Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 5. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: mag. Klavdija Markež, dr. Simona Kustec Lipicer do 12. ure, gospa Irena Kotnik do 11.30, gospa Vesna Vervega do 14.30, gospa Irena Grošelj Košnik do 12.30, mag. Marko Pogačnik, dr. Franc Trček, gospod Marijan Pojbič, dr. Vinko Gorenak, mag. Branislav Rajić do 15. ure, Matjaž Hanžek, gospod Benedikt Kopmajer, gospod Ivan Hršak in mag. Branko Grims. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 18. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVILIH V OKVIRIH REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložil Državni svet. V zvezi s tem predlogoma zakona Odbor za zdravstvo predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora gospodu Tomažu Gantarju za dopolnitev obrazložitev predloga sklepa.
Spoštovani predsednik, gospa ministrica, kolegice in kolegi, dober dan vsem! Odbor za zdravstvo je na 2. seji dne 11. 2. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih, ki ga je Državnemu zboru Republike Slovenije v obravnavo predložil Državni svet Republike Slovenije. Članice in člani odbora so kot gradivo za sejo objavljeno na spletni strani Državnega zbora prejeli predlog zakona z dne 12. 12. 2014, mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 23. 1. 2015, mnenje Vlade Republike Slovenije z dne 15. 1. 2015, dopis Fakultete za farmacijo z dne 2. 3. in dva dopisa Lekarne Ljubljana z dne 22. 1. in 5. 2. 2015. V poslovniškem roku sta bila vložena tudi amandmaja Poslanske skupine SDS. V uvodu je državni svetnik Drago Ščernjavič predstavil razloge za vložitev Predloga spremembe in dopolnitev Zakona o zdravilih s strani Državnega sveta. Mnenje Vlade Republike Slovenije je predstavila ministrica za zdravje gospa Milojka Kolar Celarc. Poudarila je, da Vlada Republike Slovenije Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih ne podpira ter podrobneje predstavila pomisleke v zvezi s predlaganimi spremembami. Vlada se sicer delno vsebinsko strinja s predlogom sprememb 105. člena, ki govori o določitvi poslovnih subjektov, ki ne smejo opravljati prometa z zdravili na debelo in so hkrati tudi izvajalci zdravstvene in lekarniške dejavnosti oziroma njihovi ustanovitelji ali lastniki. Ob tem pa meni, da je področje bolje urediti sistemsko v Zakonu o lekarniški dejavnosti, ne pa samo s spremembo določenih členov v Zakonu o zdravilih. Predlog zakona ob morebitnem sprejetju 105. člena ne vsebuje prehodnega obdobja, po katerem se morajo poslovni gospodarski subjekti oziroma izvajalci zdravstvene dejavnosti prilagoditi novim razmeram in uskladiti svojo dejavnost. V zvezi z delovanjem uradnega kontrolnega laboratorija v okviru Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke in na prenos le-tega na Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano je ministrica poudarila, da poteka po terminskem načrtu. Predstavnik Zakonodajno-pravne službe gospod Božo Strle je poudaril, da je Zakonodajno-pravna služba predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in z zakonodajno tehničnega vidika in k njemu podala več pripomb. Izpostavil je vsebinske pripombe k posameznim členom in opozoril, da je z amandmaji v tem zakonodajnem postopku nemogoče odpraviti vse pomanjkljivosti. V razpravi sta predstavnika nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano in Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke zagotovila, da prenos laboratorijske dejavnosti na področje kontrole zdravil poteka po načrtu v vseh elementih. Ureditev, kot jo je predvidel sistemski zakon o zdravilih, pomeni racionalizacijo, boljšo porabo virov in boljše povezovanje v evropskem prostoru. Predstavnik Sindikata farmacevtov Slovenije je v zvezi s 105. členom poudaril, da je sindikat že ob obravnavi Zakona o lekarniški dejavnosti zavzel načelno stališče, da nasprotuje vertikalnim povezavam znotraj lekarniške oziroma distribucijske verige in nasprotuje povečanju števila trgovcev z zdravili na debelo, torej veletrgovcev. Predstavnik konfederacije sindikatov Slovenije Pergam je opozoril, da je trenutno stanje po prenosu laboratorija na nacionalni laboratorij nezakonito, kar pa sta predstavnika tako Nacionalnega laboratorija kot Javne agencije za zdravila zanikala. Predstavnik lekarniške zbornice je poudaril, da zbornica dela v dobrobit pacientov in nasprotuje kakršnimkoli povezavam, ki lahko ogrozijo strokovno neodvisnost farmacevtov. Sam predlog zakona pa je nedodelan. Problem je treba rešiti sistemsko. Predstavnik Lekarne Ljubljana je obrazložil zakaj ne podpira spremembe 105. člena in opisal dejstva, ob katerih je do predloga za spremembo zakona prišlo. Članice in člani odbora so se strinjali, da na trgu z zdravili vlada zmeda in da sedanja ureditev ni ustrezna. Problema pa predlagana sprememba zakona s strani Državnega sveta ne rešuje. Po opravljeni razpravi je odbor na podlagi drugega odstavka 128. člena Poslovnika z 9 glasovi za in 4 proti sprejel na slednji sklep: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih ni primeren za nadaljnjo obravnavo je sprejel tudi sklep naj Ministrstvo za zdravje pripravi predlog zakona o lekarniški dejavnosti z javno obravnavo najkasneje do konca leta 2015. Hvala.
Za uvodno predstavite stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo Dragu Ščernjaviču, predstavniku Državnega sveta kot predlagatelja predloga zakona.
Hvala lepa. Lep pozdrav. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke, poslanci, spoštovana ministrica! Po enem letu in pol smo spet pred vami. V prejšnjem sestavu smo imeli tu veto z enako vsebino. Če gledam sedaj od januarja in do danes, kaj se je spremenilo, malo ali nič, in nekatere stvari, ki so se spremenile so se tudi naredile na silo, zlasti glede laboratorija, kar bom še posebej izpostavil. Če vas to ne skrbi, kaj se dogaja na trgu zdravil, mene zelo skrbi, in s tem se ukvarjam zdaj že nekaj let, preučil mnogo dokumentacije, torej tisto, kar je dostopno, pregledal tudi to, kateri subjekti se ukvarjajo tudi kakšne razlike prihodkov, odhodkov imajo, kakšne dobičke tukaj kujejo in kako to, bi rekel, koliko sesalcev imamo na zdravstveni blagajni. In to je en vir, vir za marsikatero stranpot, vendar se nič ne naredi. S tem prelaganjem, kar je bilo danes tu rečeno, pač bi rekel, se ne strinjam – kar vnaprej odprto povem – in to je samo odlaganje in prelaganje problemov in nadaljnje, če hočete, ne morem drugače reči, kraja denarja iz zdravstvene blagajne, iz javnega zdravstva. Če bi tukaj na tem segmentu naredili vsaj eno resno analizo, pregled in analizirali vseh, ki se ukvarjajo, ki so v distribucijski verigi, od 24 lekarn do 70 vseh trgovcev, 4 veletrgovci, mali veletrgovci, potem da bi preučili marže, kakšne so, in tudi ta pravilnik o določanju cen zdravil, ki je zelo problematičen. Ko sprašujem, kdo je v Sloveniji določil, da mi določamo cene na podlagi cen zdravil Avstrije, Nemčije, Francije, zakaj pa ne Poljske, Češke, Slovaške ali katere druge države. In da posledično to ima to, da vsi ti subjekti, ki sem jih navedel, pa nimam nič proti, krasno živijo, dobro služijo, ne vem, če ima kdo kakšno izgubo ali pa minus. Zdravstvena blagajna pa ječi. Vsak dan poslušamo, zadnjič tudi na Ministrstvu za zdravje, zdravniki v vrsti stojijo, moledujejo pri ministrici za zdravje, kaj, kako, čeprav po mojem mnenju tudi malo preveč nekaj obljublja, ampak to je njena odgovornost, glede na pogajanja in postopke kakšne so procedure, ampak, vsi dobro živijo. Kdo pa s sabo vleče – uporabniki, državljani, tisti, ki morajo [[…]]čez 200 imamo tudi receptov, ki jih moramo dopolnilno plačevati. Kako to nastane? Kdo to določa? Kako to določa? Skratka, polno je teh zadev, seveda ta 105. člen tudi če bi ga danes podprli, ne rešuje vsega tega, kar se je nakopičilo v tej verigi in na trgu zdravil, in kaj se vse za tem skriva. Pogača je vredna čez 500 milijonov evrov. Zdravil je v Sloveniji, nekaj čez 100 milijonov primerkov, če to deliš z 2 milijona Slovencev, dobiš koliko pride na enega Slovenca vrste teh zdravil. Skratka, omejiti bi morali krog poslovnih subjektov, vendar na podlagi analize ocene, jaz pričakujem, da tudi ministrica, kar ste mislim napovedali, da ste vložili 300 tisoč evrov v neko analizo, ki jo Ministrstvo za zdravje pripravljate, da ste tudi ta segment trga zajeli in da boste potem iz te analize lahko pač stvari dogradili v smislu tega, da bi optimalne rešitve našli. Skratka, ta zakon, ki ga imate zdaj še pred sabo, pač vas pozivam, da po vašem premisleku podprete ta člen, našo spremembo in dopolnitev za to, da bi se zadeve začele vsaj korakoma približevati tem spremembam. Ker ta odložitev tudi do konca leta, menim da, to smo že predlani poslušali, lansko leto, zdaj ponovno, to pomeni, da bo konec leta skoraj dve leti od tistih prvih pobud in predlogov. Kar zadeva pa uradni kontrolni laboratorij, ta drugi sklop, ki ga Državni svet predlaga – ohranitev tega uradnega kontrolnega laboratorija znotraj JZM, v znanem že obstoječem delu krogov strokovnjakov, ker to, kar se je zgodilo, je seveda tako, kot se je, nesprejemljivo. Že lansko leto smo opozarjali, stroka, sindikat, ko smo bili, mi smo dajali mnenja, stališča, pripombe tudi k aktu o sistemizaciji. Hoteli smo, da se to zadrži, obdeluje, tako kot je, zdaj so zmanjšali število strokovnjakov, ni pravega nadzora. Mislim, da je to v tej situaciji nesprejemljivo. Kdo bo odgovarjal za posledice? Ker ta ekipa, ki je zdaj, in to, kar se šele ekipira, bo marsikaj lahko spregledalo, ker tudi pravi ljudje niso na pravem mestu. Hvala lepa.
Za uvodno predstavitev stališča do predloga matičnega delovnega telesa dajem besedo predstavnici Vlade, ministrici za zdravje gospe Mariji Milojki Kolar Celarc.
Hvala za besedo. Prav lep pozdrav tudi z moje strani, gospod predsednik zbora, spoštovani gospod predsednik Odbora za zdravstvo, cenjeni poslanke in poslanci! Vlada Republike Slovenije podaja odklonilno mnenje do predlaganih sprememb novele Zakona o zdravilih. Vsebinsko se je s predlogom za dopolnitev 105. člena omenjenih sprememb o določitvi poslovnih subjektov, ki ne smejo opravljati prometa z zdravili na debelo – to so izvajalci zdravstvene in lekarniške dejavnosti ter njihovi ustanovitelji oziroma lastniki –, sicer deloma mogoče strinjati, vendar pa je treba omenjeno področje, tako kot je tudi že predstavnik predlagateljev omenil, treba urediti celovito in sistemsko. S sistemskega vidika bi bilo to ustrezneje urediti v Zakonu o lekarniški dejavnosti, ki je matični zakon, ki ureja to področje. V zvezi z vertikalnimi integracijami je treba pojasniti, da so sicer dovoljene v 18 državah članicah Evropske unije, kjer je lahko lastnik lekarne tudi tisti, ki ni farmacevt, vendar mora za to izpolnjevati določene pogoje. Ob tem Vlada Republike Slovenije tudi ugotavlja, da predlog novele zakona ne vsebuje ustreznega prehodnega obdobja, v katerem bi se morali vsi poslovni subjekti, ki so izvajalci zdravstvene dejavnosti, temu prilagoditi. To je pomembno predvsem zaradi prometa z zdravili in učinkovinami na debelo, ki jih izvajata nosilca zdravstvene dejavnosti, to je Nacionalni inštitut za varovanje zdravja in Zavod za transfuzijsko medicino. Po predlogu Državnega sveta izvajalci zdravstvene dejavnosti ne bi smeli opravljati veletrgovske dejavnosti z zdravili. Če bi bil ta predlog v celoti sprejet, tako Nacionalni inštitut za varovanje zdravja kot Zavod za transfuzijsko medicino ne bi smela opravljati veletrgovske dejavnosti z zdravili in s tem preskrbe s cepivi oziroma z zdravili iz krvi. Zaradi tega bi bila preskrba s cepivi in zdravili iz krvi motena, pri čemer pa vemo, da sta oba pomemben element javnega zdravja. Prednosti centralne oskrbe so predvsem naslednje: nižje cene, varna in neprekinjena preskrba ter učinkovit in enostaven sistem preskrbe. Vlada Republike Slovenije se prav tako ne strinja oziroma ne podpira predloga sprememb k 153., 154. in 155. členu predloga sprememb zakona ter črtanja 206., 207. in 208. člena tega zakona, ki se nanašajo na ureditev delovanja uradnega kontrolnega laboratorija v okviru Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke, namesto v okviru Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano. Slednje ni mogoče predvsem upoštevajoč dejstvo, da postopki za vključitev NLZOH v evropsko mrežo kontrolnih laboratorijev pri Evropskem direktoratu za kakovost zdravil že potekajo in je že napovedana presoja kontrole te mednarodne institucije. Nadalje velja pojasniti, da je NLZOH javni zdravstveni zavod, ki ga je ustanovila Republika Slovenija in je oblikovan na centraliziran način prav z namenom strnitve kapacitet in racionalizacije virov. Tako bodo na enem mestu obravnavane vse laboratorijske kapacitete na področju voda, živil, materialov, biocidov, kemikalij, fitofarmacevtskih sredstev tal, zraka, razen zdravil. Z združitvijo bo ime tega zavoda celovito odražalo dejansko stanje in sistemske potrebe uradnega laboratorija preizkušanja kakovosti izdelkov na področju varovanja zdravja, kamor se vključujejo tudi zdravila. Zaradi tega Vlada ne podpira predloga sprememb in dopolnitev Zakona o zdravilih. Na kratko samo še, da bo, tako kot ste slišali že predsednika Odbora za zdravstvo, Ministrstvo za zdravje do konca leta predložilo celovito spremembo oziroma nov Zakon o lekarniški dejavnosti, kjer bodo postavljena merila za oblikovanje mreže, izenačen bo položaj ponudnikov lekarniških storitev na trgu, podeljevanje koncesij se bo preneslo, potem bo prepoved vertikalne integracije in horizontalna integracija bo dovoljena ob določenih pogojih. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. V Poslanski skupini Združene levice smo glasovali proti sklepu matičnega delovnega telesa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Mi smo se namreč strinjali z namenom zakona in smo prepričani, da bi bilo mogoče nekatere tehnične pomanjkljivosti tega predloga popraviti. Prav tako ne pristajamo na izgovore Vlade, ki vsako dobro pobudo, ki ni njena, blokira z izgovorom, da je sicer dobra, ampak da ni sistemska, zato od Vlade pričakujemo, da bo v najkrajšem času pripravila svojo rešitev povezave med maloprodajo in veleprodajo zdravil. Ta povezava je namreč problem. Dejstvo je, da imajo na tako malem trgu, kot je slovenski, posredniki med proizvajalci in prodajalci provizijo, ki ni v nobenem sorazmerju z njihovo dejansko ekonomsko vlogo. Zato se ne smemo čuditi razlikam med cenami zdravil v Sloveniji ali v Avstriji, lahko pa primerjamo sredstva, ki se za zdravila namenjajo v eni in drugi državi, in takoj vidimo, da imamo problem, že če bi bile cene enake. Treba je ukrepati in predlagatelj je pokazal način, kako je treba ukrepati. Državni svet je pravilno ugotovil, da problem ni samo v vertikalnih povezavah, ampak tudi v horizontalnih monopolih. Drugače povedano, problem je kartelno dogovarjanje grosistov o cenah, kar je predlagatelj podkrepil z ustreznimi poročili z Računskega sodišča in Agencije za varstvo konkurence. Res pa je, da v tem predlogu ni ukrepov proti temu. Monopol se lahko v teoriji ureja na dva načina. Lahko se ga odpravi s povečanjem števila ponudnikov, kar pa je v praksi redko. V Evropi je značilno, da je kljub prosti konkurenci trgovina z zdravili na debelo izjemno monopolizirana. Na Švedskem, recimo, sta do nedavnega dva subjekta nadzirala 95 % trga. Ta metoda niti na velikih trgih verjetno ne bo delovala, na majhnem trgu pa je sploh nesmiselna. Monopol je torej dejstvo, vprašanje pa je samo, kdo ima od njega koristi. Trenutno imajo od njega koristi zasebne firme ali paraobčinska podjetja tipa LL Grosist, ki je v lasti javnega podjetja Lekarna Ljubljana. Škodljive učinke monopola lahko preprečimo bodisi s socializacijo provizij ali pa z regulacijo cen zdravil. Glede na to, da je prav Vlada očitala predlagatelju, da na področju horizontalnih povezav ni predlagal nobenega ukrepa, pričakujemo, da bo sama našla učinkovito rešitev. Upamo, da se ne bo izgovarjalo na to, da imamo Agencijo za varstvo konkurence, ker ta lahko mogoče sankcionira samo očitne rešitve, ne more pa korigirati sistema, ki bi bil že v iztočnici slab. Zavrnjeni predlog zakona je odpravljal tudi prenos uradnega kontrolnega laboratorija Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke v okviru Nacionalnega laboratorija za zdravje, okolje in hrano. Na njegovi spletni strani najdemo obvestilo, da je bil prenos izveden 9. februarja 2015. To pa seveda ne pomeni, da je ta institucija pridobila vse certifikacija, ki jih je imela javna agencija in da bi morali pristati na izvršeno dejstvo. Za ta prenos ni bilo nobenega utemeljenega razloga. Institucija je obstajala in je imela vse pogoje za delo. Zaradi prenosa ne bo nobenega prihranka javnih financ, kakovost nadzora se ne bo izboljšala. Torej so v ozadju lahko samo neki tretji interesi. Predlog, da se to prepreči je prišel prepozno, ampak ne prepozno, če bi Državni zbor ta predlog podprl, ampak za koalicijo, ki je pripravljena požreti celo vrsto takšnih izvršenih dejstev na škodo državljanov, če se spomnimo samo primera TEŠ 6 ali privatizacije, je tudi tokrat podprla tiste lovke legla, lobije, o katerih gospod Cerar tako rad govori, da so krivi za slabo stanje v državi. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati, zanjo gospod Vrtovec.
Spoštovani kolegice in kolegi, spoštovani predsednik, ministrica! Poslanska skupina Nove Slovenije na pristojnem odboru ni nasprotovala predlogu Zakona o zdravilih, ki ga je vložil Državni svet. Pred skoraj točno enim letom je Državni svet podal zahtevo za ponovno odločanje o sistemskem zakonu o zdravilih, ki je v celoti nadomestil takrat veljavni zakon. Nova Slovenija je pri sprejemanju Zakona o zdravilih v lanskem letu podprla amandma Poslanske skupine Desus, ki ureja nabor poslovnih subjektov, ki ne smejo opravljati dejavnosti prometa z zdravili na debelo. Ta amandma je dejansko sedaj povzet v členih sprememb zakona, ki ga predlaga Državni svet. Dokazano je, da je slovensko zdravstvo še posebej neučinkovito pri naročanju zdravil in druge medicinske opreme, analiza finančnih tokov pa naj bi kazala na to, da gre med dobavitelji za kartelne dogovore. Zato bi bilo treba uvesti standardizacijo nakupa zdravil in medicinskih pripomočkov ter pregleden sistem javnega naročanja. Na eni strani torej izgube zaradi nepreglednega javnega naročanja, na drugi strani pa pregovorno podhranjena zdravstvena blagajna, kamor moramo davkoplačevalci vedno več prispevati. Menimo torej, da bi rešitev Državnega sveta lahko vnesla več preglednosti in posledično znižala cene registriranim zdravilom, kljub na opozorjene določene nejasnosti in posledično zavezo Vlade, da bo materijo uredila v Zakonu o lekarniški dejavnosti. Dejstvo je, da je na področju zdravil poleg varnosti potrebna tudi transparentnost prodaje, saj se poraba zdravil nenehno povečuje, ne samo v smislu sredstev, porabljenih za njihov nakup, ampak tudi glede na obseg ali količino porabljenih zdravil. Izdatki za zdravila so v letu 2010 v državah članicah Evropske unije v povprečju predstavljali skoraj petino, 19 % vseh izdatkov za zdravstvo in so na tretjem mestu po višini porabe za bolnišnicami in izvenbolnišničnim zdravljenjem, torej oskrbo. Na podlagi uradnih evidenc se v zadnjih petih letih v Sloveniji poraba zdravil povečuje povprečno za 3,7 % na leto. Poraba zdravil se je torej, če pogledamo desetletno obdobje, v Sloveniji povečala za skoraj 60 %, zato je preglednost še toliko bolj na mestu. Nadalje se je pri obravnavi zakona ponovno odprlo tudi vprašanje prenosa nalog uradnega kontrolnega laboratorija iz Javne agencije za zdravila na Nacionalni laboratorij. Še posebej izpostavljeno in občutljivo je vprašanje neprenosa usposobljenega in kvalificiranega kadra. Glede na to, da poteka faza certificiranja na uradnem kontrolnem laboratoriju, kar je povezano tudi s stroški, se nam ne zdi smiselno, da bi pristojnosti prenašali nazaj na agencijo za zdravila. Če sklenem, v Novi Sloveniji torej sklepa, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, ne bomo podprli. Prav tako pa mu ne bomo nasprotovali. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanj gospod Jani Möderndorfer.
Dober dan želim! Kot so povedali predlagatelji že sami, tudi če bi 105. člen v tem predlaganem zakonu bil sprejet, še zdaleč ne bi rešili nobenih problemov. Vendar se je treba vprašati zakaj. Iz enega preprostega razloga, ker v resnici tam nekje do leta 2008 je pravzaprav na trgu zdravil vladal mir. Mir predvsem zato, ker so si glavni trgovci razdelili trg in se je vedelo, kdo kaj prodaja, kdo zasluži in kdo komu kaj daje. Tisti trenutek, ko pa se je zgodilo to, da je v javnem sektorju, se pravi točno natančno v Lekarni Ljubljana nastala nova družba, ki je lahko začela trgovati z zdravili na debelo, pa je nastal v državi nemir. Nemir zato, ker je bila to lekarna, ki pokriva eno tretjino vseh prodajnih polic v lekarniški dejavnosti v slovenskem prostoru in seveda močno vpliva na prodajo zdravil v slovenskem prostoru, predvsem na veletrgovce, zato ker so računali na to, da ne bodo več mogli prodajati in takrat je počilo. Takrat, tisti trenutek, od tistega trenutka naprej imamo kar naenkrat v Sloveniji nerešen problem z zdravili. In od takrat naprej se tudi država vestno z vsemi ministri od takrat naprej pa do danes ukvarja z enim samim vprašanjem. Zdaj pa pozor, zanimivo, ne kako trgovcem na debelo urediti in uvesti nadzor, daleč od tega, kako javnemu sektorju preprečiti, da bi lahko prodajal zdravila, in ga enostavno izločiti, ker to je postalo tisto, kar je nevarno. Ob tem da se seveda strinjamo, da ta zakon ne more urejati zdravil v tem obstoječem zakonu, ampak to, kar je predlagala Vlada, kvečjemu v lekarniški dejavnosti, ampak seveda samo zopet ureja v lekarniški dejavnosti tiste zadeve in tiste materije, ki seveda so premalo, da bi lahko uredila ta vprašanja na tem trgu. Namreč še danes tudi v lekarniški dejavnosti ni rešeno niti to, kdo in ali je sploh lekarniška dejavnost primarna reven in zakaj smo jo sploh dali na primarno raven in katera vprašanja smo s tem hoteli urediti. Še danes imamo bolnice, ki po eni strani lahko imajo svoje bolnišnično-lekarniško dejavnost, in to tudi poslujejo na debelo z zdravili, medtem ko vse ostalo, kar je na primarnem nivoju, pa ne. Upam, da se bo takrat tudi ta analiza pokazala, koliko zdravil po eni in po drugi strani teče na tem trgu. Zraven tega se ni ukvarjala nikoli država z vprašanjem, ko so delavci, farmacevti, zaposleni v lekarnah, ustanavljali zasebne firme, trgovine na debelo. To ni bil v tej državi problem. Vedno je bil samo problem, če je lekarna to ustanovila. Prav zanimivo, kdaj in kdo in kje je financiral koga pri oglaševanju, kadar je bilo treba to vprašanje odpirati. Zato ta 105. člen ne bo rešil tega problema, kar seveda ugotavlja sam predlagatelj. Zato še posebej pozorni bomo na ministrstvo, ko bo to vprašanje odpirala, katera vprašanja v resnici sistematično odpira in katera v resnici ne želi odpirati. In bomo pozorni tudi na raziskavo in analizo in zato podpiramo predlog Vlade, da se tega področja ne odpre. Kar se pa tiče samega kontrolnega laboratorija pa tako, ko so se začeli varčevalni ukrepi, so se začele tudi neumnosti in od takrat naprej seveda sledimo temu problemu, ki ga, zanimivo, smo lahko enega uredili, se pravi neumnost smo lahko uredili v praktično parih mesecih, popraviti te neumnosti pa ne moremo v parih letih. In to je ključen problem. Enostavno se ne znamo angažirati kako, če ugotovimo, da je nekaj narobe, kako hitro ekspresno poseči z ukrepi, da bi lahko popravili tisto, kar je bilo nesprejemljivo oziroma že kaže rezultat, da mogoče ni bila to najboljša rešitev. V vsakem primeru se strinjam, Državni svet je bil predlagatelj za veto, bil je tudi pobudnik za spremembo tega zakona, vendar predlagam Državnemu svetu, da ne prihaja s takšnimi zakoni v Državni zbor. Nimam pa nič proti, da na te probleme zelo jasno opozarja. Še posebej zato, ker nima te možnosti, kot rečemo v zadnjem času zelo radi, da ta vprašanja rešujemo sistemsko.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Branko Zorman.
Spoštovani predsednik, spoštovana ministrica, spoštovani predlagatelj, kolegice in kolegi! Sedanji zakon o zdravilih je bil sprejet v prejšnjem sklicu Državnega zbora, februarja 2014. Predlagatelj spremembe zakona, Državni svet se v prvem delu zavzema za spremembo 105. člena zakona, s katerim se ureja nabor poslovnih subjektov, ki ne smejo opravljati dejavnosti prometa z zdravili na debelo. Opravljanje navedene dejavnosti se prepoveduje poslovnim subjektom, ki so izvajalci zdravstvene dejavnosti, lekarniške dejavnosti oziroma tistim, ki jih takšni izvajalci ustanovijo. V drugem delu predlog spremembe zakona predvideva tudi spremembe 153., 154. in 155. člena Zakona o zdravilih ter črtanje 206., 207. in 208. Člena, s katerimi predlaga prenos pristojnosti uradnega kontrolnega laboratorija nazaj na Javno agencijo Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomoček. V stranki SMC, Stranki modernega centra, se s predlaganim načinom urejanja omenjene problematike ne strinjamo. V prvem delu, kjer se ureja nabor poslovnih subjektov, ki ne smejo opravljati dejavnosti prometa z zdravili na debelo, se predlagane spremembe resda lotevajo problematične ureditve na področju prodaje zdravil na trgu in so s tega vidika sicer delno upravičene. Kljub vsemu pa predlagane spremembe naslavljajo sam en del pereče problematike, sporni pa bi lahko biti tudi nekateri ustavni vidiki omejevanja gospodarske pobude in omejevanja lastninske pravice. Tudi Vlada Republike Slovenije je do sprememb zakona izrazilo odklonilno mnenje, saj bo sama pristopila k urejanju omenjenega področja s precej bolj obsežnimi spremembami, ki naj bi učinkovite odpravile dosedanje nepregledno veriženje lastništev ter neupravičeno višanje cen zdravil na trgu. Poudaril bi, da je za nadzor in ukrepanje v primeru škodljivih povezav že sedaj pristojna Agencija za varstvo konkurence. Vedeti je treba, da bi sprejetje spremembe zakona, kot to predlaga predlagatelj, nedvomno povzročilo težave s preskrbo z določenimi rizičnimi zdravili, cepivi, krvjo, plazno in tako dalje, saj zakon o prepovedi ne ponuja alternativne oskrbe z omenjenimi proizvodi. To bi pomenilo ogrozitev zelo pomembnega elementa javnega zdravja. Pravilna ureditev bodoče preskrbe z zdravili je ureditev področja v novem zakonu o lekarniški dejavnosti, ki ga bo Ministrstvo za zdravje v skladu z novo resolucijo o nacionalnem planu zdravstvenega varstva 2016–2025 ter analizo stroškov in učinkovitosti pripravilo za javno obravnavo do konca leta 2015. Poleg omenjenih vertikalnih in horizontalnih povezav bo nov zakon o lekarniški dejavnosti sistemsko urejal lekarniško dejavnost, saj bo urejal tudi sedaj neenakopravni položaj zasebnih lekarnarjev koncesionarjev v primerjavi z javnimi lekarniškimi zavodi, merila za oblikovanje lekarniške mreže, podeljevanje koncesij in tako naprej. Tudi drugi del predloga zakona, ki se nanaša na ureditev delovanja uradnega kontrolnega laboratorija, ne zdrži kritične presoje, saj so postopki za vključitev UKL v okviru Nacionalnega laboratorija za zdravila NLZOH v evropsko mrežo kontrolnih laboratorijev, pri Evropskem direktoratu za kakovost zdravil že v teku. EDQM je že napovedal končno presojo kakovosti uradnega kontrolnega laboratorija kot dela NLZOH, ki se bo zgodila v kratkem. Presoja pred dokončnim prenosom opreme in kadrov seveda ni bila mogoča. Vedeti je treba, da je bil uradni kontrolni laboratorij v okviru JAZMP ustanovljen po zakonu in ni bil vključen v presojo farmacevtske inšpekcije, kar pomeni nižjo stopnjo sistema urejenosti. Na drugi strani NLZOH izpolnjuje zahteve standardov ISO 17025 in je imetnik dovoljenja za proizvodnjo zdravil, kar predstavlja višji standard. NLZOH že sedaj opravlja analizno preizkušanje zdravil v Mariboru, Novem mestu in po novem tudi v Ljubljani. Pomembno je tudi dejstvo, da je uradni kontrolni laboratorij pri opravljanju dejavnosti v okviru JAZMP deloval neučinkovito, z zaostanki in finančno izgubo ter izkazoval le 50 % realizacijo zakonsko določenih nalog, zato se s priključitvijo UKL k NLZOH sledi ciljem, ki pomenijo racionalizacijo stroškov v javni upravi in s tem povezano večjo učinkovitost in uspešnost dela. V NLZOH bodo nenazadnje na enem mestu združeni vsi državni laboratoriji, vse kapacitete na področju analize voda, živil, kemikalij, pesticidov in zdaj še zdravil. Glede na vedno večje sistemske zahteve bo zaradi tega NLZOH le-tem lažje sledil. Glede na vse navedeno Poslanska skupina SMC predloga zakona ne bo podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospa Nada Brinovšek.
Hvala za besedo predsednik. Lep pozdrav vsem v dvorani! Zakon o zdravilih, ki je bil sprejet v začetku leta 2014, med drugim določa tudi pogoje in pa obveznosti za veletrgovce z zdravili. Strinjamo se s predlagateljem sprememb tega zakona, da so pogoji za opravljanje prometa z zdravili, kot so določeni v 105. členu Zakona, ohlapni in s tem široki množici poslovnih subjektov dopuščajo, da lahko opravljajo posle veletrgovca z zdravili. Z dopolnitvijo tega člena bi bilo onemogočeno vertikalno povezovanje med veletrgovci in prodajalci na drobno. V primeru ustanavljanja verige lekarn s strani veletrgovcev se sedaj omogoča vzpostavljanje oligopolnih povezav, ki imajo lahko za posledico kartelno dogovarjanje in umetno določene višje cene zdravil za končne uporabnike. V primeru prevlade zgolj ene od verig lekarn pa lahko pride celo do pridobitve monopolnega položaja s strani veletrgovcev. Da gre pri distribucijski verigi za področje, kjer se izkazujejo pomembni gospodarski interesi, kažejo tudi nedavno izraženi interesi obstoječih veletrgovcev, ki si prizadevajo za ureditev zakonske podlage za ustanavljanje lastnih lekarn. Na posreden način se takšen način distribucije zdravil izvaja že sedaj, in sicer na način, da veletrgovci z zdravili oddajajo poslovne prostore lekarnam v najem, najemnino pa vežejo na dogovore o ekskluzivni nabavi zdravil. Druga sprememba, ki smo jo tudi v naši stranki podprli, se nanaša na uradni kontrolni laboratorij. Le-ta opravlja uradno kontrolo kakovosti zdravil in trenutno deluje še pod Javno agencijo za zdravila in medicinske pripomočke. Njegovo delovanje se z marcem letos prenese na Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano, ki je bil ustanovljen v letu 2013. Predlagane spremembe so bile ob ustanovitvi Nacionalnega laboratorija utemeljene kot finančno racionalnejše in strokovno ustreznejše, niso pa bile strokovno podprte z argumenti. Poudariti je treba, da je javna agencija delovala strokovno, vključena v vse evropske institucije na področju kontrole kakovosti zdravil, z vso potrebno infrastrukturo in visoko stopnjo znanja. Laboratorij javne agencije je tudi polnopravni član evropske mreže uradnih kontrolnih laboratorijev od samega začetka njenega nastanka. Nacionalni laboratorij pa za izvajanje testiranja zdravil nima ustreznih kompetenc, se pravi, ustreznih EU certifikatov za status uradnega kontrolnega laboratorija. S prenosom dejavnosti na Nacionalni laboratorij obstaja veliko tveganje za izvajanje uradne kontrole kakovosti zdravil v Sloveniji, saj naj bi laboratorij javne agencije po enem letu od uveljavitve zakona prenehal z delovanjem. Nacionalni laboratorij pa bo moral v obdobju enega leta dokazati, da ima v svoje delo vpeljane postopke po evropskih smernicah, na podlagi katerih bo pridobil EU certifikat. To pa je po našem mnenju v roku enega leta neizvedljivo. Obstoječi Zakon o zdravilih prenaša dejavnost uradne kontrole kakovosti zdravil na Nacionalni laboratorij, ki izvaja tržno dejavnost za farmacevtsko industrijo. Nacionalni laboratorij bo torej deloval kot institucija, ki izvaja neodvisno kontrolo zdravil in hkrati tržno dejavnost za farmacevtsko industrijo, zato se bo po našem mnenju znašel v konfliktu interesov. Iz navedenih razlogov naša stranka sklepa, da Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih ni primeren za nadaljnjo obravnavo, zato ga ne bo podprla. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Tomaž Gantar.
Hvala lepa. Ponovno lep pozdrav vsem! V Poslanski skupini Desus smo se ob tem predlogu novele Zakona o zdravilih znašli v veliki dilemi glede morebitne podpore. Državni svet je namreč v parlamentarno proceduro vložil predlog novele veljavnega Zakona o zdravilih z vsebino, za katero smo si v Poslanski skupini Desus prizadevali že od samega sprejetja tega zakona v začetku lanskega leta. Predlagatelji zakona želijo, da bi se Zakon o zdravilih dopolnil na način, da izvajalci zdravstvene ali lekarniške dejavnosti ter poslovni subjekti, ki jih je ustanovil izvajalec zdravstvene ali lekarniške dejavnosti, ne bodo mogli izvajati veletrgovske dejavnosti prodaje zdravil. V Poslanski skupini Desus smo ob sprejetju sedaj veljavnega Zakona o zdravilih poskušali preprečiti vertikalne povezave med veledrogeristi in lekarnami s predlaganjem amandmaja k 105. členu. Takrat smo predlagali tudi prehodno obdobje, kar manjka sedanjemu predlogu novele zakona. Zato nas je presenetilo izjemno negativno mnenje državnozborske Zakonodajno-pravne službe, ki predlogu novele na nekaj mestih očita celo neustavnost. Ko smo ob sprejetju veljavnega zakona v Poslanski skupini DeSUS predlagali omenjeni amandma, Zakonodajno-pravna služba na seji matičnega delovnega telesa ni bila kritična do njegove vsebine. Prav tako ni bila kritična ob predstavitvi veta na ta zakon in je smatrala, da je to področje strokovne narave, ki se pač mora rešiti znotraj stroke, kaj šele da bi mu očitala neustavnost. In tudi samo dejstvo, da so Ljubljanske lekarne za podporo svojemu mnenju priložile mnenje naše Zakonodajno-pravne službe, vzbuja dvom v to samo mnenje. V Poslanski skupini Desus sicer menimo, da bi bilo problematiko veletrgovcev sicer bolje urediti v zakonu o lekarniški dejavnosti. V obravnavi predloga novele na matičnem delovnem telesu je bilo sprejet sklep, da bo Predlog zakona o lekarniški dejavnosti dan v javno obravnavo do konca tega leta. Zaradi tega smo tudi podprli sklep, da predloga zakona ne podpiramo za nadaljnjo obravnavo. Žal pa gre za izjemno oddaljen rok, saj nov zakon o lekarniški dejavnosti ne bo sprejet pred sredilno leta 2016. Obenem nas dolgi rok za pripravo predloga zakona o lekarniški dejavnosti v Poslanski skupini Desus preseneča. Predlog zakona je praktično pripravljen, le v nekaterih točkah ga je treba posodobiti in ponovno uskladiti. Prepričani smo, da vertikalne povezave omogočajo ustvarjanje monopolnega položaja na tržišču zdravil in da lahko negativno vplivajo tako na oblikovanje cen zdravil,kot tudi na samo preskrbljenost s posameznimi zdravili, namenjene so ustvarjanju neupravičenih dobičkov in na njihovo prerazporejanje izven sistema javnega zdravstva, čemur nasprotujemo. Kar se tiče prenosa pristojnosti za izvajanje uradne kontrole kakovosti zdravil z Javne agencije za zdravila in medicinske pripomočke na Nacionalni laboratorij – že ob samem sprejemu zakona nismo imeli težav, saj smo zaupali presoji ministrstva in predlogom JAZMP. Pri prenosu na Nacionalni laboratorij je šlo za strokovno ustreznejšo rešitev in racionalnejši koncept iz javnofinančnega vidika. Ob zadregi, ki sem jo omenil na začetku predstavitve stališča, poslanke in poslanci Poslanske skupine Desus nimamo enotnega mnenja glede podpore sklepu, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, zanjo gospa Andreja Katič.
Spoštovani predsednik, ministrica, predlagatelj, kolegice in kolegi! Vsebina zakona o zdravilih je bila predmet razprav že ob sprejemanju zakona v začetku lanskega leta. Državni svet je na zakon izglasoval odložilni veto. Prepričani so, da zakon daje možnost za kartelna dogovarjanja, da bo določba, ki širi pogoje, pod katerimi lahko nekdo izvaja veletrgovsko dejavnost, povzročila še večjo zmedo na trgu z zdravili in prinesla še večji pritisk na cene. Zato so želeli, da se zakon dopolni tako, da veletrgovske dejavnosti ne bodo mogli izvajati izvajalci zdravstvene dejavnosti, izvajalci lekarniške dejavnosti in njihovi poslovni subjekti. Zakon je pristojnosti za izvajanje uradne kontrole kakovosti iz Javnega agencije Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke prenesel na novoustanovljeni Nacionalni laboratorij za zdravje, okolje in hrano. Po njihovem je to grožnja javnemu zdravju. Ker je Državni zbor zakon v ponovnem odločanju potrdil, so s to novelo zakona želeli področji spremeniti. Ob zavedanju, da rešitev v zakonu glede težave vertikalnih povezav ni najboljša, smo Socialni demokrati v razpravi ob sprejemanju veljavnega zakona zagovarjali iskanja rešitev, ki bodo problematiko obravnavale celovito. Po našem mnenju je tako treba del zadev rešiti v zakonu o lekarniški dejavnosti, ki pa bo, po obljubah ministrstva, pripravljen do konca tega leta. Ob obravnavi novele zato stališče v zvez s predlagano določbo, ki bo zagotovila nezdružljivost lekarniške in veletrgovske dejavnosti, nismo spremenili. Določbe vezane na uradni kontrolni laboratorij so prišle v zakon šele na odboru z amandmaji. Socialni demokrati smo glede te rešitve zaupali predlagatelju Ministrstvo za zdravje, da je dobra, da pa pričakujemo, da bo ministrstvo v primeru, da se izkaže za prenagljeno in neučinkovito, ustrezno reagiralo. 1. februarja je potekel rok, ki ga je določila Vlada za prenos opreme in prostorov, ne pa tudi zaposlenih, saj zakon tega ni predvidel. Nenavadna odločitev predlagatelja, da izpusti zaposlene nima pojasnil, nekaj pa je, glede na zahtevane standarde evropske mreže kontrolnih laboratorijev zagotovo. Ker je opravljen samo delni prenos brez zaposlenih, kljub prezaposlitvi manjšega dela kadrov, to ne zagotavlja zahtevane kontinuitete, ki bi zagotovila nemoteno vključitev nove pravne osebe v mrežo uradnih kontrolnih laboratorijev. Prav tako se pojavljajo različne nasprotujoče si informacije o predvideni časovnici vključitve. Konec meseca marca se izteka enoletno prehodno obdobje, v katerem bi moral laboratorij pridobiti status polnopravnega člana evropske mreže. Če se to ne zgodi, lahko da še nekaj časa ne bo uradne kontrole, kar pomeni, da bi se lahko na slovenskem trgu pojavila zdravila slabše kakovosti. Ogromno nasprotujočih si informacij. Kljub temu, da je postopek glede novele zakona v tem trenutku končan, nas skrbi, da se zgodba uradnega kontrolnega laboratorija šele začenja. Socialni demokrati menimo, da je potrebno vse očitke vzeti resno. Dejavnost laboratorija je namreč izredno pomembna z vidika zagotavljanja kakovosti zdravil, zato upamo, da je ministrstvo res skrbno pretehtalo vse dejavnike in da so zagotovila, ki so jih javno podali, točna. Socialni demokrati stališča, ki smo ga že izrekli ob sprejemanju Zakona o zdravilih, nismo spremenili. Še vedno zaupamo ministrstvu in Vladi, da so bile predlagane rešitve razumne, strokovno utemeljene in dobro premišljene. Ni pa odveč, če še enkrat ponovimo, kar smo že povedali, naša glavna skrb mora biti usmerjena k ustreznemu dostopu kvalitetnih, varnih in učinkovitih zdravil za vse prebivalke in prebivalce Slovenije. Upamo, da so vsi postopki, ki jih pelje ministrstvo, zasledovali in da zasledujejo ta cilj. Če pa se izkaže, da smo bili zavedeni in se uresničijo zlovešče napovedi o odsotnosti kontrole zdravil, bo takšno neodgovorno igračkanje z javnim zdravjem in s človeškimi življenji zahtevalo prevzemanje polne odgovornosti tistih, ki so se pod to podpisali.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI ZAKONA O VARSTVU POTROŠNIKOV PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade državnem sekretarju na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo gospodu Petru Vesenjaku.
Hvala lepa, spoštovani predsednik Državnega zbora. Ministrica, poslanke in poslanci, drugi vabljeni! Pred vami je Predlog novele Zakona o varstvu potrošnikov, ki ga je predlagateljica Vlada Republike Slovenije določila na 14. redni seji dne 17. decembra 2014, Odbor za gospodarstvo pa je sprejel predlog zakona z vloženim amandmajem na 4. seji dne 5. februarja 2015. Z novelo se odpravljajo nedoslednosti pri prenosu člena 9.b Direktive Sveta Evrope 85/374/EGS o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako. Zakon o varstvu potrošnikov namreč sedaj določa, da je proizvajalec dolžan povrniti škodo na drugi stvari, če škoda presega 400 evrov, medtem ko direktiva določa soudeležbo oškodovanca pri nastali škodi v višini 500 evrov ne glede na višino nastale škode na drugi stvari. Gre torej za določitev tako imenovane odbitne franšize, kar se sedaj s to novelo zakona usklajuje. Vlada Republike Slovenije predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona podpre in tako zagotovi pravilen prenos besedila direktive. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila Odbora dajem besedo predsednici mag. Margareti Guček Zakošek.
Hvala gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice, kolegi in spoštovani predstavniki Vlade! Odbor za gospodarstvo je na 4. seji 5. 2. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembi Zakona o varstvu potrošnikov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo sprejeto po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 15. seji 16. 1. 2015 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Na seji odbora so prisostvovali predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Trgovinske zbornice Slovenije ter Zakonodajno-pravne službe. Vlada Republika Slovenija je predlaga Državnemu zboru, da predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku, ker predlog zakona predvideva manj zahtevne uskladitve s pravom Evropske unije. Nacionalna zakonodaja namreč ni usklajena s točko b. člena 9. Direktive Sveta 85/374/ES z dne 25. julija 1985 o približevanju zakonov in drugih predpisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako. Predlog zakona tako odpravlja ostalo pomanjkljivost in neusklajenost veljavnega zakona z direktivo Sveta. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 20. 1. 2015, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistem in zakonodajno tehničnega vidika. Služba je v svojem mnenju podala nekatera opozorila tudi konkretne pripombe k 1. členu predloga zakona, ki so bile predložena k predloženemu amandmaju koalicije. Dodatno pa je ponovno opozorila, da kot ugotavlja že predlagatelj zakona, so s predlagano spremembo potrošniki postavljeni na slabši položaj kot po obstoječem zakonu še zlasti, če bo glede na popravek direktive veljala franšiza 500 evrov, zato bi kazalo preveriti, koliko je takih postopkov in morebiti premisliti o ureditvi vsaj tistih razmerij, kjer so potrošniki v skladu z obstoječim zakonom sprožili pravdne ali druge postopek na pravni podlagi, ki jo daje drugi odstavek 4. člena zakona, in so jim s tem že nastali stroški. Ti potrošniki so namreč pričakovali, da jim bo ob izpolnjenih pogojih iz zakona pripadala odškodnina, zato so upoštevajoč možnost uspeha tudi sprožili postopke. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih tudi sprejel.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima poslanska skupina Nove Slovenije – krščanski demokrati, zanjo gospod Jožef Horvat.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, spoštovani kolegice in kolegi, spoštovana predstavnika ministrstva! Slovenski potrošnik je v današnjem času brezglave ponudbe in povpraševanja pogosto prepuščen samovolji posameznih podjetij ali posameznikov, ki se ukvarjajo s pridobitno dejavnostjo. Cilj prodajalcev, čim več prodati in pri tem ustvariti čim večji dobiček, na eni strani in cilj potrošnikov, čim več kupiti za čim manj denarja, na drugi strani pomenita logično nasprotovanje interesov, ki pa je kljub različnim ciljem lahko obvladljivo, če zakonski predpisi obema strankama zagotavljata enakopravno in pravično varstvo. Ker je naša družba izrazito potrošniška, smo v Poslanski skupini Nove Slovenije prepričana, da je varstvo potrošnikov še kako pomembno predvsem z vidika varovanja njihovih pravic. Kako torej zagotoviti pravo ravnovesje med odgovornostjo proizvajalca stvari in pravico potrošnikov v primeru, da je ta kupil izdelek z napako? Kako oškodovancu zagotoviti pravico do povrnitve škode, če takšen izdelek zaradi napake povzroči škodo na drugi stvari? Predlagana Novela Zakona o varstvu potrošnikov, ki sicer predstavlja odpravo sedanje pomanjkljivosti in neusklajenosti zakona z evropsko direktivo, dviguje prag vrednosti, ko je proizvajalec zaradi napake na izdelku, ki je povzročilo škodo na drugi stvari, ki je običajno namenjena za osebno uporabo in jo je oškodovanec uporabljal pretežno za osebno uporabo, dolžan povrniti nastalo škodo, in to je tudi vse. Sedaj mora proizvajalec to škodo povrniti, če škoda na drugi stvari presega vrednost 400 evrov, z novelo pa se ta meja zvišuje, in sicer bo sedaj proizvajalec dolžan to škodo povrniti, če bo le-ta dosegla vrednost 500 evrov. Pri tem ne smemo spregledati naslednjega dejstva. Zaradi popravka Direktive Evropske unije z dne 18. oktobra 2014, ki popravlja dikcijo novele tako, da ne gre le za pogoj doseganja oziroma preseganja škode 500 evrov, temveč tudi za odbitek franšize v tej višini. To pa vsebino predlagane spremembe Zakona o varstvu potrošnikov postavlja v povsem drugačno luč. Gre torej za odbitek franšize 500 evrov in ne zgolj za pogoj doseganja oziroma preseganja škode v tej višini. In kaj to za oškodovanca dejansko pomeni? Nič drugega kot to, da bo v primeru zahtevka za odškodnino upravičen do manjšega zneska, torej bo v slabšem položaju, kot je zdaj po obstoječem zakonu. Novela tako pravzaprav ne prinaša nobene dodane vrednosti. V Novi Sloveniji poleg tega ugotavljamo, da na področju varstva potrošnikov že nekaj časa ne delamo nič drugega, kot usklajujemo predpise s pravom Evropske unije, in še to vedno po skrajšanem postopku. Vladani nima niti program, ki bi določal prioritetne naloge na tem področju, pa je to področje zelo pomembno. Glede na to, da predlagana sprememba zakona za potrošnika dejansko ne predstavlja večje varnosti in oškodovancu zaradi poškodbe njegove stvari ne prinaša zagotovila, da bo upravičen do plačila celotne škode, krščanski demokrati predloga novele ne bomo podprli, prav tako pa mu tudi ne bomo nasprotovali. Seveda pa pričakujemo, da bo Vlada v tem letu pripravila program ključnih prioritet varstva potrošnikov, ki danes zaradi želje po ustvarjanju dobička proizvajalca četudi na račun potrošnika ne zagotavlja zaupanje v pravo kot enega od načel pravne države, to pa je predvsem namen in cilj Zakona o varstvu potrošnikov.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Ivan Škodnik.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Pozdravljena predstavnika ministrstva, kolegice in kolegi poslanci! Poslanci iz Poslanske skupine SMC bomo podprli odpravo pomanjkljivosti pri prenosu točke b člena 9 Direktive Sveta 85/374 ES in s tem uskladitev slovenske zakonodaje z evropskimi predpisi. S predlogom zakona se ureja področje odgovornosti proizvajalcev za proizvode z napako, ki naj bi bilo za člane EU poenoteno. Z amandmajem, ki sledi predlogu Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora Republike Slovenije se določa soudeležba oškodovanca pri nastali škodi v višini 500 evrov ne glede na višino nastale škode na drugi stvari. Proizvajalec je tako dolžan povrniti škodo na drugi stvari, če je poškodovana stvar običajno namenjena za zasebno uporabo in jo je oškodovanec pretežno uporabljal za zasebno uporabo, pri čemer znaša soudeležba oškodovanca pri škodi 500 evrov. Pozitivno mnenje v predlagani zakonski ureditvi je dal tudi Državni svet. S predlaganim zakonom o spremembi Zakona o varstvu potrošnikov se odpravljajo morebitna izkrivljanja konkurence v EU in povečuje konkurenčnost evropskega trga zaradi ustvarjanja enakih možnosti poslovanja in odpravljanja ovir za čezmejno trgovino. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani kolegice in kolegi! Področje varstva potrošnikov v Republiki Sloveniji je urejeno v Zakonu o varstvu potrošnikov, ki je bil sprejet leta 1998 in je uzakonil nekatere bistvene določbe direktive Evropske unije. Namen sprejetja zakona o varstvu potrošnikov je v dodatni zaščiti potrošnika, kot ekonomsko šibkejše stranke v pogodbenem razmerju. Zakon o varstvu potrošnikov predstavlja visoko raven zaščite potrošnikov, ki v razmerju do podjetij nastopajo največkrat kot šibkejša stranka. Področje varstva potrošnikov se zaradi razvoja trga hitro spreminja, čemur je treba prilagajati tudi predpise. Glavno pobudo na tem področju je prevzela Evropska unija, ki z direktivami ureja večino potrošniškega prava. Pri tem teži k večji harmonizaciji prepisov, kar tudi naj bi olajšalo čezmejno trgovino in krepilo delovanje našega notranjega trga. Pred nami je torej, kolegi, sprememba Zakona o varstvu potrošnikov po skrajšanem postopku. Predlog zakona naj bi odpravil pomanjkljivi prenos iz točke b člena 9. Direktiva Sveta Evrope o približevanju zakonov in drugih prepisov držav članic v zvezi z odgovornostjo za proizvode z napako, zato Vlada predlaga, da se v drugem odstavku 4. člena Zakona o varstvu potrošnikov vrednost 400 evrov nadomesti z vrednostjo 500 evrov. V Slovenski demokratski stranki opozarjamo, da je bilo v Uradnem listu Evropske unije številka 300/72 z dne 18. oktobra 2014 objavljen popravek te direktive in se besedilo b točke sedaj glasi tako, da gre za odbitek franšize 500 evrov in ne samo za pogoj preseganja škode 500 evrov ali več. Praksa številnih evropskih držav, kjer so potrošniki pričakovali, da se jim ob izpolnjenih pogojih zakona pripada odškodnina, zato so upoštevajoč možnost uspeha tudi sprožili številne sodne postopke. Glede na spremembo zakonodaje pa je bil njihov zahtevek zavrnjen oziroma jim je bilo ugodno v manjši meri in bi glede na uspeh morali nositi stroške postopka. Ustavno sodišče Republike Slovenije je že večkrat pojasnilo, da ustava ne preprečuje, da bi predpis spreminjal prej določene pravice ali pogoje za njihovo uveljavljanje z učinkom za naprej, če te spremembe ne nasprotujejo z ustavo določenim načelom oziroma drugim ustavnim določbam, zlasti načela varstva zaupanja v pravo kot enega od načel pravne države iz 2. člena Ustave. V Slovenski demokratski stranki smo mnenja, da zakon v te pravice ne posega in da so taki primeri zelo redki, tako da država pravnega položaja potrošnikov ne bo poslabšala arbitrarno, torej brez nekega stvarnega razloga. S predlogom zakona se ureja področje odgovornosti proizvajalcev za proizvode z napako, ki naj bi bilo za članice Evropske unije poenoteno. Tako da je bila višina škode na drugi strani, ki jo je dolžan povrniti proizvajalec izdelka z napako, omejena na 500 evrov. Vsled navedenega bomo v Slovenski demokratski stranki spremembo Zakona o varstvu potrošnikov po skrajšanem postopku podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Tomaž Gantar.
Hvala gospod predsedujoči. Še enkrat pozdravljeni! Pred nami je predlog zakona, ki odpravlja pomanjkljivosti prenosa evropske direktive, ki določa vrednost škode na drugi stvari. Zakon o varstvu potrošnikov v drugem poglavju ureja odgovornost proizvajalca za blago z napako. Na ravni EU to področje ureja direktiva, ki določa smernice za odgovornost proizvajalcev za škodo, ki je nastala zaradi napake na njihovih izdelkih in je bila sprejeta z namenom približevanja zakonov članic EU. Uskladitev zakonodaje na tem področju se nam v Poslanski skupini Desus seveda zdi pomembna, saj bi sicer na skupnem trgu EU lahko prišlo do razhajanj, izkrivljanja konkurence ter škodovanja prostemu pretoku blaga. Vsebina direktive je bila sicer v slovenski pravni red prenesena že leta 1998 z Zakonom o varstvu potrošnikov. Kasnejši zakon o spremembah in dopolnitvah tega zakona pa je spreminjal 4. člen drugega poglavja, ki se je nanašal na pretvorbo valute iz takratnih slovenskih tolarjev v novo nacionalno valuto evro. Ker pri pretvorbi valute niso bile upoštevane spremembe tečajnega razmerja, je prišlo do neustreznega prenosa direktive, saj je zakon določal, da mora vrednost škode na drugi stvari, ki jo je bil proizvajalec dolžan povrniti, preseči 400 namesto 500 evrov. Na pomanjkljivost je opozorila tudi Evropska komisija. Konec prejšnjega leta je bil v Uradnem listu EU objavljen še popravek direktive v slovenskem jeziku, ki določa, da gre za odbitek franšize 500 evrov in ne samo za pogoj preseganja škode 500 evrov ali več. S strani koalicijskih partnerjev je bil zato vložen amandma, ki sledi popravku direktive. Tako je zdaj s predlaganim zakonom proizvajalec dolžan povrniti škodo na drugi stvari, če je poškodovana stvar običajno namenjena za zasebno uporabo in jo je oškodovanec pretežno uporabljal za zasebno uporabo, pri čemer znaša soudeležba oškodovanca pri škodi 500 evrov. Ob morebitnem vprašanju, ali bodo potrošniki, ki so v skladu z obstoječim zakonom že sprožili pravdne postopke, postavljeni v slabši položaj, je treba poudariti, da je bilo na tej podlagi sproženo sorazmerno majhno število sodnih sporov. Iz javno dostopnih podatkov o sodni praksi izhaja, da je bilo od sprejetja Zakona o varstvu potrošnikov leta 1998 le 6 sodb povezanih z odgovornostjo proizvajalca. Ti spori so se nanašali na povračilo škode zaradi telesnih poškodb in ne poškodb na drugi stvari, sama predlagana sprememba zakona pa ne določa retroaktivne veljavnosti. Iz navedenih razlogov bomo v Poslanski skupini DeSUS predlog zakona soglasno podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Združene levice, zanjo Violeta Tomić.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! V Združeni levici sprememb Zakona o varstvu potrošnikov ne bomo podprli. Čeprav gre le za tehnični prenos evropske direktive v slovensko zakonodajo, smo proti, ker bo ta sprememba pomenila zmanjšanje potrošniških pravic v Sloveniji. Znesek za povračilo škode na drugi stvari, ki jo je povzročila napaka na izdelku, se zvišuje s 400 na 500 evrov. Lahko rečemo, da gre za simboličen znesek, a simbolika te zakonske spremembe je zelo pomenljiva. Pravice potrošnikov se žrtvujejo zaradi varovanja tržne konkurence s strani zakonodaje Evropske unije, kar jasno priča o značaju Unije kot braniku interesov kapitala na škodo delavskih, socialnih, okoljskih in potrošniških pravic. Prisilni jopič Evropske unije države članice sili v dirko do dna, dirko do dna pri znižanju življenjskega standarda in prej omenjenih pravic. V drugih aspektih, kakršen je današnji, so države članice prisiljene svojo raven uzakonjenih pravic znižati, da ustrezajo evropskemu standardu. To je bistvo Evropske unije, Evropske unije kapitala in ne Evropske unije ljudi. Vseeno v zadnjih mesecih lahko opazujemo, da se prevlada neoliberalnega konsenza začenja krhati, v veliki meri zaradi političnih sprememb v Grčiji, pa tudi zaradi krhkega gospodarskega okrevanja, ki je pokazalo, da politike varčevalnih ukrepov in zategovanja pasov niso le škodljive za družbo in za ljudi, ampak tudi za gospodarstvo. Slovenska Vlada, natančneje, finančni minister Mramor, je v pogajanjih o usodi Grčije stopila na stran desnice, na stran kapitala. Slovenska Vlada zagovarja prisilni jopič, zaradi katerega danes zmanjšujemo potrošniške pravice in zaradi katerega moramo zategovati pas pri proračunu in žrtvovati življenjski standard ljudi. Predsednik Evropske komisije je ob nedavnih pogajanjih dejal: "Proti oziroma zoper evropskim sporazumom ne more biti sprejeta nobena demokratična odločitev." To je ultimativni cinizem evropskih tehnokratov, ki so poteptali neodvisnost in dostojanstvo evropskih narodov. Zato je današnja sprememba v škodo potrošniških pravic, ki jo boste potrdili v vladnih strankah, ilustrativen primer na eni strani značaja Evropske unije in bruseljske tehnokracije ter na drugi strani servilnosti in lakajevstva vlade Mira Cerarja in vseh preteklih vlad do Evropske unije in evropskih vladajočih razredov. Hvala.
Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 7. TOČKO DNEVNEGA REDA – PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O POSLOVNEM REGISTRU SLOVENIJE, SKRAJŠANI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo, gospodu Petru Vesenjaku.
Spoštovani predsednik zbora, dr. Brglez, poslanke in poslanci, kolegi! Predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru, ki ga je Vlada predlagala s sprejem Državnemu zboru 27. novembra 2014, je usmerjen v tri področja. Z njim se, prvič, v slovenski pravni red delno prenašajo določbe direktive o povezovanju centralnih in trgovinskih registrov in registrov družb, drugič, postavlja iskanje in vpogled v podatke Poslovnega registra tudi po posamezniku, tretjič, prvič po letu 2006 odpravljajo nekatere pomanjkljivosti obstoječega zakona o Poslovnem registru Slovenije. Uvodoma bi želeli poudariti, da predstavlja slovenski model registracije poslovnih subjektov zlasti gospodarskih družb in samostojnih podjetnikov vzorčni model Evropski uniji in širše. Slovenija po mednarodni raziskavi svetovne banke Doing Business na področju enostavnosti ustanavljanja kot kategorije trenutno zaseda 15. Mesto, kar je za 105 mest bolje kot v letu 2007. Dopolnitve obstoječe ureditve v smislu odprave nekaterih manjših pomanjkljivosti obstoječe ureditve bodo še izboljšale delovanje slovenskih registrskih organov. Kar zadeva prenose evropske direktive se s predlogom zakona ob prvi fazi vzpostavlja podlaga AJPES za posredovanje podatkov o predpisih in njihovih spremembah, ki določajo objavo letnih poročil in podatkov v Poslovnem registru za objavo na Evropskem portalu e-pravosodje. S predlogom zakona se posega tudi v določbe vpogledu javne podatke Poslovnega registra. Določa se iskanje vpogled v podatke Poslovnega registra po posameznikih, ki bo omogočal razkritje podatkov, v katerih poslovnih subjektih je oseba ustanovitelj in zastopnik. Danes je mogoče iskanje le po poslovnih subjektih, torej kdo je zastopnik in ustanovitelj v poslovnem subjektu ne pa tudi ali in kje vse se zastopnik in ustanovitelj pojavljata v drugih poslovnih subjektih. Rešitev bo prispevala k manjši anonimnosti oseb, ki sodelujejo v pravnem prometu, posledično ob večji preglednosti in integriteti upravljavskih, nadzornih in vodstvenih struktur v poslovnih subjektih, posredno tudi k bolj preudarnemu vstopanju pravnih in fizičnih oseb v poslovne odnose in druga pravna razmerja, manjše izpostavljenosti tveganj, zmanjšanju korupcijskih tveganj, nasprotij interesom, večjemu spoštovanju pravnih pravil in drugim. Tekom razprave v Državnem zboru smo glede na prvotni predlog omejili uporabo iskalnika po posamezniku le na tiste poslovne subjekte, ki opravljajo predvsem pridobitno dejavnost. Prav tako smo z amandmajem razširili iskalne kriteriji, s katerim smo omejili možnost zlorab pri iskanju in vpogledih in razkritja nepravih podatkov o določeni osebi. Spoštovani. Ukrepi, ki jih vsebuje predlog zakona so le eden izmed nujnih ukrepov, ki smo jih že sprejeli ali jih nameravamo sprejeti, da bi preprečili zlorabe in nepoštene in neetične poslovne prakse v poslovnem okolju, zagotovili enakopravne pogoje za vse poslovne subjekte na trgu in vzpostavili spodbudno poslovno okolje z njim pa tudi visoko raven varnosti v pravnem prometu. Zato predlagamo, da predlog zakona podprete. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici mag. Margareti Guček Zakošek.
Hvala, spoštovani predsednik. Vsi prisotni, še enkrat, lepo pozdravljeni! Odbor za gospodarstvo je na tretji seji 14. 1. 2015 in v prvem nadaljevanju tretje seje 1. 2. 2015 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru Slovenije, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 11. seji 5. 12. 2014 sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe z dne 23. 12. 2014, ki je predlog zakona proučila z vidika skladnosti z ustavo, pravnim sistemom in iz zakonodajno-tehničnega vidika. Služba je podala pripombe načelne narave, zlasti glede ustavno varovanega področja varstva zasebnosti in osebnih podatkov ter odstopanja od določb Zakona o varstvu osebnih podatkov, ki je sistemski predpis na tem področju. Odbor je bil tudi seznanjen z mnenjem Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt in turizem in finance z dne 13. 1. 2015, ki predlog zakona podpira. Kvalificirani predlagatelji k predlogu zakona niso vložili amandmajev. Na prvem nadaljevanju tretje seje odbora 5. 2. 2015 so bili članicam in članom predloženi amandmaji, ki jih je pripravilo Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo, in jih je odbor v razpravi tudi sprejel. Pri prvi obravnavi predloga zakona na 3. seji 14. 1. 2015 so prisostvovali predstavniki in predstavnici Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Zakonodajno-pravna služba. V uvodni dopolnitvi obrazložitvi členov je državni sekretar pojasnil, da so poglavitne rešitve predlaganega zakona naslednje: prenos evropske direktive v povezovanju centralnih in trgovinskih registrov ter registrov družb, vzpostavitev iskanja in pogledov podatkov poslovnega registra tudi po posamezniku in odprava nekaterih manjših pomanjkljivosti obstoječe ureditve. Glede dileme v zvezi z iskanjem in vpogledom posameznikih je bilo pojasnjeno, da bo predlagana rešitev prispevala k manjši anonimnosti oseb v pravnem prometu ter k večji preglednosti in integriteti upravljavske, nadzorne in vodstvene strukture po poslovnih subjektih. Glede pripomb Zakonodajno-pravne službe je predstavnik Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo pojasnil, da se s predlagano rešitvijo ne spreminja pristop in koncept veljavnega zakona, saj so vsi omenjeni podatki že sedaj na razpolago uporabnikom v določeni elektronski obliki, vendar pa posameznim poslovnem subjektu. Poudaril je, da se spreminja le način iskanja in vključujejo dodatni iskalni kriteriji, ki pa jih slovenski pravni red že pozna, na primer v Zakonu o finančnem poslovanju. V nadaljevanju obravnave tretje seje 5. 2. 2015 so prisostvovali predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo ter Ministrstva za pravosodje in Zakonodajno-pravna služba. V dopolnilni obrazložitvi so minister za pravosodje ter predstavniki Ministrstva za pravosodje podali nekatera pojasnila glede pomislekov o skladnosti predloga zakona z ustavo. Pri tem je bila poudarjena potreba po razlikovanju te situacije od situacije, ko je Ustavno sodišče razveljavilo nekatere določbe Zakona o evidentiranju nepremičnin, kjer je šlo za razkritje nepremičnin za prebivanje. Bilo je opozorjeno na navedbo Ustavnega sodišča, da posameznika v zasebnosti glede podatkov o njegovem, na primer, zdravju, službi ali družini, ne gre enačiti s posameznikom, ki vstopa v pravne odnose. V nadaljevanju je predstavnica Zakonodajno-pravne službe poudarila, da služba kljub predlaganim amandmajem in dodatnim pojasnilom vztraja na nekaterih temeljnih pomislekih ustavnopravne narave. V razpravi so se članice in člani odbora osredotočili na 11. člen in predlog za amandma odbora k temu členu. Nekatere članice in člani odbora so predlagane rešitve tega člena predlaganega amandmaja in predloga zakona podprli kot pomemben korak k povečevanju transparentnosti, nasprotno pa so drugi predlaganim rešitvam nasprotovali zaradi pripomb službe, ki so ustavnopravne narave. Po opravljeni razpravi je odbor v skladu s 131. členom Poslovnika sprejel amandmaje odbora, in sicer k 8., 11. in 12. členu predloga zakona. Glasoval je o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Zavezništvo, zanjo gospod Jani Möderndorfer.
Dober dan! Smo še pri zadnji neumnosti, ki je v tem paketu ministra Klemenčiča skupaj z ministrom za gospodarstvo, ker brez njega ne gre, ker sam po sebi in po naravi se Poslovni register pač enostavno obravnava in je matično pač to ministrstvo. Kako brezciljno in brezglavo je seveda ta zakon pred nami, govori že samo dejstvo, da je predstavnik Ministrstva za gospodarstvo na odboru rekel naslednji stavek: Poslovni register bo omogočil človeku, ki bo iskal službo, da bo vnaprej vedel, kdo mu bo plačal plačo in kdo ne. S tem lahko več kot jasno vidimo, da nekega prav resnega premisleka pri odpiranju teh podatkov za porabo poslovnega registra ne kaže verjeti. Daleč od tega je tudi dejstvo, da ne gre tukaj samo za nekaj, kar se obljublja ljudem, da bo sedaj veliko bolj transparentno; ampak se predvsem zakriva drugo dejstvo, katerega nekateri v tej dvorani ne želite slišati – to pa je, da se posega v varstvo osebnih podatkov. Varstvo samo po sebi – nekatere razprave bomo danes slišali v tej smeri, ko bomo rekli, vsak posameznik se sam prostovoljno odloča, ko ustanovi firmo, da je s tem razkril osebne podatke. Upam, da ne bomo nasedali tem neumnostim. Dejstvo je, da ko zakon nekaj predpiše, se ti nič prostovoljno ne podaš v pot poslovnih voda, ampak ti enostavno zakon predpiše, kaj bo postalo osebno. Zato so takšni stavki in takšne razprave absolutno neplodne. Dejstvo pa je tudi naslednje, da za razliko od sodnega registra in poslovnega registra, kdo s kom upravlja. Že ime govori, da sodni register upravlja in vodi sodišče, v tem primeru to vodi Ajpes. In Ajpes je tisti, ki bo sam razlagal, kaj je osebno podatek. Da je temu res tako, govori naslednje, da v določenem stavku reče in iz tega zakona je to razvidno, Zakon o Poslovnem registru, ki pravi, javni podatki Poslovnega registra so vsi podatki o enotah poslovnega registra razen podatkov, ki so s posebnim zakonom določeni kot osebni podatki. Mene je tega najbolj strah. Mi dobivamo novega big brotherja, mi dobivamo neke podatke, s katerimi si bo vlada preprosto lepo umila roke in rekla: poglejte, mi delujemo poslovno, odkrito, transparentno. V resnici pa boš praktično z vhodnimi podatki, ki so nam vsi znani, ne samo ime in priimek, ampak z EMŠO lahko dostopal do podatkov, ki bodo na vpogled vsem. Najbolj žalostno je to, da bi še razumeli, če gre za podatke, ki govorijo o podjetjih, o poslovnih subjektih, ki so financirani ali v lasti države oziroma lokalne skupnosti. Ne. Mi smo se spravili na zasebni sektor, ki nima veze z javnim, ki nima veze z javnimi sredstvi, ampak v imenu pravice in resnice govorimo samo še o tem, kako je treba vedeti vsakemu vse. S tem smo odprli tudi Pandorino skrinjico za varovanje osebnih podatkov na vseh ostalih področjih; ker če je možno s poslovnim in sodnim registrom vse to odpreti, zakaj ne še vse drugje. Zakaj je kar na enkrat osebni podatek v Poslovnem in sodnem registru lahko javen, drugje ga pa smešno varujejo. Varujejo ga v vseh centrih za socialno delo, varujejo ga v vseh ostalih pravnih subjektih javnega značaja in v imenu varovane človekove pravice. Zraven tega naj poudarim še naslednje. Niti Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora ni dala zelene luči za take neumnosti, ki jih predlaga vlada. To, da zakonodajna služba Vlade vse požegna, to smo navajeni že od nekdaj. V vseh vladah. Ampak da Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora reče: ups, zadeva je protiustavna; pa ne zanima nikogar – ne ministra za pravosodje ne ministra za gospodarstvo. In s svojimi sodelavci in četicami zagovarjajo te neumnosti, ki jih imamo danes v Državnem zboru. Zakaj je pomembno to vprašanje? Zapomnite si naslednje. Ste avtorji tistega, kar danes odpirate in česar nikoli več ne boste morali zapreti. Nikoli več! Sami ste si to podpisali, Zavezništvo zagotovo ne. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, v njenem imenu gospa Maruša Škopac.
Hvala za besedo, predsednik. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Vodenje in vzdrževanje Poslovnega registra Slovenije ureja Zakon o Poslovnem registru Slovenije. Področja deloma ureja tudi Zakon o gospodarskih družbah in Zakon o sodnem registru. ZPRS-1 je bil sprejet leta 2006 in se od takrat ni spreminjal in dopolnjeval. Predlog novele zakona je usmerjen v tri področja. Z njim se v slovenski pravni red prenaša direktiva Evropskega parlamenta o povezovanju centralnih in trgovinskih registrov ter registrov družb. Njen poglavitni namen je izboljšati čezmejni dostop do informacij o družbah in njihovih podružnicah v drugih državah članicah, kar pa je možno le, če vse države članice omogočijo elektronsko komuniciranje med registri. Njen prenos v nacionalni pravni red držav članic EU bo tako zagotovil, da med njihovimi ureditvami ne bo pomembnejših razlik. Trenutno prostovoljno sodelovanje med registri ne zadostuje, zato morajo državljani in gospodarske družbe v veliki večini primerov še vedno iskati po registrih vsake države posebej. Uporabnikom evropskega centralnega Poslovnega registra bo na ta način olajšan dostop do podatkov o družbah iz EU in njihovih podružnicah v drugih državah članicah. Posledično se bo povečalo zaupanje v čezmejno poslovanje. Predlog novele zakona širi možnost iskanja in vpogleda v podatke Poslovnega registra tudi po posamezniku in ne samo po poslovnem subjektu, kot je to mogoče v tem trenutku. Glede na opozorila Zakonodajno-pravne službe smo z amandmajem k 11. členu zakona določili, da se pridobi podatke samo za tiste osebe, ki v gospodarskem pravnem prometu opravljajo funkcijo zastopanja v enotah Poslovnega registra oziroma imajo status ustanovitelja v enotah Poslovnega registra. Po vzoru 122. člena Zakona o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju je predlagano, da sta iskalna kriterija za fizične osebe kombinacija osebnega imena ter EMŠO ali kombinacija osebnega imena ter davčne številke. Predlagana ureditev pomeni, da se bodo morali pri tovrstnem iskanju vsi zahtevani elementi kombinacije ujemati, da bo zainteresirana stranka lahko pridobila želene informacije. To pomeni, da ne bo možno iskanje zgolj po osebnem imenu, ampak bo morala zainteresirana stranka razpolagati še z določenimi informacijami o osebi, katere funkcijo oziroma status bo želela preveriti v različnih enotah Poslovnega registra. Takšna odločitev iskalnega znaka zahteva, da zainteresirana stranka poda dovolj specificirano opredelitev osebe, kar posredno kaže, da je z njo že bila v poslovnem stiku oziroma je pokazala interes za poslovanje s to enoto Poslovnega registra, ko je preverila njegove zastopnike in ustanovitelje. Navedena iskalna kriterija bosta tako omogočila pridobitev točnih podatkov o enolično določeni fizični osebi. Kot je že bilo izpostavljeno v dosedanjih razpravah, je podatke, v katerih poslovnih subjektih je oseba ustanovitelj, zastopnik, član ali organ nadzora, že danes mogoče dobiti pri različnih ponudnikih na trgu, ki so od Ajpesa pridobili bazo podatkov Poslovnega registra. Razlika je samo v tem, da so danes ti podatki na voljo proti plačilu, po sprejemu novele zakona pa bodo ti podatki dostopni vsem brezplačno. Predlagana rešitev v ničemer ne posega v obstoječ sistem vodenja in obdelave podatkov v Poslovnem registru ter objave javnih podatkov o enotah Poslovnega registra. Funkcija oziroma status osebe v določenem Poslovnem registru je že po veljavni zakonodaji javni podatek, zato predlaga način iskanja podatkov, ki bo omogočal ugotovitev vseh poslovnih subjektov, v katerih določena oseba opravlja določeno funkcijo oziroma ima status, omogoča zgolj dostop do teh podatkov na drugačen način. Dejstvo je, da bo predlagana rešitev prispevala k manjši anonimnosti oseb, ki sodelujejo v pravnem prometu, posledično pa k večji preglednosti in integriteti upravljavske, nadzorne in vodstvene strukture. Posredno bo vplivala tudi k bolj preudarnemu vstopanju poslovnih partnerjev v poslovne odnose in druga pravna razmerja, zmanjšanju korupcijskih tveganj, nasprotju interesov, večjemu spoštovanju pravnih pravil, zmanjšanju primerov oškodovanj upnikov in tretjih oseb. Transparentnost in pravica vedeti imata v sodobni družbi izjemen pomen za zagotavljanje demokratičnosti, povečanje odgovornosti nosilcev javnih funkcij, zmanjševanje tveganja za slabo upravljanje, zlorabo, oblast in korupcijo ter bolj smotrno in učinkovito porabo javnih sredstev. In ker v SMC vse to podpiramo, bomo podprli tudi Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru Slovenije. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, v njenem imenu gospod Franc Breznik.
Spoštovani gospod predsednik, kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poslovnem registru, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po skrajšanem postopku predložila Vlada. Poglavitne rešitve predlaganega zakona so naslednje: prenos Evropske direktive o povezovanju centralnih in trgovinskih registrov ter registrov družb. Drugič, vzpostavitev iskanja in vpogleda v podatke Poslovnega registra tudi po posamezniku. In tretjič, odprava nekaterih manjših pomanjkljivosti obstoječe ureditve. Glede dileme v zvezi z iskanjem in vpogledom po posameznikih je bilo pojasnjeno v prvi obravnavi, da bo predlagana rešitev prispevala k manjši anonimnosti oseb v pravnem prometu ter k večji preglednosti integritete upravljavske, nadzorne in vodstvene strukture v poslovnih subjektih. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je podala pripombe, ki so bile načelne narave, ki so tudi nas v Slovenski demokratski stranki vsaj na začetku zelo pestile. Dvomili smo v predlagano novelo zakona, predvsem glede ustavno varovanega področja varstva zasebnosti in osebnih podatkov ter odstopanja od določb Zakona o varstvu osebnih podatkov, ki je sistemski predpis na tem področju. Služba je podala tudi konkretne pripombe k posameznim členom predloga zakona, in sicer k 5., 8., 9., 10., 11. in 12. členu predloga zakona, pa tudi k 25. členu veljavnega Zakona o Poslovnem registru Republike Slovenije, ki ga predlog zakona v zdajšnji meri ne spreminja. Predlagana ureditev pomeni, da se bodo morali po tovrstnem iskanju vsi zahtevani elementi kombinacije ujemati, da bo zainteresirana stranka lahko pridobila zahtevane informacije. To pomeni, da ne bo možno iskanje zgolj po osebnem imenu, ampak bo morala zainteresirana stranka razpolagati že z določenimi informacijami o osebi, katere funkcijo oziroma status v različnih enotah Poslovnega registra bo želela preveriti. Takšna določitev iskalnega znaka zahteva, da zainteresirana stranka poda dovolj specificirano opredelitev osebe, kar posredno kaže, da je z njo že lahko bila v poslovnem stiku, če je tako pridobila podatek o enotni matični številki občana, davčni številki ali naslovu prebivališča; oziroma je pokazala interes za poslovanje s to enoto Poslovnega registra, ko je preverila njegove zastopnike in ustanovitelje. Navedeni iskalni kriteriji bodo tako omogočili pridobitev točnih podatkov določeni fizični osebi. Upoštevaje situacijo na trgu, kjer obstaja veriženje podjetij ter prenašanje lastništva, je bil kot argument za predlagano rešitev naveden namen pravne države, da z vidika varnosti prometa omogoči vsaj minimalni standard na področju gospodarskega poslovanja tistim, ki stopajo v poslovne odnose. Predstavniki ministrstva so poudarili, da se s predlaganimi amandmaji uvaja rešitev, ki zajema ožji krog subjektov, in sicer tistih, ki se vpisujejo v sodni register in so gospodarske družbe; ali poslovni subjekti, ki opravljajo pridobitno dejavnost oziroma so v poslovnem razmerju. Poleg tega pa s predlaganimi amandmaji dodaja kombinacije iskalnih znakov, kar pomeni, da mora zainteresirani posameznik za dostop do podatkov že imeti določene informacije o subjektih. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke smo mnenja, da predlog zakona ni ustavno sporen ter da namen predlaganih rešitev ni preprečitev veriženja podjetij, temveč vzpostavitev večje transparentnosti v poslovnih odnosih. Ponovno bi izpostavili dejstvo, da so že sedaj vsi omenjeni podatki po posameznih družbah brezplačno dostopni, po ostalih iskalnih elementih pa so dostopni proti plačilu, katerega si večina manjših gospodarskih subjektov do zdaj ni mogla privoščiti. Po eni strani imamo izreden odpor določenih IT podjetij, ki se ukvarjajo s temi podatki in za to zaračunavajo – vsaj za manjše poslovne subjekte, ki vstopajo na trg – nenormalno visoke vsote, ki si jih ti manjši subjekti ne morejo privoščiti. In tu vidimo nek odpor določenih poslanskih skupin. Predlog zakona je pripravljen s ciljem delne uskladitve zakonodaje z evropsko direktivo 2102/17/EU; uveljavitev zakona pa pomeni nadaljnji korak v predvideni smeri razvoja, vodenja in povezovanja podatkov med poslovnimi registri držav članic Evropske unije za celovit čezmejni dostop do podatkov o družbah. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke spremembe Zakona o Poslovnem registru Slovenije po skrajšanem postopku podprli. Najlepša hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, v njenem imenu gospod Uroš Prikl.
Spoštovani predsednik, kolegice in kolegi! Seveda bomo tudi v Poslanski skupini Desus predlog zakona podprli. Dovolite, da na kratko predstavim naše stališče k Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru Slovenije. S predlogom novele tega zakona se v naš pravni red delno prenašajo določbe direktive Evropske unije o povezovanju centralnih in trgovskih registrov ter registrov družb, s čimer se bodo povezali vsi poslovni registri držav članic. Pričakovati je, da se bo s tem okrepilo zaupanje v čezmejno poslovanje. Novela nadalje prinaša tudi manjše dopolnitve trenutno veljavnega zakona še iz leta 2006. Po novi uredbi bosta pristojnost nad vodenjem podatkov o transakcijskih računih doma in v tujini prevzela Ajpes in Finančna uprava Republike Slovenije. Omogočena bo tudi večja točnost in ažurnost podatkov, in sicer s tem, da bo Ajpes samodejno prevzemal nekatere podatke iz centralnega registra prebivalstva, ki se vodijo tudi v Poslovnem registru. Največ pozornosti in razprave med koalicijskimi poslanci na sestankih in usklajevanjih, na seji matičnega delovnega telesa in tudi v javnosti pa je bila deležna vzpostavitev iskanja in vpogleda v podatke Poslovnega registra – tako imenovano iskanje po posameznikih. Predlog zakona je prvotno določal, da je vsakomur omogočeno iskanje in vpogled v podatke, vsebovane v Poslovnem registru, da bi se lahko ugotovilo, ali je določena oseba zastopnik, ustanovitelj ali druga oseba, vpisana v register; in sicer na način iskanja po posamezniku. Zakonodajno-pravna služba je izrazila tehtne pomisleke v smislu posega v ustavno zagotovljeno varstvo osebnih podatkov. Ta določba je bila po proučitvi mnenja Zakonodajno-pravne službe spremenjena, in sicer je bil na seji odbora sprejet amandma koalicijskih poslanskih skupin, tako da dopolnjen predlog zakona zdaj določa, da upravljavec registra omogoči iskanje in vpogled v te podatke na način, da se iskanje pri fizičnih osebah omogoči samo z uporabo kombinacije osebnega imena, ob tem pa še bodisi EMŠO, davčna številka ali naslov prebivališča; pri pravnih osebah pa z uporabo firme, imena, matične ali davčne številke. Gre torej za iskanje po kombinaciji iskalnih kriterijev in ne samo po osebnem imenu, s čimer se omogoča tudi večja varnost osebnih podatkov, na kar je opozorila, kot že rečeno, Zakonodajno-pravna služba. V Poslanski skupini Desus to ureditev podpiramo kljub nekaterim pomislekom, ki smo jih imeli na začetku, ko smo se soočili z nasprotnimi mnenji. In zakaj smo se tako odločili? Funkcija oziroma status osebe v določenem poslovnem subjektu je že po veljavni zakonodaji javen podatek. Opozoriti velja, da je treba razlikovati med varstvom osebnih podatkov fizične osebe kot posameznika; nekoliko drugače pa je, če je ta fizična oseba tudi podjetnik. Pomembno je poudariti tudi dejstvo, da te podatke že danes omogočajo ponudniki na trgu, ki so od Ajpesa pridobili bazo podatkov Poslovnega registra. Prav tako Ajpes v okviru ponovne uporabe podatkov po Zakonu o dostopu do informacij javnega značaja že od leta 2009 omogoča pridobitev celotne baze podatkov Poslovnega registra, ki tehnično omogoča iskanje po imenu in priimku posameznika in njegovih funkcijah. Ne nazadnje pa te podatke že zdaj ponuja vedno več zasebnih agencij, vendar pozor – ne brezplačno. Do njih dostopajo tisti, ki so jih pripravljeni plačati oziroma ki jih zmorejo plačati, kot na primer velike firme in predvsem medijske hiše. Cilj te novele zakona je omogočiti dostop vsakomur. Na tem mestu velja omeniti tudi dejstvo, da takšno ureditev poznajo številne evropske države, med drugim tudi skandinavske, s katerimi se mnogokrat radi primerjamo. V Poslanski skupini Desus verjamemo, da bo ta sprememba prispevala k večji preglednosti poslovnega okolja, zmanjšanju korupcijskih tveganj ter zmanjšanju primerov oškodovanj upnikov in tretjih oseb. Posledično pa bo to privedlo tudi do omejitev tako imenovanih veriženj podjetij, s tem pa bomo ohranili varstvo oziroma zaščito osebnih podatkov posameznika, kar je bistvenega pomena. Zaradi vsega navedenega bomo v Poslanski skupini Desus predlog zakona podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, v njenem imenu gospa Andreja Katič.
Hvala, predsednik. Novela zakona o Poslovnem registru vsebuje predvsem uskladitev s pravom EU ter manj zahtevne spremembe, ki pa po vsebini niso popolnoma nepomembne. Socialni demokrati pozdravljamo predlagano rešitev v zakonu, za katero smo kljub nekaterim izraženim pomislekom prepričani, da je nujno potrebna. Gre za rešitev, zapisano v 11. členu predloga, ki širi možnost iskanja in pogleda v javne podatke Poslovnega registra. Iskalni kriteriji so natančno določeni. Predlagana rešitev je v funkciji vzpostavitve večje transparentnosti v poslovnih odnosih, preprečevanja korupcije in konfliktov interesov. Ob tem velja poudariti, da so vsi podatki po posameznih družbah brezplačno dostopni že sedaj, po ostalih iskalnih elementih pa so dostopni proti plačilu. Inšpektorat za delo je v letu 2013 ugotovil kar 9 tisoč 762 kršitev na področju delovnih razmerij. Nekatere take prakse so veriženje podjetij, ustanavljanje slamnatih podjetij in ustanavljanje podjetij na zalogo. Posledice navedenih praks čutijo poslovni partnerji, delavci, druge osebe ter država pri izvajanju svoje oblastne funkcije. Ob tem pa ni odveč opomniti, da take nepoštene prakse uničujejo pravno in socialno državo. V obdobju od 2011 naprej so bili sprejeti številni ukrepi, s katerimi je zakonodajalec želel omejiti nekatere nepoštene poslovne prakse, kot na primer javna objava davčnih dolžnikov, omejitev ustanavljanja družb in espejev ter pridobitev poslovnih deležev s strani poslovno nepoštenih fizičnih in pravnih oseb. Socialni demokrati pričakujemo, da bo najkasneje do poletja v zakonodajnem postopku tudi novela Zakona o gospodarskih družbah, ki bo dopolnjena z rešitvami za nadgradnjo že sprejetih ukrepov za boj proti nepoštenim poslovnim praksam. Pričakujemo, da bo določilom v zvezi z omejevanjem ustanavljanja podjetij dodana prepoved tudi za vse tiste, ki jim bo inšpektorat za delo izdal pravnomočno odločbo v zvezi s plačilom za delo oziroma v zvezi z zaposlovanjem na črno; da bo vsebovala rešitve za odpravo anomalij pri poslovanju družb, družbe brez poslovodstva, brez delničarjev, brez transakcijskih računov in veriženja družb. Nekateri delodajalci se poslužujejo različnih načinov, da se izognejo izplačilu plač in drugih obveznosti, ki jih imajo do zaposlenih. Ljudje tudi težko sprejmemo dejstvo o izgubi službe, zato so pripravljeni privoliti vse. V zameno za zaposlitev v novem podjetju se odrečejo odpravnini in neizplačanim plačam; velikokrat ugotovijo, da so jih ponovno izigrali, da je novi delodajalec v povezavi s prejšnjim in prav tako ne izpolnjuje svojih obveznosti. Delavci pa zaradi sporazumne prekinitve delovnega razmerja pri prvem delodajalcu ostanejo brez vseh pravic. Nova delovnopravna zakonodaja sicer ščiti delavce, a vprašanje je, koliko delavcev je sploh seznanjeno na primer s pravico izredne odpovedi delovnega razmerja s strani delavca, če mu delodajalec dvakrat zapored ne izplača plače. Seznanitev s to določbo je za delavca izjemno pomembna, saj mu v takem primeru zagotavlja, da obdrži vse pravice, vključno s prejemanjem nadomestila in prijavo na zavodu. Socialni demokrati smo v svoj volilni program zapisali, da se bomo zavzemali tudi za uvedbo tako imenovane državljanske listine kot jasnega povzetka posameznega zakona. Menimo namreč, da mora biti vsak človek seznanjen s svojimi pravicami, da lahko zaščiti svoje interese. Anomalije na trgu dela je treba preprečiti. V stečajnih postopkih delavci, ki so ustvarili stečajno maso, velikokrat ostanejo brez vsega. So prvi, ko je treba plačati grehe slabega upravljanja, in prezrti, ko se delijo dobički, ki so jih sami ustvarjali. To ni prav. Imamo polna usta besed o dvigu gospodarske rasti in konkurenčnosti, a je zaslepljen pogled na razmere, ki jih za seboj pušča gonja po kopičenju kapitala. Govorimo o družbeno odgovornem gospodarstvu, pa bi morali govoriti o delavsko odgovornem gospodarstvu. Mogoče smo v svojem stališču malce zašli, a Socialni demokrati menimo, da je na krivice, ki jih doživljajo delavci, in na nepoštene poslovne prakse treba vedno znova jasno opozarjati in terjati ustrezna ukrepanja. Socialni demokrati vidimo predlagane rešitve v predlogu novele Zakona o Poslovnem registru Slovenije kot tiste, ki pomagajo graditi obrambni zid pred zlorabami in ščitijo ljudi pred izkoriščanjem – in zato jih bomo podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, v njenem imenu dr. Matej T. Vatovec.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Lep pozdrav vsem! V Združeni levici spremembe zakona podpiramo. Predvsem njegov namen na papirju, a smo precej bolj zadržani glede njegovih dejanskih posledic. Prinašajo večjo demokratičnost in transparentnost, a za kapljo v morje reševanje problema zlorab z veriženjem podjetij, ustanavljanjem slamnatih podjetij in podjetij za prodajo, ki omogočajo goljufanje in brutalno izkoriščanje delavcev. Treba je poudariti, da je glavni pogoj za zmanjšanje oziroma odpravo kršitev delavskih pravic ekonomska demokracija oziroma delavsko upravljanje. To pomeni, da zaposleni ne bodo na milost in nemilost prepuščeni upravam oziroma lastnikom ter menedžerjem, ampak bodo sodelovali pri upravljanju podjetij in imeli demokratične mehanizme za zagotavljanje svojih pravic in interesov ter vpliv na upravljavce in lastnike. To pa ne pomeni, da zlorab z neplačevanjem prispevkov, ki so posledica veriženja podjetij in podobnih praks, ne bi bilo mogoče preprečiti. Treba bi bilo spremeniti Zakon o gospodarskih družbah. Zgled za spremembo je lahko že bližnja Avstrija. Sprememba Zakona o Poslovnem registru je korak v pravo smer, a že danes je večina posameznikov, ki se okoriščajo z goljufanjem in nelegalnim izkoriščanjem, znana. Z zakonodajnimi spremembami, ki so nujne takoj, morajo uradni organi dobiti dovolj pristojnosti, da bodo takšne prakse lahko preganjali in sankcionirali. Vprašanje je, če za to obstaja politična volja. Brez nadzora in sankcioniranja poskusi izboljšav ostajajo mrtva črka na papirju. 80 inšpektoric in inšpektorjev za več kot 190 tisoč poslovnih subjektov. Tudi glavna inšpektorica Nataša Trček je večkrat javno opozarjala na ta problem. Domišljija nekaterih podjetnikov za iskanje poti mimo zakonodaje in iznajdbo novih načinov zlorabe delavskih pravic nima meja. V Združeni levici podpiramo korake v smer, ki zagotavlja več demokratičnosti in transparentnosti. To, da ima javnost omogočen vpogled v podatke o veriženju podjetij in vse z njimi povezane podatke, je seveda dobrodošlo. Ampak to ni nikakor dovolj. Taista država, ki bo sedaj javnosti omogočila vpogled v Poslovni in sodni register, je namreč vsem malim in velikim tajkunom omogočila ali dopustila, da ustanavljajo podjetja na dnevni ravni. Zgolj in samo dvig transparentnosti tudi v preteklosti ni prinesel želenih učinkov. Objava davčnih dolžnikov, ki je ni spremljala sistemska rešitev za preprečitev tovrstnih praks, ni imela želenih učinkov. Prav tako ni imel želenih učinkov vpogled v plačane prispevke delavcem, saj lastniki kapitala še danes ekstremno izkoriščajo najranljivejše delavstvo in jim ne zagotavljajo niti dostojnega plačila niti jim redno ne plačujejo osnovnih prispevkov. Hkrati ne razumemo ugovora, ki ga ponavljajo nekatere stranke, da bi možnost iskanja po imenu in priimku ogrozila varstvo osebnih podatkov. Kot je le-to zaščiteno z Ustavo, je z Ustavo v 67. členu tudi jasno določeno, da ima lastnina gospodarsko, socialno in ekološko funkcijo. Posameznik z ustanovitvijo gospodarske družbe vstopi v javno gospodarsko življenje, kar pomeni, da ne gre le za njegove zasebne interese, ampak za interese celotne družbe. V imenu neoliberalizma se je iz varstva osebnih podatkov pogosto dela svetinjo, ki ovira izvajanje pozitivne zakonodaje. Pravica do varstva osebnih podatkov ne sme preprečevati udejanjenja pravice do plače; sploh ker ne gre le za abstraktno pravico, ampak pogosto za golo preživetje najbolj izkoriščenih delovnih ljudi. V Poslanski skupini Združena levica podpiramo vse predloge, ki gredo v smeri demokratizacije in večje transparentnosti. Podprli bomo tudi Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru. Hkrati pa vlado pozivamo, da pripravi dodatne ustrezne rešitve, ki bodo preprečevale zlorabe in zaščitile osnovne pravice delavstva do plače in plačila socialnih prispevkov. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nova Slovenija – krščanski demokrati, v njenem imenu gospod Jožef Horvat.
Spoštovani! Načelo vestnosti in poštenosti v civilnopravnih razmerjih je osnovno načelo, po katerem morajo v poslovnem svetu postopati prav vsi deležniki. Poslovanje gospodarskih subjektov mora temeljiti na medsebojnem zaupanju poslovnih partnerjev, država pa je dolžna vzpostaviti in zagotavljati ustrezno infrastrukturo, ustrezne mehanizme, ki onemogočajo in tudi sankcionirajo zlorabe. Pa je temu res tako? V zadnjih letih smo priča številnim primerom, ko gospodarske družbe in poslovni subjekti ne ravnajo v skladu z omenjenim načelom. Mnogokrat gre tudi za vprašanje varnosti pravnega prometa na eni strani in za vprašanje varnosti javnega interesa na drugi strani. Če pri tem upoštevamo test sorazmernosti, ugotovimo, da pravica do varstva osebnih podatkov ni absolutna, saj celo Ustava dopušča omejitve, če seveda zanje obstaja javna korist. V Novi Sloveniji smo prepričani, da mora vsak, ki vstopa v poslovne odnose s svojim poslovnim partnerjem, vedeti, da s tem prevzema vso odgovornost, tudi za vse podatke, ki se nanašajo na njegovo poslovanje. Edino s takšnim odnosom in ravnanjem lahko zagotovimo javnost tistih podatkov, ki so ključni za učinkovito obvladovanje tveganj poslovnih subjektov, ko vstopajo v poslovne stike s svojimi poslovnimi partnerji. In prav tu nastopi dolžnost države, da z vidika varnosti pravnega prometa omogoči vsaj minimalen standard na področju gospodarskega poslovanja tistim, ki vstopajo v te poslovne odnose. Za vsako pridobitno dejavnost mora biti vzpostavljen sistem javnega nadzora oziroma javnega vpogleda v podatke, ki se nanašajo na poslovanje poslovnega subjekta. In za zagotovitev tega vpogleda s predlagano novelo le dodajamo možnost iskanja in vpogleda v podatke poslovnega registra še po posamezniku. Krščanski demokrati ob tem poudarjamo, da so vsi podatki že zdaj na razpolago uporabnikom v elektronski obliki, edina razlika je le v tem, da je iskanje možno le po posameznem poslovnem subjektu. Torej se spreminja le način iskanja, ki vključuje dodatni iskalni kriterij, ki pa ga slovenski pravni red pravzaprav že pozna, na primer v Zakonu o finančnem poslovanju. Tudi z vidika vodenja in povezovanja podatkov med poslovnimi registri držav članic Evropske unije je celovit čezmejni dostop do podatkov o družbah izrednega pomena. Samo na takšen način bo v vseh članicah lahko zagotovljeno delovanje trga kot javne dobrine. Poslanci Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bomo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o Poslovnem registru Slovenije podprli, saj menimo, da gre za ukrep, ki bo prinesel več reda in pravne varnosti v naše poslovno okolje. Hkrati pa menimo, da predlog sprememb in dopolnitev ne posega v ustavno varovano področje osebnih podatkov v tolikšni meri, da bi lahko postavil pod vprašaj njihovo ustavnost, ob tem pa spregledal namen novele zakona, to je javni interes. Prepričani namreč smo, da mora ta pri poslovanju poslovnih subjektov prevladati, kajti z vstopom v poslovni svet, kamor vsak posameznik vstopa prostovoljno, se nivo zasebnosti vsakega posameznika zmanjša oziroma postanejo nekateri njegovi podatki širše dostopni. Po našem prepričanju poštenim posameznikom tak širši dostop do njihovih podatkov ne bo v škodo.
Končali smo s predstavitvami stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 8. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA PREDLOG ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O PRAZNIKIH IN DELA PROSTIH DNEVIH V REPUBLIKI SLOVENIJI, PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložil poslanec gospod Marjan Dolinšek. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predlagatelju gospodu Marjanu Dolinšku.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani kolegice in kolegi! Formalnopravno je postala Slovenija suverena država 25. 6. 1991 z razglasitvijo Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Takrat je v Sloveniji še vedno pod budnim nadzorom obrambnih in varnostnih sil Republike Slovenije delovala Jugoslovanska ljudska armada. V mesecu oktobru 1991, natančneje 25. oktobra 1991 pa je ob 23.45 slovensko ozemlje zapustil zadnji vojak Jugoslovanske ljudske armade, takrat že nam tuje vojaške sile. Na ta dan je Slovenija ne le formalnopravno, temveč tudi dejansko postala suverena država, na katero smo bili in smo ponosni tudi danes. Od tega trenutka naprej je samo Teritorialna obramba oziroma slovenska vojska skrbela za obrambno varnost; slovenska policija in drugi organi pa za notranjo varnost Republike Slovenije. V mesecih, ki so sledili, je naša država postala mednarodno priznana članica družine evropskih narodov ter polnopravna članica organizacije Združenih narodov. Uresničile so se želje naših prednikov, da bomo nekoč sami ali pa vsaj njihovi potomci živeli v svoji lastni in suvereni državi. Prav izraza suverenost in suvereni so poudarili številni pomembni predstavniki Slovenije v svojih nastopih ob državnih in drugih pomembnih praznikih doma ter tudi v mednarodnih organizacijah in združenjih, katerih polnopravna članica je postala naša država. Zato na osnovi pobude, izražene s strani Združenja vojnih veteranov za Slovenijo in Policijskega veteranskega društva Sever predlagam, da Državni zbor razglasi 25. oktober 1991 za dan suverenosti. Dan suverenosti, ki naj bo za državljane in državljanke prazničen in slavnostni dan, ko smo si po stoletjih boja izborili suvereno državo. Želimo si, da je ta dan dan spomina na čase enotnosti, ponosa in samozavesti na vse, kar nas je kot narod ohranjalo in ohranilo skozi stoletja. Tako ne bi več praznovali 25. oktobra kot dneva odhoda zadnjega vojaka Jugoslovanske ljudske armade, temveč kot dan suverenosti. Koncept suverenosti je mogoče razumeti v povezavi z narodom, ljudstvom, državo ter človekovimi pravicami in svoboščinami. Zato naj nas dan suverenosti ob dnevu državnosti ter dnevu samostojnosti in enotnosti opozarja na spoštovanje človekovih pravic in svoboščin ter človečnosti, kar je cilj dejanske suverenosti pri uresničevanju naše ustavne demokracije. Dan suverenosti naj nas spominja tudi na to, da moramo to, kar nas je ohranilo skozi stoletja, v današnjem času ohranjati in negovati bolj zavzeto kot kadarkoli prej v svoji burni zgodovini. Hvala.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku gospodu Urošu Priklu.
Spoštovana podpredsednica; spoštovani državni sekretar, kolegice, kolegi, še enkrat lepo pozdravljeni! Odbor za delo, družino, socialne zadeve in invalide je kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o praznikih in dela prostih dnevih v Republiki Sloveniji, ki ga je Državnemu zboru predložil naš kolega poslanec Marjan Dolinšek; s predlogom za obravnavo in sprejetje predloga zakona po skrajšanem postopku. Kolegij predsednika Državnega zbora je postopek tudi potrdil. Pri delu odbora so sodelovali predlagatelj, predstavniki Vlade – Ministrstvo za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti, predstavnik Zakonodajno-pravne službe, predstavnica Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide ter predstavnika Zveze veteranov vojne za Slovenijo in Združenja Sever. Odboru je bilo posredovano mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo, pravnim sistemom in zakonodajno-tehničnega vidika ter dala konkretne pripombe k 1. členu. Odbor je prejel tudi mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide, ki podpira predlagane spremembe. Je pa komisija posebej opozorila, da bo treba v primeru sprejema zakona poiskati tudi primeren način za praznovanje omenjenega prazničnega dneva in poskrbeti za to, da bodo državljani ob obeleževanju tega in drugih pomembnih dogodkov iz narodove zgodovine spet lahko občutili spoštovanje in ponos. Vlada v svojem pisnem mnenju predlaganim spremembam in dopolnitvam ureditve praznikov in dela prostih dni v Republiki Sloveniji ne nasprotuje. Amandmaje, kot rečeno, sta vložila Poslanska skupina Združena levica in poslanec Marjan Dolinšek. Predlagatelj predloga zakona je poudaril, da bi bilo prav, da bi 25. oktober postal dan spomina na čas enotnosti, ponosa in samozavesti. Z njim bi opozorili na spoštovanje človekovih pravic in svoboščin, prav tako pa bi se s tem poudaril in utrjeval pomen suverene države. V razpravi, ki je potekala o 1. členu predloga zakona in spremenjenem amandmaju Poslanske skupine Združena levica, s katerim je bilo predlagano, da se kot dela prost dan vrne 2. januar, je bilo izpostavljeno stališče, da bi ta dan veljalo vrniti kot dela prost dan, saj ni nobenih uradnih podatkov, ki bi potrjevali, da ima ukinitev dela prostega dne pozitivne učinke. Nasprotniki tega predloga so poudarili, da je predlog podan brez temeljitega razmisleka, da imamo veliko praznikov, saj smo na tem področju primerljivi z manjšimi evropskimi državami, ki so po številu praznikov nad evropskim povprečjem. Po njihovem mnenju tudi ne drži navedba predlagatelja amandmaja, da ne bo posledic za proračun oziroma bomo celo privarčevali. Vsi razpravljavci pa so se strinjali, da je vložen predlog zakona dober, da ga je treba podpreti, saj res utrjuje pomen suverene države, kar je tudi uvodoma povedal kolega Dolinšek, in vpliva na narodno zavest. Predstavnika Zveze veteranov vojne za Slovenijo in Združenja Sever sta se zahvalila predlagatelju zakona, ki je na njihovo pobudo v zakonodajni postopek vložil predloženi zakon; prav tako pa tudi članom odbora za izraženo podporo obravnavanemu predlogu. Da zaključim. Odbor je sprejel amandma gospoda Marjana Dolinška, ni pa sprejel amandmaja Poslanske skupine Združena levica. Odbor je sprejel oba člena. Pripravljen je dopolnjen predlog zakona, kot ste ga dobili z gradivom. Hvala lepa.
Hvala. Za uvodno obrazložitev mnenja dajem besedo predstavniku Vlade. Izvolite, gospod Peter Pogačar, državni sekretar Ministrstva za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti.
Gospa podpredsednica, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Poslanec gospod Dolinšek je Državnemu zboru predložil v obravnavo in sprejem po skrajšanem postopku Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o praznikih in dela prostih dnevih, s katerim predlaga, da se kot praznik v Republiki Sloveniji dodatno določi 25. oktober kot dan suverenosti, s čimer bi se poudaril in utrjeval pomen suverene države; pri čemer pa se ta dan ne opredli kot dela prost dan. Vlada Republike Slovenije v zvezi z navedenim ugotavlja, da je področje praznikov in dela prostih dni urejeno z Zakonom o praznikih in dela prostih dneh. Na opredelitve praznikov in dela prostih dni po tem zakonu pa se navezujejo tudi rešitve v delovni zakonodaji, ki dajejo delavcem pravico do odsotnosti z dela na prazničen in dela prost dan, s pravico do nadomestila plače oziroma do posebnega vrednotenja dela, če morajo delavci zaradi nepretrganega delovnega oziroma proizvodnega procesa ali posebne narave dela delati na ta dan. Zakon o praznikih in dela prostih dnevih določa 12 dni kot državne praznike, od katerih 4 niso določeni kot dela prosti dnevi; in 6 dela prostih dni, ki imajo versko obeležje. Ureditev v Republiki Sloveniji je po mnenju Vlade z določenimi 14 prazniki in dela prostimi dnevi, od katerih 2 padeta vedno na nedeljo, po številu primerljiva z ureditvami v drugih evropskih državah, kjer se število prostih prazničnih dni giblje od 10 do 15. V zvezi s strukturo praznikov po evropskih državah lahko ugotovimo, da je v večini primerjanih držav večina praznikov verskih, poleg novega leta in praznika dela pa je praznično obeleževanje vezano na državnost posamezne države, omejeno na dan do dva dneva. Po veljavnem slovenskem zakonu dva praznika obeležujeta pomembne dogodke za samostojnost in državnost Slovenije v letih 1990 oziroma 1991; 27. april pa obeležuje upor proti okupatorju v drugi svetovni vojni. Navedeni prazniki so tudi dela prosti dnevi. Strinjamo se, da gre pri predlaganem obeleževanju 25. oktobra, ko je leta 1991 iz pristanišča v Kopru zadnji vojak Jugoslovanske ljudske armade zapustil slovensko ozemlje, nedvomno za pomemben dogodek za državnost in samostojnost Republike Slovenije, ki po mnenju mnogih državljanov predstavlja vrh in hkrati konec dogajanj v procesu slovenske osamosvojitve; in bi ga bilo treba primerno ustrezno obeleževati. Vlada predlogu zakona ne nasprotuje. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina SMC, v njenem imenu gospa Janja Sluga.
Predsedujoča, hvala lepa za besedo. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Odnos do praznikov je izjemnega pomena za posameznika in družbo. Kaže na odnos do zgodovine, soljudi in do družbe, v kateri živimo. Obenem pa naš odnos do praznikov kaže na razumevanje pomena zgodovinskega spomina in narodne zavesti. Ko govorimo o zgodovini Slovenije, pogosto najprej poudarimo, da sodi med mlajše države. Marsikomu se to dejstvo zdi samoumevno, marsikdo pa ne ve ali ne pomni večine zgodovinskih dejstev, ki so v preteklosti močno zaznamovale slovensko družbo, kulturo, navade, običaje in jezik. Vemo, da so ozemlju današnje Slovenije v preteklosti vse do 20. stoletja vladali tujci oziroma druga ljudstva in narodi. Prav tako skoraj ni posameznika, ki ne bi vedel za sicer kratek obstoj kneževine Karantanije, za dediščino rimskega cesarstva in številne poti, ki so jih na svojem pohodu osvajanja drugih ozemelj zgradili ravno Rimljani in ob katerih so se razvila prva mesta tudi na Slovenskem. Vemo tudi, da so se v 15. in 16. stoletju na slovenskem ozemlju dogajali turški upadi; da smo bili večino časa pod vladavino Habsburžanov in kasneje Avstro-Ogrske. Prva slovenska beseda, zapisana v latinici, sega v 10. stoletje in je zapisana v Brižinskih spomenikih. Prva knjiga v slovenščini je izšla leta 1550 izpod peresa Primoža Trubarja. Prvi prevod Svetega pisma v slovenščino Jurija Dalmatina je izšel leta 1584. Prvo polovico 19. stoletja so slovenski družbeni prostor zaznamovala dela Franceta Prešerna, s katerim je slovenščino postavil ob bok drugim evropskim jezikom in kulturam. Slovenski politični program Zedinjena Slovenija smo dobili leta 1848. Takrat so naši predniki zahtevali enakopravnost slovenskega jezika in združitev Kranjske, Štajerske, Primorja in Koroške v skupno kraljevino Slovenijo. Leta 1918 smo za kratek čas sobivali z južnoslovanskimi narodi v Kraljevini Srbov, Hrvatov in Slovencev. Leta 1929 smo postali del Kraljevine Jugoslavije, do leta 1991 pa smo bili del Socialistične federativne republike Jugoslavije. Odločnost, pogum in prepričanje v samostojnost in neodvisnost so nas aprila 1990 pripeljali do prvih demokratičnih volitev v Skupščino Socialistične republike Slovenije, ki je decembra istega leta sprejela Zakon o plebiscitu o samostojnosti in neodvisnosti Republike Slovenije. Na plebiscitu 23. decembra 1990 se je 88 % vseh volilnih upravičencev odločilo za samostojno in neodvisno Republiko Slovenijo. Uradna razglasitev rezultatov plebiscita je sledila 26. decembra tistega leta in ta dan smo razglasili za praznik – dan samostojnosti in enotnosti. V nadaljnjem procesu osamosvajanja Slovenije so sledili še drugi pomembni dogodki. Slovenski parlament je 25. junija 1991 sprejel Ustavni zakon za uresničitev Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Slovenije. Tudi ta dan smo razglasili za praznik. Do aprila 1992 je Slovenijo priznalo 29 držav. Istega leta smo bili sprejeti v OZN, leto kasneje v Svet Evrope, od leta 2004 pa je Slovenija tudi članica Evropske unije. Pozabili pa smo, da je bila z odhodom zadnjega vojaka JLA 25. oktobra 1991 vzpostavljena popolna suverenost Slovenije. Na spletni strani Slovenske vojske so zapisali: Odhod zadnjega vojaka mnogi štejejo za vrh procesa slovenske osamosvojitve. Z odhodom zadnjega vojaka je Ministrstvo za obrambo v upravljanje prevzelo vse vojaške objekte na ozemlju Republike Slovenije. Teritorialna obramba je postala edina legalna vojaška sila na območju samostojne države. Iz pristanišča v Kopru je v noči s 25. na 26. oktober odplula ladja z zadnjimi vojaki jugoslovanske vojske. Zadnji vojaki JLA so se vkrcali na ladji, ki sta pluli pod tujima zastavama in sta zato po mednarodnem pravu veljali za tuje ozemlje. Tako je mogoče reči, da je do polnoči 25. oktobra 1991 slovensko ozemlje zapustil zadnji vojak jugoslovanske armade. V Poslanski skupini SMC bomo novelo zakona podprli. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila gospa Anja Bah Žibert.
Spoštovani! Ena od temeljnih vrednot Slovenske demokratske stranke je domoljubje. SDS je tista politična stranka, ki je v slovenskem političnem prostoru prisotna že od samega začetka samostojne Republike Slovenije. Tako smo pomembno prispevali k osamosvojitvi Republike Slovenije, poleg smo bili, ko so jo priznale ostale države. SDS se je skozi celotno zgodovino zavzemala za razvoj Republike Slovenije in s tem za blaginjo državljank in državljanov. Konstruktivno smo sodelovali pri vključevanju Slovenije v Evropsko unijo in zvezo Nato. Uspešno smo vodili vlado v mandatu 2004–2008 in v tem času tudi predsedovali Evropski uniji. Da se je Slovenija lahko razvila do te mere in aktivno samostojno vstopila v mednarodni politični prostor kot suverena država, je bilo ključno, da smo se osamosvojili. Slovenska demokratska stranka je stranka, ki temelji na slovenski pomladi, saj je to obdobje zgodovine slovenskega naroda za nas najpomembnejše. Takratne oblasti SFRJ so se na vso moč trudile, da bi zatrle osamosvojitev Slovenije, že preden je do tega sploh prišlo. Ker jim to ni uspelo, so se na novonastalo državo spravile z vojaško agresijo. Tako smo bili v Sloveniji priče desetdnevni vojni, v kateri pa smo Slovenke in Slovenci uspešno ubranili našo novo državo. V Slovenski demokratski stranki menimo, da se premalo zavedamo tega poglavja slovenske zgodovine, zato pozdravljamo vsak predlog, ki gre v smeri večjega ozaveščanja državljank in državljanov o dogodkih v tem pomembnem obdobju. Zato v SDS pozdravljamo predlog poslanca Marjana Dolinška, da 25. oktober obeležimo kot državni praznik, in sicer dan suverenosti, ko je iz Slovenije odšel zadnji vojak JLA. Žal pa ugotavljamo, da je veliko njihovih privržencev še vedno v Sloveniji. Ti se dnevno trudijo za rehabilitacijo JLA in agresije na Slovenijo. Vendar je to tema za kakšno drugo razpravo. Danes je pred nami predlog praznika, ki je Slovence povezal in združil. Upamo, da ga bomo v takem duhu praznovali tudi v prihodnje. Zaradi tega bomo v Slovenski demokratski stranki predlog podprli. Pri tem pa je pomembno, da to ne bo le praznik na papirju, ampak bo dejansko dan, namenjen spominu in obeležitvi dneva, ki po mnenju državljank in državljanov Republike Slovenije pomeni konec osamosvojitvenega procesa. Srečno!
Hvala. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev Slovenije bo predstavil gospod Uroš Prikl.
Gospa podpredsednica, hvala lepa še enkrat za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi! S predlagano novelo Zakona o praznikih in dela prostih dnevih v naši državi se med praznike uvršča 25. oktober kot dan suverenosti, s čimer bi se po navedbah predlagatelja poudaril in utrjeval pomen suverene države. Seveda se s tem strinjamo in bomo novelo zakona z velikim veseljem podprli. Obeleževanje 25. oktobra – dneva, ko je zadnji vojak JLA zapustil ozemlje Slovenije, bi bil dan spomina na čase enotnosti, na čase ponosa, na čase upanja in na čase samozavesti. Po navedbah predlagatelja bi ta dan opozarjal na spoštovanje človekovih pravic, svoboščin ter človečnosti, kar pa predstavlja cilj dejanske suverenosti pri uresničevanju naše ustavne demokracije. V Poslanski skupini Desus se z vsem navedenim strinjamo. Pomembno pa bo poiskati tudi primeren način, kako se bo ta dan praznoval, ter se potruditi, da nas bo nov praznik še bolj povezoval, še bolj navdajal s ponosom, z optimizmom, z upanjem; nikakor pa ne razdvajal. Zavedati se je treba, da je za to, da bomo državljani ponosni na svojo suverenost, potrebno veliko več, kot je le določitev še enega v nizu praznikov. In pri tem imamo veliko vlogo tudi mi poslanci ter drugi nosilci javnih pooblastil in funkcij. Za državo, na katero bomo lahko ponosni, se moramo namreč potruditi in poiskati rešitve za krepitev našega gospodarstva; poskrbeti, da bodo imeli mladi perspektivo, službe in da ne bodo razmišljali, kako zapustiti državo in iti na delo v tujino. Prav tako moramo poskrbeti za naše upokojence, da ne bodo prejemali pokojnine, ki bodo mizerne, ki jim ne bodo omogočale dostojnega življenja. Ne smemo pozabiti na tudi vse ostale socialno ogrožene ciljne skupine prebivalcev. Vsem je treba zagotoviti človeka dostojno življenje, in to brezpogojno – sedaj in v tem trenutku. 25. oktober ne bo dela prost dan, bi bil pa po sprejetju amandmaja Poslanske skupine Združena levica ponovno dela prost dan 2. januar. Na odboru žal tega predloga nismo sprejeli oziroma je bil zavrnjen. Danes pa bomo o njem ponovno razpravljali, saj je Poslanska skupina Združena levica amandma ponovno vložila. V Poslanski skupini Desus bomo ta amandma z veliko večino podprli, saj nas niso prepričali vsi tisti, ki govorijo, da pomeni dela prost dan, torej v tem primeru 2. januar, skorajda gospodarski kolaps. Prepričani smo namreč, da ta dan ljudem veliko pomeni. Zadovoljen delavec pa je tudi uspešen in produktiven delavec. Torej ob zaključku, dvakrat "da". Prvič "da", in to absolutno, za predlog zakona, ki na koledar praznikov umešča 25. oktober – dan suverenosti; in z veliko večino glasov Poslanske skupine Desus "da" za 2. januar – dela prost dan. Hvala lepa.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila gospa Marija Bačič.
Spoštovana gospa podpredsednica, spoštovani člani Vlade, kolegice in kolegi! Pred nami je predlog zakona, s katerim dobivamo Slovenci nov praznik – dan suverenosti, ki bo obeleževal trenutek, ko je zadnji vojak Jugoslovanske ljudske armade zapustil naše ozemlje in se je ta dan tudi dejansko potrdila suverenost naše države. Slovenci večino državnih praznikov praznujemo v spomin na naš boj za svobodo, demokracijo, samostojnost in neodvisnost. Tako sporočilno vrednost nosi tudi predlog za nov praznik – dan suverenosti, ki ga bomo obeleževali 25. oktobra in ne bo dela prost dan. Pri tem je pomembno poudariti, da je pri praznovanju dogodkov, ki tudi na simbolni ravni obeležujejo temelje naše državnosti, potrebna velika mera pozornosti. Ta mora biti še toliko bolj izrazita pri tistih, ki so časovno bolj oddaljeni, saj ne smemo dovoliti, da bi s časom zbledeli spomini na dejanja, ki so pomembno prispevala, da danes živimo svobodno in da v lastni državi samostojno ter demokratično odločamo o svoji usodi in razvoju. Slovenci smo morali braniti našo svobodo, se boriti in upreti agresorju leta 1941 ter leta 1991. Obakrat smo bili uspešni le zato, ker smo bili enotni. Naš narodnoosvobodilni boj nam je leta 1941 zagotovil zmago in osvoboditev ter s tem ustvaril podlage za pričetek in razvoj lastne državnosti. A žal se ravno ta boj še vedno poskuša omadeževati in zanikati. Taka ravnanja so nesprejemljiva in jih ni mogoče šteti niti za zgodovinsko utemeljena, dobronamerna, niti za spravna. Ko nam je bilo v skupni državi dovolj centralistične politike, ki je dušila in onemogočala demokratični razvoj ter enakopravnost narodov, smo poenoteni dosegli svojo osamosvojitev in državnost, ki smo jo ponosno razglasili 25. junija 1991. In ko so vojaške sile JLA negirale uresničitev odločitve na plebiscitu, smo tudi na to agresijo z uporom odločno rekli "ne". A tudi ta boj si določeni lastijo in ga zaradi aktualnih političnih interesov poskušajo sprevračati. Potvarjajo zgodovinska dejstva, a le-ta so nesporna. Poizkusi prevrednotiti zgodovino niso tuji. Pomenijo še en korak več od sprave, ki v tem trenutku ne predstavlja nič več kot zgolj besedo, ki jo nekateri že namerno zlorabljajo in z njo povzročajo vedno nove delitve. Potrebno je zavedanje, da je sprava mogoča le ob spoštovanju zgodovine. Čas bi že bil, da se nehamo prepirati o preteklosti. Socialni demokrati dvomimo, da so se naše državljanke in državljani Slovenije na plebiscitu odločali za državo, v kateri bodo pod vprašaj postavljene vrednote NOB in partizanskega boja, pa tudi vsa prizadevanja za slovensko državnost ter mnoge uveljavljene socialne in politične pravice, v kateri bo kapital nad delom prevladal do te mere, da se bo stalno povečeval sloj revnih in na drugi strani neizmerno bogastvo majhne skupine novodobnih kapitalistov. Naša država in naši ljudje ne potrebujejo še več delitev. V tem trenutku je zanje pomembno ohranjanje enotne narodne zavesti ter tako okrepitev naše pozicije v globalnem prostoru. Za državljanke in državljane Slovenije je pomembna predvsem prihodnost. Pomembno je, ali bodo živeli v državi, v kateri bodo spoštovane človekove pravice in pravna država, v kateri bodo zagotovljeni pogoji, da si bodo lahko s svojim delom zagotavljali dostojno življenje in razvoj. Politika in odločitve se morajo še bolj približati ljudem in njihovim problemom ter se nehati ukvarjati predvsem sama s seboj. Postati mora bolj poštena, iskrena in ljudska. Socialni demokrati bomo podprli predlog zakona; podprli pa bomo tudi amandma Združene levice, ki ponovno določa 2. januar kot dela prosti dan. Menimo, da gospodarski učinki, ki so bili predvideni z ukinitvijo, niso izkazani in da je prav, da se delavcem ta pravica vrne. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Združena levica bo predstavila gospa Violeta Tomić. Izvolite.
Hvala za besedo. Državljani, ki spremljajo seje Državnega zbora, pogosto ugotavljajo, da se poslanci ukvarjamo s stvarmi, ki ne prispevajo k napredku države in blaginji prebivalstva. Predlog, ki ga imamo pred seboj, je te vrste. Ima sicer dober namen, toda edini otipljivi učinek novih praznikov, ki niso dela prosti dnevi, so nove države proslave. Politiki bodo spet dobili priložnost za nastavljanje kameram, kot da jih ni že povsod preveč. Zelo verjetno pa se bodo spet vnemali spori o tem, čigava proslava je prava, kot so se nazadnje o proslavi 20. decembra lani. Toliko o tem. Zakon bo imel smisel, če bo z njim 2. januar spet postal dela prost dan. To bi namreč neposredno koristilo 700 tisoč zaposlenim, ki imajo še pravico do plačanih praznikov, in njihovim družinam. Od leta 2012 je namreč zakon o praznikih okrnjen. V njem ni več določbe, da je 2. januar dela prost dan. To je bil samo en ukrep v ofenzivi takratne desničarske koalicije proti delavskim in socialnim pravicam, imenovani ZUJF. Takratna koalicija je kršila ustavne pravice več kot 26 tisoč upokojencem, znižala je dohodke prejemnikom socialnih pomoči in plače javnim uslužbencem. Zaposleni v Republiki Sloveniji morajo zaradi ukinitve 2. januarja kot praznika delati več za enako plačo. Delavsko gibanje si je 150 let prizadevalo za skrajševanje delovnega časa. Tendenca v Evropi in Sloveniji je, da kljub tehnološkemu napredku tisti, ki imajo zaposlitev, delajo vedno več in bolj intenzivno. Po drugi strani pa je vse več ljudi, ki kljub znanju, izobrazbi in sposobnosti ne morejo dobiti dela oziroma morajo opravljati prekarno delo brez pravic. Naše gospodarstvo je že nekaj časa na tisti stopnji razvitosti, ko se produktivnost povečuje z izboljšavami v organizaciji, s soodločanjem zaposlenih; ne pa s podaljševanjem delovnega časa. Trdno sem prepričana, da hočemo živeti v družbi, kjer bo veljajo, da delamo zato, da živimo; in ne da živimo zato, da delamo. Naj poudarim še enkrat. Edino nespodbitno dejstvo glede 2. januarja je, da morajo zaposleni zaradi ukinitve 2. januarja kot praznika delati več za enako plačo. Edini, ki imajo od tega nespodbitno korist, pa so lastniki kapitala in menedžment. Velikokrat se govori, da naj bi se s takimi ukrepi privarčevalo v javnem sektorju – to ne drži. Ministrstvo za notranje zadeve je 13. februarja lani zapisalo: "Če bi 2. januar postal dela prosti dan, bi znašal prihranek stroškov zaradi neizplačila regresa za prehrano za vse zaposlene v javnem sektorju v višini 611 tisoč 414 evrov, v to niso všteta nadomestila za prevoz." V istem odgovoru navajajo mnenje Turistično gostinske zbornice Slovenije, da je učinek zmanjševanja števila dela prostih dni negativen. V tem času imajo namreč manj gostov, zaposleni v gostinskih objektih pa tako ali tako delajo tudi na praznike. Skratka, vse razprave o učinku dela prostih dni na javni sektor in gospodarstvo so špekulacije. Naslednje neizpodbitno dejstvo pa je, da slovenski delavec dela skoraj dve uri in pol na teden več kot povprečni evropski delavec; kar pomeni, da bi dodatni prosti dan prinesel notri v enem samem mesecu. Leta 2012 so spremembo utemeljevali s tem, da bo to prispevalo h gospodarski rasti. Kakšna ironija! Leta 2012, ko je bil zakon sprejet, je zaradi zgrešenega varčevanja bruto domači proizvod Slovenije padel za 2,6 %. To je bil tretji največji padec v evrskem območju, takoj za Grčijo in Portugalsko. Leta 2013, ko je bil 2. januar prvič delovni dan, je BDP padel še za 1 %, kriva je bila zgrešena gospodarska in javnofinančna politika. Takrat bi lahko ukinili vse dela proste dni, pa ne bi čisto nič pomagalo. Ukinitev 2. januarja kot praznika je bila izvedena na škodo zaposlenih. Ni koristila razvoju države in blaginji državljanov, zato bomo v Poslanski skupini Združene levice danes glasovali za to, da 2. januar znova postane dela prosti dan. K temu pozivamo tudi poslance koalicije, naj poslušajo svoj razum in ne strankarske komande. Hvala.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov bo predstavila gospa Iva Dimic.
Hvala, spoštovana predsedujoča. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi! Nova Slovenija – krščanski demokrati smo stranka tradicije in domoljubja. Spoštujemo in ljubimo svojo domovino, družino, narod, jezik, kulturo in kulturno dediščino. Samostojna in neodvisna Slovenija je naša domovina, ki jo spoštujemo in ljubimo, zato želimo zanjo delati pošteno, odgovorno in v duhu dobrega gospodarja. Ponosni smo na svojo domovino Slovenijo, njeno neodvisnost, predvsem pa na nastajanje demokracije in postavljanje temeljev nove države v 90. letih 20. stoletja. V veliki meri so bili oblikovalci samostojne Slovenije tudi člani stranke Slovenskih krščanskih demokratov, prehodnice Nove Slovenije, skupaj z njihovim ustanoviteljem in prvim predsednikom slovenske vlade Lojzetom Peterletom. S tem dejanjem so se uresničile zgodovinske sanje slovenskega naroda. Hvaležni smo vsem slovenskim domoljubom, ki so se zavzemali za ohranitev in razvoj slovenstva ter pripomogli k temu, da so se uresničile sanje naših dedov. Hvaležni smo vsem Slovencem in Slovenkam ter slovenskim državljanom, ki so se na referendumu leta 1990 odločili za samostojno pot in se postavili v bran svoje domovine v času agresije Jugoslovanske ljudske armade. Hvaležni smo tudi vsem tistim, ki so za samostojno Slovenijo tvegali svoje življenje ali zdravje, premoženje in drugo, kar je pripomoglo k slovenski državni samostojnosti. Predlagana novela Zakona o praznikih in dela prostih dnevih predlaga rešitev, ki je v skladu s temeljnim programom Nove Slovenije – krščanskih demokratov, in to je 25. oktober – dan, ko je zadnji vojak jugoslovanske armade zapustil ozemlje Republike Slovenije, in je dejansko pomemben datum. Menimo, da je primerno in dobro, da ga obeležujemo – kot je predlagano – kot dan suverenosti. Krščanski demokrati pozdravljamo predlog novele in ob tej priložnosti pozivamo vse odgovorne, da vsebine iz obdobja osamosvojitve bolj vključijo v učne načrte in predmete v osnovnih in še posebej v srednjih šolah. Zavzemamo se namreč za domoljubno vzgojo, ki bo spodbujala ljubezen in spoštovanje do domovine, naroda, države in njenih simbolov, kulture, kulturne dediščine, izročila ter krščanskih in občečloveških humanih vrednot. Zgodovina samostojne Slovenije mora biti poučevana kot zelo pomemben del naše narodne zgodovine in naj bo natančno zapisana v vseh učbenikih za poučevanje zgodovine. Predlagana novela kaže pozitiven odnos predlagatelja do teh vrednot in je korak v pravo smer. Zaradi tega bomo poslanci Nove Slovenije novelo podprli.
Hvala. Stališče Poslanske skupine Zavezništva Alenke Bratušek bo predstavil gospod Jani Möderndorfer.
Dober dan še zadnjič danes izza te govornice. Zdaj pred nami je zakon, ki ga je vložil poslanec z dobrim namenom Marjan Dolinšek, za kar se mu zahvaljujemo in pozdravljamo, da bomo dobili nov praznik. In na ta način tudi pokažemo odnos in kakšno vprašanje imamo do določenega obdobja zgodovine Slovenije. Ob tem se mi zdi posebej pomembno poudariti, da imamo danes končno pred nami eno majhno in lepo priložnost, da popravimo napake iz preteklosti. Napako, ki jo je naredil ZUJF, kjer smo vsi oziroma so – jaz nisem – kričali v en rog, kako bomo z ukinitvijo 2. januarja prišparali ne vem koliko sredstev in na ta način omogočili gospodarsko rast ter se s tem zapisali v spisek tistih držav, ki 2. januarja ne praznujejo. Niso pa povedali naslednjih stvari, da cela Evropa, cela Evropa do 6. januarja – vsaj tisti, ki imajo v svoji krščanski podlagi, praznujejo krščanske praznike – praktično dela na pol. Do 6. januarja vi praktično ne morete normalno rezervirati v Evropi dopusta za smučanje, nikjer. In so vsi delovni procesi moteni, zmanjšani. In vsi, ki se danes izgovarjajo na debelo, da je 2. januar dan, ko pravzaprav že cela Evropa mrzlično dela, in da je bila samo Slovenija en največjih problemov v Evropi, ker se z njo ni dalo komunicirati, moram reči, da je vse to iz trte izvito. Če bi to bilo res, potem bi vsi prišli z jasnimi podatki in analizami, ki bi o tem govorile. Niti eden tega do danes ni mogel podkrepiti z nobenim podatkom, ker tega podatka preprosto ni. Vsaj ne takšnega, kot bi si ga želeli, če bi hoteli zagovarjati, da je 2. januar delovni dan. Druga stvar, ki je bolj pomembna, pa je, da smo znotraj kolektivnih pogodb v tej isti državi, kjer smo ukinili 2. januar, omogočili, da 31. januarja v eni panogi dobesedno nobenega več ni v službo. Kje pa je tu moten delovni proces? Ga ni. Preprosto ga ni, ker 31. januarja imajo v kolektivni pogodbi delavcev s področja energetike vsi prost dan. In kje je zdaj tukaj enakopravnost? Jaz bom sicer vesel in strašno zadovoljen, če se bodo socialni partnerji, vlada in vsi skupaj dogovorili za kakšen tak dan za vsako panogo. Pa veste, da tega ne bo nikoli, še posebej ne okoli teh dni. In zato se mi zdi danes zgodovinska priložnost, da Slovencem in Slovenkam vrnemo nazaj 2. januar kot prost delovni dan, ne pa da si jemljejo dopust. To pa se da statistično dokazati, več kot polovica vseh, ki so praznovali prej dela prost dan 2. januar, danes vzamejo dopust in ostanejo doma in ne pridejo v službo. Sploh jih ni. In zato vsi tisti zagovorniki, ki govorite, kako je to dobro za gospodarstvo – ja, dobro je samo to, da mu ni treba plačati delovnega dneva, ker si bo vzel sam dopust. Ampak delovni proces stoji. Nihče ne dela, razen tiste službe, ki delajo 365 dni, vsak dan in je seveda v kulturni navadi, običajih in tudi življenjski potrebi, da funkcionirajo. Zato bomo ta zakon podprli, ne samo zakon. Podprli bomo tudi predlog Združene levice, ki je vložila amandma na odprti člen, da se danes pogovorimo. Povejte Slovenkam in Slovencem, da ste jim vzeli 2. januar še drugič, ne samo prvič. Prvič ga je vzela SDS, drugič jim bo vzela vladajoča koalicija. Povejte jim, jasno jim dajte to vedeti, da jih ne cenite ne njihov 2. januar, ne vse tega, kar je bilo povedano. Pa da vas vidim. Hvala.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členu in vloženem amandmaju, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 2. 3. 2015. V razpravo dajem 1. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Gospa Ljudmila Novak, izvolite.
Hvala za besedo. Po eni strani sem vesela, da to zasedanje Državnega zbora zaključujemo s točko, ki nas povezuje – ob predlaganem novem prazniku dnevu suverenosti. Mislim, da v Sloveniji premalo razpravljamo o samostojni državi, o vseh prednostih, kako je nastala. Predvsem pa je vedno občutek in tudi raziskave tako kažejo, da naša mladina premalo ve o vsem tem, zato sem tudi sama na pobudo mladih predlagala, da bi imeli v šolah tudi predmet državljanska in domovinska vzgoja ter etika. Žal kljub temu, da je to bil predlog mladih, ni bilo širšega navdušenja, da bi se to podprlo. Po drugi strani pa, da bi vsaj vključili v druge vsebine, tudi kako so sestavljene, kaj delajo inštitucije, zgodovina naše države in spodbujanje državljanske in domovinske zavesti. Če govorimo o tem amandmaju Združene levice, pa moram reči, da jaz osebno sem zelo rada doma, če imamo praznike in je teh praznikov več, vedno je lepo biti doma, gremo na obiske, pridejo obiski in tako naprej. Če sem pa družbeno odgovorna, potem pač tega amandmaja ne morem podpreti. Zakaj? Ker vem, da ta dan tudi mora nekdo plačati. Parlamentu je vseeno, če smo ta dan doma in vzamemo dopust, tudi upokojenci bodo imeli enako pokojnino, če bo ta dan praznik ali ne bo. Če pa pogledamo proizvodnjo, pa se vsak dan proizvodnje šteje v milijonih. In če smo družbeno odgovorni, potem se s temi prazniki gor in dol, s prostimi dnevi ne moremo kar tako igrati. Če imamo podatek, da je od 35 do 50 milijonov več prihodka, če je ta 2. januar delovni dan, potem pač ne moremo reči, da to ni nič. In delodajalci, podjetniki, ki morajo organizirati proizvodnjo, se točno zavedajo, da gre to v njihovo škodo, v škodo podjetij. Podjetij, ki plačujejo davke, da lahko mi, da lahko država funkcionira. Tega se premalo zavedamo. Zato tega amandmaja ne bom podprla. Tudi sprašujem se, kaj praznujemo 2. januarja? Samo mačka, lahko rečemo; saj je lepo biti doma, kot sem prej rekla, vendar to ni noben praznik. In zavajanja je gospoda Möderndorferja, ki pravi, kako je cela Evropa doma. Ja, ljudje imajo in koristijo dopuste. Pa praznujmo 6. januar, če se zgledujemo po Evropi. 6. januar – trije kralji pa je res v Evropi prosti dan. Vmes pa ljudje koristijo dopust. Če gre za praznik, pa to pomeni, da mora nekdo ta dan plačati, da to ni naš dopust kot tak. Želim si, da bi se v tem državnem zboru tudi tega zavedali in se obnašali družbeno odgovorno, ne samovšečno. Seveda je lepo tukaj govoriti, mnogi bodo ploskali – 2. januar nazaj. Nova Slovenija bo očitno zgubila glasove pri tistih, ki se ne zavedajo, da smo v tej družbi vsi odgovorni za delovanje države, za gospodarstvo in za to, da mora nekdo naše praznike tudi plačati. Naj živi suverena Slovenija! In ta bo živela tako dolgo, dokler se bomo vsi skupaj zavedali naše odgovornosti do nje.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jožef Horvat. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani predlagatelj kolega Marjan Dolinšek. Spoštovani kolegice in kolegi! Moram kolegu Marjanu čestitati za njegovo hrabrost, za odločnost in pogum, da kljub temu, da je koalicijski poslanec, je predložil zakon, ki bo danes pridobil podporo. Gospe in gospodje, potrebujemo take državne praznike, ampak ne samo državne praznike na papirju in ne samo državne praznike, da bi se prepirali, kdaj in kje bo ali ne bo državna proslava; potrebujemo jih predvsem zato, da jih ponotranjimo, da se zavedamo naše bogate zgodovine, na katero moramo biti ponosni. Res je, kot je povedala kolegica iz Slovenske demokratske stranke, koalicija SDS plus NSi plus SLS plus Desus je v mandatu 2004–2008 pokazala veliko domoljubja. Takrat smo naredili tri državne praznike, nobeden ni dela prosti dan, ampak to ni pomembno; je pa državni praznik. Naredili smo državni praznik 15. september – dan vrnitve Primorske k matični domovini. Sam sem bil ravno 15. septembra 2005 v vlogi kolega Marjana Dolinška, ko sem bil tudi koalicijski poslanec in sem predlagal državni praznik 17. avgust – združitev prekmurskih Slovencev z matičnim narodom. Zanalašč nisem v imenu zakona uporabljal ozemeljskih terminusov, saj živimo v Evropi, ki je družina držav in predvsem družina narodov v Evropi, kjer administrativne meje padajo. Hvaležen sem takratni moji vladi, ki je moj predlog podprla. Še eden praznik, 23. november – dan Rudolfa Maistra, smo takrat sprejeli. Prav je, da se z današnjim dnem državnim praznikom pridružuje tudi 25. oktober – dan suverenosti. Res je, takrat, 25. oktobra je zadnji okupatorski vojak Jugoslovanske ljudske armade zapuščal našo, takrat pa že Republiko Slovenijo. V petek smo praznovali četrt stoletja, odkar imamo državo Republiko Slovenijo; in ne več socialistično. "Socialistično" smo črtali ne samo v imenu – na žalost vsi še ne v glavah –, ampak smo črtali zato, ker smo rekli, da želimo drugačen sistem, želimo parlamentarno demokracijo. Ko govorim, gospe in gospodje, o tem, da moramo praznike ponotranjiti, nam tukaj pravzaprav delo ne gre preveč dobro od rok. Jaz sem te dni, kar je kolega Dolinšek ta zakon predlagal, brskal po državnem izpitnem centru, se fejst namučil in tudi s pomočjo mojih strokovnih sodelavcev iskal izpitna vprašanja iz predmeta zgodovina. Se pravi, gre za maturo. Šele v sredo, 28. avgusta 2013, to je bil jesenski izpitni rok, smo po mojem vedenju in po tem, kar sem našel, prvič v samostojni državi Sloveniji doživeli, da sta bili dve ali pa dve in pol vprašanji iz poglavja slovenskega osamosvajanja. In sicer 23. vprašanje: Zaradi nezmožnosti doseči v Jugoslaviji kakršenkoli dogovor so si v Demosu zastavili cilj osamosvojitev Slovenije. Kako so se prebivalci Sloveniji odločili za samostojnost leta 1990? Če napišete odgovor referendum oziroma plebiscit, dobite 1 točko. In 24. vprašanje: Slovenska skupščina je 25. junija 1991 razglasila neodvisnost Slovenije. Osamosvojitvi je sledila vojna. Koliko dni je trajala vojna za neodvisno Slovenijo in kdo je bil napadalec? Pravilen odgovor vam prinese 1 točko. In še tisto, kar sem rekel dve in pol vprašanji za 6 pomembnih dogodkov od leta 1918 do leta 2004, je tam tudi vprašanje, katerega leta se je osamosvojila Slovenija. Toliko, gospe in gospodje o našem izobraževalnem sistemu, ki pa, res je, se mora začeti doma, v družini. In ključno je, da mi v družinah naše otroke in vnuke vzgajamo v tem smislu, da ob državnih praznikih ne glede na to, če je dela prosti dan ali ni dela prosti dan, izobesimo zastavo. To je prva geste, ki praktično nič ne stane. Kar se tiče amandmaja, seveda ga ne bom podprl. Zavajanje je govoriti, da Evropa praznuje od božiča do 6.januarja. Najbolje bi bilo, da bi rekli do svetih treh kraljev. Ljudje imajo takrat dopust. V enem dnevu, v enem efektivnem dnevu pa mi v Sloveniji naredimo približno 170 milijonov evrov bruto družbenega produkta. Treba je [[izklop mikrofona]]
Hvala. Besedo ima dr. Matej T. Vatovec.
Hvala. Kaj je skušala Poslanska skupina Združene levice s tem amandmajem doseči? Neko zelo preprosto stvar. To je, da se vrne nekaj, na kar je bilo delavstvo pa tudi ostali v Sloveniji dolgo časa navajeno, in nekaj, kar je zgrešeno ZUJF pravzaprav ukinil. In pod neko retoriko oziroma pretvezo izboljšanja gospodarskega stanja v Sloveniji je pravzaprav pripeljalo do še večje katastrofe in druge recesije v Sloveniji. Glavni ekonomski očitek temu, da bi se 2. januar ponovno vzpostavljal kot dela prost dan, je ta izračun Statističnega urada, ki pravi, da vsak delovni dan več prinese 0,1-odstotno povečanje BDP. Če greste natančneje prebrat tisti dokument v katerem SURS to navaja, morate prebrati še opombo k tej izjavi, ki pravi, citiram: "Naša ocena je, da v povprečju vsak dodatni delovni dan poveča rast BDP v povprečju za 0,1 odstotne točke. To velja ob predpostavki, da so tudi vsi ostali pogoji, ki določajo rast BDP, enaki v obeh letih, vendar pa je razlika v rasti odvisna predvsem od številnih drugih dejavnikov, ki se nanašajo na splošno stanje gospodarstva." Tisti, ki vsaj približno veste, kako deluje statistika, se seveda zavedate, da je zelo težko izračunati, koliko prinese en dodaten delovni dan, sploh pa v tako kratkem časovnem obdobju, kot je od 2012 do 2015, in da je pravzaprav gospodarska rast oziroma rast BDP močno povezana s celo vrsto dejavnikov, ki so bistveno bolj pomembni oziroma imajo večjo faktor vpliva kot pa samo dela prost dan. Drugi podatek, ki je zelo prikladen pri nasprotovanju temu, da bi se 2. januar ponovno vzpostavil kot dela prost dan, je povezan s produktivnostjo, s tem da gospodarstvo z vsakim dnem izgubi, če je to dela prost dan in tako naprej. Živimo v modernizirani, sodobni družbi, kjer je postopek dela povezan z organizacijo tega dela. Imamo visoko stopnjo avtomatizacije, imamo druge dejavnike in druge možnosti vplivanja na to, koliko se za kakšen dan porabi in koliko se v kakšnem dnevu ustvari. To se da z organizacijo dela, ki jo omogoča današnja tehnologija in napredek, pravzaprav enostavno rešiti. Eno od tega je tudi planiranje postopka dela in mislim, da bi tudi to planiranje lahko 2. januar upoštevalo. Mislim, da zaradi tega ne bi bilo kakšni večjih izgub. Tretji argument, ki smo ga slišali in ga bomo verjetno še večkrat, so ti prihranki v javnem sektorju, ki jih prinaša tak ukrep. Jasno je po nekem preprostem izračunu, da so ljudje v javni upravi, ki delajo tudi na 2. Januar in to seveda prinaša določene stroške. Je pa tudi velik prihranek, če bi bil dela prost dan 2. januar in bi ljudje, ki delajo na 2. Januar, ostali doma. Če potegnejo črto na koncu, bi nekje lahko ugotovili, da če 2. januar ni dela prost dan, smo pravzaprav na nek način na slabši strani. Dodaten argument je primerljivost z ostalimi evropskimi državami. Slovenija, slišimo pogosto, Slovenija je majhna država in primerljivo z ostalimi majhnimi državami imamo nesorazmerno preveč praznikov. To seveda ne drži. Slovenija ima dela prostih dni 12, Avstrija jih ima 13, Portugalska jih ima 13 in tako naprej. Če gremo seštet zakonsko določene dni plačanega dopusta in plačane proste dni, vidimo, da je Slovenija tudi zelo primerljiva, Avstrija ima 22 dela prostih dni, enako kot Slovenija, 13 dni plačanega dopusta, Slovenija jih ima 12, če seštejete, je Avstrija pri 35, Slovenija pri 34. Se pravi, ne zavajati ljudi, da je zdaj Slovenija neka lena mala državica, ki se nahaja na repu evropske lestvice, ampak smo v tej naši delavnosti, kot radi poudarjajo kolegi v NSi, pravzaprav zelo primerljivi z Avstrijo. Nadaljnji podatek, ki bi moral biti dosti bolj zgovoren, če se primerjamo s sodobnimi in naprednimi zahodnimi evropskimi državami, je ta, koliko delamo v Slovenci v enem tednu. Slovenija je nekje, in tukaj je na repu lestvice, z 39,6 urami na dnu te lestvice, medtem ko te države, s katerimi se radi primerjamo, Nemčija, Nizozemska, Danska, Norveška in tako naprej, se gibljejo nekje med 30 in 35 delovnih ur na teden. Dejstvo je, da ni pomembno, koliko ur v tednu opravijo delavci, ampak koliko se da iz teh ur narediti. In to je tisto vprašanje, ki je pomembno. Se pravi, ne to, da bodo zdaj delavci delali več za manj plačila, ampak da bodo lahko tudi z manj delovnih ur naredili enako. In to omogoča ravno tehnologija v današnjem svetu. Mislim, da so ti temelji, ki predvsem bazirajo na tej ekonomski oziroma bolj gospodarstveni logiki, podobni argumenti, kot jih na primer izpostavlja Gospodarska zbornica Slovenije, na nekih trhlih tleh. In prav bi bilo da danes v Državnem zboru naredimo to, kar smo že slišali, se pravi, da ne drugič, ponovno odvzamemo 2. januar ljudem, ampak ga danes končno tudi vrnemo in s tem odpravimo vsaj en del tistega ZUJF-a, ki so ga pod pretvezo tega, da bo vse lepše in boljše, ko bomo začeli varčevali, sprejeli pred nekaj leti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Vojka Šergan.
Hvala za besedo. Spoštovani kolegice in kolegi. Jaz pa bi mogoče v primeru 2. januarja razpravljala na način, kot razmišlja realni sektor. Jaz mislim, da ni še čas za to, da povečujemo število praznikov, zato januar ne sme postati ponovno prost dan, še posebej zato, ker imamo še vedno malico všteto v delovni čas. To pa ni primerljivo z Avstrijo in sosednjimi državami, s tistimi, ki imajo en dan praznika več. Glejte, ne moremo širiti prostih dni in morajo ostati najmanj v tem obsegu, kot so v tem trenutku, razen v primeru, ko se odpira Zakon o delovnih razmerjih, kjer bi morali malico izvzeti iz delovnega časa. Prav tako menim, da je efektivnega delovnega časa v Sloveniji še vedno premalo, efektivnega dela. In to manjka. Zaradi tega ni dopustno, da se 2. januar ponovno uvede kot dela prost dan. Mislim, da je prav, da takrat, sploh v realnem sektorju, dajo ljudje dopust ali pa se koristijo ure, ki so v dobrem. S tega vidika mislim, da to ni v redu, in tega ne bom podprla. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Miha Kordiš.
Predsedujoča, najlepša hvala za besedo. Danes govorimo o 2. januarju kot dela prostem dnevu. Ampak dovolite mi, da svojo razpravo za ilustracijo začnem z nekim drugim praznikom, z včerajšnjim praznikom dneva žena oziroma dneva delovnih žena, kako je 8. marec postal praznik. Postal je praznik tako, da so se delavke v Petrogradu usule na ulice in zahtevale pravice zase. Zahtevale so hrano, zahtevale so konec carizma, zahtevale so konec vojne. In kasneje, po zmagi revolucije, je ta dan postal praznik, še nekoliko kasneje, v drugi polovici 20. stoletja, pa tudi dela prost dan. Kaj želim s tem povedati? Povedati želim, da so pravice, zlasti pravice iz dela, socialne pravice priborjene in nikakor ne podeljene. Kako, točno se odvija neka družbena dinamika, ki ureja te pravice, to je pa odvisno od družbenega razmerja sil. Ključna družbena ločnica preči prepad med delom in kapitalom. In, poglejte, v Združeni levici smo bili poslani v Državni zbor za zagovor dela. Da izzovemo vse prevladujoče sile kapitala, ki objemajo našo politiko, da izzovemo njihovo dominacijo po vseh političnih strukturah. In to poskušamo početi že zadnjih 6 mesecev, odkar smo tukaj, to poskušamo početi tudi s svojim amandmajem, da se 2. januar vrne kot dela prost dan. In vas, vse prisotne, vse poslanske skupine, pozivamo, da se nam v tem pridružite. Veliko govora je bilo o odgovornosti, o gospodarstvu, o bruto družbenemu proizvodu in kako je treba delati. Jaz bi se vprašal, kdo je tu zares neodgovoren. Ali so zares neodgovorni tisti ljudje, zaposleni, delavci, prekarci, ne nazadnje, ki delajo petek in svetek, ki so izkoriščani na delovnem mestu, kapital iz njih črpa presežno vrednost, jo pretvarja v profit, ki se steka pri nas v Sloveniji kot v periferni državi, niti ne v razvoj, niti v nek napredek, niti ne v neko obče družbeno gonilo, ampak se steka v žepe peščice? Ali so ti ljudje neodgovorni? In potem, ko že tako oropani sadov svojega dela, zaposleni pridejo domov – kaj jih čaka? Pogosto najemnina, neka oderuška najemnina, tokrat po njih plane rentniški kapital. In če si sploh želijo karkoli privoščiti. na primer svoj avto, svoje stanovanje – kaj naredijo? Njihova mezda žal ne zadošča, morajo iti na banko, tam jih pa ožame še finančni kapital. In lepo vas prosim, kdo je tukaj neodgovoren!? Kako upate tem ljudem reči, da so neodgovorni, da je to družbeno neodgovorno, da si pa zaslužijo vsaj še en prost dan v letu, ko gredo lahko nekam s svojimi familijami, ko lahko pač počnejo kar želijo, ko niso ujeti v neka razmerja izkoriščanja. En dan v letu več. Celo leto ima pa 365 dni. Lepo vas prosim! In na takih razmerah čenčate tukaj o neki odgovornosti. Res se je treba vprašati, kdo je tukaj neodgovoren. Lahko pa v Združeni levici kar takoj odgovorimo, da to zaposleni in tisti, ki terjamo 2. januar kot dela prost dan, definitivno ne spadamo v ta krog neodgovornih. Delo ne nazadnje vse v tej družbi ustvarja, a delavcu, zaposlenemu so plodovi njegovega lastnega dela odrečeni. Kot se jim danes tukaj s strani marsikatere politične grupacije odreka pravica do 2. januarja kot dela prostega dneva. In dajmo poskusiti odgovoriti še naprej na vprašanje, kdo pa je zares tukaj neodgovoren. Zaposleni to niso, delavci to niso. Potem so tukaj še izkoriščevalski. Tisti, na primer, ki vozijo svoje strašne dobičke, ki jih ustvarijo na hrbtih zaposlenih, v davčne oaze, a ti ljudje pa niso neodgovorni. A niso ti ljudje bistveno, bistveno bolj neodgovorni kot tisti, ki vrednost ustvarjajo in si želijo 2. januar kot dela prost dan? Tudi v gospodarskem smislu – a je to odgovornost, da ustvariš milijone, da ustvariš milijarde in jih izvoziš v davčne oaze? Z njimi ne posodabljaš produkcijskega procesa, ne odpiraš novih delovnih mest. Ne. Tlačiš jih v lastne žepe, po možnosti še mimo kakršnihkoli davčnih prispevkov v proračun, v skupno dobro vseh državljank in državljanov – črta, tri transakcije, davčne oaze, zasebni računi polni. Če želimo govoriti o odgovornosti, če želimo govoriti o prispevku h gospodarstvu, k našemu bruto družbenemu proizvodu, k našemu razvoju, dajmo se o teh stvareh pogovarjati. Ne pa o tem, kako zaposleni, ki imajo že itak slabe plače, slabe delovne pogoje, izkoriščajo sistem oziroma so družbeno neodgovorni, ker si želijo 2. januar kot dela prost dan. Neodgovorno je govoriti tem ljudem, da so neodgovorni, da ne prispevajo k druži in tako naprej – to je tista resna neodgovornost – in hkrati iti mimo vseh gromozanskih kapitalskih dobičkov, ki se kopičijo v žepih privilegirane peščice. Pa o davčnih oazah in tako naprej. In če gremo dalje. Kdo nam danes pridiga o družbeni neodgovornosti, ker pač 2. januarja ti grdi, grdi zaposleni delavci ne želijo prispevati k družbi? Isti ljudje, ki zagovarjajo ne nazadnje privatizacijo, ki je garant za to, da ukinemo nek razvoj, da ukinemo neko perspektivo družbene produktivnosti, ki lahko služi celotni družbi, vsem državljankam in državljanom, ne pa samo peščici. Glejte, to je hipokrizija. To je tak eklatanten šolski primer hipokrizije. Na eni strani nam danes tukaj pridigate oziroma pridigate vsem našim sodržavljankam in sodržavljanom, da je pa treba delati, pa da se je treba odrekati, da nekam prideš. Hkrati pa zagovarjate politike. Če jih pa že ne zagovarjate, jih pa vsaj tolerirate, ki pa omogočajo bogatenje peščice na ramenih teh zaposlenih, ki naj bi sicer morali tako strašno marljivo delati. Pa naj gre za neukrepanje zoper gromozanske dobičke, ki odtekajo v davčne oaze, ali pa za neko privatizacijo, da ne rečem razprodajo, ko se želi nekega sadu skupnega dela generacij in generacij delavcev polastiti neka gruča kobilic, da lahko ta podjetja, nekdaj družbena podjetja, izpleni, olastnini, da si čim prej povrne nazaj kupnino, da ukine njihove razvojne oddelke in ne nazadnje Slovenijo spremeni v periferijo, da polovico zaposlenih vrže na cesto. Ja, s tem smo soočeni. Na eni strani je treba delati, dajmo delati, dajmo zaropotati s to ideologijo nujnosti dela za 99 % državljank in državljanov naših sodržavljank, naših sodržavljanov, hkrati pa podpisati bianko ček izkoriščevalcem, tistim, ki bi radi pokupili naše družbeno premoženje, nekdaj družbeno premoženje za male pare, tistim, ki vozijo vrednost, ki jo ustvarjajo naši zaposleni v tej državi, slovenski državljani, slovenske državljanke, v davčne oaze. In najmanj, kar lahko storimo danes v tem državnem zboru, je, če že želite, če že hočete, če že morate vztrajati pri politikah privatizacije, pri politikah, ki dovoljujejo neomejeno finančno pištoliranje in izvažanje dobičkov iz države v zasebne žepe, pač najmanj, kar lahko storimo, storite, ampak vsi skupaj, je to, da vrnemo 2. januar kot dela prost dan tistim, ki to vrednost ustvarjajo, ki vso vrednost v tej državi ustvarjajo. Vsaj tisti en dan, en sam samcat dan, ki naj bo dela prost, da lahko vsaj minimalno ljudje zadihajo, da se lahko naužijejo vsaj v tem enem dnevu plodov svojega dela. Te plodove so si krepko zaslužili, pa se jim to odreka na vsakem koraku. Vsaj 2. januarja pa mogoče ni treba, da se jim odrekajo njihove pravice in njihovo ustvarjeno delo. Hvala za besedo.
Hvala. Besedo ima gospa Janja Sluga.
Hvala lepa za besedo. Kolega Dolinšek je predlagal nek praznik, ki nam kot narodu lahko ogromno pomeni, da imamo nek odnos do tega datuma, do odhoda vojske, ki je bil težko pričakovan, z našega ozemlja, zato poslanska skupina v celoti njegov predlog pozdravlja in ga bo seveda podprla. Z odnosom do teh zgodovinskih dejstev kažemo našo zrelost, našo zavest. Z odnosom do dela, ki ga kot narod tudi moramo imeti, in v luči tega odnosa pa v Poslanski skupini SMC amandma Združene levice o ponovni uvedbi 2. januarja kot dela prostega dneva žal ne moremo podpreti. Zakaj? SURS je izračunal, da je finančni učinek odprave plačanega praznika v okviru 35 milijonov. Seveda SURS je tudi zapisal, da je ta številka veljavna ob predpostavki, da so vsi drugi pogoji, ki določajo rast BDP, enaki. Torej lahko varira navzgor ali pa navzdol. V nobenem primeru pa na podlagi teh drugih pogojev seveda ne izgine. Ocena za javni sektor teh prihrankov znaša nekje 360 tisoč evrov. Vsi bi si želeli več dela prostih dni, tudi mi tukaj poslanci, tudi ljudje, ki ustvarjajo ta BDP. Bi se pa strinjala tukaj s kolegi iz Nove Slovenije, predvsem kolegica Novakova je zelo lepo povedala, treba je biti družbeno odgovoren, treba je najprej državo postaviti na pravo pot, treba je gospodarstvo usmeriti na pravo pot. Najprej morajo biti ti kazalniki, ki se strinjam, kažejo navzgor in kažejo dobro, ampak morajo postati stabilni, morajo kazati navzgor dolgoročno in šele ko bo to doseženo, pa mislim, da se bomo tukaj vsi strinjali, da bomo tem zaposlenim ne dali le zgolj en dodaten prost dan, ampak višje plače. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospa Violeta Tomić, izvolite.
Hvala za besedo. Kratka analiza praznikov v Sloveniji pokaže, da dogodki v zvezi z odcepitvijo Republike Slovenije obeležujeta že dva praznika, ki sta tudi dela prosta dneva: dan samostojnosti, 26. Decembra, in dan državnosti, 25. junija. Potem sta še dva praznika posvečena književnikom, Prešernov in Trubarjev dan. Potem sta dva praznika posvečena dogodkom po koncu prve svetovne vojne, pridružitev Prekmurja in Maistrov dan, ter dva praznika posvečena dogodkom med in po drugi svetovni vojni, dan upora in priključitev Primorske. Ostanejo še praznik dela, novo leto in dan mrtvih. Ostalo so dela prosti dnevi, ki pa niso državni prazniki. Večinoma so krščanski prazniki, velika noč, velikonočni ponedeljek itn. Če se nek praznik odvzame ali doda, se pač zmanjša teža ostalih praznikov. Dogodkom ob odcepitvi sta posvečena že dva praznika, ki sta tudi dela prosta dneva. Po našem mnenju to popolnoma zadostuje. Če bi dodali še tretji praznik, s tem seveda zmanjšujemo pomen drugih dogodkov, na primer protifašistični boj, ki je trajal štiri leta in je zahteval ogromno žrtev. Dan osvoboditve 9. maja recimo ni državni praznik. Razmislite o tem. Seveda bi še lahko naštevali, ampak naše glavno sporočilo je, da je dogodkom ob odcepitvi namenjenih dovolj praznikov in zato ni treba dodajati novih. Zavedamo se teže, zavedamo se spoštovanja naše suverenosti, vendar potrebe tukaj ni. Ljudje in civilna družba pa lahko seveda obeležujejo tudi druge praznike. Te pravice jim ne zanikamo. V Združeni levici se strinjamo s predlagateljem, da je treba vzdrževati zgodovinski spomin o najpomembnejših dogodkih. Pričakovali pa bi, da bi ta zgodovinski spomin vključeval tudi različne poglede, spoštovani kolegi in kolegice. Ocenjujemo, da v zvezi z dogodki ob razpadu Jugoslavije v Sloveniji še nismo dosegli te faze. Pa dovolite mi, da navedem samo dva primera. Kolega Dolinšek je v obrazložitvi predloga zapisal: "Dan suverenosti bi ob dnevu samostojnosti in enotnosti opozarjal na spoštovanje človekovih pravic in svoboščin ter človečnosti, kar pa predstavlja cilj dejanske suverenosti pri uresničevanju naše ustavne demokracije. Dan suverenosti, spoštovane kolegice in kolegi, bo zelo težko opozarjal na spoštovanje človekovih pravic, če država, ki ga praznuje, še po 23 letih ni sposobna celovito urediti položaja izbrisanih prebivalcev. Naša ustavna demokracija je leta 1991 padla na izpitu spoštovanja človekovih pravic, ki jih je kršila s svojim nekdanjim sodržavljanom. Padla je na izpitu ustavne demokracije, ker je kršila lastno ustavo. 24 let ostaja nerešen problem varčevalcev nekdanje Ljubljanske banke iz Hrvaške in Bosne. Tudi to, spoštovani, je bila kršitev človekovih pravic. Državljani iz drugih republik še vedno nimajo nobenih manjšinskih pravic, nimajo niti enega radijskega progama v svojem jeziku in še vedno so žrtve sovražnega govora vodilnih politikov, ki jih zmerjajo s trenirkarji in opankarji. Drugi primer. Kolegica poslanka iz Desusa je na seji matičnega odbora izjavila tole: "Se pa strinjam s predlaganim 25. oktobrom, da je to dan suverenosti, da obeležimo zadnji odhod sovražnika iz naše države." Spoštovani! 26. junija 1991 je približno dva tisoč pripadnikov JLA na podlagi odločitve Zveznega izvršnega sveta z dne 25. junija odšlo na zunanje meje Republike Slovenije. Med njimi je bilo tudi veliko Slovencev, še več je bilo mladih nabornikov. Ne verjamem pa, da je bilo med njimi prav veliko sovražnikov Slovenije. Naslednjega dne 26. junija so pri Pogancih padli prvi streli. Streljala je Teritorialna obramba. Število angažiranih pripadnikov JLA se je s tem povečalo in spopadi so se razširili. Trajali so do podpisa brionskega sporazuma. V tem času je odložilo orožje 4 tisoč 945 pripadnikov JLA in zvezne milice, kar je seveda dokaz, da niso sovražili slovenskega prebivalstva. 18. julija je zvezno predsedstvo sprejelo odločitev o premestitvi enot iz Slovenije. Ta določitev je bila izvršena brez dodatnih sovražnosti do 25. oktobra. Če se sprehodimo do Rožne doline, od Državnega zbora čez Tivoli, je ob železnici spomenik pilotu Toniju Merlaku. Merlakovo gazelo je v sumljivih okoliščinah sestrelila Teritorialna obramba. O tem, spoštovani, se pišejo knjige. Na tistem spomeniku je samo eno ime, čeprav je takrat padel tudi mehanik, višji vodnik Bojanče Sibinovski. Makedonec Sibinovski ni bil noben sovražnik Slovenije, tako kot ni bila večina jugoslovanskih državljanov in pripadnikov JLA. Ko bo na tistem spomeniku tudi njegovo ime, ko bo Republika Slovenija zmogla priznati kršitve človekovih pravic, ko bo prenehala z razprodajo Slovenije in z ropanjem državljanov, takrat, spoštovani, bo tudi čas za dan suverenosti. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Najprej dajem besedo predlagatelju gospodu Dolinšku, potem pa naprej.
Hvala za besedo, predsedujoča. Ni vsakemu narodu dano, da lahko živi v svoji domovini, samostojni in suvereni. Da je po stoletjih sanj to uspelo nam, slovenskemu narodu, ni naključje. Že skozi svojo dolgo zgodovino je slovenski narod dokazoval in se potrjeval, da je vreden svoje države na svoji domači zemlji. Da pa pot ne bo lahka, in ni bila lahka, zgovorno pričajo vsi dogodki v procesu osamosvojitvenih dogajanjih. Žal je bilo treba seči tudi po orožju. Čeravno tega nismo hoteli, vendar če nam je bila vojna že vsiljena, smo jo sprejeli in nanjo tudi energično odgovorili. Bili smo pripravljeni obraniti in ubraniti našo novo nastalo državo Republiko Slovenijo in zanjo dati tudi svoja življenja. Braniti domovino je stvar pripadnosti, poguma in odločnosti. Tisti, ki tega nimajo, tega verjetno tudi niso mogli storiti. Slovenski narod je svojo domovino branil in uspešno obranil. Zavarovani so bili osamosvojitveni procesi, ki so se začeli že leta 1988. Da lahko danes živimo mirno in svobodno ustvarjamo in govorimo v slovenskem, našem domačem maternem jeziku, te možnost nima žal vsak narod danes. Mi to imamo. Če na to ne bomo ponosni, potem ne vem [[…]]Razumem pa nekatere, da imajo določene pomisleke, vendar o tem ne bi razpravljal. Za konec ena misel od Winstona Churchilla: Tisti, ki gledajo jasno v preteklost, vidi lahko tudi daleč svojo prihodnost. Za zaključek. Mogoče je bila osamosvojitvena vojna, neposredna, desetdnevna, kot jo nekateri imenujejo, resnično prekratka. Za nami je 24 let, očitno so nekateri pozabili, kako je takrat bilo. Meni je žal, da nekateri danes tako razmišljajo. Sam lahko rečem, da sem zelo ponosen, da sem bil lahko zraven, da sem bil akter osamosvojitvene vojne, da sem z orožjem v roki branil pred neposrednimi napadi sovražne jugoslovanske vojske našo domovino, pravkar rojeno. In ostal bom vedno ponosen, pa mislim, da ne le jaz, veliko nas je. Tisti, ki pa imate ali imajo kakršnekoli probleme, je pa to njihova stvar. Hvala.
Hvala. K besedi se je javil še gospod Jani Möderndorfer. [[Se odpoveduje.]] Želi še kdo razpravljati? Ne vidim več želje. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo skladno s časovnim potekom seje zbora odločali čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 5. sejo Državnega zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 13. uri.
Nadaljujemo prekinjeno 18. točko dnevnega reda, to je druga obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih po rednem postopku. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus ima gospod Tomaž Gantar.
Hvala lepa, gospod predsednik. Kot rečeno že zjutraj pri našem mnenju, smo imeli velike pomisleke in zadržke pri tem glasovanju. Je pa nekaj dejstev, na katera je bilo opozorjeno tudi v razpravi na seji Odbora za zdravstvo. Glede na fazo postopka, v kateri smo, da z amandmaji praktično teh pomanjkljivosti ne moremo več spreminjati ali pa korigirati, bomo v Desusu podprli predlog, kot ga je predlagal Odbor za zdravstvo. Torej bomo glasovali za predlagano stališče.
Glasujemo o sklepu, da Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravilih ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 71 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 4. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je Državni zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o varstvu potrošnikov po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 63, proti nihče. [[Za je glasovalo 63.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo prekinjeno 7. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o poslovnem registru Slovenije po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 72 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 2. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 8. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o praznikih in dela prostih dnevih v Republiki Sloveniji po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 2. 3. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združene levice k 1. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica ima dr. Matej T. Vatovec.
V Poslanski skupini Združena levica bomo glasovali za amandma iz enega preprostega razloga. Danes smo večkrat slišali, da je efektivnega dela v Sloveniji premalo. Zakaj ga je premalo? Zato, ker je efektivno delo odvisno v prvi vrsti od zadovoljstva in spočitosti delavcev. In kako naj bodo ti delavci zadovoljni, spočiti, če se jim delavske pravice jemljejo na vsakem koraku. Ena od teh pravic je gotovo tudi pravica do tega, da je 2. januar dela prost dan. Raziskave o poslovnih aktivnostih, ki jih izvaja Evropska komisija, jasno kažejo kaj je ovira, in to niso dela prosti dnevi, ampak pomanjkanje povpraševanja in otožen dostop do posojil. Se pravi, če hočemo da bo gospodarstvo bolj učinkovito in da bodo boljše poslovali, dajmo delavcem ta 2. januar in dajmo gospodarstvu kredite, ki jih potrebujejo. Namesto da privatiziramo slovenske banke, dajmo spodbujati slovenske banke k temu, da ustvarijo tudi boljše okolje za poslovanje gospodarskih služb. Vlada ni naredila ničesar v tem koraku, in mislim, da lahko vsaj vladna koalicija ta trenutek s podprtjem tega našega amandmaja pokaže vsaj malo posluha do delavskih pravic in do stanja tistih, ki so na robu naše družbe.Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Razprava je pokazala, da v resnici ne vlada ne goreči nasprotniki v resnici niso uspeli dokazati ne sistemskih, ne analitskih, ne nikakršnih podatkov, ki bi prikazali upravičenost izbrisa 2. januarja. Tega v resnici niso nikjer pokazali. In zato je priložnost, da popravimo napako. Jaz ne vidim nič slabega, če se nekdo zmoti, če to napako ugotovimo in jo popravimo. Dokler si bomo zatiskali oči in govorili v duhu, da smo ne vem koliko privarčevali in da je to dobra odločitev, ki pomaga k boljši gospodarski spodbudi, je to eno navadno sprenevedanje in izmišljotina na kubik, da opravičimo svoje lastno neznanje in preteklih napačnih odločitev. Posebej tukaj opozarjam, ne tiste, ki so to napako naredili, ampak tiste, ki imajo napako možnost popraviti. Ker te nekako še razumem, da tega ne bodo hoteli priznati. Ampak da koalicija, ki ima te vzvode danes, tega ne razume, potem pa res živimo v čisto zmešanem svetu. Jaz in naša poslanska skupina bo ta amandma podprla. To, kar ste želeli slišati, predsednik.
Glasujemo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 1. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 18, proti 53. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Obrazložite glasu v imenu Poslanske skupine Nova Slovenija – krščanski demokrati ima mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi! V Novi Sloveniji smo seveda za to, da se čim bolj slovesno praznuje odhod zadnjega vojaka jugoslovanske armade, to je bil za Slovenijo vendarle veličasten dogodek, zapustil nas je okupator. Bi pa kljub vsemu opozoril na en detajl, na katerega me je opozoril nekdanji poslanec gospod Anton Tomažič, in sicer da je tisti prvi parlament 2. julija 1990 sprejel deklaracijo o suverenosti in da se mu zdi ime dan suverenosti rahlo neprimeren, ker na nek način pozabljamo tisto prvo deklaracijo o suverenosti, ki je bila pa sprejeta že junija 1990 leta. On je predlagal, da bi bilo morda boljše razmisliti, če ne bi ta dan poimenoval kako drugače. Verjamem, da je to prilika še v nadaljnjih korakih, danes bomo pa glasovali za ta praznik.
Mislim, da lahko glasujemo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o praznikih in dela prostih dnevih v Republiki Sloveniji v celoti. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 4. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 4.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o graditvi objektov po nujnem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti 3. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o državnem tožilstvu po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 4. 3. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 7. členu. Glasujemo. Navzočih je 73 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 44. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev. Za je glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 44, proti 20. [[Za je glasovalo 44.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 14. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o brezplačni pravni pomoči po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 4. 3. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 23. členu. Glasujemo. Navzočih je 74 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 43. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajajo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 31. členu. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 44. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 43, proti 8. [[Za je glasovalo 43.]] [[Proti 8.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembi Zakona o elektronskem poslovanju na trgu po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker k predlogu zakona matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, amandmajev na seji zbora ni bilo možno vlagati, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 56, proti nihče. [[Za je glasovalo 56.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o tujcih po skrajšanem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 4. 3. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 1. členu. Če ta amandma ne bo sprejet, postane amandma istega predlagatelja k 2. členu brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 21, proti 53. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Ker amandma Poslanske skupine Nove Slovenije k 1. členu ni bil sprejet je postal amandma istega predlagatelja k 2. členu brezpredmeten. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predlog zakona v okviru skrajšanega predloga. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagana amandmaja nista bila sprejeta, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 69, proti 5. [[Za je glasovalo 69.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 27. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o preoblikovanju univerze v Mariboru. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bilo vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 28. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o ustanovitvi Univerze na Primorskem. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bilo vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 71, proti nihče. [[Za je glasovalo 71.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 29. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o ustanovitvi samostojnega visokošolskega zavoda Fakultete za informacijske študije v Novem mestu. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu odloka niso bilo vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da je bil zaradi amandmajev, sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog odloka neusklajen. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 70, proti 2. [[Za je glasovalo 70.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 19. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine SDS ima gospod Žan Mahnič.
Hvala za besedo, predsednik. Kolegice in kolegi! V Slovenski demokratski stranki bomo novelo Kazenskega zakonika podprli, ker menimo, da gre za učinkovit boj proti terorizmu. Predlagamo, da se črta beseda "hudo" ker menimo, da je težko opredeliti, s katerim dejanjem hudo kršimo ustavne temelje svoje države, druge države ali pa mednarodne organizacije. Prav tako bomo podprli ta predlog zaradi tega, ker sankcioniramo tiste, ki se nameravajo udeležiti oboroženih spopadov v tujini, in pa seveda sankcioniramo tiste, ki so se že udeležili in pridejo nazaj. V prvem delu menimo, da je to treba podpreti zaradi tega, ker gre za preventivo. Prav tako pa bomo ta predlog podprli zaradi tega, ker sankcionira tudi tiste, ki jih sedaj ne, po novem jih bo, ki spodbujajo k načrtovanju izvajanja tovrstnih aktivnosti. Kljub temu da so bili s strani nekaterih pomisleki, da gre lahko že za, lahko tako rečem, miselni delikt, če bo nekdo samo mislil ali pa bo rekel, da gre. Seveda ne gre za to. Ravno zaradi tega smo predlagali, ker smo bili priča, da so tudi slovenski državljani odhajali na bojišča, posebno v Sirijo in pa Irak, ker smo priča, da tudi ostali prečkajo slovensko ozemlje, po Kazenskem zakoniku, po novem predlogu, ki ga predlagamo, bi jih lahko ustavili. To, drage kolegice in kolegi, je namera, da se nekoga ustavi recimo že na letališču, ko imamo dokaze, ne pa takrat, ko šele to zadevo izusti. Prepričani smo, da bomo s tem še okrepili naš boj proti terorizmu. Kljub temu da veljamo za varno državo, varnosti ne gre jemati za samoumevno. Ne nazadnje se bo treba v Sloveniji tudi pogovoriti o tem, katere stvari bomo predlagali še na drugih področjih v smislu odvzema potnih listin, spremembe Zakona o kazenskem postopku, katere vlada že predlaga, kljub temu smo predlagali to ravno zaradi tega, ker pa vlada ne namerava posegati v Kazenski zakonik. Menimo, da je taka politika napačna, ker če bomo zasledovali ta cilj, da na obrambnem področju in pa na področju varnosti nič ne naredimo, nam bo kmalu preostalo samo še to, kot sem že dejal, da na meji Republike Slovenije postavimo table in na njih napišemo tako, kot so naredili butalci Vstop sovražniku prepovedan.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov ima mag. Matej Tonin.
Svet se strinja, postaja vse bolj nevaren, vse bolj nepredvidljiv. Eden izmed razlogov je zagotovo tudi ta, da se terorizem in njegove oblike vse bolj prilagajajo trenutnim okoliščinam v svetu. Če je za teroriste in teroristične organizacije še pred leti veljalo, da so izpeljevali drzne logistično zahtevne operacije, se danes vse bolj poslužujejo nizkocenovnih gverilskih akcij, s katerimi zastrašujejo številne državljane. Ena izmed takih akcij se je nedavno zgodila tudi v Franciji. Dolžnost države je, da poskrbi vsaj kar je v njeni moči, da zaščiti svoje lastne državljane. Mi v Novi Sloveniji predvsem vidimo tri stvari, ki bi jih država morala storiti za boljšo zaščito lastnih državljanov. Ena je izboljšati pravni okvir za boj proti terorizmu. In prav tukaj smo mi najbolj poklicani in najbolj odgovorni, mi parlamentarci, da zagotovimo dober pravni okvir za boj proti terorizmu. Druga stvar, treba je izboljšati delovanje obveščevalnih služb. To je naloga vlade. Dobre informacije lahko preprečijo številne napade, s tem pa tudi ohranijo številna življenja. Številni indici kažejo, da naše obveščevalne službe ne delajo najboljše, da bi lahko delale boljše, zaradi tega je to naloga vlade, da jih spremeni. Tretja stvar je pa naloga nas vseh, to pa je naloga tako parlamentarcev kot tudi vlade, da s svojo aktivno zunanjo politiko predvsem poskušamo odpravljati vzroke za sam terorizem. Ampak danes imamo na dnevnem redu to 1. točko, izboljšanje pravnega okvira. Zato bomo v Novi Sloveniji ta predlog seveda podprli. Slovenija je ena izmed redkih držav, ki različne oblike terorizma, hvala bogu, še ni doživela. In tudi zato ste najverjetneje poslanci manj občutljivi ali pa manj dojemljivi do sprejemanja ukrepov za boj proti terorizmu. Ampak jaz si močno želim, da ne bo prišel dan, ko se bomo vsi skupaj spraševali, ali bi lahko storili več. Danes imamo priložnost, da storimo več, in to zelo veliko priložnost. Doslej so naše obveščevalne službe preprečile vsaj dve veliki teroristični akciji. Eno je napad na predsednika vlade, drugo je napad s cisterno goriva na parlament. Lahko se zgodi še kaj. In zato se nam zdi nujno, da se sprejme pravna podlaga, ki bi omogočala čim bolj učinkovito borbo proti tistim teroristom, ki bodo v prihodnjih mesecih in dnevih prihajali z bojišč v Siriji in Iraku. Mi bomo ta predlog podprli. Ker pa se bo razprava še nadaljevala in ker gre za prvo obravnavo, nič izgubite, draga koalicija, če ta predlog podprete tudi vi.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra ima mag. Lilijana Kozlovič.
Hvala za besedo, predsedujoči. Glede na razglašeno sveto vojno in njene razsežnosti dejansko noben prostor na tem svetu verjetno ni popolnoma varen in verjetno tudi Slovenija ni pri vsem tem izključena. Pomembno pri tem pa se nam zdi, da naši varnostni in obveščevalni organi delajo dobro, da so svoje delovanje prilagodili s številnimi operativnimi, strateškimi ukrepi, kar so nam zagotovili tudi na seji matičnega delovnega telesa. Med drugim nam varnost zagotavljajo tudi z ukrepi pri spremembah zakonodaje, poudarjajo pa, da je težko dokazovanje teh kaznivih dejanj oziroma nasploh dejanj. Glede kazenske inkriminacije ugotavljamo, da vse trenutne oblike, ki se izvajajo, že obstoječa zakonodaja obsega. Istočasno se tudi Evropa in njen varnostni svet pripravlja, da v mesecu maju pripravi protokol, v katerem bodo enotno uredili zakonski okvir, če bodo ugotovili, da bo to potrebno, in se bodo ta dejanja enotno inkriminirala na ravni Evropske unije, kajti na tak način se bodo tudi lažje enotno dokazovala. Predlagani zakon izraža skrb za varnost v naši državi, žal pa je pripravljen tako, da bi ga v drugem branju oziroma v drugi obravnavi zelo težko popravili oziroma uskladili, zato ga poslanci Poslanske skupine SMC ne bomo podprli.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima gospod Matjaž Nemec.
Hvala za besedo. Vsaj od leta 2001, če ne že prej, ko je postal terorizem globalni problem in ko je bila na nek način formirana koalicija proti terorizmu, se vselej pogovarjamo o tem, kje je meja med svobodo, človekovimi pravicami in nacionalno varnostjo. Tako kot smo bili deležni že v razpravi, ne samo v Državnem zboru, tudi prej na odborih, nam je bilo zagotovljeno, da vlada spremlja vse premike na tem področju, da Kazenski zakonik v osnovi zadovoljuje vsem potrebam, tudi v razpravi izrečenim. Ugotavljamo, da Evropska unija pripravlja oziroma aktivira določene instrumente, kot je tudi moja predhodnica povedala. Govori se, da Svet Evrope pripravlja multilateralne kazenskopravne ukrepe. Sam pa menim oziroma menimo, da bi zaradi preventivnih namenov morali razmišljati predvsem v smeri, da bi se okrepile aktivnosti in s tem povezana finančna sredstva na področju delovanja varnostno-obveščevalnih služb in policije, ne pa spremembe Kazenskega zakonika. Moje osebno mnenje pa je, da se bo Slovenija v bližnji bodočnosti morala bolj osredotočiti na reševanje problematike prihajajočih beguncev, ne pa toliko na terorizem. Mi tega predloga ne bomo podprli, ker menimo, da se ureja v okviru Evropske unije in v okviru pobud s strani Vlade v zadostni meri, da nam lahko zagotavlja varnost. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Zavezništvo ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa, predsednik. Nekaterih stvari res ne razumemo. Česa se tako bojimo? Predlagali so zakon in popravljali tiste člene, ki bi Sloveniji olajšali določene stvari oziroma ukrepanje. V razpravi nismo slišali niti enega očitka, da bi karkoli škodovalo Republiki Sloveniji, če bi takšen predlog zakona sprejeli. Niti enega očitka nismo slišali z vladne strani, niti s strani Zakonodajno-pravne službe niti kateregakoli strokovnjaka. Ne, mi se bojimo tega. Avtomatično zavračamo samo zato, ker je prišlo z one strani. In to je narobe, drage poslanke in poslanci, ki zagovarjate in kričite, da je to vse urejeno. Še več. Slišali smo, da bo to Evropska unija uredila namesto nas. Ta je bila najboljša in najbolj sladka. Evropska unija ne bo nič uredila namesto nas. Nič. Kvečjemu bo še kaj zakomplicirala dodatno, zato da bomo bolj sladko živeli. Mi bomo ta predlog zakona podprli in – modri center, delujte modro! Hvala.
Očitno bomo imeli še krog obrazložitev glasu v lastnem imenu. Ampak pred tem ima obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica dr. Matej T. Vatovec.
Kaj pomeni ta predlog zakona o spremembah? Pravzaprav je pesek v oči. Slišali smo že večkrat, in to smo tudi ponovili tu v Državnem zboru, da pravzaprav so vse stvari, ki jih skuša urejati ta novela, že prisotne v trenutno obstoječem Kazenskem zakoniku. To je prvi zelo suhoparen in tehničen razlog, zakaj takšnega predloga ne bomo podprli. Potem pa obstajata še dva razloga. Prvi je ta, da je treba reševati vzroke, ne pa z represijo vplivati na posledice. Eden od teh vidikov je slovenska zunanja politika, ki je popolnoma zgrešena. Tudi s podpiranjem roparskega delovanja zveze Nato in ostalih vojaških institucij pravzaprav podpihuje in napada države na Bližnjem vzhodu in s tem seveda tudi po svoje povzroča takšne reakcije. Druga, bistveno bolj pomembna stvar pa je problem socialne vključenosti teh ljudi. Ravno te sodobne, napredne zahodne evropske države, na katere se vlagatelji sklicujejo, tiste, ki so najbolj pod udarom terorizma, Španija, Francija, Velika Britanija, začenjajo po desetletju ugotavljati, da represija proti terorizmu pravzaprav ne prinaša ničesar. Začenjajo ugotavljati, da je treba začeti na druge načine reševati ta problem. In ti drugi načini so predvsem socialna vključenost. Ljudje, ki iz Francije ali od drugod odhajajo nekam drugam se boriti ali pa samo izvajati teroristična dejanja na svojem ozemlju, pravzaprav to počnejo zaradi tega, ker se ne morejo več z ničemer identificirati, ker živijo v družbi, ki je popolnoma izključujoča in pravzaprav te ljudi potiska na margino, iz katere se lahko rešijo samo na tak način, da najdejo drugačno možnost identificiranja. In to na žalost so te skrajne skupine, ki z vero, sploh pa z islamsko, nimajo nobenega skupnega imenovalca. Jaz si ne želim, da bi v Sloveniji začeli s podobnimi ukrepi, se pravi z represijo spodbujati tiste, ki se ne uspejo vključevati v družbo, da bi te stvari reševali tudi na drugačen način. Morda tisti osnovnošolci, ki jih pretepajo zaradi svoje etnične pripadnosti, bi imeli drugačne mehanizme, skozi katere bi se lahko vključevali v družbo, ne pa da jih preko spleta skušajo kot tiste najšibkejše privabiti v takšne skrajne skupine. Zaradi teh razlogov, pa še več jih je, v Poslanski skupini Združena levica tega predloga ne bomo podprli.
Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Že ob sami vložitvi in študiju tega zakona, ki ga predlagajo kolegice in kolegi Slovenske demokratske stranke, sem se odločil, da ga podprem, ker želim da se odpre parlamentarna razprava, da izboljšamo naš kazenski zakonik in zagotovimo večjo varnost v Sloveniji. Ko sem bil zadnje tri dni v prejšnjem tednu, skupaj s še tremi poslanci, v Rigi na medparlamentarni konferenci o skupni zunanji in varnostni politiki, o skupni varnostni in obrambni politiki, kjer je beseda tekla izključno o varnosti, moram reči, da smo se pravzaprav manj pogovarjali o krizi v Ukrajini, več smo se pogovarjali o terorističnih napadih, o hibridni vojni in tako naprej. Glejte, tehnologijo, na žalost, teroristi tudi zlorabljajo. Na nek način tehnologija prehiteva po levi in po desni našo regulativo, in to je ključno. Ne pozabimo na resolucijo Varnostnega sveta 2078, ki na nek način nalaga tudi nacionalnim parlamentom, da pregledajo in po možnosti adaptirajo zakonodajo. Mislim, da mi moramo to zakonodajo adaptirati. Če nas je več, je kvaliteta, rešitev gotovo lahko zagotovljena. In poglejte, kolegice in kolegi, zastonj je 315-milijardni Junkerjev paket, če ne bo varnosti, če ne bo zagotovljenega miru v naši Evropi. Zastonj! In zato je ključno, da preventivno ukrepamo. Zastonj bo potem, ko se bo kaj zgodilo, pa, bog ne daj, da bi se, ampak zastonj bo takrat jokati in pisati "je suis Slovenec", "je suis katoličan". Zdaj moramo ukrepati, zato moj glas za ta predlog zakona.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Igor Zorčič.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovane kolegice, kolegi! Jaz bom glasoval proti temu zakonu. Zakon oziroma predlog zakona sem si zelo dobro prebral in določa, da se zbriše beseda "hudo". Mi imamo dve besedi "hudo" v prvem odstavku in če jih zbrišemo, ima to zelo hude posledice. Prva posledica je to, da dobi povsem novo vsebino ta člen. To pomeni, da kdor z namenom, da bi zastrašil prebivalstvo, zagrozi, da bo na primer prekinil oskrbo s pitno vodo. Se pravi, če bo en vaščan zagrozil svojim sosedom, da bo zaprl vodo, je to terorizem po tem spremenjenem členu, če ga izglasujemo. In mislim, da to ni namen te razprave, da razširimo na neke povsem neobičajne zadeve. To nima več nobene zveze z bojem proti terorizmu in podobno. Skratka, vnesli bomo veliko negotovosti, razširili polje kriminalitete, zaradi česar tega enostavno ne moremo podpreti. Hkrati bi pa še to želel povedati, da če zdaj rečemo, da do zdaj to ni bilo kriminalizirano, jaz ne vem, kaj bo s tistimi primeri, ki so bili mogoče na takšnih bojiščih, pa so se vrnili. Ali bomo rekli, da do zdaj je bilo vse v redu, od zdaj dalje pa ni več. Mislim, da tudi to, kar je bilo do zdaj storjenega, ni v redu in morajo biti taki ljudje v kazenskem postopku. Se pravi, da jih je treba obtožiti v skladu s 108. členom Kazenskega zakonika. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Žan Mahnič.
Hvala, predsedujoči. Jaz bom ta predlog podprl. Podprl ga bom zato, ker enostavno ne morem pristati na to, da Slovenija čaka maj oziroma junij, ko bo Svet Evrope dejal, da zdaj boste sprejeli pa to in to in to. Še več. Jaz bom takrat razočaran, če Svet Evrope ne bo predlagal vsem državam Evropske unije, zdaj morate pa sprejeti protiteroristično zakonodajo, ki jo ima Slovenija v svojem kazenskem zakoniku, da bo celotna Evropa sprejela od našega 108. do 111. člena. Bom razočaran, če ne bo tako. Podprl bom ta predlog ravno zato, ker črtamo besedo "hudo", ker skozi razpravo nisem dobil niti ene obrazložitve, kakšna je razlika med "ogroziti temelje" ali pa "hudo ogroziti temelje". Veste, za nekoga je lahko hudo ogroziti temelje tudi to, da protiustavno odvzamete mandat gospodu Janezu Janši. In ne nazadnje podprl bom zaradi tega, ker ni res, da takih primerov nimamo. Mi imamo ljudi v Sloveniji, ki so se borili na bojiščih Islamske države, ki so prišli nazaj celo z raketometi, ampak se jim ne zgodi nič, ker teh dejanj nimamo inkriminiranih. Po novem predlagamo tako preventivno, kot sem že dejal, se pravi nameravana udeležba in da se kaznujejo tisti, ki so se tam borili. Podprl bom tudi zato, ker je zadeva dovolj jasna in ne gre za to, da boš ti sosedu pretrgal dovod vodovoda, ker vsak ve, da terorizem je tisto dejanje, ki ima jasne politične in pa ekonomske posledice, oskrba z vodovodom sosedu pa to deficitno ni. Jaz bom ta predlog podprl.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu gospod Matjaž Nemec.
Zanikati dejstvo, da se okrog nas varnostne razmere ne spreminjajo oziroma zaostrujejo, ne gre. Hočem reči, da dejstva so takšna, da je dobro, da o tem govorimo. Jaz sem tudi že v razpravi pozdravil to pobudo, da se o tem pogovarjamo. Dejstvo je, da se Slovenija nahaja v položaju, ki ni enak večjim ali pa sosednjim državam. Mi imamo svoje specifike, imamo svoje dobre odnose tako na vzhodu kot na Bližnjem vzhodu. Govorim predvsem v odnosu v tem primeru do muslimanskih skupnosti. Mislim, da tukaj imamo dve poti. Ena je zaostrovanje ali pa krepitev medkulturnega dialoga. Jaz bi želel, da bi se Slovenija odločila za slednje. Imamo tukaj edinstveno možnost, in se tukaj ne moremo primerjati z ostalimi, da s krepitvijo kulture dialoga se na nek način lahko postavimo nad te probleme. Jaz bi rad, da se to ne sliši utopično, ampak dejansko Slovenija ni v prvi vrsti tistih držav, ki bi bile v največji nevarnosti. ampak to ne pomeni, da si lahko zatiskamo oči. Jaz si sicer mislim, da počnemo stvari, ki niso najpomembnejše v tem primeru. In kot že povedano prej, upam, da se bo našlo v bližnji prihodnosti več sredstev za delovanje naših varnostnih-obveščevalnih služb in policije, da bomo v tem smislu delovali v smeri preventive. Še enkrat bom pa opozoril, da bo večja nevarnost oziroma več se bomo morali ukvarjati v bližnji prihodnosti z begunci kot z varnostnimi vprašanji. Hvala lepa.
Očitno bo še en krog obrazložitev glasu, zato prosim za prijavo. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jernej Vrtovec.
Spoštovane kolegice in kolegi! Republika Slovenija je na geografski legi, kjer tisti bojevniki, ki se vračajo iz Sirije, iz Iraka, prečkajo meje naše države. Tisti, ki gredo v Avstrijo nazaj, v Nemčijo, prečkajo meje naše domovine. In mi nimamo spremljajoče zakonodaje, ki bi tiste državljanke, državljane Republike Slovenije, ki se borijo v Siriji in so kakorkoli povezani z vsemi Evropejci, ki se vračajo iz Sirije, sankcionirale. Kot smo že danes slišali skozi razpravo oziroma skozi obrazložitve glasu, so slovenski državljani, ki so se vrnili z bojišč na Bližnjem vzhodu, in niso sankcionirani. In dobili smo jih v bistvu po naključju. Zasegli so jim minomete in ostalo orožje, dobili so jih po naključju. In mi samo nemo gledamo. Želim poudariti, da po toči zvoniti bo prepozno in varnost je ena izmed ključnih vrednot za blagostanje naroda, za blagostanje Evropske unije. Rad bi še poudaril, kako je v sosednjih državah oziroma drugih državah Evropske unije, na primer v Franciji in Veliki Britaniji. Že samo polemika ali pa simpatiziranje preko socialnih omrežij z določenimi organizacijami, je dovolj, da ti odvzamejo potni list, ti varnostni organi omejijo potovanja izven državnih meja. Dajmo se vprašati, kaj lahko naredimo, da se bodo državljanke in državljani Republike Slovenije počutili varno in se nemoteno gibali znotraj naših meja. Najlepša hvala.
Glasovali pa boste seveda za. Obrazložitev glasu v lastnem imenu ima gospod Jani Möderndorfer.
Hvala lepa. Glasoval bom za ker preprosto je država oziroma Vlada že s sprejetjem proračuna oziroma rebalansa dala jasno vedeti, koliko namenja tej policiji in koliko ji misli naprej namenjati. Nič. Slaba varnost. Opozicija pride s predlogom spremembe zakona, kjer bomo lahko kakšno stvar kvečjemu olajšali. Ne. Tudi proti temu smo. Danes govoriti o tem, da pa v naši državi ne znamo ločiti, kaj je vandalizem, kaj je nagajanje in objestnost in kaj je terorizem, ko prekinemo nekomu vodovod, se mi zdi pa že malce neresno za razpravo v tem državnem zboru. Dejstvo je, da je voda ena tistih sestavin, kjer bo nekdo, ki terorizira državo, lahko notri spustil arzenik ali pa atrazin pa je stvar zaključena. Vendar jaz upam, da znamo ločiti, kaj to pomeni, če to naredi sosed, in kaj to pomeni, če to naredi nekdo, ki dejansko ogroža varnost Republike Slovenije. Vendar tega ne rešuje ta zakon. In to veste, kolega poslanec! To rešuje nekaj drugega. Zato je treba podpreti ta zakon. Se opravičujem, predsednik, da vas je zmotil zadnji stavek, vendar bom podprl ta zakon.
Mislim, da smo končali z obrazložitvami glasu oziroma tistim, kar je izgledalo kot obrazložitve glasu. Lahko glasujemo o Predlogu zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika, torej o sklepu, da je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Kazenskega zakonika primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 26, proti 49. [[Za je glasovalo 26.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 20. točko dnevnega reda, to je s prvo obravnavo Predloga zakona o dopolnitvah Zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado v zadevah Evropske unije. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o dopolnitvah Zakona o sodelovanju med državnim zborom in vlado o zadevah Evropske unije je primeren za nadaljnjo obravnavo. Obveščam vas, da bo sklep sprejet, če bosta zanj v skladu s četrtim odstavkom 3.a člena Ustave Republike Slovenije glasovali vsaj dve tretjini navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 74, proti nihče. [[Za je glasovalo 74.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato bo predlog zakona dodeljen v obravnavo Odboru za zadeve Evropske unije kot matičnemu delovnemu telesu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 31. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga sklepa v zvezi z neučinkovitostjo uporabo Evropskih sredstev za zaščito pred poplavami. Nadaljujemo z odločanjem o vloženem amandmaju, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženega amandmaja z dne 5. 3. 2015. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k predlogu sklepa. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 42. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju. Prehajamo na odločanje o predlogu sklepa v celoti. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 38. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 38.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o eksplozivih in pirotehničnih izdelkih v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 3. marca 2015, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Državni zbor na predlog Vlade kot predlagateljice predloga zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih na seji matičnega delovnega telesa oziroma Državnega zbora v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Zaključujem tudi 5. sejo Državnega zbora. Obveščam vas, da se bo čez 15 minut v veliki dvorani na Tomšičevi za čela seja Kolegija predsednika Državnega zbora.