Spoštovani kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam z nadaljevanjem 50. izredne seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Irena Tavčar, gospa Jasmina Opec, mag. Katarina Hočevar od 14. ure dalje, gospod Borut Ambrožič in gospod Janez Ribič od 13. ure dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Interpelacije o delu in odgovornosti ministra za notranje zadeve dr. Gregorja Viranta. Nadaljujemo z razpravo poslank in poslancev o interpelaciji. Naslednji prijavljen k razpravi je gospod Jožef Horvat v imenu predlagatelja. Pripravi pa se mag. Ivan Vogrin. Izvolite, gospod Horvat.
Hvala lepa, gospod predsednik. Dober dan želim vsem skupaj. Kolegice in kolegi, spoštovani minister s sodelavcema! Da bi dobili stik z včerajšnjo razpravo moram najprej izraziti moje veliko razočaranje, da se včeraj zadnja dva razpravljavca s strani koalicije enostavno nista mogla sprijazniti z določili slovenske ustave oziroma bolj točno s 118. členom ustave, ki ima naslov interpelacija. Ali želi koalicija res utišati opozicijo? Najbrž si, spoštovane kolegice in kolegi, nihče v Sloveniji ne želi, da bi imeli podobno situacijo, kot jo imamo ta trenutek v Ukrajini. Tega si najbrž ne želimo [[..]]In najbrž si tudi ne želimo, da bi vlada ali državni zbor delala konspirativno. Gospod minister, želim si, da bi danes dobili konkretne odgovore na konkretna vprašanja. Jaz sem vas včeraj zelo natančno vprašal, če ste kdajkoli od Adrie Airways dobili ali kupili letalske vozovnice s posebnim popustom? Jaz vem, da je meni moja družina sveta, jaz vem, da je vam vaša družina sveta, zato ne bom spraševal o vaši družini, ampak bom spraševal zgolj o vas. Vi ste minister, vi ste podpredsednik te vlade. Včeraj se je tekom razprave sprožil plaz esemesov, ki jih dobivam iz regije oziroma celotne Slovenije. Eden od prekmurskih županov občine, ki ima več kot 5 tisoč prebivalcev, piše recimo takole: "Virant je v Prekmurju ukinil 13 krajevnih uradov v enem letu. V Pomurju se ukinjata upravni enoti Gornja Radgona in Ljutomer, Upravna enota Lendava bo imela omejene pristojnosti, Upravna enota Murska Sobota bo upravni okraj. Takšna je namera. Proces poteka v nasprotju z izzivi referenduma o ustanovitvi pokrajin. Z zapiranjem poštnih uradov," kar sicer ni vaša zadeva, gospod minister, "ta vlada centralizira državo na vseh nivojih." To je tudi moje stališče. Zaenkrat hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Ivan Vogrin.
Hvala lepa gospod predsedujoči. Spoštovani kolegice in kolegi! V Svetem pismu piše: "Zadnji bodo prvi in prvi bodo zadnji." Počasi se bo to začelo dogajati. V Svetem pismu piše še nekaj drugega, in sicer: "Ne upirajte se hudobnežu, ampak če te kdo udari po desnem licu, mu nastavi še levo. Tistemu, ki te udari po enem licu, nastavi še drugo. In kdor ti hoče vzeti plašč, mu tudi obleke ne brani." Zakaj sem to navedel? Ker je Cerkev najuspešnejša institucija z dvatisočletno zgodovino in ker je Sveto pismo za glavne predlagatelje interpelacije, za Novo Slovenijo – krščanske demokrate, neke vrste zaveza. In mislim, da so očitki predlagateljev interpelacije v zvezi z delom ministra Viranta v primerjavi z njegovimi dosežki marginalni. Stranka, ki je predlagala interpelacijo, očitno ne deluje v skladu s svojim imenom, krščansko demokracijo, ampak drugače. Ker če bi delovali, potem bi nastavili še drugo lice. In če so dejanja gospoda Viranta boleča, neprijetna, njegova dejanja v zadnjih desetih letih pa škodljiva, bi morali to ponižno prenesti. Tako uči Sveto pismo. In najbrž smo, gospod Virant in tudi nekateri izmed nas, to pričakovali. Njegovi dosežki so veliki, naj navedem le nekatere. Birokracija. Slovenija je med najmanj zbirokratiziranimi državami sveta. Iz tujine sicer prihajajo opozorila, da bi zato, da bi Slovenija postala uspešna država, morali zmanjšati birokracijo kot prvi problem na vseh ravneh, preobširno in nejasno zakonodajo. Drugi problem so visoki davki in kot tretji neustrezna delovna zakonodaja. Pa pustimo te očitke in analize iz tujine, mi vemo, da imamo "popolnoma nebirokratsko državo". Desetletno delo ministra Viranta je torej obrodilo "bogate sadove" – mi smo nebirokratska država. To je prvi dosežek. Drugi dosežek je, da imamo zelo majhen javni sektor. Če kar preidemo na številke in pustimo blebetanje, lahko vidimo, da ima na primer Avstrija v javnem sektorju zaposlenih 12,8 % delovno aktivnega prebivalstva. Slovenija jih ima 17,3 %, kar je, reci in piši, za 35 % več. Seveda, zakaj pa jih ne bi mi imeli, saj imamo od 2- do 3-krat večji BDP kot Avstrija! Ali se morda motim? To je drugi dosežek. V Švici je recimo to razmerje še bistveno ugodnejše, v prid vitkemu in uspešnemu javnemu sektorju. Pred dvema ali tremi dnevi smo dobili iz Berna depešo našega veleposlaništva in želim, da se tudi mi seznanimo z vsebino. V depeši piše, da je zunanji minister Švice Didier Burkhalter postal tudi predsednik države, da je istočasno po švicarski ustavi tudi predsednik vlade in da bo ostal tudi zunanji minister. Tri funkcije opravlja v Švici, ki ima 8 milijonov prebivalcev, v Sloveniji pa imamo za eno delovno mesto, za katerega imajo v Švici enega človeka, tri ljudi. To je tudi "uspeh" Gregorja Viranta. Odlično! Tisti, ki že nekaj časa govorimo, da je treba javni sektor in birokratski sektor zmanjšati, nismo niti slišani, kaj šele, da bi se začelo kaj dogajati. Posledice so seveda katastrofalne. Imamo približno 160 tisoč zaposlenih v javnem sektorju in 40 % državnega proračuna – ta odstotek celo narašča – gre za plače v javnem sektorju. Dame in gospodje, povišanje davkov in večanje birokratskega ter javnega sektorja nas ne bo pripeljalo na pot, ki smo si jo zadali, da bi postali druga Švica. Za drugo Švico bo treba začeti delati drugače. In tisti, ki so pripeljali to državo v takšno stanje, ne morejo biti predmet rešitve. So samo izvor problema. Zato menim, da bi bilo treba zelo neobremenjeno in nečustveno pogledati, kaj se dejansko dogaja. Kaj se dogaja, sem sam napisal že aprila 2013 v knjigi Zakaj je Slovenija bankrotirala?, in med šestimi vzroki piše tudi birokratski morilci. Nihče ni ovrgel teh tez. Mi smo to državo dobesedno umorili, ker ne razumemo, kje se ustvarja nova vrednost. Ne v birokratskem sektorju, ampak v gospodarskem sektorju. Zdaj pa sprašujem predlagatelje interpelacije, ki tako ali tako ne bo uspela. Zakaj ne? Ker je prej potrebovala Gregorja Viranta prejšnja pozicija. Brez Gregorja Viranta bi najbrž vlada padla. Zdaj ga potrebuje ta, čeprav ve, da hudo škodljivo deluje. Ve. Večina poslank in poslancev v te dvorani je globoko prepričana, da so njegova dejanja škodljiva. Zdaj pa bom jaz drugače postavil tezo. Ali se vam zdi, da mora biti ta država žrtev za tako nezrelo ravnanje nekega človeka? Mi smo talci, vi ste talci. Ali bi bilo mogoče zelo neobremenjeno pogledati številke in dejstva ter tisto, kar je zdajšnja pozicija govorila, ko je bil Gregor Virant v prejšnji poziciji, seveda na začetku dejanj? Gospe in gospodje, na enak način dela ne bomo prišli do drugačnih rezultatov. Ne bomo prišli. In jaz vendarle pričakujem, da bomo začeli delati drugače. Gregor Virant ima v Sloveniji pravzaprav status božanstva. Približno tako kot severnokorejski voditelji. In približno tja gre Slovenija, kjer je Severna Koreja. Je dolžnik, je sodnik in je rabelj. Je bil za Jankovića, je bil za Janšo, je bil za Stepišnika, seveda je bil za Trudo Pepelnik, je bil za svoje strankarske kolege – Pezdirja, Štiha, Šušteršiča in seveda ne nazadnje tudi za mojo malenkost. [[znak za konec razprave]] Zakaj? Ker se ne znamo zbrati in pogledati resnici v oči. Ker se ne obnašamo kot državniki, ampak svoje trenutne koristi vladanja postavimo pred korist države. Mislim pa, da bi pa bilo dobro prisluhniti ne blebetanju, ampak argumentom, ki so v tej knjigi zbrani in jih nihče ni ovrgel. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima dr. Ljubica Jelušič, pripravi se gospa Ljudmila Novak. Dr. Ljubica Jelušič, izvolite.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Lep pozdrav vsem skupaj! Najprej bi rada opozorila na posebnosti te razprave, ki smo jo deležni ob razpravi o interpelaciji o delu in odgovornosti ministra za notranje zadeve. Te posebnosti vidim v tem, da niso vidne samo pri tej točki dnevnega reda, ampak se z njimi srečujemo tudi sicer pri delu Državnega zbora. Zelo pogosto namreč polemiziramo z stvarmi, ki jih še ni, z vizijam in koncepti, govorimo o zakonih, ki še niso sprejeti, imamo preiskovalno komisijo, ki se ukvarja s pogodbo, ki ni bila nikoli sprejeta in tako naprej. Vidi se neka potreba po diskusiji o konceptih, ki pa se jo poskuša postaviti že na raven sprejetih odločitev in se polemizira z ljudmi, zlasti seveda s političnimi funkcionarji, kot da so te odločitve bile že sprejete. Drugič. Jaz sem interpelacijo vedno razumela kot dejansko postavljanje vprašanj o delu vlade ali posameznega ministra, vendar zlasti v primerih, ko ta minister ni spoštoval zakonodaje ali sprejetih vladnih dokumentov. V primeru dr. Viranta imamo specifično situacijo, saj se ga poskuša interpelirati zaradi zakonov, ki jih je pripravilo njegovo ministrstvo, ki jih je potrdila Vlada in so bili sprejeti v Državnem zboru. Se pravi, da se ga interpelira za stvari, ki so dobile neko širšo politično podporo. In to je nenavadna situacija. Očitno je, da tako imenovana demokratična manjšina ni sposobna sprejeti odločitev, ki se sprejemajo v parlamentu, ki deluje na podlagi demokratičnih načel večine in manjšine. Tretjič. Včeraj je bilo zelo veliko govora o problematiki občin. Minister dr. Virant je o problematiki števila občin, o ukinjanju ter o združevanju občin govoril javno, vendar je govoril v bistvu tudi o stališčih, ki jih imamo v koaliciji. Vendar o tem, kaj se bo dejansko v prihodnosti zgodilo z občinami, ni sprejet še noben vladni sklep, noben zakon in tudi nobena strategija. Opozorjeni smo bili in tudi v njegovem odgovoru na interpelacijo je jasno napisano, da ima s strani Vlade nalogo, da njegovo ministrstvo pripravi strategijo reforme lokalne samouprave. Se pravi, da smo včerajšnji dan spet zlorabili za to, da smo razpravljali in polemizirali o ideji, ki je v bistvu še nimamo v obliki zakona ali pa nekega drugega zavezujočega dokumenta niti na poslanskih klopeh niti v širši javnosti. Imeli smo tudi priložnost gledati zanimive slike iz ene od manjših slovenskih občin. V glavnem bile to slike obnovljenih manjših objektov in ohranjanja stare kulturne krajine v tej občini. Meni je žal, da iz občine nismo imeli priložnosti videti tudi slik o novi veliki šoli, ki je bila zgrajena v tej občini, o velikem gasilskem domu, ki je bil zgrajen v tej mali občini, ker vse to odraža velike sposobnosti ljudi, ki so v preteklosti vodili to občino in so v bistvu dokazali, da znajo na podlagi sistema lokalne samouprave in možnosti, ki jih dajejo evropska sredstva, dejansko poskrbeti za razvoj svoje občine. Te slike so pa nakazale na še en slovenski problem. Ob tem so kolegi predlagatelji namreč spraševali, zakaj bi bilo treba to idilično stanje v tej občini – in še v velikem številu drugih manjših občin v Sloveniji – spremeniti, če smo videli, da so bile te občine v preteklosti zelo sposobne pri črpanju evropskih sredstev. Se strinjam s tem, da so bile nekatere občine pri tem res sposobne. Opozarjam pa na to, da se način financiranja iz različnih razvojnih skladov v Evropski uniji v bodoči finančni perspektivi spreminja. Manj financiranja obnov vaških jeder in več financiranja prioritetnih projektov, ki pa so, tako kot se sedaj zadeve napovedujejo, veliki projekti. In namesto da debatiramo o tem, kako bi ostali pri starem in kako ne bi spremenili ničesar v naši lokalni samoupravi, bi po moji presoji morali razpravljati o tem, kako se prilagoditi novi situaciji, novim sklepom Evropske unije glede teh velikih prioritetnih področij, na katerih bodo prihajala sredstva v oba prihodnja velika razvojna sklada, zato da bi lahko sredstva črpali. Gre za 2,5 milijarde sredstev oziroma še več in ta sredstva bo treba z neko novo obliko lokalne samouprave izčrpati. Tisto, kar jaz pogrešam v razpravah naših predlagateljev, ki so bili včeraj zelo prizadevni v svojih nastopih in nam poslankam in poslancem skorajda niso pustili do besede. Zelo dolgo že čakamo na besedo, od včeraj do danes, po mnogih urah razprave. Tisto, kar sem jaz od njih v teh žolčnih prizadevanjih pričakovala je, da bi nam, če že polemizirajo z idejo o zmanjšanju števila občin, ponudili neko novo zamisel o prestrukturiranju lokalne samouprave, ki bi bila sposobna učinkoviteje črpati evropska sredstva v prihodnosti. V enem od nastopov predlagateljev je bilo omenjeno tudi, da bi bilo mogoče primerno ožiti občinske uprave oziroma zmanjševati število članov občinskih uprav. Žal predlagatelji potem o tej problematiki niso podrobneje govorili in tudi ničesar na to temo niso dodali. Jaz mislim, da je to eden od razumnih predlogov, o katerih bo treba v prihodnje razmišljati, kajti zdi se mi nespodobno polemizirati z dejstvom, ki je zapisan v zakonu, in sicer da bi morale biti slovenske občine ustanovljene na podlagi 5000 občanom in občank kot številčnem kriteriju za svoj obstoj. Imamo ta številčni kriterij, s katerim so kolegi včeraj polemizirali, tudi v javni razpravi je bilo zelo veliko teh polemik, ampak ta številčni kriterij je že sprejet, je že sestavni del zakonodaje. Tisto, kar se moramo mi vprašati je, kako izpolniti zakonodajo na tem področju. Kako se torej približati zakonodaji, ki je govorila o določenem številčnem kriteriju o velikosti občin. In mogoče se moramo pogovarjati tudi o tem, kako dodati dodatne nove kriterije. In po vsej verjetnosti je ta kriterij,ki so ga predlagatelji, predpostavljam, povzeli po italijanskih spremembah lokalne samouprave – torej, da se razmisli o spreminjanju, zmanjševanju članov oziroma zaposlenih v občinskih upravah – uporaben. Seveda pa je treba ohraniti tudi drugo značilnost te italijanske zamisli oziroma reforme lokalne samouprave, da se ohranja župane in občinske svete, torej lokalna samouprava v smislu odločanja o lokalnih zadeva ni prizadeta, kar se spreminja pa so profesionalne strukture, ki to potem uveljavljajo v praksi. Četrta stvar na katero so predlagatelji opozorili v pisnem dokumentu, kasneje v svojih ustnih nastopih pa o tem niso kaj dosti govorili, je povezana s kritiko sporazumov, ki jih je minister podpisoval s sindikati. Mislim, da je vsaka vlada doslej tako delovala in tudi vlada Alenke Bratušek je zagotovo tako delovala, da minister ni teh sporazumov podpisoval na lastno željo in voljo, ampak je bil glavni pogajalec, ki je svoje ugotovitve oziroma glavne točke sporazumov preveril na vladi, ki mu je dala soglasje za sporazume, ki jih je pozneje podpisal. To je imelo potem vpliv na nadaljnje delo in načrtovanje, zlasti s finančnih vidikov delovanja te vlade, zato minister ni ničesar počel s sindikati na lastno pest, ampak je to počel s soglasjem vlade in ob neki skupni presoji, da dela in podpisuje sporazume v pravi smeri. V teh sporazumih je bilo nekaj polemike na račun predstave o tem, ali dogovor, da se zaposleni v javni upravi oziroma v širšem javnem sektorju lahko zmanjšujejo samo s stopnjo 1 % letno, in sicer je šla polemika v smeri, da to v resnici skriva možnost dodatnega zaposlovanja. Napisani so celo procenti – 3 % in več. Gre za zanimiv miselni obrat, o katerem je vendarle treba nekaj spregovoriti. Naravni odliv v obdobjih različnih vlad je bil različen. Po vsej verjetnosti je bila glede naravnega odliva najuspešnejša vlada, ki je vodila te posle v letu 2012, in sicer zato, ker je bil sprejet en poseben člen ZUJF, ki je zahteval takojšnje upokojevanje tistih, ki so izpolnili vse pogoje po zakonodaji za upokojevanje. Do takrat so se zaposleni v državni upravi sklicevali na eno od ustavnih odločb, ki je omogočala, da lahko delajo v državni upravi dokler hočejo in da jim, dokler sami ne dajo soglasja, v bistvu ni treba oditi v penzijo. To dejstvo je vodilo k temu, da v preteklosti več kot 1 % naravnega odliva praviloma ni bilo mogoče doseči. Ampak mislim, da iz situacije leta 2012 ne moremo delati velikih zaključkov za vsa prihodnja leta. Imamo ministrstva, v katerih so zaposlen dejansko dokaj stari ljudje, ki bodo šli v prihodnjih letih izpolnili pogoje in odšli v pokoj, imamo pa ministrstva in dele javnega sektorja, kjer so zaposleni zelo mladi ljudje in bomo zelo dolgo čakali na ta naravni odliv. Tako da mislim, da na tej podlagi ni dobro delati zaključkov o tem, koliko ljudi bo odšlo in da je minister Virant s tem, ko je pristal na sindikalne zahteve o 1 % znižanju zaposlenih v javnem sektorju, v bistvu s tem na prikriti način hotel zaposlovati nove ljudi. Mimogrede, osebno mislim, da nekateri deli javnega sektorja dejansko potrebujejo nove ljudi, svežo kri, nove ideje, mlade, zlasti bi opozorila na en velik del državne uprave, ki se je močno postaral, in nimam slabih namenov, ko to govorim, ampak opozarjam, da so to ljudje, ki že dolga leta niso bili vključeni v kakšne oblike izobraževanja, ker je bilo zaradi varčevanja že nekaj let odpovedano oziroma ni bilo sredstev za njihovo dodatno usposabljanje, kar potem vodi v neko rigidnost in neprilagodljivost zaposlenih, zlasti v državni upravi. Po moji presoji bi bilo torej nujno potrebno v vrste državne uprave vključiti oziroma na nek način zaposliti nove, mlade ljudi. Se pa da regulirati zaposlovanje v državni upravi in širšem javnem sektorju s pomočjo mase za plače. in masa za plače je tisti ključen akt, v okviru katerega bi morala posamezna ministrstva potem določati, kolikšno število ljudi bo zaposlenih na osnovi sredstev, ki so dodeljena za plače v teh ministrstvih. Bilo bi pametneje gledati skozi maso za plače, kot pa skozi število zaposlenih. Zadnji očitek interpeliranemu ministru, o katerem bi govorila sedaj, govori o škodljivosti sprejetega zakona o odškodninah za izbrisane. Na tej točki bi samo opozorila, če se lahko prestavimo v mednarodno okolje in poskušamo z očmi mednarodnega okolja, zlasti ljudi iz Evropskega sodišča za človekove pravice, pogledati zdaj na slovensko situacijo, v kateri opozicija interpelira ministra, ki si je prizadeval za sprejem ustreznega zakona o odškodnini za izbrisane, kar je od države Slovenije pričakovalo Evropsko sodišče oziroma veliki senat Evropskega sodišča za človekove pravice. Za zunanji pogled to v bistvu pomeni, da se opozicija ne strinja s sprejetim zakonom in da nasprotuje tistemu, kar je sprejel veliki senat. Ne samo, da politično sporočilo, ki iz tega izhaja, krni ugled države, ko je rekel minister včeraj, ampak v bistvu kaže opozicijo v nekakšni dvojni, da ne rečem nenavadni luči. Tudi če si vsak dan predvaja izjavo Evropske ljudske stranke v svojo podporo, ne bo mogla v mednarodnem, širšem evropskem prostoru mimo dejstva, da se smeši s tem, da interpelira ministra, ki je rešil eno zagato oziroma velik slovenski problem iz preteklih dvajsetih let delovanja te države. Jaz torej interpelacije ne nameravam podpreti in moram reči, da tako kot je sestavljena, je res bolj antiinterpelacija oziroma bi študentom, če bi še kdaj imela priložnost ukvarjati se z njimi, rekla, da na tak način demokratičnih postopkov interpelacije ni smiselno voditi, ker niso utemeljeni na načelih, ki se jih v interpelacijah pričakuje. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo dajem dr. Gregorju Virantu.
Dober dan! Oglašam se zato, ker je bilo danih nekaj zanimivih iztočnih kolegice Ljubice Jelušič, ki se ji zahvaljujem za lepe misli in za podporo. Dala je zanimive iztočnice v zvezi s politiko javnega sektorja v Sloveniji. Mislim, da če že imamo toliko časa za razpravljanje, je to razprava, ki ji je vredno slediti in povedati nekaj besed o tem. Tudi zato, da vam predstavim, kakšen je pogled vlade pri tem vprašanju in kakšno politiko nameravam voditi, če me boste danes podprli. Prvič. Zavračam neko umetno ustvarjanje razdora ali konflikta med javnim in zasebnim sektorjem. Javni in zasebni sektor sta dva pomembna segmenta naše družbe. Gospodarstvo je tisto, ki ustvarja dodano vrednost, javni sektor je tisti, ki mora zagotavljati ustrezno okolje, da lahko gospodarstvo deluje, in ki zagotavlja državljanom javne storitve, šolstvo, zdravstvo, kulturo, socialne storitve. Zato ne smemo, da je en ali drugi podsistem pomembnejši. Oba sta enako pomembna in ljudje, ki opravljajo službo v enem ali v drugem podsistemu, so za razvoj družbe enako pomembni. Njihovo delovanje je za razvoj družbe enako pomembno. Seveda pa je treba vedno vzdrževati neko uravnoteženo razmerje med javnim in zasebnim sektorjem in javni sektor se mora s situacijo v gospodarstvu prilagajati, zato ker so gospodarstvo in državljani tisti, ki plačujemo davke, iz katerih plačujejo plače javnih uslužbencev in to je potrebno uravnotežiti. Če tega ravnotežja ni, potem se nam dogaja to, kar se nam je v preteklih letih preveč dogajalo, imamo prevelike primanjkljaje, ustvarja, povečuje se javni dolg, ki bo zdaj s to sanacijo bank narasel že na 75 % bruto domačega proizvoda – kar je še vedno pod evropskim povprečjem, ampak je v primerjavi z 22,5 , kolikor smo imeli konec leta 2008, izjemno zaskrbljujoč trend – zato je treba skrbeti za to, da se javni sektor prilagaja zasebnemu sektorju. Pogosto vprašanje je, koliko je javni sektor v Sloveniji prevelik. In potem tukaj padejo pavšalne ocene, da je javni sektor za 20 % prevelik, za 30, enkrat je bivši predsednik vlade dejal, da je v državni upravi pol ljudi preveč zaposlenih, itn. Vse to so zelo pavšalne ocene. Velikost javnega sektorja je odvisna od dveh stvari. Prvič, kaj od njega hočemo oziroma kakšen obseg javnih storitev hočemo imeti. In drugič, kako učinkovito javni sektor opravlja svoje delo. In po mojem trdnem prepričanju javni sektor v Sloveniji ni za 40 ali 50 % prevelik, ima pa rezerve in te rezerve je treba izkoristiti, med drugim tudi tako, da se zmanjšuje število zaposlenih ob nespremenjenem obsegu javnih nalog oziroma javnih storitev. In to je politika, ki jo vlada zasleduje. Ta politika se ni rodila pred mesecem, dvema ali z vlado Alenke Bratušek, ampak sega nazaj v leto 2005, ko še ni bilo gospodarske krize in še ni bilo ne duha ne sluha o gospodarski krizi, pa vendarle je takrat neka druga vlada sprejela strategijo, da se začne iskati notranje rezervne, da se trend obrne. Prej se je razmišljalo samo o povečevanju, o novih zaposlitvah, o povečevanju števila zaposlenih. Takrat se je pa prvič sprejela odločitev, da se trend obrne, da se začne iskati notranje rezerve in da se postavi za vsako leto cilj, da se število zaposlenih zmanjša. Za 1 %, kar ni veliko. Ampak če zastaviš ta cilj in če potem temu striktno slediš, je v petih letih 5 %, v desetih letih pa 10 %. To je pa že kar znatna številka. In v državni upravi, v tistem delu, ki ga javnost po navadi šteje za najbolj preobloženega s številom zaposlenih, se je ta politika striktno in uspešno izvajala. Seveda, ker ima Vlada to najbolj neposredno pod kontrolo. Število zaposlenih se je zmanjševalo. Obstajajo zelo zanimivi grafi, ki to pokažejo. Od leta 2005 pa do danes se je recimo v civilnem delu državne uprave, to je brez vojske in policije, število zaposlenih zmanjšalo iz 17 tisoč 93 na 14 tisoč 506, kar je kar zajetno znižanje. V celotni državni upravi, ki upošteva tudi vojsko in policijo, pa iz 34 tisoč 387 na 31 tisoč 310. Državna uprava se torej zmanjšuje in to je trend, ki ga zasledujemo. Ta trend se zasleduje z naravnim odlivom, torej na način, da se ne nadomesti vseh, ki iz uprave odidejo. To ne pomeni, da se nobenega ne nadomesti. To bi bilo nemogoče. Če odide oseba iz nekega ključnega delovnega mesta, ki jo je treba nadomestiti, jo je pač treba nadomestiti. Ampak ker je naravni odliv v resnici nekje med 3 in 4 %, in če rečemo, da zasledujemo cilj, da vsako leto zmanjšamo za 1 %, vsakega tretjega recimo ne nadomeščamo. Če bi popolnoma zaprli zaposlovanje, se pravi, da ne bi bilo nobene nadomestne zaposlitve, bi lahko povzročili dejavnostim veliko škodo, pa tudi popolnoma bi zaprli vrata za zaposlovanje mladih ljudi. Tega pa ne smemo narediti. Vsaj nekaj možnosti moramo dati mladim ljudem, da poiščejo zaposlitev, tudi v javnem sektorju in tudi v državni upravi. Tukaj bo torej ostala politika zmanjševanja števila zaposlenih z naravnim odlivom po mehki poti in mehki metodi, in sicer kakšen procent na letni ravni. Mislim, da se bomo v letu 2015 pogovarjali o nekoliko višjem odstotku, ne samo o 1 %, ampak to je stvar pogajanj, ki jih bomo s sindikati začeli voditi februarja naslednje leto. Rad bi, da imamo leto 2015 čim prej pod streho – v smislu dogovarjanja s sindikati – da se nam ne zgodi isto kot letos, ko smo morali popraviti napako prejšnje vlade, ki ni dosegla tega dogovora, pa smo se mi potem morali maja zelo na hitro dogovoriti za dodatne ukrepe. Te napake na bomo ponavljali. V februarju se bomo usedli s sindikati in se poskušali dogovoriti za ukrepe, ki bodo omogočali vzdržno plačno maso v letu 2015. In ti bodo zajemali tudi zmanjševanje števila zaposlenih. Ali bo to en ali dva odstotka – to se bomo še dogovorili. Nisem pa pristaš tega, da bi šli v drastična zmanjšanja z odpuščanjem iz poslovnih razlogov, ker s tem nič ne dobimo. S tem dobimo samo še kupico novih brezposelnih, dobimo stroške z odpravninami, dobimo kup novih socialnih problemov, ljudi, ki bodo ostali brez služb in njihovih družinskih članov in to ni dobro. Veliko bolje je zasledovati to logiko mehkega zmanjševanja števila zaposlenih. Če bomo tukaj disciplinirani in striktni bomo v resnici javni sektor v nekaj letih zmanjšali za 5, 10 %. Moram pa povedati, da žal nobena vlada doslej ni bila prav uspešna pri zmanjševanju števila zaposlenih v nekaterih dejavnosti. V državni upravi ja, to je šlo. Nikakor pa ne recimo v občinah, kjer vlada nima nobene pristojnosti. Nekdo je včeraj rekel, da daje Ministrstvo za notranje zadeve soglasje k zaposlitvam v občinah. To sploh ne drži. V občinah se število zaposlenih povečuje. V občinskih upravah je danes število zaposlenih 2,5-krat večje, kot je bilo na začetku lokalne samouprave leta 1995. Prav tako se slabo obvladuje število zaposlenih v zdravstvu. Le-to še kar po malem narašča, čeprav bi se ga dalo tudi tam z notranjimi rezervami zmanjševati. Pa ne tako, da se ne zaposluje zdravnikov – zdravnikov imamo res premalo v sistemu – ampak preostalega kadra. Saj zdravnikov je samo kakšnih 7 tisoč v sistemu, vseh skupaj v zdravstvu pa preko 30 tisoč. Ne gre samo za zdravnike, gre za administrativni kader, za medicinske sestre in tako naprej. Torej, število zaposlenih se bo še naprej zmanjševalo in pri tem bo vlada vztrajala. Sam bom skrbel za to, da se bo to nadaljevalo v državni upravi, kar že zdaj lepo teče, drugi resorni ministri pa bodo morali skrbeti, da se bo to nadaljevalo tudi v šolstvu, zdravstvu, kulturi in socialnem varstvu. Plačni sistem, ki ga imamo sedaj, ima eno veliko prednost v tem, da omogoča kontroliranje plačne mase. Če spremljate gibanje nivoja plač – ne mase, ampak nivoja plač – v javnem in zasebnem sektorju od leta 1994 pa do danes, boste ugotovili nekatere zanimivosti. Do začetka plačne reforme – to je bilo leta 2002 v času vlade dr. Drnovška, ko je bil minister za notranje zadeve Rado Bohinc in ko se je plačna reforma javnega sektorja vzpostavila z Zakonom o sistemu plač v javnem sektorju – so rasti plač v javnem sektorju ves čas presegale rasti plač v gospodarstvu. Potem se je pa trend obrnil. Od leta 2002 naprej so plače v javnem sektorju praktično stagnirale, v gospodarstvu so pa kar lepo rasle. To je pomagalo Sloveniji tudi pri vstopanju v evrsko območje. Treba je priznati, da je javni sektor k temu prispeval, ker se je odpovedoval rasti plač po letu 2002. Res pa je, da se je tej rasti plač odpovedoval med drugim tudi zato, ker so tekla pogajanja o novih kolektivnih pogodbah in ker je bila predvidena tako imenovana odprava plačnih nesorazmerij, torej, da bi nekateri podcenjeni poklici, delovna mesta, dejavnosti z novim sistemom dobili več. In javni sektor je v resnici čakal na to do leta 2008, ko smo končno sklenili kolektivne pogodbe v javnem sektorju. Bilo je tik pred volitvami in bil je najugodnejši in zadnji trenutek, da se kolektivne pogodbe sklenejo. Zakaj? Ker sta obe pogajalski strani vedeli, da bo sicer vlak odpeljal. In sta sklenili kompromis, ki ga sicer ne bi. Sindikalna stran je popustila zato, ker je bilo popolnoma negotovo, kaj bo po volitvah, če bo nova vlada nadaljevala z isto plačno politiko, če se bo sploh še pogajala naprej in tako dalje. Vlada je želela pa zapreti zgodbo, zapreti 6 let trajajoča pogajanja. In tam je prišlo do neke točke sporazuma, ki je predvidela določeno plačno rast, odpravo plačnih nesorazmerij. Usoda je hotela, da je takoj po sklenitvi teh kolektivnih pogodb nastopila gospodarska kriza. Kolektivne pogodbe so bile podpisane junija. Slovenski makroekonomisti takrat niso nič govorili o kakšni prihajajoči gospodarski in finančni krizi, ampak so nas opozarjali samo na problem inflacije. Izkazalo se je, da so bile njihove tedanje napovedi pod kvaliteto napovedi Agencije RS za okolje, ki napoveduje vreme – stvari so se namreč obrnile popolnoma drugače, kot so takrat napovedovali. In kaj se je zgodilo potem? V letu 2008 in 2009 je bila ta dogovorjena rast realizirana, vendar še vedno ne tako, da bi kumulativna rast plač v javnem sektorju od leta 2002 do vključno leta 2009 presegla kumulativno rast plač v gospodarstvu. Takrat se je približno izenačilo. Potem pa je Pahorjeva vlada začela ukrepati, ministrica Krebs je začela sklepati sporazume o odložitvi izplačila plačnih nesorazmerij in plače v javnem sektorju so realno spet začele drastično padati. Drastično padati. Res je pri tem naredila tudi eno napako. Tisti aneks kolektivni pogodbi, ki ga je sklenila leta 2010, se je kasneje izkazal za nezakonitega, zato bomo zdaj plačevali določene poračune, ampak trend je pa obrnila. Trend je šel spet navzdol in zdaj, če primerjate rast plač v javnem sektorju in gospodarstvu od leta 2002, ko se je plačna reforma začela, boste videli, da so plače v javnem sektorju ostale realno na približno isti ravni, kot so bile leta 2002. Zaposleni v javnem sektorju torej dobijo za svojo plačo danes približno toliko kot leta 2002. V gospodarstvu pa so v tem času plače realno zrastle za približno 20 %. To je učinek plačne reforme javnega sektorja. Seveda pa se je v tem času delala ena napaka, in sicer, da se v času krize ni zaustavila rast števila zaposlenih v nekaterih dejavnostih. V državni upravi je bilo to pod kontrolo, v zdravstvu, šolstvu, kulturi in sociali pa je število rastlo in to za nekaj tisoč, kar je povečalo plačno maso. Ta po je bilo narobe. To rast je ustavil šele ZUJF leta 2012 tako, da je zdaj stvar nekoliko bolj pod kontrolo, pa po mojem mnenju še vedno ne dovolj. Bo treba še bolj paziti na te zadeve. Ko smo ravno pri velikosti javnega sektorja, so zanimivi primerjalni, ker je dobro, da znamo primerjati, ali je naš javni sektor in znotraj njega javna uprava večji, manjši ali primerljiv z drugimi državami. Mimogrede, upam, da se zdaj že razumemo, da je javni sektor bistveno širši pojem kot javna uprava. Javna uprava je "birokracija", to je državna uprava, to so občinske uprave, različni nosilci javnih pooblastil. Javni sektor je pa širši pojem, zajema tudi zdravstvo, šolstvo, kulturo, socialo, torej veliko več. Javna uprava šteje cirka 45 tisoč zaposlenih, celotni javni sektor pa nekaj čez 155 tisoč. Samo toliko, da si pojasnimo te pojme. No, in javni sektor v Sloveniji zajema 18,6 % vseh zaposlenih, če štejemo osebe in 18,1 %, če štejemo delovne ure. To so podatki Eurostata iz leta 2011. Povprečje EU 27, torej celotne Evropske unije, je 23,1 % v osebah in 21,8 % v delovnih urah. Seveda je slovenski javni sektor nekoliko pod povprečjem celotne Evropske unije in tudi nekoliko pod povprečjem starih članic Evropske unije. Stare članice Evropske unije imajo 23,5 % v osebah in 20,6 % v delovnih urah. Javna uprava, torej "birokracija", ima v Sloveniji 5,6 % v osebah, v delovnih urah pa 5,3 %. EU 27 – 6,6 % v osebah in 6,8 % v delovnih urah. Stara Evropa – 6,9 % v osebah in 6,5 % v delovnih urah. Slovenski javni sektor in javna uprava torej nista kritično velika. Nista kritično velika. Imata pa rezerve, ki jih je še treba izkoriščati. Tukaj je po mojem korektna politika tista, ki pomete z vsakršno demagogijo in populizmom, v smislu, da so "javni uslužbenci paraziti, samo breme družbe, treba jih je pol odpustiti" in tako dalje. Po drugi strani pa mora politika priznati, da v javnem sektorju rezerve so in jih mora tudi znati najti in zmanjševati število zaposlenih. In to je politika vlade. Torej razumno, racionalno zmanjševanje števila zaposlenih po naravni poti. Kar se tiče samega plačnega sistema. Le-ta je plod dela petih zaporednih vlad, saj je začela Drnovškova vlada z ministrom Bohincem, nadaljevala Ropova vlada z istim ministrom, potem Janševa vlada z mano kot ministrom za javno upravo, potem Pahorjeva z Krebsovo kot ministrico za javno upravo, potem je spet nadaljevala Janševa vlada z Pličaničem kot ministrom za javno upravo in v bistvu na nek način tudi zaključila to reformo z ZUJF. ZUJF je dokončno poravnal plačna nesorazmerja. Vsem je sicer znižal plače za 8 %, ampak nesorazmerja so bila pa dokončno poravnana. In ta več let trajajoča reforma plačnega sistema je bila tudi pregledana s strani OECD, torej tujih ekspertov. Vrhunska skupina strokovnjakov je prišla v Slovenijo to vse pregledati in njihova ocena je bila, da je Slovenija naredila velik in pomemben korak, da je bil ta plačni sistem pomemben korak naprej in pomembna izboljšava, da pa nam svetujejo določene korekture v smeri večje fleksibilnosti in večje enostavnosti. Nov plačni sistem je iz nekega kaosa, ki smo ga imeli prej – kaosa tisočih dodatkov, kaosa popolnoma nepreglednega sistema, na stotine predpisov in kolektivnih pogodb, ki so urejali plače – naredil nek red. Se pravi, iz kaosa smo šli v nek večji red. Zdaj pa vemo in nam tudi tuji strokovnjaki svetujejo, da je treba iti pa malce v drugo smer, malo povečati fleksibilnost. In to načrtujemo. Imamo pripravljene spremembe zakona, že napisane, o sistemu plač v javnem sektorju, ki gredo v smer poenostavitve plačnega sistema in večjega števila stimulativnih elementov. Ne bi šel v podrobnosti, ampak samo toliko povem, da želimo cel sistem nagrajevanja delovne uspešnosti, poenostaviti, iz več elementov delovne uspešnosti narediti en sam kos, tako da bi lahko vsak javni uslužbenec dobil do 30 % višjo plačo iz naslova delovne uspešnosti ali pa do 50 %, če gre, po domače povedano, za nek ruker, se pravi za nek projekt, kjer je treba v nekem krajšem obdobju delati na polno, saj takrat treba ljudi tudi na polno plačati. Potem načrtujemo, da bi tudi v segmentu fiksne plače bilo nekaj fleksibilnosti, se pravi, da bi lahko menedžment dvignil fiksno plačo za določeno obdobje za na primer 10, 12 %, po tistem obdobju pa to povišico obdržal ali pa spustil nazaj. Torej, čim več fleksibilnosti [[..]]Da bi poenostavili sistem ocenjevanja delovne uspešnosti, ki se ni najbolje izkazal v praksi. Da bi preprečili avtomatizme pri napredovanju, ki so ena anomalija plačnega sistema, v smislu, da kar vsi avtomatično napredujejo, da so kar vsi odlično ocenjeni, vsi napredujejo. To ni nič. To ni ničemur podobno. In mi smo sedaj v javnem sektorju zanihali iz ene skrajnosti, ko so vsi avtomatično napredovali, v drugo, ko smo zamrznili napredovanja. In preden jih nazaj odmrznemo, moramo sistem urediti tako, da bo napredovanje smiselno urejeno, da bodo v resnici napredovali samo tisti najboljši ali pa, da bo en delček napredovanja morda avtomatičen, potem od tam naprej pa po delovni uspešnosti. To, vidite, so spremembe, ki jih načrtujemo in to je kar obsežno delo, ki nas čaka v začetku prihodnjega leta, ki čaka naše ministrstvo, ki čaka mene osebno, če me danes ne zrušite na interpelaciji in to delo se bo začelo v februarju. Torej osnutek zakona o sistemu plač je pripravljen. Mi se bomo februarja s sindikati začeli pogovarjati o dveh stvareh, in sicer o spremembi plačnega sistema, torej o spremembi zakona, in pa o ukrepih za obvladovanje plačne mase v letu 2015, ki bodo sestavljene verjetno iz več segmentov. Pogovarjali se bomo o zmanjševanju števila zaposlenih, višini plač, določenih pravicah, itd., da zdaj ne razlagam pogajalskih izhodišč. Toliko. Želel sem malo zaokrožiti to temo, ki jo je kolegica Ljubica Jelušič lepo odprla.
Hvala ministru. Kot predlagatelj ima najprej besedo mag. Branko Grims.
Hvala. Vsem lep pozdrav! Seveda ta interpelacija ni bila vložena zaradi tega, ker bi zahtevali, da se odpušča masovno v državni upravi, kot je dejal minister. Ne, ampak zaradi tega, ker opozarjamo, da pa je škodljiv podpis ministra pod zavezo, da v nadaljnjih dveh letih, citiram, "zmanjševanje števila javnih uslužbencev v tem obdobju ne bo preseglo 1%". Sam minister je povedal, da bi bil naraven odliv v tem obdobju verjetno nekje 3 % do 5 %. To pomeni, da se je s to zavezo, zavezo v imenu Vlade Republike Slovenije, da bodo nadomestili z novimi dodatnimi zaposlitvam tam nekje od tri četrtine do 80 % tistih, ki bi sicer z naravnim odlivom zmanjšali skupno število vseh javnih uslužbencev v Republiki Sloveniji. To dokazuje, da se ne on sam ne vlada ne zavedata resnosti trenutka v katerem smo, kjer je davčni vijak za podjetnike, za slovensko gospodarstvo in za vse davkoplačevalce že privit do takšne mere, da povzroča nepopravljive dolgoročne posledice. Naj navedem en konkreten primer. Akrapovič, eden najbolj uspešnih slovenskih podjetnikov, je že kupil hale v Beli krajini, kjer je nezaposlenost ena najvišjih v Sloveniji, zato da bi tam odprl veliko število, več sto novih delovnih mest. In potem, ko je Vlada dvignila DDV in napovedala še cel kup novih davkov in dajatev, je na žalost od tega projekta odstopil. Škoda, gospe in gospodje, ki je iz tega nastala zaradi vaše popolnoma zgrešene davčne politike je dvojna. Najprej zaradi tega, ker gre za [[...]]
Gospod Grims, kot predlagatelj interpelacije ste verjetno seznanjeni, da je interpelacija proti dr. Gregorju Virantu in to ni vsebina interpelacije, ki jo ta hip predstavljate. Davčna politika je nekje drugje.
Spoštovani gospod predsednik Državnega zbora, točno to, kar vam zdaj govorim, je bistvo te interpelacije in jaz verjamem, da bi vi želeli, da se v Državnem zboru ne govori, ampak gospod Virant je zdaj govoril o vsem, samo o vsebini interpelacije ne [[…]]
O javni upravi, za katero je odgovoren, je govoril.
[[…]]in obračal besede. In niste ga niti opomnili, gospod predsednik.
Ne, ker ni bilo potrebno.
Jaz pa govorim o tem, zakaj je ta interpelacija utemeljena, ker je ravnanje gospoda ministra povzročilo dodatne nepotrebne stroške za državni proračun in povem kakšne so konkretne posledice. Spoštovani gospod predsednik, če me boste pozorno poslušal, se boste tudi vi z njimi seznanili in mislim, da bi bilo dobro, da jih veste. Konkretno sem s tem primerom povedal, kam pripelje takšna davčna politika. Škoda iz tega je dvojna. Ker namreč ostane nekaj 100 ljudi na plečih države kot socialni podpiranci, po drugi strani pa, kar je še hujše, dolgoročno ni prilivov, ki bi bili sicer iz naslova davkov, ki bi jih oni, ko bi se enkrat zaposlili v tem uspešnem podjetju, odvajali državi. Skratka, prilivi so nižji, odlivi so večji. In zdaj si predstavljajte, da se v takšnih razmerah niti ne pusti, da bi se s tistim naravnim odlivom zmanjševalo število zaposlenih v državni upravi. Nihče ni zahteval, da je treba za to opraviti neka masovna odpuščanja. To je bila čista retorika gospoda ministra. Tega v interpelaciji ni. Tisto, čemur mi oporekamo, je ta podpis zaveze, da zmanjševanje ne bo preseglo 1 %. Takšna zaveza je nesmiselna in izrazito škodljiva za to državo, zaradi trenutka v katerem živimo, zaradi stvari, ki vam jih opisujem, ker zaradi tega že prihaja do teh dolgoročnih posledic. Odpovedi investicij zaradi pretirano privitega davčnega vijaka ne pomenijo škode samo v tem trenutku, ampak so dolgoročna nepopravljiva škoda in odhodi najuspešnejših podjetnikov v tujino ravno tako. Vse to pa je posledica tega, da je davčni vijak za podjetnike in za vse davkoplačevalce že daleč preveč privit. In zato bi bilo treba vsaj pustiti tam, kjer je možno, da se zmanjša število uslužbencev po naravni poti, da se to v maksimalni meri tudi doseže. In če se ob enem sprejme še zaveza, kot jo je sprejel gospod minister, da se bo – ne za nazaj, za nazaj je druga zgodba, ampak za naprej se je podpisalo to zavezo – vse zaostanke izplačalo z zamudnimi obrestmi, kar je najdražje možno zadolževanje države, potem je seveda to izrazito v škodo proračuna, je izrazito v škodo javnega interesa, je izrazito v škodo razvoja države Slovenije. In ni problem v tem, ali en minister veliko dela, kot je rekla prej spoštovana poslanka. Problem je, če dela škodo, kajti če potem veliko dela, dela veliko škode in zaradi tega je ta interpelacija utemeljena in utemeljena je na konkretnih številkah. Nihče ne more oporekati temu, da je najdražje zadolževanje, ki je zdaj z izdajo obveznic tam nekje 5,5 %, če gre za triletne obveznosti. Zato je zaveza za 8,5 ali pa tja do 8,9, kolikor skočijo te zamudne obresti, osebna odgovornost tistega, ki je to podpisal, kajti potem bi bilo bolje najeti ta kredit, izdati obveznice in izplačati to takoj, pa bi bila zadeva rešena za davkoplačevalce, za podjetnike, za slovensko gospodarstvo na bolj ugoden način. Zaradi tega je, ker govorimo o delu, ker je delo predmet interpelacije, ta interpelacija utemeljena, ker gre za slabo delo.
Hvala. Kot predlagatelj ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala, gospod predsednik. Najprej bi se rad ministru za notranje zadeve zahvalil za predavanje, ki je trajalo najmanj eno šolsko uro in ni imelo nobene veze z interpelacijo, ker se je nanašalo na prihodnost. Jaz sem vam, gospod minister, zelo korektno postavil nekaj natančnih vprašanj. V odgovorih nas, opozicijo in mene osebno, ignorirate, ampak ni problema, tudi to bomo sprejeli in zdržali. In ker sem prej govoril o plazu esemesov, sedaj nadaljujem. Spet župan velike prekmurske občine z več kot 5 tisoč prebivalci – kar pomeni, da ni užaljen, ker bi ga nameravali ukiniti – piše takole: "Viranta danes vprašajte, zakaj podpira visoke javne uslužbence, osebe, ki imajo tri službe, …" potem tu navaja nek primer, jaz se bom temu izognil, "… ter zakaj dovoljuje, da javni uslužbenci po višini plače za nekajkrat prekašajo predsednika države – takšne plače imajo recimo direktorji raznih zavodov in tako naprej." Kar seveda vi dobro poznate. Vi ste včeraj nekako pro forma podpisali peticijo z naslovom Poslance na minimalce. Še enkrat pravim, da jaz s tem nimam prav nobenih težav, če bi državi to kaj koristilo. Potem sem takoj za to, da sprejmemo takšen zakon, mi sami sebi. Govorili ste o drastičnem povečanju zaposlenih na občinskih upravah. Če bi bili vi poštenjak, ko to izjavljate, potem bi rekli, da je bila najbrž potrebna povečana zaposlenost ljudi na občinskih upravah, ker so občine dobile nove naloge. In bi vas tudi povabil mogoče kdaj s Poslansko skupino Nove Slovenije in vodstvom Nove Slovenije, ko hodimo okrog na terenske obiske – 16 smo jih že opravili – da bi morda videli, gospod minister za notranje zadeve, kako živi Občina Hodoš, pa morda tudi Občina Odranci, Občina Velika Polana, Občina Ormož in tako naprej, kjer bi vam tudi povedali, da, zanimivo, tudi vaši ministri, celo iz vaše stranke, gledajo, kakšne barve je kateri župan in se temu primerno podpisujejo in sestavljajo razne odločbe. O konkretnih zadevah morda v nadaljevanju. Jaz vas še enkrat sprašujem, ker je tukaj vaš ministrski kolega in moj spoštovani rojak, če se boste pomurskim občinam, Pomurju in še morda tam ormoškemu delu, ter seveda tudi ministrskemu kolegu mag. Židanu,opravičili, ker ste 5. septembra letos javno povedali, da naj ljudje vidijo, kako se pomurske občine niso sposobne zmeniti, kaj pomeni razdrobljenost, da je pomurski vodovod padel v vodo in da smo izgubili veliko evropskih sredstev. Včeraj sem vam razložil, da to ni res in da bi vi kot minister te vlade le morali nekaj vedeti, med drugim tudi to, da je to največji kohezijski projekt, ki je imel takrat, 5. septembra, veliko večino sofinancerskih in izvajalskih pogodb praktično že podpisanih. In tu moram vzeti v bran vašega ministrskega kolega Dejana Židana, ki je zaslužen, da je šel ta projekt v ciljno ravnino z dobrim tempom in še enkrat pohvaliti kolega Bogoviča, ki je pripravil teren, da smo sploh prišli v ciljno ravnino. To je treba, gospod minister, jasno povedati in se državljankam in državljanom kdaj tudi opravičiti. Hvala lepa.
Hvala. Kot predlagatelj ima besedo Franc Bogovič.
Ne bom govoril o Pomurskem vodovodu, sem ponosen, da je kolega Židan lahko podpisal te pogodbe in da smo skupaj to delo zaključili. Želim pa se oglasiti, se najprej zahvaliti za to predavanje, minister Virant, in podati tudi eno refleksijo na to, kar je bilo zdaj povedano. Jaz ne bom zdaj vzel v bran ministra Židana, mislim, da se danes on tudi ne more oglasiti, ampak ljudi, ki so zaposleni na Arsu. Drugič ali tretjič sem vas že slišal narediti to skovanko, da so bile makroekonomske napovedi leta 2008 približno takšne, kot so vremenske napovedi. Oprostite, ljudje na ARSU zelo dobro opravljajo to delo, predvsem tisti, ki opravljajo to delo, mislim, da se jim moramo zahvaliti za marsikatero prognozo, da ni bila kakšna poplava več in se mi zdi tak odnos podcenjujoč do teh ljudi. Tudi sicer je bil Arso mnoga leta kriv za vse, kar je narobe na področju kakšnega dovoljenja, pa sam dobro vem, da je treba marsikaj storiti na Ministrstvu za okolje, na Direktoratu za okolje in še kje drugje, kar dela zdaj minister, da se postopki skrajšajo in uredi predimenzioniranost. O tem primeru govorim zato, ker je to vaš način komuniciranja. To me najbolj boli pri ministru Republike Slovenije, ki je zadolžen za javno upravo, ker si vsake toliko časa privošči nekoga, enkrat enega, drugič drugega, ker se to lepo sliši, ker ljudje to radi slišijo. Na tak način, minister, mi ne bomo imeli dobre javne uprave pa če naredite še toliko predavanj in tudi poveste, v koliko vladah ste bili prisotni, ko ste urejali ta sistem. Drugo zadevo, ki ste jo izjavili, pa je po mojem mnenju tudi treba pojasniti še z drugega zornega kota. Dejali ste, da je v teh letih ostala realna plača v javnem sektorju enaka, v gospodarstvu se je zvišala za 20 %. Pozabili ste povedati, da je v teh letih propadla tekstilna industrija, da je propadla čevljarska industrija, en cel kup pridelovalne industrije, kjer so bile te plače najnižje, in da je žal zaradi tega prišlo do povišanja povprečnih plač, ker se je en kup slabo plačanih nekonkurenčnih delovnih mest, ki na evropskem trgu ne morejo več konkurirati, preprosto izginilo. In zato je ta povpreček večji. V gospodarstvu so ceno krize plačali mnogo bolj kot v javnem sektorju. Žal je tam veliko manj zaposlenih, povprečna plača je zdaj višja, sem povedal iz katerega razloga, v mnogih uspešnih podjetjih pa so šli tudi za 10, 20 % dol, kar smo v javnem sektorju storili samo v lanskem letu in to z velikimi mukami, pa mislim, da na koncu tudi dosegli nek potreben konsenz. Zato je ta številka, s katero s kitite, torej 400 milijonov, posledica predvsem ZUJF iz lanskega leta. Kar se tiče vaše plačne reforme iz mandata 2004–2008. Dejali ste, da ste jo delali na predpostavkah, da se odpravi krivice iz preteklosti, da se nikogar ne odpusti, da nihče ne bom imel manj, kot je imel doslej in da bomo porabili enako količino denarja. Perpetuum mobile. To ne gre. In takšnih pristopov je bilo kar nekaj, tudi letošnje leto. 4 % za nazaj plačamo, to, kar je gospa Krebsova naredila, zdaj pa 4 % dol in smo na istem. Kje smo zaključili? Plačamo zakonite zamudne obresti za naprej, ne za nazaj. Sam sem bil v poslu celo življenje, celo za nazaj smo se pogajali, če je bilo treba zamudne obresti plačevati, da smo dosegli znižanje, bog nas varuj, da za naprej podpišeš zamudne obresti. Tistega, ki to naredi, je treba zapreti in postavi po par milijonov evrov nepotrebnih stroškov na ta način. Včeraj nam je finančni minister povedal, da bo na računu ostalo 2 milijardi, torej imamo denar. Predlagajte drugi teden na seji sklep, s katerim vzpostavimo pogoje in plačajte takoj! Ne pa, da plačujemo zamudne obresti. Tako se ne gospodari z državo. Kaj imamo danes v javnem sektorju? Imamo sektor, kjer smo v preteklosti pristajali na pritiske vseh obstoječih sindikatov za vsa možna in nemožna napredovanja, zabasali javno upravo s preveč zaposlenimi, danes mladih enostavno ne moremo zraven spustiti, če pa po tem odlivu nekdo pride, je pa pol manj plačan od nekoga, ki je mogoče že malce utrujen, pa bi bilo treba razmišljati, da bi se počasi ta dva bolj izenačila v prejemkih. In tu imamo te realne probleme, ki nastajajo. Nekaj je bilo že rečenega o anomalijah v našem sistemu. Imamo sistem, kot je bilo rečeno, kjer cel kup ljudi v javni upravi dobiva višje plače od predsednice ali predsednika vlade ali predsednika države. Narobe. Dajmo to odpraviti! Druga anomalija. Sam sem bil minister in poslanec. Anomalija je, da je poslanec bolje plačan od ministra. Pa sedaj sedim na tej strani. Neto prejemek ministra je manjši od neto prejemka poslanca. Vprašajmo pa se, kakšen je ta neto prejemek. Koga še lahko zvabimo na ključna vodilna mesta? Ko sem iskal sekretarje za ministrstvo, sem dobil kup košaric, ker ljudje pač nočejo priti. Ko sem iskal šefa kabineta na ministrstvu, mi je 30 let star pravnik rekel, da za tak denar ne bo delal. Na drugi strani pa gojimo neka pričakovanja, kaj naj ta javna uprava in funkcionarji dajo za to, da bo država funkcionirala. Mislim, da moramo ogromno narediti na kvaliteti, ne pa biti poniževalni do poslancev s tem, da jih spravljate na minimalca in zganjati to demagogijo [[..]]"To je navadna demagogija, ki ni lepa, in to ni dostojno ministra, ki je pristojen za javno upravo," ste včeraj dejali meni. Tako ste odgovorili na mojo razpravo. In sem se počutil takega bebca, da resnično ne zaslužim več kot minimalne plače. Jaz jo v jabolkih zaslužim, trojno ali pa petkratno, če je treba. Ko imate toliko povedati o županih. Bil sem župan občine, ki je imela 25 tisoč ljudi. V petih letih smo naredili 110 milijonov evrov investicij in dobili 40 milijonov evropskega denarja. 2 tisoč 200, 2 tisoč 300 evrov je bila plača tega župana, govorim o sebi osebno. Ali ocenjujete, da je to preveč? Ko sem se primerjal z direktorji zavodov, knjižnic, kakšne srednje šole ali s starejšimi gospodi v osnovnih šolah, ki imajo še dodatke, so vsi dosti bolje plačani. Njihove plače pridejo blizu plače ministra. Ali je to sistem, ki bo to državo pripeljal naprej? Dajmo enkrat naglas to povedati! Najbolj luštno je udariti po funkcionarjih in bo vsa država rešena. Oprostite, če bomo tako delali tudi s funkcionarji, kot delamo zdaj, bomo to državo zavozili tako, kot jo zdaj in jo bomo tudi na tej osnovi. Poznam primer župana občine iz Prekmurja, ki ima, če rečem na pamet, 3 ali 4 tisoč ljudi. V tej občini imajo javni zavod, šolo in vrtec. Skupno je zaposlenih 77 ljudi in župan mi je povedal, da ko je naredil primerjavo z zaposlenimi v tem zavodu, je bil na 44. mestu. Ali je res to preveč za enega župana? Ali res mislite, da ti ljudje ničesar ne naredijo, da so ti ljudje birokracija, kot ste dejali? Oprostite, župani so bistveno več kot birokracija. Dejali ste, da je javna uprava birokracija. To je narobe, to je napačno pojmovanje. Državna uprava, ministrstva, občine – to so razvojne zgodbe. In od uspeha teh ljudi je v veliki meri odvisen uspeh te države, pa če si to hočemo priznati ali pa ne. Žal sem bil zaradi vaših besed – danes imam priložnost, da to povem – mnogokrat, tudi v mandatu 2004–2008, zelo razočaran, ker sem čutil ravno ta ton samopromocije, poniževanja in zmanjševanja pomena posameznih funkcij tistega, ki je bil takrat pač na vrsti. Pa so bili na primer na tapeti prevozi v policiji. Zmenite se, za božjo voljo, naj policisti svoje zagrabijo in jim vzamejo tiste neprimerne kilometrine. Ni treba, da žalimo celo Slovenijo in cel kup ljudi. Mislim, da tu delamo napake, ko se enostavno želi biti popularen in zganjati demagogijo, sistem nam pa razpada pred očmi. V tej državni upravi moramo ogromno narediti, v celem javnem sektorju, ampak naredimo takrat, ko bomo iskreni in bomo vse resnice dali na mizo in o njih odkrito govorili. Ocenjujem pa, da se to ne more početi na tak način, kot to delate vi. In v enem delu govori interpelacija tudi o tem, o urejanju javnega sektorja. Res priporočam – verjamem, da boste danes prestali interpelacijo – da o teh resnicah govorimo naglas in da imamo iskren namen izboljšati državno upravo, javno upravo, javni sektor. Videti moramo, kaj smo si v javni sektor pripeljali kot navlako. Prerazporedimo ljudi. Mi smo lani celo, ne vem, celo iz Sove smo jih na prej omenjeni Arso prevzeli, ker smo ocenili, da je tam na postopkih treba narediti. Ne vem, če je bila prava odločitev. Nekateri so mi celo rekli, da so me prišli kontrolirati. Lahko, da res, ampak jaz sem ocenil, da je boljše, da se ljudje, za katere so rekli, da so višek, usposobijo za vodenje upravnih postopkov, ker so rekli, da jih imajo viška. Najdite boljše primere, da se ne bo treba temu primeru smejati. Je pa treba po tej poti iti. Tako kot moramo carinike dati kam drugam. Jaz nisem za to, da drastično kar pošljemo 10 tisoč ljudi domov. Mogoče pa razmislimo, da je nekdo, ki je star 55 let, pripravljen delati štiri dni v tednu. Pa bomo na petih dobili eno delovno mesto za enega mladega, ki mu lahko plačamo polni prispevek za pokojnine in podobno, kot so v nekem trenutku naredili v Nemčiji z učitelji, ko so tako ocenili. Mogoče je to model, da se bomo lažje dogovorili pri normativih. Upam, da ne bom zopet napaden, da koga domov gonim, da upokojencem 30 % jemljem, da socialo uničujem in da sem asocialen tip. Ampak narobe je, če mi zganjamo demagogijo, populizem in računamo, kaj je dobro za javno mnenje ali celo to javno mnenje prej ustvarili in ga potem dobesedno, oprostite izrazu, jahali in tako gradili politično prihodnost. In žal v vašem početju tako pri občinah kot pri javnem sektorju, pa sva kolega, pa na glas povem, da v tem delu čutim preveč tega navdiha.
Hvala. Besedo ima Ivan Simčič.
Lepo pozdravljeni! Gospod predsednik, spoštovani gospod minister, spoštovani navzoči! Upam, da v razpravi ne bom koga užalil. Baje mi je omogočeno, da razpravljam po 118. členu. Verjetno obstaja razlog, da včeraj in danes sedimo tukaj toliko ur in razpravljamo. Jaz bi ga videl v hitrosti izjav in pri všečnih izjavah za javnost in potem sedimo in razpravljamo. Ko govorimo o 1. točki, ki jo očitamo ministru, glede razmišljanja ne o predlogu, ampak o ukinjanju občin, se vprašam, ker moja občina ni prizadeta, da bi bila ukinjena, saj je ustanovljena leta 1962, ampak bo očitno vseeno počasi ukinjena ne glede na to, da ima 13 tisoč prebivalcev in da je druga po teritoriju v državi, saj so ji v proračunu 2014 vzeli 860 tisoč evrov. Tako se je znašla na seznamu, ki je tudi pred vami. Ko govorimo o županih. Včeraj sem žal slišal tudi: "Saj imate določeni določene župane." Ampak jaz bi rekel, da očitno stranke, ki obstajajo zadnje dve leti, ne morejo imeti županov, razen enega. In očitek predsednice Vlade ni na mestu. To ni izjava predsednice Vlade. Na naslednjih lokalnih volitvah pojdite na volitve in boste videli, koliko bo županov. Razlogi za razmišljanje o ukinjanju občin so v "prihranili bomo, zmanjšali bomo". Obenem pa Vlada govori, da je poanta razvoja Slovenije v turizmu, ki ga bo razvijala lokalna samouprava. Zanimivo. Da ne bomo samo "šimfali", bi rad dal tudi nekaj predlogov. Se pravi, razvoj turizma je dejansko na lokalni samoupravi. 2. točka govori o izbrisu. Tu je bilo ogromno povedanega o izbrisanih. Sam se pri tej točki nisem oglašal. Rad bi pa povedal nekaj iz prakse. Prihajam iz obmejnega kraja. Nekje v letu 1992 sem pripeljal štiri osebe sem zraven, na Beethovnovo, na tečaj slovenščine, ki so ga opravili v 15 minutah. Povabljeni so bili, niso bili seznanjeni in so prišli za pridobitev državljanstva. Nekdo je pa očitno manipuliral. Evropsko sodišče, z vsem spoštovanjem, je odločilo. Pravijo, da se odločbo spoštuje. Ampak tukaj še nekaj predlagam. Ko sem prišel v Državni zbor sem imel pred seboj samo eno besedo, in sicer kako izvajati spravo v tem narodu. Ali bomo tudi o tem vprašali Evropsko sodišče? Predlagal bi, da se nekdo tega loti, da nam nekdo od zunaj ukaže, da naj se enkrat že spravimo. Za zaključek – namenjeno gospodu ministru, ki sicer ni prisoten – glede minimalcev. Predlagam, da se da na referendum, da imajo vse državljanke in državljani plačo 2 tisoč evrov in vsi upokojenci pokojnine tisoč evrov. Nikomur ni treba imeti minimalne plače. Vprašajte upokojence, če bodo zadovoljni s tisoč evrov, vprašajte zaposlene. Ampak nekdo, ki ima 10 tisoč in dvajset tisoč, se bo pa debelo vprašal. In glede na to, da prihajam s podeželja, iz ZKP – zdrave kmečke pameti, bi rad nekaj vprašal in povedal obenem. Spomladi kmet nekaj posadi in se ne hvali, kaj bo jeseni, ampak počaka jesen. Mi pa smo, če me spomin ne vara, zadnji dve leti ukinjali Državni svet, Zakon o poslancih, razmišljamo o ukinitvi občin in naj mi nekdo pokaže realizacijo. Kakšna je realizacija glede Državnega sveta, Zakona o poslancih in razmišljanja o občinah? Mediji so lepa stvar, ampak ne sme te prehitevati dar govora pred darom razuma. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospa Kristina Valenčič, pripravi naj se gospa Renata Brunskole. Gospa Kristina Valenčič, izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice, spoštovani kolegi! Verjamem, da ste si vzeli čas in v preddverju te dvorane prebrali pisma, ki so nam jih, poslankam in poslancem, namenili osmošolci v okviru ustvarjalnega natečaja "Pisma poslancem". Ob prebiranju njihovega razmišljanja preprosto ne moremo ostati ravnodušni. V svoji pristnosti, brez blefiranja in sprenevedanja spregovorijo o ključnih problemih naše družbe. "Zakaj poslanci ne storijo več? Zakaj se samo prepirajo? Zakaj jim je bolj pomembno, da se napadajo, kot da bi stopili skupaj? Kdaj bodo ljudje, ki vodijo državo, pričeli misliti širše, misliti na nas? Če politiki nimajo potrpljenja in vere vase, kako naj jim verjamemo mi? Kako naj jim zaupamo?" In zakaj sem s tem začela? Zato, ker sem prepričana, da bi morali biti odrasli vzor mladim, s svojim razmišljanjem in s svojim ravnanjem. Pa smo jim res? Politika se že leta ukvarja sama s seboj. Ure in ure porabimo za brezplodne razprave, drug drugemu mečete polena pod noge, premalo se poslušamo in preredko stopimo skupaj. Opozicija na eni strani je do onemoglosti proti, na drugi strani koalicija do onemoglosti za. Zato je potrebno začeti spreminjati samega sebe, čistiti pred svojim pragom in se začeti pogovarjati, kako bomo mladim vrnili upanje v ta svet. Vse to govorim zato, ker sem razočarana nad očitki v interpelaciji. Od političnih mačkov z dolgoletnimi izkušnjami pričakujem bistveno bolj utemeljeno in argumentirano obrazložitev, podkrepljeno s konkretnimi dejstvi, ne pa oprto na predpostavkah in poizkusih. SDS in SLS imata bogate izkušnje z vlaganjem interpelacij. Če samo pogledamo v čas Pahorjeve vlade, so bile vložene interpelacije zoper ministra za kmetijstvo, ministra za šolstvo in šport in celo dvakrat zoper ministrico za notranje zadeve. Ne vem, če je kakšen minister za notranje zadeve preživel mandat, ne da bi bil interpeliran. Povod za interpelacijo je bila običajno konkretna afera. Spomnimo se recimo afere Vič-Holmec, pa nakupa policijskega čolna, bulmastifov, Strojanovih, razpisa za Stožice in še marsičesa. Dva ministra za notranje zadeve sta bila med drugim interpelirana tudi zaradi izbrisanih. Zato je bilo nekako pričakovati interpelacijo tudi pri ministru Virantu. Navada je železna srajca, čeprav ni afere in ni prave vsebine. Da je temu tako, kaže tudi oklevanje pri sestavi in vložitvi interpelacije. Kdo bo zraven in kdo ne bo, katere točke interpelacije vključiti, dodati, katere izvzeti. Omahovanje stranke SDS in iskanje primernega trenutka. Skratka, politični manevri, ki s samo vsebino nimajo dosti skupnega. Očitno je postala praksa, da so interpelirani tisti ministri, ki delajo in imajo rezultate, zato interpelacije ne morem razumeti drugače, kot obrambni mehanizem opozicije, ki se zaradi ministrovega aktivnega in uspešnega delovanja čuti ogroženo in zato s takšnimi manevri poskuša preusmeriti pozornost javnosti iz dobrih, uspešnih zgodb in projektov ter iz problemov, ki so dejansko tu in s katerimi se je treba soočiti. Vrednote, ki jih Državljanska lista živi in po njih deluje, vrednote, kot so konstruktivnost in sodelovanje, profesionalnost in strokovnost, verodostojnost, ekonomska in družbena svoboda, strpnost, odprtost ter transparentnost se v praksi uresničujejo, postajajo dejstvo in očitno so za nekatere postale preveč moteče, zato je potrebno našega predsednika diskvalificirati, stranko pa uničiti. Parlament je resna institucija in zato je prav, da se tudi odgovorno obnašamo. V politiko smo vstopili zato, da pokažemo drugačno politično kulturo. Državljanska lista ne napada, ne diskvalificira, ne žali in spoštuje institucije te države. Minister se ne vtika v konkretno delo policije, NPU, tožilstva, zato imajo ti organi politični mir in se osredotočajo na svoje delo, učinkovito, strokovno, hitro izvajajo svoje naloge. Rezultati so vidni. Število preiskanih kaznivih dejanj krepko narašča, tudi število preiskanih sumov gospodarskega kriminala in korupcije. Tudi nekaj odmevnih sodb je že bilo, zato upravičeno pričakujemo, da se bodo tudi vsi tisti začeti primeri zaključili s pravično sodbo. In če se dotaknem še na kratko očitkov interpelacije. Prvi glavni očitek, zaradi katerega naj bi moral minister odstopiti, je poskus ogrožanja sistema lokalne samouprave. Minister je že veliko govoril, tudi drugi razpravljavci, dejstvo je, da seveda ministrstvo ni predložilo nobenega zakonskega predloga, ki bi ogrožalo obstoj občin, je pa minister velikokrat jasno in javno povedal, da se zavzema za vitko državo, ki vključuje tudi vitko in učinkovito lokalno samoupravo in to imamo vse stranke zapisane v svojih programih. Očitno nekatere s figo v žepu. Če že razumem, da tega razmisleka niso zmogle stranke, ki imajo veliko županov iz svojih vrst; SLS: 41, SDS: 33, Nova Slovenija: 88. To so podatki za zadnje lokalne volitve, ne razumem, zakaj zapravljamo priložnost sedaj, ko je ta korak pripravljen narediti nekdo drug. Torej, sama sem prepričana in podpiram idejo o reformi lokalne samouprave. Prepričana sem, da le močna lokalna samouprava lahko predstavlja ustrezno protiutež za centralizirano upravljanje države. Da to točko zaključim samo z enim zemljevidom. Slovenci smo se odločili, da je smiselno stopiti skupaj in se združevati. Odločili smo se za vstop v Evropsko unijo in to je naša Slovenija v okviru Evropske unije. Po drugi strani pa isti Slovenci iz te majhne zemlje delamo tole – 212 občin. Drugi očitek se nanaša na podpis dveh, po mnenju predlagateljev interpelacije škodljivih dokumentov za Republiko Slovenijo. Ne bom izgubljala veliko besed okrog teme, veliko je bilo povedanega na matičnem odboru. Lepo se je pokazalo – na eni strani bo opozicija vložila kazensko ovadbo zoper ministra, ker opušča dolžno ravnanje, po drugi strani bodo to naredili sindikati, če ne bomo seveda sprejeli tega zakona – govorim o Zakonu o izplačilu tretje četrtine plačnih nesorazmerij – ker seveda minister ne spoštuje sodbe sodišča. Vse kar minister počne je to, da nadaljuje z ukrepi, ki smo jih skupaj zastavili še v času Janševe vlade. Problem je seveda v tem, da smo vmes spremenili koalicijo in zato seveda ti ukrepi zdaj niso več dobrodošli, ampak si zaslužijo interpelacijo. Problem izbrisanih, problem, ki ga ta vlada ni ustvarila, na zadovoljiv način je po 20 letih zaključil minister Virant. Kot sem rekla, sta bila vsaj dva ministra, ki sta bila tudi zaradi te teme interpelirana. Sprašujem kolege iz opozicije, kaj bi oni storili, če bi imeli na mizi pred seboj sodbo Evropskega sodišča. Bi jo pospravili v predal ali bi se seveda zadeve lotili aktivno, rešili problem in se s tem tudi izognili novim tožbam v Strasbourgu, ki bi državljane stale še dosti več? Vsak, ki spremlja to razpravo, si lahko ustvari svojo sliko in svoj zaključek. Jasno pa je, da so vsi očitki v interpelaciji popolnoma neutemeljeni, da želijo predlagatelji le diskvalificirati ministra Viranta, ker je več kot očitno uspešen, delaven, prodoren in strpen. Mar smo res tako skrenili s poti? So to vrednote, ki se jih naša družba sramuje? Ki pri nas nič več ne štejejo? Pa bom zaključila s predlogi osmošolcev in kako oni vidijo izhod iz te situacije? "Vi ljudje, ki Slovenijo vodite, stopite skupaj. Če bo vsak trmaril in vztrajal pri svojem, se to nikoli ne bo končalo. Zato, sezite si v roke z lepo mislijo na sodelovanje in spreminjanju Slovenije v boljšo državo." Tako razmišljajo osnovnošolci. Zmoremo mi politiki to uresničiti?
Hvala. Besedo dajem Renati Brunskole, pripravi pa se Tomaž Lisec. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! Vložena interpelacija je zelo zanimiva, še posebej zato, ker so navedeni argumenti neutemeljeni in nas ne prepričajo. Sama jih lahko razumem tudi kot opozorilo vladi, da ne bi šli v smeri, ki ne bi bila prava. Vendar verjetno namen ni ta. Na področju lokalne samouprave, če se osredotočim, gre za interpelacijo zaradi zakona, ki ga še ni, to pa ne pomeni, da se o tem ne bomo pogovarjali tako s predstavniki občin kot tudi v okviru poslank in poslancev Državnega zbora. Izhodišča za reformo so bila na vladi že sprejeta, sedaj pa je čas, da se o tem začnemo pogovarjati. Če pogledamo delovanje občin in njenih reprezentativnih združenj v Republiki Sloveniji, lahko ugotovimo, da imamo ZMOS – Združenje mestnih občin Slovenije, imamo SOS – Skupnost občin Slovenije, imamo ZOS – Združenje občin Slovenije. Lahko ugotovimo, da so njihova opozorila zelo različna, vendar po navadi utemeljena z dejstvi, ki držijo, predvsem do takrat, ko ne gre za zmanjševanje finančnih sredstev občin. Ker pa smo prišli v Republiki Sloveniji v zadnjih letih v obdobje gospodarske in finančne krize, to zelo močno občutijo občine, čeprav so občine v zadnjih letih največji generatorji razvoja, pravzaprav celo edini investitorji. Veliko število brezposelnih v občinah, med njimi dosti mladih, podjetja v težavah na območju lokalnih skupnosti, staranje prebivalstva v Republiki Sloveniji – vse to pripelje do tega, da občine prejemajo tudi na osnovi tega toliko manj sredstev v proračune, tudi Republika Slovenija toliko manj sredstev v državni proračun. Dejstvo pa je, kot smo v zadnjih dneh v razpravah dostikrat povedali, letno potrebuje Republika Slovenija milijardo in pol evrov za pokojnine. Višja stopnja brezposelnosti torej pomeni, da se steka manj denarja v občine in posledično imajo občine tudi zaradi tega manjšo investicijsko sposobnost iz lastnih virov. Potrebujemo pa več sredstev za socialne transfere, več sredstev za zagotovitev preživetja ljudi v občinah, za zagotovitev šolanja, predšolske vzgoje in tudi za sofinanciranje oskrbnin naših starejših občanov, ki so oskrbovanci domov starejših. Financiranje občin bo treba spremeniti, tega se vsi zavedamo, vendar pa večje spremembe danes niso smotrne zaradi uvedbe davka na nepremičnine, ki določa triletno prehodno obdobje. In šele v tem času se bo videlo kako in kaj in zagotovo bodo tudi v tej smeri potrebne spremembe. Kar pa se tiče velikosti občin in združevanja občin, lahko rečem, da bo tukaj potreben premislek in nobena sprememba ne bo možna brez jasno izražene ljudske volje državljank in državljanov. Med manjšimi občinami, če se osredotočimo na območje Bele krajine, lahko rečem, da imamo vzoren primer manjše občine v Beli krajini, v občini Semič, ki se je s tem, ko je postala samostojna občina, lahko v večji meri razvijala, kot bi se, če bi še ostala v okviru največje Belokranjske občine, in sicer Črnomlja. Tudi na območju Dolenjske poznam nekaj uspešnih občin, ki so iz velike krajevne skupnosti v okviru neke večje občine postale prepoznavne in so v to vložile potrebne napore. Poznamo tudi primere, da so se nekatere občine tako zorganizirale, da so pripravljale projekte, se prijavljale na razpise in predvsem pridobivale Evropska nepovratna sredstva. Res pa je, da je potreben razmislek o povezovanju in tesnejšem sodelovanju manjših občin. Kot primer lahko ponovno navedem, skupno medobčinsko upravo, kot jo imajo na primer na območju Mirnske doline občine Mirna, Šentrupert in Mokronog-Trebelno. So primer uspešnega medobčinskega delovanja, pred vsem pa v smeri, v kateri razmišljamo. Razmišljamo o vzdržnosti in finančni vzdržnosti in skrbnosti delovanja lokalne samouprave. Tukaj pa je razmislek v smeri povezovanja, tudi združevanja, če bo potrebno, predvsem tistih občin za katere danes ugotavljamo, da same niso sposobne finančno delovati v tej smeri, da bi lahko opravljale vse naloge občin samostojno ter s svojimi viri zagotavljale finančno vzdržnost. 138. člen Ustave Republike Slovenije določa, da prebivalci Slovenije uresničujejo lokalno samoupravo v občinah in drugih lokalnih skupnosti, 142. člen ustave pa, da se občina financira iz lastnih virov ter da občinam, ki zaradi slabe gospodarske razvitosti ne morejo v celoti zagotoviti opravljanja svojih nalog, država v skladu z zakonsko določenimi načeli in merili zagotovi dodatna sredstva. Ustava torej določa, da se občina financira iz lastnih virov, država pa ji pomaga z dodatnimi sredstvi, vendar pa to ne pomeni, da bi občina tako rekoč živela pred vsem ali samo od državnih sredstev. Tukaj bo morala in bi morala obstajati neka sorazmernost, zato so se v tej smeri tudi v okviru koalicije že vršila razprave v smeri kako zagotoviti finančno vzdržnost lokalne samouprave, kako zagotoviti kvalitetno delovanje občin, predvsem pa v smeri, da bodo to nalogo lokalne samouprave za občanke in občane sposobni občine, župani in občinski sveti tudi kvalitetno zagotavljati. V Pozitivni Sloveniji se zavzemamo za pravično državo Republiko Slovenijo. Zavzemamo se za spoštovanje pravne države Slovenije, Vlada je že sprejela nekaj sprememb zakonov, ki gredo v tej smeri, čeprav je mogoče v nekaterih od razprav začutiti, da si nekateri želijo bolj delovanja v smeri brezvladja, še vedno delitve na vaše in neke druge, kar mislim, da ni prav. Mislim, da smo na pravi poti, da gremo v okviru zakonodaje tudi v Državnem zboru skupaj z Vlado na pravo pot, pot pravne države, pravične družbe, solidarne države in tudi države, v kateri bi se državljanke in državljani Republike Slovenije počutili varno, dobro in da ne bi bili ljudje zaskrbljeni. Tudi, ko poslušajo razprave poslank in poslancev v Državnem zboru. Ker pa sem edina poslanka iz Bele krajine in ker je bila danes iz strani predlagatelja mag. Grimsa navedena netočna izjava o odhodu podjetja Akrapovič iz Bele krajine, moram povedati, da to ne drži. Tudi v Dolenjskem listu z dne 25. 9. je bilo navedeno v naslovu: "Akrapovič ne odhaja iz Črnomlja. Tukajšnji svetniki so zasedali na 22. redni seji v tem mandatu in seje se je udeležil tudi gospod Igor Akrapovič, ki je povedal, da ne drži, da bi opustil misel na selitev dela podjetja Akrapovič v Črnomelj, vendar mora najprej prostore, ki jih je podjetje kupilo v Črnomlju, zapustiti podjetje SeCOM." Torej menim, da je korektno do ljudi, ki nas poslušajo, Belokranjk in Belokranjcev, da ne delamo ljudi zaskrbljene takrat, ko to ne drži. Se pa strinjam, da je Bela krajina demografsko ogroženo območje, Bela krajina je v težavah, zato se tudi sama zavzemam za to, da zagotovimo Beli krajini kvalitetno prometno povezavo, da zagotovimo Beli krajini tudi vse možnosti, ki jih zagotavlja program Območno razvojnega partnerstva Pokolpje, da ga v nekem delu tudi dopolnimo, da bo bila sama učinkovitost tega programa takšna, kot si želimo – zaposlovanje mladih, nižjo stopnjo brezposelnosti, da ljudje ne bodo odhajali iz tega območja, torej v smeri, da nismo na področju lokalne samouprave in na področju regionalnega razvoja ljudje, ki živimo tudi na obrobju države, ki ne živimo v velikih mestih, ampak živimo na vasi, mogoče celo v bolj čistem in zdravem okolju kot nekateri drugi, nič manj vredni in da si zaslužimo tudi potrebne pozornosti, dostopnosti in zagotovljeno kvalitetno življenja, čeprav na obrobju Sloveniji. In sama se bom kot poslanka Državnega zbora, poslanka koalicije in poslanka Pozitivne Slovenije za to zavzemala. Argumenti v interpelaciji, ker se točka interpelacije, na katero sem se navezala navezuje na lokalno samoupravo, na pravno državo, so neutemeljeni in tega ne bom podprla.
Hvala. Besedo ima gospod Tomaž Lisec. pripravi pa se gospa Janja Klasinc. Tomaž Lisec, izvolite.
Hvala za besedo, predsednik. Minister, državni sekretar, kolegi in kolegice! Najprej, predsednik, najlepša hvala, ker niste opomnili predhodnice, da govori 12 minut skoraj o vsem drugem kot o interpelaciji. Torej nam bodočim razpravljavcem olajšate delo – če bomo morda za kakšno minuto zašli iz konteksta interpelacije, nam bo oproščeno. Moram pa priznati, da je bilo v podtonu predhodnice nekakšno soglasje k temu, da bo podprla interpelacijo ali pa se ne pridružuje navadam te koalicije, da govorijo eno, ljudem všečno, delajo pa popolnoma drugo. Naj začnem s svojim uvodom. Jaz se strinjam z vsemi tistimi, ki pravijo, da minister dela. To mu moram priznati. Kako in kaj dela pa je popolnoma drugo vprašanje in na tem temelji naša interpelacija. Gradiva za interpelacijo je bilo več kot dovolj, še več, vsega sploh nismo uspelo uvrstiti v interpelacijo. Interpelacija je popolnoma legitimen demokratičen proces v Državnem zboru, to govorim za vse tiste, ki se nekako zmrdujejo nad tem, kako interpelacija ni potrebna. Jaz mislim, da je, četudi povsod ne strinjamo, interpelacija priložnost, da le spregovorimo o določenih temah, kjer se razhajamo. Po mojem mnenju bi moral minister preživeti eno interpelacijo v stranki, ampak glede na to, da nekateri vidni člani iz stranke odhajajo, po drugi strani pa ga nekateri med zagovarjanjem interpelacije fotografirajo, verjetno interpelacije v stranki ne bo doživel. Bi pa bilo to potrebno, kajti čeprav se nočem vtikati v delo vaše stranke, gospod minister, s svojim delovanjem verjetno škodite tudi svoji stranki, ampak o tem ne bom jaz razsodnik. Skratka, jaz bi se osredotočil le na tiste točke, ki se mi zdijo pomembne, kjer bi vam skušal dokazati, da delujete v škodo pravni državi in pa tudi v škodo državnim oziroma finančnim posledicam, ki jim vaše odločitve botrujejo. Najprej morda področje lokalne samouprave. Minister, jaz vas razumem, da niste strokovnjak s področja lokalne samouprave in vas ne bom obtoževal zato, ker naglas razmišljate. To je popolnoma legitimno. Ampak bi vas le opozoril, da je najlažje reševanje lokalne samouprave s tem, da več kot polovico občin izbrišeš oziroma ukineš, vendar s tem problema nikakor ne rešiš. Če bi razmišljali v neki drugi smer in se lotili reorganizacije upravnih enot, tako da bi jih morda priključili projektu pokrajine, ki se je že začel, bi bila rešitev lokalne samouprave veliko lažja. Na kar nas navsezadnje napotujejo tudi evropske primerjave. Minister, za razliko od tistih, ki pravijo, da je o tem, kar vi razmišljate, debata na področju lokalne samouprave nepotrebna, sam zagovarjam ravno nasprotno. Vsi tisti, ki so bili zraven, ko smo spreminjali oziroma uvajali davek na nepremičnine, ki bo globoko zarezal tudi na področju lokalne samouprave, bi verjetno imeli za vas kakšno vprašanje, kot je na primer, zakaj ste dopustili, da bodo tiste občine, ki so bile pridne, ki so ustvarjale in gradile svoje objekte zaradi tega davka tepene. Minister, moram reči, da nisem zasledil v sredstvih javnega obveščanja, da bi vi temu davku nasprotovali in vzeli v bran lokalno samoupravo. Še več, z Zakonom o izvrševanju proračunov Republike Slovenije za leti 2014 in 2015 ste globoko zarezali v delovanje lokalne samouprave v prihodnje. Tu gre za nek prikrit način delovanja, in to ne izbrisa občin, ampak kako bodo občine ugasnile, ker jim pač ne boste dovolili delovati. Znižali ste sredstva za sofinanciranje investicij iz 4 na 2 %. Še več, v letu 2015 boste ta sredstva celo ukinili. Povprečnina se v letu 2015 znižuje. Občine več ne tretirate po indeksu razvojne ogroženosti, ampak izključno po številu prebivalcev. Na področju lokalne samouprave in vaših besed o skladnem regionalnem razvoju si očitno vi predstavljate, da bo to najlažje rešeno tako, da se bodo občine popolnoma ukinile, vsaj tiste najmanjše. Skratka, minister, ne samo vaše besede, tudi vaša dejanja kažejo v smeri, da ali ne poznate lokalne samouprave ali pa z vsemi pravnimi sredstvi, ki imajo tudi hude finančne posledice, delujete proti lokalni samoupravi. Glede izbrisanih in okostnjaka, ki je "padel na vašo mizo iz preteklosti". Če ste kritični, bodite kritični tudi do sebe. Če me spomin ne vara, ste bili generalni sekretar na notranjem ministrstvu vse od leta 2000 do 2004. In verjetno je ta okostnjak tudi v tistem času nekako zorel. In očitno ni bilo dovolj želje in ambicije, da bi ta problem rešili. Osebno nimam problema s tem, da se ta problem rešuje. Imam le problem s tem, kako ste ga rešili. Predvsem pa imam problem, da ste s tem zakonom druge slovenske državljane, da ne bom smatran za nacionalista, postavili za drugorazredne. Če samo pogledamo rešitve, ki jih ta zakon prinaša, kakšne možnosti vse imajo novi, verjetno vaši volivci, kako se jih oprošča upravnih taks, kako se jih oprošča sodnih taks, celo več, v šestih mesecih jim morajo biti vročene sodbe, imamo triletni rok za vložitev zahteve, imajo triletni rok za vložitev tožbe za denarne odškodnine. Višino odškodnine se zvišuje z lahkoto, z enim pritiskom na tipkovnico "za". Dajejo se jim dodatne oblike pravičnega zadoščenja in na koncu še možnost sodne odškodnine. Vsak državljan, tisti, ki je komaj dopolnil 18 let ali pa tisti, ki že od leta 1991 živi v naši državi, bi z veseljem zagrabil takšne pogoje, kot ste jih dali tistim, ki ste si jih izbrali za svoje novo volilno telo. Da ne bo pomote, verjamem, da je med temi 20 tisoč izbrisanimi kakšna desetina tistih, ki si resnično v teh 20 letih, zaradi takšnih ali drugačnih posledic statusa niso mogli urediti, vendar pa ne vseh 20 tisoč. Da ne bom predolg. Lahko bi govoril o delovanju policije in protikorupcijske komisije, kako neodvisni so organi in kako ne delujejo. A, glej ga zlomka, vsakič, ko se kaj pomembnega dogaja v Državnem zboru, imajo ali protikorupcijska komisija ali pa kriminalisti, policija, zelo pomembno delo na terenu. Spoštovani minister, kljub temu, da sem prvi mandat v Državnem zboru, pa državno politiko spremljam že skoraj 10 let preko svojega dela in v naključja v politiki ne verjamem. In verjamem, da tudi vi ne verjamete v naključja. Ogromno vaših besed je glede korupcije v javni upravi, vendar ste bili tudi minister za javno upravo in v neki drugi vladi ste bili zelo blagohotni do korupcije. Ne bom se spuščal na področje odprave tretje četrtine plačnih nesorazmerij, kjer ste imeli dve lažji in boljši rešitvi. Če bi izplačali to nesorazmerje takoj, bi slovenskemu proračunu privarčevali 10 milijonov evrov. Če pa bi se odločili za pravno delovanje do konca, glede na to, da ste tako velik zagovornik pravne države, pa bi lahko že takoj na začetku po reviziji zahtevali ustavno pritožbo in reševanje po najhitrejši možni poti. In verjemite, minister, če bi ustavno sodišče delalo tako, kot mora delati, bi do tistega časa, ko je zakon začel veljati, tudi dobili odgovor s strani ustavnega sodišča, tudi če bi bil negativen. In potem bi se verjetno razglabljalo o tem, kdo naj se smeji. Odločili ste se za pot, ki ni ne pravna ne finančna. Je pa na drugi strani vaše delovanje ugodno za marsikoga iz sindikatov. Ne dajete jim članskih izkaznic, ampak samo popuste. Tako tudi dajete popuste raznim javnim uslužbencem, ki ste jim obljubili, da bodo oproščeni plačila preveč izplačanih plač, kjer gre zopet za oškodovanje državnega proračuna. Ko ste obljubljali, kaj vse boste počeli kot minister, ste se zavezali tudi pravnemu redu in skrbništvu državnega proračuna. Že eno vaših prvih dejanj je pokazalo na dvoličnost v vašem delovanju. Zaradi ene osebe, ene funkcije ste spremenili Zakon o Vladi. Tako je zdaj nek pomemben mladenič neke pomembne mame, ki sedi v Državnem zboru, kljub neizpolnjevanju pogojev zasedel tisto delovno mesto, ki si ga je sam začrtal, saj ste mu s spremembo zakonodaje to omogočili. Na vašo dvoličnost kaže tudi nerazumevanje upravnih enot. Kljub temu, da izhajate iz teh voda, kljub vsem strateškim načrtom, ki govorijo o naših pokrajinah oziroma regionalni razvejanosti, želite mimo Državnega zbora postaviti nek nov segment, neko novo število, pri tem pa vam pride tudi prav, da politično kadrujete. In kljub temu, da je minister, ki je bil v prejšnji vladi minister in je minister tudi v tej vladi na področju pravosodja, podpisal. Takrat je bilo vse v redu, odkar ste pa v novi vladi, pa so določeni kadri – vemo približno, iz katerih strank prihajajo – morali odleteti. Morda samo en stavek v zvezi s področjem financiranja političnih strank in volitev. Dobil sem kar nekaj očitkov, da sem eden redkih, ki si sploh upam naglas povedati, kaj vse se dogaja v političnih strankah, ampak tudi Zakonodajno-pravna služba vas je opozorila, da boste na mnogih segmentih naleteli na določbe ustave, kjer ste na zelo spolzkem terenu. Ne samo, da ste z določenimi dejanji škodovali finančnemu proračunu, mnogokrat ste naleteli tudi na pravno državo in delovali v škodo te pravne države. Naj zaključim. Ogromno je bilo govora o moralnih ogledalih, kdo ga mora komu nastaviti. Vodja največje poslanske skupine je celotni opoziciji nastavil ogledalo, v katerega se moramo kdaj pogledati. Minister, z vsem spoštovanjem, mislim da je prav, da se tudi določeni ministri, v tem primeru tudi vi, včasih pogledate v ogledalo. Verjemite mi, da za marsikaterega Slovenca niste kot severno korejski predsednik, ampak se je marsikomu vaša moralna slika dokaj skrhala, zato ker vaše besede govorijo nekaj [[...]]
Gospod Lisec, nimate občutka, da ste zašli na popolnoma drugo področje, kot je predmet interpelacije?
Ne, ne. Jaz skušam samo dokazati, da zdaj minister govori o okostnjakih, za njegovim delovanjem, ki ga izvaja v teh 9 mesecih, bodo pa nastajali novi okostnjaki, ki jih bodo morali nekateri reševati. In to bodo vaši lastni okostnjaki. Pa sem v 12 minutah le izognil kartam, ki kažejo na neodgovore, ki sprožajo vsaj moralne zadržke pri marsikomu, o tem bodo verjetno spregovorili še drugi, Očitno je pri tej vladi, tudi z vašo močno ministrsko podporo, dovoljeno za nove volivce prirejati zakonodajo, postopoma uničevati lokalno samoupravo, postavljati Slovence v določenih zakonih za drugorazredne, imeti na svoji strani policijo, nagrajevati javne uslužbence in sindikate ter kadrovati v politični liniji, čeprav gre za oškodovanje državnega proračuna in pa za tveganje pravne države. Razlogov, minister, zakaj bom podprl vašo interpelacijo, je več kot dovolj.
Hvala. Repliko ima Renata Brunskole.
Hvala lepa. Moram replicirati kolegu Liscu. Res je on govoril še dve minuti dlje kot jaz, vendar sem se jaz res osredotočila na prvo točko interpelacije, ki govori o ogrožanju sistema lokalne samouprave. Osredotočila sem se torej na lokalno samoupravo, na primere dobrih praks in določene okoliščine, za katere ocenjujem, da jih bomo morali na področju lokalne samouprave še popraviti. Zato verjamem, da mi kolega Lisec ne zameri, če sem govorila o tem, da se žal v Republiki Sloveniji dogaja tudi to, da obstajajo občine, ki žal ne zmorejo delovati v takšni meri, da bi obstajala sorazmernost med lastnimi sredstvi in sredstvi države in da je zato potreben razmislek tudi na področju spremembe lokalne samouprave. Hvala.
Hvala. Besedo dajem gospe Janji Klasinc, pripravi pa se gospod Zvonko Černač.
Hvala, gospod predsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi! Najprej nekaj o interpelaciji. Mislim, da je ta dokument med interpelacijami v zadnjih letih v tem Državnem zboru, eden najšibkejših. Jaz sem že več teh interpelacij spremljala in kot je že pred menoj omenila kolegica Kristina, so bile ponavadi povod kakšne afere, kakšne hujše kršitve ali kaj podobnega. Tokrat je pač vse skupaj bolj na trhlih nogah. Kar zadeva področje lokalne samouprave, bi rekla, da še nisem slišala, da bi nekdo napisal interpelacijo zaradi nečesa, o čemer se razmišlja in debatira, kar se predlaga in o čemer še ni sprejetega nobenega sklepa Vlade, ne dokumenta in ne zakona, na katerega bi se lahko oprli. Če minister razmišlja o neki bodoči reformi lokalne samouprave, ima pravico razmišljati o tem, saj je za to zadolžen. Ne samo pravico, celo dolžnost ima o tem razmišljati. Sama osebno pa mislim, da je področje lokalne samouprave zelo pomembno področje. Sem med tistimi, ki se zavzemajo za temeljito reformo te lokalne samouprave, tudi sama mislim, da imamo preveč občin, ampak pri tem moramo biti zelo pazljivi, da ne bi v prihodnosti administrativno posegli v to zadevo. Mislim, da je to zadevo treba tehtno premisliti, da to ni zadeva koalicije, ampak bi morale o njej dalj časa razpravljati vse parlamentarne stranke, tudi lokalne skupnosti in priti do nekih skupnih izhodišč, na katerih bi potem sčasoma kakšne stvari zgradili. Sama nisem pristaš hitrih rešitev, ker čim bolj se spuščaš v podrobnosti, tem bolj vidiš, kako so naše napačne prakse v prejšnjih 20 letih pripeljale do velike zmede, zdaj pa bi lahko kakšna hitra rešitev zmedo še povečala. Kar zadeva očitke za sklenitev sporazuma s sindikati, moram reči, da mi je vedno žal, kadar se kateremukoli ministru očita, da je sklenil dogovor s sindikati., Jaz sem vedno vesela, kadar katerikoli minister sklene dogovor s sindikati. Ker potem vemo, da se pelje vodenje države v pravo smer. Največ bi pa danes rada spregovorila o očitku ministru, da ni racionalno ravnal s sredstvi v zvezi z izbrisanimi. Vprašanje izbrisanih je področje, ki je konstantna tarča – v manjši meri Nove Slovenije, ker je ni toliko časa v parlamentu, v večji pa Slovenske demokratske stranke – pri interpelacijah vseh ministrov, ki so se s tem ukvarjali. Prvi minister, ki ga je doletela interpelacija zaradi reševanja – po mojem mnenju ne dovolj dobrega, delnega reševanja – tega vprašanja je bil minister Bohinc v Drnovškovi vladi. Potem je bila ministrica Kresalova v Pahorjevi vladi in zdaj je v vladi Alenke Bratušek na vrsti minister Virant. [[oglašanje iz dvorane]] Prosim? [[oglašanje iz dvorane]] V zelo močnem sodelovanju z vami, ker vidim, da nastopate kot predlagatelji. Poglejmo zanimivost teh interpelacij. Prva dva ministra, govorim o ministru Bohincu in ministrici Kresalovi, sta skušala sama nekaj spreminjati, reševati skupaj z vodstvom vlade in tako dalje. Če gledam iz zornega kota predlagatelja, je minister Virant najmanj kriv, če pa gledam iz lastnega pogleda na celo zadevo pa je najmanj zaslužen za to, kar se mu zdaj tukaj očita. Očita se mu nekaj, kar je pravzaprav izvrševanje sklepa velikega senata Evropskega sodišča za človekove pravice in vsaka pravna država je dolžna takšne stvari izvrševati. Sama mislim, tukaj se včasih celo z ministrom razlikujeva v pogledih, minister večkrat govori o napakah iz preteklosti pri tej temi, jaz mislim, da ni šlo za napake, ampak za dejanja, ki so bila zelo zavestno storjena, to se pravi, da se ni zgodila tistim politikom, ki so peljali to politiko do izbrisa, napaka, ker nihče ni nečesa naredil zaradi nerodnosti, ampak je to storil zelo zavestno. To je moj pogled na reševanje tega vprašanja. Najhujše pa je to, da stranke, ki so pripravile to interpelacijo, še danes menijo, tudi po sodbi velikega senata, da je s tem, kar je bilo storjeno, vse v redu. Ne vidijo, da je šlo za eklatantno kršenje človekovih pravic in da mora zdaj Slovenija to pač plačati. Na žalost toliko let kasneje, ampak mora. Minister Virant je s sodelavci našel samo rešitev, ki bo Slovenijo v sedanji krizni situaciji pripeljala do čim manj bolečega, čeprav seveda bolečega stroška, ki je za to potreben. Osebno mislim, da več seveda ne moremo plačati, ampak za vse tiste grozote in težave, ki so jih ti ljudje utrpeli ne samo takrat, ampak jih trpijo še danes, višina ni prav primerna. In ko poslušam, da se očita ministru, da poskuša tem ubogim ljudem pomagati še pri nekaterih procesnih zadevah, da bi jim olajšal stroške s tistim, kar jim je zakrivila ta država, potem pa res ne razumem več, kje smo. Kolegice in kolegi. Mislim, da je Slovenija z včerajšnjimi dogodki dokazala, da zna skrbeti zase. Da ne rabi nobenih tutorjev iz tujine, ne na finančnem področju, ne na področju spoštovanja človekovih pravic in ne na področju spoštovanja pravnih standardov v tej državi. To, kar se počne v zadnjega pol leta ali osmih mesecih konstantnega onemogočanja dela Državnega zbora, zaustavljanja normalnega delovanja, bombardiranja z interpelacijami, seveda Sloveniji prav nič ne pomaga. Zavedati se moramo, da Slovenija in državljani Republike Slovenije niso tisti, ki trenutno vladajo, pa naj bo zdaj naša koalicija ali prej vaša koalicija, ampak da smo vsi Slovenke in Slovenci in vsi pripadniki vseh ostalih narodov, ki živijo in so državljani te države. Zato mislim, da bi na strani opozicije raje pričakoval več kontrole nad izvrševanjem te oblasti, kakšnih predlogov, ne pa blokiranja dela tako vlade kot tega parlamenta. Hvala.
Hvala lepa, gospa Klasinc. Naslednji je prijavljen k razpravi gospod Zvonko Černač, za njim se prosim pripravi gospod Matjaž Han, potem gospod Branko Kurnjek, gospod Danijel Krivec in gospod Ivan Hršak. Izvolite, gospod Černač.
Hvala lepa. Lep pozdrav vsem prisotnim! Včeraj in že v preteklosti je bilo nekajkrat povedano, da ste v koaliciji največja nevarnost sami sebi in da ste vi tisti, ki hromite delo tega Državnega zbora. Ne nazadnje ste v zadnjem obdobju vložili največ zahtev za izredne seje in mimogrede, to je šele druga interpelacija zoper ministre te vlade, dva sta pa sama odstopila. Torej ste sami sebi največja nevarnost in največja težava. V Poslanski skupini SDS smo pristopili k podpori te interpelacije, ki jo je oblikovala in prva zasnovala Poslanska skupina Nove Slovenije, čeprav bi bilo treba po našem mnenju glede ministra Gregorja Viranta zapisati še marsikaj. Vendar tudi to, kar je zapisano v interpelaciji stoji in temelji na hudih očitkih, na katere do danes ni bilo nekih verodostojnih odgovorov. Včeraj se je prva glede te interpelacije oglasila predsednica Vlade in njen prvi stavek je bil: "Danes je dan, ki smo ga čakali 8 mesecev," in potem je nadaljevala: "danes je dan, ko smo vam dokazali in pokazali, da znamo in danes je dan, ko smo vam dokazali, da bo edina trojka v naši državi domača trojka." To je bil prvi stavek premierke Alenke Bratušek v odgovoru na interpelacijo zoper ministra Gregorja Viranta. To evforijo je očitno, vsaj po poročanju nekaterih medijev, Vlada včeraj zvečer nadaljevala, nazdravila je odlivu skoraj 5-ih milijard evrov davkoplačevalskega denarja za zapiranje bančne luknje. Veselje nad rezultati stresnih testov je bilo očitno neizmerno, saj ne izredni seji, ki ste jo sami sklicali ob 10-ih zvečer, nismo imeli priložnosti kaj povedati o tem. S tem je Vlada na simboličen način nazdravila tudi vsem, ki so za to luknjo odgovorni, verjamemo, da tudi lastnemu ministru Romanu Jakiču, ki je s podpisom pogodbe pred leti omogočil najem kredita Grepu za Stožice, kjer znesek, ki ga bodo pokrili davkoplačevalci, presega 100 milijonov evrov. V te vladi sedi minister, ki je s svojimi preteklimi ravnanji pomembno prispeval k nastanku več milijardne bančne luknje. V te vladi je finančni minister bivši direktor enega od sektorjev Nove Ljubljanske banke, ki bo pogoltnila okoli 3 milijarde državnega denarja, če seštejemo še vse tisto, kar je bilo vanjo plasirano v preteklih letih. In ne nazadnje je predsednica te vlade Alenke Bratušek sedela v nadzornem svetu druge največje državne banke, ki bo deležna izdatne državne pomoči, saj je v obdobju 2009–2011 sedela v nadzornem svetu NLB. Torej je jasno, zakaj je problem v te vladi in v te koaliciji z ugotavljanjem odgovornosti. Imuniteto pred to uveljavitvijo odgovornosti seveda v največji meri nudi domača trojka, zato bodo davkoplačevalci za sanacijo bank plačali petkrat več, kot bi bilo potrebno, tisti, ki so najbolj odgovorni zanjo, pa ne bodo nikoli odgovarjali. Ne nazadnje bo za to poskrbel minister, ki je pristojen za policijo oziroma notranje zadeve, v sodelovanju z ministrom, ki prihaja iz iste liste in ki je pristojen za tožilstvo in sodišča. Kaj je torej skupna značilnost vseh ministrov vlade Alenke Bratušek, vključno z ministrom, ki je danes na tapeti? Skupna značilnost je sklicevanje na visoke moralno-etične standarde v javnosti, dvolično zavajanje, govorjenje enega in v praksi delanje nečesa drugega, vse dokler jih ne dobijo s prsti v marmeladi. Eden za drugim izgubljajo verodostojnost in integriteto, ki pa je nujna za učinkovito upravljanje najbolj odgovornih funkcij oziroma nalog. Tudi minister Gregor pri tem ni izjema. Spomnimo se, da je bil dosleden zagovornik ukinitve nadomestila ministrom, poslancem in drugim javnim funkcionarjem po prenehanju funkcije, sam pa je po prenehanju ministrske funkcije prejel polno nadomestilo, zraven pa še zaslužil približno 100 tisoč evrov. Ko so te podatke objavili mediji, pa je v državni proračun vrnil razliko med plačilom davka za eno in drugo nadomestilo, ki ga je prejemal. Res sprenevedavo. Nadomestilo za smrad je prejemal tudi v času, ko se je hiša šele gradila, se pravi, da je dobival odškodnino za nekaj, česar ni bilo – če je bila hiša v gradnji, v njej pač ljudje niso mogli živeti. Iz tega razloga tudi ne čudijo zgodbe o poceni kartah in še čem drugem. Na to dvoličnost ministra Gregorja Viranta kaže tudi način, kako se je lotil lustracije nekaterih njemu nekompatibilnih načelnikov upravnih enot, ko je prišel do te zamenjave vlade pred slabim letom dni. Te upravne enote so tako ali tako politični bazen, iz katerega je napajal svojo listo pri kandidaturi na volitvah, ampak zdaj očitno postajajo tudi politični bazen za nadaljnje kadrovanje, čeprav naj bi bile neka strokovna institucija, ki naj bi izvajala državne uprave naloge na regionalni ravni. Tega se je lotil torej na ta način, da je lustriral svoje bivše najožje sodelavce – lustriral je bivšo ministrico za visoko šolstvo Mojco Kucler Dolinar, lustriral je Boža Predaliča, ki je z njim sedel v vladi, ki je bil takrat generalni sekretar vlade – in pri tem ni jasno javnosti povedal, da je to storil zaradi tega, ker sta za njega pač politično nekompatibilna, ker ima to pravico v skladu z Virantovim zakonom iz leta 2006, pač pa je dejal: "Okoliščine imenovanja so bili neskladne z običajno prakso." Kakšno prakso? Imenovanje je bilo opravljeno na podlagi njegovega zakona iz leta 2006 [[...]]
Gospod Černač, poskušajte se osredotočiti na interpelacijo.
Točno o tem govorim. Točno o tem govorim. Verjamem, da je kolegom iz Državljanske liste to težko poslušati, vendar imajo tudi drugo možnost. Demokracija je prostor za tiste, ki se znamo posluževati demokratičnih standardov, tisti, ki tega ne premorejo, ni treba, da poslušajo. In je nadaljeval, minister Virant, takrat, ko je lustriral te načelnike upravnih enot, ki so bili politično nekompatibilni. "Ocenil sem, da je za zagotovitev profesionalnega, politično nevtralnega … bla bla, treba postopke ponoviti." Ob tem, da je te postopke začel njegov kolega, podpredsednik Državljanske liste, minister Pličanič, objavljeni so bili na podlagi njegove sprožitve postopka in vsi ti postopki so se nadaljevali in zaključili v skladu z Virantovim zakonom iz leta 2006. Spoštovani so bili vsi roki, kjer je najkrajši 8 dni in spoštovano je bilo vse tisto, kar v zakonu piše. Postopke so opravile natečajne komisije, v eni od teh je sedela celo šefinja kabineta, gospa Nevenka Vratanar, in v enem primeru je bila celo edina kandidatka, ki je izpolnjevala pogoje, to je bila Mojca Kucler Dolinar. Skratka postopki so bili javni, transparentni, vodeni v skladu z njegovim zakonom iz leta 2006 in namesto da bi pošteno povedal, da so to politično nekompatibilni ljudje, s katerimi ne more delati, je hotel na tak poniglav način kriminalizirati in omadeževati postopke, ki so bili sproženi celo s strani njegovega podpredsednika stranke in ministrskega kolega, s katerim sedaj sedi v vladi. To je problem. Problem je v tem, da v te vladi sedijo ministri, ki eno govorijo in se poskušajo predstavljati javnosti v eni luči, delajo pa drugo, ko gre za njih same. Dvojni standardi, dvojni kriteriji, dvojna merila, sprenevedanje in tako naprej. To vse govori o tem, da ti ministri izgubljajo tisto minimalno stopnjo kredibilnosti, ki je nujna za opravljanje teh odgovornih funkcij. Minister je izjavil, da je ponosen na vse tisto, kar se mu v interpelaciji očita. Minister Gregor Virant je torej ponosen na razgradnjo lokalne samouprave v te državi in ponosen je na ogrožanje enakomernega razvoja te države, kajti mi govorimo o tem, da ukrepi, ki se sprejemajo gredo v te smeri in so bili dokumentirani in tudi jasno predstavljeni. Pojdite vprašati župane in ljudi v lokalnih okoljih, ali gredo v te smeri ali ne gredo v te smeri. Iz izjav, ki smo jih poslušali včeraj in danes, je jasno, da minister v županih ne vidi partnerjev, pač pa nasprotnike, celo sovražnike. Lokalne oblasti so zanj nasprotnik, sovražnik. Ko se je bilo treba z njimi sestati in jim pojasniti nekatere stvari v Celju, ni bilo nobenega zraven iz vlade, tudi njega ne, ki je odgovoren za to področje. Bile so neke referentke, ki so se same sebe bale, ko so videle tam množico županov, seveda upravičeno razjarjenih zaradi tega, kar se dogaja. To je odnos. Takega odnosa ne more imeti minister. Ne more biti minister za lokalno samoupravno nekdo, ki tega področja ne pokriva v interesu razvoja lokalne samouprave. Zakaj potem potrebujemo ministra, če vidi, da so mu tisti, ki bi mu morali biti partnerji, nasprotniki, in ne uspe vzpostaviti niti ustreznega dialoga? Minister očitno ne razume, da toliko, kot bo razvit najmanj razvit del države, bo razvita celotna država. Ne moremo imeti zlatih pip v Ljubljani in Ljubljano, pa še mogoče katero drugo občino, na privilegiran način, v nekaterih področjih pa biti brez pitne vode. To je nesprejemljiva politika in ne more biti minister nekdo, ki tega enostavno ne razume. Vsi ukrepi, ki jih podpira minister Gregor Virant, gredo v smeri vedno večje centralizacije, vedno večje birokratizacije, krepitve moči državnega aparata na ministrstvih in v centru in slabitve moči na lokalnem nivoju in regionalnem nivoju. Ravno obratno bi moralo biti. En del tega aparata bi se moral razpršiti po regijah, en del denarja, ki je sedaj lociran na državi, bi se moral spustiti nižje in več bi bilo narejeno z enakimi sredstvi, kot bo narejeno sicer. Tega očitno minister ne razume. In tu je glavni očitek, ki se mi zdi bistven. Če bo ta politika še naprej vodena v napačno smer, pomeni, da bo ta država še naprej capljala v razvoju in bo še vedno dosegala nizke standarde razvitosti in vsega ostalega. Seveda je potrebna reforma, tudi glede združevanja posameznih lokalnih skupnosti in občin, in se bo prej in slej zgodila, vendar se mora zgoditi v dialogu, v partnerstvu z lokalnimi skupnostmi, v sodelovanju na tak način, da bodo iz tega nastale neke koristi. To se bo zgodilo. Slej ko prej. In če bi postopek tekel v tej smeri, bi na eni strani prišli do tega, da bi se na najnižjem nivoju, kjer je dejansko mogoče, stvari združile, istočasno pa bi prišli tudi do tega vmesnega nivoja regij, ki ga trenutno nimamo. Druga točka, na katero je ponosen, če je ponosen na to, kar mu očitamo, je, da je letel skupaj s svojo družino s poceni kartami, kar ni bilo omogočeno drugim in s čimer je nekatere postavljal na javni pranger. Se pravi, on je na to ponosen. Ponosen je na pretirane in nepravične odškodnine in bonitete tako imenovanim izbrisanim. Zanje bo šlo toliko kot bo treba na novo plačati dodatka na nepremičninski davek. Odškodnine so več kot štiridesetkrat višje kot za žrtve povojnega nasilja. Še kar nekaj kategorij tistih, ki bi bili do odškodnin upravičeni zaradi škode, ki jim je nastala po II. svetovni vojni, ni urejenih. Se pravi, to področje ni urejeno, na drugi strani pa se je tukaj enormno uredilo neko področje, ki bi se ga dali urediti pravičneje in ceneje za državo, predvsem pa za davkoplačevalce. P Ponosen je tudi na dodatne nepotrebne obremenitve pri plačilu te razlike javnim uslužbencem, ki se bo zgodila s plačilom enormnih obresti. In danes smo slišali, da bo minister delal novo reformo svoje reforme iz leta 2008. Delal bo reformo plačnega sistema, to je njegova reforma, po kateri so direktorji javnih zavodov na lokalni ravni plačani bolje kot župani in po kateri so direktorji nekaterih javnih zavodov iz državne pristojnosti plačani bolje kot predsednica Vlade ali ministri. Ali se bo minister obdržal? Kljub temu, da slišimo, da je velika zagata v nekaterih poslanskih skupinah, se seveda bo obdržal, ker ga premierka Alenka Bratušek rabi. To je včeraj nedvoumno povedala. Včeraj smo tisti, ki smo poslušali, lahko slišali, da ni pomembno kaj, kako, na kakšen način dela minister, ali zavaja, ali je kredibilen, ali verodostojen, ali ni verodostojen. Tistega, ki ga potrebujemo, da bomo lahko vladali še naprej, bomo podprli. To je včeraj povedala ljudstvu Alenka Bratušek. Tako bo minister Gregor Virant ostal minister samo zato, ker ga ta koalicija potrebuje. Brez njega vlade ni. Ostal bo minister zato, da drži položaj tistim, ki morate še nekaj časa vladati, da boste zaščitili tiste, ki so pokradli milijone iz slovenskih bank. Taki ministri, ki so brez osebne integritete, so za davkoplačevalce velika težava, ki pa je očitno brez volitev ne bo mogoče odpraviti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Rihard Braniselj, imate postopkovno? Izvolite.
Predsedujoča, jaz bi vendarle prosil, da se na te seji izvaja poslovnik. Poslovnik je temelj demokracije. In o demokraciji lahko govorimo takrat, ko se spoštuje poslovnik. Jaz ugotavljam, da se ga ne spoštuje že kar nekaj časa, posebno pa ne v te točki, ki jo je imel gospod kolega Černač. Tri četrtine svojega izvajanja je govoril o stvareh, ki nimajo veze z interpelacijo. Niso očitki v interpelaciji. In na take očitke se minister niti ne more pripraviti in ne more niti odgovarjati. In to je tisto, ker je nekorektno. Ta določba je notri ravno zato, da se to prepreči. To je temelj demokracije in prosim, da se spoštuje. Predsedujoča, vi imate pa to nalogo.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Braniselj, verjetno ste opazili, da sem v enem delu razprave gospoda Černača tudi vmes opozorila, da se osredotoča na interpelacijo ter vsebino interpelacije. Izvolite postopkovno, gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa, spoštovana predsedujoča. Dolžni bi bili opozoriti gospoda Branislja, da je kršil poslovnik, ko se je priglasil k razpravi. Lahko bi imel repliko, lahko bi zahteval razpravo v okviru časa, ki ga ima na voljo njegova poslanska skupina. Vendar to, kar je on predlagal, ni imelo nobene zveze s proceduralnim predlogom. Sam sem ravnal v skladu z določili poslovnika, v skladu z določili ustave in sem govoril točno o tistem, kar je predmet interpelacije in točno o tistem, o čemer so govorili v okviru te interpelacije včeraj pred menoj predsednica vlade gospa Alenka Bratušek, nekateri poslanci tega Državnega zbora in tako naprej. O ničemer drugem. In če želite vam še enkrat preberem prvi stavek gospe Alenke Bratušek, na katerem sem utemeljil svojo razpravo, ki ga je povedala v odgovoru na predstavitev interpelacije mag. Tonina. "Danes je dan, ki smo ga čakali 8 mesecev," je dejala premierka. "Danes je dan, ko smo vam dokazali in pokazali, da znamo in danes je dan, ko smo dokazali, da bo edina trojka v naši državi domača trojka." To je dejala kot prvi stavek v odgovoru na očitke iz interpelacije in ne bom ponavljal še vsega ostalega, kar je bilo povedanega glede teh očitkov. Mimogrede, tudi če bi minister želel odgovarjati na tisto, kar sem zdaj danes tukaj povedal, ne bi mogel, saj ga cel čas moje razprave ni bilo v dvorani, gospod Braniselj.
Hvala lepa. To ne pomeni, da vas ne posluša predstavnik vlade, gospod Černač, tako da v zvezi s tem ne bi. Kar pa se tiče postopkovnih predlogov, poslovnika in Ustave Republike Slovenije, v razpravi je bilo nekajkrat tudi nekaj precej žaljivih besed, vezanih na primer na uradnice na ministrstvu. To me je zmotilo. Se poskušam držati poslovnika in tudi želim peljati sejo korektno naprej. Nadaljujemo? Gospod Braniselj, želite še replicirati? Postopkovni predlog imate? Izvolite.
Midva s kolegom Černačem sva oba pravnika in bova vedela kaj piše v drugem odstavku 75. člena in mislim, da kaj drugega niti ni potrebno. Spoštujmo poslovnik, to pa je moj proceduralni predlog.
Hvala lepa. Gospod Branko Kurnjek ima besedo. Vi imate postopkovni predlog, gospod Černač? Prosim, da se osredotočite na postopek, ne na vsebino.
Saj veste, spoštovana predsedujoča, da jaz vedno ravnam v skladu z vašimi priporočili. Še nikoli vas nisem izneveril in vas tudi tokrat ne bom. Bil sem očitno napačno razumljen. Glede na to, kar ste vi povedali, ugotavljam, da sem bil napačno razumljen, zato bi rad v skladu z določili poslovnika to razjasnil. Jaz nisem nič žalil nobene uradnice na ministrstvu, povedal pa sem, da na sestanku, ki je bil sklican s strani vseh občin v Republiki Sloveniji in obeh združenj, tako Združenja občin kot Skupnosti občin Slovenije, ki je bil v Celju, na katerega je bila povabljena predsednica Vlade in seveda bi moral biti tam tudi prvi minister, ki je pristojen za lokalno samoupravo, ni bilo nobenega iz vladne ekipe, pa je šlo za pomembno problematiko, ki še kako tangira, ne samo lokalne skupnosti, pač pa vse državljane te države. Šlo je za pojasnila glede obremenitev bodočega davka na nepremičnine in posledic, ki bodo iz tega nastale, ker bodo morale občine, zavodi in tako naprej po novem plačevati davek tudi za šole, vrtce, nekatere gasilske domove, nekatere druge javne objekte, česar do zdaj niso plačevali [[...]]
To ni postopkovni predlog.
Seveda je! In na tem sestanku sta bili prisotni dve uradnici iz ministrstva, to sem dejal. Bili sta seveda prestrašeni, ko sta videli tam pred sabo verjetno 210 ali 211 županov, ki so prišli vsi s težko malho problematike, pričakovali odgovorne ljudi – predsednico vlade, ministra in tako naprej – pa nikogar od teh tam ni bilo. In nisem jih nič s tem žalil, jaz sem jim dal kompliment, da sta prišli k županom in jim poskušali povedati tisto, kar se je pričakovalo, da bo povedal minister, ki je pristojen za področje lokalne samouprave. Tak je bil tudi namen. Tako da sem bil v tem delu izvajanja očitno napačno razumljen, ker ste vi rekli, da sem jaz žalil te ljudi, te uradnike. Nisem jih nič žalil. Povedal sem dejstva, tako kot so se zgodila. Žalili pa so jih tako predsednica vlade kot minister, ki ga tam ni bilo. Ti so jih pa res žalili, ker so jih poslali nekam, kjer niso bili pristojni govoriti o teh stvareh.
Hvala lepa za vaš postopkovni predlog in predvsem želim, da razpravljamo korektno brez žalitev kogarkoli, še posebej tistih, ki jih ni poleg. Kot predlagatelj imate besedo, gospod Jožef Horvat.
Najlepša hvala za besedo, gospa podpredsednica. Ponovno moram kot eden izmed podpisnikov interpelacije, kot predlagatelj, izraziti veliko razočaranje, da mi tukaj interpeliranega ministra dr. Gregorja Viranta sprašujemo z natančnimi vprašanji, minister pa po nekaj urah razprave ni dal še niti enega, niti enega odgovora. Poslušamo predavanja, ki jih je seveda vajen, kar je seveda njegova odlika, njegova odlika, olika pa je, da minister poslancem odgovarja ne glede na to, če so iz koalicije ali iz opozicije. In tukaj bi rad ministra ponovno spomnil, kar večkrat tukaj poudarjam, človek stoji in pade na etiki. Politik stoji in pade na etiki. Minister stoji in pade na etiki. In res si težko predstavljam in upam, da se mi nikoli ne bo zgodilo, da bi kdaj lustriral svoje sodelavce ali pa bivše sodelavce. Kaj se mora dogajati v duši nekega človeka, ki ilustrira svojo sodelavko, kolegico ministrico, s katero je nekoč sedel na številnih sejah Vlade in skupaj sprejemal dobre odločitve za to državo? In kaj se mora dogajati v duši človeka, ki lustrira svojega nekdanjega sodelavca? Verjamem, da si na to vprašanje težko odgovarja tudi minister sam, tudi sam sebi. Ampak to so njegove osebne odločitve, to niso strankarske odločitve, ker jaz izjemno cenim kolegice in kolege, poslanke in poslance iz Državljanske liste, ki gotovo pri teh odločitvah ministra za notranje zadeve gospoda Viranta niso imeli nič. Ko se je enostavno spomnil in rekel, da Mojca Kucler Dolinar ne more biti načelnica upravne enote Ljubljana, ker se menda nekateri niso smeli prijaviti na razpis oziroma na poziv. Takšnih razlogov si lahko izmislimo najmanj 500. In ignoranca, ki jo včeraj in danes doživljamo. Enostavno govorimo tukaj v prazno, ministra pa ni in se požvižga na naše razprave. Seveda ne more cel dan sedeti tukaj, normalno, da ne, saj človek ima najmanj biološke potrebe, če ne kaj drugega. Bilo bi pa korektno, da bi na to, kar mu pisno in ustno očitamo v interpelaciji, tudi odgovoril, saj to je pravzaprav bistvo interpelacije, da na koncu zadeve razčistimo, glasujemo in zaključimo. Tako deluje pač mehanizem, ki se mu reče demokracija. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Branko Kurnjek.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovani sekretar, kolegice, kolegi! Najprej se bom odzval na besede gospoda Horvata in ga bom vprašal, če misli, da to, kar bom sedaj povedal, ni hipokrizija. 17. oktobra 2013 leta je vaša poslanska skupina zahtevala sklic nujne seje na Odboru za delo, družine in socialne zadeve in invalide na temo "Ustavimo revščino". Gospa Iva Dimic pritrjuje, da je temu res tako. Tam je bilo govora o tem, koliko brezposelnih imamo, kakšna je revščina, kako veliko ljudi leta in leta ne dobi službe. Sedaj pa odziv na to, ker ste vi omenjali gospo Kucler Dolinar. Gospa Kucler Dolinar je dobila službo sedem mesecev pred nastopom svojega dela. A to pa ni hipokrizija? Samo toliko, odgovor na vaše izvajanje. Sedaj pa bi se dotaknil, če dovolite, same interpelacije in resnično njene vsebine. Najprej bi si želel, da bi čim večje število državljank in državljanov prebralo vsebino interpelacije, ker bi videli, da je prazna in to seveda dokazuje odgovor na to samo interpelacijo. Pa če gremo lepo po vrsti. Najprej izbrisani. 26. 6. 2012 smo dobili sodbo velikega senata, kjer je bilo zapisano, da mora naša država v enem letu dokončno urediti poplačilo krivic oziroma urediti status izbrisanim. Ali je zakon, ki ga je gospod Virant prinesel v Državni zbor in ga je potrdila večina poslancev, idealen? Ne verjamem. Dvomim. Idealnih zakonov ni. Ampak v tistem trenutku smo verjeli, da je to najboljše možno, kakor se je bilo v tistem trenutku možno pogoditi tudi s samimi izbrisanimi. Predstavljajte si, da bi bil minister nekdo z vaše strani in bi bil predhodnik gospoda Viranta, ki v dobre pol leta, razen ustanovitve neke skupine, ni prišel z nobenim predlogom v sam Državni zbor. Ali pa predstavljajte si, da bi šli pred veliki senat, da bi v Strasbourg odnesli zakon poln demagogij in citatov ali pa recimo 50 strani postopkovnih predlogov. Najverjetneje zadeva ne bi zdržala. Očitate mu, da so finančne posledice nedefinirane. To ne drži. Postavljena je meja od do, zapisano pa je tudi, na kakšen način se bodo te finančne posledice kasneje tudi izplačevale izbrisanim. Pod drugo točko so bila plačna nesorazmerja, torej odprava tretje četrtine plačnih nesorazmerij in "famozne" obresti, ki jih je minister Virant zagotovil opravičencem. Ne pozabimo, da je deloval na podlagi odločitve Vrhovnega sodišča. In vsem nam je večkrat povedal, da bo, če bo le možnost in bodo finančna sredstva to dopuščala, poplačilo teh nesorazmerij tretje četrtine opravljeno prej kot poteče rok za drugi del izplačila, torej čez dobro leto. Ne vem, če mogoče potrebujemo v našem državnem zboru otorinolaringologa, da bi nekateri bolje slišali, saj je minister večkrat javno in glasno povedal, da če bi lahko in če bi finančna situacija to omogočala, bi to storil takoj, pa te možnosti ni imel. In očitanje, da je nekomu s tem naredil uslugo, je res nedostojno. Tretja stvar. Pogajanja s sindikati. Minister je točno povedal, kakšna je podlaga za pogajanja, ki mu jih očitate. Deloval je na podlagi Zakona o delovnih razmerjih, sklenil kompromisni dogovor in razložil, kdo je do tega opravičen in seveda kakšne so finančne posledice v pozitivni smeri za naše javne finance. To se rado pozablja. V tem državnem zboru se žal govori o malenkostih, vidi se muho, slona se pa spregleda. Naslednja stvar so bile občine in lokalna samouprava. Minister je o nečem samo govoril. Da, se strinjam, morda je rekel prehitro, to je njegova narava. Ali naj ga sodim in ga interpeliram zaradi tega, ker nekaj prehitro reče in v javnosti razmišlja? Ali je zato vreden take obsodbe, da mora zaposliti ministrski prostor? Morda je pa s to svojo prehitro izjavo spodbudil razmišljanje vseh tistih, tudi na vaši strani, ki se strinjate, da so na tem področju potrebne spremembe. Morda bo zato na koncu, ko se bodo začele stvari odvijati v praksi in preden bodo stvari začele prihajati v proceduro, več idej privedlo do nekega boljšega zaključka. Sam sem prišel v ta državni zbor na tisti dan, ko je minister Virant z mesta predsednika Državnega zbora sedel sem, pred mano, kar je takrat formalno pomenilo razpad dotedanje koalicije. Vsi vemo zakaj in tega ne želim pogrevati. Bi pa vseeno želel povedati, da je zlivanje gnojnice na nekdanjega partnerja nedostojno. Ne vem, morda boste čez kakšnih 16 let ponovno dobili možnost sestavljanja vlade in boste pri tem potrebovali ministra Viranta. Ne vem, mogoče. Glejte, sam v sebi sem globoko prepričan, da tudi vi veste, da minister Virant dela dobro, ampak iz političnih razlogov tega ne morete priznati. Hvala.
Hvala lepa. Kot predlagatelj ima besedo gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Če dobiš vprašanje, je olikano, da odgovoriš, čeprav to morda ni v skladu s poslovnikom, ampak olika je nad poslovnikom. Dragi kolega Kurnjek, na to, zakaj je Mojca Kucler Dolinar dobila službo po vašem izračunu 7 mesecev prej, ko imamo toliko brezposelnih in tako naprej, vam ne bom odgovarjal. Bi vas pa prosil, da to vprašate svojega strankarskega kolega, ministra dr. Senka Pličaniča, saj je on takrat objavil razpis. In v razpisu, kot najbrž veste, so določeni roki, po katerih stečejo postopki in tako se je stvar korektno izpeljalo do konca. Ja, res je, zlivanje gnojnice po nekdanji partnerki ni ravno dobro. Partnerki. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Danijel Krivec. Pripravijo naj se gospod Janez Ribič, gospod Zvonko Lah, gospa Polonca Komar in gospod Samo Bevk. Izvolite, gospod Krivec.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav vsem prisotnim! Naj že na začetku povem, da bom interpelacijo podprl. Mogoče sem imel na začetku še kakšne pomisleke, vendar so razprave, ki jih poslušam, predvsem pa odgovori ministra na izpostavljena vprašanja iz interpelacije taki, da me vedno bolj prepričujejo, da je bilo prav, da smo to interpelacijo podprli in da poskusimo ministra na tem položaju zamenjati. Zakaj taka odločitev? Glede občin je bilo že veliko povedanega. Mene predvsem moti to, da minister, tako kot je v njegovi navadi, najprej vse svoje odločitve preveri v javnosti, preveri javno mnenje, najprej testira, kakšen je odziv ljudstva in šele kasneje strokovne javnosti ter ne nazadnje tudi nas v parlamentu. Enako je počel tudi, ko je bil predsednik Državnega zbora. Navkljub dogovorjenim stvarem je najprej poskusil medije prepričati, da ima on prav, kasneje pa se je seveda zelo težko umakniti. Mislim, da takšen način dela ni primeren za kredibilnega ministra. In to počne vedno znova – najprej vrže kost v javnost, ki jo je kasneje zelo težko odstraniti iz te javne percepcije. To je počel tudi s pobudo o ukinjanju občin in z omalovaževanjem malih občin, ko je dajal zelo neokusne primere, kako male občine ne dosežejo dogovora in zato trpi država in državni proračun. Dal je primer pomurskega vodovoda, kjer je bilo že pojasnjeno, kako zadeva poteka in je veliko število občin ter županov uspelo doseči konsenz. Na drugi strani pa ta njegova teorija ne zdrži, kajti na nekem drugem koncu se velike občine, ki po nobeni zakonodaji ne bi bile ukinjene, ne morejo dogovoriti o nekem odlagališču odpadkov. Kolega, ki sedi nasproti mene, je včeraj razpravljal tudi o tem in se delal malce nevednega, ampak dejstvo je, da velikost občine še ne pomeni, da je to občina, ki je uspešna, kredibilna in ki lahko izpolnjuje svoje naloge. Načeloma se vsi lahko strinjamo, da je občin preveč, vendar postopek ukinjanja ne more teči tako, da najprej vse medijsko pripravimo in naredimo anketo v največjih mestih, kjer vprašamo, če so za ukinitev malih občin. Ta anketa ne more biti drugačna, kot da je pozitivna. Če bi naredili obratno in bi šli najprej na periferijo ter vprašali, če so za ukinitev občin, bi bil rezultat drugačen in na osnovi tega bi verjetno minister malo drugače razmišljal. In predvsem to je z moje strani očitek, ki mu ga namenjam. Tudi spreminjanje kriterijev za financiranje občin. Najprej ponovno vrže neko tezo, kako se bo stvar spremenila, kasneje zaradi odziva jasno to umakne, vseeno pa to v ZIPro vpeljemo in občine bodo dobile manj denarja. To jih še čaka. Enako velja za pobude, kako spremeniti uredbe in zakone, ki urejajo financiranje občin. Kar se tiče "uspešnega pogajanja", je bilo tudi veliko rečenega. Mi opozarjamo na to, da je vseeno bila priložnost, da se to izplača takoj. Kakorkoli obračate, dejstvo je, da je to možno urediti, glede na to, da z lahkoto dobite kredite, kot pravite, na prostem trgu. Se pravi, če je volja, se da najti tudi rešitev. Druga stvar, ki me zelo moti, je njegova dvoličnost pri tem moraliziranju in etiketiranju, ko moramo vsi, ki smo javni uslužbenci, ki smo poslanci in tudi ministri, spoštovati moralo, visoka etična načela in podobno. In ko primerjamo njegove izjave v različnih primerih, bi temu težko pritrdili. Tudi dejstvo, da ko njegova bivša kolega iz poslanske skupine predstavljata svoje stališče, odide iz dvorane, kaže na to, da ne prenese konstruktivne kritike. In njegovi odzivi v primerih, ki so bili v tem parlamentu, so zelo različni. Njegovo odzivanje na primer Stepišnik in odzivanje na primer Omerzel jasno kaže, da ima absolutno dvojna merila in to mene zelo moti. Tudi v primeru letalskih kart, ki mu jih tudi interpelacija očita, gre za dvojna merila. Sami ste verjetno bili, vsaj jaz sem bil, v nekaj postopkih KPK in vsi so zaključeni. Zanimivo. Njegov pa se nikakor se ne more zaključiti, ker je to zelo zelo zahteven postopek in "nikome ništa", ampak tukaj pa pridemo do tiste njegove velike etičnosti in morale, ki jo nam ves čas predava in poskuša vsiliti. V njegovem interesu bi moralo biti, da se ta postopek zaključi, ne v interesu KPK, ker ko je enkrat žogica vržena in ko se govori o neki etičnosti in morali, bi bilo v interesu njega kot osebe, ne kot ministra, potrebno zagotoviti, da se postopek, ki je začet in vsi vemo, da so postopki na KPK, dokler niso z neko odločbo, ki je objavljena na spletu zaključeni, še vedno v postopku in če ni v interesu KPK, bi moralo biti v interesu ministra, da se to zaključi. Do takrat nima nobene pravice nam filozofirati o morali in etičnosti. Ko dobimo še članke oziroma informacije o tem kako si ureja tudi VIP karte, ko je na funkciji, ko potuje v tujino in na kakšne torture so podvrženi tisti, ki komunicirajo z ali ministrom ali predsednikom državnega zbora, pa postanemo vseeno še bolj prepričani v to, da tudi pri kartah ni bilo vse čisto. Tja nas pač določeni članki usmerjajo in jaz bi zelo rad slišal njegov odgovor, ali so te vesti in te novice, ki jih dobimo, tudi resnične, kajti če je to res, da se na tak način obnaša pri VIP kartah in izkorišča svojo pomembnost, potem ne dvomim, da tudi pri tistih prejšnjih kartah, kjer postopek še ni zaključen, ni bilo vse čisto. Tako kot vsi pravite, da dokler je zadeva v postopku, moramo pustiti, da je nekdo nedolžen ali kriv, vendar vseeno. Naj še enkrat poudarim, da je po šestih ali sedmih mesecih, ko se je zadeva začela, v interesu ministra in osebe dr. Gregorja Viranta, da se ta zadeva razreši konca, ne v interesu KPK. In s tega vidika mu jaz kot ministru nikakor ne morem več zaupati. S tem svojim nenačelnim delovanjem tako pri zakonodaji kot pri drugih ukrepih, pri meni vzbuja veliko skrb, da bo v naslednjem koraku naredil še veliko več škode.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janez Ribič. [[Ga ni.]] Gospod Zvonko Lah je naslednji na vrsti, za njim gospa Polonca Komar, gospod Samo Bevk, gospod Dragutin Mate in gospa Alenka Jeraj. Izvolite, gospod Zvonko Lah.
Hvala lepa, predsedujoča. Jaz bi začel s tem, kar je včeraj ministrov poslanec, gospod Starman, že sam povedal, in sicer, da je minister dokaj zaletav, da se prehitro zažene v nekaj, v kar ni prepričan ali pa je pri sebi prepričan, pa potem tega ne izpelje. V času Evropskega košarkaškega prvenstva so za potrebe Odmevov poklicali ministra in voditelj ga je vprašal, koliko bodo prihranili z ukinitvami občin. Virant je odgovoril, da 100 milijonov. "Pa boste to lahko speljali do naslednjih lokalnih volitev?" "Imamo podporo koalicijskih partnerjev. Po mojem lahko. Bomo." In potem še tretja zadeva. "Ali boste občinam vzeli sredstva v proračunu za 2014, glede na to, da je treba šparati." "Ne, občinam ne bomo vzeli nič sredstev, dobili bodo toliko, kot so do zdaj. In za tem stojim." Ne prvo, ne drugo in ne tretje ni bilo res. Pri 100 milijonih vemo, da šlo je za zastraševanje malih občin, verjetno z namenom, da bodo počepnile ali pa prikimale zakonom ali pa da se bodo sprijaznile s tem, da jim bodo vzeta sredstva. Drugo. Kako se bo izpeljalo. Pokazalo se je, da je to nemogoče, da je treba izvesti referendume in ankete v tistih občinah, ki se jih ukinja, pa bi bil izid verjetno drugačen kot zdaj. In ne nazadnje je vlada s proračunom za 2014 vzela občinam ogromno sredstev. Prvo z davkom na nepremičnine, drugo z ZIPro in tretje s pripravljanjem Zakona o financiranju občin, kjer favorizira velike občine z gosto poseljenostjo in jemlje tistim malim, podeželskim občinam, kjer dobivajo zdaj neka sredstva po principu nerazvitosti. To je delo ministra Viranta – zastrašiti, zaleteti se v nekaj, potem pa od tega nič. Ali je storjena kakšna škoda, če minister tako dela? Seveda je. Minister bi moral paziti kaj govori, za svojimi besedami bi moral stati. Na enem od odborov sem rekel, da je škoda, da ni bilo ministra, da bi mu povedal v obraz – pa tudi dane ne morem – da o lokalni samoupravi skoraj nič ali pa zelo malo ve. Zato je tudi takšen njegov odnos do samouprave. Do tistega, za kar ugotavljamo skoraj vsi, da v Sloveniji še najbolj funkcionira. Občine imajo v tem času 70 % vseh investicij v Sloveniji. Imajo ogromno pripravljenih projektov za črpanje evropskih sredstev, vendar se jim z letom 2014, za katerega imajo že sprejete proračune in načrtovana in razdeljena vsa finančna sredstva, jemlje približno tretjino vseh sredstev, ki jih imajo na razpolago za investicije. Vse občine bodo morale sprejeti rebalanse proračunov, črtati nekatere projekte in verjetno tudi vzeti denar iz kohezijskega sklada za evropske projekte, katerih izvedba bo zato vprašljiva. Dobivamo informacije iz Bruslja, da naj bi Slovenija pustila približno 2 milijardi evropskega denarja zaradi nečrpanja sredstev oziroma neizvedenih projektov. Bivši minister Stepišnik je na zadnji dan, ko je bil minister, na odboru tudi sam pritrdil, da bo ostalo veliko denarja, če ne bomo na hitro kaj ukrenili, pa o tem gospod Virant ne pove nič, čeprav je on zadolžen za lokalno samoupravo in bo tudi on kriv za to, da občine ne bodo mogle počrpati tega denarja. On bi moral biti zagovornik lokalne samouprave, ne pa tako kot je že povedal kolega Černač, da v županih v lokalni samoupravi vidi nasprotnike, sovražnike. Mogoče zaradi tega, ker so bili vsi župani izvoljeni na neposrednih volitvah in so morali dobiti več kot 50 % glasov tistih, ki so šli na volitve, da so lahko župani. On, kolikor vem, nikoli ni opravil tega preizkusa. Mogoče zaradi tega. In če govorimo o dvoličnosti, že prej je bilo povedano tukaj. Pri problemu Janeza Janše in KPK, je on prišel pred kamere prej, kot so bile v javnost dane uradne informacije. Ko se je zadnjič govorilo o njegovem ministru Omerzelu, je šel tako mimo kamere, kot da sovraži mikrofone. Pa vsi vemo, da jih ne. Zakaj taka dvojna merila? Takrat, ko ti nekaj paše, je treba to na vso moč izkoristiti, ko pa ne, se pa potuhneš. Gospod Praprotnik je po odstopu KPK rekel, da se tudi njegov problem okrog letalskih kart še obdeluje, da še ni končan. Tudi Evropska komisija pravi, da domneva nedolžnosti traja toliko časa, dokler ni pravnomočne obsodbe. Pri KPK se sicer ne da pritožiti, vsi pa vemo, kakšni konstrukti so bili narejeni za enega, pri drugem, ki se mu očita desetkrat več utaje oziroma nedokazanega premoženja, pa se nič ne zgodi in ni slišati ministra, da bi bil aktiven, opozarjal in si prizadeval, da se tudi to spelje. Ne. Cilj je dosežen in zdaj ni več potrebe. Ne morem pozabiti njegove včerajšnje cinične izjave, v kateri je povedal, kakšen je predsednik naše stranke. Kaj vse mu očita oziroma zakaj je obsojen. Mislim, da tega izraza dolgo ne bom pozabil. Očitno gre za ministra, za človeka, ki ni dostojen funkcije, ki jo opravlja. Moj star oče je dolgo nazaj rekel, najslabše za ljudi bo takrat, ko bo hlapec minister in očitno smo v teh časih, ko so določeni ministri ravno taki in zato nam je tako težko. In še težje nam bo. Hvala.
Hvala lepa, gospod Lah. Vi imate verjetno postopkovni, gospod Braniselj. Hotela sem ravno zaustaviti in opozoriti, da poskušajte razpravljati čim bolj korektno, ne pa žaljivo do ljudi in jih označevati s hlapci. Izvolite, gospod Braniselj.
Saj ne morem drugega, kot da protestiram. Kakšni hlapci? Kakšna beseda je to za ministra te vlade, te države? Če nimamo mi etičnega kodeksa v glavi, nam ne pomaga nič. Podpredsednica, prosim, da reagirate na take stvari.
Hvala lepa, gospod Braniselj. Ta stavek, ki sem ga ponovila, je bil zadnji izrečeni. Gospa Sonja Ramšak. Replika? Vi ne morete imeti replike, ker niste razpravljali. Imate postopkovno? To pa lahko imate. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovane poslanke in poslanci! Če kritizirate izvajanje poslank in poslancev, bi vas prosila, da reagirate tudi takrat, ko bo minister žaljiv do poslank in poslancev. To je moj postopkovni predlog. Hvala.
Hvala lepa. Tega se bom zagotovo držala. Še enkrat torej opozarjam vse v dvorani, da pri razpravah se držimo poslovnika in nikogar ne žalimo. Prosim za korektnost razprav. Gospa Polonca Komar ima besedo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Saj je kar težko v takšnem vzdušju debatirati in razpravljati. Moramo se enkrat zavedati, da nas ljudje gledajo. Včasih nam je to všeč, včasih pa nam to tudi ni v največjo korist. Tukaj sedimo že ure in ure, danes pravzaprav že drugi dan, in obračamo besede. Eni bolj, drugi manj korektno, eni bolj, drugi manj dostojanstveno. Jaz sem kar vesela, saj so besede, ki jih izrekamo, besede, ki govorijo o nas. Zato mislim, da prej zelo dobro razmislimo o tem, kar potem izrečemo, saj diskreditacije in nedostojno vedenje v naš državni zbor ne spadajo. Dejstvo je, da je Gregor Virant učinkovit minister in zato ima pač zelo veliko nasprotnikov. Malo sem pobrskala po naših starih mislecih – imam tudi jaz dedka, ampak raje pogledam, kaj pravijo stari misleci – in Aristotel na primer pravi takole: "Samo en način je, da se izogneš kritiki – da ne delaš, da ne govoriš in da preprosto ne obstajaš." In tako pač je. Naš minister Gregor Virant tega načina ne pozna. Moram povedati, da smo danes že drugi dan na povsem zgrešeni interpelaciji. Če se samo spomnimo, kako težko je do te interpelacije sploh prišlo, ker se kolegi iz opozicije niso mogli zediniti, kaj bi v to interpelacijo sploh zapisali, kdo bi bil zraven, kdo bi podpisal in kdo ne bi dal podpisa. Vse to kaže na "resnost" te vsebine, ki jo danes obravnavamo. In ko so kolegi iz opozicije končno našli način, da interpelirajo ministra Viranta, so popolnoma zgrešili tarčo. Zakaj? Ker so pokazali na to, da je naš minister učinkovit, da trdo dela. Učinkovito se je lotil do sedaj neurejenih področij in lotil se je zadev, ki mu jih in ki nam jih nalaga Evropsko sodišče. Spoštovane kolegice in kolegi, saj ne gre za to, da govorimo prave stvari, gre za to, da naredimo prave stvari. Gremo zdaj k interpelaciji in h grehom ministra Gregorja Viranta. Prvi očitek, da je iz rokava potegnil idejo o združevanju občin. Spoštovani, govorimo o ideji in v razvitem svetu so ideje dobrodošle, so del napredka, so nujne. In kaj mi počnemo? Mi te ideje problematiziramo. Preidimo od ideje k dejstvom. Računsko sodišče je že leta 2013 opozorilo na sledeče: manjše občine v povprečju porabijo več, zadolževanje občin se povečuje, število zaposlenih v občinah se povečuje, stroški zunanjih izvajalcev so večji v manjših občinah. Tudi KPK je ugotovila kar nekaj kršitev. In vse te analize kažejo samo na to, da je temeljita reforma nujna. In to se pričakuje od ministra. Razumela bi, da bi pričakovali njegov odstop, če tega področja ne bi urejal. Gremo na naslednji "greh" Gregorja Viranta – socialni dialog. Živimo v državi, kjer ima sindikat svojo besedo. S sindikatom se je treba pogovarjati, se je treba pogajati. Tako pač je, ker živimo v demokratični državi. In soočenje s sindikati je tokrat pripeljalo do interpelacije ministra, pa čeprav je po tem sporazumu prišlo do prekinitve stavke in do velikih pozitivnih učinkov za državni proračun. Poglejmo še "greh" v zvezi z izbrisanimi. Naj najprej povem, da je na prvem mestu vrednot v Državljanski listi človekova pravica in boj za pravičnost. In kaj je tokrat naredil minister? Zagotovil je uresničitev sodbe Evropskega sodišča. Kaj bi naredili vi, spoštovana opozicija, če bi to bil vaš minister, oziroma kaj bi storil vaš minister – ali bi spoštoval sodbo velikega senata Evropskega sodišča? In spet, če minister ne bi sledil tej sodbi, bi razumela, da bi pričakovali njegov odstop. Zakaj? Zato, ker bi to pomenilo, da Slovenija ne spoštuje mednarodnih obveznosti, človekovih pravic in temeljnih svoboščin in ker bi to povzročilo bistveno večje finančne posledice za Slovenijo. Dolžnost ministra je, da sledi sodbi velikega senata Evropskega sodišča. Dolžnost ministra je, da se pogaja s sindikati v korist družbe, države, državljanov. Dolžnost ministra je, da se učinkovito loti lokalne samouprave, od idejnega osnutka pa do izvedbe. In to je to, kar počne minister Virant. Zato mu ne mečite polen pod noge, raje mu pustite, da dela. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Dragutin Mate. Potem je na vrsti gospa Alenka Jeraj, za njo mag. Jana Jenko in gospod Marko Pavlišič. Gospod Dragutin Mate, izvolite.
Hvala lepa, gospa predsedujoča. Imel sem namen se čim bolj držati teksta interpelacije in odgovorov, vendar smo šli že v uvodnem nastopu gospoda ministra izven teh okvirov in potem še z velikim številom diskusij, ne samo s strani kolegov iz moje poslanske skupine, ampak iz vseh poslanskih skupin. Zato bom tudi sam o stvareh, ki so bile izrecno omenjene, nekaj rekel. Ne bom pa odpiral, oziroma vsaj upam, da ne bom odpiral novih tem. Zelo lepo je bilo slišati v uvodu gospoda ministra, da ima veliko dela, da zdaj vodi ministrstvo, ki je združeno iz dveh resorjev. Za slovensko javnost je treba povedati, da je takšno ministrstvo že obstajalo do leta 2004 in se je potem razdelilo na dva različna resorja zaradi posebnih želja posameznikov, da bi vodili samo en del ministrstva, ki se mu je takrat reklo javna uprava. Zdaj je to spet združeno in mislim, da je tako prav, da minister za notranje zadeve opravlja takšna dela, kot jih ministri delajo v primerljivih ali pa v veliki večini evropskih države, kjer se ukvarjajo tako z lokalno samoupravo, z delom policije in seveda tudi z javnimi uslužbenci in vodijo tudi pogajanja v zvezi z njimi. Moral bi se dotakniti še ene točke, in sicer nalepk, ki so bile tukaj nekajkrat omenjene in prihrankov. Spomnim se prvih reakcij, ko je bila objavljena odškodnina, ki jo je pač treba plačati, ker je sodišče tako odločilo. Moram pa reči, da ko je minister dobil vse podatke, ko so mu službe prinesle vse informacije, na katere sem takrat tudi sam javno opozoril, je izvedel potrebne sestanke s službami in pravobranilstvom, da so sprožili postopke revizije. Tu je ravnal zelo dobro. Zelo težko si človek pripiše, da je on privarčeval 7 milijonov, saj je prav pravosodni sistem spoznal napako na nižjih stopnjah in jo odpravil. Jaz upam, da minister ni imel vpliva na sodišče, da je spremenilo odločitev. V to verjamem in sem to povedal samo zato, da si razjasnimo te zadeve in da nimamo nekih nejasnosti. Glede lokalne samouprave in glede te famozne odločitve, da se občine zmanjšajo in pregovarjanja med tistimi poslanci, ki podpirajo ministra in tistimi, ki smo vložili interpelacijo. Zasledil sem v razpravah, da nek dokument, ki je bil objavljen, ni tako pomemben, da se spreminja, da je bil to samo en uvod v vse zadeve. Seveda ni tako nedolžno. Veliko besed je bilo o tem izrečenih in tukaj je minister prispeval k temu, da je bilo prilito olje na ogenj, posebej z nekimi izjavami o gradnji krožišč, fontan in tako dalje. Fontan se jaz ne bi dotikal, dotikal pa bi se krožišč. Krožišča so izredno pomembna, tudi v najmanjših krajih, v najmanjši vasi. In to z dveh vidikov, kjer sta oba pomembna za varnost v cestnem prometu. Prvič, vsako krožišče poveča pretočnost in poveča varnost, ker morajo vozniki zmanjšati hitrost in evropsko je dokazano, da so krožišča najboljši način urejanja in umirjanja prometa v naseljih. Ponekod v Evropi in zadnje čase tudi pri nas naredijo ob vstopih v vasi otoke, ki avtomatično prisilijo voznike, da znižajo hitrost na potrebno, tako da se mi zdi nepotrebno, da minister na tak način poskuša prikazati nepotrebnost dela, ki je na lokalnem nivoju. Občine so naredile veliko dobrega, mogoče je kakšna občina tudi preveč, mogoče je res kakšna premajhna, vendar se je treba o tem pogovarjati na drugačen način, veliko bolj strpen način in ministrovi postopki in reakcije k temu niso prispevale. Še več, povzročile so zelo veliko razburjenja, veliko slabe volje in tega nam ni treba, še posebej pred lokalnimi volitvami in ne vem kako misli minister zaključiti s temi postopki v času pred lokalnimi volitvami, ker drugače bo še nekaj časa trajalo, kako bo vse skupaj potekalo. Rad se dotaknil tudi teme izbrisanih, zelo na kratko in brez da bi kaj dosti polemiziral o tem zakaj in kako smo odločali. Rad bi se dotaknil tega, da je minister včeraj zelo jasno rekel: "Desnica ne bi nikoli uredila tega problema. Ne zdaj, ne na tak način, ampak na nek drugačen način." To seveda ni res. Minister točno ve, da so bili zelo resni nameni in da je bilo zelo resno delo vloženo v to, da bi z ustavnim zakonom te zadeve rešili v letu 2007. Osebno sem bil vpleten v te postopke, tudi minister Virant je bil takrat minister in je ravno tako prispeval pri razpravah, ki smo jih opravljali znotraj vlade. Imeli smo strategijo. Res je obstajal predlog, – da ne bo potem očitka – ki je na začetku govoril o tem, da naj odškodnin ne bi bilo, vendar je bila to niša, ki je bila kot neko pogajalsko izhodišče, kjer bi s parlamentom potem popustili in se dogovorili za neko racionalno stopnjo odškodnin, ki bi bile potrebne za tiste, ki so bili res prizadeti v teh postopkih. Ne verjamem, da je bilo prizadetih 25 tisoč, ampak upam, da bo ministrstvo res izvajalo to, kar govori, da bodo obravnavali primere individualno in da ne bo osnova odločba, ki jim jo je ministrstvo izdalo. Osebno namreč poznam primere, ko so upravne enote poslale potrdila na Ministrstvo za notranje zadeve, da so se ljudje uradno odjavili od začasnega ali stalnega prebivališča v Sloveniji, odšli v neko drugo državo in se ponovno prijavili, hkrati pa so dobili potrdilo, da so od leta 1991 nepretrgoma živeli na ozemlju Republike Slovenije. Takšne pomanjkljivosti se niso zgodile pod mandatom ministra Viranta, je pa na njemu, da to odpravi in da je pri teh zadevah pazljiv, še posebej zato, ker je opozorjen na to. Tukaj je torej nekaj stvari, na katere moramo paziti. Kolegica iz vrst Državljanske liste je pripisala ministru izredno uspešnost policijskih postopkov – v svojem nastopu je rekla, da se je preiskanost v času ministrovanja gospoda ministra povečala za več kot 60 %. Res se je povečala, res pa je tudi to, da postopki tečejo dolgo in da so se začeli že v prejšnjih obdobjih, nekateri tudi nekaj let nazaj. Če ima minister res zasluge za to, kot je bilo slišali iz ust ene od poslank, potem ga sprašujem, kako lahko državljani, jaz osebno sem recimo gledal dnevnik in bil zaprepaden, ko sem poslušal nekakšno stokanje tožilstva in policije, da nimajo dostopa do podatkov banke in da je banka nekooperativna. Če se postopki peljejo proti neki inštituciji v skladu z zakonom, če so za to dani predlogi tožilca, če je sodišče odredilo določene ukrepe zoper nekega preiskovanca, banka ni nič drugega kot nek drug državljan. Policija lahko zaseže vse, kar potrebuje in lahko s tem dela. In to, da slišimo inštitucije, ena od teh je posredno ali neposredno podrejena tudi ministru, da so nekooperativni v banki, jaz tega enostavno ne morem sprejeti, ne razumem in minister ima možnost tudi z notranjim nadzorom preveriti, kaj se dogaja. Ne vem, če je bil tak nadzor uveden in ne vem, če je policija izrabila vse svoje pristojnosti. Še eno področje je, kjer policija ni naredila vsega, kar bi lahko. Imamo to famozno temo o ponarejenih vozniških dovoljenjih oziroma kupljenih vozniških dovoljenjih, ponarejenih opravljenih izpitih in podobno. Po podatkih, ki jih slišimo v javnosti, bodo sedaj sproženi upravni postopki proti tisoč 500 ali 2 tisoč ljudem. Policija ima možnost, da zaseže dokazne materiale, dokazno gradivo in vsa ta vozniška dovoljenja odvzame. Lahko jih odvzame v postopkih, ki jih ima. Če policija sama tega ne vidi, ima minister v svojem ministrstvu direktorat, ki mu lahko to podkrepi, minister jim lahko da usmeritve – minister ne daje usmeritve samo enkrat letno, ampak jih lahko daje tudi vmes – in to je posebej pomembno. Nekatere stvari govorim tudi zato, ker je bilo rečeno, da moramo v parlamentu izreči resnice, da ne manipuliramo z zadevami in da moramo biti čim bolj dosledni. To je večkrat izjavljal tudi minister v svojih nastopih in zato moramo povedati vse resnice. Bilo je govora o okostnjakih, ki padajo. En od takšnih okostnjakov naj bi bila pogajanja s sindikati glede plačnih nesorazmerij oziroma zamrznitev s strani prejšnje ministrice ene prejšnjih vlad v letu 2010. To ni na žalost noben okostnjak, gospod minister, vi ste tisti, ki ste vodili pogajanja od leta 2001 in 2002 kot državni sekretar in potem kot minister pripravljali celo reformo plačnega sistema javnega sektorja, tako da vam je to zelo poznano. Sami ste dajali veliko izjav v zvezi z reakcijo in dajali opozorila takratni ministrici Krebsovi, kaj in zakaj ter kakšne posledice lahko nastanejo zaradi tega. Zelo korektno ste jo zmeraj opozarjali, tudi javno, in to za vas ne more biti okostnjak, ker ste vedeli, da bo to prej ali slej prišlo na mizo. To pojasnjujem zgolj zato, da bomo imeli celo sliko in da bomo vedeli kako in kaj. Glede protikorupcijske komisije. Tu so se stališča spreminjala v različnih obdobjih. Sam se zelo dobro spomnim, minister, ko ste vi zelo močno zagovarjali, da se komisija ukine, zato ker takšna kot je, nima nobenih vzvodov in ne more delati. In kasneje ste svoja stališča tudi spreminjali in to je tudi prav. Vsi mi se razvijamo, razmišljamo drugače, dobimo drugačne poglede, z drugih zornih kotov pogledamo na stvari in jaz to akceptiram. Samo me pa zmoti, če kdo reče, da nikoli ni spremenil stališča o neki stvari, zato ker ga vsi spreminjamo občasno ali pa tudi trajno zaradi različnih podatkov, ki so nam na razpolago in okoliščin, v katerih se znajdemo. Rad bi opozoril na dve stvari, ki sta bili danes tukaj večkrat omenjeni. Več ljudi je govorilo o menjavi načelnice Upravne enote Ljubljana. Jaz verjamem oziroma sem do včeraj verjel, da tam delo opravlja nekdo, ki je zelo profesionalen, ki dela dobro in zna voditi svoje podrejene. Včeraj pa sem izvedel za primer, ki je zelo zaskrbljujoč. Neka oseba v Sloveniji je dobila obvestilo, da ji poteče tega in tega dne njen osebni dokument, osebna izkaznica, in da to lahko uredi na katerikoli upravni enoti. Ko je prišla ta oseba na upravo enoto v Ljubljani na Tobačni, stopila do okenca, tako kot se pride, prinesla staro osebno, sliko in vse drugo, kar potrebuje, da si to uredi, je uradnik to osebo zelo osorno vrgel ven iz šalterja in ji rekel, naj si to pride urejat na dan, ko bo osebna izkaznica nehala veljati. Potem so starši tega "otroka", te osebe, ki je bila stara okoli 20 let, poklicali, kaj se dogaja ter opozorili uradnike, da je kazen, če nimaš veljavnega osebnega dokumenta, 800 evrov. Policist ti izreče globo takoj, na licu mesta. Odgovorili so, da so narobe razumeli in tako dalje. Skratka, govorim o tem, da postavljanje nekih ljudi na neka delovna mesta ne odpravi resnih pomanjkljivosti, ki se lahko zgodijo. In lahko si predstavljamo enega mladega človeka, ki ima tako izkušnjo z uradnikom. Drugič, s kom bo šel tja to urejat? Saj nekdo pri takšni starosti ne pozna vseh predpisov. Takšno ravnanje uradnikov je nesprejemljivo, minister. Jaz upam, da boste tudi vi znali odreagirati na takšne stvari in opozorili upravne enote. Najbolj pa me je pri celi zadevi, pri vaših pogajanjih, kar je tudi predmet interpelacije, zmotil zaključek vaših pogajanj s sindikati. Vsi govorimo, kako uspešno je bilo, kako dobro je bilo. Moji kolegi so opozarjali na težave v zvezi z obrestmi, ki se bodo plačevale. Mene pa moti nekaj drugega pri tem sporazumu. Ne vem, zakaj in na kakšni osnovi dobivajo ravnatelji slovenskih šol dopise – na njih ni imen, da se ne vidi – s katerimi zaposleni zahtevajo: "V skladu s 3. členom Aneksa h Kolektivni pogodbi za dejavnost vzgoje in izobraževanja v Republiki Sloveniji, objavljen v Uradnem listu RS št. 46 z dne 29. 5. 2013, dajemo zahtevo za izplačilo 20 % višje jubilejne nagrade za člane SVIZ." To piše v tem vašem pogajanju. Ne vem, kakšno osnovo je imel minister, da obljubi samo za učitelje in vzgojitelje, ki so člani sindikata, za druge ne, 20 % višjo plačilo jubilejnih nagrad. Gre za davkoplačevalski denar. Za davkoplačevalski denar gre. Popolnoma neopravičeno. Seveda, na takšen način si z lahkoto kupimo mir od sindikatov. Z lahkoto. Mogoče je tudi kje drugje tako opredeljeno, ampak to je nesprejemljivo. Zdaj lahko potegnemo ven neke dogovore s sindikati in ne vem kaj še vse, ampak v času, ko se zmanjšuje javna poraba, ko se zmanjšujejo sredstva, ko nimamo denarja za vse, kar bi želeli, da mu samo zaradi tega, ker je nekdo član sindikata SVIZ, pripada 20 % višje jubilejne nagrade. Lepo prosim! In zraven so tudi zneski, kakšen znesek je za normalne člane in kakšen za zaposlene, ki so člani sindikata. Za desetletno delovno dobo je razlika iz 288,75 evrov na 346,51 evrov, pri dvajsetletni nagradi je 433,11 na 519,66 in za trideset let iz 577,51 na 693,01 evrov. S kakšno osnovo, gospod minister? Kdo vam je dal takšna pooblastila, da tako zapravljate davkoplačevalski denar in si s tem kupujete socialni mir med člani sindikata v šolstvu? To je absolutno nesprejemljivo in to ni govorjenje na pamet. Takšne papirje izpolnjujejo člani sindikata in jih dostavljajo ravnateljem, med katerimi eni seveda pridno izplačujejo, drugi imajo pa s tem težave in doživljajo potem grde besede od članov sindikata, kaj vse jim bodo naredili, če tega ne bodo izpolnili, ker je to v skladu s tretjim členom aneksa. Zato se mi zdi, minister, da je vložena interpelacija upravičena in da je prav, da se vas tudi zaradi takšnih zadev umakne z mesta, ki ga zasedate. Hvala.
Hvala lepa. Naslednja ima besedo Alenka Jeraj, za njo se pripravi mag. Jana Jenko, gospod Marko Pavlišič in potem nadaljujemo. Izvolite, gospa Jeraj.
Hvala za besedo. Nekateri so rekli, da se danes smešimo s to interpelacijo in da je interpelacija zgrešena. Ob tem so dali za primer interpelacijo proti gospe Kresalovi, ki je zelo slab primer. Gospa Kresalova je potem odstopila ravno zaradi tega, kar smo ji v interpelaciji očitali. Imeli smo tudi interpelacijo zoper ministra Lukšiča, zaradi denarja za Stožice, saj smo bili kaznovani s strani Evropske unije, ker je napačno podelil denar, kar je bilo tudi v interpelaciji, ki sicer ni uspela. Danes smo priča preiskavam projekta Stožice in očitno čas pokaže, da je bila interpelacija utemeljena. Tako da se smeši verjetno kdo drug, ne mi. In samo glede očitka v zvezi z letalskimi kartami. Zadnjič je v oddaji Odkrito gospod Klemenčič povedal, da so ugotovili, da bi morali pregledati 3 tisoč 900 kart in da bo to še velika reč. Zdaj je verjetno ne bomo dočakali, ker je protikorupcijska komisija odstopila oziroma se, odkar je v odstopu, bistveno več ukvarja z drugimi področji, na tem projektu pa se bojim, da svojega dela ne bodo opravili do konca.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Marko Pavlišič, za njim dr. Andreja Črnak Meglič, gospod Jože Tanko. Izvolite, gospod Pavlišič.
Hvala za besedo, gospa predsedujoča. Močno se bojim, da to ni razprava o interpelaciji o delu ministra, ampak bolj terapevtska seansa za lajšanje duševnih bolečin tistih, ki se ne morejo sprijazniti z izgubo oblasti. In pri tem vam po svojih najboljših močeh pomagamo, vas poslušamo in vam nudimo ustrezno razumevanje z zaupanjem, da boste sčasoma zmogli preko te travme. Dragi predlagatelji interpelacije, se zavedate, da ste se dva meseca usklajevali, kaj naj bi sploh bilo v interpelaciji? Da je glavni pobudnik Nova Slovenija, je jasno. Zaradi gospe Mojce Kucler Dolinar, ki jo je prejšnja vlada imenovala na položaj krepko pred nekim razumnim rokom. Ampak ker ste interpelacijo toliko časa pacali skupaj, je jasno, da ste vseeno vmes spoznali, da ta točka pač ni relevantna, ker je bila odločitev ministra pravilna. Če bi si vzeli še dodatna dva meseca, bi ugotovili, da so tudi ostale točke podobno nesmiselne. Ker si tega časa niste vzeli, vam bomo to povedali sedaj mi in predlagam, da dobro prisluhnete. Začne se nekako takole. "Zaradi poizkusov ogrožanja lokalne samouprave …" Oprostite, a sedaj je že odpiranje prostora za debato kar poskus ogrožanja nečesa? Večina Slovencev deli mnenje, da imamo v Sloveniji enostavno preveč občin, da smo v tej delitvi šli pregloboko. Da je temu tako, je jasno vsem nam, saj Državni zbor že kar nekaj let ni potrdil ustanovitve nobene nove občine. Brez skrbi, interesi še obstajajo. Je še kar nekaj wannabe županov, ki imajo svoje interese in nekateri sedijo tudi v tem državnem zboru. Prav je, da imamo lokalno samoupravo in odlične župane, ki skrbijo za svoje občane, ampak v tem visokem zboru je potrebno pogledati malce širše in dobro razmisliti, kakšno lokalno samoupravo potrebujemo. Za vas je očitno že razmišljanje preveč in razlog za interpelacijo. In če bi slučajno kakšen minister res predlagal zakon, ki vam ni všeč, to ni razlog za interpelacijo. Takšen zakon pač zavrnete, saj vam gre glasovanje proti dobrim predlogom kar dobro od rok. Nazadnje ste glasovali proti zakonu o bančništvu, ki je omogočil dostop do bančnih podatkov sodiščem, tožilstvu in policiji v primeru bančnih kaznivih dejanj. Če bi bili konstruktivna opozicija, kar pa niste, bi ga lahko amandmirali, ampak za vas je že samo razmišljanje problem. Debata o prenovi lokalne samouprave je bila burna, javna in izčrpna in je jasno pokazala, v katero smer je smiselno peljati reforme lokalne samouprave, ki je potrebna. V tem smo si enotni. Ali je danes kakšna občina manj, kot je bila ob nastopu te vlade, kar očitno želite prikazati? A zakaj potem interpelacija? Ker smo o tem razmišljali. Ker je minister razmišljal. Ministru tudi očitate rešitev problema izbrisanih. Ste morda razmišljali tudi o tem, da bi interpelirali slovensko ustavno sodišče in Evropsko sodišče za človekove pravice? In zakaj ne? Zakon, ki ga je sprejel ta državni zbor, je izraz spoštovanja človekovih pravic, načel pravne države in mednarodnih pravosodnih inštitucij in na tej točki lahko ministru očitate le eno. Da ni bil sposoben kot njegovi predhodniki pomesti tega problema pod preprogo. In prav gotovo se na to lahko zanesete tudi v prihodnje. Pometanje problemov pod preprogo, kjer potem začnejo gniti in zaudarjati, ni politika niti tega ministra niti Državljanske liste. Lahko se s tem ne strinjate, ampak to je samo vaš problem. Eden izmed mnogih, ki jih imate. Saj se spomnite ali se vam je spomin izbrisal? Vam bom prebral. Osmo poglavje, prva točka koalicijskega sporazuma. "Sodno vejo oblasti, ki mora ostati neodvisna pri sojenju, bomo povabili k sodelovanju za ponovno vzpostavitev ugleda in avtoritete sodstva. Pri tem bomo sami prispevali k tej avtoriteti z brezpogojnim spoštovanjem sodnih odločitev." In tukaj je podpis – gospod Janez Janša, Slovenska demokratska stranka. Kaj pa danes? Danes pa nasprotujete izvrševanju sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice, nasprotujete izvrševanju sodbe Vrhovnega sodišča Republike Slovenije. Še več, zahtevate razrešitev ministra, ki je poskrbel za korektno uresničevanje teh sodb. Ste takrat to koalicijsko pogodbo sklepali s figo v žepu ali celi Sloveniji fige kažete danes? Drage kolegice in kolegi, roke gor tisti, ki ste si šli ogledat letalske vozovnice, ko jih je minister Virant na vašo željo pokazal? Nobene ne vidim, zato ker vas dejstva ne zanimajo. Samo zato. Zanima vas poceni populizem. Še posebej pa sem razočaran nad gospodom iz vaših vrst, ki ima očitno afiniteto do letalstva nasploh [[...]]
Gospod Pavlišič, čim bolj korektno, ne ocenjujoče in žaljivo, prosim.
Ravno sledi pohvala gospodu Brezniku, ki zelo dobro pozna celotno floto Adria letal, bivšo in sedanjo, to področje res dobro obvlada in veseli ste lahko, da imate takšnega strokovnjaka med vami. In ko sva skupaj čakala na letalo v Vilni in sem ga pobaral, da preveri iz katerega razreda je najina karta, da nama ne bodo kasneje obesili suma kakšne korupcije, če imava slučajno kakšno karto iz razreda "žnj" ali "gnj", lej ga zlomka, ni našel razreda karte s katero sva se prevažala. Očitno se zelo dobro spozna na letala, na letalske karte pa ne prav zelo. In zdaj se tukaj ukvarjamo z nekimi povzetki medijskih poročanj, namesto da bi obravnavali dejstva in dokaze. Ko smo že ravno pri letalskih kartah. Obstaja portal posvetu.si, ki je očitno zbirka oškodovanj letalskih prevoznikov. Poglejmo ponudbo: Benetke–Sicilija 13,66 evra, London in Bruselj iz Ljubljane 29 evrov, pa še par jih imam, do New Yorka se da leteti za 180 evrov, do Bostona za 199 evrov. Imam še veliko tega, vendar ne bom zdaj, ker mi že malo časa primanjkuje. In to ni fiktivna ponudba. Te ponudbe so vsem realno dostopne. Vprašanje pa je, koliko popusta bi dobil, če bi to plačal z gotovino, in nekateri radi poslujejo z gotovino. In ko smo že ravno pri teh rabotah gospoda Janše, naj si ga dovolim citirati ali pa naj kar sam pove, kaj ima za povedati o letalskih kartah. [[predvajanje posnetka]] Ne vem, če se dobro sliši [[...]]
Gospod Pavlišič.
[[…]]ampak rekel je naslednje: "Mogoče je bila karta 200 evrov za oba." In to v okviru preiskave KPK, kjer je bilo vprašanje o tem, kako je šel na Švedsko na en obisk.
Izvolite, gospa Ramšak, imate postopkovno. Gospod Breznik, imate repliko. Prej ima gospod Breznik repliko. Izvolite. Potem pa gospa Ramšak. Izvolite, postopkovno, gospa Sonja Ramšak.
Dva dni poslušamo, kako je treba biti korekten in spoštljiv in strpen, ampak ravno vaš nastop, kolega Pavlišič, je bil izredno nestrpen, prav tako kot tudi ministrovi nastopi. In jaz sem prej že opozorila predsedujočo, da bodimo spoštljivi, korektni. To, kar ste vi počeli, je ravno nasprotno in to, kar vi očitate nam, velja dejansko za vas in kaže sliko o vas, kakor je že vaša predhodnica dejala v tej dvorani. Predsedujoča, lepo vas prosim, dajte v bodoče takšne razprave prekiniti tudi na tisti strani, ki je naklonjena vam.
Hvala lepa, gospa Sonja Ramšak. Vendar ste morebiti ob študiju gradiva preslišali, da sem gospoda Pavlišiča med razpravo opozorila. Dvakrat sem ga opozorila. Nimam težav kogarkoli opozoriti, če ocenim, da je razprava žaljiva do kogarkoli tukaj v dvorani ali izven dvorane. Prehajamo k naslednji razpravi, ki jo ima [[...]]Gospod Breznik, čas za razpravo je potekel, tako da replike ne morete imeti. Postopkovno. Izvolite.
Prosil bi, da kolega Pavlišiča opozorite predvsem, ker danes razpravlja izredno zavajajoče in to nima nobene veze z realnostjo. Predvsem pri zadevah, ki jih govorite o meni. Lahko greste na Google in vtipkate Franc Breznik Adria, da boste videli zadeve, ki sem jih delal dve leti. Dve leti sva jaz in vlada Janeza Janše reševala tudi ljubljanske ljudi, ki so končali na Korziki. Ko so njihova trupla in osebni predmeti ležali na Korziki, smo s svojim denarjem, s svojim denarjem speljali akcijo in Janševa vlada je počistila sramoto, ki smo jo imeli na Korziki. To je prva zadeva, kar se tiče mojih letalskih zadev. Drugič. Ne zavajajte z akcijskimi ponudbami. Trenutno je polno akcij zato, ker je mrtev del sezone in ljudje potujejo tudi z zastonj kartami., Vaš predsednik stranke je letel na lokaciji med Frankfurtom in med Ljubljano, ki je najbolj zasedena lokacija, za to karto plača Državni zbor 600 evrov v razredu, ki veste kakšen je, on pa je letel v [[...]]
Postopkovni predlog.
[[...]]zato prosim, da ne zavaja, ker je to izven vsakega standarda. Ne zavajate. Lahko pa se soočiva pred kamerami in vam bom pokazal kako deluje letalski svet, da boste razumeli. Takrat se pa lahko soočimo in sem se pripravljen soočiti glede mojega znanja in predvsem glede tistih dejstev, s katerimi zavajate slovensko javnost, predvsem pa Državni zbor. Tega pa ne bom dopuščal. Gre za strokovni del, ne gre za politični del, gospod Pavlišič. In z nekimi cenenimi kartami [[...]]Glejte, jaz tudi lahko letim v Ameriko včasih za 40 evrov. Lahko letim. Ampak človek je letel na liniji Frankfurt–Ljubljana, ki jo Državni zbor plača 600 evrov. Zakaj take karte ni "zrihtal" za nas, poslance? Pa bi mi leteli za 80 evrov. S tem bi privarčeval sredstva! To so vprašanja, kajne, to so vprašanja!
Gospod Breznik, glede na vaš postopkovni predlog in opozorilo meni vezano na korektnost razprave, lahko rečem, da nisem strokovnjak za letalske karte, da bi vedela, ali je prav gospod Pavlišič razpravljal v zvezi z vami. Si pa želim korektnosti razprave. Gospod Srečko Meh, imate postopkovni predlog? Izvolite.
Gospa podpredsednica, gospe in gospodje! Ni fair, da nekdo tu odpoje ali govori, če hočete, in izrabi postopkovni predlog, potem gre pa ven in noče poslušati nobene razlage. Saj ima to pravico, fair pa ni. In zato predlagam, da smo spoštljivi, da delamo tako, kot moramo, in če komu ni kaj všeč, naj posluša. Saj tudi meni ni marsikaj všeč, pa tudi komu drugemu ni všeč, ampak gre za poslušanje in gre za resnično takšno razpravo, kot mora biti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Se strinjam, želim si korektnosti in upoštevanja poslovnika Državnega zbora. Dr. Andreja Črnak Meglič ima besedo. Pripravijo naj se mag. Matej Tonin, gospod Franc Jurša in mag. Majda Potrata.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Lep pozdrav, kolegice in kolegi! Uvodoma naj povem – časa imam zelo malo – da interpelacije ne nameravam podpreti, zaradi tega, ker mislim, da je popolnoma neutemeljena. Mislim, da tisti največji očitki, ki letijo na ministra, pomenijo primer dobrega reševanja okostnjakov iz omar, ki so jih pustile prejšnje vlade. Argumenti se mi zdijo precej za lase privlečeni in bi jih označila, kot bi rekli naši mladi, kot "kar nekaj". Kar se tiče lokalne samouprave, vem, to je velika bolečina. Naš minister sicer ima neko hibo, in sicer, da najprej skoči, potem pa reče hop. Ampak se absolutno strinjam s tem, da je treba izvesti reformo lokalne samouprave, jo racionalizirati, postaviti na strokovnih temeljih in tudi v soglasju s ključnimi deležniki. Minister ni dal v razpravo pravzaprav še nobenega temeljnega gradiva, o katerem bi se lahko takole prerekali, kot se prerekamo, zato mislim, da bo za to še dovolj časa in da so očitki, ki letijo na njega, docela neosnovani. Tudi vi ste govorili o trojki, jo vabili in tako naprej – in kakšne so bile posledice tega? Tu pa ministru očitate, da mora odstopiti zaradi tega. Na koncu bi rekla še nekaj o javnem sektorju in organizaciji javnega sektorja. En argument tu še ni bil izpostavljen. Ko govorimo o obsežnosti javnega sektorja, naj povem, da pri nas večino javnih storitev zagotavljajo javni zavodi. V drugih državah, s katerimi se tako radi primerjamo, pa te storitve zagotavljajo tudi nevladne organizacije. Ampak ali veste, kaj se tam dogaja? Tam 60 do 70 % denarja za to zagotavlja država preko svojih plačil. To pomeni, da so nova prioriteta zagotovo predvsem bela delovna mesta, to je bilo povedano tudi na evropski konferenci, in ta bela delovna mesta so potrebe sodobne družbe. Ko govorimo o zmanjšanju javnega sektorja, je bilo poudarjeno, da je državna administracija že zelo močno zmanjšala svoj manevrski prostor. Če pa razmišljamo o samem javnem sektorju, moramo pa razmišljati o tako imenovani pluralizaciji sistema blaginje, ki pomeni, da bomo namesto javnega sektorja ali ob bok javnemu sektorju za nove storitve, za dodatne storitve podpirali nevladni sektor, ki ga bomo tudi financirali temu primerno, glede na to, kakšna bremena bo prevzemal. Zato mislim, da govorimo precej na pamet. Treba je malo tudi poznati, kakšni so sistemi blaginje v Evropi. In če delamo primerjave, smo mi pravzaprav primerljivi samo s skandinavskimi državami, ki pretežni del zagotavljanja teh storitev peljejo preko javnih zavodov in ne preko nevladnih organizacij. Celoten kontinentalni del Evrope pa, kot sem rekla, to počenja v partnerstvu z nevladnim sektorjem, tako da ga v te namene plačuje. Skratka, ponovno poudarjam da so argumenti neosnovani in da argumenti, ki ste jih navedli kot razlog za interpelacijo, pravzaprav ne sodijo v ta državni zbor. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi, lepo pozdravljeni! Najprej iskrene čestitke koaliciji, da je tako odlično tempirala to izredno sejo Državnega zbora, na kateri obravnavamo interpelacijo, da je na nek način ta interpelacija razvodenela in se razprava o ključnih smereh prihodnega razvoja lokalne samouprave in tudi slovenske javne uprave ni razvila v takšni smeri, kot bi se razvila. Danes je bilo veliko govora o stvareh, ki jih ministru niti nismo očitali. Minister je danes večkrat po 45 minut razpravljal o stvareh, ki v interpelaciji niti niso bile očitane in je to interpelacijo izkoristil za to, da je predstavljal svoje delo, na katerega se ta interpelacija ne nanaša. Veste, v čem je posebna ta interpelacija? To je prva interpelacija zoper notranjega ministra, v kateri delo policije sploh ni bilo problematizirano. Ampak minister je uvodoma na dolgo in široko govoril o tem, kako zdaj policija dela drugače, kako se je pod njegovim vodstvom vse spremenilo in kako se je končno enkrat začelo zapirati kriminalce. V številnih razpravah, ki ste jih imeli včeraj in danes, ste koalicijski kolegi problematizirali interpelacijo. Zdaj se res sprašujem, koliko nas je v tej hiši demokratov. Interpelacija je vendarle eno izmed orodij opozicije, ki jo opozicija lahko uporablja. In če si natančno preberete 250. člen našega poslovnika, interpelacija ne govori o tem, da lahko mi ministra interpeliramo zaradi tega, ker je predlagal nek zakon, s katerim se mi ne strinjamo, ampak je o delu ministra. In delo ministra je tudi to, kar minister govori, kar minister načrtuje in s čimer razburja širšo slovensko javnost. Glede lokalne samouprave in tematike v zvezi z ukinjanjem občin. Če kaj, potem lahko rečem, da se v tej hiši vsi strinjamo s tem, da je lokalna samouprava potrebna. To je strinjanje, ki je velo iz vseh razprav. Obstajajo pa pomembne razlike. Vaša koalicija predlaga ukinjanje občin, naša koalicija pa predlaga nujne obvezne skupne občinske uprave. Finančni učinki našega predloga so zagotovo enaki vašemu predlogu, s to razliko, da vi v marsičem poslabšujete ali poskušate poslabševati lokalno samoupravo in lokalno demokracijo. Mislim, da je bilo v teh urah razprave neštetokrat povedano, kaj vse dobrega so storile male občine in kako nesmiselno in brezpredmetno bi bilo ukinjati tiste institucije te države, ki delujejo dobro. Večkrat je bilo povedano, da problem korupcije ni problem malih občin, ampak je to problem velikih mestnih občin. Velikokrat je bilo povedano, da danes te male slovenske občine skrbijo za to, da se razlike po Sloveniji odpravljajo, da skrbijo za to, da se infrastruktura razvija in da lahko Slovenija gradi na turizmu. Zavedam se, da to marsikomu ni všeč, da marsikdo v tem ne vidi bistvenega pomena, ampak dejstva so zelo preprosta. Male občine so se izkazale kot učinkovite in to je dejstvo. In to bi veljalo ohraniti tudi naprej. To je naša poanta te interpelacije. Na vprašanje, kako pa racionalizirati občinske uprave in kako narediti to upravo bolj učinkovito, pa smo mi ponudili rešitve, o katerih vi ne govorite. Govorili smo o skupnih občinskih upravah, s katerimi bi dosegli enake finančne učinke. Glede javnega sektorja. Poglejte, bom za začetek povedal bistvene številke. Če veste, da imamo danes v Sloveniji 600 tisoč upokojencev, če veste, da imamo 800 tisoč ljudi, ki so v delovnem razmerju,– od teh 800 tisoč jih je kar 160 tisoč javnih uslužbencev, če veste, da se je v zadnjih dvajsetih letih javni sektor povečal za 40 tisoč uslužbencev, potem nam je vsem skupaj jasno, da takšni trendi dolgoročno niso vzdržni, da zaposleni v gospodarstvu ne bodo mogli več vzdrževati te upokojence in vse zaposlene v javnem sektorju. Zaradi tega je neizogibno dejstvo, da bo potrebno naš javni sektor zmanjšati in ga prilagoditi zmožnostim, ki nam jih ponujajo naše javne finance. Kako je to najlažje narediti oziroma kako to lahko naredimo najmanj boleče? Kako lahko javni sektor zmanjšujemo brez pretiranih bolečin? Izključno samo tako, da pustimo, da se javni sektor zmanjšuje na podlagi naravnega odliva, upokojevanja in avtomatičnega zapuščanja javnega sektorja s strani nekaterih posameznikov. Na takšen način lahko letno javno upravo zmanjšamo za tri do pet odstotkov. Seveda boste sedaj takoj planili po meni in boste rekli, da obstajajo področja, kjer je nujno potrebno stvari nadomeščati. Se strinjam z vami, ampak so pa tudi področja, ki so predimenzionirana in se jih lahko še dodatno zmanjša, kjer bi se marsikaj dalo narediti z notranjimi prerazporeditvami. Kaj mi ministru očitamo? Sicer je minister to spretno zakamufliral, saj je rekel, da on znižuje oziroma zmanjšuje število javnih uslužbencev za 1 %. In to je podpisal tudi sindikat javnega sektorja in na to je pristal, ampak če pa tega ne bi naredil, bi se pa ta javna uprava lahko še z večjo dinamiko zmanjševala. Ne samo z enim odstotkom, ne samo z enim in pol odstotka, ampak s tremi odstotki. To je tisto, kar mi očitamo ministru. Da zadržuje dinamiko zmanjševanja javnega sektorja. To je glavni očitek, ki se mu ni mogoče izogniti in ki ga potrjujejo vse številke, ne glede na to, kako te številke obračamo enkrat sem, drugič tja. Glede izbrisanih. Resnično težko sem prenašal vse očitke koalicijskih poslancev, ki so nam neprestano očitali, kako ne spoštujemo pravne države, kako nismo za popravo krivic in kako ne spoštujemo odločbe oziroma odločitve Evropskega sodišča za človekove pravice. To je navadna laž. Tega nismo nikoli dejali in popravam krivic nismo nikoli nasprotovali. Nikoli. In prosim, da se ne razvijajo razprave v smeri, kako ta zlobna opozicija nasprotuje odločitvi Evropskega sodišča za človekove pravice. Mi tej odločitvi ne nasprotujemo. A če smo zelo natančni, Evropsko sodišče za človekove pravice ministru za notranje zadeve ni nikoli naložilo natančno višino odškodnin, ampak je to stvar pogajanj ministra s prizadetimi. Kaj smo mi očitali? Prvič, rekli smo, da je prav, da se krivice popravijo. Drugič, te krivice se ne smejo popravljati tako, da povzročajo nove krivice. In temu zakonu smo očitali dve stvari. Prvič, da je ta višina odškodnin, ki je predlagana, neprimerna oziroma neprimerljiva z drugimi odškodninami za podobne zadeve v drugih zakonih, ki se nanašajo na drugo svetovno vojno. To je en očitek. In drug očitek, da ta zakon nagrajuje tiste, ki so z ureditvijo tega statusaodlašali.Zato moram reči, da ko nam je poslanka Hočevarjeva očitala, kako smo večji in hujši manipulatorji kot v Afganistanu in Severni Koreji, ji lahko samo vrnem, da je ona hujša manipulatorka, kot so v Afganistanu in Severni Koreji, ker je načrtno in stalno manipulirala z izjavo, da opozicija tej razsodbi sodišča Evropske unije za človekove pravice nasprotuje. Zdaj mi je žal časa zmanjkalo. Zadnji očitek, ki ga je gospa ves čas poudarjala in ga moram omeniti, bo pa minister moral še malo [[…]] [[izklop mikrofona]]
Izvolite, gospod Srečko Meh, imate repliko.
Protestiram proti temu načinu in seveda tudi vsebini razprave, ki jo je imel gospod Tonin. Po njegovih besedah je stanje približno tako, da v majhnih občinah ni korupcije, v velikih občinah pa korupcija je. Sam sem bil župan velike občine, tudi zraven mene sedi bivši župan velike občine in kar nekaj županj in županov je tukaj notri. Za nobenega od teh ne morem trditi, da so koruptivni in da je v njihovih občinah korupcija, dokler to ni dokazano. Zato se mi zdi, da ne moremo kar tako lahkotno govoriti o teh koruptivnih dejanjih v tem parlamentu, kjer nas sedi približno 20 ali 30 bivših županj in županov, približno 10, 15 ministrov, približno 5, 10 državnih sekretarjev, direktorjev, profesorjev, skratka uglednih ljudi, ki so vsi imeli ali smo imeli možnost do te koruptivnosti. Pa govorimo kar tako počez. Kdo od teh je potem to? Kdo? Jaz seveda mislim, da so male občine opravile svojo vlogo in je prav, da so tudi bile, ampak o vsebini občin se moramo pogovoriti tudi za naprej, to pa vsi vemo. In zato protestiram proti takemu načinu govorjenja. Zagotovo je kje korupcija, ampak to, gospod Tonin, ne dokazujete vi. To dokazujejo tisti, ki so za to poklicani. KPK, sodišča in policija oziroma kriminalisti. Oni so tisti, ki to dokazujejo. Mi pa vsi dajemo nek čuden ton, ki govori, da vemo nekaj. Povejte.
Postopkovnega predloga, gospod Srečko Meh, nisem slišala. Ker vi ste lahko imeli postopkovni predlog. Glede na vaše, kar sem poslušala. Izvolite.
Jaz sem včeraj govoril o občinah in imam zato pravico do replike.
Hvala lepa za vašo obrazložitev, imate prav, zato je bila to torej replika. Mag. Matej Tonin, replike na repliko en morete imeti, lahko pa govorite kot predlagatelj. Oprostite, tudi kot predlagatelj ne morete, ker je gospod Horvat predlagatelj, vi ste predstavljali stališče. Izvolite, postopkovno.
Vedno se najde pot, če se hoče, ampak jaz mislim, gospa podpredsednica, da bi morali kolega Meha ustaviti, ko je govoril o proceduralnem predlogu, ker ni podajal proceduralnega predloga.
Replika je bila.
Ja, ja. Ni podajal proceduralnega predloga, ampak je repliciral meni. In vi bi ga morali enostavno ustaviti. Drugače pa, gospod Meh, jaz sem govoril o tistih stvareh [[…]]
Imel je repliko.
Ja, ja. Gospod Meh, jaz sem govoril o tistih stvareh, ki jih je ugotovila KPK in druge pristojne institucije. Pri dveh največjih občinah, to sta Mestna občina Ljubljana in Mestna občina Maribor, je bilo ugotovljeno marsikaj. Za Hodoš in Kostel na primer, ki sta zelo majhni občini, pa jaz takih ugotovitev ne poznam in iz tega je izhajala moja teza, da je korupcija večji problem v večjih občinah kot v manjših.
Postopkovnega predloga nisem slišala, mag. Tonin. Samo toliko, gospod Srečko Meh je imel repliko, ki je šla, če je kdo spremljal, v breme SD. Nadaljujemo z razpravo. Gospa Eva Irgl, vi imate? Repliko na gospoda Tonina ne morete, ni časa. Postopkovno, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovani gospod Tonin, jaz nimam nikakršnih težav s tem, da vi ob nastopu te interpelacije govorite samo o treh očitkih znotraj interpelacije očitkih znotraj interpelacije proti ministru Virantu, vendar vas moram spomniti, da ste ravno vi oziroma Nova Slovenija tisti, ki ste pisali to interpelacijo, in ste vključili tudi očitek glede tega, da je najverjetneje prišlo pri poceni nakupu letalskih kart tudi do suma koruptivnega ravnanja. To ste vi zapisali. In zato sem želela samo opozoriti, glede na to, da že kot predlagatelj niste pojasnili tega očitka in tudi nikoli ne v nadaljevanju, da mogoče ne bi bilo slabo, da bi se dotaknili tudi tega očitka. To je bilo vse. Upam, da ni nikakršne zamere.
Ta postopkovni predlog je bil nekako postopkovni za predlagatelja. Besedo ima gospod Franc Jurša, za njim mag. Majda Potrata, potem gospod Jerko Čehovin in naprej minister in predlagatelji.
Hvala lepa za besedo. Jaz bom mogoče razpravljal malo drugače kot se je razpravljalo v zadnjem času oziroma včeraj in danes glede interpelacije ministra za notranje zadeve in javno upravo. Institut interpelacije so uporabili kolegice in kolegi iz Nove Slovenije in SDS, to pravico so imeli in tu nimamo kaj oporekati. Ampak na samem začetku bi vseeno želel povedati, da osebno interpelacije zoper ministra za notranje zadeve in javno upravo Gregorja Viranta ne bom podprl iz preprostega razloga, ki ni vezan na to, če sedi v opoziciji ali koaliciji, ampak ker mu priznavate, spoštovani kolegi iz opozicije, da je minister delovna osebnost. Zdi se mi prav in lepo, da ste to priznali. In to je tudi res. Da pa začne minister za notranje zadeve in javno upravo večkrat prehitro razlagati nekatere zadeve pa tudi velja. To zaletavost bo moral minister popraviti in v prihodnje bo lahko vrhunski politik. Je pa res, da je na nek način politični nasprotnik opozicije, tudi to se od prilike malo čuti in ve se, zakaj je temu tako. Ampak te teme ne bom načenjal, ker sem rekel, da bom razpravljal čisto v nekem drugem kontekstu. Če začne nekdo nekaj razlagati in pove neko svoje mišljenje, to še ne pomeni, da bo to tudi storil. In minister Virant je razlagal o reorganizaciji lokalne samouprave. Mogoče prehitro. Potem smo ga nekateri znotraj koalicije opozorili na stvari, ki niso v korist njegovemu razmišljanju. Ne samo mi, tudi nekateri drugi so ga opozorili na to. In to je minister spoštoval. On ni opravil nobene reorganizacije lokalne samouprave. Če bo, bo to še storil. In takrat bomo lahko vsi v tej dvorani in vsi drugi, ki se jih dotika lokalna samouprava, še posebej združenja občin, takšna ali drugačna, povedali svoje mnenje, ali s tem soglašajo ali ne. V Sloveniji imamo 112 občin na papirju. Vsi dobro vemo, kako so te občine v preteklosti nastajale, Ne pravim, da sem nasprotnik malih občin, ne, zagovarjam jih, ampak nastajale so zaradi političnega interesa [[..]]Hote ali nehote, priznali, da se je to dogajalo. Če smo imeli eni ali drugi nekje v nekem okolju možnega kandidata za župana, smo videli to možnost in priložnost in smo na tak način ustanavljali občine. Zakon je predpisal 5 tisoč prebivalcev. Tega ni spoštovala niti ena niti druga politična opcija. Občine so se ustanovile. V večini primerov se je izvedel referendum, na katerem se je odločalo, moramo spoštovati tudi voljo volivcev, občanov. Po drugi strani pa je tudi nekaj takih občin, kjer državljani ali občani te želje niso izrazili, ampak smo oziroma ste tudi tam ustanovile občine. Zelo dobro sem si zapomnil podatek, da je smo skupaj z nastankom tovrstne lokalne samouprave dobili tudi 4 tisoč 600 uslužbencev v teh lokalnih skupnostih, da se je število povečalo za 2-krat. To je neki signal, da moramo razmišljati v smeri racionalizacije. Čisto na kratko bom razložil svoj pogled na reorganizacijo lokalne samouprave. Bom zelo kratek. Ukinjal občin ne bi. Bi pa predpisal in zmanjšal določeno število svetnikov, predpisal bi, do kod je lahko neprofesionalni župan in od kje dalje je lahko profesionalni, združeval službe, ker imajo marsikje težave z ustreznimi kadri, kar bi lahko prineslo dobre rezultate in dejansko bi spodbujal male lokalne skupnosti, , ki bi se želele združevati. In to bi bil prvi učinek. Če bi se ugotovilo, da je to uspešno, potem bi mogoče predlagal tudi neke nove korake v tej smeri, ampak vsa zadeva naj bo postopna. To enostavno in preprosto primerjam s pokojninsko zakonodajo. Ko smo prišli v prejšnjem mandatu z novim Zakonom o pokojninskem in invalidskem zavarovanju, so bile zadeve dolgoročne. Načrtovane dolgoročno. In predlog ni šel skozi. Ko pa smo v tem mandatu delovali postopno, bolj zmerno, smo zakonodajo tudi sprejeli, saj je realno rečeno v tem trenutku težko ocenjevati, kaj se bo zgodilo čez 10 ali še več let. Vsi ti koraki bi peljali do istega cilja – dobro reorganizirane lokalne samouprave. Še nekaj o javnih uslužbencih. Minister Gregor Virant je povedal, da obstajajo tri vrste javnih uslužbencev. Tisti, ki so pridni, on jih je imenoval garači. Tisti, ki delajo osem ur in odidejo. Tukaj nečesa nisem prav dobro razumel. Delovni čas pri nas je osem ur oziroma 42 delovnih ur v enem tednu. Če je zdaj nova oblika, da mora nekdo, ki je priden, delati 50, 60 ur na teden, potem tega ne razumem. Ampak razumel sem njegovo sporočilo in mislim, da to dobro ocenjuje. Potem so tisti, ki hodijo v službo zaradi tega, ker morajo nekam hoditi in dobiti plačo za svoj obstoj, ampak takih verjetno v javnem sektorju ne potrebujemo. Dostikrat v te dvorani posamezniki mešajo določene pojme. Javni sektor je širši pojme, ko pa govorimo o državni upravi, je pa to malo ožji pojem in zelo nerodno bi bilo, če bi se v državni upravi povečevalo število zaposlenih uslužbencev. Obstajajo pa, spoštovani, različne kategorije javnih sektorjev. Različni javni zavodi. In v teh javnih zavodih so nastajali, zdaj bom rekel konkretno, novi domovi za starejše občane, to pa pomeni tudi dodatno zaposlitev. In jaz ne morem razumeti, da tam, kjer te dejavnosti odpiramo, ne bi imeli javnih uslužbencev. Na kratko se bom dotaknil še tretjega vprašanja, ki me je spodbudilo k razmišljanju, to pa so odškodnine izbrisanim. Ja, 50 evrov odškodnine. Primerjava predstavnika predlagateljev interpelacije je dejansko v nekem smislu v nasprotju. Toda minister Virant ima verjetno več podatkov, na podlagi katerih je predlagal to višino. To ni bil prvi predlog, najprej so bili tudi nižji predlogi. Verjetno se je ocenilo, da bomo s to višino lahko zadevo res zaprli oziroma zapakirali. In to je verjetno interes nas vseh oziroma celotne države Slovenije. Krivica tem ljudem se je zgodila, pri tem moramo biti iskreni. Ne bom rekel, da vsem, mogoče se komu med njimi ni zgodila, vendar večini se je zgodila in to krivico moramo popraviti. Kot veste, v naši poslanski skupini nismo bili navdušeni in nismo bili za to, da se še enkrat dajejo privilegiji določeni strukturi – konkretno v tej zadevi vemo, katera je –pa ne zaradi tega, ker bi nas ta skupina motila, ampak predvsem zato, ker moramo enkrat v Sloveniji narediti konec privilegijem, ker smo v tem trenutku in bomo v bližnji prihodnosti verjetno družba, ki ni tako bogata, da bi lahko vsepovprek delila denar. Na tej točki bi zaključil in še enkrat povedal, da interpelacije zoper ministra za notranje zadeve in javno upravo Gregorja Viranta osebno ne bom podprl. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Mag. Majda Potrata, imate besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Večino tistega, kar je o interpelaciji treba povedati, sem lahko predstavila pri mnenju poslanske skupine. Rada pa bi se odzvala na nekaj komentarjev predvsem prvega pobudnika interpelacije, to je Poslanske skupine Nove Slovenije. Ko razmišljam o reformi lokalne samouprave in načinu podajanja predlogov, se mi zastavi temeljno vprašanje, in sicer kako pritegniti večji krog tako zainteresiranih kot strokovne javnosti k razmišljanju, če se najprej kot osnovo nekega besedila ne objavi? Problem nastane v tistem trenutku, ko tisti, ki v razpravo segajo, ne vidijo, da se je medtem predlog že spremenil in da je tudi postopek sprejemanja natančneje, podrobneje definiran in upošteva možnosti sodelovanja tudi drugih deležnikov. V predlogu Nove Slovenije je bilo za združevanje občin slišati, da naj bi bile za več občin oblikovane skupine občinske uprave, kjer bi majhne občine še vedno imele svoje župane in občinske svete. Iz svojih izkušenj – dva mandata sem bila članica mestnega sveta – bi rekla, da gradivo za sprejemanje na svetih pripravlja občinska uprava. Koliko si lahko obetamo od tega, da bi ena občinska uprava pripravljala gradivo za različne občine? In koliko bi le-te konkretnim primerom in izkušnjam sledile? To zastavljam samo kot retorično vprašanje, kot svoj odziv na tisto, kar je bilo rečeno. Druga stvar pa je bolj resna. V mnenju predlagatelja je bilo namreč slišati primerjavo o odškodninah s tistimi, ki so bodisi vojni veterani, žrtve vojnega nasilja in podobno. Najmanj, kar lahko rečem, je, da je nekorektno – dvomim, da gre za lapsus – da se višina odškodnine za en dan ne more primerjati z višino odškodnine za cel mesec. To pa sodi v polje manipulacij in to takšnih, ki si jih resen, odgovoren politik ne bi smel privoščiti. Če dodam temu še izjavo, da tudi stresnim testom ni mogoče verjeti, potem se jaz sprašujem, komu je pa v tej državi sploh še mogoče verjeti in ali nismo dobili sporočila, da je odgovornost politike ravno ta, da vzbuja zaupanje državljank in državljanov v institucije oblasti. To bi morala biti naša prva naloga in to je tudi temelj etičnega političnega ravnanja. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Jerko Čehovin ima besedo.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Ne vem, ali je krivda računalnika ali je naključje, da predsednik matičnega odbora za javno upravo, notranje zadeve in lokalno samoupravo, v katerega sodi minister, dobi zadnji besedo med redno prijavljenimi. Vendar to še ne pomeni, da ne bom kaj v tej smeri tudi povedal. Najprej moram reči, da je zelo zanimivo razmišljanje o interpelaciji gospoda ministra Viranta, v primerjavi par mesecev nazaj ali pa sedaj. Če primerjal to s tem časom lansko leto, bi se mi zdela znanstvena fantastika, da bom moral kdaj ministra Viranta braniti v Državnem zboru Pa ne zaradi ministra in njegovega dela, ampak ker je takrat izgledala koalicija trdna, močna in povezana skoraj, kot bi rekli otroci, kot most in kost. Potem se je januarja odvila zgodba, za katero vsi dobro vemo. Vemo, da je koalicija razpadla in nihče me ne bo prepričal, da predmet te interpelacije niso navedbe, ki so uradno v tej interpelaciji napisane, pač pa užaljenost, da je šel minister Virant s svojo stranko ven iz te koalicije zaradi vsem znanih razlogov. Iskreno mislim, da se ta zgodba, ki jo predvsem v SDS vztrajno označujejo kot virantovanje, odraža v tej interpelaciji zoper ministra Viranta. To je temeljni razlog in čim je nastala ta vlada, je bilo jasno, da je samo vprašanje časa, meseca, dveh ali treh, kdaj bo minister Virant interpeliran. Treba je bilo najti nekaj formalnih razlogov, zaradi katerih bi ga interpelirali in to se je nekako našlo. Če pogledamo vsebino, so ti razlogi, o katerih je tu govora, precej za lase privlečeni. En izmed razlogov temelji na glasnem ali manj glasnem razmišljanju o ukinjanju občin, čeprav jaz še nisem slišal, da bi kakšno občino ali pa kraj ukinili oziroma izbrisali iz tega zemljevida, kvečjemu je bilo govora o eventualnem združevanju občin, o zmanjševanju števila občin, o povezovanju občin, ne pa kot je napisano v interpelaciji, o ukinjanju občin. Eno stvar lahko seveda obrnemo tako ali drugače. Ta zakon ni prišel niti v vladno proceduro, še elektronsko sporočilo ni prišlo v Državni zbor. Mi interpeliramo ministra zaradi razmišljanja. To pomeni, da v naši državi človek niti razmišljati več ne sme, še zlasti, če razmišlja glasno in javno. Zato se mi zdi – sedaj sicer ene stranke od predlagateljev ne vidim – da veliki up slovenske politike na desni sceni pridodaja v to interpelacijo nekaj, kar sploh ne stoji in kar se še ni zgodilo. Še enkrat se torej potrjuje teza, ki sem jo tukaj že večkrat izrekel, da se govori o tistem, kar naj bi bilo ali pa kar naj bi se oblikovalo glede na razmišljanje nekaterih, da bi bilo, če bi bilo, ko bo bilo, ne pa o tistem, kar je. Interpelacija je instrument, da interpelira človeka zaradi tega, ker je kršil zakon ali ker je deloval ne samo v nasprotju ne samo z nekim programom, ampak celo protiustavno. Večkrat slišimo tudi zelo močne izjave v Državnem zboru, tako z ene kot z druge strani, o veleizdaji in podobnih stvareh. To je stvar interpelacije, če že govorimo o tem, ne pa če nekdo razmišlja o nečem. Še manj konsistentno ali še manj odgovorno – oprostite, ker uporabljam ta izraz – pa se mi zdi, da se interpelira ministra, ker izvršuje pravnomočne sodbe domačih ali tujih oziroma evropskih sodišč. To je pa dejansko absurd nad absurdi. To praktično pomeni, da hočemo dokazati v tej državi, da ne verjamemo v pravno državo. To pomeni, da moramo postulate pravne države interpelirati. In če se je minister znašel v tej funkciji, da mora izvrševati neke zadeve, mu lahko zamerimo samo to, da popravlja napake, ki jih je nekdo drug storil, naj je to ena, druga ali tretja vlada. To se mi pa, resnično ne zdi možen argument, ampak samo argument za to, da tukaj 16 ur opravljamo neke bifejske razprave. Razprave, ki jih imajo običajno ljudje v nekem popularnem bifeju za enim ali drugim koncem šanka. Oprostite, resnično se mi to ne zdi prav nič kompetentna razprava o razlogih, zaradi katerih naj bi bilo treba interpelirati ministra. Še enkrat povem, da to interpelacijo dojemam kot neki družinski spor. Minister je bil včasih del družine in se je osamosvojil,tako kot otrok, ki zraste, in je rekel: "Jaz v tej družini ne bom več živel, ta družina me utesnjuje, ta družina mi ne da svobode, ne morem uresničiti svojih kompetenc, talentov in sposobnosti, zato grem pač ven, grem na svoje." In potem je družina huda zaradi njega, še zlasti če je ta družina patriarhalna. Vsakega, ki gre ven iz te družine, smatramo kot nekoga, ki je družino izdal. Oprostite, ampak to je značilno za patriarhalno urejene zgradbe nekih družb, za katere mi krčevito dokazujemo, da bi želeli iti ven. Pa se na žalost vračamo. Bolj kot lovimo svoj rep, bolj je za nami, se ga ne otresemo. In to je ta zgodba o ministru Virantu. Da pa ne bom ministra samo hvalil, moram povedati, da se z njim v marsičem ne strinjam, predvsem zato, ker ima včasih predolg jezik oziroma ima hitrejši jezik kot misli. Ena od takšnih stvari – naj mi bo dovoljeno, gospod minister – je vaša včerajšnja izjava, kot ste rekli, da bi bili ponosni, če bi vas odnesla korupcijska koalicija Janša-Janković. Vi ste lahko ponosni ali ne, ampak jaz pa nisem nič ponosen, ker ne vem, na katero stran me dajete. In tudi marsikdo od poslancev Pozitivne Slovenije, ki se bodo morali na koncu odločiti in pritisniti tipko, ne razume teh vaših besed drugače, kot da izražate sum, da smo vsi neki potencialni korupcijski poslanci. Če smo, potem bi tudi pričakoval – še zlasti, ker ste tudi minister policije – da boste sprožili vse mehanizme, da se bo ugotovilo, kdo je tisti, ki naj bi se ga korupcija dotaknila. Še enkrat povem, da imam marsikakšno pripombo na delo ministra, vendar ne v tem smislu, da ni delaven ali da nima idej, ampak včasih se mi zdi, da resnično prej skoči kot reče hop ali pa obratno, kot je prej omenila tudi ena izmed spoštovanih poslank. Imate poslansko skupino, v kateri je vsak po svoje zanimiv in moram reči, da je vsak po svoje zanimiv tudi zato, ker nihče iz te poslanske skupine ne uporablja nekih nizkih metod obračunavanja, ampak poskuša svoje poglede predstaviti širši javnosti. Zaradi tega se mi ne zdi nič narobe, če je ta poslanska skupina včasih tudi nepredvidljiva in je tudi včasih kot koalicijski partner tudi naporna, enako kot sam minister. Ampak to je zame nova kvaliteta. To ni nekaj, kar bi morali spraviti v neke kalupe in iz tega izvajati neke velike zgodbe, ki jih v resnici ni. Je še nekaj stvari, s katerimi se ne strinjam, predvsem pa bi si želel in pričakoval, da kar poskušata ta stranka in njen vodja predstaviti javnosti kot neko načelnost, da je ta načelnost vedno enaka. Ko gre za ocenjevanje politikov iz svoje koalicije, iz opozicije, kot tudi iz svoje lastne stranke. Pričakujem torej konsistentno načelno držo, tudi kadar imamo na tapeti dejanja enega ministra, drugega ministra, enega politika, tretjega politika in tako naprej. Skratka, pričakoval bi, da se ta načelnost uporablja kot standard, ne pa kot politično sredstvo, ki se ga vsakodnevno prilagaja. Glede lokalne samouprave. Jaz sem imel danes tukaj 28 študentov 4. letnika FDV, ki so specializirani za lokalno samoupravo in sem imel z njim zelo prijeten razgovor, , kot ste lahko videli, pa so nas z balkona tudi nekaj časa gledali in poslušali našo razpravo. Lahko rečem, da je zanimivo poslušati mlade ljudi in videti, kako oni gledajo na lokalno samoupravo. In moram reči, da zelo pozitivno razmišljajo o tem, da sistem lokalne samouprave deluje, obenem pa znajo zelo dobro opozoriti na tisto, kar ne deluje, kaj bi bilo potrebno popraviti in kje so eventualne nevarnosti in eventualne razlike med tem, kar počnemo mi in tem, kar je mnenje mladih ljudi. Zanimivo je, da imamo neko razmišljujočo generacijo, ki vidi, da preveč ohranjamo tisto, kar imamo in kar mislimo, da je dobro. Zmeraj je treba še nekaj nadgraditi. In tu se z njimi strinjam. Strinjam se tudi z ministrom, da je treba pri strategiji lokalne samouprave zadeve nadgraditi. Ne samo na teh področjih, ki smo jih že sprejeli in še najmanj pri formalnemu zmanjševanju števila občin, ampak so še druge zadeve, kot recimo odpoklic funkcionarjev pred potekom mandata, razmišljanja o omejitvi mandatov in o eventualnem podaljšanju mandatov. Te stvari so take, ki nas praktično vodijo do tega, da moramo v strategiji, ki ga bo moralo ministrstvo pripraviti, nekatere stvari povzeti. Ne morejo pa biti razmišljanja in različne ideje predmet interpelacije. To so žive stvari. Mi smo zato tukaj. Marsikdo v parlamentu očita, če se mu ne da besede na odborih ali kje drugje, da omejujemo razpravo in ne dovolimo, da svetuje. Ne gre za to. Gre za to, da se ne ponavljamo. Gre za to, da če že govorimo, povemo nekaj takšnega, kar pripomore k večji kvaliteti našega dela. Seveda obstajajo tudi zadeve, ki jih moramo dorečit, o katerih se moramo skupaj dogovoriti, ki morajo biti tudi koalicijsko usklajene, najsi gre za reformo javne uprave, formiranja upravnih okrajev ali nadaljnje strategije lokalne samouprave, pri kateri pa bi morali vsaj stari poslanci vedeti, da smo imeli v tem Državnem zboru javno predstavitev mnenj v marcu 2011, kjer so bila sprejeta tri pomembna stališča in osemindvajset sklepov. To je osnova, na kateri mora ministrstvo potem tudi delovati in te stvari predlagati. Očitki glede sindikatov. Osebno sem prepričan, da je bil dogovor glede obresti in drugih stvari potreben vsaj zaradi tega, da smo spravili vse javne uslužbence na isti nivo, ker sicer bi te razlike formalno dobil samo določen segment uslužbencev, drugi pa ne. In tu se je bilo treba s sindikati dogovoriti, kako bo to potekalo. Zato tukaj ne vidim nekega resnega očitka, razen tega, da govorimo o nekih obrestih, ki bodo ali pa ne bodo. Če bo finančna situacija boljša, se bo izplačalo prej. Ne govorimo pa o tistih obrestih, ki smo jih morali na podlagi sodbe ustavnega sodišča vsaj v dveh ali pa v enem bolj pomembnem primeru tudi plačati. Zato še enkrat, dragi kolegi, predlagatelji interpelacije, osebno vam povem, da smatram, da so te očitki, ki ste jih dali ministru, bolj odraz vaše jeze, ker je zapustil vaše vrste in da vas je potisnil v opozicijo, kot pa odraz njegovega dela in delovanja na ministrstvu. Zaradi tega si zagotovo ni zaslužil interpelacije. V Pozitivni Sloveniji menimo, da je minister v svojem odgovoru zadovoljivo pojasnil razloge za svoja dejanja in dokazal zakonitost svojih ravnanj – nobene nezakonitosti niso bile dokazane – še zlasti pa si ne želim podpirati teme izbrisanih, ker se mi zdi izpod nivoja, da to diskusijo ponovno vračamo v Državni zbor. Posledično lahko tudi predlagamo Državnemu zboru Republike Slovenije, da po opravljeni razpravi, ki smo jo imeli, ne sprejme predlaganega sklepa. In to tudi predlagam kot poslanec in predsednik odbora, ki pokriva področje delovanja ministra. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Bevk ima proceduralno. Gospod Bevk je bil pred vami, gospod Jerovšek. Gospod Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor, interpelacija je parlamentarni in z ustavo določen institut nadzora Državnega zbora nad Vlado in posameznimi ministri ter lahko tako vpliva na delo izvršilne veje oblasti. Glejte, ob kaj se spotikajo predlagatelji. Prvič, da je minister v javnosti postavil zgolj tezo o reformi lokalne samouprave. Drugič, da je minister v socialnem dialogu dosegel dogovor s sindikati. In tretjič, da je minister uresničil sodbo Evropskega sodišča. Zato je interpelacija prazna, nima pravne vsebine in je zgrešena. Zato na podlagi tretjega odstavka 252. člena Poslovnika predlagateljem interpelacije predlagam, da naj umaknejo interpelacijo še pred koncem razprave o interpelaciji. Mi to zgodbo poslušamo že trinajst ur. Še tri ure in dvajset minut dela je pred nami, zato prosim izkoristite to možnost poslovnika in umaknite interpelacijo, ker je zgrešena in prazna. Poleg tega pa nas na današnji seji čaka še obravnava petih zakonov, še trinajst ur razprave o teh petih zakonih in če bomo izpolnili ves ta čas od sedaj naprej, bomo končali delo v soboto ob sedmih zjutraj. Prosim vas, predlagatelji, da izkoristite to možnost, ki jo vam nudi poslovnik, saj je vaša poteza povsem zgrešena, kot sem utemeljil. Hvala lepa.
Hvala lepa za ta proceduralni predlog. Verjetno je bil slišan, če pa bo tudi uslišan, pa je odvisno od predlagatelja. Proceduralno pred vami, gospod Grims, še gospod Jerovšek.
Hvala lepa, gospa predsedujoča! Tukaj notri sem že prej videl, da je v koaliciji velik strah pred izidom glasovanja, ampak moj proceduralni predlog se nanaša na nekaj drugega. Gospa predsedujoča, v teh dveh dneh ste nekajkrat intervenirali, če se je kdo oddaljil od predmeta interpelacije ali če je zašel v znotrajstrankarske zadeve. Da ne bi bil jaz popolnoma enak kot vi, tokrat predlagam, da gospoda Čehovina pozdravite, ker je tako jasno, implicitno sicer, ampak zelo jasno priznal in povedal, da je gospod Janković de facto predsednik njihove stranke, čeprav de jure več ni. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Jerovšek. Seveda ste zlorabili proceduralni predlog. Kot naslednji ima besedo minister [[...]]Pardon, še gospod Grims, postopkovno. Se opravičujem.
Samo predlagam, da popravite gospoda Bevka – po scenariju, ki ste ga naredili vi v koaliciji, saj ste vi predlagali to obliko seje, vi ste določili dan, ko so bile razglašene luknje v bankah, zato da ste preglasili to zgodbo, ki se že od včeraj danes odvija v tem Državnem zboru. Ampak ta se ne bo končala ob sedmih zjutraj. Če znate pravilno računati, je trenutno nastavljeno tako, da se bo končala nekje okoli osme ure zjutraj, se pravi celo noč in še eno uro dlje, kot mislite vi. In verjetno bo še kakšen podaljšek. In zaradi tega pretehtajte to svoje ravnanje. Kar pa se tiče vašega predloga, da se interpelacija umakne. Ko gre na primer za višino obresti ali za zamolčane podatke pri zakonu, so številke neizprosne, zato vas razumem – ko zmanjka argumentov, vam preostane samo še prošnja, da naj umaknemo interpelacijo.
Hvala lepa. Držimo se poslovnika. Par minutk nam je še ostalo te seje, zato bi bilo dobro, da se držimo poslovnika. Gospod Bevk, izvolite, imate proceduralno.
Najprej hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani gospod Grims! Če bi upoštevali moj predlog – žal mi je, da tega nisem storil že včeraj – bi lahko pridobili čas, da bi razpravljali tudi o stresnih testih in o položaju slovenskega bančništva že danes ali pa včeraj, in ne ob desetih zvečer, ampak recimo ob šestih popoldne. Tako nam ne bi bilo treba za božič ali novo leto sedeti v Državnem zboru in razpravljati o te vaši zadevi. Zato ponovno predlagam in ponavljam moj proceduralni predlog, da na podlagi tretjega odstavka 252. člena Poslovnika predlagatelji umaknejo interpelacijo, ker imajo to poslovniško možnost in priložnost, kerje interpelacija prazna in zgrešena. Dosti bolje bi bilo, če bi danes obravnavali stresne teste v slovenskih bankah, situacijo v bančnem sistemu ter gospodarsko in socialno situacijo v državi, ne pa da se prepiramo o nekih nebuloznih očitkih ministru za notranje zadeve. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sicer sem že prej razumela predlagatelje, da nimajo namena umakniti te interpelacije. Ali je še potreben postopkovni predlog? Izvolite, gospod Grims.
Spoštovana gospa predsedujoča, predlagam vam, da opozorite gospoda Bevka, da smo v opoziciji želeli razpravljati o stresnih testih, ampak se je koalicija postavila na stališče, da je razprava onemogočena. Mi smo lahko pač poslušali samo informacije. Opozorite ga. Hvala.
Hvala lepa. Opozarjam vse, da ne zlorabljate poslovnika, da lahko končno zaključimo to točko dnevnega reda. Gospod Jerovšek, postopkovno. Ali imate kaj drugega kot vaši kolegi?
Ja, povsem drugo. Prvi je to včeraj omenil gospod Möderndorfer, danes pa tudi gospod Bevk, da namerava koalicija izredno sejo, ki je legitimno sklicana, sklicati na božič, da bomo sedeli tukaj za božič. Jaz verjamem v vašo nostalgijo po obnavljanju tega trdega totalitarnega režima in prakse iz tistih časov, vendar pa opozarjam slovensko javnost, naj že v tem trenutku protestira proti takšnim nameram koalicije, ki so bile zdaj drugič izražene, in tem spletkam v zakulisju – provociranje slovenske javnosti, izražanje te nostalgije, ki jo obširno izražate na številnih mestih, v številnih razpravah, pod ikonografijo bivše države. Vendar prenehajte tudi z uvajanjem prakse iz tistih časov, ko so morale učiteljice za božič sklicevati otroke in jih zadrževati do večera v šoli. In zdaj bi radi to ponovno uvedli. Jaz proti temu protestiram. In mislim, gospa predsedujoča, da je treba zaradi slovenske javnosti proti temu protestirati. Hvala lepa.
Hvala lepa. To sicer ni bil proceduralni predlog, bolj neke vrste javni poziv. Dajem besedo še enemu od predlagateljev. Gospod Horvat, izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani gospod minister za notranje zadeve! Jaz bom pa presenetil. Povsem strinjam z idejo kolega Bevka, v najširšem smislu njegove ideje. In najširši smisel je seveda ta, da minister lahko odstopi. Lahko bi nam že vsem prikrajšal muke, če res kdo trpi, na začetku te točke dnevnega reda. To bi bila najelegantnejša rešitev. Podpiram torej poziv kolega Bevka, ki ga razumem tudi kot poziv ministru. Kolega Bevk je govoril, da je minister zgolj naglas artikuliral neko tezo o reformi lokalne samouprave in zdaj zaradi tega dobil interpelacijo. Minister mora temeljito premisliti, kaj govori, prav tako kot mora podpredsednik vlade temeljito premisliti, kaj govori. Spomnite se – sam imam na to grenak spomin –, da je nek državni sekretar, ko so kamere ugasnile, govoril o Matildi. In je odletel kot šus. In prav je, da je odletel. Saj se razumemo, o čem in o kom govorim. Še vedno, menda že četrtič izražam globoko razočaranje, da minister na naša konkretna vprašanja do tega trenutka še ni odgovoril. Res pa je, da ima minister še veliko časa za odgovore. Vprašanje so bila zelo konkretna. Naj recimo pove, zakaj ne bo pomurskega vodovoda in tako dalje. Še enkrat poudarjam, da smo v Novi Sloveniji – krščanski demokrati za reformo lokalne samouprave. To mora biti pravzaprav neka stalnica. Tako kot v nekem podjetju stalno, permanentno iščejo najboljšo kalkulacijo za nek proizvod ali neko storitev, tako mora biti tudi reforma lokalne samouprave neka stalnica. Ampak želeli bi, da nam minister, ki je imel kar nekaj časa trajajoče predavanje, tukaj poda vsaj neke usmeritve, ker je to sedaj zlata priložnost. Ali misli z lokalno samoupravo zgolj na brisanje občin oziroma na združevanje, da lepše rečem, ali misli tudi na ustanavljanje pokrajin in v tem kontekstu tudi redefinirati poslanstvo upravnih enot? Mi tega enostavno ne vemo. Bila je zgolj informacija in o tem vsi mediji enako poročajo. Se pravi, da je večina prebivalcev te države razumela predvsem to, da minister Virant briše občine. Če spet citiram dr. Staneta Vlaja: "Nastopiti mora čas za spremembe lokalne samouprave, predvsem pa morajo ljudje, prebivalci," torej ne minister, ampak prebivalci, "spoznati potrebo po večjih občinah." Ljudje morajo spoznati to potrebo. "Sedaj pa je treba okrepiti medobčinsko sodelovanje in uresničiti stališča Državnega zbora s konca prejšnjega mandata o izdelavi strategije razvoja lokalne samouprave v Sloveniji." Medobčinskega sodelovanja pa ne more biti, ker so se v proračunu, ki ga je ta koalicija sprejela za leti 2014 in 2015, drastično zmanjšala sredstva za združevanje nekih skupnih funkcij občin v recimo skupne občinske uprave in tako naprej. Torej, eno govorimo in drugo delamo. To velja predvsem za ministra. Dr. Stane Vlaj nadaljuje: "Na tej podlagi," se pravi glede na izdelavo strategije razvoja lokalne samouprave v Sloveniji, "bi končno dobili odgovore, kako naprej, pri čemer velikost občin ni prioriteta." Ni prioriteta. In ko mi računamo povprečja, aritmetična sredina tukaj nima kaj iskati. Včasih pašejo eni strani neka povprečja, včasih pašejo drugi strani. "Spremeniti je treba sistemsko financiranje občin in občinam zagotoviti samostojnost pri pridobivanju in uporabi finančnih sredstev. Čim prej je treba izvesti tudi regionalizacijo Slovenije z uvedbo pokrajin." Res je, da je bila ob izjavi ministra Viranta glede ukinitev občin Slovenija na nogah, tudi opozicija in vem, da tudi kar velik del koalicije, zato je minister hvala bogu potegnil ročno zavoro – tu mu je treba izreči priznanje – in poklical k sodelovanju stroko. Mi ta trenutek še vedno ne vemo ali bodo pri tem snovanju strategije razvoja slovenske samouprave občine, torej reprezentativna združenja ZOS in SOS, ter tudi mestne občine sodelovale, ali ne bodo sodelovale. Po našem mnenju bi bilo to dobro in gospodu ministru to priporočamo, če bo še naprej minister. Gre vendarle za lokalno samoupravo. Ne moremo iz nekega ministrskega fotelja diktirati, kako naj ljudje v občinah živijo in kako naj. To ne gre. Še nekaj, kar je zanimivo. Če naredite statistiko skozi "politična očala" in pogledate kaj se zgodi z občinami, ki bi naj bile ukinjene, potem lahko ugotovite, da želi minister Virant ustaviti desnico. To poznamo – "Ustavite desnico". Naj to argumentiram s številkami. Minister je povedal, da ima soglasje vseh predsednikov koalicijskih strank, da gre lahko v realizacijo svojega projekta [[..]]Če bo torej sedanja vladajoča koalicija uspela uresničiti napovedi o administrativnem zmanjšanju števila občin, bo položaj izgubilo 43 županov iz treh glavnih opozicijskih strank, torej iz SDS, NSi in SLS, in le 11 županov iz koalicijskih strank. Razmerje je torej 43 proti 11. Še bolj zanimivo sliko dobimo, če pogledamo občinske svete. V 42 občinah imajo tri opozicijske stranke več kot 50 % sedežev. V 42. Več kot 50 % sedežev. V štirih občinah, ki so namenjene odstrelu, imajo te tri stranke, se pravi NSi, SDS in SLS, celo 100 % vseh sedežev v svetu. SDS, NSi in SLS imajo le v 20 manjših občinah manj kot 20 % zastopanost v občinskem svetu. Z drugimi besedami, v občinah, ki bi jih vlada rada ukinila oziroma, če sem bolj točen, ki bi jih rad minister Virant ukinil, je v glavnem na oblasti opozicija. In to podatki jasno kažejo. Zaenkrat hvala bogu minister Virant ni ukinil občin de jure, de facto pa se te občine ukinjajo. Kako naj drugače razumemo spremembe pri financiranju občin? Glavarina se zmanjšuje, zmanjšujejo se sredstva za investicije in to na nivoju lokalne samouprave, kjer vsi vemo, da danes teče okoli 70 % do 80 % vseh javnih investicij. In zdaj je treba še tu zavoro pritisniti. Tu ni logike in mi bi želeli, da bi nam minister to malo bolj podrobno pojasnil in vendarle priznal, vsaj implicitno, da najbrž tudi ta opozicija ve nekaj o občinah oziroma o lokalni samoupravi Pomenljivo je namreč, da je to interpelacijo podpisala celotna opozicija. Ta interpelacija je povezala celotno opozicijo pa še kakšnega poslanca. Mislim, da slovenska javnost razume to gesto ter to povezanost opozicije in če bomo kar zamahnili z roko in rekli, da to pa ja ni nič, je potem res najboljše, da opozicija spakira in do konca mandata vlada samo koalicija. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Naslednji ima besedo gospod minister.
Hvala lepa. Ker se približujemo koncu te točke oziroma interpelacije, bi se vam rad zahvalil za vaše razprave in še bolj za vse glasove podpore, ki jih je bilo kar nekaj v teh razpravah. Še posebej bi se rad zahvalil svoji poslanski skupini, svojim liberalcem, Državljanski listi, ker ste me najbolj vneto podpirali. Hvala. Hvala tudi vsem ostalim poslanskim skupinam koalicije – Socialnim demokratom, DeSUS, nekaj je bilo podpore tudi iz Pozitivne Slovenije, govorim o eksplicitni podpori. Jaz poskušam iz vsake stvari potegniti najboljše. Tudi iz teh razprav sem poskusil potegniti najboljše, vas predvsem poslušal ter razmišljal, kako bi lahko te vaše razprave, te sugestije uporabil v nadaljnjem delu. Potrudil sem se, da sem odgovoril na vsa vaša vprašanja, razen v tistih točkah, kjer je prišla razprava malo pod nek dostojen, sprejemljiv nivo v Državnem zboru. Tudi tega ni bilo toliko in moram reči, da se je gospod Matej Tonin kot prvi interpelator držal nivoja razprave in to cenim. V nekaj primerih je šlo malo pod ta nivo, ampak v glavnem je bila razprava vsebinska in korektna in to je dobro. Videli ste, da sem izkoristil tudi priložnost, da sem predstavil delo ministrstva v teh 9 mesecih in mislim, da smo opravili veliko dela, da smo pospravili veliko okostnjakov, ki so nam popadali na mizo iz omar, da smo rešili veliko problemov, ki jih je bilo potrebno rešiti, da pred temi problemi nismo bežali, da si nismo zatiskali oči pred njimi, da jih nismo pometali pod preprogo, kjer res potem počasi začnejo gniti in zaudarjati, ampak da jih sproti rešujemo in tako bom delal tudi v nadaljevanju. Upam, da sem vsaj večino prepričal, da točno vem, kaj hočem doseči kot minister in da po tej poti tudi stopam. Da delam tisto, kar sem napovedal, da bom delal in da sem vam še enkrat razložil, iz katerih vrednot pri svojem delu izhajam. V politiki delujem po liberalnih principih, po liberalnih vrednotah, kar pomeni, da je na prvem mestu svoboda, pravna država, pravičnost, dialog, medsebojno spoštovanje in pa seveda pametno oziroma racionalno upravljanje države. Pri vseh svojih odločitvah sledim tem principom, tem vrednotam. Niste me prepričali v to, da reforma lokalne samouprave tudi v smeri združevanja občin ni potrebna, še vedno mislim, da je več argumentov za kot proti, seveda pa sem skrbno prisluhnil temu, kar ste rekli, da se je pametno tega projekta lotiti postopoma, preudarno in strateško. Torej ne čez noč in ne na hitro, ampak s pripravljanjem celovite strategije, ki jo bomo pripeljali v ta Državni zbor, še pred tem pa prediskutirali z reprezentativnimi združenji občin, s katerimi sem se nazadnje srečal ravno ta torek in bom imel tudi v nadaljevanju dialog z njimi. In kar nekaj zanimivih stvari smo se dogovorili, recimo to, da bomo šli na Vlado z enim paketom poenostavitev in znižanja stroškov za delovanje občin. Župani namreč utemeljeno očitajo državi in Vladi, da je s svojimi predpisi, zakoni, še posebej pa po zakonskimi predpisi, uredbami in pravilniki zelo zakomplicirala delovanje občin in tudi povzročila veliko nepotrebnih stroškov. Kup neumnosti se dogaja. Nek pravilnik na primer predpisuje, da mora občinsko javno podjetje vsakih pet let zamenjati vodni števec, čeprav imajo te vodni števci 10 letno garancijo. In takih stvari je še milijon. In dogovorili smo se združenja občin zberejo vse te predloge, jih zapakirajo, naše ministrstvo jih bo dalo v vladno obravnavo, vlada pa bo to sprejela kot obvezo za vse resorje, da bo vsak na svojem področju to počistil, poenostavil zadeve in tudi znižal nekatere stroške. Te stroške občin bi se dalo znižati na mnogih področjih. Nekateri standardi, normativi so absolutno previsoki. In to bo zdaj moja kratkoročna prioriteta na področju občin. Kratkoročno bomo šli tudi v te spremembe Zakona o lokalni samoupravi, ki sem jih napovedal. Predlagali bomo, da župani v občinah pod 5000 prebivalcev opravljajo funkcijo nepoklicno, da se uvede možnost odpoklica župana na podlagi določenega števila podpisov volivcev, da se zmanjša število občinskih svetnikov, skratka racionalizacije, za katere razumem, da jih tudi v opoziciji podpirate. Istočasno bomo pripravljali to strategijo, ki bo zajela najprej reformo financiranja občin, kar je nujno. Po enem letu se bo videlo, kakšen učinek je imel davek na nepremičnine za občinske budžete in na tej podlagi bomo pripravili celovito reformo sistema financiranja, ki mora odpraviti tudi sedanje nepravičnosti. Danes so nekatere občine v sistemu financiranja privilegirane, druge pa deprivilegirane. Povedal sem že nekaj primerov. Zlasti so na primer depreviligirane tiste občine, ki imajo veliko število predšolskih in šoloobveznih otrok. Strategija bo zajela tudi teritorialno komponento občin. Tu bomo v izhodišču predlagali združevanje, kar zame pomeni krepitev občin. Večje občine so močnejše občine, imajo večji razvojni potencial, lahko delajo večje, pomembnejše projekte. Nič se ne ukinja, noben prebivalec Slovenije ne bo ostal brez svoje občine. Vsak bo imel svojo občino, samo nekateri bodo imeli večje in predvsem razvojno močnejše občine z večjim razvojnim potencialom. To je bistveno. A kot rečeno, bomo to takrat prediskutirali. Zdaj je bila ta diskusija malo na zalogo. Pokrajine bodo vključene v strategijo. Predlog bo šel v smer oblikovanja pokrajin. Po mojem mnenju je treba pri številu pokrajin izhajati iz sedanjih statističnih regij kot delovnega osnutka, potem pa bomo to prediskutirali. Mislim, da je treba s pokrajinami začeti tako, da se jim da najprej tiste pristojnosti, ki visijo kot zrele hruške in je očitno, da so po svoji naravi pokrajinske – prostorsko načrtovanje, razvojno načrtovanje in ravnanje s komunalnimi odpadki, kjer je očitno, da tega občine ne zmorejo same. Nekaj teh elementarnih pristojnosti, ki spadajo na nivo pokrajine, bi lahko pokrajinam dali takoj, ne da bi za to morali ustanavljati neko posebno pokrajinsko birokracijo. Ker na to moramo pa posebej paziti. Da ne bo ustanavljanje pokrajin prineslo še ene dodatne birokracije in tisoč ali dva tisoč zaposlenih. Temu se moramo takrat obvezno izogniti. Tako bo teklo delo v nadaljevanju. Tudi pri izbrisanih me seveda niste prepričali v to, da bi lahko problem rešili na drugačen, boljši način. Rešili smo ga na način, ki zagotavlja popravo storjene krivice, popravo storjene pravne napake, ki zagotavlja korektno uresničitev sodbe Evropskega sodišča za človekove pravice in ki ima veliko možnosti, da preživi tudi naslednje presoje Evropskega sodišča za človekove pravice. Spet vam povem, da nimam nobene garancije, ker je ni mogoče imeti, ker nihče ne more vnaprej napovedati sodne odločbe, mislim pa, da obstaja velika verjetnost, da bo zadeva obstala. Da pa ne boste presenečeni, vam povem, da pričakujemo še dokončno sodbo v zadevi Kurić in petih ostalih pritožnikov o premoženjski škodi, ki nam še sledi, ker žal prejšnja garnitura ni v roku sklenila prijateljske poravnave, ki jo je sodišče sugeriralo. In ko smo potem ponudbo poslali, je bila le-ta že izven roka in je odvetnik na drugi strani ni hotel sprejeti. Tu nam ne preostane drugega, kot da zakon implementiramo, uveljavimo in čakamo na naslednje odločitve ESČP. Glede na feedback in informacije, ki sem jih dobil v Strasbourgu, je moj občutek zelo dober in mislim, da bomo prišli skozi in da ne bodo jemali v obravnavo novih pritožb. V javnem sektorju bomo v vladi nadaljevali z dosedanjo politiko. Nadaljevali bomo s postopnim zmanjševanjem števila zaposlenih po mehki metodi, torej z nenadomeščanjem. Tukaj gre za razmerje približno 1 na 2, se pravi od treh, ki odidejo, dva nadomestiš, kar ti omogoči približno 1 % znižanje na letni ravni. Za leto 2015 se bomo morda dogovarjali o višjem odstotku in tako nadaljevali ta trend, ki pelje k zmanjšanemu številu zaposlenih v javnem sektorju. To je bistveno. Ta trend je bistven. Mi lahko govorimo in so nas polna usta tega, kako bomo javni sektor kar na hitro zmanjšali za 5, 10 %, vendar je veliko pametneje, če se tega lotimo na pameten, strateški, sistematičen način, kjer zastavimo in gremo vsako leto procent, dva dol in bomo potem lahko v resnici prišli lahko do 10, morda 15 % manjšega javnega sektorja, ne da bi metali ljudi na cesto, ne da bi ustvarjali socialne stiske in ne da bi morali izplačevati odpravnine. To bo naša pot. Seveda bomo plače prilagajali stanju v gospodarstvu. Javni sektor bo delil usodo gospodarstva. Ker verjamem, da bo gospodarstvo že v letu 2015 ali že proti koncu leta 2014 ali, če bo vse v redu, v drugi polovici leta 2014 začelo rasti, se bomo takrat lahko z javnim sektorjem spet po dolgem dolgem času pogovarjali tudi o kakšni rasti plač, ne samo o zniževanju. Kajti v zadnjih letih je bil javni sektor deležen samo zniževanja plač. Plačni sistem bomo popravljali v smeri večje fleksibilnosti in večje enostavnosti. Več možnosti fleksibilnega nagrajevanja za menedžerje, enostavnejši postopki, enostavnejše ocenjevanje delovne uspešnosti, več menedžerskih principov tudi v javnem sektorju. To so te tri ključne točke, ki so bile predmet očitkov v interpelaciji. Nekaj koristnih sugestij sem dobil, spremembe KURS pa kolegi iz opozicije s svojimi argumenti niste dosegli in tukaj ostajajo z različnimi stališči. Seveda se bomo lotili še ogromno drugih stvari na drugih področjih. Izpostavil bi samo dve ključni področji. Prvo ključno področje je gospodarski kriminal in korupcija. Kot minister za notranje zadeve se bom še naprej maksimalno zavzemal za to, da bi policija nadaljevala z začetim delom in da bi še naprej opravljala svoje delo na tem področju profesionalno, učinkovito in nevtralno. Danes tako dela in ji v popolnosti zaupam – NPU in kriminalistom nasploh in policiji v celoti. Moja dolžnost je, da zagotovim, da še naprej delajo nemoteno, v miru, neodvisno, profesionalno in učinkovito in potem pridejo tudi rezultati – ovadbe in dokazi, ki se bodo pred sodišči uporabljali zato, da se bo klopčič razpletel. Naslednja leta bodo leta čiščenja. Čiščenje se bo nadaljevalo. Sedaj se je začelo, v naslednjih letih se bo nadaljevalo in se bo tudi končalo, zaključilo. Tako kot se dogaja v sivi ekonomiji, tako se bo dogajalo tudi na gospodarskem kriminalu in korupciji. Povedal sem vam, že letos so rezultati markantni, tudi v bankah se je že lansko leto jeseni začelo intenzivno delati, in to delo se bo nadaljevalo in se ne bo ustavilo. To je moja ključna vloga na tem področju. Ne da kakorkoli usmerjam posamezne preiskave, ker tega niti v sanjah ne delam in ne bom delal, ampak da policiji omogočim politični mir, zaščito pred kakršnimikoli političnimi pritiski in da zagotovim pogoje za delo. In seveda določim prioritete, kar pa je naloga ministra. In prioritete so jasne – gospodarski kriminal in korupcija sta na vrhu teh prioritet. In še bolj na vrhu so tista kazniva dejanja, ki so se delala v bankah, tista kazniva dejanja, ki so se delala na račun javnih sredstev in tista kazniva dejanja, ki so povzročila veliko premoženjsko škodo. To so prioritete policije in bodo tudi ostale. Lahko mi zaupate, da bom poskrbel za to, da se bo proces čiščenja gospodarskega kriminala in korupcije nadaljeval. Še eno področje, ki je moja velika prioritete in ki ga bom tudi nadaljeval, je čiščenje birokratskih ovir in čiščenje birokracije. Tukaj mi boste verjetno priznali, da je bilo v preteklosti narejenih veliko pozitivnih potez, še v času Janševe vlade je bil izpeljan projekt "VEM – vse na enem mestu", in sedaj imamo enega najboljših sistemov registracije podjetja v svetovnem merilu, in še cela vrsta drugih poenostavitev, kjer je bila najbolj znamenita gotovo tista, da si morajo upravni organ med seboj izmenjevati podatke iz uradnih evidenc, da ni treba strankam hoditi po potrdila, izpiske, kopije in tako naprej. To je bil težek projekt. Verjamem, da se še danes ne upošteva 100 odstotno, ampak prišli smo iz nič odstotnega upoštevanja na 90 odstotno upoštevanja tega pravila. In prihranki časa so enormni. Če seštejemo vseh sto tisoč vpogledov iz ene inštitucije, recimo Zavoda za pokojninsko in invalidsko zavarovanje v centralni register prebivalstva, vsak takšen vpogled prihrani eni stranki pešpot iz enega konca mesta na drug konec mesta, iz enega šalterja na drugi šalter. Samo kot ilustracija. To je način dela, ki ga bom ubiral tudi v nadaljevanju. In tukaj je manevrskega prostora ogromno. Slovenija je še vedno preveč zbirokratizirana, postopki so prezapleteni, ogromno manevrskega prostora imamo za prihranke časa in denarja. Moram reči, da sem bil zelo vesel tiste prve podpore, ki mi jo je dala predsednica Vlade. V tej vladni ekipi se odlično počutim. Sodelovanje s predsednico je odlično. Predsednica Vlade opravlja svoje delo zelo zelo dobro. Deluje dobronamerno, iskreno, učinkovito in sem prepričan, da je ta vlada marsikoga pozitivno presenetila. Mnogi so ji napovedovali kratek rok trajanja, mnogi so napovedovali, da ji ne bo uspelo, tudi tujina ni verjela, da ji bo uspelo, vendar se je v nekaj mesecih pokazalo, da je uspelo in da bo uspevalo. Seveda je en elementarni pogoj, in sicer da ohranimo politično stabilnost in da koalicija drži skupaj. In doslej lahko rečem, da smo se, zahvaljujoč modrosti poslanskih skupin koalicije, kljub razlikam v političnih programih vedno uspeli dogovoriti za neke razumne kompromise in prepričan sem, da bo tako tudi naprej. Ne vem, če je to zaključek, saj se bo preostali čas verjetno še razdelil in boste še razpravljali, ampak za vsak primer, če je to zaključek, hvala lepa vsem za razprave, tako kritikom kot seveda tudi tistim, ki ste me podprli.
Hvala lepa. Gospod Franc Bogovič, izvolite, imate besedo v imenu predlagatelja.
Ob koncu lahko še predlagatelji nekaj povemo. Prepričan sem, da je bila ta razprava potrebna. Če bi bila politična kultura v Sloveniji drugačna, mogoče ne bi bilo vse potrebno biti v formi interpelacije, bi se lahko o kakšni strategiji pogovarjali kje drugje. Tudi v Slovenski ljudski stranki smo se poskušali o strategiji na področju lokalne samouprave pogovarjati na seji odbora, na kateri smo bili glasno preglasovani pri predlogu, da bi nadaljevali tradicijo, ki se je začela leta 2011 in kjer smo tudi pri kreiranju tistih bodočih rešitev in sklepov, ki so bili danes že predstavljeni, sodelovale vse parlamentarne stranke. Danes ste tukaj kolegi, ki ste logično iz koalicije, seveda stopili v bran ministru, povedali njegovo dobro lastnost, in sicer delavnost, ki ji jaz nisem nikoli oporekal. Lahko mu priznam, da resnično sodi med tiste ministre, ki so po delavnosti bolj prepoznani. Na drugi strani ste omenili, da ima to lastnost, da prej kaj reče na glas kot premisli ali pa se s kom dogovori, in mislim, da bi bilo to tudi eno od ključnih vodil za to, da se je v letošnjem letu na temo lokalne samouprave kup ljudi vključilo v debato. Hitro govorjenje še ne bi bil takšen problem, če se ne bi v zadnjih mesecih v tem Državnem zboru naučili, kako na hitro se lahko sprejemajo tudi zakoni. Po nujnem postopku smo sprejemali zakone o bančništvu, zakone o javnih financah, zakon o davku na nepremičnine. En izmed zakonov sprejme 200 milijonov novih obremenitev za državljanke in državljane, z drugim zakonom smo dokapitalizirali oziroma dali poroštvo za dve banki. Potem smo pri Zakonu o javnih financah preko noči odrekli pristojnosti Državnemu zboru, da bi imeli kakšno besedo več, ne pa, da so nas sinoči ob desetih na kratko obvestili o tem, kaj se je Vlada odločila, po tem, ko je že cela Slovenija to vedela. In to je bil Zakon o javnih financah, kjer smo govorili o štirih, skoraj petih milijardah evrov. V sredo popoldan je Vlada na korespondenčni seji sprejela zakon, v petek je bil na silo, se pravi, prej kot v 48 urah, v Državnem zboru zakon že pod streho. Zato je žal taka pot tudi nujno potrebna, ker živimo v času, ko se te bližnjice zagotovo uporabljajo. To, da smo mi te zahteve in pričakovanja vzeli kar iz zraka – mislim, da niste dobro pogledali tega gradiva, v katerem je samo del časopisnih člankov, ki so iz meseca septembra, pa prej že iz maja, ko pišejo na primer dr. Janez Šmidovnik, potem v Pravni praksi dr. Ciril Ribičič, preberite tudi to njegovo stališče; potem Župani se sprašujejo o Virantovi prisebnosti, Virant predlaga izbris občin, Populistični predlog, Nesmiselno občinam več, Naj odločijo občani. O tem, kaj so bile te namere in do kod je prišlo, so se razpisali pravni strokovnjaki s tega področja, ki so bili tudi včeraj in danes tu citirani – dr. Stane Vlaj, dr. Šmidovnik, dr. Igličar, dr. Ciril Ribičič, dr. Glad, gospa Vilma Milunovič in ostali strokovnjaki. Aktivnosti okoli teh najav so zaposlovale združenja občin, državni svet je organiziral razpravo, nevladni sektor je odpiral razpravo in mislim, da je potekala v Državnem svetu dobra razprava o tej temi, vendar je pri tem najslabše to, da se je poleg cele vrste drugih problemov v Sloveniji, odprl tudi ta nepotreben konflikt, kjer se v državi kar naenkrat obdajamo in obkladamo, ali smo pristaši velikih občin, malih občin, podeželja, mesta, , ali so uspešne male občine ali velike občine. Zdi se mi, da je to povsem nepotrebna razprava oziroma dilema, konflikt, ki ga takšni predlogi ustvarjajo. Sam sem trdno prepričan, kot sem že dejal, da rabimo tako male kot velike občine. Delim torej mnenje s strokovnjaki in mislim, da nas sama številka ne rešuje, še najmanj pa, da jo je v tem času možno in smiselno spreminjati. Moramo sesti skupaj in si v strpnem dialogu vzeti dovolj časa, da bi se resnično dogovorili o tem, kam želimo na tem področju in pripraviti prepotrebno strategijo. Minister je omenil, da namerava Vlada sprejeti to strategijo. Na seji Odbora za lokalno samoupravo smo slišali tudi rokovnik. Spomladi naslednje leto naj bi bila strategija sprejeta. Po njegovem bodo vsi, ki so za to potrebni, vključeni, čeprav še nisem slišal, kdaj naj bi bila vključena opozicija. Morda v samem postopku, na koncu. To in pa to, kar se je pokazalo in kar je minister tudi priznal, da je ob tem, da je hiter, tudi trmast in da ga v ničemer nismo prepričali, k temu pa je dodal še vse rešitve, ki jih ima. Če želiš, da je spomladi sprejeta takšna strategija, moraš imeti po mojem mnenju res že zdaj znane rešitve, da jih še v proceduri sprejmeš. Ampak jaz bi pričakoval, minister, kot ste omenili, da odpirate dialog, da odpirate razpravo, da bi do teh rešitev prišli v takšnem dialogu in pretehtali te zadeve. Ali je res 4 tisoč 999 ljudi premalo za poklicnega župana, 5 tisoč in en pa že dovolj? Mislim, da se pri tej zadevi spet odraža vaše prepričanje oziroma postopke pri tem področju, da ne morete obvladati lokalne samouprave, ker je 211 občin preveč, da bi jih obvladali. Mislim, da moramo pustiti po principu subsidiarnosti pristojnost tam, kjer je in verjemite, da je 4 do 5 tisoč ljudi dovolj zrelih, da bodo izbrali svetnike, da se bodo odločili o tem oziroma ocenili, ali je pametno imeti poklicnega ali pa volonterskega župana. Zopet iščete in iščemo rešitev na nekaj funkcionarskih glavah, kar je, kot sem dejal že včeraj, zelo všečno za javnost, mislim pa, da je zelo daleč od tistih resničnih problemov in resničnih dobrih ali pa slabih rešitev. Navrženih je bilo še nekaj teh tez, ki so elementi te reforme, kot pa ste dejali, da vas nihče ne prepriča o ničemer, se bojim, da bomo imeli tudi na koncu, če bo šla ta reforma po tej poti, kar nekaj v težav v razumevanju ali podpiranju te zadeve. Jaz torej upam, da je bila ta razprava v tem delu vsaj koristna, da so se te razprave dotaknile vas. V pogovoru so nekateri koalicijski poslanci priznavali to hitrost kot neprimeren način, priznali, da bi bilo v tej državi končno treba spoznati, da se morata koalicija in opozicija tudi o tem pogovarjati. Verjemite, ko ste dali ste kar nekaj očitkov na račun naših županov in naših izkušenj, da smo pripravljeni naše izkušnje, verjamem, da tudi kakšno dobro, podeliti tudi takrat, ko smo v opoziciji, in doprinesti dobro k razvoju lokalne samouprave. Upam, da boste to pripravljenost za sodelovanje tudi izkoristili, pa ne tako kot na kakšnem odboru, ko vam je res mučno čakati, da se opozicijski poslanci izpojemo do konca, da se lahko izglasuje, kar je vnaprej dogovorjeno, in greste lahko domov. Na področju reforme lokalne samouprave je potrebno dosti več. Kar se tiče javnega sektorja in državne uprave, se strinjam z večino stvari, ki ste jih, minister, omenili kot usmeritve, v katero smer je treba iti. Dajem pa v razmislek še eno. Mislim, da je treba resnično razmisliti, ali sta ta trdnost in zagotovilo delovnega razmerja za nedoločen čas v javnem sektorju, takšna kot je danes, pravilna usmeritev in ali bomo na tem ostali še naprej. Osebno mislim, da imamo v tej državi zaradi tega zelo veliko problemov in da je javni sektor ravno zaradi te varnosti in sigurnosti – pa nimam želje kogarkoli na silo kam spravljati – bistveno manj motiviran, kot bi bil, če bi bil na nek način "odprto okno" in bi tistega, ki res ne zasluži zaupanja, lahko vsaj nekam premestil, dal priložnost mlajšim in na kakšen drug način uredil to zadevo. Mislim, da je to ena večjih težav. Odkrito vam povem en primer, najraje govorim lastne, da mi kdo ne reče, da jih potvarjam. Ko sem bil kot minister za kmetijstvo in okolje pristojen, je bilo na področju okolja nekaj zadev, sem se z nekim ključnim državnim uslužbencem na tem mestu pogovarjal, če ni taka doktrina, ki se jo uporablja že 10 let, bolj škodi kot koristi njegovemu področju. Odkrito sva se pogovarjala, tudi o možnostih, da kaj osvežimo pri kadrovskem delu. In kaj se je zgodilo? Pogovarjala sva se v torek popoldan, v petek je bilo na Kanalu A polno člankov in prispevkov, sodelujoči v prispevkih pa so bili zaposleni s tiste institucije. Te zaposleni – prišlo je šest vodilnih funkcionarjev – so mi v ponedeljek zjutraj kot ministru jasno povedali, da oni niso za to, da bi se karkoli spremenilo, da znajo in bodo zaščitili tistega, o katerem govorimo. In sem to vzel kot grožnjo meni. Ne to, da so oni to protikorupcijski komisiji prijavili kot mobing, čeprav so prišli, smo se pogovorili in ugotovili, da mnogokrat dobijo prijave in na koncu izvejo, da je za nekoga v javnem sektorju mobing, če mu kdo reče, da mora biti 8 ur v službi. In tu imamo resen problem. Mislim, da je na področju delovnih razmerij treba nekaj storiti. In ko je toliko govora o korupciji, ne bom sodil, da je tam kaj možno, ampak nekdo iz tega kroga je slučajno kot nevladni sektor sodeloval s tem krogom in imel preko nekega društva milijon evrov prometa. Ne sodim, da je v tem primeru kaj narobe, ampak mislim, da so te povezave zanimive. In ta ost, ki jo venomer uperjamo v funkcionarje – bodisi ministre, poslance, župane ali direktorje direktorata – ne cilja vedno v prave tarče. Mislim, da imamo v javnem sektorju resne probleme in da bi imeli bistveno bolj motivirane ljudi, če bi bila ta frekvenca na nek način možna. Bog varuj, da bi se to dogajalo zaradi kakšnih politikantskih zadev, da bo nekdo spet pripeljal svoje ekipe pripelje spet svoje ekipe in podobno – te zadeve morajo biti najostreje sankcionirane. Vendar pa je tako rigiden trg delovne sile na tem področju ena večjih ovir za to, da je stanje v državi tudi na marsikaterem področju problematično, ker se pač nekateri čutijo zavarovane kot polarni medvedi. In v tem delu vam pri reorganizaciji javnega sektorja dajem ta napotek. Kar se tiče pa števila zaposlenih in pa, jaz sem razumel na koncu, tudi debirokratizacije, je treba obvezno, kar je omenil tudi že minister Židan, zmanjševati število procesov ter narediti generalni poseg v procese, ker jaz mislim da bomo paralelno s tem, če si zastavimo cilj zmanjševanja procenta ali dveh na leto, spregovorili o raznih sistemih, ukinili nekaj tega balasta in se pogovorili v kakšnem normativu bo to možno speljati tudi v ostalih podsistemih, ne zgolj v državni upravi. Še samo ta izkušnja na koncu. Ko smo imeli lansko leto imeli te cilje za javno upravo, smo v notranjem in ožjem delu Ministrstva za kmetijstvo in okolje sledili ciljem in imeli celo 6,9 % prihranka v enem letu, brez da bi kogarkoli na silo nadomeščali in brez nadur. Nekaj se jih je upokojilo in smo dosegli cilj. Bistveno večji problem je v teh podsistemih, v katere kot ministri nismo mogli posegati. Tam je bilo 2 % do 3 % zmanjševanja. In te sisteme je potrebno s spremenjenimi procesi in nalogami očistiti balasta, ki se je navlekel v naš javni sektor. Minister, osebno bom kot eden tistih, ki smo, so predlagali to interpelacijo, interpelacijo podprl. Glede na razpravo kolegov iz koalicijskih strank verjamem, da jo boste prestali in v tem primeru vam želim uspešno delo, predvsem pa več korektnega in odprtega sodelovanja tudi z opozicijo.
Hvala lepa. V imenu predlagatelja še gospod Jožef Horvat.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovani! Še vedno nismo dobili odgovorov na vsa vprašanja. Še enkrat sprašujem, kaj je s pomurskim vodovodom, ali se bo delal ali se ne bo delal. Upam, da minister ne bo prekinil oziroma onemogočil nadaljevanje začetega projekta, saj gre za pitno vodo, eno od osnovnih človekovih pravic. Veliko ste že včeraj in tudi danes govorili, gospod minister, o policiji, kar je prav, vendar pa je policija v tekstu interpelacije navedena samo enkrat in to v zvezi s preiskavo v zvezi z letalskimi kartami. Tudi na to vprašanje mi niste odgovorili. Še enkrat in res zadnjič ponavljam to vprašanje. Ali ste kdajkoli od Adrie Airways dobili oziroma kupili letalske vozovnice s posebnim popustom? Sprašujem samo za vas. Mene ne zanima vaša družina, ker vem, da vam je sveta in tudi meni je moja sveta. Če boste še naprej minister, imate pa našo podporo glede preganjanja gospodarskega kriminala in korupcije, vendar glejte, marca je Komisija za preprečevanje korupcije izdala poročilo z naslovom Ocena stanja korupcije v RS, kjer od 51. strani dalje zelo podrobno piše o sistemski korupciji in tudi o politični korupciji v sistemu bank v pretežni državni lasti. Marca. Danes smo decembra. Vemo, da ste vi zelo dobro sodelovali s Komisijo za preprečevanje korupcije. Jaz sem večkrat dejal, da če je bilo neko poročilo te komisije povod ali vzrok, da je morala neka vlada zaključiti svoje delo, potem mislim, da enako velja za dokument ocene stanja. Včeraj so nekateri zmagoslavno objasnili izide stresnih testov. Danes bi morali v skladu s prakso v nekaterih državah leteti nekateri nadzorni sveti in uprave, ravno tako bi najbrž morala biti na delu policija oziroma organi pregona. Ne vem, kakšen je tu načrt vlade, upam, da bomo to v kratkem zvedeli, ker če se ne bo zgodilo nič, potem verjemite, da bo že od jutri naprej nastajala nova luknja. Kar se tiče pregona tistih, ki so zakrivili to bančno luknjo, moram reči, da se v parlamentarni preiskovalni komisiji, ki raziskuje ta početja, močno trudimo, vendar zaenkrat brez uspeha, slabo nam kaže v prihodnje, saj enostavno ne dobimo ustreznih nobenih podatkov. Vsi se sklicujejo na zakonodajo. Enako je storil takratni predsednik Komisije za preprečevanje korupcije, gospod Klemenčič. Povedal je praktično vse, samo imen in priimkov oseb, ki so omogočile za najmanj 1,6 milijarde evrov nespodobnih kreditov, ni mogel povedati. Govoril je pa o tako imenovanih sivih eminencah sivega bančništva. Nam to veliko ne pove. Mi moramo odgovornosti dati ime in priimek. Jaz tukaj vidim nalogo ministra za notranje zadeve. Jaz sem ministrovega strankarskega kolega dr. Senka Pličaniča na prejšnji seji Državnega zbora spraševal, kdaj oziroma v kakšni časovni dinamiki in katere zakone bo prinesel v ta državni zbor, da bomo lahko tem sivim eminencam slovenskega bančnega sistema dali ime in priimek. Minister je nekaj odgovoril. Ne vidim, da bi se njegove napovedi uresničevale, ker smo praktično na koncu leta. Zaznal pa sem, tudi potem v zasebnem pogovoru, da ima težave, saj tu pravzaprav nima popolne podpore. In to je tisto, kar me najbolj skrbi. Ljudje na cesti nam pravijo, vzemite tistim, ki so vzeli nam. Gospod minister, če boste še naprej minister, predlagam, da tudi vi na vsaki seji vlade ponavljate ta klic oziroma krik državljanov. Lokalne samouprave ste se najbrž lahko lotili na nepremišljen način zato, ker župani, občinske uprave ali svetniki niso povezani v neko močno sindikalno organizacijo oziroma nimajo močnih sindikalistov. Če bi bilo drugače, bi napoved prestrukturiranja oziroma reforme lokalne samouprave najbrž potekala malo drugače. Res je, vaš projekt "Vse na enem mestu" je bil uspešen v mandatu 2004–2008, to je dejstvo. Seveda se ga da še izpopolniti. Ampak danes me pa na primer ljudje iz Pomurja sprašujejo, ja, vse na enem mestu, ampak ali to pomeni, da je vse v Murski Soboti ali tudi v Mariboru. Govorim seveda o napovedani vzpostavitvi upravnih okrajev. V tem kontekstu me zanima – niste mi še dali odgovora – kako boste v Murski Soboti zagotovili servis državljanom, ker živijo v Pomurju tudi pripadniki madžarske samoupravne narodne skupnosti. Ostaja torej veliko vprašanj, na katere do tega trenutka nismo dobili odgovora, zato Poslanska skupina Nove Slovenije povsem normalno vztraja pri tem, da mora minister oditi. Hvala lepa.
Hvala lepa tudi vam. Še mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Če je to silna podpora koalicije, citiram izjave poslancev SD in PS o gospodu Virantu, "Gospod Virant se najprej zaleti, potem šele premisli kam." Ali pa: "Gospod Virant prehitro odpre usta, potem šele pomisli, kaj je sploh rekel." Če so to pohvale in izjave podpore ministru, potem je s tem ministrom, če dovolite, nekaj hudo narobe. In tega se najbrž zavedate vsi. Da je z ministrom nekaj hudo narobe dokazuje tudi datum, na katerega je bila sklicana ta seja. Sklicala jo je seveda koalicija, ki je izbrala datum. In sklicala jo je točno na tisti dan, za katerega je vedela, da bodo razglašeni rezultati stresnih testov slovenskih bank, zato da se o koaliciji in zanje očitno spornem ministru čim manj govori. Kaj pa je z argumentacijo? Gospod Virant je govoril sorazmerno veliko, ampak zelo malo ali skoraj nič o tistem, kar so dejanski vsebinski očitki v interpelaciji. Nekaterim konkretnim pa se je povsem izognil. Naj omenim samo nekatere. Popolnoma se je izognil, kako je s podpisom njegove pogodbe s sindikati, kjer gre za višino sredstev in kjer jim je obljubil zamudne obresti, kar je najdražji možni način kreditiranja, ki ga je njim sploh lahko omogočil. Država se je s tem dejansko zadolžila pri teh ljudeh na absolutno najdražji način, ki v tem trenutku legalno obstaja v državi. Boljše bi bilo, da bi najeli neko posojilo na mednarodnem trgu. Boljše bi bilo, da bi najeli ali izdali obveznice, recimo triletne, imele bi 5,5 %, kolikor je trenutno njihova zahtevana donosnost. V tem primeru pa imamo 8,5 %. To se pravi, da bomo plačevali bistveno več kot davkoplačevalci, podjetja bodo bistveno bolj obremenjena, kot bi sicer bila. To nakazuje ali na neznanje ali popoln poraz v pogajanjih in sindikati se lahko samo smejejo. Ko gre za vprašanje podpisa te pogodbe, je drugo vprašanje interpretacije tistega člena, in to je podpisal gospod minister, ki je trenutno interpretiran tako, da dobijo na primer zaposleni v šolstvu, ki niso člani sindikata, za 10 let delovne dobe nagrado v višini 288 evrov, če so člani Sviza, pa dobijo 346 evrov. To je zahteva Sviza, kjer so točno te številke navedene. Kako to vpliva na delo v podjetju, raje ne bom komentiral, zanesljivo pa je to sporno z več vidikov, od vprašanja enakosti pred zakonom – kajti gre za urejanje neke druge pravice, ki izhaja iz zakona – kot tudi vprašanja svobode združevanja. To namreč napeljuje k vključevanju, vsiljuje vključevanje v točno določene sindikate. In tudi pod to je podpisan minister, tukaj je stvar popolnoma jasna in je predlog za interpelacijo utemeljen. Vprašanje letalskih kart. Če se na isti liniji in z istim podjetjem – Adrio Airways, za katero Državni zbor plačuje 600 evrov za ekonomski razred, ti pelješ za 150 evrov v poslovnem razredu, potem naj kdor hoče verjame, da je to v redu, kdor pa noče, pa naj kaj grdega pomisli. Vsekakor je očitek iz interpelacije več kot utemeljen. Tretja stvar, ki jo je treba tukaj poudariti, je vprašanje realne škode, ki je bila povzročena s posameznimi izjavami oziroma ravnanji gospoda ministra, ki ste jih sami tako čudovito opisali, ker gre za točno tisto, kar ste rekli. Gospod Virant se najprej zaleti in odpre usta, potem šele pomisli, kaj je rekel oziroma kam gre. Konkretno – vržena je bila kost o lokalni samoupravi, o ukinjanju občin, o združevanju občin in seveda je bilo na to temo še in še sestankov, še in še različnih aktivnosti, ki se zdaj izkažejo za nepotrebne. Ampak vse to nekaj stane. To je davkoplačevalce nekaj stalo, gospe in gospodje. In tukaj ni vprašanje svobode govora, kot si je včeraj to dovolil tolmačiti to gospod minister, ampak je vprašanje odgovornosti za izrečene besede, izrečene na neki funkciji, ki pač to odgovornost prinaša. In sami se točno zavedate te odgovornosti, ker ste to povedali. To je točno ta stavek, ki ga citiram že tretjič: "Prehitro odpre usta, potem šele pomisli, kaj je sploh rekel." To je citat, ki ste ga izrekli tam čez. To je ta problem. Ampak to državo nekaj stane. To davkoplačevalce nekaj stane in to za sabo potegne tudi konkretno odgovornost, zato je tudi v tem delu interpelacija dobro utemeljena, kar seveda vsi prav dobro veste. Problem, ki je bil še dodatno odprt, je vprašanje etike. Ko je šlo recimo za vprašanje gospoda Stepišnika, je bilo izjemno veliko etike, ko pa gre za gospoda Omerzela, pa iznenada te etike zmanjka. Kje pa so zdaj tista enaka merila, na katere ste se prav v koaliciji malo prej vsi sklicevali? Dajte se sami vprašati, kje so zdaj ta enaka merila. Vprašanje te cele interpelacije je seveda pogojeno z vprašanjem, koliko škode je narejene in kakšna je škoda, ki je narejena zaradi nestrokovnosti, neznanja ali iz drugih razlogov, na primer, da nekaj hitro podpišeš, četudi so zato višje obresti, tudi če bodo zato ljudje še in še plačali iz svojega žepa, tudi če bo bodo zato podjetja še bolj davčno privita in bodo zato bežala v tujino ali pa zapirala vrata oziroma odpovedovala napovedane naložbe in adijo nova delovna mesta. To je vprašanje te interpelacije. To je tisto, zaradi česar je ta interpelacija utemeljena. In težko razumem, da v koaliciji, kjer se očitno tega še kako zavedate, saj ste to s svojimi besedami zelo jasno priznali, vendarle izjavljate, da boste ministra podprli. Očitno je edini interes oblast za vsako ceno, ampak ta oblast je vsem v škodo. Tudi vam. Vsi slabše živimo, če se dela na tak način. Če se ne zmore niti toliko odgovornosti, da se tam, kjer bi se lahko poiskalo boljše rešitve, za davkoplačevalce bolj ugodne, tega ne stori ali pa se ne zna storiti ali pa se noče, zato ker se raje hitro nekaj podpiše, se teče pred kamere pa se slika. Poglejte, kaj smo naredili! In se potem poskuša to prikazati v včasih že tragikomičnih medijskih spinih, kot je bil tisti včeraj, ko je bilo uradno razglašeno, da imamo 4,77 milijarde evrov bančne luknje, beri dolgov. Današnji izračun v Financah, ki upošteva še druge banke – včeraj so bile namreč upoštevane samo osnovne, največje državne banke – zajema še recimo Gorenjsko banko, stroške za Probanko etc. in znese kar 5,9 milijarde evrov. In to je bilo izrečeno, v smislu, da je to nekaj dobrega, kako smo mi dobri. Kaj takšnega razglasiti za uspeh, je pa res možno samo v tej naši ljubi Sloveniji. V vsaki normalni državi bi ob takem katastrofalnem izidu testov vlada verjetno sprejela odgovornost in odstopila, ne pa razglašala to kot svoj uspeh. Enako velja tudi za ministra. Ko gre za njegovo odgovornost, za tiste konkretne številke, bi moral odgovornost sprejeti tudi sam, odstopiti sam ali pa [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste želeli razpravljati, ste že dobili besedo. Ker pa nam je ostalo še nekaj časa, sprašujem, če bi želel še kdo razpravljati? Bom odprla možnost, da se prijavite za razpravo. Prosim za prijavo. Imamo še dvanajst prijavljenih. Vsak ima na razpolago 5 minut . Med njimi je tudi gospod minister. Prvi prijavljeni je Marko Pavlišič. Izvolite.
Hvala za besedo. Danes na žalost nimam zaključne besede, ampak prvo. Nekaj je treba povedati še o vzrokih za to interpelacijo, o sami vsebini sem že prej govoril. Kot vzrok bi najprej navedel, da je KPK na začetku leta izdala svoje poročilo in takrat je Državljanska lista prva in najodločneje reagirala. V Državljanski listi jemljemo ugotovitve državnih institucij, sodišč, predvsem pa zakone in ustavo jemljemo skrajno resno. In zato nas ne čudi srd vplivnežev, ki imajo tudi pomemben vpliv na medije, potem pa smo priča poizkusom medijskih umorov, ki so včasih bolj, včasih manj uspešni. Ampak slovenski državljani se lahko zanesejo na to, da bomo v Državljanski listi vedno na strani pravne države. Tisti trenutek, ko bo KPK izdala obremenilno poročilo o gospodu Gregorju Virantu, recimo v primeru letalskih kart, verjamem, da bo odstopil sam. Če ne, mu bomo pa pri tem pomagali. Zakaj je to potrebno? Ker se lahko samo na ta način omogoči poštena preiskava. Seveda pa časopisni članki niso dovolj. Obsodba sodišča pa mora zadoščati, pa tudi pravnomočna obtožnica. Še malo in bomo priča temu, da bodo politične stranke, pa ne naša, vodene izza rešetk. Ali je to država, za katero smo se trudili, ki si jo želimo in ki jo želimo zapustiti svojim otrokom? Današnja interpelacija je seveda presenečenje. Presenečenje, ker smo jo pričakovali že prej. Notranji ministri so po navadi med prvimi, ki so deležni interpelacije. Notranji minister do katerega gojijo zamere vplivneži, ki jih je strah parlamenta, pa še toliko bolj. Če pa si poleg tega drzne narediti še kaj dobrega, je pa pravi čudež, če je brez interpelacije preživel osem mesecev. Zamere zaradi načelnega delovanja s strani nenačelnih politikov so seveda vzrok za napade, ki jih je deležen. In te napadi se bodo nedvomno še nadaljevali. To pričakujemo in smo na to pripravljeni. Ne nazadnje je bilo jasno obljubljeno, da bodo za dosego velikega cilja, se pravi obrambo lika in dela velikega vodje, uporabljena vsa sredstva, vsa pravna in vsa politična, ne glede na ceno, ki jo bo za to plačala država oziroma državljani. A policija ima pod tem ministrom politični mir, ki ga še nikoli ni imela, kar je izjavil njihov predstojnik. In zadnja preiskava, ki vključuje ministra Jakiča, je kronski dokaz, da se minister Gregor Virant v delo policije ne vtika in da ji zagotavlja politični mir in jih ščiti pred vsemi pritiski, da lahko opravljajo tudi delo, ki morda komu ni najbolj všeč. Eleanor Roosevelt je nekoč dejala: "Great minds discuss ideas, average minds discuss events, small minds discuss people." Torej veliki misleci debatirajo o idejah, povprečni o dogodkih in majhni o ljudeh, po domače povedano – opravljajo. Naj se vsak sam vpraša, kam se uvršča v tej debati, v tem visokem zboru, kjer bi morala potekati konstruktivna debata o idejah, ki nas bodo popeljale naprej. Hvala.
Izvolite, gospod Grims, imate proceduralni predlog.
Jaz bi samo predlagal, gospa predsedujoča, da lepo pohvalite gospoda Pavlišiča za odlično branje vnaprej pripravljenega teksta, ki pa z mojo razpravo, kjer sem navajal konkretne številke in konkretna oškodovanja, storjena v škodo javnih sredstev, seveda nima nobene zveze. To se pač zgodi, če vam tekst vnaprej napišejo drugi. Ste ga pa res lepo prebrali in zaslužite vso pohvalo. Res.
Gospod Grims, zlorabili ste poslovnik in proceduralni predlog, zato vas opozarjam in prosim, da se v bodoče vzdržite takih proceduralnih predlogov. Naslednji? Ni replik, ker smo v razdelitvi časa. Gospod Pavlišič, imate proceduralni predlog.
Gospa predsedujoča, predlagam, da gospodu Grimsu obrazložite, da moja razprava ni bila mišljena kot odgovor na njegova vprašanja. Hvala.
Hvala lepa, gospod Pavlišič. Tudi to ni bil proceduralni predlog. Gospod Meh, imate besedo.
Včeraj in danes govorimo skoraj o vsem drugem, samo o interpelaciji in o tem, kaj je bilo napisano v njej, ne. Ko je gospod Grims tako vehementno govoril, je tudi on govoril o stresnih testih. Kaj imajo stresni testi s to interpelacijo? Zakaj smo o stresnih testih govorili danes tukaj? Potem je bilo govora o tem, kdo je sklical to sejo. Mi smo sklicali to sejo, po poslovniku jo je sklical predsednik Državnega zbora. Kdo je dal pa pobudo, gospe in gospodje? Kdo je dal pobudo? Kdo je dal v tem trenutku pobudo za sklic te seje, ki je "najnujnejša" in zaradi katere zdaj govorimo o interpelaciji, ki je po mojem neopravičena in ni argumentirana. Zelo pa se mi zdi hudo, kadar govorimo o tem, kaj je vlada naredila glede izbrisanih in sramote, ki jo nosi Slovenija, ker je tako dolgo urejala izbrisane. To je bilo častno dejanje, pravilno dejanje in tisto, ki je bilo v tistem trenutku možno. In zato jaz mislim, da je prav. Vse tiste, ki nasprotujete in pravite, da to ni prava rešitev, pa sprašujem, zakaj tega do sedaj sami niste naredili. Imeli ste čas, imeli ste priložnost, imeli ste vlade, vodili ste vse resorje. Zakaj tega niste naredili? Prav je, da se to naredi in da se pospravi. Seveda bo kdo rekel, da zastavica še ni padla. Padla je že takrat, ko smo tem ljudem naredili krivico. Veliko je bilo govora tudi o javnem sektorju. Škodo delamo dobrim delavcem javnem sektorju, kjer so dobri in slabi delavci. Da pa je treba nekaj narediti, se pa najbrž vsi zavedamo. Pravzaprav sem želel govoriti v zvezi s tem, kar je gospod Tonin govoril o korupciji v velikih občinah. S tem je na nek način predpostavil, da so velike občine koruptivne, male občine pa niso koruptivne. Nobena občina ni koruptivna sama po sebi, koruptivni so ljudje v teh občinah – tisti, ki so bili obtoženi in ki bodo kaznovani. Zato se mi zdi kar tako povprek govoriti o tem, da so neke občine koruptivne, druge občine pa ne, na splošno zelo škodljivo. Vedno stojimo ljudje za tistim, kar je bilo narobe narejenega. Vedno je bil človek tisti, ki je to povzročil. Se pa strinjam, da je velika večina občin opravila svojo vlogo in da bi bilo škoda ukinjati tisto, kar je bilo dobro narejeno. In tega ni nihče trdil. Tudi sam mislim, da je treba v občinah marsikaj narediti in ne ukinjati kar tako. Zelo natančno moramo opraviti razpravo o občinah, njihovih nalogah, financiranju in seveda tudi o tem, kako bodo to naredile. Zdi se mi pa malo abotna izjava, da se je glavarina vzela samo majhnim občinam. Kot da je glavarina instrument samo majhnih občin. Glavarina je instrument za vse občine, povsod je kriterij enak, seveda pa je ponder lahko kje večji ali kje manjši, in to je bil dogovor med nami. Zato se mi zdi, da bi bilo dobro to razpravo zaključiti človeško zaključiti in ne obtoževati nikogar, če nimamo za to argumentov. Jaz bom z izjemno čistim srcem glasoval proti interpelaciji.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin, izvolite.
Treba je pošteno in jasno povedati, da smo to interpelacijo in to sejo predlagali v opoziciji, ampak datum seje in način izvedbe te seje pa je predlagala koalicija. To mora biti vsem zelo jasno. In to je verjetno tudi odgovor, zakaj je ta interpelacija padla ravno v čas objave stresnih testov – zaradi tega, da se nekoliko zamegli to temo, to debato in pozornost preusmeri na drugo. Ampak nič hudega, koalicija se je tako odločila. V prejšnjih razpravah sem se osredotočil predvsem na teme, pri katerih sem prepričan, da se lahko povzroči milijonska škoda, če se bo nadaljevala politika ministra Viranta. Ena izmed teh je zagotovo ukinjanje občin. Zakaj ukinjati nekaj, kar deluje dobro? Druga stvar, kjer se lahko povzroči milijonsko škodo, je sklepanje slabih kompromisov. Tudi tu se lahko povzroči milijonsko škodo. Ne nazadnje pa, poslušajte zelo dobro, ne nepotrebno, ampak nepravično urejanje problematike izbrisanih prav tako lahko povzroči milijonsko škodo. Pri prejšnji intervenciji mi je zmanjkalo časa, da bi ministra Viranta opozoril, da je bilo pojasnilo v zvezi z letalskimi kartami res skromno in da bi bilo to dobro še nekako dodatno pojasniti, da ne bi bili poslanci glede teh pojasnil nesrečni. Kolegica Eva Irgl mi je med pavzo rekla, naj vas vprašam jaz, da ne bo izpadlo kot nespodobno povabilo, če bi njo vzeli na takšen polet, na takšno destinacijo, za takšno ceno. Pa ji boste potem odgovorili. V intervencijah, ki ste jih imeli po naših razpravah, ste še vedno vztrajali pri tem, da se bo občine ukinjalo. Vi torej ne opuščate tega koncepta tudi po današnji razpravi. In kot enega izmed temeljih problemov vidite župane in napovedujete neprofesionalnost županov v občinah z manj kot 5 tisoč prebivalci. Jaz vas še enkrat zelo lepo prosim, da spoznate, da problem slovenske lokalne samouprave ni 212 županov, ampak da so problemi popolnoma drugje. In da si iste finančne učinke kot si jih želite vi, želimo tudi mi in vam zato predlagamo druga orodja in drugačen način reševanja te problematike – z obveznimi skupnimi občinskimi upravami. Pustite ljudem ta nivo lokalne demokracije. Gospodu Mehu. Gospod Meh, jaz nisem govoril na splošno, govoril sem o dejstvih. Dejstva in izsledki protikorupcijske komisije kažejo, da je bilo več ugotovljene korupcije v večjih občinah, žal. V teh malih občinah, ki imajo nekaj tisoč ali manj kot tisoč prebivalcev, takih poročil ni bilo. Bilo pa je veliko takih poročil v največjih dveh občinah. Najbrž se strinjava oba, da je več priložnosti in možnosti za korupcijo tam, kjer je več denarja. Kje pa je več denarja? V velikih občinah. Poglejte proračune in boste spoznali, da imajo majhne občine proračune manjše kot milijon evrov, medtem ko imajo velike 20, 30, 40 in več milijonov evrov. Odgovor na to, kje je korupcija bolj možna, je popolnoma jasen. Glede javnega sektorja bi predlagal ministru Virantu, da nadaljnje zniževanje plač v javnem sektorju ni rešitev, ampak bodo tovrstni procesi delali javni sektor še bolj nezanimiv in še manj perspektiven, ker bodo vedno bolj izenačeni tisti, ki garajo in tisti, ki ne delajo. In edina dolgoročna rešitev za javni sektor je, da ga zmanjšamo nominalno, to pomeni v številkah, ne pa v zniževanju plač. Še glede zadnje teme, k smo jo ministru očitali, glede izbrisanih. Še enkrat povem, mi nismo nasprotovali odločitvi sodišča, celo ministru smo predlagali drugačen način reševanja te problematike. To pa je, da vsi, ki so bili izbrisani dobijo enako pavšalno odškodnino, ne glede na to, kako hitro so si ta status uredili. Kar je predlagal minister enostavno v boljši položaj postavlja tiste, ki so z urejanje statusa odlašali. Glasoval bom za to, da se ministra Viranta razreši z mesta ministra za notranje zadeve.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata, imate besedo.
Hvala. Ne vem, kaj zaščita prinese belim medvedom, vem pa, da ni dobro v Sloveniji biti kočevski medved in verjetno gospod Bogovič zelo dobro ve, kakšno je ravnanje z velikimi zvermi v Sloveniji. To jemljite kot metaforo za problem, na katerega hočem opozoriti. Gre namreč za to, da ozki lokalni interesi različnih deležnikov in skupin lahko trčijo ob širši interes, ki je nacionalni interes. Ravnanje z velikimi zvermi je verjetno mogoče občutiti drugače, če gre za tisto, kar nam evropske direktive o redkih zvereh nalagajo, drugačen pogled pa imajo na to recimo na Notranjskem, kjer se pa v konkretnem primeru srečujejo ali z volkom ali z medvedom. To je lahko tudi metafora za tretji problem v interpelaciji – za izbrisane. Gre za to, kdo sme in kdo ne sme kje živeti. In ko govori gospod Tonin, da bi morali biti do odškodnine upravičeni vsi izbrisani, tu, gospod Tonin, midva soglašava. Ampak ta zakon, ki mu vi nasprotujete, ne prinaša odškodnine vsem izbrisanim, ampak samo tistim, ki so individualizirali svoje zahteve, ki so se v postopku že kdaj oglasili za ureditev svojega položaja. V tem je razlika. Kaj vi vidite kot nepravično urejanje stvari? Če gradite na neki krivici, ki jo je povzročila ta država in se vam zdi, da ta država te krivice ni dolžna poravnati, čeprav to trdi Ustava te države in primerjate potem višino odškodnine z izkrivljenim, napačnim in zmanipuliranim podatkom za neko krivico in probleme iz preteklosti, ki so se urejali v neki prejšnji državi pa vas ni bilo v dvorani, je to v resnici manipulacija, ki z etičnim in odgovornim ravnanjem funkcionarja nima nič opraviti. In zdaj še k sindikatom. Sindikati so pomembna od politike neodvisna sila in imajo zelo pomembno vlogo za zaščito delavskih pravic, zato so Socialnim demokratom sindikati zelo pomembni. Gospod Horvat, zakaj bi morali imeti župani in svetniki svoj sindikat? Župani in svetniki so funkcionarji, funkcionarji nimamo sindikata, ne rabimo sindikata. Mi smo pravzaprav pogosto v funkciji tistih, ki predstavljamo delodajalca, zlasti kar zadeva javni sektor. In zdaj za konec še besedo ali dve o javnih uslužbencih. Jaz soglašam z gospodom ministrom, da nenehno opozarja na to, da obstaja razlika med javno upravo oziroma državno upravo in javnim sektorjem kot širšim telesom, odgovornim za javno dobro. In jaz si ne znam predstavljati, kako boste zoževali ali zmanjševali število zaposlenih v javnem sektorju, ki opravlja pomembne javne službe, če govorim denimo o učiteljskem delu. Kaj boste učitelja športa poslali učiti slovenščino? Kaj boste zagovorniki – jaz sem glasna zagovornica podružničnih šol – naredili s podružničnimi šolami? Boste tiste učitelje kar odpustili, ker dražijo to storitev, ki se ji reče osnovnošolsko izobraževanje? Vprašajte mojega kolega Matjaža Hana, bivšega župana, kako kotirajo učenci njihove podružnične šole na različnih šolskih tekmovanjih. So eni najboljših, najuspešnejših učencev. Mene bolj skrbi to, da imamo v severovzhodni Sloveniji slabe učne rezultate in da imamo v šoli nizko bralno razumevanje. To so resnični problemi in o tem bi morali govoriti – kako dvigniti kakovost dejavnosti javnega sektorja. To pa so resnični problemi. Hvala.
Hvala lepa tudi vam. Gospod Marijan Pojbič, imate besedo.
Hvala, spoštovana podpredsednica. Povedati moram, da bomo to interpelacijo podprl, ker sem prepričan, da je gospod minister Virant na veliko vprašanj odgovarjal pavšalno, nikakor ne kvalitetno in konkretno. Prav tako je gospod Virant danes in včeraj v svojih nastopih tričetrt časa namesto odgovorom namenil tistemu, kar je počenja leta 2004, 2008 in tako dalje, kar počenja sedaj kot minister in kar bo počenjal v prihodnje. Če je to odgovor na interpelacijo, potem naj me vzame vrag. In minister je v vladi zato, da svoje delo opravlja pošteno in odgovorno, s tistim, kar je tukaj podpisal. In za to je plačan. In govoriti o tem, kaj vse je naredil. Saj je za to plačan in je prav, da je kaj naredil in mora nekaj narediti. Gospod Virant se v Državnem zboru predstavlja kot moralna mesija slovenske politike, pa vendar mislim, da je, ko govorimo o nakupu poceni letalskih kart, zadeva bližje prstu v marmeladi. In o tem ni protikorupcijska komisija povedala nič. Za to bi porabila 2 dni. Je raje odstopila. Če to ni zanimivo vprašanje! Če to ni zanimivo vprašanje. Zakaj ni pripravila poročila o tem problemu? Zakaj? To se lahko vprašamo in sem prepričan, da se vsi zelo argumentirano sprašujemo, zakaj do tega epiloga ni prišlo. Zakaj govorim o tem? Naj preberem nekaj, kar je napisal eden izmed poslušalcev oziroma gledalcev te seje v Državnem zboru. Zapisal je naslednje: "Poslušam tole, na trenutke slaboumno obrambo dr. Viranta glede nakupa poceni letalskih kart. Ni problem samo, da jih je dobival v času, ko ni bil poslanec, v bistvu torej navaden občan, ampak v tem, da je bil strah in trepet oddelka za urejanje privilegiranih kart, torej VIP." Nadaljuje: "Imel je navado takoj v ponedeljek zjutraj urejati svoje poti, to je delal sam in kolegica je rekla, da na tako vzvišeno aroganco ni naletela v svojih 35 letih dela." Torej, gospod piše: "Okej, tak tip človeka." In nadaljuje: "Ampak nikoli ni hotel sedeti med rajo, torej med slovenskim narodom, ampak je tudi ob zasedenosti višjega razreda vztrajal na upgradu. Ko tega oddelek ni hotel narediti, ker je proti pravilom, je postal živčen in je dobil živčni zlom in čez 15 minut je bila zadeva po urgenci z vrha urejena. Nekoga so z banalnim izgovorom premestili med navadne ljudi zaradi tega. To pa je tipična zloraba političnega vpliva. Najbolj pereče pa je bilo, ker je enako vedno zahteval za svojo družino, ki pa ji to v nobenem primeru ne pripada, kjer pa gre za nemoralno in zavrženo dejanje." In sprašuje: "Bilo bi zelo zanimivo slišati, ali si upa poln neke poštenosti to zanikati. Dekleta javno tega ne upajo potrditi, sta pa dve osebi, ki sta tik pred upokojitvijo, in jima je vseeno oziroma ju ni strah za službo. Pa tudi preverljivo je za nazaj, če že maha z letalskimi kartami." In zdaj vas, drage kolegice in kolegi, tudi iz poslanske skupine dr. Viranta, sprašujem: Ali je dr. Virant moralna mesija slovenske politike? Ali ljudje, ki to gledajo, to pišejo kar tako za hec? Jaz sem prepričan, da tu v ozadju stojijo ljudje z imenom in priimkom, ki točno vedo, kako ravna gospod Virant - vzvišeno, v osebnem interesu, za vse drugo pa mu je malo mar. In takšnega ministra si slovensko ljudstvo, slovenski narod nikakor ne zasluži in prav je, da bi danes izglasovali interpelacijo. Takšnih ljudi slovenski narod ne potrebuje.
Hvala lepa. Postopkovno, gospod Braniselj, izvolite.
Podpredsednica Državnega zbora. Poslovnik je jasen. Ne govorimo o točkah interpelacije, govorimo na pamet, govorimo o anonimkah, ki jih ni v gradivu, ki jih ni v obtožbi. Želim, da se držimo točk. Takšne razprave je treba prekiniti. Minister se ne more pripraviti, tako ali tako pa ne vem, kdo bi se pripravil na neko anonimko. Drugič povejte, kdo je to napisal, z imenom in priimkom in tako dalje. Neugledno je za ta Državni zbor, da prebiramo anonimke. Prosim, da se odreagira.
Hvala lepa. Sem pozorno poslušala, ampak tema so bile letalske karte. Letalske karte so tema interpelacije. Nadaljujemo z razpravo. Gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Spoštovani poslanke in poslanci! Včeraj in danes je bilo že veliko povedanega na temo interpelacije, zato sam nekako ne čutim, da bi lahko ocenjeval ali je delo nekoga primerno ali ne, sem premalo v njegovi bližini. Me je pa zmotila ena stvar, v katero sem vložil skoraj 20 let svojega dela in truda. Bilo je slišati, da gospod minister veliko potuje. Jaz bi mu svetoval, da bi odpotoval tudi na podeželje. Na slovensko podeželje. Ko sem še pred leti namreč živel v neki drugi državi in včasih odšel čez mejo v Avstrijo in tam videl kako imajo lepo urejeno podeželje, okolja, ceste, hiše, sem si mislil: "Oh, da bi tudi pri nas bilo tako". Zato sem 94. leta kandidiral za župana in v občini s 7 tisoč prebivalci v petih mandatih marsikaj postoril. Če ljudje z mojim delom ne bi bili zadovoljni, me ne bi znova in znova potrjevali. Postoril sem zato, ker je slovensko podeželje tako urejeno, ker imamo veliko občin. Ker so v teh občinah ljudje izvoljeni z imeni in priimki. Ker ti ljudje so se tam rodili, tam živijo, tam imajo svoje družine, svoje sorodnike. In jim seveda ni vseeno kako in kaj delajo. In se maksimalno trudijo. Velikokrat radi rečemo, ne vem koliko ur na dan. In to je tudi velikokrat res. Vsak se trudi, da bi čim bolj izboljšal svoje bivalno okolje v katerem živi in v katerem živijo tudi vsi tisti, ki so ga ne nazadnje izvolili. Zato se mi zdi, da se v večjih občinah, ki imajo vedno večje probleme, ti večji problemi vedno rešujejo preko teh finančnih sredstev. In v tiste manjše okraje ali pa v tiste manjše sredine pride toliko denarja, kolikor so pač neki posamezniki iz tistih sredin močni. Ker smo naredili tako, da je veliko občin in da so financirane po prebivalcu, se denar tam nekako bolj pametno in bolj racionalno izkoristi kot pa v neki veliki občini. Prepričan sem, da bi bila nadgradnja neke pokrajine, da bi večje regijske projekte lahko skupaj uveljavljali napram pridobitve evropskih sredstev in tako naprej, dobra stvar, ampak saj to že danes delamo. Saj smo sami začutili to potrebo. Bilo je tudi govora o tem, koliko so te občine zadolžene. Poglejte, vsi tisti, ki ste bili župani, dobro veste, da potrebuje občina, preden se zadolži, soglasje Ministrstva za finance. In ko stanje v občini kaže, da se več ne moreš zadolžiti, takšnega soglasja ne dobiš. Potem ne moreš dobiti nobenega kredita. In kje sam vidim največjo vlogo. Ko se prijavljamo za evropska sredstva, jih imamo možnost dobiti 85 %. Samo 15 jih moramo spraviti skupaj sami doma. Tu bi morali vložiti vse napore. Pomagati moramo občinam, da bi lahko to koristile. Marsikaj se na podeželju, spoštovani poslanke in poslanci, dela tudi prostovoljno. V občini iz katere prihajam, imamo približno 50 društev, ki delajo prostovoljno, ki gradijo kulturne domove, za katere bomo sedaj morali plačevati davke in tako naprej, ki uredijo še marsikatero stvar. To v večjih naseljih in večjih občinah ni možno. Večje občine delujejo kot naš Državni zbor – koalicija in opozicija. Na podeželju pa se bolj borijo in tekmujejo, kaj bo v eni vasi prej narejeno kot v drugi. To se mi zdi prav in to bi morali pohvaliti. To je nekaj dobrega, kar smo naredili. Podpiram pa, da včerajšnje in današnje razprave prinašajo koristne stvari za nadaljnje razmišljanje o tej temi. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Ribič. Gospod Branko Kurnjek, izvolite.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Poslanke, poslanci, gospod sekretar! Najprej bi opozoril gospoda Pojbiča, da je mesija moškega spola, čeprav se konča na a, zato je pravilno moralni mesija, ne pa moralna mesija. Drugič. Vi najverjetneje zelo selektivno berete pisma oziroma sporočila gledalcev, ker mi beremo tudi kakšna druga. Potem preberite tudi kakšno, ki govori o drugem pogledu na zadevo. Tretjič. Prej je bilo govora o tem, da naj zaradi 5 milijardne bančne luknje vlada odstopi [[..]]Sedaj bom postavil retorično vprašanje, kar pomeni, da mi nanj ni potrebno odgovarjati. Ali je za to bančno luknjo kriva ta vlada? Če se vrnem sedaj k interpelaciji. Sam bom, in mislim, da lahko govorim tudi v imenu Državljanske liste, proti interpelaciji dr. Gregorja Viranta, ker so točke interpelacije, kot je bilo včeraj in danes večkrat povedano in tudi prikazano v odgovoru ministra, prazne in brez vsebine. Potem pa sem se spraševal, kaj je pravzaprav pravi razlog za današnjo interpelacijo. Bom povedal svoje videnje. Mislim, da gre tukaj enostavno za brezplodno maščevanje. Januarja tega leta se je namreč postavilo eno veliko ogledalo. Nekateri ste se pogledali vanj in niste v njem videli ničesar. Eni drugi so pogledali vanj in videli nekoga drugega. Tretji so pogledali vanj in je bila slika popačena. Minister Virant, pa ne samo on, temveč tudi nekateri drugi, ki so sledili temu, so videli kristalno sliko. Že v prejšnji svoji razpravi sem govoril o tem, da boste morali morda čez šestnajst let ponovno sestavljati vlado. In nisem govoril kar tako, na pamet. Čez šestnajst let se bo tudi stric iz Twitterja najverjetneje upokojil – kot se pri teh letih vsi – in takrat boste seveda izpuščeni iz klešč in se boste mogoče pridružili stranki gospoda Viranta, če se boste seveda pred tem pokesali. Verjamem, da vas bo z veseljem sprejel. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Marjana Kotnik Poropat, izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Ponovno se bom oglasila glede interpelacije zoper ministra Gregorja Viranta. Najprej bi želela povedati temu državnemu zboru, da poznam 118. člen ustave, ki daje pravico do vlaganja interpelacije in seveda poznam tudi poslovnik, ki predpisuje postopek. Do tukaj je vse v redu in prav. Moje mnenje je, da je ta interpelacija nedvomno legitimna, da pa ni bila potrebna in da ni podlage za to, kar se gospodu Virantu očita. Menim in ponovno ponavljam, da gospod minister Virant dobro dela. To je bilo že večkrat ugotovljeno in slišano v razpravi o tej interpelaciji. V tem kratkem času je uredil mnogo zadev, ki so padle iz omare, ker jih v prejšnjem obdobju prejšnja vlada in prejšnje ministrstvo ni uredilo. Interpelirani minister ima vizijo svojega dela in se zavzema za delovanje pravne države, kar verjetno nekatere moti, osebno pa sem zelo vesela, da imamo ministra, ki skrbi za to, da bi naša država končno postala pravna država, ker menim, da še vedno ni. Minister se ne vtika v organe pregona, temveč jim daje zagotavlja pogoje za delo, seveda v okviru zmožnosti. Slišali smo tudi, da je premalo denarja tako na enem kot na drugem področju, tudi v pravosodju, ampak smo pač v tem času krize, v katerem smo morali vsepovsod zmanjševati sredstva. Mislim pa, da minister v okviru zmožnosti zagotavlja pogoje za delo. Dotaknila bi se še nekaterih mnenj, ki so bila danes že tolikokrat povedana, o ukinjanju občin. Mislim, da je očitek interpeliranemu ministru, da je želel ukinjati občine oziroma da jih je že ukinjal, neutemeljen. Ugotovljeno je bilo, da je razmišljal o tem in da še vedno razmišlja o racionalnosti organiziranja lokalne samouprave. Po moje mnenju pa to vendar ni greh. Očitalo se mu je tudi nepravično urejanje izbrisanih. Poglejte, v prejšnji vladi, v vladi gospoda Janše, v katerem je bil tudi DeSUS, smo imeli tudi možnost, da bi to uredili, pa nismo uredili. Mislim, da je zato treba novemu ministru v vladi Alenke Bratušek dati priznanje, da je odprl ta problem in da ga je na ta način rešil. Ne želim o tem govoriti na dolgo in široko, ker sem že včeraj povedala svoje mnenje, da zelo spoštujem to njegovo ravnanje. Za zaključek naj povem, da po mojem mnenju ta interpelacija ni utemeljena in da bom z veseljem glasovala proti tej interpelaciji. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa Poropat. Naslednji je mag. Branko Grims.
Hvala. Zagovor ministra ima eno skupno točko z zagovorom celotne koalicije, še zlasti pa njegove stranke, in sicer, da govori o vsem mogočem, samo o konkretnih navedbah v sami interpelaciji zelo malo, o nekaterih pa sploh nič. Tako v 15 urah, kolikor je trajala ta interpelacija, ni bilo nikogar, ki bi zanikal, da bomo zaradi 8,5 odstotnih obresti, ki jih bomo zaradi ministrovega podpisa v prihodnje plačevali za zamude pri izplačilu zaostalih plač za javno upravo, plačevali več, kot če bi država recimo izdala obveznice ali pa drugače zadolžila, kjer bi bile obresti na primer 5,5 odstotne Nihče ni rekel, da je to drugače. To pomeni, da je interpelacija utemeljena, ampak o tem vi sploh ne razpravljate. Nihče ni konkretno rekel, da zaveza za zmanjševanje zaposlenih v državni upravi za samo en odstotek ni v škodo slovenskega gospodarstva in pa javnih financ. Ga ni bilo, ki bi to rekel. V tem delu je tudi utemeljena in zelo dobro veste, kakšna bo posledica. Posledica tega bo nadomestno, dodatno zaposlovanje v državni upravi za približno 80 % tistih, ki bi sicer odšli po naravni poti, kar pomeni še več ljudi na proračunu in še večja davčna obremenitev podjetnikov in pa vseh davkoplačevalcev. Kaj to dolgoročno pomeni za Slovenijo, sem prej lepo razložil na primeru gospoda Akrapoviča. Hotel je investirati, odprl bi stotine novih delovnih mest v Beli krajini, ki krvavo potrebuje nova delovna mesta, in je ustavil vse investicije zaradi privijanja davčnega vijaka vaše koalicije in vaše vlade, ki gre preko vseh razumnih meja. To pa je potem posledica stvari, h katerim prispeva tudi minister s svojim ravnanjem v delih, ki jih vi seveda izpuščate. Veliko vas je govorilo o tem, kako je bil zakon o izbrisanih potreben. Saj temu nihče ni oporekal. Zakon o izbrisanih oziroma, še bolje, ustavni zakon bi moral biti sprejet pred desetimi leti, samo ni bilo volje pri tranzicijski levici, da bi iskala konsenz. Mi smo ponujali, vi ste zavračali. To je vsa zgodba. In zato smo bili pripeljani v položaj, v katerem je Slovenija danes. Mi ne očitamo ministru tega, da je bil ta zakon sprejet. Mi očitamo, da so bili nekateri stroški zamolčani, nekateri pa prikazani nerealno nizko. O tem pa nihče v 15 urah ni polemiziral, tudi eden ne. Ni ga bilo, ki bi trdil, da v navedbi stroškov ne manjkajo vsi sodni stroški, ki bodo ogromni. Če pogledate siceršnjo višino sodnih taks, ki naj bi odražala nekako sodne stroške, potem lahko rečemo, da je to nekje 2 tisoč evrov na proces. Četudi se jih bo pritožilo samo 10 tisoč, kotocenjuje minister, bo to naneslo 20 milijonov evrov. 20 milijonov evrov ni majhen denar, gospe in gospodje, in ta strošek je popolnoma zamolčan. Je to samo en majhen del tega, kar je bilo v tem primeru zamolčano oziroma podcenjeno. Za to pa je dogovoren minister, ampak o tem nihče od vas ni polemiziral. Seveda, ker nimate nobenega argumenta in točno veste, da je v tem delu interpelacija še kako utemeljena. Potem ni bilo niti enega, ki bi kakorkoli zanikal, da je prihajalo do dvojnih meril. Sami ste govorili o tem, da morajo biti enaka merila za vse. In v tem se z vami absolutno strinjam. Če kaj, potem bi morala biti enaka merila za vse. Ampak problem je, če se pri gospodu Stepišniku pojavi neizmerna načelnost, ki popolnoma izgine, ko se pride do gospoda Omerzela. To pa je problem. Tudi za vas je to problem, saj je to vaša koalicija. Zelo zanimiva je bila razprava malo prej. Ko je nekdo celo protestiral zaradi tega, ker se je omenjalo nakup poceni kart pri Adrii Airways. Češ, da to sploh nima veze z interpelacijo. Tisto, kar ste vi govorili, nima veze z interpelacijo. Tudi zato sem se prej malo pošalil – upam, da je bilo tako razumljeno –, ko je en kolega stalno bral stvari, ki niso imele blage veze s tem, kar je bilo v interpelaciji. Celo sam je potem rekel, da to ni bilo odgovarjanje. Ampak jaz sem sopredlagatelj tega. On bi moral na to odgovarjati, na argumente iz interpelacije, ne pa pisati po balkanskem načelu Šta se babi htilo, to se babi snilo. To pa je potem govorjenje mimo teme dnevnega reda, kajti del interpelacije, točka 3., citiram, je "neupravičen oziroma nepojasnjen popust, ki ga je prejel pri nakupu letalskih vozovnic Adrie Airways", ki je slovenski letalski prevoznik, v državni lasti, pa smo bili celo deležni protesta, ker je eden argumentiral to zadevo. In zato je interpelacija upravičena in bom sam glasoval za razrešitev.
Hvala lepa, mag. Grims. Dr. Ljubica Jelušič, izvolite.
Najlepša hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Lep popoldanski pozdrav vsem skupaj! Po tem, ko smo že imeli zaključne govore, tako ministra kot vseh treh predlagateljev, se je kar težko znova vračati na vsebine, ki smo jih obravnavali v preteklih 15 urah. Ampak mislim, da velja narediti en povzetek in povedati neke osebne. Česa smo se pravzaprav lahko naučili v teh dobrih 15 urah? Osebno to lahko ocenim kot neke vrste soočenje z mojstrstvom v praznih in vsebinsko zagrešenih govorih o vsebini interpelacije. Mojstrstvo v simplifikaciji, manipulaciji, zavajanju in spreobračanju. Na vso srečo smo tu imeli ministra, ki je lahko v tej poplavi simplifikacij povedal tudi kaj koristnega s področja delovanja svojega ministrstva. Izkazalo se je, da področje svojega ministrstva zelo dobro pozna, nad vsemi deli na ministrstvu ima ne samo dober pregled, ampak tudi vizijo in koncepte, kako bi bilo treba ta področja voditi in urejati v prihodnje. Izkazalo se je, da je na praznino, ki je zazijala v te interpelaciji, minister odgovarjal z vsebino. Interpelatorji pa še kar naprej blatijo in zavajajo. Meni je žal, da nismo imeli mogoče več priložnosti poslušati take vrste razprav, kot jo je imel v nekem trenutku vsebinskega prebliska kolega Bogovič, ko je govoril o zamislih, kjer se je videlo, da govori o osebnih izkušnjah in o zamislih, kako vendarle velja spremeniti in reformirati lokalno samoupravo. Pri nekaterih drugih predlagateljih pa se je videlo, da imajo pravzaprav dvojna merila in da manipulirajo. Ko eden reče, da je njegova poslanska skupina za reformo lokalne samouprave, pred njim pa kolega iz iste poslanske skupine pravi, da so male občine vendarle naredile velike uspehe in se sprašuje, zakaj bi ukinjali tisto, kar deluje. To potem pomeni, da mi smo sicer za reformo lokalne samouprave, ampak ne v tistih občinah, iz katerih nam župani pošiljajo esemese. Vprašanje izbrisanih je bilo ponovno deležno dolgotrajne razprave in spet smo bili deležni cele vrste manipulacij, kjer nekateri predlagatelji vztrajno trdijo, da se borijo za človekove pravice in vztrajno zagovarjajo rešitve, ki so jih imeli pred desetimi leti, nikakor se pa ne želijo soočiti s tem, da je treba problem rešiti sedaj, tako kot ga je moral rešiti minister dr. Virant v skladu z sodbo velikega senata Evropskega sodišča za človekove pravice. In ko interpelirajo ministra, ki je to vprašanje poskušal rešiti, se v resnici navzven, tudi mednarodni javnosti, kažejo, kot da so proti spoštovanju človekovih pravic. Karkoli rečejo javno in na glas o spoštovanju človekovih pravic, jim ne more pomagati, ker s svojim interpeliranjem ministra zaradi urejanja vprašanja izbrisanih kažejo, kdo v resnici so. In še zadnje področje. Spreobračanje slišanega. Veliko razpravljavcev je včeraj in danes govorilo o tem, da je ta konkretna interpelacija prazna, zgrešena, nesmiselna in da nima vsebine, interpelatorji pa so to želeli slišati, kot da smo proti interpelaciji kot sredstvu demokratičnega nadzora nad delovanjem Vlade. To ni res. Upam, da se vsi zelo dobro zavedamo, kako pomemben inštrument opozicije je interpelacija, je pa tudi res, da je bilo v preteklih desetletjih samostojne države vloženih 27 interpelacij in samo 7 od teh interpelacij so uporabile opozicije, ki so bile sestavljene iz levih strank, vse ostale interpelacije so uporabili tisti, ki so bili v opoziciji iz desnih strank. Hvala.
Hvala lepa, dr. Jelušičeva. Naslednji je gospod Rihard Braniselj.
Hvala lepa. Tekom današnje razprave je bilo povedano nekaj stvari, na katere bi se rad odzval na način, s katerim lahko pridemo do nekih korektnih informacij in dejstev. Bom šel po točkah interpelacije, ker mag. Grims pogreša, da smo danes mogoče premalo natančni. Kolega Breznik je očital – in mislim, da ni bil ravno korekten – da pred velikim senatom Evropskega sodišča ta država ni bila resna, ni bila dovolj vztrajna in da je bila to neke vrste diverzija – da je ta država z nekakšno pasivnostjo nalašč dopustila, da je prišla ven odločitev, ki za njo ni bila optimalna. Omenjal je celo neko neizkušeno pripravnico, ki naj bi se tja hodila zagovarjati in rekel, da je bilo to že v naprej obsojeno na uspeh. Mislim, da to ni korektno. Najprej naj povem, da veliki senat tvori 17 sodnikov in tam se komunicira pisno. Cel oddelek državnega pravobranilstva se je s tem ukvarjal leta in leta. In mislim, da je bila stvar narejena korektno in to ne zgleda tako, da vzameš "kuferček" in da gre ena teta tam sodniku za prekrške na nek zagovor. To so resne stvari, dolgotrajne, spisi so obsežni in mislim, da je odločitev, kakršna pač je, vredna spoštovanja. Druga točka je odgovor kolegu Gorenaku. Mimogrede naj povem, da so meni njegove razprave všeč, ker so vsebinske in poglobljene, ampak včasih pozabi kaj povedati. On je primerjal število občin v naših okoliških državah s številom občin v Sloveniji, kjer je vzel dva kriterija, in sicer število prebivalcev in površino. Za korektno primerjavo pa je pozabil naloge teh občin po različnih državah, število zaposlenih, števila sredstev, ki jih dobijo, in tako naprej. Zato mislim, da takšna primerjava ne zdrži, ker ni kompletna in ne more biti korektna. Kolega Bogovič, vi ste ministru za notranje zadeve rekli dobesedno naslednje: "Ministra bi bilo potrebno zapreti." Govoril ste o sporazumu s sindikati glede odprave plačnih nesorazmerij. "Ministra bi bilo potrebno zapreti." Izjava nakazuje, da naj bi minister storil kaznivo dejanje in da bi ta trenutek moral sedeti v zaporu. Zdaj pa, kolega Bogovič, dejstvo je, da so bile izrečene težke besede in sedaj obstajata dve opciji. Ali bo že danes oziroma jutri podana kazenska ovadba v skladu z Zakonom o kazenskem postopku, saj so poslanci v parlamentu, ki je državni organ, dolžni nemudoma naznaniti kaznivo dejanje, ko zanj izvemo. Ali pa se – in mislim da bi bilo to korektno – ministru za notranje zadeve opravičite, če te kazenske ovadbe ne bo. Kar se tiče zamudnih obrestih in drugih stvari, o katerih se je ves čas razpravljalo. Mi imamo 147 tisoč javnih uslužbencev, katerim je z neko pilotno sodbo priznana pravica, ki jo je potrdilo vrhovno sodišče, da so upravičeni do odprave plačnih nesorazmerij vključno z obrestmi. Te zadeve so jim bile priznane s pilotno sodno odločbo in tukaj ni debate. Zamudne obresti tečejo. Najbolj idealno bi bilo seveda te stvari pokriti oziroma plačati in konec zgodbe. Vendar tega denarja ta trenutek država očitno nima. Kaj pa je dosežek ministra? Dosežek ministra je, da je s tem dogovorom preprečil, da bi se vseh teh 147 tisoč ljudi vsulo na sodišča, na delovna sodišča in na izvršilna sodišča, sodišča zapacalo, jih pravzaprav paraliziralo. In ne samo to. Država bi nedvomno plačala še milijon in pol sodnih stroškov, če ne bi prišlo do tega sporazuma. Mislim, da je ta sporazum dober, ne pa tako kot pravite vi, da je to celo razlog za interpelacijo.
Hvala lepa. Gospod Branko Ficko.
Hvala. Današnja mantra je sicer v režiji Nove Slovenije – krščanskih demokratov, seveda ob pomoči SDS in SLS. Te opcije so v preteklih dvajsetih letih sestavljale ključne koalicije in imele tri predsednike vlad v štirih mandatih, rezultat pa je na žalost znan – včeraj ste slišali rezultate o veliki bančni luknji. In kaj zdaj očita krščanska demokracija ministru? Povračilo škode izbrisanim, kar je seveda v popolnem nasprotju z nekim humanizmom in pa z občutkom za vladavino prava, kar priznavajo neke sodobne krščanske demokracije. Bilo je že govora o tem, da ta izbris ni bil naključen, Tisti, ki zagovarjajo krščanske vrednote, so tistega leta ravnali sistematično, iz nekih svojih interesov, ampak so s tem kršili človekove pravice in temeljne svoboščine. Torej, kolegi iz Nove Slovenije, tiste vaše obljube, ki ste jih dali na kongresu, da ste krščanski demokrati za graditev države, temelječe na svobodi posameznikov in vladavine prava, tukaj ne držijo. Naj omenim še izjavo bivšega obrambnega ministra, ki je dejal, da se ta leva vlada zadolžuje, da bi izplačala odškodnino izbrisanim po financiranju privilegirancev in tako naprej. Vprašanje je, ali je to krščanska vrednota ali pa je to samo ideološka izjava. Tudi papež Frančišek je dejal, da je ideološko krščanstvo bolezen. Varčevanje v lokalni samoupravi. Ne strinjam se s tisto neumno izjavo ministra, da je edini kriterij 5 tisoč prebivalcev, seveda pa bo na tem področju potrebno pripraviti ustrezno strategijo. Tako da tistim, ki se danes zagovarjate v interpelaciji, sporočam, da vsi argumenti, ki so bili navedeni, ne zdržijo, saj gre predvsem za osebne žaljivke in osebno diskvalifikacijo. Konec koncev je bil minister do pred kratkim vaš človek, takrat zaupanja vreden, sedaj pa bi ga radi pohodili. Na tem mestu se lahko vprašamo, kje so krščanske vrednote. To pa ne pomeni, da se z vsemi njegovimi osebnostnimi potezami strinjam, kar pa ni tema te interpelacije. Še vedno ni razčiščena izguba referendumskih podpisov in nesprejemljivo je, da ste navedeno zadevo pometli pod preprogo. Nesprejemljivo je tudi, da se na vašem ministrstvu delajo izjeme za določene posameznike, ki izpolnjujejo pogoje za upokojitev, pa za to verjetno ni vnaprej izdelanih kriterijev, tako da gre za neenakost. Je pa že kolega Čehovin prej omenil, da če so določeni koalicijski poslanci koruptivni, je treba to tudi komentirati, tako da se ne strinjam z vsemi vašimi nedoslednimi, včasih tudi nehigieničnimi izjavami. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključno besedo ima dr. Gregor Virant, izvolite.
Hvala lepa. Naj parafraziram Kajuha – za kar sem bil interpeliran, bi hotel biti še enkrat interpeliran. Včerajšnja in današnja razprava me je prepričala v to, da so bile odločitve, ki sem jih vlekel, prave. Da smo delali prave stvari in da ni čisto nobenega argumenta, ki bi me prepričal v nasprotno. Tisto o čemer razmišljam, se pravi združevanje občin, bo pa tako ali tako še predmet diskusije tudi v tem parlamentu in se bomo takrat lahko temeljito pogovorili. Ker sem po naravi optimist, bom tudi to razpravo pogledal čim bolj s pozitivnega kota. Bilo je nekaj čisto korektnih diskusij, nekaj sugestij, ki jih bom lahko v nadaljevanju upošteval, bilo je tudi nekaj vpitja, takrat sem šel ven, ker bolijo ušesa, bilo je nekaj nizkih nizkih nizkih udarcev, anonimke, ki jih sami verjetno napišete. Prve take sem bil deležen na dan, ko se je izvedelo, da bom ustanovil stranko. Tako da so vedno povezane z nekimi časovnimi trenutki v zgodovini. Jaz upam, da bo s takim načinom funkcioniranja v politiki slovensko volilno telo pomedlo in take stranke ne bodo več prišle v parlament. Moram reči, da komaj čakam, da spet začnemo normalno delati. Ta interpelacija sicer ni bila nič posebej hudega, malo glavobola je povzročila, ampak zares se pa veselim, da bomo začeli delati in tega dela je zelo veliko, načrtov je veliko in če mislite, da bom v naslednjem obdobju zdaj kaj manj hiperaktiven, kot nekateri radi rečejo, ali pa manj aktiven, lahko pričakujete, da ne bom. Veliko predlogov bo torej še prišlo v Državni zbor. Prvi se nanaša na javnost informacij. Opravili smo že prvo obravnavo zakona o dostopu informacij javnega značaja. V drugi obravnavi bomo predlagali rešitve za javnost kreditnih map slabih terjatev. Tiste slabe terjatve, ki bodo iz državnih bank prenesene na DUTB, na slabo banko. Osnovni podatki iz tistih kreditnih map bodo postali javni. Definiran bo torej nabor podatkov, ki bodo postali javni. In vas že vnaprej prosim za vašo podporo za ta projekt. Ker mislim, da je važno, da slovenski davkoplačevalci vidijo, kdo so tisti, ki so na obeh straneh, na bančni strani in na strani komitentov vlekli kredite, zaradi katerih se je zdaj ustvarila takšna bančna luknja. Potem nas čaka ogromno dela na področju gospodarskega kriminala in korupcije. Kot sem rekel, se tukaj delo pospešeno nadaljuje. Moja ključna naloga je, da policiji omogočim, da profesionalno in učinkovito dela še naprej in da nima nobenih političnih vplivov. Slovenska policija dela dobro in za njo ni svetih krav. Vedo, da je usmeritev ministra za notranje zadeve, da v Sloveniji ni svetih krav in da se bosta gospodarski kriminal in korupcija preganjala, ne glede na to, za koga gre. Potem nas čaka veliko dela na čiščenju birokracije, kot ste sami ugotovili, gospod Bogovič je imel tukaj res dobro razpravo. Imamo še veliko birokratskih ovir, ogromno postopkov je treba počistiti, skrajšati čase, znižati stroške za podjetja in za državljane. Veliko dela je bilo že opravljenega na tem področju, veliko pa nam ga je pa še ostalo. Tukaj imamo ogromen manevrski prostor za izboljšanje konkurenčnosti gospodarstva. Ogromen manevrski prostor. Tukaj imamo največ manevrskega prostora in to nič ne stane. Če postopke poenostaviš, te to nič ne stane, nobenega denarja ni treba v to vlagati. Ravno nasprotno – realiziraš določene prihranke. Mislim, da lahko na tej točki končam. Še enkrat bi se zahvalil vsem, ki ste mi izrazili podporo, hvala tudi za vse sugestije, hvala tudi za tiste kritike, ki so bile mišljene dobronamerno in na koncu naj še enkrat poudarim, da me pri vseh mojih odločitvah vodijo tiste politične vrednote, ki jih v tem političnemu prostoru zastopam sam in ki jih zastopa naša Državljanska lista, to pa so svoboda, pravičnost, pravna država, strpnost, dialog in pametno ter racionalno upravljanje države. Hvala lepa.
Hvala lepa. S tem zaključujem razpravo o interpelaciji. O odločanju o interpelaciji bomo v skladu s časovnim potekom seje opravili pol ure po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam tudi to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O AVTORSKI IN SORODNIH PRAVICAH PO SKRAJŠANEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila vlada in za dopolnilno obrazložitev vabim k besedi državno sekretarko, gospo Andrejo Kert.
Hvala lepa. Spoštovani zbor! Glavni cilj novele Zakona o avtorski in sorodnih pravicah je uskladitev nacionalne zakonodaje z evropskim pravnim redom, to je z Direktivno Evropskega parlamenta in sveta o spremembi Direktive o trajanju varstva avtorske pravice in določenih sorodnih pravic. Ključne dopolnitve v noveli urejajo podaljšanje trajanja varstva izvajalskih pravic za izvedbe na fonogramih s 50 na 70 let. V tej zvezi tudi pravico do dodatnega letnega nadomestila in njegovo obvezno kolektivno upravljanje ter druge manjše, tehnične dopolnitve. Direktivo bi bilo potrebno prenesti v slovenski pravni red že do prvega novembra 2013. V tej luči smo pripravljali in med poletjem medresorsko usklajevali celovito novelo Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki je vključevala tudi te implementacijske zahteve. Kot veste, smo se zaradi vložitve istovrstnega predloga zakona s strani poslancev, ki je bil zavrnjen, zavezali, da bomo v najkrajšem možnem času v Državni zbor posredovali predlog novele, ki je pred vami. Obenem pa smo se zavezali tudi, da bomo še v prvi polovici leta 2014 pripravili predlog celovite prenove Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki pa bo usmerjen tudi na drugo aktualno problematiko avtorskega prava, kar tudi že zelo pospešeno izvajamo. Poudarjam, da so predlagane spremembe zakona nujne in izboljšujejo položaj avtorjev oziroma izvajalcev, zato predlagamo, da zakon podprete. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za prestavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora, gospe Alenki Pavlič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Odbor za gospodarstvo je na 40. nujni seji, 5. 12. 2013, kot matično delovno telo obravnaval predlog Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorski in sorodnih pravicah ZASP-G, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika DZ je na 71. redni seji, dne 8. 11. 2013, sklenil, da se predlog zakona obravnava po skrajšanem postopku. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Urada za intelektualno lastnino in Zakonodajno-pravne službe. V razpravi so članice in člani odbora polemizirali glede samega postopka sprejemanja predloga zakona ter zamude glede roka prenosa direktive EU v slovenski pravni red. Odbor je v skladu z drugim odstavkom 130. člena Poslovnika Državnega zbora obravnaval amandmaje poslanskih skupin PS, SD, DL in DeSUS k 1., 3., in 7. členu predloga zakona z dne 4. 12. 2013 in jih sprejel. Predlagani amandmaji sledijo večini pripomb Zakonodajno-pravne službe. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega dostavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji.
Gospa Pavlič, lahko kar ostanete za govornico, ker boste v imenu Pozitivne Slovenije tudi predstavili stališče poslanske skupine. Izvolite.
Hvala. Spoštovani! Predlagana novela ZASP-G prenaša v naš pravni red Direktivo 2011/77/EU po skrajšanem postopku, saj s prenosom že zamujamo. Varstvo intelektualne lastnine in avtorskih pravic pridobiva vedno večji pomen. Priznanje teh pravic ni samo pravna, ampak predvsem civilizacijska pridobitev, saj je pravna ureditev avtorske pravice pripomogla ter omogočila razmah številnih poklicev. Podatki iz študije Gospodarski prispevek panog, ki temeljijo na avtorski pravici kažejo, da so panoge temelječe na avtorski pravici zelo pomembne za slovensko gospodarstvo, saj so v slovenski BDP prispevale 4,2 milijardi evrov k obsegu proizvodnje, torej 5,8 % obsega proizvodnje, ter 1,7 milijarde evrov k dodani vrednosti, to je 5,1 % nacionalnega BDP ali 54 tisoč delovnih mest, če to izrazimo v delovnih mestih. Avtorska pravica je skupen izraz za številna upravičenja, ki avtorju zagotavljajo uresničevanje premoženjskih, to je materialnih, in osebnih interesov v zvezi z izkoriščanjem avtorskega dela. Bistvo avtorske pravice pa je, da predstavlja monopol avtorja nad izkoriščanjem njegovega dela. Tako moralne avtorske pravice varujejo avtorja glede njegovih duhovnih in osebnih vezi do dela, medtem ko materialne avtorske pravice varujejo njegove premoženjske interese, s tem da avtor izključno dovoljuje ali prepoveduje izkoriščanje svojega dela. Poglavitne rešitve novele ZASP so naslednje. Določilo, da če sta pri stvaritvi glasbenega dela z besedilom glasba in besedilo napisana z namenom, da se uporabita skupaj, varstvo glasbenega dela preneha 70 let po smrti zadnjega preživelega avtorja glasbe ali besedila, ne glede na to, ali sta določena kot soavtorja. Podaljša se trajanje varstva izvajalskih pravic za izvedbe na fonogramih z obstoječih 50 na 70 let. Za izvajalce se natančneje določi možnost preklica pogodbe o prenosu pravic s proizvajalcem fonogramov, v primeru če slednji ni dal v prodajo zadostno število fonogramov s tem posnetkom ali če fonograma ni dal na voljo javnosti. Za izvajalce je tudi določena pravica do dodatnega nadomestila, ki ga plača proizvajalec fonograma, pravica do tega nadomestila pa se obvezno opravlja kolektivno. Teh določb sedaj veljavni ZASP ne vsebuje, zato je nujna njegova uskladitev z Direktivo 2011/77/EU. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo predlog zakona podprli.
Hvala lepa, gospa Pavlič. Gospod Danijel Krivec bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Lep pozdrav predstavnikom ministrstva! Kolegice in kolegi! Pred nami je Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah. Vlada kot predlagatelj zakona v obrazložitvi navaja, da je cilj zakona uskladitev z evropskim pravnim redom, predvsem zaradi prenosa določb Direktive 2011/77, kjer je določeno, da če sta bila pri glasbenem delu z besedilom glasba in besedilo napisana z namenom, da se uporabita skupaj, varstvo glasbenega dela z besedilom preneha 70 let po smrti zadnjega preživelega avtorja glasbe ali avtorja besedila, ne glede na to, ali sta določena kot soavtorja. To je sprememba 60. člena Zakona o avtorski in sorodnih pravicah. V poslanski skupini izražamo nezadovoljstvo, da Vlada s prenosom direktive v slovenski pravni red zamuja, čeprav je bila ta direktiva sprejeta že 27. septembra 2011. Navkljub temu bomo to novelo zakona podprli. Ob tem pa izražamo pričakovanje, da bo ministrstvo čim prej pripravilo nov zakon o avtorski in sorodnih pravicah, ki bo celovito in v interesu vseh deležnikov uredil to področje.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Poslanska skupina Socialnih demokratov bo podprla predlagano novelo. Ne bom se dotikala vsebinskih podrobnosti novele, ker gre v glavnem vendarle samo za uskladitev z evropskim pravnim redom oziroma prenosom določil direktive. Pri tem se nam ne zdi niti bistveno to, kje tičijo razlogi za zamudo, ampak se nam zdi bistveno, da to zamudo oziroma potreben čas, v katerem bi morali to narediti, tudi čim prej dosežemo. Zavedamo se, da je avtorska pravica človekova pravica, ki jo opredeljuje 60. člen Ustave Republike Slovenije, ki pravi: "Zagotovljeno je varstvo avtorskih in drugih pravic, ki izvirajo iz umetniške, znanstvene, raziskovalne in izumiteljske dejavnosti." Zato je za nas nesprejemljivo dati soglasje h kateremukoli zakonu, ki ne bi vseboval predlogov, s katerimi bi soglašali ustvarjalci – bodisi slovenskega glasbenega repertoarja bodisi kateri drugi ustvarjalci intelektualne lastnine. Zato smo tudi nasprotovali obsežnejši noveli zakona, ker ni bila usklajena z ustvarjalci in tudi ne z nekaterimi kolektivnimi organizacijami. Zavedamo se, da je konsenz med tema dvema skupinama – na eni strani kolektivnih organizacij in na drugi strani avtorjev – izredno težko dosegljiv, vendar niso samo glasbeniki, na primer v okviru Slovenske unije glasbenih ustvarjalcev ali Glasbenega foruma Slovenije tisti, ki zahtevajo posodobitev urejanja avtorskega prava. Tu so tudi predstavniki Društva slovenskih pisateljev. Društvo slovenskih pisateljev se je obrnilo na vse poslanke in poslance s posebnim pismom in pričakuje, da bo obsežnejša novela, ki jo napoveduje ministrstvo za prvo polovico prihodnjega leta, sledila tudi njihovih predlogom. Tu posebej opozarjamo, da gre za nujnost tvornega sodelovanja na eni strani Ministrstva za gospodarstvo in na drugi strani Ministrstva za kulturo, ki bi moralo po svojem izvoru ščititi interese ustvarjalcev, glasbenikov, pisateljev in vseh drugih kreativnih ljudi, ob katerih se navadno tudi uporablja izraz "kreativne industrije". Delež, ki ga ti ustvarjalci prispevajo v BDP je zagotovo tolikšen, da je vreden uvaževanja in treba je prisluhniti interesom tistih, ki morajo biti, kot že rečeno, zaščiteni tudi po Ustavi Republike Slovenije. Poslanska skupina Socialnih demokratov si bo prizadevala, da bodo ti interesi v karseda izdatni meri upoštevani in usklajeni, tej noveli zakona pa izrekamo podporo in smo zadovoljni, da je predlagatelj upošteval priporočilo in v resnici predlagal samo najnujnejše spremembe in ni za izrazom "uskladitev z direktivo" pripeljal v zakon tudi druge skrite namene. Hvala.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospa Polonca Komar.
Hvala lepa, predsedujoča. Spoštovani kolegi poslanci, poslanke, spoštovana Vlada! Avtorske in sorodne pravice sodijo v tako imenovano skupino pravic iz ustvarjalnosti. Zaradi njihove pomembnosti jim varstvo zagotavlja že sama Ustava Republike Slovenije. Ustavno varstvo pa se konkretizira oziroma uresničuje preko sprejetega Zakona o avtorski in sorodnih pravicah. Omenjeni zakon smo v preteklosti že velikokrat spreminjali ali vsaj skušali spremeniti. Tokratno spremembo nam ne narekujejo zaznane nepravilnosti, neurejenosti ali pa nedorečenosti, ko gre za kolektivno upravljanje avtorskih pravic oziroma delovanje kolektivnih organizacij, temveč nam spremembo narekuje Direktiva 2011/77 Evropskega parlamenta in Sveta , sprejeta dne 27. septembra 2011. Z implementacijo omenjene direktive se na področju urejanja avtorskih pravic spreminjajo sledeče stvari. Podaljšuje se trajanje varstva za izvedbo na fonogramih s 50 na 70 let. Z umestitvijo novega 122.a člena je za izvajalce natančneje določena možnost preklica pogodbe o prenosu pravic do posnetka na proizvajalca fonogramov, če ta ni v zadostni količini ponudil primerkov fonogramov za prodajo ali če takega fonograma ni dal na voljo javnosti. Z novima 122.b in 122.c členom je za izvajalce določena pravica do dodatnega nadomestila, ki ga plača proizvajalec fonograma. Posamezna določila predloga zakona so bila po prejetih pripombah Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora z amandmaji ustrezno popravljena, tako da je vsebina nomotehnično ustrezna. V Poslanski skupini Državljanske liste bomo predlog zakona podprli. Hvala.
Hvala lepa, gospa Polonca Komar. V imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora. Predstavniki Vlade, poslanke in poslanci! Pred nami je po komaj treh tednih ponovno na poslanskih klopeh nov, tokrat vladni Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ki ga je v zakonodajni postopek vložila Vlada Republike Slovenije. Za razliko od prejšnje ta novela prihaja iz koalicijskih vrst, je pa, resnici na ljubo, precej okleščena in v borih 7 členih niti ne more prinesti drugega kot implementacijo evropske direktive, ki bi jo morala naša država prenesti v svoj pravni red najkasneje do 1. novembra 2013. Zdaj je najbrž prav, da se s tega mesta jasno pove, da so to novelo zakona, ki je bila na začetku precej obširnejša, več kot dve leti pripravljale in popravljale tri vlade, torej tudi trije gospodarski ministri in vrsta uradnikov. In da so bile tri verzije tega zakona v zadnjih dveh letih trikrat v javni razpravi in da so svoje predloge in pobude ves ta čas dajala tako različna strokovna združenja kot ostala zainteresirana javnost. Na koncu niti ni pomembno, kaj vse se je medtem dogajalo, dejstvo je, da imamo kljub dolgi in široki javni razpravi danes na mizi samo še 7 členov novele, ki pa v ničemer ne rešijo problematike avtorskih in sorodnih pravic, temveč pomenijo izključno in samo prenos ene evropske direktive. Tresla se je gora, rodila se je miš. V tem Državnem zboru smo pred enim mesecem slišali zagotovila državne sekretarke z Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, ki je na seji matičnega odbora povedala, da na ministrstvu pripravljajo novelo zakona, ki ga v Državnem zboru lahko pričakujemo najkasneje v prvi polovici prihodnjega leta. Najbrž ni imela v mislih tega zakona in ker se je medtem zgodil tudi odstop vodstva ministrstva, se bojim, da je bolj malo možnosti, da bi se lahko zanesli na te dane obljube. Zato bi vseeno rad toplo priporočal vladi, da se vendarle drži obljub državne sekretarke glede rokov in bomo ponovili, kar smo povedali pred tremi tedni – naj se pri tem drži osnovne usmeritve, da bo zakon olajšal in poenostavil delovanje avtorjev z vseh področij delovanja, od glasbe do književnosti,gledališča, plesa in oblikovanja. Skratka, avtorjev iz širokega nabora področij, ki se jih ta zakon ne le dotika, ampak pomembno vpliva na pogoje njihovega dela in tudi na razvoj konkretnih dejavnosti. Še posebej pomembno je, da ne pozabite, da je to ključni zakon, s katerim ščitimo slovensko avtorsko delo, še posebej je pomembno materialno zaščiti slovensko glasbeno produkcijo, torej slovenskim avtorjem zagotoviti ne le avtorske pravice, ampak tudi spodoben delež prihodkov od teh pravic. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo predlagano novelo Zakona o avtorski in sorodnih pravicah podprli, v prvi polovici prihodnjega leta pa pričakujemo, kot že rečeno, , novelo, ki bo prinesla vsebinske in strokovno utemeljene rešitve. In če bodo res takšne, bo takrat dobila tudi podporo Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Hvala.
Hvala lepa gospod Ribič. V imenu poslanske skupine DeSUS ima besedo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovana predsedujoča. Spoštovana državna sekretarka s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegice! V Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije bomo dopolnjen predlog novele Zakona o avtorskih in sorodnih pravicah podprli. Takšen, kot je tokrat pred nami, je le odraz uskladitve nekaterih odločb z evropsko direktivo. Predlagane rešitve tako predstavljajo poenotenje podaljšanje dobe trajanja varstva avtorskih, glasbenih pravic za izvedbe na fonogramih in uvedbo preklica pogodbe o prenosu pravic izvajalcev do posnetka na proizvajalca fonogramov v primeru nezadostne prodaje količine primerkov fonograma ter določitev pravice do dodatnega nadomestila izvajalcu po kolektivni organizaciji. Do sedaj je bilo glede ureditve te vsebine že več poskusov. Takšnih in drugačnih. Nazadnje smo obravnavali predlog Nove Slovenije s prvo podpisanim Matejem Toninom, ki je bil zaradi nekonsistentne priprave, tudi po mnenju vlade in matičnega delovnega telesa, zavrnjen. Ne nazadnje ta prenos evropske direktive vendarle odraža nadgradnjo sistema. Torej gre za boljšo vsebinsko konsistentnost s transparentno in učinkovito delovanje avtorsko pravnega sistema. Glede na to, da gre na področju avtorske in sorodnih pravic le za uskladitev slovenske z določenim evropskim pravnim redom, bomo v Poslanski skupini Demokratične stranke upokojencev Slovenije vladni predlog podprli. Hvala.
Hvala lepa, gospod Hršak. In še v imenu poslanske skupine Nove Slovenije, gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani! Predlagana novela Zakona o avtorski in sorodnih pravicah se vsebinsko nanaša predvsem na prenos direktive Evropske unije v slovenski pravni red. Čeprav določbe novele pravice avtorjev in imetnikov sorodnih pravic še nekoliko razširjajo, pa ostajamo krščanski demokrati še naprej kritični do Zakona o avtorski in sorodnih pravicah. Opozoriti bi želeli predvsem na dve področji, ki se v praksi kažeta kot posebej problematični in zadevata tako avtorje kot uporabnike njihovih del. Prvi problem predstavlja razdrobljeno oziroma dokaj nepovezano delovanje kolektivnih organizacij, ki pri uporabnikih avtorskih del nastopajo vsaka zase in račune za svoje storitve izstavljajo ločeno. Tako prihaja pri uporabnikih avtorskih del nemalokrat do zmede in slabe volje, saj ne vedo komu in katere storitve pravzaprav plačujejo. Drugi problem pa predstavlja relativno visoka in nepregledna poraba finančnih sredstev, ki jih kolektivne organizacije porabijo za svoje delovanje. Glede tega je bilo v preteklosti javno izpostavljenih že kar nekaj sporov in dilem, vendar se do sedaj ni veliko spremenilo. Težave ostajajo, prav tako pa tudi privilegiji in vpliv nekaterih avtorjev znotraj kolektivnih organizacij. Z željo, da bi te probleme razrešili, smo v Poslanski skupini Nove Slovenije - Krščanski demokrati letos jeseni predlagali spremembe zakona, ki so med drugim vključevale tri predloge: uvedbo enotnega računa, omejitev porabe finančnih sredstev za delovanje kolektivnih organizacij in uvedbo popusta pri plačilu nadomestila za uporabo avtorskih del v primeru humanitarnih in dobrodelnih prireditev. Zakon v parlamentu žal ni dobil zadostne podpore za obravnavo in vse ostaja po starem. Kljub vsemu pa so sodelujoči v razpravi priznali, da težave v resnici obstajajo in bi jih bilo potrebno rešiti. Popolno soglasje vseh deležnikov pa je skoraj nemogoče doseči zaradi zelo različnih in nasprotujočih si interesov. Vlada in zainteresirana strokovna javnost sta bili torej z našimi predlogi za izboljšave in preglednejše poslovanje seznanjeni, vendar se Vlada ni potrudila, da bi zakon ustrezno spremenila in popravila. Zato krščanski demokrati ugotavljamo, da sta Vlada in Urad Republike Slovenije za intelektualno lastnino ponovno zamudila priložnost, da bi z dodatnimi spremembami Zakona o avtorski in sorodnih pravicah v slovenski prostor vnesla več transparentnosti in pravičnosti. Poslanke in poslanci Nove Slovenije - krščanski demokrati napovedanim spremembam zakona sicer ne bomo nasprotovali, vendar pristojne inštitucije ponovno pozivamo, da več napora kot doslej usmerijo v izpostavljene probleme in čim prej predlagajo ustrezne rešitve.
Hvala lepa, gospa Ljudmila Novak. S tem smo končali s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zato zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Odločanje o predlogu bomo v skladu s časovnim potekom opravili trideset minut po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. In prehajamo na naslednjo, 3. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE PREDLOG ZAKONA O DOPOLNITVAH ZAKONA O GRADITVI OBJEKTOV PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru vložila Vlada. In za dopolnilno obrazložitev predloga zakona, dajem besedo predstavniku Vlade, državnemu sekretarju mag. Bojanu Babiču. MAG. BOJAN BABIČ: Hvala za besedo. Spoštovane poslanke, poslanci! Vlada Republike Slovenije je na 25. redni seji sprejela sklep, da se pristopi k pripravi in postopku sprejemanja zakona, ki bo uredil pogoje za legalizacijo objektov. Sprejemanja zakona, ki bo določil pogoje za legalizacijo, vendar bi lahko bili lastniki objektov, ki bodo predmet legalizacije in za katere so bile že izdane inšpekcijske odločbe, v neenakopravnem položaju v primerjavi z lastniki objektov, za katere inšpekcijske odločbe še niso bile izdane. Gradbena inšpekcija namreč v primerih izdanih odločb objekte odstranjuje ali izreče prepoved njihove uporabe in pri tem nima pravne podlage za odlog izvršbe v posebnih primerih. Zato je nujen čimprejšnji sprejem predlaganega zakona, s katerim bo omogočena možnost odloga izvršbe inšpekcijskih odločb v posebnih primerih, ob izpolnjevanju zakonsko določenih kriterijev. Predlagana dopolnitev Zakona o graditvi objektov sistemsko ureja pogoje za odlog izvršbe z odločbo izrečenih ukrepov gradbene inšpekcije, in sicer to omogoča pri nelegalnih gradnjah, neskladnih gradnjah in objektih, ki se uporabljajo brez predpisanega uporabnega dovoljenja. To so namreč primeri, v katerih se izreče inšpekcijski ukrep odstranitve objekta in prepovedi njegove uporabe. Možnost odloga izvršbe pa ni možna pri nevarnih gradnjah, saj gre pri takšnih objektih po definiciji Zakona o graditvi objektov za objekte, ki ogrožajo premoženje, zdravje, življenje ljudi, promet, sosednje objekte oziroma njihovo okolico. Izjemne primere odloga izvršbe sicer ureja Zakon o splošnem upravnem postopku - ZUP v svojem 293. členu, ker pa je ZUP splošni zakon, ne ureja posebnih primerov izjemnega odloga izvršbe, kar lahko uredijo le posebni zakoni. ZUP na zahtevo zavezanca omogoči odlog izvršbe samo v primeru, če je bilo vloženo pravno sredstvo zoper odločbo in bi zavezancu zaradi izvršbe lahko nastala nepopravljiva škoda, pri tem pa se pojem nepopravljive škode v upravno-sodni praksi razlaga zelo restriktivno – v primeru nelegalnih gradenj se na primer odstranitev objektov in prepoved njihove uporabe ne štejeta za nepopravljivo škodo. Predlagana sprememba Zakona o graditvi objektov ureja to vprašanje za področje graditve objektov posebej in določbe ZUP na ta način konkretizira. Predlog zakona tako predvideva, da odlog izvršbe gradbena inšpekcija na zahtevo zavezanca dovoli, in sicer največ enkrat, če so izpolnjeni zakonsko določeni pogoji. Pri kriterijih za odlog izvršbe so upoštevani kriteriji, ki se nanašajo na: socialni položaj zavezanca, če gre za stanovanjsko stavbo, v kateri vsaj od začetka inšpekcijskega postopka dejansko in neprekinjeno prebiva inšpekcijski zavezanec ali druge osebe, in nimajo v lasti in posesti drugega primernega stanovanja po merilih, ki jih določa 10. člen stanovanjskega zakona; kadar gre za gospodarsko funkcijo objekta, če se v objektu vsaj od začetka inšpekcijskega postopka neprekinjeno opravlja gospodarska dejavnost in bi zaradi izvršitve inšpekcijskega ukrepa inšpekcijskemu zavezancu grozila hujša gospodarska škoda ali bi bila izvršitev ukrepa neposredni razlog za odpuščanje delavcev; v primeru, da obstaja dejstvo, da je zavezanec predlagal ustrezne spremembe prostorskega akta, ki bodo omogočile pridobitev gradbenega dovoljenja, občina pa je njegovo pobudo že vključila v postopek spremembe prostorskega akta, in se je pisno opredelila, da jo bo upoštevala pri naslednjih spremembah; dejstvo, da je zavezanec vložil popolno zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja. Predpisani roki za odlog izvršbe so: v primeru odloga zaradi socialnega položaja zavezanca in zaradi ohranjanja gospodarske funkcije objekta največ eno leto; v primeru odloga zaradi vložene pobude za spremembo prostorskega akta do uveljavitve prostorskega akta oziroma najdlje 3 leta; v primeru vložene zahteve za izdajo gradbenega dovoljenja do dokončnosti odločbe o zahtevi za izdajo gradbenega dovoljenja. Predlog zakona ne pomeni legalizacijo objektov, pač pa samo odlog izvršitve inšpekcijske odločbe v primerih, ko je inšpekcijska odločba že izdana in je tudi že izvršljiva. Ne glede na predlagani člen pa ima gradbena inšpekcija še naprej podlago za to, da odkriva nezakonito zgrajene objekte, zanje izdaja inšpekcijske odločbe in izreka inšpekcijske ukrepe. Če bo inšpekcijska odločba izdana in bo izvršljiva, inšpekcijski zavezanec pa bo dokazal izpolnjevanje predpisanih pogojev za odlok izvršbe, bo gradbena inšpekcija izdala sklep o odlogu izvršbe in počakala na potek roka za odlog. Pomembno je poudariti, da bo po poteku roka za odlog izvršbe, gradbena inšpekcija že izrečeni inšpekcijski ukrep lahko takoj izvršila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor kot matično delovno telo. Besedo dajem gospodu Samu Bevku, predsedniku odbora.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 27. nujni seji, 10. decembra, kot matično delovno telo obravnaval predlog Zakona o dopolnitvi Zakona o graditvi objektov, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po nujnem postopku predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 73. seji, dne 28. novembra, sklenil, da se predlog zakona lahko obravnava po nujnem postopku. Na seji odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo in prostor, Komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije k 1. členu in poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, prav tako k 1. členu. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, mag. Bojan Babič, poudaril, da je Vlada na 25. redni seji sprejela sklep, da se pristopi k pripravi in postopku sprejemanja zakona, ki bo uredil pogoje za legalizacijo objektov. Do sprejema zakona, ki bo določil te pogoje, pa bi lahko bili lastniki objektov, ki bodo predmet legalizacije in za katere so bile že izdane inšpekcijske odločbe, v neenakopravnem položaju v primerjavi z lastniki objektov, za katere inšpekcijske odločbe še niso bile izdane. Za odlok izvršbe so upoštevani kriteriji, ki se nanašajo na socialni položaj zavezanca; gospodarsko funkcijo objekta; dejstvo, da je zavezanec predlagal ustrezne spremembe prostorskega akta, ki bodo omočile pridobitev gradbenega dovoljenja, občina pa je njegovo pobudo že vključila v postopek sprememb prostorskega akta in se je pisno opredelila, da jo bo upoštevala pri naslednjih spremembah in dejstvo, da je zavezanec vložil popolno zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Valentina Marolt je poudarila, da je predlog zakona proučila z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije, pravnim sistemom in z zakonodajno-tehničnega vidika. Pripombe, ki so izpostavljene v njihovem pisnem mnenju, so ustrezno upoštevane v amandmaju koalicijskih poslanskih skupin. Predsednik komisije državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič pa je poudaril, da se je komisija seznanila z namenom Vlade, da uredi problematiko nedovoljenih gradenj s posebnim zakonom, ki bo omogočil legalizacijo prepoznanih neproblematičnih nedovoljenih gradenj in izrazil, da komisija Državnega sveta zakon podpira. V razpravi so poslanci v pretežni meri izrazili podporo predlogu zakona. Menili so, da je nujno do sprejema zakona, ki bo določil pogoje za legalizacijo objektov, preprečiti stanje, ko bi lahko bili lastniki objektov, ki bodo predmet legalizacije in za katere so bile že inšpekcijske odločbe za odstranitev objekta ali prepovedi njegove uporabe, v neenakopravnem položaju v primerjavi z lastniki objektov, za katere inšpekcijske odločbe še niso bile izdane. V nadaljevanju je odbor sprejel amandma poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 1. členu. Umaknjen pa je bil amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 1. členu. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o obeh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona pa je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Bevk. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Prvi je na vrsti gospod Ljubo Žnidar v imenu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Spoštovana predsedujoča, spoštovani predstavnik Vlade, kolegice in kolegi! Predlog Zakona o dopolnitvi Zakona o graditvi objektov, ki ga je po nujnem postopku v zakonodajno proceduro vložila Vlada, ne rešuje problematike nedovoljenih gradenj. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke se zavzemamo za sistemsko in pa celovito rešitev urejanja navedene problematike, le-to pa se da urediti le s sprejetjem ustrezne zakonodaje na navedenem področju, kar pa ta predlog ne prinaša. Naj spomnim, da je imelo Ministrstvo za infrastrukturo in prostor že pripravljene rešitve, ki bi jih bilo potrebno le dodelati, za to pa je ministrstvo imelo več kot dovolj časa, saj je od nastopa nove vlade že devet mesecev. Predlagana novela določa odlok izvršbe, v nekaterih primerih tudi do treh let, kar se nam zdi občutno predolgo. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke menimo, da bi bilo potrebno legalizirati vse tiste objekte, ki niso moteči v prostoru. Predlagamo pa uvedbo plačilnega depozita, ki bo služil tako v primeru legalizacije objektov kakor tudi v primeru rešitev. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke je k noveli Zakona o graditvi objektov vložila amandma, ki določa, da se določbe 156.a člena tega zakona ne uporabljajo v primerih, ko je bila gradnja pričeta po uveljavitvi tega zakona. Glede na razpravo na seji Odbora za infrastrukturo in prostor bomo v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke navedeni amandma Slovenske ljudske stranke podprli, samega zakona pa v tem trenutku ne bomo podprli, ker ne prinaša celovite rešitve legalizacije nedovoljenih zgrajenih objektov.
Hvala lepa, gospod Žnidar. Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagano novelo Zakona o graditvi objektov podprli. Pri predlagani noveli zakona gre za manjši popravek, ki v dosedanji zakonski materiji ni bil urejen. Zakon o graditvi objektov kot lex specialis ne ureja posebnosti v zvezi z odlogom izvršbe inšpekcijskih ukrepov. To področje sicer kot splošen zakon ureja Zakon o upravnem postopku, vendar pa so v teh primerih določbe Zakona o upravnem postopku zelo ozke in se v pravosodni praksi tolmačijo zelo restriktivno. S to novelo določbe Zakona o upravnem postopku konkretiziramo, vendar pa ob tem opozarjamo, da bo potrebno sprejeti celovit sistemski zakon, ki bo urejal graditve objektov, vključno z morebitno legalizacijo ali rušitvijo nelegalnih gradenj. Novela uzakonja pravne podlage za posebne pogoje za odlok izvršb v utemeljenih razlogih. Med kriterije, ki lahko odložijo izvršbo odločbe o rušenju pa se upošteva socialni položaj zavezanca; gospodarsko funkcijo objekta; dejstvo, da je zavezanec predlagal ustrezne spremembe prostorskega akta ali dejstvo, da je zavezanec vložil popolno zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja. Kot rečeno, bomo Socialni demokrati to novelo podprli, vendar ob tem ponovno opozarjamo, da je potrebno k problematiki pristopiti celostno in sistemsko. Pričakujemo, da bo ministrstvo oziroma Vlada v letu 2014 v obravnavo Državnemu zboru predložila celovit sistemski zakon, ki bo uredil problematiko nedovoljenih gradenj oziroma njihovo legalizacijo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Državljanske liste ima besedo gospa Kristina Valenčič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica. Kolegice in kolegi! Vlada Republike Slovenije je na svoji 25. redni seji, ki je potekala v mesecu septembru, sprejela izhodišča za reševanja problematike nedovoljenih gradenj. Med sprejetimi ukrepi je tudi predviden sprejem zakona o legalizaciji nedovoljenih gradenj, ki bo omogočil legalizacijo neproblematičnih objektov. Poleg legalizacije nedovoljenih gradenj se je Ministrstvo za infrastrukturo in prostor odločilo za sprejem nove prostorske in gradbene zakonodaje, saj se zaveda, da je potreben celovitejši pristop k reševanju te problematike, ki bo v prihodnje ne le zmanjšal njihovo število, marveč tudi odpravil razloge za njihov pojav. Zakon, ki bo konkretiziral pogoje, na podlagi katerih se bodo nedovoljene gradnje lahko legalizirale, bo na Vladi sprejet predvidoma v začetku prihodnjega leta, zato bi se lahko zgodilo, da bi bili lastniki objektov, zoper katere so že podane inšpekcijske odločbe o odstranitvi ali prepovedi uporabe objektov, v neenakopravnem položaju s tistimi zavezanci, kjer se postopek zaradi nedovoljenih gradenj še ni začel oziroma takšna odločba še ni bila izdana. Da do tega ne bi prišlo, se s spremembo Zakona o gradnji objektov, natančneje z novim 156.a členom, v zakon implementira možnost odloga izvršbe inšpekcijskih ukrepov ob izpolnjevanju določenih pogojev. Na tej točki je potrebno jasno povedati, da sam odlok izvršitve še ne pomeni legalizacije nelegalnih gradenj, neskladnih gradenj in objektov, ki se uporabljajo brez uporabnega dovoljenja, ampak pomeni zgolj začasno prekinitev začetih postopkov izvršbe. O izvršbi bo odločil gradbeni inšpektor na predlog stranke v postopku, torej lastnika nelegalne gradnje, neskladne gradnje ali objekta brez ustreznega uporabnega dovoljenja. Opozoriti je treba, da odloga izvršitve ne bo moč uporabiti v primerih, ko gre za nevarne gradnje, ker je seveda v celoti razumljivo. Ker gre za uvajanje preizkušenega instrumenta, ki ga poznajo tudi v drugih evropskih državah, ki bo podlaga za nadaljnjo odločitev inšpekcijskih organov, ki bodo ob predvidoma prenovljeni okoljski in gradbeni zakonodaji bolje služile tako lastnikom nepremičnin, državljankam in državljanom, kot tudi gospodarskemu sektorju, saj vendarle ne gre spregledati socialne kot tudi ne gospodarske intence predlagatelja, bomo v Poslanski skupini Državljanske liste predlog zakona podprli.
Hvala lepa. V imenu poslanske skupine Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Franci Bogovič.
Dober dan, spoštovana podpredsednica. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Pred nami je sprememba Zakona o graditvi objektov, s katero rešujemo predvsem odlok izvršbe inšpekcijskih ukrepov pri nelegalnih gradnjah, neskladnih gradnjah in objektih, ki se uporabljajo brez predpisanega uporabnega dovoljenja. Gre za nek izhod v sili, ki se je več kot očitno pokazal za potrebnega, glede na to, da že večkrat omenjenega zakona o gradnji objektov, ki bi predvidel legalizacijo ali pa rušenje nelegalno zgrajenih objektov, še ni pred nami na klopeh. Nekaj časa nazaj smo bili priča neljubim dogodkom na Bohinjskem, kjer so se rušili neki objekti, dokler ni državi zmanjkalo denarja za rušenje. Zato se mi zdi prav, da je prišel v Državni zbor takšen dopolnjen predlog zakona, predvsem pa je prav, da pride čim prej do kompletne spremembe zakona, ki bo razrešil to sivo cono, ki nastaja v slovenskem prostoru zaradi res nemogoče prostorske zakonodaje. Zakonodaje, ki zahteva leta in leta, da se sprejmejo občinski prostorski načrti in na nek način izziva ljudi k nelegalni gradnji. Naj v uvodu povem, da bomo v Slovenski ljudski stranki takšen predlog o dopolnitvah zakona podprli. Mislimo namreč, da bi bilo resnično zelo narobe, če bi v ihti v nekaj mesecih podrli objekte, ki bi jih lahko čez pol leta po zakonu legalizirali, če ne škodijo okolju in če ne povzročajo nikakršne nevarnosti. Gre za objekte, kjer bivajo ljudje, objekte, kjer se opravlja gospodarska dejavnost in tudi objekte, za katere je že vložena sprememba prostorskega akta ali pa celo že gradbeno dovoljenje. Ko smo podrobno pregledali ta zakon, smo se odločili, da vložimo amandma, ki ga imate na mizi,. Predlagali smo, da se doda 1.a člen, ki se glasi: "Določbe 156.a člena zakona se ne uporablja v primerih, ko je bila gradnja pričeta po uveljavitvi tega zakona." Mislim, da je prav, da damo jasen signal, da s tem, ko sedaj na nek način zaustavimo izvršne postopke inšpekcijskih ukrepov za tiste, ki že imajo te odločbe, ne vabimo ljudi k nelegalni gradnji. Če bi namreč tisti, ki bi začeli s postopki črne gradnje po uveljavitvi tega odloča računali na to, da jih nihče ne bo obiskoval dokler izpolnjujejo enega od pogojev, ki so v njem navedeni, bi lahko to povzročilo določeno zmedo na terenu. S tem vsebinskim amandmajem želimo to sivo cono, ki bi lahko na novo nastala, omejiti. Zato predlagam, spoštovane kolegice in kolegi, da podrobno pogledate amandma in ga tudi sprejmemo. V Poslanski skupini SLS pa napovedujemo podporo tako amandmaju kakor tudi zakonu v celoti.
Hvala lepa, gospod Bogovič. V imenu Poslanske skupine DeSUS ima besedo gospa Marjana Kotnik Poropat.
Zahvaljujem se za besedo, spoštovana podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Dovolite mi, da začnem stališče Poslanske skupine DeSUS z navedbo nekaterih številk o stanju na področju tako imenovanih črnih gradenj. Gradbena inšpekcija je imela na dan 31. maja 2013 v reševanju 8 tisoč 724 zadev. Od tega je bilo tisoč 450 zadev s pravnomočnim in izvršljivim sklepom o dovolitvi izvršbe. V letu 2013 je bilo odstranjenih skupno 178 objektov s strani črnograditeljev, v 373 zadevah pa je bilo pridobljeno upravno dovoljenje oziroma so bili objekti legalizirani. Prisilna izvršba odstranitve objekta je bila izvedena v petnajstih primerih. Po nekaterih ocenah naj bi bilo dejansko število nelegalnih gradenj okoli trikrat večje, kot je v okviru inšpekcijskih postopkov danes ugotovljenih nedovoljenih gradenj. Precej več pa naj bi bilo neskladnih gradenj – po nekaterih ocenah celo do 90 % vseh obstoječih objektov. Problematika črnih gradenj je glede na navedene številke v Republiki Sloveniji zelo pereča. Mnoge gradnje izvirajo iz časov, ko je bila zakonodaja precej ohlapna oziroma se je izvajala bolj po domače. Danes pa se daje na urejenost prostora večji poudarek kot včasih, zato je potrebno črne gradnje legalizirati, če za to obstaja možnost, oziroma tiste, ki jih ni mogoče legalizirati, porušiti. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da si tisti, ki želijo objekt legalizirati in so že začeli urejati dokumentacijo za legalizacijo, zaslužijo priložnost, da to tudi storijo. Birokratski postopki za pridobitev gradbenega dovoljenja so kljub mnogim, že sprejetim ukrepom za hitrejši odziv uradnih služb, še vedno zelo dolgi in zapleteni, zato mnogi ne uspejo pravočasno pridobiti gradbenega dovoljenja in to kljub temu, da je gradbena inšpekcija že izdala odločbo o izvršitvi odstranitve objekta. Obenem ne smemo pozabiti, da gradbena inšpekcija nima zakonskih podlag, ki bi omogočale zakonito odlaganje izvršb že izdanih odločb o odstranitvi objekta črne gradnje. Zato poslanke in poslanca Poslanske skupine DeSUS podpiramo predlog zakona o dopolnitvi Zakona o graditvi objektov, ki v naš pravni red vnaša možnost enoletnega moratorija na izvršitev rušenja nedovoljenih objektov. Strinjamo se namreč z oceno ministra, da bo predlog zakona preprečil morebitne krivice, ki bi lahko nastale do prenove sistemske ureditve tega področja. Cilj predloga zakona je tako uzakonitev začasnega splošnega moratorija na izvršbe inšpekcijskih ukrepov v zvezi z nelegalnimi gradnjami, neskladnimi gradnjami in objekti, ki se uporabljajo brez predpisanega uporabnega dovoljenja, kar bo omogočilo izenačitev pogojev glede možnosti za legalizacijo objektov, ki jo bo omogočil poseben zakon. Obenem je cilj zakona sistemsko urediti posebne primere odloga izvršb zaradi utemeljenih razlogov kot posebno ureditev, poleg možnosti, ki jih za odlok izvršbe predvideva Zakon o splošnem upravnem postopku. V Poslanski skupini DeSUS upamo, da je v predlog zakona vgrajenih dovolj varoval, da se preprečijo morebitne zlorabe, kot na primer prepis nepremičnine, s katero bi lahko lastnik rešil svojo stanovanjsko stisko in se preselil v primeru rušenja črne gradnje, na drugo osebo. Kljub temu pa moram poudariti, da tisti, ki za legalizacijo svoje tako imenovane črne gradnje ne stori prav ničesar, ob rušitvi takega objekta ne sme biti slovenski javnosti prikazan kot žrtev sistema. Tisti, ki v takšnem objektu zavestno živi, se namreč iz drugih državljanov, ki so uredili vso potrebno papirologijo za legalno gradnjo svojo nepremičnine, zanjo plačali vse potrebne takse in dajatve, vsako leto pošteno plačujejo vse prispevke, enostavno norčuje. In menimo, da je v tem primeru rušitev črne gradnje primerna. Pri tem pa je treba upoštevati doslednost in enako obravnavati tako preprostega človeka kot premožnega oziroma funkcionarja. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlog spremembe zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi poslanci! Da je področje črnih gradenj v Sloveniji akuten problem, čivkajo že vrabci na strehah. Ali, kot je zapisala skupina Odgovorno do prostora, gre za simptom slabosti sistema urejanja prostora in resen prostorski, ekonomski in družbeni problem Slovenije. Poleg razvpitih črnih gradenj nekaterih vplivnih mož, ki so jih razkrili mediji, so med črnograditelji tudi marsikateri navadni državljani, ki zaradi takšnih ali drugačnih razlogov niso gradili legalno. Pred mesecem dni smo tako lahko skoraj v živo spremljali rušenje brunarice, ki je že dalj časa stala v okolici Bohinja. Brezposelnemu človeku, ki mu je ta brunarica pomenila edino bivališče, so inšpektorji pred zimo odredili rušenje in pri tej odločitvi nikakor niso popustili. Vse po predpisish, je bilo rečeno Vendar pri tem ostaja slab priokus, saj vemo, da so tisti najbolj vplivni in spretni z rušenjem svojih črnih dvorcev zavlačevali celo nekaj let in ti objekti stojijo še danes. Vse povedano kaže na to, da je področje črnih gradenj treba vzeti pod drobnogled in očitno določiti še bolj jasna pravila legalizacije in rušenja. Krščanski demokrati moratoriju na rušenje nelegalno zgrajenih objektov ne bomo nasprotovali. Hkrati pa pričakujemo, da bosta Vlada in pristojno ministrstvo čim prej pripravila tudi usklajen in celovit sistem legalizacije, na kar opozarja tudi skupina Odgovorno do prostora.
Hvala lepa, gospa Iva Dimic. V imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija gospod Jože Velikonja.
Spoštovana predsedujoča, gospod državni sekretar, poslanke in poslanci! Vlada republike Slovenije je na 25. redni seji sprejela sklep, da se pristopi k ukrepom za reševanje problematike nedovoljenih gradenj, zato je med ukrepi na tem področju predviden tudi sprejem današnje novele zakona, ki bo omogočil legalizacijo neproblematičnih nedovoljenih gradenj. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija opozarja, da je urejanje prostora v Sloveniji kljub strokovnem načrtovanjem in rešitvam vedno znova zlorabljeno s strani samovoljnih črnograditeljev, saj so legalizacije postale v preteklih letih sistemska rešitev za urejanje prostora. Na takšne rešitve ne pristajamo. Zato zahtevamo, da pristojni organi na ministrstvu takoj pristopijo k urejanju evidenc nedovoljenih posegov v prostor in nato kar pripravi ustrezne zakonodaje, ki bodo preprečile črne gradnje, tudi z ustreznimi nadzori in visokimi sankcijami. Novela zakona prinaša urejanje pogojev za odlok izvršbe inšpekcijskih odločb, ki se nanašajo na nelegalno gradnjo in neskladno gradnjo ali objekt, ki se uporablja brez predpisanega uporabnega dovoljenja razen za nevarne gradnje, ki ogrožajo premoženje, zdravje in življenje ljudi, promet, sosednje objekte oziroma njihovo okolico. Predlagana rešitev predvideva, da se odlok izvršbe na zahtevo zavezanca naslovi na gradbeno inšpekcijo, ki jo lahko odobri največ enkrat, če so izpolnjeni zakonsko določeni pogoji. Pri kriterijih za odlok izvršbe so upoštevane okoliščine, ki se nanašajo na socialni položaj zavezanca, zmožnostjo zagotovitve nadomestnega bivališča, na gospodarsko funkcijo objekta in okoliščine, ki nakazujejo na to, da zavezanec predlaga ustrezno spremembo prostorskega akta, ki bo omogočil pridobitev gradbenega dovoljenja oziroma, da je že vložil popolno zahtevo za izdajo gradbenega dovoljenja. Ker gre za rešitev kratkotrajne narave in bo v naslednjem letu pripravljen predlog Zakona o legalizaciji neproblematičnih nedovoljenih gradenj, ki bo celoviteje reševal problematiko črnih gradenj, bo Poslanska skupina Pozitivna Slovenija glasovala za predlagano rešitev.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o členih oziroma o vloženem amandmaju. V razpravo dajem amandma Poslanske skupine SLS za novi 1.a člen. Želi kdo razpravljati? Gospod Prevc, izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in kolegi! Bom čisto kratek. Samo še enkrat bom opozoril in pa apeliral na poslanke in poslance, da je ta naš amandma, ki ga predlagamo, zelo smiselno podpreti. Gre za to, da se za 1. členom doda nov 1.a člen, ki se glasi: "Določbe 156.a člena zakona se ne uporabljajo v primerih, ko je bila gradnja pričeta po uveljavitvi tega zakona." Že prej je v samem stališču kolega Franc Bogovič opozoril na to, da bi ta zakon v posameznih primerih omogočil neko bližnjico za legalizacijo gradenj v primerih, ko gradnja po veljavnih predpisih ni dovoljena. Zato bi ob tej priložnosti prosil za stališče predstavnika vlagatelja tega zakona, kaj pravzaprav predlagatelji mislijo o temu amandmaju. Mislim pa, da je po neki logiki še kako smiselno, da se ta amandma danes tudi sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospod Prevc. Želi še kdo razpravljati? Če ne, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali trideset minut po prekinjeni 6. točki dnevnega reda [[...]] [[oglašanje iz dvorane]] Prosim? Nisem videla, da bi se predstavnik oziroma državni sekretar javil. Če želite, vam še vedno ponujam možnost za besedo. Izvolite.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Skupaj s pravno službo smo proučili predlagani amandma Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Pravna služba je podala mnenje, da ta amandma ne prinaša večje varnosti oziroma večje rešitve, kajti že predlagana sprememba zakona ureja zadevo na način, da tudi če se prične gradnja po uveljavitvi tega zakona, so ti zavezanci, ki pričnejo gradnjo po uveljavitvi te spremembe zakona, še vedno podvrženi inšpekcijskemu nadzoru. In če inšpektor v tem primeru pride, lahko ukrepa ravno tako kot v vseh ostalih primerih. In če inšpektor ugotovi, da je začetek gradnje neskladen z veljavno zakonodajo oziroma s predpisi, se ravno tako za njega izda odločba, ta odločba pa takoj po preteku odloga rušitve postane pravnomočna in se tak objekt prične rušiti. Glede na mnenje Zakonodajno-pravne službe menimo, da ta amandma ni potreben, zato ga Vlada ne podpira. Hvala.
Želite še razpravljati? Izvolite, gospod Bogovič.
Nisem dobro razumel. Podrobno sem prebral 156.a člen in ta pravi, da je, če inšpektor izda odločbo za objekt, kjer nekdo biva, kjer se opravlja gospodarska dejavnost ali kjer je nekdo vložil predlog za spremembo občinskega prostorskega načrta oziroma za izdajo gradbenega dovoljenja, odlog možen. Ali to zdaj pomeni, da mi od sprejetja tega zakona naprej na področju gradnje objektov odpiramo polje, da bo vsak poskušal čim prej priti v tako situacijo, kot je v teh izjemah dovoljena? Da se bo stimuliralo črno gradnjo oziroma da bo vsakdo že vnaprej vedel, da če ga ne dobijo do takrat, ko se bo na hitro vselil oziroma začel opravljati to zadevo, bo pač zadeva prosta teh ostrih sankcij, ki so bile predpisane do sedaj? Mislim, da je to napačen signal. Bojim se tudi nečesa drugega. Slišali smo, da ste izjavili, da bodo ti zakoni na začetku leta, spomladi, v Državnem zboru sprejeti. Izkušnje do sedaj žal govorijo, da je o Zakonu o graditvi objektov potrebna kakšna razprava in da se te zadeve velikokrat zelo zavlečejo. Zato predvidevam, da na žalost ta ureditev ne bo trajala samo nekaj mesecev, kot je bilo rečeno danes in kot vsi upamo, ampak bo veljala za daljše obdobje. To pomeni, da bo prihodnje leto po sprejetju teh izjem, vsak videl, da ni nobenega problema, da se v 14 dneh vseliš v montažno hišo, tam bivaš, čakaš za naprej in zadeva je končana. Mislim, da je to napačen signal. Pri takih zadevah se običajno urejajo zadeve za nazaj, na nek presečen datum, za naprej pa se vzpostavlja red. Ali ni tako tudi v tem primeru? Zato ne razumem, zakaj ne morete takšnega amandmaja podpreti.
Želite še besedo, gospod Babič? [[Ne.]] Želi še kdo razpravljati? Gospod Žnidar, izvolite.
Spoštovani gospod državni sekretar, z vašim odgovorom ne morem biti zadovoljen. V odgovoru ste dejali, da imajo inšpektorji tisto pristojnost, ki jo imajo že tako ali tako po zakonodaji, da zagotavljajo in skrbijo, da teh nelegalnih gradenj ni. Potem se pa vprašam, zakaj se pa danes ubadamo s tisoč 500 in nekaj nedovoljenimi oziroma črnimi gradnjami v Republiki Sloveniji, če po vašem mnenju vse tako dobro funkcionira. Ne funkcionira dobro. In s tem predlogom bi se na nek način zakonsko delo inšpekcijskim službam in seveda takoj uredil problem pri tistih eventualnih špekulantih, ki bi lahko danes pričeli z nedovoljeno črno gradnjo in bi jih potem obravnavali enako, ne glede na sprejem tega zakona. Tega pa res ne razumem. Po vašem mnenju je to delo inšpektorjev, ampak če imamo toliko in toliko nedovoljenih črnih gradenj, zdaj vidimo, kakšno je delo inšpektorjev. Lahko torej rečemo, da so bile te rešitve v preteklosti slabe. Danes se predlagajo rešitve, da se ta problematika reši, da se situacija izboljša, a tega posluha ni. Tega pa res ne razumem. Zdaj torej že s samo zakonodajo dajemo nekaterim špekulantom možnost, da lahko pričnejo z nedovoljeno gradnjo tudi v trenutku po sprejetju tega zakona. To je po mojem nesistemski pristop, ki odpira polje neurejenosti.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Izvolite, gospod Bogovič.
Včasih le pridejo županske izkušnje prav, tako da veš, o čem govoriš. Tako je kolega Žnidar lahko govoril in tako lahko govorim tudi sam. Lahko povem primer iz občine, kjer sem županoval. V nekem trenutku je neka skupina špekulantov – dobesedno, tako kot je bilo rečeno – iskalo tarčo, in sicer prazne zidanice, ki bi se lahko malce dozidale, da bi lahko bile bivalne enote. Celo hišne številke so dobivali na Geodetski upravi in povem vam, da je večina takšnih objektov že v štirinajstih dneh primernih za to, da se ljudje vselijo. Potem pa še počasi malo to urediš in je zadeva urejena. In glede na to, kaj sprejemamo, si na varni strani. Jaz mislim, da je bilo doslej pri prostorskem planiranju in nadzoru teh zadev, kljub številnim anomalijam, ki so večkrat očitne, vseeno nekaj prostorskega reda. Zdaj pa se bojim, da bo od jutri oziroma trenutka, ko bo zakon stopil v veljavo, vsak državljan vedel, da se lahko vseli v objekt, da na občino predlog za spremembo občinskega prostorskega načrta, ki ga spreminjamo potem osem let, ne tri leta – kot imate notri izjemo – in on bo varen. In tako bomo lahko imeli preko noči, preko novega leta, število takih primerov z mnogokratnikom. Ker mnogo ljudi je iz take špekulacije že kakšen takšen objekt zgradilo. Konkretno lahko povem, da so v vinorodnih območjih, kjer so zidanice, kjer so se v 70., 80. gradile zidanice, ker se je takrat še več pilo in ker so imeli ljudje očitno več časa, da so v gorce hodili, danes je marsikatera prazna, ker ljudje ne vedo, kaj bi z njo. Jaz lahko mirno rečem, da vidim za okolje, iz katerega prihajam, nekaj sto novih problemov v nekaj mesecih. In mislim, da ni bil namen, da bomo nove probleme odpirali. Če pa sedaj odprete to možnost, bodo ne samo bistveno hitreje na novo gradili, ampak bodo obstoječi objekti, ki danes niso v tej funkciji, v nekaj tednih spremenjeni v bivanjske objekte, ker bodo ljudje bivali v njih. Jaz bi bil bolj previden pri tej zadevi. Upam, da ne bo zdaj veljala ta stara manira, da opozicija nič pametnega ne predlaga. Kolega Presečnik se je o tem tudi posvetoval z našo Zakonodajno-pravno službo v Državnem zboru, zato se je tudi določilo, da bi šlo to med prehodne določbe. In ne vem, če vsa zakonodaja res vse pokriva in vse ščiti. Čemu bi pa škodil še en takšen dodatek, ki ga zdaj predlagamo, v katerem je eksplicitno jasno, da zaustavitev izvršb velja za objekte, ki so bili doslej zgrajeni? Ne pa da so včasih to ljudje počeli s strahom, od danes pa bodo to delali na osnovi špekulacije, da se jim ne bo nič zgodilo. Verjamem, da bodo imeli inšpektorji vsaj nekaj počitnic ali pa dopusta čez novo leto pa praznike in ne bi bil hudo prepričan, da ne bo veliko več takšnih črnih gradenj in pa objektov, za katere bomo imeli kar veliko težav v prihodnosti. Jaz bi bil bolj previden pri tej zadevi, gospod sekretar.
Besedo ima gospod Jože Velikonja.
Hvala za besedo. Moj komentar na predlagani amandma Poslanske skupine Slovenske Ljudske stranke, bi bil, da so nedovoljene gradnje prepovedane z zakonom. Predlagana sprememba in dopolnitev zakona pa se ukvarjata s tem, da za objekte, za katere so že izdane pravnomočne odločbe, velja možnost odloga za rušitev ob izdaji vloge. Ne vidim torej bojazni, da bi prišlo do teh primerov, ki jih navajajo moji predhodni razpravljavci. Že v osnovi je črna gradnja prepovedana z zakonom in ne vidim nobene potrebe po takšnem amandmaju. Hvala.
Hvala lepa. Gospod Prevc, izvolite.
Hvala lepa še enkrat. Res ne razumem in mi ni jasno, zakaj državni sekretar pravi, da je ta amandma oziroma ta določba k temu členu nepotrebna in kje je problem, da se ta določba ne sprejme. Saj ta amandma nima nobenih finančnih posledic. Ne nazadnje, prej ste rekli, da bodo inšpekcijske službe preverjale in da bodo tudi tiste črne gradnje, ki se bodo zgodile po sprejemu tega zakona, podvržene inšpekcijskim službam. Res je, s tem se strinjam. Ampak s tem bodo inšpekcijske službe dodatno obremenjene, kajti jaz sem prepričan, prepričan sem, da čeprav so črne gradnje prepovedane, bodo tisti špekulanti, ki so temu podvrženi, to vseeno izkoristili. In inšpekcijske službe bodo krepko in dodatno zaradi tega obremenjene. Tako da resnično res ne razumem. Je problem v tem, ker opozicijski poslanci predlagamo ta amandma? V vsakem primeru ta amandma zadevo izboljšuje. Ne prinaša nikakršnih sprememb tega člena, ne povzroča nobene spremembe v sami vsebini, ampak dejansko onemogoča to, da bi se pojavili določeni špekulanti, ki bi ta zakon izkoristili in začeli z nelegalno gradnjo. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo? Potem pa zaključujemo s to točko dnevnega reda. O amandmaju bomo odločal v skladu s časovnico glasovanj, to se pravi po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. Prehajamo na 4. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ENERGETSKEGA ZAKONA V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada in za dopolnilno obrazložitev dajem besedo državnemu sekretarju mag. Bojanu Babiču. [[oglašanje iz dvorane]] Se opravičujem. Jaz vidim enega predstavnika Vlade tukaj. Predstavnika Vlade ni. Potem bomo kar nadaljevali, razen če ne bo ta hip stopil skozi vrata. Damo mu še pol minute časa, ker niso najavili nobene zamude. Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo in prostor, kot matično delovno telo, in za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku, gospodu Samu Bevku. Izvolite.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na treh sejah, v skupni dolžini okrog 13 ur, od 29. novembra do 5. decembra, kot matično delovno telo obravnaval predlog energetskega zakona, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Državni zbor je na 47. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona in sprejel sklep, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo. Na seji Odbora so sodelovali predstavniki Ministrstva za infrastrukturo in prostor, Javne agencije Republike Slovenije za energijo, Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj ter predstavniki Zakonodajno-pravne službe. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin koalicije, Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, Poslanske skupine Nove Slovenije in Poslanske skupine Socialnih demokratov. V imenu predlagatelja je državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor mag. Bojan Kumer povedal, da je predlagani zakon sistemski zakon, ki v slovenski pravni red v celoti prinaša evropsko zakonodajo na področju trga za energijo, energetske učinkovitosti, obnovljivih virov energije, povečuje preglednost pravne ureditve na tem področju in tudi izpolnjuje odločbe Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Na področje energetske politike uvaja nove strateške dokumente, kot so Energetski koncept Slovenije in Državni razvojni energetski načrt. Povedal je, da je predlagani zakon nujno treba sprejeti, saj bo morala Slovenija v nasprotnem primeru plačevati okrog 20 do 22 tisoč evrov dnevne kazni zaradi neimplementacije dveh evropskih direktiv. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v predstavitvi pisnega mnenja povedala, da je bilo izhodišče za pripravo njihovega mnenja mnenje, ki so ga že podali k noveli Energetskega zakona spomladi, saj takrat podane pripombe pri pripravi predloga zakona niso bile upoštevane v zadostni meri. Predsednik Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Jernej Verbič pa je povedal, da komisija podpira predlog zakona, saj naj bi po zagotovilih predlagatelja zakon prvenstveno ščitil gospodinjske odjemalce in jim zagotavljal nižje cene energije. V razpravi so člani iz vrst opozicije opozorili na preobsežnost predlaganega zakona. Po njihovem mnenju bi bilo bolje materijo urediti v več zakonih po posameznih sklopih, saj bo tako obsežen zakon v praksi zelo težko uporabljati in tolmačiti. Poleg tega so postopki, ki so predvideni v predlaganem besedilu zelo zbirokratizirani, določbe zakona pa zelo zapletene in težko razumljive, kar bi lahko v praksi pripeljalo do številnih zlorab. Poslanci iz vrst koalicije pa so povedali, da predlagani zakon podpirajo, saj ga je treba sprejeti zaradi implementacije dveh direktiv, ki bi Sloveniji prinesle visoke kazni, če zakon ne bo sprejet. Poleg tega so dobili zagotovila vlade, da predlagani zakon ščiti potrošnike in male odjemalce. Govorili smo seveda o številnih področjih tega zakona, ki ima 556 členov. V zvezi z energetskimi izkaznicami so predstavniki Ministrstva za infrastrukturo in prostor pojasnili, da je v skladu z Direktivo o energetski učinkovitosti energetska izkaznica javna listina, ki izkazuje energetsko učinkovitost, in da jo je treba pri prodaji ali oddaji stavbe oziroma njenega dela predložiti. Na odboru smo obširno spregovorili tudi o pristojnostih Javne agencije Republike Slovenije za energijo pri nadzoru in sankcioniranju kršitev. V nadaljevanju je odbor sprejel 92 amandmajev poslanskih skupin, 53 amandmajev poslanskih skupin ni podprl. Odbor je sprejel tudi 58 svojih amandmajev. Odbor je v skladu s 128. členov Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi 1. odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Kot predsednik odbora se vsem sodelujočim na našem odboru, ki je trajal kar 13 ur, prav lepo zahvaljujem, prav tako pa tudi predstavnikom vlade. Hvala lepa.
Hvala. Ker je zbor na 47. izredni seji opravil splošno razpravo o predlogu zakona, predstavitev stališč poslanskih skupin ni možna. Zato prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih. Razpravo bomo opravili v skladu s pregledom amandmajev, z datumom 13. 12. 2013. V razpravo dajem 23. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 27. člen in amandmaje – pod točko 1 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, pod točko 2 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, pod točko 3 prav tako amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in pod točko 4 tudi amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi za razpravo. Besedo ima Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim, predstavnikom ministrstva, kolegicam in kolegom! Tudi sam bi v uvodu res poudaril, da je bila razprava na odboru koristna za vse udeležence, zato se tudi sam zahvaljujem predsedniku odbora za dobro vodeno razpravo. Kar se pa tiče našega amandmaja, pa ponovno predlagamo, da se v prvem odstavku črta beseda "po predhodnem soglasju ministra". Gre za sprejem lokalnih energetskih konceptov, kjer mi menimo, da je to nepotrebna birokratska ovira oziroma nepotreben podpis v fazi, ko se dokument pripravlja, ker govori o predhodnem soglasju ministra. Mi ponovno predlagamo, da se ta alineja popravi in da se ta del črta. Se pravi "predhodno soglasje ministra, pristojnega za energijo" v prvem odstavku 27. člena. V tretjem odstavku predlagamo, da se črta prvi stavek, ki pravi, da je lokalni energetski koncept vezan tudi na akcijske načrte in ostale dokumente, kar je po našem mnenju brez potrebe, da se ponovno vpisuje, kajti lokalni energetski koncept ima tudi druge predpogoje, pod katerimi mora dejansko dosegati te cilje. In brezpredmetno je, da bi se ponovno obremenjevalo zakon z neko birokratsko zahtevo, tudi s sklicevanjem na 24. člen, kjer govori tudi o izboljšavi kakovosti zraka in podobnih stvareh, ker je to vključeno v drugih dokumentih, zato predlagamo, da se prvi napovedni stavek črta. Predlagamo tudi, da se v tem členu črta sedmi odstavek. Gre za pogoj, da se lokalni energetski koncept sprejema vsakih 10 let oziroma tudi pogosteje. Naše mnenje je, da naj bo enako, kot velja za državne energetske razvojne načrte, torej, da se lahko obnovi vsakih deset let. Zato predlagamo, da se ta sedma alineja, ki napotuje, da se obnavljajo ti energetski koncepti vsakih 10 let, črta. Menimo namreč, da je to vseeno prevelika zahteva do lokalnih skupnosti, predvsem iz izkušenj, ki jih imamo s sprejemanjem lokalnih oziroma občinskih prostorskih načrtov.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Lisec, imate besedo.
Hvala. Lep pozdrav! Upam, da mi je dovoljeno govoriti o celotnem 27. členu. Govorimo o lokalnem energetskem konceptu. Nekaj ur nazaj je bilo veliko govora o občinah in zmanjšanju birokracije. Osebno mislim, da je, dokler imamo občine kot neke suverene subjekte v naši državi, popolnoma nepotrebno in nesmiselno, da se pri lokalnih energetskih konceptih, kjer se občine same opredeljujejo, kako bodo energetsko aktivne v naslednjih letih oziroma desetletjih, to sprejema tako, da zahteva predhodno soglasje ministra. Zakaj je to nepotrebno? Tudi ministrstvo je samo reklo, da je to takšna ideja oziroma rešitev, kot je že v obstoječem zakonu. Če že spreminjamo zakon, je prav, da nesmiselne rešitve dajemo ven iz zakonov, ne pa da jih še vedno tlačimo notri. Skratka, dokler imamo 211 občin si lahko samo predstavljamo, kaj to pomeni tudi za ministra, da bi moral dati predhodno soglasje. Jaz sem že na odboru rekel, da nimamo nobenega ministra, ki bi bil superman, ki bi poznal lokalne energetske koncepte vseh občin, in tudi zato se mi zdi to v praksi popolnoma nesmiselno in celo neizvedljivo. Še več. Tako ministrstvu kot občinam se daje neka nova birokracija. Kot vsi vemo, birokracija stane, zato resnično predlagamo pametno rešitev, da se stavek "po predhodnem soglasju ministra, pristojnega za energijo" črta. Skratka, da se lokalne skupnosti oziroma občine same odločijo, kakšen lokalno energetski koncept bodo sprejele. Še več. Predlagamo tudi črtanje zahteve, da se lokalni energetski koncept sprejme na vsakih 10 let. Za to ni nobene potrebe, glede na to, da tudi predlog zakona predvideva, da se energetski koncept Slovenije sprejema za obdobje prihodnjih 20 let ali pa okvirno do 40 let. Torej ni nobene potrebe, da bi občine obremenjevali, da bi to delale pogosteje in še več. Predlagamo tudi črtanje 10. člena. Vse tiste lokalne samouprave oziroma občine, ki so se do sedaj že srečale s sprejemanjem občinskega prostorskega načrta, vedo, koliko napora in koliko časa je potrebnega, da se to uredi in resnično ni nobene potrebe, da bi vse tiste občine, ki so že sprejele občinski prostorski načrt, ponovno pozvali, da pri noveli OPN dajo prioriteto lokalnim energetskim konceptom. Upamo, da bodo do leta 2015 vse občine sploh imele občinske prostorske načrte, čeprav je bilo pri sprejemanju Zakona o prostorskem načrtovanju, kot sem že povedal, s strani uradništva na pristojnem ministrstvu polno govorov, kako bomo v naslednjih treh letih imeli možnost, da bodo vse občine imele občinske prostorske načrte. Za nami je že več kot pet let, vendar tega še nimamo, in tudi z lokalnimi energetskimi koncepti celotno zadevo energetskega načrtovanja na področju lokalnih skupnosti samo dodatno birokratiziramo in dajemo občinam nove finančne vire. Zato resnično pozivamo poslance koalicije, da naše dobronamerne amandmaje k 27. členu tudi sprejmejo. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Besedo dajem državnemu sekretarju, gospodu mag. Bojanu Kumru. Izvolite.
Hvala lepa. Dovolite, da se najprej iskreno opravičim, da smo zamudili za par sekund, čeprav smo bili v sosednji sobi, je tistih napovedanih 30 sekund, da lahko pridemo sem, zelo hitro minilo. Zelo sem vesel, da je prišel zakon do druge obravnave. Kot je ugotovil že predsednik pristojnega telesa gospod Bevk, smo na odboru dodatno obogatili besedilo Energetskega zakona in jaz sem izredno vesel in se ob tem zahvaljujem vsem strokovnim službam Državnega zbora za izredno kvalitetno delo, ki so ga opravili, ker so s tem dali dodano vrednost sami vsebini Energetskega zakona. Amandmaja k 27. členu ne podpiramo, ker želimo, da bi se s strateškimi dokumenti, ki jih ta Energetski zakon uvaja na novo, Slovenija vsaj na področju energetike razvijala skladno. Želimo skladen razvoj energetske politike v Sloveniji in nedopustno se nam zdi, da bi se lokalni energetski koncepti razvijali po svoje. Kljub temu, da nekateri trdijo, da je Slovenija majhna, je zadosti velika, da bi se lahko čez nekaj let zgodilo ravno to. In ni res, da bi sam minister ročno pregledoval vse lokalne energetske koncepte, saj je za to usposobljena posebna strokovna ekipa na ministrstvu, tako kot je bilo v preteklosti. S tem nič ne spreminjamo, zadeva lepo teče, je utečen postopek. Ne beležimo nobene pripombe oziroma pritožbe s strani lokalnih skupnosti, da bi bil ta postopek zamuden, dolgotrajen ali dodatno administrativno breme. Lahko pa bi bilo zelo tvegano, če bi slučajno kakršnokoli pustili, ker bi lahko imeli dolgoročne posledice. Kot sem rekel, sam Energetski zakon na novo postavlja strateške dokumente – krovni energetski koncept, Energetski koncept Slovenije, Državni razvojni energetski načrt, ki bo temu podrejen – zato je zaželeno, če želimo skladen razvoj Slovenije na področju energetike, da so lokalni energetski koncepti v isti smeri poravnani z državnim energetskim konceptom. Tudi ne drži, da ni nikjer drugje izrecno navedena skladnost, ker ta stavek mora ostati, hkrati pa to utemeljujem tudi s tem, da bi morali biti dokumenti, ki se sprejemajo na nivoju države, lokalno ali pa regije, usklajeni, nekako sinhronizirani, in ravno s tem bi to porušili. To lahko povzroči dolgoročno precej večje tveganje, kot pa, recimo, populistično reči, da bi pa zdaj s tem zelo razbremenili neko administravitno breme, če ni nekega soglasja. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Danijel Krivec, izvolite.
Bom kratek. Vsi naši predlogi v temu členu gredo v smeri, da se zmanjšajo te birokratske ovire, za katere se vsi v svojih programih zavzemate in verjamem, da bo vsem tistim, ki poznate lokalno samoupravo, nelogično, da bi bil LEK akt, ki bi bil nad lokalnim prostorskim načrtom. Samo na to opozarjamo. Ne pristajamo na to, da se ponovno vzpostavi nek nov dokument, ki negira vse dokumente, ki jih imajo lokalne skupnosti že pripravljene. Na to opozarjamo in zato vseeno predlagam, da vsi, ki boste glasovali, podrobno pogledate, kaj naši amandmaji doprinašajo, saj gredo dejansko v smeri, da se zmanjša ta birokratski pritisk na izdelovalce in tudi na lokalne skupnosti. LEK namreč predvideva, da jih bodo lokalne skupnosti morale izdelovati in ne pristajamo na to, da je LEK akt, ki je nad lokalnim prostorskim načrtom. In s tem bi povzročili ponovno dodatno težavo in dodatne stroške občinam, in to brez potrebe. Jasno je, da morajo biti lokalni energetski koncepti usklajeni z vso zakonodajo na tem področju, z vsemi akcijskimi načrti, vendar vi to postavljate nad že obstoječo regulativo, ki v temu trenutku obstaja v prostoru. Zato predlagam, da si poslanci le pogledate te člene in ugotovite, da ponovno povzročamo dodatne stroške lokalnim skupnostim.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Državni sekretar, mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Bom tudi jaz kratek. V bistvu lahko vse skupaj obrnemo v drugo smer. Če samo predvidevamo, da je Lokalni energetski koncept obvezen za lokalne skupnosti, vendar ga nihče ne pregleda ali pa vsaj poda soglasje neka strokovna služba, je dejansko sam sebi v namen in to je čisto nepotrebno dodatno birokratsko breme. Če želimo skladen regionalni razvoj, moramo to vsekakor zagotoviti in mislim, da se bo to pokazalo še kratkoročno, če ne vsaj srednjeročno. Hvala.
Hvala. Ugotavljam, da ni prijavljenih k razpravi, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 34. člen in pod točko 1 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke, pod točko 2 amandma poslanskih skupin koalicije in pod točko 3 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 39. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 40. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 46. člen in pod točko 1 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in pod točko 2 ravno tako amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 49. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Besedo dajem Samu Bevku.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! 49. člen govori o ranljivih odjemalcih in nujni oskrbi. V Poslanski skupini SD podpiramo amandma, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije v zvezi s četrtim odstavkom tega člena, ki črta, da te stroške plača ranljivi odjemalec ali njegov zakoniti dedič, ampak pravi, da so stroški nujne oskrbe ranljivih odjemalcev upravičeni stroški operaterja. Glede kriterijev pa moram povedati, da smo že v sami obravnavi na matičnem delovnem telesu Socialni demokrati uveljavili to, da določitev kriterijev ni prepuščena zgolj operaterjem distribucijskega sistema, temveč smo vpeljali rešitev, ki je zapisana v tretjem odstavku, da jih sistemski operater pripravi v skladu s pravili in kriteriji, ki jih predpiše Javna agencija RS za energijo kot neodvisen in strokoven organ, medtem ko distributerji gledajo na to predvsem s profitabilnega vidika. Menimo, da bo ta situacija za ranljive odjemalce in za nujno oskrbo tako bolj pravično urejena. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 50. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 76. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 78. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Tega amandmaja ni mogoče podpreti. Na odboru je bil sprejet amandma, ki je na ustrezen način uredil področje izvajanja gospodarske javne službe, dejavnosti distribucijskega operaterja, in sicer tako, da imamo enega operaterja na območju cele države, čemur smo priča danes. S tem amandmajem koalicije se ponovno vrača možnost, da imamo to dejavnost razpršeno. Ni določeno, koliko naj bi bilo operaterjev. Teoretično jih je lahko 20 ali pa 30 ali pa 8. Dejavnost bo torej razpršena in se uvaja na novo, kar pomeni, da bo dana tudi možnost privatizacije tega sistema, kar je se slabo. Na dolgi rok to pomeni nestabilno zagotavljanje oskrbe z električno energijo in prišli bomo v situacijo, ki jo imajo v nekaterih drugih državah, kjer se jim sistemi vsake toliko sesedejo. To se v Sloveniji ne dogaja, ker imamo stabilen sistem, enoten sistem – koncesija je podeljena enemu in če ta ni dober, ima vlada kadarkoli možnost, da to koncesijo vzame in jo podeli nekomu drugemu. Nedopustno pa je, da se ta sistem prši. Zato predlagamo, da tega amandmaja ne sprejmemo, ker pomeni na eni strani grožnjo za ustrezno oskrbo za električno energijo v prihodnje in na drugi stran, po našem mnenju, lobističen pristop nekaterih, ki so uspeli ta člen ponovno pripeljati skozi ta amandma v zakon, ki dopušča bodočo privatizacijo dela tega sistema.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Danijel Krivec, izvolite.
Kot dodatno podkrepitev temu, kar je povedal kolega Zvone Černač, lahko povem, da sta tudi na odboru ta člen in amandma, ki je bil potem sprejet in je zdaj vgrajen v predlog zakona, doživela kar veliko razprave, na koncu tudi soglasno potrditev ter sprejem tega člena in dikcije, ki je zdaj v zakonu. Vi pa poskušate zdaj z amandmajem zadevo vračati nazaj. V obrazložitvi pravite: "Menimo, da je bolje pustiti ureditev takšno, kot je v veljavnem zakonu, tako da je mogoče podeliti tako enemu koncesionarju za celotno državo kot tudi več koncesionarjem," in tako naprej. Malo se tudi s svojo obrazložitvijo sprenevedate. Tudi zdaj velja ureditev, da je to podeljeno enemu koncesionarju in, kot je bilo že opozorjeno, je to z vidika stabilnosti oskrbe prava rešitev, ki se je v daljšem obdobju pokazala kot trden element za to, da imajo vsi kvalitetno oskrbo z električno energijo. Mislim, da je ponovno vključevanje možnosti v zakon, da se to razprši, velika težava, ki lahko nastopi, kajti vemo, da so določena območja bolj, podvržena temu, da se pojavi ekonomski interes, medtem ko na nekaterih območjih tega ni, zato lahko pride do kar velikih težav, če se takšen način sprejme. Naslednja težava pa je, da se na ta način omogoči tudi neka privatizacija, ki ne bo nadzorovana. Predvsem pa, še enkrat opozarjamo, zdajšnji sistem govori o enem operaterju, kar se je do zdaj pokazalo kot najbolj stabilen sistem in ni na področju oskrbe nobenih težav, medtem ko se je v sosednjih državah, kjer so delali podobne poizkuse, sistem vedno vrnil na enega operaterja, zato da je sistem postal stabilen. Predlagam, da ostane dikcija, ki je v sedanjem čistopisu in da ne podpremo tega amandmaja.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Državni sekretar, mag Bojan Kumer, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Res je, da je bil na odboru sprejet amandma k 76. členu in prav bi bilo, da bi bil ta amandma zdaj sprejet oziroma, da se ga pusti odprtega za tretjo razpravo. Naj pa v svojem imenu dodam predvsem to, da smo v ta amandma oziroma v te člene vložili v poletnih mesecih, med junijem in avgustom, ogromno napora in sam sem izredno vesel, da lahko danes tukaj javno povem, da je bil ta člen strokovno usklajen med vsemi deležniki, ki se jih člen dotika – med distribucijskimi podjetji, v Sloveniji jih imamo 5, med sistemskim operaterjem distribucijskega omrežja in tudi seveda med neodvisnim regulatorjem, torej agencijo, ki je zadolžena za regulatorno obdobje. Kot pomemben deležnik vsega tega dogajanja je tudi sindikat energetike, ki zelo zagovarja ta amandma. Zato si sploh ne predstavljam, da pride do zavrnitve tega amandmaja, ker to pomeni, da bi bilo nekaj, kar je bilo v strokovni energetski javnosti sprejeto kot širši konsenz, potem politično zavrnjeno. Normalno je, da se lahko teoretično to zgodi, vendar menimo, da sledimo stroki in predvsem konsenzu, ki je bil na tej točki dosežen, da je to edino pravilno in da se ta amandma sprejme. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Nobenih argumentov nismo slišali v prid tej ureditvi. Zakaj je boljše, da imamo več distributerjev? Zakaj ta sistem, ki ga imamo sedaj, ko ima eden koncesijo za celotno državo, ni ustrezen? Kaj je argument, da jih imamo deset ali pa da imamo za posamezna območja, ki so visoko profitabilna tiste bolj posvečene, za druga, ki so manj profitabilna pa tiste, ki so manj posvečene? Saj na to meri ta člen. Bodimo odkriti, za kaj gre. Gre za razgradnjo stabilnega energetskega sistema v tej državi, ker imajo nekateri določene interese, ki ne gredo v smeri boljše oskrbe, nižanja cen ali česa podobnega. Navzven morda ja, v ozadju so pa drugi interesi in jaz bi rad slišal argumente, zakaj je ta sistem, ki ga imamo danes, slab, ne deluje, se sesuva, je neučinkovit, kaj je z njim narobe in zakaj bo nov sistem boljši. Verjetno pa tega Energetskega zakona ne sprejemamo zaradi interesa sindikata delavcev, ki delajo v energetiki, ampak zaradi zagotavljanja stabilnosti energetike v celoti, s tem tudi ustreznega standarda ljudi, ki delajo v energetiki in na drugi strani interesov odjemalcev. Verjetno predvsem zaradi slednjih. In bi zdaj rad slišal argumente, zakaj je to, kar predlagate boljše. Še posebej pa me moti, ko pravite, da naj sprejmemo amandma, da bo člen ostal odprt. Če ste prepričani, da je to v redu, zakaj naj bi člen ostal odprt za tretje branje?
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Jaz ne bi porabil časa, zato vam lahko pošljem veliko argumentov, ki so se rodili v skladu s tem sestankom, zagotovo pa ni eden od njih trditev, s katero strašite, da bi s tem členom podpirali neko privatizacijo. V Sloveniji imamo že 100 let distribucijo električne energije. Leta 2007 pa se je pod takratno vlado ustanovilo tretje umetno telo, sistemsko preko tega distribucijskega omrežja, na 100 let tradicije. Jaz trdim, da imamo v Sloveniji dobro delujoč sistem distribucije električne energije in konec koncev nič ne spreminjamo, ker če ne bi tega amandmaja sprejeli, bi dejansko v energetskem konceptu Slovenije omejili kakršnokoli dobro rešitev s tega področja, česar pa ne želimo. Še vedno pa se lahko zgodi rešitev, ki jo vi predlagate. Tako ali tako imamo trenutno enega sistemskega operaterja distribucijskega omrežja, za katerega je potem leta 2011 Računsko sodišče dalo posebno odločbo, zdaj pa je pač potrebno pogledati tudi v prihajajoče obdobje, ko bomo morali z energetskim konceptom Slovenije doseči tudi ta del. Sam sem vedno zagovornik tega, da je treba v okviru širše strokovne razprave vedno iskati najboljšo možno rešitev, zato ne vem, zakaj bi jo z zakonom zapirali. Hvala.
Hvala tudi vam. Želi še kdo razpravljati? Zvonko Černač, izvolite.
Gospod Kumer, to so argumenti, da se ohrani sedanja ureditev, taka, kot je bila sprejeta na odboru. Zdaj ste povedali argumente, da se ohrani ureditev, ki omogoča izvajanje obvezne gospodarske javne službe preko enega distribucijskega operaterja, ne pa preko več njih. Argumenti so govorili v prid temu, kar imamo sedaj sprejeto, ne v prid amandmaju. Tako da razumem, da vaši argumenti za razliko od vaših dejanj podpirajo sedanjo rešitev in so proti temu amandmaju.
Hvala. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
To je zelo pomemben amandma, ki se tiče zelo pomembnega področja, zato bom še enkrat prebral, kaj ste zapisali v obrazložitvi. "Menimo, da je bolje pustiti ureditev tako, kot je v veljavnem zakonu, da je mogoča tako podelitev enemu koncesionarju za celotno državo kot tudi več koncesionarjem po področjih.". To je vsa obrazložitev, ki jo imate. To nam pri iskanju načina organizacije distribucijskega sektorja pušča več možnosti. O tem smo razpravljali že na odboru in ni bilo niti enega argumenta, da se ruši obstoječa ureditev, ki dejansko vzpostavlja trden sistem v elektroenergetiki. In nikjer iz teh argumentacij ni razvidno to, kar želite povedati. Puščate pač odprt lov in povedano je že bilo, nekateri deli so lahko temu podvrženi in so zanimivi za komercialno zgodbo, kot si jo želite, nekateri deli v tej državi pa nikoli ne bodo. In ko ta sistem razrušimo, se poruši stabilnost tega sistema. In nikjer v Evropi ni vzpostavljena podobna ureditev. Kjerkoli so šli na privatizacijo določenega dela sektorja, se je po prvi havariji ponovno vzpostavil enoten sistem upravljanja. Tako da bi tudi jaz od vas rad slišal kakšen argument, kajti ta obrazložitev kaže na to, da tega argumenta ni smiselno podpreti in to smo ugotavljali tudi na odboru.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 79. člen in amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Čisto na kratko. Ta dva člena sta povezana, tako da če se zavrne amandma k 78. členu, je potem treba zavrniti tudi amandma k 79. členu. Ta dva člena sta nekakšen dvojček in tudi na odboru sta bila novelirana istočasno. Po našem mnenju zagotavljata na eni strani zanesljivo oskrbo z električno energijo in neko stabilnost v samem energetskem sistemu preko enega operaterja, ki mu država podeli koncesijo. Še enkrat pa poudarjam, če država s koncesionarjem ni zadovoljna, ga lahko tudi zamenja, vendar naj bo sistem stabilen, ne pa da poteka preko 10, 15 sistemov.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 157. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 169. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 194. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 238. člen in pod točko 1 amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke in pod točko 2 ravno tako amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 331. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Hvala lepa. Kot je bilo uvodoma rečeno s strani državnega sekretarja, smo nekatere stvari poskušali izboljšati in v enem delu nam je to tudi vsem skupaj uspelo, tako da smo skupaj uspeli nekatere najbolj v nebo vpijoče slabosti odpraviti iz zakona, vendar pa nismo uspeli urediti bistvene zadeve, o kateri je danes govoril tudi minister Virant ob interpelaciji. To je tisti del, ki se nanaša na poenostavitve, na zmanjšanje pretirane administracije, pretirane birokratizacije in tako naprej. On je danes rekel, da bo v kratkem skupaj z občinami prišlo do nekega seznama vseh tistih stvari, ki so nepotrebne in tako naprej, vložen bo zakon, ki bo razbremenil administrativne naloge. Zdaj pa me zanima, če boste 27. člen tega Energetskega zakona prišli amandmirati čez par mesecev, ker so v njem neumnosti okrog predhodnega soglasja ministra za LEK in tako naprej. To je čista birokratska zgodba, ki je nepotrebna, ki po nepotrebnem povečuje administracijo, podaljšuje postopke, ker vemo, da morajo biti lokalni energetski koncepti usklajeni z energetskim programom, koncepti in tako naprej. Da ne govorimo o uskladitvi oziroma o tem, kateri akt je višji –občinski prostorski načrt ali LEK. Vi pravite, da je LEK nad občinskim prostorskim načrtom. Ni res. Ni res. OPN se mora usklajevati z LEK. Drugače bi morala občina, čim se spremeni energetska zgodba, usklajevati cel občinski prostorski načrt. To je norost. To je pretirana birokratizacija, administriranje, ki je samo sebi namen in nima nobene praktične aplikativne vrednosti. Nekaj podobnega je tudi s področjem energetskih izkaznic. Glede tega smo imeli na odboru zelo široko razpravo in vsi skupaj smo se v tej razpravi kar nekaj naučili. Po dolgih mukah smo uspeli izvedeti, koliko bo cena te energetske izkaznice. Sodelavci državnega sekretarja so govorili, da bo približno en evro na kvadratni meter, in pritrdilno odgovarjali na vprašanje, če bo to pomenilo za eno stanovanjsko hišo, ki ima 150 kvadratnih metrov, 150 evrov. Ni res, ni res. Na spletnih straneh, če gremo pogledati ENSVET, kjer je link narejen iz spletne strani ministrstva, je tam jasno napisano, koliko stane energetska izkaznica za tak objekt – minimalno 600 evrov. Zakaj toliko stane? Zato, ker je okrog tega dokumenta – ki je v bistvu neke vrste tehnični dokument, nek del projektne dokumentacije, če povemo poenostavljeno, skoraj bolj enostaven kot nek načrt strojnih instalacij ali kaj drugega – nastala cela znanost in cel administrativno birokratski postopek. In mi se tukaj nismo uspeli poenotiti, kaj od nas zahteva direktiva. Ali res zahteva to licenciranje, vpisovanje v register in tako dalje, kar dodatno draži ta postopek pridobivanja energetske izkaznice? Zaradi tega mi vseeno predlagamo, ker beremo to direktivo še vedno drugače, da se pač ta postopek razbremeni, da se skozi to razbremenitev omogoči vsem, ki izpolnjujejo pogoje glede izobrazbe in delovnih izkušenj, da se pri ministrstvu priglasijo, se vpišejo na ta seznam in delajo. In če ne izpolnjujejo pogojev, jih minister izbriše iz tega seznama. In to je vse, kar je. Da se odpravi cela ta administrativno birokratska zgodba okoli tega, ker je to po našem mnenju popolnoma nepotrebno. Zato smo tudi vložili še enkrat amandma k temu 331. členu, predvsem s ciljem poenostavitve, ki bo posledično pomenila tudi pocenitve izdelave tega dokumenta, ki ga bodo morale v določenem roku, do 2018 oziroma do 2020, imeti vse stavbe.
Hvala. Besedo ima gospod Tomaž Lisec.
Hvala. Že pri prvi obravnavi smo kar nekaj časa posvetili energetskim izkaznicam, na odboru pa smo iz tega skoraj doktorirali, tako da so imeli na koncu tudi predstavniki koalicije več vprašanj kot odgovorov. Tudi ministrstvo je pritrdilo, da so na določenih segmentih bolj papeški kot direktiva, da uvajamo bolj strožje rešitve, kot jih predlaga direktiva in smo si kar nekajkrat vzeli nekaj pavze, da smo sploh razumeli kaj želimo. Upam, da si vsi želimo iz nekega enostavnega tehničnega dokumenta, kot ga je imenoval predhodnik, narediti nek poenostavljen dokument, ki bo poceni in da ne bo treba pri energetski izkaznici reševati nekega birokratskega črevesja. Naši amandmaji od 331. člena do 345. člena so dokaj podobni tistim, ki so bili na odboru. Našim uporabnikom oziroma vsem tistim, ki se bodo srečali z energetsko izkaznico, to pa so vsi, ki bodo imeli enostanovanjske ali večstanovanjske hiše, želimo, da se jih dodatno ne obremenjuje. Ta vlada je rekla, da je davek na nepremičnine zadnja, jaz bom rekel bomba, oziroma zadnji davek za naše državljane. Večkrat smo vprašali, kakšna bo cena energetske izkaznice. Na odboru je bilo rečeno, da približno en evro za kvadratni meter. Torej iz nekega osnovnega dokumenta, kot je na primer osnovni dokument, vozniški dokument ali kaj podobnega, bodo zneski ne samo od 150 evrov naprej, ampak pri večstanovanjskih stavbah tudi nekaj tisoč evrov. Popolnoma smo torej zakomplicirali neko zadevo, ki bi morala biti povsem enostavna in zato predlagam, da podprete naše amandmaje tako k 331. členu, kjer govorimo o tem kdo je sploh usposobljen strokovnjak, ki se lahko ukvarja s celotno tematiko energetske izkaznice, in tudi v nadaljnjih členih, kjer govorimo o tem, kakšne naj bodo energetske izkaznice in tako naprej. Naša želja oziroma namen je, da bodo energetske izkaznice, za katere se verjetno vsi strinjamo, da morajo biti, enostavni dokumenti, brez birokratskih postopkov, ki bi bili naporni tako za uporabnike oziroma državljane kot tudi za uradnike. In da bo vsa zadeva dokaj poceni. Ministrstvo pa še vedno vztraja na rešitvah, ki sodelujejo v teh poenostavljenih in pocenitvenih zadevah. Naši amandmaji sodijo torej v tisto razpravo, ki jo napoveduje minister Virant. In še enkrat, tako kot interpelaciji, upamo, da besede koalicije niso nekaj drugega kot njena dejanja. To pa boste pokazali s tem, da boste podprli naše amandmaje. Hvala.
Hvala. Besedo ima mag. Ivan Vogrin, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Veste kaj je zanimivo? Zanimivo je to, da mi ves čas govorimo o te birokratizaciji in o tem, da bomo zmanjšali obremenitve v gospodarstvu in prebivalstvu, z vsako spremembo zakona in z vsakim novim zakonom pa delamo popolnoma nasprotno. Kako je to mogoče? Ali res ne razumemo? Ali nočemo razumeti ali je pa še kaj hujšega. Jaz mislim, da je ta amandma zelo na mestu in upravičen. Seveda ima ta zakon tudi nekatere druge pomanjkljivosti. Vlada bo kar z uredbo povečala ali zmanjšala energetski prispevek, kar pomeni, da bodo veliki energetski porabniki ponovno bolj obremenjeni. Energetsko intenzivna podjetja so že sedaj dvakrat bolj obremenjena kot recimo v Nemčiji. Kako naj imamo potem konkurenčna podjetja na globalnem evropskem ali svetovnem trgu? Zato prosim, da začnemo delati drugače. Ne obremenjujmo po nepotrebnem z večjimi prispevki gospodarstvo in prebivalstvo in predvsem začnimo debirokratizirati. Ne predpisujmo kopico nekih izkaznic, ki jih po večini lahko izdelujejo samo vnaprej dogovorjeni monopolisti in s tem ustvarjamo pogoje za tako imenovano sistemsko korupcijo. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima Samo Bevk.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovani zbor! Res je, kot so povedali že kolegi iz opozicije, da smo imeli na odboru okoli tega kar obsežno razpravo. Celo prekinitve smo imeli, da smo do naslednjega dopoldneva uskladili stvari, tako v celotnem poglavju glede energetskih izkaznic kot tudi potem 540. člen, ki govori o pridobitvah in namestitvah energetskih izkaznic. Naj najprej povem, da bo 1. januarja 2015 meja uporabne tlorisne površine iz prvega odstavka 334. člena, ki govori o objektih, ki so v uporabi javnega sektorja, pri katerih mora upravljavec stavbe veljavno energetsko izkaznico namestiti na vidno mesto, 500 kvadratnih metrov in da mora večstanovanjska stavba z najmanj štirimi posameznimi deli, ki je bila zgrajena pred 1. januarjem 1980, pridobiti energetsko izkaznico najkasneje do 31. decembra 2019. V osnutku zakona je bila postavljena letnica 2017, zdaj pa smo podaljšali to obdobje za dve leti, medtem ko pa mora večstanovanjska stavba z najmanj štirimi posameznimi deli, ki je bila zgrajena po 1. januarju 1980, pridobiti energetsko izkaznico najkasneje do 31. decembra 2030. V 331. členu je zapisano, da bo pri energetski izkaznici podrobnejšo vsebino, obliko in metodologijo za izdajo energetske izkaznice ter vsebino podatkov, način vodenja registra energetskih izkaznic in način prijave izdane energetske izkaznice za vpis v register energetskih izkaznic predpisal minister, ki je pristojen za energijo. Jaz sem tudi v okviru koalicijskih usklajevanj in potem tudi na odboru problematiziral to področje, saj mislim, da bo tukaj kar veliko zapletov. Minister bo moral biti zelo previden in bo moral, če se tako izrazim, s tresočo roko zapisati vsa ta navodila, ki jih bo predpisal za te energetske izkaznice. Dejstvo je namreč, da moramo v skladu z evropsko zakonodajo energetske izkaznice imeti in da so v evropskih državah to tudi različno urejevali, da poznamo računske energetske izkaznice, da poznamo merljive energetske izkaznice, kjer so ene za določen tip objektov, druge za drug tip objektov. Ene so sicer dražje kot druge. Videli bomo, kaj bodo prinesli tudi podzakonski akti in morda bi bilo dobro, da bi predstavniki Vlade povedali kaj več o tem. Problem pa vidim predvsem pri večstanovanjskih stavbah, predvsem starejših, tistih, ki so zgrajene pred leto 1980. Težko se bodo namreč uskladili, če bo eden od lastnikov hotel svoje stanovanje prodati ali ga oddati v najem, pa drugih več deset lastnikov ne bo zainteresiranih za to, da se za objekt pridobi energetska izkaznica in bo moral posameznik nositi ta strošek. Zato smo tudi vključili ureditev, da bi bilo to financirano iz stroškov upravljanja, torej iz rezervnega stanovanjskega sklada, ki ga ima vsak tak večstanovanjski objekt. Mislim, da bo treba zelo pozorno spremljati, kako se bo energetska izkaznica in vse, kar je z njo povezano, izvajalo v praksi. In mogoče bo potrebno čez določeno obdobje tudi kaj spremeniti, saj se tudi sedaj dogaja v praksi, da so zelo velike razlike med ceno posamezne energetske izkaznice –imamo okrog 120, 130 licenciranih izvedencev, ki so usposobljeni za izdajo energetske izkaznice in te cene se razlikujejo tudi do 100 % ali več. Jaz upam, da bo tudi trg sam uredil, da bomo prišli do ene spodobne cene za te energetske izkaznice, da ne bomo preveč obremenili lastnikov večstanovanjskih objektov, ko bodo želeli ali dati stanovanje v najem, ga prodati ali pa zgolj do roka, ki je predpisan v zakonu, imeti energetsko izkaznico. Kot rečeno, energetske izkaznice pa potrebujemo, če hočemo imeti v naši državi energijsko varčne objekte in če hočemo kandidirati za sredstva, ki jih v ta namen ponujajo evropski skladi. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Več vas je, tako da vas prosim za prijavo k razpravi. Besedo ima gospod Marko Pavlišič.
Hvala za besedo. Tega amandmaja Slovenske demokratske stranke ne moremo podpreti. Piše namreč, da "energetsko izkaznico stavke izda usposobljen strokovnjak" in da se "za usposobljenega strokovnjaka šteje pravna ali fizična oseba, ki ima v sodnem registru oziroma v poslovnem registru Slovenije vpisano dejavnost projektiranja ali tehničnega svetovanja." To pomeni, da bi lahko energetsko izkaznico izdal vsak, vsaka firma, ki ima v poslovnem registru vpisano, da se ukvarja tudi s tehničnim svetovanjem, kar praktično pomeni, da bi lahko kdorkoli, ki bi želel, izdajal energetske izkaznice, kar je enako efektivno, kot da kar ukinemo energetsko izkaznico, ker pod takšnimi kriteriji, da lahko vsakdo izda, podpiše in da list papirja, dejansko nima popolnoma nobenega smisla, da te energetske izkaznice sploh uvajamo. Tukaj se moramo vprašati, zakaj sploh uvajamo energetsko izkaznico. Zelo pomemben del tega je dvig osveščenosti glede energetskih potreb stavb. Da se zavedamo koliko energije naša stavba potrebuje, na primer za ogrevanje, kar že samo po sebi vodi v bolj racionalnejšo rabo energetskih virov, in s tem tudi bolj racionalno rabo vseh naravnih virov, za katere vemo, da so omejeni. To je temeljni namen energetske izkaznice. Z racionalnejšo rabo energije lahko v Sloveniji privarčujemo toliko energije, da nam ni treba graditi dodatnih energetskih virov, ki pa jih bomo morali graditi, če tega ne storimo. Verjetno bi tako lahko privarčevali za kakšen TEŠ 6 ali še več energije. Kot sem že omenil, gre za racionalnejšo rabo naravnih virov, gre pa tudi za zmanjšano onesnaževanje. Kajti če ne bomo energije racionalno porabljali, lahko mirno posekamo gozdove, zasvinjamo zrak, pred tem pa še izstopimo iz Evropske unije, kajti energetske izkaznice so določene z direktivo Evropske unije. Kot je povedal že kolega Černač, je bil na tej točki izveden kar velik napor in ustrezen napor in rešitev smo res izboljšali, tudi s pomočjo opozicije, tako da mislim, da je treba s tem nadaljevati. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Mogoče si bo gospod Pavlišič premislil in podprl ta amandma, če mu povem, da je ta pogoj prepis sedanjega 337. člena zakona. Nič novega si nismo izmislili, ampak smo prepisali pogoje, ki jih morajo izpolnjevati strokovnjaki, da dobijo pooblastilo ministra po 337. členu. Razlika je samo v tem, da mi pravimo, da se nekdo, ki te pogoje izpolnjuje, priglasi v register in je vpisan, torej, da ne potrebuje še neke odločbe za to. To je razlika. Vsi, ki izpolnjujejo pogoje in želijo to delati, se priglasijo in delajo. Razlika je, da ne rabimo nekega dodatnega administrativnega postopka, v katerega je vgrajenih še mnogo drugih administrativnih opravil, ki posledično dražijo te postopke. Če je nabor širši – in nekako sem tudi na odboru razumel, da je interes ministrstva, da je nabor čim širši – potem ga je treba zastaviti na način, da je čim širši in da imajo možnost opravljanja naloge, ki je strokovno relativno enostavna, vsi, ki se na to spoznajo. In ne rabijo posebne licence in pečata ministra za to. Dovolj je, da so vpisani v register. Tudi direktiva enako govori o tem, ker pravi, da lahko ti strokovnjaki te stvari opravljajo glede na to, če so usposobljeni ali ne. V 17. členu direktive je zapisano, da se priglasijo in so javno objavljeni, da javnost ve, kdo so. Ne govori o nekem posebnem licenciranju ali posebnih reguliranih poklicih za to dejavnost. Tudi to, o čemer je govoril gospod Bevk, je v bistvu nekako podpora temu amandmaju k 331. členu. Argumenti govorijo o podpori. Zato predlagam, da nas podprete v tem procesu. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Franc Bogovič, izvolite.
Hvala. Ta amandma Slovenske demokratske stranke bom podprl. Mislim, da je na tem področju potrebna čim manjša birokracija. Ljudje, ki so usposobljeni, naj to naredijo. Me pa, gospod Pavlišič, preseneča, da tisti, ki prisegate na liberalne vrednote, zdaj kar naenkrat prisegate na licenciranje pri ministru in podobno. Dajmo se čim več tega znebiti! Naj usposobljeni ljudje delajo to, za kar so usposobljeni.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Vabim vas k prijavi. Gospod Jože Velikonja, izvolite.
Hvala za besedo. Menim, da je ureditev v osnovnem členu tega zakona povsem ustrezna. In v trditve, da ta amandma prinaša neko debirokratizacijo, ne verjamem. Če pogledamo peto alinejo tega osnovnega člena, v njej piše, da se vpisi izvajajo na zahtevo stranke, amandma k temu členu pa tega bistvenega elementa ne vsebuje. Zato tega amandmaja ne bom podprl.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Prav je, da se še jaz oglasim na temo energetskih izkaznic, pa se bom potem kasneje malo manj oglašal. Bom poskušal nekako zaobjeti več stvari. Drži, da smo na odboru dodatno obogatili to vsebino in jo približali obema stranema. Mislim, da je bilo to vredno narediti. Smo pa na koncu koncev naredili dober kompromis, saj smo zasledovali osnovni koncept in hkrati naredili velike korake proti vašim željam. Kar je povedal gospod Vogrin, enostavno ne drži. Ne vem, kakšno zvezo imajo neki prispevki obnovljivih virov energije z energetskimi izkaznicami pod to točko. In tudi ne drži, da se bo delovno intenzivna podjetja dodatno obremenjevalo in da bo ta zakon prinesel neke dodatne obremenitve. Prej obratno, kar je Vlada že s 1.9.2013 dokazala, saj smo prispevek za obnovljive vire energije za delovno intenzivno gospodarstvo znižali za 47 %. Kar se tiče energetskih izkaznic, bom investiral nekaj časa v zgodovino in razložil, kako smo prišli do teh energetskih izkaznic. Jaz bi najraje videl, da bi jih danes že imeli. Zakon EZB, ki ga je sprejela Vlada leta 2006, je vpeljal energetske izkaznice. Meni res ni jasno, če smo v slovenskem zakonu že takrat uzakonili izkaznice, danes pa smo tik pred letom 2014, kako osem let niste bili sposobni energetske izkaznice vzpostaviti v sistemu. Najljubše bi mi bilo, da bi mi že imeli vzpostavljen sistem energetskih izkaznic. Ampak ga nimamo in nekaj direktiv po tem zakonu se je že spremenilo, zato moramo, če ne želimo prejeti kazni iz tega naslova, vzpostaviti sistem energetskih izkaznic. Res je, situacija je takšna, kakršna je in jaz vedno trdim, da lahko na izkaznico gledamo kot na strošek ali pa kot na investicijo, ker je bistvo energetske izkaznice v tem, da so in bodo na drugi in tretji strani energetske izkaznice, ki je priloga osnovni prvi strani, navedeni ukrepi za zmanjšanje stroškov tega objekta, nepremičnine, stanovanja ali pa hiše. In v tem je bistvo energetske izkaznice. Da vemo kakšni so stroški te nepremičnino. In cela Evropa je vzpostavila ta sistem in tudi Slovenija mora vzpostaviti ta sistem in mislim, da smo se na odboru lepo poenotili, da direktive pa vendarle moramo prenesti. V zakonu EZF, ki ga je Vlada že enkrat poslala v obravnavo, ste takrat jasno definirali, da je energetska izkaznica javna listina, kar pomeni, da s tem amandmajem zdaj negirate sami sebe. Jaz razumem, da smo danes pred kamerami in da želimo biti všečni tistim, ki nas poslušajo, vendar jaz ne bi strašil ljudi. Konec koncev, tisti, ki danes ne bo prodajal nepremičnine, mu ni potrebno narediti nobene energetske izkaznice. Nobene. Verjetno pa v Sloveniji zelo veliko prodajamo hiše in stanovanja, tako da se bo verjetno takoj naslednji dan, ko bomo energetske izkaznice uzakonili, prodalo ne vem koliko nepremičnin. Sploh pa v teh časih. Enostavna resnica je, da energetsko izkaznico potrebujemo in jo moramo prenesti. 17. člen direktive, ki se nanaša na ta amandma, zahteva, da se strokovnjaki pooblastijo ob upoštevanju njihove usposobljenosti. Po zgornjem predlogu bi lahko to počel vsak, ki ima ustrezno izobrazbo in se registrira kot podjetje. Ker gre za dosti interdisciplinarno vsebino pri sami izdelavi energetske izkaznice, seveda z navedeno izobrazbo pod drugo alinejo tega amandmaja, ne dobimo ustrezno usposobljenih ljudi. To smo si tudi na odboru med seboj priznali, da s tem ne bomo ustrezno prenesli niti direktive. Samo dejstvo je, da če ima strokovnjak tehnično izobrazbo, še ne pomeni, da potem tudi zna izdelati energetsko izkaznico. Verjamem, da bo danes izrečenih še veliko parol na temo energetskih izkaznic, ampak ne smemo pa prezreti dejstva, da smo v zamudi tudi tukaj in da moramo po osmih letih, ko smo uzakonili energetske izkaznice, enkrat ugrizniti tudi v to kislo jabolko in vzpostaviti sistem. V prihodnji finančni perspektivi bo imela Evropa v svojih kohezijskih sredstvih sredstva izključno za namene, pogojene s strani energetskih izkaznic v javnem sektorju. Hvala.
Hvala tudi vam. Besedo ima gospod Tomaž Lisec, izvolite.
Hvala. Morda samo odgovor državnemu sekretarju. Mislim, da nihče izmed nas ni rekel, da energetske izkaznice niso potrebne. Po mojem mnenju se vsi strinjamo, da so potrebne iz različnih razlogov, ampak naša želja je, da pri teh energetskih izkaznicah ne doktoriramo, da so tehnično enostavne, da je pri celotnem postopku do sprejema energetske izkaznice čedalje manj birokratskih ovir in pa da so cene energetskih izkaznic za uporabnike najmanjše. Rekli ste, da zamujamo osem let, spoštovani državni sekretar. Mislim, da v tiskarni, ki jo imamo spodaj v Državnem zboru, nimamo nobenega posebnega stroja, kjer bi lahko delali energetske izkaznice, tako da o tem vprašajte ljudi na ministrstvu, za katere verjamem, da niso krivi. In niste krivi vi, ministri in državni sekretarji, ampak tisti del uradnikov, ki bi moral za to poskrbeti in očitno ni bil dovolj dober, da bi to problematiko rešil v preteklih letih. Ampak saj ne govorimo samo o energetskih izkaznicah. Na področju okolja in prostora imamo polno problemov, kjer smo v zamudi. Samo poglejte občinske prostorske načrte. Poglejmo obstoječi 313. člen po tistem, kar smo sprejeli na odboru ter 337. člen in 339. člen glede licenc neodvisnega strokovnjaka. Mi želimo ta postopek uskladiti z evropsko direktivo in nič več. Ne želimo biti bolj papeški od papeža in v zakon vnašati neke segmente, kjer v bistvu sami sebi višamo ceno, v tem primeru energetskih izkaznic, in si dajemo birokratske ovire. Kot sem rekel že na odboru, imam občutek, da se te birokratske ovire delajo zato, da imajo nekateri, ki se ukvarjajo s temi zadevami, popoldne kaj za početi. S tem ne mislim na ministra ali državnega sekretarja, ampak očitno je, da želijo nekateri s to demokracijo, ki se tudi tukaj uvaja, dodatno in lepo zaslužiti. V SDS temu nasprotujemo, zato tudi predlagamo takšne amandmaje.
Hvala. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Se nisem želel več oglasiti, ampak ker je državni sekretar ponovno povedal eno neresnico, ki v direktivi ni zapisana, je prav, da tudi ostali poslanci to vedo. Ta energetska izkaznica po direktivi ni pogoj za spodbude ali za raznorazne inštrumente, ki spodbujajo obnovljive vire, zato ne strašiti ljudi, da če ne bo imel energetske izkaznice, po direktivi ne bo mogel pristopiti ali pa dobiti nekega ukrepa iz tega naslova. To ni res in tega v direktivi ni, kar smo že na odboru razčistili. Tako da prosim, da tega ne govorite, državni sekretar, ker to notri ne piše.
Hvala. Želi še kdo? Gospod Zvonko Černač ima besedo.
Hvala. Če bodo energetsko izkaznico izdelovali strokovnjaki, ki bodo vpisani v register, ne bo to nič manj javna listina, kot če jo bodo izdelovali strokovnjaki, katerim bo potrebno z odločbo ministra podeliti pooblastilo. Enake vrste javna listina bo to. Ne vem, v katerem delu ima to zvezo z direktivo. Direktiva govori o strokovnjakih, ki se pooblastijo ob upoštevanju njihove usposobljenosti. Torej, izobrazba plus delovne izkušnje. Zelo enostavno. Zakaj je potrebno dati še dodatne kriterije glede podeljevanja licenc in usposabljanja? Mimogrede, eno tako usposabljanje stane okrog petsto evrov. Normalno je, da je strošek tega usposabljanja potem vgrajen v ceno izdelave energetske izkaznice. Tisti, ki jih izdelujejo, oglašujejo: "Pohitite! Ko bo novela zakona sprejeta, bo v ceno vgrajen še prispevek za vzdrževanje tega registra." Se pravi, da se bo podražila po spremembi tega zakona. To je dejstvo. In mi govorimo samo o tem, da se zavedamo, da imamo problem, ker moramo do leta 2018 oziroma 2020 imeti te energetske izkaznice. In ker je to relativno kratko obdobje glede na obseg tega posla, je prav, da omogočimo vsem tistim, ki so usposobljeni, da to delo opravljajo in na drugi strani, da je ta postopek čim bolj enostaven in da pri tem ne zganja neke velike znanosti. To je vse, kar predlagamo s temi amandmaji k temu in k naslednjim členom, ker je podobna situacija tudi pri licenciranju tistih, ki lahko pregledujejo ogrevalne in klimatske sisteme.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Verjetno sem bil narobe razumljen. Vzpostavljen sistem energetskih izkaznic seveda ni zapisan v te direktivi, ampak vzpostavljen delujoč sistem energetskih izkaznic moramo imeti, če želimo kandidirati za določena sredstva evropskih investicijskih skladov. To se bo v prihodnosti izkazalo kar hitro. Ni pa to v direktivi zapisano. To pa drži. Mogoče sem bil narobe razumljen. Ta dikcija se ni rodila na našem ministrstvu, ampak smo naročili veliko različnih strokovnih in pravnih mnenj. Zdaj bi enega izmed njih prebral, ker slovenska javnost zasluži, da izve, kaj točno to pomeni. "12. točka drugega člena direktive navaja, da energetska izkaznica pomeni potrdilo, ki ga priznava država članica ali pravna oseba, ki jo ta določi, in v katerem je navedena energetska učinkovitost stavbe ali stavbne enote. Ker torej gre za listino, za katero mora stati država članica oziroma s strani države pooblaščena institucija, energetska izkaznica ne more imeti narave zasebne listine, ki bi jo lahko izdal kdorkoli, v poljubni obliki in vsebini. Poleg tega je le za javno listino v pravu vzpostavljena domneva, da je resnično, kar se z njo potrjuje oziroma kar se v njej določa in o tem govori tudi prvi odstavek 169. člena Zakona o pravnem postopku." Mislim, da ni potrebe, da preberem še kaj drugega. To je šlo konec koncev tudi čez službo Vlade za zakonodajo ter čez ostale pravne resorje, ko smo jih uskladili. Smo pa naredili en velik premik tudi na odboru. Nikoli nisem tega zanikal, ampak ne moremo pa mimo tega, kar vsa pravna in strokovna mnenja, ki smo jih pridobili, potrjujejo. Hvala.
Hvala. Želi še kdo? Zvonko Černač želi besedo. Izvolite.
Ja, pritrjujejo, spoštovani državni sekretar, da je oboje mogoče. Mogoče je, da to listino izda nekdo, ki je vpisan v nek javni register, brez vseh ostalih formalnosti, ali da jo izda nekdo, ki mu morate dati še ekstra odločbo. To izhaja iz tega mnenja.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 332. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da želi Zvonko Černač.
Tukaj gre za širitev nabora tistih objektov, za katere ni potrebno izdelati energetske izkaznice. Na odboru je bilo rečeno, da je ta člen usklajen z našo formalno regulativo in da so zaradi tega izpuščeni nekateri objekti, za katere energetska izkaznica ni potrebna, saj določenih tipologij stavb, ki jih prinaša direktiva, naš pravni red ne pozna. Mi vseeno predlagamo, kar nič ne škodi, da se napišejo tudi nekateri objekti, ker se drugače bojimo, da bo zahtevana izdelava energetskih izkaznic tudi za tiste objekte, za katere pa direktiva te zahteve ne prinaša. Zato predlagamo, da se v ta nabor objektov, za katere ni potrebno izdelovati energetske izkaznice, dodajo še nestanovanjske kmetijske stavbe z majhno porabo energije; nestanovanjske kmetijske stavbe, ki se uporabljajo v sektorju zajetem v državnem sektorskem sporazumu o energetski učinkovitosti; stanovanjske stavbe, ki so namenjene za krajšo uporabo, se pravi 4 mesece letno –vikendi – pri kateri je pričakovana poraba energije manj kot 25 % celoletne porabe in samostojne stavbe, ki so manjše od 50 kvadratov, kar pa mislim, da je že v tem členu zajeto. Predlagamo samo, da se prepiše besedilo direktive.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 335. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 336. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 337. člen in 344. člen in amandmaja Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k tema členoma, ki sta vsebinsko povezana. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 339. člen in amandma Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Gospod Tomaž Lisec, izvolite.
Hvala. Lahko bi se javil že pri prejšnjih členih. Samo poglejte, kaj smo uspeli narediti z Energetskim zakonom. Še malo, pa bodo morali biti vsi tisti, ki se bodo kadarkoli ukvarjali s pregledi klimatskih naprav, doktorji nekih tehničnih ved. Bom prebral, kaj piše v obstoječem predlogu zakona. "Licenco neodvisnega strokovnjaka za preglede klimatskih sistemov lahko dobi posameznik, ki izpolnjuje naslednje pogoje: ima najmanj visoko strokovno izobrazbo ali izobrazbo po študijskem programu prve stopnje študijskih področij, ki spadajo v ožje področje tehnika, v skladu s predpisi o visokem šolstvu; ima najmanj dve leti ustreznih delovnih izkušenj, pridobitev izobrazbe iz prejšnje alineje na strokovnem področju klimatskih sistemov; je v zadnjih petih letih od predložitve zahteve za izdajo licence uspešno opravil usposabljanje po programu usposabljanj za neodvisne strokovnjake za pregled klimatskih naprav." Skratka, spoštovani, da sploh ne naštevam vsega, kar potrebujejo strokovnjaki za izdelavo energetskih izkaznic ali pa za pregled dograjevalnih sistemov. Samo na področju pregledov klimatskih naprav, s katerimi se vsaj v poletnem času srečuje velika slovenskih gospodinjstev, – že tako mislim, da jih je vsaj izven Ljubljane premalo, vsaj če sklepam na naše območje – bomo iz njih naredili strokovnjake za vse, na koncu pa bomo dobili strokovnjake iz teorije, ki pa bodo imeli s prakso malo skupnega, ker jih bo teorija toliko zasipala, da se s prakso niti ne bodo mogli ukvarjati. Iz nekega normalnega pregleda klimatske naprave smo naredili nek nepregleden sistem, kjer se verjetno vsaj mladi ne bodo odločali za dokaj donosen posel, ker bodo morali imeti najmanj visoko strokovni izobrazbo, dve leti delovnih izkušenj in tako naprej. Vprašamo se lahko, kdo se bo odločal za preglede klimatskih sistemov. Verjetno čedalje manj ljudi, kar pa pomeni, da bodo tisti, ki bodo imeli to licenco, svoje storitve zaračunali še veliko dražje, kot jih zaračunavajo sedaj. Mi temu nasprotujemo.
Hvala. Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani zbor! Naj povem, da smo na odboru naredili bolj mehko varianto tudi pri 339. členu, ki govori o licencah neodvisnega strokovnjaka. Vlada je prišla v Državni zbor s predlogom, da mora imeti strokovnjak za izdelavo energetskih izkaznic, za pregled klimatskih sistemov ali za pregled ogrevalnih sistemov najmanj pet let delovnih izkušenj. Mi smo na matičnem odboru to znižali na dve leti delovnih izkušenj, pet let delovnih izkušenj je namreč potrebnih recimo za neko vodstveno mesto za direktorja javnega zavoda, za direktorja nekega podjetja in tako dalje. In bi bil zelo kruti do izdelovalcev energetskih izkaznic, če bi zahtevali pet let izkušenj, pa še posebno licenco in tako dalje. S tem, ko smo znižali na dve leti delovnih izkušenj na teh treh področjih, smo razširili možnost pridobivanja licenc in priložnosti, da se lahko tudi mlajši strokovnjaki vključijo na to področje, ki je tudi priložnost za nova delovna mesta. Tako da smo tudi na odboru celotno področje energetskih izkaznic nekako olajšali. Je pa seveda še veliko odprtih vprašanj, kot sem povedal že prej. Ko govorimo o energetskih izkaznicah, moram povedati še to, da smo sankcije za to, če nimaš do določenega leta izkaznice, kot piše v 540. členu zakona, znižali za skoraj 50 %. Nismo želeli, da bi bile sankcije tako rigorozne, kot so bile sprva zapisane v predlogu zakona, ki ga je pripravila Vlada, ampak smo v Državnemu zboru znižali to skoraj za 50 %. Hvala lepa.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač ima besedo.
Moram reči, da me čudi, da minister, ki naj bi spadal k neki liberalni stranki, vsaj tako je že danes on interpelaciji razglašal njen vodja v Državnem zboru, podpira takšne določbe. Podpira določbe o licencah neodvisnih strokovnjakov, se pravi o licenciranju, o reguliranju, o dodatnem usposabljanju tistih, ki so šli skozi večleten študijski proces in pridobili mogoče ne samo inženirsko, ampak celo doktorsko stopnjo izobrazbe. Kajti po teh določbah bo moral iti skozi usposabljanje, ki ga mnogokrat kot vodje usposabljanja upravljajo ljudje, ki so manj usposobljeni od tistih, ki na ta usposabljanja hodijo. Vsaj v praksi manj, saj so nabiti z nekim teoretičnim znanjem, ki nima nobene aplikativne vrednosti. Se pravi, da bodo morali ti ljudje, ki so strokovnjaki in praktiki, hoditi na obvezna usposabljanja tako za energetske izkaznice kot za preglede klimatskih sistemov in za preglede ogrevalnih sistemov zato, da bodo lahko dobili pečat, da lahko to počnejo. O tem govori ta člen. In v povezavi s prejšnjo razpravo, ki smo jo imeli, mi želimo, da se to odpravi, ker je nepotrebno. Ker ta postopek popolnoma nič ne izboljšuje opravljanja teh dejavnosti oziroma storitev, ampak jih draži, komplicira in omejuje konkurenco. Če bi to prišlo – ne zamerite mi, spoštovani kolegi – s strani Socialnih demokratov ali pa s strani katere druge politične stranke, bi to še razumeli. Ampak to pride s strani stranke, ki se razglaša za liberalno in katere ministra, gospoda Viranta, smo danes poslušali govoriti o deregulaciji, o debirokratizaciji, o poenostavitvah in tako naprej. To je vse govorjenje za javnost, brez kakršnihkoli aplikativnih učinkov tam, kjer jih je potrebno sprejeti. Kajti v zakonih se te stvari regulirajo. V zakonih, ne pri besedah. In danes je pred nami eden izmed zakonov, kjer bi bilo treba te besede, ki smo jih poslušali par ur nazaj, udejanjiti. Tukaj bi morale biti udejanjene. V tem zakonu. Zakaj? Zaradi tega, da na eni strani spoštujemo direktive, ki jih moramo spoštovati, na drugi pa uporabnikom in ljudem omogočimo čim bolj prijazne in cenovno čim bolj ugodne storitve. In tega z regulativo, s katero prihajate, ne počnemo. Del naporov je bil uspešen, vendar žal manjši del. Za ta drugi del, ki bi bistveno razbremenil te postopke, omogočil večjo konkurenco in omogočil tudi večjo možnost, da bomo določbe te direktive tudi v celoti do leta 2018 oziroma 2020 implementirali, pa tega posluha ni. Vi v tem členu govorite, da imamo licence za izdelavo energetskih izkaznic, ljudi, ki so visoko strokovno usposobljeni, ki imajo ustrezne delovne izkušnje in ki opravijo še usposabljanje ali poenostavljeno povedano – dodaten tečaj. Potem imamo licence strokovnjakov za preglede klimatskih sistemov, kjer je nekaj podobnega, ter prav tako licence strokovnjakov za preglede ogrevalnih sistemov. In vsem tem izda licenco ministrstvo, ki je pristojno za energijo na podlagi teh tečajev. Vodijo se registri in vsake toliko morajo hoditi na ponovne tečaje. Prej sem povedal, da stane za energetske izkaznice en tak tečaj skupaj z DDV-jem 500 evrov, kar se potem vgrajuje tudi v ceno teh storitev. In o tem ne govori direktiva. Direktiva govori o tem, da morajo biti ti sistemi na učinkovit način pregledovani. Tisti, ki jih pregledujejo in kontrolirajo pa morajo biti ustrezno nadzirani. Mora biti neka kontrola nad tem. Enako velja tudi za izdelavo teh energetskih izkaznic. Še več govori direktiva o tem, kjer gre za avtomatizirane procese, saj je frekvenca teh pregledov čim manjša – toliko, kot je potrebno. Namesto, da bi sledili in dejansko naredili tisto, kar je potrebno, je tukaj neka nadgradnja. Predlagamo, da se ta način spremeni tako, da se vsi tisti, ki te pogoje izpolnjujejo, ki imajo ustrezno izobrazbo in ki imajo ustrezne izkušnje, priglasijo pri ministrstvu, minister izda seznam teh oseb, ki lahko to počnejo in to je vse. Nič drugega ne potrebujemo.
Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Direktiva govori predvsem o tistih sistemih in klimatskih napravah, ki imajo priključno moč nad 12 kilovatov. Jaz si ne predstavljam stanovanjskega objekta, ki bi imel tako veliko priključno moč klimatskega sistema. Govorimo torej o takšnih sistemih. Trdno sem prepričan, da ne moremo zmanjševati kriterijev. Na marsikaterem področju v Sloveniji se je to počelo. To dolgoročno zagotovo prinese slabše rezultate, poleg tega pa je ta člen dejansko popolnoma prenesen in je skladen z direktivo, ki pravi, da vsak z osnovno izobrazbo še nima vseh znanj za pregled enega takšnega klimatskega sistema ali pa sistema nad 12 kilovatov priključne moči. Hvala.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Razpravo k 344. členu smo že opravili, zato dajem v razpravo 345. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 391. člen in amandma Poslanske skupine SDS pod točko 1 in pod točko 2 ravno tako amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Gospod Danijel Krivec ima besedo.
Hvala za besedo, predsedujoči. V šesti alineji predlagamo podaljšanje roka, v katerem mora Državni zbor odločati. V zakonu piše, da mora odločati v roku 30 dni. Mi predlagamo, da se ta rok podaljša na tri mesece. Tako se lahko izognemo nekim izrednim sejam, ki lahko nastopijo v primeru, da Državni zbor ni sklican v tem vmesnem obdobju, mogoče pridejo vmes tudi državnozborske počitnice ali podobne zadeve, zato predlagamo, da se ta rok podaljša iz 30 dni na tri mesece in da se ta zadeva uredi v tem času, ker mislimo, da ni nobene potrebe po 30-dnevnem roku. Predlagamo tudi, da se v osmem odstavku spremeni beseda "šest" v besedo "pet". Gre namreč za zakon o javnih zavodih in agencijah in ne vidimo nobene potrebe, da se v tem primeru dela neko posebno ureditev za javno agencijo, če za vse ostale podobne institucije v Sloveniji velja rok za imenovanje pet let. Predlagam, da ti dve spremembi, pri katerih gre za izboljšanje tega zakona, podprete.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 395. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 428. in 429. člen ter amandmaja Poslanske skupine SDS k tema členoma, ki sta vsebinsko povezana. Želi kdo razpravljati? Gospod Zvonko Černač, izvolite.
Hvala lepa. Ta člen je bil delno spremenjen na odboru, vendar smo pričakovali, da bo tukaj vložen kakšen vsebinski amandma koalicije, pa ga ni. Vsi ostali členi, ki govorijo o agenciji, ki je regulator, in ki so pomembni, so zaprti in jih ni mogoče spreminjati. S temi določbami, ki so najbolj problematične, predlagatelj agencijo izvzema iz sistema javnih agencij. Se pravi, izvzema veljavnost določb, ki v tej državi veljajo za vse javne agencije, saj za to agencijo te določbe ne bodo veljale. Ta zakon uvaja popolnoma samostojne določbe glede delovanja tega regulatorja javne agencije, na nek način ga izvzema iz pravnega reda in tako bo to sui generis subjekt, ki bo imel izjemno velika pooblastila in političen nadzor, ker se nadzor prenaša na raven Državnega zbora. Mislim, da tega primera ne poznamo nikjer v Evropi. Ga ni. Drugje je to vlada ali pa pristojno ministrstvo. Kar se predlaga, je slabo. To je slabo. S formulo, da se oddaljuje to agencijo od politike, se jo postavi neposredno pod politično telo, kar Državni zbor je. Ta člen govori o tem, da ji v nekaterih primerih, če agencija izrazi dvom o delovanju posameznega energetskega podjetja v skladu z zakonom, tega ni treba posebej utemeljevati. Kot piše v tem členu, so dovolj argumenti v nekaj alinejah na enem listu papirja, in se na podlagi odločbe sodišča, ki jo mora izdati v 24 urah – prej je pisalo, da v 12 urah, se pravi, če se agencija spomni ob šestih zvečer, mora drugi dan ob šestih sodišče že izdati odločbo – dovoli vstop v prostore. Vstop in pregled teh prostorov sta izjemnih primerih mogoča celo brez prisotnosti prič, pregleda pa se lahko vse. Od prostorov, telefonov, elektronske dokumentacije, do baz podatkov o komitentih ali o poslovnih razmerjih. Vse se lahko pregleda. Vse. Lahko se pride v drobovje. Ta člen je po našem mnenju neustrezen. V drugem branju, ko smo obravnavali ta zakon na odboru, smo predlagali, da se ga črta, zdaj pa predlagamo, da se te določbe, ki so po našem mnenju tudi protiustavne, zamenja z ustreznimi določbami, ki še vedno omogočajo agenciji ustrezen nadzor, vendar pa ne posegajo protiustavno v pravice tistega, ki je nadziran.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Ste me malo izzvali in se moram javiti tudi pri te temi. Res je, da s tem zakonom javno agencijo Republike Slovenije izvzemamo iz splošnega Zakona o javnih agencijah. Agencija kot neodvisno regulatorno telo mora namreč postati neodvisna in suverena, presojati in regulirati trg vseh energentov, torej električne energije, zemeljskega plina in ostalih energentov, toplote in hladu itd. Z evropskimi direktivami so se v preteklih nekaj letih neprekinjeno nalagale dodatne in dodatne naloge – direktno, preko uredb ali preko direktiv – nacionalnim regulatornim organom in če želimo dober ter učinkovit trg energentov, varstvo potrošnikov in konkurenčnost, da se izognemo raznim oligopolom ali monopolom, je to edini recept. V Evropi obstaja veliko praks, kjer je agencija podrejena državnemu zboru. Menimo, da je to bolj neodvisno, kot pa če se zgodi, bog ne daj, da se vlade menjajo vsako leto, agencija pa potem spada vsakokrat pod drugo vlado, ki namesti novega direktorja in ima potem primež nad agencijo. 6-letni mandat smo izbrali kot sredino in enako velja že za ostale agencije, ki jih imamo v Sloveniji – Agencijo za zavarovalni nadzor, Agencijo za telekomunikacije – in to ni nek unikum. Imamo že kar nekaj agencij, ki so izvzete iz narave, da so pač regulatorne. Evropska direktiva pravi od pet do sedem let. Lahko bi bilo pet, lahko bi bilo sedem, če bi bilo pet, bi bilo vprašanje, zakaj ni šest, če bi bilo sedem, zakaj ni šest in tako dalje. Mi smo sledili najbolj pogosti praksi in se odločili za sredino, torej za šestletni mandat. Menimo, da je to čisto upravičeno. Kar se pa tiče tega člena, je pa popolni prepis iz Zakona o kazenskem postopku. Tako da če menite, da je to protiustavno, bo to presodilo Ustavno sodišče. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Sam sem do neke mere vesel, da se je člen popravil, vendar vseeno predlagam, da podprete tudi naš amandma, ki to materijo še dodatno izboljšuje in se z njim v nekem smislu izognemo težavam, saj agencija ni pooblaščena za kazenski pregon do take mere kot vse druge institucije v tej državi, zato je težko sprejeti dejstvo, da si v tem zakonu v bistvu vzame enaka pooblastila, kot jih Kazenski zakonik daje policiji ali pa kakšnim drugim organom. Zato vseeno predlagam, da mogoče do tretje obravnave izboljšamo ta člen in da v te drugi obravnavi sprejmete naš amandma, ki izboljšuje to materijo, tudi glede na vsa mnenja, ki so bila izražena na odboru s strani Zakonodajno-pravne službe. Res je, da ste črtali res neustavno določbo, kjer je bilo celo proti volji in brez prič dovoljeno agenciji, da pregleduje posamezne prostore in posamezne elemente. Ker je to črtano, mislim, da je zakon tako precej izboljšan, vendar je vseeno še vedno precej stvari, ki dopuščajo veliko preveč možnosti, da pride do zapletov pri tem postopku. Zato predlagam, da sprejmete ta amandma, ki je bil vložen z naše strani, ki vseeno ne pušča tako odprtega prostora agenciji. V primeru zapletov in protitožb bi namreč lahko prišlo do velikih odškodninskih zahtevkov iz nasprotne strani. Zato predlagam koaliciji in vsem, ki bomo glasovali, da podprete amandma, s tem pa pustite zadevo odprto še do tretjega branja.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Zvonko Černač ima besedo.
Kakšno zvezo imata ta člen in zakon ima z ZKP ali s kazenskim postopkom? Saj tukaj ne gre za kazenske postopke, ampak za postopke regulatorja in ne morete vleči iz kazenskega postopka nekih določb, ki nimajo nobene zveze s tem. V teh primerih gre za sum agencije, da podjetje nečesa ne počne v skladu z zakoni. Odstavek pravi: "Sodišče izda odločbo," se pravi o tem pregledu vsega – elektronskih nosilcev, telefonov, komunikacije, naprav in vsega ostalega, "na zahtevo agencije, če obstaja utemeljen sum, da je zavezanec za nadzor kršil ali krši predpise in je verjetno, da se bodo pri pregledu prostorov ali stvari v njem našli dokazi, ki so pomembni za postopek nadzora ali prekrškovni postopek." Nobenega kazenskega ali predkazenskega postopka, nobenega kaznivega dejanja, nobenega suma protipravnosti. Neka ugotovitev nekega uradnika v agenciji, da nekaj ni v redu. Ob predpostavki tega političnega kolobarjenja, ki se v Sloveniji ne dogaja samo na bančnem, ampak tudi na energetskem področju, bo imela torej tista oseba, ki bo imela nadzor nad agencijo, vpogled v celotno shemo energetike. In to mimo Državnega zbora, ker je to pač samo formalni nadzor. Če bo to imela konkurenca, ki je pisala nekatere člene tega zakona, bo seveda imela na dlani vse, kar bo želela. Vi v imenu nekega nadzora s tem zakonom in takšnimi določbami omogočate izkrivljanje konkurence na energetskem trgu.
Želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 474. člen in pod točko 1 amandma Poslanske skupine SDS in pod točko 2 amandma poslanskih skupin koalicije. Želi kdo razpravljati? Več vas je, tako da vas vabim k prijavi za razpravo. Besedo ima mag. Matej Tonin.
474. člen predvideva brezplačno služnost na zemljiščih, državnih in občinskih, kjer bodo potekali energetski objekti. Amandma, ki so ga predlagali kolegi, govori o tem, da se ta brezplačna služnost črta. Zakaj je ta stvar pomembna? Najverjetneje je širši slovenski javnosti izjemno dobro poznan projekt Južni tok, v katerem se v zadnjem obdobju ogromno govori. V Slovenijo prihaja direktor Gazproma in se sestaja s predsednico vlade. Ta projekt je najverjetneje v Sloveniji zelo dobro poznan. Južni tok naj bi bil dolg več kot 2 tisoč kilometrov in samo v Sloveniji naj bi bil plinovod dolg 266 kilometrov, postavljeni pa naj bi bili tudi dve kompresorski postaji. V Sloveniji je ta projekt ocenjen na okrog milijardo evrov, po nekaterih podatkih pa naj bi Gazprom za tranzit plina preko Južnega toka zaslužil približno 100 milijonov evrov letno. Zakaj vam te stvari pripovedujem? Ker se mi zdi na nek način nesprejemljivo, da se v zakon zapisuje brezplačna služnost za recimo Južni tok, kjer zemljišča, občinska in državna zemljišča, skozi katera naj bi ta Južni tok potekal, ne bi dobila popolnoma nič plačane služnosti. In to je še toliko bolj nesprejemljivo glede na zneske, ki se bodo vrteli okrog tranzita tega plina čez Slovenijo. Morda smo mi še nekoliko bolj občutljivi na te stvari, ker naj bi šel po nekaterih planih pomemben del Južnega toka tudi skozi mojo domačo občino in se mi zdi res neverjetno, da od tega velikega projekta, v katerem se bodo obračale milijarde in milijoni, neka lokalna skupnost, kot je občina, ne bi imela čisto nič, niti majhnega zneska za služnost za zemljišča, po katerih bo ta Južni tok tekel. Zato se mi zdi amandma kolegov še kako smiseln, saj govori zgolj o tem, da se ta brezplačnost črta iz 474. člena. Verjamem, da bi veljalo ta amandma podpreti. Če kdaj, je potem v teh težkih časih morda pametno dobiti kakšen evro več od premožnih in dobro stoječih ruskih podjetij.
Hvala. Besedo ima gospod Zvonko Černač.
V teh kriznih gospodarskih razmerah smo poslušali o primanjkovanju sredstev za različne potrebe in o varčevanju na različnih področjih. Tukaj, kjer bi se pa dalo v državni proračun pridobiti znatna sredstva, pa te vneme ni. Še posebej me čudi, da ta predlog prihaja s strani ministrstva, ki je pristojno tudi za ceste, kjer pa je potrebno plačevati služnost za avtocestno omrežje. Sicer je res, da je bilo to uzakonjeno šele leta 2012, vendar je uzakonjeno. In to je znaten prihodek proračuna Republike Slovenije in prav je, da je tako. DARS mora plačevati služnost za celotno omrežje slovenskih avtocest, ki poteka po zemljiščih, ki so last Republike Slovenije. In tako bi moralo biti tudi na področju energetike. Nobenega razloga ni, da se ti dve področji infrastrukture uravnavata in uzakonjata na dva popolnoma različna načina. Zato predlagamo, da se služnost in plačilo zanjo uredi na popolnoma enak način, kot to velja za drugi del infrastrukture, torej za slovenske ceste oziroma avtoceste.
Želi še kdo razpravljati? Mag. Matej Tonin, izvolite.
Pomembna se mi zdi tudi ta razlika, ki jo je sedaj opisal kolega Černač, in sicer, da od domačih podjetij ta plačila zahtevamo, medtem ko bi tujcem to plačilo oprostili oziroma jim spregledali. Konkretno za svojo domačo občino lahko rečem, da bomo v prihodnjih desetih ali petnajstih letih potrebovali več kot 60 milijonov evrov, zato bi nam vsakršen evro iz tega naslova prišel še kako prav. Upam, da bodo to spregledali tudi koalicijski poslanci. Jaz sem prepričan, da mi v tem trenutku ne izgubimo nič, če besedico "brezplačno" črtamo. Še vedno se bo lahko izvajalec pogajal za ceno in jo spravil na nek minimum. Če pa mi v zakon zapišemo, da mora biti ta služnost na državnih in občinskih zemljiščih brezplačna, potem smo si pa res dali strel v koleno.
Hvala. Več vas želi razpravljati, zato vas vabim k prijavi za razpravo. Besedo ima gospod Danijel Krivec.
Pridružujem se predhodni razpravi. Tudi iz konteksta zakona o davku na nepremičnine je nerazumno, da se razlikuje med lokalnimi skupnostmi, državnimi zemljišči, priobalnimi zemljišči, privatnimi zemljišči. Pri davku na nepremičnine so vsi obdavčeni. V tem Energetskem zakonu pa delamo neke izjeme, ki gredo predvsem v škodo lokalnih skupnosti in ne nazadnje tudi države. Ni neke jasne obrazložitve, zakaj je izjema v tem delu, pri priobalnih zemljiščih, ki so vodna zemljišča in ravno tako državna, pa ne delamo izjem. Jaz bi razumel, da se na nek način potem oprosti vsa državna zemljišča. Tu pa se dela neko mešanico med posameznimi nepremičninami in ne vemo, kakšen je razlog, razen tega, kar sta kolega že omenila, da se poskuša nekomu omogočiti lažjo pot do izvedbe nekega projekta, v tem primeru na škodo lokalnih skupnosti in države. Ne vem, kako lahko poslanci tako dikcijo podpremo. Mislim, da je zakon namenjen temu, da ureja neke stvari za vse enako. Mislim, da smo v tej državi tudi po ustavi vsi v enakem položaju in to regulativo ste ves čas zasledovali tudi v zakonu o davku na nepremičnine. V Energetskem zakonu pa delamo neko izjemo, ki je nihče ne zna dobro pojasniti in obrazložiti. Zato predlagam, da podprete naš amandma, ki izenačuje vsa zemljišča, da bo s tem tudi zakon bolj konsistenten in tudi bolj korekten do vseh uporabnikov.
Hvala. Besedo ima gospod Ljubo Žnidar.
Spoštovani! Tudi sam sem mnenja, da mora biti služnost odplačna. Če se postavimo na stran lastnikov zemljišč, je ta člen diskriminatoren in dejansko nepošten, če primerjamo lastnike zemljišč. Če bo država namreč gradila eno vrsto neke javne infrastrukture, bo služnost odplačna, če bo gradila pa drugo vrsto državne infrastrukture, bo pa neodplačna. Tu torej delamo razliko med vrstami državne infrastrukture. To je do lastnikov zemljišč nepošteno in nekorektno. Dejansko bi morali biti vsi lastniki zemljišč v enakem položaju, ne pa da jih ločujemo s plačilom služnosti glede na vrsto državne infrastrukture. Zame ima vsa državna infrastruktura enak status in enak pomen, zato naj bi bili tudi lastniki zemljišč enako obravnavani.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Matej Tonin, izvolite.
Danes smo tudi pri interpelaciji ure in ure razpravljali o občinah in sistemu financiranja občin. Tisti, ki ste bili župani oziroma natančno poznate funkcioniranje občine, veste, da imajo občine zelo omejene lastne vire oziroma lastne načine zbiranja prihodkov. Davek na nepremičnine bo eden izmed virov, ki ga bo lahko občina uporabljala. Prav tako je gospodarjenje z zemljišči en izmed načinov, ker občina lahko pridobiva določena sredstva s tem, da zemljišča kupi, jim spremeni namembnost in jih nato proda. Nekateri so v tem zelo dobri. In ne nazadnje, nekatere občine imajo tudi takšna in drugačna podjetja, ki prav tako ustvarjajo prihodke občinam. Danes, ko govorimo o tem 474. členu, govorimo na nek način tudi o dodatnih možnostih občinskih prihodkov. Ničesar s tem ne ogrožamo, če črtamo dikcijo, da mora biti ta služnost brezplačna, ampak občinam zgolj dajemo podlago in možnost, da iz tega naslova ustvarijo tudi kakšen prihodek. Če se bodo za te služnosti nekoliko slabše pogodili, bo ta prihodek manjši, če se bodo nekoliko bolje, pa toliko večji. Vsekakor pa mi kot parlamentarci ne bi smeli dopustiti, da bi take priložnosti, kot je recimo Južni tok, odšle mimo slovenskih občin kar tako, ne da bi občine zaslužile vsaj kakšen evro.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Mag. Bojan Kumer, izvolite.
Hvala. Kratko pojasnilo, kar se tiče brezplačne služnosti. Tako ali tako je že zdaj tako. Leta 2010 je EZ-D to uvedel in EZ-E je to ohranil. Mi smo dali odplačno služnost na vsa vodna in priobalna zemljišča in to je bilo dovolj, ker to bo le dodatno obremenjevanje. Če vi želite, da imamo tukaj odplačno služnost, to pomeni direktni udarec na prebivalstvo, na položnice. Mi tega ne želimo, ker se bo cena za uporabo plinovodnega, predvsem pa električnega omrežja, povečala. V teh časih si tega ne moremo privoščiti. Hvala.
Hvala. Mag. Matej Tonin, izvolite.
Tudi, če je sedaj tako, nič za to. Zato pa zdaj spreminjamo ta Energetski zakon, da lahko določene stvari tudi spremenimo in imamo enkratno možnost, da to stvar spremenimo. Rekli ste, da bo to pomenilo dodatno obremenitev občanov preko položnic in tako naprej. Če pa tega ne bomo naredili, je pa ta ista zgodba lahko iz druge strani. Zdaj bodo nekatere občine, ki jim bo primanjkovalo sredstev za raznorazne investicije, lahko izkoristile tudi možnost, da bodo davek na nepremičnine povečale za 2,5-krat, kar bo tudi tako ali drugače udarilo državljane oziroma občane. Jaz tukaj ne vidim nobenega razloga, da ne bi dikcije "brezplačno" izpustili ven, ker bomo naredili predvsem mnogo dobrega za občine. Kljub temu pa se investitor lahko še vedno z občinami pogodil za relativno nizko ceno. Ampak mi te možnosti ne smemo vzeti.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Zmanjkalo je časa. Prosim? Je še kakšna sekunda? [[oglašanje iz klopi]] Ni problem, če je še kakšna sekunda. 0.00 imate na razpolago, torej ne gre, ker ste v rdečem polju. Želi še kdo razpravljati? Postopkovno, gospod Zvonko Černač.
Hvala lepa. Predsednik, jaz vas moram opomniti, da ste po nepotrebnem poslancu vzeli možnost razprave. Imel je še nekaj časa. Sicer res zelo omejen čas – petnajst sekund, ki pa so mu na voljo, da zaključi misel. Želel je samo zaključiti misel glede tega, kar je povedal državni sekretar. Izjava, da če bodo podjetja plačevala služno, se bodo pa cene občanom povečale, je nedopustna in demagogija. Cela razprava je tekla o tem, kako se uvaja konkurenčnost, da bodo podjetja med seboj konkurenčna in cene zaradi tega nižje. Tudi podjetja je potrebno prisiliti, da boljše poslujejo in da ti dobički, ki odtekajo na neprave račune, niso pretirani. Tako da ni argumentiranega razloga za to, da se ta amandma ne bi potrdil. Bi bilo pa prav predsednik, da bi dali možnost poslancu, ki je imel še čas, da bi to povedal, vendar tega niste storili, tako da pričakujem, da v bodoče te nedoslednosti ne boste naredili.
Hvala. Gospod Černač, naj vam pojasnim, da če ni časa na razpolago, ni mogoče dati besede. Ko ima poslanec besedo in mu poteče čas, ga računalnik res ne izklopi takoj, ampak mu omogoči, da zaključi misel. Če pa ne razpravlja in je čas porabljen, ni mogoče dodeliti možnosti razprave. Ravnal sem torej v skladu s Poslovnikom. Želi še kdo razpravljat? Mag. Ivan Vogrin, izvolite.
Spoštovani gospod predsednik, imam postopkovni predlog. Ta zakon ima tristo štirideset strani, petsto šestinpetdeset členov in ureja zelo pomembno področje energetike. Jaz sem prepričan, pa ne želim biti žaljiv, da si niti deset poslancev ni ta zakon prebralo, ker ga je bilo nemogoče prebrati od njegovega nastanka do danes, po maratonski seji, ki smo jo imeli. Če pogledamo na konec zakona, mi s tem zakonom pravzaprav tudi preklicujemo približno pet ali deset uredb in predpisov, ki so vezani na do sedaj veljavne predpise. Gospod predsednik, mi smo hudo neresen parlament. Poslanci so utrujeni, sploh ne vedo, o čem se pogovarjamo in prav bi bilo, da to tematiko v drugem branju prestavimo na normalni čas in se resno spopademo z njo, saj s tem bistveno spreminjamo razmere na trgu energije. Hvala lepa.
Hvala, mag. Vogrin za vaš proceduralni predlog, ki ga žal ne morem upoštevati. Do konca druge obravnave imamo še tri člene, razprava je v teku, tako da tega predloga ne morem upoštevati. Mislim, da je postopkovno še nekdo želel besedo. [[Ne.]] Želi še kdo razpravljati? Mag. Matej Tonin, izvolite.
Nič ni narobe, če dodajamo argumente po delčkih, ampak jaz sem že uvodoma rekel, da se bo pri tranzitu tega plina obrnilo okrog 100 milijonov evrov. To je ogromna številka. Pri tem je potrebno vedeti, da morajo občine danes plačevati državi zelo različne dajatve in obveznosti in jih nihče ne opravičuje, da jim tega ni potrebno storiti. Še enkrat povem, da sam res ne vidim popolnoma nobenega argumenta, da bi to naredili v tem zakonu in si močno želim, da bi bil amandma k temu 474. členu tudi sprejet.
Hvala. Želi še kdo razpravljati? Srečko Meh, izvolite.
Spoštovanemu Ivanu Vogrinu bi rad povedal, da je bilo okoli tega Energetskega zakona kar veliko razprav in vložene veliko energije. Že predsednik odbora Samo Bevk je povedal, da smo ure in ure sedeli na nadaljevanjih in se pogovarjali. Vmes je bilo izjemno veliko sestankov s strokovnimi sodelavci in z državnim sekretarjem. Lahko smo zelo veliko razpravljali. Zato se mi zdi neprimerno, da tisti, ki niste sodelovali, danes pravite, da nismo seznanjeni. Tisti, ki smo bili zainteresirani, smo sodelovali od začetka do konca in smo vseskozi dobivali odgovore, prediskutirali stvari tudi med seboj in smo danes tukaj, da poskušamo ta zakon sprejeti. Med drugim tudi zato, ker evropska direktiva od nas zahteva, da ga sprejmemo oziroma da sprejmemo regulativo evropske zakonodaje v naš pravni red. To bi morali že prej narediti in naredili so veliko delo, da smo tukaj naredili dovolj velik red. Naj spomnim, da smo imeli javno predstavitev mnenj in javno razpravo v Državnem zboru. Veliko dela je bilo narejenega in zato mislim, da je korektno, da povemo, da smo govorili, kolikor smo pravzaprav želeli in bili o tem sposobni govoriti. In še nekaj se mi zdi pomembno. Energetika je področje, ki je izjemno zanimivo, lahko tudi izjemno odgovorno. Iz vseh strani so prihajali posamezni predlogi in med vsemi temi predlogi je bilo potem treba sprejeti to, kar danes predstavlja v drugem branju Energetski zakon z vsemi amandmaji. Prepričan sem, da je v tem danem trenutku to optimalen predlog, ki bi se ga pa skozi vso razpravo dalo še izboljšati, ampak toliko časa pa ta trenutek tudi nimamo, da bi lahko čisto vsako stvar prediskutirali, ker jo je vendarle potrebno prediskutirati tudi s tistimi, ki so odgovorni za energetsko oskrbo Slovenije, karkoli ta energetska oskrba seveda pomeni. Hvala lepa.
Hvala lepa. Je še želja za razpravo? Odpiram prijavo za razpravo k vloženima amandmajema k 474. členu. Prvi ima besedo gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo. Vključil sem se zaradi tega v razpravo, ker kljub temu, da vemo, kakšne bodo investicije v projekt, ki bo potekal preko našega ozemlja, bomo mi kar nekomu to oddajali zastonj, čeprav je naša država v tako slabem stanju. Mi to kar nekomu oddajamo zastonj, ki bo na tem služil. Mene je strah, da je to že vse nekako vnaprej dogovorjeno, da se to podpira za nekoga, ker smo od nekoga dobili nekaj drugega. Če je to res, povejte, kaj smo dobili, da kar nekomu nekaj dajemo zastonj. Mogoče ima Ivan Ogrin prav, mogoče smo res utrujeni, če sedaj že kar delimo. Na eni strani slišimo, kako nam gre težko, mi pa bi bili sedaj kar tako radodarni. Ne vem, če mi lahko odgovorite.
Hvala lepa. Besedo ima gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Jaz bi želela samo ponovno poudariti, da smo resnično opravili veliko razprav o tem zakonu v prvi obravnavi. Danes je druga obravnava. Kot je že gospod Srečko Meh povedal, smo imeli tudi javno predstavitev mnenj v tem Državnem zboru. Resnično je bilo veliko možnosti, da smo se z zakonom seznanili. Mislim, da s tega vidika ni nobenih problemov več. Hvala lepa.
Hvala lepa. Vidim, da je še želja po razpravi. Mag. Matej Tonin, imate besedo.
Velikokrat se s kolegom Vogrinom strinjam, vendar se tokrat ne morem strinjati, ker mislim, da je razprava okoli 474. člena kar konkretna. Nihče ne tava v epske širine, ampak se kar vsi lepo držimo vsebine. Jaz mislim, da to vsebino kar dobro poznamo. Še enkrat bi se vrnil na amandma. Gazprom, podjetje, ki je v osnovi zadolženo za to investicijo Južnega toka, ki bo šel tudi čez Slovenijo, je ogromno podjetje. Tako veliko podjetje, da ima njihov direktor prav poseben status. Ko obišče Slovenijo, ga slovenska predsednica sprejme z istimi častmi kot vse ostale druge predsednike vlad. Ampak kljub temu, da je to podjetje tako močno in veliko, ne smemo dovoliti, da bi mu v slovenski zakonodaji omogočili kakršnekoli posebne olajševalne okoliščine oziroma oprostitve kakšnih plačil. Zato bom še enkrat, danes pa res zadnjič, rekel, da si želim, da bi bil amandma k 474. členu sprejet in bi črtali besedico "obvezna brezplačnost".
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o vloženih amandmajih k 474. členu? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. Prehajamo k 490. členu in razpravi o vloženemu amandmaju koalicije k temu členu. Želi kdo razpravljati? Če ne, prehajamo k naslednjemu amandmaju. V razpravo dajem vloženi amandma koalicije k 521. členu. Želi kdo razpravljati? Besedo ima gospod Samo Bevk.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Ker je ta amandma povezan z 249. členom, oba govorita tudi o naložbah, in ker je to predzadnji amandma, o katerem danes razpravljamo, bi rad vseeno povedal, da ima Slovenija zgleden koncept energetske rabe in proizvodnje električne energije. Približno eno tretjino energije proizvedemo iz obnovljivih virov energije, torej iz hidroelektrarn, tretjino iz termoelektrarn in tretjino v jedrski elektrarni Krško. Imamo pa še eno elektrarno, za katero je eden izmed strokovnjakov s področja energetike dejal, da je to naša največja elektrarna, in sicer "elektrarna učinkovite rabe energije", kjer imamo še veliko priložnosti, tudi za črpanje evropskih sredstev za gradnjo energetsko učinkovitih objektov. Rad bi povedal, da je energetika eno izmed redkih področjih, ki lahko omogoči nadaljnji gospodarski razvoj naše države. Trenutno so namreč naši edini večji potencialni investicijski viri sredstva, ki jih bomo lahko pridobili iz evropskih skladov prav za področje energetike in drugih infrastrukturnih projektov. Tu so še posojila Evropske investicijske banke in seveda investicijski potencial, ki ga ima slovensko energetsko gospodarstvo še vedno veliko. Zato vidim zagon slovenskega gospodarstva prav na področju vlaganj v energetske infrastrukturne objekte in tudi v druge infrastrukturne projekte, kot so projekti s področja železniške infrastrukture, cestne infrastrukture in tako dalje. To je lahko tista prelomna točka za oživitev slovenskega gospodarstva, za rast bruto domačega proizvoda in končno za izhod iz finančne, gospodarske in socialne krize ter tudi za rešitev bančnega sistema, s katerim smo se ukvarjali v zadnjih dneh. Kot sem dejal že na prvi obravnavi, bomo tako lahko na svoji zemlji sami gospodar. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati pri vloženem amandmaju k 521. členu? Če ne, zaključujem razpravo pri vloženem amandmaju k 521. členu. Prehajamo k 540. členu, h kateremu sta vložena dva amandmaja – prvi amandma koalicijskih poslanskih skupin in drugi amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Če ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo o vloženih amandmajih. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali trideset minut po prekinjeni šesti točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O DELOVNEM ČASU IN OBVEZNIH POČITKIH MOBILNIH DELAVCEV TER O ZAPISOVALNI OPREMI V CESTNIH PREVOZIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo tukaj prisotnemu predstavniku vlade, magistru Bojanu Babiču, državnemu sekretarju na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor. Izvolite.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane poslanke in poslanci! Glavni cilj tega predloga zakona je prenos direktive 2009/5/ES v slovenski pravni red. Ta direktiva vsebuje smernice za kategorizacijo rešitev predpisov s področja časov vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov – uredbi 561/2006ES in 3821/85/EGS – glede na težo kršitve za namen poenotenja sistemov kršitev znotraj Evropske unije, kar bo prispevalo k večji varnosti v cestnem prometu in pravičnejši konkurenci med podjetji. Kršitve morajo biti formulirane na podlagi kategorizacije iz direktive tudi zaradi tega, da bo možno njihovo sporočanje o nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov, ki je vzpostavljen na podlagi uredbe ES št. 1071/2009 o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika, ki je povezan v skupni evropski register. Poleg tega predlog zakona tudi natančneje ureja vodenje evidenc delovnih časov voznikov, dopolnjuje način odvzema odobritev za tahografske delavnice, dopolnjuje sistem sankcij za tahografske delavnice ter dodeluje pristojnost carinski službi republike Slovenije za izvajanje nadzora na podlagi tega zakona. Na podlagi mnenja Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora so bili podani amandmaji, ki urejajo njihove pripombe s področja tahografskih delavnic in prehodnih določb ter deloma upoštevajo pripombe za področje kršitev. Tako je poleg sklicevanja na uredbo EU vsebovan tudi opis kršitve, ni pa upoštevan pomislek glede načina podpisovanja glob, saj je kategorizacija kršitev glede na njihovo težo potrebna zaradi prenosa direktive 2009/5/ES v slovenski pravni red ter da bo možno njihovo sporočanje v register cestnih prevoznikov. Hvala lepa.
Hvala lepa, mag. Babič. Prehajamo na predstavitev poročila Odbora za infrastrukturo in prostor, ki je obravnavala predlog zakona kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku, gospodu Samu Bevku.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani zbor! Odbor za infrastrukturo in prostor je na 12. seji 4. decembra kot matično delovno telo obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. V poslovniškem roku so bili vloženi amandmaji poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije k 3., 4., 6., 7., 8., 10., 13., 15., 16., 17., 18., 19., 20., 21., 23. in 24. členu; za nove 24.a, 24.b, 24.c in 24.č člene ter k naslovu "Končna določba." V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja državni sekretar na Ministrstvu za infrastrukturo in prostor, mag. Bojan Babič, poudaril, da je glavni cilj predloga zakona sprememba sistema glob, ki so se do zdaj sicer lahko izrekale v razponu, vendar je bilo na podlagi praktičnih izkušenj nadzornih organov sklenjeno, da se sistem kazenskih sankcij popravi v skladu s smernicami iz Direktive 2009/5/ES. Omenjene smernice pa so podlaga za višino glob za posamezno vrsto prekrška s področja obveznih odmorov in počitkov poklicnih voznikov, s čimer bodo prekrški dejansko sankcionirani glede na njihovo težo. Državni sekretar je še izpostavil, da se na predlog Ministrstva za finance tudi carinski službi dodeljuje pristojnost za opravljanje nadzora na podlagi tega zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe Mira Palhartinger je poudarila, da so v svojem pisnem mnenju v skladu s svojo pristojnostjo podali opozorila pravno-sistemske in pravno-tehnične narave ter nekatere pripombe, izpostavila pa je tudi, da je v amandmajih koalicije upoštevan velik del njihovih pripomb. Komisija Državnega sveta za lokalno samoupravo in regionalni razvoj predlog zakona podpira, pri čemer komisija opozarja, da delodajalci nemalokrat silijo poklicne voznike v kršitev pravil glede delovnega časa in obveznih počitkov, pri čemer so vozniki velikokrat prisiljeni sami plačati globe za storjene prekrške in kršitve, ki na koncu vodijo tudi v manjšo varnost v cestnem prometu. Brez razprave je odbor sprejel amandmaje poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih je sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega so vključeni sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina Socialnih demokratov, gospod Srečko Meh.
Prijazen pozdrav! Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov glede predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih je, da bomo predlagano novelo zakona o delovnem času in obvezni opremi mobilnih delavcev in vse ostalo v predlogu podprli. Pri predlaganem zakonu je osnovni cilj prenos direktive Evropske skupnosti v slovenski pravni red. Ta direktiva vsebuje smernice za kategorizacijo kršitev predpisov s področja časa vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov, ki urejajo v uredbi Evropske skupnosti kršitve glede na resnost in težo za namen večje varnosti v cestnem prometu in pravičnejše konkurence med podjetji. Kršitve morajo biti formulirane na podlagi kategorizacije iz direktive tudi zato, da bo možno njihovo sporočanje v nacionalni elektronski register cestnih prevoznikov, ki je vzpostavljen na podlagi uredbe Evropske skupnosti. Poleg tega zakon natančneje ureja vodenje evidenc delovnih časov voznikov, dopolnjuje način odvzema odobritve za tahografske delavnice, dopolnjuje sistem sankcij za tahografske delavnice ter dodeljuje pristojnost carinski službi Republike Slovenije za izvajanje nadzora na podlagi tega zakona. Ker gre predvsem za prenos direktive Evropske skupnosti v slovensko zakonodajo in s tem manjše vsebinske popravke, bomo zakon podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Državljanske liste, gospa Kristina Valenčič.
Lep pozdrav še enkrat! Novela Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih prinaša nov sistem kazenskih sankcij za prekrške s področja obveznih odmorov in počitkov poklicnih voznikov. Vlada se je na podlagi praktičnih izkušenj nadzornih organov odločila, da bo v svoj pravni red prenesla smernice evropske direktive, ki določajo, da morajo biti kršitve kategorizirane glede na resnost kršitve in morebitne posledice za varnost v cestnem prometu. Z novelo torej na preglednejši in pravičnejši način urejamo sistem glob za te prekrške in uvajamo nov nadzorni organ. Carinski službi Republike Slovenije novela določa nove pristojnosti za izvajanje nadzora na tem področju, s čimer bo dobila celovit nadzor nad terenom. Novela je usklajena s ključnimi subjekti – z Obrtno-podjetniško zbornico Slovenije, Gospodarsko zbornico Slovenije in Avtoprevozniško zbornico. Novelo zakona podpira tudi komisija Državnega sveta. Novela torej na pravičnejši način ureja sistem sankcioniranja prekrškov s področja obveznih odmorov in počitkov poklicnih voznikov z namenom povečanja varnosti v cestnem prometu, zato bomo poslanke in poslanci Državljanske liste novelo podprli.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke, gospod Janez Ribič.
Hvala za besedo, spoštovana podpredsednica Državnega zbora, spoštovani prisotni! Pred nami je novela Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih, katere glavni cilj je uskladitev slovenske zakonodaje z evropsko na področju kršitev, predpisov s področja časov vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov. Predlagana novela je vsebinsko precej obsežna. Obsega namreč kar 40 členov, zaradi česar bi bilo po mnenju Zakonodajno-pravne službe, s katerim se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke strinjamo, primernejše novo besedilo zakona. Spremembe namreč obsegajo skoraj vsak člen osnovnega zakona. Vsebina zakona se torej v pretežni meri nanaša na spremembe sistema glob za kršitve, ki izhajajo iz nespoštovanja določb o obveznih počitkih poklicnih voznikov oziroma o določbah, ki se nanašajo na prirejanje podatkov v tahografih. Te so opredeljene v Uredbi EU št. 561/2006 in v Evropskem sporazumu o delu posadk vozil, ki opravljajo mednarodne prevoze, s skrajšanim nazivom AETR. Trenutna ureditev ni vsebovala natančnih sankcij za nedovoljena ravnanja delavnic, ki vgrajujejo, aktivirajo, pregledujejo, umerjajo in servisirajo tahografe. Zato se s predlaganimi spremembami v zvezi s tem uveljavljajo določene novosti, kot je na primer začasni odvzem odobritve delovanja takšne delavnice. Spremenjeni način izrekanja prekrškov za kršitve, ki je predviden v predlaganem zakonu, pomeni kar veliko spremembo, saj se bodo po novem globe za kršitve, navedene v evropski uredbi, ki se uporablja neposredno, izrekale glede na težo prekrška in ne več v razponu, kot to velja sedaj. Takšen način izrekanja kazenskih sankcij naj bi bil v skladu s smernicami evropske direktive, ki predvideva kategorizacijo kršitev glede na resnost kršitve in morebitne posledice na varnost v cestnem prometu. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke ne nasprotujemo predlaganim rešitvam, saj se zavedamo, da mora biti ob tako velikem povečanju tovornega prometa, kakršnemu smo pri nas priča v zadnjih letih, varnost na prvem mestu. Nedavna tragična nesreča na avstrijski strani predora Karavanke nas še kako opominja, kako zelo je za varnost v cestnem prometu pomembno jasno spoštovanje določb o obveznih počitkih poklicnih voznikov tovornih vozil. Opozarjamo pa, da predlagani način določanja glob zelo verjetno ni v skladu z določbami Zakona o prekrških, na kar opozarja Zakonodajno-pravna služba. Predlog zakona namreč veže kaznovanje na vsako začeto časovno obdobje, ki je izraženo v urah oziroma tednih. To omogoča postopno naraščanje izrečenega zneska globe glede na čas trajanja prekrška, za kar v Zakonu o prekrških ni neposredne pravne podlage. Poleg tega to odstopa od ustaljenega načina predpisovanja in izrekanja glob za prekrške, saj Zakon o prekrških instituta nadaljevanega prekrška ne pozna. Kljub določenim pomislekom, ki sem jih navedel, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke predlagani noveli Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, gospa Marjana Kotnik Poropat.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovane in spoštovani! Poglavitne rešitve predloga zakona, ki je pred nami, upoštevajo smernice iz Direktive Evropske unije št. 2009/5/ES, ki se nanašajo na kategorizacijo kršitev predpisov s področja časa vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter uporabe tahografov. Ključni cilj predlaganih sprememb in dopolnitev zakona je sprememba koncepta izrekanja glob, ki sledi smernicam za kategorizacijo kršitev predpisov s področja časa vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov, iz že omenjene direktive. Medtem ko se trenutno globe izrekajo v razponu, se v skladu s politiko Evropske unije na področju prevozov predlaga, da so prekrški sankcionirani glede na težko prekrška, pri čemer se upoštevajo pravila iz navedene direktive, da morajo biti kršitve kategorizirane glede na resnost kršitve in morebitne posledice za varnost v cestnem prometu. Taka ureditev bo tudi po našem mnenju vplivala na pravičnejšo konkurenco med podjetji. Poleg navedenega novela zakona natančneje ureja vodenje evidenc delovnega časa voznikov. Dopolnjen bo tudi sistem kazenskih sankcij, ki se nanaša na tahografske delavnice. Poleg polnega odvzema odobritve za določene primere, bo po novem mogoč tudi začasen odvzem odobritve. Poleg tega pa so dodane tudi kazenske sankcije v obliki zneskov, ki jih dosedanji zakon za tahografske delavnice ni vseboval. Pomembno novost predstavlja predlog, da se carinski službi Republike Slovenije določi pristojnost za izvajanje nadzora na tem področju, s čimer bo dobila celovit nadzor na terenu. V poslanski skupini DeSUS smo zadovoljni, da se je predlagatelj novele zakona uskladil z Obrtno-podjetniško zbornico Slovenije, z Gospodarsko zbornico Slovenije in Avtoprevozniško zbornico, kar pomeni, da je vlada ponovno prisluhnila tem interesnim skupinam. Na koncu bi želela opozoriti še na vedno bolj perečo problematiko poklicnih voznikov. Mnogi delodajalci silijo poklicne voznike v kršitev pravil glede delovnega časa in obveznih očitkov. Ko jih pri tem zaloti policija in jih za kršitev oglobi, nosijo take globe običajno poklicni vozniki sami. Pri tem pa ne smemo zanemariti dejstva, da lahko taka vožnja vodi tudi v manjšo varnost v cestnem prometu in je nemalokrat vzrok za težke prometne nesreče. Ker menimo, da predlog zakona prinaša dobre rešitve, ga bomo v Poslanski skupini DeSUS podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije, gospa Iva Dimic.
Hvala za besedo, predsedujoča. Spoštovani! Novela zakona, ki je pred nami, je namenjena predvsem spremembam sistema glob in cilja na to, da se bodo globe za prekrške odslej izrekale v razponu. Torej po pravilu – hujši je prekršek, višja je globa in obratno. Tak način kaznovanja priporočajo tudi smernice Evropske unije, ki jih bomo na ta način prenesli v slovensko zakonodajo. Spremembe v zakonu bodo prinesle tudi možnost, da bodo imeli nadzorni organi več manevrskega prostora pri nadzoru tahografskih delavnic. Poleg trajnega odvzema licence, bo odslej delavnici do odprave morebitnih nepravilnosti možno odvzeti licenco tudi za dobo enega, dveh in štirih mesecev. Po slovenskih cestah in avtocestah se vsak dan pelje veliko število tujih tovornjakov in kombiniranih vozil. Kot je bilo v medijih že večkrat izpostavljeno pa mnogo izmed teh vozil, ki prihajajo iz vzhodne Evrope, že na prvi pogled ne izpolnjujejo niti tehnične brezhibnosti. Podobna situacija se je že prevečkrat izkazala tudi v primeru voznikov teh vozil, ki ne upoštevajo pravil varne vožnje, ne delajo obveznih postankov na poti in s tem ogrožajo sebe in druge. V Novi Sloveniji zato pričakujejo, da bodo policija in drugi pristojni organi svoje delo opravljali še bolj intenzivno in na podlagi sprememb tega zakona upajmo, da tudi bolj učinkovito. Krščanski demokrati bomo predlagane spremembe podprli, saj menimo, da bo zakonodaja z omenjenimi dopolnili bolj pravična in tudi učinkovitejša. Hkrati krščanski demokrati upamo, da bo na cestah počasi začelo prevladovati zavedanje, da lahko za varnost v prometu največ naredimo vozniki sami, če ravnamo odgovorno in vozimo po predpisih.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupin Pozitivna Slovenija, gospa Alenka Pavlič.
Hvala lepa, gospa podpredsednica. Poglavitne rešitve tega zakona upoštevajo smernice iz Direktive št. 2009/5/ES, ki se nanašajo na kategorizacijo kršitev predpisov s področja časa vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov. Slovenija se je odločila, da bo te smernice prenesla v svoj pravni red in zato bodo le-te podlaga za višino glob za posamezno vrsto prekrška s področja obveznih odmorov in počitkov poklicnih voznikov. Prekrški bodo sankcionirani glede na težo prekrška. S tem je upoštevano pravilo iz direktive, da morajo biti kršitve kategorizirane glede na resnost kršitve in morebitne posledice za varnost v cestnem prometu. To naj bi vplivalo tudi na pravičnejšo konkurenco med podjetji. V Pozitivni Sloveniji opozarjamo, da v praksi delodajalci silijo poklicne voznike v kršitev pravil glede delovnega časa in obveznih počitkov, pri čemer so vozniki nato velikokrat prisiljeni sami plačati globe za storjene prekrške. Zato je večja varnost vedno znova odvisna od odločitve poklicnih voznikov, ki izbirajo med varnostjo in globo, vse s ciljem večjega zaslužka avtoprevozniških podjetij. V Poslanski skupini Pozitivna Slovenija bomo predlog zakona podprli, četudi smo prepričani, da sprememba višine sankcij ne vpliva pozitivno na pravičnejšo konkurenco avtoprevozniških podjetij na trgu.
Hvala lepa. Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Spoštovana predsedujoča, predstavniki ministrstva, kolegice in kolegi! V obravnavi imamo predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Tahografi so bili sprva zasnovani z zamislijo, da se je voznik pripravljen nadzorovati in zato niso bili zaščiteni pred ponarejenim podatkom. Prihajalo je do goljufij, kar je poslabševalo položaj prevoznikov, ki so pravila spoštovali. Zaradi tega in zaradi izboljševanja cestne varnosti je bila 1. maja 2006 uvedena nova generacija digitalnih tahografov, ki omogočajo višjo varnostno raven in odpravljajo omenjene pomanjkljivosti. V zvezi z uvedbo digitalnih tahografov v Republiki Sloveniji je bil sprejet poseben Zakon o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovani opremi v cestnih prevozih. Poglavitna rešitev, ki jo prinaša predlagana novela je, da bo sprememba zakona omogočila prenos smernic iz Direktive 2009/5/ES za kategorizacijo kršitev predpisov s področja časov vožnje, odmorov in počitkov poklicnih voznikov ter tahografov. Omenjene smernice so podlaga za višino glob za posamezno vrsto prekrška s področja obveznih odmorov in počitkov poklicnih voznikov. Tako bodo prekrški dejansko sankcionirani glede na težo prekrška. S tem je spoštovano tudi pravilo iz direktive, da morajo biti kršitve kategorizirane glede na resnost kršitve in morebitne posledice za varnost v cestnem prometu. To pa bo vplivalo tudi na pravičnejšo konkurenco med podjetji. Predlog zakona vsebuje tudi druge popravke. Natančno ureja vodenje evidenc delovnega časa voznikov, dopolnjujejo pa se tudi kazenske sankcije za tahografske delavnice. Sedanji sistem bo dopolnjen tako, da bo poleg polnega odvzema odobritve za določene primere, mogoč tudi začasni odvzem odobritve. Poleg tega pa so dodane tudi kazenske sankcije v obliki zneskov, ki jih dosedanji zakon za tahografske delavnice ni vseboval. Na predlog Ministrstva za finance se dodeluje pristojnosti carinski službi Republike Slovenije za upravljanje nadzora na podlagi tega zakona. Ker gre za izboljšanje obstoječe zakonske ureditve na podlagi evropsko primerljivih ureditev, noveli zakona v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo nasprotovali.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Ker amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Glasovanje o predlogu zakona bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili 30 minut po prekinjeni 6. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 6. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVI ZAKONA O ELEKTRONSKIH KOMUNIKACIJAH PO NUJNEM POSTOPKU. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, tukaj prisotnemu ministru za izobraževanje, znanost in šport, dr. Jerneju Pikalu.
Spoštovana gospa podpredsednica, gospe in gospodje! Hvala lepa, da lahko danes pred vami podam to dodatno obrazložitev. Predlog obravnavane zakonske novele izboljšuje fleksibilnost Zakona o elektronskih komunikacijah iz leta 2012, ki se nanaša na izvedbo elektronske dražbe. Pristojni Agenciji za komunikacijska omrežja in storitve Republike Slovenije namreč omogoča izbiro med različnimi formati elektronskih dražb. Kateri format bo agencija izbrala, je stvar njene strokovne presoje. Veljavni zakon o elektronskih komunikacijah, ki na podlagi javnega pooblastila upravlja z radiofrekvenčnim spektrom Republike Slovenije, namreč omogoča, da se pri podeljevanju radijskih frekvenc v okviru javnega razpisa uporabi inštitut javne dražbe, kadar je edino merilo za izbiro najugodnejše ponudbe ponujena cena. V okviru priprav agencije na enotni javni razpis za podelitev radijskih frekvenc v pasovih 800 megahercov, 900 megahercov, 1800 megahercov, 2100 megahercov ter 2600 megahercov se je izkazalo, da določbe veljavnega zakona ne upoštevajo v zadostni meri posebnosti elektronskih dražb in agenciji ne omogočajo izbire med različnimi formati elektronskih dražb. Pri tem vas lahko obvestim, da je Republika Slovenija ravno danes preko EU pilotnega sistema dobila tako imenovano pilotno pismo, v katerem nas Evropska komisija sprašuje, zakaj kljub obljubam iz oktobra 2012, do danes še nismo razpisali 800 megaherčnega radiofrekvenčnega spektra. V pismu, ki smo ga poslali v Bruselj, mislim da 26. oktobra 2012, smo namreč obljubili, da bomo vse postopke v zvezi s tem zaključili do junija 2014. V zvezi s predlogom te zakonske novele smo prejeli mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, ki k temu predlogu zakona ni imela pripomb. Predlog zakona je bil 10. decembra obravnavan tudi na Odboru za izobraževanje, znanost, šport in mladino, kjer pa je bil, vsaj po našem mnenju, pomembno izboljšan, saj mu je bila dodana določba oziroma dodatna varovalka, po kateri nadzor nad izvedbo elektronskih dražb opravlja Računsko sodišče Republike Slovenije. Menimo, da je predlagano novelo potrebno sprejeti, da bo lahko agencija takoj pričela z javnim razpisom radijskih frekvenc za mobilne komunikacije ter uporabila optimalni postopek draženja. Z učinkovito podelitvijo frekvenc v skladu s stvarnimi potrebami industrije, bodo izpolnjeni tudi pogoji za uvajanje sodobnih mobilnih komunikacij četrte generacije in za zagon novega investicijskega cikla, kar je še posebej pomembno v teh danih trenutnih gospodarskih razmerah. Hvala lepa.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo podpredsednici, gospe Mariji Plevčak.
Lepo pozdravljeni! Odbor za izobraževanje, znanost, šport in mladino je na 34. nujni seji 10. decembra letos obravnaval predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada. Kolegij predsednika Državnega zbora je na 74. redni seji, dne 6. decembra 2013, sklenil, da se predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o elektronskih komunikacijah obravnava po nujen postopku. Zakonodajno-pravna služba je predloženi zakon proučila z vidika njegove skladnosti z ustavo in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika in k njemu ni imela pripomb. V poslovniškem roku je amandma vložila Poslanska skupina SDS k 1. členu, predlagan in sprejet pa je bil tudi predlog za amandma odbora. Državni sekretar na ministrstvu za izobraževanje, znanost in šport Aljuš Pertinač je povedal, da je potrebno predlog zakona sprejeti po nujen postopku zato, da se preprečijo težko popravljive posledice za delovanje države. Časovni načrt dela Agencije za komunikacijska omrežja in storitve Republike Slovenije namreč predvideva izdajo sklepa o uvedbi enotnega javnega razpisa za podelitev radijskih frekvenc v pasovih 800, 900, 1800, 2100 in 2600 megahercov z uporabo instituta javne dražbe 13. 12. 2012, zaradi česar je potrebna čimprejšnja uveljavitev predlaganih zakonskih sprememb. Pojasnjuje, da Republiki Sloveniji zaradi zamud pri podelitvi radijskih frekvenc v 800 megaherčnem pasu, ki bi morale biti v skladu z zahtevami Sklepa št. 243/2012/EU Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi večletnega programa politike radijskega spektra podeljene najpozneje do konca leta 2012. Grozijo nam postopki Evropske unije, ki bi se lahko končali tudi z denarno kaznijo za Slovenijo. Čimprejšnja podelitev radijskih frekvenc je potrebna tudi zaradi potrebne gradnje omrežja 4G, kar bo omogočilo zagon novega investicijskega cikla. Menijo še, da se je v okviru priprav na enotni javni razpis za podelitev prej omenjenih radijskih frekvenc pred agencijo izkazalo, da določbe veljavnega zakona o elektronskih komunikacijah ne upoštevajo posebnosti v zadostni meri elektronskih dražb v primerjavi z ustnimi in pisnimi dražbami. Predlagani zakon zato odpravlja pomanjkljivosti v delu, ki se nanaša na izvedbo elektronske dražbe ter agenciji omogoča izbiro med različnimi formati elektronskih dražb, vključno z dražbo tipa CCA. Razprava je potekala predvsem o 1. členu predloga zakona, ki opredeljuje način izvedbe javne dražbe. Pri njem je bila s strani poslanske skupine SDS predlagana sprememba šestega odstavka 45. člena veljavnega zakona, v skladu s katero naj bi se dražitelju ali dražiteljem z najvišjo ponudbo oziroma z najvišjo kombinacijo ponudb, ki so v skladu s pravili za izvedbo javne dražbe na njej uspeli, izdal opisni sklep. V njem bi se določil znesek plačila za učinkovito rabo omejene naravne dobrine, ki ga morajo plačati v skladu s pravili za izvedbo javne dražbe in rok, v katerem ga morajo plačati. Dražitelj bi tako plačal znesek v višini, ki bo določena v skladu z zakonom in bi določal pravilo prve cene. Predstavnik ministrstva je pojasnil, da šesti odstavek veljavnega zakona, ki predvideva, da dražitelj, ki je na javni dražbi uspel, kot nadomestilo za učinkovito rabo omejene naravne dobrine v vsakem primeru plača znesek v višini najvišje ponudbe, onemogoča izvedbo dražbe CCA, za katero se je v postopku priprave enoletnega razpisa pri agenciji izkazalo, da je najprimernejša. Hkrati se z dražbo CCA z uporabo pravila druge cene za radio frekvenčni spekter doseže cena, ki je najbližje realni tržni ceni oziroma jo v celoti odraža. Bistveno se zmanjšujejo možnosti taktiziranja in nedovoljenega strateškega sodelovanja dražiteljev, onemogočeno pa je tudi prelicitiranje šibkejših dražiteljev, s čimer se lažje zasledujejo cilji zagotavljanja konkurence na trgu mobilnih komunikacij. Nekaj moram spustiti. Nekaj razprave je bilo tudi pri drugem členu, ki s sprejetim amandmajem odbora določa novo varovalko nad izvedbo elektronskih dražb s strani pristojne agencije APEK, s tem, da se določi pristojnost za nadzor pri izvedbi dražb s strani Računskega sodišča. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerega je vključen sprejeti amandma. Dopolnjeni predlog zakona je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na razpravo o 2. členu in vloženem amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo razpravljati? Želi. Dve želji vidim za razpravo. Odpiram prijavo na razpravo. Prvi ima besedo mag. Branko Grims.
Hvala za besedo. Smisel tega amandmaja je, da še enkrat ponudimo v premislek možnost, da bi se odločili za najvišjo ponudbo, in sicer z naslednjimi argumenti. Predvsem nas je v to prepričevalo zelo nenavadno zagovarjanje tiste rešitve, ko se je predlagatelj na odboru skliceval na našo sosedo, kjer so dejansko ta model uporabili, pri čemer je trdil, da ta model onemogoča dogovarjanje in da je prav to ključen razlog za njegovo uvedbo. Ampak v Avstriji je očitno do tega prišlo in zadeva se končuje v tem trenutku na sodišču. Se pravi, da ta argument zanesljivo ne zdrži in da bi bil v slovenskih razmerah, kjer, kot veste, prihaja do kartelnega dogovarjanja povsod, od gradbenikov naprej, verjetno model prve ponudbe, se pravi najvišje ponudbe, le bolj transparenten in iz tega razloga boljši. Drugi pomislek je, da model t.i. druge ponudbe – se pravi, druge najvišje, ki jo plača tisti, ki je sicer dal najvišjo, ne glede na to, koliko je razlika med tema dvema ponudbama, vseeno plača nižjo – pomeni neke vrste hazardiranje, ki se v nekaterih državah izplača, nikakor pa ne v vseh. In če pride do kakršnegakoli dogovarjanja, potem je vprašanje, kaj to v praksi pomeni. Lahko bi pomenilo konec koncev tudi to, da bi se država na ta način odpovedala nečemu, kar je sicer prihodek proračuna. V razmerah, ko je obdavčitev izjemno velika, bi bil en tak prihodek v proračun, ki je sorazmerno velik – gre za podelitev frekvenc za nekaj, kar je prihodnost GSM sistemov – zagotovo zelo dobrodošel v čim večji količini. Vse to so razlogi, da še enkrat ponudimo v premislek ta amandma in predlagamo, da se ga tudi sprejme.
Hvala lepa. Mag. Majda Potrata ima besedo.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Spoštovani minister s sodelavcema, poslanke in poslanci! Kadarkoli nanese beseda na frekvence, kjer je poslovni interes z ene strani in interes tistega, ki frekvence varuje kot javno dobro omejenega obsega, je debata zelo živahna in zelo burna. Vašo pozornost moram vendarle vrniti eno leto nazaj, ko smo v Državnem zboru sprejemali osnovni, popolnoma prenovljeni Zakon o elektronskih komunikacijah, ki je imel 258 členov. Takrat smo na matičnem delovnem telesu za obravnavo novega zakona, torej 258 členov, in nekaj manj kot 80 amandmajev porabili vsega skupaj 69 minut. Zdaj smo za štiri člene porabili več časa. Zakaj o tem govorim? Govorim zato, ker se je pojavil dvom, da izbrani model draženja, ki je samo en od možnih modelov, omogoča kartelno dogovarjanje, kot je rekel kolega Grims. Vendar ne poznam situacije ali modela, ki ne bi bil ob nekih okoliščinah lahko tudi kako zlorabljen. In zaradi tega smo v Poslanski skupini Socialnih demokratov skupaj s predlagatelji zakona pripravili amandma, ki nalaga Računskemu sodišču nadzor nad agencijo, ki je skrbnica nad dražbo frekvenc. Zavedam se, da gre za dražbo velikega obsega, za dražbo petih frekvenčnih pasov. In potrebno je povedati, da bi morali za dražbo tega prvega, 800 megaherčnega, že sredi lanskega leta sprejeti ustrezno regulativo in prilagoditev evropski zakonodaji. Že ob obravnavi zakona pred enim letom je tedanji minister Žiga Turk povedal, da Sloveniji grozi dnevna kazen v višini 13 tisoč 63 evrov, če se ne bomo pravočasno prilagodili. Zdaj pa je bilo povedano, da mi tega še vedno nismo naredili, torej dražbe za ta frekvenčni pas še nismo izpeljali. Tisto, kar hočem posebej poudariti, je, da bomo s spremembo zakona sprejeli samo spremembo, ki omogoča različne modele draženja. V zakonu iz lanskega leta je tako ustna kot pisna in elektronska dražba, le da je v 45. členu elektronska dražba definirana tako, da ne dopušča izvedbe kombinirane dražbe, ki omogoča ta zaprt sistem draženja, kjer se na dražbi izbranemu ponudniku ali kupcu prisodi zmaga na dražbi, ampak plačilo v drugi najvišji ceni. In to je pri opoziciji vzbudilo pomisleke in so vložili amandma enakega tipa, kot je bil že na seji odbora, le da so ga pripeli na 2. člen, ki je bil odprt in hočejo, da se elektronska dražba opravi samo z najvišjo ponudbo. To je dodatek, ki zmanjšuje možnosti uporabe različnih modelov draženja. Nesprejemljivost tega amandmaja pa tiči še v tretjem odstavku, kjer so predlagatelji amandmaja nadzoru Računskega sodišča Republike Slovenije dodali še dostavek, da mora Računsko sodišče o svojih ugotovitvah poročati Državnemu zboru najmanj enkrat letno. Saj je določilo, da Računsko sodišče bdi nad dražbo, splošno določilo. Vprašanje pa je, če dražba bo, kolikokrat na leto in ali sploh bo v tistem letu. Jaz še posebej opozarjam na to, da je vendarle bila sprejeta tudi odločitev, da se frekvenčni prostor ne bo dajal v uporabo za daljše časovno obdobje od zdaj uveljavljenega. Zdaj je bila ta doba postavljena na 15 let postavljena in takšna bo tudi ostala, čeprav so v Evropi tendence k podaljševanju časa, celo na več kot dvajset let. V Evropskem parlamentu menda celo razmišljajo o tem, da bi se to obdobje podaljšalo na trideset let. Menim pa, da je bolje obstati na že preizkušenem modelu 15. let, v tem času pa se bo tudi izkazalo ali se je robusten način dražbe, kot so ga imenovali poznavalci, , ki je razmeroma dobro zavarovan pred nevarnostmi dogovarjanja, ker dražitelji med seboj ne poznajo ponudbe, izkazal kot dober. Na koncu koncev je pa vendarle treba povedati, da je odgovornost na agenciji. Agenciji, ki je samostojen regulatoren organ. Opozorila bi le še, da je z lani sprejetim zakonom agencija dobila novo ime in ne uporablja več kratice APEK, kot smo jo poznali, ampak je Agencija za komunikacijska omrežja in storitve. V Poslanski skupini Socialnih demokratov torej ne bomo podprli predlaganega amandmaja. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati? Mag. Branko Grims, izvolite.
Hvala. Da ne bo nesporazuma. Nihče od nas ne nasprotuje temu, da se po CCA sistemu izvede javna avkcija. Tukaj smo pravzaprav na istih izhodiščih. Vprašaje je samo, kako potem ugotavljati izid. Ali slediti prvi, najvišji ponudbi ali drugi. Po naši sodbi bi bilo v slovenskih razmerah ter javnem interesu bolj transparentno in verjetno bolje, da bi šli na prvo. Kar pa se tiče nadzora, pa je Računsko sodišče v vsakem primeru dolžno poročati tudi Državnemu zboru in v ničemer to ni v nasprotju z obstoječo zakonodajo. Zakaj bi bil moteč ta stavek, odkrito povedano težko razumem.
Izvolite, mag. Majda Potrata.
Frekvenčni prostor je dragocen prostor in res je priliv v proračun iz oddaje tega prostora pomembna pridobitev za javne finance in je zato treba z njimi skrbno ravnati. S tem soglašam. Ampak ugotavljanje zmagovalca na dražbi, da tako rečem, je zvezano z najvišjo ponudbo. Ta na dražbi zmaga. Osnova pa je druga najvišja. Tisto, kar plača, je druga najvišja cena. Ta je po pravilu določena glede na dejansko referenčno vrednost, ki jo določijo strokovnjaki in je določena vnaprej in pod to ceno se ne spusti. Tako, da ni nevarnosti pri dogovarjanju, o kateri vi govorite. Saj po drugi strani poznamo tudi tiste dražbe, na katerih dražitelji špekulirajo in ponudijo nižjo ceno ali celo zmagajo z nižjo od tržne vrednosti, če se tako poljudno izrazim. Ni mogoče zanikati, zaobiti ali spregledati, da je v Evropi po letu 2010 v prednosti oziroma večkrat uporabljena taka dražba zaprtega tipa, ki je označena v tem gradivu s CCA.
Hvala lepa. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmaju bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez 30 minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 50. izredno sejo, ki jo bomo z glasovanjem nadaljevali ob 21. uri in 30 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, spoštovana gospa predsednica Vlade, ministrice, ministri, predstavniki vlade, gospe in gospodje, nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Prehajamo na glasovanje Državnega zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je z Interpelacijo o delu in odgovornosti ministra za notranje zadeve dr. Gregorja Viranta. Predlagatelji interpelacije predlagajo zboru, da po opravljeni razpravi sprejme naslednji sklep: "Državni zbor Republike Slovenije na podlagi vložene interpelacije izreka nezaupnico ministru za notranje zadeve dr. Gregorju Virantu. V skladu z drugim odstavkom 118. člena Ustave Republike Slovenije bo nezaupnica ministru izrečena, če bo zanjo glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je šestinštirideset ali več. Če bo nezaupnica izglasovana se šteje, da je minister razrešen." Poslanke in poslance prosim, da preverite delovanje glasovalnih naprav preden preidemo na glasovanje. Želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Želi. Odpiram prijavo na obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prijava v imenu poslanskih skupin poteka. Prvi ima besedo mag. Branko Grims v imenu Poslanske skupine SDS.
Spoštovani! V imenu Poslanske skupine SDS naj poudarim, da bomo vsekakor glasovali za razrešitev ministra, saj se je v razpravi izkazalo, da so prav vse točke interpelacije upravičene in jim nihče niti ni poskušal kaj preveč oporekati. Grem po vrsti. Ko smo govorili o vprašanju Zakona o izbrisanih, se je izkazalo, da nekatere finančne postavke sploh niso bile predstavljene in niso bile zajete v zakonu, mnoge med njimi pa so podcenjene. Primer tistih, ki niso zajete v zakonu pa predstavljajo še kako realen strošek, so stroški sodnih postopkov vključno s plačilom sodnih taks, kajti ta zakon je vse, ki jih zakon zadeva, oprostil. Oni bodo vse te stroške prevalili na pleča davkoplačevalcev in glede na pričakovano število tožb, gre za približno 10 tisoč tožb, in glede na ceno, ki jo običajno plačamo državljanke in državljani za tožbe v podobni vrednosti, je tukaj mogoče govoriti od 20 do 30 milijonih evrov. Vse ostale postavke so seveda podcenjene, kar je bilo dovolj jasno povedano v sami razpravi. Ko gre za vprašanje plačila avionskih kart, je najbrž vsakomur jasno, da je linija Adrie Airways, ki se v ekonomskem razredu plačuje približno 600 evrov, minister pa je plačal 150 evrov, nekaj, kar je vprašanje neke druge komisije, na katero se sami tako radi sklicujete. Temu tudi nihče ni mogel oporekati. Ko gre za vprašanje podpisanih škodljivih pogodb s sindikati, nihče ni oporekal temu, da je minister izbral najdražje možno zadolževanje, to je zadolževanje tistih, ki jih to zadeva, saj je podpisal pogodbo, s katero se je tudi za naprej zavezal k izplačevanju zamudnih obresti, ki so v tem trenutku približno 8,5 %, in da bi bilo bistveno bolj ugodno za davkoplačevalce, če bi magari najeli kredit ali pa enostavno prodali nekaj državnih obveznic – tri letne imajo zdajle recimo 3,5 zahtevano donosnost – pa bi bilo to še vedno ceneje za slovenske davkoplačevalce kot to, kar so naredili v vladi in za kar je odgovoren minister. In konec koncev je tu še vprašanje lokalne samouprave. Prehiter predlog za ukinitev občin, ki je povzročil veliko stroškov, veliko razburjenja javnosti in zmanjšal zaupanje institucije sistema, ste lepo opredelili kar sami, ko ste zelo jasno povedali, da se še kako zavedate, da je tukaj interpelacija upravičena. Naj citiram dva stavka iz vrst SD in Poslanske skupine Pozitivna Slovenija: "Gospod Virant se najprej zaleti, potem šele premisli." in "Gospod Virant prehitro odpre usta, potem šele pomisli, kaj je rekel." Kadar so za to realni stroški in negativne posledice [[…]] [[izklop mikrofona]]
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Nova Slovenija ima besedo mag. Matej Tonin.
Spoštovane kolegice in kolegi! V interpelaciji zoper ministra za notranje zadeve smo mu očitali predvsem tri bistvene stvari, kjer lahko nastane več milijonska škoda za državo, in sicer, da minister s svojo politiko ogroža skladen regionalni razvoj; da na novo zaposluje v javni upravi in diskriminira javne uslužbence glede na njihovo članstvo v sindikatih; da nepravično ureja problematiko izbrisanih. V tej izjemno dolgi razpravi se minister niti pri eni točki ni odpovedal svoji politiki, ampak je ves čas razprave trmasto vztrajal na svoji viziji, na svoji politiki. Naj se najprej dotaknem prve točke. Čeprav je rekel, da je glede ukinjanja občin zadeva še odprta, pa je kristalno jasno poudaril, da se temu projektu ne namerava odpovedati in da bo tudi v prihodnosti vztrajal, da se vsaj 100 slovenskih občin ukine. Mi smo v razpravi ministru ves čas dokazovali, da se da enake finančne učinke, kot jih predlaga on z ukinitvijo občin, doseči s skupnimi občinskimi upravami ter s tem, da še vedno ostanejo občine samostojne, da obdržimo župane in pa občinske svete ter s tem zadržimo sedanji nivo lokalne demokracije. Bistveno je, da ne ukinjamo tiste zadnje institucije, ki danes v Sloveniji še skrbi za skladen regionalni razvoj in da se razlike v Sloveniji dejansko zmanjšujejo. Tudi pri javni upravi ni pristal na nov način reševanja problemov. Še vedno vztraja, da se javna uprava lahko zmanjšuje za okoli en odstotek, morda odstotek in pol letno, čeprav bi se lahko zmanjševala vsaj za tri odstotke. In prav tako se ni odpovedal zadnji točki, ko smo mu oporekali, da nepravično ureja problematiko izbrisanih. Povedali smo mu tudi naš predlog. Sedanji predlog, ki ga je predstavil minister, govori o tem, da bodo tisti, ki so dlje odlašali z ureditvijo statusa, upravičeni tudi do večjih odškodnin. Nihče od nas ni rekel, da nismo za popravo krivic. Nihče od nas ni rekel, da nasprotuje odločitvi Evropskega sodišča za človekove pravice. Dejali pa smo, da je te stvari potrebno urediti na drugačen način. In rešitev, ki smo jo ponudili, je, da bi dobili vsi enako odškodnino, ne glede na to, koliko časa so odlašali z ureditvijo statusa in da ne bi privilegirali tistih, ki so s tem odlašali vse do leta 2010. Zato bomo seveda predlagali, da se ministra za notranje zadeve razreši iz njegovega mesta in s tem prepreči te škodljive politike.
Hvala lepa. V imenu Državljanske liste ima besedo gospod Rihard Braniselj.
V Poslanski skupini Državljanske liste interpelacije ne bomo podprli. Mislim, da tako dobrega branjenja pred očitki interpelacije v tem Državnemu zboru še nismo doživeli. Po drugi strani pa seveda še zlepa nismo videli tako slabo pripravljene interpelacije. Tekom razprave je bilo na mizo vrženih toliko argumentov proti vsem izraženim očitkom, da ne more biti nobenega dvoma več, da je ta interpelacija neutemeljena. Predvsem ne more biti razlog za interpelacijo spoštovanje sodnih odločb. Ne more biti razlog za interpelacijo spoštovanje odločbe Evropskega sodišča za človekove pravice. Ne more biti razlog za interpelacijo spoštovanje odločbe Vrhovnega sodišča. In ne more biti razlog za interpelacijo miselni delikt, ko minister, ki je pristojen za svoj resor, razmišlja in želi doseči določene izboljšave na področju lokalne samouprave. Te interpelacije v Državljanski listi ne bomo podprli.
Hvala lepa. V imenu Slovenske ljudske stranke ima besedo gospod Franc Bogovič.
Lep pozdrav, spoštovana podpredsednica, spoštovana predsednica Vlade, ministrski zbor, kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki bomo podprli interpelacijo, katere smo tudi sopredlagatelji. Za nas so bili ključni razlogi iz področja lokalne samouprave in kot je bilo že rečeno, je bilo v tej razpravi izrečenih precej nepremišljenih besed in pripravljenih dokumentov, ki so zelo vznemirjali slovenski prostor. Med drugim strokovno javnost, saj so se največji strokovnjaki iz področja lokalne samouprave zelo aktivno vključili v nasprotovanje teh predlogov, ki so bili predstavljeni. Združenja občin so bila, poleg tega, da so bila vznemirjena, velikokrat tudi razočarana ob nesodelovanju ministra in pa kolegov iz vlade pri vprašanjih, ki so elementarnega problema za razvoj lokalne samouprave. Državni svet in nevladni sektor sta imela številne razprave na to temo. Zato je zaman govoriti, da so bila to zgolj neka razmišljanja. Glede na način dela ministra in vlade, ki se poslužuje predvsem nujnih postopkov tudi pri ključnih temah, mislim da je bilo zelo prav, da se je najprej tukaj izpostavilo nasprotovanje in da sej ob interpelaciji razvila tudi razprava, ki bo lahko dobra osnova za delo vnaprej. Prav tako se je na področju financiranja lokalne samouprave v letošnjem letu naredilo precej korakov nazaj, kjer bi moral resorni minister zagotovo intenzivneje delovati, ne pa pripraviti najprej predloga, ki je šel v javno razpravo, da bi lokalnim skupnostim, nekaterim z največjo površino in tudi najbolj demografsko ogroženim, jemal kar 30 %, kot je bilo v predlogu Zakona o financiranju občin. Ker je bil ta postopek ustavljen, se je izpeljal velik približek tega preko Zakona o izvrševanju proračuna, ki pa jemlje tem občinam približno 20 % sredstev na letnem nivoju, ko se realizirata spremembi Zakona o izvrševanju proračuna za leti 2014 in 2015. Na eni strani je dodatna obremenitev lokalnih skupnosti nepremičninski davek, na drugi strani pa takšna ureditev, ki je sedaj pri nepremičninskem davku, in sicer diskriminatoren odvzem osnovnih pristojnosti, skozi katere občine tudi izvajajo svojo razvojno funkcijo skozi obdavčitev nepremičnin in pa politike, ki so lahko na temu nivoju fleksibilne. Prav tako v Slovenski ljudski stranki nasprotujemo takšni ureditvi, kot je bila pri zadnjih izplačilih, kjer se izplačujejo zakonite zamudne obresti. Danes je bilo narobe razumljeno in ker nisem imel časa, izkoriščam to priložnost, da pojasnim, da nisem dejal, da je treba ministra zapreti, ampak sem dejal, da se tiste, ki zapravljajo milijone, zapre, če pa po nepotrebnem trošijo javni denar v milijonskih zneskih, jih je pa treba odstraniti od trošenja tega denarja. Da ne bo ta nejasnost ostala v zraku. Skratka, v Slovenski ljudski stranki bomo interpelacijo podprli.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo gospod Matjaž Han.
Hvala lepa. Spoštovana predsednica Vlade, spoštovani gospod Virant, podpredsednica, kolegice in kolegi! Res je, interpelacija je legitimno dejanje opozicije in Socialni demokrati s tem nimamo problema. Vendar pa mislimo, da je bila ta interpelacija neutemeljena in ni imela prave podlage, da bi se lahko Socialni demokrati odločili za to, da interpelacijo podpremo. Gospod Virant nas je s svojimi odgovori prepričal, ker je rešil pomembne zadeve, na primer izbrisane in zadevo s socialnimi partnerji. Kot drugo, pri razmišljanju o lokalni samoupravi nas je pomiril z odgovorom, da se bo lotil reorganizacije lokalne samouprave postopoma in v sodelovanju s stroko. Socialni demokrati se zavedamo, da je politična stabilnost pomembna, vendar danes ne bomo dali glasu za gospoda Viranta zaradi politične stabilnosti države, ampak zaradi njegovih odgovorov in dejanj. Gospoda Viranta torej podpiramo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Ali želi pred glasovanjem morda kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Želi, zato odpiram prijavo za obrazložitev glasu v lastnem imenu. Prijavljenih je 5 poslank in poslancev. Prva ima besedo gospa Ljudmila Novak.
Spoštovani! Interpelacijo bom seveda podprla, saj je bila Nova Slovenija-krščanski demokrati tudi med predlagatelji interpelacije. Najprej pa bom na kratko komentirala to, kar je rekel gospod Ficko, ki nam je očital, kaj smo govorili na kongresu Nove Slovenije o krščanski demokraciji. Lepo, da spremljate naš kongres. Meni je sicer žal, da vašega ni bilo, zato je prav, da ste našega malo bolj proučili [[...]]
Gospa Novak, govorite v lastnem imenu, ne polemizirajte z nobeno poslansko skupino.
Nisem polemizirala, to je bil samo komentar. Vsekakor menim, da je bila interpelacija na mestu. Nikogar nismo žalili, ampak smo ministru na dostojen način povedali, da se z nekaterimi njegovimi potezami ne strinjamo. Mislim, da je bila tudi ta obsežna razprava v zvezi z občinami prav tako na mestu in sem prepričana, da bo minister v prihodnosti marsikaj od tega tudi upošteval. Da je pa bila naša interpelacija upravičena, pa dokazuje tudi to, da so bili tudi nekateri koalicijski poslanci kritični do ravnanj ministra Viranta. Razumemo pa, da ga kot predsednika koalicijske stranke ne morete interpelirati in ne morete za to glasovati. Popolnoma razumemo. Interpelacijo bom torej podprla. Prepričana sem, da je bila interpelacija upravičena in da bo obrodila tudi določene sadove, čeprav nam rezultat verjetno ne bo najbolj všeč, saj smo seveda pričakovali, da ga boste podprli.
Hvala lepa. Gospod Jožef Horvat ima besedo.
Hvala, gospa podpredsednica. Spoštovane kolegice in spoštovani kolegi, spoštovani ministrski zbor, spoštovana predsednica Vlade! Seveda bom podprl razrešitev ministra dr. Gregorja Viranta. Približno eno uro sem razlagal in navajal argumente ter utemeljeval, zakaj mora minister oditi. Pa še najmanj dva razloga sta, zaradi katerih bom glasoval za interpelacijo. Minister ni pojasnil, na kakšnem pravnem temelju zagovarja diskriminacijo javnih uslužbencev, tu mislim predvsem na nečlane sindikata. Predsednica Vlade je včeraj pojasnjevala, da ima država dovolj denarja ter da je vse v najlepšem redu. Razlogov za popuščanje sindikatu SVIZ torej pravzaprav nikoli ni bilo. Čudi nas, da Pravna fakulteta še ni odreagirala na to, da je prvi doktorand slovenske pravne fakultete minister Gregor Virant, ki si je dovolil kršiti Ustavo Republike Slovenije. Diskriminacija nečlanov sindikata namreč pomeni hudo kršitev ustave in s tem odvzem dostojanstva javnih uslužbencev, ki prav tako opravljajo delo v javnem interesu, v javnem sektorju, na primer v šolstvu, vendar ne čutijo potrebe po sindikalnem gibanju. Kršil je 14. člena ustave, ki pravi, da so v Sloveniji vsakomur zagotovljene enake človekove pravice in temeljne svoboščine, ne glede na narodnost, raso, spol, jezik, vero, politično ali drugo prepričanje, gmotno stanje, rojstvo, izobrazbo, družbeni položaj ali katerokoli drugo osebno okoliščino. Glasujem za razrešitev ministra.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Mirko Brulc.
Lep dober večer vsem prisotnim! Glasoval bom proti, ker gre za poizkus kaznovati ministra, zdaj pa dobro poslušajte, ker je dosegel sporazum s sindikati; ker popravlja, če se lahko tako reče, krivice izbrisanim na zahtevo evropskega sodišča in ker je ugotovil, da imamo veliko majhnih občin, ki niso v skladu z veljavnim zakonom. Interpelacija je seveda poizkus, da se ublaži bolečino, ker je vlada uspešna. Interpelacija je poizkus, da razbijete koalicijo, ki je trdna. Torej iz poraza v poraz, srečno.
Hvala lepa. Gospa Alenka Jeraj ima besedo.
Hvala za besedo. Jaz bom seveda glasovala za razrešitev. Očitki iz interpelacije so resni, čeprav ste nekateri hoteli narediti iz tega nekaj smešnega in čas bo pokazal, da je ta interpelacija, prav tako kot mnoge interpelacije, ki smo jih predlagali v naši stranki, utemeljena. Zanimivo, da danes ministra hvalijo tisti, ki so ga še pred nekaj časa kritizirali, ampak časi se seveda spreminjajo. Minister je v razpravi odgovarjal na tisto, kar ga nismo vprašali, ni pa odgovoril na vprašanja, ki smo mu jih zastavili. Pogovarjali smo se na primer o letalskih kartah. Če je vse čisto in jasno, zakaj jih ni priložil svojemu odgovoru in podal zraven še kakšne primerjave, ki bi ponazorila tisto, kar je tukaj govoril? Govoril je tudi o zmanjšanju zaposlenih. Za 1 % vemo, da ste se obvezali programu stabilnosti. Minister govori, kadar mu pač odgovarja, enkrat o širšem, enkrat o ožjem delu, seveda takrat, ko se lahko pohvali, da se je v policiji število zaposlenih bistveno zmanjšalo, sicer pa uporablja druge številke, kakor mu kdaj paše. Danes je celo fantaziral, da bomo za štiri do pet odstotkov zmanjšali zaposlene v javnem sektorju. Jaz imam zapisnik sindikata iz avgusta, kjer piše, da se minister obvezuje, da reorganizacija ne bo imela za posledico presežek javnih uslužbencev zaposlenih v upravnih enotah, za kar je pripravljen tudi podpisati poseben dogovor s sindikati. Kamor torej pride, nekaj obljubi. Enkrat učiteljem, enkrat drugim, zato lahko pričakujemo še kakšen škodljiv dogovor s strani ministra Viranta. Zato bom, kot rečeno, podprla interpelacijo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Peter Vilfan.
Hvala za besedo, gospa podpredsednica. Preden obrazložim, kako bom danes glasoval, bi rad razrešil še eno zadevo. Gospod minister, včeraj, ko so se začele pojavljati nekatere domneve okoli tega, da bi ta interpelacija lahko celo uspela, ker naj bi zanjo glasovali tudi nekateri poslanci koalicije, omenjali so se predvsem poslanci in poslanke Pozitivne Slovenije, ste dali eno izjavo, ki je bila objavljena praktično v vseh slovenskih medijih. Rekli ste približno takole: "Če bom padel zaradi …"
V lastnem imenu.
V lastnem imenu. Saj govorim v lastnem. Saj to je moje [[...]] [[smeh]] Rekli ste približno takole: "Če bom padel zaradi koruptivne koalicije Janković-Janša, potem bom še vesel, da se je to zgodilo." O tem, gospod Virant, ali boste vi ostali minister ali ne, pa ne odločata ne Janković in ne Janša. O tem odločamo poslanci Državnega zbora, saj nam to zagotavlja Ustava Republike Slovenije. Ena prvih stvari, ko sem prišel v ta parlament, je bila, da je osnovna poslančeva pravica, da v vsakem trenutku glasuje po svoji vesti, svojem prepričanju in tako kot v določenem trenutku meni, da je prav. In nihče nima pravice kakorkoli vplivati ali celo zapovedati poslancu, kako bo to svojo koalicijo izkoristil. Zdaj me pa zanima, ali ta vaša izjava – ki je mimogrede tudi svojevrsten pritisk – pomeni, da menite, da je poslanec pri svoji po ustavi zajamčeni avtonomnosti pri glasovanju lahko zaradi le-tega označen tudi za koruptivnega? Iskreno upam, da temu ni tako in da je šlo samo za napako oziroma zdrs v tem napornem dvodnevnem in turbulentnem interpelacijskem dogajanju. Jaz vas danes, gospod minister, s svojim glasom ne bom podprl. Res pa je, da ne bom podprl tudi interpelacije in to predvsem zaradi predsednice Vlade, ki je v teh osmih mesecih naredila to, v kar nihče v tem parlamentu, v Sloveniji in v Evropi ni verjel in ji želim predvsem, da ne bo v prihodnje nikoli več ujetnica katerega koli posameznika, če se ima še za tako etičnega in moralnega.
Hvala lepa, gospod Vilfan, da ste ob vprašanju podali tudi odgovor v lastnem imenu. Prehajamo na glasovanje. Želi še kdo obrazložiti glas? Vidim interes za obrazložitev glasu, zato odpiram prijavo za obrazložitev glasu. Če je možno, bi prosila, da bi se sedaj prijavili in da bi lahko čimprej sklenili krog. Prvi ima besed gospod Jože Tanko.
Hvala lepa. Včeraj, ko smo želeli Vlado in predsednico Vlade za pojasnila glede bančne luknje, ju ni bilo moč dobiti. Danes, ko obravnavamo to interpelacijo in sedaj, ko tečejo predvsem obrazložitve svojih glasov, je tukaj vsa vlada. Tu se pravzaprav vidi, kako je postavljeno težišče prioritet v te koaliciji. Moram reči, da bom glasoval za interpelacijo in to zato, ker je gospod Virant iz etičnih razlogov lustriral gospoda Stepišnika in iz istih razlogov zaščitil gospoda Omerzela, kar pomeni, da se je gospod Virant v zelo kratkem času, v roku nekaj dni, postavil dvakrat na glavo. Interpelacijo bom podprl prav tako zato, ker se mi ne zdi ustavno, da imamo dvoje vrste javnih uslužbencev – ene, ki so člani sindikatov in dobijo 20 % višje prejemke oziroma odpravnine iz javnih sredstev, ter tiste drugorazredne javne uslužbence, ki niso člani sindikalnega združenja. Kar je minister Virant zapisal v ta dogovor s sindikati, pomeni uvedbo naborniškega sindikalnega sistema. Ne glede na to, ali bo minister Virant razrešen ali ne, bodo ostala njegova bremena njemu, te koaliciji in seveda tudi te državi. In tista, ki bodo ostala v državi, bodo finančno izjemno visoka.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franc Breznik.
Hvala za besedo. Spoštovani minister, kot veste, bom interpelacijo podprl. Prvič, včeraj sem vam dokazal, da ste leta 2010 na liniji iz Frankfurta v Ljubljano, ki je primerljiva in stane najmanj tisoč evrov, ko ste leteli v poslovnem razredu, ravnali koruptivno, ker ste zase in za svojo družino pridobili večjo premoženjsko korist. Zaradi take stvari morajo ljudje s standardi v demokraciji takoj odstopiti. To je prva zadeva. Druga točka. Spoštovani gospod minister, prav tako ste v Državnem zboru lagali v času interpelacije, ko ste rekli, da mi jemljemo za interpelacijo osnutek, kjer ste vi govorili o lokalni samoupravi. Ne, vi ste septembra istega leta [[...]]
V lastnem imenu, minister vam ne more odgovoriti.
[[...]]stopili pred javnost, povedali, da boste ukinili sto slovenskih občin in da boste privarčevali sto milijonov evrov. S tem ste dodatno diskriminirali del državljanov, ki živi na podeželju. Tretjič. Odškodnine izbrisanim so odškodnine, ki so preko vseh meja in preko vseh standardov odškodnin, ki so kadarkoli veljale za vse ostale, ki se jim je zgodila krivica na področju Slovenije in bivše Jugoslavije. S tem ste ravnali prav tako diskriminatorno in ste povzročili državi Sloveniji večjo škodo. Zaradi tega morate nemudoma odstopiti. Pika.
Kako boste glasovali? [[oglašanja iz klopi]] Hvala lepa, gospod Breznik. Toliko ste našteli, da nisem bila več prepričana, kako boste glasovali. Prehajamo na glasovanje. Ali je še interes za obrazložitev glasu? Odpiram prijavo za obrazložitev glasu. Prijava poteka. Besedo ima gospod Marijan Pojbič.
Hvala, spoštovana gospa podpredsednica. Jaz bom to interpelacijo podprl. Hkrati pa moram izraziti izjemno izjemno razočaranje in bom razložil zakaj. Razočaran sem, da gospod Virant ostaja minister samo zato, ker je predsednik stranke. To pa je izjemno škodljivo za našo državo. In v tem Državnem zboru sedijo poslanske skupine, ki za Viranta glasujejo samo in izključno zato, ker je predsednik stranke in da bi koalicija obstala. To pa je za naše državljanke in državljane izjemno škodljivo in prepričan sem, da je to res stanje oziroma situacija, ki si je Državni zbor ne bi smel privoščiti. In to je še en od razlogov, da imamo v Slovenski demokratski stranki prav, da smo skupaj z Novo Slovenijo in Slovensko ljudsko stranko to interpelacijo vložili.
Hvala lepa. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 85 poslank in poslancev, za je glasovalo 36, proti 47. [[Za je glasovalo 36.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da ministru za notranje zadeve dr. Gregorju Virantu nezaupnica ni bila izglasovana. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in Vladi želim uspešno delo tudi v prihodnje. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o avtorski in sorodnih pravicah po skrajšanem postopku. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu predlog zakona neusklajen. Prehajamo na glasovanje. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi, zato prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 76, proti nihče. [[Za je glasovalo 76.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 3. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga zakona o dopolnitvi Zakona o graditvi objektov, po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SLS za novi 1.a člen. Ali želi kdo obrazložiti glas v imenu poslanskih skupin? Gospod Jakob Presečnik ima besedo.
Hvala lepa za besedo, gospa podpredsednica. Moram reči, da obžalujem, da se večini vlade, z izjemo ministra dr. Pikala, ne zdi potrebno, da bi sodelovala pri ostalih, po moji oceni pomembnih točkah. Imamo na primer Zakon o energetiki, v tem primeru pa Zakon o graditvi objektov, kjer je predlog Vlade, da z odlogom izvršbe inšpekcijskih ukrepov pri nelegalnih posegih v prostor dosežemo to, da v nekem določenem obdobju pri tistih objektih, kjer obstajajo predvideni inšpekcijski ukrepi, z zakonodajo, ki bo [[…]]
Prosim za posluh.
[[…]]z zakonodajo, ki bo predložena Državnemu zboru v spomladanskem delu, razrešimo in zmanjšamo nekatere akutne probleme [[..]]Problem pri nekaterih, ki so se iz različnih vzrokov lotili tudi nelegalnih posegov v prostor. Z amandmajem za spremembo v prehodnih in končnih določbah tega predloga zakona pa želimo doseči to, da bo moratorij na izvršbo inšpekcijskih ukrepov veljal samo za tiste posege v prostor, ki so že izvršeni pred uveljavitvijo tega zakona, ne pa za tiste posege v prostor, ki bodo pričeti po uveljavitvi tega zakona. Moram reči, da sem se jaz včeraj pogovarjal in usklajeval zadevo tudi s predstavniki Ministrstva za infrastrukturo in prostor in pri tej rešitvi smo se uskladili tudi z ministrstvom. Trdim, da je to pozitivni amandma, ki bo onemogočal, da bi [[…]]
Prosim za red v dvorani.
Saj lahko tudi končam. Sem prepričan, da ste prebrali ta amandma. Upam, da bomo amandma podprli, ker bo dosegel, da po uveljavitvi tega zakona ne bo prihajalo do raznih špekulativnih, hitrih posegov v prostor na raznorazne načine. Sprejmimo zakon, ki bo uveljavil moratorij na izvršbo za tiste posege v prostor, ki so že izvršeni, ne pa za tiste, ki bi se eventualno pojavili na primer v spomladanskem delu, preden bomo z drugo zakonodajo dokončno razrešili to problematiko. Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bo seveda ta amandma podprla. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v imenu poslanskih skupin? Odpiram prijavo, ker vidim, da je več želja za obrazložitev glasu. Prvi ima besedo gospod Jani Möderndorfer v imenu Poslanske skupine Pozitivna Slovenija.
Hvala lepa. Spoštovani, bom kratek, da ne bom kradel časa, ker je že pozna ura. Poslanska skupina Pozitivna Slovenija bo amandma, ki je predložen s strani SLS, na podlagi obrazložitve in pa same razprave podprla.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov ima besedo dr. Ljubica Jelušič. Ne želite? [[Ne.]] V imenu Državljanske liste ima besedo gospod Rihard Braniselj.
Dejansko gre za dober amandma in v Državljanski listi bomo ta amandma podprli. Moratorij, ki se uvaja, mora veljati zgolj za obstoječe stanje, ne more veljati za črne gradnje, ki se bodo v tem času in naprej odvijale. Vsako dejanje črnograditeljev po uveljavitvi tega zakona ne more prinašati bonitet in mora pravzaprav omogočiti inšpekciji, da bo ukrepala. Ta amandma je dober in v Državljanski listi ga bomo podprli.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti glas v lastnem imenu? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo o vloženem amandmaju za novi 1.a člen Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Glasovanje. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 80, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru nujnega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandma za novi 1.a člen dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje, ali nameravajo k temu členu vložiti amandma? Ugotavljam, da ni želje. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih v drugi obravnavi predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Želi pred odločanjem kdo obrazložiti glas? Če ne, glasujemo. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 81 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti nihče. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 4. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga energetskega zakona v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 13. decembra 2013, ki je objavljen na e-klopi. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju poslanskih skupin koalicije k 23. členu. Želi kdo obrazložit glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti nihče. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na 27. člen, h kateremu so vloženi štirje amandmaji. Najprej odločamo o prvem amandmaju k 27. členu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni bil sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem vloženem amandmaju k 27. členu Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 44. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da drugi amandma ni bil sprejet. Prehajamo na tretji amandma Poslanske skupine SDS k 27. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na četrti amandma Poslanske skupine SDS k 27. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 34. člen, h kateremu so vloženi trije amandmaji. Najprej glasujemo o prvem amandmaju poslanske skupine SDS. Naj opomnim, da če je ta amandma sprejet, postane amandma pod številko 2 brezpredmeten. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasoval 32, proti 42. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 42.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 34. členu poslanskih skupin koalicije. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti eden. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na tretji vloženi amandma k 34. členu, katerega je vložila Poslanska skupina SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 29, proti 45. [[Za je glasovalo 29.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 39. členu. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke k 40. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih k 46. členu. Vložena sta dva amandmaja. Najprej odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti svoj glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 46. členu, ki ga je vložila Poslanska skupina SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju koalicije k 49. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti nihče. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje k vloženem amandmaju k 50. členu Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje k vloženem amandmaju k 76. členu poslanskih skupin Pozitivne Slovenije, Socialnih demokratov, Državljanske liste in Demokratične stranke upokojencev Slovenije. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 52, proti 24. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje k vloženem amandmaju koalicije k 78. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 26. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 26.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju k 79. členu, ki so ga vložile poslanske skupine koalicije. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 51, proti 25. [[Za je glasovalo 51.]] [[Proti 25.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 157. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 169. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 194. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 238. členu h kateremu sta vložena dva amandmaja Poslanske skupine SDS. Najprej odločamo o prvem amandmaju. Želi kdo obrazložiti glas? Če ne želi, prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 44. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju Poslanske skupine SDS k 238. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 331. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 332. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 335. člen in vloženi amandma Poslanke skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na 336. člen in vložen amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 35, proti 45 . [[Za je glasovalo 35.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 337. členu. Naj opomnim, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 344. členu istega predlagatelja. Če ta amandma ni sprejet, postane amandma istega predlagatelja k 344. členu brezpredmeten. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 34, proti 45. [[Za je glasovalo 34.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet, zato tudi amandma k 344. členu istega predlagatelja postane brezpredmeten. Prehajamo k 339. členu in vloženemu amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje k 345. členu in vloženemu amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženih dveh amandmajih k 391. členu Poslanske skupine SDS. Najprej odločamo o prvem amandmaju. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju k 391. členu Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo k 395. členu in vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 43. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 43.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 428. členu. Naj opomnim, da je amandma vsebinsko povezan z amandmajem k 429. členu istega predlagatelja. Če ta amandma ni sprejet, postane amandma istega predlagatelja k 429. členu brezpredmeten. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženih dveh amandmajih k 474. členu. Najprej odločamo o prvem amandmaju Poslanske skupine SDS. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 44. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 44.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju, ki so ga vložile koalicijske poslanske skupine. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti nihče. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju koalicije k 490. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju koalicije k 521. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 48, proti nihče. [[Za je glasovalo 48.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju koalicije k 540. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 75, proti nihče. [[Za je glasovalo 75.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugemu vloženem amandmaju Poslanske skupine SDS k 540. členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 32, proti 45. [[Za je glasovalo 32.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Zaključili smo z odločanjem o vloženih amandmajih. S tem zaključujem drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na eni od naslednjih sej. Na podlagi 3. odstavka 137. člena poslovnika, predlagam zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za 3. obravnavo pripravi Vlada. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo vseh 80 poslank in poslancev, proti nihče. [[Za je glasovalo 80.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je sklep soglasno sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona spremembah in dopolnitvah Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih v okviru rednega postopka. Ker v drugi obravnavi amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmajev sprejetih na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, proti nihče. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. V zvezi s to točko dnevnega reda Vlada predlaga zboru, da na podlagi drugega odstavka 153. člena poslovnika zbora, sprejme naslednji sklep: Zakonodajno-pravna služba pripravi uradno prečiščeno besedilo Zakona o delovnem času in obveznih počitkih mobilnih delavcev ter o zapisovalni opremi v cestnih prevozih. Želi kdo obrazložiti glas pred glasovanjem? Ne. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti eden. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je za obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o elektronskih komunikacijah po nujnem postopku. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženem amandmaju. Prehajamo na odločanje o vloženem amandmaju poslanske skupine SDS k drugemu členu. Želi kdo obrazložiti glas? Ne želi. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 33, proti 45. [[Za je glasovalo 33.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmaju in z drugo obravnavo predloga zakonov v okviru nujnega postopka. Prehajamo na tretjo obravnavo predloga zakona. Ker v drugi obravnavi predlagani amandma ni bil sprejet, prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi amandmaja, sprejetega na matičnem delovnem telesu, predlog zakona neusklajen. Želi kdo pred odločanjem obrazložiti glas? Želi. V imenu Poslanske skupine Nove Slovenije ima besedo gospa Ljudmila Novak.
Hvala za besedo. V Novi Sloveniji tega zakona ne bomo podprli. Najprej protestiramo proti nujnemu postopku. Predlagatelji so nam obrazložili, da je tematika tako zahtevna, da so morali obiskati mislim da celo 6 držav, dolgo časa preučevati ta sistem, da so na koncu lahko pripravili ta zakon, ki ga moramo sedaj mi sprejeti po nujnem postopku. Mislim, da nas "zelo spoštujejo", kajti mi lahko to v nekaj dneh naštudiramo, takoj naslednji dan pa bo zakon stopil že v veljavo. S takim načinom se ne moremo strinjati. Prav mi bi zakon podprli v primeru, da bi bil prej neizglasovani amandma sprejet, kajti predlagatelj nas ni prepričal, da je najboljša cena druga izglasovana cena in ne prva. Pri tem gre lahko namreč za sto milijonske razlike pri dražbi, če torej ne velja najboljša cena, ampak druga najboljša cena. Predlagatelj nas ni prepričal, da je to res dobro za državni proračun. Nova Slovenija bo glasovala proti temu zakonu.
Hvala lepa. Prehajamo na odločanje. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 47, proti 7. [[Za je glasovalo 47.]] [[Proti 7.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Spoštovani kolegice poslanke in poslanci, spoštovani prisotni, gospod minister, zaključujem 50. izredno sejo Državnega zbora in vas lepo pozdravljam. Lahko noč.