Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 25. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Obveščen sem, da se današnje seje ne more udeležiti poslanka Marjetka Uhan. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA KANDIDATA ZA MINISTRA BREZ LISTNICE, ODGOVORNEGA ZA USKLAJEVANJE IN SPREMLJANJE IZVAJANJA STRATEGIJE RAZVOJA SLOVENIJE. Predsednik Vlade Republike Slovenije, gospod Janez Janša, je Državnemu zboru 9. februarja 2007 predlagal, da za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije, imenuje dr. Žigo Turka. Besedo dajem predsedniku Vlade, gospodu Janezu Janši, za dopolnilno obrazložitev predloga. Izvolite, prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Predlog, ki je danes pred vami, je posledica dejstva, da je slovenska Vlada sprejela Strategijo razvoja Slovenije in hkrati s tem, ko je bila sprejeta ta strategija, ki je do takrat Slovenija ni imela, se je pojavila tudi potreba po koordinaciji razvoja. Od sprejetja te strategije je zdaj minilo že nekaj časa, strategija je dobila svoja nadaljevanja v izvedbenih dokumentih. Ključen izvedbeni dokument je Resolucija o nacionalnih razvojnih projektih in s sprejetjem te resolucije se je pojavila potreba po nekoliko močnejši koordinativni vlogi službe Vlade za razvoj, zato sem se odločil, da na to mesto predlagam ministra brez listnice. Predlog, ki ste ga prejeli, se nanaša na imenovanje dr. Žige Turka za ministra brez listnice, ki bo vodil službo Vlade za razvoj in s tem koordiniral realizacijo Strategije razvoja Slovenije, s posebnim poudarkom na koordinaciji realizacije konkretnih, težkih, pomembnih vsebinskih projektov, ki jih vsebuje Resolucija o nacionalnih razvojnih projektih. Dr. Žiga Turk je v znanstveno-raziskovalni in, lahko bi rekli, inovacijski sferi v Sloveniji znano ime. Je univerzitetni diplomirani inženir gradbeništva, magister računalništva in doktor tehniških znanosti. Za seboj ima kljub mladim letom že zelo uspešno znanstveno kariero, pa tudi dosežke s področja popularizacije predvsem informacijskih tehnologij. Je eden od znanih pionirjev uvajanja svetovnega spleta v Sloveniji, ustanovitelj prve mikroračunalniške revije, tudi avtor nekaterih storitev na tem področju, ki so prerasle nacionalen oziroma slovenski okvir. Je tudi recenzent nacionalnih raziskovalnih projektov Avstrije in Finske. V evropskih raziskovalnih programih sodeluje že 13 let, vse od leta 1994. Dva pomembna evropska raziskovalna projekta je tudi vodil oziroma koordiniral. Osebno je sodeloval pri pripravi Nacionalnega raziskovalnega in razvojnega programa za obdobje 2006-2010, pa tudi pri Strategiji ciljnih raziskovalnih projektov. Je član Znanstvenega sveta Agencije za razvoj in raziskovalno dejavnost in do sedaj je bil tudi podpredsednik Strateškega sveta za kulturo, izobraževanje in znanost. Bil je tudi član Odbora za reforme in znotraj tega tudi član skupine za davčne reforme pri Odboru za reforme. Kandidat se je, mislim da, zelo dobro predstavil na matičnemu delovnemu telesu. Predvsem pa se je predstavil skozi svoje dosedanje delo in dosežke. Ti dosežki kažejo na to, da je dr. Turk svojo kariero, poklicno kariero posvetil uveljavljanju na znanju temelječe družbe in inovativnih pristopov z uporabo sodobnih in informacijsko-komunikacijskih tehnologij. Mislim, da je tudi prvi kandidat za ministra, ki je svojo predstavitev za širšo javnost objavil tudi na svoji spletni strani in s tem pokazal, da želi nagovarjati državljanke in državljane tudi neposredno. V svoji predstavitvi je dokazal, da verjame, da se v Sloveniji ne reform, ne hitrejšega razvoja in ne boljšega življenja za vse ne more dosegati oziroma delati samo od zgoraj navzdol, ampak morajo ti napori imeti temelje v pobudah podjetnikov in državljanov oziroma morajo biti te pobude tudi širše sprejete. Pretok znanja med gospodarstvom in raziskovalno ter visokošolsko sfero na lokalni slovenski ravni in evropskem ekspertnem raziskovalnem razvojnem prostoru za dr. Turka kot je to dejal v svoji predstavitvi, niso deklarativne fraze temveč dolgoletna delovna praksa, kar je dokazal tudi s svojimi rezultati. Njegovo dosedanje delo in usmeritve kažejo na izrazito proaktivno in proevropsko usmerjenost, Slovenija mora v tem trenutku, ko postopoma prehaja iz množice držav prejemnic kohezijske pomoči v skupino, ki bo sčasoma že tudi dajala pomoč usmeriti večjo pozornost sodelovanju akterjev v raziskovalni razvojni sferi, programih Evropske skupnosti in praktične izkušnje dr. Turka bodo pri tem pomembne. Politična koordinacija lizbonskih nalog in podpora predsedovanju ob nadgradnji lizbonske strategije prav tako zahtevata na mestu vodenja službe Vlade za razvoj človeka, ki pooseblja tudi prakso prebojnih segmentov na znanju temelječega gospodarstva. V svoji predstaviti je kandidat oblikoval geslo, ki se glasi: "Ustvarjalni podjetni in samozavestni. Ustvarjalni, ker ustvarjalnost na vseh nivojih vodi do novih idej. Podjetni, ker je ideje potrebno preliti v tržno uspešen izdelek ali storitev. Samozavesti, ker je še čas, da ujamemo energijo, ki se je sprostila v zadnjih 15-ih letih neodvisnosti in je sedaj čas, da velikim državotvornim zgodbam sledijo veliki razvojni koraki in projekti, ki bodo podjetnikom in državljanom vlili dodatnega poguma." Seveda moramo ta slogan, to geslo razumeti kot vzpodbudo in usmeritev naslovljeno vsem državljankam in državljanom, v pomembnem delu pa tudi zaposlenim v javnem sektorju. Kot sem dejal že na začetku bo dr. Turk, ob vaši podpori, prevzel službo, ki je pristojna tudi za koordinirano vodenje izvedbe nacionalnih razvojnih projektov, ki jih je Vlada sprejela oktobra lani s sprejemom že omenjene Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007 - 2023. Pri teh projektih velja načelo podjetnosti, vsak člen verige pripravi izvedbe projektov. In to tako na ravni dokončne oblike zamisli projektov, kot v fazi, ko bo potrebno dosledno uveljavljanje Zakona o javno-zasebnem partnerstvu in pritegniti angažiranje domačih in tujih investitorjev. Imenovanje ministra brez listnice, na čelo vladne službe za razvoj, predstavlja tudi nov zagon, ki je po sprejetju te resolucije potreben, podobno kot je bil pred dvema letoma v Evropski uniji nov zagon potreben s prenovljeno Lizbonsko strategijo. In če ob tej utemeljitvi predloga za kandidata za ministra brez listnice ta predlog utemeljim tudi z njegovim citatom, ki ga je povedal na predstavitvi, ko je dejal: "Razvoj so več kot reforme", to razumem v tem smislu, da imamo sprejetih razvojnih programov dovolj, tudi reformnih dokumentov je na mizi praktično dovolj, manjkajo še nekateri izvedbeni akti, vendar pa je to temeljno, konceptualno, programsko, načrtovalno delo v tem času zaokroženo. Torej to pomeni, da je čas za delo in razvoj zahteval bistveno boljšo in organsko prepletanje na relaciji znanost - tehnološki razvoj - podjetništvo, kar je edino zagotovilo za trajno gospodarsko rast in s tem tudi za vzdržno izvedbo socialnih reform. Ciklus socialnih reform kandidat vidi, kot prioriteto, reformo sistema socialnih transferjev, izboljšanje delovanja aktivne politike zaposlovanja ter povečanje vloge in obsega vseživljenjskega učenja. Vse seveda v smeri, da se bolj nagrajuje delo in dobri rezultati dela in da se ne subvencionira nedela. Kandidat za ministra vidi izzive in priložnosti v sklopu zagotavljanja trajnostnega razvoja Slovenije in se zaveda, da bodo potrebni dodatni napori pri izvajanju že začrtanih ciljev iz pete razvojne prioritete Strategije razvoja Slovenije, to je povezovanje ukrepov za doseganje trajnostnega razvoja. Kot je dejal kandidat v svoji predstavitvi, se je treba zavedati, da razvoj ni nekaj, kar je naše ali vaše, ni nekaj kar je od opozicije in v tem smislu dodatno prosim Državni zbor za podporo k njegovi kandidaturi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod predsednik. V skladu z 230. členom Poslovnika Državnega zbora, se je kandidat predstavil matičnemu Odboru za gospodarstvo ter odgovarjal na vprašanja članov odbora. Iz mnenja odbora izhaja, da je bila predstavitev kandidata ustrezna. Mnenje odbora ste prejeli. Besedo dajem podpredsedniku odbora, gospodu Viliju Rezmanu. Prosim.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Lep pozdrav vsem, vključno s premierjem in ministri, ki sodelujejo pri tej obravnavi. Pravkar smo slišali dodatno predstavitev in argumentacijo o tem, da je kandidat, ki ga je premier predlagal, ustrezen za mesto na katerega se predlaga. Kandidat za ministra brez listnice za vodjo Službe za razvoj, ki naj predvsem spremlja in koordinira izvajanje dokumentov, ki so že sprejeti in pa koordinira tudi morebitne spremembe, ki bodo potrebne, se je predstavil na Odboru za gospodarstvo, ki je pristojno telo za to področje. Predstavitev dr. Žige Turka, univ. prof. je bila, lahko rečemo, celostna, bila je sistematična, pregledna, jasna, za nekatere mestoma tudi izzivalna, kar je povzročilo tudi ustrezne reakcije v vprašanjih in v odgovorih. In za nekatere, to je treba tudi povedati, je bila neustrezna za voljo tega, ker ni bila dovolj konkretna, kar zadeva kvantifikacije ciljev in ker ni bila konkretna, kar zadeva rokov. To se je kasneje pokazalo tudi pri glasovanju. Vsekakor je kandidat za ministra pokazal, da strokovno obvlada to področje, pokazal je, da je njegov horizont relativno širok, ne samo na osnovi tistega znanja, ki ga je pri svojem študiju pridobil, ampak da tudi sicer pozna razmere v svetu, doma in v literaturi in pokazal je veliko mero optimizma, in kakor je sam dejal, pripravljenost za koordinirano sodelovanje in za usklajevanje tudi s socialnimi in drugimi partnerji. Jasno se zaveda, kakor sam pravi, socialnih in okoljskih omejitev in razvoj oziroma gospodarska rast tudi po njegovih besedah nista sama sebi namen. Svojo vizijo je predstavil tako, da jo je situiral znotraj analize obstoječega stanja oziroma, da je konfrontiral s preteklostjo, in da je skušal to umestiti tudi sinhrono v svetovno dogajanje in pokazati na usmeritev v prihodnosti. Njegova ugotovitev je, da ni potrebno, dramatičnih, radikalnih sprememb na področju reformiranja naše družbe, na različnih segmentih, ampak, da je treba to, kar je bilo pričeto, konsekventno izpeljevati. S kakšnim tempom in s kakšno radikalnostjo se je navsezadnje zavezal predstaviti tudi v poročilu, ki ga bo pripravil za Državni zbor in v katerem bodo tudi roki in kvantifikacije, kar pa bo pripravil potem, ko bo, če bo, izvoljen in ko bo soočil svoja razmišljanja z drugimi ministri, kajti to je tudi njegova funkcija, da koordinira in pospešuje razvoj. Za uresničevanje te vizije, kakor si jo sam zastavlja, je po njegovem potrebna danes že omenjena ustvarjalnost, podjetnost, spodbujati samozavest in jo umestiti v ustrezno okolje. Ocenjuje pa, da je bilo v preteklosti morebiti tega premalo in da je čas za hitrejše, pospešeno razvijanje teh vrednot in lastnosti tako posameznikov kot naše družbe kot celote. Stavi na odličnost, stavi na razvojne elite, stavi na velike projekte kot generatorje siceršnjega razvoja in pravi, da je treba preprosto slediti smeri, v katero že gremo in ki je začrtana tako z Lizbonsko strategijo kot s strategijo našega razvoja, z okvirom reform in z resolucijo. Postavljena so bila številna vprašanja z različnih področij, potem ko se je sam predstavil, in na ta vprašanja je korektno tudi odgovarjal. Odbor ocenjuje - takšen je bil tudi njegov sklep -, da je bila predstavitev prof. dr. Žige Turka primerna, da je primeren kandidat za ministra brez listnice, zato je bil sklep sprejet z večinsko podporo. Tisti, ki so imeli pomisleke, pa so jih imeli predvsem v tem smislu, da ni bilo dovolj kvantifikacij in postavljenih rokov in da naj pač koalicija sama predlaga svojega ministra in zanj prevzame tudi odgovornost. Dobil je torej večinsko podporo v pristojnem delovnem telesu.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Besedo ima gospod Sašo Peče, v imenu poslanske skupine SNS. Izvolite, prosim.
Spoštovani prisotni! Dovolite, da za uvod izpostavim po moji oceni neprimerno predstavitev s strani gospoda Janeza Janše za omenjeno točko oziroma omenjenega kandidata. Tekom njegove celotne predstavitve je bilo izpostavljeno, kaj je kandidat povedal na svoji predstavitvi. Osebno in verjamem, da tudi marsikdo med vami je od predsednika Vlade pričakoval nekaj več, ne le tega, da bo povzel dogajanje na odboru, ki smo mu lahko bili priče vsi poslanci in si lahko vsak, ki ima le pet minut časa, pogleda magnetogramski zapis dogajanja na omenjenem odboru. Osebno sem pričakoval, da nam bo povedal kaj več o kandidatu, ampak žal se to ni zgodilo. Drugo, kar bi rad izpostavil, je, da v Nacionalni stranki ocenjujemo, da je Vlada s predlogom kandidata dejansko odstopila od svoje predvidene agresivne davčne politike, ki se je v okviru naše države izkazala za neprimerno. Žal nam je seveda samo to, da se je izgubljalo toliko energije, toliko javne polemike za predvideno tako imenovano enotno davčni stopnjo. Po drugi strani oziroma po tretji strani pa bi radi izpostavili tisti edini oziroma največkrat izpostavljeni očitek predlaganemu kandidatu. To je bilo vprašanje njegove političnosti. Ali ima dovolj političnih izkušenj, da opravlja omenjeno funkcijo? Ko smo poslušali predvsem negativno smer pomanjkanja tako imenovanih političnih izkušenj, smo bili v Nacionalni stranki prepričani, da seveda gre za škodljivo namigovanje za omenjenega ministra. Zavedati se moramo in kar je ne nazadnje tudi kandidat nekajkrat izpostavil, da bi ravno ta njegovo nepolitičnost lahko bila njegov velik plus. Dejstvo je, da je nekajkrat izpostavil, da vidi svojo nalogo predvsem v koordinaciji, v organizaciji dela predvsem med posameznimi ministrstvi, ki se ukvarjajo z družbenimi zadevami oziroma bolje povedano z makroekonomskimi zadevami. Iz tega naslova smo poslanka in poslanci iz Slovenske nacionalne stranke zadovoljni, da prihaja na to mesto prej strokovnjak kot politik, to z drugimi besedami, saj sami si tako razlagamo, pomeni, da ne bo poskušal politično kategorizirati posamezne projekte, ki jih bo obravnaval in iz tega naslova torej ne sprejemamo argumenta gospoda Pahorja, ki ga je kot predsednik parlamentarne politične stranke nekajkrat izpostavil, da omenjenemu kandidatu manjkajo politične izkušnje. Skratka, v Nacionalni stranki smo veseli, da mu ne manjkajo strokovne izkušnje in to se nam v obstoječem momentu torej dan, na katerega bomo opravili glasovanje, zdi tisto, kar je najpomembneje. Kaj nas je vodilo k svoji odločitvi, vsaj nas, poslance Slovenske nacionalne stranke? Besede, ki jih je izrekel kandidat, ampak seveda besede je izrekel danes oziroma pred dnevi v Državnem zboru in to je lahko edino vodilo, ki nas vodi k njegovemu delu. Iz tega naslova seveda izpostavljam upanje, lahko rečete tudi goreče upanje, da se bo držal besed, ki jih je izpostavil v okviru svojih predstavitev. Njegovega dosedanjega dela v okviru državne uprave, izvršilne veje oblasti ali ne nazadnje tudi v okviru zakonodajne veje oblasti ne moremo ocenjevati in iz tega naslova, in to bi rad, da je sporočilo, ki ga podajamo v okviru Slovenske nacionalne stranke, da si želimo, da bi seveda ohranil idejo ali pa pogum za izvajanje te ideje tudi, ko bo v neposredni milosti ali nemilosti predsednika Vlade. Iz tega naslova, dovolite, da izpostavim nekaj tistih točk, za katere bi resnično radi, da tudi v prihodnje ostanejo načelne točke omenjenega ministra. Prvič. Da, so naloge službe Vlade za razvoj predvsem koordinacija, koordinacija, ki je do sedaj na tem področju ni bilo, med gospodarskimi izzivi po eni strani, med izzivi davčne politike in ne nazadnje med izzivi monetarne politike. Tega člena v okviru Vlade Republike Slovenije do sedaj ni bilo. Imeli smo izključno neke vrste politični faktor, ki je poskušal svoj lastni ego vklopiti v posamezne projekte, ampak to je bilo slabo, to smo dejansko vsi, ki smo prisotni in vsi tisti, ki so spremljali medije lahko razvideli. V kolikor bo omenjenemu kandidatu uspelo povezovati, usklajevati in ne nazadnje načrtovati in izpeljati posamezne projekte, ki terjajo več kot eno ministrstvo, in to razumemo, da je naloga tega ministra, potem lahko rečemo, da si, moram reči, želimo, ampak da ne nasprotujemo tovrstnemu kandidatu s tovrstno politiko oziroma je celo zaželena. V nadaljevanju bi rad izpostavil njegov odnos do tistih tako imenovanih predstavnikov delojemalcev, torej njegov odnos do sindikatov kot pogajalskih partnerjev. Po naši oceni in iz magnetograma razvidno je, da ne vidi razloga, kar je redkost v okviru aktualne slovenske Vlade, da se ne bi vzpostavil in nadgrajeval dialog s socialnimi partnerji. Vsi vemo kako so posamezni ministri komunicirali ali bolje rečeno se zapirali, ne komunicirali s socialnimi partnerji, da so jih odrinjali, češ ste nekaj nepotrebnega v okviru naše družbe, celo nekje sem zasledil, ampak namensko ne bom avtorstva te misli izpostavil, ker sem samo prebral, nisem slišal, da so socialni partnerji paraziti, da so paraziti, ki se polnijo na račun državne blagajne. V kolikor bi bilo več takšnih misli v okviru slovenske Vlade bi bilo katastrofalno. Ampak, ta minister je vsaj v okviru njegovih nastopov oziroma kandidat za ministra, se opravičujem, je izpostavil tisto dejstvo, ki je danes in tu vedno bilo in tudi vedno bo, da smo vsi skupaj na istem čolnu in da je nekaj najslabšega, če se Vlada zapira sama vase, sledi izključno svoji politični oziroma strankarski politiki in to ocenjujemo, da je v redu in zato pravimo naj bo stroka pred politiko za razliko od Združene liste socialnih demokratov ozirom se opravičujem, sem navedel staro ime. V nadaljevanju bi rad izpostavil njegovo zatrditev, ki pa je mene osebno in izkoristil bom predstavitev poslanske skupine, to je tudi moje osebno stališče, njegovo zagotovilo, da on ne bo vodil službe Vlade za reforme, tako kot so jo njegovi kolegi pred njim, ampak bo vodil službo Vlade za razvoj. Torej, da smo naredili tisti odkorak ali pa odmik od tistih negativnih reform, ki so nam bile v majhnem, hvala bogu, delu vsiljene v okvir monetarno-fiskalne politike, v drugem delu pa so nas seveda predstavniki Vlade, danes se je tako izkazalo, ne samo nas, tudi vse tiste, ki bi se jih reforme dotaknile, samo ustrašili. In nenazadnje, njegovi izzivi, kaj vidi oziroma kako vidi svoje delo. V Nacionalni stranki iz tega naslova predlaganemu kandidatu ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Vili Rezman, v imenu poslanske skupine DeSUS. Prosim.
Hvala lepa še enkrat, gospod predsedujoči! Naj za uvod povem, da bo poslanska skupina DeSUS dr. Žigo Turka podprla, kar zadeva primernosti za vodenje resorja, ki mu je namenjen. Pri tem smemo ugotoviti, da so ambicije naše države Slovenije torej zelo visoke. Gre za to, da želimo dohiteti in priti kar na sam vrh, kar zadeva razvitosti v svetu, tako vsaj se zagotavlja v številnih dokumentih. Gre za to, da si prizadevamo za celostno razumljeni razvoj, za blaginjo za vse. Gre za to, da vsaj na deklarativni ravni naredimo skoraj vse, kar je mogoče, zato da bi se ohranjala narava, da bi se torej zagotavljal trajnostni razvoj tudi za tiste, ki jih danes še ni z nami na materi zemlji. Gre za to, da zagotavljamo tudi večjo socialno pravičnost in solidarnost in gre za to, da si prizadevamo zgraditi, kolikor je le mogoče, optimalno državo svoboščin in pravic, varnosti in siceršnje politične, duhovne in kulturne odličnosti. Seveda je tukaj nek prag, na katerega ne smemo nikoli pozabiti. To je prag participacije vseh na teh dobrinah, na teh vrednotah, ki mora biti vsem zagotovljen. Služba za razvoj Republike Slovenije ima namen, nalogo, vlogo, ki naj pospešuje in koordinira dejavnosti na tej poti k odličnosti oziroma k večkrat omenjenemu vrhu. V poslanski skupini DeSUS menimo, da je vloga te službe ustrezna, da so možnosti, da na dolgi rok dosežemo naše cilje, in da moramo znati uravnavati tempo, tako da bodo znotraj teh reformnih ukrepov, ki bodo izpeljani, deležni vsi državljani in državljanke pridobitev, o katerih govorimo. Sami menimo, da je možno pospeševati razvoj, da je torej možno doseči hitrejšo stopnjo razvijanja, ampak da je za to potrebno kontinuirano delo. Tudi te službe, pri tem morebiti nismo imeli največje sreče, vsaj doslej ne, zato je bilo opozarjano na to, da se nam, če parafraziram Oscarja Wildea, ne bi zgodilo, da bi ljudje začeli razumeti to službo, kot nekaj tako grdega, da je treba vodenje vsakih pol leta zamenjati. Upamo, da bo sedaj prišlo do bolj stabilnega in trajnega vodenja službe, ker brez dobrega in modrega vodenja te službe, seveda ni računati na to, da bi bil razvoj in rast blaginje za vse, hitrejša. Vztrajnost in potrpežljivost ter zanesljivost funkcioniranja te službe bodo torej, vsaj od nas, pričakovane odlike. Veseli smo, da je, če pogojno rečemo temu tako, reformni jakobinizem že za nami, da se stvari umirjajo, da je tisto, kar je bilo implementiranega je nekaj, kar omogoča hitrejši razvoj in da ne povzroča pretiranih in nevzdržnih socialnih razlik, kar seveda ne pomeni, da ne bi smeli biti zaskrbljeni nad tem v kakšni situaciji se nekateri že znajdejo in kaj bi se dogodilo velikemu deležu naše populacije, če ne bi bilo ustreznega socialnega podpornega okolja. Trajnostni razvoj, zelo pogosto omenjan, upamo, ne bo samo razumljen, kot deklaracija, ki jo je potrebno kar naprej omenjati ampak kot nekaj, kar je treba v resnici tudi implementirati. Mi se tudi v okviru poslanske skupine DeSUS strinjamo, da je treba spoštovati in graditi na odličnosti, nismo pa za elitizem v tem pejorativnem smislu torej za tovrstni elitizem, ki bi imel posluh samo za odličnost in ne za povprečje, kajti večina državljanov se le znajde tam, kjer običajno rečemo, da je raven življenja povprečna. Ocenjujemo v poslanski skupini DeSUS, da je prof. dr. Žiga Turk tudi na osebni predstavitvi, ki jo je imel v odboru in sicer s poslanci, dal določena zagotovila, da bo torej to vpetost gospodarskega razvoja v socialni in trajnostni razvoj, ki upošteva omejitve v naravi, v okolju znal permanentno spoštovati. Naše zaupanje ni zaupanje čisto "bianko", naše zaupanje temelji na tem, kar vemo o njegovem dosedanjem delu, kar vemo o referencah, kar vemo o njegovi siceršnji intelektualni širi, kar smo lahko zaznali v razgovoru in kar govori o tem, da mu ni pretirano za to, da bi zdravili našo družbo s prepogostimi šoki, in zagotavljanje permanentnega socialnega dialoga in upoštevanja socialnih partnerjev, je tudi nekaj, kar bo pri nas našlo podporo. Zagotovil je in upamo, da se bo to tudi uresničilo, da ne bo tako, kot nekateri, ki so pred njim opravljali podobne funkcije, obupal ob prvem zdrsu, ki se bo zagotovo tudi zgodil. Ker zagotavlja, da bo upošteval naravo, klimatske razmere, duhovno odprtost, socialno pravičnost in kar je še takšnih visoko in lepo zvenečih vrednot, bomo podprli njegovo vodenje te službe, tako dolgo, dokler bomo prepričani, da se to v resnici tudi dogaja. Zato bomo pozorni, da ne bi bila naklonjenost namenjena samo makroekonomskim kazalcem, da ne bi bila namenjena samo gospodarski rasti "per se", da se ne bi razcvetala samo elita pri nas in da ne bi imeli posluha zgolj za največje razvojne projekte. Sodimo, da je treba to službo in Slovenijo voditi tako, da bo blaginja, o kateri govorimo, kar se da razpršena. Da bo razpršena tako po socialnih slojih, tako po teritorialni razporeditvi v naši državi, da bo razpršena tudi, kar zadeva starostne sloje in spolno strukturo. Ta blaginja naj ne bo zgolj ekonomska, naj bo tudi socialna, naj bo blaginja za prihodnje rodove, naj bo naklonjena našemu okolju, na katerega smo še vedno lahko ponosni v primerjavi s tem, kako degradirano je okolje v nekaterih drugih deželah po Evropi in po svetu. In z upanjem, da bodo ambicije, ki jih je kandidat za ministra predstavil, realizirane, se postavljamo v vrsto, ki bo pomagala pri tej implementaciji. V poslanski skupini DeSUS smo torej za umirjeno, pospešeno razvojno pot, ne za radikalno reformiranje, ne za šok terapije, pač pa za boljše življenje za vse in za razpršeno blaginjo. Torej, s takšnimi ambicijami in v prepričanju, da je to sposoben soustvarjati, bomo dr. Žigo Turka tudi podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod dr. Pavel Gantar, v imenu skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Naj začnem, spoštovane kolegice in kolegi, s kančkom humorja. Torej, pozdravljeni, kolegice in kolegi, ponovno na rednem 6-mesečnem imenovanju ministra za reforme! Ta ironična ost je mišljena bolj resno, kot se zdi. Ilustrira zadrego, ki jo ima Vlada in predsednik te Vlade z ministrom, ki ima dolg in birokratski naziv, minister brez listnice, odgovoren za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije in službo, ki jo vodi, vladno Službo za razvoj. V dveh letih volimo že drugega ministra, vmes pa sta službo vodila državni sekretar in državna sekretarka. Naj, kolegice in kolegi, na kratko povzamem zgodovino razvojnih in reformnih prizadevanj te Vlade. Vlada je, kot vemo, nastopila z napovedjo velikih in obsežnih reform, ki naj bi v nekaj letih zaspano Slovenijo prebudile in jo uvrstile v vrh modernih, agilnih in kompetitivnih držav. Nikoli ne bomo največji, smo pa lahko najboljši je bilo geslo predsednika Vlade, za katerega je, če se ne motim, dobil tudi nagrado. Danes, po nekaj več kot dveh letih, lahko ugotovimo samo to, da se je veliki pok celovitih in obsežnih reform spremenil v točno to, kar smo nekateri napovedovali, to je v, recimo temu oportunistični gradualizem in inkrementalizem, nemara še dosti hujši kot tisti, ki so ga očitali prejšnjih vladam, mogoče to celo ni tako slabo. Vladi smo lahko celo hvaležni, da ni naredila vsega tega, kar je načrtovala. S prejšnjim ministrom so odšle tudi iluzije o velikih spremembah, ostala pa je retorika reform in služba, ki naj predvsem legitimizira Vlado kot celoto in ji zagotovi vtis, da ima vizijo, da dela več kot samo dnevno upravlja z državo. Pri tem nočem reči, da v tej službi ni nekaj ljudi, ki imajo izkušnje in dobre ideje in ki bi lahko koristili, nemara tudi koristijo, boljšemu delovanju Vlade. Toda v razmerju do ministrstev so potisnjeni v drugorazredni položaj, saj nimajo tistih izvršnih in upravnih pristojnosti, da bi lahko svoje ideje tudi uveljavljali. Teh nekaj uradnikov ali strokovnjakov v tej vladni Službi za razvoj se sooča s par deset, celo par sto uradniki na drugih ministrstvih, ki to službo jemljejo kot nekaj, kar jim ves čas teži, kot službo, ki nima odgovornosti, ki se vmešava v njihove pristojnosti, za katere so legalno odgovorni. Vladna Služba za razvoj je služba brez pravih pristojnosti in če dam nekoliko bolj slikovito primerjavo, novi minister se bo usedel v super moderni avto z vsemi elektronskimi pripomočki in napravami, edino motorja ne bo imel. To je realni problem s katerim se bo srečal minister, z njim se je srečal že prejšnji minister, ta minister ima voljo in zagon, verjame v kooperacijo tudi mimo političnih delitev, kar pozdravljamo, hkrati pa ne bo imel orodij, da v tako strukturirani državni upravi kot jo dobro poznamo, stori to, kar se je namenil. Še ena tovarna vizij torej. In to danes, ko smo zasuti z vizijami, ki nam jih je leta 2002 še tako močno primanjkovalo. Naj vas spomnim. Imamo Strategijo razvoja Slovenije, imamo Barcelonsko strategijo, imamo aplikacijo Barcelonske strategije na Slovenijo, imamo okvir reform in imamo tako imenovane mega projekte. Dobesedno se kopljemo v vizijah in upamo, da se bodo te velike spremembe zgodile že samo zato, ker se zaklinjamo nanje. V Samostojni poslanski skupini kandidatu dr. Žigi Turku, ki ga poznamo tudi s profesionalnega življenja - jaz sem sicer tudi mimogrede sodeloval z njim na nekaterih zadevah - torej kandidatu ne bomo nasprotovali. S predstavitvijo, v kateri sta domiselno sodelovali tudi dve WC krtački, je naredil vtis. Ne glede na naše pomisleke v zvezi s službo, ki jo vodi, menimo, da ima pravico, da poizkusi narediti neko razliko, da ima pravico, da poizkusi zadeti, če že ne v tarčo, pa vsaj v bližino nje, vendar mu priporočamo, da naj v svoja prizadevanja vkalkulira tudi možnost, da mu seveda ne bo uspelo ali da bo razočaran. Meni osebno je bilo všeč, da je kandidat v svojem nastopu citiral tudi znanega sociologa, tako rekoč guruja razvojne sociologije, ameriškega sociologa Richarda Florido, ki je, kot recimo temu, za recept, za dober družbeni in gospodarski razvoj postavil tri T-je, Tehnologijo, Talent in Toleranco. Florida dosti učinkovito dokazuje, da tiste regije in mesta, ki izkazujejo večjo družbeno in kulturno toleranco, tudi hitreje napredujejo, da so inovacije plod soočenja in prepletanja ter tudi medsebojnega bogatenja različnih kultur in življenjskih stilov. In kako naj to ugotovitev uporabimo tudi v Sloveniji, kjer imamo kar nekaj talentov, kjer smo tehnološko kar dobri na nekaterih izbranih področjih, toleranca, ki pa je bila vsaj nekoč značilna za Slovenijo, pa slabi, izginja pred našimi očmi iz dneva v dan. V Sloveniji narašča nestrpnost do drugačnih, naraščajo oblike nadzorovanja, narašča zagledanost vanje in vse to ni samo spontani trend, temveč vse bolj spodbujan s strani zavestne vladne politike na številnih področjih. Poglejmo kakšne zakone sprejemamo, od kulture, notranjih zadev in urejevanja romskih zadev. Zato za ta razvoj manjka tisto specifično, kar je značilno za druge in to je ravno ta toleranca. Brez te tolerance, brez tega, da imajo vsi priložnost, tudi drugače misleči, brez ideoloških omejevanj, brez preštevanja kdo je kdo, tega razvoja ne bo in to danes ni slučaj v Sloveniji. Zato seveda gospodu kandidatu, ki ga ni med nami, ni tudi predsednika Vlade, verjamem pa, da je kandidat v posebni vladni sobi ali doma pred televizijo. Zato, gospod kandidat, mi vam želimo srečo, vendar ne verjamemo, da je kontekst v katerega vstopate, takšen da bi lahko kaj resnega tudi storili. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mitja Ljubeljšek v imenu poslanske skupine SDS. Izvolite prosim.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo predlaganega kandidata dr. Žiga Turka, za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije. Danes lahko govorimo, da imamo v Sloveniji jasen strateški cilj - povečati zaposlenost in družbeno blaginjo, da bomo to dosegli moramo povečati konkurenčnost in rast gospodarstva, kar pa ni mogoče brez znanja, znanje je najpomembnejši dejavnik v vsej tej zgodbi. Potrebne so investicije v znanje, ker samo to omogoča inovativnost, ki prinaša nove proizvode z večjo dodano vrednostjo, ki povečuje produktivnost, ekonomičnost, večjo gospodarsko rast, nova delovna mesta, zmanjšanje nezaposlenosti in zagotavlja večjo socialno varnost in končno tudi blaginjo vseh. Danes verjetno ne bomo govorili, ali potrebujemo službo Vlade Republike Slovenije za usklajevanje in spremljanje in izvajanja Strategije razvoja Slovenije, ali so njen namen in njene naloge prave, saj je bila ustanovljena s sklepom Vlade že konec leta 2005 z zelo jasnim ciljem, znani so plani in koncepti dela ter dosedanje opravljeno delo te službe, ki je že vtkano v nesporne uspehe sedanje Vlade in koalicije, kar kažejo tudi gospodarski kazalci. Danes govorimo o primernosti kandidata za vodenje te vladne službe za razvoj, ministra brez listnice, ki prevzema štafetno palico vodenja, seveda, če bo dobil podporo tega Državnega zbora in jo poskušal nadgraditi v smeri še večje učinkovitosti s svojim znanjem in sposobnostmi. Strokovne reference dr. Žiga Turka potrjujejo, da gre za visoko strokovno usposobljenega kandidata, za katerega smo v poslanski skupini prepričani, da bo znal in zmogel povezati teorijo s prakso. Strinjamo se z njegovimi cilji, da je potrebno čim prej več napisanih idej pretvoriti v tržno, konkurenčne izdelke, oblikovati cenejšo državo in ustvariti več delovnih mest. Da je pripravljen za uresničitev teh cilj, zastaviti vse svoje strokovno znanje, izkušnje, voljo in vztrajnost ter energijo kaže njegov odgovor na povabilo v ministrsko ekipo, ko je zapisal, citiram: "Velika čast je biti povabljen k delu za svojo državo." Dr. Turk ima bogate izkušnje na področju raziskav razvoja. Ima mednarodno razgledanost in strokovno širino za razumevanje strateških razvojnih ciljev ter usmeritev iz okvira gospodarskih in socialnih reform, zato verjamemo, da o potrebah in razvoju Slovenije ter slovenskega gospodarstva pravilno razmišlja. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo njegovo vizijo razvoja države in vodenje Službe za razvoj, ki jo je strnil v tri ključne točke - ustvarjalnost, podjetnost in samozavest s poudarkom, da je potrebno takoj vzpodbuditi podjetniško obnašanje, da je ustvarjalnost ključnega pomena pri našem nadaljnjem razvoju in da je čas, da se ustvarjalnost vgradi v izobraževanje ter znanost in nenazadnje, da potrebujemo več samozavesti, da si bomo upali načrtovati in tudi izpeljati velike in drzne projekte. Kot minister brez listnice bo dr. Turk odgovoren za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije ter gospodarskih in socialnih reform. Prevzel bo torej velik del odgovornosti za naš skupen razvoj in našo skupno prihodnost, ki ni le prihodnost koalicije, ampak tudi prihodnost opozicije in vseh slovenskih državljanov. Prepričani smo, da bo Služba za razvoj pod vodstvom dr. Turka uspešno koordinirala delo resorjev, motivirala, usklajevala, iskala sinergije med različnimi ukrepi in različnimi resorji, da bo pomagala razvojno in ustvarjalno razmišljati in da bo nudila strokovno pomoč in sodelovanje z ministrstvi pri pripravi zakonov, podzakonskih predpisov in drugih aktov, potrebnih za izvedbo zastavljenih ciljev. Marsikaj na področju reform je že narejenega, vendar je potrebno nadaljevati zastavljeno delo in aktivnosti za realizacijo reformnih ukrepov za učinkovito, cenejšo in sodobno socialno državo z večjo zaposlenostjo. Ker gre danes za uresničevanje začrtane strategije razvoja, je minister brez listnice, ki bo član Vlade, usklajeval pripravo in izvajanje teh ukrepov in imel pregled nad tem, kako stvari potekajo ter usklajeval različne posamične aktivnosti, ki jih bo potrebno izvajati istočasno. V primeru dr. Turka gre torej za izobraženega, razgledanega in delovno širokega strokovnjaka, ki ga sogovorniki opisujejo, kot trdno osebnost, ki deluje pomirjujoče na sodelavce, ob tem, da razmišlja zelo realno in sistematično. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke pričakujemo, da bo dal še večji poudarek tehnološkemu razvoju in izobraževanju, kjer je čutiti primanjkljaj in na tem področju je njegova tehnična orientacija še kako zaželena. Zato smo v naši poslanski skupini prepričani, da bo dr. Turk podpiral uvajanje novih tehnologij, vzpodbujal raziskave in razvoj, da bo pokazal vse svoje izkušnje s področja menedžmenta in si tudi s tem hitro pridobil močno avtoriteto, da bo znal s timskim in individualnim delom poiskati stične točke med različnimi interesi in pogledi na razvoj in strategijo, da bo znal usklajevati tudi različne interese znotraj Vlade, med ministrstvi, z Državnim zborom, socialnimi partnerji in javnostjo. Da se bodo tako dosegli zastavljeni cilji, ki si jih je sam zastavil in to od njega tudi pričakujemo. Kandidat dr. Turk nam je na Odboru za gospodarstvo predstavil svoje videnje trenutnega stanja v Sloveniji in pri tem poudaril, da makroekonomski kazalci kažejo, da je stanje dobro. Povečuje se gospodarska rast, inflacija je v predvidenih mejah, produktivnost se povečuje, javne finance so v dobrem stanju, javni dolg ni prevelik. Vendar so nekatere reforme še potrebne, in to sedaj, ker bo kasneje mogoče že prepozno. Zato Resolucija o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007-2023 odgovarja na vprašanja, kaj je treba v Sloveniji še storiti, da bomo ohranili dovolj visoko stopnjo konkurenčnosti, ki omogoča socialno državo, državo blaginje in vse tisto, kar temelji na uspešnem gospodarskem razvoju. Da bomo lahko sledili globalizaciji, da bomo ustvarili moderno, socialno državo, ki bo omogočala vsem dostojno življenje, tudi tistim, ki bodo mogoče manj uspešni v procesu gospodarskega razvoja, da jim bo zagotovljena varnost in človeka vredno življenje, kvaliteten zdravstveni in vzdržen pokojninski sistem. Dr. Turk je tudi povedal, da je bilo na področju reform že veliko storjenega, čakajo pa nas še pomembne reforme: reforma delovnopravne zakonodaje, reforma socialnih transferjev, reforma pokojninskega sistema, prenova visokega šolstva in reforma v zdravstvu. Tu vidimo tudi mi aktivnosti in delo dr. Turka, da bo znal poslušati in usklajevati različne interese socialnih partnerjev ter poiskati sprejemljive rešitve. Za to pa je potrebno ne le znanje, pač pa tudi prodornost, potrpežljivost, vztrajnost in kooperativnost, kar pa so lastnosti, ki jih po našem mnenju dr. Turk tudi ima. Pri izvajanju Strategije razvoja Slovenije gre vendar za izredno kompleksen in interdisciplinaren projekt, ki posega s sistemskimi in organizacijskimi ukrepi v vse vladne resorje. Zato mora biti centralno voden, iz samostojne vladne službe, in imeti mora najkompetentnejšega skrbnika, to je, predsednika Vlade. Za izvajanje tako velikega projekta, ki je nacionalnega pomena, pa mora imeti vodja oziroma minister brez listnice poleg teoretičnega znanja tudi menedžerske sposobnosti. To pomeni, da mora biti ciljno usmerjen, znati voditi, motivirati, koordinirati, kontrolirati, usklajevati in korigirati. Vseh teh sposobnosti njegov predhodnik, žal, ni pokazal. V naši poslanski skupini menimo, da samo tisti posamezniki, ki še nikoli niso vodili pomembnih projektov, lahko govorijo, da ta projekt ne potrebuje centralnega vodenja oziroma da ga lahko vodi, kar je bilo v preteklosti že rečeno, kar finančni minister. Samo tisti lahko govorijo o nepotrebnosti vladne službe za razvoj, nepotrebnosti ministra brez listnice, in samo tisti lahko potencirajo nepotrebnost stroškov za to službo. Strategija razvoja Slovenije je po našem videnju in prepričanju nacionalni projekt, saj gre vendar za prihodnost naše države, za perspektivo mladih, socialno in delovno varnost prebivalstva, za varnost starejše populacije in ne nazadnje za večjo družbeno blaginjo vseh v tej državi. V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke zaupamo ministrskemu kandidatu dr. Turku, Vladi, predsedniku Vlade kot skrbniku tega projekta, in tudi najširši javnosti, da bomo vsi skupaj zmogli toliko modrosti, da bomo uspešno izpeljali in uresničili zastavljene cilje, kajti prihodnost pripada pogumnim, vztrajnim in sposobnim. Kandidata dr. Žiga Turka bo poslanska skupina Slovenske demokratske stranke vsekakor podprla. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Milan Petek v imenu poslanske skupine LDS. Prosim.
Lep pozdrav! Svoj nastop sem nameraval začeti s klasičnim, spoštovani predsednik Vlade, spoštovani ministri, žal ne morem, vsi so nas zapustili in očitno jih ne zanima, ne predsednika Vlade ne ministra, mnenje vsaj poslanskih skupin, če že razumem, da ne bodo vztrajali pri vsej razpravi do konca, ampak tako pač je. Vlada ve, da ima za seboj koalicijo in ta koalicija nič ne dvomi o tem, kar bomo počenjali danes in tudi noče slišati naših mnenj in naših pripomb o tem, kar imamo Vladi in ministrom povedati. Tako pač je. Zato samo spoštovane kolegice, kolegi. Pred dobrim letom dni, natančno 20.12.2005 sem za to govornico navajal argumente zakaj smo v poslanskem klubu LDS odrekli podporo prvemu ministru brez listnice, odgovornemu za razvoj, gospodu Jožetu P. Damjanu. Danes v poslanskem klubu LDS ponovno ugotavljamo, da smo imeli prav, ko smo opozarjali, da ta Vlada Slovenijo vodi v družbo socialnih razlik, družbene izključenosti, življenje brez solidarnosti in socialnega dialoga. Naj v treh točkah utemeljim, zakaj tudi danes ne potrebujemo ministra za razvoj in zakaj bomo imenovanju gospoda Turka nasprotovali. Prvič. Zato, ker v Sloveniji doslej nismo videli nobenih konkretnih reform in ker teh ni bilo in jih očitno tudi ne bo, je premier začel piarovsko govoriti o ministru za razvoj oziroma o razvoju. Drugič. Ker služba, ki jo bo vodil gospod Žiga Turk, nima prave vsebine in dejanskih pristojnosti, celo kandidat poudarja, da bo na več kot polovici mandata njegova prva naloga opredelitev pristojnosti službe za razvoj. Vlada pa mu očitno jemlje tudi del teh pristojnosti, o katerih šele razmišlja kandidat za ministra. To kaže sklep Vlade o spremembi sklepa o ustanovitvi in delovnem področju službe Vlade Republike Slovenije za razvoj, objavljenem v Uradnem listu Republike Slovenije številka 19, dne 2.3.2007, s katerim Vlada odvzema še dodaten del samostojnosti službi za razvoj, ki naj bi jo vodil gospod Turk, saj odvzema naloge na področju finančnega in kadrovskega poslovanja ter druge skupne naloge. In tretjič. Če bi gospod Turk želel uresničiti reforme, ali pa če hočete uresničiti sedaj razvoj, bi moral postati minister za finance, ki je ključen za uveljavitev reform ali pa razvoja, a očitno to ne bo in verjamem, da mu gospod Bajuk to tudi ne bo dopustil. Od velike medijske promocije reform, za katero smo porabili več kot milijon evrov, je ostala samo forma. Od zvenečega slogana Slovenija jutri - država blaginje, smo državljanke in državljani dobili zgolj enostranske davčne spremembe, ki so še dodatno povečale neenakost, zmanjšale pravičnost v družbi, konkurenčnost gospodarstva pa se ne izboljšuje. Vlada se je projekta reform očitno lotila bolj zato, da se je o njih govorilo, kot pa, da bi se dejansko kaj naredilo. In sedaj govori o resoluciji, o nekaterih razvojnih projektih, ki potrebujejo koordinatorja in to bi naj bil dr. Turk. Ne znamo razumeti, kako bi naj dr. Turk koordiniral izgradnjo otoka na slovenski obali, kako bi naj koordiniral izgradnjo mega zabaviščnega parka pri Ptuju, kako bi naj recimo koordiniral izgradnjo železniške infrastrukture namesto ministra. Torej to so nedorečenosti, katerim očitno Vlada ne zna pravega odgovora najti. Večkrat smo opozarjali tudi na nedorečenost službe, ki naj bi jo sedaj prevzel gospod Žiga Turk. Zvrstil se je cel kup bolj ali manj medijsko odmevnih reformistov, do razvojnega preboja, če želite do visoko konkurenčne Slovenije pa je očitno še dolga pot. Dr. Turku ne odrekamo strokovnih referenc svojega področja, to je gradbene informatike in raziskovalne dejavnosti na tem področju, ne odrekamo zagnanosti in pomanjkanja idej, mu pa zaradi vsega prej navedenega odrekamo podporo. Pomanjkanje politične kilometrine pa je v primeru ministra, ki naj bi ostale ministre prepričeval o razvojnih prioritetah in koordiniral njihovo delo, slabost in ne prednost. Kandidat dr. Žiga Turk, strokovno dominanten, politično pa analfabet, pri tem ne opazi niti opozorila njegovega predhodnika dr. Damijana, ki sam ugotavlja, da je premier in njegova Vlada očitno bolj zaposlena z osvajanjem družbenih pozicij, namesto da bi jih zanimala konkurenčnost gospodarstva, večja zaposlenost, razvoj in podobno. Vidimo se kot razvojno vest, je gospod Turk poudarjal na predstavitvi na matičnem odboru. V Liberalni demokraciji mislimo, da bo bolj kot razvojno vest, na koncu mandata pridelal slabo vest, ko bo ugotavljal, da ta Vlada z reformami ali pa z razvojem nikoli ni mislila resno. V poslanskem klubu LDS torej kandidata za novega razvojnega ministra gospoda Žiga Turka ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Matjaž Han, v imenu poslanske skupine SD. Izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani zbor! Predsednik Vlade z današnjimi predlogi ureja kadrovska vprašanja že v treh ministrstvih. To pravico ima in mi ji ne nasprotujemo. Ponavljamo pa le, da smo imeli prav, ko smo že dalj časa opozarjali, da mnogi resorji ne delujejo, in da bodo potrebne boljše kadrovske rešitve. Poudarjamo, da to velja še danes, in da bi bilo pred predsedovanjem Evropski uniji in v zadnjih mesecih, ko so še možni resnejši vsebinski predlogi Vlade, koristno ponovno pregledati učinkovitost, zakonitost in pa gospodarnost dela še mnogih resorjev in oceniti, ali javne kritike njihovega delovanja le ne zaslužijo nove rešitve. Predvsem tu mislim zdravstvo, obrambo, okolje in prostor, policijo. Vendar se je predsednik Vlade raje, kot da bi reševal konkretne primere, odpravljal zlorabe položajev, odpravil sumljive posle in plačila, ki potekajo mimo javnih razpisov in tako dalje, odločil, da izpod kupa papirjev potegne zaprašen list na katerem piše "Ministrstvo brez resorja, Ministrstvo za razvoj". Bilo je povedano dejstvo, da je ministrstvo stagniralo brez ministra več kot leto dni. Seveda pa ima zadeva še mnogo širše razsežnosti in mnogo širše negativne posledice. Spomnimo se, da so predsedniku Vlade hrbet obrnili že: razvpiti dr. Mićo Mrkaić, hrbet mu je obrnil tudi Jože P. Damijan, ko je uvidel, da je le marioneta brez pravih pooblastil in gospoda Janša je zapustil tudi Andrej Horvat, ki se je obrnil stran od političnih utvar in se posvetil gospodarstvu. Naj strnem, v dveh letih so Vladi obrnili hrbet že mnogi mladi doktorji znanosti, razvojni ekonomisti in drugi. Če bi želel biti dobronameren bi ugotovil, da Vlada ne razume razvoja Slovenije, kar pomeni, da ga tudi ne podpira, saj se vrti okoli njega, kot mačka okoli vrele kaše. Če pa bi želel biti bolj realen, potem bi ugotovil, da Vlada še danes, po dveh letih in pol, ni določila konkretnih pristojnosti za Ministrstvo za razvoj. Vlado vodijo dejansko resorni ministri, po posameznih področjih, iz proračunskih dokumentov pa je jasno razvidno, da Vlada ne želi skoncentrirati sredstev za razvoj Slovenije. Odpira se torej ključno vprašanje: Na kakšno mesto bo vladajoča koalicija danes ustoličila dr. Turka? Bo to novi minister za reforme; če bo, za katere reforme? Bo podpiral nakup orožja na račun zmanjševanja socialne varnosti? Se bo zoperstavil zoper divji privatizaciji zdravstva, ki bo večini onemogočila dostop do osnovnih zdravstvenih storitev? Bo nasprotoval podražitvam električne energije, ki bodo pod mejo revščine pahnile nove ljudi? Kakšen ima odnos do večje fleksibilnosti trga dela? In še bi lahko našteval. Socialni demokrati ne skrivamo razočaranja, saj na takšna vsebinska vprašanja kandidat na zaslišanju ni ponudil odgovorov, prav tako pa je bil tudi nejasen pri opredelitvi svoje funkcije v Vladi. V lastnem imenu in v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov lahko trdim, da osebno nimam nič proti gospodu dr. Turku, čeprav nas je na zaslišanju močno zabaval s predstavitvijo navadne in pa "hitech" metlice za WC-je. Upam, da bodo tudi v Evropi to sporočilo razumeli kot šalo in ne kot novo strateško pozicioniranje Slovenije v storitvenih dejavnostih. Naj zaključim, da je v vseh primerih, tudi tistih, ki sem jih naštel v uvodu, odgovornost za razrešitev ministrov in za kvaliteto novega predloga, predvsem na predsedniku Vlade gospodu Janši. On ga predlaga oziroma on bo z njim delal in mu dajal delovne naloge in nadziral njegovo delovanje. Kot opozicijska stranka zato ne moremo vplivati na njegovo izbiro in njegovo delo in zato tudi s podporo njegovi izvolitvi ne želimo prevzemati odgovornosti. Zato v danem primeru poslanke in poslanci Socialnih demokratov kandidata za ministra ne bomo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Martin Mikolič, v imenu poslanske skupine Nove Slovenije. Prosim.
Lepo pozdravljeni, spoštovani podpredsednik, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog Vlade oziroma predsednika Vlade za imenovanje ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije, v poslanski skupini Nove Slovenije sprejemamo kot nadaljnje uresničevanje koalicijske zaveze, da bo Vlada delala za blaginjo Slovenije. Kot del koalicije v poslanski skupini Nove Slovenije pri personalni sestavi Vlade vztrajamo na doslednem upoštevanju zastavljenih meril, kot so: dobro poznavanje področja, se pravi, resorja, strokovne kompetence, vizija in motiviranost za njeno uresničitev, predanost delu v javno korist, integriteta in spoštovanje etičnega kodeksa, voditeljske lastnosti ter sposobnosti in še bi lahko našteval. V poslanski skupini Nove Slovenije zaupamo odločitvi predsednika Vlade in verjamemo, da je svoj predlog tehtno premislil in izbral kandidata, ki po njegovi oceni izpolnjuje zahtevana merila. Izhajajoč iz ugotovitve, da Slovenija zaradi počasnosti sprememb izgublja svojo globalno konkurenčnost, so bile potrebne strukturne reforme, ki se jih je nova Vlada tudi lotila. Iz sprejetega nabora ukrepov za boljši življenjski standard vseh prebivalcev Slovenije ter bolj konkurenčno in uspešnejše gospodarstvo se je že izvedel sklop davčnih reform. Vsi izvajani ukrepi so bili podrejeni cilju doseganja kriterijev za prevzem evra, kar nam je tudi uspelo. Tega pomembnega dosežka naše države se vse premalo zavedamo, vendar je treba doseženo vzdrževati. Ne samo ohranjati, zagotoviti je treba pogoje za razvojni preboj in kdo ga lahko zagotovi. V svoji predstavitvi je kandidat za ministra opozoril na pomemben vidik - vključenost prav vseh. Pravi: "Razvoj pomeni boljše življenje za vse, ne nujno bogatejše življenje, boljše. Ampak verjetno malo boljše za tiste, ki k razvoju več prispevajo. Ti bodo potegnili voz naprej, vendar morajo imeti vsi možnost prispevati." Na vseh nas je torej odgovornost, da bo Slovenija dosegla cilje, ki smo si jih zastavili. Največja je zagotovo na predsedniku Vlade, ki nam je predlagal nosilca nadaljnjih razvojnih korakov. Svežina njegovega nastopa je naravnost provokativna, saj poslušalca navda z nelagodjem, celo s posmehom. Kljub temu v poslanski skupini Nove Slovenije menimo, da je svežina odraz inovativnosti, ki kandidata značilno razlikuje od vseh dosedanjih. Drznost mu očitno ni tuja, brez nje pa ni razvoja. Brez velikih tveganj ni velikih dobičkov. Menimo, da Slovenija potrebuje velike korake, če se želi uvrstiti med najbolj razvite države. Samo razvite države lahko zagotovijo blaginjo svojemu prebivalstvu. Področje razvoja dr. Žigi Turku gotovo ni tuje. Njegova izjava oziroma odgovor na povabilo za delo v Vladi se je glasil: "Res verjamem, da je to častna dolžnost in da se taka vabila odklanjajo samo izjemoma. Po drugi strani je to tudi izziv." Morda pa tisti, ki v razvoju ves čas delamo tudi kaj splošnega in strateškega o tem vemo. Gotovo je ena od odlik predlaganega kandidata tudi predanost delu v javno korist. Izjava, da je delo Vlada častna dolžnost, ki jo odklonimo le izjemoma, nas v poslanski skupini Nove Slovenije prijetno preseneča. Prava redkost je, da si nekdo upa javno pokazati, koliko mu pomeni domovina in javna služba v njeni državni upravi. Ta izjava odraža še drugo osebnostno značilnost kandidata. Kot predsednik nadzornega sveta Telekoma je nekoč izjavil: "Ne delam zaradi sejnin, razumem lastnika, da želi na vseh področjih spodbujati varčevanje in skromnost." Gotovo bi v svetu informatike, kjer je po mnenju nekaterih sodil med najboljše programerje, tudi v mednarodnem merilu, realiziral večje prihodke. A kot sam pravi: "Države kot minister ne bo stal znatno več kot profesor." Več kot zgovorna je tudi njegova odločitev, da bo v primeru imenovanja za ministra odstopil s položaja predsednika nadzornega sveta Telekoma. Kot smo lahko razbrali iz medijev se zagovorniki in kritiki kandidature dr. Žiga Turka strinjajo, da gre za razgledanega in strokovno širokega moža. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo podprli odločitev predsednika Vlade, v prvi vrsti zato, ker je odgovornost za delo Vlade na njegovi strani. Resor, ki povezuje vsa ostala ministrstva in jih usmerja k doseganju razvojnih ciljev zapisanih v Strategiji razvoja Slovenije in v Resoluciji nacionalnih programov je premier pripravljen zaupati dr. Žigi Turku. Poslanci Nove Slovenije ga bomo pri tem podprli. Kandidatu pa želimo in od njega pričakujemo, da bo svojo uspešno akademsko kariero in osebnostne lastnosti združil v uspešno ministrovanje. To je v korist vseh državljanov in državljank Slovenije kakor tudi v osebno zadovoljstvo. Tako bo uresničena njegova napoved, da Služba Vlade za razvoj ne sme samo spremljati že zapisanih reformnih ukrepov, ampak spodbujati in pomagati, da bi bile vse aktivnosti države in čim več proračunskega denarja, ki zdaj v velikih primerih nima nalepke razvojni, razvojno naravnan. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo kandidata za ministra brez listnice odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije dr. Žiga Turka podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Josip Bajc v imenu poslanske skupine SLS. Izvolite, prosim.
Gospod podpredsednik, hvala lepa. Kolegice in kolegi, spoštovani predstavnik Vlade! Razvoj je ključen cilj vsake države, ki želi biti dolgoročno uspešna na vseh področjih, seveda se tega cilja posamezne države in posamezniki lotevajo na različne načine in z različnimi prijemi. Oblikovanje posebnega ministrstva ali vladne službe za razvoj je gotovo eden od pokazateljev, kako resno se tega vprašanja lotevajo posamezne države oziroma konkretno Vlade. V Sloveniji službo Vlade za razvoj imamo, je pa ta že nekaj časa brez pristojnega ministra, ki bi skrbel za to področje. Splošno lahko rečemo, da je iz tega vidika predlog za novega ministra smiseln in da smo predlog predsednika Vlade že nekaj časa tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke čakali. Na spletni strani službe Vlade Republike Slovenije za razvoj lahko preberemo, da le-ta ima naslednje naloge: služba usklajuje in spremlja izvajanje Strategije razvoja Slovenije ter gospodarskih in socialnih reform za povečanje blaginje v Sloveniji, nudi strokovno pomoč in sodelovanje z ministri pri pripravi zakonov, podzakonskih predpisov in drugih aktov, potrebnih za izvedbo Strategije razvoja Slovenije in reform v Sloveniji, usklajuje delo vladnih resorjev glede reform na ekonomskem in socialnem področju in usklajuje izvajanje Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih. Glede kandidata za ministra dr. Žiga Turka lahko ugotovimo, da ima veliko izkušenj in znanj, ki so v veliki meri povezani z nalogami na delu področja službe Vlade Republike Slovenije za razvoj. Menimo, v poslanski skupini torej, da gre za kompetentnega kandidata. Iz njegove predstavitve na Odboru za gospodarstvo lahko vidimo, da njegov program temelji na ustvarjalnosti, podjetnosti in samozavesti. Te temelje v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke absolutno podpiramo, opozarjamo pa, da je njihov uspeh v veliki meri odvisen od vseh drugih resorjev in ustanov v državi. Lahko bi pa rekli predvsem in začeli z šolstvom. Četudi bo minister poskušal na različne načine vzpodbujati na primer ustvarjalnost, ne more biti uspešen, če šolski sistem s posebnim poudarkom na visokem šolskem izobraževanju ne bo mladih ljudi učil podjetnosti, ustvarjalnost in inovativnosti. Tudi z ostalimi cilji službe je pravzaprav podobno. Vsak minister mora na svojem področju pripraviti podlage, zakonodajo in ukrepe, ki bodo vzpodbujali razvoj Slovenije. Kandidat za ministra pravilno ugotavlja, da njegova vloga ni vloga super ministra, ki bo izpeljal ključne zadeve in omogočil Sloveniji hitrejši razvoj. Njegova vloga je predvsem vloga koordinatorja in spodbujevalca. Dolžnost vseh ostalih ministrstev pa je, da vsak na svojem področju pripravi vsebinske spremembe in premike, ki bodo omogočili razvoj Slovenije. Tukaj sta vsekakor, predvsem Ministrstvo za šolstvo in Ministrstvo za visoko šolstvo prva. Ne moremo namreč pričakovati usklajenega razmišljanja, kaj šele ustvarjalnega dela naših ljudi, če jih k temu ne bo naše šolstvo vzpodbujalo že od malega naprej. V poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ugotavljamo, da je dr. Žiga Turk primeren kandidat in bomo podprli njegovo imenovanje za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Od ministra pa pričakujemo dobro koordinacijo dela različnih drugih ministrstev in vladnih služb. Od Vlade pa, kot celote, da bo tudi v nadaljnje pripravljenost za spremembe, ki lahko zagotovijo Sloveniji hiter razvoj in uspešnost v prihodnje. Predvsem pa si v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke želimo, da bo mandat ministra opravljal uspešno, in da bo le ta trajal do izteka mandata Vlade, in mu ne bo padel pogum za uspešno vodenje službe že pri prvem "bav bavu" izrečenem bodisi iz vrst pozicije oziroma opozicije. Hvala.
Hvala lepa. Tako smo končali s predstavitvijo mnenj poslanskih skupin. Besedo dajem poslankam in poslancem. Besedo ima gospod Zvonko Černač. Prosim.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Spoštovane kolegice in kolegi! Imenovanje dr. Žige Turka prihaja v čas, ko gre Sloveniji dobro. Povprečna gospodarska rast znaša 1,6% več kot povprečna rast v petnajstih državah stalnih članicah EU-ja. Inflacija ostaja znotraj kriterijev, produktivnost raste, položaj javnih financ je stabilen in v okviru kriterijev iz Maastrichta. Po drugi strani pa sem prepričan, da v Sloveniji zmoremo in tudi moramo storiti več. Obdobje v katerem se nahajamo, je lahko dodaten impulz za vse tisto, kar naj bi v okviru koordinacije službe za razvoj, storili tudi v okviru drugih resorjev. Veseli torej kandidatova ugotovitev, da je potrebno nehati pisati programe in dokumente, in da je potrebno stvari delati in izvajati. V slovenskem gospodarstvu in na sploh med našimi ljudmi, ne manjka ustvarjalnosti, podjetnosti in samozavesti. Mislim, da se tega vsi zavedamo, in da problem verjetno, temeljni problem naše družbe ni tukaj. Kandidat se je tudi kalil v tem podjetniškem okolju. Drugače, popolnoma drugače pa je s sistemom javne uprave. Gre za, že po definiciji sami, za tok zapleten, relativno okostenel sistem, kjer je hitrost sprejemanja odločitev bistveno bistveno daljša kot to velja za ostale sfere. In tukaj mislim, da je potreben proces, ki bo najprej pripeljal do spremembe miselnosti tistih, ki bodo morali spoznati, da se je treba obnašati na enak način kot v vseh ostalih sferah, ker so del te družbe in tudi za to zadolženi, da v času, v katerem jim je dana ta odgovornost, izpeljejo postopke in procese zaradi katerih so tudi na teh delovnih mestih. Mislim, da tukaj kandidata glede na njegove ambicije čaka najtežje delo. Tukaj je proces, ki je bil sicer začet. Moramo biti pošteni, z velikimi nasprotovanji opozicije v tem Državnem zboru, ko je šlo za relativno majhne popravke zakonodaje, ki naj bi omogočili nič drugega kot enakopravnost med zaposlenimi v zasebnem in javnem sektorju. Brez te enakopravnosti, tako v pravicah kot v obveznostih, ni učinkovitega delovanja države, ni učinkovitega delovanja v javni sferi in ni uspeha na vseh tistih področjih, ki jih določajo strateški dokumenti te države. Kajti ni problem v premajhni ustvarjalnosti in podjetnosti v zasebni sferi, ni problem tukaj. Problem, s katerim se naša družba že nekaj časa sooča, so postopki, ki otežujejo in podaljšujejo čas sprejema odločitev, ki so potrebne za hitrejši razvoj. Danes bi vam lahko - pa bi za to porabil verjetno čas vseh poslanskih skupin - naštel primere, ki kažejo na to in ki jih nikakor ne moremo preseči. Stvari gredo tako daleč, da bo pod vprašajem učinkovito črpanje sredstev iz naslova ugodno izpogajane perspektive za obdobje 2007-2013 v letošnjem letu, ko se nam bodo razpisi za ta sredstva verjetno dogajali v obdobjih, ko bo sredstva zelo, zelo težko pravočasno koristiti in črpati. Tu je pomen te službe in podpora temu resorju zelo pomembna. Zaradi tega se pričakuje, da bi bil kandidat v Državnem zboru čim širše podprt, kajti od te njegove podpore bo odvisna tudi uspešnost naloge, s katero se je, če ste poslušali njegovo predstavitev na matičnem odboru, pripravljen resno soočiti in jo tudi, po moji oceni, lahko izpelje, seveda ne brez sodelovanja vseh tistih, ki mu na tem področju lahko pomagajo. Kandidat prihaja s področja gradbeništva. Zelo dobro torej ve, da je v naši družbi še vedno tako, da mnogo manj časa traja, da se nekaj zgradi, kot da se pridobijo vsi potrebni dokumenti, dovoljenja in vsi postopki, ki so potrebni za to, da se tak proces začne. Tu je torej ta oreh, ki ga je treba streti, in ambicije, ki jih ta kandidat ima, kažejo v to smer. Čaka ga torej težko delo. Če na zaključku mogoče ponazorim s primerjavo, za katero ste nekateri smatrali, da je bila smešna, s temi WC metlicami, po moje na tem mestu, na katerega kandidat prihaja, in verjamem, da bo danes imenovan, ne gre za to, kako vzgojiti posameznika, da bo kvalitetnejše in ekološko sprejemljivejše izdelke kljub bistveno višji ceni kupoval. Na tem mestu, na katerega kandidat prihaja, je naloga bistveno težja. Gre za to, da bo njegova naloga v koordinaciji z vsemi ostalimi resorji, pa tudi seveda ob naši podpori, ker mislim, da gre za skupen projekt, ko govorimo o razvoju Slovenije, ustvarjanje pogojev za to, da bodo dobre ideje posameznika lahko zaživele v praksi, ne pa da bodo administrativni postopki te ideje že v kali zatrli, in da bo država sposobna na drugi strani zagotavljati pogoje, da bodo naši državljani ekonomsko sposobni dražje in kakovostnejše izdelke kupovati. In na tej poti mu želim veliko sreče. Hvala lepa.
Besedo ima gospa Majda Širca. Prosim.
Hvala lepa. Turbulentno dogajanje okrog tega ministrstva v zadnjih dveh letih, mnogo besed, mnogo piara, mnogo cirkusa, mnogo forme in polno spodletelih vsebin. V dvoletni genezi smo imeli Odbor za reforme, ministra za razvoj, kasneje smo imeli ministra, ki se je hitro poslovil in odšel jadrat drugam. Nasledil ga je partner za razvoj, nasledila druga razvojna gospa. Sedaj je tu kandidat, gospod dr. Turk, ki ne več skrbi za reforme, temveč za usklajevanje in izvajanje razvoja, ki je nekakšen kretničar. V redu. Toda ali je ustvarjalnost, podjetnost in večja samozavest, o kateri je govoril gospod Turk na "hearingu" dovolj za ministrstvo, kjer ni jasno, kakšne so njegove pristojnosti? In to je glavni problem, o katerem, ne prva, danes govorim. Kaj bo recimo gospod Turk jutri rekel na nov davek v navednicah na avtorske honorarje za obvezno zdravstveno zavarovanje recimo ali pa za 34% dvig prispevkov samostojnih ustvarjalcev, to se pravi tistih ustvarjalcev, na katere danes stavi, ko govori, da je potrebna večja podjetnost, ustvarjalnost in samozavest in 30.000 samostojnih ustvarjalcev, obrtnikov, športnikov in tako naprej bo jutri se soočalo z velikim finančnim šokom. Skratka, ustvarjalnost in podjetnost, o kateri danes govori gospod Žiga Turk bo jutri dražja. Straniščne metlice bodo tudi jutri dražje in bo v pat poziciji, kot je bil že pred njim nekoč kdo drug. In kot kaže kandidat še ne ve, v kaj se spušča. V redu tudi to. Ampak, vsak mesec ga tisti, ki ve v kaj se spušča, in to je predsednik Vlade, nekoga žrtvuje. Janez Janša je novo žrtev danes uvedel s pojasnili, da se pojavljajo potrebe po močnejši kognitivni vlogi strategije, spoznavni. Spoznavne vloge se dogajajo drugje, navadno na inštitutih in v drugih krogih, ampak vendarle. In zato tudi ker potrebuje nov zagon tudi sam razvoj, ampak za tiste projekte, ki so vpisane v knjigi 2007-2023, skratka za galaktične in druge mega projekte in za nove otoke. Če ministru leta 2007 naložiš, da bo skrbel za prevod teh mega otokov in projektov, ki so začrtani za leto 2023, v prasko, ga v bistvu na nek način ubiješ, da ne rečem odplakneš in tu je problem, ki se lahko konča s tistim "ministre ubijajo, mar ne" oziroma "ministre Vlada ubije, mar ne" v tem resorju. Zakaj? Zato, ker je to ministrstvo odvod, ker je alibi, ker je odlagališče, ker ne rečem, da je tudi purgatorij Vlade. Je odplakovanje z dizajnirano metlico, a vendarle je odplakovanje. In če misel, ki mi ustvarja dvome o pristojnostih tega ministrstva, ki ga razumem kot piarovski odvod Vlade, končam z besedami iz glasa ljudstva zapisanega na nekem forumu, rečem oziroma povzemam "gospod Janez Janša ima to službo za razvoj le za šminko", pravi nek pisec iz glasa ljudstva. Upošteval bo samo tisto, kar mu ne bo škodilo pri naslednjih volitvah. Služba mora biti, da stvari izgledajo resno, je pa dejansko nepotrebna. In to so tiste skrbi, ki bodo seveda meni botrovale, ko bom se soočala s to kandidaturo in bila pri njej previdno vzdržana. Kolega Gantar je prej dejal, da kandidat ima pravico poslušati. A naj dodam, da ti poizkusi in ti eksperimenti so dragi za tiste, ki poskušajo, poceni pa za tiste, ki eksperimente sprožajo. Hvala.
Besedo ima gospod Bogdan Barovič. Prosim.
Hvala lepa, kolegice, kolegi, gospod predsedujoči. Iz vsega povedanega o gospodu dr. Turku, je razvidno kdo je, kaj je, kaj bi rad in kaj naj bi naredil. Toda čedalje bolj poslušam in pozorno poslušam razpravo, toliko bolj ocenjujem, da danes ni vprašanje dr. Žiga Turk, da minister brez listnice ali ne, ampak se poraja vprašanje Služba Vlade za razvoj, da ali ne. Ker po vseh besedah, jaz ne bom trdil sedaj kdo ima kaj prav, dotaknil se bom najprej političnost ali apolitičnost. Zgodba je popolna jasna. Če bi ta človek, o katerem danes govorimo - pa ne govorim konkretno gospod Turk - bil politična osebnost, bi bilo jasno, da ga trenutna vladajoča koalicija ne bi podprla, če bi bil recimo politično bolj na levi strani. In obratno, tako kot se je dogajalo v preteklosti, če bi bila na oblasti neka druga opcija predlaganega človeka iz opozicije, tudi tista ne bi podprla. Torej apolitičnost ni slaba lastnost, še toliko bolj, če je človek strokovnjak. Jaz trdim, da če že službo Vlade za razvoj imamo in ta služba, kolegice in kolegi, pač ni od včeraj, nekdo jo je ustanovil in to ustanovitev verjetno, o tej ustanovitvi smo vsi vedeli in mogoče, vsaj delno imeli tudi moč soodločati, ta služba da ali ne, torej Služba Vlade za razvoj je in ta potrebuje nekoga, ki jo bo, kot smo slišal besedo "koordiniral". Koordinacija pa teoretično pomeni povezovanje, usklajevanje, vodenje in izvrševanje. In pojavili so se dvomi, da bo od te koordinacije lahko dr. Turku ostalo samo izvrševanje tistega, kar bo rekel predsednik Vlade, pa naj bo to gospod Janša ali kdorkoli drug. Toda tega še do tega trenutka pač ne vemo. Če je gospod Turk, in jaz mu moram verjeti, glede na to, da je njegova biografija kar se tiče njegovega dela in znanja, vsaj na področju razvoja dosti bogata, torej, če bo gospod Turk karkoli naredil - prepričan sem, da slabega narediti ne more ničesar, mogoče pa mu bo celo uspelo narediti kaj dobrega. Ne vem, toda človek na tej poziciji, če že to službo imamo, mora biti in na njega se bomo imeli vsi pravico obračati. Še posebej pa me je kot člana Slovenske nacionalne stranke ne navdušil, ampak mi je dal žarek upanja za nadaljnji razvoj z besedami, da je razvoj naš skupni cilj. Zakaj je to upanje - zato, ker kjer je cilj, so tudi poti. Več jih je, ampak kjer je cilj, so poti; kjer so pa poti, pa ni jasno, da je še cilj. Predvsem je pomembno tudi to, da je dosti sodeloval v preteklih letih, ne samo v tem mandatu neke politične opcije, pri razvoju nacionalnih vrednot. Slovenija je še vedno Slovenija, čeprav je sestavni del velike države, ki se ji reče Evropa. Ne nazadnje, vesel sem, da bo nekdo, če že to službo imamo, na katerega se bom lahko obrnil, ker mi določene stvari, ki so ali pa niso v Resoluciji o razvojnem programu niso všeč. In bom, če bo gospod Turk imenovan za ministra brez listnice, seveda tega ministra še krepko izkoristil, s prepričevanjem, da so določene stvari najbrž dobre, določene pa ne ali pa, da so pomanjkljive. In ne nazadnje, razvoj niso samo reforme. V tem stavku je vsebinsko velik pomen, če ga kdo hoče razumeti. Kolegice in kolegi na lokalnih nivojih, tisti, ki so moji kolegi kot župani, imamo tudi različne regionalne centre za razvoj, potem imamo centre za razvoj podjetništva. In res je, marsikateri center za razvoj podjetništva, ki je v neki občini, je samo zato, da je, in je pač potrošnik bruto plače. Marsikateri center za razvoj podjetništva v lokalni skupnosti pa ustvarja dva- ali trikratno dodano vrednost, plača samega sebe, pa še kaj. Vedno je bila teza in antiteza, službo Vlade za razvoj imamo, Služba Vlade za razvoj mora delati, ker prejme plačo, mi jo lahko in moramo nadzirati in ta služba potrebuje vodenje. In če je, vsaj po besedah mnogih in tudi po predstavitvi mnenja odbora in tako naprej, mnenje o dr. Turku pozitivno, bomo pač v zakup vzeli riziko in verjeli, še vedno je čas in še vedno je možnost, da se mnenja in dejstva spremenijo. In še eno zelo pomembno vprašanje. Nobena Vlada do sedaj ni bila večna, tudi obstoječa ni. Kaj pa bo s to službo in z ministrom brez listnice v primeru, če se oblast diametralno zamenja. Jaz upam, da bo služba ostala in minister brez listnice, v tem primeru celo apolitičen, tudi, kajti država se mora razvijati naprej, pa ne glede, ali jo vodi desna ali leva opcija. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Anton Kokalj.
Hvala lepa. "Podjetnost, ustvarjalnost, samozavest" je geslo s katerim se je predstavil kandidat za ministra za razvoj in če izhajamo iz teh gesel bi lahko rekel, da so, oziroma iz tega gesla, lahko rečem, da je vsebina prava. Vendar postavlja se mi nekaj vprašanj, ki sem jih izrazil že ob imenovanju gospoda Damjana, za ministra brez listnice, pristojnega za razvoj. Glede na to, da je to neka inovacija, po moji oceni, te Vlade, ki na nek način predsednika Vlade osebno še bolj zavezuje k temu, kar bo pač ta minister v njegovem kabinetu, ker je to minister brez listnice, ki spada neposredno pod njegovo pristojnost, pravzaprav bo ta minister na nek način obraz Vlade glede razvoja Slovenije. Zanima me, seveda, kakšna bo ta natančna vloga tega ministra Vlade. Mogoče bi sam izpostavil moja pričakovanja. Minister za razvoj mora biti povezovalni člen med vsemi akterji, od lokalne ravni, lahko bi rekel celo posameznika, do posameznih ministrstev, do predsednika Vlade. In dejansko je to desna roka predsednika Vlade in na nek način, kot je že bilo ugotovljeno, si ne morem drugače predstavljati, kot izvrševalec odločitev predsednika Vlade v zvezi z vprašanji razvoja Slovenije. Pri tem pa bi seveda postavil določena vprašanja, kaj je z reformnimi ukrepi, ki so bili napovedani že v času prejšnjega ministrovanja, kako dolgo potrebujemo to službo? Kajti sam ocenjujem, da celotna Vlada mora delovati s ciljem skladnega regionalnega razvoja in da ustanavljanje novih inštitucij in novih segmentov Vlade samo po sebi k temu ne pripomore. Glede na profil kandidata, ki je sam osebno dokazal, da je ustvarjalen človek, ki sam skrbi za svojo prihodnost; v tem vidim, moram reči eno pozitivno prihodnost, kajti, če gledamo situacijo, v kateri se nahaja celotna Evropska unija in z njo vred tudi Slovenija, v tej globalni situaciji, bo potrebno nujno izpostaviti in vključiti vsa dogajanja posameznika, bodočega razvoja brez angažmaja posameznika, brez samoiniciativnosti ne bo. Če bo to novemu ministru preko vseh teh komunikacijskih zahtev, kot sem že rekel, med posameznikom, lokalno skupnostjo, Vlado uspelo, če bo uspelo premakniti vsaj malo to zavest, potem je to gotovo korak, ki je možen. Zelo težko si pa predstavljam, da bi lahko en minister odigral vlogo, na nek način super-vizorja, vsem ministrom v imenu predsednika Vlade, glede razvojnih projektov. Zato se mi postavlja vprašanje, kako se bo uspešen posameznik, kar je kandidat za ministra, na akademskem in na ustvarjalnem področju dokazal kot minister, minister pomeni politično funkcijo. In to je moje ključno vprašanje, na katerega bi želel slišati odgovor tako od predsednika Vlade kot tudi od samega kandidata. Kako bo povezoval Ministrstvo za visoko šolstvo z gospodarstvom, kako bo povezoval šolstvo z gospodarstvom, kako bo povezoval sedanji trend, ki je že vpeljan skozi Zakon o skladnem regionalnem razvoju z lokalnimi skupnostmi, ali se napovedujejo tu pregledi oziroma refleksija sedaj delujočih že vzpostavljenih mehanizmov? Po moji oceni je to absolutno nujno. Drugače minister kot tak ne bo mogel storiti kaj dosti. Pa še mogoče samo en poudarek. V preteklosti je Slovenija veliko vlagala predvsem s strani infrastrukture v področja, ki so bila slabo razvita in kjer ni bilo ljudi. Mislim, da je to napačen trend, zato novemu ministru priporočam, da v okviru svojih pristojnosti spodbuja vlaganje v infrastrukturo tam, kjer ljudje še so in da se tam kjer ljudje še so omogoči, da bodo ti ljudje imeli možnost izobraževanja in ustanavljanja podjetij, vemo, da je že stara doktrina, da v globaliziranem svetu so samo majhna podjetja perspektivna, ker so lahko dovolj fleksibilna in ker slonijo na osebnem angažmaju posameznikov. In kot sem rekel, predvsem lik ministra mi je spodbuden v tej smeri glede na to, da je samoustvarjalen posameznik, pričakujem od njega, da bo znal skozi pooblastila in pristojnosti, ki jih bo imel na nek način premakniti to mentaliteto v slovenskem prostoru, če mu to uspe mislim, da je opravil svoje delo.
Besedo ima gospod Ivan Grill.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana gospoda državna sekretarja, kolegice in kolegi! Nedvomno so gospodarske in tudi socialne razmere v Sloveniji danes takšne kot niso bile še nikoli v preteklosti in bilo bi zelo narobe, če ne bi takšne situacije izkoristili v prid, da cilje, ki jih lahko na ta način dosežemo tudi realiziramo in postanemo ena izmed najrazvitejših držav v Evropi. To so realni cilji in tudi dosegljivi. Veseli me, da se tega zaveda tudi Vlada Republike Slovenije in je že takoj ob začetku svojega mandata začela s številnimi pripravami ukrepov in strategij, ki bi te cilje tudi zasledovali in popeljali v Slovenijo v tako imenovan razvojni preboj. Takšno mnenje delijo tudi številni ugledni strokovnjaki in pravijo, da so ti cilji ambiciozni, vendar tudi povsem realni. Če se ozremo nekoliko nazaj lahko ugotovimo, da se je Vlada začela lotevati priprav teh ukrepov in strategij načrtno, sistematično, čim bolj konsenzualno s socialnimi partnerji oziroma z vsemi tistimi, ki so kakorkoli deležni sodelovanja v vseh teh strategijah. Res je, da imamo veliko strategij in da vsega tega še nismo uspeli tudi realizirati. Danes smo že slišali nekatere očitke, da imamo veliko strategij, samih učinkov pa malo, vendar to zagotovo ne drži. Vemo, da smo že z zakonodajo, ki smo jo sprejemali in z ukrepi dosegli pomembne premike tako na področju brezposelnosti, vemo, gospodarska rast se povečuje, je med največjimi v Evropi, število na novo odprtih predvsem malih in srednjih podjetij je vedno večja in je večja kot pa tistih, ki prenehajo z delovanjem, kar je zagotovo posledica vseh že do sedaj sprejetih ukrepov in pa tudi spremenjenih zakonodaj. Je pa zagotovo res, če želimo, da bodo vse te strategije, vsi ti cilji tudi dosegli te pričakovane rezultate, je to najlažje in tudi najbolj optimalno možno doseči samo na način, da se te strategije povezujejo, da se vse te ukrepe zasleduje in pa, da se koordinira med vsemi tistimi, ki to strategijo morajo tudi izvajati, konkretno so to vsa ministrstva Vlade Republike Slovenije. Ravno to vlogo tega povezovanja, koordiniranja naj bi imelo to novo oziroma minister za, kot so včasih rekli reforme, ampak danes je to odgovoren za usklajevanje med ministrstvi. Sam sem mnenja, da mora biti oseba, ki vodi takšen resor ambiciozna, razvojno naravnana, inovativna, vztrajna, pogumna, z vizijo in pa tudi dovolj izkušenjami. Vse te lastnosti, sem prepričan, ima v sebi tudi predlagani kandidat dr. Žiga Turk. Moram povedati, da je imel gospod Turk mojo podporo že pred samim njegovim predstavitvenim nagovorom v matičnem delovnem telesu, saj njegova znanja, reference poznam že tudi od prej in moram povedati, da sem nad vsemi rezultati njegovega dela prijetno presenečen in ni nobene dileme, da ne bi tega znanja, teh izkušenj lahko sedaj s pridom uporabljal tudi v vodenju tega resorja. Kljub temu pa me je izredno prijetno presenetil, ko je imel svojo predstavitev v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke, ko je navedel naslednji stavek. Sam pravi, da ne vidi nobenega tehtnega razloga, ki bi omejeval, da Slovenija ne postane ena izmed najrazvitejših držav v Sloveniji. Vesel sem bil njegovega, takega mišljenja, ki temelji na predvsem na njegovem izredno dobrem poznavanju evropskega znanstveno-raziskovalnega prostora, gospodarskega prostora, podjetniškega prostora. In ko le-te stvari primerja s potenciali, ki jih imamo v Sloveniji, je verjetno njegova odločitev temeljila predvsem na tem potencialu, ki ga v Sloveniji imamo. Vesel sem, da je takšnega prepričanja, tudi sam delim takšno mnenje. Kot vemo, je tudi predsednik Vlade v lanskem letu v enem izmed nagovorov bil mnenja, da je Slovenija lahko najboljša med vsemi državami v Evropi. Očitno je, da imamo v Sloveniji resurse, imamo znanje, imamo ljudi, ki so sposobni popeljati Slovenijo v razvojni preboj. Zato je treba vse te resorje, vse te potenciale, ki jih imamo, motivirati, jih je potrebno spodbuditi in dati možnost, da bodo dejansko lahko tudi zaživeli. Prepričan sem, da te lastnosti, da to voljo, to znanje ima tudi dr. Žiga Turk in vesel sem, da je pripravljen sodelovati v ekipi Vlade Republike Slovenije, ki je že do sedaj pokazala, da je vizionar, da ima ideje, da njeni ukrepi vodijo Slovenijo po pravi poti, in da bo tudi sam, dr. Žiga Turk pripravljen sodelovati v tej ekipi. Sam bom z veseljem podprl njegovo kandidaturo in prepričan sem, da bo ta resor tudi uspešno vodil. Želim mu veliko uspeha pri vodenju tega resorja. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Bojan Rugelj.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem navzočim! Pred seboj imamo predlog za kandidata za ministra brez listnice, na kratko kar za razvoj Slovenije. Zavedamo se, upam da vsi, kako pomembna funkcija je to in prav je, da tudi naša Vlada usmerja in predlaga tega kandidata za ministra. Osebno pa menim, da bi morala Vlada predlagati tudi kandidata za guvernerja Banke Slovenije, kajti tudi ta kandidatura je izredno pomembna za naš razvoj. Še posebej v preteklosti, ko je banka določala menjalni tečaj, od česar je, bom rekel neposredno odvisen razvoj tudi gospodarstva v vsaki deželi. Ampak pustimo, to je že dejansko druga zgodba. Lahko pa rečem, da se je dr. Žiga Turk na Odboru za gospodarstvo več kot odlično predstavil, saj je odgovoril na vsa vprašanja, tudi nekatera provokativna, ki so prihajala s strani opozicije, še posebej tista, ko so nekateri neučakani želeli kar neke konkretne datume in kaj vem kaj še. Tako da mislim, da kar se tega tiče, je kandidat zelo ustrezen, saj je že s svojim delom do zdaj dokazal, da ne bo samo teoretiziral, ampak da bo tudi delal s konkretnimi stvarmi in predlogi. Bi pa izrazil rahlo razočaranje nad našimi partnerji za razvoj, to so Socialni demokrati, ki nekako s figami v žepu delajo. Ko se je bilo treba kazati na televiziji, kako sodelujejo v Partnerstvu za razvoj, je bilo vse okej, z nasmeški, tu pa vidimo, da so dejansko proti temu ministrstvu, čeprav osebno proti dr. Žigi Turku nimajo nič. Mislim, da se tu resnično kaže dvoličnost nekaterih, in to ni dobro za naš razvoj, če že hočemo res, kot tu stalno poslušamo, da plujemo v istem čolnu, pluti v isto smer, to je smer razvoja; ni prav, da nekateri veslajo zadaj nazaj. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Štebe.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade! Kandidat za ministra dr. Žiga Turk bo po mojem mnenju pomemben vladni koordinator, usklajevalec in tudi skrbnik ter nadzornik in partner med vsemi interesnimi skupinami, ki so v naši državi, pa tudi v okviru Evrope in širše odgovorni za razvoj. Kot odgovoren za, mislim, predvsem tehnološki razvoj, glede na njegove izkušnje in predizobrazbo, bo neke vrste spremljevalec oziroma upal bi si reči, nadminister pri prvem ministru, ki bo na ta način v neposrednem sodelovanju s predsednikom Vlade pomembno prispeval pri usklajevanju in hitrem ter resnično razvojno naravnanem odločanju. Pa tudi preprečeval, kar ni nepomembno, pristranske interesne vplive, ki so nerazvojni ali pa škodljivi. Zagotovo bo imel odločilen vpliv na koordinirano in razvojno delovanje Vlade Republike Slovenije, zato je to imenovanje pomembno in tudi Služba za razvoj je zaradi tega pomembna. Pomembno je ustvarjanje razvojno-podjetniškega, nekateri pravijo temu sociokulturnega okolja ali, če hočete, vrednostnega okolja za uspešnost delovanja države in uspešne posameznike. Imam zaupanje, da bo vsem svojim službam znal povedati o priložnostih, ki jim jih prinaša informacijska družba oziroma družba znanja. Da se bo torej bolj držal gesla "do it - digital opportunity information technology" namesto vsesplošnih, vsemogočih usmeritev podpor ogroženim, manj razvitim z izključno socialnimi podporami ter jim bo tem pokazal vizijo priložnosti, in to za vse sloje družbe in za vse starosti. Ker je osnova promocije in osebne uspešnosti v spretnostih in znanju posameznika. Zdaj pa morda še malo o prispodobi straniščnih školjk, ki jih je, vsaj po opisih v medijih, pardon ščetk, krtačk, ki jih je kandidat za ministra brez listnice navajal. Govoril je o takšni, ki jo znajo oblikovati in proizvajati ter prodati mnogi in takšni, ki je več kot le straniščna školjka, z dodano tržno vrednostjo, višjo ceno in seveda tudi pod predpogojem o uspešni prodaji. Imamo državo, ki je v tem pogledu, v klasičnih izdelkih, izjemno uspešna. Recimo Švica, najboljši čevlji, najboljše čevlje v Londonu lahko kupite švicarske. Ura Swatch je tipičen primer, kako je možno z oblikovanjem množičnega izdelka doseči uspeh. Ali pa avto Smart, ki sicer ni množično prodajan izdelek, je pa izdelek z dobro ceno. Tudi švicarski izdelek. Jaz sem našel tudi podatek, da je bil prof. dr. Žiga Turk vodja projekta študije upravičenosti, vzpostavitve elektronskega sistema cestnin v prostem prometnem toku. Ta študija iz leta 2004 govori o tem, kateri sistem cestninjenja bi bil najbolj uspešen. Sprašujem ga ali bomo, tudi po njegovi zaslugi, morda med prvimi s takšnim elektronskim cestninjenjem. Pravzaprav ali bomo prvi z najbolj perspektivnim in naprednejšim sistemom, ki bi bil lahko implementiran v tehnološko-proizvodnem partnerstvu, ki ima velike možnosti tudi za uspeh na trgu. Čas za to je seveda kratek in prispodoba v zvezi s tema krtačkama bi v tem primeru bila naslednja: navadni sistem cestninjenja, ki ga poznamo sedaj, ki je kombinacija ročnega, napol ročnega in elektronskega z ABC tehnologijo in morda s pristopom njenega nadgrajevanja po zgledu avstrijske rešitve oziroma pristopa. Ali ta naprednejša krtačka, ki bi pa bila v tem primeru ta, najnaprednejši in najperspektivnejši sistem, ki bazira na osnovi satelitske navigacije, ki je funkcionalno bogat in fleksibilen ter ima velike tržne perspektive. Jaz tako v tem primeru krtačke in tudi na splošno, dr. Žigi Turku želim uspešno delo in sodelovanje za inovativnost in razvojno uspešnost vseh nas. Hvala lepa.
Gospod Ljubo Germič, izvolite prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsedujoči. Kolegice in kolegi! Torej prav gotovo gospodu Žigi Turku danes je potrebno priznati njegove strokovne, znanstvene reference, uspešno vodenje in kreiranje določenih raziskovalno-razvojnih projektov, uglednost v okviru pedagoškega dela. In s tega vidika je lahko ocenjen kot zelo sposoben in dober kandidat za ministra brez listnice. Ampak pojavlja se mi vprašanje, ali ni bil tudi njegov predhodnik, dr. Jože P. Damijan, s podobnimi referencami, kot mlad, razvojno perspektiven, uspešen strokovnjak, ki je imel podporo tako v predsedniku Vlade kot vladajoči koaliciji in je poskušal s predlogom, ki ga je oblikoval v odboru za reforme, torej pripraviti reforme, ki jih je potrebno, torej po prepričanju Vlade izvesti v Republiki Sloveniji. In kakšna je bila usoda tega mladega strokovnjaka. Samo nekaj mesecev je poskušal opravljati zelo pomembno nalogo, kot minister brez listnice, ki bi naj torej vodil Vlado v tistem delu, ki bi koordinirala in poskušala realizirati ambiciozen reformni proces v Republiki Sloveniji. Nihče se ni vprašal zakaj se je to zgodilo, da je tako mlad, uspešen strokovnjak, po prepričanju predsednika Vlade, širše slovenske javnosti, tako hitro končal svojo pomembno mesto v sestavi te Vlade. Prav gotovo je eden izmed vzrokov to, o čemer tudi danes velikokrat govorimo, torej slaba ali nedefinirana vloga službe Vlade za razvoj v konceptu dela te Vlade v celoti. Kajti kako razumeti, da danes ponovno prihaja strokovnjak, kateremu strokovne in znanstvene reference govorijo v superlativih, hkrati pa nimamo odgovora na to, ali bo uspel realizirati to, za kar se zavzema, torej uveljaviti tri temelja načela, o katerih danes vsi govorimo, ustvarjalnost, podjetništvo in samozavest. Kajti če je njegova vloga na splošno neopredeljena, danes pa o njej govorimo kot o odgovornosti za usklajevanje in spremljanje izvajanja Strategije razvoja Slovenije, se je potrebno vprašati, na kakšen način bo lahko brez jasnih pristojnosti uresničil te svoje tri temeljne programske usmeritve. Tu bi ponovno poudaril, da pravzaprav govorimo le o enem izmed nizov političnih ukrepov za prikrivanje razvojnih neuspehov te Vlade. Spomnimo se samo napovedanega velikega reformnega procesa na področju davčne politike, ko se je iz velikih napovedi zgodilo bore malo. Davčna reforma je v socialnem delu pravzaprav prispevala k povečevanju razlik in povečanju socialne nepravičnosti ter zmanjšanju pravic tistih, ki so na socialnem robu. Kako lahko utemeljujemo eno izmed zelo pomembnih programskih utemeljitev, torej ustvarjalnost in podjetništvo, ki naj temeljita na raziskovalno-razvojni usmeritvi Republike Slovenije, če danes lahko ugotavljamo, da ne izvajamo mednarodne evaluacije raziskovalnih skupin ter inštitutov. In lahko ugotavljamo, da se posledice slabega dela na tem področju že kažejo v tem, da smo po stopnji uspešnosti v okviru EU-25 v 6. okvirnem programu po znanih podatkih do aprila 2005 pristali po razmerju med prijavami na razpis in sklenjenimi pogodbami pri repu s 15,9% uspešnostjo, za nami so le Ciper, Poljska in Slovaška. Še posebej neuspešni pa smo pri raziskovalni infrastrukturi, saj smo pristali pri 25%, medtem ko znaša povprečje EU kar 44%. Seveda, tu so tista vprašanja, na kakšen način in kakšna bo vloga ministra brez listnice, da bo lahko vplival na takšne negativne ocene našega delovanja. Pri tem se postavlja tudi vprašanje, kjer se veliko govori o tem, da bomo poskušali izboljšati prenos vrhunskega znanja iz inštitutov, fakultet, torej z univerz v gospodarstvo, pri čemer pa na drugi strani lahko ugotavljamo, da se s spremembo zakonodaje, tripartitno sodelovanje, pravzaprav predstavniki gospodarstva, oddaljuje od možnosti vplivanja na procese, pomembne za raziskave in razvoj. Nadalje se postavlja vprašanje, na kakšen način bodo lahko koordinirani ti razvojni projekti iz resolucije, če pa lahko ugotavljamo, da na pomembnih področjih nimamo sprejetih tako imenovanih nacionalnih programov. Tu bom omenil samo dve področji, ki sta zelo pomembni, to sta nacionalni program visokega šolstva in nacionalni program zdravstvenega varstva. Ali lahko tako koncipirano ministrstvo, ki govori o tem, da bo treba graditi ustvarjalnost, gradimo brez tako široko sprejetih nacionalnih programov? Mislim, da je to ena izmed velikih pomanjkljivosti, ki potem tudi zamegljuje, torej po izjavah nekaterih danes tukaj, jasno postavljene cilje, ki jih naj uresničimo v Republiki Sloveniji tudi s pomočjo ministrstva, ministra brez listnice, torej vladne službe za razvoj. Seveda tukaj danes je težko govoriti o primernosti kandidata dr. Žiga Turka, ki ima veliko strokovnih, znanstvenih referenc, seveda pa danes govorimo o tem, v kateri segment Vlade bo pa umeščen tako kot minister kot ta služba za razvoj. Danes smo lahko že velikokrat slišali, da je tukaj ključni problem, da gre za kuliso, da gre za brezzobega tigra, ki na koncu lahko predstavlja samo to, da se na posameznih politikah, na posameznih resornih ministrstvih prekriva neuspešna razvojna politika. Danes je bilo tudi govora, da sam kandidat za ministra veliko stavi na tolerantnost. Ta Vlada je sama s svojim predlogom, da se zamenja minister za delo, družino in socialo priznala, da je te tolerantnosti relativno malo, kajti eden izmed temeljnih razlogov za zamenjavo ministra je bila navedba, da se slabo vodi socialni dialog. Je pa razlog slabega vodenja socialnega dialoga ravno v tem, da se zelo zminimalizira tolerantnost do različnih pogledov. Kako potem verjeti v nenehno zamenjavo posameznih akterjev in vodij te vladne službe za razvoj, ki skozi pravzaprav razvoj, torej skozi delovanje te Vlade izgublja svojo ambicijo. Od Odbora za reforme prihajamo na službo Vlade za razvoj, ki zamenjuje uspešne kadre z mednarodnimi referencami in se postavlja samo še v vlogo odgovornega za usklajevanje in spremljanja izvajanja strategije razvoja Slovenije, torej gre za usklajevanje in spremljanje. Kako lahko potem na drugi strani utemeljujemo, da lahko verjamemo trem osnovnim ciljem, torej ustvarjalnost, podjetništvo in samozavest, če na drugi strani priznavamo, da gre samo za usklajevanje in spremljanje. Kakšen bo vpliv tega ministra na te tri pomembne usmeritve, ki jih sam predstavlja. Zelo težko lahko verjamemo, da bo v tem obdobju po analizi ravnanja te Vlade sploh možno reči, da bo katerikoli od teh ciljev, ki se za slovensko javnost zelo lepo slišijo, ustvarjalnost, uspešnost, podjetništvo in samozavest. Kako graditi pri zaposlenih v Republiki Sloveniji tako izraženo samozavest, če pa z ukrepi rečemo, tisti, ki bi izgubil službo, bo moral sprejeti eno ali več stopenj nižjo delovno mesto glede na njegovo izobrazbo. Mislim, da so tukaj popolnoma diametralni ukrepi med tem, kaj se govori, in med tem, kaj se pač počne. Jaz bi si želel, da bo vloga dr. Žiga Turka lahko drugačna, uspešnejša, ampak dosedanje ravnanje Vlade mi ne vliva optimizma. Mi smo seveda glede na to, da pričakujemo, da bo danes bo dobil podporo vladajoče koalicije, da bo uspel s tem, kar je predstavil, da bo z modelom pristopa k inovativnosti, recimo, s ščetkami za WC, uspel, da bo na tem modelu res pokazal možnosti za ustvarjalnost in inovativnost, da te ščetke ne bodo simbol za kaj drugega, kar počnemo na WC-ju, da bo to ponovno eden od ministrov, ki ga bo čas zelo hitro odplaknil, kajti streznitev bo mogoče zelo hitro med ambicijami mladega znanstvenika in strokovnjaka na eni strani in med realnostjo, močjo in uspešnostjo njegovega delovanja na drugi strani. Jaz mu želim na tej poti čim večje uspehe. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Aleš Gulič.
Spoštovani gospod predsedujoči, cenjene kolegice in kolegi! Kar veliko je bilo že povedano o gospodu Žigi Turku, veliko hvale. Jaz se ji pridružujem. Tudi nekaj tega klozetnega komparativizma smo še slišali, tako da se ne bi dotaknil teh recimo medijskih nastopov, ki so enim okusni, drugim so takšni, kot v resnici so. Ampak vendarle bi me pravzaprav ob tem, naj povem že na začetku, da ne bom nasprotoval izvolitvi gospoda Žige Turka za ministra za razvoj oziroma vodji vladne službe za razvoj, nekaj pomislekov vendarle navedel. Razvoj prav gotovo ne bo v tej službi, tam naj bi se opravljala neka koordinacija, usklajevanje, primerjanje agend in povezovanje, razvoj bo pa kje drugje moral vendarle iskati svojo posteljo in mizo, najbrž v Ministrstvu za gospodarstvo, Ministrstvu za šolstvo, za znanost in tehnologijo tudi v vojski in še kje. In tam moramo pogledati, ali so zadeve v resnici razvojno usmerjene, se pravi progresivno, ali pa imamo neko regresivno stanje, ki bo omogočalo gospodu Žigi Turku, da bo vodil ministrstvo za obstoj te Vlade. Se pravi, spet nek paravan, demo verzijo, na katero se bo usmerjala pozornost slovenske javnosti, to smo že doživeli pri gospodu Damjanu z ročnim nogometom, tukaj zdaj z drugimi artikli vsakodnevne potrošnje in vsakodnevne potrebe. Kaj bo torej koordiniral gospod Žiga Turk? Ali bo koordiniral tisto, na kaj kar naprej prisegamo, pa ne moremo videti, ali bo samo meglil pozornost oziroma preprečeval pogled na to, da je slovenski razvoj v tem trenutku povečevanje neenakosti, razkroj socialne države, ukinjanje svobode posameznikov, ustvarjanje zgolj socialnega monologa. To je zdaj tisto, to bo koordiniral on. Meni je zelo žal, da se tako dober strokovnjak, ki se je izkazal doslej, porablja pravzaprav za to, da slepi slovensko javnost. Odlično bi bilo, seveda, če bi vodil, recimo, ministrstvo za nove tehnologije, ki ga sicer nimamo, ampak tu imamo največje zaostanke, tam, kjer je razvoj pravzaprav vgrajen v vsebino in je razvoj sama vsebina, tam je pa Slovenija začela zelo, zelo zaostajati. Jaz gospodu Žigi Turku seveda želim, da bi dobro šel skozi vse te preizkušnje, tudi med Scilo in Karibdo, ki se bo pojavljala, prav gotovo. In računam, da ima več potrpežljivosti in da je manj neučakan, kot so bili njegovi predhodniki, ki so zaradi tega odleteli. Ampak doslej se je Služba Vlade za razvoj pokazala kot izredno negativna institucija. Požirala je dobre strokovnjake, kot črna luknja požira zvezde, in ni dala od sebe pravzaprav ničesar. Samo vsake toliko časa je vso pozornost javnosti, pa tudi nas, in energijo, ki je potrebna za vse kaj drugega, preusmerila v to, da se potem prepiramo in si tu dopovedujemo stvari, ki so pravzaprav čisto vsem že jasne. Še eno reč bi povedal. Vlada je na teh svojih potovanjih po domovini, po Sloveniji, obljubljala vse sorte zadeve, predvsem razvojne, nekje "ringlšpile", nekje otoke, ne vem kaj vse se je obljubljalo. Jaz sem po vseh teh obljubah, ko sem jih prečesal, prepričan, da bo izpolnila samo obljube, ki jih je dala v Zasavju - tam namreč ni obljubila ničesar. To bo pa zelo lahko koordiniral tudi gospod Žiga Turk. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jožef Horvat. Pardon, oprostite! Gospod Mitja Ljubeljšek ima besedo.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovana kolegica in spoštovani kolegi! Bom kratek, glede na to, da danes pri tej točki ni prave opozicijske razprave, ki bi ji potem tudi sam lahko priredil svojo razpravo. Lahko, da bom še presenečen, glede na to, da vidim, da je kolega Cvikl na vrsti na koncu in ima na razpolago še kar veliko časa. Pa kljub temu bom podal določena svoja mnenja na dosedanjo razpravo nekaterih opozicijskih poslancev in poslanke. Menim, da so nekateri izmed teh v svojih razpravah zamešali vsebino te točke dnevnega reda, da poskušajo in so naredili tudi svojo politično razpravo in politizirajo o vsem drugem, samo o kandidatu ne, ki mu dajejo neko pavšalno oceno. Danes pri tej točki vendarle govorimo o predlogu kandidata za ministra brez listnice za vodenje Službe za razvoj, ali je primeren za to funkcijo ali ni, ali ima znanje za vodenje te službe ali ne, ali ima sposobnosti, menedžerske, človeške, ki so potrebne za vodenje tako pomembne službe. Ne razumem kolega poslanca dr. Gantarja, ki je kolega dr. Turka iz akademskih sfer. Oba izhajata iz akademskih sfer, da ima toliko kritičnega odnosa do svojega univerzitetnega kolega, češ, nič ne bo naredil, nima moči, je avto brez motorja in podobno, čeprav vemo, da ima kandidat dr. Turk veliko teoretičnega znanja, ima reference, izkazane reference, ima energijo, ima vizijo in je sposoben voditi to službo. In še posebno zaradi tega, ker bo imel tudi pooblastila. Ne vem, zakaj je treba dajati v razpravo vse drugo, razen, ali je kandidat primeren ali ne. Ta služba funkcionira že več kot eno leto, ima koncept, ima metode dela, opravlja že delo in je treba samo nadaljevati in nadgrajevati to delo in za to delo po mojem trdnem prepričanju je kandidat dr. Turk tudi sposoben. Ne strinjam se tudi s trditvijo, ki je bila dana, da bo ta kandidat potrjen zaradi tega, ker je apolitičen. Če bi bil levo usmerjen, pa ne bi bil s strani koalicije potrjen. S tem se nikakor ne morem strinjati. Dr. Turk je res apolitičen, ni pripadnik nobene politične stranke. To je na predstavitvi na matičnem delovnem telesu tudi povedal. Zakaj se ne strinjam s tem, da bi, če bi bil iz leve opcije, pa ne bi bil potrjen. Saj je vendar bil tudi dr. Damijan, ki je sam povedal na predstavitvi na matičnem delovnem telesu, da je levo usmerjen, je od te koalicije dobil vso podporo. Ne strinjam se tudi s tem, da kandidat dr. Turk za ministra brez listnice ne bo imel nobene moči. To ni res. Moči bo imel toliko, kolikor bo imel pooblastil. Prepričan sem, da mu bo dal predsednik Vlade vsa pooblastila, in bo imel toliko moči na tem področju, kolikor ima moči predsednik Vlade. Nikoli pa še nisem slišal, ker imamo še enega ministra brez listnice, dr. Žagarja, da nič ne more narediti, ker nima nobene moči, to enkrat nisem še slišal, pa vemo, da dr. Žagar opravlja pomembno delo na področju lokalne samouprave, da pripravlja pomembne zakone, torej ima moč tudi minister brez listnice. To je enostavno zavajanje javnosti. Tudi se ne strinjam z zahtevo, ki je bila danes slišana, da naj nam kandidat dr. Turk ali pa celo predsednik Vlade pojasni, kako bo povezoval, kako bo vodil, kako se bo pogajal in tako naprej, ali nas to poslance zanima, ali smo sposobni, da to ocenjujemo, saj dr. Turk je vendar strokovnjak, ki ima tudi menedžerska znanja. In nas kot poslance morajo zanimati ali so realizirani cilji, ali je opravljeno delo dobro, kakšni so rezultati tega dela. To lahko ocenjujemo kot poslanci skozi makroekonomske kazalce, skozi pripravo kvalitetnih zakonov. To lahko ocenjujemo. Zato pa dr. Turk potrebuje čas, če bo imenovan. In po določenem času ga bomo lahko ocenjevali, ali je upravičil naša pričakovanja. In tu imamo moč, da lahko potem kot poslanci tudi ukrepamo. Govora je bilo v razpravi tudi okoli dr. Damjana. Kaj vse in oh in ah, pa nič ni mogel. Jaz se s tem ne strinjam. Dr. Damjan ni upravičil mojih pričakovanj. Res ima veliko teoretičnega znanja in znanstvenega znanja, velik teoretik, verjetno zelo dober profesor, manjka pa mu, to je očitno, menedžerskih sposobnosti. Jaz to področje menedžiranja poznam, v tem sem se gibal, delal. In dr. Damjan teh sposobnosti ni imel, zato je, po domače rečeno, tudi "scagal" zelo hitro. Na koncu bi rad samo še to rekel, žal ni razprave, da bi lahko, kot sem rekel, tudi prilagodil to mojo razpravo še naprej. Jaz zaupam predlaganemu kandidatu dr. Turku in predsedniku Vlade, ki predlaga Državnemu zboru potrditev tega kandidata, da je to dober kandidat in tudi pričakujem, da bo upravičil moja pričakovanja. Zato ga bom tudi podprl in bo v prihodnje tudi kritičen moj odnos, če ne bo upravičil teh mojih pričakovanj. Hvala lepa.
Besedo ima gospo Jožef Horvat. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani maloštevilni kolegi, spoštovana kolegica, državni sekretar. Mnoge teorije, še bolj pa izkušnje govorijo o tem, da mora podjetje oziroma država, poudarjam v tej situaciji, država, najintenzivneje razmišljati o svojem prihodnjem razvoju takrat, ko ji gre dobro. Sloveniji gre relativno dobro. To ji bolj kot doma priznava Evropa, ne nazadnje z laskavimi priznanji in nagradami posameznikom kakor tudi s povabili eminentnih Slovencev v evropske institucije, kot je na primer Evropska akademija znanosti in umetnosti. Po moji oceni je Slovenija ravno v pravem trenutku sprejela strategijo razvoja Slovenije in kot logično nadaljevanje tudi resolucijo o nacionalnih razvojnih projektih za 15-letno obdobje, začenši z letošnjim letom. S kandidatom za ministra dr. Turkom sem se prvič srečal preko njegove in naše revije Moj mikro. Oral je ledino v Sloveniji na določenih področjih informacijske tehnologije, ki so postala vsakdanjost. Iz njegove predstavitve mi je ostala posebej v spominu njegova ugotovitev, s katero se močno strinjam, da imamo v Sloveniji dovolj razvojnih dokumentov in da je sedaj, tudi sam upam in pričakujem in zahtevam, napočil čas realizacije teh projektov, realizacije s terminskimi in finančnimi načrti, z določenimi nosilci projektov, z imeni in priimki, in s poročanjem o projektih v Državnem zboru. Pri vsem tem pa je seveda pomemben tudi dober občutek, saj nacionalna gospodarstva malih držav lahko zelo hitro dosežejo visoko gospodarsko rast, obenem pa obstaja veliko tveganje in občutljivost malih gospodarstev za zunanja gospodarska tveganja. Novemu ministru seveda želim veliko dobrih občutkov in modrosti pri njegovih odločitvah za blaginjo Slovenije. Hvala lepa.
Besedo ima gospod mag. Milan Cvikl. Prosim.
Hvala lepa. Danes seveda ne bomo govorili o gospodu Turku, pač pa bomo govorili o programu reform. Sporočilo gospodu Turku, karkoli seveda bom govoril, ni mišljeno njemu osebno, je pa seveda mišljeno Vladi in seveda predvsem gospodu Janezu Janši, kot predsedniku Vlade, in zaradi napačnih potez, osebno. Gospod Janez Janša omenja v utemeljitvi predloga kandidature, da je bil gospod Žiga Turk član skupine za reformo davčnega sistema pri Odboru za reforme in da razume strateške reformne cilje, ki jih je Vlada zapisala v Strategijo razvoja Slovenije. Povedati moram, da teh ciljev ne razume ne predsednik Vlade in da jih ne razume tudi gospod Turk, ker če bi jih razumel, potem bi vedel, da je sprejel za realizacijo reform napačno funkcijo. Če Slovenija želi izvesti reforme, potem seveda bi moral gospod Turk prevzeti funkcijo ministra za finance ali pa vsaj ministra za regionalni razvoj, ministra za finance in moral bi marsikaj narediti na usklajevanju tega, kar je zapisano, ne v strategiji razvoja Slovenije, ampak v tem, kar je Vlada želela, pa ni naredila. Dovolite, da danes razpravljamo predvsem o tem, kaj bi bilo potrebno narediti v Sloveniji, a ni bilo narejeno. In je vse, kar danes počenjamo, imenovanje nekega ministra za razvoj, ki bo v preostanku tega mandata slikal lepe, kako se temu reče, grafikone, da bo gospod Janez Janša rekel, "no, tretjo razvojno os je pač treba nekako narisati v slovenski prostor". Vlada, ki je prevzela oblast Slovenije v upravljanje leta 2005, bi morala narediti nekatere poteze. Morala bi zagotoviti, da bi Slovenija bila učinkovitejša, da bi slovenska država bila cenejša. Zaradi tega bom začel z davčnimi zadevami, glede na to, da je bil gospod Turk član skupine za reformo davčnega sistema pri Odboru za reforme, bi morala, tako kot piše v strategiji razvoja Slovenije, zmanjšati obdavčitev dela in povečati obdavčitev kapitala. To se ni zgodilo. To se ni zgodilo. Slovenska podjetja so res dobila z davkom na izplačane plače za cca. 200 milijonov evrov manj obdavčitve davka na izplačane plače, vendar so za 500 milijonov evrov več plačala državi davka iz naslova davka na dobiček. Vlada bi morala poleg dodatne obdavčitve, predvsem tako imenovanega mrtvega premoženja ali če hočete tudi postopne uvedbe davka na nepremičnine, predvsem zagotoviti realne vire slovenski lokalni samoupravi, slovenskim pokrajinam, da bi te lahko brez zadolževanja črpale evropska sredstva. Ko bi to Vlada naredila, ko bi zagotovila realne vire za evropske projekte, ko bi zmanjšala obdavčitev dela, takrat bi lahko začela razmišljati o davčnih spodbudah za mlade družine, za iskanje in za prva stanovanja in davčnih spodbudah za upokojence, za tiste, ki danes aktivno delamo, za čas, ko bomo upokojeni. Vsega tega v skupini za reformo davčnega sistema, katerega član je bil dr. Žiga Turk, v Odboru za reforme niso naredili. Kaj je Vlada naredila, vključno z Odborom za reforme? Poznano je, najprej je kot prvi korak uvedla antireformo na področju pokojnin, zaradi tega imamo danes že opozorila in celo strinjanje s strani gospoda Šušteršiča, gospoda Bajuka in tako naprej, da nekaj je pa vendarle potrebno narediti na pokojninah. Pričela je z veliko možnostjo zadolževanja lokalnih skupnosti, ker jim ni zagotovila realnih virov, zato danes nihče v Sloveniji ne ve, koliko so občine res prezadolžene, in poznano je, dovolila je veliko zadolževanje Darsa in veliko zadolževanje Slovenskih železnic brez ustreznih reform. Na davčnem področju pa je, potem, ko je visoko enkratno obdavčila slovensko gospodarstvo, te učinke porabila za enkratno davčno darilo. Skupina za reformo davčnega sistema pri Odboru za reforme ni bila nič drugega kot skupina za zagotovitev honorarja za tako imenovano brezplačno delo v Odboru za reforme. Pridružil se nam je gospod predsednik Vlade, lepo ga pozdravljam, in seveda nadaljujem pri Odboru za reforme. Odbor za reforme je bil imenovan po letu 2005, 2006 se je to delalo in rekli so, da delajo brezplačno, vendar niso delali brezplačno. Edini ukrep, ki je bil iz Odbora za reforme sprejet je bilo povečanje neto plač tistih najbogatejših, zaradi zmanjšanja najvišje dohodninske stopnje iz 50 na 42. In vsem nam v tej dvorani in vsem članom Odbora za reforme so se neto plače zaradi tega povečale od 150 do 250 evrov v tej dvorani, na strani Vlade pa od 200 do 300 evrov na mesec in zato je Odbor za reforme oziroma skupina za reforme davčnega sistema pri Odboru za reforme bila skupina za oblikovanje honorarja za delo v Odboru za reforme. Vsi člani Odbora za reforme imajo vsako leto zaradi tega med 2400 do 3600, če so pa lastniki ali direktorji največjih podjetij pa tudi do nekaj tisoč evrov višje neto plače. Naj povem, da to ni bila intenca gospoda Damijana. Gospod Damijan, ko je bil še minister za razvoj, je predlagal spremembo davčne zakonodaje, vendar ohranitev neto plače. Zadevo sta mu sfižila gospod Bajuk in gospod Janša, ko je Vlada v jeseni 2006 sprejela dohodninsko davčno zakonodajo in je rezultat dela te skupine za reforme davčnega sistema bil povečanje neto plač članov odbora. Gre za to, da so se ti enkratni davčni učinki iz naslova visokih davkov na dobiček tudi iz naslova visokega enkratnega vplačila v slovenski proračun iz naslova dobička iz kovanja kovancev porabili za davčno darilo. Kaj je rezultat tega? Ko so gospod Horvat, preostali namestnik direktorja službe za razvoj, in gospod Šuštaršič opozorili gospoda ministra, da imamo 100-milijardno luknjo v proračunih za leti 2007 in 2008, je seveda prišlo do tako imenovanega neobstoječega dviga DDV in do visokega povečanja trošarin. Gospod Janez Janša je lani jeseni govoril nobenih novih davkov. Dvig trošarin energente in včerajšnja razprava o povišanju prispevkov za vse samozaposlene, za socialne transfere, pardon, za pokojninsko in zdravstveno blagajno, vse to so dokazi, ki pravijo, da se davčna obremenitev teh ljudi povečuje in se na ta način financira davčno darilo. Odbor za reforme je seveda tudi povedal, da naj bi poleg davčnih, poleg drugih reform prišlo tudi do primernih prilagoditev na tako imenovanem trgu dela. Poznano je, da od tega očitno ne bo nič. Nobene prilagoditve na trgu dela. Zato lahko v včerajšnjih časopisih beremo kritiko nekaterih članov odbora za reforme o neobstoječih ukrepih na trgu dela. In kakšna je situacija, s katero se sooča gospod kandidat za ministra za razvoj. Reform ne bo mogel delati, ker je Vlada rekla, da v svojem mandatu reform ne bo delala, ampak bo skrbel za piar delovanje Vlade Republike Slovenije. Vendar zelo konkreten primer. Vlada je v okviru reform rekla tudi, da bo imela velik obseg programa investicij, vključujoč cestno infrastrukturo. Gospod predsednik Vlade je bil v Savinjsko-šaleški regiji in rekel: "Leta 2008 bomo začeli graditi hitro cesto od avstrijsko-slovenske meje do avtoceste Ljubljana-Celje." Včeraj smo slišali v tej dvorani, da bo to kvečjemu v državni lokacijski načrt prišlo z letom 2009. Zaradi tega ta obljuba ne bo izpolnjena. To bo ena, kako so jo že imenovali, bela laž, v časopisu Mladina o obljubah, ki ne bodo izpolnjene. Vlada pravi, da potem, ko je sicer sprejela proračun za leti 2007-2008, je potrebno prilagoditi slovenske javne finance v letih 2007, 2008 in je v okviru programa stabilnosti poslabšala javnofinančno sliko, zaradi česar je Evropska unija rekla: "Ritem prilagajanja reform mora biti okrepljen in koncentriran na začetek obdobja." Kako bo gospod Turk v zadnjem letu in pol svojega mandata okrepil ritem reform? Kako bo to naredil, če Vlada od reform ne namerava narediti nič in, kot kažejo podatki, s katerimi nas je seznanila tudi evropska komisija, prihaja do poslabšanja tako imenovanega primarnega primanjkljaja v letih 2007, 2008 in se zahteva famoznih 600 milijonov evrov ukrepov v letu 2009. Gospod Turk tega v letu 2009 očitno ne bo več počel, zato tudi ocenjujem, da njegova funkcija tukaj ni potrebna. Gospod Turk bi eventualno lahko v letu 2007 in 2008 naredil kaj na reformah, če bi imel kakšno besedo pri rebalansu proračuna 2007 in potrebnih spremembah proračuna 2008. Vendar tega pooblastila glede na funkcije te službe za razvoj nima in vse, kar bo lahko delal, bo v letu 2008, mogoče v drugi polovici 2007, pripravljal ukrepe za leto 2009. Gospod Turk bi mogoče bil dobrodošel kot minister za razvoj, če bi skupaj z ministrom za regionalni razvoj in ministrom za finance lahko korektno pravi čas pripravil projekte za črpanje evropskih sredstev. Vendar kot smo včeraj slišali gospoda ministra Žagarja, ti projekti zamujajo. V letu 2007 ne bo prišlo do nobenega resnega razpisa za ukrepe iz obdobja 2007-2013, imeli bomo zelo veliko zamudo v črpanju evropskih sredstev finančne perspektive 2007-2013 in zaradi tega tudi potrebo po enkratnih ukrepih omejevanja javne porabe. Ali bo torej gospod minister za razvoj pomagal gospodu ministru za finance omejevati javno porabo? Ni videti, ker seveda njegova pooblastila ne sežejo tako daleč. Ko je okvir gospodarskih reform rezultiral samo v to, da se je zagotovilo zapoznelo plačilo honorarja tem, ki so v okviru gospodarskih reform delali, ker, kot sem rekel, edini ukrep, ki je bil realiziran, je bilo povišanje neto plač zaradi zmanjšanja dohodninske lestvice, potem ko je gospod Damijan zaradi nesoglasij znotraj Vlade glede namer umikanja države iz gospodarstva odšel iz Vlade gospoda Janeza Janše, potem ko je gospod Horvat skupaj z gospodom Šušteršičem opozoril gospoda ministra za finance, da obstajajo velike luknje v letu 2007 in 2008, smo v Republiki Sloveniji kar nekaj mesecev bili brez ministra za razvoj. In nisem imel občutka, da bi ga zelo pogrešali. Medijsko promocijo reform je izvajala sama Vlada, v glavnem tako, da so se ministri sprehajali po Sloveniji, obljubljali, vendar ničesar ne realizirali. In kakšna je danes situacija? Situacija je takšna, da je Slovenija prevzela evro. Tega ni naredila zaradi gospoda Damijana ali gospoda Bajuka, to je naredila zaradi nepovratnega fiksiranja tečaja evra in tolarja 28. junija 2004. In zaradi tistih ukrepov še Mramorjeve davčne reforme, ki so v letih 2005 in 2006 zagotovili visoke davčne prihodke. Vendar se je okvir gospodarskih reform uporabil predvsem za to, da se je denar, ki je bil razpoložljiv zaradi visokih davčnih prihodkov, porabil za davčna darila. Prihajajo suha leta, prihajajo leta, ko bodo negativni učinki krize, ki se začenja tokrat s cunamijem na azijskih kapitalskih trgih in se širi proti Evropski uniji, ko bodo ti ukrepi vplivali tudi negativno na situacijo v Republiki Sloveniji, takrat bo treba resneje delovati. Jaz obžalujem, da sploh imenujemo ministra za razvoj, ki je glede na dopis predsednika Vlade pravzaprav niti ne več odgovoren za okvir gospodarskih reform. Predsednik Vlade pravi: "On bo skrbel za strategijo razvoja Slovenije." Sprašujem predsednika Vlade, ali se Vlada Republike Slovenije odpoveduje okviru gospodarskih reform, ali se odpovedujete temu, kar ste napisali v partnerstvu za razvoj, če pravite, da gospod več ne bo skrbel za implementacijo ukrepov, ki pomenijo implementacijo strategije razvoja Slovenije, to pa je okvir gospodarskih reform. Kaj bo sploh počel? Ali boste neposredno pred koncem svojega mandata pisali novi okvir gospodarskih reform, ali bo to samo to, kar smo videli v parlamentu, da nam bo gospod Turk prišel razlagat s temi ali onimi dizajnerskimi pripomočki, kje se naj ustvarja dodana vrednost v slovenskem gospodarstvu. Zaključil bom s primerom, na katerega me je opozoril eden od ambasadorjev Evropske unije. V Sloveniji obstaja zakonodaja, ki se imenuje procesi privatizacije državnega premoženja in ti zahtevajo transparentne postopke. V Sloveniji obstaja veliko potencialne dodane vrednosti v slovenski pohištveni, v slovenski lesni industriji. Bila je pripravljena avkcija za eno takšnih podjetij. Na intervencijo političnih strank so tujega partnerja iz ene od držav Evropske unije obvestili, da avkcije ne bo, ker se bo zadeva prodala političnemu prijatelju sedanje veljavne politične opcije. Izgubljena priložnost. Izgubljena priložnost, da bi namesto dizajnerskih wc ščetk mogoče delali dobre produkte in izvažali na svetovna tržišča. Zakaj? Samo zato, da bodo gospodje premoženje tega podjetja spremenili v nepremičnine v enem od turističnih krajev. To je tukaj problem. Problem je, da od besed, od strategije razvoja do okvira gospodarskih reform je končni rezultat samo davčno darilo mali peščici bogatejših državljanov in ustvarjanje problemov, ki jih naj bi reševali v letu 2009. Zato bi gospoda Turka podprl, če bi nam kdo znal razložiti, kako bo ritem prilagajanj reform v Sloveniji okrepljen in koncentriran na začetek obdobja mandata posamezne Vlade ali pa vsaj v leto 2007, v leto 2008, ko bo potrebno ali bi bilo potrebno z rebalansom proračuna te ukrepe narediti. Gospod Žiga Turk, kot veliki poznavalec davčnega sistema in član skupine za pripravo davčne reforme v okviru gospodarskih reform, je žal poskrbel samo za davčno darilo samemu sebi. Gospod Janez Janša ga predlaga za ministra za razvoj. Nepotrebna funkcija in predvsem funkcija, ki bo očitno namenjena piarovstvu tudi v preostanku tega mandata, zato sam ne bom podprl imenovanje gospoda Žiga Turka za ministra za razvoj, četudi bi gospod minister za razvoj lahko bil dober minister za znanost in raziskave, žal pa seveda kot minister za razvoj, ker za to nima ustreznih pooblastil, ker mu je gospod predsednik Vlade s predlaganim imenovanjem tudi odvzel implementacijo okvira gospodarski reform kot njegov program dela, ne bo mogel narediti čisto nič. Kot je rekel moj kolega, od reform so ostale samo forme. In tudi dizajnerske "wc ščetke" k temu ne pomagajo.
Besedo ima gospod Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospod predsednik Vlade, z ministri, spoštovane kolegice in kolegi. Najprej naj povem, se odzovem na pravkar izraženo absurdno misel, da je minister za razvoj nepotrebna funkcija v Sloveniji. To smo slišali iz ust nekdanjega ministra Ropove Vlade. Meni je prav žal, da imamo šele sedaj Vlado, ki se je zagledala v prihodnost, ki se je odločila izvajati tudi nepopularne reforme, ki edine zagotavljajo razvoj in dolgoročno konkurenčnost Slovenije in slovenskih proizvodov in slovenskih podjetij. Zaradi tega je minister za razvoj in ministrstvo za razvoj še kako pomembno in po mojem mnenju mora dobiti eno ključnih mest oziroma jih že ima v pripravi in spremljanju strategije razvoja Slovenije. Preden govorim naprej, pa moram povedati, moram izraziti, ker nas poslušajo gledalke in gledalci, veliko nestrinjanje, pravzaprav ogorčenje, da ste nam vi, ki danes tako kritizirate, ki to govorite iz sedanje opozicije, pripravili tak poslovnik, da kandidat za ministra ne more sodelovati, ne more komunicirati z javnostjo, ne more odgovarjati na seji poslanske zbornice. Takšen poslovnik in takšna rešitev je izhajala iz težnje, da so ministri od ljudi vzvišeni, odtujeni, da pravzaprav so neka posebna kasta. To se vam danes obilno maščuje. Nekdanji ministri so naredili implozijo ene stranke, sedaj bodo naredili druge stranke, kolikor vem. To so pravzaprav kot dinamit za politični prostor in meni, ker politika nudi tekmovanje, tekmovalnost, bi rekel, da takšna situacija skoraj ustreza. Jaz sem prepričan, da bo sedaj, če bodo šli nekateri bivši ministri tudi k socialnim demokratom, da bodo tudi tam povzročili to, kar so povzročili tukaj na tej strani. In to je dobro. Jaz razumem gospoda Pahorja, da bi rad preprečil, da Jurijev sin ne pride v parlament, kar je že predvideno, da bo gospoda Pavliho vzel, da bi rad zamenjal vodjo poslanske skupine, da bi nekaj kazal v javnosti, kot da mu, ne vem, baje tudi gospod Kumer ne ustreza in da ima rezerve iz te poslanske skupine, ki bodo šle tja. Jaz se veselim takšnega razvoja, če že danes govorimo o razvoju. Ti ministri so dejansko sposobni povzročati negativen razvoj na slovenski sceni in - izvolite! Drugo pa je glede teme, o kateri danes govorimo. Glejte, pred leti smo v teh inženirskih krogih že enkrat diskutirali in je bilo rečeno, Slovenci smo obsojeni na uspešnost in razvoj znotraj Evropske unije. In to se danes tudi dejansko kaže. Zaradi svoje razvojne usmerjenosti, svoje inovativne kreativnosti in pridnosti slovenskih ljudi gre dejansko vlak naprej. In v tem zadnjem času, ko imamo pa tudi Vlado, ki zna vleči prave poteze, se to odraža tudi v odličnih makroekonomskih kazalcih. V takšno ekipo in takšno smer razvoja Slovenije spada in je odličen tudi kandidat za ministra za ta resor, za razvoj, dr. Žiga Turk. Sam sem se zgrozil, ko sem slišal od ene poslanskih skupin, ker teh je zdaj več kot strank, ko je nekdo govoril, da je politični analfabet. Vedno doslej ste govorili, da so kandidati, vsi ministri, ki jih Vlada imenuje, preveč politično razpoznavni. Ampak iz današnjih besed tu in tam sem razbral, da si pravzaprav želite, da bi gospod predsednik Vlade predlagal strokovnega analfabeta, ker bi vam to ustrezalo, saj očitno ne želite Sloveniji razvoja. Predsednik Vlade je predlagal človeka, strokovnjaka z izjemnimi referencami. Moram reči, da sem bil zelo ponosen, ko sem gledal neko oddajo, ko so ga predstavljali, kaj vse je že počel. In človek prihaja iz realnega sveta. On je razvoj izkusil na lastni koži, na podlagi lastnih izkušenj. In takemu človeku očitati, da je analfabet, se mi zdi žaljivo. In ponosen sem tudi, da je kandidat za ministra na "hearingu" dejal, da bo njegovo ministrstvo razvojna vest. To reči tako smelo, pomeni, da se zaveda celotne odgovornosti in vsega pogleda vnaprej, koordiniranja vsega tega, in moram reči, takšne ministre potrebujemo. In ne vem kaj vse danes očitate. Povsem slučajno sem sedanjega kandidata pred nekaj meseci prvič srečal na nekem sprejemu. Takrat sva precej debatirala in moram reči, da je name naredil izjemen vtis. Bil sem prepričan, ker je bilo okolje takšno, da prihaja iz logov bivše koalicije prejšnje oblasti in sem rekel: "No, pa so imeli tudi odlične ljudi v svojih vrstah, ampak jih niso dali naprej, jim niso omogočili, da bi prevzeli resorje." In sedaj vidim, da takšni ljudje dobivajo priložnosti v interesu razvoja Slovenije. In strinjam se tudi, to kar je gospod Cvikl rekel, da bo piar Vlade. Bo reklama za Vlado, seveda bo reklama za Vlado, takšni ljudje z dobrimi referencami, neobremenjeni s hipotekami preteklosti, so piar Vlade. Prepričan sem, da bo ta minister bistveno drugačen od prenekaterega preteklega ministra, ki zdaj predstavlja dinamit v slovenskem političnem prostoru. Hvala lepa.
Gospod mag. Cvikl, imate repliko.
Najprej naj povem, da če bi gospod generalni sekretar Lovro Lončar, to pravico ima, drugače tolmačil protokolarna pravila, kot ste jih začeli tolmačiti v tem mandatu, potem bi tudi gospod Žiga Turk tukaj sedel z nami in odgovarjal, tako kot smo nekateri ministri sedeli v tej dvorani pred slabimi tremi leti. To je stvar gospoda Lovra Lončarja, generalnega sekretarja, stvar kako interpretira protokolarna pravila, ker tam notri je to določeno. To je prvo. Seveda tega ne želite, zato tudi gospoda Turka tukaj ni. Jaz sem povedal, da ne bom govoril o gospodu Turku, govoril bom o tem, da od reform nič ni. Od reform nič ni. Govoril bom o tem, kar je povedal predsednik Vlade danes ob predstavitvi, da bo on skrbel za implementacijo Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih. Gospod predsednik Vlade, v načrtu razvojnih programov, ki je po Zakonu o javnih financah dokument, v katerem se resolucija zapiše do leta 2011, od 2007 do 2011 ni niti evra za implementacijo Resolucije o nacionalnih razvojnih projektih. Gospod minister za finance je odgovoril: "Potem, ko bomo leta 2007 in 2008 sicer dali nekaj denarja za železnice, bomo leta 2009 investicije za železnice v državnem proračunu zmanjšali za 100 milijonov evrov." Pisni odgovor, ki smo ga dobili v Državni zbor. In govoriti o resoluciji, o implementaciji resolucije o nacionalnih razvojnih projektih brez tega, da kot minister imaš ustrezna pooblastila pri sestavljanju načrta razvojnih programov, se ne da. Zato je logično, da minister pravi, da bo ob polovici mandata njegova prva naloga opredelitev pristojnosti službe za razvoj. Dobro jutro gospodje!
Gospod predsednik Vlade, želite besedo? Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo še enkrat v okviru te točke in najprej opravičilo, ker je nisem mogel neposredno spremljati od tukaj. Jutri potujemo na izredno pomembno zasedanje evropskega sveta. Veliko koordinacij in priprav je treba in zaradi tega se opravičujem tudi za vnaprej, ker pač ni bilo možno vnaprej predvideti, da bo za obe imenovanji predvidena razprava do osmih zvečer, tako da so vmes tudi druge nujne obveznosti, vendar so me natančno obvestili o vprašanjih, ki so bila tukaj izpostavljena in na nekatera bom odgovoril. Vsega pa ne bi komentiral, ker je bilo veliko razprav tudi popolnoma mimo teme, ki je pač na dnevnem redu. Na začetku bi se zahvalil za visoko stopnjo podpore, ki jo je v razpravi prejel kandidat, tako kot že prej na matičnem delovnem telesu. Mislim, da je to dobra popotnica za zahtevno delo, ki ga čaka na tem mestu, ki je pomembno, ki ni umetno ustvarjeno. Bilo bi umetno, če bi takšnega kandidata predlagali recimo pred tremi leti, ker takrat še ni bilo niti strategije razvoja Slovenije, niti okvira gospodarskih reform, niti resolucije o nacionalnih razvojnih projektih. Se pravi, manjkale so temeljne strateške odločitve, za realizacijo katerih je bila kasneje ustanovljena Služba Vlade za razvoj, za voljo katere predlagam sedaj dr. Žigo Turka za ministra brez listnice. Bilo je postavljeno vprašanje, kakšno vlogo ima ta vladna služba, ko gre za koordinacijo dela med resorji. Naloge vladnih služb, in ta se po tej plati od drugih popolnoma nič ne razlikuje, so natančno določene v Zakonu o Vladi in vladnih uredbah. Gre za horizontalno koordinacijo, ki ne jemlje pristojnosti resorjem, ima pa seveda to moč, ki mu jo daje tudi ta pozicija, posebna pozicija, ki jo imajo vladne službe, da lahko koordinira stvari, ki niso samo v domeni enega samega resorja. In ko gre za razvoj je popolnoma jasno, da je to takšna domena. Nekatere stvari, ki so še nedorečene, bodo v kratkem dorečene v novi uredbi o razvojnem načrtovanju, ki je pripravljena in bo na Vladi v kratkem sprejeta. To bo odpravilo nekatere dileme, ki so doslej obstajale leta oziroma desetletja in pol v zvezi z razvojnim načrtovanjem. Bilo je tudi nekaj vprašanj o tem, ali reforme so ali niso. Gre za znani obrat, ki se je zgodil potem, ko se je najprej skušalo celotne reforme, vseh 70 ukrepov, zreducirati na enotno davčno stopnjo, potem pa, ko ni bila predlagana enotna davčna stopnja, se je začelo govoriti, da zato, ker je ukrep nekoliko drugačen, reform ni. Tisti, ki so najbolj kritizirali enotno davčno stopnjo, so potem z obžalovanjem ugotovili, da Vlada tega ni predlaga in so to razglasili za pokop reform. To je seveda daleč od resnice. Mi smo na samem začetku dajali, da so cilji, ki si jih je Vlada zastavila in v koalicijski pogodbi in v teh razvojnih dokumentih, prioriteta, poti do teh ciljev pa je več. Izbrali bomo tiste, kjer je možno največje soglasje in ki jih je tudi možno izglasovati. Veliko je idej, veliko je najbrž dobrih predlogov, ki ni nič ne pomagajo, če za to ni večine v tistih organih, ki o tem odločajo. Tako v zvezi s tem ne bi ponavljal odgovorov na sholastične očitke, ker s temi očitki njihovi avtorji demantirajo sami sebe. Če samo preberejo tisto, kar so govorili dve leti nazaj, in tisto, kar zdaj govorijo, je to popolnoma jasno. V zvezi s tem ni treba izgubljati besed. Tisto, kar je ključno, je to, da ne glede na to, ali bi bila ta ali kakšna druga Vlada v tem času v Sloveniji, je s tem, ko je Slovenija postala članica Evropske unije, prevzela tudi ključne razvojne dokumente, vključno z Lizbonsko strategijo. To se je vedelo od leta 2000, ko je Evropska unija sprejela Lizbonsko strategijo, priprave na to so nekako stale. Šele leta 2005. V začetku mandata te Vlade smo o tem sprejeli tudi lasten dokument, ki je implementacija Lizbonske strategije oziroma nacionalni program za realizacijo Lizbonske strategije, to je strategije razvoja Slovenije. Na tej podlagi so se začele načrtovati spremembe. Ampak, kot rečeno, vsaka država članica Evropske unije mora na podlagi Lizbonske strategije vsako leto izdelati tudi nacionalni program sprememb reform, kakorkoli jim lahko to rečete, s katerimi se celotna Unija prilagaja globalni konkurenčnosti in izboljšuje svoje izhodiščne pozicije v globalni konkurenčni tekmi. Zato govoriti, da ni reform, in to vezati na en ukrep, ki ni bil sprejet, ne predstavlja resne razprave. Nasprotno, Slovenija je, primerjalno gledano, v tem času, od kar je članica Evropske unije in od kar je sprejela strategijo razvoja, se pravi od leta 2005, delala zelo velike korake tega prilagajanja. Če to primerjamo z drugimi članicami Evropske unije, to je tudi priznano v teh letnih ocenah in seveda to kažejo tudi rezultati. Če pustimo ob strani strokovnjake za črne scenarije, cunamije in pogledamo realnost, potem vidimo, da Slovenija tudi zaradi teh reformnih korakov, ki jih je začela leta 2005, še nikoli ni beležila tako ugodnih gospodarskih in socialnih rezultatov. Ne samo, da se je v tem času okrepila gospodarska rast, da se je okrepil podjetniški optimizem. V tem času smo tudi znatno znižali odstotek tistih, ki v Sloveniji živijo na pragu revščine, kar pomeni, da ta gospodarski napredek ni šel na račun socialne države. V lanskem letu je bil zaključen velik projekt spremembe oziroma reforme davčnega sistema. Prvič v zgodovini te države so se drastično začeli zniževati davki in to predvsem na račun varčevanja, zmanjševanja javne porabe in stroškov, ne pa na račun socialne države. Še prej pa je bilo treba popraviti nekatere, v izhodiščih in v posledicah zelo zgrešene korake, ki jih je ob koncu prejšnjega mandata naredila sedaj že dolgo časa pokojna Vlada in ki niso imele nikakršnih zvez z realno reformo in tem, kar je zapisano v Lizbonski strategiji. V zvezi z vprašanji, kakšne so pristojnosti ministra brez listnice, ki vodi službo Vlade za razvoj, vezano na te razvojne dokumente, naj še enkrat ponovim, da gre za koordinativno vlogo, da gre ponekod tudi za zelo konkretno nalogo, ko gre za bedenjem nad realizacijo projektov iz resolucije o nacionalnih razvojnih projektih. Mimogrede, vsi ti projekti v resoluciji so, ko gre za finančne projekcije, usklajeni z drugimi razvojnimi dokumenti, tudi z že sprejetimi proračuni. Nekateri od teh projektov so že v fazi realizacije. Vsa tista sredstva, ki so predvidena za financiranje teh projektov iz naslednje evropske finančne perspektive, so deloma že, deloma pa se bodo o dokumentih, ki bodo sprejemani v prihodnjih letih, upoštevala, tako da ne gre za nikakršno podvajanje ali pa za nelogičnosti, in minister za razvoj, minister brez listnice, ki bo vodil vladno službo za razvoj, tukaj ne bo imel nobenega težkega dela pri tem, da bi moral te stvari usklajevati, ker so se usklajevale sproti in Vlada resolucije ni sprejela, dokler te stvari niso bile dejansko usklajene. In ob koncu še poudarek tudi z moje strani, dejstvo, da razvoj niso samo reforme, razvoj je bistveno več. Skrčiti razvoj na reforme ali pa vprašanje razvoja ali pa vprašanje nalog vladne službe za razvoj samo na izvajanje nekaterih reform ali pa samo ukrepa oziroma v okviru gospodarskih socialnih reform je neustrezno in nima nobene realne podlage v zakonskih in drugih dokumentih, ki definirajo pristojnosti te službe in ki kakorkoli drugače govorijo o tem razvoju. Torej, še enkrat ob koncu te razprave, hvala za zelo visoko podporo, ki jo je bil kandidat deležen v razpravi. To podporo bo moral upravičiti z realnim delom in mislim, da bo to z lahkoto naredil, glede na dosedanje rezultate, ki jih je dosegel v relativno dolgi, zelo uspešni življenjski karieri.
Hvala vam, gospod predsednik Vlade. Kolega Cvikl, replike vam ne morem dati, ker niste bili imenovani ne vsebinsko in ne imensko. Bom pa razdelil preostali čas. Proceduralno pa seveda imate pravico. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Želel sem repliko zato, ker ocenjujem, da glede na člen je gospod predsednik Vlade govoril o moji razpravi, ki jo je, po mojem, on napačno razumel, je bila napačno interpretirana. Gospod predsednik Vlade je tukaj povedal najmanj dve beli laži. Rekel je, da do njegove Vlade ni bilo nobenih priprav lizbonske strategije. Ni res, strategija razvoja v predlogu bila sprejeta [[...]]
[[...]]kolega Cvikl, to ni proceduralno, zato prosim, [[...]]
[[...]]julija 2004.
[[...]]če sem jaz spoštoval Poslovnik, da ga tudi vi spoštujete.
Zaključujem, gospod predsedujoči. Ocenjujem, da seveda je prostor za repliko, zato ker je gospod predsednik Vlade govoril o tem, o čemer sem govoril sam in nihče drug v tej dvorani. Zato mislim, da bi bilo prav, da daste repliko, bom se pa javil v razpravo, da odgovorimo [[...]]
[[...]]tako dobro kot jaz veste tudi vi, da med sejo tolmači Poslovnik predsedujoči. To sem jaz in hvala, da ste se izklopili. Kot že rečeno, čas, ki je bil predviden za razpravo, še ni potekel, zato sprašujem, ali se želijo poslanci prijaviti k dodatni razpravi. Istočasno to sprašujem tudi predstavnike Vlade. Prosim za dodatno prijavo. Imamo dva prijavljena poslanca. Besedo ima poslanec Milan Cvikl.
Hvala lepa. V svoji drugi razpravi predvsem želim gospodu predsedniku povedati, da prvič ni res, da se je o lizbonski strategiji začelo razmišljati v času njegove Vlade. On je leta 2003, 2004, ko je še sanjal o tem, da bi bil predsednik Vlade, sodeloval na nekaterih pogovorih pri predsedniku republike in tam je potem na tej podlagi bila sprožena in sprejeta v juniju 2004 - tri, štiri mesece pred volitvami - strategija razvoja Slovenije v predlogu in sprejeta leto kasneje strategija razvoja se od tiste strategije razvoja bistveno ne spreminja. Kar je seveda problem, da tako kot je Vlada zastavila, uresničevanje strategije razvoja, tukaj ni nobenih reform. So pa antireforme. Je najprej pokojninska antireforma, je reforma velikega zadolževanja občin. Gospod minister za finance ne ve, koliko so občine zadolžene. Je veliko zadolževanja Darsa, je veliko zadolževanje železnice. Je antireforma, ki niti za evro ni zmanjšala strošek dela, strošek bruto plač je ostal enak, podjetja so si pa sama financirala zmanjšanje davka na izplačane plače s povečanjem davka na dobiček za 500 milijonov evrov in hkrati zmanjšanje davka na izplačane plače za približno 200 milijonov evrov. Prišlo je do ukinitve stanovanjskih olajšav, prišlo je do obdavčitve obresti. Vse to so antireforme. Antireforma je ta, da ni prišlo do umikanja države iz gospodarstva, ampak si je Vlada gospoda Janeza Janše Slovenijo vzela v last, ne v upravljanje. Zato seveda je situacija, kot je prezentirana s strani te Vlade, pripravljena na črni scenarij. Nikoli v zgodovini Slovenije se še ni zgodilo, da bi v enem letu zato, da ne bi bil primanjkljaj višji kot 3%, prišlo do zmanjšanja javne porabe za 2%. Vlada Republike Slovenije je 7. decembra 2006 sprejela predloga programa stabilnosti, ki govori o tem, da naj bi prišlo v letu 2009 do 2% zmanjšanja javne porabe na račun nižjih socialnih transferov, na račun nižjih pokojnin, na račun tako imenovanih nižjih kolektivnih stroškov. Javni uslužbenci, ki pričakujejo v letu 2009 uskladitev plač, bodo po navedbah ministra za finance ostali brez te uskladitve plač. In ko smo vprašali Vlado za pojasnilo, s kakšnimi ukrepi bo prišlo do zmanjšanja javne porabe za 600 milijonov evrov, smo dobili odgovor "za ukrepe v višini približno 100 milijonov evrov"; pa še to ukrepi, ki pravijo, da ker ne bomo leta 2009 predsedovali, bomo imeli nižje stroške za porabo, prevoznega avtoparka, imeli nekaj nižje stroške s schengensko mejo in tako dalje. Zato je seveda logično, da Evropska komisija pravi, da je Slovenija stabilnost v javnih financah poslabšala. Namesto primanjkljaja 1% v letu 2008 bo ta primanjkljaj dosežen šele leta 2009, če bo prišlo do 2% zmanjšanja javne porabe. Ministrica za delo, družino in socialne zadeve bi morala zaradi tega predlagati spremembe pokojninske zakonodaje, ker bodo seveda letniki 1955 plus v veliko večji meri aktivno zaposleni, kot so to sedaj. Teh ukrepov ni nikjer in samo na ta način je mogoče odvrniti črni scenarij in je zato zelo neodgovorno, da Vlada v letih 2007 in 2008 ne deluje racionalno. Videli smo, kaj se dogaja pri poravnavah s Cerkvijo, pri poravnavah s Puhom, pri helikopterskih prevozih, pri vladnih palačah, ki so zgrajene brez in s kršitvijo zakonodaje. In seveda, takšna vlada pač ne deluje racionalno. Zato pravim, reform ni, so antireforme in Vlada pravi: "Nič hudega, saj v letu 2009 bo pa nekdo deloval za to, da bo saniral obdobje 2005 - 2008." In res, za to bo šlo v naslednji vladi, šlo bo za sanacijo obdobja Janševine. Hvala lepa.
Hvala vam. Besedo ima poslanec Pavel Gantar, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Jaz sem že prej omenil, da tudi sam ne bom nasprotoval izvolitvi dr. Žige Turka za ministra brez listnice, pristojnega za razvoj in tako naprej. Mislim, kot sem že omenil, da je prav, da je človek, ki se je za to odločil, ima ambicije, da dobi priložnost, čeprav seveda dvomim, da bo to priložnost lahko izkoristil, ampak zaradi konteksta, v katerem je postavljen. Rad bi pa le rekel to, no, da me je zaključni govor predsednika Vlade utrdil v tisti misli, v tistem razumevanju službe Vlade za razvoj, kar sem že omenjal, namreč, da je to funkcija, ki predvsem služi legitimizaciji Vlade, legitimiranju Vlade, vzbujanju večje, lahko bi rekli, priljubljenosti, spremembi retorike in tako naprej, medtem ko je realnost teh spreminjanj čisto drugačna. Sam menim, da če bo hotel kaj narediti, potrebuje izvršilne kompetence in pristojnosti, teh pa nima. In v strukturi te uprave je bil to velik problem tako za prejšnjega ministra, državnega sekretarja, državno sekretarko in bo tudi za bodočega ministra. Uredba ne more Službi Vlade za zakonodajo dati tiste funkcije, kot jo ima ministrstvo, recimo, predlaganje zakonov - zelo pomembna zadeva, in drugih stvari. Sam bi se ozrl na to, kako lahko interpretiramo ti zadnji dve leti, tri leta po vstopu v Evropsko unijo. Seveda, gospod predsednik Vlade, gotovo niste prvi predsednik Vlade, ki se hvali s svojimi dosežki, vsi so to počeli. Ste pa prav gotovo predsednik Vlade, ki se hvali s stvarmi, za katere bi težko rekli, da so res rezultat neke zavestne vladne politike. Bodimo skromni in povejmo: Evropska unija je res priložnost za Slovenijo. Za tako majhno gospodarstvo, ki je kolikor toliko urejeno, za neko državo, ki je kolikor toliko normalna, je dejansko ta 380 ali ne vem koliko milijonski trg, njegova priložnost in sposobnost absorbcije, znanja ljudi, blaga. Poglejmo, kako se pletejo tam mreže gospodarskih dejavnosti na tej osnovni ravni malih podjetij, ne samo velikih zadev. In seveda za Slovenijo je to res priložnost in mislim, da jo zna izkoristiti. Rekel bi, da Vlada, vaša ali katerokoli, najbolje naredi, če to čim bolj pusti pri miru, če se čim manj ukvarja s takimi zadevami, in bojim se, da se ukvarjate z nekaterimi še celo preveč. Skratka, to, da sonce vzhaja nad to deželo, je pač naravno dejstvo, ne zasluga te Vlade, in tudi če so oblaki včasih, to ni zasluga opozicije. Bodimo skromni in se ne hvalimo preveč s stvarmi, za katere smo lahko srečni, da so takšne, kot so, in bodo še nekaj časa. Sam menim, da bi bila vladna politika bistveno boljša, če bi to obdobje "debelih krav", kot temu rečemo, izkoristili za to, čemur pravijo ekonomisti anticiklična politika, če bi bolj varčevali, bolj hranili, bolj spravljali denar in sredstva na stran, da bomo lahko spodbujali razvoj takrat, ko bo to mogoče potrebno, kajti izzivi in tveganja so velika, in to je to. Sam imam drugačen pogled na reforme. Menim, da je reformna filozofija zadaj napačna, čeprav so nekateri ukrepi v reformah, bi rekel, približno tretjina, čisto v redu. In menim, da ta način pristopa pravzaprav, ko se gre kampanjsko v reforme in se to razglasi, potem od tega le malo nastane, ni dober. Sam bi se vprašal, ali imamo sistem, ki se je sposoben samoprilagajati in samoobnavljati. To je vprašanje dinamike slovenske družbe, ne pa reformnih paketov. Rekel bi samo to, da upam, da bo novi minister dal priložnost tudi drugim, da o tem razpravljamo, mogoče včasih tudi na politično neobremenjen način, mogoče včasih celo izven okvirjev, bi rekel, kdo ima nazadnje prav, ker nihče ne more tega vedeti. Seveda mu s tega vidika želim srečo. Rad bi pa rekel, da je treba imeti tudi neko določeno stopnjo skromnosti v ocenah, kaj se dogaja. Hvala.
Hvala, vam. Vsi razpravljavci, ki so to želeli, so govorili, zato tudi zaključujem razpravo. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje Zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Preden pa preidemo na 16. točko dnevnega reda, torej na Predlog kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano pa odrejam 10 minut odmora. Jaz upam do takrat, da se vsi poslanci in poslanke, ki so v bližini, zberejo v sejni sobi torej sejo nadaljujemo ob 13.30. Hvala lepa.
Spoštovane poslanke, poslanci. Nadaljujemo s 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG KANDIDATA, OBRAVNAVO PREDLOGA KANDIDATA ZA MINISTRA ZA KMETIJSTVO, GOZDARSTVO IN PREHRANO. Seznanjam vas, da imamo za to točko predvidene 4. uri in 5 minut. Predsednik Vlade Republike Slovenije gospod Janez Janša je Državnemu zboru 7. februarja letošnjega leta predlagal, da za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano imenuje gospoda Iztoka Jarca. Besedo dajem predsedniku Vlade gospodu Janezu Janši za dopolnilno obrazložitev. Izvolite.
Lep pozdrav še enkrat. Hvala za besedo. Kot je bilo povedano sem Državnemu zboru predlagal gospoda Iztoka Jarca kot kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in v obrazložitvi, ki ste jo prejeli tudi pisno, sem poudaril, da ima gospod Jarc bogate izkušnje na področju, za katerega predlagan, pri čemer je seveda še posebej s tem v zvezi pomembno njegovo dobro poznavanje skupne kmetijske politike Evropske unije pa tudi slovenskega kmetijstva na sploh. Dovolite mi, da k temu, kar ste prejeli pisno, dodam še nekatere dodatne utemeljitve in pri tem izpostavim tudi nekatere pomembnejše naloge, ki čakajo ministra in na katere se je ustrezno širše odzval tudi na predstavitvi pred matičnim delovnim telesom. Gospod Jarc že skoraj dve desetletji let zelo konkretno sodeluje pri projektih, ki so bili pomembni za umestitev Slovenije na zemljevid Evropske unije, tudi za njeno integracijo, gospodarske in politične tokove, bil je prisoten pri tako rekoč vse večjih projektih pri predpristopnih pogajanjih kot član ožje vladne pogajalske skupine in pozneje tudi kot državni sekretar na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, kjer je bil prav tako zadolžen tudi za pogajanja z Evropsko unijo s področja kmetijstva pa tudi širše. Seveda bodo izkušnje s tega področja, bodočemu ministru dragocene tudi v tem mandatu, saj bo v času predsedovanja Evropski uniji Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano eno izmed bolj obremenjenih resorjev oziroma ministrstev. Ministrstvo pa mora v tem času opraviti še kar nekaj zahtevnih in nujno potrebnih nalog, ki izhajajo iz normativnega programa Vlade in iz ostalih dokumentov, ki veljajo za to področje. Med nalogami, ki se jim bo moral novi minister posvetiti takoj po prevzemu funkcije, bo seveda na prvem mestu ravno učinkovito izvajanje precej zahtevnega in obsežnega normativnega programa dela Vlade iz pristojnosti ministrstva. Ministrstvo se je že za letošnje leto zavezalo, da poleg številnih podzakonskih aktov, ki so potrebni za normalno funkcioniranje, tudi k pripravi 9 zakonov in iz tega izhajajočih dodatnih 30 podzakonskih predpisov, ki so v pristojnosti Vlade; to je zelo zahteven zalogaj. Ob tem se pričakuje, tudi jaz pričakujem, da bo minister pri oblikovanju te zakonodaje nadaljeval z dialogom z vsemi partnerji. Ta dialog je še kako pomemben za uspešno delovanje tega resorja, pa tudi nasploh za razvijanje kmetijske politike. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bo moralo v okviru delovnega programa, predvsem pa v okviru programa razvoja podeželja, dati večji poudarek krepitvi gospodarske konkurenčnosti, prepoznavnosti in promociji kmetijsko-živilskega sektorja. Premalo je izkoriščen potencial na področju pridelave ekoloških živil, ukrepi za diverzifikacijo dohodka in usmerjanje v nekmetijske dejavnosti, kot so turizem, obrt in številne druge oblike, kar bo prispevalo k oživitvi oziroma večji vitalnosti podeželja, predvsem pa k odpiranju novih delovnih mest. Delo tega ministrstva se v nekaterih elementih tesno prepleta tudi z drugimi resorji. V ospredju bodo teme, ki so aktualne tudi v Evropi, kot so, na primer, varovanje okolja, kjer gre še posebej za emisije plinov iz kmetijskega sektorja z uporabo gnojil in varovanje zaščitenih območij, ukrepi ob pomanjkanju vode in suši, odpirajo pa se možnosti na področju energetike in druge teme. Nekaj večjih dilem pri dosedanjem delu ministrstva je bilo povezanih z delom Agencije za kmetijske trge in razvoj podeželja. Bilo je kar nekaj pripomb zaradi počasnega reševanja vlog in pritožb upravičencev zaradi zapoznelih izplačil in tako naprej. Zato bo njegova pomembna naloga učinkovito izvajanje reforme neposrednih plačil. Pri tem je ključno ravno delovanje že omenjene agencije, kjer bo treba z ustreznimi ukrepi zagotoviti nemoteno delovanje plačilnega sistema in poiskati ustrezne rešitve za bolj učinkovito obravnavo pritožb upravičencev. Prav tako bo treba preveriti, ali so usklajene vse uredbe v zvezi z neposrednimi plačili, pa tudi odpraviti morebitne druge tehnične pomanjkljivosti v sodelovanju z Evropsko komisijo. V letošnjem letu se je začelo tudi novo sedemletno obdobje, ali Evropska finančna perspektiva, v katerem bo Slovenija lahko pridobila skoraj milijardo evrov iz evropskega proračuna za namene kmetijstva in razvoja podeželja. Temu bo treba prilagoditi tudi aktivnosti ministrstva in sprejeti potrebne izvedbene akte, predvsem za izvedbo programa razvoja podeželja za obdobje 2007-2013, za informiranje in izobraževanje kmetov, pa tudi ustreznih svetovalnih služb. Spoštovani visoki zbor! Pri odločitvi o izbiri gospoda Iztoka Jarca za kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je poleg njegove strokovne usposobljenosti in delovnih izkušenj ter rezultatov njegovega dela odtehtalo tudi dejstvo, da bo lahko v najkrajšem možnem času, brez dolgotrajnega uvajanja začel aktivno opravljati funkcijo, kar je še posebej pomembno za nemoteno delovanje ministrstva do zaključka tega mandata, še posebej z ozirom na zelo ambiciozen zakonodajni oziroma normativni program, ki je aktualen že letošnje leto, deloma pa tudi naslednje. Na podlagi vsega navedenega, pa tudi na podlagi soglasne podpore ob njegovi predstavitvi na matičnem odboru, sem seveda prepričan, da bo gospod Iztok Jarc, kandidat za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, s svojim strokovnim znanjem, bogatimi izkušnjami na področju skupne kmetijske politike Evropske unije, pa tudi slovenskega kmetijstva, delovanja državne uprave in diplomacije uspešno opravljal delo, za katerega je predlagan. Zato seveda predlagam temu visokemu zboru, da predlog podpre in gospoda Jarca imenuje za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. V skladu z določbami Poslovnika Državnega zbora se je kandidat za ministra predstavil matičnemu delovnemu telesu, zato prosim predsednico odbora gospo Marjetko Uhan, da poda poročilo. Izvolite, prosim.
Hvala lepa za besedo. Spoštovana Vlada, poslanke in poslanci, lepo pozdravljeni! Gospod Iztok Jarc, ki je predlagan za ministra za kmetijstvo gozdarstvo in prehrano, se je predstavil Odboru Državnega zbora Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in odgovarjal na vprašanja njegovih članov. Predlagani kandidat za ministra je v uvodni predstavitvi najprej predstavil svoje dosedanje delo, nato po vsebinski predstavitvi predstavil svoje poglede na bodoče vodenje kmetijskega resorja in ključne naloge, ki bodo temeljile na zakonodajnih, proračunskih, programskih ter političnih usmeritvah Republike Slovenije in Evropske unije, proračunski okvir pa predstavljata sprejeta proračuna za leti 2007 in 2008. Osnovno vodilo pri njegovem delu bodo zagotovitev učinkovitega in zakonitega izvajanja nalog v pristojnosti ministrstva in organov v sestavi. V okviru programa razvoja podeželja in drugih programov je treba dati poudarek ukrepom za krepitev gospodarske in konkurenčne sposobnosti sektorja, spodbuditi aktivnosti za odziv sektorja na nekatere druge politike, kot so varovanje okolja, obnovljivi viri energije ter globalne klimatske spremembe, uspešna izvedba predsedovanja Slovenije v Evropski uniji v prvi polovici drugega leta. Med drugim je dejal, da bo tudi okrepil sodelovanje in dialog ministrstva s partnerskimi nevladnimi in vladnimi, stanovskimi inštitucijami ter predvsem kmečkimi organizacijami. Kot prvo nalogo je izpostavil izvajanje nalog, in sicer na področju učinkovite izvedbe reforme neposrednih plačil. Izpostavil je, da mora biti učinkovito delovanje Agencije za kmetijske trge in razvoj podeželja kot tudi učinkovito izvajanje dela kmetijsko-svetovalne službe. Drugi sklop nalog je gotovo izvajanje nalog na področju programa razvoja podeželja za leti 2007-2013 in pa učinkovito izvajanje tega programa. Med ostalimi nalogami pa so: na zakonodajnem področju se predvideva v letošnjem letu kar devet zakonskih besedil s področja kmetijstva, gozdarstva in lovstva. Dotaknil se je tudi politike varne hrane, pripravlja se zakon o promociji. V nadaljevanju je govoril o pomenu krepitve konkurenčne sposobnosti predelovalne industrije. Dotaknil se je tudi politike, ki je povezana s sosedskimi politikami kmetijske politike ter varovanje okolja, energetike in drugo. Kot pomembno nalogo, na katero se bo pripravljalo ministrstvo, pa je gotovo predsedovanje EU. V nadaljevanju je odgovarjal na komentarje in vprašanja poslank in poslancev in jih očitno prepričal, tako da je odbor na koncu soglasno sprejel sklep, in sicer: Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano meni, da je bila predstavitev pogledov in stališč gospoda Iztoka Jarca, kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano z delovnega področja Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, ustrezna. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Poslanec Vili Rezman bo predstavil stališče poslanske skupine DeSUS. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Predstavljeno je bilo, kako zelo obsežno in zelo pomembno, pa tudi konfliktno verjetno bo delo bodočega ministra. Zato smo v naši poslanski skupini DeSUS prepričani, da je premier temeljito premišljal, preden se je odločil, koga predlagati za to področje. Prepričani smo tudi v to, da z ozirom na poznavanje referenc, izkušenj, pa tudi na osnovi razgovora, ki smo ga opravili neposredno s kandidatom za ministra, lahko zagotovimo podporo pri njegovi izvolitvi. Razprava, ki je tekla, je bila, seveda, nujno primerjalna, tako da se je ugotavljalo, kaj si smemo obetati z ozirom na delo na ministrstvu v preteklosti, da smo ugotavljali, kaj si smemo obetati z ozirom na to, kako pomembna vloga in naloge nas čakajo znotraj EU, pa tudi sicer, ker naša država pač ni tipično kmetijska država, kaj nas v bolj oddaljeni prihodnosti na tem področju čaka, torej, kam se dolgoročno usmerjati. Mi smo ocenjevali v poslanski skupini DeSUS, da je to primerjalno razmišljanje v vseh ozirih pač rodilo sklep, da je predlagani kandidat korak na bolje, da ima dovolj izkušenj, znanja, volje za spremembe in za nadaljevanje tega, kar je bilo doslej ustrezno zastavljeno. Mi bomo podprli kandidat za ministra tudi zavoljo tega, ker se nam je zdelo, da ko se je predstavljal, ni bil pretirano ozko predstavljen, ni bil predstavljen kot minister zgolj za kmetijstvo. Če bi bilo tako, potem bi se nam to zdelo zagotovo nekoliko preozko, kajti pomen kmetijstva v Sloveniji je zagotovo bistveno večji, oziroma tega resorja je bistveno večji kot bi pa lahko sklepali po tistih 2%, ki ga kmetijstvo prispeva v naš bruto družbeni produkt. V mislim imamo predvsem to, da je ta resor neposredno povezan s problemi in z nalogami, ki jih imamo kot nujne za opraviti na področju poseganja v okolje, bodisi da gre za negativne vplive, ki jih, kot vemo, kmetijstvo ima izrazite na bodisi vodo, bodisi na vplive, ki zadevajo vodotoke, bodisi na posege, ki jih imamo na rodovitno zemljo itn. Lahko bi še naštevali. Skratka, zelo pomembna je torej ta vloga, ki jo mora minister in ministrstvo odigrati kot tudi tisti, ki se zaveda, da je kmetijstvo situirano znotraj prostora. Enako pomembno se nam zdi zagotovilo, ki smo ga zaznali iz besed kandidata, da ne bo zgolj kmetijski minister, ampak da se počuti tudi ministra, zadolženega za razvoj. Kazal je ambicije, ki govore o tem, kako je treba širiti problematiko z zgolj kmetijske proizvodnje na druge sektorje, ki so danes bili že tudi omenjeni in ki so tudi v naslovu tega ministrstva, kajti ne gre zgolj za kmetijstvo, gre tudi za gozdarstvo, gre za trgovino, gre za industrijsko predelavo, za predelavo hrane, neposredno za zdravo življenje itn. Skratka, v takšnem prepričanju, da bo skušal celotno razumeti to vlogo kmetijskega ministrstva, ga kanimo v poslanski skupini DeSUS podpreti. Resor, ki ga bo, tako sodimo, vodil gospod Iztok Jarc, je konfliktni resor. To bomo videli, ko bomo sprejemali številne zakone, ki so danes bili našteti, in v naši poslanski skupini bomo tukaj branili nekatere interese, za katere se nam zdi, da jih je potrebno braniti. Konflikten je tudi zavoljo tega, ker imamo na eni strani zahtevo po razvoju, in ker imamo na drugi strani zahtevo po varstvu. Nikoli nista tako neposredno identificirani, da bi lahko napravili kar enačaj med tema dvema pomembnima potrebama ali pa interesoma. Konfliktnost se lahko opazi tudi po tem, da je v naravi naših prizadevanj, ki iz vseh dokumentov izhajajo, zahteva po večji konkurenčnosti in tukaj mi nimamo kakšnih posebnih primerjalnih prednosti na področju kmetijstva in po drugi strani v zvezi z zaščitnimi ukrepi, ki so marsikaj - in marsikdo tako misli - tudi preveč "tutorski", kar tega sektorja zadeva. Prosta trgovina, konkurenčnost in državno varstvo posamičnih resorjev seveda niso čisto nekonfliktni. Mi tudi nimamo nekih posebnih možnosti za zelo veliko, masovno proizvodnjo, bolj gre za to, da moramo razvijati butično, visoko cenovno proizvodnjo, tisto, ki ji običajno rečemo tudi ekološka pridelava, integrirana in ekološka pridelava. Bojimo se, da utegne priti do konfliktne situacije tudi v zvezi z obravnavo gozdov in lastništva na različnih področjih tako zemljišč kot gozdnih parcel, kar se morebiti kaže tudi v tem, da nikakor ne moremo uspeti poslanci, ki zagovarjamo, da je potrebno sprejeti nov zakon o planinstvu, s tem zakonom, ker seveda nasprotujemo temu, da bi se dostop do gozdov omejeval. Temu bomo zagotovo tudi v bodoče nasprotovali in pač menimo, da je prav, da se omogoči prosti dostop vsem, razen takrat seveda, kadar gre ta dostop v gozdove bil za kogarkoli škodljiv. Pozorni bomo, ko se bo razpravljalo o potrebi po tehnoloških dosežkih, po uporabi različnih sredstev in tudi po tem, kako se naj znanost in tehnologija ravnata v zvezi z gensko spremenjenimi organizmi. Mi ne zagovarjamo kar preprosto visoke produktivnosti na področju kmetijstva, mislimo, da so tudi nekatere druge vrednote in interesi podobno ali enako pomembni. Kandidat za ministra je dajal nekaj zagotovil in sicer zagotovila, o tem, da bo kmetijstvo razumel kot celostno dejavnost, da bo zagovarjal dialog, partnerstva, da bo razmišljal tudi o socialnih problemih, ki jih je na tem področju seveda zelo veliko z ozirom na prehode iz enega v drugo kmetijsko gospodarstvo, z mlajših na starejše generacije, v zvezi s silno razdrobljenostjo in nizko učinkovitostjo, nizko produktivnostjo, in cela vrsta drugih stvari še je, ki govorijo, kako previdno moramo na tem področju ravnati. Zagotavljal je, da se bo kmetijstvo komplementiralo s pospešenim omogočanjem razvoja dopolnilnih in turističnih dejavnosti, da bo pomemben igralec na področju zagotavljanja nekoliko večje energetske neodvisnosti in da bo znal prisluhniti vsem problemom upravljanja tveganj z ozirom na okolje, klimatske, socialne in druge razmere. V poslanski skupini DeSUS računamo na ta celostni pristop, na to, da minister ne bo zgolj "finančni kretničar", ko bo potrebno prerazdeljevati sredstva, ki jih bomo sami zalagali ali jih dobili iz Evropske unije, ampak da bo, tako kot minister, ki smo danes o njem že govorili oziroma kandidat, ki smo o njem danes že govorili, poskušal biti v čim večji meri tudi v razvoj usmerjeni minister. Torej, Iztok Jarc bo deležen podpore poslanske skupine DeSUS.
Hvala lepa. Kolega Alojz Posedel bo podal stališče poslanske skupine Nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani vsi prisotni! Naj takoj na začetku povem, da smo se v poslanski skupini Nepovezanih poslancev odločili, da bomo danes pri glasovanju podprli gospoda Iztoka Jarca kot novega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Z vsem dolžnim spoštovanjem do predlaganega kandidata, do njegovega strokovnega znanja in njegovih izkušenj pa moram v tem trenutku tudi priznati, da bi danes podprli kateregakoli kandidata, ki bi ga gospod predsednik Vlade predlagal. To bi storili iz preprostega razloga, ker so razmere na kmetijskem ministrstvu in v kmetijstvu nasploh tako alarmantne in kritične, da je nujno potrebno vsaj to, da imamo ministra s polnimi pooblastili in ne več samo bivšo ministrico v odhajanju z omejenimi pooblastili. Vendar, kot rečeno, poudarjamo, da v naši poslanski skupini ocenjujemo predlaganega kandidata, gospoda Iztoka Jarca, kot človeka z uspešno kariero in vsemi potrebnimi strokovnimi izkušnjami in znanjem ter tudi s potrebnim poznavanjem področja kmetijstva. Vse to nam je zelo dobro pokazal in dokazal že v času pogajanj v predpristopnem obdobju, takrat, ko so se naši pogajalci, med katerimi je bil tudi gospod Iztok Jarc, prav za področje kmetijstva zelo dobro izpogajali. Čeprav je od takrat minilo že kar nekaj let, nas je predlagani kandidat o svojem relativno dobrem poznavanju razmer v slovenskem kmetijstvu prepričal tudi s predstavitvijo na matičnem odboru. Celo več, kot da samo pozna trenutno stanje, nekajkrat nas je celo opozoril na morebitne velike probleme, ki se znajo v bližnji prihodnosti zgoditi in prizadeti naše kmetijstvo, na primer, morebitne kazni in obveze vračila finančnih sredstev in podobno. Na sami predstavitvi za ministra pa nas spoštovani kandidat ni prepričal z odgovorom, zakaj se je sploh odločil, da bo zamenjal dobro službo veleposlanika za delovno mesto ministra v enem najtežjih in najteže vodljivih ministrstev, v ministrstvu, kjer obstaja ogromno različnih interesov, kjer je treba reševati kompleksna vprašanja in kjer se ne nazadnje obrača tudi zelo veliko denarja. In to v ministrstvu, kjer je nakopičenih ogromno različnih problemov, ki niso od danes, niso od včeraj, ampak se tam kopičijo in se ne rešujejo že vrsto let. Ob vsem navedenem pa dnevno prihajajo tudi nove in nove obvezujoče evropske direktive. Zaradi navedenega tudi ne preseneča dejstvo, da je gospodu kandidatu za kmetijskega ministra iskreno od srca čestitala večina poslancev iz vladajočih strank in tudi iz opozicije za njegovo pogumno odločitev, da sprejme ponujen položaj in prevzame ta težak resor. Kot vsakemu ministru mu bo verjetno v začetnem obdobju na videz malce lažje, ker bo pač tako, kot se v politiki dela, razloge za probleme in krivdo zanje pač naslavljal na svoje predhodnike. To bo za nekatere predhodnike delal celo zelo upravičeno, vendar mu to ne bo pomagalo pri reševanju nakopičenih problemov. Zato bo bolj pomembno, kako se bo kot novi minister lotil reševanja problemov, in to na dveh frontah: na evropski fronti in na domači. Na evropski mu bo težko, saj smo v zadnjih letih izgubili veliko kredita in verodostojnosti, ki so nam jo pridobili uspešni pogajalci v predpristopnem obdobju. V takšnem položaju pa prihaja tudi obdobje slovenskega predsedovanja Evropski uniji, ko bodo kmetijska vprašanja in problemi zagotovo zelo izpostavljeni in težko rešljivi. Zato med našimi kmeti in v kmetijstvu nasploh obstaja velika bojazen, da se ne bi novi kmetijski minister preveč ukvarjal z evropskimi problemi kmetijstva in bi s tem porabil preveč energije in preveč časa prebil na bruseljskem parketu. Doma v Sloveniji ga namreč čakajo veliki, nakopičeni, pereči problemi naših slovenskih kmetij, naših gozdov in pa problemi živilsko - predelovalnih obratov. Zato bo za novega kmetijskega ministra gospoda Jarca, v prispodobi rečeno, zelo pomembna pravilna odmera med časom, ko bo nosil lakaste čevlje v Bruslju ali pa gumijaste čevlje na domačem dvorišču. V tem trenutku bi bilo odveč naštevati tudi vse aktualne probleme kmetijstva, ki tudi dnevno polnijo časopisne stolpce in na katere je v svoji predstavitvi opozoril tudi sam predsednik Vlade, in ti problemi zelo jezijo našega kmeta, so pa odraz velikih težav in velikih zadreg na našem kmetijskem ministrstvu. Ob reševanju takšnih dnevnih, akutnih problemov pa bo zelo pomembno tudi iskanje in sprejetje pravih odločitev, kakšno kmetijstvo v Sloveniji sploh želimo in kakšno kmetijstvo bomo v Sloveniji imeli v prihodnosti. Ali bo naše kmetijstvo kot običajna gospodarska panoga prepuščena vsem zakonitostim tržnega gospodarstva in s tem tudi vsem nevarnostim, ki jih le-to prinaša, ali pa bo v Sloveniji prevladalo spoznanje, da Slovenija potrebuje kmetijstvo, ki ustreza našim danostim in ki upošteva vse prostorske, ekološke, socialne in ostale dejavnike. Pri iskanju odgovorov na ta pomembna vprašanja in za sprejemanje pravilnih odgovorov bo zagotovo sam, spoštovani gospod minister, premalo. Potrebna bo velika, strokovna, močna kadrovska ekipa in pa predvsem večja podpora in sodelovanje celotne Vlade in predvsem tudi predsednika Vlade. Te podpore je bilo v preteklem obdobju zagotovo premalo, na kar opozarjajo vsi dosedanji ministri in tudi ministrica v odhajanju, kakor tudi bo potrebno več medresorskega usklajevanja in sodelovanja med različnimi ministrstvi, da se ne bi dogajalo tako, kot v preteklem obdobju, ko je spoštovana gospa ministrica za kmetijstvo govorila eno, gospod minister za gospodarstvo je govoril drugo, in to o istem problemu oziroma o isti zadevi. Kot rečeno, poslanci v naši poslanski skupini Nepovezanih poslancev bomo podprli gospoda Iztoka Jarca za ministra za kmetijstvo in mu želimo pri delu veliko uspehov v dobrobit slovenskega kmeta in slovenskega kmetijstva. Seveda pa bomo pozorno spremljali vsako njegovo odločitev, vsak njegov predlog in pa njegovo delo.
Hvala lepa. Poslanka Maria Pozsonec bo podala stališče poslanske skupine Narodne skupnosti. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Z zadovoljstvom sem spremljala nastop kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano gospoda Iztoka Jarca. Pokazal je široko znanje ter poznavanje tematike, zato upam, da bodo sedaj za slovensko kmetijstvo prišli boljši časi, med drugim tudi za pomursko kmetijstvo. Kmetijski ministri so se vrstili, v Prekmurju pa je bilo vedno slabše. Pokrajina, ki je bila prej izrazito kmetijska, iz leta v leto je izgubljala dejavnosti, najprej živinorejo. Prekmurski hlevi, ki so bili zgrajeni z nepovratnimi sredstvi, so čisto prazni, tako državni kot privatni. Vrsta živil, ki rastejo na prekmurskih njivah, je vsako leto manj, kakšna koruza ali pšenica se že najdeta. Čeprav obstaja možnost za vrtnarstvo, celo Prekmurje namreč leži na topli vodi, iz leta v leto se samo sanja o toplih gredah. Kmetije samevajo, nasledniki so odšli v industrijska središča, travnike pa zarašča grmičevje. Vinograde lastniki sekajo, kajti vina najboljše kvalitete ni moč prodati. Gospod Jarc, ljudje na Goričkem so ostali zvesti zemlji, ki je težka in ilovnata, zato si zaslužijo pozornost, pomoč in še eno možnost. Z odgovornostjo bom podprla vašo kandidaturo. Prepričana sem, da namesto birokratske poteze boste prišli h kmetom in vaše bogate izkušnje prenesli v prakso. Hvala.
Hvala vam, kolegica Pozsonec. Kolega Franc Sušnik pa bo podal stališče poslanske skupine SDS.
Spoštovani predsedujoči, spoštovani zbor! V poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo kandidaturo gospoda Iztika Jarca za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Predlog predsednika Vlade gospoda Janeza Janša je dober in v skladu z našimi pričakovanju. Predsednik Vlade je ta predlog v današnji uvodni predstavitvi še dodatno dopolnil. Mnenja smo, da bo gospod Iztok Jarc kot kmetijski minister nadaljeval uspešno vodenje tega za razvoj podeželja in slovenskega kmeta ter Slovenije tako pomembnega področja. V letu 2005 beležimo trend izboljševanja razmer v kmetijstvu in to prvič po letu 1997. Ta gibanja pa se nadaljujejo tudi v letu 2006. Ob povečevanju proračunskih podpor kmetijstvu in predvsem stabilnih in poznanih pogojih za razvoj tega področja, ki so bili začrtani s sprejeto kmetijsko politiko za obdobje 2007 in 2014 in programom razvoja podeželja, so izpolnjeni vsi pogoji, da razvoji kmetijstva in podeželja še naprej ostane ena od prednostnih razvojnih nalog Vlade, kar smo navsezadnje zapisali v koalicijsko pogodbo in kar se po ugotovitvah agrarnih ekonomistov tudi uresničuje. Prepričani smo, da bo dejavnost gospoda Iztoka Jarca prvenstveno in še naprej usmerjena k povečevanju dohodkovnega položaja slovenskega kmeta. Kandidat za ministra je bil leta 2001 že imenovan za državnega sekretarja na področju kmetijstva. Na tem mestu je delal vse do imenovanja za veleposlanika Republike Slovenije v Izraelu leta 2004 in ima bogate izkušnje s področja kmetijstva. Pri tem izstopa njegovo poznavanje skupne kmetijske politike Evropske unije, ki jih je pridobil kot pogajalec za področje kmetijstva. To in njegove diplomatske izkušnje so garancija za njegovo uspešno delo tudi v času predsedovanja Evropski uniji. Gospod Iztok Jarc se je tudi nadvse uspešno predstavil na Odboru za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano Državnega zbora in za svojo predstavitev prejel tudi, kar ni nepomembno, soglasno podporo. Njegova predstavitev je bila kompleksna in vsebinska. Izpostavil je ključne naloge v okviru sprejetih proračunskih okvirov za leto 2007 in 2008. V Slovenski demokratski stranki v celoti podpiramo in soglašamo s podanimi usmeritvami in poudarki, ki jih je gospod Iztok Jarc nanizal v svoji temeljiti in vsebinsko zaokroženi predstavitvi. V predstaviti je gospod kandidat Iztok Jarc posebej izpostavil izvajanje tekočih nalog, ki so v pristojnosti Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano in vseh njegovih organov v sestavi. V okviru programa razvoja podeželja je izpostavil vse potrebne ukrepe za nadaljnjo krepitev gospodarske in konkurenčne sposobnosti kmetijstva in še posebej izpostavil potrebo po upoštevanju ter vključevanju kmetijstva v okvire politik varovanja okolja z grozečimi klimatskimi spremembami in v povezavi z izrabo obnovljivih virov energije. Na tem mestu želimo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke posebej izpostaviti in podpreti prednostne naloge, ki jih je gospod Iztok Jarc nanizal v okviru priprav na predsedovanje in v času samega predsedovanja Evropski uniji, s poudarkom tako na vsebini kot tudi na organizaciji predsedovanja. V sklopu vsebin je izpostavil nadaljevanje in oblikovanje reforme skupne kmetijske politike po letu 2013, reformo sektorjev sadja, zelenjave in vina, poenostavitve tržnih redov, obvladovanje tveganj v kmetijski proizvodnji, nesmotrne posege na področju gozdarstva, dobro počutje živali s področja veterine, občutljivo in pomembno področje gensko spremenjenih organizmov in še je bilo nekaj tem. Zelo pomembno pa je, da je gospod Iztok Jarc kot kandidat za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano posebej izpostavil potrebo po predhodni temeljiti javni razpravi o navedenih temah in tako jasno poudaril željo in potrebo po nadaljevanju v preteklem obdobju začetega dialoga in partnerstva med kmeti, sindikati, strokovnimi združenji, Kmetijsko-gozdarsko zbornico Slovenije in ministrstvom z organi v sestavi, ki so nujno potreben predpogoj za dobro in uspešno vodenje tega področja, področja kmetijstva. V Slovenski demokratski stranki bomo sooblikovali ta dialog in partnerstvo tudi v prihodnje. Želimo si najmanj tako visoke stopnje soglasja, kot je bila dosežena pri naši skupni odločitvi za izbrani model kmetijske politike. V Slovenski demokratski stranki bomo kandidata gospoda Iztoka Jarca podprli, ker smo prepričani, da gre za dobrega kandidata, ki bo uspešno vodil kmetijsko ministrstvo v drugi polovici mandata. Kandidatove bogate diplomatske izkušnje pa so še dodatna garancija za uspešno vodenje tega resorja v času našega predsedovanja Evropski uniji. Prepričani smo, da se bo nadaljevalo z uspešnim vodenjem tega resorja in s tem tudi izboljševanje razmer v kmetijstvu in agroživilstvu, ki se je začelo že v letu 2005 in nadaljevalo v letu 2006. Prepričani pa smo, da bo ta trend ohranjen tudi v času, ko bo Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano vodil gospod Iztok Jarc. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Kolega mag. Borut Sajovic bo podal stališče poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Spoštovane kolegice in pa kolegi! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije kandidatu ne nasprotujemo. O kandidatu ne želim povedati nič slabega, kajti cenim njegov pogum in pa odločitev, lahko pa povemo veliko stvari, ki nas pa v resorju slovenskega kmetijstva ta trenutek upravičeno skrbimo. Seveda za te zadeve in pa za te razmere kandidat v ničemer ni kriv, brez dvoma pa del krivde nosijo tisti, ki so za dejavnosti in pa za dosedanjo politiko v tem resorju odgovorni, so za razmere vedeli, pa enostavno tako pozno ukrepali. Danes se v Državnem zboru skoraj zagotovo ne bi bilo potrebno odločati o kandidatu za novega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, če bi predsednik Vlade ob imenovanju sedaj že bivše ministrice za kmetijstvo, gospodarstvo in prehrano prisluhnil tudi tistim, ki smo opozarjali, da gospa pač ni prava izbira. Imenovanju gospe Marije Lukačič za ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano smo v poslanskem klubu LDS nasprotovali, saj smo takrat ocenjevali, da ne bo zmogla izpeljave ukrepov za izboljšanje takrat ne tako slabe dediščine, ki jo je podedovala na področju kmetijstva po volitvah v letu 2004. Povedali smo tudi, da pomembnejšega napredka in razvoja njene medle in tihe obljube ter njena nagnjenost k birokratskemu pristopu enostavno ne zagotavljajo. Posebej je bilo opozorjeno tudi na dejstvo, da nam takrat še kandidatka za ministrico ni znala odgovoriti na vprašanje, kako bo osebno uveljavljala interese slovenskega kmetijstva v Bruslju, in sicer predvsem v luči intenzivnih priprav na izvajanje nove kmetijske strukturne politike v okviru nove finančne perspektive Evropske unije ter na vprašanje, ali namerava pri tem lobiranju v Bruslju z neposrednimi stiki kot ministrica sodelovati tudi sama osebno. Žal so se naša predvidevanja uresničila, ministrica svojih nalog ni zmogla kompetentno izpolnjevati. Škoda je tudi, da predsednik Vlade do tega spoznanja je prišel šele sedaj. Takšna nezmožnost ministrice se seveda odraža tudi na trenutnem stanju kmetijstva, gozdarstva, ribištva in prehrane, ki je daleč od nekega dobrega, idiličnega, v kar nas ta trenutek z vsem trudom skušajo prepričati predstavniki vladajoče koalicije in pa statistike. Prav zanimivo bi bilo slišati, kaj o tem dobrem, odličnem, idiličnem stanju ta trenutek v ministrstvu meni na primer Sindikat kmetov Slovenije, kaj bi k temu porekli delavci v tovarni sladkorja v Ormožu, kaj porečejo tisti zaposleni v Ljubljanskih mlekarnah, katerih negotova usoda ta trenutek ni jasna. Ali pa nadaljujem, kaj bi marsikdo rekel k temu tudi od tistih ljudi v slovenskih hribih, na podeželju, ki s to novo finančno perspektivo 2007 - 2013 v naslednjih letih izgubljajo kar 73 milijonov sredstev. Prizadeti so tisti najmanjši, drobni urejevalci slovenskega kmetijstva in pa podeželja, ki jih seveda statistike ne zajemajo, jih tudi niso nič vprašale, so pa po učinkih za razvoj slovenskega podeželja, okolja, tudi za razvoj turizma, neprecenljivi in pa izredno pomembni. Brez dvoma je kandidat za novega ministra gospod Jarc kompetentnejši od svoje predhodnice in lahko bi rekli, da po dveh letih predstavlja veliko osvežitev in upanje za ta resor. Jaz upam, da se nismo zmotili, da so ta pričakovanja upravičena. V poslanskem klubu LDS smo z velikim zadovoljstvom sprejeli kandidatovo pobudo, da se pred predstavitvijo na seji matičnega odbora predstavi tudi naši poslanski skupini. To je vsekakor prijazna, korektna politična poteza, ki nakazuje njegovo večjo odprtost napram svoji predhodnici. Iztok Jarc se je v svoji predstaviti v našem poslanskem klubu pa tudi na seji matičnega odbora pokazal kot dober poznavalec evropske dimenzije našega kmetijstva ter skupne kmetijske politike Evropske unije, kar smo od nekdanjega člana ožje pogajalske skupine za pristop Republike Slovenije k Evropski uniji in pa vodje njene delovne skupine za kmetijstvo tudi pričakovali. To je vsekakor dobra novica, saj vsi vemo, bo zadnjo četrtino tega mandata zaznamovalo predvsem predsednikovanje Slovenije Evropski uniji. Gotovo pa so se ob tem oddahnili tudi vsi tisti, ki se tako ali drugače v naši državi ukvarjajo s pripravami na to pomembno nalogo, in tudi meni osebno se zdi to izredno pomembno. Vsekakor pa bo kandidat moral marsikaj ali pa še bolje mogoče največ postoriti prav pri nas doma v, Sloveniji, na primer na samem ministrstvu, na agenciji, na skladu, s tem izboljšati odnose med ministrstvom in ostalimi dejavniki v kmetijstvu, da bo lahko znotraj Evropske unije relevantno zastopal naše interese ter tudi vsebinsko prispeval k reševanju problemov skupne evropske kmetijske politike. Primeri odzivov in ravnanj naše države na reformi sladkornega in pa vinskega sektorja se naši državi, tako kot smo ravnali v preteklosti, enostavno ne smejo več pripetiti. Če se je kandidat dobro odrezal pri svojem poznavanju evropske dimenzije našega kmetijstva ter skupne kmetijske politike, je po našem mnenju pokazal nekoliko manjšo kompetenco pri nekaterih drugih konkretnih vprašanjih našega kmetijstva, gozdarstva, ribištva in pa prehrane. V poslanskem klubu smo bili predvsem razočarani nad neizdelanostjo njegovih stališč do problematike uporabe fitofarmacevtskih sredstev. Presenetila nas je tudi njegova relativna hladnost do predelave ekoloških kmetijskih pridelkov oziroma odsotnost njegove vizije, razvoja te vse pomembnejše tržne niše, kjer mora brez dvoma svojo priložnost iskati tudi slovensko kmetijstvo. Ravno tako bi pričakovali odločnejše stališče glede uporabe gensko spremenjenih kmetijskih rastlin v Sloveniji. Kandidat je sicer zagotovil, da bo potrebno skupaj s stroko ugotoviti, kaj uporaba gensko spremenjenih organizmov pomeni za tradicionalno kmetovanje, vendar se nam zdi, da bi bilo že z vidika večje razpoznavnosti slovenskih kmetijskih proizvodov na trgu bolje zagovarjati radikalnejša stališča glede soobstoja gensko spremenjenih rastlin z ostalimi kmetijskimi rastlinami, za primere dobre prakse pa ne gledati nekam daleč proč, pač pa se recimo na tem področju po urejenosti zgledovati po naših sosedih Avstrijcih, ki jim je ta model uspel v praksi kar v največji možni meri. Kandidat je bil nekoliko manj suveren tudi pri posameznih vprašanjih kmetijske politike in nekaterih finančnih vprašanjih. Tako se na primer ni konkretno opredelil do sprememb nekaterih plačil znotraj slovenskega kmetijskega okoljskega programa, kar je danes, vsaj za nas v poslanskem klubu LDS, velika, mogoče največja zgodba, da plačila znotraj kmetijskega okoljskega programa, ki temeljijo na večletni pogodbi, ministrstvo spreminja še med njenim trajanjem. Kmetje, ki so v kmetijski okoljski program vstopili v letih 2004 in 2005, bodo tako na primer dobili znatno nižja plačila za ohranjanje kolobarja, za kmetovanje na vodovarstvenih območjih, po drugi strani pa mogoče celo nekoliko cinično ali pa smešno večja plačila za ovčjerejo na osrednjem območju pojavljanja medvedov. Vprašanje, ali je zmanjšanje plačil za kmetovanje na vodovarstvenih območjih, na primer v Prekmurju in za integrirano kmetijstvo upravičeno, je tako ta trenutek brez dvoma ostalo še odprto. Razveseljivo pa je, da kandidat izredno realno ocenjuje delovanje Agencije za kmetijske trge in razvoj podeželja, kjer klub ogromnemu delu, ki je bilo vloženo v njen nastanek in razvoj, še vedno ni vse idealno in pa optimalno oziroma je, če lahko uporabimo kar besede samega kandidata z naše predstavitve, ko je dejal, da je pač stanje tam tako, tako. Med ostalim je posebej izpostavil nevarnost velikih odbitkov pri evropskih sredstvih zaradi multipliciranja morebitnih odkritih napak. Veseli pa nas, da je med njegovimi prioritetnimi nalogami tudi krepitev konkurenčne sposobnosti našega predelovalnega sektorja. Pomembno se nam zdi, da je kandidat izpostavil varovanje okolja pri izvajanju kmetijske dejavnosti, potrebo po povečani proizvodnji bioenergije, in sicer predvsem z izrabo biomase, ter potrebo po spremembi sheme sofinanciranja premij za zavarovanje škod v kmetijstvu, saj je veljavni zakon v neskladju s pravili EU o državnih pomočeh. Radi bi izpostavili tudi njegovo zavezo za izgradnjo partnerskega odnosa z nevladnimi organizacijami na področju kmetijstva. Izpostaviti pa moramo tudi njegovo nepoznavanje problematike na področju gozdarstva, kjer bo očitno potreboval pomoč kompetentnih sodelavcev, ter nič kaj prepričljivo zagotovilo za skorajšnjo podelitev koncesij na področju lovstva oziroma za brezpogojno izvajanje veljavnega zakona o divjadi in pa lovstvu. Gospod Iztok Jarc bo kot minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano omejen predvsem z relativno kratkostjo svojega mandata ter obremenjen z izvajanjem nalog v zvezi s predsednikovanjem Republike Slovenije EU. Kljub temu od njega v poslanskem klubu LDS pričakujemo, da se bo posvetil tudi drugim nalogam, ter da bo v svojem relativno kratkem mandatu uspel zaustaviti trend preobrazbe Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ne zgolj v ministrstvo za velike kmete oziroma ministrstvo za transfer sredstev od slovenskih in evropskih davkoplačevalcev do slovenskih kmetov. Da pa bi se novi minister soočil tudi s precejšnjimi težavami institucionalnega sistema slovenskega kmetijstva ter začel izvajati potrebno reorganizacijo, pa že zaradi omenjenih razlogov in kratkosti preostanka mandata enostavno ne pričakujemo. Domnevam in želim si, da je gospod Iztok Jarc dober in sposoben kandidat. Upam, da se zaveda dejstva, da seda na slab traktor, ki bo s težavami kos sorazmerno majhni, precej plevelni njivi, in upam, da poleg semena ta trenutek vidi tudi hleb, od katerega si Slovenci želimo odrezati v bodočnosti soliden kos kruha. V poslanskem klubu LDS predlaganemu kandidatu, gospodu Iztoku Jarcu, ne nasprotujemo.
Hvala lepa. Kolega Janko Veber bo podal stališče poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala za besedo. Vsem lep pozdrav! V poslanski skupini Socialnih demokratov spremljamo delo Vlade in že večkrat smo opozorili predsednika Vlade, da mnogi resorji ne delujejo dobro in da bodo potrebne boljše kadrovske rešitve. Želimo si namreč, da Vlada deluje učinkovito, ko smo opravili pomembno pot od osamosvojitve do polnopravnega članstva v Evropski uniji. Ob zaključku tega mandata pa bo Slovenija imela tudi izjemno priložnost, da se dokaže kot država, s katero tudi Evropska unija lahko uresničuje svojo skupno vizijo socialne, varne in najnaprednejše celine. To bo treba dokazovati tako z delom v Evropski uniji kot tudi z delom doma. Ugotavljamo, da dosedanje vodenje ministrstva ni bilo ustrezno, saj je bilo podrejeno posameznikom na področju kmetijstva in predvsem daleč od uveljavljanja Slovenije kot pomembne partnerice Evropske unije. Tako je nastala zelo velika vrzel predvsem v pomembnih strukturnih spremembah doma, v skupni kmetijski politiki Evropske unije pa smo sledili zgolj administrativnemu prilagajanju kot pogoju za pridobivanje finančnih sredstev za kmetijstvo in podeželje, kar je sicer zagotovilo socialni mir, ne pa napredka v slovenskem kmetijstvu. Zato pričakujemo, da se v Sloveniji vendarle začnemo ukvarjati resno s kmetijsko politiko in razvojem podeželja. Kmetijska politika in razvoj podeželja ima pomemben vpliv tako na njen razvoj kot tudi na podobo Slovenije. Žal ugotavljamo, da se podeželje prazni in da se srečujemo z izjemno koncentracijo razvojnih projektov v že razvitih centrih. Tudi če pogledamo strateški dokument, Resolucijo o nacionalnih projektih za obdobje 2007-2023, pravzaprav v tem dokumentu ne zasledimo področja kmetijstva. V okviru problematike na področju kmetijstva pa želimo predvsem opozoriti na dejstvo, da so v večini razpadle poslovne povezave od kmeta, kmetijskih zadrug, podjetij do živilsko predelovalne industrije in živilske trgovine. Vse to pa poskušajo s pridom izkoristiti predvsem trgovci. Opozarjamo tudi da kljub visokim letnim proračunskim sredstvom, ki jih vlagamo v slovensko kmetijstvo, Vlada ne zahteva povratnih učinkov oziroma ne ugotavlja doseganja postavljenih ciljev tako na področju prestrukturiranja, širitve ekološke predelave kot tudi sicer pri organizaciji trženja proizvodov. Ugotavljamo tudi da kljub neugodni zemljiški in parcelni strukturi kmetijskih zemljišč in velikostni strukturi kmetijskih gospodarstev ne obstaja aktivna politika in koncept urejanja tega področja. Opozarjamo, da je strokovna in politična organiziranost slovenskega kmetijstva strnjena v okviru kmetijsko-gozdarske zbornice, ki jo sestavljajo obvezni člani, vodenje zbornice pa, kot lahko spremljamo, postaja nedotakljiv monopol. Zaradi sestave članstva od 177.000 članov je 77.000 registriranih v kmetijskem registru, 65.000 pa je tistih, ki dobivajo izplačane subvencije. Ta podatek jasno kaže na strukturo obveznega članstva v kmetijsko-gozdarski zbornici. Seveda se pa ob tem odpira vprašanje, čigav interes ob takšni strukturi naj kmetijstvo-gozdarska zbornica sploh uveljavlja. Ali je to kmetijstvo ali je to ljubiteljska dejavnost vrtičkarjev? Po drugi strani pa tudi ugotavljamo, da se zbornica financira v višini 80% iz javnih sredstev, iz državnega proračuna, kar pomeni, da se ohranja harmonija med ministrstvom in kmetijsko-gozdarsko zbornico, ne pa odprt in oster dialog, ki bi pripomogel k razreševanju navedenih resnih problemov v kmetijskem sektorju. Ob vsem tem ocenjujemo, da kandidat, ki ga predlaga predsednik Vlade v imenovanje Državnemu zboru, bo kot diplomat lahko deloval v Bruslju, ostaja pa zelo veliko vprašanje ali bo imel možnost oblikovati doma ekipo, ki bo sposobna povezovati niti kmetijske, prehranske in gozdarske politike. Želimo poudariti, da je odgovornost tako za razrešitev ministra kot tudi za kvaliteto novega predloga predvsem na predsedniku Vlade. Zato tudi kot opozicijska stranka ne moremo vplivati na njegovo izbiro. Smo se pa tudi sicer v tem postopku odzvali na predlog, da se kandidat predstavi poslanski skupini, vendar želimo sporočiti, da ne želimo prevzemati vloge, ki jo zagotovo ima v največji meri in neposredno prav predsednik Vlade in koalicija, ki pa seveda mora za svoje odločitve prevzeti tudi odgovornosti. Tudi ob primeru imenovanja današnjega predloga, ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, je v največji meri odgovornost predsednika Vlade in koalicije. Hkrati pa sporočam, da poslanke in poslanci Socialnih demokratov iz navedenih razlogov kandidata ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Kolega Alojz Sok, bo podal stališče poslanske skupine Nova Slovenija. Izvolite.
Spoštovani predsedujoči, kolegice, poslanke in poslanci. Ko poslušam te razprave, vidim, da govorimo o sedanjemu kandidatu, bodočem ministru, kako nas verjetno, ker pač po našem poslovniku ne more biti tukaj, nekje posluša in tudi njega prav lepo pozdravljam. Kar se tiče kmetijstva, če bomo del teh problemov v tem našem mandatu rešili, bomo naredili veliko. Potrebno se je namreč zavedati, da je kmetijstvo tovarna brez strehe, da ga enkrat pesti suša, drugič preveč dežja, tretjič druge, tretje nadloge, da je pravzaprav stisnjeno v nek konflikt interesov na eni strani, pridelava hrane in s tem oskrba prebivalstva, na drugi strani pa zaščitna funkcija, ohranitev okolja, kulturne krajine in vsega, kar k temu sodi. V Novi Sloveniji vidimo tri ključne probleme slovenskega kmetijstva. Eden od velikih problemov je majhnost, strukturni defekt, ki je bil pač narejen zavestno skozi obdobje po drugi svetovni vojni, ko se je slovenske kmete razlaščalo in se je tako naredilo neprimerljive z velikostjo kmetov danes v Evropski uniji. Slovenski kmetje so v povprečju štirikrat manjši, kot je povprečje v Evropski uniji. Kako naj s tem konkurenčno gospodarijo danes, ko smo v tem globaliziranem svetu, ni tukaj danes mesto, da bi o tem razpravljal, ampak samo na to opozarjam. Nujni proces in pojav tega večanja slovenskih kmetij pa seveda je, da manjše kmetije propadajo. Če smo leta 1993 imeli 110 tisoč kmetijskih subjektov, jih danes kmetijske subvencije dobiva oziroma da vloge tam nekje okoli 64 tisoč, pa še za te vse ne moremo reči, da so to v bistvu kmetje. Ta proces se bo še nadaljeval. Manjši bodo kmetovanje opuščali, večji bodo te posesti prevzemali in tako večali posestno strukturo in temu se dejansko ne da ubežati, tega se ne da preprečiti, lahko pa seveda to kritiziramo. To povem zato, ker so bile številne kritike v medijih na delo sedanje ministrice, ki odhaja, češ, da je dopuščala ukinjanje manjših kmetijskih subjektov. Ampak to je, hočete nočete, to gre pač svojo pot. Moram pa povedati, da se je v teh letih kljub temu dejstvu okrog 20.000 kmetov nekako primerljivo povečalo, kar se tiče velikosti posestev, in so danes primerljivi s svojimi kolegi v sosednji Avstriji. Druga zadeva, ki tare slovensko kmetijstvo, je velika povprečna starost slovenskih kmetov. Mislim, da ta zadeva vsako leto raste. Trenutno je 56 let. Pri 56-ih letih bi se nekateri radi upokojili, slovenski kmetje pa so v povprečju toliko stari. Kako naj kmetujejo, da bodo kos svojim kolegom znotraj Evropske unije? Tukaj moram opozoriti in tudi mislim, da bo novi minister to pot nadaljeval, da bo sredstva, ki jih daje Evropska unija za strukturne spremembe na področju kmetijstva, usmerjal tako v pomoč mladim kmetom za prevzem kmetij, teh je bilo v tem dveletnem mandatu skoraj 500 - in da bo tudi na drugi strani s temi ukrepi pospeševal starostno upokojevanje kmetov. Ena od zaslug tudi te vladne koalicije je, da je s popravkom davčne zakonodaje starostne rente izvzela iz obdavčitve kot druge dohodke, in so danes te rente obdavčene tako, kot pač so obdavčene pokojnine. Ampak da smo do tega prišli, smo rabili kar nekaj časa, da smo popravili to napako bivše Vlade ali pa, če hočete, bivše vladne koalicije. Ob tem seveda, da je bilo še nekaj premikov na tem področju narejeno, kot je tudi izvzeto iz obdavčitve vseh tistih, ki imajo manj kot 200 evrov katastrskega dohodka. Kar za nekaj 10.000 se je zmanjšalo število tistih, ki so obremenjeni skozi katastrski dohodek, s tem pa tudi zmanjšana nepotrebna birokracija na tem področju. In še tretje. Strukturni problem slovenskega kmetijstva, ki pa je ob vsem tem morda še največje, to pa je izredno slaba izobrazbena struktura na slovenskih kmetijah. Manj kot 5%, ali pa okrog 5% slovenskih kmetov poseduje formalno izobrazbo, ki naj bi se danes zahtevala za neko uspešno delo na kmetiji. Tisti, ki smo na kmetijah zrasli, vemo, kako univerzalno je delo na kmetiji, kaj vse mora kmet obvladati. Ampak danes bolj kot vse to, bolj kot delo na sami kmetiji, mora obvladati ekonomske zakonitosti, mora obvladati vse te hitre spreminjajoče se direktive, našo zakonodajo in vse to. Kako naj temu skledi nekdo, ki pač nima ustrezne izobrazbe? Sicer smo mu dali na razpolago določene službe v kmetijstvu, ki jih država zelo dobro finančno suportira, vendar to seveda ni tisto, kot če bi ta nosilec kmetijske dejavnosti takšno izobrazbo posedoval sam. Jaz upam, da bo bodoči minister nadaljeval to, kar je že gospa ministrica Lukačičeva načrtovala, to pa je, da bo v naslednjih dveh letih okrog 5.000 slovenskih kmetov, in za to so tudi v proračunu zagotovljena sredstva, šlo skozi program dodatnega izobraževanja in se bodo izobrazili za delo na poslovnem področju, za delo z računalnikom, da bodo lahko vse te velike spremembe tudi spremljali. To so torej tri velike težave. Minister sam jih ne bo rešil, tu je potrebno širše sodelovanje Vlade in pa, bi rekel, v nekem smislu tudi širši konsenz v slovenski družbi, konsenz, ki bo kmeta videl kot nujnega sotvorca države, ne pa, kot se danes še vedno lahko sliši in na nek način občuti tudi skozi medije, da je kmet še vedno predstavljen kot državni sovražnik, ki ga je treba izolirati, izločiti, kar smo na tem področju 50 let doživljali. Na žalost moram povedati, da je to še vedno prisotno. Kakorkoli, v vseh teh letih, ne samo za časa te vladne koalicije, ampak tudi prej, se je Slovenija odločila prevzeti in se je morala odločiti prevzeti skupno kmetijsko politiko. Tako da se danes večina ukrepov na področju kmetijstva uresničuje, planira in načrtuje na ravni Evropske unije. Slovenija je poleg Malte edina država, ki se je odločila, da bodo subvencije primerljive oziroma da bodo tako visoke, kot so znotraj Evropske unije. V letošnjem letu so te subvencije tudi dejansko izenačene, s tem da 40% tega denarja zagotavlja proračun iz Bruslja, medtem ko 60% tega denarja zagotavlja proračun Republike Slovenije. To je treba povedati in vedeti, da slovenski davkoplačevalci za vzdrževanje slovenskega kmetijstva že danes prispevajo znatna sredstva. In prav je tako. Brez teh sredstev bi verjetno podoba na tem področju bila še veliko bolj klavrna. V tem mandatu dveh let smo se lotili enega od velikih problemov, to je sistemskega reševanja pomoči po naravnih nesrečah. Že uvodoma sem povedal, da naravne nesreče pravzaprav pestijo to naše kmetijstvo vsako leto. Vsako leto smo potem sprejemali neke intervencijske zakone, zadnji čas tudi zakone za daljše obdobje. Sedaj pa je, mislim, da končna rešitev ta, da se v proračunu zagotavljajo sredstva za subvencioniranje zavarovanja in da bo ta sistem treba še nadgraditi in tako vse kmetijske proizvode, ki se jih le da, in tudi živali skozi ta sistem zavarovati. Danes je že bilo omenjeno delo agencije. Ko smo prevzeli ta mandat, je na Agenciji za kmetijske trge bilo nekaj tisoč nerešenih pritožb iz naslova kmetijskih subvencij in tudi drugih plačil. V tem trenutku je ta številka minimalna, je zmanjšana. Vsa pohvala gre ministrstvu za ti dve leti dela, da se je dejansko tega problema tudi lotilo in tudi skozi finance zagotovilo ustrezna sredstva, kajti če nimaš denarja, potem tega tudi ne moreš na ustrezen način razrešiti. V Novi Sloveniji smo zadovoljni, da se je uredila tudi situacija na Skladu kmetijskih zemljišč, kjer je Računsko sodišče ugotovilo pravzaprav, lahko bi temu rekli, alarmantno stanje. Sedaj so te zadeve sanirane, sklad pa je tudi presežek sredstev nad svojim poslovanjem začel nakazovati v proračun Republike Slovenije, vendar to ni dokončno. Na skladu bo potrebno še v skladu s spremenjeno zakonodajo, ta Zakon o skladu kmetijskih zemljišč bo treba popraviti v tej smeri, da bo sklad postal bolj operativen in da bo izvajal tisto, zaradi česar je bil tudi ustanovljen. V tem trenutku ali pa v času teh dveh let, in jaz upam, da bo tudi v naprej tako, se Veterinarska uprava Republike Slovenije ni več pojavljala v medijih kot glavni nosilec in povzročitelj različnih afer. Vsi se spomnite afere s kloramfenikolom, ki je slovenskemu kmetijstvu, slovenski mlekarski predelovalni industriji naredila ogromno škodo. In prav je tako, kajti oni so tam postavljeni, da delajo po strokovnih merilih, ne pa, da so kamere usmerjene v to, kaj so odkrile in kaj naj bi bilo na katerem področju narobe, saj na koncu ni bilo niti nič dokazano. V teh dveh letih smo poenostavili številno zakonodajo, tako recimo veterinarsko zakonodajo, Zakon o vinu, tudi Zakon o fitofarmacevtskih sredstvih je poenostavljen, ne poslabšuje situacije glede tega, čeprav zadeva na tem področju ni idealna in je daleč od idealnega, Zakon o zaščiti živali in tako naprej, da ne naštevam. Kaj bo potrebno narediti v bodoče? Veliko dela čaka novega ministra. Predvsem bo potrebno nadaljevati na področju posestne parcelne strukture s spremembo Zakona o kmetijskih zemljiščih. Ta zakon je že v pripravi oziroma je že pripravljen in jaz mislim, da ga bo novi minister hitro lahko poslal v Državni zbor, bo pa predstavljal velik zalogaj za ta Državni zbor, kajti pri tem zakonu bo potrebno marsikaj popraviti, če hočemo, da bomo zagotovili in sicer to, kar si slovenski kmetje želijo, to pa je, da bodo z njivami in pa gozdovi upravljali slovenski kmetje, ne pa delniška družba, tako kot je to v tem trenutku in kjer smo pravzaprav nasledili za 20 let podpisane koncesijske pogodbe. Že ste omenjali pred menoj, da bo potrebno tudi novelirati področje zakonodaje v zvezi z lovstvom. Žal moram reči, da si tukaj niti v koaliciji nismo enotni in da tukaj še vedno prevladuje nek socialističen pogled na to ureditev, ki smo ga podedovali in se je zgradil iz leta 45 dalje, potem je tukaj Zakon o kmetijsko-gozdarski zbornici, kjer upam, da je že dosežena nekakšna oblika konsenza, da se število obveznih članov zmanjša, po naši oceni v Novi Sloveniji pa bo potrebno spremeniti tudi sistem volitev v Kmetijsko-gozdarsko zbornico, kajti zdajšnji sistem je prezahteven, preobsežen in ga je težko na takšen način, kot je zapisan, izvajati. Posebno pozornost pa sem prepričan bo potrebno na ministrstvu posvetiti živilsko-predelovalni industriji. Nekaj je že bilo tudi danes omenjenega. Po Zakonu o zadrugah so zadruge dobile v last 45% živilsko predelovalne industrije. Žal je danes ta odstotek bistveno manjši, kajti v preteklosti so marsikje zadruge to svojo lastnino prodale. Omenjali ste tovarno sladkorja v Ormožu. To je resnično žalostna zgodba na tem področju, ki pa se je v tem trenutku, zaradi spremenjenih tržnih razmer znotraj Evropske unije praktično tudi ne da spremeniti. Ne da pa se je spremeniti tudi zato ne, ker se pač tisti, ki so organizirali proizvodnjo sladkorne pese, niso odločali, da bi nadaljevali ob zmanjšani ceni s to pridelavo. Ker smo to epizodo doživeli, bi seveda bilo nesmiselno, da s tem nadaljujemo in da pod okrilje tujega kapitala spravimo še eventualno kakšne Ljubljanske mlekarne ali katero od podobnih živilskopredelovalnih obratov. Velika naloga ministrstva v naslednjih dve letih in tudi za naprej bo uresničevanje programa razvoja podeželja. Slišali smo danes tudi s strani predsednika Vlade, kakšna sredstva so s strani Evropske unije za ta program razvoja podeželja namenjena. Seveda pa lahko k temu država še toliko kot daje Evropska unija, gre za preko 1 milijardo evrov, lahko še toliko Slovenija doda. Če bo slovenski proračun to zmogel, potem so vse te dileme, da bo za en program premalo, za drugi premalo, za tretji premalo v tem trenutku, preuranjene in se bo dalo s tem denarjem na področju prestrukturiranja kmetijske proizvodnje, na področju vlaganj v samo podeželje, kot so turizem, predelovalni obrati tudi obrati za pridelavo obnovljivih virov energije itd., marsikaj postoriti. Večinoma ste omenjali, da bodoči gospod minister ve več, kar se tiče delovanja v okviru Evropske unije. Tudi sam mislim, da to drži, vendar glavna srž reševanja kmetijskih problemov in pa vpliv ni znotraj Evropske unije, ker ima Slovenija tam samo štiri glasove od 369. Glavni problemi se bodo seveda morali reševati tukaj doma v Republiki Sloveniji in tukaj bodo vse oči oprte v njegovo delo. Kar se tiče same Evropske unije že po letu 2013, verjetno še prej, in to bo tudi debata v času slovenskega predsedovanja, se bo začela razprava o tem, kako naj se v bodoče spremeni skupna kmetijska politika. Slovenija tukaj zagovarja, in tudi verjamem, da bo naprej tako, konzervativni pristop. To pa je, da kmetijstvo še naprej ostane subvencionirano. Velik preizkusni kamen za ministrstvo in za celotno državo bo vsekakor vinska reforma, spremenjen tržni red na področju vinske proizvodnje. Evropa se tukaj sooča z velikimi vinskimi presežki, imajo preko 3,4 milijone hektarjev vinorodnih površin, Slovenija niti pol procenta od tega ne in seveda je vprašanje, kako bomo lahko v spremenjenih pogojih zaščitili te svoje absolutno vinogradniške površine. Stališče ministrstva, naše Vlade in tudi Državnega zbora je, da se površine, ki so absolutno vinogradniške, ne smejo krčiti. In še ena naloga, ki ga čaka, to pa je seveda permanentno pomanjkanje denarja na tem področju. In to bo tista glavna naloga, zaradi katere bo pravzaprav minister nekako med tnalom in nakovalom. Na eni strani velike potrebe, na katere bodo seveda vedno znova in znova kazali slovenski kmetje, organizirani bodo v zbornici, bodisi v sindikatu, in na drugi strani proračunske omejitve. Naj na tem mestu povem, da je samo nitratna direktiva, ki jo je sprejela prejšnja Vlada leta 2004 in za katero ni bilo zadosti sredstev v okviru proračuna za leti 2006, 2007, navrgla obveznost v državni proračun za preko 25 milijard slovenskih tolarjev. Vse to seveda in še tisto, kar je že določeno z evropskimi direktivami, bo slovenska Vlada in to ministrstvo, tudi s pomočjo Ministrstva za finance, moralo pokriti. V Novi Sloveniji pri izvajanju vsega tega želimo veliko uspeha in jim bomo, kar se tega tiče na tej poti maksimalno pomagali. Mi imamo seveda danes, kandidata za ministra gospoda Jarca podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Poslanski kolega, mag. Janez Kramberger bo podal stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani podpredsednik, kolegice in kolegi! Uvodoma naj povem, da bomo v naši poslanski skupini gospoda Iztoka Jarca, kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, podprli. Gospoda Jarca poznamo po njegovem delu tudi iz preteklega obdobja, ko je bil na mestu državnega sekretarja na omenjenem ministrstvu. To delo je opravljal v tistem času, ko je Slovenija pripravljala, harmonizirala svojo zakonodajo za vstop, za polnopravno članstvo v Evropsko unijo. Moram reči, da je v tistem času skupaj s sodelavci gospod Jarc to delo dobro opravljal in seveda na osnovi tega in tudi drugače zelo dobro pozna kmetijsko politiko, predvsem kmetijsko politiko, ki je povezana z Evropsko unijo, se pravi skupno evropsko kmetijsko politiko. Ko bo gospod Jarc prevzel to funkcijo, mislim, da bo ta del, ki ga čaka v tem letu in pol mandata, bo predvsem zaposlen z delom, kar se tiče predsedovanja Slovenije Evropski uniji. Prepričan sem, da bo to delo kot minister zelo dobro opravil in bo tu Slovenija dobila pozitivne ocene. Ko smo se v naši poslanski skupini z njim pogovarjali in tudi na samem odboru, kjer se je uspešno predstavil, smo opozorili na vprašanja, ki jih je treba rešiti doma, v smislu reševanja kmetijske politike. Na sami predstavitvi tako na odboru kot poslanski skupini je kandidat zelo jasno povedal, da bo treba izdelati strategijo slovenskega kmetijstva. Od leta 1993 tega dokumenta nimamo. Večkrat smo tudi v naši poslanski skupini opozarjali na ta manjko in kandidat za ministra je povedal, da bo ta strategija v najkrajšem času pripravljena. Prepričani smo, da bomo lahko tudi v tem prostoru o tem pomembnem dokumentu razpravljali. Prepričan sem, in tako smo prepričani tudi v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, da samo Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ne more reševati vseh problemov slovenskega kmetijstva. Za to govornico je bilo povedano, da je izredno slaba posestna, starostna in izobrazbena struktura slovenskega kmetijstva, torej nosilcev kmetijskih gospodarstev. In če hočemo to strukturo slovenskega kmetijstva, tako posestno kot starostno in tudi izobrazbeno, rešiti, jo dvigniti, je potreben posluh celotne Vlade Republike Slovenije, ne samo kmetijskega ministrstva. Slovensko kmetijstvo je nekako okvirjeno v skupno kmetijsko politiko, tako da nam doma ostaja samo tisti del, ki ga lahko rešujemo na eni strani preko sociale in na drugi strani preko davkov, ki morajo biti stimulativni za slovensko kmetijstvo. Prepričan sem, da bo kandidat za ministra, bodoči minister, gospod Iztok Jarc, te stvari znal reševati in si bo uspel tudi v tej polovici mandata najti sodelavce ali pa izrabiti tiste strokovnjake na ministrstvu kot tudi širše. Tu mislim na obe univerzi, na obe kmetijski fakulteti, kakor tudi na kmetijski inštitut, da bo lahko stroka pripomogla pri političnih odločitvah v dobro slovenskega kmetijstva. Nedvomno se bo moral bodoči minister soočiti tudi z odprtimi vprašanji, ki mu jih zapušča dosedanja ministrica. Pri tej točki ne želim ocenjevati dela spoštovane gospe Marija Lukačič, vendar poleg dobrih stvari in dobrih potez, ki jih je v tej polovici opravila, je kar nekaj vprašanj, ki jih pušča za seboj. Tukaj je še vedno vprašanje reševanja pritožb, sicer se je za nekaj zmanjšalo, ampak ljudje čakajo na reševanje pritožb. Zadeva ni enostavna z obveznostmi, ki jih ima ministrstvo, torej proračunske obveznosti, plačevanje subvencij in tudi plačevanje za tako imenovano nitratno direktivo. Te stvari bo moral minister in tudi Vlada, tudi minister za finance bo moral pristopiti k temu vprašanju. Nekakšna obveza je, da bi se to zgodilo še v letošnjem poletju. Poletje se približuje in tudi pogodbe oziroma odločbe, ki nosijo datume zelo jasno zapisane, kdaj bo izplačilo, kmetje ne dobivajo izplačil ob tistem datumu. V prepričanju, da bo minister, sedaj kandidat za ministra gospod Iztok Jarc, uspešno opravil to pomembno delo glede predsedovanja Slovenije EU in da bo znal povezati stroko in tudi civilne organizacije v kmetijstvu. Mi smo v poslanski skupini prepričani, da mu bo to uspelo, zato ga bomo tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Zadnji bo stališče predstavil kolega Bogdan Barovič, stališče poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke.
Hvala lepa, predsedujoči za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! V Slovenski nacionalni stranki najprej ocenjujemo, da so v Ministrstvu za kmetijstvo združena vsa ministrstva oziroma njihova vsebina. Če rečemo gospodarstvo, okolje in prostor, promet, da ne bom našteval še naprej. Pred bodočim kmetijskim ministrom je veliko zahtevnega dela in možakar mora imeti dovolj poguma, da si upa, še predvsem zaradi tega, ker prevzema dolžnost sredi mandata. Pred njim so zelo pomembne naloge. Gospod Jarc bo moral, če bo imenovan za ministra, najti način za izplačilo nadomestil za kmetovanje s težjimi pridelovalnimi pogoji. Pred njim je zelo težka naloga na področju pridobitve najprej dovoljenj in pa seveda tudi potem razdelitve sredstev iz Evropske unije v okviru programa nove sedemletke 2007-2013. Čarovnik bo, če bo lahko nadomestil izpad sredstev, ki je nastal zaradi pokrivanja obveznosti iz obdobja let 2004-2006. Slovenska nacionalna stranka je predlagateljica nove organiziranosti kmetijsko-gospodarske zbornice. Sami najbrž že veste, da želimo, da bi se preoblikovale iz obveznega v neobvezno članstvo na osnovi katastra. Upamo in želimo, da bo gospod Jarc kot bodoči minister ta predlog upošteval, tako kot ga je minister za gospodarstvo pri članstvu v gospodarskih zbornicah. Gospod Jarc bo moral popraviti neugodno strukturo slovenskih kmetij. Gospod Jarc bo moral reorganizirati kmetijske zadruge. Pred njim je ogromno primerov, pritožb, ki jih bo moral rešiti. Predvsem gre za pritožbe na odločbe Agencije za kmetijske trge. Seveda pa največ dela tudi na pripravi zakonodaje za spodbujanje promocije slovenskega kmetijstva, kmetijskih pridelkov. Še nekje bi v Slovenski nacionalni stranki zelo radi, da bi bil gospod Jarc zelo hiter in zelo učinkovit, in sicer pri oblikovanju nacionalnega gozdarskega programa, kjer v Slovenski nacionalni stranki pričakujemo, da bo ta pripravljen hitro, kvalitetno in tako, da bodo slovenski gozdovi ostali naši, vsi slovenski gozdovi. Seveda se bo gospod Jarc ukvarjal še z, vsaj v politiki, kar se govorov tiče, manj popularnimi, pa vendarle zelo pomembnimi vsebinami, kot so lovstvo, ribištvo. Seveda ni za zavreči vprašanje varne prehrane. Veseli smo bili tudi, da se je gospod Jarc sam ponudil in da je obiskal poslansko skupino Slovenske nacionalne stranke. In tudi na tej predstavitvi je gospod Jarc poudaril, da se bo zavzemal za reševanje problematike, ki je po mnenju poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke najbolj pereča. Naj naštejem samo nekaj: pravočasno izplačilo subvencij, poudarek na ekološkem kmetovanju, poudarek na ekologiji na sploh, na zaščiti slovenskih pridelkov in izdelkov, na področju povečevanja konkurenčnosti slovenskih kmetovalcev, na področju varovanja kulturne dediščine na podeželju, na boljši povezavi z Ministrstvom za okolje in prostor. Hkrati pa je obljubil, da se bo v času predsedovanja Slovenije Evropski uniji zavzel, da bo Slovenija imela na področju kmetijstva in gozdarstva in prehrane kar največji iztržek. In ne nazadnje v Slovenski nacionalni stranki iskreno upamo in pričakujemo, da bo gospod Jarc v svojih izkušnjah sprevidel, da ne bo prodal slovenskega kmeta na račun evropskih subvencij, kajti Slovenci ne bi radi po principu subvencioniranja jedli bavarsko govedino, pili nemško mleko ali pa kupovali sicer na pogled prelepa krasna jabolka iz katerih od sredozemskih dežel, naša sočna pa bodo izginila v pozabo na račun subvencij. Upam, da tega gospod Jarc ne bo dovolil. V Slovenski nacionalni stranki izvolitvi gospoda Iztoka Jarca za ministra za kmetijstvo ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Mi pa prehajamo na razpravo poslank in poslancev. K besedi vabim poslanko Cveto Zalokar Oražem. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani kolegi in kolegice! Danes je očitno in jasno, kako dobro je bilo, kako pravzaprav lahko rečemo, da je bil skrajni čas, da je bila gospa bivša ministrica, zdaj že bivša, Lukačičeva odstopljena zaradi zdravstvenih razlogov. Jaz osebno ji želim vse dobro, a žal je na ministrstvu pustila tudi zelo nezdravo situacijo. Ko v zadnjih dneh poslušamo odmeve na vladno uredbo v zvezi s subvencijami, lahko samo zaskrbljeni gledamo, kaj vse se na tem področju, kot enemu od najpomembnejših, dogaja. Beremo lahko o največji proračunski potegavščini na področju proračunov, kot smo lahko danes prebrali, pa sem milo rekla, potegavščina, kajti uporabljen je bil še bolj grob izraz. Beremo o slabo pripravljeni akciji oddaje in zbiranja vlog, beremo o napačnih izračunih za posamezna področja in ukrepe pri tako pomembni zadevi kot so subvencije na področju kmetijstva, in beremo tudi in slišimo kritike tistih, ki so najbolj pri tem udeleženi, o finančni telovadbi, ki jo izvajajo odgovorni na Ministrstvu za kmetijstvo. Pri vsem tem se postavlja vprašanje, ali bo gospod Jarc sploh lahko še saniral vse, kar je bilo storjenega in zavoženega v slabo smer v teh dveh letih, ali bo sploh lahko spremenil očitno popolnoma zgrešeno in škodljivo uredbo, ki je včeraj stopila v veljavo in se že začela izvajati, o subvencijah, ki mu ga je očitno kot kukavičje jajce pustila bivša ministrica in ga čaka na začetku njegove ministrske poti. Sama bi vsekakor želela izraziti jasno in glasno nestrinjanje in zaskrbljenost predvsem zaradi znižanja subvencijskih sredstev za ekološko naravnano kmetovanje in sredstva za tako imenovane okoljske ukrepe. Vse to se drastično zmanjšuje na letni ravni za okoli milijon evrov ali procentih preko 40%, kot so nekateri izračunali. In seveda to me skrbi. Ali bo sploh še to mogoče popraviti? Tam, kjer bi morali dajati v Sloveniji največje poudarke, tam, kjer je naša prihodnost, tam kjer imamo prednost, tam se očitno dogajajo najhujše napake, pa čeprav ste nekateri danes govorili, da kar vlada ta koalicija, je pa vse v redu. Daleč, daleč od tega. Slovenija ima prav gotovo največjo edino priložnost in tudi razvojno najbolj primerno pot pri tem, da spodbuja, razvija ekološko pridelavo hrane. Ni treba biti prav posebno pronicljiv, ampak prisluhniti ljudem, ki prihajajo k nam, ki pravijo, ko pokusijo našo hrano, naše kmetijske pridelke, da je hrana pri nas dobra, da ima okus, kot pravijo, kar žal ne moremo trditi za mnoge druge kmetijske pridelke iz drugih držav, tudi tiste, ki jih lahko sedaj ob, bom rekla, večji liberalizaciji najdemo na naših trgovskih policah. Takšnih priložnosti mnoga druga ekološko že onesnažena okolja nimajo. Tudi zato smo nasprotovali liberalizaciji na področju fitofarmacevtskih sredstev. Kajti to, ko enkrat zavoziš, popravnih izpitov ni. Naša zemlja je še zdrava v veliki meri in upamo, da bo tako in bok temu prispeval svoj delež tudi bodoči kmetijski minister. Iskreno upam, da bo minister vodil v to smer, da bo uredbo, ki očitno dela veliko škodo prav temu segmentu, občutljivemu segmentu ekološke pridelave hrane, kajti ta segment ni ekonomsko, bom rekla, vedno najbolj zanimiv. Ljudi smo v preteklosti vabili in jim obljubljali določene zadeve, danes stvari postavlja uredba na glavo in ni takšna, kot naj bi na takšnem področju, kot je kmetijstvo, ljudje vendarle načrtovali za prihodnost. Seveda jaz upam, da bo naredil vse v podporo tej smeri, v smeri ekološke pridelave hrane in v smeri tudi okolju oziroma okoljskim ukrepom na področju kmetijstva. Upam, da ima še možnost za spremembe, da bo lahko kaj popravil, da ne bo jutri odgovor, da je, žal, vse prepozno. Ministra bom prav s tem upanjem kot svetovljana pri čemer razumem, da pozna tudi globalizacijske trende in težave in pasti, in kot svetovljan najbrž to ve in kot svetovljana ga bom danes podprla in upam, da me ne bo razočaral.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca Kristijana Janca. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi! Tako velike podpore kandidatu za ministra verjetno v sestavi tega Državnega zbora še ni bilo. In tudi sam tako ocenjujem, kajti njegova predstavitev poslanski skupini je bila izjemno pozitivna, konstruktivna, kot človeka, ki pozna to področje, kot človeka, ki je na tem področju že uspešno delal in ima zagotovo izkušnje, znanje in vse potrebno, kar nekdo, ki vodi tako pomemben resor, kot je kmetijstvo, mora poznati. To je po moji oceni zelo dobra popotnica novemu ministru, ki bo danes dobil tudi v Državnem zboru po moji oceni zelo široko podporo poslank in poslancev, ne glede na koalicijo ali opozicijo. In to je dobra popotnica tudi za to ministrstvo, da ga lahko v drugem polčasu te Vlade uspešno pelje, še posebej v prihodnjem letu, ko bo Slovenija predsedovala Evropski uniji, kjer bo pomembno tudi področje Ministrstva za kmetijstvo, saj dobro pozna tudi evropski parket, morda celo še bolj kot domačega. Vendar pa tudi sam s tega mesta izražam željo, da bi ne pozabil na domači teren, na domače težave in probleme, ki jih imamo, ki so se nakopičili na nekaterih področjih, in jih bo znal uspešno rešiti v dobrobit slovenskega kmetijstva in vseh tistih 20.000 kmetov, ki še vedno, hvala bogu, vztrajajo na tem zahtevnem delu in poslanstvu, ki ga opravljajo. Upam, da bo težave, ki so se nakopičile, poskušal tudi ustrezno rešiti, pa naj gre za izplačila subvencij, naj gre za delo na Skladu kmetijskih zemljišč, na agenciji ali kjerkoli že. Mislim, da je tu in tam še kar nekaj dela, ki ga je treba postoriti, kajti tudi na kmetijskem skladu ni vse tako blesteče, kot si nekateri predstavljajo. Tam se zadeve počasi odvijajo ali se pa sploh ne odvijajo, kajti gre za neko pat pozicijo, neko prehodno obdobje in zadeve predolgo stojijo in čakajo na reševanje, na primer, prenosa zemljišč in podobnih zadev. Vendar pa minister ima posluh, ima poznavanje, se je dal dobro poučiti v tem času, ko ni bil v Sloveniji, ko ni opravljal tega poslanstva, in mu je ta situacija dobro poznana. Vidim tudi, da se je vključil in se bo vključeval tudi z raznimi partnerji, ki so na področju kmetijstva aktivni, saj je tak pogovor, tako sodelovanje lahko koristno tako za ene kot druge in iz tega lahko dobijo eni in drugi največ. Skratka, lahko rečem vse dobro o kandidatu, ki bo danes izvoljen v Državnem zboru. Verjamem tudi njegovim besedam, ko je rekel, da bo posvečal posebno skrb razvoju podeželja, področju, ki mu je bila skrb posvečena že do sedaj, vendar morda še premalo, kajti če hočemo to lepo Slovenijo obdržati, potem je tudi razvoj podeželja eden temeljnih pogojev, da ga obdelujemo naprej, da ga ohranjamo in da bo ta Slovenija biser v Evropski uniji, kot je danes že. Verjamem pa tudi, kar je sam poudaril, da bo več časa namenil izobraževanju slovenskega kmeta. Kajti danes ni dovolj samo pridnost, kot je bilo nekoč, predvsem pa več znanja, več znanja za delo z računalnikom, izpolnjevanjem zahtevnih obrazcev, kajti tam je denar, ne na njivi, ne na traktorju, tam je denar. In upam, da bo to s tem dejanjem, ki ga je tudi izrazil, dal podporo in povabil k sebi slovenskega kmeta, da bo morda nova znanja in s tem tudi finančno podporo, da bo lahko kos evropskemu kmetu, po pogojih zagotovo ne, po znanju pa zagotovo lahko in da bo tudi včasih, po domače povedano, motiko kateri kmet zamenjal s svinčnikom in z računalnikom. To je danes prihodnost slovenskega kmeta, kajti eno milijardo evrov denarja v tem času je izjemno velik denar. Upam, da ga bo ministrstvo in slovensko kmetijstvo izkoristilo v tem času. To pa je odvisno tudi od glavnega in prvega človeka na tem vročem stolu, ki se mu reče minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Jaz mu želim pri tem veliko uspeha, vse dobre želje in da bo dobro izpeljal drugi del dela v Vladi, Ministrstvu za kmetijstvo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Kucler Dolinar.
Hvala predsedujoči. Lep pozdrav vsem prisotnim tukaj in tudi tistim, ki spremljate to sejo. Res govorimo, tudi sama se strinjam s tistimi, o pomembnem področju in segmentu v naši državi. In lahko rečem, da ima to področje predvsem preko slovenskih kmetov izjemen pomen, je bilo, je in tudi v bodoče bo imelo. Zato je pomembno, da jim to priznanje damo tudi v tej dvorani, torej tudi v Državnem zboru. Tukaj ne mislim samo na problem obdelane zemlje, ko radi vidimo lepo naravo, predvsem tukaj mislim na vso kakovostno pridelano hrano v končni obliki, v polizdelkih oziroma v obliki surovin šele za predelavo. Sama si ob nedeljah zelo rada ogledam kmetijsko oddajo, pa tudi ne morem reči, da sem brez stika bila tudi s kmečkimi opravili oziroma s tem področjem. In vesela sem, da v tej kmetijski oddaji, da so kmetje, ki so pod prejšnjimi vladami bili izrazito nezadovoljni, sedaj le priznavajo določen napredek oziroma premik naprej. Predvsem mislim tukaj tudi v smislu pozitivnega odnosa, v smislu pozitivnega odnosa same slovenske družbe do tega poklica in pa širše do te dejavnosti. Gotovo je na ministrstvu ostalo še veliko zatečenih, nerešenih vprašanj, problemov in pa seveda tudi idej, ki bodo morale biti enkrat v prihodnosti uresničene, če bomo želeli, da bo to področje prišlo na nek nivo, ki si ga vsi skupaj želimo, seveda pa še najbolj kmetje. In kako rešiti ta vprašanja, kako zapreti odprte probleme in kako udejanjiti ideje? S strani kandidata, s strani gospoda Jarca je bilo slišati veliko ambicije in kot kaže, pač to voljo ima. Rada bi izpostavila predvsem sledeče, da je ob vsej zakonodaji, tako zakonskih kot podzakonskih predpisih, ki se napovedujejo s tega področja, predvsem pomembno, da podporne službe, ki so na tem področju, da se jih organizira v nek učinkovit aparat, v neko učinkovito podporo tako kmetom, tako gozdarstvu, ribičem, živilsko predelovalni industriji, torej vsem akterjem na tem področju. Sama sem že pred časom izpostavila tudi vlogo in problem organiziranosti Kmetijsko-gozdarske zbornice. Tukaj bi ponovno rada omenila, da se mi zdi, da sistem, ki je bil oblikovan v letu 1999, ni ustrezen, predvsem je treba iz Kmetijsko-gozdarske zbornice napraviti neko učinkovito inštitucijo, ki bo na voljo in v pomoč tistim, ki se s kmetijstvom, gozdarstvom, z ribištvom tudi ukvarjajo. Torej kot eno izmed rešitev, ki je bila danes tudi iz strani mojega kolega gospoda Soka omenjena, tudi pri preoblikovanju oziroma razmisleku, kdo naj bi bil sploh član, predvsem obvezen član te zbornice. Da tudi kmetje ne čutijo s to zbornico, se kaže tudi glede na udeležbo pri volitvah. Tam se jih udeleži manj kot 12%. Torej to je še eden izmed poudarkov, kako pomembno se je lotiti tudi tega področja in tudi te institucije. Odgovornost na ministrstvu oziroma na ministru, tudi v zvezi s to zbornico, je predvsem tudi zato, ker ima zbornica pooblastilo za opravljanje določenih javnih nalog, ima neke vrsto koncesijo. Če naj omenim v zvezi z izpolnjevanjem obrazcev za subvencije in napake, ki so se v preteklosti dogajale, jaz upam, da v bodoče do tega ne bo več prihajalo. Tukaj pa bi rada dala en poziv tudi gospodu kandidatu, da ob pripravi podzakonskih predpisov, ob pripravi posameznih obrazcev naj se usedejo tudi predstavniki z ministrstva, predstavniki kmetov, tistih kmetov, ki res operativno delajo v tem segmentu in se dogovorijo, kakšen formular, za božjo voljo, je pa tisti, ki bo za vse ustrezen, ne pa da čez nekaj mesecev po objavi nekega formularja vsak po svoje ta formular razlaga. To predstavlja lahko velik problem vsem pristojnim, ki potem rešujejo pritožbe. Tukaj je gotovo kot eno izmed pozitivnih stvari iz preteklega obdobja treba omeniti reševanje pritožb zoper odločbe Agencije za kmetijske trge v zadevah dodeljevanja nepovratnih sredstev. Od 8000 odločb je bilo lani rešeno več kot 5800. Torej, pohvalo pa je treba dati tudi nekaterim na ministrstvu, ki so se s tem ukvarjali. Prepričana sem, da je potrebno dati večji poudarek tudi našim slovenskim izdelkom, predvsem mislim, da bomo lahko veliko bolj konkurenčni in si bomo v večjo čast šteli konkurenco v zvezi z dobrim bučnim, [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] oljčnim oljem, sirom, kvalitetno zelenjavo, kot pa z oljno repico za izdelovanje alternativnih oziroma za omogočanje alternativnih virov energije. Jaz želim vso srečo [[....]] [[Izključen mikrofon.]]
Nadaljujemo z razpravo. Besedo ima že kolega Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Ministra oziroma ministrskega kandidata nameravam vsekakor podpreti, kajti sedel bo na precej vroč stol oziroma pa na področju, kjer bo deloval, čaka veliko dela. Delo, ki ga pričakuje, ni samo specifika Slovenije, saj vemo, da je kmetijska problematika zelo aktualna tudi v EU. Tudi tam se problemi vlečejo iz leta v leto in ni kakšne posebne volje, da bi se reševali na evropskem nivoju. Naj omenim britanski rabat. Morda pa o generalni sliki evropskega kmetijstva bi veljal tale podatek, da se okoli 40% evropskega proračuna, ki se nameni za subvencije, razdeli med 3% evropskega prebivalstva in s proizvodnjo, s svojimi izdelki vrnejo v evropski proračun samo 5%. Torej, evropsko kmetijstvo ima tudi kup nerešenih nalog. Ravno tako bo kandidat za ministra naletel na tak teren pri nas doma. Najprej je slaba dediščina iz daljne preteklosti. Morda nekaj slabih navad oziroma slabo stanje izvira celo iz Jugoslavije, kjer so bili kmetje omejeni na zemljiški maksimum. Če so po kakšnem triku ta zemljiški maksimum presegli, so bili takoj kulaki, v glavnem do kmetov je veljalo veliko nezaupanje. V Jugoslaviji je bil trg tako neurejen, da si lahko v nekaj letih za enak traktor, v nekem letu si traktor lahko dobil za štiri bike, dve, tri leta kasneje pa za 10 do 15 bikov. To stanje se nekako vleče že v današnje dni, predvsem v izredni razdbrobljenosti kmetijskih gospodarstev, saj povprečno kmetijsko gospodarstvo meri 6,3 hektara, kar v svetovnem merilu morda ustreza edino povprečno velikemu hmeljišču. Kajti hmelj se, kot kaže, da pridelovati tudi na manjših površinah. Zato ne preseneča - če spregovorim še o številkah - okoli 10% zaposlenih v kmetijstvu prispeva samo 2% k BDP. Seveda pa ne gre zanemariti oziroma je treba omeniti pomembno vlogo kmetijstva pri ohranjanju krajine. Morda bi še kazalo omeniti težave živilskopredelovalne industrije, kjer so težave potegnjene še iz skupne države. V teh 15-ih letih ni bilo kakšne večje volje ali potrebe po predvsem zunanjih pritiskih, da bi se prestrukturirala, zato še vedno dosega 3 do tri in polkrat slabše rezultate kot primerljiva živilskopredelovalna industrija v evropski petnajsterici. Vsekakor bi bilo za pozdraviti in upam, da bo minister tudi podprl nekatere entuziaste, ki na tem področju orjejo ledino, nekaj smo si jih lahko kot Odbor za kmetijstvo ogledali na terenu, ko v bistvu vlagajo veliko energije, da ohranjajo in izpopolnjujejo oziroma naredijo, kar se narediti da. Kot eden takih problemov živilskopredelovalne industrije je vsekakor sladkorna tovarna v Ormožu, ki ne glede na to, kako je potekalo lastništvo levo in desno pa prodaja deleža zadrug lastnikov in tako naprej. Menim, da je pač tovarna tako majhna, da ne glede na vse, kaj se je dogajalo okoli nje, da bi slej kot prej padla pod tretma zapiranja. Sploh je pridelava sladkorja in sladkorne pese je veliko dražja kot predelava iz sladkornega trsta, zato so pač vsi evropski predelovalci sladkorja več ali manj v težavah in se vsaj manjše, Ormožu primerljive tovarne zapirajo po Evropi. Bodoči minister bo imel veliko priložnosti, da to stanje poskuša popraviti in speljati na višji nivo. Prva priložnost se morda ponuja pri spodbujanju ekološkega kmetovanja, ki sicer v zadnjih letih sramežljivo raste in sicer s 1,5% gre proti 2%. Ta pridelava hrane ima kup težav, vendar mislim, da ima tudi veliko bodočnost. Z aplikacijo lizbonske strategije na področje kmetijstva, mislim, da se stanje da tudi močno izboljšati, kajti izobrazbe na naravo kmetov je na žalost zelo nizka in ravno z izobraževanjem bi lahko kmete pripravili do boljše, cenejše, varnejše pridelave pa predvsem do enega segmenta, ki se mora vedno bolj odpirati, in sicer so to dodatne dejavnosti na kmetijah, torej, predelava kmetijskih proizvod kar na kmetijah in dajanje v promet na lokaciji pridelave pod geslom "direktno z njive ali hleva na krožnik" ne pa k veletrgovcu. No, ponujajo se tudi priložnosti pri iskanju alternativnih virov energije, bodisi da so to odpadki iz živilskopredelovalne industrije bodisi precej futurološka zamisel o biodizlu, saj je cenovno ta zadeva še vedno malo vprašljiva, pa predvsem boljša izkoriščenost slovenskih gozdov, slovenske lesne mase, pri čemer ocenjujemo, da bi se je lahko okrog milijon kubikov na leto uporabilo v energetske namene, predvsem ves odpadni les in les nižje kakovosti. Da ta priložnost še ni dovolj izkoriščena, je delna krivda tudi v preteklosti, ko so velike družbe dobile gozdove v izkoriščanje za drobiž, za nekaj evrov za kubik, in kovale enormne dobičke. Če bi to dobili predvsem hribovski kmetje, ki tam živijo, bi bilo stanje veliko boljše. No, da ne bi samo o tem, kaj vse čaka gospoda kandidata in katere so priložnosti, bi bilo dobro omeniti še, kaj je bilo že doseženega. Mislim, da se je njegova predhodnica, gospa ministrica, dela lotila dobro, da je premaknila precej stvari; tak občutek sem dobil pri delu na Odboru za kmetijstvo. Morda je edino, kar sem pogrešal na tem zelo vročem področju, to, da bi bila res potrebna neka bolj odločna moška roka, ki zna tudi udariti po mizi. In vendar smo nekatere zakone le sprejeli in spravili pod streho: vinski zakon, zakon o zaščiti živali, zakon o fitofarmacevtskih sredstvih, ki je dvignil precej prahu in v zvezi s katerim sem zasledil podatke, da se koncentracija fitofarmacevtskih sredstev v podtalnici znižuje, ne toliko zaradi porabe kilogramov na hektar, pač pa predvsem zaradi tega, ker se močno nevarne substance zamenjujejo s takimi, ki razpadejo na manj nevarne in se lažje izgubijo oziroma absorbirajo v okolju. Nitratna direktiva je poskrbela, da delež nitratov pada, s 156 je padel na 129 kilogramov na hektar in je trend, da bo padel pod 100. Pri delu te zakonodaje, ki jo omenjam, je šlo včasih tudi za usklajevanje z evropsko zakonodajo, vendar se bodo posledice vsekakor opazile v naslednjih petih letih. No, zelo pomemben je bil tudi Zakon o kmetijstvu, kjer smo z GERK-i bolj dodelali shemo oziroma upravičenost do neposrednih plačil. Za konec bi morda dejal še to. Gospod prihaja iz Izraela, kjer je bil vajen bolj bojevite situacije in bo morda to atmosfero prenesel tudi na novo delovno mesto, kjer ga ravno zaradi te dve-, trimesečne praznine in vsega, kar je bilo našteto, kar manjka Evropi, kar manjka pri nas, mu bo morda pomagalo, da bo uspešno štartal s svojim delom. Hvala lepa.
Hvala tudi vam. Besedo ima poslanec mag. Milan M. Cvikl. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Poslanke in poslanci. Seveda, danes moramo govoriti, kot pri ministru gospodu Turku oziroma kandidatu za ministra gospodu Turku tako tudi pri gospodu Jarcu, o dveh različnih vprašanjih: sam gospod kandidat in sama politika Vlade na področju kmetijstva, gozdarstva in prehrane. Najprej seveda želim izraziti veliko ogorčenje nad lažmi gospoda ministra Bajuka, bivše ministrice in tudi očitno popolnoma brezbrižnega delovanja Vlade v celoti, da bomo, potem ko smo z velikimi mukami od leta 1999 v slovenske proračunske okvire zagotovili zadostna sredstva za slovenske kmetijske okoljske programe, zaradi napačnega planiranja, zaradi brezbrižnega ravnanja vlade prišli v situacijo, ko bodo tukaj, pred Državni zbor pripeljali kmetje drobnico s Krasa in še katerih pokrajin. To je nedopustno. To je nedopustno, še posebej je nedopustno to zato, ker naj bi jutri gospod Janez Janša šel na nek evropski svet, kjer bo seveda govoril o tako imenovani dolgoživi družbi, o okoljsko vzdržnem kmetovanju in vsem čem še, kar je zapisano v temeljih lizbonske strategije, potem ko je bila dopolnjene z goeteborškim sklepi, kar je vključevalo tudi skrb za naravo. Zato mislim, je potrebno predvsem govoriti o slovenski kmetijski politiki v času Janševe Vlade. Ta politika seveda je pozabila na ključni steber, ki zagotavlja poseljenost slovenskega podeželja in to je razvoj podeželja. Če seveda kdo mislim, da so povsod po Sloveniji enake prilike, kot so na primer v Savinjski dolini ali v nekaterih drugih dolinah, kjer je pač možno izvajati v narekovaju "intenzivno, celo industrijsko vrsto kmetijstva", to pač v velikih delih Slovenije ni mogoče. Zaradi tega so bili oblikovani z reformo, ki jo je začel bivši gospod minister - dobro, lahko rečemo gospod Smrkolj, čeprav vsebinsko so jo začeli gospod državni sekretar But, gospod Erjavec, gospod Rednak in ostali strokovnjaki s področja biotehnologije - zato je seveda s slovensko kmetijsko politiko in z reformo kmetijstva iz leta 1999 Slovenija prednjačila med ne samo takratnimi kandidatkami za vstop v Evropsko unijo, ampak tudi članicami Evropske unije v oblikovanju razvoju podeželja s sonaravnemu kmetovanju ustrezno politiko. Takrat smo v slovenski proračun dodajali na letni ravni dodatnih 10, 20, 30 milijard tolarjev za EKO 0 in tako naprej - vse, kar danes imenujemo tako ali drugače slovenskih kmetijski okoljski program. In zdaj reči, zato ker se nekdo zakalkulira, da se na korespondenčnih sejah sprejemajo uredbe Vlade, ki JIH korektno gospod Žveglič, če se ne motim, imenuje "nateg" mandata, programi, ki zagotavljajo za 40% manj sredstev, je nedopustno. In jaz ne bom presenečen, če bodo drobnico s kraških poljan pripeljali pred Državni zbor. Jaz vem, da ti kmetovalci ne morejo priti s traktorji, ker jih oni ne uporabljajo - in pravi je, da ne uporabljajo traktorjev. Ampak zaradi tega to še ne pomeni, da ne bi Vlada gospoda Janeza Janše tega dovolj resno obravnavala. Veste, reči lani septembra, decembra, oktobra, ko smo sprejemali proračune, da in nič hudega, da bomo dali davčno darilo, potem pa reči ljudem, ki so prejemniki sredstev iz proračuna, da bodo dobili za 40% manj denarja, ali pa, da bodo morali nekateri za 35, 40% več plačevati prispevkov v zdravstveno in drugo blagajno, ali pa, da bodo morali vsi plačevati več energetskih trošarin, je čisto navaden "nateg". Uporabljam besede gospoda predsednika sindikata kmetovalcev. In o tem bi morali danes govoriti. Jaz verjamem, če bi zdaj predlagal proceduralni sklep, da bi ga poslanci in poslanke verjetno zavrnili, naj nam gospod Jarc pride povedat, kako bo rešil ta problem. Kako bo on kot novi minister za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano - brez jasne zaveze predsednika Vlade, z rebalansom proračuna za leto 2007 zagotovil manjkajočih desetine milijonov evrov. In jaz se seveda čudim, da je on - razumem pa, da je bil v Izraelu, pa še kje - to vedel ali pa, da bi rekel, ni postavil ustreznega pogoja. Gospoda Jarca cenim. On je bil eden pomembnih, ki so v času oblikovanja slovenskih prvih programov resne prenove slovenskega državnega proračuna za področje kmetijstva tesno sodeloval v teh pogajalskih ekipah. Jaz sem že večkrat rekel, da bi slovenski kmetje morali gospodu Cirilu Smrkolju na Trojanah postaviti spomenik. Zato, ker je zagotovil [[..]] [[Oglašanje iz klopi.]] [[...]]Ne bodite nesramni gospod poslanec, ne bodite nesramni. Gospod Ciril Smrkolj je naredil za slovensko kmetijstvo zelo veliko. To se pa zdaj v mandatu te Vlade z gospo bivšo ministrico ruši. In Vlada je v celoti z zadnjo uredbo naredila točno to, kar ne bi smela: n najbolj občutljivih točkah sobivanja z naravo zapira možnosti dostopa sonaravnega kmetovanja. Zakaj? Zato, da boste naredili še tretjo verigo vetrnih elektrarn na tem območju - ali zaradi katerih gospodarskih razlogov to počnete? Če danes slišimo, kaj bo Vlada in kaj bo gospod novi minister naredil; odgovora na ta vprašanja ni dal še nobeden. Minister Bajuk je prišel v Državni zbor, malo poslušal najprej gospoda Turka in odbrzel, gospod Janša se je opravičil, ker se pripravlja za jutrišnji Evropski svet, gospe ministrice tako že dolgo časa ni več, ostali pa ste tiho. Odbor za kmetijstvo bi se moral sestati na izredni seji na to točko, gospodje in gospe poslanki, ki vodite te odbore in ste vladajoča koalicija, če bi želeli rešiti problem in zagotoviti z rebalansom proračuna dodatna sredstva. Vendar, na nek najprej sončni primorski dan 13. aprila 2005 se je zgodil rebalans za obdobje 2005 in potem na nek pozen večer na Gregorčičevi se je zgodil dogovor o proračunu za 2007 in 2008. Ta dogovor odhajajočo ministrico ni nič brigal, zato je minister za finance uspel preprosto ne zagotoviti dovolj denarja in potem sicer obljubiti denar, ampak uredbe so, na žalost, bridke in govorijo, da bo prišlo tudi do 40% zmanjšanja teh subvencij. Gre za mlade družine, gre za odločitve generacij, ki so šle iz ene v drugo obliko kmetovanja. Sedaj je ta zadeva, ki pri marsikomu lahko pomeni tudi obdržati ali na boben pustiti kmetijo, seveda, postavljena pod velik vprašaj. In danes se bom odločal, ali bom podprl gospoda Jarca tudi v odvisnosti od tega, kakšen odgovor bomo dobili od najbolj odgovornih, predsednika Vlade, na to vprašanje - kdaj bo Vlada Republike Slovenije zagotovila manjkajoča sredstva v proračunu za 2007 za poplačila kmetijskih okoljskih programov za leto 2006 in zagotovila ustrezna sredstva za leti 2007, 2008 in naprej. Mimogrede, te dni se vsi v Sloveniji hvalite, kako smo mi že vzpostavili enaka razmerja z drugimi državami. Vendar na področju slovenskega kmetijskega okoljskega programa v letih 2007 in 2008 zmanjšujete obstoječi nivo subvencij. To ni sprejemljivo in zato do odgovora na to vprašanje ne bom podprl predlog predsednika Vlade za novega ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Pričakujem odgovore na ta vprašanje in potem po odgovorih se bom odločil, kakšna bo moja podpora. Gospoda Jarca, kakor sem že povedal, osebno cenim, vendar očitno še en "jarec, ki se je pustil ..." - se opravičujem. Biti prepričan s strani prvega predsednika, kaj naj naredi za to, da bo piarovsko Vlada v drugi polovici tega mandata bolje delovala. Zakaj to pravim? Ker je nekdo rekel, da gospod predsednik Vlade ne more z gospo ministrico predsedovati Evropski uniji v letu 2008. Se opravičujem, ampak tudi s kmetovalci, z drobnico pred Državnim zborom se to ne da in zato mislim, da bi morala koalicija najti toliko moči in ta problem rešiti. Ta problem je veliko večji kot nekateri drugi problemi, za katere pravite, da so pomembni pozornosti predsednika Vlade. Ta problem seveda je v biti tega, ali bo Slovenija uspela ohraniti območje, kot so opredeljena v Naturi 2000, ali bo Slovenija uspela ohraniti sonaravno kmetijstvo, kot je bilo začeto, ali bo na tej zadevi kolapsirala in se bo umikanje prebivalstva s podeželja nadaljevalo, in to na nepovraten način. Upam, da bo kdo želel biti voljan ali bil sposoben odgovoriti na ta vprašanja. Hvala lepa.
Hvala lepa. K besedi vabim poslanca dr. Mitja Slavinca. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej resor, o katerem se pogovarjamo, ki ga bo kandidat najverjetneje prevzel, kmetijstvo po eni strani zagotavlja majhen delež v družbenem bruto proizvodu, po drugi strani pa je zelo, zelo pomembno področje in zelo pomemben resor. Ne nazadnje je zelo pomemben resor, še posebej za določeno okolje, kjer pa je velik del prebivalstva povezan s kmetijstvom ali pa celo živi od kmetijstva. Kmetijstvo ni pomembno samo zaradi hrane, ki je, mimogrede, eno izmed primarnih človeških potreb, ampak tudi zaradi okolja, tudi zaradi načina, kako to hrano proizvajamo, ali je to po eni strani v smislu sonaravne proizvodnje hrane, po drugi strani pa seveda to, da bo ta hrana zdrava in varna. Pri tem moramo upoštevati specifiko našega kmetijstva in žal do sedaj Ministrstvo za kmetijstvo tega ni upoštevalo, ministrstvo ni funkcioniralo tako, kot bi lahko, in kar je še pomembneje, službe in agencije kmetom niso zagotavljale tistega standarda in tistega servisa, ki ga potrebujejo. Vsa tri področja želim tukaj izpostaviti. Prvo je birokracija, pomoč kmetom pri izpolnjevanju raznih obrazcev in samo pisanje teh obrazcev na tak način, da bodo smiselni, enostavno izpolnjivi in tudi razumljivi. Drugo področje so seveda zamude z izplačili pri subvencijah in te zamude nastajajo predvsem zaradi slabe organiziranost kmetijstva, predvsem Ministrstva za kmetijstvo, predvsem zaradi tega, ker niso bili pravočasno ukrenjeni vsi postopki - minister za finance namreč trdi, da je denar zagotovljen. In poudarjam, te subvencije, ki zamujajo, po drugi strani tudi njihova neizplačila, ne pomenijo zgolj eksistenčnih problemov tistim, ki se s kmetijstvom ukvarjajo, ampak zavirajo seveda tudi uvajanje novih tehnologij in razvoj. Kajti vsaj del teh subvencij tisti, ki se zavedajo pomena novih tehnologij in napredka, investirajo v razvoj in bolj moderno kmetijstvo. Le-to bo lahko zagotovilo dobro življenje kmetom. In tretja, nezanemarljiva stvar pa so zadeve okrog komasacij, ki se ne premaknejo. Že veliko let se ne premaknejo z mrtve točke, in na katere smo pogosto opozarjali. Želim si, da bo minister vsaj eno izmed teh treh točk lahko čim prej udejanjil in bo poskrbel, da bodo seveda kmetijsko ministrstvo in službe zagotavljale tisti servis, ki ga kmetje potrebujejo, in tisti servis, ki ga pričakujejo ter si ga ne nazadnje zaslužijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji na seznamu prijavljenih je poslanec Anton Rop. Ga ni? Besedo ima poslanec Franc Sušnik. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani predsedujoči, spoštovani zbor! Veliko besed je bilo izrečenih ob predlogu predsednika Vlade za imenovanje kmetijskega ministra. Nehote se ponovno ustvarja vtis, da nekdo na vsak način hoče ustvarjati neke ekscesne, alarmantne in izredne razmere v slovenskem kmetijstvu, kar je bila praksa prejšnjega mandata, ki je bila nam vsem poznana, ko kmetijske politike ni kreiral kmetijski minister ampak vodja neke od strokovnih služb in še kdo drug, samo kmetijski minister ne. Rezultati pa so bili znani. Naj omenim samo afero kloramfenikol, za katero še do tega trenutka nihče ni prevzel odgovornosti oziroma za katero ni bil nihče sankcioniran, posledično pa je imela največji negativni vpliv na mlečno proizvodnjo oziroma na govedorejo kot našo vodilno kmetijsko panogo. Značilnost obdobja vodenja ministrstva za kmetijstvo s strani gospe ministrice Marije Lukačič je, da teh izrednih ekscesnih in podobnih razmer ni bilo, in to mislim, da je tisto največ, kar si naše kmetijstvo zasluži; to pa je mirni in poznani pogoji kmetovanja. Jaz bom kandidaturo gospoda Jarca oziroma jaz bom gospoda Jarca podprl. Mislim, da je kandidat, ki bo lahko uspešno nadaljeval z vodenjem kmetijskega ministrstva v preostanku mandata. Nima pa slabe osnove za delo. V to sem prepričan in treba je povedati, da je v tem trenutku v Sloveniji sprejeta in poznana kmetijska politika za obdobje 2007-2013, da imamo sprejet program razvoja podeželja za to obdobje in da so tako postavljeni temelji za izvajanje kmetijske politike, da so postavljeni temelji za izvajanje kmetijske politike. V odgovor vsem tistim, ki danes vehementno naštevajo, kdo vse izgublja pri neposrednih plačilih oziroma pri izvajanju kmetijske politike v 2007, preprosto dejstvo, da so proračunske podpore oziroma neposredna izplačila v letu 2007 na nivoju članic držav Evropske unije oziroma da so 5% višja, kot so bila v letu 2006. Ta neposredna plačila oziroma proračunska podpora in pa ugodna gibanja na področju kmetijstva v letih 2005 in 2006 pa imajo za posledico to, da je danes kmetijstvo v sigurno najboljšem položaju v zadnjih 10-ih letih. To je dejstvo, ki ga ne zanikajo niti kmetijski strokovnjaki, ekonomisti oziroma tisti strokovnjaki, ki ste jih navajali kot avtorje kmetijske politike. Je pa treba tudi jasno in glasno povedati eno preprosto dejstvo. V obdobju, ko se je pripravljala odločitev za sprejem oblike izvajanja skupne kmetijske politike za obdobje 2007-2013, so tisti, ki se danes pojavljajo kot kritiki, enostavno v postopku usklajevanja kot partnerji zahtevali, poudarjam zahtevali, dejanski in znaten odmik od čiste regionalne sheme. Tako smo prišli do kompromisa, to mislim, da bi lahko očitali ministrici za kmetijstvo, da je preveč popuščala partnerjem, da je preveč popuščala sindikatu, da je preveč popuščala popuščala Kmetijsko-gozdarski zbornici in da ni dosti odločno uveljavljala tistega temeljnega načela skupne kmetijske politike Evropske unije, to je pa odmika od proizvodno vezanih plačil k plačilom na površino, ki so bolj okoljsko naravnana. Tako smo prišli do nekega kompromisa, ki ima še tako imenovano zgodovinsko komponento in ki posledično prenaša kompliciran sistem izvajanja kmetijske politike tudi v naslednje obdobje. Mi smo takrat tako Kmetijsko-gozdarsko zbornico kot sindikat opozorili na pasti, ki jih takšna sprejeta kmetijska politika prinaša s seboj, opozorili tudi na to, da pot ni prava, da ne gre v poenostavitev, ki je temeljni cilj evropske skupne kmetijske politike, ampak da s tako dogovorjeno izplačilno shemo še naprej uveljavljamo nek način izplačil, ki je nujno kompliciran in povezan z nepotrebnim administriranjem in še s čim. Vendar, še enkrat poudarjam, trdno odločenost ministrice, da sprejme kmetijsko politiko, ki bo v skladu in po volji tudi partnerjem, je pripeljala do tega kompromisa. Jaz mislim, da je najbrž še katero področje, ki mu bo moral minister gospod Iztok Jarc - verjamem, da bo izvoljen za ministra - posvetiti več pozornosti. Eno od takšnih področjih je nesporno področje gospodarjenja s slovenskimi gozdovi. Tu je dediščina izjemno slaba, 20-letne koncesijske pogodbe, ki tisto najbolj vitalno, kar predstavljajo kot narodno bogastvo slovenski gozdovi, preko 260.000 hektarjev jih je, daje v upravljanje nekim kvazi lastnikom bivših GG-jev, ki so se preoblikovale v delovne družbe z omejenimi odgovornostmi in ki danes nekontrolirano vršijo posek in v posmeh vsem izplačujejo državi mizerno odškodnino za kubik posekanega lesa. To je navsezadnje ugotovilo tudi Računsko sodišče po pregledu poslovanja Sklada kmetijskih zemljišč in gozdov v svojem poročilu 30. maja in naložilo popravne ukrepe. Ministrica je v sklopu 12-ih popravljalnih ukrepov, ki so nastale na Ministrstvu za kmetijstvo in na Skladu kot odziv na poročilo Računskega sodišča, nakazala tudi rešitve. Ena od nakazanih rešitev je uvedba prodaje lesa na avkcijah, kar bi nesporno doprineslo k kvalitetnejšemu izboljšanju, predvsem pa večjemu izplenu od milijona kubikov, ki ga te koncesionarji posekajo v slovenskih gozdovih, za kar pa država iztrži manj kot štiri oziroma pet evrov po kubiku, kar je nedopustno v primerjavi s tem, da so se cene lesa kot surovine v zadnjem obdobju bistveno dvignile in ko vemo, da se na trgu dejansko dosegajo druge cene. Tu mislim, da je problem tudi ustavnimi odločbami, ki nekako cementirajo obstoječe stanje in otežujejo kakršnekoli spremembe na tem področju. V Slovenski demokratski stranki smo prepričani, da bi bilo potrebno in koristno, da bi del teh gozdov dali v upravljanje kmetom na območjih z omejenimi dejavniki, ker bi s tem bistveno izboljšali ekonomsko moč teh kmetij, kar bi dolgoročno zagotavljalo njihov obstoj. Ena od zadev, ki jo mora minister nadaljevati, je tudi zagotavljanje primerljivih pogojev poslovanja tako vseh področij kmetijstva kot živilskopredelovalne industrije, kar je uspešno začela njegova predhodnica, to je gospa Marija Lukačič. Naj vas spomnim samo na spremembe zakona o veterini, ki so odnesle zloglasno veterinarsko spričevalo kot nek nebodigatreba oziroma nepotrebnost pri prometu z živalmi v notranjem prometu. Naj vas spomnim, da v tistem obdobju ni bilo veljavnih podzakonskih aktov, ki bi urejali predelavo mesa in mleka na kmetiji. Vse to so naši pogajalci nekako pozabili in s tem zanemarili, bojim se, da nezavestno dobršen del slovenskega kmetijskega potenciala, zanemarili možnost razvoja dopolnilnih dejavnosti na teh območjih. Tukaj bi rad opozoril, da delovanje ministrice v okviru EU le ni bilo tako slabo, ker je v letu 2006 uspela izpogajati izjeme na tem področju, na področju predelave mesa in mleka, navsezadnje tudi na področju zakola na kmetiji in s sprejetimi pravilniku v juniju in v novembru smo postali primerljivi s sosednjo Avstrijo, kar mislim, da je nujno potreben pogoj za to, da zagotovimo enakopravne pogoje kmetovanja našim kmetijam, našim subjektom, primerljive s tistimi na drugi strani Karavank. Popolnoma nesprejemljivo je tudi, da danes poslušamo očitke mlekarjev in mlekarn, da so veljavni standardi na področju proizvodnje in predelave mleka in mlečnih izdelkov v Sloveniji neprimerljivo strožji, kot so v sosednji državi, kot so na področjih, s katerih prihaja konkurenca. Dejstvo, da so naše inšpekcijske službe pri inšpekcijskih postopkih, pregledih domačih izdelkov neprimerno strožje kot pri izdelkih tujih proizvajalcev, ki se najdejo na policah slovenskih trgovin, je izziv za ministra, da naredi na tem področju red, če ga je treba narediti, oziroma da pozove strokovne službe na ministrstvu, da naredijo primerjalne preglede, ali je ta trditev, da obstajajo nadstandardi na tem področju, utemeljena, in ali je res, da so inšpekcijske službe neprimerno strožje do slovenskih proizvajalcev in slovenskih proizvodov. To je treba narediti takoj, neodložljivo, in mislim, da je to tudi ena od nalog ministra, ki prihaja. Poglejte, veliko je bilo danes govora o pritožbah v zvezi z upravnim postopkom na področju neposrednih izplačil. V povezavi s tem bi spomnil, da kmetje niso prepuščeni samim sebi pri izpolnjevanju teh zahtevanih obrazcev, pri zadovoljevanju te birokracije, pač pa to počne kar zajetno število uslužbencev Kmetijsko-gozdarske zbornice, to je, kmetijskih svetovalcev, in verjetno kaže iskati del odgovornosti za številne pritožbe tudi v kvaliteti dela teh pospeševalcev. Naj vas spomnim tudi na poskus, ko je Kmetijsko-gozdarska zbornica ponujala kmetom v podpis pogodbo, s katero bi se ti pospeševalci odvezali vsakršne odgovornosti glede pravilnosti izpolnjenih obrazcev. No, v povezavi s tem mislim, da je naloga ministra tudi, da pripravi spremembe Zakona o Kmetijsko-gozdarski zbornici v smislu ureditve razmer, predvsem z vidika članstva. Mislim, da je nedopustno, da je vsak lastnik zemljišča ali gozda avtomatsko tudi obvezen član in s tem tudi plačnik članarine. Mislim, da bi bilo pametno razmisliti o tem, da se vstopni prag dvigne do neke take meje, ki bi zajela tiste kmetije, ki imajo tak obseg proizvodnje, da lahko kandidirajo za proračunske podpore. To pa pomeni zmanjšanje obveznega članstva za približno 100 tisoč članov. Navsezadnje kaže na to tudi odziv na zadnjih volitvah, mislim, da bi morali tako kmetje, ki bodo ostali člani zbornice, ker zbornična organiziranost po mojem še potrebujejo, to zbornico vzeti bolj za svojo, ti pospeševalci oziroma ta strokovni kader, ki dela na zbornici pa tudi prevzeti določeno mero odgovornosti za delo, ki ga opravljajo. Jaz mislim, še enkrat poudarjam, da so ustvarjeni vsi pogoji, da bo gospod Iztok Jarc kot kmetijski minister uspešno vodil Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano v preostanku mandata in da bo uspešno razrešil tudi te proračunske zagate, ki so posledica, to je potrebno še enkrat jasno povedati, popolnoma stihijske in nenačrtovane nitratne direktive, ki se posledično pozna tudi v solventnosti ministrstva v letu 2006 in tudi v 2007. Naj vas spomnim, da je preko 40 tisoč oziroma nekaj čez 42 tisoč kmetov kandidiralo oziroma se odločilo za to, da kandidirajo na ta sredstva in da je bil odziv nepričakovan in da v trenutku tega razpisa ni bilo niti zdaleč zagotovljenih dovolj sredstev za financiranje teh ukrepov, finančne posledice pa smo že danes slišali, so bile težke preko 25 milijard. Jaz bi ministru svetoval, da pri svoje delu poskuša ohraniti vsaj približno takšen posluh do kmeta, do podeželja, vsaj približno takšno mejo tudi tolerantnosti in občutka za potrebe slovenskega kmeta, kot ga je odigrala oziroma imela ministrica gospa Marija Lukačič, ker le na tak način mislim, da je možno kreirati primerno kmetijsko politiko, ki se na vsak način mora delati doma. To kmetijsko politiko je treba prilagajati našim posebnostim, to pa je posestna razdrobljenost, in pa temu, da imamo kar 85% države razglašene oziroma priznane kot območja z omejenimi dejavniki. Na tistih površinah, kjer pa je mogoče zaokroževanje, pa mislim, da bi se morala dosledneje izvajati tudi tista politika, ki jo je Državni zbor začrtal v resoluciji razvoja kmetijstva, mislim, da v letu 1993, to pa je poudarek na razvoju družinskih kmetij in ta potreba po zaokroževanju se bo morala odražati tudi v najavljenem zakonu o kmetijskih zemljiščih. Ključna naloga kmetijskega ministrstva v prihodnje po mojem prepričanju, pri tem da so vse ostale zadeve več ali manj dogovorjene, je, kako kmetijsko zemljo zavarovati pred posegi, kako ohraniti produkcijsko sposobnost kmetijskih zemljišč in predvsem kako kmetijsko zemljo spraviti v roke slovenskih kmetij, ki so usposobljene, ki so pripravljene, ki imajo tudi znanje in voljo, da na takšni kmetiji v okviru tako imenovane družinske kmetije to zemljo obdelujejo, da ne bo ta zemlja prišla v roke raznim DD-jem in delovnim organizacijam, kar je samo korak do tega, da ta zemlja pride v roke tujcem. Hvala lepa.
K besedi vabim gospoda Prijatelja.
Hvala lepa, spoštovani podpredsednik. Opozorila s strani Slovenske nacionalne stranke, da je kmetijsko ministrstvo vsaj do sedaj bilo najšibkejši člen v Vladi, so bila večkrat jasno in glasno povedana. Sam se veselim te menjave. Bi pa rad spomnil na nekatera dejstva, kajti vidim, da imamo strokovnjakov na področju kmetijstva kar nekaj danes. In ko govorimo o kmetovanju na Krasu, bi rad povedal to, da sem bil sam z delegacijo neposrednih proizvajalcev, če jim lahko tako rečem, kmetov kar dvakrat pri ministrici. Gospa ministrica je na tem področju malo izgubila kompas, to je res, to je tudi sama priznala. Kajti, Kras še približno ni enak ostali Sloveniji. To ve vsak, ki je kdaj bil na Krasu. Kar se tiče subvencij. Rejci drobnice, prej smo slišali strokovnjake za to, in živinorejci so na nek način tudi garant, da Kras ne bo poraščen; to je Vlada zapisala v svojih dokumentih in za to namenja bojda subvencije, da se Kras ne bi zarasel, mora dejansko potem Vlada to, kar je zapisala, odobrila z odločbami, tudi spoštovati. Dosedanja praksa ni bila taka. Odločbe, ki so bile izdane, so bile kasneje preklicane. In ravno na osnovi teh odločb so kmetje vzeli kredite, se po domače povedano zadolžili in kasneje od teh pogodb odstopi država in kmetje ne morejo plačevati svojih obveznosti. Ta denar so porabili za širitev, za posodobitev svojih kmetij, to se je dogajalo in to se dogaja še danes. In ko govorimo o tem, da je Kras resnično specifičen in da imamo na Krasu, ker drugje po Sloveniji tega ni, parcele razmejene tudi z zidovi, si je kmetijsko ministrstvo seveda privoščilo to, da je naredilo aerofoto posnetke in na osnovi tega, teh senc, tudi naravna paša za drobnico je grmičevje, odbilo procentualne subvencije. To je krivica, ki je svojevrstna. Italija ima to specifiko rešeno z vladno uredbo, ki je, prvič, garant za kmete, da dobivajo dolgoletno pogodbo v roke in spoštovanje države na tem področju - kar je zapisano v odločbah, je striktno. Celo več, tudi tisti, ki ne želijo vzorno skrbeti za svojo nepremičnino, dobijo v roke obvestilo, da je to dovoljeno nekomu drugemu, ki je pripravljen za to poskrbeti. Ne gre za razlastitev, ampak dejansko se omogoči vsem ostalim, ki ne poskrbijo za to, da bi bili pašniki popašeni, da to Vlada odredi z neko vladno uredbo nekomu drugemu, ki je pa to pripravljen narediti. Pri nas je togost na tem področju zelo velika in jaz močno upam, da bo zdajšnji minister, ker verjamem, da bo tudi danes potrjen, sprejel to, kar je bilo dogovorjeno na Ministrstvu za kmetijstvo, da se bo ta vladna uredba enostavno prekopirala - italijanska vladna uredba, o njej govorim. In da se bo implementirala v našo zakonodajo. Če smo to storili s celo kopico zakonov, ki smo jih pripeljali iz Bruslja, bomo tudi z nekim papirčkom, ki je dober in za naš Kras dobrodošel. Italijanski del Krasa je popolnoma identičen slovenskemu in tukaj bi bilo potrebno v bistvu kopirati sosede. S tem bomo pomagali tudi pri požarni ogroženosti. Lansko leto smo imeli na Krasu velik požar, tri države so ga pomagale gasiti! In vendar zopet, ko pridemo do tega, ker vemo, da če imamo vzorno popašene te pašnike in drobnica, pa tudi živinoreja pripomore k temu, potem vemo tudi to, da bi v bistvu bi morala država ravno tukaj subvencije striktno izplačevati, pa jih ne. Zopet smo pri tem problemu in če upoštevamo v bistvu samo ta znesek, ki smo ga morali odšteti zato, da smo omejili ta požar na Krasu, potem pokrijemo dvakratni znesek subvencij. Veste, tako drago je pač to. Poglejte po sredstvih javnega obveščanja, po internetu, pa boste videli, koliko požarov je bilo na Primorskem. In še nekaj bi rad poudaril, hektarski donos. Ko govorimo o tem, ste zopet krivični do Primorske. Primorska je pač bolj skopa od drugih delov Slovenije, kar se tiče tega. In če primerjamo samo košnjo, je ena sama poštena na Primorskem delu. Medtem ko lahko drugje kosijo tudi po trikrat, subvencija je pa enaka, veste, enaka. Hektarski donos je hektarski donos. In tega danes nihče ni omenjal. Nihče ne govori o tem, da Slovenija pač ni povsod enaka zaradi svojih klimatskih in tudi geografskih raznolikosti. To je enostavno v bistvu od vas krivično, da se pogovarjate samo o tem, kar je lepo slišati - subvencije. Poglejte, kaj se je dogajalo z vinskim zakonom: dvojno obdavčevanje smo dovolili, dovolili smo dvojno obdavčevanje! Vlada je kasneje sama priznala, da je to pa res neokusno in nespodobno, sama predlagala tudi drug zakon, ki je bil seveda tu potem tudi sprejet, in krivica je bila nekako popravljena. Pa vendar delamo krivice še na drugih področjih - pridelovalcem oljčnega olja. Zakaj ne obdavčimo tudi bučno olje potem? Čebelarjem. Pa pustite vendar tistega, ki hoče delati in preživljati svojo družino s trdim delom na zemlji, da bo neobdavčen. Zakaj bi ga morali dodatno obdavčiti? Te krivice so bile storjene pod taktirko tega ministrstva. In še na nekaj bi rad opozoril. Temu ministru, ki prihaja, želim, da bo malo bolj pozoren na to, kar Evropa nudi. Kaj lahko nudi Evropa? Mi nismo počrpali vseh sredstev, še zdaleč ne. Mogoče nismo počrpali niti par procentov tistega, kar bi lahko. Točnih podatkov ne vem, bom pogledal in ministra opozarjal na to, kje je naredil napake, ker napake so že do danes zelo velike. Verjamem, da smo mnogo, mnogo, mnogo prepozni, da bi se lahko vklopili v ta velik kolač, za katerega lahko trdim, da ga v Evropi namenjamo v največjem obsegu, to je kmetijstvu. Evropa da največ denarja ravno za to in pri nas smo najmanj to izkoristili. To je velik minus za našo Vlado. In ko govorimo o slovenskem kmetu, roko na srce, nobeden ni ponudili rešitve. Slovenski kmet, skoraj nihče v Sloveniji, nima izpolnjenega evropskega predpisa, ki bi mu garantiral, da bi lahko sam preživel svojo družino na tistem odmerjenem hektarskem minimumu, ki ga Evropa predvideva za to garancijo preživetja. Naša konfiguracija na kmetijah je pač takšna, kot je, in razen v Prekmurju ne verjamem, da so kmetje sposobni v Sloveniji še kje drugje resnično dostojno preživljati - in normalno skrbeti tudi za to, da se tehnološko opremljajo - s svojim lastnim delo. In vendar je tu recept, jaz mislim, da bi morali na tem delati. Slovenija sama po sebi je tako lepa, da v bistvu kmetijsko ministrstvo bi moralo vlagati tudi nepovratna sredstva v večjem znesku za razvoj kmečkega turizma. S tem bi lahko skozi leta tudi zmanjševali subvencije, če bi kmetu omogočili, da bi prodajal tisto, kar doma pridela, turistom, ki radi zahajajo v Slovenijo in radi preživijo svoje počitnice tudi na naših kmetijah, vzorno opremljali vse kmetije, ki so danes zapuščine, na ta način omogočali tudi mlajšim rodovom, da preživljajo svoje potomce z delom na kmetiji, potem bi lahko tudi pojutrišnjem, mogoče v tem Državnem zboru govorili o manjši potrebi po subvencija. O tem nihče ne govori. Vsak vidi kmeta, koliko je dobil, pa še tisto, kar se zapiše, da bo dobil, se potem prekliče. To ni prav in jaz mislim, da se tu dela velika krivica.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Džuban.
Hvala lepa, predsedujoči. Najprej naj rečem, da mi je ta razprava v tem drugem delu glede današnjih kandidatov za zasedanje stolov ministrov izjemno zanimiva, vmes celo malo zabavna, ko poslušam razprave in naloge za bodočega ministra. Toliko jih je naloženih, da je težko evidentirati vse naloge oziroma pričakovanja so takšna, da v tem dobrem letu in pol, kolikor je še preostalo v tem mandatu temu kandidatu, lahko pri vsem tem, kar sem slišal, nastopi veliko razočaranje. Najprej moram priznati, da je kolega Sok toliko dobro povzel vse naloge, da bi njegov povzetek lahko služil temu ali kateremukoli drugemu kandidatu za ministra, da bi predstavil naloge, ki so pred njim. Ampak, te naloge, ki ste jih ali smo jih našteli, niso za obdobje dveh let, pač pa za obdobje dveh mandatov. Normativni del se lahko zelo hitro izpelje tudi improvizacije so možne, to, kar se nam dogaja v zdajšnji pa tudi morda v prejšnji Vladi, ampak izvedbeni del je potem malo bolj občutljiv, problematičen in to problematiko imamo tudi danes prisotno v slovenskem kmetijstvu v Ljubljani, na agenciji, na zavodih, pri kmetih in ne sprenevedajmo se, da je vse v redu. In te naloge bodo za novega ministra, ki bo po mojem tudi potrjen, zelo težko rešljive, ker je zadaj veliko denarja. Veliko denarja zaradi tega, ker so obljube iz prejšnjih dveh let, da se pokrije izostanek, da tečejo tekoče zadeve, ki so sporne zaradi deležev, ki jih mora Slovenija pokriti in nekateri, dovolil si bom reči, nekateri poznamo problem N+2, kjer je ministrica na Odboru za kmetijstvo obljubila, da bodo zadeve rešene v letošnjem letu. Tega denarja pa danes vidimo, da ga ni. Krivda, ki je, mislim, da je zadeva neproduktivna, pomembno je, da bi se zadeve reševale. Na odboru sem bil jaz med tistimi, ki je tudi rekel, da je kandidat ustrezen, tako bom ravnal tudi danes in moji kolegi, ki so takrat predstavljali poslansko skupino LDS, so ravnali enako in mislim, da so danes enako zadevo tudi tukaj predstavili. Predsednik Vlade je rekel, da predlaga kandidata, ki ima bogate izkušnje, ampak te bogate izkušnje je nabral v prejšnjih vladah, za katere ste rekli, da je vse narobe. Rekli ste tudi, da so to mnenje o situaciji, ki je današnja, podali predstavniki Erjavec, Rednak in tako dalje, ampak tudi politiko prejšnje Vlade so oblikovali ti isti ljudje. Da imamo stanje takšno kot je danes relativno dobro in mislim, da so ti, jaz se tudi strinjam, da so ti ljudje, ekipa Erjavec, Rednak, But in tako dalje delali, dobro, med katerimi je bil tudi v LDS-ovih vladah ali vladi Iztok Jarc. In je težko sprejeti neko trditev, da je nabral izkušnje tam, kjer je bilo vse narobe. Mislim, da se to težko izide in pripovedovati take zgodbe je nesmisel. Prepričan sem, da del nalog, ki padejo v obdobje letošnjega in naslednjega leta, Iztok Jarc ni v stanju izpeljati, če ne bo imel prostih rok in če se mu strankarska politika ne bo vmešavala, da si oblikuje ekipo, ki bo te naloge izpeljala. Minister, kdorkoli že bo - prepričan sem, da bo tokrat izvoljen Iztok Jarc - bo imel veliko in dovolj nalog na evropskem parketu, pa nekaj na slovenskem, takrat, ko bomo predsedovali. Vse ostale naloge bo moral prevzeti nekdo drug, sicer se bo on zadušil v dnevnih problemih, ki se bodo pojavljali, ker ima kmetijstvo eno značilnost, da imajo problemi vedno mlade in jih bodo vedno imeli. Tisti, ki si domišlja, da zdaj, ko smo mi na oblasti, bomo vse "pošlihtali" in vse probleme rešili, ne ve, kaj govori, in to se ne bo nikoli zgodilo; saj so tudi druga področja podobna. Od tega, da se sistem menja na različnih področjih, govorim o problematiki kmetijskih zemljišč, delovanju sklada, agenciji, novih pogojih, nekatere si sami izmišljujemo, druge nam drugi diktirajo, naravne nesreče in tako dalje. To so zgodbe, ki se jim ne da izogniti. In zdaj se pretirano ukvarjati s tem, kaj je bilo prej - pomembno je, da se ukvarjate s tistim, kar je danes in kar bo jutri. In da se okrog novega kandidata za ministra zbere ekipa, ki bo te zadeve solidno peljala naprej, da bo v tem obdobju do konca leta 2008 vsaj solidno vtirila zadeve, ki čakajo kmetijstvo, in nekatere žgoče probleme rešila, seveda pod pogojem, da bo Vlada sodelovala. Finančni minister je vedno glavni, vendar mora tudi on imeti soglasje predsednika Vlade. In če bosta ta dva z njim solidno sodelovala in razumela probleme, potem se lahko zadeve solidno premaknejo. Subvencije so popolnoma napačno razumljena zgodba, ker se subvencije ne namenjajo kmetijstvu, pač pa se namenjajo po celi Evropi, v evropskem sistemu-sociali, posredno preko kmetijstva. Zato, da kmetijstvo ponudi poceni surovino, ki jo živilsko-predelovalna industrija pripravi za trgovsko mrežo doma ali kje drugje. Tu je sicer možna diskusija v nedogled, ampak temu je tako. In zato, da se preko nekega sistema namenja velik del evropskega in običajno tudi potem nacionalnih proračunov, je pač ta pot in seveda mora to kmetijski resor potem primerno usmerjati. Prekmurje nima najidealnejših pogojev, to kar je bilo v razpravi rečeno, za pridelavo, zaradi tega, ker je več kot polovica Prekmurja gričevnatega, tako kot je Primorska. S to razliko, da ima pol manj padavin in povprečno vsako drugo leto sušo in so pridelovalne razmere izredno slabe. Nesreča je v tem, da ima prekmursko gospodarstvo velik del kmetijstva oziroma v narodnem dohodku je enkrat višji procent, kot je na nacionalni ravni in je to za pokrajino problem. Na koncu bom zaželel kandidatu vse dobro na njegovi poti in pri ministrovanju. Ampak še enkrat bom ponovil, da se bojim, to kar sem rekel na odboru in so novinarji kar povzeli, da bi mu na mirnem Izraelu bilo lepše, kot v mirni Sloveniji. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod mag. Sajovic.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Zanimiva razprava in mislim, da je v dobro slovenskega kmetijstva, da ta trenutek menjamo kmetijsko ministrico z ministrom. Pojavlja se cel kup odprtih vprašanj, cel kup dilem, brez dvoma vprašanj bistveno več, kot pa kvalitetnim odgovorom. Vendar če si znamo probleme predočiti, in velik del smo jih predočili tudi danes, potem je velika verjetnost, da najdemo zanje tudi rešitve. Vendar če rečem to, samo z novim traktoristom se moč traktorja z ničemer ne poveča sama po sebi. Današnja razprava je pokazala, da nam v slovenskem kmetijstvu manjka še marsikaj drugega, predvsem pa sem v tej razpravi pogrešal, da si postavimo jasne cilje in vizije kakšno kmetijstvo v Sloveniji sploh hočemo in kakšni so naši cilji. Je to tržno zanimivo kmetijstvo, primerljivo z evropskih, bog ne daj, celo s svetovnim, za katerega pa v Sloveniji nimamo nobenih enakih, ali pa primerljivih možnosti. Nič dosti ni bilo pa rečeno o tistem kmetijstvu, ki je dragocen pridelovalec kvalitetne, zdrave, varne, domače hrane, obenem pa kmetijstvo, ki skrbi za slovensko okolje in pa podeželje. Dve tretjini Slovenije in še malo več pokrivajo gozdovi. O tej problematiki danes ni bilo veliko rečenega. Ali bo politika Slovenije še naprej ta, da bomo sekali, opravljali tisto najnižje delo, ali bomo znali k temu lesu, našemu naravnemu bogastvu, dati neko dodano vrednost, pa namesto, da ne konča na avstrijskih, italijanskih ali kakšnih drugih žagah, poskrbeti za ustrezno lesno predelovalno industrijo tudi doma v Sloveniji. Do kdaj bomo trpeli politiko, da v slovenskih revijah, ki oglašujejo gradnjo stanovanj, propagiramo skandinavski bor, sibirsko cedro in afriški tik, ali se bomo enkrat končno zavedli, da imamo doma v Sloveniji kvaliteten, dober gradbeni material, ki ga pa seveda ne znamo, zato ker imamo očitno volje, znanja premalo, vgraditi v naše kvalitetne domove in pa stanovanja. Po tem ta strategija, ki sem jo rekel v globalu, mislim, da dva zakona, ki sta veliko prahu vzburila v letošnjem letu, mečeta na to strategijo kaj čudno luč. Je ni države na svetu, ki bi rekla, da če povečaš porabo fitofarmacevtskih sredstev, da je to dobro za kmetijstvo, da je to dobro za naravo in za okolje. In potem druga dilema, okrog gensko spremenjene hrane se sučemo kot mačka okoli vrele kaše. Saj ni treba Zakona o gensko spremenjeni hrani predstavljati na leto 2008, ko bo morda po državnozborskih volitvah klima bolj ugodna, javnost pa manj pozorna. Dejstvo je, da gensko spremenjeno hrano smo v Slovenijo pripeljali že v trenutkih, ko smo podpisali pristopna pogajanja z Evropo. To je v bistvu greh in pa dediščina preteklih zgodb, na nas pa je ta trenutek, da seveda to zadevo omejimo in pa jo postavimo v tiste okvire, da nam ne bo delala škode. Gensko spremenjenih rastlin, ki so v Sloveniji zanimive za proizvodnjo in pa trženje je zelo malo, premalo, da bi si smeli Slovenci uničiti in pa razvrednotiti to našo pokrajino in te predpise, ki gensko spremenjeno hrano omejujejo na maksimum, predvsem pa tudi njeno proizvodnjo, moramo sprejeti čim prej, da ne bo prepozno. V tej zgodbi nam nobene administrativne meje, nobene ovire, nobena soglasja nič ne pomagajo, če govorimo o nekaj 100 metrih, vemo pa, da cvetni prah veter ob prvi hudi uri lahko raznese 20, 30 kilometrov deleč, da o poteh, ki jih ubirajo čebele in čmrlji ne govorim. Te odločitve, ki bodo omogočale korak naprej moramo Slovenci z novim ministrstvom sprejeti čim prej. Danes sem iz razprave lahko celo slišal, in pa na žalost živim na kmetih, na podeželju tega pa vsakdanje ne čutim, tudi tiste ljudje, ki jih zastopam ne, bi lahko iz te razprave sklepal, da ta trenutek v Sloveniji vladajo za kmetijstvo zlati časi. Če so to zlati časi in pa to ta naš ideal, potem moram reči ta trenutek, da se mu odpovedujem. O sindikatih o kmetijstvu, o Kmetijsko-gozdarski zbornici ni bilo še nikdar in nikoli toliko govora kot sedaj in to pa nakazuje, če imamo toliko takih gibanj, da seveda so problemi, ki jih je treba rešiti, predvsem zato, ker se ta gibanja bolj posvečajo dobremu za slovensko podeželje kot pa kakršnikoli ideologiji in pa politiki, zato jih je treba predvsem poslušati in jim dati vso čast in priznanje. Potem so tiste inštitucije, ki jih seveda še nismo znali spraviti v red. Kaj se dogaja zadružnim sektorjem? Je to res sektor, ki ščiti interese slovenskega kmetijstva, če so zadružniki prvi, ki prodajajo deleže, kot recimo v Tovarni sladkorja v Ormožu. Če so zadružniki prvi, ki prodajajo deleže v Celjskih mesninah ali pa če je država in del zadružnega sektorja prvi, ki bi se rad znebil svojega deleža v zgodbi, ki pomeni slovenski nacionalni ponos, to so brez dvoma Ljubljanske mlekarne. Kdor je včeraj prebiral Finance je videl, da se zagrebški Dukat prodaja na trgu za približno petkrat večjo ceno, kot Ljubljanske mlekarne. Če bi to zgodbo nekdo spremljal pet let nazaj, ali pa deset, takrat, ko so bili v kmetijstvu svinčeni časi, bi videl, da je resnica ravno obratna. Slovenci imamo v tem delu Evrope še vedno enega najboljših in najbolj zdravih surovin v mleku in pa žalostno je, da že skoraj večina tega mleka konča na sosednjih trgih. Bomo pustili strategijo, ki se nam lahko obrne v pravo nasprotje potem, ko bodo vse mleko v Sloveniji pokupili tujci, potem bodo z lahkoto uničili tudi slovensko mlekarsko industrijo in nam potem našo surovino po bistveno dražjih vrednostih prodajali nazaj, ali pa bomo pristali na to teorijo, ki jo imamo sedaj, da v našem slovenskem alpskem mleku pijemo tudi slovaško, madžarsko in še kakšno mleko. To so tiste dileme in ključne strategije, ki jih moramo upoštevati. Predvsem pa ta zgodba o subvencijah - jaz se nanje ne navezujem, ker je ta trenutek zgodba subvencij ušla čez rob in kmetom dela škodo - kmetje dobivajo subvencije zato, ne da bi imeli nek privilegij, nek nadstandard, ampak enostavno zato, da so sploh lahko v hribovitem svetu, v območjih z omejenimi dejavniki, in da preživim. Kajti od tistega, kar se v boju z naravo proizvede, tam se brez subvencij ne da preživeti. Slovenija pa če hoče biti lepa, turistična dežela, potem seveda rabi pokošene travnike, urejene, popašene senožeti in urejene planine. Kot take bodo seveda zanimive za meščane, za tujce in vse tiste, ki bi si radi Slovenijo tudi ogledali drugod. Da pa ti ljudje, ki ta trenutek izgubljajo voljo nad slovenskim kmetijstvom pa jih moramo enostavno tudi razbremeniti papirnate vojne, je brez dvoma preveč v tem in prejšnjih mandatih, se na agenciji nabirajo pritožbe, predvsem zato, ker smo v številnih primerih bolj papeški od papeža ali pa bolj strogi od Evrope. Prejšnji teden sem bil na enem od mondenih smučišč v Avstriji, regija Bad Kleinkircheim, St. Oswald. Tam na sredi smučišč, pod najmodernejšo gondolo, ob hotelu, kmečkem penzionu s petimi zvezdicami, vidiš gnojišče, zaradi katerega bi marsikaterega od slovenskih kmetov že spravili, če ne že v zapor, vsaj v sodne ali inšpekcijske mline in bi mu seveda odvzeli subvencije. Pri nas zadeva ni okoljsko toliko sporna pa sredi polj, sredi travnikov gradimo prave bunkerje. Mislil sem, da so to kakšna nova atomska izstrelišča, so pa enostavno samo deponije za gnoj. S takim pristopom mi koraka z Evropo ne moremo nikdar, nikoli ujeti. Upam, da si gospod spoštovani kandidat na podlagi vsega tega, kar je danes slišal, ne bo premislil. Bila bi velika škoda, saj rabimo nove ljudi, rabimo nov izziv in predvsem tiste, ki mu bodo ali pa bomo pomagali v okviru možnosti, pa zato seveda ni treba, da ga politično podpiramo. Odločitev in politična podpora mora priti od tistih, ki v tej zgodbi nosijo največji del odgovornosti, saj se ve, kdo zagotavlja večino v Državnem zboru. Treba pa se bo pogovoriti in odločiti tudi o tem - kar pa ni vprašanje samo slovenskega kmetijstva, samo slovenskih proizvajalcev, pač pa tudi potrošnikov - če na podeželju za kilogram krompirja, kilogram mleka in deset jajc v paketu odštejemo manj, kot nas stane to v Ljubljani, v bližini parlamenta eno samo pollitrsko pivo, potem vemo, da je s temi razmerji nekaj hudo narobe. Gospod minister, gospod Jarc, srečno!
Hvala lepa. Vsi prijavljeni so dobili besedo. Ker imamo še nekaj časa, lahko v skladu z 71. členom Poslovnika, ta čas razdelimo. Sprašujem, tako vizualno, bi želel še kdo razpravljati preden odprem formalno prijavo? Dobro, lahko formalno odprem. Sicer ni nujno, če nihče ne želi, ampak vseeno, odpiram prijavo. Prosim. Hvala lepa. Gre za pomoto, gospod Sušnik, ali res? Pet minut.
Hvala lepa. Mislim, da ne bom preveč podrl načrtovanih terminov in si bom vseeno dovolil še nekaj povedati, ker mislim, da sem prej pozabil. Eno pomembnih področij, ki čaka novega ministra, je tudi ureditev področja lova in skrbi za divjad. Tu imamo zdaj odločbo Ustavnega sodišča, ki mu bo nedvomno v pomoč pri pripravi potrebnih zakonskih sprememb. Mislim pa, da je potrebno odločno presoditi in ponovno razmisliti o obsegu državnih lovišč. Tu ne vidimo prav nobenega razloga, da ne bi gospodarjenja na območju državnih lovišč zaupali, v skladu s konceptom zakona, tam živečim in delujočim lovskim družinam in na ta način omogočili lovsko udejstvovanje našim občankam in občanom tudi na teh območjih, ki so zdaj za to prikrajšani. Mogoče so nekatera območja, ki imajo naravo nacionalnega parka, posebna in upravičujejo, da so še naprej območja državnih lovišč, za večino teh območij pa sigurno to ne velja. Druga zadeva, za katero mislim, da se mora zgoditi je tudi čim prejšnja podelitev koncesij in v zvezi s tem tudi odgovornejši odnos ministrstva, ki skupaj z Zavodom za gozdove pripravlja in uzakonjuje letno gojitvene načrte in obdobne načrte s temi upravljavci lovišč v smislu izvrševanja planiranega odstrela. Pri planiranju odstrela pa je nujno težiti k večjemu ravnovesju med človekom, ki živi na teh območjih, ki predstavljajo lovišča med našim kmetom in pa prostoživečo divjadjo. Tu mislim predvsem tisti del prostoživeče lovne divjadi, ki povzroča na nekaterih področjih Republike Slovenije nerazumno visoko in neprimerno škodo, ki je posledica predvsem nenormalnega staleža te divjadi v posameznih okoljih. Tu mislim, da je potrebna odločnejša politika ministrstva za kmetijstvo vsekakor v skladu s smernicami sonaravnega bivanja, sonaravne skrbi za divjad. Po drugi strani pa je treba preveriti tudi izvajanje javne funkcije usposabljanja in izvajanja lovskih izpitov in izpitov za lovske čuvaje, ki jo zakon podeljuje Lovski zvezi Slovenije. Vse številčnejše so pritožbe lovskih družin, da lovska zveza te funkcije ne izvaja, da lovski pripadniki nimajo možnosti, nimajo možnosti v razumnem roku opravljati lovskih izpitov. Posledično se srečujemo s tem, da se vse manj pripravnikov odloča za članstvo v lovskih družinah in posledica tega je, da je starostna struktura lovcev v naših lovskih družinah vse bolj neugodna, že na meji tega, da normalno izvajajo lov. Prepričan sem, da je tudi ta pogled nujno potreben, vsekakor bi v primeru ugotovitve, da to, kar sem povedal drži, kazalo razmisliti o tem, da se to javno pooblastilo, pooblastilo izvajanja, izobraževanja in opravljanja lovskih izpitov za nove lovce in za lovske čuvaje podeli tudi komu drugemu. Mislim, da to ne more biti izvirna in edina pristojnost Lovske zveze Slovenije. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora, odločali danes v okviru glasovanj, in sicer pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. Zdaj je že jasno, da bo to prej, kot ob predvideni uri, 20. uri in 28 minut. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Hkrati pozdravljam obiskovalke in obiskovalce, ki so se nam med tem časom pridružili na tribuni. Dobrodošli v slovenskem parlamentu! Mi prehajamo na 9. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA PREDLOGA SKLEPA O VIŠINI SREDSTEV, KI PRIPADAJO POSAMEZNI POLITIČNI STRANKI IN SREDSTEV DRŽAVNEGA PRORAČUNA V LETU 2007, EPA 1256 /IV. Za razpravo imamo 28 minut. Vlada Republike Slovenije je v obravnavo zboru predložila predlog razdelitve sredstev namenjenih sofinanciranju političnih strank v letu 2007. V zvezi s tem je matični Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje zboru predložil v razpravo in sprejem predlog sklepa. Zato dajem besedo predsednici odbora gospe Mojci Kucler Dolinar za predstavitev sklepa. Prosim.
Hvala lepa, predsedujoči. Tokrat bo res bolj besedica, ker je bilo že več ali manj vse določeno. Skratka, na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje smo na 30. seji obravnavali razdelitev sredstev namenjenih sofinanciranju političnih strank v letu 2007. To poročilo in predlog je Državnemu zboru predloži generalni sekretar Vlade Republike Slovenije. Odbor je tako obravnaval poročilo in predlog na podlagi 112. in 171. člena Poslovnika Državnega zbora v povezavi z 23. členom Zakona o političnih strankah, ki tudi sicer določa postopek in tudi pristojnosti Državnega zbora za sprejem ustreznega sklepa glede predloga Vlade. Na seji odbora je predstavnica generalnega sekretariata Vlade povedala, da je Vlada razdelitev sredstev pripravila v skladu s spremembami proračuna za leto 2007, ki določa obseg sredstev za ta namen ter tudi v skladu z že omenjenim Zakonom o političnih strankah. Ta tudi določa ključ za delitev sredstev med posamezne politične stranke glede na njihov uspeh na volitvah. Člani in članice odbora o predlogu nismo razpravljali, je pa odbor na podlagi gradiva generalnega sekretarja Vlade pripravil predlog sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2007 in ta je tudi sestavni del poročila, ki ste ga poslanci in poslanke prejeli ter odbor tudi predlaga temu spoštovanemu zboru, da na svoji seji ta predlog sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. To je bila res besedica. Se zahvaljujem. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi ima besedo gospod Kovačič v imenu SDS. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice, kolegi, ostali prisotni! Tudi to bo bolj besedica kot beseda. Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke bo podprla razdelitev sredstev namenjenih sofinanciranju političnih strank za leto 2007 kot jo je pripravila in Državnemu zboru predlagala Vlada Republike Slovenije. Dejstvo je, da Zakon o političnih strankah določa pogoje na podlagi katerih pripadajo političnim strankam finančna sredstva iz državnega proračuna. Tudi za leto 2007, tako kot tudi za prejšnja leta, je skupna kvote proračunskih sredstev izračunana na podlagi obstoječih kriterijev, ki ostajajo enaki. Sama razdelitev te skupne kvota pa izhaja iz volilnih rezultatov in iz tega dejstva izhajajo tudi deleži za posamezne stranke. Predlog, ki ga obravnavamo torej ne prinaša nič novega, glede na stanje preteklih dveh let in temelji na veljavnem Zakonu o političnih strankah, zato ga bomo v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke tudi podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. In morali bi preiti na razpravo poslank in poslancev, ampak razprave očitno ni. Nekaj se jih je odjavilo, eden manjka, tako da zaključujem neobstoječo razpravo. O predlogu sklepa bomo, v skladu s časovnim potekom seje zbora, odločali ponovno danes v okviru glasovanj pol ure po prekinjeni 5. točki dnevnega reda. Prekinjam to točko dnevnega reda. In glede na to, da smo precej hitreje končali s to točko kot je bilo mišljeno, sejo prekinjam za 10 minut, na prošnjo predstavnikov Vlade, ki so na poti in prihajajo in se mi zdi to v tem primeru korektno. Torej, sejo nadaljujemo natanko ob 17.00 uri. Hvala.
Vsem skupaj hvala lepa za potrpljenje. Vladi smo šli na roko in smo počakali 10 minut, kar naj bi bila izjema, ampak vseeno, temu se reče konstruktivno sodelovanje med različnimi vejami oblastmi. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O VARSTVU PRED UTOPITVAMI, EPA 1227-IV . Za razpravo imamo 1 uro in 55 minut. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada Republike Slovenije, zato dajem besedo predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev in sicer državnemu sekretarju. Prosim, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod predsednik.
Bi prosil, da izza govornice.
Hvala lepa za besedo in seveda najprej opravičilo za zamudo. Moram reči, da smo takoj, ko smo dobili signal, da bomo na vrsti krenili iz ministrstva. Upam, da vam nismo vzeli preveč časa. Spoštovane poslanke in poslanci! Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred utopitvami predstavlja zaključek dopolnjevanja normativnih podlag za področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Kot veste so bili do sedaj spremenjeni Zakon o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, Zakon o gasilstvu, Zakon o varstvu pred požarom. S tem zakonom se pravzaprav to celotno zakonsko področje normativnega urejanja ustrezno zaključuje in predstavlja pogoj in pomembno podlago za nadaljnji razvoj celotnega področja. Tako bo v letošnjem letu na področju zaščite in reševanja oziroma varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami težišče na aktualiziranju izvršilnih predpisov ter uveljavljanju organizacijskih, tehničnih in drugih rešitev, ki so jih kot spremembe prinesli te zakoni. V predlaganih spremembah Zakona o varstvu pred utopitvami, pa želimo predvsem ustrezneje urediti nekatere rešitve, ki so se do sedaj pokazale v praksi kot nekatere dobre izkušnje. Predvsem na področju izvajanja ukrepov varstva pred utopitvami po posameznih dejavnostih, reševanja iz vode, kopališč, kopalnih voda. Rešitve, ki smo jih predlagali v zakonu, smo usklajevali z različnimi interesnimi skupinami. Te rešitve, ki jih predlagamo so predvsem enostavnejše in tudi racionalnejše, z njimi pa se ne zmanjšuje varnost pred utopitvami. Dopolnitve k temu zakonu, ki so bile sprejete na matičnem odboru, torej Odboru za obrambo, so nekatere določbe v predlogu zakona še izboljšale. Glede vloženega amandmaja k 16. členu, pa ocenjujemo, da ga ni mogoče podpreti oziroma ocenjujemo, da je sedanja določba okoli tega ustrezna. Dopolnitev kot je predlagana v amandmaju je po našem mnenju nepopolna in prinaša predvsem nejasnosti glede odgovornosti v povezavi z reševalci iz vode oziroma osebam usposobljenimi za reševanje iz vode, ter prostovoljnimi reševalci za reševanje iz vode. Predvsem bi po našem mnenju nastal dvom, koga se v takšni situaciji sankcionira, saj se amandma naša na člen, ki govor predvsem o sankcijah. Spoštovane poslanke in poslanci, predlagam, da zakon sprejmete. Hvala.
Hvala lepa za dopolnilno obrazložitev. Hkrati vas prosim, da prenesete najboljše želje ob uspešnemu okrevanju gospodu Žmavcu, direktorju Uprave RSZ za zaščito in reševanje. Predlog zakona je obravnaval tudi Odbor za obrambo kot matično delovno telo in prosim predsednika odbora, gospoda Anderliča, da predstavi poročilo.
Spoštovani. Odbor je obravnaval predlog sprememb in dopolnitev zakona, ki je na dnevnem redu, ne gre za novi zakon, tako kot je povedal, državni sekretar, ampak za spremembe, ki očitno želijo visoki standard, ki je bil dosežen na področju varstva pred utopitvami in reševanje iz vode spremeniti v smeri, lahko bi rekel temu tudi, popuščanja. Gre za to, da je do sedaj bilo urejeno tako to področje, da je bilo potrebno opravljati preizkus znanja o tem, ali je nekdo spodoben biti na kopališču ali pač tam, kjer se ljudje nahajajo ob vodi in so določene prireditve, vsako leto na preizkusu znanja. Sedaj je ta Vlada predlagala, da se to opravlja na tri leta in še to brez ustreznih, recimo temu, režimov, ki bi zagotavljali čim večjo varnost. Gre za to, da smo ta zakon, spremembo zakona obravnavali ravno v tednu, ko sta se dva, pet let in leto in pol star otrok, utopila na javnih površina, mi pa v Državnem zboru spreminjamo zakon na slabše, torej neki standard zmanjšujemo, ampak ne glede na to, odbor je sprejel štiri amandmaje poslancev koalicije, ki so sledili opozorilom Zakonodajno-pravna službe, niso sprejeli koalicijski poslanci namreč, ker tam je tako razmerje in taka večina - niso sprejeli nobenega drugega amandma, tudi ne tistega, ki je na priporočilo Zakonodajne-pravne službe vendarle garantiral neki standard tako, da je zakon korektno, strokovno sicer pripravljen, vendar ne na način kot je tako stroka kot tudi Zakonodajno-pravna služba opozarjala. Znižuje se standard, če je zakon treba sprejeti, kajti nobenih stvari, o katerih je govoril državni sekretar, da usklajujemo z ne vem kakšnim režimom, s tem zakonom ne bomo dosegli. Ampak očitno na priporočilo nekaterih, ki upravljajo bazene, pa tudi kopališča v Primorju in podobno, bomo znižali standard, znižali stroške tistih, ki s tem upravljajo. Če je to cilj za varstvo državljank in državljanov pred utopitvami in naravnimi nesrečami, pa presodite sami. Odbor meni, da je zakon treba sprejeti, in verjamem, da bo tudi sprejet.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče poslanskega kluba LDS bo predstavil poslanec in predsednik Slovenske potapljaške zveze dr. Slavinec.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani! V poslanskem klubu LDS ne nasprotujemo Zakonu o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu pred utopitvami kot celoti, katerega glavni cilj je zmanjševanje števila utopitev, tako v urejenih kopališčih kot tudi na morju, jezerih, rekah in drugih vodah. Pa tudi stroka ni imela resnejših opozoril ali pomislekov do novih vsebinskih rešitev oziroma ukrepov pri varstvu pred utopitvami. Obžalujemo pa, da v prvi obravnavi ni bil sprejet naš amandma, da se potapljanje pri reševanju pod ledom izvzame iz kategorije tehničnega potapljanja, saj če se tudi reševanje pod ledom smatra kot tehnično potapljanje, potem pripadniki Podvodne reševalne službe Slovenije niso pristojni za tovrstna reševanja, ki pa jih sicer izvajajo. Zato smo želeli, da se predlog uskladi z dejanskim stanjem. Predlog predlagatelja zato po našem mnenju ne sledi načelu pravne države in načelu "lex certa", da naj bo zakon napisan tako, da ga razumejo vsi, tudi tisti, ki ga berejo, ne samo tisti, ki ga pišejo. Dejstvo namreč je, da to tematiko urejata dva zakona, Zakon o zaščiti pred naravnimi in drugimi nesrečami in Zakon o varstvu pred utopitvami. Podrobnosti glede potapljanja opredeljuje podzakonski akt k prvemu zakonu in zaradi tega kot zakon nižjega ranga ne more preko določil Zakona o varstvu pred utopitvami. Drugo dejstvo je, da reševanje pod ledom v nobenem izmed teh zakonov ni izvzeto iz tehničnega potapljanja. S strani predlagateljev nam je bilo sicer zagotovljeno, da ni nobenih ovir, da bi reševanje ljudi pod ledom še naprej opravljala tudi Podvodna reševalna služba, saj je opredeljena v Zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami kot javna služba na območju cele države. In predvsem to smo želeli slišati, da ni nobenih kasnejših možnosti, da bi pripadniki Podvodne reševalne službe, če bi se lotili reševanja in iskanja pogrešane osebe pod ledom, bili v pravnem vakuumu ali nedoslednosti. Bilo bi namreč zelo narobe, če bi zaradi svoje humanitarne, prostovoljne, dobrodelne aktivnosti bili kasneje še v kakšnih težavah. Ponovno pa poudarjam, da bi bilo bolje, če bi potapljanje v okviru iskanja, reševanja, bilo opredeljeno tudi v tem zakonu. Sprejemamo zagotovila s strani predlagateljev, izvajanje zakona v praksi pa bo pokazalo, koliko od povedanega bo tudi uresničeno oziroma omogočeno po zakonu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Juri, v imenu poslanske skupine Socialnih demokratov.
Kolegice in kolegi! Lep dan! Kljub temu, da se Slovenija kiti z vrsto odličnih plavalk in plavalcev, z množico svojih državljank in državljanov, ki poletje osvajajo istrske in dalmatinske plaže, pa kopališča morska, rečna in bazene vse povsod, nas statistika nesreč na in v vodi, predvsem utopitev opozarja, da prave plavalne kulture pri nas ni in da je varnost na tem področju še vedno šibka. Po številu smrtnih žrtev oziroma slučajev nenaravne smrti so namreč utopitve na nezavidljivem tretjem mestu, takoj za prometnimi nesrečami in nesrečami pri delu. Nedavno smo bili priče dvema takima dogodkoma, kjer sta nastradala otroka, v hotelskem bazenu v Kranjski Gori, kjer je utonil 5 letni deček in dva dni kasneje v Fari pri Kostelu pri tamkajšnjem vrtcu leto in pol star deček v nekem 40 centimetrov globokem potočku. Statistika nas torej poziva k temu, da področju varstva pred utopitvami posvetimo največjo možno skrb. Pred nami je novela zakona, ki po področju ureja, a rešitve, ki jih predvideva ne gredo, po našem mnenju, v smer zmanjševanja okoliščin tveganj oziroma povečevanja varnosti uporabnikov kopališč in bazenov. Da v dveh členih, konkretno v 12. in 13., se varnostni standardi znižujejo, opozarja sama Zakonodajno-pravna služba, ko bi predlagatelj ter z njim tudi pristojni odbor, Odbor za obrambo, ta opozorila upoštevala in potrdila ustreznima popravkoma bi danes Socialni demokrati zakon podprli. Gre za to, da bi ohranili oziroma predpisali stalno navzočnost reševalcev iz vode tudi pri bazenih do 200 kvadratnih metrov kopalne površine in globine vode manj od metra 35 centimetrov, dejal sem prej, da otrok pri Kostelu, ki se je izmuznil nadzoru vzgojiteljic, je utonil v samih 40 centimetrov vode, in da bi reševalci iz vode še naprej usposobljenost preverjali vsako leto in ne na tri leta. Razumemo seveda interes upravljavcev kopališč in bazenov, da si stroške iz tega naslova zmanjšajo. A vsa naša prizadevanja bi morala iti izključno v smer povečevanja oziroma utrjevanja varnostnih standardov. Še več, iz samih vrst profesionalnih reševalcev prihajajo pozivi k boljšemu usposabljanju in preverjanju znanja pri nudenju prve pomoči, za voljo vedno novih doktrin, ki tu nastajajo in k bolj življenjskim testom iz reševanja iz vode, ne pa le iz naslova norm plavanja. Toliko. Ker ta naša in opozorila Zakonodajno-pravne službe niso bila upoštevana novele zakona Socialni demokrati ne bomo podprli in s tem bomo vso odgovornost za morebitne nove nesreče iz naslova nezadostnega varovanja prepustili Vladi in koalicijskim strankam. Hvala.
Hvala lepa. Naslednji bo predstavil stališče Nove Slovenije gospod Koren.
Hvala, predsedujoči, za besedo. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva, poslankam in poslancem in mladim študentkam in študentom, ki so danes na tribuni! Za razliko od predhodnika bom kar na začetku povedal, da zakon, ki ga danes obravnavamo, se pravi, Zakon o varstvu pred utopitvami, poslanci Nove Slovenije podpiramo, saj smo prepričani, da s spremembami samo izboljšujemo do sedaj veljavni zakon. Sam zakon spada na področje varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. S tega področja smo v tem mandatu sprejeli že nekaj zakonov, tako osnovnega, o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami, potem Zakon o gasilstvu in tudi Zakon o varstvu pred požarom. Predlagane spremembe Zakona o varstvu pred utopitvami narekuje dosedanja praksa in doslej pridobljene izkušnje na tem področju. V poslanski skupini Nove Slovenije bomo zakon podprli tudi zato, ker so predlagane rešitve usklajene z večino interesnih skupin, ki jih ta zakon tangira, predvsem pa zato, ker so predlagane rešitve racionalnejše in enostavnejše ter prinašajo kar nekaj izboljšav v primerjavi z do sedaj veljavnim zakonom. V poslanski skupini Nove Slovenije smo še posebej veseli dejstva, da predlagane spremembe zakona ne bodo povzročile dodatnih izdatkov iz državnega proračuna ali kakršnekoli druge obremenitve javnih financ. S sprejetimi spremembami se bodo zmanjšali stroški organizatorjev različnih prireditev na, v in ob vodu, saj bo v številnih primerih za varstvo pred utopitvami organizator poskrbel še s prisotnostjo oseb, usposobljenih za reševanje iz vode, in ne bo več treba zagotavljati posebej usposobljenih reševalcev iz vode. Jaz upam, da veste, za kakšno razliko tu gre. Znižali se bodo tudi stroški upravljavcev različnih kopališč, saj bodo reševalci iz vode morali le vsako tretje leto opraviti preizkus usposobljenosti za reševanje iz vode in nudenje prve pomoči ter zdravniški pregled. Zmanjšanje stroškov bo pomenila tudi ukinitev posebnega strokovno-tehničnega pregleda kopališča oziroma posebnega obratovalnega dovoljenja. V večji meri bo zagotovljena usklajenost in medsebojna povezanost različnih programov, po katerih se bodo usposabljali reševalci iz vode oziroma osebe, usposobljene za reševanje iz vode za posamezne dejavnosti. Pri vsem tem pa je najbolj pomembno to, da se s temi spremembami nivo varstva pred utopitvami, ne bo zmanjšal. Morda je zanimivo, da prav iste argumente uporabljamo, eni za, drugi proti. Jaz osebno in poslanci Nove Slovenije smo prepričani, da en usposobljen reševalec iz vode, ki opravlja to nalogo ni nobene potrebe, da bi ta preizkus znanja opravljal vsako leto, ampak da je prav gotovo, seveda, če svoje delo opravlja resno. Jaz osebno in poslanci smo prepričani, da je na vsakem delovnem mestu tako. Če svoj posel opravljaš tako kot je treba, potem se tudi usposabljaš in preizkus na vsaka tri leta je prav gotovo dovolj. Morda bi kdo rekel, zakaj pa vozniškega izpita ne opravljamo vsako leto ali pa da bi ga opravljali vsaj vsakih pet let, kar bi bilo v velikih primerih zelo potrebno. Da zaključim, prepričani smo, da z zakonom ne zmanjšujemo standardov in ne povzročamo, ne zmanjšujemo varnosti na kopališčih. In bomo te spremembe zakona poslanci in poslanke Nove Slovenije podprli.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Bajc, v imenu Slovenske ljudske stranke.
Hvala, gospod podpredsednik. Spoštovana predstavnika Vlade, kolegice in kolegi! Pri obravnavi Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu pred utopitvijo je potrebno po mnenju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke najprej poudariti, da število utopitev v Republiki Sloveniji od leta 70. stalno upada. In dogodki, ki so se zgodili v letošnjem letu, ne morejo biti kazalci za leta nazaj. To nam tudi dokazuje, da je tako zakonodaja oziroma, da so pravila, ki urejajo področje dobra in da se obenem očitno pravila in učinkovito izvajajo v praksi. Področje je po mnenju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, v večini primerov, dobro urejeno in mnogokrat to velja tudi za podzakonske akte, ki zagotavljajo uspešno, varstvo pred utopitvami. Predlagana novela zakona, kljub že sedaj dobri ureditvi prinaša nekatere novosti v smeri še boljšega, učinkovitega varstva pred utopitvami, še posebej, ko gre za različne, z vodami povezane, dejavnostmi. Še posebej je pomembno določanje jasnih zahtev v primeru različnih športnih dejavnosti in aktivnosti na vodi in pod vodo, ki se organizirajo s strani fizičnih kot tudi s strani pravnih oseb. Varstvo pred utopitvami je sestavni del varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami. Takšna usmeritev se nam zdi ustrezna v zakonu, podrobnejša določitev prostorskih, gradbenih in drugih tehničnih ukrepov pri posegu v prostor in graditvi kopališč je prav tako po mnenju poslanske skupine Slovenske ljudske stranke potrebna. Preveč na splošno določeno varstvo namreč dopušča preveč prostora za diskusijo o tem, kateri ukrepi zagotavljajo zahtevano varstvo pred utopitvami. V noveli zakona so jasno določen ukrepi, ki so vsekakor garancija za dosego cilja, to je zmanjšanje utopitev. Obenem pa je jasna tudi odgovornost tistega, ki mora zanjo poskrbeti. Ne bi se želel opredeljevati do vsakega od predlaganih rešitev, kot rečeno, predlagana novela predstavlja še boljše rešitve in gredo v pravo smer in jo bomo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke, tudi podprli.
Hvala lepa. V imenu Slovenske nacionalne stranke bo spregovoril gospod Barovič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči in kolegice in kolegi! Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varstvu pred utopitvami, ki je pred nami ima po mnenju Slovenske nacionalne stranke, predvsem pa po mojem, čeprav priznam, da ne sodelujem v tem odboru in da sem ga bežno pregledal, ampak vseeno, nekatera nasprotja. Prvo nasprotje je, ki govori, da je temeljni cilj sprememb aktualizirati zakonsko ureditev varstva pred utopitvami, kot sestavnega dela varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter izpopolniti posamezne rešitve. Poudarjam: izpolniti posamezne rešitve. To izpopolnjevanje se izničuje že z oceno finančnih posledic v kateri z velikim veseljem pripravljavec pač pravi, da nobenih dodatnih stroškov ni, da pa se bodo ti celo znižali. Ampak znižali na čigav račun? Najbrž že se bodo znižali na račun varnosti, kajti prvo znižanje, kot primer se nakazuje, da bodo reševalci iz vode morali le vsako tretje leto opraviti preizkus usposobljenosti. Kar je, vsaj zame in za logiko navadnega državljana, zelo čudno. Zmanjševati število let za strokovni preizkus znanja. Hkrati pa govori v oceni, v okviru znižanja, da bo za to v večji meri zagotovljena usklajenost in medsebojna povezanost različnih programov. Kolikor vem, različni programi, ki so usklajeni in povezani ne bodo rešili utopljenca. To me ne bo nobeden prepričal. Utopljenca bo rešil reševalec iz vode, ki bo moral svojo fizično, psihično usposobljenost in svoje znanje prve pomoči obnavljati vsako leto, ne vsake tri leta, kar je seveda popolnoma čudno. Zdaj o vsebini zakona, ki govori o dopolnitvah različnih členov, o različnih terminih za katere bi zelo rad, kakšne pojasnitve, ne bom govoril, bom pa vprašal, zakaj se kljub pripombam na Odboru za obrambo in te pripombe, verjemite, jaz verjamem, da so bile zelo upravičene, v teh pripombah ni naredilo nič. Prva pripomba, ki mi pa sploh ni jasna in proti kateri oziroma zaradi katere seveda jaz tega zakona ne bom podprl je ta da, in sicer izpostavljam 12. člen, po katerem "Upravljavec kopališča ni dolžan zagotoviti stalne navzočnosti reševalca, kjer skupna površina ne presega 200 kvadratnih metrov, globina vode pa je 1,35 metra". To je zniževanje standardov, to je nevarno, to je škodljivo. Pa ne želim povedati zgodbe, ki je nam vsem znana, na žalost utopitvi 5-letnega otroka. Saj je res, da so starši prvi, ki morajo skrbeti za svoje otroke. Drži. Toda kjerkoli in kadarkoli je voda, tam je možna utopitev in ne vem zakaj pri toliko usposobljenih reševalcih, plavalcih, usposobljenih ljudeh, ne moremo, predvsem pa študentom, omogočiti dodatni zaslužek hkrati bi se usposabljali in hkrati pomagali reševati. Druga zadeva, ki bi jo izpostavil, je tista, ki jo je izpostavil moj spoštovani kolega, gospod Mitja Slavinec, ko je hotel natančno razjasniti kakšna je razlika reševanja pod ledom, ker v tem zakonu piše, da to reševanje izvajajo usposobljene tehnične ekipe. Mogoče je res, da je zakon jasen in pravi, saj to delajo pa tehnične ekipe. Praksa je pa drugačna. Ponavadi je praksa ta, da je društvo potapljačev, od koderkoli, tisto, ki je bilo najbližje, priletelo in na žalost reševalo utopljence, še posebej, če se to zgodi pod ledom še najhuje pa je seveda, da je največ primerov, ko so bili reševalci, nič več reševalci, ampak samo iskalci utopljenca, že spet in samo člani podvodnih klubov in sedaj ne vem, zakaj ne bi smel biti termin v tem zakonu opredeljen dodatno. Da, ne samo tehnične, temveč, da se dobi licenca, da se pooblasti za reševanje tudi strokovno usposobljene potapljače v potapljaških društvih. Z vsem spoštovanjem do dobre volje pripravljavcev, jaz osebno, Bogdan Barovič, pripadnik Slovenske nacionalne stranke, tega zakona ne bom podprl, ker znižuje sicer stroške, vendar pa predvsem znižuje varnost. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo gospod Jelen v imenu DeSUS-a.
Spoštovani podpredsednik, hvala za besedo. Poslanke in poslanci, državni sekretar, vsem en lep pozdrav. Ena izmed temeljnih dolžnosti države je varovanje življenja ljudi pred nevarnostnimi in s tem namenom sprejemati ustrezne normativne in druge ukrepe. V sklopu dopolnjevanja normativnega urejanja na področju varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami se dopolnjuje in spreminja tudi področje varovanja ljudi pred utopitvami. Načelo preventive je osnovno vodilo, ki mora biti upoštevano pri ukrepih varovanja življenja. Normiranje varnostnih standardov se mora razvijati v smeri maksimalne zagotovitve varnostnih ukrepov. Kljub kazalnikov statistike, da se število utopitev iz leta v leto zmanjšuje, je potrebno kriterije varnostnih standardov vsaj vzdrževati, če že ne nadgrajevati. Za predlagani zakon lahko na splošno povemo, da ohranja in tudi nadgrajuje že dosežen nivo zagotavljanja varstva pred utopitvami, saj se obveznosti lastnika oziroma upravljavca kopališča primerno razširjajo. Uvaja se nov krog oseb, usposobljeni za reševanje iz vode, ki skrbijo za reševanje ljudi izven kopališč pri upravljanju različnih dejavnosti. Natančneje in širše se glede graditve kopališč opredeljujejo prostorski, gradbeni in drugi tehnični ukrepi za varstvo pred utopitvami in bolj racionalna je predpisana obveznost organizatorja javne prireditve, da ob sami pridobitvi izdaje dovoljenja tudi izkaže, da je predvideval vse predpisane ukrepe za varstvo pred utopitvami. Vemo, da so športne aktivnosti na divjih rekah, kot so kajaštvo, rafting, soteskanje, terjale že kar nekaj žrtev. S predlogom se za tovrstne pridobitve dejavnosti uveljavlja obvezna prisotnost reševalca in potrebne opreme za vsako posamezno skupino udeležencev. Tudi izposojevalci opreme za športne dejavnosti so dolžni na določen način zagotoviti seznanjenost uporabnikov z ukrepi varstva pred utopitvami. Glede pomislekov okoli manj pogostega periodičnega preverjanja usposobljenosti reševalcev od sedaj predpisanega vsakoletnega preizkusa pa menimo, da ni nepotrebne bojazni, da bi se na ta način znižali varnostni standardi, ker neusposobljenost reševalca ni eden izmed razlogov, ki so navedeni v poročilu inšpektorata Republike Slovenije za varstvo pred naravnimi in drugimi nesrečami za leto 2004. Iz sklepnih ugotovitev omenjenega poročila namreč izhaja, da so bile v okviru opravljenih inšpekcijskih nadzorov ugotovljene v glavnem naslednje pomanjkljivosti kopališč: nezadostno število reševalcev iz vode, pomanjkljiva opremljenost mest opazovanja in reševalcev iz vode in nezadostna in nepopolna oprema za reševanje iz vode. Na inšpektoratu ocenjujejo, da je ugotovljeno stanje posledica neupoštevanja predpisanih kriterijev, na premajhno število reševalcev pa vplivajo tudi finančna sredstva, ki jih je potrebno nameniti za plačilo reševalcev iz vode. Enake ugotovitve so bile podane tudi v preteklih letih. Ampak vendarle nekaj misli še okoli preverjanja usposobljenosti reševalcev. Pri pripravi predloga zakona so bili upoštevani tudi nekateri predlogi in rešitve raznih interesnih združenj, ki se ukvarjajo s turizmom in nastopajo tudi v vlogi upravljavcev kopališč in le ti so prepričani, da je vsako letno preverjanje pretirano. Mogoče je temu res tako, vendar se tehtanje med interesi posameznikov in varnostjo vseh kopalcev v naši poslanski skupini nagiba za varnost. Je pa pomembno zavedanje samega upravljavca kopališča, da se kot odgovoren za dobro počutje in varnost svojih strank zaveda pomembnosti primerne usposobljenosti svojih zaposlenih. Glede na to, da se bodo stroški upravljavcev kopališč zmanjšali zaradi ukinitve posebnega pregleda kopališča oziroma posebnega obratovalnega dovoljenja, tukaj se namesto tega uvaja obveznost upravljavcev, da sami zagotavljajo brezhibno obratovanje naprav, opreme in objektov in zaradi manj pogostega periodičnega preverjanja usposobljenosti reševalcev od sedaj predpisanega smo prepričani, da se v bodoče ne bodo posluževali varčevanja na račun nezadostnega števila reševalcev in potrebne opreme za reševanje. Nesreče so se in se bodo dogajale tako v gorah, na cestah, na kopališčih in še kje. Standardi varnostnih ukrepov so zagotovljeni z zakonodajnega vidika, zato je vzrok za iskanje pogostosti razlogov nesreč ter kategorijo udeležencev treba iskati na drugih mestih, predvsem odgovornosti udeležencev o samih pa tudi v nadzoru izvajanja predpisov. Človeške izgube v teh nesrečah je možno [[....]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Poslanska skupina DeSUS predlagani zakon podpira, ker smo naklonjeni vsaki aktivnosti, ki daje rezultate za zagotovitev čim večje varnosti naših državljanov.
Hvala lepa. In še zadnji ima besedo gospod Hrovat, ki bo predstavil stališče Slovenske demokratske stranke.
Hvala lepa za besedo, spoštovani podpredsednik. Spoštovani zbor, spoštovana predstavnika ministrstva! Že leta 2000 je bil sprejet Zakon pred utopitvami, ki je zelo dobro uredil varstvo pred utopitvami ter izpopolnil normativno ureditev tega področja. Temeljni cilj zakona je bilo zmanjšanje število utopitev ne le na urejenih kopališčih, temveč tudi na morju, jezerih in rekah. Po statističnih podatkih se število utopitev v Sloveniji od leta 1970 nenehno zmanjšuje. Eden od razlog za to je tudi celovita zakonska ter podzakonska ureditev varstva pred utopitvami. Vsekakor pa je potrebno kljub dobri zakonodaji posamezna področja, ki jih pokriva zakon, ki ga zdaj obravnavamo, spremeniti ter dopolniti. Do sedaj so bile nekoliko preveč nedorečene določbe zakona, ki urejajo ukrepe varstva pred utopitvami na območjih, kjer se običajno kopa večje število ljudi in kopanje ni prepovedano, kjer pa bo potrebno prihodnje posvetiti več pozornosti. Zelo počasi in le postopoma se uveljavlja tudi ugotavljanje varnosti zaledenelih površin, ki je po zakonu v pristojnosti lokalne skupnosti oziroma pooblaščenih pravnih in fizičnih oseb. V praksi se je pokazalo, da v Sloveniji še nimamo ustreznih izkušenj na tem področju, zato bo treba nadaljevati aktivnosti, ki bi uveljavile ustrezne metodologije ugotavljanja varnosti zaledenelih površin in na tej podlagi ustrezne preventivne in druge ukrepe za preprečevanje nesreč na zaledenelih površinah. Ustrezneje bo potrebno rešiti tudi zagotavljanje oziroma upoštevanje ukrepov varstva pred utopitvami pri organizaciji športnih dejavnosti, seveda v skladu s predpisi o športu oziroma pri javnih prireditvah pri, ob ali na vodi. Rešitve v zvezi z dejavnostmi v prostem času so se pokazale za neživljenjske in jih je potrebno odpraviti oziroma spremeniti v tolikšni meri, da bodo sledile cilju zakona. Poleg reševalcev iz vode je na področju varstva pred utopitvami treba v širšem obsegu uveljaviti vlogo oseb, ustrezno usposobljenih za reševanje iz vode. Z zakonom predpisani postopek za pridobivanje obratovalnih dovoljenj oziroma posebnih pregledov kopališč ni dal potrebnih oziroma pričakovanih rezultatov z vidika izboljšanja varnosti in jih je treba nadomestiti z ustreznejšimi rešitvami. Temeljni cilj sprememb in dopolnitev Zakona o varstvu pred utopitvami je torej aktualizirati zakonsko ureditev varstva pred utopitvami kot sestavnega dela varstva pred naravnimi in drugimi nesrečami ter izpopolniti posamezne rešitve, ki bodo zagotovile učinkovitejše varstvo pred utopitvami v različnih dejavnostih. Ob vsem tem je treba povedati, da uveljavitev zakona ne bo povzročila dodatnih izdatkov iz državnega proračuna, niti ne bo povzročila dodatnih obremenitev drugih javnih finančnih sredstev. Delno se bodo zmanjšali stroški organizatorjev različnih prireditev na, v in ob vodi, saj bo v številnih primerih za varstvo pred utopitvami organizator poskrbel že s prisotnostjo oseb, usposobljenih za reševanje iz vode, in ne bo več treba zagotavljati posebej usposobljenih reševalcev iz vode. Ob zaključku bi povedal še to, da v Evropski uniji sicer enotnega sistema varstva pred utopitvami ni, pač pa ima vsaka država članica to področje urejeno s svojo nacionalno zakonodajo, ki pa se od države do države razlikuje. Rešitve, ki jih predvideva naša zakonodaja, so v samem vrhu držav članic Evropske unije, na kar smo konec koncev lahko tudi ponosni. S sprejetjem sprememb in dopolnitev tega zakona bomo pri nas še nadalje uspešno sledili cilju, da bo čim manj utopitev in s tem posledično smrti zaradi potopitve pod vodno gladino, ki jo povzroči naravna ali druga nesreča oziroma nepredviden dogodek pri katerikoli dejavnosti na, v in ob vodi. Zato v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke podpiramo ta zakon.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o 16. členu zakona in enem samem vloženem amandmaju, ki ga je vložila poslanska skupina LDS. Pregled imate pred sabo in sprašujem, kdo bi želel razpravljati? Formalno vseeno odpiram prijavo. Prosim. Hvala lepa. Besedo ima gospod Anderlič.
Lahko, da se srečujemo s komično situacijo, vendar se bojim, da je prej tragična. Komična zaradi tega, ker se je Odbor za obrambo ukvarjal s to zadevo in ker smo poskušali dopovedati, da vendar ta sprememba zakona prinaša škodljive posledice, za razliko od gospoda Bajca, ki pravi, da prinaša še boljše rešitve. Glejte, samo dve rešitvi prinaša. In kako razumeti absurdnost trditve gospoda Jelena, ki pravi: "Za leto 2004..." [[Oglašanje v dvorani.]] Še kako se lahko polemizira, ne med poslanskimi skupinami, ampak takrat, ko razpravljamo, lahko polemiziram, gospod Bajc, kakor je meni ljubo, v tem primeru. Ampak kako razumeti stališče poslanske skupine DeSUS, ki pravi - namreč, posebej se je treba posvetiti njihovemu stališču zato, ker prihaja tudi minister iz teh vrst, ki je ta zakon predlagal v proceduro. In pravi, to njegovo uvodno poročilo: "Leta 2004 poročilo govori: Nezadostno število reševalcev na mestih, kjer bi morali biti, je znak, da nekaj ni v redu, da se je stanje poslabšalo." Ampak oni kljub temu zagovarjajo stališče, da se v bazenih, ki so do 1,35 metra globoki in merijo 200 kvadratnih metrov, povsem odpravijo reševalci, povsem odpravijo tisti, ki morajo skrbeti za to, da spremljajo, kaj se na tem bazenu dogaja. Ali je res, kdo tudi, če mama ali oče pozabi za sekundo na otroka, in je šel v bazen tako kot v Kranjski Gori pred 14-imi dnevi, ko se je utopil petletni deček, in tega reševalca tam ni. Ja, mama in oče sta odgovorna, ampak je prav, da je tudi upravljavec bazena odgovoren, ne samo zaradi tega otroka, lahko tudi za nekoga, ki mu odpove, recimo, ki je v tretjem življenjskem obdobju na dopustu, mu odpove srce ali kdorkoli, da mu ta reševalec priskoči na pomoč. Ne, vi pravite, da ni potrebno, da upravljavec bazena to zagotovi. Po mojem prepričanju je to narobe. Tudi če vsi, ki se gremo kopat, plačamo pol evra ali evro več, je manj škode, kot če se eden utopi, pa ni rešitve za njega oziroma da plačamo tistega upravljavca tam. Ta amandma oziroma ta sprememba zakona je čisto lobistična s strani upravljavcev bazenov, ki ne želijo ali ne zmorejo ali karkoli, to ekonomiko se da preveriti, plačati nekoga ali študenta, kot je nekdo tam že razpravljal, med počitnicami, da je na bazenu v službi in priskoči na pomoč, ko je potrebno. Ali je res denar, samo denar tisto, kar nas žene pri spremembah teh zakonov? Jaz mislim, da je to nesprejemljivo, kakor tudi tista druga zadeva, o kateri smo govorili, usposobljenost. Usposobljenost je ena od osnovnih stvari. Trije poslanci, pa ni bil Robi Hrovat, da ne bi ga kolegi grdo gledali, ampak trije poslanci SDS-a so mi v zadnjih 14-ih dneh rekli, to je pa res neumnost, kar počnemo, da odpravljamo varnost na kopališčih. Ampak nekdo je to predlagal, mi bomo to potrdili, saj se bomo srečali na kavi, pa bodo tisti ljudje tudi to povedali, trije poslanci SDS-a. Jaz se sprašujem, dobro ta amandma res govori o tem, da se kaznuje s toliko in toliko evrov, če pač nekdo opusti neko dejavnosti itd. Ampak saj ni problem v kaznovanju, v penalizaciji, v tistem, kar potem nastane. Problem je v vzroku in ali mi želimo, da se zagotovi na vsakem bazenu ustrezna preventiva, če je mogoče, jaz vem, da se vse stvari ne dajo preprečiti, ampak da se z nekim zakonom spusti standard, ki je bil že dosežen, in ne morem sprejeti teze gospoda Jelena, ko pravi, ja, je bilo nezadostno število reševalcev, po podatkih iz leta 2004, jaz sem se za zadnjih 10 let prebral vsa ta poročila inšpektorjev, kako je to bilo, ampak ker je to drago, bomo mi glasovali za zakon, ki bo upravljavce odvezal od tega, da imajo na bazenih, ki so do 200 kvadratnih metrov veliki in pod meter petintrideset globoki [[...]]Ampak veste, koliko je meter petintrideset, ko si ti v, recimo, temu, ležečem ali v lebdečem stanju? Mnogo preveč, kot ti rabiš vode, da se utopiš. Ampak vi odpravljate obvezo upravljavca, da ima tam nekoga, ki skrbi za to. Povejta, gospoda predstavnika Vlade, komu ustrezate, na račun koga in za račun koga odpravljate to obveznost na bazenih, da je reševalec tam prisoten. Kdo vas je zlobiral? Čatež, Radenci, Bled, kdorkoli, Sevnica, ne vem kdo? Utemeljite s številkami. V obrazložitvi zakona tega niste utemeljili. Tega niste utemeljili! Koliko je to stroška na posameznega upravljavca? Koliko je bil ta strošek odvečen za te upravljavce? Kaj je tisto, kaj pravzaprav s tem prispevate k višjim standardom? Jaz verjamem, da je država Slovenija v letu 2007 dosegla tako visok splošni standard, da lahko poskrbi, kot država, pa najsi gre kot država s predpisi, pa tudi, če je treba kakšno subvencijo dati, da na javnih površinah, kar bazeni, morje in vse, kjer so kopališča, reke in tako naprej, mora poskrbeti za to, da bo varnost tistih, ki bodo tja šli, zagotovljena. In nekdo, ki upravlja s temi resursi, mora zagotoviti tudi to. Ne bom rekel, naj stane kolikor hoče. Ampak stane to natanko toliko, kolikor stane nek človek na dan. In če danes pogledate, je to tam, recimo 10, 15 evrov na uro in to na dan krat, in to lahko izračunate, koliko to je. Rad bi samo slišal odgovor na vprašanje: Kaj nam pomaga vsa ta globa v 16. členu, do 4000 evrov za samostojnega podjetnika oziroma za pravno osebo, če ste že prej odpravili obveznost, da nekdo, ki upravlja neko javno kopalno površino, ne zagotavlja stalne prisotnosti na kopališču? To pomeni, recimo za neko kopališče v Izoli, da se reče: "V redu, je pa ja enostavneje, da recimo plačam od 1200 do 4000 evrov, če se mi enkrat zgodi, računam, da se mi v nekaj letih ne bo zgodilo, pa bom na boljšem, kot če plačam nekoga vsak dan tam na kopališču". To zame ni sprejemljivo in verjamem, da bom dobil odgovor, ker je predlog strokovno pripravljen.
Hvala lepa. K besedi se je prijavil gospod državni sekretar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane poslanke in poslanci. Mislim, da glede na povedano je pač potrebno nekaj stvari pojasniti. Najprej želim pojasniti, da se standard, ki se nanaša na 200 kvadratnih metrov površine in na globino, ki ne presega 1,35 metra, ne spreminja, da se ta ne spreminja. Je tak, kot je bil do sedaj. Bom pozneje pojasnil. Edino področje, ki bi ga lahko skozi predloge spremembe zakona omenili kot področje, o katerem lahko govorimo, da gre za neko spremembo v smislu načina usposabljanja, se nanaša na 31. člen, ki govori o tem, da vsako tretje leto mora reševalec opraviti preizkus usposobljenosti, mora opraviti preizkus iz nudenja prve pomoči in pa zdravniški pregled. Samo tukaj se iz enega leta prenaša na najmanj vsako tretje leto. Za vsa druga področja pa lahko rečem, da so standardi na tem področju zahtevnejši. Najprej bi rad dejal, da je na novo urejeno, da morajo tudi različne reševalne službe, gasilske, potapljaške, pripadniki civilne zaščite in podobno opravljati vsakih pet let tečaj. Do sedaj tega kriterija ni bilo. Naslednje področje, ki ga želim poudariti, so javne prireditve. Področje javnih prireditev smo posebej dodatno in bolj obvezujoče uredili. Organizator javnih prireditev v in ob vodi mora izkazati, da dobi soglasje za tako prireditev, da ima potrebne ukrepe in potrebno število ljudi, ki pazijo oziroma ki skrbijo za varnost pred utopitvami. Posebej se to nanaša tudi na področja, ki so se predvsem v zadnjih letih ali pa morda desetih letih posebej razvila, kot so rafting, kajakaštvo in podobno. Zakon dodatno zahteva, tako kot je predlog tukaj, da morajo podjetja, ki opravljajo samostojno to dejavnost, kot samostojni podjetniki, za vsako skupino udeležencev zagotoviti prisotnost reševalca, to se pravi povišujemo tukaj standarde. Skupno se bo glede na zahtevo, da se vsakih pet let opravi tudi usposabljanje in z drugimi ukrepi, ki sem jih omenil, bistveno povečalo število ljudi, ki so usposobljeni. Če pa se še enkrat vrnem na 28. člen, ki govori o tem, da je potrebna navzočnost predpisanega števila reševalcev, bi želel posebej izpostaviti, da je do sedaj to področje urejal pravilnik o spremembah in dopolnitvah pravilnik o razvrstitvi kopališč in organizacijskih ukrepih za varstvo pred utopitvami, ki je imel enaka določila oziroma primerljiva določila, kot so zapisana v tem predlogu. Če zaključim, lahko ugotovim, da se na številnih področjih standard varnosti, usposobljenosti povečuje in ne zmanjšuje. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Anderlič ima repliko, tri minute.
Lahko pa razpravo, saj se drugi ne želite prijavljati, nekaterim je pa naporno in dolgčas. Toda ali res mislite, da nihče ni prebral zakona, tistega prejšnjega, in teh sprememb? Obstoječi zakon, ki velja, pravi, 28. člen: "Lastnik oziroma upravljavec kopališča je med obratovanjem dolžan zagotoviti stalno navzočnost predpisanega reševanja reševalcev iz vode." In vi se sklicujete na nek pravilnik, ki je tako ali tako podzakonski akt, ki za zakon nima veljave. Lepo vas prosim, gospod Robi, tudi vi ste mi prišepnili, naj preberem, da se ne znižuje standardov. Poglejte si 28. člen obstoječega zakona - stalna navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode. Vi to spreminjate. In ne reči, da dvigujete, izboljšujete in ne vem kaj standarde. Naredite tako, kot mislite, da je najbolj prav. Gospod Bogataj, vi že veste, kako se je treba prilagoditi trenutnim razmeram. In sedaj velja volja, da je treba standarde znižati, in jih boste pač znižali. Ampak 28. člen obstoječega zakona - mogoče imate vi kakšnega drugega, jaz imam edino veljavnega, sprejetega leta 2000. In za 21. stoletje po mojem prepričanju ni sprejemljivo, da tisto, kar je že bilo doseženo, da se čim več nameni za varnost, za zaščito pred utopitvami in za čim boljše reševanje, v primeru, da pride do nesreče, bog ne daj - bog ne daj, ker bolje razumete na to besedo -, bog ne daj, da bi do tega prišlo. In jaz vas samo to prosim, da, za boga, ne spreminjate standardov, ki so bili doseženi. Samo za to gre. Zakaj pa? Za tisti ubogi, ušivi evro, ki bo stal tistega, ki bo prišel na bazen, da ga bo tisti, ki je upravljavec, lahko zbasal v žep, ker ne bo imel stalne navzočnosti predpisanega števila reševalcev iz vode. Če je to vaš cilj, gospod državni sekretar, še bolj pa je treba popihati na vest gospodu Bogataju, ki je predlagal ta zakon, ki zdaj velja, pa še tistega prej, ki ni veljal, sto pravilnikov v zadnjih 25 letih, kar se ukvarja s temi zadevami, in je poveljnik civilne zaščite in je tisti, ki skrbi za varnost v kurativi, ne v preventivi, in za kar namenja ta država ogromno denarja. Lepo prosim, potrkajte na svojo vest in zagotovite maksimalno varnost na kopališčih! Samo za to gre. Vse drugo boste izglasovali s pretirano večino, ne z ustrezno, s pretirano večino, ki jo boste pri tem izkazali.
Hvala lepa. Odpiram ponovni krog prijav, kajti nekateri želite replicirati, pa še niste razpravljali, drugi želite replicirati na repliko. Izhod iz zagate je drugi krog. Prosim, da se prijavite, predstavniki Vlade pa z dvigom rok. Že vidim dvignjeno roko. Hvala lepa. [[Oglašanje v dvorani.]] Bi prosil, da lahko jaz sejo vodim naprej.
Hvala lepa. Številni v tej dvorani so bili v dvorani tudi leta 2000, ko smo sprejemali ta zakon. Verjetno nekateri imate še v spominu, da so takrat nekatere stranke ocenile, da je ta zakon v sistemu varstva pred naravni in drugimi nesrečami nepotreben. Vložen je bil amandma, da se zakonu črta ime, torej zakona ne bi bilo. Res pa je, da smo v teh minulih letih dobili izkušnje, ki potrjujejo, katere rešitve so ustrezne, katere je smiselno glede na razvoj spreminjati, dejansko s tem zakonom, s predlaganimi in korekturami tudi usklajeno z interesnimi skupinami. Kadar pa ne gre samo za tiste, ki so upravljavci kopališč, ampak gre tudi za interesne skupine, ki jih predstavljajo reševalne službe in drugi, zlasti prostovoljci, ki skrbijo za varnost, pa predlagamo učinkovitejše in zlasti racionalnejše rešitve. Gre zato, da tudi zakon v svojih rešitvah mora biti sorazmeren. In pri 28. členu zgolj potrjujemo dosedanjo že uveljavljeno prakso na tem področju pri manjših kopališčih. Tudi če gledate pokrajinsko zakonodajo, deželno, v drugih primerljivih državah boste ugotovili, da ti manjši bazeni nimajo posebej predpisanih in ne zahtevanih reševalcev izvode. Imajo pa obveznosti za osebje, ki opravlja s takimi kopališči. In to isto zagotavljamo in bomo zagotovili tudi pri nas. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ponovno dajem besedo gospodu Anderliču.
Postavil sem nekaj vprašanj. Iskreno sem računal, da bom dobil odgovore. Eno vprašanje postavljam ponovno, in sicer: Zakaj spreminjate 28. člen? In gospod Žnidaršič, prosim, da pogledate, kaj ste govorili in tisto, kar je v zakonu, ko pravite, da ni zniževanje standarda. In gospod Bogataj je pravzaprav potrdil mojo domnevo, da gre za interesne skupine upravljavcev bazenov in dobičkolovce, ki jim je težko plačati enega študenta, da bo na bazenu prisoten in bo takrat, ko bo potrebno, ker to so v principu študentje med poletno prakso, da so na kopališčih in da rešujejo. Zakaj in na katero pobudo, katere interesne skupine, na odboru ste rekli lastnikov bazenov in podobno, to imate tudi v magnetogramu, ampak da slišimo še enkrat, na pobudo katere interesne skupine ste spremenili 28. člen, ki pravi: Stalna navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode. In gospod Janc me bo z veseljem potem podprl, ker on se je veliko ukvarjal s športom in veliko stavi na vodne športe in ve, kako je varnost pomembna, ima tudi v svoji občini velik bazen, kjer je, sem prepričan, zainteresiran, da zagotavlja varnost za kopalce. Ali je to, da odpravljate to navzočnost, kaj drugega kot lobistična zahteva interesne skupine. Povejte, gospod Bogataj ali gospod Žnidaršič, zakaj ste to spremenili v 28. členu?
Hvala lepa. Besedo ima gospod Koren.
Hvala za besedo. Ne vem, jaz se nisem mislil ponovno oglašati, ampak vseeno mislim, da je le potrebno po tej razpravi, ki po mojem mnenju ne pelje v pravo smer. Najprej se moram oglasiti glede teh primerov, ki jih danes za moje pojme izrabljate, teh zadnjih utopitev. Ampak tudi to primero se da obrniti na drugi način. Te utopitve so se zgodile v času še sedaj veljavnega zakona, se pravi, ko so te zahteve takšne, za katere se vi zavzemate, da ostajajo. Se pravi, ko so prisotni reševalci, in to v tem večjem številu, pa so se zgodile utopitve. Jaz vem, da je vsaka žrtev, ki se zgodi, pa kjerkoli je, tudi v utopitvah, neprecenljive vrednosti in da moramo storiti vse, kar lahko storimo, da do teh stvari ne pride. Ampak ti zadnji primeri kažejo samo to, da še tako močno zagotovljena varnost in skrb na kopališču ne more 100% preprečiti žrtev na kopališču. Nihče se danes ni vprašal, kaj pa mi lahko več storimo na tem področju. Nihče ni govoril o tem, kakšna je plavalna pismenost Slovencev, koliko mi namenimo vrtcev, da bodo lahko otroke naučili plavati. Dober plavalec se ne bo utopil, razen res kakšne nenadne bolezenske zadeve. Se pravi, ta vaša utemeljitev, meni ne potegne, jaz mislim, da je potrebno tukaj jemati en zdrav razum in ene pametne rešitve. Tudi vaša vprašanja, gospod Anderlič, glede interesnih skupin, lobistov in tako dalje, kaj so dali, da to spreminjamo, zopet lahko iz druge strani postavimo antitezo, zakaj pa bi morali podpirati še ene lobije teh, ki preverjajo usposobljenost reševalcev vsako leto ali morda ni bil velik pritisk v zadnjem obdobju, ko smo pripravljali te spremembe, tega lobija na vas, da bi ohranili ta svoj posel, da bi preverjali usposobljenost reševalcev in tako naprej. Glavno, kar lahko storimo, je to, da bomo imeli čim več plavalcev in potem žrtev na bazenih kljub še takim poostrenim meram, ki jih bomo zagotovili, ne bo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Anderlič ima repliko.
Človek bi se celo lahko strinjal z gospodom Korenom in midva se v mnogo čem strinjava, ampak res nisem imel boljše ideje, kako povečati varnost, kot to, ki je predpisana. Imam pa globoko vest o tem, da če je nekaj predpisano, da se mora zgoditi, da ne bom tega spreminjal na slabše. To pa imam. Ker nisem imel boljše rešitve, nisem stavil na slabšo ureditev. Vi očitno stavite na slabšo ureditev, ker pravite, dajmo popustiti. Kar se tiče tistih lobistov, poglejte, jaz stojim pokončno in pritiski, vsak, ki me pozna, ki bi pomislil, da lahko karkoli uredim pri tej strumni večini, bi najbrž rekel, saj vemo, da ne moreš narediti, pritisnimo na tiste, ki lahko: na DeSUS, na Novo Slovenijo, na SDS in SLS in to uredimo, ne glede na občinske bazene v Sevnici, ne glede na javne površine v drugih področjih, naredimo to. V Rogatcu bodo še imeli bazen, ampak sedaj ga imajo v Rogaški Slatini. Ampak za boga, samo za to gre! Ali je res mogoče? Gospod Koren, tukaj se pogovarjava kot dva, bi se reklo, zadosti razgledana na področju, kot se reče. Ali je res mogoče samo za judeževe groše se tukaj pogajati? In tukaj gre za to. Vi pravite, tiste, ki usposabljajo, ki preverjajo tiste, ki bi morali na kopališčih biti usposobljeni, tisti pritiskajo na vas, da bodo imeli še naprej posle. Koliko je pa tistih, ki upravljajo in kakšno je razmerje med tistimi, ki usposabljajo in tistimi, ki so najemniki in upravljavci bazenov? Lepo vas prosim! Po mojem ena proti 100, če sem blago povedal. Ampak ne gre za to, da bi kakorkoli se tukaj sklicevali na tiste nesreče, ki so se zgodile, dve nesreči, ampak to v tistem tednu, ko smo zakon obravnavali. Ne boste verjeli, predlansko leto, v marcu mesecu, v tej dvorani razpravljamo o Programu razvoja in gradnje avtocest in vzamete, vaša koalicija, iz enega področja, gospod Žnidaršič dobro to ve, 2 milijardi in jih preusmerite nekam druga. In isti dan, ko smo tukaj razpravljali, je bilo pri Trebnjem 8 mrtvih, na tistem odseku, ko ste denar vzeli. Ampak to je ironija usode.
Tri minute, gospod Anderlič, replika. Saj bo še možno.
Prav. Saj ni nič hudega.
Hvala lepa. Besedo ima v tem drugem krogu še gospod Barovič.
Hvala lepa. Najprej bi vse spoštovane kolegice in kolege prosil, da je to res zakon, o katerem pa ne moremo politizirati, ker če se bosta utopila član Socialno demokratske stranke ali pa Liberalne demokracije, razlike med njima ne bo. Oba bosta mrtva. Prvič. Drugič. Z vsem spoštovanjem do gospoda Bogataja in njegovih več desetletnih izkušenj, dejal je: "Ocenili smo, da v teh štirih letih je pač to tako, kot je zapisano." Jaz vam verjamem. Na Ministrstvu za promet so ocenili, da železniških nesreč tam, kjer je bil Andrejev križ, ni bilo. Ampak ravno tam so se zgodile. Ravno tam so se zgodile! In potem so postavili zapornice. Mogoče bi vam povedal primer zapiranja rudnika, kjer je v zapiranju rudnika še vedno 10 ali 20 rudarjev v jami. Tudi tam se zapira rudnik. In so rekli: "No, ker se rudnik zapira, ni potrebno imeti tam več reševalcev." Ampak nesreča ne izbira števila glede na število rudarjev v jami in glede na vsebino dela. In ne nazadnje, vi imate pravico pripravljati zakon, morate pa biti toliko pošteni do mene, nenazadnje, kot tudi do gospoda Anderliča, gospod Žnidaršič, vi ste lepo povedali, jaz sem vas slišal, da se nič ni spremenilo. Ampak gospodje, vsi imamom pred sabo zakon, poglejmo stran štiri, točka tri, šesta vrstica, kjer piše jasno, poglejte: "Znižali se bodo tudi stroški upravljavcev različnih kopališč, saj bodo reševalci iz vode morali le vsako tretje leto." Ta besedica "le vsako tretje leto" pove, da se je to do sedaj dogajalo vsako leto, zdaj pa bo le vsake tri leta. In jaz vem, da se je dogajalo vsako leto. Torej spreminjate na slabše! Bodimo toliko pošteni, poglejmo 28. člen, stari, ki piše "...lastnik oziroma upravljavec kopališča je med obratovanjem dolžan zagotoviti..." prva alineja, "...stalno navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode." Pika, konec. In vračam se na 28. člen, spremenjen v tem zakonu, kjer pa ne piše "...lastnik oziroma upravljavec kopališča je med obratovanjem dolžan zagotoviti stalno navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode...", ampak je vejica in se nadaljuje "razen v bazenih, kjer..." Torej dodali ste neko omejitev. Torej je sprememba. Če ste dodali to omejitev, pomeni, da ste zmanjšali varnost in znižali kriterije za varnost v bazenih. Vsaj to priznajte. Saj zakon bo sprejet tak, kot je. Ampak z mojimi besedami, odkrito povedano, z dobro voljo skušamo pomagati, skušamo pomagati in svetujemo, da dajmo pustiti maksimalno varnost, kot je bila zagotovljena do sedaj. Če ne bo, javno povem pred vsemi ljudmi tule in pred javnostjo, da vso odgovornost prelagam, ob vsakršni, bog ne daj, nesreči, na pripravljavce zakona in na vse tiste, ki boste takšen zakon sprejeli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ker je še nekaj zainteresiranih, odpiram tretji krog. Prosim, da se prijavite. Državni sekretar je to že storil. Hvala lepa. Prvi ima besedo gospod državni sekretar. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovane poslanke in poslanci! Posebej želim poudariti, da je za varnost kopališč upravljavec zadolžen v vsakem primeru. Dikcija, kot je zapisana v zakonu, pa govori o reševalcih. In ker ste interpretirali obstoječi 28. člen zakona, dovolite, da ga pojasnim. Bil bi vesel, če bi prisluhnili, ker mislim, da je to pomembno. V prvi alineji piše: "Stalna navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode." Predpisano število reševalcev iz vode za bazenske površine do 200 kvadratnih metrov in do te globine do sedaj ni bilo potrebe, ne potrebe, ampak ni bilo opredeljeno. Kaj hočem povedati? Da standard, kot velja do danes, bo veljal tudi od sprejema tega zakona naprej. Še enkrat pa povem, koliko je bazenske površine do 200 kvadratnih metrov, to je 10 krat 20 metrov. Torej, še enkrat pripovedujem, da govori ta stari člen, če je lahko predpisano število, ne piše koliko, ampak predpisano. In predpisano sem pojasnil, koliko je bilo do 200 kvadratnih metrov. Bi se pa samo s stavkom se še obrnil na to, da se izpostavlja tudi neke neljube dogodke v zadnjem času, ko je prišlo do utopitev. Jaz ne želim iz tega potegniti kakršnegakoli zaključka, vendar do utopitve v bazenu je prišlo na območju, kjer so bili reševalci in kjer so bazenske površine bistveno nad 200 kvadratnih metrov. Pa iz tega ne želim, da bi potegnili kakršenkoli zaključek, ampak želim pojasniti, da se tudi to lahko dogodi ob tem, da so vse aktivnosti peljane tako, kot je treba. Torej zaključujem, da smo standarde varnosti povečali in ne zmanjšali. Hvala lepa.
Hvala lepa. Naslednji ima besedo mag. Cvikl. Pardon, se opravičujem, gospod Petan.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bi rekel, da smo se stvari lotili na napačnem koncu, je pa res, da je v zadnjem času to zelo hvaležna tema za populizem. Po drugi strani pa je treba priznati, da je vsaka žrtev, pa ne glede na to, iz katerega področja - ali iz utopitev ali na cesti, je neprecenljiva in je obžalovanja vredna. To je dejstvo. Vendar je treba priznati, da je preventiva tista, ki je najboljša, ki lahko stori največ. To se pravi, v tem primeru, ki ga danes obravnavamo, je, da naučimo ljudi plavanja. Tu imajo ogromno nalogo šole že na začetku v mladih letih in to je najboljši način. Upal bi si trditi in sem o tem tudi prepričan, da zaradi zakona, če bodo pregledi ali kontrola teh reševalcev vsako leto, ali vsake tri mesece, ali vsak teden, če hočete, zaradi tega ne bo nič manj utopitev. Drugo je disciplina teh ljudi. To pa je nekaj drugega. Ampak tega pa ne rešuje ta člen zakona. Naslednje, kar bi želel povedati, je trditev, da se slabša ureditev. Pa bi dejal, ali ni mogoče takšno ureditev ravno naredilo lobiranje. Lobiranje tistih, ki zaslužijo od tega preverjanja. Jaz bi razmišljal najprej, koliko pa stane takšno preverjanje. Ne bom povedal, kolikokrat sto tisoč tolarjev starih je to. To je brezpredmetno. Je pa pomembno. To bo pa pri naslednji točki. Takšen primer so tudi tehnični pregledi avtomobilov, ki so bili prej vsako leto, novih avtomobilov, sedaj pa imamo na tri leta. Ali kdo lahko reče, da je zaradi tega več nesreč? Niti slučajno. Zaradi tega ni več nesreč. Vendar so tisti tehnični pregledi stali, prvič, direktni znesek, drugič, stali so tudi izgubo časa. To pa tudi nekaj šteje. In vsako leto si moral opravljati ta pregled, nekdo je pa mastno zaslužil pri tej celi zadevi. Še en primer bi povedal, sanitarni pregledi za tiste kmete, ki so bili v verigi mlekarske proizvodnje. Najprej je bilo to na šest mesecev. Vsakih šest mesecev je bilo potrebno plačati tistih 10.000 tolarjev ali koliko je bilo takrat. Pa smo sedaj to rešili, da ni treba vsakih šest mesecev, ampak na daljši rok. Ali zaradi tega to mleko bolj oporečno? Niti slučajno. Tam je bil nek lobij, ki si je to uredil, da je bilo potrebno tako pogosto oziroma frekvenca je bila tako velika opravljanja teh pregledov. Poleg tega pa mislim, da ni zanemarljivo. Če bi imel, recimo, vsak kopalec svojega reševalca, potem bi bilo to najboljše. Prav gotovo. Vendar se lahko vprašamo, koliko bi pa to stalo. Koliko bi stalo, da bi ti lahko šel za eno uro plavat v bazen? Jaz si enostavno ne znam predstavljati, ampak tako je. Tudi tako je potrebno gledati celo zadevo in kaj je smiselno. Treba je potem najti dober kompromis. Jaz bi rekel, da je ravno obratno, da to ni bilo sedaj lobiranje. Lobiranje je bilo prej. Dejstva govorijo drugače. Mi se moramo pa vprašati, koliko potem stane 100% varnost, da ima vsak svojega varnostnika, koliko stane usluga, da ti lahko greš na plavanje za eno uro. Ali bomo s tem dobili kakšno večjo varnost? Vprašanje, ker potem mora vsak varnostnik plavati za vsakim plavalcem, ki je v bazenu. To je mogoče karikirano, ampak tudi to, o čemer se danes pogovarjamo, je izmaličeno in ne odgovarja dejanskemu stanju. Te nesreče, ki jih danes omenjate, so se res zgodile, in še enkrat pravim, da je to obžalovanja vredno. Vendar so se zgodile še po stari zakonodaji. In zakaj so se zgodile? Ker tudi tak sistem ne more jamčiti stoodstotne varnosti, to je gotovo. In ni problem v tem, pač pa je problem mogoče kje drugje. Problem je v preventivi, kot sem ga omenil na začetku. Tako ne govoriti, da se slabšajo standardi. Nič se ne slabšajo. Nek lobi je mogoče ob določen zagotovljen biznis, ob zagotovljen denar. To je vse, kar je, drugo je pa preventiva. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. S strani državnega sekretarja je bilo povedano, da se standard ne slabša. Stvar definicije, ali je to črna, bela ali siva laž. Vlada pravi, da je ocena finančnih posledic za javni proračun takšna, da bo stroškov manj, ker organizatorju ne bo več treba zagotavljati posebej usposobljenih reševalcev iz vode. Zaradi tega bo strošek nižji. Če bo strošek nižji, če ne bo potrebnih reševalcev iz vode, ampak samo osebe, usposobljene za reševanje, je standard nižji. Torej ste ravnokar povedali de facto laž. Če me bo kdo prepričeval, da lahko kar tako ukinemo dovoljenje, ukinjeni so posebni pregledi kopališč, ki so bili doslej predpisani poleg tehničnega in uporabnega dovoljenja, in reči, da so upravljavci dolžni sami zagotoviti brezhibno obratovanje naprav, opreme in tako naprej, ni pa več potrebnega posebnega pregleda - in na tem posebnem pregledu se ugotavlja, ali ploščice drsijo ali ne in še kaj podobnega -, standard pada. Tu pa smo slišali, da se standard ne poslabšuje. Če se standard ne poslabšuje, gospodje, zakaj potem spreminjate zakon? Zakaj ste prišli v parlament, če pravite, da je zadeva povsem enaka v primeru 28. člena, tako ste tu citirali, da, po domače povedano, pri bazenih 200 kvadratov, 10 krat 20 metrov, tudi do zdaj ni bilo predpisanega reševalca oziroma še posebej, da ni več potreben reševalec, če globina vode ne presega 1,35 metra. Vsi tinejdžeri tam do 10. leta so pod 1,35 metra. In ne mi reči, da se standard ne slabša. Če se standard ne slabša, od kod pozitivni finančni učinki? Pozitivni finančni učinki so zato, ker se standard slabša. In, gospod državni sekretar, to, kar ste povedali, to je v tej Vladi že zelo običajno - predsednik Vlade laže, pa tudi vi potem neko belo, sivo ali črno laž spustite. Standard se po tem zakonu zmanjšuje, tako piše v obrazložitvi zakona. Seveda me predvsem moti, da se standard slabša glede na, bom zdaj rekel, nekatere druge evropske države. Tu lepo navajate primer, da ne gremo daleč na sever, Avstrije: "Reševanje je določeno z dikcijami iz določbe vseh dežel. Prisotnost reševalcev iz vode ni nikjer eksplicitno določena, razen pri organizaciji prireditev, kjer mora biti prisoten tudi reševalcev iz vode. Vi pa to določbo iz dosedanje slovenske zakonodaje spreminjate in se hvalite, da boste prihranili stroške. Na čigav račun? Na račun tistih, ki so manjši od enega metra 35 centimetrov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolega Cvikl, brez zamere, ampak jaz mislim, da tako močne besede, kot so laž in lagati, itd., ne sodijo v Državni zbor. Ne, ne dam vam besede. Besedo ima gospod Štebe.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Spoštovane kolegice in kolegi, predstavniki Vlade. Zagotovo ni samo in le odločilno to, da uporabljam te dodatke, kot kolega na levi strani, kako pogosto se preverja usposobljenost in znanje reševalcev, ampak je odločilno to, kako se zagotavlja varnost na kopališčih. Kako se zagotavlja varnost na kopališčih, kako se zagotavlja red in vse tisto, kar tukaj pravzaprav piše v 28. členu, varno obratovanje. Za to odgovarjajo seveda lastniki in upravljavci. Iz izkušenj vemo, da se je tukaj največkrat dogajalo, da so se opustila določena dejanja teh, ki so pač odgovorni, med drugim tudi, da se ne opozarja kopalcev, ki se obnašajo v nasprotju in ogrožajo varnost svojih soplavalcev ali pa uporabnikov teh bazenov. In tudi zelo pogosto, vsaj v preteklosti se je dogajalo, da so bile higienske razmere in kakovost vode sporna. Tudi to je povzročalo, da je prihajalo do neljubih dohodkov. Tudi samo preverjanje ni odločilno. Odločilno je to, kako reševalec pravzaprav skrbi za svojo usposobljenost iz dneva v dan. Zagotovo ni odločilna pogostost preverjanja, je pa le eden od elementov, ki zahtevajo od reševalcev, da se na določenih obdobjih podvržejo preverjanju. So pa vsi ti reševalci in lastniki in upravljavci vsakodnevno podvrženi tej dolžnosti, da v skladu s svojo odgovornostjo za varnost skrbijo za varnost na kopališčih. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Barovič.
Hvala lepa. Najlepša hvala gospodu Žnidaršiču, da je obrazložil 28. člen. Ampak iz te obrazložitve je popolnoma logično vprašanje, zakaj pa je potem dodana vejica in napisano "razen v bazenih" itd., če je že do sedaj veljalo, da "stalna navzočnost predpisanega števila reševalcev iz vode", pika, da že tudi v takšnem primeru ni bil potreben reševalec. Torej če prej ni bil potreben in je zadostoval samo ta prvi del, me zanima, res me zanima, zakaj pa je potem ta dodatek. Drugo vprašanje v zvezi s tem. Poglejte, ravnokar smo od kolega slišali, da odgovarja lastnik. S tem se popolnoma strinjam. Ampak za tega lastnika je zdaj ena zelo velika "finta", če se zgodi nekaj v bazenu, ki je 180 kvadratnih metrov, bog ne daj, in je voda manj globoka kot meter 35 in če nekdo utone. Ta trenutek bi zelo rad imel pravno službo tu, jamčim vam, da ne bo odgovarjal, kajti odgovarja na osnovi česa, spoštovani kolegi. Lastniki odgovarjajo na osnovi česa? Na osnovi zakona. Drugo vprašanje, ki se mi pojavlja ob tej vejici in dodatku je, kaj pa če je bazen velik 180 kvadratnih metrov, voda pa meter 45, ker je vezava "in". Če se odmaknemo od člena 28, bi prosil še za eno vprašanje. Tamu smo se najbrž izmuznili. Zakaj se zmanjšuje pregled znanja in znanje in preizkus reševalcev iz vode iz enega leta na tri? Zelo korektno vprašanje. Zakaj iz enega na tri? Jaz ocenjujem, da je vsakoletno usposabljanje zelo koristno. Potem naprej. Jaz se absolutno strinjam s kolegi, ki pravijo da je prava rešitev plavalna šola in naučiti plavati. Dal vam bom eno primerjavo. Veste, vsi od nas, ki se vozimo vsak dan v službo, smo hodili v šolo, avto šolo in smo naredili izpit. Toda na veliko žalost, gospe in gospodje, se nesreče, čeprav imamo izpit in znamo voziti, dogajajo. Želim samo povedati, ne zdaj iskati neke politizacije, mi želimo samo zagotoviti neko varnost, če je tako kot spoštovani kolegi iz Vlade trdijo za 28 stari in novi člen, potem jaz res ne vem, zakaj ne bi "razen v bazenih kjer [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]". in tako naprej, kar je v novem, bi ven vrgli in bi bilo vse v redu. In kaj bi škodilo reševalcem iz vode, če bi vsako leto opravljali izpit? Ne vem, kaj bi jim škodilo. Veste, v dveh letih pri možakarju, staremu 27 let in ko je star 29 let se lahko marsikaj zgodi. Lahko zboli, lahko ima slabšo kondicijo, pozabi, kako dajati prvo pomoč. Verjemite mi, jaz sem pozabil na veliko žalost, ker sem izpit za avto delal pred "ohoho" leti, pa bi se mi tudi zdelo prav, da bi morali vozniki vsaj vsako peto leto opraviti tisto prvo pomoč ali preizkus znanja iz prve pomoči. Priznam. In ne vem, zakaj znižati standard opravljenih izpitov iz enega na tri leta. Ne vidim razloga. Jaz bi rad odgovore samo na to. In še za konec. Lepo vas prosim, vse prenesem, lahko rečete, da sem čista opozicija ta trenutek, samo populist pa nisem v tem trenutku in ne želim biti. Res ne. Jaz želim pomagati, da bi ta zakon zagotavljal varnost na vseh kopališčih, kjerkoli že. In mi želimo z našimi pripombami k tej varnosti samo pripomoči. Mi ne želimo nikogar žaliti in nikomur nič slabega in ne očitamo, da je zakon za nalašč takšen. Tudi jaz ne. Ampak po mojem prepričanju ni dober, ker znižuje kriterije varnosti. Samo to želim povedati in prosim vas, da to razumete. In to pravico imam in zato nisem populist.
Hvala lepa. Besedo ima še gospod Anderlič.
Saj bi bilo potrebno tako rekoč z vsemi, ki so pred menoj govorili, polemizirati. Gospod Petan je šel, ampak lahko mu rečem samo to, on o mlekarskih pregledih govori in podobno. Gospod Kovač je bil hud v teh zadevah, to vedo kolegi njegovi, strankarski iz SLS, pa najbrž tudi iz Nove Slovenije in je naredil tudi kaj škode. Očitno se popravljajo stvari tam. Ampak ko govorimo o tem zakonu, potem govoriti kaj drugače, gospod Kovač je bil glavni inšpektor, šef VURS-a, vi ga poznate in tudi veste, kaj je počel in tako naprej. Tukaj ni nobene zadrege, ampak saj ne gre za to. Jaz vendarle mislim, da smo v 21. stoletju dosegli neke standarde, nekaj več, kar je bilo pred davnimi leti. Tudi čistoča vode in še kaj drugega se preverja v bazenih. Ampak zdaj pri tem zakonu reči in jaz res ne vem, kdo vam to latovščino piše, ko pravi "v večji meri bo zagotovljena usklajenost in medsebojna povezanost različnih programov, po katerih se bodo usposabljali reševalci iz vode oziroma osebje, usposobljeno za reševanje iz vode, za posamezne dejavnosti, vse to pa ne bo vplivalo na doseženi nivo varstva pred utopitvami". Ampak vi odpravljate zares, odpravljate preverjanje in tisto, kar bi garantiralo, da bi ti bili medsebojno povezani, usklajeni in bi boljše reševali iz vode. Ampak vi to preverjanje ukinjate. Povejte, zakaj? In ko reče gospod Petan, interesne skupine pritiskajo na vas, da odpravite oziroma da zagotovite, da se bo preverjalo, zato ker tisti, ki usposabljajo, so bogato plačani in hočejo to obdržati. Lepo vas prosim, tisti, ki preverjajo tam, v primerjavi s tistimi, ki jih zdaj ne bo treba plačati, niso primerljivi. In o interesnih skupinah je govoril danes na tem zboru gospod Bogataj, na odboru je govoril, da so interesne skupine pritisnile na ministrstvo, kako so to preveliki stroški in da je to treba odpraviti. Gospod Bogataj, dvakrat ste to izjavili, danes in na odboru. Kdo je potem tukaj tisti, ki hoče kaj doseči? In lepo prosim, če nas boste obtožili, da s tem ko se zavzemamo, da je predpisano število reševalcev vedno, kadar so ljudje na bazenu prisotni, da se zavzemamo s tem za ne vem kakšen klientelizem ali karkoli, potem vam ne bom verjel. Verjel pa bom, da je klientelizem ali kakorkoli že vi to imenujete, če boste vi vztrajali in boste uzakonili očitno to, da pa lastnikom bazenov, upravljavcem bazenov in drugih kopališč ne bo treba zagotoviti reševalcev. To pa je klientelizem! To pa je povezano s tistimi, ki želijo zaslužiti na račun tistih, ki se tam kopajo. Res ni nobene potrebe, in če že kaj, je samo ironija usode to, da se je ravno v tednu, ko smo to obravnavali, zgodila tudi nesreča. Hočem samo to podčrtati, da je svojevrstna podlost, ampak resno mislim podlost, da zagovarjate nekaj, kar v spremembah zakona ne v zakonu ne piše, temveč piše ravno nasprotno. In tega preprosto ne razumem, zato drugega kot svoj glas proti tako ali tako nimam. Uživajte v vožnji!
Hvala lepa. Mislim, da smo uspeli razpravo utopiti v splošnosti, zato prosim, da razpravljate o 60. členu in amandmaju. Tistemu, ki se tega ne bo držal, bom odvzel besedo. Odpiram prijavo za tretji krog oziroma četrti. Hvala lepa. Prvi ima besedo gospod Hrovat.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Res je debata zašla na vse ostalo, razen o amandmaju smo se zelo malo pogovarjali, pravzaprav nič. Ampak ker so že predgovorniki govorili precej na splošno, se bom tudi jaz dotaknil tem, o katerih so govorili pred mano. Začel bi pri usposabljanju reševalcev. Veste, mislim, da so tu zelo pomembne dolgoletne izkušnje, torej izkušnje s tega področja, ki so privedle do tega, da je očitno, da bi bili pregledi in usposabljanja na tri leta dovolj. Sam bom govoril iz lastnih izkušenj, ker verjamem, da je zelo malo takih tukaj, ki so se kdaj s takšno zadevo, z reševanjem ukvarjali, usposabljali, izobraževali. Moram reči, da se meni osebno in tudi vsem tistim zainteresiranim organizacijam, kot so potapljači, reševalci, gasilci in tako naprej, ki se s to dejavnostjo ukvarjajo, zdi na tri leta izobraževanje sigurno dovolj. To so ljudje, ki so zainteresirani za to delo. In tu ne gre za nekega analfabeta, ki se bo enkrat odločil, jaz bi se pa to šel, si potem naslednji dan premislil in bi rekel, zdaj se pa jaz tega ne grem več. To so ljudje, ki se s temi stvarmi ukvarjajo in želijo to delo opravljati. Zato je, iz lastnih izkušenj govorim, na tri leta izobraževanje za reševalca iz vode popolnoma dovolj. Zato mislim, da je vse to, kar se je zdaj govorilo, neka velika demagogija. Seveda je tudi meni žal, tako kot najbrž vsakemu, vsake žrtve, ki bi se zgodila. Ampak zaradi tega, če bo izobraževanje [[opozorilni znak za konec]] na tri leta ali na eno leto, sigurno s tem ne bomo ničesar storili in ne bo nič manj žrtev. Do žrtve pride. Zato mislim, da je to [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Čas je potekel. Besedo ima gospod Anderlič.
Razpravljam k amandmaju k 16. členu, gospod podpredsednik, ki govori o tem, kako se bo oglobilo tiste, ki ne bodo spoštovali tistega, kar tako ali tako ne bo potrebno več spoštovati, ker teh standardov ni več, ker se je to zgodilo na način, da so gospod Bogataj, gospod Žnidaršič in minister Erjavec preprosto rekli, da upravljavci bazenov, ki imate 200 kvadratnih metrov površine in en meter 35 centimetrov globoke bazene, ne potrebujete ničesar postoriti - ali tudi tisti s kopališči na reki ali na morju. Zato, ker je to klientelistično, lobistično ali, kot pravi gospod Petan, so to interesne skupine, ki so pritisnile na Vlado in na ministra Erjavca, ki je očitno za to dovzeten. Za to gre. In nikoli si nisem mislil, da ko bomo prišli na 83% povprečja EU, kar se tiče prihodkov po državi, da bomo zniževali standarde za judeževe groše, za tiste, ki upravljajo bazene, ki morajo še nekaj postrani zaslužiti. In jaz vem, več kot 40 let sem gasilec, gospod Robi, več kot 40 let in še kaj drugega, da je vedno bilo tekmovalno znotraj društva, kdo bo šel na kakšno usposabljanje, kam se bo šlo, kaj bomo novega izvedeli. To se je dogajalo, ne pa obratno, da se ni predpisalo. Tako nimam s tem nobene zadrege. Če res moramo gledati samo skozi judeževe groše, potem se nam slabo piše. In predvsem, ko gledam tiste, ki na to še posebej presegajo, ne vem, kaj se nam piše.
Hvala lepa. Še mag. Cvikl.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Najprej je treba kolegu iz SDS, ki je govoril pred menoj, da ne gre za to, da se na vsako tretje leto opravi preizkus usposabljanja reševanja, ampak tudi zdravniški pregled. In če kdo misli, da se zdravstveno stanje spreminja samo na vsake tri leta, potem je jasno, da se standard pregledovanja reševalcev slabša. Zato sem prej rekel, da gre za zavestno, neresnično izjavljanje z namenom zavajanja v zmoto. In to je po slovenskem slovarju laž. Vlada je rekla, da se standard ne slabša, vendar se standard slabša. Zaradi standarda imamo tudi amandma k 16. členu, ki skuša zagotoviti tak standard, kot smo ga imeli do sedaj. Če se standard ne bi slabšal, ne bi bilo prihrankov. In ti prihranki so na račun tistih, žal tistih, ki so manjši od metra 35 centimetrov. V tem kontekstu gospodje, če je bil zakon uveljavljen, če je ta zakon prinašal in zagotavljal nekatere standarde in so ti standardi primerjalno gledano zelo podobni v nekaterih državah, ne razumem, zakaj - razen zaradi vašega popuščanja interesnim skupinam - je potrebno ukiniti poseben strokovno - tehnični pregled kopališč oziroma posebno obratovalno dovoljenje. Reči, da so pač lastniki kopališč zadolženi za to, nihče pa jih ne bo kontroliral; to je zniževanje standardov in o teh je nekdo tukaj govoril z lažjo kot zavestnim, neresničnim izjavljanjem, z namenom zavajanja v zmoto. To počne Vlada gospoda Janeza Janše.
Hvala lepa. Očitno moje opozorilo ni zaleglo. Ampak kakorkoli že, sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Odpiram potem še? Žal, gospod Anderlič, ni več časa. Ne. Pri amandmajih se po Poslovniku ne deli. Tako pač je. Ker ne želi nihče več razpravljati oziroma želi, pa ni časa, sem prisiljen zaključiti razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali, vključno z obrazložitvijo glasu, danes v okviru glasovanj, in sicer dovolite mi, da zaokrožim, glasovanje naj bo ob 19. uri in 15 minut. Torej 15 čez 7. uro. Hvala lepa. Lep odmor in se vidimo čez pol ure.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da zasedete svoja mesta. Nadaljujemo sejo zbora. In sicer prehajamo na prekinjene današnje točke dnevnega reda in sicer najprej na prekinjeno 17. točko dnevnega reda - to je na obravnavo predloga kandidata za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Preden preidemo na odločanje, prosim, da preverite vložene kartice in glasovalne naprave. Hvala. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: "Za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije, se imenuje dr. Žigo Turka." Kakšna obrazložitev glasu? Ja. Odpiram prijavo za obrazložitev v imenu poslanske skupine. Gospod Miran Potrč, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Gospod predsednik, gospod predsednik Vlade, spoštovane kolegice in kolegi! Ker je bilo v razpravi o kandidatu za ministra dr. Žigi Turku nekaj nepotrebnega duhovičenja s strani kolegov iz Demokratske stranke, je prav, da se oglasim in povem nekaj stavkov. Prvič, prav je, da se Državni zbor in tudi poslanci Demokratske stranke zavedajo, da smo poslanke in poslanci Socialnih demokratov opozicijska poslanska skupina, da nismo vladna stranka in nismo odgovorni Vladi, ampak smo opozicija, ki imamo pravico odločati po svoji vesti in svojem prepričanju in ker se zavedamo, da bo tudi dober kandidat moral delovati v skladu s programom Vlade in ker te Vlade ne podpiramo, ne moremo podpreti tudi njegove kandidature. Kar zadeva odnose v partnerstvu, ki so bili omenjeni. V partnerstvu za razvoj sodelujemo z Vlado na skupaj dogovorjenih projektih. Včasih uspešno, včasih tudi ne, vendar nikoli v odnosih podrejenosti, ampak v odnosih enakopravnega sodelovanja obeh partnerjev. To bi se koalicijske poslanske skupine morale zavedati, ki imajo stalno pripombe na možnost, da kdaj pa kdaj tudi na vsebino rešitev, ki jih predlaga Vlada, oblikujemo svoje predloge, z njimi uspemo in s tem izboljšamo besedilo. Kar zadeva pa samo vsebino, naše mnenje je, da predstavitev kandidata dr. Turka in pristojnosti, ki jih ima, ne zagotavljajo jasne slike, kaj bodo njegove prioritete. Na eni strani je njegova prioriteta opravljanje razvojnih nalog v skladu s strategijo, na drugi strani pa izvajanje resolucije o nacionalnih razvojnih programih. Mi smo prepričani, da bi bilo prav, da se prioriteta nalog jasneje opredeli. Resolucijo o nacionalnih razvojnih programih je sprejela Vlada in je to vladni dokument, njena realnost pa je odvisna od mnogo mnogo vprašanj, ki v programih ali po nosilcih, ali glede na sistem financiranja, ali zagotovljenih sredstev v državnem proračunu niso zagotovljeni. To so nekateri temeljni razlogi, zakaj kandidata dr. Turka ne moremo podpreti. Hvala.
Hvala. Je kakšen interes po obrazložitvi v svojem osebnem imenu? Ne. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 13. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 13.]] Ugotavljam, da je dr. Žiga Turk imenovan za ministra brez listnice, odgovornega za usklajevanje in spremljanje izvajanja strategije razvoja Slovenije. Prosim novoimenovanega ministra, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. [[...]] [[Aplavz.]] [[...]]
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[...]] [[Aplavz.]] Spoštovani gospod predsednik, spoštovana oba podpredsednika, spoštovani poslanci! Hvala za vaše zaupanje! Dejansko se bom potrudil ta posel, ki mi ga nekateri pravzaprav ne zavidate oziroma pravite, da ni potreben, izpeljati tako, da boste morda kdaj priznali, da je pa vendarle dobro, da imamo to službo za razvoj. Zahvaljujem se za tiste glasove, ki so bili "za". Razumem tiste glasove, ki so bili "proti". Upam, da bomo kljub temu lahko vsi skupaj dobro sodelovali in naredili, kar lahko za našo državo. Hvala.
Dr. Žigu Turku želimo uspešno opravljanje dolžnosti. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je na obravnavo Predloga kandidata za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano se imenuje gospoda Iztoka Jarca. Je kakšna želja po obrazložitvi v imenu poslanske skupine? Odpiram prijave, v imenu poslanskih skupin. Gospod Sajovic, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovani predsednik Vlade! V poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije kandidatu, gospodu Jarcu, ne nasprotujemo. Enostavno za to tudi ni razlogov in smo prepričani, da bo ob pomoči in ob drugačnem razmisleku, ki je vladal v Sloveniji dosedanji dve leti, lahko naredil bistveno več, zato je v tem trenutku lahko dobra izbira. Prepričani smo, da bo uspešno kos kmetijski zgodbi na evropskem parketu, da bo kos naši funkciji pri predsedovanju Evropski uniji, vendar pri tem opozarjamo na to, kar se je v zadnjih štirinajstih dnevih, treh tednih v Sloveniji prepogosto dogajalo - stanje v slovenskem kmetijstvu se preveč idealizira, opisuje se ga kot preveč rožnatega. Ljudje, predvsem v hribovitih območjih, tam, kjer so območja z omejenimi dejavniki, te zgodbe ne vidijo tako uspešno in težko živijo. Zato nam je nerazumljivo, kako se s politiko ministrstva in Vlade za obdobje naslednjih sedmih let kmetijstvu odteguje kar 73 milijonov evrov. Opozarjamo in svarimo pa tudi pred tistimi ključnimi cilji, enkrat se moramo, za božjo voljo, odločiti, kakšno hočemo, da slovensko kmetijstvo je. Slovensko kmetijstvo ne more biti intenzivni pridelovalec hrane, zato taki zakoni, kot so bili sprejeti, Zakon o fitofarmacevtskih sredstvih, za okolje, za slovensko kmetijstvo ni dobra zgodba. Čim prej je treba reči bobu bob na področju gensko spremenjenih organizmov in Slovenijo popeljati na tisto pot v kmetijstvu, ki želimo, da jo opravlja - da je poleg proizvodnje domače zdrave, varne hrane pomemben urejevalec slovenskega prostora in da skrbi tudi za varovanje okolja. Ne glede na to, da pot ministra, ki prihaja, ne bo lahka, bo v dobro Slovenije, če jo bo kvalitetno in v redu opravil. Hvala lepa.
Hvala. Je kakšen interes za obrazložitev glasu v osebnem imenu? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje o kandidatu teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 7. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je gospod Iztok Jarc imenovan za ministra za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Prosim novoimenovanega ministra, da v skladu s 113. členom Ustave Republike Slovenije priseže pred Državnim zborom. [[Aplavz.]]
Prisegam, da bom spoštoval ustavni red, da bom ravnal po svoji vesti in z vsemi svojimi močmi deloval za blaginjo Slovenije. [[Aplavz.]] Spoštovane poslanke in poslanci, spoštovani predsednik! Zahvaljujem se vam za današnjo konstruktivno razpravo. Vsem, ki ste glasovali za mene, se zahvaljujem za podporo in nadejem se dobrega sodelovanja z vsemi poslanskimi skupinami. Hvala lepa.
Gospod Iztoku Jarcu želimo uspešno opravljanje dolžnosti. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 9. točko dnevnega reda - obravnava Predloga sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2007. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa o višini sredstev, ki pripadajo posamezni politični stranki iz sredstev državnega proračuna v letu 2007. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 1. [[Za je glasovalo 69.]] [[1 proti.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o varstvu pred utopitvami. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju k 16. členu. Vložila ga je poslanska skupina LDS. Sprašujem, ali želi kdo obrazložiti glas? Ne. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 44. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o amandmaju. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona ni bil sprejet nobeden amandma, bo zbor v skladu s 139. členom poslovnika glasovanje o predlogu zakona opravil v četrtek, 8. marca 2007, v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na glasovanja zbora opredlogih poslancev iz včerajšnjega postavljanja vprašanj predsedniku Vlade in ministrom.Prehajamo s tem na prekinjeno 1. točko dnevnega reda - Vprašanja poslank in poslancev. V skladu s predlogom poslanca Bogdana Baroviča bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje Bogdana Baroviča glede projekta celovitega razvoja območja tretje razvojne osi." Teče prijava za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Barovič, izvolite imate besedo.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi! Naj začnem s trditvijo, da sem Bogdan Barovič, član Slovenske nacionalne stranke, tudi po svojih besedah, ki sem jih izrekel o ministru brez listnice dr. Žigi Turku, z veselje pritisnil tipko "za". Ne samo zaradi tega, tudi z enim samim namenom, zaupali smo mu vsi skupaj danes. In prva priložnost, ki se kaže, da lahko in upam in želim, da boste vi s tem potrdili našo željo, da bomo lahko govorili o sestavnem delu strategije o nacionalnih razvojnih projektih, katerim bo načeloval na naslednji seji. Resno mislim, da je to zelo resna vsebina in ta vsebina je vsekakor potrebna poglobljene razprave in razprave z novim ministrom brez listnice, ko bo lahko in bo seveda tudi moral obrazložiti nekaj nejasnosti in vprašanj, ki se v že napisani resoluciji tudi nahajajo. Računam, da imate, kolegice in kolegi, toliko spoštovanja tudi do nas, ki smo z željo, da ta minister brez listnice le nastopi in pomaga, ne nazadnje Sloveniji, vsem nam in tudi Vladi, izglasovali smo mu zaupnico in izglasujte še tudi, in prva možnost, da bo na naslednji seji o vsebini, ki, poudarjam, je stvar resolucije o nacionalnih razvojnih projektih 2007-2023, dr. Žiga Turk nastopil in nam bo razložil delček te resolucije in delček te vsebine, ki se nanaša na nacionalni energetski program, nacionalni bolnišnični program in predvsem na tretjo razvojno os, kar pomeni nacionalni gospodarski, okoljski, energetski in prometni prostor države Republike Slovenije. Računam na vašo podporo.
Hvala. Kakšen interes? Ja. Odpiram prijavo za obrazložitev v svojem osebnem imenu. Gospa Žgajner Tavš, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Moj poslanski kolega Bogdan Barovič je včeraj zastavil konkretno vprašanje, ki se seveda dotika resolucije o nacionalnih razvojnih projektih za obdobje 2007 do 2023. Se pravi, tistih projektov, ki se bodo začeli izvrševati v letošnjem letu, letu 2007. Gre za zelo pomembno vprašanje, ki se dotika modernizacije državnega cestnega omrežja na prioritetnih razvojnih oseh. Pomembno vprašanje, ki se seveda tiče zasavske regije ali regije, ki je ena izmed najrevnejših v naši državi. In glede na to, da smo danes dobili novega ministra, ki je dal obljubo, da bo skrbel predvsem za razvoj, razvoj Slovenije, ocenjujem, da bi bilo smiselno, kot je moj poslanski kolega že dejal, podpreti predlog za razširjeno razpravo o tem pomembnem vprašanju tudi zato, ker je predsednik Vlade Jazen Janša včeraj dejal, da so v tej resoluciji v tem pomembnem dokumentu zgolj približne ocene, ali pa konkretno v povezavi z modernizacijo državnega cestnega omrežja zgolj približna ocena, kje naj bi neka nova trasa potekala. Skratka, kar nekaj vprašanj je v zvezi s tem dokumentom, ki so ostala tudi po včerajšnjem odgovoru predsednika Vlade nerazjasnjena ali nerešena oziroma zgolj približna in bi bilo resnično smiselno dobiti podrobne odgovore na celotno strategijo oziroma resolucijo.
Hvala. Gospod Cvikl.
Gospod Janez Janša je ob obisku Savinjsko-šaleške regije rekel: "Leta 2008 bomo začeli graditi tretjo razvojno os od avstrijske meje do avtoceste Ljubljana-Celje." Včeraj je bilo potrjeno, da to ne bo leta 2008, torej je pred slabim letom in pol v Savinjsko-šaleški regiji gospod Janez Janša namensko navajal neresnične podatke, da bi zavedel občane o tem, kdaj res ta razvojna os bo izpeljana. Očitno imamo resen problem. To ne bo leta 2008 in to niti ni znano, kje bo. Pravkar ste izvolili gospoda ministra za razvoj, ki mora kot svojo nalogo skrbeti za to, da bo razvojna os vpeljana v prostor, časa ima leto in pol, pravilno je, da v Državnem zboru razpravljamo, čez katere kraje bo tretja razvojna os pripeljana še v času mandata te Vlade. Če tega ne nameravate, potem ne želite držati gospoda predsednika Vlade za besedo. Sam menim, da ga velja spomniti, kaj je pred letom in pol obljubil na obisku v Savinjsko-šaleške regije, in prilika, da o tem razpravljamo, je ob prej predlaganem poslanskem vprašanju. Zato bom podprl predlog kolegov, da razpravljamo v Državnem zboru v prisotnosti novega ministra, v prisotnosti gospoda Podobnika, gospoda Božiča in če je potrebno tudi gospoda predsednika Vlade, ali bo ali ne bo tretja razvojna os v prostor umeščena v letu 2008. To je bilo obljubljeno, tega očitno ne bo. Torej, zakaj tega ne bo?
Hvala. Še kakšen interes? [[Ni.]] Glasujemo. Navzoči je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 27, proti 40. [[Za je glasovalo 27.]] [[Proti 40.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Darje Lavtižar Bebler bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade Republike Slovenije gospoda Janeza Janše na poslansko vprašanje Darje Lavtižar Bebler glede odziva Vlade na govor italijanskega predsednika ob praznovanju spomina na fojbe". Kakšna želja po obrazložitvi glasu? Odpiram prijavo za obrazložitev v imenu poslanskih skupin. Gospod Jerovšek, izvolite.
Hvala lepa. Na to vprašanje, ki ga je postavila kolegica Beblerjeva, je bilo zelo jasno odgovorjeno s strani predsednika Vlade, da je bil nastop in opredelitev italijanskega predsednika Napolitana o dogodku po II. svetovni vojni zelo enostranski in da so bile nekatere izjave nesprejemljive. Prav tako se je na zadevo slovenska država diplomatsko odzvala s pismom zunanjega ministra italijanskemu kolegu, da naj se objavi tako imenovana bela knjiga slovenskih, italijanskih zgodovinarjev o dogajanju v tistem celotnem času. Prav tako je Odbor za zunanjo politiko, kot je poznano, poslal enak poziv našim partnerjem v Italiji o objavi te knjige, iz katere bi celovito pogled na te dogodke bil prisoten. Zaradi tega naša poslanska skupina ni za to in ne bo podprla tega predloga, da bi se "ad hoc" obravnavala ta vprašanja, na katera je predsednik Vlade tudi jasno opozoril, da je tu potrebno o sklopu vprašanj doseči politični konsenz znotraj vseh poslanskih skupin, kar je bilo na italijanski strani doseženo in je to predsednik Vlade tudi poudaril. Seveda je jasno, da je slovenski živelj, Slovenci, v času fašizma od leta 1920 doživljal strašanski fašističen teror, da so se poitalijančila slovenska imena, kar je metoda etničnega brisanja Slovencev, da se je nasilje nadaljevalo med vojno in da se je nasilje žal nadaljevalo tudi po II. svetovni vojni, ko je šlo za komunistično nasilje s pozicije razrednega sovražnika in da so tu trpeli vsi narodi, italijanski narod in tudi predstavniki drugih narodov. Meni je žal, da nekdanji slovenski diplomati, dr. Aleš Bebler, dr. Vilfan, dr. Stanovnik, ki so se z italijanskim predsednikom v okviru komunističnega gibanja pogosto srečevali, niso uspeli pojasniti italijanskemu predsedniku razsežnosti takrat in za kaj je takrat šlo in da danes doživljamo tudi takšne zadeve. Seveda pa smo za razprave, vendar na tak način "ad hoc". Moramo biti enotni in moramo se pravilno odzivati. In pravo mesto je Odbor za zunanjo politiko in potem v plenumu. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Lavtižar Bebler, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Torej, jaz sem želela poudariti, da je v enem delu nesporno včeraj predsednik Vlade na moje poslansko vprašanje podal korekten odgovor, in sicer v tistem delu, ko je povedal, da se je že 15. februar odzval na svoji tiskovni konferenci na govor italijanskega predsednika Napolitana, da je že čez kakšen dan zatem Vlada objavila na svoji spletni strani stališča o tem, da je bil nastop italijanskega predsednika enostranski in da se Slovenija z njim ne more strinjati. Povedal je tudi, da je naš zunanji minister svojemu italijanskemu kolegu poslal apel, naj vendarle Italijo objavi tudi to skupno poročilo mešane skupine zgodovinarjev Italije in Slovenije; ampak to so, verjemite vse, zelo nevsebinski odgovori. Moje vprašanje pa se je glasilo: Ali bo Vlada vendarle sprejela konkretna stališča in s temi konkretnimi stališči tudi neposredno seznanila italijansko stran? Odgovor je bil, da je šlo za relacijo predsednik republike - predsednik republike in da je prav, da je tako v svojem osebnem pismu odgovoril tudi predsednik Drnovšek predsedniku Napolitanu. Jaz sem pa prepričana, da gre za nacionalne interese Slovenije, da gre za vprašanja pomembna za položaj in ugled Slovenije v mednarodni skupnosti in da je tudi ta Državni zbor enkrat dolžan zavzeti neposredna stališča do stališč italijanske strani, ki gredo v smeri - ne zatiskajmo si oči - revidiranje zgodovinskih dejstev, spodbijanja pariške mirovne konference, ponovnega odpiranja vprašanja optantov, da je italijanska stran s spremembo svojega Zakona o državljanstvu posegla v suverenost naše države in tako naprej. In ko predsednik Vlade pravi: "Zajemite sapo, preden napadate svojo Vlado", moram povedati samo to: "Ali imamo še kakšno drugo lice, ki ga bomo nastavili?" Kajti, verjemite mi, da bo italijanska stran, če ne prej, ob novem 10. februarju naslednjega leta spet prišla na dan z nekim takim ekscesnim pojavom. In prepričana sem, da mora ta država sprejeti neko strategijo odnosov do sosednje države, kjer moramo jasno povedati, kakšna so naša stališča. In ne se skrivati za neke relacije predsednik republike - predsednik republike, tudi v Državnem zboru imamo za to svojo odgovornost. Zato prosim, da podprete moj predlog, da se o odgovoru predsednika Vlade opravi posebna razprava in da ob tem odgovoru tudi sprejme Državni zbor konkretna stališča, ne "ad hoc" stališča, tako kot pravi gospod Jerovšek. Menda imamo osnove in temelje za to, da pripravimo kompleksna, celovita in enotna stališča. Hvala.
Hvala. Kakšen interes po obrazložitvi v svojem imenu? Ne. Glasujemo. Glasovanje o predlogu teče. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 42. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca gospoda Dušana Kumra bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: "Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za javno upravo dr. Gregorja Viranta in ministra za pravosodje dr. Lovra Šturma na poslansko vprašanje gospoda Dušana Kumra o ukrepih v zvezi z odkrivanjem in preprečevanjem nepotizma, klientelizma in korupcije." Odpiram prijavo za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Kumer, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa za besedo. Včeraj, ko sem predlagal to razpravo v Državnem zboru, sem med drugim dejal, da me odgovori treh ministrov, ne samo dveh, ki sem jim zastavil vprašanje, tudi pred mesecem dni notranjemu ministrstvu v zvezi z nepotizmom, klientelizmom in korupcijo, ne zadovoljujejo. Iz vseh treh odgovorov namreč izhaja, da v Sloveniji teh pojavov skoraj ni ali pa so v minimalnem obsegu. Ljudje, ki se očitno s tem problemom srečujejo dnevno, ocenjujejo nekaj povsem nasprotnega. Oni ocenjujejo, da veljajo zakoni za trenutno vladajoče malo drugače kot za vse ostale oziroma druge. Da dobiš ti ali ono dovoljenje, ta ali oni papir, da na tem ali onem razpisu uspeš hitreje in zanesljivo, moraš biti na pravi strani. Ne nazadnje tudi zato, ker smo še vedno po raziskavi Mednarodnega inštituta za menedžment glede zlorabe notranjih informacij in korupcije uvrščeni med sila rizične države. Ne nazadnje tudi to, kar sem včeraj mogoče z malo drugačnimi besedami rekel, kar lahko tudi vsak dan beremo v dnevnem tisku, da nekdo iz tega "državnega kokošnjaka" krade kokoši. In nekateri ugotavljajo in dobro vedo, da te kokoši nosijo velika jajca. Gre samo za to, da je zdaj že skrajni čas, in sedanja vladajoča koalicija je pred dvema letoma to zagotovila in obljubila volivcem, da bo vse te niše, skozi katere te kokoši kradejo, tudi zamašila. Menim, da ni parlamenta, normalnega parlamenta, ki o tem ne bi diskutiral. In ta parlament v dveh letih o tem ni konkretno diskutiral, zato predlagam, da po dveh letih zares v parlamentu opravimo razpravo o trenutnem stanju in oceni korupcije v Sloveniji.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa za besedo. Predlog poslanca gospoda Kumra, da Državni zbor razpravlja o problematiki korupcije in klientelizma v poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne vidimo v luči razjasnjevanja dejanskega stanja in na tej podlagi iskanja najboljših poti in ukrepov za učinkovit boj zoper tovrstne pojave, pač pa za poizkus iskanja vzročne zveze med tovrstnimi pojavi in sedanjo vlado, čeprav pri tem ne ponudi karkoli takega, kar bi to vzročno zvezo pokazalo in pri tem ne ponudi nobenih dokazov za to. Ob postavitvi poslanskega vprašanja je zgolj navedel nekaj primerov, ki naj bi sodili v krog ravnanj, ki kažejo na korupcijo, klientelizem in nepotizem. Navedel je nepotizem izolskega župana, klientelizem okoljskega ministra v podjetju PUH, sum korupcije pri najemu helikopterja in podeljevanje koncesij v zdravstvu. Nič od tega, kar je navedel, ni bolj konkretiziral ne pred sodno, ne pred katerokoli drugo institucijo pa tudi navedeni primeri niso bili potrjeni kot korupcijski ali klientelistični, zato je navajanje nekaterih primerov, ki se do sedaj še niso nikjer potrdili kot resnični, navadno nastopaštvo v službi politikanskih interesov. Morda pa predlagatelj sodi po sebi in po svojih političnih somišljenikih, ki so v preteklih mandatih kar pošteno asistirali tedaj pa pri dokazano nezakonitih početij, kjer sta si korupcija in klientelizem podajala kljuko. Spomnimo se afere SIB banke, Zbiljski gaj, Kreditno-hranilne službe Sicura, nepremičninske afere nekaterih poslank in poslancev LDS in Socialnih demokratov in še veliko podobnih stvari je vznemirjalo javnost. Ker sami zelo dobro vedo, kako to izgleda, saj so bili sami zelo zraven in so zaradi svoje politične moči sploh omogočili, da so se takšne in podobne lopovščine lahko zgodile, sedaj takšno početje pripisujejo tudi sedanji Vladi oziroma drugim predstavnikom vladnih strank. Dejstvo je, da je ravno ta Vlada pred kratkim sprejela uredbo, s katero je predpisala nezdružljivost najvišjih političnih funkcij s članstvom v nadzornih svetih gospodarskih družb, v kateri ima država neposredno ali posredno večinski delež. Tega ni predpisala, zaradi tega, ker bi do korupcijskih pojavov ali klientelizma v posameznih primerih prišlo, pač pa zato, ker tega vnaprej ni mogoče izključiti in gre za preventivni ukrep, ki vnaprej preprečuje takšne morebitne škodljive pojave, ki se sicer v tem mandatu za razliko od prejšnjih niso zgodili. Torej, ta Vlada se je s tem samo omejila, s čimer je storila to, kar nobena od prejšnjih vlad ni naredila, s tem pa je stranka, ki jih pripadam, pokazala, da to, kar je pred zadnjimi volitvami govorila, torej, da se bo borila zoper vse negativnosti, ki so povezane s skušnjavo oblasti, tudi v praksi izvaja. Vam, gospod predlagatelj, in vaši politični stranki to ni uspelo v vseh dolgih letih vladanja v preteklih mandatih, zato tega predloga ne bomo podprli. Hvala lepa.
Hvala. Je interes za obrazložitev v svojem osebnem imenu? Prijava teče. Gospod Kumer, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Ja, malo je kruto, če se oglasi oblastnik, ki 16 let vlada v glavnem mestu države, od tega tudi živi in je sokriv za vse tegobe in težave, ki so se v tem glavnem mestu zgodile. Skratka, 16 let sedi na istem sedežu. In ki omenja SIB banko! Naj ga samo spomnim, SIB banko, da takrat, ko sem zastavil vprašanje notranjemu ministrstvu in pravosodnem ministrstvu, sem posebej opozoril, da se mi zdi čudno, da vladajoča koalicija, ki zna toliko povedati o tej SIB banki ima pa danes Vlada poslovni odnos z glavnim osumljenim v tej aferi SIB banke. Se pravi, ima v najemu gospodarski del okrožnega sodišča, čez 100 kvadratnih metrov prostorov, ki je v lasti tega istega človeka. Toliko samo v ilustracijo, zakaj seveda pri tem farizejstvu, ne pristajam na takšne diskvalifikacije. Glede tistega, kar pa je bilo omenjeno, da se po dveh letih na ta način uresničuje obljuba te Vlade, pa moram reči naslednje; dve leti sem sam osebno se v tem Državnem zboru trudil, da bi dokazal vladajoči koaliciji, da ni dobro, da državni funkcionarji od ministrov do državnih sekretarjev sedijo v nadzornih svetih, ker je to transparenten dokaz klientelizma, ki ima lahko tudi elemente korupcije. In to, kar ste sprejeli na glavnem odboru ali svetu stranke SDS, je pa res ta pravo farizejstvo in sprenevedanje. Vi ste dejansko "de facto" priznali, da korupcija v Sloveniji obstaja, da ste vi sedaj glavni protagonisti te korupcije in zato ste svoje ljudi, ki ste jih v teh dveh letih nastavili, morali nekako v tej koruptivnih in klientelističnih zadevah omejiti. In ste v stranki sprejeli, kar ste sprejeli.
Hvala. Gospod Kovačič.
Hvala lepa. Očitno gospod Kumer ni poslušal tistega, kar sem prej povedal, drugače ne bi mogel takšnega zaključka podati, kot ga je. Povedal sem, da je bil to preventivni ukrep pred morebitnimi skušnjavami, ki pa se vedno lahko pojavijo. To, kar je ta Vlada naredila v dveh letih, kot pravite, da je to dolg čas, prejšnja Vlada in še prejšnja in še prejšnja niso storile v 15-ih letih vladanja. Bi pa glede na to, da je bil omenjen tudi primer župana v Izoli, ki naj bi izvajal posle nepotizma, bi pa v zvezi s tem povedal samo naslednje, da se je na to odzvala tudi skupina zaposlenih v tej občini, ki je dostavila ravno danes tudi neko dokumentacijo, kako ravno prejšnja županja, ki je hkrati tudi poslanka tega državnega zbora, določene prihodke sploh ni prikazala oziroma zajela v proračunu, ampak jih je kar transferirala nekaterim zasebnim podjetjem, o tem obstaja tudi pogodbena dokumentacija. Bom pa citiral samo en del, ki zelo ilustrativno se nanaša tudi na to, o čemer danes odločamo. Citiral bom samo ta dva stavka; "Upam, da boste lahko vsaj vi, ki vas spremljajo mediji in javnost, razkrinkali dvoličnost ženske, ki nas je skoraj 10 let ustrahovala in nas svoje podrejene silila v dejanja, ki niso bila ne zakonita ne moralna, medtem pa je zaposlovala svoje sorodnike in prijatelje, kolegom komunistom, ki so ji pomagali, pa rihtala parcele in stanovanja. Verjetno veste, da ima Kumer stanovanje v Izoli in da je Kolarjeva Milojka prišla do super parcele. Le kje sta dobila informacije? In kar nas najbolj muči, informacije in posredovanja smo morale urejati zaposlene na občini, sicer nam je grozila maščevanje." Pa samo še na koncu, torej govorite o 11-ih letih dela v mestni občini, v vsem tem času sem bil sam mestni svetnik v opoziciji, koliko [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala. Gospod Cvikl.
Gospodje iz SDS so rekli, da pri njih ni treh K-jev. Res pri vas ni treh K-jev, ampak je NKKK, neresnica, klientelizem in korupcija. Glede korupcije pa naslednje. Komisija gospoda Draga Kosa - brani se trenutno samo še z ustavno odločbo - je in glede helikopterskih prevozov je jasno ugotovila, da gre za sum korupcije. Današnji ali včerajšnji Direkt govori o neki drugi korupciji: "Lovke Domna Zavrla, pisca gospodarskega programa SDS segajo do pediatrične klinike." Podatki so banalni. 20. julija podpisana pogodba, pogojena s podpisom pogodbe med podjetjem Makro in Ministrstvom za zdravje, 14 dni kasneje pa izplačilo prvih 13 milijonov tolarjev, tako imenovanih podjetniških, poslovnih in davčnih svetovanjih pri projektu pediatrična klinika. Skupaj je gospod Domen Zavrl dobil 61 milijonov poslov od Ministrstva za zdravje zato, da je svetoval o davčnih zadevah pri poslu pediatrične klinike, gospodarski svetovalec SDS-a. O tem pišejo rumeni tiski, o tem govorijo ovadbe. In reči tukaj, da nočete imeti razprave o NKK, o neresnicah, o klientelizmu in korupciji, je navadno sprenevedanje. Razen seveda, če je v tem Državnem zboru neustrezno govoriti in uporabiti besedo laž, ki je "zavestno neresnična izjava z namenom zavajati v zmoto". In to je ravnokar naredil gospod Dimitrij Kovačič pred menoj. Obstajajo dokazi, obstajajo dokazi in zato bi veljajo o tem razpravljati [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]in ne reči, da vi ste pa kot angelčki čisti.
Hvala. Gospod Školč.
Hvala lepa. Sam sem v preteklem mandatu praviloma podpiral, ko je opozicija zahtevala razčiščevanje določenih stvari, nad katerimi je visela senca dvoma, zato me preseneča, da ljudje, ki so veliko govorili o tem, da je potrebno to razčiščevati in vzpostavljati nadzorno funkcijo parlamenta, temu zdaj nasprotujejo. Nasprotujejo praktično vsaki razpravi o kateremkoli vprašanju. Kar se pa tiče predlagane teme, pa velja reči, da poleg naštetih helikopterjev, poleg plačila za opravljeno, ampak nenaročeno delo, imamo primer, ko je minister za zunanje zadeve privatiziral vozni park za potrebe svoje družine. O tem noče razpravljati ne pristojni odbor v Državnem zboru in tega noče uvrstiti na sejo nobenega delovnega telesa tudi predsednik Državnega zbora. Imamo tudi druge primere. Če vzamete to, kar se dogaja okoli Lipice, seveda lahko rečemo, da se poskuša tam zagotoviti nek razvoj, dejansko pa lahko razmišljamo tudi o tem, da si golf klub [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]SDS-a organizira svoje igrišče, in še teh stvari je. To so zadeve, o katerih velja tukaj govoriti in veliko bi bilo za povedati. Ne razumem, da se bojite te diskusije, sploh glede na to, da iz vsake diskusije pridete z vnaprej pripravljenimi sklepi čisti kot, bom rekel, izvir Soče.
Hvala. Gospod Školč, samo drugič prosim, da pri obrazložitvi glasu ni treba govoriti takih neumnosti, da predsednik Državnega zbora noče uvrstiti vašega predloga na sejo odbora. Naslednji ima besedo gospod Grill.
Hvala za besedo. V nadaljnjem primeru ne želim podpreti tega predloga, in to iz povsem preprostega razloga. Predlagatelj že praktično dve leti tukaj navaja neka dejstva, ki so praktično samo posledica dogodkov preteklih mandatov, vlad, v kateri ste tudi sami sodelovali. In imam občutek, kot da stojite pred ogledalom in sami sebi razlagate stvari, ki so se dogajale. Če vas spomnim,da tiste seje, ki jih je takratna opozicija zahtevala, so bile podkrepljene s številnimi fascikli dokazov. Sedaj pa na enem listku neke insinuacije, ki jih navajate, dejansko resnično nimajo nobenih konkretnih razlogov za takšne razprave. Kar se tiče nepotizma, klientelizma in vse to, kar je, vse v eni osebi se dogaja v Izoli, ko ste skušali tudi s poizkusom ponarejanja volitev ohranjati takšen status, kakršnega ste imeli tudi v preteklosti. Naslednji primer je zopet, kot berete, iz časopisa. Nekdanja županja, članica vaše stranke, je zadnji volilni dan Gratelu omogočala posel. Mislim, da to pove vse o vaših načelih in o delovanju vaše stranka. Naša stranka pa se zaveda, da je to zagotovo smiselno, kar smo mi sprejeli, da je nezdružljivost politične funkcije s funkcijami v državnih nadzornih svetih. Hvala lepa.
Hvala. Je še interes za razpravo? Odpiram prijavo. Preden dam naslednji skupini možnost za obrazložitev glasu, v svojem osebnem imenu prosim, da upoštevate, da gre za obrazložitev glasu in ne za polemiko. Nekoliko disciplinirajte to točko, ki je na vrsti. Gospod Sok, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči, za besedo. Bom čisto kratek. Hotel sem pa tudi na to opozoriti, da se v bistvu spuščamo v neko neplodno razpravo. Mislim, da govoriti o nepotizmu, klientelizmu in korupciji na takšen način, kot se tega lotevamo v tem trenutku, ni potrebno. In sam te pobude in tudi v Novi Sloveniji tega ne bom podprl. Mislim, da je v tem trenutku Slovenija pred pomembnejšimi nalogami, kot da utrujamo ta parlament s tovrstnimi razpravami. Mi pa je zelo všeč, ko poslušam te debate, da ne omenjate, da je Nova Slovenija tudi vključena v vse te zadeve. In sem zelo vesel tega. Hvala lepa.
Hvala. Imate proceduralni predlog, gospod Školč? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz to proceduralno možnost izkoriščam za to, da ne bi obviselo v zraku, da gre pri moji zahtevi, da obravnavamo, bom rekel, privatno rabo službenih vozil kot neke vrste posebno neumnost. Gre za vprašanje, da odbor, kjer polaga račune minister za zunanje zadeve, tega noče obravnavati, vi pa na mojo večkratno prošnjo v skladu s pooblastili in poslovnikom nočete povedati, katero delovno telo je pristojno in tega gradiva uvrstiti. To je vaša naloga, ne pa moja neumnost. Hvala lepa.
Gospod Školč, to ni bil proceduralni predlog, je bila zloraba poslovnika. Odgovor na vaše vprašanje sem že vam poslal pismo. Imate proceduralno? Samo prosim, ne zlorabljati tega poslovnika. Gospod Kumer, imate možnost proceduralnega predloga, samo ne zlorabljati, sicer bom ukinil do konca točke.
Ne, saj bom samo četrt. Jaz sem seveda pomislil, da boste vi opozorili kolega, ki je govoril, zakaj o poslanskem vprašanju nisem cele gore gradiva predložil. In sem mislim, da boste proceduralno ga vi opozorili, da je to pri poslanskem vprašanju nemogoče, če pa bo seveda Državni zbor izglasoval danes, da imamo razpravo na seji Državnega zbora o tem, bomo pa seveda gradivo tudi za 10 let nazaj [[...]]
Gospod Kumer, to je razprava.
Ne. Proceduralni [[...]]
Prosim, no. Gospod Aurelio Juri, izvolite.
Hvala, predsednik. Jaz bom seveda pobudo podprl. Ne nazadnje zaradi tega, ker iz vaših klopi, kolegi iz koalicijskih strank, prihajajo očitki in obtožbe na naš račun glede preteklosti. Mi vam naslavljamo seveda obtožbe in očitke glede zadnjih dveh let in pol, kar vladate vi. Priložnost je, da izmirimo verodostojnost teh obtožb in teh očitkov na taki razpravi. Vi se je izmikate, mi ne, mi predlagamo, da do tega pride, tudi zaradi tega, da bomo slišali in videli od gospoda Kovačiča pač papir, ki ga je prej citiral glede zaposlenih, sklepam, da je papir brez imen in priimkov. To je eden iz vrst mnogih papirjev, ki jih vsak lahko sproducira, da pavšalno razmetava z obtožbami. Tudi jaz sem slišal o gospodu Kovačiču vrsto zadev, kako si je nagrabil premoženje in tako naprej, ampak nima dokazov, zato tudi o tem ne govorim. Dajmo si priložnost, možnost, da o tem spregovorimo in bomo dostavili v prid našim tezam vso potrebno dokumentacijo. Hvala.
Hvala. Gospod Potrč.
Hvala lepa. Gospod Kumer je dal korekten predlog včeraj, danes ga je obrazložil in jaz ta predlog podpiram. Če bi kolegice in kolegi resnično želeli, da vedno aktualno temo klientelizma in korupcije obravnavamo v tem Državnem zboru, bi ta predlog podprli. Tudi gospod Grill, posebej zato, ker govori, da je prihajalo do korupcije predvsem v preteklosti, to bi lahko povedal. Tudi gospod Kovačič, ki pravi, da zdaj ni ničesar, vse se je pa dogajalo pred tem. To bi lahko v tej razpravi povedal, ne pa da lažnivo brez argumentov, brez kakršnihkoli dejstev navaja imena in priimke tukaj sedečih kolegic in kolegov samo zato, da bi odvrnil pozornost od teme, ki je bila predlagana. Ali je moralno, kolegice in kolegi, nekomu, ki je kupil vikend na morju, lahko je to tudi Izola, očitati, da ga ima? Kupil ga je s svojimi sredstvi. Ali je potem prav, da se očita, da ima tudi predsednik Vlade vikend v Lepeni, pa še kdo drug? Ali je to sploh moralno, gospod Kovačič, ali je? Dajmo se pogovarjati o vsebini problema, ne na ta način reagirati drug na drugega, ker potem to ne bo več Državni zbor, ampak medsebojno obtoževanje.
Hvala. Gospod Gulič.
Spoštovani gospod predsednik, cenjene kolegice in kolegi! Bom zelo kratek, da se ne bi zaradi mene zgodila ukinitev parlamenta, ampak vseeno bom obrazložil svoj glas. Glasoval bom za to, da se o tem razpravlja in mislim, da bi lahko vsi o tem razpravljali. Glede na to, da sem slišal, kako zelo čisti ste, kolegi, kako s tem ni nobenih problemov, bi ta razprava, odprta razprava prav gotovo prispevala k temu, čemur rečemo preprečevanje korupcije. Lahko bi opozorili na to, saj brez tega masla na glavi in brez nahrbtnikov, kakor pravite, da ste, bi lahko bili zelo, zelo svobodni in bi potem te principe "žlahte", "kamaradšafta" in podmazovanja razkrinkali in jasno obelodanili. Takšno nasprotovanje, prav krčevito, pa mi govori o nečem drugem: da očitno stvari so, ampak da je bolje, da jih slovensko ljudstvo ne vidi. Zato bom seveda glasoval za. Hvala lepa.
Hvala. Je še kakšen interes? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 68 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 41. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Mitje Slavinca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za obrambo, gospoda Karla Erjavca, na poslansko vprašanje dr. Mitje Slavinca glede izgradnje vojašnice v Murski Soboti. Je kakšna želja po obrazložitvi glasu? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 69 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti 42. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Pavla Gantarja bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor, gospoda Janeza Podobnika, na poslansko vprašanje dr. Pavla Gantarja glede pogodbenih podlag za izvedbo sanacije plazu Stože in dela struge reke Predelice. Odpiram prijave za obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine. Gospod Gantar, izvolite.
Jasno je, da predlagam, da podprete predlog, da se opravi razprava. Treba je povedati, da so bili odgovori ministra Podobnika na vprašanja, ki sem jih zastavil, medli in izmikajoči. Če se boste spomnili, sem govoril o projektu za sanacijo plazu, delnem projektu, niti ne vemo, ali je celovit ali je delni projekt. On je govoril o interventnih delih, sklicevali so se na uredbo, pri čemer ta uredba o opravljanju javne vodnogospodarske službe iz začetka leta 2000 ne vsebuje tistih opredelitev niti pojmov in terminov, za katere gre. Spraševal sem jih, kako so obračunali količine, ki so bile plačane v tej poravnavi, če gradbena knjiga ni bila podpisana, ali imajo izvedence, ki bi to lahko storili "post festum", kar je sicer zelo težko. In seveda spraševal sem ga o poravnavi, predvsem zaradi tega, ker je poravnavo državna pravobranilka odsvetovala. V takšnih primerih bi se vsakdo, se mi zdi, odločil, da sledi mnenju pravobranilke, ker je pač to očitno ocenjeno, da bi lahko Vlada oziroma država v tem sporu dobila. Jaz sam se spomnim, da so ponavadi pravobranilci predlagali poravnave ministrom in drugim, ti pa so se ponavadi izmikali in so recimo šli na sodišče, mogoče včasih celo neutemeljeno. Danes imate ravno obraten primer. Sicer zelo k poravnavi nagnjeno pravobranilstvo je tokrat svetovalo, ne poravnavo, in minister se je odločil drugače. Več kot dovolj vprašanj, več kot dovolj, bi rekel, razlogov, da se prinese, pokaže in razpravlja o dokumentaciji. Jaz osebno ne želim nobenega v naprej o ničemer obtoževati. Želim samo, da se mi pojasnijo odgovori na vprašanja, želim samo, da se pojasnijo okoliščine, zakaj je tedaj ministrstvo zavrnilo plačilo, zakaj je menilo, da je potrebno iti po poti, po kateri je šlo, kaj je bilo z vprašanjem koncepta sanacij in tako naprej. To so usodna in pomembna vprašanja in o tem bi bilo dobro razpravljati v tem Državnem zboru. Zato, kolegice in kolegi, predlagam, da podprete ta moj predlog in da opravimo neko mirno in poglobljeno razpravo na to temo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl.
Hvala lepa. Podprli bomo predlog Poslanske skupine Nepovezanih poslancev kolega Gantarja, da o tem opravimo javno razpravo. Jaz mislim, da je več kot dovolj dokumentov za takšno javno razpravo. Vprašanje je, ali je politična volja, da o tem razpravljamo. Zakaj to pravim? Gospod Podobnik in gospod Janša sta včeraj rekla približno takole: "Nič hudega, bomo naredili revizijo". Vendar to revizijo naj bi naredila interna revizorka Ministrstva za okolje in prostor, ki poroča gospodu Podobniku. Interna revizija, ki jo bo delala revizorka, ki poroča gospodu Podobniku, seveda ne bo neodvisna ali pa lahko, da ne bo neodvisna revizija. Zato je potrebno opraviti razpravo tukaj, kako je mogoče v nasprotju z Zakonom o javnih financah brez pogodbe plačati dela, kako je mogoče plačati dela, ki očitno niso bila opravljena ali pa so bila opravljena nestrokovno in kako je mogoče, seveda v situaciji, ki je pravzaprav neverjetna; imamo gospoda direktorja podjetja, ki je član štaba Civilne zaščite, ki začne izvajati interventna dela, ukaže kot član štaba Civilne zaščite svojemu podjetju, ki je praktično v njegovi lasti in lasti PRO banke, da opravlja še dodatna dela, potem se gospod Podobnik in "gospod Puh" želita preko pleč gospoda ministra Bajuka poravnati z zmanjšanjem deleža države v tem istem podjetju in potem pride do plačila skoraj 270 milijonov tolarjev v breme proračuna 2006. Gre za eksplicitno dejanje te Vlade, gre za drugačno filozofijo, gre celo za zavajanje ministra Podobnika, ki je na Odmevih govoril: "Tukaj imam dopis gospoda Bembiča, ki pravi, naj se poravnam". Ampak ni prebral zadnjega stavka. Gospod Bembič mu je seveda pisal na splošno poravnavo, vendar v tem konkretnem primeru: Gospod minister Podobnik se posvetujte z gospo Mišo Markovič. In ta seveda eksplicitno, kot odvetnica gospoda Podobnika, odsvetuje mediacijo. In gospod Podobnik mediacijo izvrši s sklepom Vlade. Tukaj mora priti predsednik Vlade, tukaj moramo imeti dokumente, imeti zunanjo revizijo in o tem opraviti politično razpravo. Ali je mogoče iti po filozofiji najprej bodo dela opravljena, potem bomo pa dela plačali. To je zgodba poravnav in plačevanja gospodu Domnu Zavrlu po projektih Pediatrične klinike, to je zgodba helikopterjev, in to je zgodba PUH-a. In to so afere, ki govorijo o nepotizmu, korupciji, klientelizmu in o tem je treba tukaj razpravljati. Podprl bom predlog skupine Nepovezanih poslancev.
Hvala. Gospod Krivec.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz sem, moram reči, kar malo žalosten, ko poslušam nekatere opozicijske poslance, ki se iz nesreče v Logu pod Mangartom dejansko že malo cinično in podcenjevalno izražajo o tej problematiki. Nekatere primerjave, ki jih uporabljajo nekateri poslanci, so dejansko žaljive do teh akterjev, ki so na tem območju noč in dan delovali za zaščito krajanov in premoženja. Tudi izjava nekdanjega ministra Kopača, da ta dela niso bila nujna, je dejansko zavajanje javnosti. Na njegovi spletni strani MOP-a, 22.3.2001, v katerem obdobju dejansko govorimo piše: "Tretji sklep pa je, da se stalno povezuje varnost vasi in da se še naprej odvaža material, kajti bolj ko bo struga globoka, večja bo varnost. Zato se dela ne smejo prekiniti, tudi če bo prišlo do spremembe pri primopredaji med ministrstvoma. Čas je za nas zelo dragocen..." in tako naprej. To je na spletni strani MOP-a. Dejansko je bila stroka v tistem trenutku v neki zadregi, kajti tako velikega naravnega pojava ni poznala in ga tudi ni znala v začetni fazi dobro oceniti. In to vemo vsi, ki smo takrat v, bi rekel, interventnih časi sodelovali. Zato tudi način ukrepanja ni bil definiran, tako kot se sedaj nekateri sprenevedate in bi nekatere pogodbe v naprej nekdo moral podpisati. Tudi plazu PUH ni naročil, da se sproži, pa tudi MOP ne, hvala bogu! Moram pa reči, da je bila ves čas stroka enotna, da je potrebno, prvič, na plazišču v čim večji meri odvajati zaledne in padavinske vode in s tem povečati stabilnost plazu. Vse to delo je bilo opravljeno s strani PUH-a in določenih gorskih reševalcev v zelo težkih razmerah. Druga točka, o kateri se stroka ves čas strinja, izprazniti struge v Zgornjem logu v čim večji meri in s tem zagotoviti dovolj akumulacije, da bi ob ponovni sprožitvi plazu dosegli čim nižje čelo plazu in dovolj razlivnega prostora. In tretja točka, o kateri so se strinjali, da je potrebno postaviti opozorilni sistem na plazu, ki bi zagotavljal evakuacijo v primeru ponovne sprožitve. Do tedaj se je to fizično opravljalo tudi za izvajalce del v tej strugi. Tudi druge javne službe, elektro, cestne službe in podobne so nekje do marca, aprila opravljale vsa dela kot interventna dela v javno korist. Enako je veljalo tudi za PUH. Ne vem, v kakšnem primeru bi bila ta javna služba izvzeta. Ne nazadnje ob primopredaji med ministrstvoma, med MOP-om in MORS-om oziroma štabom Civilne zaščite, je v primopredajnem zapisniku v točki 4.4. naloga, da se tudi v bodoče nadaljuje z aktivnostmi formiranja struge Predelice in Koritnice in podobno. Zato je bil 4.1. s strani PUH-a poslan dopis [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]na MOP, kjer sprašujejo o pravni podlagi in nadaljevanju. Vendar s strani MOP-a odgovora ni bilo. Tako podlaga obstaja in mi te razprave ne podpiramo.
Hvala. Želi kdo v svojem imenu? Odpiram prijavo. Prijava teče. Gospod Krivec, izvolite. Imate besedo. Bo pa najprej gospod Sok. Ni še minuta pretekla, veste, zato vam aparat ne da. Izvolite, gospod Sok.
Hvala lepa za besedo. Sam ne bom podprl predloga Nepovezanih poslank in poslancev. V bistvu se bom držal tega, da bom počakal na to, da bo minister dosegel tisto, kar hoče. To pa je, da bo opravljena kvalitetna revizija vseh teh postopkov. Moram pa ob tej priliki povedati še to, da je takrat, ko se je to zgodilo v Logu pod Mangartom, poslanska skupina Nove Slovenije med prvimi obiskala ta kraj te velike tragedije in takrat je tam bilo zelo hudo. Jaz mislim, da je tudi minister Kopač vse to videl. Ljudje so živeli v eni veliki neizvesnosti, zelo so se bali, kaj se lahko zgodi in tudi iz tistega zornega kota oziroma v tistem trenutku je danes lahko pojasniti, zakaj so ti postopki morebiti potekali tudi zelo na hitro, brez vseh teh naših birokratskih procedur in tako naprej. Dela so, kot smo lahko izvedeli, bila opravljena in revizija tega postopka bo pokazala, ali so res pri tem bile tudi kakšne napake. Takrat se bomo tudi v poslanski skupini Nove Slovenije odločali, kako naprej. Do takrat pa smo mnenja, da te razprave ne potrebujemo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Krivec, izvolite.
Hvala za besedo še enkrat. Jaz bi nadaljeval tam, kjer me je prej prekinilo. 4.1. je izvajalec del PUH poslal Ministrstvu za okolje in prostor obvestilo, da z nujnimi intervencijskimi deli nadaljuje in jih prosil za pojasnilo oziroma obvestilo glede sprejetega novega Zakona o plazovih. Enak dopis je šel tudi iz Uprave Republike Slovenije za varstvo narave iz Nove Gorice, kjer enako niso znali tolmačiti novega zakona, ki v nobenih prehodnih določbah ni anuliral prejšnje zakonodaje o vodah. Zato so poslali dopis 19.1. sektorju sanacije naravnih in drugih nesreč na MOP-u, ki je še vedno v enakem sestavu, ne glede na mnenja nekaterih poslancev iz opozicije, da so bili člani zamenjani, še vedno je gospod Majes predsedujoči tej komisiji. In to vprašanje se je glasilo: "Glede na različna stališča, prosim, da takoj izdate pisno pojasnilo oziroma sklep, da določila Zakona o vodah in Zakon o civilni zaščiti, ki govori o varnosti in zagotavljanju varnosti, v tem primeru prenehajo veljati določila Zakona o ukrepih za odpravo posledic plazu Stože v občini Bovec in plazov večjega obsega..." in tako naprej, "in izdate pisno navodilo oziroma sklep, da se preneha oziroma nadaljuje z deli na plazu Stože PUH". Odgovora na to PUH ni dobil in po prejšnji zakonodaji mora svoje naloge opravljati. Ne glede na to je 12.1. Ministrstvo za okolje in prostor, oddelek komisija za plazove, posredovala PUH-u 12.1.2001 o tem spornem obdobju, ki ga vi navajate, prošnjo, da PUH da podatke za pridobitev posojila razvojne banke Sveta Evrope za odpravo posledic zemeljskega plazu nad Logom pod Mangartom. Torej MOP v nobenem primeru ni smatral, da je PUH nezakonito na tem območju in je svoja dela korektno opravljal. Zato jaz ne podpiram te razprave, podpiram pa predlog, da se razprava opravi na Odboru za okolje in prostor o tej zadevi.
Hvala. Gospod Janc.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Kolegice in kolegi. Tudi sam ne bom podprl tega predloga kot ga predlagajo kolegi Nepovezanih poslancev. Prvič zato, da je bila komisija ustanovljena, teče in bo zagotovo dala svoje rezultate, zato malo strpnosti, gospe in gospodje, nič ne škodi tudi v tem Državnem zboru ne. Drugič, gospod Cvikl, kot vem, bo v vaši komisiji ali pa naši komisiji za nadzor proračuna in javnih financ zgodba prišla na dnevni red. Tam boste imeli možnost kot predsedujoči, da vse to pogledamo od spredaj in zadaj, kar je bilo in kar ni bilo. Tudi Odbor za okolje in prostor bo to zadevo obdelal v okviru Državnega zbora. Kar tri komisije naenkrat, upam, da bodo ugotovile, kaj je bilo in kaj ni bilo. In če ste malce poslušali kolega župana Bovca in našega poslanca, tisti, ki smo doživljali to zgodbo in podobne stvari, vemo, kako to zgleda. In ta primer je bil tudi v letu 2005, avgusta, ko je neurje oziroma pobesneli vodotoki naredili izjemno škodo v Posavju, v občini Sevnica, milijardno, in takrat nismo spraševali po intervencijah, kakšna pogodba, javno naročilo, kdo bo delal, po kakšni ceni in tako naprej, pač pa smo reševali dan in noč, kar se je reševati dalo v tistem trenutku. In to je intervencija. In v tem času se verjetno, gospe in gospodje, vračate nazaj, kaj bi bilo, če bi bilo, in tako naprej. Veste kaj, nekateri, ki smo to doživeli, hvala bogu, da niste vsi takih primerov, konec koncev bo revizija pokazala in vsi nadaljnji postopki, ali je bilo karkoli narejenega narobe ali ne. Malo strpnosti, prosim vas! Hvala.
Hvala. Gospod Gantar.
Hvala lepa. Še enkrat, bodimo si čisto na jasnem: interventni ukrepi v sklopu zaščite in reševanja ob poteku naravne havarije in neposredno po njej nikoli niso bili vprašljivi, nikoli niso bili osporavani in so bili temu podjetju v tem primeru tudi plačani. O tem ni nobene dileme. Dilema je samo o tem: kako in kdaj je domnevno PUH prešel iz ukrepov, ki se nanašajo na intervencijo v zaščiti in reševanju, in tistih ukrepov, ki se nanašajo na izvajanje javne vodnogospodarske službe na hudourniškem delu območja - treba pa je videti tudi drugo zadevo - v projekt in reševanje sanacije oziroma projekt sanacije. To je ključno vprašanje. In to vprašanje med eksperti ter med PUH-om, med vodstvom PUH-a, očitno, in strokovnjaki oziroma na MOP-u ni bilo razrešeno. In to je glavno jedro spora. O tem govorimo in to je treba razčistiti. Jaz ne bom dajal nobenih vnaprejšnjih sodb. Sodeloval sem v marsikaterih ukrepih zaščite in reševanja ter sanacije in vem, da so zelo občutljive zadeve, da moraš marsikdaj ravnati na hitro, marsikdaj moraš ukrepati in se potem spraševati, ali si pravilno ukrenil ali ne. Vendar o tem ne bomo. Toda to bi radi razčistili. Zato še enkrat, zelo dobro bi bilo, da krajanov Loga pod Mangartom v to ne vlečemo. Ne gre za njih, gre za vprašanje, ali so bila dela, ki so bila plačana, transparentna in ali je kdo slučajno tudi zaradi stiske zaslužil nekaj, kar mu mogoče ne bi pripadalo. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl.
Gospodje poslanci vladajoče koalicije, če je vse v redu, zakaj ne razpravljati? Če je vse v redu, zakaj nimamo splošne razprave? Do takrat bo en mesec, vmes bo seja Komisije za nadzor proračuna, seja Odbora za okolje in seveda tudi logično, posledično razprava v Državnem zboru. To je proceduralno dovoljeno, to je tisto, kar poslanci, Nepovezani poslanci izbrani tukaj predlagajo. Če je vse v redu, zakaj ne želite razprave? Gre za to, da ni dvomov o tem, da so interventna dela bila plačana. In ni dvomov o tem, da seveda ni jasno, kaj je s sanacijskimi deli. Jaz bom tako rekel, če je gospa državna pravobranilka odsvetovala ministrstvu z vsemi podatki, ki so na voljo, je moje samo eno vprašanje gospodu Podobniku: Zakaj niste spoštovali nasveta pravobranilke? In odgovor je zelo jasen. Zato, ker seveda potem poravnave ne bi bilo, potem gospod direktor PUH-a ne bi nič dobil, on bi tako, kot je v drugih podobnih primerih, na sodišču izgubil. Gospod minister Podobnik je v letu 2006 imel neporabljena sredstva v državnem proračunu in šel je v hitro poravnavo. Gospodje, v Državnem zboru smo že nekajkrat v slovenski javnosti uporabljali težko situacijo, helikopterji, helikopterske prevoze, rešujemo življenja, obstaja javni razpis, čista neresnica. In potem se Vlada posuje s pepelom in pravi, prekršili smo lastni zakon. Pediatrična klinika, zelo podobna zgodba, in sedaj tukaj imamo spet problem ljudi v Logu pod Mangartom, kjer se poskuša predvsem populistično povedati, prav je, da smo nekomu plačali 270 milijonov. Ni prav. Kot je povedal gospod Majes, da je gospod Horvat te ljudi namakal v Koritnici, nepotrebno, in ta denar ni nobenega razloga, da je šel [[..]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Gospod Školč.
Hvala lepa. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi. Tudi sam prihajam iz Posočja in vam zagotavljam, da je to za ljudi tam precej mučna diskusija. Posebej, ko se pojavijo dvomi, da je denar, ki je z vidika ljudi, ki tam živijo, skromno odmerjen za odpravo posledic različnih nesreč, porabljen na neracionalen način. Govorim o dvomih, gospod Krivic, ne o tem, ali je to res. Zato bom podprl, da se ta diskusija v tem Državnem zboru na osnovi poslanskega vprašanja opravi. Tega ne more nadomestiti revizija. Revizija je postopek, ki teče drugje, v Državnem zboru pa tečejo razprave in eden od teh institutov je tudi ta. Seveda odkrito pričakujem, da me bodo podprli tudi kolegi, ki prihajajo iz Tolmina in Bovca, da ne bi vodili o tem diskusije, kdo ima kaj za bregom. Posebej to pričakujem zaradi tega, ker smo imeli v neki sorodni situaciji, ko je bila popotresna obnova po drugem potresu v največjem teku, na zahtevo, bom rekel, tako rekoč poslanca za eno sejo razpravo v Državnem zboru, ne na točko poslansko vprašanje, ampak praktično celo sejo. Ta razprava je bila koristna, marsikaj se je takrat razčistilo. In ne razumem dvoličnosti, da se reče: "Ne moremo razpravljati o tem vprašanju." Ko pa je šlo za vprašanje potresa in so pač potresno obnovo vodili drugi ljudje, pa smo to razpravo lahko v Državnem zboru opravili. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Petan.
Hvala za besedo gospod predsednik. Spoštovani! Jaz ne bom podprl tega predloga iz čisto preprostega razloga, ker naslednji teden bo seja Odbora za okolje in prostor, kjer bomo obravnavali to problematiko. Če bo vse po sreči, bodo takrat vsaj delni rezultati že revizije in bomo lahko tudi te rezultate razgrnili, če pa še ne bodo rezultati, bo pa še ena seja. Ampak že za to sejo, naslednji teden, bo toliko dokumentacije, ki smo jo že pridobili, pa jo še bomo, da govori o tem, kaj se je tam dogajalo, zelo podrobno, in prepričan sem, da predlagatelji tudi tega predloga, o katerem bomo sedaj glasovali, boste sami dejali, da bi bilo boljše za vas, da ne bi bilo te diskusije, ker se bo ugotovilo marsikaj, kar mogoče niti ne pričakujete. Drugi teden bo najmanj ena priložnost, ena je na Odboru za okolje in prostor, kjer bomo obravnavali to tematiko zelo široko. Če pa se bo kasneje pokazalo in boste želeli, bomo pa še vedno lahko imeli, revizija bo pa tudi opravila svoje.
Hvala. Še kakšen interes. [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje o predlogu teče. Navzočih je 58 poslank in poslancev, za je glasovalo 17, proti 41. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 41.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Zmaga Jelinčiča Plemenitega bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za okolje in prostor gospoda Janeza Podobnika na poslansko vprašanje Zmaga Jelinčiča Plemenitega, glede projektov v okviru gradnje prometne infrastrukture. Glasujemo. Glasovanje o predlogu teče. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 14, proti 45. [[Za je glasovalo 14.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Majde Širca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra za zdravje mag. Andreja Bručana na poslansko vprašanje gospe Majde Širca, glede prispevka za obvezno zdravstveno zavarovanje. Prijava za obrazložitev v imenu poslanske skupine. Gospa Širca, izvolite.
Hvala. Saj ne rečem, da se gospod Bručan včeraj ni trudil, ampak bolj kot se je trudil, bolj je notri padel, se pravi bolj je odpiral vprašanja, ki sem mu jih zastavila v svojem poslanskem vprašanju. Glede na to, da mislim, da smo bili trije tukaj, vendarle je prav, da ga obnovim. Gre za vprašanje, ki se dotika 30.000 samozaposlenih, tako samozaposlenih obrtnikov, zaposlenih na področju kulture, vrhunskih športnikov, kmetov in ostalih, ki si bodo po novem, če bo Zakon o zdravstvenem zavarovanju tako tudi določal dokončno, bodo morali plačevati za približno 35 oziroma 34% več za obvezno zdravstveno zavarovanje, in vsi ostali, ki participirajo na avtorskih honorarjih, ki se jim bodo v bodoče zvišali za 6%. Spraševala sem o tej predlagani rešitvi, ki je nekje že dobila modifikacije, nekje pa ne. Zagotovo na področju kulture ne. Minister je dal zelo nejasne odgovore, potrebne absolutno bolj poglobljene razprave. Konec koncev je tudi sam priznal, da gre za problematiko, ki je dosti obsežna. Če smo se že danes ukvarjali o razvoju in ustvarjalnosti, kot enemu izmed primarnih principov poleg samozavesti in povečanih ustvarjalnih pristopov, potem zagotovo taka rešitev ne bo prispevala k tej ustvarjalnosti, o kateri govori in na katero prisega novi minister Žiga Turk, še posebej, glede na to, da bodo avtorski honorarji tudi deležni večjega davka, če v grobem povzamem. Nekaj, kar nam gospod Janša ni obljubil, in kar je nekoč trdil, da ne bo nobenih davčnih povečav v prihodnje. Tukaj gre za večjo participacijo. Ne govorim o direktnem davku, ampak govorim o tem, da se bodo zvišale stopnje obveznega zdravstvenega zavarovanja za samozaposlene v višini 34% za 30.000 ljudi v Sloveniji, ki so ustvarjalci.
Hvala. Očitno je želja po osebni obrazložitvi. Prijava teče, izvolite. Gospod Grill imate besedo.
Hvala za besedo. Meni se zdi zelo čudno, da bi razpravljali o nečem, česar sploh še ni, kajti kot veste, je ta zakon šele v pripravi. Če bo potrebno bomo mi lahko o njem opravili splošno razpravo. Minister Bručan je povsem jasno razložil, da je bil ta zakon dejansko v usklajevanju več kot leto in pol, bilo je preko 22 pogajanj. Ekonomski socialni svet je s temi rešitvami, ki so že sedaj zajete, soglašal. Ravno tako so tiste stvari še vedno odprte, na katere opozarja predlagateljica. Tukaj dejansko demagoško zavajati, da se tukaj povečuje davek, ni korektno. Davek ali prispevek je za mene velika razlika. Tukaj razpravljati na ta način, ni drugega, kot samo izvajati populizem. Ko bo potrebno, ko bo ta zakon pripravljen za obravnavo, bomo lahko o teh rešitvah splošno razpravljali. In takrat je pravi čas. Kot sem povedal, danes razpravljati o nečem, kar ni, je nesmiselno. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Cvikl.
Jaz mislim pa, da je potrebno opraviti razpravo, ker je daleč od tega, da bi davek in prispevek bila različna. Učinek je isti, neto dohodek je nižji. Gospod Janša je obljubil, ko je dal davčno darilo, da ne bo novih obremenitev. Poglejte, kaj je samo danes prišlo na plan. Ne samo, da bodo prispevki za 30 tisoč samozaposlenih višji za približno 35%, 40%, tudi stotine slovenskih kmetovalcev bo imelo za 40% nižje prihodke iz naslova državnega proračuna. In vse to zmanjšuje neto dohodke. Jaz mislim, da je prav razpravljati o tem v Državnem zboru ravno zato, ker je namera gospoda ministra takšna, da je to celo vključil v finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Te številke so vključene v finančni načrt Zavoda za zdravstveno zavarovanje. Ker o tem finančnem načrtu mi ne razpravljamo neposredno, tudi gospoda Fakina baje ne moremo povprašati, kako bo vodil zavarovalnico, je edino mesto razprava o tem vprašanju v tem Državnem zboru, preden pride do tega zakona, če seveda hočemo obdržati predsednika Vlade na obljubo, da ne bo novih dajatev. Seveda obvezni prispevek je v slovenski zakonodaji, dajatev, obvezna dajatev, ki jo z močjo Dursa poberejo in jo bodo pobrali od 30-ih tisoč samozaposlenih. In o tem velja tukaj razpravljati. Ne o učinkih na teh 30 tisoč, ampak o verodostojnosti Vlade, ki je rekla, da ne bo novih obveznosti, da ne bo novih dajatev.
Hvala. Še kakšna želja? Ni glasujemo. Glasovanje o predlogu teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 17, proti 44. [[Za je glasovalo 17.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Milana M. Cvikla bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji redni seji opravil razpravo o odgovoru ministra brez listnice, zadolženega za lokalno samoupravo in regionalno politiko, dr. Ivana Žagarja, na poslansko vprašanje mag. Milana M. Cvikla, glede priprave in sprejema dokumentov za izpeljavo evropskih projektov iz finančne perspektive 2007-2013. V imenu poslanske? [[Ni.]] Potem odpiram prijavo za obrazložitev v osebnem imenu. Prijava teče. Gospod Cvikl, izvolite.
[[...]]bila že pozna ura in veliko vas seveda ni prisostvovalo razpravi, zato dovolite, da vam predstavim, v čem je problem. Veliko poslank, poslancev, posebej tisti, ki ste župani, podžupani in tako naprej, to ima neposredne učinke za proračune občin v letih 2007 in 2008. V letih 2007 in 2008 Vlada Republike Slovenije pravi, da je na voljo v proračunu Evropske unije za Slovenijo, 707 milijonov evrov. Da bi ta denar prišel v Slovenijo je potrebno sprejeti programe, narediti razpise, na razpisih mora nekdo zmagati, začeti je treba izvajati dela, dela morajo biti narejena. Ko so dela narejena, se pregleda pogodbe in denar pride iz Evropske unije. Običajni čas za to je v povprečju od enega do dveh let. Smo 5. marca, Vlada nima niti programa, niti razreza. V rebalansu, v proračunu tega denarja ni zagotovljenega. Vlada pravi, da bo rebalans sprejet nekje v polletju letošnjega meseca. Šele v septembru, oktobru 2007 lahko pričakujete prve razpise, torej bodo prva dela odobrena nekje spomladi naslednje leto. V času mandata te Vlade iz programa 2007-2013 ne bo prišlo v slovenski državni proračun iz naslova kohezijskih skladov [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]niti en samcat evro. To je resno vprašanje, ker je na to opozorila Banka Slovenije. Zaradi tega je deficit v letih 2007 in 2008 večji. In o tem velja opraviti razpravo v Državnem zboru. Gospod Žagar, gospod novi minister Turk, gospod minister Bajuk se teh problemov ne zavedajo. Prišlo bo do portugalskega sindroma, ki se mu reče večji primanjkljaj zaradi zamika črpanja evropskega denarja. In s tem, seveda, se bodo ukvarjale nove vlade v letih 2009 in še naprej. Predlagam, da zaradi lastnih interesov opravimo to razpravo.
Hvala. Gospod Gulič? [[Ne.]] Želi še kdo besedo? [[Ne.]] Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 16, proti 43. [[Za je glasovalo 16.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da predlagani sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam 25. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10.00. Lahko noč!