upam, da se bo to zgodilo, tako kot je to v drugih državah Evropske skupnosti, kar je tudi najbolj demokratično. Samo takrat pa tudi obrtna zbornica - verjemite mi, da drugod so vsi člani obrtne zbornice, čeprav članstvo ni obvezno, ampak obrtna zbornica nudi toliko ugodnosti svojim članom, da se jim preprosto splača biti. In to se bo zgodilo tudi pri nas. Žal pa se tega vsega naenkrat ne da narediti in mislim, da je bila odločitev ministra Vizjaka povsem pravilna in na mestu. Bi pa se dotaknil še tistega predloga, ki sem ga tukaj dal. Mene prav veseli, da si dva poslanca iz opozicije v bistvu nasprotujeta. To pomeni, da vsi pa le nimajo "fig v žepu". In če je predlog dober, ga tudi lahko opozicija podpre. Še enkrat bi razložil zadevo. Poglejte, obrtna zbornica je od leta 2000 do 2006 povečala prihodke iz naslova članarin za približno 100%, tudi če jih je potem lani zmanjšala za 9%, je še to zmeraj veliko povečanje, in če mi sedaj v zakonu točno določimo višino članarine, se pravi, ne sme biti ne višja ne manjša. Kot sem pa že rekel, ta zakon omogoča obrtni zbornici, da ustvari del prihodka tudi s trženjem uslug. Tista bolj zahtevna svetovanja - ne vem, kaj vse drugo - lahko prodaja. Tiste osnovne zadeve, ki jih bodo "rihtali" za obrtnike, pa bodo ostale brezplačen oziroma se bodo pokrivale s članarino. To pomeni, da, obrtna zbornica, lahko ustvarila več prihodka. In v kolikor bo ustvari več prihodka, ima možnost obrtna zbornica na skupščini določiti tudi nižjo tarifo. Mi preprosto ta predlog, ki ga je podalo Ministrstvo za gospodarstvo, ki točno določa te cene, sem predlagal, da bi pisalo, da članarino določa obrtna zbornica na skupščini, ampak ta tabela, v kateri so določene, je pa najvišja tarifa, kolikor jo lahko določi. Preko tega pa ne sme iti. Mi s tem omogočimo tudi to, da ne bo potrebno, v kolikor pride do tega, zakona spreminjati. Obrtna zbornica bo to lahko sama naredila, proporcionalno znižala, v kolikor se bo to pokazalo. To ni nobeno zavajanje. Mislim, da je to neka možnost, ki širi več. In verjamem, da bo gospod minister tudi skrbno proučil ta predlog in mogoče se bomo o tem še pogovarjali potem na drugi obravnavi. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 24. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 24. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZASEBNEM VAROVANJU. Državni svet Republike Slovenije je na 20. izredni seji 29.6.2007 sklenil, da na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije od Državnega zbora zahteva, da pred razglasitvijo zakona ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju. Besedo dajem predstavniku Državnega sveta za obrazložitev. Izvolite, gospod Marjan Maučec.
Hvala za besedo, predsedujoči. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Jaz moram povedati, da danes mi je bilo kar prijetno poslušati to vašo razpravo dve uri, kjer ste dejansko vsi, vse poslanske skupine zagovarjale obrtni zakon, spodbujanje podjetniške in obrtniške iniciative in našteli kar dosti dejavnosti, ki jih zbornica potem tudi lahko opravlja. Med drugim izobraževanje, ki je pa nekako v tem predlogu ponovnega odločanja nekako ključno, kajti s spremembo Zakona o zasebnem varovanju dejansko, ko Vlada jemlje pristojnost izobraževanja zbornici, ki je svoj sistem dejansko naredila tako, kot ste malo prej vsi govorili. Tisto, kar je članstvo želelo, je naredila zbornica in po tej meri potem tudi živela. Nas v Državnem svetu in v zbornici za zasebno varovanje moti, da potem sedaj Vlada po tolikem času gre dejansko 30 let naprej, kajti, kot rečeno, evropska praksa podobnih primerov nima, razen v Litvi in Črni gori, in jaz upam, da država Slovenija ni več del tako razmišljujočih ljudi, ampak da je svobodna podjetniška spodbuda nekako zakon tržnega gospodarstva. In primer, ki se tu dogaja, da gre vse skupaj pod Ministrstvo za notranje zadeve, v prvi vrsti izobraževanja, potem podelitev koncesij in samega nadzora in tudi, kar je najbolj pomembno, določanje cen. Sedaj je to bilo nekako razdeljeno na kontrolni nivo, kot ga je imelo ministrstvo! S tem novim pa dejansko to odpade. Po drugi strani potem tudi nekako ni verodostojno, da v četrtem odstavku 12. člena spremenjenega zakona pa minister lahko podeli izvajanje usposabljanja nekomu drugemu. To v praksi pomeni, da potem Policijska akademija, ki bo zadolžena za to, ne bo več uživala zadovoljstva, predvsem v tem smislu, da ni zadosti kvalitetna, da ni fleksibilna, da tudi ni učinkovita. Zato je naše mnenje, da o tem še enkrat premislite. Glede na današnje ozračje pri obravnavi obrtne zbornice, nekako pričakujemo, da boste v tem smislu odreagirali tudi pri tem vetu, in pričakujemo, da boste pozitivno ocenili to našo pobudo, ki mislim, da je evropsko naravnana in bi bila v ponos tudi temu Državnemu zboru. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval tudi Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo, zato prosim predsednico odbora, gospo Mojco Kucler Dolinar, da predstavi mnenje odbora.
Hvala za besedo. Lep pozdrav, predsedujoči, predstavniki ministrstva, kolegice poslanke in kolegi poslanci! Odbor Državnega zbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je na svoji 39. nujni seji obravnaval zahtevo Državnega sveta Republike Slovenije, da Državni zbor ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju. Predstavniki Državnega sveta Republike Slovenije se seje odbora tudi tokrat niso udeležili, sicer pa iz pisnega mnenja, ki ga je Državni svet posredoval 29. junija, izhaja njihova obrazložitev. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predloženem pisnem mnenju opozorila, da gre v konkretnem primeru za vprašanja vsebinske narave, povezana s presojo primernosti zakonske ureditve, kar pa presega naloge, ki jih Zakonodajno-pravni službi nalaga 27. člen Poslovnika Državnega zbora. Predstavnik Vlade Republike Slovenije, državni sekretar Zvonko Zinrajh, je predstavil pisno mnenje Vlade in glede javnih pooblastil poudaril, da se le-ta lahko odvzamejo v izogib ponavljajočim se nepravilnostim pri njihovem izvajanju. Nadalje je tudi pojasnil, da je ministrstvo že sedaj pristojno za opravljanje inšpekcijskega nadzora nad delom zasebnih varnostnih subjektov, zakon pa še podrobneje ureja nekatera pooblastila inšpektorjev. Povedal je tudi, da v Evropi ni enotnega koncepta ureditve področja zasebnega varovanja. To je bilo med drugim prikazano tudi že v primerjalnem pregledu pri samem predlogu zakona. Večina držav si namreč na področju zasebnega varovanja pridržuje določene pristojnosti, zlasti na področju licenc in službenih izkaznic. V razpravi članic in članov odbora so predstavniki Poslanske skupine Socialnih demokratov poudarili, da po njihovem mnenju zakon pomeni pomemben poseg v dejavnost in organiziranje zasebnega varovanja, saj varovanje ljudi in premoženja predstavlja izredno pomembno gospodarsko dejavnost, ki je v mnogočem pogoj za nemoteno opravljanje funkcij tudi drugih poslovnih subjektov. V omenjeni poslanski skupini so poudarili, da ponovno ne bodo podprli zakona, in potem v nadaljevanju tudi razložili, zakaj ne. V nadaljevanju razprave je svoja stališča ponovno predstavil tudi predstavnik Zbornice za zasebno varovanje, ki je dejal, da zakon ni bil predhodno usklajen s pristojnimi institucijami. Po opravljeni razpravi je odbor odločal o naslednjem sklepu: Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje Državnemu zboru Republike Slovenije predlaga, da pri ponovnem odločanju o zakonu v skladu z drugim odstavkom 91. člena Ustave Republike Slovenije Zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju sprejme. Za sprejem sklepa je v skladu z določbami ustave in pa poslovnika potrebna večina članov odbora, ki pa ni bila dosežena. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagatelju zakona za obrazložitev mnenja. Izvolite, gospod mag. Zvonko Zinrajh.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije je do sklepa Državnega sveta zavzela stališče, v katerem so podrobno argumentirani razlogi, zakaj se z navedbami, ki jih navaja Državni svet, ne strinjamo. Glavni očitek Državnega sveta se je nanašal na odvzem pristojnosti zbornici za zasebno varovanje na področju usposabljanja. In tukaj nekako tudi vidimo, da je srž problema. Ta očitek je bil v zakonodajnem postopku z amandmaji odpravljen, tako da je možnost z javnim natečajem podeliti javno pooblastilo za izvajanje usposabljanje tistim subjektom, ki izpolnjujejo z zakonom določene pogoje. O tem govori četrti odstavek 8. člena predloga. Razlogi za odvzem javnega pooblastila so bili obširno in večkrat obrazloženi v razpravah ob postopku sprejema tega zakona. Odvzem javnih pooblastil zbornici temelji med drugim na ugotovljenih nepravilnostih pri izvajanju javnih pooblastil, ki jih je ministrstvo ugotovilo v pritožbah posameznih družb in tudi v opravljenih dveh nadzorih v letu 2006 in 2007. Državni svet je v svoji obrazložitvi navedel tudi domnevno kršitev nekaterih ustavnih načel, in sicer štirih: svobodna gospodarske pobuda - 74. člen; 42. člena - svoboda združevanja, 22. člena enako varstvo pravic ter svobodo izobraževanja in šolanja, ki je zaobsežen v 57. členu Ustave Republike Slovenije. Če dovolite, bom šel čez vse te štiri člene. Očitek kršitve 74. člena Ustave je po naši oceni neutemeljen, saj predlagane spremembe ne pomenijo posega v svobodno gospodarsko pobudo, temveč le odpravljajo privilegij, ki ga trenutno veljavni zakon o zasebnem varovanju določa Zbornici Republike Slovenije za zasebno varovanje, pri čemer je treba poudariti, da zbornica ni gospodarski subjekt, temveč pravna oseba javnega prava, kateri so bila podeljena javna pooblastila, vendar ne z namenom opravljanja gospodarske dejavnosti. Naslednje, svoboda združevanja. O svobodi do zbiranja in združevanja je Ustavno sodišče že večkrat presojalo, vendar vedno, ko je bil podan očitek, da je z obveznim članstvom v zbornicah kršena ustavna pravica. V navedenem primeru pa gre za spremembo obveznega članstva v prostovoljno članstvo, kar pomeni uresničevanje ustavne pravice, ne pa kršitve - po mnenju Vlade. S predlaganimi spremembami in dopolnitvami zakona predlagatelj ne krši 22. člena Ustave, kot je očitano. Ta opredeljuje enako varstvo pravic, saj z odpravo privilegijev, kot sem že prej omenil, zbornice torej niso kršene pravice do enakosti, temveč se ta pravica pravzaprav uresničuje. Pod enakimi pogoji bo tudi zbornica ali drugo, združenje izvajalcev lahko kandidiralo na razpisu za organiziranje in izvajanje usposabljanja varnostnikov, kar je bistveno drugo kot je bilo tukaj omenjeno s strani predstavnika Državnega sveta, torej izobraževanje. Izobraževanje je povsem druga kategorija. Pravica do izobraževanja pomeni, da mora biti izobraževanje pod enakimi pogoji dostopno vsem. Predlagane spremembe zakona v to področje nikakor ne posegajo, saj urejajo le področje usposabljanja, kar ne predstavlja formalnega izobraževanja. Vlada zato Državnemu zboru predlaga, da ob ponovnem odločanju zakon sprejme. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima dr. Pavel Gantar v imenu Nepovezanih poslancev. Prosim.
Podpredsednik, spoštovani predstavnik Vlade, predstavnik Državnega sveta, spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev, združenja Zaras, ne bomo podprli zakona, o katerem danes ponovno odločamo. Hkrati smo tudi hvaležni Državnemu svetu, da je vsem nam dal priložnost, da o tem zakonu razpravljamo in glasujemo še enkrat. Ob teh pripombah, ki so bile že tedaj na zadnji seji izrečene na zakon v zvezi z znamenitim 12. členom in nekaterimi drugi členi, je bilo že nekaj rečenega, nekaj bo v teh predstavitvah še rečenega, vendar bi poudaril nekaj drugega. Jaz ta zakon gledam v širšem kontekstu, v katerem opazujem dejavnost te Vlade, kako spreminja razmere med državo, predvsem njeno izvršno močjo, gospodarstvom in civilno družbo. Vsak zakon, ki ga imamo v obravnavi, pravzaprav premika težišče ali s civilne družbe, profesionalnih organizacij ali gospodarstva v korist večje izvršne moči države. To je trend, ki se dogaja in v pravosodju in v tožilstvih, če hočete, sploh pravosodju, tudi izobraževanju, v celi vrsti stvareh, skoraj da ni ene - ena od teh je bil zakon o elektronskih komunikacijah, prav tako. Vse to se dogaja z namenom, da bi se zmanjšale pristojnosti, avtonomno odločanje, lastne logike posameznih podsistemov v korist vseobsežne behemonske moči države. In prav značilno je to tudi za ta zakon. Udari ta zakon to zbornico prav tam, kjer je najbolj pomembno. In to je pri usposabljanju. Predstavniki Vlade govorijo ni posegov v izobraževanje, izobraževanje je za vse enako, vsem enako dostopno, gre za navadno usposabljanje. Usposabljanje je seveda ravno tako kategorija, ki omogoča, da ljudje, ki se želijo ukvarjati s privatno dejavnostjo zasebnega varovanja, pridobijo tista specifična znanja, veščine, spretnosti, ki jim omogočajo, da pridobivajo licenco za to dejavnost, ki pa mora biti regulirana, in prav to se jim jemlje. Jemlje se jim na način, da sicer obstaja ta razpis, a vendar bi rad opozoril, da vlada oziroma ministrstvo pripravi in izvaja programe. To je točka tega dokumenta - da zagotavlja pogoje in tako naprej. Če te alineje ne bi bile tako formirane, bi lahko celo še verjel, da bo nekoč nekje nek objektiven razpis, kjer se bodo našli najboljši in bo najboljši izbran in tako vnaprej. Ne! Tu so naprej zadeve že tako predeterminirane, da vemo, kakšen bo razpis in da svetujemo, da naj tega razpisa, ne objavljajo, ker bodo zastonj trošili denar. Tako ne gre. Vsakič drug koncept te države, te družbe, da se vse vleče na državo. Medtem ko so prejšnje vlade, sem že večkrat poudaril, z večjim ali manjšim uspehom, tudi z napakami poskušale postopoma razbremenjevati državo, prepuščati sferam, naj same regulirajo svoja pravila in jih poskušati primerno nadzorovati - ni vedno uspelo, tu te dileme ni več. Vse, kar je bilo nekoč, bi rekel, porinjeno nazaj v sfero avtonomnega organiziranja, se sedaj vleče nazaj, kolikor se more in kakor se more. Ni mogoče tega zakona podpreti samo zaradi same zbornice, ampak ga ne smemo podpreti tudi zaradi tega, ker ne smemo vztrajati na tem trendu, ker moramo storiti vse, da se ta trend obrne, da se ta trend ustavi, da se to črpanje cele družbe, črpanje gospodarstva, črpanje avtonomnih sfer prekine in ustavi. Zato bomo v naši poslanski skupini glasovali, tako kot prvič, proti zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac v imenu Poslanske skupine SNS.
Spoštovani predsedujoči! Spoštovani prisotni! Veto, mislim, da jih toliko, kot jih je deležna ta vlada s svojimi predlogi zakona, še ni bilo. Ampak "probajmo" utemeljiti, zakaj bomo vse opozicijske stranke, upam, v celoti podprle ta veto in morebiti še kakšen poslanec koalicije. Prvič, v okviru Evropske unije, torej tiste institucije, ki ji vsaka Vlada do zdaj v Republiki Sloveniji slepo sledi, ne glede na to, kaj pomeni posledica posameznega predloga, ki ga Evropska unija predlaga, za to državo, ne zahtevajo od nas, da kakorkoli uredimo ali urejamo to področje. Celo več, evropsko združenje s tega področja ima popolnoma drugo ali drugačno stališče na predlog zakona, kot ga prikazuje Vlada Republike Slovenije. Torej ta argument, da od nas karkoli zahteva Evropska unija, odpade takoj. Drugič, predstavniki Vlade so v svojem zagovoru zakona v drugem, tretjem, prvem branju dejali, da so bili povabljeni k sodelovanju pri pripravi zakona vsi zainteresirani. Ampak povabilo in upoštevanje mnenja stroke je nekaj drugega. Povabili ste jih res - upoštevali pa v nobenem trenutku. Se mi zdi, da smo včeraj obravnavali drug zakon mislim, da se je imenoval o zdravilstvu, kjer je bila zdravilska zbornica - vidim par poslancev, ki je to zagovarjalo - največje strokovno telo. Tukaj zbornica za zasebno varovanje vam ne pomeni nič, ni strokovno telo, verjamem da ne, ker boste glasovali drugače. Ampak pri zdravilski zbornici je pa bila ta zbornica "uh, ah in sploh", kar se tiče stroke. Vsi tisti, ki ste to zagovarjali, tudi z nasmeškom na obrazu glejte v računalnik in berite to, kar delate. Ampak zakaj taka, bom rekel, distinkcija, zakaj taka razlika - tam je bila stroka, tu pa ne? Pa ne biti rdeči v obraz! Ampak te stroke niste upoštevali in ne govoriti, da je zakon kakorkoli usklajen, zakon je neusklajen, zakon je popolnoma neusklajen. In vetu lahko sledi tudi referendum. Mar je to namen predloga ali pa sprejemanja zakona? Zakoni naj bodo življenjski. In če mi dovolite, da se malo osredotočim še na vsebino zakona, kot ga je predlagala Vlada Republike Slovenije in vehementno zavrnila vse amandmaje, ki jih je predlagala opozicija, zato ker je najbolj pametna, ampak že prej sem vam dokazal, da niste. Enkrat je zbornica stroka, drugič ni. Že tu ločujete in niste najbolj pametni. Prva zadeva, ki me zelo moti pri samem predlogu zakona, je ocena finančnih posledic. Zakon, če ga preberete tisti - ki ste ga prebrali, in tisti, ki ne boste samo glasovali, ampak boste dejansko kaj povedali - pravi, da "kalkulacija še ni izvedena", koliko bo to pomenilo za državni proračun, med drugim pa trdite, da ne bo finančnih posledic. Zanimivo! Zelo zanimivo dejstvo, ki si ga lahko privošči, verjamem, samo ta Vlada in nobena druga. Nadalje, če se dotaknem samo zbornice za zasebno varovanje, se pravi, tiste stroke, ki jo v tej Vladi najbolj cenite, tako pri prejšnjem zakonu kot pri zakonu o zdravilstvu. Veste, kaj pravi ta stroka? Ta stroka pravi naslednje, da gre pri tem zakonu za monopol države. Veste, v katerem pogledu? Prvič, v pogledu ekskluzivnega predloga vseh poklicnih profilov, poklicnih standardov in katalogov na področju dejavnosti zasebnega varovanja, ki so v pristojnosti MNZ. Ekskluzivno oblikuje in predpisuje vse programe obveznega usposabljanja - tudi to dela MNZ. Ekskluzivno določa cene za izvajanje vseh programov obveznega usposabljanja - tudi to dela MNZ. Ampak ne bom vam bral, vsi poslanci smo dobili tekst, ki sem ga začel brati. Verjamem, da ste ga prebrali in ne vrgli v koš. Če to ni monopol, potem mi povejte, kaj v tej državi je monopol. To je monopol. In, predstavnik Vlade, dajte mi povedati ali pa odgovoriti samo na eno vprašanje. Izvirna zakonska pristojnost usposabljanja v sistemu zasebnega varovanja se daje policiji oziroma Ministrstvu za notranje zadeve. Odprli boste Tacen, razumem, to mi je jasno, ampak to je monopol. Eni instituciji z zakonom dovoljujete, ostalim institucijam omogočate, to je bistvena razlika. In z zakonom dajete monopol policiji, da bo to izvajala. Sicer omogočate še nekomu drugemu, da to opravlja, toda v kolikor bo izpolnjeval kriterije, ki jih določa - kdo? - Ministrstvo za notranje zadeve. To je monopol, o katerem govorim. In bojim se, glede na dosedanjo prakso te Vlade, da bo to izpolnjevalo neko podjetje iz Maribora: ali bo klimatsko opremljalo prostore ali bo, ne vem, prodajalo avtomobile za to institucijo, ne vem, zgolj ugibam, na podlagi dosedanje prakse delovanja te Vlade. In zato sem skeptičen. Zato ne verjamem, ko govorite: "Dajemo možnost tudi drugim." Tudi do sedaj ste jo dajali. Ampak če boste realni in boste pogledali sami v sebe, boste videli, da ni drugih, so samo "vaši", po duši, srcu in prepričanju, kar je pa žalostno. In to je monopol. In v tem se ne razlikujete od prejšnje vlade, v tem ste enaki, kar je žalostno, čeprav ste obljubljali, da boste drugačni, pa niste. Mogoče še pripomba, pa da se vrnem nazaj na finančne posledice. V kolikor se ne da izključna ali pa zakonska pristojnost, ne izključna - v zakonu bi z lahkoto opredelili dva inštituta, ki bi lahko izvajala izobraževanje, poleg MNZ-ja, kar me popolnoma nič ne moti, še nekoga drugega. Tistega, ki je to opravljal do zdaj, vendar tega niste naredili in to pomeni zlom te - po vašem prepričanju, v dosedanjih dveh dneh razprave v tem Državnem zboru - najbolj strokovnega inštituta, to je zbornica. Ampak ne! Njo ste ukinili, dali ste jo na stranski tir, lahko sem bo prijavila, v kolikor bo izpolnjevala kriterije MNZ-ja oziroma če se lahko malo boljše izrazim, v kolikor bo izpolnjevala kriterije te Vlade. Pa verjemite mi, v kolikor ne boste menjali vodstva te zbornice, ne bo nikoli izpolnjevala vaših kriterijev. V tem pogledu v Slovenski nacionalni stranki absolutno nasprotujemo sprejemu tega zakona in bomo z veseljem podprli veto. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod mag. Žnidaršič v imenu Poslanske skupine DeSUS.
Spoštovani podpredsednik, spoštovana predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! Poslanska skupina je že ob prvem stališču poslanske skupine do tega zakona izrazila številne pomisleke, za katere je takrat upala, da bodo v proceduri sprejemanja zakona splahneli, pa niso. Tako je ob pomoči za nas nesprejemljivih zakonskih določb postal ta zakon tisti, ki spravlja zasebno varovanje v policijski podsistem podobno kot zakon o detektivski dejavnosti ali recimo Zakon o občinskem redarstvu in podobno. Seveda je tudi usposabljanje varnostnikov oziroma varnostnega osebja po tem zakonu podrejeno prosti presoji podeljevanja s strani ministra, ki ni nujno usposobljen v tej smeri, in bo povsem od njega odvisno, komu bo zaupal to nalogo. Rad bi pa zaradi tega, ker bodo še drugi povedali druge argumente, izrazil začudenje, kako prazni so argumenti so glede nepravilnosti, ki naj bi jih na področju zasebnega varovanja do sedaj ugotavljali. Namreč, da naj bi te nepravilnosti bile podlaga za spremembo zakona v smeri, kakršen je danes ponujen. In tukaj naštevajo, da je bilo sedem kršitev na področju uporabe fizične sile, to ni mnogo od 77, ko je bilo to potrebno storiti zato, da se je lumpe zadržalo, da niso pobegnili. Še manj je očitek zame uporaben zato, da se spreminja zakon, ko pravijo, da so varnostniki kar 671-krat zadržali storilce do prihoda policije. Ja, kaj naj bi jih spustili, da pobegnejo roki pravice, če so jih zasačili pri kaznivem dejanju zoper lastnino oziroma premoženje naših državljanov? Saj ni bilo nikjer policije, da bi sama to naredila takrat, in so morali to narediti varnostniki, ki opravljajo to za nas in za našo poslansko skupino plemenite dejavnost varovanja premoženja in koristi naših državljanov. Še hujše je opravičilo za spremembo obstoječih pravil v ugotovitvi, da v Evropi ni enotno urejeno to področje. To je res, ampak ureditev, ki jo sedaj ponujajo s strani ministrstva, je ena slabših in zaradi tega ne bo dobila naše podpore. Žal je eden izmed močnih argumentov tudi dejstvo, da podpore ta zakon ni dobil niti na matičnem delovnem telesu. Z občutkom obžalovanja, da doživljamo v tej vladni koaliciji tako veliko število vetov na zakonodajo, je samo dokaz, da vendarle pogosto premalo prisluhnemo pripombam v okviru postopkov pri sprejemanju zakonov, ki bi zmanjšali to incidenco vetov pa tudi incidenco ustavnih določb, ki razveljavljajo zakone ali njihove člene, kar ni v čast koaliciji, ki naj bi bila uspešna. Mi smo del te koalicije, ampak želimo biti toliko resni pri zadevi, da prav vsake stvari ne moremo podpreti, če mislimo in če so - in obstajajo v tem primeru prav gotovo - čvrsti argumenti, da bi se smelo kakšnega upoštevati, pa se ni in v tem smislu naših glasov pa zakon ne bo dobil. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič v imenu poslanske skupine SDS. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavnik Državnega sveta, predstavniki ministrstva! Število izglasovanih vetov na Državnem svetu ni nikakršen dokaz o tem, ali je nek zakon, zoper katerega je bil izglasovan veto, dober ali slab. To je razmerje sil v Državnem svetu. Če bi bilo razmerje drugačno, bi bilo tudi število izglasovanih vetov drugačno. Podobno je tudi z zahtevo za referendum, ki je legitimna in ki jo je možno s strani ozke skupine ljudi vedno doseči. Ampak seveda cilj, ki ga želi ta skupina potem na referendumu doseči, je pa zelo vprašljiv. Praksa je pokazala, da je bil rezultat enkrat takšen, enkrat drugačen. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo že v fazi prve obravnave Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju podprli predlagani zakon, s tem da smo podali tudi nekaj pripomb v pričakovanju, da bodo v naslednji obravnavi posamezni členi, na katere so se pripombe nanašale popravljeni oziroma spremenjeni. Pripombe, ki smo jih podali, so se nanašale, na izpopolnjevanje in usposabljanje subjektov, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanjem. Po našem mnenju namreč ni bilo prav, da lahko tovrstno usposabljanje kadrov za izvajanje varovanja izvaja izključno Ministrstvo za notranje zadeve preko svoje izobraževalne inštitucije - Policijske akademije. Zavzemali smo se za odprt sistem usposabljanja, po katerem lahko takšno usposabljanje ali izpopolnjevanje kadrov na področju varovanja opravlja kdorkoli, ki je za to strokovno usposobljen in izpolnjuje druge potrebne pogoje za to. Za nas ni bilo sprejemljivo, da enega monopolista na področju usposabljanja zamenja drugi monopolist, torej, da kot izvajalca usposabljanja Zbornico zasebnega varovanja zamenja Policijska akademija znotraj Ministrstva za notranje zadeve. Naše pripombe so bile v času od prve obravnave zakona pa do sprejemanja zakona upoštevane in Državni zbor je na prejšnji seji sprejel besedilo zakona, ki omogoča izvajanje izpopolnjevanja oziroma usposabljanja vsem strokovno usposobljenim subjektom, vključno s stanovsko zbornico, tako da bodo na tej pravni podlagi in potem, ko bo Ministrstvo za notranje zadeve glede na svojo nadzorstveno vlogo ocenilo usposobljenosti in izpolnjevanje pogojev, bodo lahko na tej podlagi vsi ti zainteresirani izvajalci izvajali usposabljanje. Poslanci Slovenske demokratske stranke smo zato podprli tako popravljen tekst zakona in smo menili, da so rešitve, ki jih zakon ponuja, ustrezne. Zato se tudi danes ne strinjamo z razlogi Državnega sveta, zaradi katerih je bil izglasovan veto na ta zakon. V Slovenski demokratski stranki se zavedamo, da je zasebno varovanje v vseh pojavnih oblikah od varovanja oseb, premoženja, pošiljk, upravljanja z varnostnonadzornim centrom, vse do načrtovanja in izvajanja varnostnih sistemov, gospodarska dejavnost, ki pa se ne more izvajati popolnoma neomejeno. Gre za specifično dejavnost, ki ne more biti popolnoma prepuščena samoregulaciji, pač pa mora država z zakonom predpisati pogoje, pod katerimi lahko to dejavnost opravljajo gospodarski subjekti, in vsem tistim, ki posebej predpisane pogoje izpolnjujejo, podeli tudi licenco, na podlagi česar lahko dejavnost varovanja tudi opravljajo. Nadzor države nad dejavnostjo varovanja mora biti v funkciji čimbolj kakovostnega izvajanja te dejavnosti, da bodo izvajalci strokovno usposobljeni, da varovanje poteka v skladu s predpisi in če posamezni izvajalec ne izpolnjuje predpisanih pogojev ali če krši te pogoje in predpise iz tega področja, mu lahko država licenco tudi odvzame. Izpopolnjevanje in usposabljanje kadrov oziroma posameznih izvajalcev zasebnega varovanja mora zaradi povedanega temeljiti na enotnem konceptu kakovostnega usposabljanja subjektov, ki zagotavljajo varnost. Poslanci Slovenske demokratske stranke menimo, da predlagani zakon zagotavlja kakovostno usposabljanje in tudi ustrezno ocenitev oziroma preveritev znanja, ki ga posamezni subjekti na podlagi takšnega usposabljanja pridobijo. Verjamemo, da bodo izkušnje izvajanja zakona, potem ko bo začel veljati, pozitivne in bodo upravičile sprejem zakona. Če pa se bo v času prihodnje veljavnosti pokazalo, da so posamezne rešitve kljub vsemu še vedno pomanjkljive in bi bilo potrebno nekatere stvari še dopolniti ali dodelati, bo mogoče vedno pripraviti in sprejeti ustrezne spremembe oziroma dopolnitve zakona. To bi bilo še vedno bolje kot pa, da bi danes zakon zavrnili, s tem ostali na dosedanjih določilih zakona, ki niso ustrezna, in bi se ponovno vrnili nazaj na izhodiščno točko, kjer smo že davno ugotovili, da je obstoječi, danes še vedno veljavni zakon, potrebno popraviti, ga prilagoditi zahtevam današnjega časa in zasebno varovanje, ki je sicer gospodarska dejavnost, urediti tako, da bo podvržena učinkovitemu nadzoru države nad njo. Kot rečeno, poslanski Slovenske demokratske stranke obravnavani zakon o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju tudi danes, tako kot tudi že na prejšnji seji, ko smo o njem odločali, podpiramo in vetu Državnega sveta nasprotujemo, zato bomo ponovno glasovali za njegov sprejem. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč v imenu poslanske skupine SD.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavnik Državnega sveta, Ministrstva za notranje zadeve. V poslanski skupini Socialnih demokratov bomo, tako kot smo nasprotovali sprejemu zakona v rednem postopku, nasprotovali sprejemu zakona tudi po vetu Državnega sveta. Veto Državnega sveta je opozoril na tista bistvena vprašanja, o katerih smo opozarjali ministrstvo in vladajočo koalicijo tudi v času sprejemanja zakona. Opozoril je na to, da se ta zakon sprejema brez resnih argumentov o njegovi potrebnosti, opozoril je na to, da bo s sprejemom predlaganega zakona gospodarska dejavnost zasebnega varovanja v mnogočem zelo pomembno podvržena državni regulativi v nasprotju s pretežno urejenim sistemom zasebnega varovanja v Evropski uniji. Opozoril je, da bo ponovno uveljavljen ne monopol zbornice, ampak monopol države, ministrstva za notranje zadeve in Policijske akademije znotraj njega za izobraževanje in usposabljanje varnostnih delavcev, in opozarja je na to, da za vse te radikalne spremembe zakonodaje ni nobenih utemeljenih razlogov. Ocenjujemo, da so ta opozorila Državnega sveta utemeljena in soglašamo z dejstvom, da je koristno, da nam je Državni svet dal možnost ponovnega razmisleka. Državni svet je v tem pogledu v boljšem položaju, kot je mnogokrat Državni zbor, pri čemer, ko govorimo o Državnem zboru, mislim predvsem na vladajočo koalicijo, ki vsaj v pomembnem delu, čeprav to tudi tokrat ne velja za najmanjšo stranko koalicije DeSUS, mora sladiti vladnim stališčem, ne glede na to, ali imajo svojo logiko in ali jim celo sama verjame ali ne. Državni svet ni podrejen Vladi in v tem je njegova prednost. In jaz soglašam, da samo dejstvo veta seveda še ne pomeni, da ima prav, vendar poleg veta se je pokazalo, da vladajoča koalicija s trmarjenjem ne mnogih področjih nima prav, tudi zato ne, ker je njene pomembne odločitve razveljavljalo Ustavno sodišče, tudi kdaj pa kdaj na veto ali pa na predlog za ustavno presojo, ki je bil pripravljen v Državnem svetu. V Poslanski skupini Socialnih demokratov smo še vedno prepričani, da bi Državni zbor moral slediti jasnim opozorilom Inštituta za javno upravo, da zakon po svoji vsebini, tako kot je predlagan, predstavlja rešitve, ki so nasprotne z uradno politiko Republike Slovenije in Evropska Unija, po kateri naj se država, kolikor je to le mogoče, umika iz gospodarstva, saj predstavlja več ali manj podržavljenje neke dejavnosti, ki je doslej bila izrazito gospodarska dejavnost. Da je vsebina v nasprotju z veljavno ustavno ureditvijo, saj gospodarstvu jemlje svobodno pobudo in posega v temeljno izhodišče, da je Republika Slovenija pravna država. S tem ko predlaga prevzem izpopolnjevanja in usposabljanje varnostnega osebja z Zbornice za zasebno varovanje na Policijsko akademijo znotraj Ministrstva za notranje zadeve, se za razliko od drugih področij zbornici jemlje ena najpomembnejših funkcij, to je usposabljanja in izobraževanja, ki je temeljnega pomena za delovanje zasebnega varovanja, ki ga opravljajo podjetniki, in hkrati pogoj za samostojnost in neodvisnost te dejavnosti, ne pa za neposredno odvisnost te dejavnosti od države in policije. Na te probleme smo v teku celotnega postopka opozarjali in predlagali, da se glede na mnoge strokovne pripombe, ki so bile dane, opravi tudi javna predstavitev mnenj, kar je koalicija na predlog Vlade zavrnila. Opozorili smo, da bo prišlo do rešitev, ki bodo v nasprotju s konceptom. Temu so celo pritrdili nekateri koalicijski poslanci in danes trdijo, da so sprejete rešitve, ki so uveljavljene v 12. členu in ki so res nekoliko spremenjene od prvotnega koncepta, pomenile bistven poseg v ureditev. Če bodo pripravljene poslanke in poslanci treh največjih koalicijskih strank prebrati, kaj je v 12. členu zapisano, potem bodo videli, da obstoja še vedno v celoti državni monopol, saj, kot je danes že bilo povedano, z 12. členom država, Ministrstvo za notranje zadeve, ohranja vse temeljne funkcije na tem področju. Določa poklicne standarde, določa izobraževalne programe, določa, kdo bo izobraževal, nadzira kompleten potek izobraževanja, določa finančna sredstva, določa institucijo, ki bo to delala, in ima pravico, če se tako odloči, da lahko izobraževanje in usposabljanje poveri tudi komu drugemu - ampak, če se tako odloči in če se njemu, Ministrstvu za notranje zadeve, to zdi pomembno in potrebno. In zaradi česar brez vsakih resnih argumentov, na podlagi opozoril, ki jih je dal celo Inštitut za javno upravo in predlagal, da se tega ne stori. V dosedanjih razpravah sem povedal, da smo prav zato, da bi dobili argumentacijo, kje so bile kakšne dosedanje slabosti, da je treba na silo z zakonom odvzeti dosedanje pravice in samostojnost področju zasebnega varovanja, naj nam ministrstvo pove, kje so bile te slabosti in kaj se je dogajalo. Dali so nam poročila, niso nam dali odgovorov, ker jih je bilo najbrž sram, da so bili vsi odgovori, ki jih je zbornica za zasebno varovanju ministrstvu dala, takšni, da so na tiste nepomembne slabosti, ki so se res dogajale, ki se pa dogajajo pri vsakem poslu, odgovorili in jih tudi vse v rokih, tako, kot so bili postavljeni, odpravili. Če bi vse druge institucije odpravljale slabosti tako kot jih je odpravila na podlagi inšpekcijskega nadzora ministrstva tudi zbornica za zasebno varovanje, potem ne bi bilo problemov, ki jih imamo in potem ne bi opravičeno pričakovali, da so se zlorabljala tudi javna sredstva in omogočalo prisvajanje na podlagi mnogo bolj izrazitega delovanja, protizakonitega ali nerazvidnega, nekaterih pomembnih državnih institucij, kot je tudi sklad pokojninskega in invalidskega zavarovanja, ki so odločale v zvezi s prodajo deležev v Mercatorjev. Hočem torej poudariti, da praktično ni nobenih utemeljenih, razlogov zaradi katerih bi lahko spremenili mnenja, ki smo jih imeli v teku razprave v tem zakonu, in da bo zato Poslanska skupina socialnih demokratov tudi na podlagi veta Državnega sveta glasovala proti zakonu. Glede na zagotovila, ki nam jih dajejo poslanke in poslanci DeSUS-a in glede na to, da je ostali del treh največjih vladajočih koalicijskih strank moral celo glasovanje prilagajati svoji prisotnosti, je mogoče le še kakšno upanje, da poleg 45 poslancev treh največjih koalicijskih strank ne bo še koga, ki bi dal glas, da se sprejme tako slab zakon. Govoriti o tem, da je boljše sprejeti slab zakon pa ga kasneje popravljati, je gotovo nesprejemljivo. Nobenega razloga ni, da bi se moral preko noči sprejemati kakšen zakon. Veliko boljše bi bilo zakon zavrniti in še enkrat oceniti, kje so slabosti njegove dosedanje vsebine in kje ga je treba popraviti, ne pa ga radikalno spremeniti. Razen tega nam ne zamerite in razumite, da vam, velikim obljubam o popravkih zakonov, vnaprej in na slepo ne verjamemo. Obljubili ste tudi pri sprejemanju tega zakona, kako boste podpirali amandmaje, ki bodo zagotovili konkurenco pri zagotavljanju izobraževanja, izpopolnjevanja, pa ste to naredili samo na ta način, da si je ministrstvo dalo pravico, da ob dobri volji in kadarkoli to hoče, morda komu drugemu tudi izobraževanje in izpopolnjevanje razen svoji policijski akademiji, zagotovi. To pa ni enakopravna konkurenca in svobodno tekmovanje, ampak monopol, ki ga ima ministrstvo, ki ga vnaprej daje eni svoji ustanovi, v vsem ostalem pa - pod velikim vprašajem. Torej, razlogov za to, da bi zakon podprli, od njegovega sprejema dodatnih ni, zato bomo glasovali proti njegovi potrditvi. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Aleš Gulič v imenu Poslanske skupine LDS.
Spoštovani gospod podpredsednik, predstavniki ministrstva! Pravzaprav pri tem zakonu kaj novega ne morem povedati, razmere se tam od konca aprila, ko smo prvič govorili o tej tematiki, niso popolnoma nič spremenile, vsaj v grobem ali pa na pravi vsebinski ravni ne. Predlagane spremembe Zakona o zasebnem varovanju še vedno uveljavljajo koncept, po katerem bo zasebno varovanje pri nas postalo neke vrste policijski podsistem, s tem da vsega, kar bo narobe, bodo krivi tisti, ki varovanje izvajajo, tisti, ki pa naj bi skrbeli za to, da bi bilo to urejeno, pa ne. Takšen koncept lahko štejemo za neevropski, v Evropi mislim, da dve državi imata takšen koncept in obe nosita nad sabo tudi zahtevo Evropske unije, da ga spremenita, gre za Litvo in Belgijo. Litva, ki ima skorajda čisto takšnega, in Belgija, ki ima različne tipe in zmedo. V predlogu oziroma v tem zakonu je predvideno, da bo policija izvajala celotno usposabljanje varnostnega osebja in vse postopke za pridobivanje nacionalnih kvalifikacij, sicer, zdaj z neko možnostjo, da komu to tudi dopusti drugače, se pravi, da dodeli. Jaz ne vem sicer koliko bo to stalo, da bodo drugi prišli do tega, ampak prav gotovo je to mogoče v tisti kalkulaciji, ki še ni izvedena. Druga stvar, ki je pomembna pri tem zakonu, je tisto, kar smo govorili že pri prejšnji točki dnevnega reda. Namreč, kako različno se obravnavajo zbornice v predlogih naše vlade: enkrat so vsemogočne in zmorejo vse in popolnoma vse in morajo biti celo obvezne, drugič so ničvredne in jih je treba ukiniti ali pa prisiliti v neko samoukinitev. Gre za zelo nenačelno obravnavanje zbornic ali pa seveda za to, da si Vlada na tak način vendarle omogoča orodje, da posamezne segmente prebivalstva, posamezne stanove sili v, recimo, bolj poslušno obnašanje. V glavnem, vse tisto, kar je navedel Državni svet, seveda velja in zaradi tega tudi tokrat v Liberalni demokraciji Slovenije tega zakona ne bomo podprli, ampak bomo ob tem seveda odprli še kaj, kar se je pokazalo od aprila do zdaj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Mojca Kucler Dolinar v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav še enkrat v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije. Pričakovano se razprava o zakonu oziroma spremembah zakona o zasebnem varovanju odvija zelo podobno, skoraj identično, kot se je odvijala že na prejšnjih seja Državnega zbora, pa tudi na seji Odbora za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo od vsega začetka podpirali predvsem osnovni namen zakona; torej, da se odpravijo pomanjkljivosti na področju zasebnega varovanja, še posebno zato ker je tudi v nedavni preteklosti prišlo na tem področju do nekaterih neljubih dogodkov, zaradi katerih smo bili vsi skupaj zaskrbljeni. V prvi obravnavi se je razprava večinoma odvijala tako kot danes okoli izvajalca izobraževanja varnostnega osebja in nove organiziranosti Zbornice za zasebno varovanje. V Poslanski skupini Nove Slovenije smo že takrat v naših predhodnih razpravah izrazili dvom, da bi bilo smiselno enostavno prenesti pristojnosti izobraževanja in usposabljanja s strani Zbornice za zasebno varovanje na Ministrstvo za notranje zadeve, vendar pa smo na obravnavi predloga zakona na matičnem delovnem telesu to odpravili z amandmajem, ki predvideva javni natečaj za izbiro izvajanja nalog usposabljanja in izpopolnjevanja varnostnega osebja. Predloga zakona oziroma zakon predvideva, da bodo izvajalci izbrani na podlagi razpisa, če bodo za to izpolnjevali zakonsko določene pogoje, kar bo po eni strani zaradi razpisa pomenilo transparentnost izbora, po drugi strani, zaradi postavljenih pogojev, pa tudi kvalitetno opravljanje tovrstnega izobraževanja oziroma usposabljanja, ki je še kako pomembno. Menimo, da se je na ta način ustrezno odgovorilo tako na naša opozorila kot tudi na opozorila in mnenja ter stališča Zbornice za zasebno varovanje, pa tudi drugih zainteresiranih skupin. Zavračamo očitke, da o samem predlogu zakona in pa predlaganih spremembah ni bilo dovolj široke razprave; bila je, posamezne zainteresirane institucije od Zbornice za zasebno varovanje do Inženirske zbornice Slovenije so nam posredovala svoja stališča in kot vem, so tudi posamezni predstavniki teh institucij opravili razgovore o posameznih poslanskih skupinah, torej pri vseh, ki so bili za to zainteresirani. Je pa res, da je Zbornica za zasebno varovanje že od samega začetka vztrajala pri tem, da ohrani izključno pristojnost izobraževanja oziroma usposabljanja. Če pogledamo z druge strani, se z javnim natečajem odpravlja dosedanji monopol zbornice, ki se bo tako kot drugi pod določenimi pogoji, na podlagi razpisa prijavila na natečaj za pridobitev javnega pooblastila. Tako očitki o jemanju svobodne pobude gospodarstvu in vzpostavitvi državne represivne dejavnosti ne zdržijo oziroma težko vzdržijo. Če bo zbornica ponujala dovolj kvaliteten in pester program, ki bo odgovarjal na potrebe podjetij, in pa če bo skrbela za razvoj stroke ter dopolnilnega izobraževanja, tudi ne vidimo razloga, da bi ta zbornica ne nastajala tudi v prihodnje, morebiti to manjka anketa, ki smo jo pričakovali, o tem, kaj člani zbornic menijo o sami zbornici za zasebno varovanje, tako kot smo dobili predstavljeno anketo pri nekaterih drugih zbornicah, tudi pri zbornici, o kateri smo razpravljali pri prejšnji točki. In tudi v možnosti, da se vzporedno ustanovi še kakšna zbornica, v naši poslanski skupini ne vidimo nobenega škodljivega razloga, nič slabega ali škodljivega, saj zdrava konkurenca običajno vodi tudi do boljših rezultatov. V Poslanski skupini Nove Slovenije zato ne vidimo razloga, da ne bi Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju še enkrat podprli. hvala.
Hvala lepa. In besedo ima še gospod Josip Bajc v imenu Poslanske skupine SLS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika ministrstev, predstavnik Državnega sveta, kolegice in kolegi! Kljub veljavnemu Zakon o zasebnem varovanju iz leta 2003 se je pojavila potreba po posodobitvi nekaterih določb, ki bi bolj sistematično in kvalitetnejše jalo področje zasebnega varovanja. Zasebno varovanje je po mnenju Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke občutljiva dejavnost, zakonske določbe, katere so si mnogi razlagali napačno in drugače od ostalih. Novi zakon po našem mnenju odpravlja nekatere nejasnosti in nepravilnosti in možnosti dvoumnosti za vse vpletene, tako uporabnike kot tudi izvajalce teh storitev. Predlagatelj zakona Vlada Republike Slovenije tudi smatra, da potrebujemo enoten koncept kvalitetnega izpopolnjevanja in usposabljanj za vse subjekte, ki zagotavljajo varnost. V Republiki Sloveniji namreč ponujano različne oblike varovanj različne gospodarske družbe, kot tudi samostojni podjetniki, kar je bilo pred dosedanjim zakonom v rokah in pristojnosti policije. Po našem mnenju je to dobro, saj preprečuje monopol enega subjekta na tem področju v škodo ostalih. Policijska akademija pa bi vendar še vedno bila tista, ki bo po zakonu prevzela nalogo usposabljanja na področju zasebnega varovanja. Stroške usposabljanja in izpopolnjevanja varnostnega osebja plača družba za zasebno varovanje ali posameznik sam, to dejavnost pa lahko opravljajo le tisti subjekti, ki izpolnjujejo vse z zakonom določene pogoje. Menimo, da je dobro, da so z zakonom točno določeni pogoji za pridobitev licence za različne oblike varovanja, pogoji za odvzem službene izkaznice ter še posebej natančnejši pogoji za inšpekcijski nadzor nad izvajanjem samega zakona. S tem se v zakonu vključi nekakšna varovalka, ki služi za zagotavljanje spoštovanja njegovih določb. Z natančnejšimi določbami o tako pomembnih temah se lahko izognemo temu, da bi zakon posamezniki napačno interpretirali ali še huje, ga iz tega ali onega razloga zlorabljali, kot se je pojavljalo v posameznih primerih v dosedanjem izvajanju veljavnega zakona. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo v predhodnih obravnavah vložili amandmaje k nekaterim členom zakona, ki bi po našem mnenju zakon še bolj izpopolnili in bolj uredili, a le-ti niso bili sprejeti. Ne bom se spuščal v razpravo o vsebinskih vidikih posameznih amandmajev, še manj pa v razpravo o tem, zakaj ti amandmaji niso bili podprti. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je dejavnost zasebnega varovanja potrebno bolj sistematično in bolj natančno urediti z zakonom, ki bo to področje urejal bolje, kot ga ureja dosedanji veljavni zakon. Kljub nekaterim pomanjkljivostim zakona menimo, da zakon zmanjšuje možnosti različnega tolmačenja njegovih določb in zagotavlja boljšo ureditev področja zasebnega varovanja kot tudi njegovo izvajanja v praksi. Zato smo se poslanci Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke odločili, da predlog zakona vendarle ponovno podpremo.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Sledi razprava poslank in poslancev. Besedo ima gospod Mitja Ljubeljšek. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani zbor, spoštovana predstavnika Vlade, spoštovani predstavnik Državnega sveta! Ne najdem pravih novih argumentov za podporo v tem Državnem zboru sprejeti noveli, argumentov, ki so bili že podani v razpravah tako na matičnem delovnem telesu kot v Državnem zboru, pa tudi danes v predstavitvi stališč. Pa vendar, ko berem argumente Državnega sveta v obrazložitvi zahteve za ponovno glasovanje o tej noveli, predvsem pa argumente, podane pisno s strani zbornice, jih poskušam razumeti in jih vsaj delno, v celoti nikakor ne, upoštevati pri nadgrajevanju te sprejete novele. In če iščem osrednjo točko oporekanja in argumentov tudi iz dosedanjih razprav o vloženih amandmajih, vedno pridem do tega, da je osrednja točka oporekanja tako Državnega sveta, zbornice kot tudi opozicije, nekako izluščiti željo, da se ne odvzame javnih pooblastil Zbornici za zasebno varovanje. Skratka, da ostanejo ta javna pooblastila in da se tudi ohrani monopol te zbornice. In če sem malo bolj kritičen, imam občutek, da je v ozadju vedno prisotno močno interesno lobiranje. Ocenjujem in se zavedam, da je Zbornica za zasebno varovanje do sedaj opravila pionirsko delo na tem področju, da je organizirala to dejavnost v Republiki Sloveniji, šolala varnostnike. In ne bom ocenjeval njenega konkretnega dela, ker tega dela niti nisem zasledoval, niti nisem nikoli potreboval zasebnega varovanja, niti ne poznam kriterijev za ocenjevanje. Poznane pa so mi nekatere afere tudi s področja zasebnega varovanja, ki jih ni treba naštevati, ker jih poznamo. In poznam obrazložitev za te spremembe zakona, da so posamezne določbe precej ohlapne, nejasne, kar ima za posledico tudi nejasno uporabo teh določil. Vedno, ko govorimo in sprejemamo novele zakonov, tehtam, kaj je bilo do sedaj in kaj z novim predlogom nadgrajujemo, spreminjamo, dopolnjujemo. Enako velja tudi za to novelo. Vprašati se moramo, kakšno je zatečeno stanje: ali tak zakon, kot je, je dober, ali ima pomanjkljivosti. O tem moramo biti odkriti in pošteni. In če grem na to, kakšno je stanje, po mojem videnju je ena sama zbornica, ki ima javno pooblastilo, ima monopolni položaj v zvezi s temi pooblastili in z vsebino naloženih nalog in to me zelo moti. Monopol - zmeraj in vedno bom proti nekemu monopolu. Monopolni položaj predstavlja, da postavlja sama sebi kakovostne kriterije, sicer jih formalno potem potrdi ministrstvo, vendar jih ona pripravi. Samo ona izobražuje varnostnike. Sama ona usposablja te varnostnike. Monopolno postavlja cene za svoje storitve in tudi sama sebe nadzira v zvezi s kakovostjo opravljenih storitev. To je problem monopola. Je obvezno članstvo. Ona postavlja, kakšna je višina članarine. Nima zunanjega nadzornika za kontrolo kvalitete njenega izvajanja in tako naprej, da ne naštevam. In kaj prinaša nova novela, ki smo jo sprejeli na prejšnji seji Državnega zbora? Bilo je našteto. Zakon je predvsem odpravljal pomanjkljivosti, ki so se pokazale v praksi. Pristojnosti teh javnih pooblastil je prevzelo Ministrstvo za notranje zadeve, kjer je enoten koncept izobraževanja za policijo, občinske redarje in sedaj tudi naprej za varnostno osebje. Ta akademija ima predvsem kadre, usposobljene kadre za usposabljanje, ima prostorske možnosti in tudi opremo. Cenejše bo usposabljanje. Z javnim natečajem in z javnim pooblastilom se bo določilo različne subjekte, ki bodo morali izpolnjevali vse pogoje, da bodo lahko izvajali takšna izobraževanja. V zbornici ne bo več obveznega članstva in tako naprej. In tu je moja logika. Ko postavljam, kaj je bil do sedaj in kaj smo dobili s sprejetjem te nove novele, ki upam, da jo bomo tudi pri ponovnem glasovanju tudi podprli. In problem, ki je, je samo v tem, da nekateri, opozicija, zbornica - želijo naprej ohranjati ta javna pooblastila in svoj monopol. In tukaj se moramo vprašati, ali izpolnjuje vse kvalitetne zahteve? Ali je dosti kvalitetno usposablja? Ali ima prostorske zmožnosti, opremo? To je treba pogledati. In še zmeraj so odprta vrata, da bo lahko tudi usposabljala, če bo izpolnjevala vse tiste predpisane kriterije. Zato jaz sam menim, da je zasebno varovanje občutljiva gospodarska dejavnost, zato je potrebno vzpostaviti kvaliteten sistem strokovnega izpopolnjevanja in usposabljanja in predvsem tudi potem preverjanja v praksi in izluščiti, bi rekel, slabe točke in zadeve nadgrajevati in zagotoviti višjo raven kakovosti varnostnih storitev. In če bodo še cenejše, toliko bolje. Ta novela, ki smo jo sprejeli na prejšnji seji, po mojem mnenju, po moji logiki - ker je bilo tudi rečeno, da nimamo logike -, po moji logiki je boljša, nadgrajuje dosedanji zakon in mislim, da bodo tudi rezultati boljši. Zato jo bom ponovno tudi podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Srečko Hvauc.
Hvala lepa. To je bilo malo hitro. Torej, jaz bom zakon oziroma spremembe in dopolnitve zakona ponovno podprl. Zakaj? Res je sicer, da je Državni svet z vetom nas, poslance opozoril na to področje, nam dal še eno možnost za premislek in jaz sem to tudi storil. Pregledal sem, kakšna je bila pot, da smo prišli do takšnega besedila zakona. Imeli smo kup nekih usklajevanj, kup sestankov tudi z izvajalci tega varovanja, s predstavniki zbornice in ključno, kar se je pokazalo kot najbolj odprto, najbolj sporno, je bilo ravno to usposabljanje, ki je do sedaj določeno z zakonom v okviru zbornice. To pa pomeni, da je zbornica imela monopol, kar se tiče tega področja, in to monopol, določen z zakonom. To pomeni, da se tak monopol lahko odvzame samo na podlagi zakona. In vsak monopol, katerikoli, mislim, da ni dober, ker ne zagotavlja konkurence, ker ne zagotavlja večje kvalitete, ker zapira nek krog, ker tiste, ki so znotraj tega monopola, enostavno ne sili v to, da bi delali boljše, bolj kvalitetno, bolj konkurenčno. Problem te zbornice pa je še drugi, da je znotraj tega monopola, ki sem ga omenil, nastajal še en monopol. Se pravi, da so nekatera podjetja, večja podjetja, ki se ukvarjajo z zasebnim varovanja, preko vzvodov, preko moči znotraj te zbornice enostavno lahko prišle v položaj, da so odločilno vplivale na vse odločitve. To je dodatno zmanjševalo konkurenco na tem področju, to je izrivalo tista manjša podjetja, ki so potencialno lahko bila ali pa bi lahko bila dobra, ampak enostavno niso prišla v tak položaj, da bi se lahko normalno razvijala. Zaradi tega je, mislim, da logično, da se v izhodišču podpre ta ideja, da se ta monopol nekako odstrani. Prvotna rešitev, ki je bila in na katero smo tudi znotraj naše poslanske skupine imeli pripombe, je pa to, da je zakon, če povemo čisto odkrito, dejansko en monopol nadomeščal z drugim. Se pravi, zbornica se nadomesti s policijsko akademijo. To smo spoznali kot pomanjkljivost teh sprememb, to je bilo obravnavno tudi s predstavniki teh podjetij, ki izvajajo to osebno varovanje, in to smo z amandmaji potem tudi odpravili. To pomeni, da ne govorimo več o nekem monopolu, govorimo predvsem o nekem prehodnem obdobju, v katerem bo Policijska akademija izvajala to usposabljanje, na daljši rok je pa to usposabljanje dejansko odprto; odprto za vse udeležence, tudi za obstoječo zbornico ali pa kateregakoli drugega izvajalca, ki bo pa moral izpolniti neke določene pogoje. Poglejte, to zasebno varovanje je seveda gospodarska dejavnost. Jasno. In v naši poslanski skupini in tudi osebno podpiram svobodno gospodarsko pobudo, ampak dejavnost zasebnega varovanja je zelo občutljivo področje. Tukaj zelo hitro trčimo na različne interese. Eno so, ne vem, ekonomski, gospodarski interesi nekaterih subjektov, ki izvajajo to dejavnost, drugo so pa človekove pravice, osebne svoboščine itn. In zato to področje ne moremo pustiti popolnoma brez neke regulacije. To mora biti na nek način urejeno. Mislim, da ta zakon, tak kot je, v tej vsebini to področje tudi na nek način ureja. V tem smislu dopušča na eni strani svobodno gospodarsko pobudo, organiziranje, dejavnost, združevanje, razvoj, po drugi strani pa zagotavlja prek teh določil tudi določeno kontrolo nad tem področjem zato, da ne bi prišlo do napak, ki so se v preteklosti na tem področju že pojavljale. Zato bom jaz ta zakon ponovno še enkrat podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Kako zanimivo zvenijo te besede danes in kako zanimivo je primerjati te besede z včerajšnji diskusijo. Ali lahko razumem, kolegi poslanci iz koalicije, da za vas polje zdravstva ni področje, ki je občutljivo? Vi govorite o sistemu varovanja, zasebnega varovanja, da je treba to polje urediti, ker je to občutljivo, zahtevno področje, medtem ko polje zdravstva puščate, in to smo vam včeraj poskušali v nekaj urah ponovno dokazovati in danes lahko poslušamo popolnoma diametralne predstavitve. Včeraj ste nam ponujali gospodarsko dejavnost na področju zdravilstva, danes imamo obravnavo gospodarskih dejavnosti in ta Vlada na istem polju z istimi argumenti popolnoma diametralno zagovarja pravzaprav rešitve, ki bi jih morala sistemsko na enaki osnovi reševati. In seveda tukaj se vprašamo, kaj počne ta Vlada. Argumente prilagaja dnevni, trenutni situaciji. In ko poslušamo ta opozorila, ponovno ta opozorila, ki jih je dal Državni svet, kajti gluhi ste bili na naša opozorila že v prvi obravnavi, skozi drugo obravnavo in v nadaljevanju sprejemanja tega zakona. In jaz bi vas res želel opozoriti, govorite o tem, da je odvzem pooblastil zbornici utemeljen na podlagi ugotovljenih nepravilnosti. Jaz sem šel ponovno brati tekste zakona, ki ste ga vložili 22.3.2007: Ocena stanja in razlogi za sprejem zakona. Jaz bi prosil predlagatelja, če mi lahko v okviru tega teksta utemelji to, kar danes govori. Ampak ideja je bila čisto drugje in zopet na opozorilo opozicije mašite nekaj, kar se ne da zamašiti! Vi lahko blefirate nas ponovno tukaj, ampak ne morete blefirati slovenske javnosti zato, da spreminjate neko ureditev, za katero vas opozarjamo, da bi morali javno, jasno in transparentno povedati, zakaj to spreminjate, ker ste dali - torej, država je dala javna pooblastila za urejanje neke javne službe nekomu. In danes govorite: monopol. Kaj smo naredili včeraj? Včeraj smo dali monopol! Ampak, ker smo mi rekli, dajmo ta sektor najprej ministrstvu - ne! In zakaj je bil ne? Zato, ker ne obvlada polja! Včeraj Ministrstvo za zdravje ni prevzelo tega, ker ne obvlada polja, dajmo to zbornici, oni se naj mučijo in če ne bodo naredili - evo krivca! To polje pa funkcionira. Lahko, da se nekje pomanjkljivosti. In seveda jaz se strinjam s tem, ko govorite o tem, da je treba dopolnitev zato, da se onemogočijo različna tolmačenja - jaz se s tem popolnoma strinjam in seveda praksa pokaže neke pomanjkljivosti. Ampak, utemeljitev dopolnjevati zaradi tega, ker vas potem opozarjajo tisti, s katerimi niste uspeli uskladiti besedila zakona, in ta opozorila padejo odmevno v slovensko javnost, seveda potem vi mašite, mašite, dopolnjujete, seveda pa vztrajate pri odločitvah, ki ste jih že v začetku začrtali. In strinjam se s tistimi, ki govorijo: "Ja, saj ni problem 12. člen to omogoča." Ampak, ali boste to naredili? In opozorila so šla v to smer, da tega ne boste naredili. In ali je logično tako nesistemsko urejati na gospodarskem polju sorodna področja? In ali je normalno, da si država sama določi obseg, vrsto dejavnosti, ga ekskluzivno izvede po pogojih, ki si jih sama predpiše, in potem se tudi sama nadzira? Kje je tu logika? Potem na področju zdravstva ukinimo zdravniško zbornico in prevzemimo vse v svoje roke. In različni vatli za urejanje gospodarskih dejavnosti na popolnoma diametralen način? In mi danes več ne govorimo samo o urejanju tega področja, ampak o sistemskih ukrepih te Vlade, urejanje družbenih razmerij, ki jih želimo urejati z javnimi pooblastili za javno dobro. In ta konflikt, ki se zdaj tukaj pojavlja, pravzaprav govori o tem, da gre za zelo nekonsistentne posege v urejanje družbenih razmerij z ukrepi te Vlade. Zato je smiselno, zelo smiselno, da se predlagatelji zamislite in razumno poskušajte slediti predlogom opozoril Državnega sveta, našim niste, ki vas opozarjajo, da arbitrarno samovoljno spreminjate neko polje, ki bi ga morali, ki je v javnem interesu in za katerega bi morali natančno opredeliti razloge, zato da ga spremenite. In ne imejte tako različnih vatlov, ko urejate družbena razmerja, ki so občutljiva! Jaz se s tem strinjam, da gre za občutljiva razmerja in če pridete z neko spremembo, potem bodite konsistentni z razlogi in cilji od začetka do konca. In ko govorite o tem, da zagovarjate, da obveznega članstva v tej zbornici naj več ne bi bilo in razbijate s tem monopol, vas seveda sprašujemo o tem ali to ne velja tudi za druga področja. In če je edini argument za to, da je treba to razbiti in to prevzeti v svoje roke, potem ta zakon ne bo dosegel tistega učinka, to pa je zagotavljanje varnosti in zasebnega kvalitetnega varovanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Rečeno je bilo, da bodo koalicijski poslanci ta zakon podprli, ker gre na boljše, ker odpravlja monopol in tako naprej, ker predstavlja nek napredek v primerjavi s tem, kar imamo danes. Seveda če rečemo, da smo prišli "z dežja pod kap", da je to na boljše, lahko takšno interpretacijo sprejmemo, v običajnem jeziku pa se temu reče na slabše. Najprej je treba povedati to, da ta zbornica, njeni predstavniki in tudi - če prav razumem - vsa opozicija ne zagovarja monopolnega položaja ene same zbornice. Če smo dobili ta dokument, ki ga je ta zbornica poslala vsem nam in vam, potem tu piše in citiram: "Naj poudarimo, da je zbornica sama predlagala, da se s spremembo zakona preoblikuje v zbornico s prostovoljnim članstvom in da se izvajanje strokovnega usposabljanja ter postopkov pridobivanja nacionalnih profesionalnih kvalifikacij odpre za vse organizacije, ki izpolnjujejo predpisane pogoje." To je sama zbornica predlagala. V nasprotju s tem predlogom je zakonska sprememba že v svoji osnovi zastavljena v napačni smeri. Namesto da bi dejavnost zasebnega varovanja kot gospodarsko dejavnost jasno ločevala od policijske, to je državne represivne dejavnosti, ti dve združuje. In prav tu je tisti argument, ki ga vseskozi ponavljam. Ta zbornica bo izgubila svojo profesionalno kredibilnost zasebnega varovanja v tistem trenutku, ko jo bodo klienti, ki bodo to zasebno varovanje najemali, percipirali tudi kot skrito policijsko dejavnost, zasebne varnostnike pa kot prikrite občasne ali stalne sodelavce policije. To je konec s to dejavnostjo. Če ima policija kaj početi pri teh subjektih, klientih, naj pride, pove, se obnaša, zapre, aretira - ne vem, karkoli naj naredi, poizveduje -, vendar ta dejavnost zbornice ne more biti s tem nikakor povezana in ne sme biti povezana! 12. člen je zapisan izjemno zvito, če ga preberete zelo dobro, boste videli, da pod temi pogoji, ki jih daje 12. člen, pravzaprav zasebnega izobraževanja na osnovi razpisa niti ne more biti oziroma se ga lahko vedno znova "povozi". Ta dejavnost zasebnega varovanja, tako kot je bilo rečeno, posega v človekove pravice in svoboščine. Zato mora biti regulirana dejavnost, zato ljudje, ki to opravljajo, morajo imeti licence, podjetja, ki to opravljajo, morajo biti carticifirana in tako naprej; zato morajo biti izobraževanje jasno in transparentno, napake se morajo videti, prepoznati, ugotoviti v zbornici in izven nje. In to s tem zakonom ni urejeno in ni narejeno, kot bi moralo biti. Zato menim, da je to izboljšava "z dežja pod kap", ne pa kakršnakoli izboljšava in še enkrat poudarjam, da za takšen predlog jaz. In tudi moji poslanski kolegi in kolegice ne bomo mogli glasovati. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Začel bom: "Molk je včasih zlato". In tega bi se ta Vlada lahko naučila. Včasih je bolje reči nekomu, naj samo glasuje in ne zagovarja tega, kar Vlada želi. Kaj želim povedati? Zasebno varovanje je del gospodarske dejavnosti, to so potrdili tudi vladni poslanci. Pri prejšnjem zakonu smo govorili o obrtni zbornici, ki ima obvezno članstvo. Zdaj govorimo o zbornici za zasebno varovanje, ki ji bomo uničili monopol, če bo imela obvezno članstvo. Mislim, dajte se enkrat odločiti, kaj boste zagovarjali in kaj boste predlagali, to je prva stvar. Druga stvar. Sedanji zakon bi naj dajal monopol zbornici. Spremembe zakona, kot jih predlagate vi, bi naj dajale monopol policiji. Kaj smo naredili - nič! Bog ne daj, da uporabi kakšen štajerski izraz, komu smo dali [[...]], s tem ko ta zakon podpirate. Včeraj je bila zbornica "sveto prase" strokovnosti. Danes ta zbornica ne velja nič. Dajte se, prosim, enkrat zmeniti, katere zbornice so po vašem strokovne, katere pa so nestrokovne, katere so potrebne in katere niso potrebne! Ne pa delati, bom rekel, norce iz samih sebe in iz svoje vlade. Bom pa izkoristil potem, če boste razdelili čas, še za malo daljšo razpravo. Hvala.
Hvala lepa. Gospod državni sekretar, želite zdaj besedo? Prav. Gospod Miran Potrč, izvolite.
Hvala lepa. Če ne bi o tem zakonu govorili tretjič dovolj temeljito, potem bi verjel, da gre za nepoznavanje in da mnogi poslanci koalicije res verjamejo, kaj govorijo. Glede na to, da temeljito tretjič obravnavamo ta zakon, tega skorajda več ne morem verjeti. In menim, da gre za čisto zavestno zavajanje. Poglejte, gospod Gantar je prebral besedilo, ki ga je predložila zbornica in ki je gradivo, ki ga je dala tudi Vladi - da želi odpraviti lasten monopol in odpreti možnost na tem najbolj občutljivem področju. Pa tega ne želite priznati in še naprej trdite, da je bila želja ohraniti monopol. Poglejte, ker ne bom bral teksta, ki ga je citiral kolega Gantar, kaj je pa napisala Vlada v svoj predlog, na strani 3 pod Cilji predloga zakona so naslednje napisana: "Bistvena novost predlagane spremembe je, da bo Ministrstvo za notranje zadeve od nosilca javnih pooblastil prevzelo naloge, ki jih je Zakon o zasebnem varovanju kot javno pooblastilo naložil Zbornici za zasebno varovanje. Policija bo navedene naloge opravila kot lastno dejavnost v skladu s 43. členom Zakona o javnih financah. Stroške usposabljanja plača družba za zasebno varovanje ali zasebnik..." - vse sem citiral s strani 3, na koncu besedila. To so uradna besedila, preberite si jih in še enkrat trdite, da to ni res! In zdaj trdite, da je sprememba 12. člena, ki samo odpira možnost, da bo morda kdaj prišlo tudi do demonopola s strani Policijske akademije, za vas ta temeljna rešitev. Gospod Hvauc je povedal najbližje resnici, je rekel: "Zaenkrat bo to imela samo akademija, kasneje kdaj se bo pa tudi odprlo". Gospod Hvauc, poglejte si besedilo, ne citiram dobesedno, ampak smisel sem razumel na ta način. Ali bo to kdaj ali ne, bomo videli. Samo to je temeljni cilj, ki ga je policija oziroma ministrstvo imelo in ga je želelo zagotoviti. Kateri so bili razlogi - v zakonu ni navedeno, navedeno je celo, da "spremembe zakona o zasebnem varovanju ne odstopajo od ciljev in načel veljavne zakonodaje in pomenijo nadaljevanje dosedanje prakse". Pa da se človek smeje, no res, dobesedno sami sebi, minister in državni sekretar, se smejte! To napišete, hkrati pa govorite vsi: "Želimo spremeniti monopol, želimo dati nekomu drugemu, želimo odpraviti vse slabosti, želimo ukiniti obvezno članstvo", ampak to je nadaljevanje dosedanjega zakona. Mogoče so rešitve dobre, samo imejte korajžo in povejte, kaj delate. In zadnje, kolegi poslanci, minister oziroma predstavniki Vlade tega več ne upajo trditi. Trdijo, saj poznamo nekatere neljube dogodke, ki so bili razlog za to, da je treba zakon spremeniti. Vsi vi, tudi jaz, imamo gradiva, ki so dana s tem v zvezi, in točne informacije, ki jih ministrstvo doslej ni ovrglo, kako je bilo v primeru Lipa in kako je bilo tudi v primeru SKB banke. V primeru Lipa: družba, ki je opravljala to varovanje v času tragičnih dogodkov, da jo zavestno ne imenujem, pa jo imam zapisano, je imela licenco od Ministrstva za notranje zadeve. Pred tem tej družbi licence zbornica ni dala, ker ni izpolnjevala vseh potrebnih pogojev. Ne rečem, da je bila to malomarnost, ne rečem, da je bilo namenoma, samo ne kriviti zavarovalnice za nekaj, kar je krivda na ministrstvu! Kar zadeva varovanje SKB banke, postavljeni so bili v zbornici kriteriji. Družba, ki je to varovanje v SKB banki opravljala, teh kriterijev ni izpolnjevala. Bila so opozorila, pa niso bila sprejeta. Ne rečem, da je to razlog, samo reči, da je na zbornici in na njenem delovanju krivda, ni mogoče, in to so neresnice, ki jih gospe in gospodje, ne tako zlahka navajati, če obstojajo papirji, ki govorijo o nečem čisto drugega. Zato še enkrat: ni argumentov argumenti so izmišljeni, gre za politično določitev te Vlade, da se je treba ta del dejavnosti politično podrediti; in to boste s tem zakonom dosegli. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Hvauc, replika.
Najlepša hvala. Bom zelo kratek glede na razpoložljiv čas. Očitno me kolega Potrč ni prav dobro razumel. Jaz sem govoril o tem, da ta zakon ne prinaša novega monopola, ampak da za neko prehodno obdobje v tem času, ko se bodo ti postopki, ki so potrebni za to, da se poiščejo, prijavijo ustrezni izvajalci tega usposabljanja, da bo za ta čas, da ne bo neke praznine, te storitve zagotavljala Policijska akademija.
Besedo ima gospod Dimitrij Kovačič. Ja, točno, 12 sekund. Želi besedo predstavnik Vlade? Gospod državni sekretar, prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci, še enkrat! Poglejte, programe nekdo mora pripravljati. V tem primeru, torej bo to res delalo notranje ministrstvo. Vendar bo veljalo za vse izvajalce enako. In mislim, da je strokovnost zagotovo na naši strani. Strokovna ni samo zbornica, strokovna javnost je še marsikaj. Neupoštevanja strokovne javnosti, predvsem gospodarske zbornice, je bilo kot eno izmed očitkov notranjemu ministrstvu, ko je pripravljalo ta zakon. Jaz moram reči, da ni povsem tako. Pravzaprav nasprotno! Gospodarska zbornica se je vključila zelo pozno - pardon zbornica za zasebno varovanje. Tudi ta predlog, ki je bil tukaj predstavljen, je pravzaprav produkt zbornice za zasebno varovanje v času, ko je bil zakon, mislim, da že v drugem branju. Pred tem takih pobud ni bilo. Tudi gospod Potrč, ko ste Lipo omenili - jaz jo zelo nerad omenjam. Tudi do sedaj sem se v vseh treh branjih tega primera izogibal, ampak vendar sem dolžan povedati na ta, v bistvu, izziv. Družba, ki je varovala prireditev, je res imela licenco, vendar ne pravo. Za to dejavnost, ki jo je opravljala, ni imela licence; in to je evidentirano, evidentno in to drži. Je preverljivo. Usposabljanje je omogočeno pravzaprav večjim subjektom. Do sedaj moramo reči, da je le bila zbornica za zasebno varovanje tista in skozi to jaz vidim tudi del monopolizacije. Kar se pa tiče te zadnje debate, moram povedati, da v bistvu bo zbornica še usposabljala, torej leto dni, dokler se ne bodo sprejeli ustrezni programi, takrat bo lahko seveda morda tudi nadaljevala z delom, zakaj pa ne - če bo izpolnjevala pogoje! Pomembno zame je in tudi za Vlado seveda, ki jo predstavljam, da v tem primeru pač ne bo obligacije članstva v zbornici. Jaz ne morem tukaj zdaj ne polemizirati ne komentirati, kako je z drugim resorjem, z drugim področjem, kar je izpostavil gospod Germič. Moje področje so notranje zadeve, ne zdravje. Zato vam tukaj žal, kaj bolj konkretnega ne morem povedati. Zakon zagotovo ni bil sprejet kar tako, čez noč. To se vam je, gospod spoštovani poslanec Potrč, verjetno zareklo. Ker ste v tem zadnjem delu izvajanja rekli, da je bila kar široka razprava tukaj. Tudi pred tem je bilo precej usklajevanja s strokovno javnostjo, ki - ponovno ponavljam - je širša kot pa samo zbornica za zasebno varovanje in pa policija. In tudi mislim, da sem moral poslušati nekatero grenko v tem parlamentu skozi vsa branja, danes in čez oba odbora. Tako mislim, da razprava je bila kvalitetna z vseh strani. Kršitve morda res niso dovolj utemeljene, tu vam pa dam prav. Vendar sem že v drugem branju, če se spomnite, tisti, ki ste bili prisotni, posebej rekel, da ne želim polemizirati na to temo, niti z gospodom predsednikom oziroma direktorjem, kot se z različnimi funkcijami titulira, ki je bil na tribuni prisoten. Pač pa je bilo zaskrbljujoče dejstvo, da je toliko pritožb gospodarskih subjektov, ki to področje pokrivajo, in da torej notranje ministrstvo oziroma Vlada ne bi reagirala na negativnosti. Nihče si ne želi takih primerov, kot so bili danes tu navedeni, v prihodnosti. Skrb za odpravo teh nepravilnosti je bila eden izmed razlogov ob monopolizaciji, za to, da se lotimo spremembe zakona. Vsem seveda vse ne more biti všeč, pravijo, da še bog ni za vse dober. Pa se opravičujem za to primerjavo, ker je neprimerna, malo mi je ušlo. Toliko. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še predstavnik Državnega sveta besedo? Izvolite.
Hvala za besedo. Moram povedati, da je razprava bila zelo zanimiva, predvsem nekako vpada tudi v pravi čas, glede na sprejemanje zakona včeraj, predvsem pa tudi danes v prvi obravnavi zakona o Obrtni zbornici. Od vas bi želel le, da uporabljate iste vatle, ko se boste odločali. Jaz seveda govorim vam, drage poslanke in poslanci, Vlada pač svoje delo opravlja, moje, kot državnega svetnika po ustavi in zakonu, pa je, da poskušam opozoriti na probleme, ki se pojavijo v postopku sprejemanja. In tu je treba povedati, da, kot smo zdaj slišali od predstavnika Vlade, da se je zbornica vključila šele v drugem branju. Moram povedati, da je dejansko zbornica bila vključena že v prvem branju v Državnem svetu, z vsemi temi argumenti, ki se dejansko pojavljajo še tudi sedaj v tretjem branju. Tu je treba povedati, pa biti iskren, da je pa kar nekaj zadev, ki smo jih mi predlagali, bilo tudi vključenih v ta zakon, toda to ključno pa enostavno ni bilo. Bili so tudi očitki, da je sprejemanje veta neke vrste nagajanje pri glasovanju v Državnem svetu. Moram povedati, da na vseh glasovanjih, na komisiji in v Državnem svetu, je bilo več kot 90% za odložilni veto, da se opozori in da možnost vam, poslankam in poslancem, da še enkrat odločate in nekako ugotovite, da ta zakon v tem trenutku v taki obliki ni primeren za objavo. Nekako zelo dobro ste nekateri predočili, tudi da ta zakon enostavno nima tistega, kar zakon mora imeti, ko se pripravljajo spremembe: empirično, analitično prikazano, zaradi česa nekaj ni bilo dobro, zakaj je treba spremeniti. Namenoma v začetku svojega izvajanja nisem uporabljal številk. Vsi veste, da je nekako številka 7 tista, ki bi naj bila kritična in opozarja predlagatelj na spremembo zakona. Vsi pa verjetno vemo v tej družbi, tudi v tem poročilu piše, da je policija skoraj 200-krat podobne prekrške naredila. Tudi v drugih sferah družbenega življenja so napake takšne ali drugačne, od strokovnjakov, zdravnikov do vojske, ne vem kje, pa se ne meri s takšnimi vatli, kot pa zdaj tu. Zaradi sedem "kobajagi" nekih prekrškov se odvzema izvirna pristojnost zbornice, izvirna, ker brez tega zbornice enostavno ni potrebno jemati. In tudi tisti, ki ste prebrali, ste zelo dobro prebrali, da je zbornica sama predlagala, če je pa problem obveznega članstva, se naj po zakonu o zbornici to ukine. Se pravi, tu enostavno prisluha ni, in tu ni dobro. Tudi kar se tiče očitka vetu. Tu je treba povedati, veta, ki niso uspela in so potem šli na ustavno presojo, dejansko 90% teh vetov Državnega sveta je v ustavnih presojah potem na Ustavnem sodišču bilo pozitivno rešenih. In jaz vam zagotavljam, da v tej sestavi ta Državni svet ne igra nobenega tekmeca Državnemu zboru, ampak poskuša narediti tisto, kar je njegova izvirna pristojnost in obveza, da opozori na tisto, kar vi mogoče poslanci, ki imate z večjo politiko opravka, malo manj verjetno tudi stika s samo bazo, pri nas pa je to dosti večje, mi tudi nismo profesionalci in smo nekako bolj verjetno tudi dosegljivi do teh spodbud. In enostavno samo to nekako tudi upravljamo. Jaz sem prepričan, da tudi to vzamete vsaj v veliki večini tudi dobronamerno. Svobodna gospodarska pobuda je rečeno, potem pa ampak. Je ni. Ali je svobodna gospodarska pobuda ali je pa ni. Ženska je noseča ali pa ni noseča. Ne more biti tu zdaj nekje - ampak, zaradi tega pa ne, tej zbornici pa ne, tisti drugi zbornici pa ja. In jaz sem prepričan, in s tem bom tudi končal, da ste verjetno razumeli našo skrb in našo željo, da ponovno odločate poslanci, vi ste dejansko tudi svobodni poslanci, po svoji duši odgovorni sami sebi in pa ljudstvu in jaz sem prepričan, da se ne boste šli kakšne aritmetične zgodbe in glasovanja po matičnem ključu, ampak da boste prisluhnili argumentom, ki med vrsticami dejansko tudi tisti, ki zagovarjate zakon, daste pa vseeno prav, da pa možno, da je kaj narobe. Popravite sedaj, ko se da, da se ne čaka spet eno ali dve leti, da se zadeva spreminja, ko bo, ne vem, ali ustavna presoja ali pa boste sami ugotovili, da je narobe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena Poslovnika Državnega zbora še kdo razpravljati? Prijava teče. Besedo ima gospod Boštjan Zagorac.
Hvala za besedo spoštovani predsedujoči [[...]]
Največ 5 minut.
Hvala. Še enkrat hvala za besedo. Skušal bom ovreči nekatere trditve zagovornikov zakona, čeprav mislim, da to nima nobenega haska, ker imajo že vsak svoj "pildek", kaj pritisniti pri kateri točki, ampak vseeno bom poskušal. Bilo je rečeno, nekatere zbornice predvsem v tem primeru lobirajo. Jaz bom poudaril, strokovno lobirajo za svoj interes. Včeraj pri zdravilstvu in boste dejali, da ni bilo lobiranja. Danes pri obrtnem zakonu. In boste rekli, da obrtna zbornica ni lobirala pri Vladi. Mene ne morete prevarati, Slovenije tudi ne in javnosti tudi ne. Spremembe na bolje, ko tehtamo prejšnji predlog in sedanji predlog. Prejšnji predlog je dajal monopol zbornici za zasebno varovanje. Sedanji predlog daje monopol MNZ-ju, to je tudi gospod Hvauc zelo lepo povedal, sicer je dejal "za določen čas", ampak ta časovna komponenta je zelo nedefinirana. Vi ste sicer dejali, da 12. člen dopušča, da se nekdo še prijavi in vključi. Ampak saj imamo ta kader za izobraževanje, tudi sedaj smo ga imeli, se mi zdi. Zakaj nismo dali vsaj dva subjekta in še ostalim dopustili možnost, zakaj mora biti samo en subjekt? In če že govorimo o strokovnosti, ali pa se bom vrnil nazaj na zbornice, če govorimo o članarini, ki bo zmanjšala monopol. Obrtni zbornici smo ohranili pred eno uro članarino, pa nismo govorili o monopolu, vsi ste govorili, da gre za širokodušno dejanje Vlade. Tukaj gre pa za monopol. Ta Vlada naj se odloči ali bo delovala tako ali drugače. Zaenkrat se mi zdi, da dela zelo konfuzno, vse v enem dnevu. Če gremo naprej na zasebno varovanje kot gospodarsko dejavnost. Vem, da mi ne morete odgovoriti, ker se niste prijavili. Ampak v katero zbornico potem sodi? Ali v gospodarsko, morebiti v obrtno glede na zakon, ki smo ga sprejeli? Ali sodi samo v zbornico za zasebno varovanje? Mogoče se lahko vključijo tri zbornice in imamo potem veliko težavo in konfuznost. Nekdo je rekel, da 12. člen omogoča - seveda omogoča, dokler ga ne prebereš natančno. Ko ga prebereš natančno, vidiš, da ne omogoča. In še ena zadeva, spoštovani gospod državni sekretar, ko ste dejali strokovnost. Strinjam se, da je strokovnost poglavitna, ko govorimo o varovanju, ne glede na primere, ki so vam zleteli ali pa ne zleteli iz ust, bodisi Lipa, bodisi SKB, bodisi karkoli. Strokovnost je resnično pomembna. Ampak dajte mi povedati, kdo je dal kredibilnost policiji ali MNZ-ju, da je najbolj strokoven v tej državi, da bo koga učil, kako zasebno varovati. Sami imate težave, verjemite. Znotraj vaših vrst imate težave. Enkrat sem vam že povedal, policisti niso zadovoljni z oblačili. Znotraj policije ste pod pretvezo, da gre za akcijo evro, izvajali nadzor Strojanov. Ne mi govoriti, da ni res. Poznam primere, ko so ljudje bili mobilizirani, policisti mobilizirani, da so šli v Gotenico, zato da ste jih potem poslali kam drugam. Vi znotraj svojih vrst ne znate razčistiti, pa trdite, da ste najbolj strokovni [[...]]
Gospod Zagorac.
[[...]]da boste izvajali zasebno varovanje.
Dovolite, moram vas prekiniti. Dajte se držati tistega, o čemer razpravljamo in za kar ste se javil tudi k besedi. Prosim, če ne načenjate drugih tem.
Saj ne načenjam druge teme. Govorim o strokovnosti MNZ-ja, ki je edini pooblaščen za to, da bo izvajal vzgojo, izobraževanje v primeru zasebnega varovanja in dajem vam dokaze, zakaj ni edini tako strokoven. Obstajajo tudi inštitucije, ki so bolj strokovne, pa če to priznate ali ne. Uničili boste s tem eno zbornico. V redu. Verjamem tudi, da ima Vlada nek drug interes, da bo nekdo drug izvajal to usposabljanje. Če pogledate 12. člen, je lahko katerikoli s.p., ki bo, bom rekel, povšeči Vladi ali Ministrstvu za notranje zadeve. In ko nekdo govori, in še enkrat moram poudariti s strani vladnih poslancev, o tem, da ne gre za monopol oziroma da gre za monopol za določen čas, se mi zdi pa resnično smešno. Vi mi odkimavate, gospod državni sekretar, jaz vam verjamem, ampak dajte to uskladiti z vašimi poslanci. Oni so tisti, ki ne vedo točno, kaj govorijo. Ampak eden od vaših poslancev, vladnih, je dejal, da gre za monopol za določen čas, ki ni definiran. Dajte se malo uskladiti, bodite usklajeni, ali pa sploh ne hodite sem. Veto je legitimen in z veseljem ga bom podprl. Hvala.
Besedo ima gospod Aleš Gulič.
Spoštovani predsedujoči! Cenjene kolegice in kolegi! Sedajle se v tej razpravi razkriva še kaj drugega kot tisto, kar so razpravljavci hoteli povedati. To seveda ne velja samo za poslance, to velja tudi za predstavnike ministrstva. Slovenščina je pač tak čudežen jezik, ki omogoča to, da razumemo tudi kaj takega, kar ni bilo nalašč povedano. Ampak vseeno, ostanimo pri tistem, kar je vendar vezano na zakon. Glejte, če se je država odločila, da bo preko Ministrstva za notranje zadeve in policije nadzorovala tudi dejavnosti, ki se jim je pred časom odpovedala, naj to iskreno in jasno pove. Policija je včasih opravljala marsikaj tega, kar danes opravljajo varnostniki. Očitno je v tem začela videti spet tudi neko svojo priložnost, in bi seveda rada to dobila nazaj. Ker je pa pač treba to delati in početi, in glede na vse to, kar se dogaja v policiji, glede na kadrovske probleme, je potem jasno, da s svojo sestavo v tem trenutku varovanja ne more več opravljati. Lahko si pa vzame kakšen košček tega kolača. Vzame si ga lahko tako, da ne monopolizira, ampak da napravi prevzem nekega izobraževanja in vse tisto, kar je doslej za svoje storitve zaračunavala zbornica, zaračunava policija. Zakaj govorim o tem? Zaradi tega, ker se je v eni od razprav na Odboru za notranjo politiko tudi slišalo, kako pravzaprav bo vse isto, ker tako ali tako "naši" predavatelji predavajo tam. Seveda je to res, se pravi, stroka, ki ji ne morete potem oporekati, da je slaba. Se pravi, v bistvu gre samo za tisti košček pogače, ki jo hočete utrgati, obenem pa še nadzorovati ta stan, se pravi, slovenske varnostnike. V osnovi pa seveda gre za policijski podsistem, ker v resnici bo vse teklo preko policije, preko Policijske akademije, preko Ministrstva za notranje zadeve in preko tega nadzora. Predlog je tudi vprašljivo postavljen oziroma zakon sam je najbrž ustavno sporen, saj je načeta svoboda združevanja in svobodna gospodarska pobuda. Obenem pa so na nek način različno obravnavani tisti poklici, ki so blizu policije. Zelo se razlikujejo varnostniki od detektivov, detektivi imajo po Zakonu o detektivski dejavnosti popolno avtonomijo, sami si določajo izobraževanje, sami ga izvršujejo, sami počnejo, kar hočejo. Čeprav je njihova osnova naloga vendarle v delokrogu policije, to je poizvedovanje. Zasebno varovanje temelji na nečem drugem. Gre za preventivne zadeve in deluje za naročnika. To so takšen razlike, ki bi jih predlagatelj in pa tisti, ki zagovarjate njegov predlog, moral upoštevati, pa ga ne upošteva. Mene taki razlogi ali pa argumenti, kot je poizkusimo, pa bomo videli, pa bomo potem proučili pa spremenili, pravzaprav ne prepričajo oziroma me na nek način pripravijo običajno do tega, da tako zadevo zavrnem, ker poizkusi v živo so pa v Sloveniji prepovedani. Upam, če so na ljudeh, da so potem tudi na družbenih skupinah in pa na vseh Slovencih, "in vitro". Gospod Klavora, ve kaj to pomeni. In ker ta zakon ne prenaša ne varne sproščenosti, ne sproščene varnosti, potem ni vredno, da ga podpremo.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič.
Hvala lepa predsedujoči. Kolegice, kolegi, predstavniki Vlade! Bistveni razlog, bistveno vprašanje, ki se postavlja, ko človek vzame spremembo zakona ali nov zakon, je, zakaj tak zakon nastaja in spreminja nekaj, kar je. Dobro, jaz bi razumel, da bi bili vsi indici takšni, da je izobraževanje zasebnih varnostnikov preko zbornice, kot je bilo urejeno, dokazano slabo, da je treba narediti in medias res. Ampak tega razloga očitno ni. Drugi pomislek pri tem zakonu je, vsi smo želeli vstopiti v Evropsko unijo in hočemo biti Evropejci in so številni zakoni, ki jih moramo spoštovati, ki jih moramo implementirati, jih moramo uvajati in v celoti tudi izvajati. V Evropi, v evropskih državah, v skoraj da večini, so primeri, ko policist, če gre iz policije, določeno dobo od dveh do pet let sploh ne sme iti v ustanovo, kjer bi izobraževal zasebne varnostnike. In to se začne postavljati vprašanje. Mi delamo ravno nasprotno tistemu, kar naj bi veljalo tam, kjer mi živimo. Pa vi veste, da je bila Slovenska nacionalna stranka evroskeptična stranka? Ampak ko si enkrat v klubu, moraš spoštovati njihova pravila. In spoštovani gospod sekretar, da boste razumeli dilemo in našo jezo. Včeraj, včeraj smo imeli podobno zadevo pri zakonu o zdravilstvu. Jaz vem, da vi zakona o zdravilstvu ne razumete, razumete pa odnos gospodarska dejavnost: zbornica. In zdaj ugotovimo, zasebno varovanje je jasno gospodarska dejavnost, ki mora imeti zbornico, da ščiti njene interese, vendar jo dobesedno s tem dejanjem - s prenosom - ukinja. Zdravilstvo pa je zdravljenje, je akupunktura, je zdravljenje. In ni gospodarska dejavnost. Ustanavljamo pa gospodarsko zbornico. Ali razumete, da ne veste, iz dneva v dan kolegi, ki to pripravljate, da ne veste sploh kaj počnete. Tisto, kar je gospodarsko - jemljete zbornico, tisto, kar ni gospodarsko - ustvarjate zbornico. Zbornica pa je tam, kjer ščiti interese neke gospodarske dejavnosti, in to je tisto, kar nas jezi in zakaj primerjamo. In nenazadnje poglejte, res je vprašanje, kaj bo zdaj s to zbornico. Ali ne bi bilo lepše, da bi z nekim razlogom ugotovili, da je edina pristojna in merodajna in sposobna in sploh policija, in bi rekli, da od zdaj naprej zbornice za zasebno varovanje ni več. To bi bilo najbolj fer in najbolj pošteno do te zbornice. Še najbolj čudno pa je to, da ta zbornica hoče, zdaj ima status obveznega članstva, ki se ga v tem zakonu sploh niste dotaknili, ampak ta zbornica pa hoče iti iz statusa obveznega v prostovoljno članstvo. To je pa najbolj hecno. Po drugi strani imamo pa gospodarsko zbornico, ki je združevala neke interese in je hotela obvezno članstvo, smo pa tisto članstvo vzeli in smo dali prostovoljno. Mislim, da vse je narobe. Ampak mi nismo tako neumni, da ne znamo primerjati A, B, C, D. Res ne, no. In zato smo jezni. Vi, če mislite, da je vaša dejavnost, da bo boljša, da je prav. Prav. Imejte jo, ampak ukinite zbornico, ne jo pustiti umirati na obroke, ne jo samo v tistih določilih, in še tam ne pogledate, da ima obvezno članstvo. Kdo bo, poslušajte, če bom jaz varnostnik in se bom zdaj po tem zakonu moral izobraževati pri vas, tam imam pa zbornico in obvezno članstvo, ki še vedno živi. Saj nisem neumen, ne bom plačeval obvezno članstvo zbornici zato, da se bom pri vas izobraževal. To ne gre. Zbornico pošteno ukinite. In še enkrat pravim, zasebno varovanje je gospodarska dejavnost, vsi ki opravljajo kakršnokoli gospodarsko dejavnost, morajo imeti tistega, ki ščiti njihove interese. To pa so zbornice. In zdaj se samo zmenimo: Ali bomo spremenili dejavnost ali bomo spremenili zbornice?
Besedo ima še gospod Ljubo Germič.
Hvala lepa za besedo še enkrat. Gospod spoštovani državni sekretar, jaz vem, da težko komentirate vse, tudi z drugih polj oziroma da je to celo nemogoče, ampak spomnil bi vas, da vi tukaj zastopate Vlado, ne samo svoj resor, kajti Vlada je poslala ta zakon in moj namen je bil samo, da sem opozoril na nekonsistentnost ukrepov te Vlade. Jaz razumem, da vi ne morete komentirati tistega na drugem polju, ker ste strokovnjak za področje, ki ga urejate, ampak nekonsistentnost te Vlade na različnih področjih, ki bi morali na podoben način urejati neka družbena razmerja, kaže na to, da tega pregleda ni, da te konsistentnosti ni in da tukaj Vlada slabo ravna. Drugo, na kar bi vas rad opozoril. Poglejte, jaz vas še enkrat opozarjam na vaše besedilo, ki ga je Vlada posredovala v Državni zbor in je bil v nekih delih tukaj že citiran. In zelo nazorno vaša dejanja opredeljuje tisto, kar ste zapisali čisto v uvodu v prvem stavku, kjer govorite, da je bila vrsta dejavnosti pred sprejemom sistemskih zakonov na tem področju izključno v pristojnosti policije. In zdaj policija želi te stvari nazaj. In ko govorimo o tem, kakšna je bila utemeljitev, je v razlogih za spremembe tega zakona posebno poglavje ali podpoglavje, namenjeno izvajanju javnih pooblastil, izpopolnjevanje usposabljanje varnostnega osebja. Tukaj nikjer ne govorite, da je to v zbornici problem kakovosti prostorov, financ, ne vem česa. Ampak tu govorite samo o tem, da želite vzpostaviti enoten koncept kvalitetnega usposabljanja za vse subjekte, ki zagotavljajo varnost. Ampak, rešitev, ki je tukaj ne zato, da bi poskušali regulirati, dopolniti, jasno opredeliti, na kakšen način naj to poteka, ne, zbrisati neko gospodarsko dejavnost gospodarskemu subjektu, jo prenesti na državo in tistemu, ki si na trgu služi denar, ponuditi to storitev, da jo plačuje državi. In potem zagotavljate, kako gospodarska rast, svobodna gospodarska pobuda, možnost konkurenčnosti in tako naprej. Ja, na kakšen način lahko utemeljite recimo ta presedan? Vzamete gospodarsko dejavnost na ministrstvo, določite pogoje, torej obseg, vrsto, ekskluzivnost za izvajanje dejavnosti bližje sebi, nadzor naredite pri sebi, določite cene in vse in to zaračunate gospodarsko dejavnost, ki pa mora preživeti na trgu, preživeti na trgu tudi z dejavnostjo, ki je usposabljanje in izpopolnjevanje. Tukaj ni te logike, tukaj ni te logike o kateri vam poskušamo dokazati in pokazati, da je ta vsebina v zakonu napačna. Če zagovarjate to, potem seveda morate prevzeti tudi odgovornost, da bo lahko subjektov, gospodarskih subjektov, ki se bodo ukvarjali z zagotavljanjem zasebne varnosti, seveda lahko postavljalo te firme v položaj stečaja, slabše gospodarske rezultate in tako dalje. Ali lahko tem firmam danes sporočite, da bo njihova gospodarska vloga v tržnem gospodarstvu s tem ojačana? Jaz to postavljam pod vprašaj. Jaz prihajam iz okolja, kjer imamo močno gospodarsko firmo s tega področja Varnost, in smo jo opozorili, da postaja pravzaprav negotovo, kaj bo vse ministrstvo tukaj opredelilo. In če ste želeli doseči ta cilj, jaz se z njim lahko popolnoma strinjam. Želite vzpostaviti enoten koncept kvalitetnega usposabljanja, ampak nikjer ne govorite, da sedaj je to tako velik problem, da z javnimi pooblastili nekomu, ki to daste, ne morate tega regulirati, hkrati pa bi seveda lahko odprli to zgodbo, deregulirali ta monopol, ki zdaj obstaja. Ne tako, da ste to naredili sebi, ampak bi že obstoječe besedilo dopolnili, da zagotovite vzpostavitev enotnega koncepta kvalitetnega usposabljanja, hkrati pa ustvarjate pogoje za konkurenčnost, ki jo želite imeti. Jaz tukaj res ne razumem, zakaj morate vzeti to v svoje roke, gospodarskim subjektom povedati, da pa zdaj mogoče bo na trgu bistveno težje. Težje vam bo pa zato, ker je država vzela del tiste gospodarske dejavnosti, s katero bi vi lahko krepili svojo gospodarsko delo. Tukaj pač te logike ni. In če boste nadaljevali kot Vlada, tako da boste gospodarskim subjektom jemali njihove gospodarske aktivnosti, jih prevzeli [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na svoja pleča, jih izvajali, potem se lahko vprašamo, samo na kakšen način bo ta družba, ki jo želimo imeti kot neko vzorčno za razvoj, v prihodnje. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Glasovanje o zakonu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili v petek, 13. julija 2007, v okviru glasovanj po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 21. uri.
Navzoče poslanke in poslance prosim, da zasedejo svoja mesta. Prešli bomo na odločitve Državnega zbora. Pred posameznimi glasovanji prosim poslanke in poslance, da preverijo delovanje svojih glasovalnih naprav. Preden nadaljujemo s prekinjeno 2. točko, bo Državni zbor odločal o predlogu Poslanske skupine Socialnih demokratov. Predlog ste dobili na klopi, in sicer, če jutri do 20.00 ure končamo z zasedanjem, na jutrišnji dan uvrstimo tudi obravnavo 19., 20. in 21. točke dnevnega reda, to je pokrajinska zakonodaja. Predlog, kot ga podaja Poslanska skupina Socialnih demokratov, ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala ena tretjina navzočih poslancev. Do katere ure bomo delali jutri, pa bi se odločali tekom jutrišnjega dne. Lahko preidemo na odločanje? Glasujemo. Predlog Poslanske skupine SD ni sprejet, kar pomeni, da bomo nadaljevali po programu, kot je bil določen na kolegiju 6. julija letošnjega leta. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - odločanje o amandmajih v okviru druge obravnave k Predlogu zakona o pravnih naslednicah pooblaščenih investicijskih družb. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k 3. poglavju. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za amandma je glasovalo 25, proti 41. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k 4. poglavju. Odpiram postopek za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijave. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije bo podal obrazložitev glasu poslanec Ciril Testen. Izvolite.
Hvala za besedo. V naši poslanski skupini amandmajev poglavja 3 in 4 tega zakona ne bomo podprli, ker smo te amandmaje že vse na odboru obdelali in so bili zavrnjeni, zdaj se poskušajo vrniti v proceduro in hočejo predlog zakona pripraviti v tisto obliko, kot je bila prvotna. Zato bomo proti.
Hvala. Poslanec Milan Cvikl, bo podal stališče oziroma obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Izvolite.
Amandmaji, ki jih predlaga poslanska skupina, so seveda povezani z osnovnim predlogom zakona. Vlada se je odločila, da ne bo omogočila preoblikovanja pravne naslednice pida v vzajemni sklad. S tem Vlada onemogoča vi pa če ne boste amandmaja podprli, to, da bodo še v tistih preostankih pidov samo veliki delničarji lahko imeli koristi iz premoženja v tem pidu. Če bi bilo možno preoblikovanje v vzajemni sklad, potem bi vsi sorazmerni lastniki vzajemnega sklada od tega nekaj imeli. To je vsebina tega amandmaja. To kar pa je kolega Testen povedal, to pa ste že zavrnili. Tretje poglavje ste že zavrnili. Ne bom se vračal na tretje poglavje, ki bi omogočilo oblikovanje v nove investicijske družbe, pa vsaj oblikovanje vzajemnega sklada bi pa bilo po naravi stvari finančnega trga logično. Škoda, da danes ni tukaj z nami ministra za finance, da bi vam to razložil. Predlagam, da amandma podprete, ampak razumem pa, da seveda imate druge komande.
Hvala lepa. Obrazložitev glasov poslancev DeSUS-a bo podal poslanec Franc Žnidaršič. Se odpovedujete. Poslanka Majda Širca bo podala obrazložitev. Se tudi odpovedujete. Kolega Jožef Školč? Se tudi odpovedujete. Poslanka Maria Pozsonec. Se tudi odpovedujete. Poslanec Davorin Terčon? [[...]] Je kakšna želja po obrazložitvi v lastnem imenu? [[Ne.]] Potem lahko preidemo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 64 poslank in poslancev, za je glasovalo 23, proti 40. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 24.a členu. Ob tem vas opozarjam, če bo amandma sprejet, postane amandma pod zaporedno številko dve brezpredmeten. Amandma pod zaporedno številko 2 je amandma Poslanske skupine SD. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, 1 proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet ter da je amandma pod zaporedno številko brezpredmeten. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 24.b členu, kjer velja enaka opomba če bo amandma sprejet, postane amandma pod zaporedno številko 2 amandma Poslanske skupine SD brezpredmeten. Obrazložitev glasu. Odpiram postopek samo za tiste, ki mislijo govoriti. Izvolite prosim. Poslanec Milan Cvikl bo obrazloži v imenu Poslanske skupine SD. Izvolite.
Oglasil sem se zato, ker sicer tukaj piše, da se o amandmaju pod točko 2 ne glasuje. Vsebinsko gre za to, da amandma pod 2 ni brezpredmeten, ampak če podprete amandma SDS, boste podprli tudi amandma SD. Torej predlagam, da glasujemo o amandmaju SDS. Sam bom podprl amandma SDS, ker je vsebinsko povzel in razširil amandma SD-ja, napovedan na odboru, in bom zelo vesel, če bo tudi SDS podprl svoj amandma. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Kolega Školč, niste se odpovedali. Imate besedo.
Tokrat izjemoma podpiramo in partnerje in kooperante. Hvala. [[...]] [[Smeh.]] [[...]]
Torej prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 65, proti 2. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. V nadaljevanju dajem besedo predlagatelju zakona, gospodu Milanu M. Cviklu, če želi podati predlog za nadaljevanje obravnave. Izvolite.
Predlagal bi, da Državni zbor še na tej seji opravi tudi tretjo obravnavo zakona. Razlogi za to so jasni in mislim, da obstaja dovolj podpore v vladajoči koaliciji, da bo že po tretji sezoni skupščin delniških družb vendarle dovolila temu zakonu da zaživi, zato predlagam, da to naredimo še na tej seji in s tem seveda si olajšamo nekaj dela v jeseni. Mogoče pa bo na kakšno skupščino delniške družbe ta zakon še vplival. Predlagam,da gremo s tem zakonom v tretjo obravnavo na tej seji. Hvala lepa.
Kolega Tanko, v okviru postopka ima besedo samo predlagatelj. Vam lahko dam besedo, če imate proceduralni predlog. Izvolite.
Hvala za besedo. Mi bomo za tretjo obravnavo vložili še kakšen amandma. Napovedujem, da bomo to tudi storili.
Pred tem bomo odločali o predlogu, ki ga je podal kolega Cvikl. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona predlagatelj zakona, predlaga, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti nihče. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil jutri v petek, 13. julija, v okviru glasovanj, ki bo potekalo po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerem bodo vključeni sprejeti amandmaji in členi, h katerim so bili amandmaji sprejeti. Amandmaje k tem členom lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Se opravičujem, ne jutri, v petek. V zvezi s prekinjeno 3. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona o trgu finančnih inštrumentov, opravil jutri, v četrtek 12. julija, v okviru glasovanj. V zvezi s prekinjeno 4. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o lastninskem preoblikovanju zavarovalnic, opravil prav tako jutri, to je četrtek 12. julija, v okviru glasovanj. Mi pa prehajamo oziroma nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda - odločanje o amandmajih v okviru druge obravnave k Predlogu zakona o službi v Slovenski vojski. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih. K 58. členu imamo vložena dva amandmaja. Najprej bomo prešli na odločanje o amandmaju Poslanske skupine LDS. Tudi tu vas opozarjam, če bo amandma sprejet, postane amandma pod zaporedno številko 2 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 23, proti 44. [[Za je glasovalo 23.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma pod zaporedno številko ena ni sprejet. Kolega Anderlič, ne dam vam proceduralno. Lahko daste obrazložitev glasu k amandmaju pod zaporedno številko dve. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SD k 58. členu. Odpiram postopek obrazložitve v imenu Poslanske skupine. Prosim. Besedo ima poslanec Aurelio Juri. Izvolite, prosim.
Hvala, podpredsednik. Glede na to, da amandma, ki so ga vložili kolegi iz Liberalne demokracije, ni bil prejet, čeprav smo ga tudi mi podpirali, ker je sistemsko urejal neko vprašanje, o katerem smo veliko govorili danes, vas pozivam, da vendarle podprete naš amandma. Naš amandma, ki smo ga že pojasnjevali popoldne, omogoča vladi, da seveda ureja nagrajevanje plač in tako naprej določenih specifičnih poklicev, ki so izjemno deficitarni in ki, kot je ureja v predlogu zakona, ne bodo zadovoljeni in bodo še vedno po naši oceni odtekali. Res je, da so neke izboljšave v samem zakonu, tudi v tem členu, ki ga predlaga Vlada z dopolnilom koalicije, ampak so prešibke. Po naši oceni seveda ne bodo zadovoljevale pričakovanj, ki jih imamo s tem zakonom. Gre za pomemben zakon o službi v Slovenski vojski, ki naj bi dokončno uredil status vseh zaposlenih v tej organizaciji, v tej strukturi, ampak seveda tudi omogočal, da tisti poklici, ki so deficitarni, se izločijo iz sistema plač javnih uslužbencev in nagrajujejo drugače. Jaz upam, da boste temu prisluhnili, če ne, mi samemu zakonu, tudi če bo zavrnjen naš amandma, ne bomo nasprotovali, sem že dejal, nekaj izboljšav vendarle vnaša, ampak ga tudi podpirali ne bomo in bomo prepustili koaliciji, da odgovarja povsem zanj. Čez leto dni, kot sem dejal, bomo pa videli, kakšni so bili učinki teh rešitev. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Anderlič v imenu poslanskega kluba Liberalne demokracije. Izvolite.
Gospod, podpredsednik. Zlorabili ste proceduro, in to je pač vaša manira. Glede na to, da je vaš strankarski kolega pred tem, ko smo razpravljali o zakonu, zelo jasno povedal, kaj si misli o amandmaju, niti nisem pričakoval, da boste ravnali drugače, kot ste. Ko boste pogledali magnetogram, boste videli, da niste dali časa za obrazložitev glasu pri prvem amandmaju. Ampak to je vaša manira. Tako pač imate in vas ni mogoče spremeniti. Podprl bom amandma, in tudi poslanska skupina gospoda Aurelia Jurija oziroma SD-ja, ker je ta zakon tako pomemben in ta člen tako pomemben za pripadnike Slovenske vojske, da bi morali prisluhniti tistim glasovom, ki pravijo: Slovenske vojake, posebej pa poklice znotraj Slovenske vojske, ki so na trgu, ki so primerljivi tudi z nekaterimi drugimi službami, bi morali urejati izven sistema plač v javnem sektorju, kajti gre za poklice, ki so deficitarni, ki so taki, ki naravnost silijo nosilce nekaterih funkcij in nekaterih del v Slovenski vojski; govora je bilo o pilotih, govora je bilo o potapljačih, govora je bilo še o nekaterih drugih poklicih - da lahko na trgu najdejo boljšo službo in se tega tudi poslužujejo. Vlada je imela oziroma Ministrstvo za obrambo je imelo tudi v eni od prejšnjih verzij določbo, da se za službo v tujini lahko določi poseben dodatek in se ureja na poseben način. To je izpadlo iz zakona. Zakaj, ne vemo. Je pa to posebej primerljivo z državami, ki sodelujejo skupaj z našo državo na nekaterih operacijah v tujini, od Kosova, Afganistana in naprej. Za slovenske vojake za tiste, ki opravljajo te odgovorne naloge, očitno tega posebnega statusa ne more biti. Mi smo v našem amandmaju predlagali tudi primerljivo ureditev kar se tiče obdavčitev prejemkov, ki jih ti [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]pripadniki prejmejo v tujini, in to seveda s pripadniki avstrijske, belgijske, nekaterih drugih vojska. Očitno je, da za nekatere druge zaposlene, najsi bo v Avstriji ali pa v Bruslju, torej za državljane Republike Slovenije, je to mogoče storiti, za slovenske vojake, za pripadnike Slovenske vojske pač ne. To je dvoličnost, to je nekaj, kar ta Vlada počne vseskozi in je vsaj ta [[...]] [[opozorilni znak za konec razprave]] [[...]]amandma potrebno sprejeti. Sicer pa kakšen odnos kažejo predstavniki Vlade do tega zakona, govori tudi to, da nobeden od pooblaščenih predstavnikov, ne minister, ne državni sekretar danes nista [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]prisotna.
Hvala. Upam, da boste pogledali spisek glasovanja in upam, da se boste opravičili. To bo pa preizkus vaše morale, kolega Anderlič. Odpiram postopek za prijavo v lastnem imenu, prosim. Kolega Milan Cvikl, izvolite.
Hvala lepa za to, da ste vzpostavili nekaj reda v tej okrogli dvorani. Obžalujem, da smo zavrnili amandma, ki bi omogočal zakonsko rešiti to, kar je minister za finance mimo zakona obljubil zaposlenim v sosednji Avstriji iz krajev blizu avstrijske meje. Če bi bil sprejet amandma pod številko 1 k 38. členu, bi to bilo povsem legalno, stalo pa bi 1,6 milijona evrov ali 0,5% zapravljenega denarja za oklepnike. Škoda, da Vlada danes igra nogomet, namesto da bi bila tukaj, na Savinjskem baje igra nogomet, namesto da bi bila tukaj in branila ta amandma. Glede drugega amandmaja pa predlagam, da ga podprete, ker boste s tem zagotovili vsaj to, da če smo že kupili oklepnike, da bomo imeli šoferje za te oklepnike. To je namen tega zakona. Če se boste že odločili, da bomo kupili ne vem kakšna letala, da bomo imeli neko letališče v Cerkljah, da bomo imeli tudi pilote in da bomo imeli vojaško zdravstveno osebje, ki ne bo bežalo bodisi v javne zavode bodisi v koncesije. In če boste to naredili, boste vsaj minimalno zaustavili nadaljnje odhajanje slovenskega vojaškega osebja v službe izven Slovenije. Odločitev je vaša.
Hvala. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 40. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da tudi drugi amandma k 58. členu ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije k 96. členu. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 42. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da tudi ta amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet noben amandma, bo zbor v skladu s 139. členom Poslovnika tretjo obravnavo, to je glasovanje o predlogu zakona opravil v petek, 13. julija, v okviru glasovanj, ki bo po prekinjeni 10. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - z obravnavo Predloga deklaracije o podpori prizadevanjem za mednarodno prepoved kasetnih bomb in drugega kasetnega streliva, ki civilnemu prebivalstvu povzroča nesprejemljivo škodo. Ker k predlogu deklaracije amandmaji niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu deklaracije. Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, nihče proti. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je deklaracija sprejeta. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda - z drugo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje - Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje - Hrastnik in razvojnem prestrukturiranjem regije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpira postopek za prijavo v imenu poslanskih skupin. Prosim. Besedo ima poslanec Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Ker v Poslanski skupini nepovezanih poslancev Zares, nismo imeli prijavljenega časa pri tej točki, je prav, da v imenu poslanske skupine obrazložim naš glas, in sicer bomo glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa, ker menimo, da si ta zakon kljub temu, da ima nekatere pomanjkljivosti, zasluži vsaj to, da pride v drugo obravnavo, da se ga tam predela, obdela, dodela, nadgradi in da potem tako izboljšan lahko pride do konca. Zato menimo, da je temu zakonu treba dati to možnost, da dobi in prestane resno parlamentarno obravnavo. Problemi, ki jih načenja so resni, so povezani z regionalnim razvojem in z usodo ene cele slovenske mikro regije. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Samo Bevk.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo glasovali proti takemu sklepu. Menimo, da bi lahko dal Državni zbor zeleno luč za ta zakon tudi zaradi tega, ker se vlada iz meseca v mesec seli po regijah in obljublja, kako bo pomagala k razvoju in se hvali, kakšni veliki uspehi so bili od prvega do drugega obiska. In če bi resno mislili, potem bi lahko koalicija, ki tukaj sedi v Državnem zboru, medtem ko ministri igrajo nogomet, bi lahko glasovali tako, da bi dali temu zakonu zeleno luč in omogočali nadaljnji razvoj te regije. Poleg tega gre tudi zato, da se podaljša veljavnost zakona, ki govori o tem, da se zapira nek pomemben rudnik in da se omogoča nadaljnji razvoj. Vse tiste države, ki so se lahkomiselno obnašale do rudnikov in do zapiranja rudnikov, sedaj plačujejo za to velike penale. Rad bi povedal, da imajo v Franciji, kjer so se zelo nestrokovno lotili zapiranja svojih rudnikov, danes zelo velike težave in kličejo na pomoč strokovnjake iz cele Evrope, pa tudi iz sveta, med drugim tudi strokovnjake, ki sodelujejo pri zapiranju slovenskih rudnikov. To, kar boste danes izglasovali, bo slab znak za to regijo, za Slovenijo in za razvoj. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec Aleš Gulič.
Spoštovani gospod predsedujoči. Cenjene kolegice in kolegi! V poslanski skupini Liberalne demokracije Slovenije bomo glasovali proti predlogu sklepa. Kot že rečeno, gre za zelo kompleksno vprašanja. Zapiranje rudnika in prestrukturiranje regije ni stvar, ki bi se lahko končala v kratkem času, obenem pa se tudi glede na predvideni čas vedno pojavljajo nepredvidene zadeve. Zapiranje zasavskih premogovnikov prav gotovo ni bilo dobro ocenjeno, se pravi čas zapiranja. Konec koncev je treba vedeti, da je teh rovov pod zemljo in to precej blizu površine, več kot 80 kilometrov, in seveda bistveno vplivajo tudi na to, kar se dogaja na površini. Zadeve se ne da zapreti tako kot sobo s ključem, ampak je treba vendarle opraviti vrsto postopkov, da se ne bo dogajalo tisto, kar se dogaja kot je dejal kolega Bevk, v Franciji ali kot se jim dogaja, na Češkem in Poljskem, ko so pravzaprav kar s ključavnico zaprli rudnike. Ta škoda oziroma ti dodatni stroški potem pa desetkratno, dvajsetkratno presegajo predvidene stroške siceršnjega zapiranja. Tukaj pa pravzaprav ne. Gre za kaj takega, gre za minimalno podaljšanje obdobja zapiranja, ki bi na nek način razbremenilo letni proračun te države, obenem pa bi seveda tudi olajšalo socialne težave, ki bodo nastajale in ki se bodo pojavile ob popolnem zaprtju rudnika. Ob vsem tem je treba upoštevati tudi to, da se 600 tisoč ton tega premog letno vendarle pokuri v trboveljski termoelektrarni in to seveda kar izdatno prispeva k siceršnjemu pomanjkanju energije v Sloveniji. Če vse skupaj vzamete v obzir, bi seveda lahko zakon brez težav podprli. Ampak v tem trenutku vas seveda prosimo samo za to, da ga spustimo v nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. In besedo ima poslanec Bogdan Barovič. Izvolite.
Hvala predsedujoči. Še enkrat poudarjam, ker prej niste slišali. Zakon ne povečuje javnih sredstev, zakon celo zmanjšuje delež sredstev iz proračuna, glede na to, da se podaljša za dve leti. Znesek se ne spreminja, ostaja isti, samo namesto 100 enot leta 2009 bo država dala samo 70 enot. Drugič. Ta država ni nič dala rudniku, ampak je 200 jemala. Prej smo slišali slavospeve, kaj vse država daje. Nič ni dala, 200 let je uničila. Če ne veste, rudnik je proizvodni proces, knap gre v jamo, koplje premog in ga proda termoelektrarni. Proda - teče denarni tok. Termoelektrarna s tem premogom proizvaja električno energijo, ki se proda, državi denar priteka, ne odteka in ne zganjati demagogije. Tretjič. Ta država nima pojma o električni strategiji, o energetski strategiji. Mi uvažamo iz Italije energijo, ki je 5% dražja, kot naša; raje od Italijanov, kot da bi dali 5% prednostnega dispečiranja Termoelektrarni Trbovlje, ki pa bo, bo leta 2015 nova, sodobna. Ta država je dala pred 4 leti 20 milijonov evrov za popolnoma novo razžveplevalno napravo, da bo lahko kurila trboveljski premog, ki je zraven. In še marsikaj ne razumete in ne veste. Predvsem pa, kar zaprite tisti rudnik, ki ste mu 3. julija, pred tednom dni, dali znak odličnosti in mu priznali, da je razvijajoče, napredno podjetje v Sloveniji in po svetu. Kakšen, bom rekel en čuden izraz na B, ne bom ga izrekel, pa prodaja paradnega konja, kdo daje znak odličnosti nekomu za to, da ga zapre? In veste, koliko je ta znak odličnosti stal? Vprašajte svojega ministra. Sploh ne veste, kaj delate, in to naj vas pa bo popolnoma sram. Meni je vseeno, kaj boste naredili. Vseeno mi je. Če so Orleki zapeli "Adijo knapi" in je bila pesem uspeh, bo v letu 2008 ena krasna pesem, ki bo res hit "Adijo SDS in pajdaši".
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Odpiram postopek za obrazložitev v lastnem imenu, prosim. Kolega Barovič.
In še za konec; 1876 izračunanih s strani doktorjev znanosti, bo ob zaprtju leta 2000 brezposelnih, posredno in neposredno. Vi, ki ne veste, za rudnik dela še en kup podjetij, po 30, 40 je tam zaposlenih, ki bodo ostali brez dela in njihove družine tudi. Saj ni treba, se bodo že preživeli. Ta država je toliko pametna, da raje brezdelnežem plačuje, kot da bi plačala tiste, ki delajo.
Hvala. Besedo ima poslanec Milan Cvikl. Izvolite.
Največja parodija današnjega večera je ta, da Vlada 30 kilometrov stran igra nogomet namesto da bi tukaj v Državnem zboru minister Vizjak branil in predlagal, da se ta zakon sprejme, da se predlaga drugačen sklep, kot je sklep, ki ga je predlagalo na podlagi volje koalicije matično delovno telo. Politično razumem, da imate svoje mnenje, pa vendarle. Recenzija predlaganih zakonov, študije ekonomskega instituta pravne fakultete, ki je mimogrede tudi institut, ki je nekaj drugih recenzij naredil za sedanjo Vlado, pravi zelo enostavno, postopno, odloženo, to, kar je tukaj predlagano, zapiranje rudnika Trbovlje-Hrastnik bi zmanjšalo šok. In za to tukaj gre. Gre za to, ali je Vlada ali je država sposobna v preoblikovanju razvojnih priložnosti te regije za obdobje, ki je daljše kot sedaj, najti prostor tudi za ta rudnik. Ob tem pa se sploh ne spuščam v vprašanje, ki je veliko bolj temeljno vprašanje, ki je vprašanje, kaj bo ob vseh problemih z okoljem, vseh problemih z energijo, ki v Sloveniji manjka in jo bo zmanjkalo, pomeni eno takšno opuščanje potencialnega energetskega bazena. Obžalujem, da na ta način zavračate dober predlog kolegov iz poslanske skupine oziroma poslancev, ki so ta zakon vložili [[...]] [[znak za konec razprave]] [[...]]Sam bom glasoval proti predlogu matičnega delovnega telesa.
Hvala. Besedo ima poslanec Boštjan Zagorac. Izvolite.
Hvala za besedo, spoštovani predsedujoči. Sam bom glasoval proti sklepu. Proti sklepu, ki je tako kot ta Vlada, se mi zdi, neusklajen, čuden, nehigienski. Razlogov, da govorim mogoče tako težke besede, je pri tem zakonu več. Prvi je ta, da minister, ko pride v to hišo, kjer se mu streže od spredaj in od zadaj, pride na odbor, ker naj bi bil všečen, ker ima na tem odboru večino pač vladna koalicija, lahko pove, kaj si misli. Ko pa je treba to enako zadevo povedati v Trbovljah pred rudarji, ne da pride sam, pošlje svoje oprode, ki tam govorijo o tem, o kakšni perspektivi gre, kako so rudarji pametni, lepi, kako morajo delati, kakšna perspektiva je ta rudnik. In to samo teden dni kasneje. Sedaj vam pa vi povejte, ali gre za neusklajenost med ministrom in njegovimi oprodami, ali pa za popolno nehigieno te Vlade. Sam verjamem v drugo zgodbo, glede na to, da tri leta spremljam to delo. In še ena stvar, poziv, apel, ali pa kakorkoli boste vzeli, brez listov, ki jih imate pred seboj. Usoda 1.876 ljudi, spoštovani kolegi iz koalicije, je v vaših rokah. Vi se pa odločite: eksekucija ali pa podaljšanje. Hvala.
Hvala. Besedo ima poslanka Barbara Žgajner Tavš.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Jaz ne bom na dolgo in na široko moralizirala, pa čeprav bi lahko. Verjemite,da bi lahko tudi zaradi podatkov, ki sem jih pred časom brala s strani ministrice za delo, družino in socialne zadeve, da je v Sloveniji, v naši državi, kjer se predsednik Vlade, kjer se posamezni ministri hvalijo z visoko gospodarsko rastjo, več kot 40% Slovenk in Slovencev odvisnih od socialnih transferov. In če boste zavrnili ta zakon, bo na socialnih transferih novih 390 Slovenk in Slovencev, ob dejstvu, da sem danes v časopisu prebrala, da je 700 ljudi v naši državi izgubilo tudi to pravico zaradi predhodno sprejetih zelo restriktivnih zakonov na področju socialnega varstva. Saj ne gre za to, da bi povečevali finančna sredstva v okviru proračunov, zato da bomo za dve leti podaljšali delovanje in proizvodnjo oziroma zapiranje rudnika Trbovlje Hrastnik. Gre za to, da bi obstoječa finančna sredstva, ki so že sprejeta v okviru slovenskih proračunov samo prerazporedili na dodatni dve leti. Samo za to gre. Ampak vi ukinjate tudi to pravico, tudi to možnost ob vnovičnem dejstvu, da Vlada Republike Slovenije nima načrta B za pomoč ali prestrukturiranje zasavski regiji. Spoštovane kolegice in kolegi, še enkrat razmislite. Če boste hladno pritisnili tipko za negativen sklep oziroma glasovali proti zakonu, potem rečem s tega mesta, da vas je lahko pošteno sram.
Hvala. Besedo ima poslanka Breda Pečan. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Rada bi rekla, da si je Vlada danes s tem, pa tudi preden je sploh prišlo do današnjega glasovanja, s svojim stališčem do tega zakona dala avtogol, še preden je sploh šla na tekmo v eno od regij. Jutri boste soglasno na desnici sprejemali rebalans proračuna in zakon o izvrševanju proračuna, kjer boste z eno potezo dokapitalizirali Novo Ljubljansko banko do 50 milijonov evrov, kar se bo še ponavljalo v naslednjih letih. Ko to primerjate, 50 milijonov evrov z zneskom, ki naj bi podaljšal financiranje modernizacije termoelektrarne in urejanje razvojnih pogojev v mikro regiji, kot je bilo danes slišati, rudarji verjetno niso zadovoljni, če jim rečemo mikro regije, ampak tako pač je, je to dejansko avtogol. Mislim, da primerjati dokapitalizacijo banke, ki je popravljene napake te iste vlade, ki je bila storjena takrat, ko je bila zavrnjena dokapitalizacija s strani KBC-ja, mislim, da ne moremo temu drugače reči in dosti žalostno je, da ta Vlada raje vlaga v igralniške mega centre kot v proizvodnjo energije. Hvala.
Hvala. Lahko preidemo na glasovanje? Predlog sklepa se glasi: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o postopnem zapiranju rudnika Trbovlje-Hrastnik in razvojnem prestrukturiranju regije ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za sklep je glasovalo 36, proti 35. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 35.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Ugotavljam tudi, da je s tem zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o elektronskih komunikacijah, skrajšani postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah zakona o elektronskih komunikacijah ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpiram postopek za obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Izvolite. Besedo ima poslanec Dušan Kumer.
Hvala za besedo, spoštovani gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Socialnih demokratov tega sklepa ne bomo podprli, ker menimo, da imamo danes poslanke in poslanci priložnost, da popravimo eventualno po našem mnenju napako ali pa slabo rešitev, ki smo jo sprejeli, ko smo sprejemali ta zakon. Namreč, 24-mesečno shranjevanje mojih podatkov pri mobilnem operaterju pomeni, da sem se iz koristnika sodobne komunikacijske tehnologije spremenil v nadzorovanega državljana v vsakem primeru. Moj mobilni operater pa se je iz subjekta, ki mi zagotavlja moje svobodno komuniciranje, prelevil v mojega osebnega nadzornika. Vsak dan, vsa leta, odkar mi je mama kupila mobilni telefon in dokler ga bom uporabljal, bo imel vsak možnost ugotoviti od kod, kam in s kom sem komuniciral, saj vsebina ni pomembna. Bi pa poslanke in poslance koalicije opozoril, glede na to, da je v zadnjem času veliko govora o človekovih pravicah, na stališče poslanske skupine, ki je bilo izrečeno v tej dvorani pred mesecem dni in ga bom citiral, "Komunikacija v elektronskem omrežju z elektronskimi sredstvi je v zadnjih letih je vse bolj razvejana in v čedalje večji uporabi in zato tudi obstajajo velike možnosti zlorab tako imenovane komunikacijske zasebnosti. Nove informacijske tehnologije sicer imajo v sebi velik demokratični potencial, vendar hkrati tudi velike možnosti za zlorabe. Ta odnos med stopnjo nadzora in zasebnostjo pa je tudi merilo demokratičnosti posamezne družbe, vendar ključna sestavina demokratičnosti pa so človekove pravice in svoboščine. In ker je po našem mnenju je dovolj, da posegamo v te svoboščine in človekove pravice tudi obdobje 12-ih mesecev, če že to moramo zaradi nekaterih pomembnih stvari, potem predlagamo. Da to svoje stališče z glasom proti temu sklepu danes tudi uresničite, da ne boste pohodili besed, ki ste jih izrekli pred leti, ko je bil referendum ob prejšnji točki, in ste rekli, ko boste prišli na oblast, boste z novimi razvojnimi možnostmi v tej pokrajini in v tej regiji odprli nove možnosti. Danes pri prejšnji točki ste s to svojo obljubo in s temi glasovi pokazali, kaj ste takrat mislili.
Hvala. Besedo ima poslanec Pavel Gantar. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev Zares bomo glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa. Danes sem že poskušal predstaviti nekaj ugotovitev študij, ki so nastale v zvezi s hranjenjem prometnih podatkov. Ugotovili smo lahko predvsem to, da s starostjo teh podatkov njihov pomen in vrednost padata, narašča pa s količino teh hranjenih podatkov možnost njihovih zlorab. Ugotovili smo tudi, da se ti prometni podatki ne nanašajo samo na fiksno in mobilno govorno komunikacijo, ampak na vse oblike sporočanja slike, zvoka, prenosa podatkov preko teh komunikacij, vključujoč internet in druge nove tehnologije, in tudi tiste, ki nastajajo, kajti vse te spadajo pod pojem elektronskih komunikacij. Ali je dejansko potrebno, da imamo toliko podatkov o ljudeh, o njihovih povezavah, če jih dejansko tudi ne rabimo. Stališče z vidika varstva osebnih podatkov je, da se zbirajo, hranijo in obdelujejo samo tisti podatki, ki so nujni za to, da država in tudi njena varnost in seveda varnost ljudi ni ogrožena. 24 mesecev je predolg rok, večina držav v Evropski uniji nima tako dolgega, ima manjše roke, in ne vem, zakaj bi vse te zadeve pri nas v Sloveniji sprejemali skozi policijsko in varnostno optiko, ne pa skozi optiko varovanja človekovih pravic. Zato seveda izkoriščam to priložnost tudi, da vendarle pozovem poslanke in poslance koalicije, da naj danes s tem, ko bi glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa, naredijo vsaj nekaj dobrega zase, za državo in demokracijo v tej državi. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Besedo ima poslanec Jožef Školč.
Hvala lepa. Cel svet je razdvojen glede teh vprašanj. Vsi na svetu razpravljajo o tem, koliko podatkov je potrebno čuvati, katere podatke je potrebno čuvati in kdaj sploh je to dopustno. Zgleda, da je samo slovenski parlament tisti, ki lahko pravzaprav v dveh razpravah, v eni na matičnem odboru in v drugi krati na Državnem zboru, mimogrede odloči, kaj je prav. To se mi zdi skrajno problematično. Zavrnitev predlaganega sklepa bi pravzaprav omogočila, da gremo v korak s časom, da tehtamo stvari glede človekovih pravic, da tehtamo vprašanja varnosti in vprašanja smiselnosti čuvanja takih skladovnic podatkov in tudi vprašanja možnosti zlorab. Mislim, da je parlament dolžan to diskusijo držati odprto, vabiti k njej zainteresirane in se v rednem postopku razumno odločiti. Samo toliko. Mislim, da je nujno, da ta sklep zavrnemo, da lahko držimo to diskusijo, ki je za vse še kako pomembna, odprto. Če jo zapremo, zapravljamo priložnost. Odprla se bo ob prvi možni naslednji zlorabi. Takrat bo tistemu, ki bo prizadet, žal, tistim, ki ste pač omogočali, da se o tem ne razpravlja, pa še bolj. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima poslanec Jožef Jerovšek. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za je glasovalo 38, proti 31. [[Za je glasovalo 38.]] [[Proti 31.]] Ugotavljam, da je predlog sklepa sprejet. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona tudi končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Mi pa nadaljujemo s prekinjeno 18. točko dnevnega reda - s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah obrtnega zakona, prva obravnava, je primeren za nadaljnjo obravnavo. Odpiram postopek za obrazložitev. Izvolite. Besedo ima poslanec Milan Petek.
Hvala, podpredsednik. Prej je bilo rečeno, da smo danes imeli in pravzaprav še imamo namesto ministra Vizjaka, ki igra nogomet, priliko imeti v Državnem zboru državnega sekretarja, ki je nekoč igral odlično rokomet, vendar se pa na parketu, tem parlamentarnem, danes vsaj ni dobro znašel. Na nobeno izmed vprašanj ali pa skoraj na nobeno izmed vprašanj, dilem, dvomov, pomislekov, ki smo jih imeli v obravnavi, ni odgovoril v času, ki mu ga je Vlada namenila za odgovor. To je bilo 15 minut, porabil jih je 8 ali 9 minut. In s tem so pravzaprav v Vladi izničih tisto, kar smo poslanci LDS, ko smo podpisali predlog za razpravo, želeli doseči, da dobimo odgovore na tista vprašanja, ki so se v tej razpravi pokazala. In mislim, da je bilo potrebno dobiti nekatere odgovore. Ne glede na to, smo poslanci LDS že prej povedali, da bomo podprli ta zakon v prvi obravnavi. Smo pa razočarani nad odnosom Vlade in ministrstva, ki je pokazalo pravzaprav do nas poslancev že neko običajno držo. Ponavljam, podprli bomo zakon v prvi obravnavi, ne zaradi Vlade, ampak zaradi obrtnikov, zaradi tistih, ki jim je zakon namenjen. Hvala.
Hvala lepa. Lahko preidemo na glasovanje? Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon v prvi obravnavi sprejet, zato bo predlog zakona dodeljen v drugo obravnavo Odboru za gospodarstvo kot matičnemu delovnemu telesu. V zvezi s prekinjeno 24. točko dnevnega reda vas obveščam, da bo zbor ponovno odločanje o zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o zasebnem varovanju opravil v petek, 13. julija, v okviru glasovanj, ki bo po prekinjeni 10. točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o lastninjenju nepremičnin v družbeni lastnini v uporabi Zveze sindikatov Slovenije. Državni zbor je v torek, 10. julija, opravil drugo obravnavo predloga zakona. Ker k dopolnjenemu predlogu zakona amandmaji niso bili vloženi, amandmajev v tretji obravnavi ni možno vlagati. Zato v skladu s 139. členom Poslovnika Državnega zbora prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Na podlagi petega odstavka 140. člena Poslovnika Državnega zbora vas obveščam, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada Republike Slovenije nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 67 poslank in poslancev, za je glasovalo 66, proti nihče. [[Za je glasovalo 66.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 30. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri. Srečno in lahko noč.