Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Začenjam nadaljevanje 25. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednje poslanke in poslanci: gospa Violeta Tomić od 16. ure dalje, gospa Iva Dimic od 12. ure dalje, gospod Roberto Battelli, gospod Matjaž Hanžek od 14. ure dalje, dr. Matej T. Vatovec od 15. ure dalje, gospod Bojan Podkrajšek, gospod Jernej Vrtovec od 16.30 ure dalje, gospod Jožef Horvat od 17.30 do 20.30 ure. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 13. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O LEKARNIŠKI DEJAVNOSTI V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavnici Vlade gospe Milojki Kolar Celarc, ministrici za zdravje. Izvolite.
Spoštovani podpredsednik Državnega zbora, cenjene poslanke in poslanci, državljanke in državljani! Vesela sem, da bomo danes drugič obravnavali Predlog zakona o lekarniški dejavnosti. Naj ponovno poudarim, da gre za zelo pomemben predpis, ki bo po 24 letih zamenjal sedanji Zakon o lekarniški dejavnosti. Na javni predstavitvi mnenj smo slišali različne predloge in nekatere tudi smiselno upoštevali. Zakon smo uskladili s številnimi deležniki, tako s predstavniki Lekarniške zbornice, lekarnarji, z Zavodom za zdravstveno zavarovanje, Fakulteto za farmacijo in drugimi. Mnoge države, ki lekarniško dejavnost so prepustile trgu, se sedaj vračajo v regulacijo. Predlog zakona predvideva, da lekarniška dejavnost v Sloveniji še naprej ostaja regulirana. To je javna zdravstvena služba splošnega pomena. Njen namen je zagotavljanje kakovostne in učinkovite preskrbe z zdravili in drugimi izdelki za podporo zdravljenja in ohranitev javnega zdravja ter svetovanje glede njihove varne, učinkovite in pravilne uporabe. Predlog zakona izboljšuje urejenost področja te dejavnosti, prinaša pozitivne novosti za slovenske paciente in izvajalce ter sledi današnjim potrebam na tem področju. Predlog prinaša sodobne nujno potrebne rešitve in omogoča, da se slovenska lekarniška dejavnost razvija skladno s svetovnimi standardi lekarništva, ki delujejo v korist pacienta in našega zdravstvenega sistema. Zato za paciente uvajamo brezšivno skrb in klinično farmacijo. Z izvajanjem farmakoterapijskih pregledov, uvedbo klinične farmacije in pregledom uporabe zdravil bomo učinkovito vplivali na vse večji izziv, ki ga predstavlja polifarmakoterapija, kar pomeni jemanje več zdravil hkrati, s čimer bomo povečali tako varnost bolnikov, s pravilno predpisano terapijo zmanjšali neželene učinke in posledično tudi hospitalizacije ter zmanjšali porabo zdravil. Pozitivna novost za paciente je tudi mreža, ki do sedaj ni bila določena v zakonu. Ta namen zagotavljamo, da bodo prebivalci Slovenije imeli še boljšo dostopnost do zdravil. Na primarni ravni zdravstvenega varstva mrežo lekarn zagotavlja občina ali več sosednjih občin, na sekundarni in terciarni ravni pa država. Paciente je nedopustno spodbujati k prekomernemu nakupu ali uporabi zdravil, saj se s tem poveča število neželenih učinkov zdravil, neželeno medsebojno delovanje teh zdravil in drugih izdelkov, pri čemer lahko nastanejo zdravju škodljive posledice. Licence uvajamo, da zagotovimo popolno strokovno integriteto farmacevtov in s tem sledimo ostalim državam članicam. Veliko se je govorilo o vertikalnem povezovanju. Predlog zakona predvideva tovrstno povezovanje. Ta prepoved pomeni, da izvajalci lekarniške dejavnosti ne bodo smeli biti povezani s pravnimi osebami, ki opravljajo dejavnost industrijske izdelave zdravil in medicinskih pripomočkov ali dejavnost prometa na debelo z zdravili in medicinskimi pripomočki ter drugimi izdelki za podporo zdravljenju in za ohranitev zdravja. Velika večina držav, ki imajo lekarniško dejavnost dobro urejeno, kot so Avstrija, Nemčija, Francija in Italija, imajo prav tako prepovedane vertikalne povezave. Pri snovanju zakona smo sledili načelu, da mora biti nosilec lekarniške dejavnosti kakor tudi izvajalec te dejavnosti popolnoma neodvisen pri opravljanju svojega dela, s tem pa ne kršimo in oviramo proste gospodarske iniciative, kar je že večkrat potrdilo tudi Evropsko sodišče. Lekarnarjem pri opravljanju lekarniške dejavnosti ne more in ne sme biti primarni cilj dobiček, ampak preskrba prebivalstva z zdravili, ki je nepridobitna dejavnost. Osnovni namen te dejavnosti je zagotavljanje kakovostne in učinkovite preskrbe z zdravili. Verjamem, da bo današnja seja konstruktivna. V skladu s 138. členom Poslovnika Državnega zbora predlagamo, da se druga in tretja obravnava združita. Hvala.
Hvala lepa. Predlog zakona je obravnaval Odbor za zdravstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Tomažu Gantarju. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem! Torej, Odbor za zdravstvo je na svoji 18. seji 30. 11. kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o lekarniški dejavnosti, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo predložila Vlada in je objavljen na spletni strani Državnega zbora v Poročevalcu z dne 28. 7. V poslovniškem roku je bilo vloženih več amandmajev. Odbor za zdravstvo je na podlagi 41., 46. in 47. člena Poslovnika Državnega zbora in sprejete odločitve na 17. seji organiziral javno predstavitev mnenj, ki je potekala 10. 11. in na katero so bili vabljeni predstavniki strokovne in zainteresirane javnosti. Uvodno obrazložitev je v imenu predlagatelja podala ministrica za zdravje Milojka Kolar Celarc. Področje izvajanja lekarniške dejavnosti naj bi se uredilo tako, da bo vsem uporabnikom omogočen dostop do storitev pod enakimi pogoji. Predlog zakona določa in vzpostavlja splošni okvir ter enotna izhodišča za izvajanje in organiziranost lekarniške dejavnosti, določa pogoje in postopke za podeljevanje in izvajanje koncesij, farmacevtske strokovne delavce in njihova združenja, medmrežno lekarniško dejavnost in nadzor. Predlagatelj je pri pripravi amandmajev upošteval tudi pripombe in predloge, ki so bili podani na javni predstavitvi mnenj v Državnem zboru. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je poudarila, da je njihova služba Predlog zakona o lekarniški dejavnosti proučila z vidika skladnosti z ustavo, s pravnim sistemom in z zakonodajnotehničnega vidika in podala številne pripombe pravnosistemske narave. Z vloženimi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin so pripombe ustrezno upoštevane, opozorila pa je na nekatere ključne pripombe, ki jih amandmaji ne odpravljajo. Mnenje Komisije Državnega sveta za socialno varstvo, delo, zdravstvo in invalide je predstavil podpredsednik komisije Tomaž Horvat in poudaril, da komisija predlog zakona podpira. Stališče Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije je podal v. d. direktorja Janez Sušelj. Poudaril je, da je ZZZS pri pripravi predloga zakona posredoval pripombe na Ministrstvo za zdravje, ki so bile smiselno upoštevane. Opozoril pa je na področja, kjer ZZZS ni vključen, bi pa na vlogo, ki jo ima, to bilo smiselno. Mnenje Komisije za preprečevanje korupcije po stališču predsednika Borisa Štefaneca večinoma ni bilo upoštevano. V razpravi so člani odbora s strani opozicije nasprotovali obravnavi predloga zakona in glede na številne pripombe predlagali, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, česar na odboru nismo izglasovali. Odbor je sprejel amandmaje na 87 členov. Nekaterih ni sprejel, nekateri so s tem postali tudi brezpredmetni. Odbor je v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel. Glede na prejete amandmaje je na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika Državnega zbora pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, v katerem so vključeni vsi sprejeti amandmaji. Dopolnjen predlog zakona je sestavni del tega poročila.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Jernej Vrtovec bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Izvolite.
Spoštovane kolegice in kolegi, draga ministrica in državna sekretarka, en lep dober dan želim! Predlog zakona o lekarniški dejavnosti; gre dejansko za zakon, ki bo po dveh desetletjih spremenil ureditev lekarniške dejavnosti v naši državi. In čeprav zakon prinaša nekaj zanimivih rešitev, kot je na primer delna odprava obveznega članstva v zbornici, brezšivna skrb za paciente, ga v Novi Sloveniji ne moremo podpreti, saj so naša programska izhodišča ali pa stališča in pogled na ureditev te dejavnosti popolnoma drugačni kot pa na primer pogled predlagateljev tega zakona in pogled koalicije. Ampak tako pač je, pogledi so različni. No, ampak danes je tako urejena lekarniška dejavnost, da majhno število igralcev na lekarniškem trgu si torej razdeli celotni dobiček dejavnosti na podlagi izničenja tudi konkurence in popačenja končnih cen, ki so posledica administrativnih določil o o vrednotenju lekarniških storitev. Lekarniški trg torej ni samo zaprt, ampak tudi geografsko segmentiran, kar je proti vsaki konkurenčni zakonodaji in bi moralo biti tudi sankcionirano. Če namreč želimo doseči znižanje cen zdravil in lekarniških storitev, je očitno torej nujna liberalizacija tega trga. In povsem nelogično namreč tudi je, da se nekatera zdravila, ki nimajo nobenih škodljivih stranskih učinkov, na primer govorimo o rupurutu, lahko prodajajo samo v lekarnah in nikjer drugod in to samo po cenah, ki jih predhodno določi lekarniški kartel sam. Trg lekarniške dejavnosti je deformiran tudi z vidika lastniške strukture lekarn. Tradicionalno namreč okoli 80 % trga predstavljajo javni zavodi, ostalo pa zasebniki. Takšno strukturo je verjetno moč pojasniti z dejstvom, da so dobički lekarn, ki so javni zavodi, odličen vir financiranja proračunov lokalnih skupnosti, s čimer pridemo do nenavadnega dejstva, da se denar iz naslova stabilizacije zdravstvenega stanja državljanov steka v investicijske projekte lokalnih skupnosti. Slovenija se tudi uvršča v sam vrh držav po velikost veledrogerističnih marž, kar pomeni, da smo s tem identificirali še dodaten vir dražitve zdravil, ki od veledrogeristov prek lekarn pridejo do končnega uporabnika. Liberalizacija in deregulacija lekarniške dejavnosti in veledrogeristične panoge sta ključna predpogoja, ključna predpogoja za zniževanje cen zdravil in za omejitev prelivanja denarja iz sredstev, ki jih posamezniki rezervirajo za sanacijo zdravstvenega stanja v kartelno napihnjene dobičke lekarn in veledrogeristov. Če povzamem. Sam predlog novega zakona o lekarniški dejavnosti torej ne prinaša ničesar v smeri deregulacije te dejavnosti, ampak ta dejavnost še vedno ostaja izredno regulirana. Prav tako ni nikakršnega zagotovila, da se bo dostopnost povečala, kaj šele znižale cene zdravil. In glede na to, da gre za sistemski zakon, bi krščanski demokrati pričakovali, da bo vključeval tudi določbe glede ugovora vesti za farmacevtske delavce, kot imajo v primerljivi zakonodaji urejeno tudi zdravniki in kot je tudi v tujini. Na področju izvajanja lekarniške dejavnosti se farmacevtski strokovni delavci srečujejo s situacijami, ko zaradi vesti želijo odkloniti izdajo določenega zdravila, vendar jim to zaradi nejasnosti zakonodaje na tem področju ni omogočeno. Z amandmajem želimo omogočiti ugovor vesti za farmacevtske strokovne delavce, ki se pri izvajanju lekarniške dejavnosti srečujejo na primer z nabavo, pripravo in izdajo pripravkov, pripomočkov, zdravil ali drugih stvari, ki se uporabljajo za izvajanje postopkov umetne oploditve, abortusov in tako naprej. Na neurejenost glede ugovora vesti so na javni predstavitvi mnenj opozorili tudi Farmacevti za življenje, zato amandma Nove Slovenije smiselno ureja to področje. Predlog zakona je prav tako, če se spomnimo, razdelil stranke vladajoče koalicije, kot tudi bili smo deležni očitkov o nestrokovnem pristopu zaradi številnih pripomb Zakonodajno-pravne službe. Na tem mestu velja opozoriti, da se takšnih zakonov ne bi smelo v bodoče vlagati v parlamentarno proceduro, da se dejansko skozi parlamentarno proceduro zakoni pripravljajo in v veliki meri tudi sestavljajo. V Novi Sloveniji, kot že rečeno, zakona ne bomo podprli iz vseh navedenih razlogov.
Hvala lepa. Mag. Alenka Bratušek bo predstavila stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev. Izvolite.
Hvala in lep pozdrav. Spoštovane kolegice in kolegi, podpredsednik! Pred nami je zakon oziroma sprememba Zakona o lekarniški dejavnosti. To naj bi bil eden oziroma prvi od reformnim zdravstvenih zakonov. In reformni zakoni se ne sprejemajo na način, kot se to dogaja s tem zakonom. Zakon, ki je pred nami je slab. Res je mogoče nekaj boljši, kot je bila osnovna verzija, ampak še vedno je slab in pravzaprav ne rešuje nič. Zato bomo vsi poslanci naše poslanske skupine glasovali proti. Zakon ima 129 členov, spremenjeni so praktično vsi. In zato, da vsi dobimo občutek, bom te člene naštela, čeprav bo to trajalo skoraj polovico časa moje predstavitve. Spreminjajo se: 3., 4., 5., 6., 7., 9., 10., 12., 13., 15., 17., 18., 21., 25., 26., 28., 30., 31., 32., 33., 34., 35., 36., 37., 38., 39., 40., 41., 42., 43., 45., 46., 47., 49., 51., 52., 55., 56., 58., 62., 63., 67., 68., 69., 70., 71., 73., 77., 78., 79., 80., 81., 82., 83., 84., 85., 86., 89., 90., 91., 95., 96., 98., 99., 100., 101., 102., 103., 104., 105., 107., 108., 109., 110., 111., 112., 113., 114., 115., 116., 118., 121., 122., 123., 124., 125. in 127. člen. In na takšen način, spoštovana ministrica, se reformni zakoni na področju zdravstva ne sprejemajo. Če ugotovite, da je zakon slab, ga umaknete, ga uskladite in prinesete novega. Me zanima, koliko koalicijskih poslancev danes zna povedati, kaj pravzaprav v tem zakonu piše. Jaz mislim, da jih na prste ene roke preštejemo. Mogoče bivši minister Gantar, ki je res aktivno sodeloval pri tem, pa še on bi moral zelo, zelo premisliti. In na takšen način se zakoni ne delajo in ne sprejemajo. Škoda, da ste se reforme zdravstvenega sistema lotili na takšen način. In to, kar boste danes sprejeli, nas ne navdaja niti s trohico upanja, da bo v zdravstvu karkoli drugače. Na žalost.
Hvala lepa. Gospa Erika Dekleva bo predstavila stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Hvala za besedo. Spoštovane kolegice in kolegi! Predlog, ki ga obravnavamo danes, ureja področje lekarniške dejavnosti v Sloveniji na način, da le-ta ostaja regulirana kot javna zdravstvena služba, ki državljanom zagotavlja kakovostno in učinkovito preskrbo z zdravili ter drugimi izdelki v podporo zdravljenju, hkrati pa zelo jasno opredeljuje tudi farmacevtsko obravnavo v obliki svetovanja za varno in pravilno uporabo zdravil. V Poslanski skupini Stranke modernega centra menimo, da zakon sledi cilju, da se vsem pacientom zagotovi storitve lekarniške dejavnosti pod enakimi pogoji. Kot pomembni novosti v korist pacienta še zlasti štejemo brezšivno skrb, ki je v predlogu zakonu opredeljena kot zagotavljanje neprekinjene oskrbe pacienta z zdravili in farmacevtskimi storitvami pri prehajanju med različnimi ravnmi zdravstvenega varstva. V okviru brezšivne skrbi izvajalci lekarniške dejavnosti na primarni, sekundarni in terciarni ravni zdravstvene dejavnosti zagotavljajo medsebojno izmenjavo informacij o zdravljenju z zdravili pri posameznem pacientu, ki omogočajo hitro in učinkovito usklajevanje zdravljenja z zdravili in so pomembne za varno nadaljevanje zdravljenja ob sprejemu pacienta v bolnišnico in ob odpustu iz nje. Pomembna novost je tudi uvedba kliničnega farmacevta, ki bo na posameznih oddelkih v bolnišnicah skrbel za varno, optimalno in racionalno porabo zdravil. Gre za specialistično farmacevtsko dejavnost, ki obsega aktivnosti in storitve farmacevta, ki vodijo k celoviti osebni obravnavi in so komplementarne aktivnostim ostalim zdravstvenim storitvam, saj danes vemo, da klinična farmacija pomembno pripomore k boljšemu zdravljenju pacientov. Na ta način predlog zakona daje velik poudarek svetovanju glede varne, učinkovite in pravilne uporabe zdravil. Predlog zakona pa seveda tudi širše ureja namen, vsebino in pogoje za izvajanje lekarniške dejavnosti ter organiziranost in nabor nad izvajanjem te dejavnosti, tako v obliki lekarn kot javnih zavodov in tudi zasebnikov na trgu. Natančno definira farmacevtske strokovne delavce in njihova združenja, ureja področje izdelave galenskih in magistralnih zdravil v lekarnah, medmrežno lekarniško dejavnost in nadzore Javne agencije Republike Slovenije za zdravila in medicinske pripomočke nad izvajanjem dejavnost. Predlog zakona vzpostavlja pravno podlago za izvajanje lekarniške dejavnosti na sistemski ravni in s tem odpravlja številne nedorečenosti in pomanjkljivosti sedanje ureditve ter sledi ciljem Resolucije o nacionalnem planu zdravstvenega varstva 2016–2025. Predlog Zakona o lekarniški dejavnosti je eden prvih zakonov v zdravstvu, ki sistemsko ureja področje, ki resne reorganizacije ni bilo deležno že vrsto let. Veljavni zakon je namreč nespremenjen že od leta 2004, kljub temu da strokovna javnost že vrsto let opozarja na anomalije in pomanjkljivosti, ki jih z novim predlogom po dolgih letih rešujemo. Prav zato so bila usklajevanja predloga z vsemi zainteresiranimi deležniki dolgotrajna, ampak kot menimo, tudi uspešna. Danes namreč sprejemamo zakon, ki je pisan predvsem v dobro ljudi in javnega interesa, zato ga bomo v Poslanski skupini Stranke modernega centra podprli. Hvala.
Hvala lepa. Gospa Nada Brinovšek bo predstavila stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi navzoči, tudi mladi državljani tukaj zgoraj na balkonu! Ministrstvo za zdravje je torej v proceduro poslalo Predlog zakona o lekarniški dejavnosti, ki pa še kako zaznamuje zmedo, ki vlada na Ministrstvu za zdravje. Torej, ponovno smo priča, da Ministrstvo za zdravje svoje zakone – ki jih je pa, moram reči, bore malo – pripravlja zelo slabo, brez sodelovanja stroke, in da ministrstvo namesto da bi prestopilo k sistemskim spremembam, raje pristopi k izdelavi specialnih zakonov. Zakaj to trdim? Zakon o lekarniški dejavnosti smo na matičnem delovnem telesu prvič obravnavali 6. oktobra letos. Zaradi dejstva, da je bilo v zvezi s samim nastajanjem tega zakona veliko dilem, da je zakonu nasprotovala stroka kakor tudi koalicijska stranka Desus, in da je bil skorajda vsak člen tega zakona amandmiran, smo na tej seji tudi sprejeli sklep, da se pred sprejemom zakona v Državnem zboru opravi javna predstavitev mnenj. Namen same predstavitve mnenj, ki je bila 10. oktobra, je bilo pridobiti mnenje in pa stališče stroke in pa seveda tudi širše javnosti. In na tej predstavitvi javnih mnenj je sodelovalo kar 28 deležnikov. Ampak ta javna predstavitev mnenj je bila le pesek v oči. Razprava in pa vsebinski zaključki, ki naj bi služili kot podlaga za ponovno obravnavo zakona na matičnem delovnem telesu in pa končno potrditev v Državnem zboru, niso bili upoštevani. Tako smo 30. novembra na Odboru za zdravstvo ponovno obravnavali ta predlog, ki vsebuje 129 členov. Da je zakon slabo pripravljen, je dejstvo, saj je bilo nanj vloženih kar 127 amandmajev. Na slabo pripravljen zakon je opozarjala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki je v svojem mnenju izpostavila, da zakon predstavlja specialno ureditev in gre za odmik glede na Zakon o zavodih in Zakon o zdravstveni dejavnosti, ki seveda sistemsko urejata področje. Po mnenju ZPS se javni lekarniški zavod po predlaganem zakonu od omenjenih zakonov razlikuje glede številnih vprašanj, torej glede ureditve organov zavoda, pristojnosti teh organov, ureditve tržne dejavnosti, obveznih sestavin aktov o ustanovitvi in sestavi sveta zavoda. Predlog zakona pa je tudi v nasprotju z določbami ustave, je še zapisala ZPS. Prav tako je na slabo pripravljen zakon opozarjala tudi KPK, informacijska pooblaščenka, Zavod za zdravstveno zavarovanje, lokalne skupnosti in pa tudi stroka kot tudi nenazadnje opozicija, vendar žal zaman. Koalicija je šla svojo pot, tokrat tudi s podporo Desusa. Torej še enkrat, danes sprejemamo zakon o lekarniški dejavnosti, ki je bil pripravljen brez sodelovanja stroke, brez upoštevanja vsebinskih zaključkov iz javne razprave in brez sodelovanja z vpletenimi deležniki, ampak na takšno ravnanje Ministrstva za zdravje smo že tako ali tako navajeni. Zakon o lekarniški dejavnosti ima veliko odprtih vprašanj in pa dilem, vsebuje nedefinirane postopke, vsebuje nesistemske rešitve, pravne praznine, pomanjkljivosti, nejasno je urejen način financiranja. In nenazadnje, s tem zakonom gre tudi za kršenje svobodne konkurence, s tem pa tudi za kršenje evropske direktive, za kar pa je s strani Slovenije že prijava na Evropsko komisijo, Evropska komisija pa je tudi že začela formalni postopek. V Slovenski demokratski stranki smo na Odboru za zdravstvo izpostavili vse te pomanjkljivosti, opozorila stroke in pa deležnikov, opozorili smo na katastrofalno slabo pripravljen predlog zakona in dejstvo, da se je ministrstvo najprej lotilo specialne zakonodaje, namesto da bi najprej pripravilo sistemske spremembe, ki so še kako pomembne. V Slovenski demokratski stranki nesistemskega, nepreglednega, pomanjkljivo pripravljenega zakona za vsako ceno ne bomo podprli.
Hvala lepa. Gospod Tomaž Gantar bo predstavil stališče Poslanske skupine DeSUS, izvolite.
Hvala lepa, še enkrat lep pozdrav vsem! Torej, poslanci in poslanke Poslanske skupine Desus smo bili pri obravnavi Predloga zakona o lekarniški dejavnosti ves čas zelo kritični, tako glede vsebinskih rešitev kot tudi glede številnih nujno potrebnih sprememb prvotnega predloga. Zato smo predlagali javno predstavitev mnenj, s katero smo želeli priti do vsebinsko boljšega zakona. Na javni predstavitvi, ki je bila opravljena v novembru, smo slišali kar precej različnih stališč, ki so si bila včasih tudi nasprotujoča. Veseli pa nas, da se jih je pri pripravi novih amandmajev predloga zakona kar nekaj upoštevalo. Zato v naši poslanski skupini menimo, da je danes predlog zakona na podlagi vseh sprejetih dopolnil na matičnem delovnem telesu nedvomno boljši. Predlog zakona gre v smeri zaščite javnega interesa na področju lekarniške dejavnosti, ne odpravlja pa vseh dvomov in nedorečenosti. Tako je na primer v 3. členu izpuščena glavna naloga nosilcev lekarniške dejavnosti, to je zagotavljanje oskrbe s kakovostnimi, varnimi in učinkovitimi zdravili. Ne povsem jasno opredeljena ostaja brezšivna skrb in bojimo se, da bo njena interpretacija lahko zelo različna. Neopredeljena ostaja tudi vloga farmacevta svetovalca v bolnišnicah. Menimo, da bi moral biti sam nadzor nad izvajanjem zakona bolje opredeljen in z jasnimi ukrepi v primeru ugotovljenih nepravilnosti. Seveda pa so bile mnoge ključne pripombe upoštevane in vključene v amandmaje, ki so bili sprejeti na matičnem delovnem telesu. V Poslanski skupini Desus kot bolj pomembnega ocenjujemo predlog prepovedi vertikalnih povezav v lekarniški dejavnosti, za kar se že ves čas zavzemamo. Po naši oceni se na področju lekarništva kot dejavnosti posebnega družbenega pomena s tem še bolj zagotavlja strokovna neodvisnost farmacevtov. Takšno prepoved je moč zaslediti tudi v drugih evropskih državah z urejeno lekarniško dejavnostjo, torej si v Sloveniji nismo izmislili ničesar novega; vzeli smo le dobro prakso nekaterih držav, kar je ključno. Kot dobrega ocenjujemo predlog, da se izda bolniku že ob odpustu iz bolnišnice nujno potrebna zdravila, skrbi pa nas, da to pri opredelitvi brezšivne skrbi ni jasno in nedvoumno zapisano. Kot pozitivno ocenjujemo spremenjeno določbo o presežkih, ki jih ustvari javni lekarniški zavod; tako se bo lahko presežek dohodkov namenil tudi za razvoj kadrov in uvajanje novih lekarniških storitev. Sredstva, ki naj bi jih zavod vrnil ustanovitelju, pa sme le-ta – torej občina – porabiti izključno za izvajanje zdravstvene dejavnosti. Precej izboljšane so tudi določbe o oglaševanju na področju lekarniške dejavnosti. Upoštevajo namreč, da zdravila niso običajno tržno blago, zato je njihovo oglaševanje prepovedano. V Poslanski skupini Desus smo po vseh opravljenih razpravah in spremembah v dosedanji obravnavi predloga zakona ocenili, da je tako dopolnjen Predlog zakona o lekarniški dejavnosti toliko boljši, da ga v predlagani obliki lahko podpremo. Hvala.
Hvala lepa. Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov, izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovana ministrica, državna sekretarka, kolegice in kolegi! Temeljni cilj novega zakona o lekarniški dejavnosti je po navedbah predlagatelja odpraviti nedorečenosti in pomanjkljivosti sedanje ureditve in urediti to področje na način, da bo zagotovljeno izvajanje lekarniške dejavnosti tako, da bo vsem uporabnikom omogočen dostop do storitev lekarniške dejavnosti pod enakimi pogoji. Zakon zasleduje cilj opredeliti storitve lekarniške dejavnosti, odpraviti pomanjkljivosti v sistemu financiranja lekarniške dejavnosti, urediti statusne oblike in določiti izvajalce lekarniške dejavnosti. Na področju financiranja pa je cilj zakona vzpostaviti ureditev, ki bo zagotavljala oblikovanje cene storitev lekarniške dejavnosti, s čimer bo uresničen sistem, da bo financirana javna storitev in ne več izvajalec. Prav tako se vzpostavlja splošni okvir ter enotna izhodišča za izvajanje in organiziranost lekarniške dejavnosti, določa pogoje in postopke za podeljevanje in izvajanje koncesij za opravljanje lekarniške dejavnosti, farmacevtske strokovne delavce in njihova združenja, medmrežno lekarniško dejavnost ter nadzor. Namen lekarniške dejavnosti je zagotavljanje kakovostne in učinkovite preskrbe z zdravili in drugimi izdelki za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja ter svetovanje glede njihove varne, pravilne in učinkovite uporabe pacientom in zdravstvenim delavcem v zdravstvu. Velik poudarek v zakonu je namenjen tudi svetovanju glede varne, učinkovite in pravilne uporabe zdravil. Predlog zakona izrecno določa, da se lekarniška dejavnost izvaja kot javna zdravstvena služba, torej na nepridobiten način. Ne glede na to temeljno načelo zakon izrecno dopušča, da se pri izvajanju dejavnosti ustvarja presežek oziroma donos na vložena lastna sredstva, ki pa se porabi za opravljanje lekarniške dejavnosti. Ena pomembnejših rešitev je določitev mreže lekarn na primarni ravni, ki je bila do sedaj definirana zgolj z Resolucijo v nacionalnem planu zdravstvenega varstva. Določena je na podlagi geografskih, demografskih in strokovnih kriterijev. Predlog zakona določa izvajalce lekarniške dejavnosti in predpisuje, da lekarniško dejavnost izvajajo javni lekarniški zavodi, fizične ali pravne osebe s koncesijo za opravljanje lekarniške dejavnosti, bolnišnice, učna lekarna, lekarna v okviru vojske na podlagi dovoljenja za izvajanje lekarniške dejavnosti. Koncesije se bo v skladu s predlaganimi zakonskimi določbami podeljevalo za najmanj 15 in največ 30 let. Po novem bo možno samostojno opravljanje poklica magister farmacije pri izvajalcu lekarniške dejavnosti samo na podlagi licence. Natančneje pa se ureja tudi izdelavo galenskih in magistralnih zdravil v lekarnah. Predlog zakona opredeljuje financiranje lekarniške dejavnosti tako iz zasebnih kot tudi javnih sredstev. Morebitni presežek, ki ga bo ustvaril javni lekarniški zavod, se bo v skladu s predlaganimi zakonskimi določbami lahko namenil za solventno in likvidno poslovanje javnega zavoda, investicije, razvoj in uvajanje novih lekarniških storitev. Del presežka pa se na podlagi predloga sveta zavoda javnega lekarniškega zavoda lahko vrne ustanovitelju, če se za to izpolnjeni pogoji v zakonu. S tem naj bi se zagotovilo bolj vzdržno financiranje lekarniške dejavnosti ter predvsem sledilo načelu, da se presežek prvenstveno porablja za razvoj zdravstvene dejavnosti oziroma lekarniške dejavnosti kot njenega sestavnega dela. Pomembna novost je podrobnejša ureditev delovanja bolnišničnih lekarn in uvedba tako imenovane brezšivne skrbi za pacienta kar je zaveza iz Resolucije o nacionalnem planu zdravstvenega varstva 2016–2025 "Skupaj za družbo zdravja". Gre za zagotavljanje neprekinjene oskrbe pacienta z zdravili in farmacevtskimi storitvami pri prehajanju med različnimi ravnmi zdravstvenega varstva. Delovanje sistema brezšivne skrbi je v veliki meri povezano tudi s klinično farmacijo, ki je sedaj prvič zakonsko definirana kot specialistična farmacevtska dejavnost. S predlogom zakona se ne omejuje ali prepoveduje tržne dejavnosti lekarn, ampak zgolj prepoveduje spodbujanje nepotrebnega nakupa zdravil, saj je to po ocenah medicinske in farmacevtske stroke škodljivo. Socialni demokrati smo na svoji konferenci, ki smo jo namenili na področju zdravstva glede sprememb Zakona o lekarniški dejavnosti, zapisali, da so ključna področja, ki jih mora zakon naslavljati, naslednja: financiranje lekarniške dejavnosti in s tem jasna opredelitev, da je lekarniška dejavnost del javnega zdravstva, uvedba novih kognitivnih storitev, ki bo zmanjšala porabo za stroške zdravil, ureditev področja ustanavljanja itd. Smatramo, da predlagani zakon [[…]]
Hvala lepa.
[[…]]večini naših usmeritev sledi, zato predlogu zakona ne bomo nasprotovali. Hvala lepa.
Gospod Miha Kordiš bo predstavil stališče Poslanske skupine Združena levica.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici smo od tega zakona pričakovali, da bo zaščitil javni interes. Pričakovali smo konkretno omejevanje koncesij. Nekaj teh omejitev v zakonu sicer je, ampak če potegnemo črto pod celoto, ta predlog položaj koncesionarjev izboljšuje in poslabšuje položaj javnih zavodov. In tukaj, vam kar po pravici povem, svoje razočaranje zelo težko skrivam. Če sem zelo konkreten, predlog v 26. členu prepoveduje, da bi imele javne lekarne v lasti grosistična podjetja, na kar seveda lahko pogojno pristanemo, ampak hkrati ta predlog ne prepoveduje, da bi imela grosistična podjetja delež v koncesijskih lekarnah. To niti ne bi bil problem, če bi koncesionarji ostali espeji, kot je to do zdaj. Ampak vladni predlog omogoča, da lekarnar odpre deoo in da polovični delež proda neki tretji osebi. In sporni 26. člen prepoveduje samo povezavo od lekarne h grosistu, ne pa lastniško povezavo od grosista k lekarni. In s tem v zakonu ni več varovalke, ki bi preprečevala, da bi grosisti postali solastniki 87 privatnih lekarn v Sloveniji. Zakaj je to slabo? V tujini imamo primere, in te primere tudi Vlada navaja v svojem gradivu, da velika drogerija kupi celo verigo lekarn in potem to izkorišča za povečevanje prodaje. S tem se seveda spodbuja čezmerna uporaba zdravil in natančno to se bo zgodilo tudi pri nas, če te vertikalne povezave ne bomo prepovedali. Drug konkreten primer, kjer zakon bistveno strožje obravnava javne zavode kot koncesionarje, pa je vprašanje presežka. Samo naše javne lekarne so med letoma 2011 in 2014, torej v letih najhujše krize ustvarile kar 32 milijonov evrov presežka. Pri tem so skoraj 80 % prihodkov dobile iz javnih sredstev. Zato seveda podpiramo predlog v zakonu, da se lahko presežki javnih lekarn porabijo samo za razvoj zdravstvene dejavnosti. Ne strinjamo pa se s tem, da po vladnem predlogu ta določba velja samo za javne lekarne, ne pa tudi za koncesionarje. Zato predlagamo, da se z zakonom predpiše minimalna koncesijska dajatev, ki jo mora koncesionar plačati občini. Hkrati predlagamo tudi določbo, da lahko občina ta sredstva porabi izključno za zdravstveno dejavnost. Tretji problem predloga je, da zakon zaposlenim v javnih lekarnah ne zagotavlja enakih pravic do soodločanja kot zaposlenim v privatnih podjetjih. In zato zahtevamo, da se z zakonom predpiše, da mora biti zaposlenim zagotovljena vsaj ena tretjina članov sveta zavoda. Če počasi sklenem; ta predlog izhaja iz načela, da so koncesije dopolnilo javnih lekarn, da je treba preprečiti čezmerno porabo zdravil. V združeni levici smo sicer srednjeročno za razvoj javnega sistema, v katerem se koncesije popolnoma odpravi, no tokrat pa, bom rekel, skromno predlagamo zgolj to, da odpravimo nekatere slepe pege, ki so v nasprotju s tema ciljema. Včeraj je ministrica za zdravje izčrpno odgovarjala na moja vprašanja, ampak njeni odgovori so v zadovoljivosti žal umanjkali. Še enkrat ponavljam, 26. člen v drugem odstavku prepoveduje samo to, da bi lekarna imela v lasti grosista, ne prepoveduje pa tega, da bi bil grosist solastnik lekarne. In s tem se vertikalna povezava v resnici ohranja. Tudi v Zakonu o zdravilih ni nobene določbe, ki bi prepovedovala formiranje vertikalne povezave na ta način. In za to, da to popravimo, je treba v zakonu dodati samo en odstavek, ki izrecno prepoveduje tak tip vertikalne povezave. In to je navsezadnje vse, kar je ključnega s strani naših predlogov. Ministrici sem včeraj zastavil še eno vprašanje, na katero tudi v tem uradnem delu nisem dobil odgovora, zato ga bom tokrat ponovil. Kaj se bo zgodilo s Farmadentom in LL Grosistom, ki sta v lasti mariborske oziroma ljubljanske lekarne? Se lahko vzpostavlja zakonito stanje s tem, da se podjetji preneseta v last občine ali Republike Slovenije? Pač to vprašanje je pertinentno zato, ker je druga alternativa, da se ti dve podjetji bodisi [[…]]
Hvala lepa.
[[…]]privatizirata bodisi likvidirata. In kot sem povedal že na odboru, bomo podporo zakonu vezali na podporo našim amandmajem. Hvala.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. V razpravo dajem 4. člen ter amandma poslanskih skupin SMC in SD. Želi kdo razpravljati? Izvolite, gospod Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. V Združeni levici se zavzemamo za to, da bi imeli čim boljši javni lekarniški sistem in se seveda na podlagi tega cilja zavzemamo za popolno odpravo koncesij. Razloga za tem ciljem sta dva. Prvi je ta, da presežki ostajajo v javni lasti, drugi pa, da koncesionar ta presežek ustvarja na račun javnih sredstev. Če pogledamo donosnost te dejavnosti – samo v letu 2014 so, denimo, lekarne imele za 7,5 milijonov evrov presežka. Med letom 2011 in letom 2014 – v razdobju najhujše krize – so ustvarile kar 32 milijonov evrov presežka. In če lekarniško dejavnost izvaja nek privatnik, se privatizira tudi ta presežek. In namesto da bi ostal v skupni lasti in se porabil za razvoj zdravstvenega sistema, pač polni zasebne žepe. Hkrati so te privatne lekarne odvisne od javnih sredstev, ki jim zagotavljajo tudi največ prometa; skoraj 80 % prihodkov lekarn sestavljajo prihodki iz javne službe. Govorimo o zdravilih na recept, ki se plačujejo iz prispevkov ZZZS in iz premij dopolnilnega zavarovanja. In potem ta denar lekarnam zagotavlja sredstva za plače in za prostore, tržna dejavnost, kjer imajo pa seveda višjo maržo, je pa samo nadgradnja. Zato, če že toleriramo v Zakonu o lekarniški dejavnosti koncesije, jim je treba vsaj predpisati obvezno koncesijsko dajatev. In točno to med drugimi v Združeni levici predlagamo za 52. člen zakona. Za javne zavode je to že predpisano, s tem da se lahko presežek porabi samo za zdravstveno dejavnost, kamor spada tudi lekarništvo. In zakaj za vraga koncesionarji ne bi prispevali in vračali v skupnost na podoben način? Jasno je, da Vlada, ki je privatizirala pogrebno in pokopališko dejavnost in ki namerava privatizirati tudi opravljanje železniške in pristaniške infrastrukture, ne bo šla v celoten projekt odprave koncesij v zdravstvu in v lekarništvu, čeprav imajo mogoče nekateri vladni člani kakšno tako napredno idejo, zato je za nas socialiste v tem trenutku in v tem zakonu pertinentno predvsem vprašanje, ali ta zakon omejuje koncesije kaj bolj kot so omejene v tem trenutku. Odgovor na to vprašanje je, žal, ne. V nadaljevanju bom najprej obrazložil naše pripombe, potem bom pa izpostavil tudi, v čem natančno je problem in kako bi ga lahko reševali z našimi amandmaji. Kot rečeno, predlog predpisuje, da se lahko presežek javnih lekarn uporabi samo za zdravstveno dejavnost, nikjer pa ne predpisuje, da bi se tudi presežki, ki jih ustvarijo koncesionarji, porabili za zdravstveno dejavnost, čeprav bi bilo to popolnoma pravilno. To anomalijo odpravlja naš amandma k 55. členu. Naprej. Kot rečeno, ta predlog po novem omogoča, da koncesionarji odprejo deoo in da v teh deoojih tretje osebe pridobijo 50 % lastniški delež. To je prvič slabo samo po sebi že zaradi tega, ker seveda bodo te tretje osebe vložile v lekarne samo zato, ker pričakujejo neko donosnost in dobiček na svojo naložbo, s čimer lekarne neposredno, strukturno, če želite, podvračamo profitnemu, tržnemu motivu. In s tem jih naravnost silimo v kršitev enega izmed deklariranih ciljev tega zakona, to je preprečevanje prekomerne porabe zdravil. Lekarne navsezadnje lahko povečajo dobiček samo na ta način, da povečajo prodajo zdravil, zato bodo seveda šle v agresivno samopromocijo in skrb za izpolnitev investicijskih pričakovanj. Kot rečeno, drugi odstavek 26. člena prepoveduje, da bi imela lekarna v lasti grosista, ne prepoveduje pa, da bi ta grosist postal solastnik koncesijske lekarne, kar je za nas tista najbolj sporna točka tega zakona. Takšna ureditev do zdaj ni bila problematična zaradi tega, ker so bili privatni lekarnarji registrirani kot espeji, ampak po novem nič, prav nič v tem zakonu ne preprečuje, da bi recimo Kemofarmacija postala tihi partner v 87 privatnih lekarnah pri nas. In na to temo sem tudi gospe ministrici včeraj zastavil vprašanje, ki mi je zatrjevala, da to kar trdim ne drži in da je to v zakonu urejeno. Gospa ministrica, jaz verjamem, da vam je vaša ekipa na ministrstvu – v kateri so tudi ljudje, bom rekel, sumljivega porekla – zagotovila, da se vertikalne povezave v celoti v tem zakonu prepovedujejo, ampak to preprosto ni res. 26. člen zakona, ki vsebuje splošne omejitve za izvajalce lekarniške dejavnosti, ima pet odstavkov. Konkretna prepoved vertikalne povezave od lekarn do grosistov je vključena v drugem odstavku, prav nikjer drugje se pa ne omejuje lastništvo ali pa potencialno lastništvo grosistov v zasebnih lekarnah, kar seveda dejansko v praksi pomeni vertikalo povezavo in to, da se bodo grosisti polastili celotnih verig lekarn, seveda izključno z namenom, da dvigujejo svoj lastni dobiček. In smo spet pri tem, da se bo namerno spodbujala prekomerna prodaja zdravil, vse v imenu profita. Nazadnje pa bi rad še izpostavil pravico lekarniških delavcev do soodločanja, ki v tem zakonu ni zagotovljena v zadostni meri. Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju zagotavlja zaposlenim v gospodarskih družbah najmanj eno tretjino predstavnikov v nadzornemu svetu. In v tem trenutku so lekarniški delavci v javnih lekarnah v slabšem položaju glede na delavce v privatnih firmah. Konkretno, v mariborskem zavodu imajo samo eno osmino predstavnikov v svetu zavoda in to seveda želimo v Združeni levici popraviti. Veste, da se pač demokratični socialisti zavzemamo za demokracijo v gospodarstvu in za delavsko upravljanje podjetij pa javnih zavodov in tako naprej, kar seveda za seboj potegne tudi bistveno boljšo transprentnost podjetij ali javnih zavodov, bistveno boljšo namensko rabo financ in tako naprej. Učinki so skratka pozitivni na vse strani zaradi tega, ker podjetja, javni zavodi pod delavsko upravo ali pa soupravo bistveno težje odpuščajo svoje zaposlene, bistveno težje selijo proizvodnjo, klestijo plače in tako naprej. Hvala.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati ob 4. členu? Izvolite, gospod Jani Möderndorfer.
Dober dan želim. Saj bom zelo kratek. Zakon o lekarniški dejavnosti je bil potreben sprememb in zagotovo prinaša kar nekaj stvari, ki niso bile urejene in so se na nek način poskušale urejati prej s kakšno drugo zakonodajo, recimo v prejšnjem mandatu z Zakonom o zdravilih. Seveda pa ne morem mimo dejstva, da opozorim na eno slabost, ki je izredno nenavadna, to pa je seveda, da se država v bistvu na nek način sama sebi odpoveduje pravici, da seveda ustanavlja podjetja. Govorim o javnih zavodih. In to je eklatantni primer, kako pravzaprav je to legalizacija tistega, kar bomo kasneje videli na primeru, ko univerze več ne bodo mogle ustanavljati podjetij, ko drugi javni zavodi na drugih področjih ne bodo mogli ustanavljati podjetij z eno preprosto obrazložitvijo – če to velja za javne zavode lekarne, ne vem, zakaj ne bi veljalo za vse ostale javne zavode v državi. Sam vidim predvsem problem v tem, da ko se bojimo, da bi prihajalo do nelojalne konkurence ali celo do nepravilnosti pri poslovanju med konkretno lekarno in grosistom, je bistveno lažje reči, "prepovedali bomo vertikalne povezave", namesto da bi spremenili določbo člena, ki govori, da ima Računsko sodišče v primeru, kadar javni zavod ustanovi podjetje, vstop v to podjetje – kar je bil ključni problem do danes, da te grosiste Računsko sodišče ni moglo nikoli pregledati. Namesto da bi povečali nadzor, obdržali možnost poslovanja in delovanja na tem področju, smo se raje odločili za ukinitev. Kaj smo pa naredili na drugi strani? Smo svojevrstna, res neverjetna država. Predlagali smo oziroma uvedli bomo način in jaz mislim, da nekdo si mane roke in je vesel, ker mu ni bilo treba plačati niti enega centa za lobiranje. Namreč, povečal si bo dohodke. Vse to, kar ne bodo več mogle profitirati grosistične firme lekarn, bosta sedaj delali dve firmi – Salus, Kemofarmacija – in smo jima dali res krasno darilo in to zastonj, brezplačno, kar tako z obrazložitvijo, da bomo pa sedaj delali transparentno in čisto in legalno. Jaz moram reči, s tem se globoko ne morem strinjati. Cilj je lahko enak, vendar način, kako do teh ciljev priti, pa seveda popolnoma drugačen. Sam vidim večjo vlogo v utrjevanju nadzora; če imamo Računsko sodišče, ki svoje delo opravlja dobro, temeljito, verjamem, da bi našlo anomalije in opozorilo na spremembo pri poslovanju grosistov. Vendar mi smo se odločili za drugo pot. Jaz obžalujem. Bojim pa se, da je tudi neustavno, saj gre za omejevanje gospodarske pobude. Sprašujem se, kam bomo dali zaposlene v teh grosističnih podjetjih. Meni to ni jasno. Odgovor na to do danes nisem dobil. Po drugi strani naj omenim še to, bilo je rečeno, da ni bilo usklajevanja s stroko. Meni se zdi ta argument iz trte izvit, preprosto zato, ker je bila javna predstavitev mnenj. Stališča so bila podana, bila je celo zahteva za to in zakon se je seveda s popravki, amandmaji, ki so prišli, seveda, zagotovo nadgradil. Dejstvo pa je, da dileme, ki so bile odprte, so bile narejene še pred to javno predstavitvijo in glede na to, da je bil že spomladi zakon v javni razpravi, je več kot jasno, da to sodelovanje je bilo. Je pa seveda interpretacija tega, kdo in na kakšen način sodeluje, seveda lahko zelo različna. Eni si predstavljajo sodelovanje, da tisto, kar si nekdo zaželi, se preprosto umesti in zapiše v predlog zakona. Po tej logiki sploh ne rabimo predlagateljev, saj je dovolj, da bi kar poslali nek osnutek, bom rekel, akterjem, ki se jih zakon tiče in naj si sami zakon zapišejo tako, kot oni mislijo, da je najbolj prav. Po drugi strani je pa interpretacija seveda in razlaga, kaj to sodelovanje pomeni, da jih poslušaš, slišiš, ti pa se odločiš za svoj predlog. Ker ne smemo pozabiti, politike določa politika, ki je v Vladi in nenazadnje tudi v Državnem zboru, ne pa politika interesnih in lobističnih skupin, ki bi rade na vsak način uveljavile svoj prav. Toliko.
Ker vidim, da je še interes za razpravo, odpiram možnost za prijavo. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Na te naše pomisleke in opozorila bi v resnici rad slišal odziv in odgovor s strani izvršne veje oblasti. Te pomisleke, kot smo ravnokar lahko slišali, ne deli samo Združena levica, izpostavil jih je tudi kolega Jani Möderndorfer. In sicer prvič, kaj se bo zgodilo s Farmadentom in LL Grosistom? V zakonu je zapisano, da se mora stanje na terenu v roku enega leta uskladiti z zakonom, ne piše pa, kako naj se to zgodi. Imamo primer, ko imajo javne lekarne v lasti grosista – to je Farmadent iz Maribora in LL Grosist iz Ljubljane – in sedaj se zastavlja vprašanje, kako se bo to stanje usklajevalo z zakonom? Imamo tri različne možnosti postopanja: ali da Farmadent in LL Grosist prenesemo na državo oziroma na dotične občine – to je prva opcija, ki jo zagovarjamo tudi v Združeni levici –, ali da se ti grosisti privatizirajo, čemur ostro nasprotujemo, ravno pa tako ostro nasprotujemo tudi likvidaciji teh podjetij. Edini, ki bo zaslužil in imel korist od tega, če LL Grosist in Farmadent likvidiramo ali privatiziramo, sta dva velika playerja, ki že v tem trenutku obvladujeta 80 % trga. To sta Kemofarmacija in Salus. Ne vidim razloga, zakaj bi si kaj takega želeli v tej državi. Še več – če dve firmi obvladujeta 80 % trga, to pomeni, da so v zadregi tudi zagovorniki prostotržnih politik, denimo iz največje koalicije stranke, ki presegajo na liberalizacijo, privatizacijo in deregulacijo, zaradi tega, ker imamo opravka z zelo mogočnim farmacevtskim oligopolom, nikakor pa ne z malimi konkurenčnimi podjetji, ki bi tekmovala med seboj. Seveda je v takih razmerah še posebej smiselno, da se grosista, kot sta Farmadent in LL Grosist, ohranita v javni lasti. Ampak žal tega eksplicitno ta zakon ne določa. Določa samo, da je treba javne lekarne in grosiste ločiti. In to je tukaj prva dilema in prvo vprašanje za izvršno vejo oblasti, kako točno bodo sedaj v zvezi s tem postopali. Drugo posebej žgoče vprašanje pa je prepoved vertikalnih povezav iz grosista v lastništvo lekarn. Včeraj je ministrica na moje poslansko vprašanje zatrjevala, da ne, da zakon vse to prepoveduje, da to ni mogoče. O. K., se strinjam s tem ciljem, ga tudi delimo v Združeni levici, problem pa je, da ga ta zakon ne uresničuje. Ne uresničuje ga v svojem 26. členu, ki je namenjen natančno prepovedovanju vertikalnih povezav in ne uresničuje ga kjerkoli drugje v zakonu. Tukaj bi rad slišal predstavnike ministrstva, če vztrajajo na trditvah, da so vertikalne povezave s tem zakonom o lekarniški dejavnosti zares vsestransko prepovedane – naj mi natančno pokažejo, kje je to zapisano. Seveda je to provokacija, ker to v tem zakonu ne piše nikjer in zato smo v Združeni levici tudi vložili amandma, ki k 26. členu dodaja odstavek, ki prepoveduje še vertikalno povezavo lastniške smeri iz grosista k lekarnam. Zakaj je pa to slabo, sem izpostavil že v stališču in v svoji prejšnji razpravi, pa bom vendarle še enkrat ponovil. V Sloveniji imamo 87 privatnih lekarn in če sem zraven spustimo še grosiste, se bodo pritiski na lekarne, da se gredo povečanje dobička skozi čezmerno prodajajo zdravil, enormno povečali. A ravno omejevanje čezmerne prodaje zdravil je ena izmed misij javnega zdravstva, ki naj bi uresničil tudi ta zakon, dasiravno v srčiki skriva ravno nasprotno kapitalistično tendenco: dajmo, ljudem bomo vsili zdravila in še večjo konzumacijo zdravil zato, da bodo farmacevtske službe, grosisti, kemofarmacevtski velikani in tako naprej lahko ja še več zaslužili. Tega pa mislim, da si tudi na Ministrstvu za zdravje ne želijo, vsaj tako se zaklinjajo, zato bi rad slišal njihov odgovor na te moje pomisleke. Hvala.
Besedo ima ministrica za zdravje gospa Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Hvala tudi za vprašanja, ki so bila izražena očitno, bi rekla, zaradi nerazumevanja ali pa zaradi drugih zadev, povezanih s prepovedjo vertikalne povezave. Naj še enkrat zelo jasno povem, da 26. člen prepoveduje vertikalne povezave v obe smeri, kajti ta zakon definira lekarniško dejavnost. Zaradi tega izhaja tudi, da izvajalci lekarniške dejavnosti kakor koli neposredno ali posredno ne morejo biti povezani tako z veledrogeristi kot proizvajalci. Seveda, če prepoveduješ vertikalno povezavo v eno smer, pomeni, da je ta vertikalna povezava istočasno tudi v drugi smeri prepovedana. Zakaj? In zakaj so to uvedle tudi druge države, ki imajo dobro reguliran trg, ki imajo dobro dostopnost do zdravil, ki imajo širok asortiment zdravil, kot so Nemčija, Italija, Avstrija, Francija in še bi lahko katero naštevali? Se pravi, države, ki si jih jemljemo običajno za zgled. In zakaj? Tudi tožbe Evropske komisije na Sodišče Evropske unije so bile vložene, ko so te države uvedle prepoved teh povezav. In vse sodbe Sodišča Evropske unije so povedale enako in seveda povedale, da Evropska komisija nima prav v tem delu, ko govori, da je to omejitev oziroma distorzija svobodne ekonomske, gospodarske pobude. Povedalo je sicer v svoji sodbi Sodišče Evropske unije, da je to v določenem delu omejevanje te pobude, da pa je javni interes, to je interes preskrbe in dostopnost zdravil za prebivalstvo določene države, nad interesom svobodne gospodarske pobude. In te sodbe so, lahko si jih pogledate, že od leta 2006. Zaradi tega seveda ta argument ne velja. In zakaj je ta prepoved? Zaradi tega, ker je pomembno, da zagotavljamo strokovno neodvisnost farmacevtov, katerih skrb mora biti skrb za zdravje posameznika, zavarovanje javnega zdravja in ne zato, da bo lekarna imela čim večji dobiček in da bo promovirala oziroma spodbujala celo nakupe in prodajo zdravil. In s takšno preprečitvijo povezav je ekonomski vpliv na strokovne odločitve farmacevtov na ta način minimaliziran zaradi tega, ker strokovni direktor, ki mora biti farmacevt z licenco, kar uvajamo na novo, lahko to licenco izgubi, če se seveda ugotovi, da je deloval v nasprotju z načeli ki veljajo za farmacevte oziroma njihove licence. Prav zaradi tega vidika, te ekonomske povezljivosti in odvisnosti. In še nekaj je zelo pomembno, pomembno je predvsem z vidika, da se zagotovi lekarnam čim širši asortiment, čim večje število zdravil, ki so na razpolago pacientom. Kajti če bi ostajala takšna povezava – recimo med proizvajalcem ali pa tudi veledrogeristom – se pač lahko zgodi, da bi v tej lekarni bil na razpolago samo en ozek, omejen asortiment tega konkretnega proizvajalca ali pa samo takšna zdravila, pri katerih je lahko dobiček največji. To je problem tudi Evropske unije, saj se tam tudi dogaja, da pač farmacevtske družbe s trga jemljejo ekonomsko nezanimiva zdravila kljub temu da imajo ugotovljene klinične študije in zdravstvene indikacije. Se pravi, so koristna, vendar je premajhna razlika v ceni oziroma dobiček in jih jemljejo s trga ven, ker je pač njihov cilj drug. In to je dobiček. Glede Farmadenta in LL Grosista zakon ne prepoveduje, on samo ugotavlja, da nimata ta moment ustrezne lastniške strukture. Ta se pa lahko spremeni kot katerakoli druga lastniška struktura. In zato je predvideno enoletno prehodno obdobje. In še nekaj, v Sloveniji je že danes registriranih 70 veledregeristov oziroma trgovcev, ki imajo dovoljenja za veleprodajo zdravil. Torej, res je, da imata Sanolabor in Kemofarmacija pomembne deleže na trgu, ker imata tudi široke asortimente, medtem ko imata Farmadent in LL Grosist zelo minorni delež. Tako da gre samo za to, da se ju ne ukinja, da se ju ne, kot se velikokrat sliši, pošilja v stečaj. Vse, kar morata narediti, je spremeniti temu zakonu prilagojeno lastniško strukturo. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. Bom začel tokrat z drugega konca nazaj, in sicer kar se tiče Farmadenta in LL Grosista. Kar mene v resnici pod črto zares zanima ali pa edina res relevantna stvar, ki me pri tem delu zakona zanima, je, ali je veljavna rešitev, da se v tem roku enega leta dni usklajevanja stanja na terenu z zakonskimi določbami ti dve firmi prenese bodisi na občino bodisi na državo. Ja ali ne? To je tista stvar, ki me tukaj zanima. Kar se tiče pa omejevanja vertikalnih povezav in 26. člena; poglejte, kratko malo ni res. Ni res, da je vertikalna povezava v 26. členu prepovedana v obe smeri. Ni res, pika! Če A ne more biti lastnik B, to še ne pomeni, da B ne more biti lastnik A. To je osnova formalne logike in sklepanja. Sploh če jo utemeljujemo z neko izrazito divjo pravno razlago, da če je pač ena stvar prepovedana v eni smeri, to avtomatsko pomeni, da je prepovedana tudi v drugi smeri. Pač kratko malo to ne drži. In za zaključek bom kar izpostavil še postopkovni predlog. Želel bi, da poslanci na klopi prejmejo mnenje Zakonodajno-pravne službe, ali je res v tem 26. členu oziroma v tem zakonu prepovedana vertikalna povezava od grosista k lekarnam. Izvršna veja oblasti vztraja, da je temu tako. Pred seboj imam 26. člen, njegovih pet določb, pet odstavkov ima. Ta prepoved povezave ni nikjer omenjena niti z besedico. Prvi odstavek 26. člena govori o omejevanju preskrbe z zdravili in temu, da se ne sme dajati prednosti določenim proizvajalcem zdravil, kar je vse lepo in prav. Drugi odstavek dejansko definira, da izvajalci lekarniške dejavnosti ne smejo ustanavljati, voditi, nadzirati pravnih oseb, ki imajo opravka z medicinskimi pripomočki, drugimi izdelki za podporo zdravljenja in tako naprej. Tretji odstavek še precizira in še zaostruje to določbo iz drugega odstavka za javne lekarniške zavode zaradi tega, ker jim prepoveduje, da imajo v lasti delnice ali deleže v kapitalu ali druge naložbe v pravnih osebah, ki opravljajo dejavnosti v industrijski proizvodnji zdravil [[…]]Potem je pa tu še četrti odstavek: "Če ni s tem zakonom določeno drugače, se za povezane osebe uporabljajo predpisi, ki urejajo gospodarske družbe." In peti odstavek: "Izvajalec lekarniške dejavnosti ne sme biti imetnik dovoljenja za promet z zdravilom." Torej, kje natančno v 26. členu, pokažite mi, citirajte mi, je prepovedano lastništvo grosista v koncesijski privatni lekarni!? Ni. In glede na to, da vladni predstavniki vztrajajo, da pa v temu je vendarle tako, želim dobiti razlago Zakonodajno-pravne službe – lahko prekinemo sejo – na mizo vseh poslancev, ki bo te trditve Ministrstva za zdravje bodisi potrdila bodisi ovrgla. Hvala.
Ker je bil del postopkoven, vseeno: mnenje Zakonodajno-pravne službe je že bilo podano, tako da [[…]]In s tem mnenjem ste vsi seznanjeni, kaj vsebuje, kaj ne vsebuje, ni moja stvar presojati. Plus tega, 26. člena še nismo dali v razpravo. Dali ga bomo, če ne bo več nobenega interesa za 4. člen in splošne pripombe, ki so običajne na tej točki razprave. Zato sprašujem, ali želi kdo še razpravljati o 4. členu? Prosim za prijavo. Ja. Videl sem, da se je želela prijaviti in ni bila pri tem uspešna, ampak ji bom vseeno dal besedo. Besedo ima gospa Nada Brinovšek.
Hvala lepa, predsednik, za besedo. Se opravičujem za svojo nerodnost, ker vidim, da ste vsi moji predhodni razpravljavci v bistvu razpravljali o celotnem zakonu, ne samo o 4. členu. Dovolite, da tudi jaz rečem nekaj kritik na samo pripravo in pa sam ta zakon. Poglejte, smo se že na več sejah pogovarjali, od ministrstva smo v teh dveh letih, dveh letih in pol v bistvu pričakovali 17 zakonov, kolikor jih je po normativnem planu si ta vlada zadala. Dobili smo štiri. In pričakovali smo, da se bo ministrstvo najprej lotilo reševanja reformnih zakonov, se pravi sistemskih zakonov, ne pa specialnih zakonov, kot vidimo danes s tem Zakonom o lekarniški dejavnosti. In to, da je Zakon o lekarniški dejavnosti specialni zakon, ni moja pogruntavščina, to je rekla ZPS. Prej je kolega Jani govoril – pač sem si vzela, da sem to govorila jaz v stališču, ker sem res omenjala –, da pri tem zakonu ni sodelovala stroka. Mogoče sem se res malo napačno izrazila, sodelovala je in to mislim na javno predstavitev mnenj, 28 deležnikov stroke je bilo na tej javni predstavitvi mnenj, ampak njihova mnenja in pa stališča v tem predlogu zakona niso upoštevana, niti eno. Jaz sem to vprašanje tudi na matičnem delovnem telesu izpostavila, če mi lahko povedo s strani ministrstva, katera pripomba oziroma zaključki iz te razprave so vsebinski v tem predlogu zakona, in tudi odgovora nisem dobila. Šla sem pogledat tudi po pregledu seznamov, ampak vsi dodatni amandmaji, ki so bili na ta predlog oziroma po javni razpravi, so bili uskladitev z mnenjem ZPS, ki pa za predhodno obravnavo niso bili še upoštevani. In če imate, spoštovani kolegi iz koalicije za stroko inštitut iz Maribora oziroma gospoda Boštjana Brezovnika, ki ga zelo cenim, moram reči, jaz ga nimam. Je strokoven na drugih področjih, stroka s področja zdravstva je pač verjetno malo drugačna. In na vse te pomanjkljivosti pri pripravi zakona o lekarniški dejavnosti [[…]]Prvič smo videli 28 deležnikov, stroka je opozarjala na nepravilnosti oziroma pomanjkljivosti tega zakona. Na to je opozarjala tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki pravi, da gre pri tem zakonu seveda za odmik od sistemskih zakonov in da tudi ni v skladu z ustavo. Ustavo, poudarjam. Tudi Komisija za preprečevanje korupcije je dala 15 predlogov oziroma 15 amandmajev, štirje od tega so bili upoštevani, enajst pač ne in komisija pravi, da podaja seveda zadržke k temu zakonu. Jaz mislim, da del stroke je tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje, saj nekaj zaposlenih je tam, ko bi jih lahko enačili s stroko, in tudi Zavod za zdravstveno zavarovanje je podal kar 21 predlogov oziroma amandmajev; trije so bili upoštevani, ostali ne. In Zavod za zdravstvo zavarovanje tudi pravi, da je zakon nejasen, notranje neusklajen, skratka, neprimeren za nadaljnjo obravnavo. In še enkrat opozarjam, ta zakon, ki ga imamo danes pred seboj, ima veliko odprtih vprašanj, nedefiniranih postopkov – to mislim predvsem glede ustanavljanja lekarn –, veliko nesistemskih rešitev, na kar opozarja ZPS, pravne praznine, mnogo je teh, dosti je pomanjkljivosti v zvezi s samimi koncesijami, nejasno je še vedno urejen način financiranja. In opozarjam vas, spoštovani kolegi, da gre pri tem zakonu tudi za kršenje svobodne konkurence in za kršenje evropske direktive, na kar pa nas oziroma že poteka postopek pred Evropsko komisijo in ta komisija tudi že zbira podatke. Toliko zaenkrat, same pripombe oziroma obrazložitve k amandmajem pa bom podala. Hvala.
Še kdo, ki bi želel k 4. členu? Ne. Potem razpravo o tem členu zaključujem. V razpravo dajem 26. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Vladna stran očitno še kar vztraja pri tem, da v 26. členu so vertikalne povezave popolnoma prepovedane med lekarnami in grosisti, čeprav to eklatantno ni res. Zdaj mogoče predstavniki ministrstva za zdravje zelo divje berejo, berejo ta člen in ta zakon, ampak to branje gre zelo kontra kakršnikoli zdravi pameti. Če lekarnam prepovemo lastništvo grosistov, to še ne pomeni, da smo grosistom prepovedali lastništvo oziroma solastništvo lekarn. To ne drži. Ministrica je rekla, citiram, "če prepovemo v eni smeri, smo prepovedali tudi v drugo smer". To seveda ne drži. To je skregano že z osnovami formalne logike. In zato tukaj pač vztrajam, tako kot ministrstvo vztraja na svoji razlagi tega člena, vztrajam, da prekinemo sejo in da nam Zakonodajno-pravna služba dostavi svoje pozicioniranje do tega vprašanja, zaradi tega, ker tega v resnici ni storila. To je zelo kompleksno vprašanje, to je kompleksen zakon, je sistemski zakon in črno na belem odgovora tukaj nismo dobili, žal. Seveda pa lahko tudi ta postopkovni del svoje razprave takoj umaknem, ko mi ministrstvo pokaže, kje točno v 26. členu je prepovedano, da imajo grosisti v lasti oziroma solastništvu privatne lekarne. Evo, grem zdaj gor, naj mi pokažejo.
Besedo ima gospod Branko Zorman.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Najprej ne morem mimo razprave, ki jo je imel pred mano naš kolega Möderndorfer, ki je izpostavljal neke stvari iz, moram reči, ne ravno iskrenih nagibov. Če vemo, kje je kolega Jani Möderndorfer prej bil in komu je lahko hvaležen za to svojo politično kariero in kdo ima največjo težavo s tem zakonom, potem si lahko seštejete, v katerem grmu tiči zajec. In to je bilo njegovo mnenje, ne mnenje poslanske skupine. Samo to sem hotel razčistiti. Zdaj pa tako, kolega Kordiš. Seveda, ko berete zakon, zakon ima več členov in 26. člen je samo en od teh členov. Če pa berete potem v nadaljevanju še 27., ki pa pravi, da javni lekarniški zavod na primarni ravni na svojem območju ustavni občina ali več sosednjih občin skupaj po predhodnem mnenju pristojne zbornice in soglasja ministrstva, to se pravi, lekarno lahko ustanovi zgolj občina oziroma več občin in tukaj nikjer jaz notri ne vidim, da lahko občino ustanovi katerakoli pravna oseba. Kar se tiče potem nadalje še 39. člena, ki pa govori o lastništvu oziroma koncesionarjih, bom pa razpravljal seveda takrat. Tako da kar se tiče vertikalnih povezav, če berete skupaj 26. in 27. člen, je popolnoma jasno, da so vertikalne povezave prepovedane v obe smeri. Da grosist ne more ustanavljati lekarn in da lekarne ne morejo ustanoviti grosista. Hvala.
Replika, Miha Kordiš.
Najlepšahvala. Tudi če beremo 26. in 27. člen skupaj, iz tega ni jasno, da je vertikalna povezava prepovedana v obe smeri. Če kaj, je po tem argumentu jasno, da kolega Zorman ne zna brati.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati o 26. členu? [[Ne.]] Potem razpravo zaključujem. V razpravo dajem 33. člen in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? [[Ne.]] Zaključujem razpravo. V razpravo dajem 36. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. S tem amandmajem predlagamo, da se v lekarne kot javne zavode začnejo vpeljevati vzvodi delavskega soodločanja in delavskega nadzora. Zelo konkretno predlagamo, da imajo v svetu zavoda zaposleni pravico do ene tretjine predstavnikov, pač kot minimum. Če imajo še kakšnega več nič narobe, to v Združeni levici samo pozdravljamo. Ta amandma predlagamo iz dveh razlogov, in sicer iz formalnega in praktičnega razloga. Že formalno je znano po 75. členu Ustave, da imajo ljudje pravico do soupravljanja in samoodločanja tudi na delovnem mestu. Zaradi specifike javnih zavodov naj bi tudi ta del pokril poseben zakon, ampak do tega zakona ni nikoli prišlo. S sprejemom zadevnega amandmaja bi pa zapolnili to pravno praznino, vsaj ko se pogovarjamo o lekarnah. Dodatni ali pa, če želite, praktični razlog za sprejem tega amandmaja pa je, da je v praksi zastopanost zaposlenih v predstavništvu javnih zavodov zelo neenakomerna, da je nezadostna in da je daleč najboljši garant transparentnosti in namenske porabe sredstev to, da imajo zaposleni pravico do sodelovanja in soodločanja. Ljudje, ki delajo po firmah in teh javnih zavodih in v lekarnah, kakor se sedaj pogovarjamo, so tisti, ki so odvisni od delovanja teh organizacij, zato da prehranijo sebe, svoje družine, zato da zaslužijo pošteno plačilo za pošteno delo in tako naprej in seveda je njihova motivacija za odgovorno upravljanje s temi organizacijami najbolj organska in najbolj življenjska. Hvala.
Želi še kdo razpravljati? [[Ne.]] Razpravo glede tega člena zaključujem. V razpravo dajem 38. člen ter amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Ne. Tudi tukaj razpravo zaključujem. In dajem v razpravo 39. člen ter amandmaja Poslanske skupine Združena levica in amandma Poslanske skupine SDS. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospa Nada Brinovšek.
Hvala za besedo. No, ta 39. člen govori o koncesijah in pa seveda o izvajanju koncesije in pa času za izvajanje koncesije. Zakon nekako določa, da se ta koncesija podeli od 15 do 30 let, mi smo dali seveda predlog, da se koncesija lahko podeli za določeno obdobje, ki ne sme biti daljše od 30 let. Sprašujem vas, se pravi, kakšne kriterije bo nekdo, ki bo podeljeval koncesijo, uporabil, da bo rekel, koncesija se lahko podeli za 18 let, za 20 let in tako naprej. Samo to, hvala.
Besedo ima Miha Kordiš.
Najlepša hvala. S tem zakonom bodo lekarnarji koncesionarji po novem lahko odpirali ne samo espeje ampak tudi deooje, hkrati pa lahko potem v te deooje vstopijo tretje osebe s polovičnim lastniškim deležem. To seveda nikakor ni O. K. zaradi tega, ker bo nekdo, ki bo investiral v neko lekarno, pričakoval takšne in takšne donose. In lekarne lahko povečujejo svojo donosnost samo s tem, da dvignejo obseg prodaje zdravil, kar pa pomeni, da bodo ta zdravila ljudem trpali navzdol po grlu samo zato, da se bodo dobički za morebitne investitorje in solastnike lekarn dvignili. S tem ne bomo preprečili prekomerne rabe zdravil, s tem naravnost stimuliramo prekomerno rabo zdravil. In zato v Združeni levici predlagamo tukaj ukrepanje in preprečevanje takšne dinamike, da bi konkurenčna, kapitalistična dejavnost, če hočete, prevzela našo lekarniško dejavnost. Še posebej pa te določbe postanejo pertinentne, če ne bo sprejet naš amandma k 26. členu, ki bi lastništvo oziroma solastništvo v privatnih lekarnah prepovedal velikim grosistom. V takem slučaju bodo pa pritiski na lekarnarje koncesionarje privatnike po dvigovanju dobička in po stimuliranju prodaje zdravil absolutno narasli. In to so življenji pritiski, ker je pač nekdo odvisen od prodaje kot koncesionar zato, da bo lahko preživel, in eventualno se postavi na milost in nemilost pritiskom nekih velikih farmacevtskih grosistov. In tukaj, veste, potem v takšni življenjski situaciji nobeni kodeksi pa nobena pravila pa ne vem kaj še vse ne pomagajo. Ko bodo ljudje pritisnjeni ob steno in se bodo morali vprašati, ali preživetje ali to, da naredim to, kar prav, se bodo navadno odločili za preživetje.
Besedo ima ministrica za zdravje gospa Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo. Najprej odgovor, zakaj uvajamo možnost, da zasebni koncesionar deluje tudi v statusni obliki družbe z omejeno odgovornostjo. Do sedaj je lahko delal samo v statusni obliki samostojnega delavca oziroma samostojnega podjetnika. To je bil očitek sedanji zakonodaji, tudi s strani Evropske komisije, da je to kršitev pravil enotnega trga in zastopanja ter enakopravnosti na trgu. Zakaj? Zaradi tega, ker statusna oblika samostojni podjetnik pogojuje tudi različno davčno obravnavo, ker je seveda samostojni podjetnik obravnavan in obdavčen po naših veljavnih davčnih pravilih drugače, kakor je pa družba z omejeno odgovornostjo in je Evropska komisija, tisti, ki poznate postopke, že začela tako imenovani pilotni projekt, ki se sedaj uvede, preden se postopi proti državi s sodiščem in pa s sankcijami, denarnimi. Zaradi tega uvajamo možnost statusne oblike tudi družbe z omejeno odgovornostjo da bi, bi rekla, izenačili delovanje na trgu tudi z davčnega vidika. Seveda pa uvajamo zato osnovnega nosilca in pa tudi delež, do katerega lahko pridejo drugi družbeniki v tej družbi z omejeno odgovornostjo, ki mora biti pod 50 %. In dovolite mogoče, da nadaljujem še odgovore iz prejšnjih povezav, ki se nekako nanašajo ne samo na 4. člen, ampak na 26. člen precej in do teh povezav. Še enkrat, v členu je zapisano, kdo lahko ustanovi javni lekarniški zavod. Treba je povedati, če je lekarna javni zavod, seveda da nima deležev in da ni možno niti prodajati niti pridobiti deležev v tej javni lekarni. Če pa ste mislili glede prepovedi povezav, ker trdite pač, da ni dovolj opredeljeno v 26. členu [[…]]Treba je pa v bistvu gledati celoten zakon in povezave v členih, torej javni zavod, lekarna se ne more prodajati oziroma ne more v njej dobiti lastniškega deleža veledrogerist ali proizvajalec. Mislim, da je to jasno in da tega ni treba posebej pisati. Če pa ste imeli v mislih, da zasebni koncesionar, da recimo, ne vem, nek veledrogerist kupi ta delež v tem zasebniku, seveda je tukaj tudi ta omejitev tega večinskega lastnika, kjer mora biti farmacevt, in potem pride do vertikalne povezave in veljajo potem enaka pravila kot v 26. členu.
Želi še kdo razpravljati o 39. členu? Prosim za prijavo. Besedo ima Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Mi nikoli nismo govorili o javnih lekarnah. Seveda smo govorili o privatnih lekarnah in o koncesionarjih, ki po novem lahko odprejo tudi deoo, v katerega lastniško lahko vstopijo tretje osebe, tudi pravne tretje osebe. In tukaj je pač seveda jasno, da se vzpostavlja vertikalna povezava in da se lahko vzpostavi tudi vertikalna povezava od grostistov v lekarne. In to, oprostite, da sedaj pet minut govorite o tem, kako javne lekarne ne morejo biti v zasebni solasti, je pač navadna manipulacija. Kot je verjetno manipulacija tudi opozorilo Evropske komisije o neenakopravni obravnavi koncesionarjev, zaradi tega ker Zakon o lekarniški dejavnosti velja že 25 let in če bi bila omejitev na espeje sporna, ne dvomim, da bi jo v tem času zagotovo kdo že izpodbijal pred Ustavnim sodiščem. Mogoče je celo je. Kar pa za ziher vem, je pa, da Ustavno sodišče ni razveljavilo nobenega dela lekarniškega zakona. Hvala.
Želi še kdo razpravljati o 39. členu? [[Ne.]] Potem razpravo zaključujem. In dajem v razpravo 52. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Želi kdo razpravljati? Nihče. Potem zaključujem razpravo. In dajem v razpravo 71. člen ter amandma poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Želi kdo razpravljati? Prosim za prijavo. Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Najlepša hvala. Na splošno o zakonu, če povzamem. V Novi Sloveniji pač iz konceptualnih razlogov, pač nikakor ne pridemo skupaj, ker imamo preveč različna stališča,Predloga zakona o lekarniški dejavnosti pač ne bomo podprli. Še naprej bo trg, lekarniški trg zaprt. Nobene garancije ni, da bi šli v smer deregulacije te dejavnosti, ampak, kot sem že dejal, ta dejavnost bo še naprej ostala izredno regulirana in prav tako ni nikakršnega zagotovila, da se bo tudi dostopnost povečala, kaj šele, da bi pa se znižale cene zdravil. Kajti, konkurenčnosti na tem področju ne bo nič več. Tudi te tekmovalnosti, da bi prišli do nižje cene zdravil, ne bo po tem zakonu nič več. Če pa povzamem naš amandma; v Novi Sloveniji kljub temu vseeno predlagamo spremembo 71. člena, in sicer dodajamo nov tretji, četrti in peti odstavek, in sicer govorijo o ugovoru vesti. Namreč, tudi naša Ustava Republike Slovenije v 41. členu pravi, narekuje, je ustavno urejeno glede svobode vesti in med drugim določa, da je izpovedovanje vere in drugih opredelitev zasebnem in javnem življenju svobodno, ter v 46. členu – pravica do ugovora vesti –, ker je določeno, da je ugovor vesti dopusten v primerih, ki jih določa zakon, če se s tem ne omejujejo pravice in svoboščine drugih oseb. V naši državi se lahko pravica do ugovora vesti trenutno uveljavlja samo na zdravstvenem področju in na področju vojaških zadev. Na zdravstvenem področju, če povzamem, na zdravstvenem področju ureja ugovor vesti Zakon o zdravstveni dejavnosti, Zakon o zdravniški službi, Zakon o pacientovih pravicah in tudi Kodeks medicinske deontologije. Zanimivo, na področju izvajanja lekarniške dejavnosti pa se farmacevtski strokovni delavci tudi srečujejo s situacijami, ko zaradi vesti želijo odkloniti izdajo določenega zdravila, vendar jim to zaradi nejasnosti zakonodaje na tem področju ni omogočeno. In v Novi Sloveniji želimo samo dobronamerno s spremembo tega člena poenotiti ta del zakonodaje, in sicer ugovor vesti, tako kot imajo zdravniki, da bi ga imeli tudi farmacevti. In tukaj ne vidimo popolnoma nič slabega, še več. Kje smo dobili pravno prakso, če želite, za pripravo tega amandmaja? Pri predsedniku Vlade, eminentnemu ustavnemu pravniku, ko je leta 1993 takole zapisal glede ugovora vesti, kaj je ugovor vesti: " … mogoče analitično prikazati, predvsem kot obliko neposlušnosti, ki se od sorodnih vrst dejanj (na primer državljanske nepokorščine) razlikuje v tem, da oporečnik s svojim dejanjem ne želi apelirati na večinski družbeni občutek za določene vrednote …". In nadalje, še leta 2007 je glede ugovora vesti Miro Cerar dejal: "Ugovor vesti je torej po svoji temeljni oziroma avtentični naravi moralna dolžnost. Pravo, ki je pripravljeno [[…]]prisluhniti tudi različnim ugovorom vesti, kaže s tem svojo humanost, saj posameznika odreši nekaterih (naj)večjih notranjih napetosti, ki jih lahko včasih povzroči posameznikova razklanost med moralo in pravom. Toda pravo tu nikakor ne sme iti predaleč. Ugovor vesti je lahko v pravu dopusten le zelo izjemoma, kajti širšo pravno dopustitvijo takšnega ugovora bi pravo zagrešilo lasten "samomor". Seveda pa mora pravo težiti tudi k temu, da se v čim večji možni meri ujema s prevladujočo družbeno moralo." Torej, predsednik Vlade Miro Cerar je to dejal 2007 in danes kot eminenten ustavni pravnik verjamem – ki je napisal to pravno prakso –, da bi glasoval za naš amandma glede na to, kaj je on nekoč pisal. Naš amandma samo poenoti zakonodajo, poenoti ugovor vesti, da tako kot imajo zdravniki možnost ugovora vesti, imajo lahko tudi farmacevti.
Prosim za prijavo, ker je še interes. Besedo ima gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. Verjetno ste opazili, kako skozi zadnja vrata se ne samo pri nas, v Evropi, po celem svetu počasi plazijo neke prakse, ki smo jih razumeli za zastarele in kako se počasi skuša razgrajevati ustavne norme, ki se zdijo samoumevne. Če kdo ni ustrezno razbral ali bil dovolj pozoren, da bi razumel, kaj prinaša amandma, ki ga je prinesel kolega Vrtovec – govorimo o ustavno zajamčeni pravici do svobodnega odločanja o rojstvu otrok, lahko tudi o čem drugem. Ampak kolegice in kolegi iz Nove Slovenije so dovolj pretkani, da vedo, če to povedo naglas v tem zboru, tovrstni amandmaji ne bodo dobili podpore, vsaj ne v tem sklicu. In vendar, skozi zadnja vrata – nekaj, kar smo razumeli kot civilizacijski dosežek, nekaj, kar smo dosegli tudi kot emancipacijsko normo – pripeljati v zakon o lekarniški dejavnosti in poskušati zrušiti, se mi zdi nesprejemljivo in Socialni demokrati temu ostro nasprotujemo. In pomembno bi se mi zdelo, da se o tem izreče še kdo, tudi v tem zboru. In pomembno bi se mi zdelo, spoštovani predsednik, da tu in tam na takšne prakse opozorite tudi sami, ker gre za očitno poskus, kako z malenkost bolj umetelnim besedičenjem počasi priti do degradacije ustavnih norm, ki smo jih že dosegli. In če je morala in religija vsakega posameznika nekaj, o čemer se mora odločati sam, je treba povedati tudi to, da živimo v laični državi in da je laičnost države nekaj, kar je bilo stoletja bojevano in izbojevano. In pravice do svobodnega rojevanja in odločanja o svobodi kdaj in kako, s tem da bo farmacevt zaradi svojih verskih prepričanj rekel, "ne, kontracepcijskih sredstev pa v tem primeru ne želim prodajati", si v tej državi, v tem stoletju, pri vsem, kar vemo, ne smemo in ne moremo dovoliti. In srčno upam, da je to zadnji poizkus v tem zboru, da se kaj podobnega skozi zadnja vrata pripelje in da se vrnemo v obdobje, ko je rojstvo otrok bilo predmet državnih politik, cerkvenih intervencij ali pa celo patriarhalne odločitve, koliko delovne sile posamezno gospodinjstvo, da ne rečem kaj drugega, potrebuje. Hvala lepa.
Sem videl, je interes še za razpravo. Prosim, za prijavo. Besedo ima gospa Ljudmila Novak.
Hvala za besedo. Ravno v tem je smisel tega amandmaja, da ima vsak pravico do svobodnega odločanja, do odločanja o tem, kar bo naredil torej in pravico do ugovora vesti. Nihče nikomur ne prepoveduje ali preprečuje, kako se bo on odločal v zvezi z rojstvom svojih otrok ali pa spočetih otrok, vsak pa ima pravico, da pri tem ne sodeluje in če mu vest to veleva. In naš zakon oziroma amandma želi prav to, da ima vsak, ki se s tem ne strinja, pravico da odkloni sodelovanje pri tem. Če to lahko naredijo zdravniki, vojaki ali še kdo drug, potem tudi zaposleni v lekarniški dejavnosti morajo imeti to možnost. In s tem nikomur ne preprečujemo, da pač ne naredi tistega, kar on želi narediti. Če nekateri menite, da je splav civilizacijski dosežek, jaz pač ne menim tako. Zame bo civilizacijski dosežek takrat, ko bomo spoznali, da je tudi tisti spočeti otrok človek. To je zame civilizacijski dosežek. Ne obsojam pa nikogar, ki misli drugače, ker mu ustava to omogoča. Svojega blagoslova pa temu ne morem dati, zato imam jaz pravico do ugovora vesti in tudi tisti ljudje, ki so zaposleni v lekarniški dejavnosti. Ne glede na to ali je cerkev ločena od države, vsak človek ima pravico do ugovora vesti, tudi zaposleni v lekarniški dejavnosti.
Vrstni red [[…]]Proceduralno ima prednost. Postopkovno, gospa Anja Bah Žibert.
Hvala lepa, predsedujoči. Če smo prej poslušali razpravo gospoda Jana Škoberneta, je nagovoril celoten zbor in o tem, da se tukaj noter ne sme na noben način prikrasti ali kakorkoli povzročati ustavno krivico in da je nedopustno, da se kakorkoli kršijo ustavne pravice [[…]]Spoštovani, sicer je to vaša pravica, da govorite, vendar pa je moja pravica, da proceduralno tudi predsednika opozorim, da nekdo, ki zavestno s tipkanjem na gumb v tem Državnem zboru krši ustavne pravice, je to zadnje, kar govori. Seveda, da ne boste odkimali, gre za koroška dečka. Spoštovani, poseženo je v ustavno varovano pravico tožnice, pa vaša ministrica še danes sedi na tem stolu. Zato prosim, ne učite tega državnega zbora o ustavnih pravicah, začnite pri sebi.
Replika, gospod Jan Škoberne.
Najlepša hvala, spoštovani predsednik. S kolegico Bah Žibert se absolutno strinjam in seveda nikogar nič ne učim. Povedal sem svoje mnenje in mislim, da nisem edini, ki ga delim, čeprav edini ta trenutek zagovarjam to, kar mislim, da misli še kdo v tem zboru. Pa vendar, kolegica Ljudmila Novak me je v delu pomembno narobe razumela. Svoboda odločanja o rojstvu otrok je stvar najprej ženske, potem družine. In mi kot zakonodajalci pa moramo paziti pri sprejemanju zakonodaje, da ne onemogočimo tega, kar je ustavna norma. Teoretično bi po sprejetju tovrstnega amandmaja lahko vsi farmacevtski delavci in delavke zavrnili prodajo kontracepcijskih sredstev. Kako bomo potem izvrševali ustavno zajamčeno pravico do svobode odločanja o rojstvu otrok? Mi seveda lahko ugotovimo, da je zelo verjetno, ker smo v tej državi vendar v nekaterih točkah šli dovolj naprej, da lahko predpostavimo, da se to ne bo dogajalo. Ampak kot zakonodajalec – to smo večkrat slišali, tudi z druge strani zbora – ne sprejemamo zakonov za posamični primer, ampak tako, da bodo ustrezno veljali in izpolnjevali tudi ustavni duh ali pa duh ustavnosti v vseh primerih. In v tem primeru je tovrsten amandma ob vsem spoštovanju do vašega stališča do splava, ki je vaše in ga boste ohranili tako, kot bom jaz ohranil svojega, da je to pravica in svobodna pravica ženske [[…]]Tega ne moremo zapisati, lahko interpretira tudi ministrstvo, mi ne moremo sprejeti nečesa, kar bo onemogočilo farmacevtom teoretično, da izvršujejo ustavno normo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Krasna je demokracija in lepa. Ampak preveč ozko gledamo in omenimo samo en segment. Nova Slovenija popolnoma sledi Ustavi Republike Slovenije, 41. in 46. členu Ustave Republike Slovenije. In sicer najprej svoboda vesti in potem 46. člen, ki govori o pravici do ugovora vesti. In samo o tem. In enako je urejeno za zdravnike. Pa ne samo zdaj vleči ven splava, lahko tudi, ampak gre za ugovor vesti še v kakšnih drugih primerih. In ne zdaj samo ozko gledati in gremo na ta tipičen – ne vem, zakaj SD pa Jan –, na ta tipičen ideološki spopad, ker nam res ni treba okrog enega segmenta, ko se pogovarjamo o ugovoru vesti. Gre za ustavno pravico, ki jo Nova Slovenija v tem delu daje ljudem, farmacevtkam in farmacevtom. Ugovor vesti. Če imajo zdravniki, če imajo zdravniki, tudi ginekologi, če želite, lahko imajo tudi farmacevti. Bi pa jaz rad vprašal ministrico za mnenje ministrstva do tega predloga Nove Slovenije, gospa ministrica. Radi bi slišali vašo opredelitev. Ta amandma je namreč korak naprej in sledi temu, kar je predsednik Vlade govoril 2007 in že leta 1993 v svojih pravnih spisih, pravnih mnenjih in tako naprej. Tako da najlepša hvala.
Postopkovno, Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Seveda se v tem predlogu Nove Slovenije ne skriva v resnici zagotavljanje pravice do svobode ugovora vesti in tako naprej, ampak gre za spoliran napad na civilizacijske pravice žensk, ki bi jih sedaj radi "Novoslovenci" zakrinkali v ugovor vesti, na tak način potisnili naše ženske ob steno, da kjer bi se našel nek lekarnar, ki bi bil pač cerkvenega porekla, bi lahko ženskam odrekli dostop do kontracepcijskih sredstev in do drugega tega materiala. Ja, točno to bi se po tem predlogu lahko zgodilo. Ampak moj postopkovni predlog pa v resnici tangira nekaj drugega, na kar sem skozi razpravo ob točki tega zakona že opozarjal, in sicer bi rad do glasovanja na mizo prejel mnenje Zakonodajno-pravne službe, ali zakon o lekarniški dejavnosti, še posebej v svojem 26. členu zares vsestransko prepoveduje vertikalne povezave? In kje točno in na kakšen način to počne? Če se bomo na naslednjem glasovanju že odločali o tem zakonu, potem moramo biti tudi seznanjeni, o čem pravzaprav se odločamo. Jaz trdim in sem tudi citiral, da v tem zakonu omejitve lastništva velikih farmacevtskih grosistov v koncesijskih lekarnah ni. In pri tem stališču vztrajam. Na drugi strani predstavniki Ministrstva za zdravje trdijo, da ta omejitev vertikalne povezave nekako magično obstaja. Kaj je torej res? Pač ministrstvo ima na svoji strani magijo. Jaz sem citiral člen iz zakona, ki se s tem ukvarja, ampak pač vsebino lastnega zakona očitno na ministrstvu berejo nekako čisto drugače. In zato bi pač rad, da imamo do glasovanja na voljo pravno tolmačenje Zakonodajno-pravne službe, ker sicer bomo podvrženi pač čisto nekim divjim pravnim ali pa divje vprašljivim razlagam tega zakona, in to v členu in v točki, ki je najbolj sporen in najbolj problematičen in pravzaprav govori o tem, kako globoko bodo interesi farmacevtskega lobija prodrli v našo lekarniško ureditev in pitali ljudi prekomerno z zdravili, zato da bodo na ta račun polnili svoje žepe. Hvala.
Kot v primeru prejšnjega postopkovnega tudi to ni bilo pravo postopkovno. Ampak zaradi tega, da bo ovržen tisti dvom, bom prebral iz mnenja Zakonodajno-pravne službe s strani 7 in 8 na začetku: "Prvi in drugi odstavek …" 26. člena, to sem dodal zraven, ker se nanaša to na 26. člen, "… sta namenjena preprečevanju povezav med izvajalcem lekarniške dejavnosti in proizvajalcem zdravil ali veletrgovcem (oseba, ki opravlja dejavnost prometa na debelo z zdravili), pri čemer drugi odstavek predstavlja bolj globok poseg v pravico iz 74. člena Ustave, ker poleg tega prepoveduje še povezave z osebami, ki opravljajo …" to je sedaj pa na 8. strani, "… dejavnost industrijske proizvodnje medicinskih pripomočkov ter drugih izdelkov za podporo zdravljenja ali ohranitev zdravja." To je citat iz mnenja Zakonodajno-pravne službe. Mislim, da ste ta citat iskali. Sedaj sem vam ga prebral. Na tej točki samo toliko lahko naredim kot odgovor na vaše postopkovno. Sprašujem, ali želi kdo še razpravljati o 71. členu? Postopkovno, Miha Kordiš.
Najlepša hvala. Jaz bi vseeno vztrajal pri svojem originalnem predlogu, preprosto zaradi tega, da predstavnike izvršne veje oblasti, ki pač trdijo, da je vertikalna povezava grosista, ki ima v lasti lekarno, s tem zakonom prepovedana, pač popolnoma postavimo na laž in da jim lahko obsežno, obširno, temeljito razložimo, zakaj njihove trditve ne zdržijo. Je pa vaš citat iz izvornega mnenja Zakonodajno-pravne službe s strani 7 in 8, kot ste sami dejali, postavil na laž vaše kolege pa Ministrstvo za zdravje. Ker tisti citat je govoril diametralno nasprotno, kar nas že dve uri predstavniki Ministrstva za zdravje tukaj prepričujejo. Hvala.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Imate še. Je še čas. Potem prosim za prijavo. Besedo ima gospod Igor Zorčič.
Spoštovani! Hvala za besedo. Jaz bi se mogoče vseeno vrnil k temu 71. členu in k amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije. Zdi se mi, da smo spet zašli k 26. členu. Amandma pravi takole: "Farmacevtski strokovni delavec lahko odkloni nabavo in izdajo zdravila ali izdelka za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja, če sodi, da ni v skladu z njegovo vestjo." Slišali smo variante in špekulacije, ki imajo bolj ali manj trdno osnovo, kaj je Nova Slovenija želela s tem amandmajem pripeljati v zakonodajo. Pa vendarle, če preberemo amandma tako, kot je zapisan, me zanima – pa bodo mogoče kolegi iz Nove Slovenije nam to pojasnili – kdo je tisti, ki lahko v skladu s svojo vestjo odkloni nabavo in izdajo zdravila ali izdelka za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja? Torej, kakšno vest pa ima tisti, ki nekomu odkloni nabavo zdravila za podporo zdravljenja in ohranitev zdravja? Jaz pravim, da to ne gre za nikakršen ugovor vesti. Jaz pravim, da gre kvečjemu za osebo, ki nima vesti. In s spremembo zakonodaje, kot je predlagana v tem amandmaju, ne vem, kaj želimo doseči. Ampak če je to nekakšen korak k reformi zdravstva, kot si jo predstavlja Nova Slovenija, potem lahko ugotovim samo, da si takšnih farmacevtskih delavcev ne želimo in je že to eden od razlogov, da takšnega amandmaja res ne moremo podpreti. Hvala.
Besedo ima gospa Erika Dekleva.
Hvala za besedo. Jaz se povsem strinjam, da je to nek paketek, v katerem Nova Slovenija tako danes kot tudi že v preteklosti želi pripeljati povsem druge vsebine. Pa ne bom toliko o ugovoru vesti, ker je iz ustave povsem jasno, kdaj je ta ugovor vesti mogoče uporabiti in kdaj ne. Vas bom pa spomnila na 55. člen Ustave, ki pravi, da je odločanje o rojstvih svojih otrok svobodno. In država, država je tista, ki zagotavlja možnosti za uresničevanje te svoboščine in ustvarja razmere, ki omogočajo staršem, da se odločajo za rojstva svojih otrok. Pa me zanima, kako menite, da bi država zagotavljala možnosti za uresničevanje te svoboščine in ustvarjala te razmere, če bi lahko farmacevti kar odklonili izdajo kontracepcije, na primer. Nenazadnje pa morate vedeti, da se kontracepcija ne dobi samo v lekarnah, tudi na bencinskih črpalkah, mimogrede. Hvala.
Besedo ima gospod Jernej Vrtovec.
Jaz vas res ne razumem, kako ozko gledamo glede ugovora vesti. Samo se fokusirate na tisto, kar najbolj vidite, da bi se lahko zgodilo. Pa zakaj? Zakaj? 55. člen Ustave je jasen in jaz s tem nimam nikakršnih težav. Spoštujemo ustavo, pričakujemo pa tudi na drugi strani spoštovanje ustave. In mi ne želimo nič drugega kot to, da se zakonodaja tukaj poenoti. In ne špekulirati; gospod Zorčič je dejal, da to, kar špekulirajo v Novi Sloveniji, ima neko osnovo. Špekulacije ponavadi nimajo osnove, drugače ne bi bile špekulacije, ampak bi bile trditve. Tako da jaz ne razumem, zakaj potem ne greste spremenit, da tudi zdravniki nimajo več ugovora vesti. Enostavno. Zdravniki. In mi gremo tukaj samo s poenotenjem zakonodaje, da imajo možnost do ugovora vesti tako farmacevti kot tudi zdravniki – če imajo zdravniki, zakaj ne bi imeli tudi farmacevti, tako je bolje rečeno. In ne vidim jaz tukaj nobenega problema, sploh pa ne špekuliranja, kaj Nova Slovenija pri tem misli. Nova Slovenija sledi samo 41. členu Ustave in sledi 46. členu Ustave in nič drugega. In zato še enkrat vprašam ministrico, zakaj farmacevti ne morejo imeti ugovora vesti, zakaj zdravniki lahko imajo ter zakaj se ne spoštuje tega, kar zapiše predsednik Vlade v svojih pravnih mnenjih iz leta 2007? Poglejte, predsednik Vlade je eminentni pravni strokovnjak in vsaj poslanci SMC bi lahko vedeli, kaj je pisal o ugovoru vesti in če bi vedeli, potem bi ta amandma Nove Slovenije podprli.
Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Besedo ima ministrica za zdravje gospa Milojka Kolar Celarc.
Hvala za besedo. Ker je gospod Vrtovec prej želel, da se izvršna oblast opredeli do tega njihovega predloga amandmaja k 71. členu, povem, da glede na to, da so farmacevti tudi zdravstveni delavci in da imamo to področje ugovora vesti urejeno sistemsko in celovito za celotno zdravstveno dejavnost, kamor sodi tudi lekarniška dejavnost, za vse zdravstvene delavce, ta amandma ni potreben, ker že sedaj veljavna zakonodaja omogoča uveljavitev ugovora vesti. To je 56. člen Zakona o zdravstveni dejavnosti, kar ste že sami ugotovili. Če bi se pa izkazalo, da bi bilo še kaj treba dodati, se pa lahko naredi to v kodeksu deontologije.
[[medsebojno pogovarjanje]] Sprašujem, če želi še kdo razpravljati? Nihče. Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, 15 minut po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O VOZNIKIH V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, ministru za infrastrukturo dr. Petru Gašperšiču.
Hvala, spoštovani predsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci! Torej, postopek priprave novega zakona o voznikih se je začel v maju 2015 z javnim pozivom strokovne in druge zainteresirane javnosti k posredovanju predlogov, komentarjev in novih rešitev na področju usposabljanja kandidatov za voznike motornih vozil in dodatnega usposabljanja voznikov. V sodelovanju z ministrstvi, z lokalnimi skupnostmi, upravnimi enotami ter strokovno in drugo zainteresirano javnostjo je bil potem pripravljen predlog novega zakona o voznikih, ki v predlaganih rešitvah ne odstopa od osnovnih pravil in osnovne sistemske rešitve obstoječega Zakona o voznikih. Z dopolnjenim Predlogom zakona o voznikih zagotavljamo prenos določb evropske direktive o vozniških dovoljenjih, vezanih na opredelitev kategorij v okviru urejanja števila oseb v vozilu, ureditev ekvivalenc med kategorijami vozniškega dovoljenja, ureditev pogojev za zamenjavo vozniškega dovoljenja, izdanega v tujini, ureditev pogojev za zavrnitev izdaje ali priznanja vozniškega dovoljenja ter ureditev ene od temeljnih zahtev za izdajo vozniškega dovoljenja, to je običajno prebivališče. Določajo se globe za prekrške v smislu izvrševanja evropske uredbe o skupnih pravilih glede pogojev za opravljanje dejavnosti cestnega prevoznika. Določamo pravno podlago za sklenitev sporazumov o vzajemnem priznavanju vozniških dovoljenj s tretjimi državami. Prenavljamo določbe, ki urejajo delovanje svetov za preventivo in vzgojo v cestnem prometu na ravni samoupravnih lokalnih skupnosti ter Javne agencije Republike Slovenije za varnost prometa in njenih organov. Določamo veljavnost potrdila, na podlagi katerega sme oseba v Republiki Sloveniji do vročitve vozniškega dovoljenja voziti motorno in priklopno vozilo tiste oziroma tistih kategorij, v katere spada vozilo ali skupina vozil, ki ga vozi, ter sankcija za vožnjo s potrdilom, katerega veljavnost je potekla. Prenavljajo se določbe, ki urejajo usposabljanje kandidatov za voznike v šolah vožnje ter dodatno usposabljanje voznikov s ciljem odprave nepravilnosti in zlorab na teh področjih, temu posledično pa tudi povečanje varnosti cestnega prometa. Prenavljajo se določbe, ki urejajo zdravstvene preglede in zdravniška spričevala. Podaljšuje se rok za zamenjavo vozniških dovoljenj, izdanih na starih obrazcih – iz veljavnega 30. aprila 2018 na novo določeni rok, to je 19. januar 2023. Na koncu pa želim dodati še to, da Vlada Republike Slovenije kot predlagatelj zakona o voznikih skladno s 138. členom Poslovnika Državnega zbora predlaga Državnemu zboru Republike Slovenije, da če bodo sprejeti amandmaji k dopolnjenemu predlogu zakona, da na tej seji opravi tudi tretjo obravnavo dopolnjenega predloga zakona. Hvala lepa.
Predlog zakona je obravnaval Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsedniku odbora gospodu Igorju Zorčiču.
Spoštovani predsednik, hvala za besedo. Spoštovani minister, kolegice, kolegi! Odbor za infrastrukturo, okolje in prostor je na 24. seji dne 29. 11. 2016 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o voznikih, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo po rednem postopku predložila Vlada. V dopolnilni obrazložitvi je v imenu predlagatelja minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič izpostavil temeljne cilje predloga zakona, to je uskladitev določb z evropsko zakonodajo, določitev glob za prekrške za izvrševanje Uredbe 1071/2009/ES o skupnih pravilih, določitev pravne podlage za sklenitev sporazumov o vzajemnem priznavanju vozniških dovoljenj s tretjimi državami in prenova določb, ki ureja delovanje svetov za preventivo in vzgojo v cestnem prometu ter delovanje Javne agencije za varnost prometa. Med ključne cilje spada tudi prenova določb, ki ureja usposabljanje kandidatov za voznike v šolah vožnje in dodatno usposabljanje voznikov s ciljem povečanja varnosti cestnega prometa ter prenova določb, ki so nerazumljive in povzročajo težave pri izvajanju veljavnega zakona. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je izpostavila, da je bilo v pisnem mnenju te službe podanih več pripomb k posameznim členom, ki so v večini upoštevane v vloženih amandmajih koalicijskih poslanskih skupin, medtem ko so bila k ostalim pripombam s strani predlagatelja podana dodatna pisna pojasnila. Predstavnik Državnega sveta je poudaril, da Državni svet predlog zakona podpira. Ugotavlja, da ta ne posega v osnovne rešitve veljavnega zakona. Glede delovanja svetov in glede glob za nezakonit prevoz blaga in potnikov pa je predlagal, da se členi amandmirajo. V razpravi je bilo največ časa namenjeno 30. členu, saj so tako člani koalicije kot opozicije izrazili nasprotovanje določbi 8. točke tretjega odstavka, po kateri bi lahko strokovni vodje šole vožnje na delovnem mestu učitelja vožnje poučevali kandidate za voznike v praktičnem delu programa usposabljanja na cesti največ 60 ur mesečno. Po njihovem mnenju bi takšna ureditev pomenila omejitve poslovanja za manjše šole vožnje. Izpostavljene so bile tudi določbe istega člena, po katerih bodo morali biti učitelji vožnje in predpisov ter strokovni vodje šol vožnje zaposleni na podlagi pogodbe o zaposlitvi za določen ali nedoločen čas. Po mnenju nekaterih poslancev gre ta določba spet v škodo manjših šol vožnje, nekateri pa so izrazili pomislek, da gre ta določba v škodo avtošol samostojnih podjetnikov glede na to, da ti nimajo usklajene pogodbe za določen ali nedoločen čas. Predstavnik Javne agencije Republike Slovenije za varnost prometa je opozoril, da se je z uveljavitvijo trenutno veljavnega zakona, ki dopušča možno sklepanje podjemnih pogodb, želelo omogočiti celotni branži večjo fleksibilnost, v praksi pa se je izkazalo, da se je ta možnost v številnih primerih zlorabljala. Izpostavil je, da so se na primer podjemne pogodbe sklepale za opravljanje del, ki izpolnjuje vse elemente delovnega razmerja, poleg tega je zaradi velikega števila sklenjenih podjemnih pogodb in velikega števila šol vožnje bil onemogočen učinkovit inšpekcijski nadzor. Odbor je sprejel amandmaje poslanskih skupin SMC, Desus in SD, amandma Poslanske skupine Združena levica in amandma poslanca Primoža Hainza. Odbor pa ni sprejel amandmajev Poslanskih skupin SDS, Združena levica ter NSi. Brezpredmetna sta postala amandmaja Poslanskih skupin SDS in Združena levica. Odbor je glasoval o vseh členih predloga zakona skupaj in jih sprejel ter glede na sprejete amandmaje na podlagi prvega odstavka 133. člena Poslovnika pripravil tudi besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki ga imate na mizah. Hvala lepa.
Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Besedo ima Poslanska skupina nepovezanih poslancev, zanjo gospod Franc Laj.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister, drage kolegice in kolegi, vsem skupaj en prav lep pozdrav! S predlaganim zakonom se zagotavlja prenos določb EU Direktive 2006/126/ES, ki ureja opredelitev kategorije vozniških dovoljenj, ukinja ekvivalenco za kategorijo D1, ureja zamenjavo vozniških dovoljenj, razen preverjanja, zavrnitev izdaje ali priznanja vozniškega dovoljenja, običajno prebivališče, ureja globe za prekrške, določa pravne podlage za sklenitev sporazuma o vzajemnem priznavanju vozniških dovoljenj s tretjimi državami. Prinaša tudi prenovo določb, ki urejajo usposabljanje kandidatov za voznike v šolah vožnje s ciljem povečanja varnosti cestnega prometa, ki seveda prinaša ureditev konfliktnih interesov, to je v 10. členu, pisno opozorilo in izbris šole vožnje iz registra šol vožnje – 20. člen, opravljanje dejavnosti usposabljanja kandidatov za voznike – 28. člen; tu gre predvsem za prost pretok storitev, kar prinaša tudi znotraj trga EU prosto konkurenco. Izpostavil pa bi pogoje za opravljanje dejavnosti v 30. členu. V tem členu so določeni nesprejemljivi pogoji za opravljanje dejavnosti usposabljanja kandidatov za voznike in dodatno usposabljanje voznikov. Sporna je za nas predvsem 8. točka tretjega odstavka 30. člena. Vsekakor bi bili zadovoljni, če bi se to v tem zakonu tudi črtalo, saj če bo to tako ostalo, smatramo, da to izredno negativno vpliva predvsem na male šole na podeželju, kar ima tudi za posledico, da bi zmanjšalo ekonomiko poslovanja teh manjših avtošol in učinek je v tem, da bodo tudi te storitve temu primerno dražje. Mi v poslanski skupini, če bo ta sprememba upoštevana, bomo tudi zakon podprli. Hvala za vašo pozornost.
Besedo ima Poslanska skupina Stranke modernega centra, zanjo gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav! Zakon o voznikih predstavlja relativno novo zakonodajo, saj je bil prvič sprejet leta 2010. Kljub temu zakon danes dopolnjujemo z obsežnimi in pomembnimi vsebinskimi spremembami, ki predstavljajo noveliranje več kot tretjine zakona, zato danes sprejemamo nov zakon o voznikih. Koncept ostaja primerljiv oziroma enak prejšnjemu zakonu. Rešitve, ki se dodajajo, pa v pretežni meri zagotavljajo prenos določb Direktive 2006/26/ES o vozniških dovoljenjih ter določitev glob za prekrške za izvrševanje Uredbe 1071/2009/ES o skupnih pravilih glede pogojev opravljanja dejavnosti cestnega prevoznika. Te vsebine se nanašajo na opredelitev vozniških dovoljenj, ureditev ekvivalenc med kategorijami vozniškega dovoljenja, kategorij v okviru urejanja števila oseb v vozilu ter ureditev pogojev za zamenjavo oziroma za zavrnitev ali priznanje vozniškega dovoljenja. V zvezi s tem je treba tudi opozoriti, da je Republika Slovenija prejela uradni opomin Evropske komisije in da je nekako dolžna implementirati te določbe direktiv, na katere je bila posebej opozorjena. Drugo področje, ki ga ureja novela zakona, pa je področje usposabljanj kandidatov za voznike motornih vozil in programov dodatnih usposabljanj voznikov, ki jih izvajajo pooblaščene organizacije, kjer so bile na podlagi obsežne in dolgotrajne kriminalistične preiskave v preteklosti ugotovljene številne zlorabe. Ministrstvo za infrastrukturo je sprejelo nekatere takojšnje ukrepe, to je poostren nadzor nad šolami vožnje in pooblaščenimi organizacijami s strani Javne agencije Republike Slovenije za varnost prometa in tedanjega Inšpektorata Republike Slovenije za promet, energetiko in prostor, sprejelo tudi odločitev o nadgradnji registra voznikov, odločilo se je tudi za pripravo novega zakona, ki je danes pred nami. Torej, z namenom bolj kvalitetnega in transparentnega usposabljanja kandidatov za voznike se prenavljajo določbe, ki se nanašajo na opravljanje dejavnosti usposabljanja kandidatov za voznike, pogoje za opravljanje dejavnosti, register šol vožnje, izbris šole vožnje iz registra šol vožnje, določbe, ki se nanašajo na organe Javne agencije za varnost prometa, določbe, ki se nanašajo na praktični del usposabljanja kandidatov za voznike. Skratka, gre za vrsto določb, ki jim sledi prenova z namenom neke večje transparentnosti in bolj kvalitetnega usposabljanja kandidatov za voznike. Ob vložitvi zakona v Državni zbor smo tudi po preučitvi samega zakona ugotovili, da je ena določba vendarle sporna, tudi za Poslansko skupino Stranke modernega centra, ki ji nekako ne moremo slediti. Gre za 8. točko tretjega odstavka 30. člena, glede katerega smo dobili opozorila nekaterih majhnih avtošol, da bi implementacija oziroma uzakonitev takšnega pogoja, ki je vsebovan v tej točki, pomenila izgubo oziroma nezmožnost poslovanja za manjše avtošole. Gre za poseben pogoj, in sicer, da mora avtošola zagotavljati strokovnega vodjo šole vožnje, ki pa lahko na delovnem mestu učitelja vožnje poučuje kandidate za voznike v praktičnem delu programa usposabljanja na cesti največ 60 ur mesečno. Tudi glede na opozorila zakonodajne službe v zvezi s tem členom, pa kot sem že omenil na začetku, zaradi same spornosti, ki bi lahko onemogočila konkurenco na tem področju, smo v Stranki modernega centra skupaj s koalicijo sprejeli amandma, da se ta sporna določba briše, tako da zakon v končni verziji te sporne določbe ne bo imel in ga bomo v Poslanski skupni modernega centra kot takšnega podprli. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Slovenske demokratske stranke, zanjo gospod Danijel Krivec.
Spoštovani predsednik, spoštovani minister z ekipo, kolegice in kolegi, vsi ostali prisotni, lepo pozdravljeni! Pred nami je obravnava zadnjega zakona iz t. i. trojčka, o katerem je bilo govora ob sprejemanju Zakona o motornih vozilih in Zakona o pravilih cestnega prometa, kjer je bilo takrat večkrat izpostavljeno, da bi se morali sprejemati v paketu. Minister je izpolnil obljubo in pripravil vse tri zakone do konca tega leta, sicer tik pred iztekom leta, ampak vseeno drži obljubo. Predlagatelj navaja, da se z novim zakonom o voznikih zagotavlja prenos določb Direktive 2006/126/ES o vozniških dovoljenjih, ki se nanašajo na opredelitev kategorij v okviru urejanja števila oseb v vozilu, ureditev ekvivalenc med kategorijami vozniškega dovoljenja, ureditev pogojev za zamenjavo vozniškega dovoljenja, ureditev pogojev za zavrnitev izdaje ali priznanja vozniškega dovoljenja ter ureditev vseh zahtev glede enega od pogojev za izdajo vozniškega dovoljenja. Poleg uskladitvenih določb z direktivo predlagani zakon spreminja in dopolnjuje tudi vsebine s področij usposabljanja kandidatov za voznike motornih vozil v šolah vožnje, izvajanja programov dodatnih usposabljanj za voznike motornih vozil, strokovnega in inšpekcijskega nadzora nad šolami vožnje in izvajalci programov dodatnih usposabljanj, elektronskega vodenja podatkov, potrebnih za izdajo vozniškega dovoljenja na enem mestu in sklenitve sporazuma o vzajemnem priznavanju vozniških dovoljenj s tretjimi državami. Predlagani zakon spreminja in dopolnjuje tudi določbe, ki zaradi nejasnega ali dvomljivega zapisa povzročajo težave pri izvajanju zakona: opravljanje kontrolnih zdravstvenih pregledov, veljavnost zdravniških spričeval o opravljenih kontrolnih zdravstvenih pregledih, pogoje za ponovno pridobitev vozniškega dovoljenja, opravljanje programa dodatnega usposabljanja voznikov ter določbe, ki onemogočajo uporabnikom izigravanje sistema. Zaradi zagotavljanja varnosti voznikov enoslednih motornih vozil predlog zakona na novo določa, da se mora programa dodatnega usposabljanja udeležiti voznik začetnik, ki ima v Republiki Sloveniji stalno ali začasno prebivališče in je v Republiki Sloveniji opravil vozniški izpit in pridobil vozniško dovoljenje za vožnjo motornih vozil kategorije A2 ali A in B. Prav tako se s predlogom zakona podaljšuje rok, do katerega je treba zamenjati vozniška dovoljenja. Veljavni rok 30. april 2018 za zamenjavo vozniških dovoljenj, izdanih na starih obrazcih je podaljšan na 19. januar 2023. Vse te dobre strokovne rešitve, ki jih zahtevajo direktive in dosedanja praksa, so dobro rešene v predlogu zakona. Ostaja pa nekaj odprtih vprašanj in pomislekov. Strokovna združenja, predvsem pa lastniki manjših avtošol izpostavljajo predvsem 30. člen predloga zakona, ki uvaja za učitelje vožnje delo na podlagi zaposlitve za določen ali nedoločen čas. Predlog zakona izključuje možnosti podjemnih pogodb oziroma dela po pogodbi. Zakon zahteva tudi, da imajo šole vožnje zaposlenega strokovnega vodjo šole na podlagi zaposlitve za določen ali nedoločen čas. Obveznost zaposlitve strokovnega vodja spet predstavlja velik problem za manjše avtošole. Naštete določbe predloga zakona so sporne tudi z vidika Zakona o delovnih razmerjih, Zakona o gospodarskih družbah, predstavljajo pa tudi direkten poseg v ustavne pravice oziroma 74. člen Ustave Republike Slovenije, ki govori o svobodni gospodarski pobudi. Zato bo podpora temu zakonu povezana s podporo našemu vloženemu amandmaju k 30. členu zakona. Amandma rešuje problem malih avtošol in tudi eventualno neustavnost. Enako rešitev predlaga tudi Nova Slovenija, zato je tudi podpora temu amandmaju ključ do tega, da se zakon lahko podpre. Če boste amandmaja podprta, bomo zakon v nadaljevanju podprli.
Besedo ima Poslanska skupina Demokratične stranke upokojencev Slovenije, zanjo gospod Ivan Hršak.
Hvala za besedo, spoštovani predsednik. Spoštovani minister s sodelavko, spoštovane kolegice in kolegi! Predlog zakona o voznikih je nov zakon, ki so ga na pristojnem ministrstvu pripravljali zadnji dve leti. Razlogov za prenovo zakona je več. Eden od njih je uskladitev z evropsko zakonodajo. Na tej osnovi se med drugim določajo globe za prekrške po Uredbi o skupnih pravilih ter pravna podlaga za sklenitev sporazumov o vzajemnem priznavanju vozniških dovoljenj s tretjimi državami. Drugi razlog je za prenovo zakona pa so bile konec leta 2013 odkrite zlorabe na področju šol voženj pooblaščenih organizacij, ki izvajajo programe dodatnih usposabljanj za voznike začetnike in voznike ter na področju izdaje vozniških dovoljenj. Na zlorabe je pristojno ministrstvo opozorilo Ministrstvo za notranje zadeve, ki je opravilo obsežno in dolgotrajno kriminalistično preiskavo. Ta je pokazala, da so osumljenci zlorabljali originalno potrdilo izpitnega centra o opravljenem vozniškem izpitu; po domače povedano, osumljenci so omenjena potrdila ponarejali. Že takrat se je pristojno ministrstvo takoj odzvalo s poostrenim nadzorom nad avtošolami ter se odločilo za nadgradnjo registra voznikov in spremembo Zakona o voznikih – vse z namenom, da se preprečijo daljne nepravilnosti in zlorabe. Nadgradnja registra je bila realizirana že septembra leta 2014, na novelo zakona pa je bilo treba počakati do letos. Predlog zakona torej prenaša predvsem bistvene novosti na področju nadzora nad izobraževanjem voznikov. Opredeljeni so veliko bolj transparentni pogoji za delovanje avtošol, saj bodo morali biti vsi inštruktorji v rednem delovnem razmerju. Do sedaj je lahko na primer ena oseba prek pogodbe poučevala v različnih šolah vožnje, kar pa je oteževalo nadzor. Po oceni naše poslanske skupine predlog zakona spreminja Javno agencijo za varnost v prometu v agencijo, ki bo končno, vsaj upamo, bolj učinkovita, saj z novimi pooblastili dobiva pristojnost, da ob ugotovitvah hujših kršitev odvzame licenco za opravljanje dejavnosti programov izobraževanja voznikov. Doslej so namreč pooblastila lahko odvzeli šele takrat, ko avtošola ni izpolnjevala temeljnih pogojev za delovanje. Še eno veliko spremembo prinaša predlog na področju dovoljenj za opravljanje dejavnosti. Če bo po novem odvzeto dovoljenje zakonitemu zastopniku ali strokovnemu vodji, ta oseba tri leta ne bo smela opravljati dejavnosti. V preteklosti pa se je dogajalo, da je vodja ostal brez dovoljenja za opravljanje dejavnosti, a je šolo vožnje oziroma podjetje nato formalno prevzel kakšen bližnji sorodnik, sam pa je delo opravljal še naprej. To je bila tudi ena od nepravilnosti, odkritih v že omenjeni preiskavi. Predlog zakona tudi natančneje opredeljuje postopke odvzema vozniškega dovoljenja in ponovne pridobitve. V primeru sprejetja zakona bo tudi lažje predpisati obvezni kontrolni zdravstveni pregled za hude kršitelje cestnoprometnih predpisov. Sicer pa se ostale novosti zakona v največji meri nanašajo na uskladitve z zahtevami Evropske unije, ki so bolj administrativne narave. V Poslanski skupini Desus nas veseli, da smo vsi skupaj prisluhnili predstavnikom manjših avtošol, ki so opozarjale, da določba v 30. členu zakona, ki omejuje strokovnega vodjo avtošole na zgolj 60 ur praktičnega dela za poučevanje kandidatov, prinaša neenakost majhnih avtošol v primerjavi z večjimi. Zato smo na podlagi teh opozoril to določbo črtali iz predloga zakona. Naj zaključim stališče naše poslanske skupine tako, da v imenu Poslanske skupine Desus izrazim podporo predlogu zakona. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina socialnih demokratov, zanjo gospod Jan Škoberne.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Pred nami je torej zakon, ki v svojem jedrnem okviru ne spreminja bistva in smisla že trenutno veljavnega zakona, ga pa v pomembnem delu posodablja, usklajuje z evropskim normativnim okvirom in predvsem izboljšuje dikcije in mehanizme, ki so se tekom izvajanja zakona, ki je v veljavi že kar lep čas, izkazale za težje izvedljive ali bodisi problematične z vidika omogočanja zlorab, z vidika omogočanja preprečevanja izvajanja osnovnega namena tega zakona. Posodabljajo se torej v kratkem rečeno določbe, ki urejajo predvsem usposabljanja kandidatov za voznike, naslavljajo delovanje in delo šol vožnje in, kot že rečeno, implementacijo evropske direktive. Ne glede na to, da je zakon dobro pripravljen in da gre za, bi rekli lahko celo logično posodobitev veljavne zakonodaje, je precej razprave povzročilo določilo, ki na nek način je skušalo omejevati obstoj, delo in konkurenco malih avtošol večjim avtošolam v državi. To se nam dogaja večkrat in pomembno sporočilo druge obravnave tega zakona je, da tudi ta zbor ne želi, da bi se omejevala svobodna gospodarska pobuda in da v malih avtošolah, kakor tudi sicer v malih podjetjih vidimo prej priložnost kakor pa grožnjo velikim, bolje razvitim. To je treba gledati tudi z vidika nujnosti enakomernega regionalnega razvoja in dejstva, da v Sloveniji niso samo veliki centri, je tudi podeželje, je tudi, če želite, periferija. In predvsem tam je dosedanja praksa pokazala, da je bilo velikim avtošolam bolj malo mar ali pa treba delovati, so pa zato pomembno delo in tudi dobro delo opravljale male avtošole. Zato smo socialni demokrati veseli, da ta zakon, ki ga imamo danes na mizi, ustrezno omogoča in kjer je treba tudi regulira delo avtošol na način, da bo omogočena in konkurenčnost in kvaliteta in soobstoj tako velikih kot malih. Dejstvo je, da ostaja denimo odprto vprašanje dostopnosti licenciranih zavodov za izvajanje službe medicine dela. Tudi to vprašanje je bilo na odboru izpostavljeno in tudi to vprašanje je treba nasloviti. Trenutno namreč enakega ali enakopravnega dostopa – tudi z vidika stroškovnika – zaradi relativne oddaljenosti teh zavodov vsi v državi nimajo enako urejenega. Vendar to ni razlog, da bi tej noveli zakona nasprotovali. In Socialni demokrati razumemo to kot zgolj enega izmed izzivov, ki je še pred nami. Ne glede na to, kako pa je spisan zakon in ne glede na to, kakšne mehanizme nadzora kvalitete in urejanja prometne varnosti bomo v kateregakoli izmed prej imenovanega trojčka vnesli, pa to ne zmanjšuje dejstva, da moramo nasloviti predvsem vprašanje zavesti državljank in državljanov – na eni strani o nujnosti varne udeležbe v prometu in na drugi strani o tem, da nobena zloraba, tudi zakonske luknje ne sme biti standard ali opcija, ko želimo graditi skupnost. Ker tudi zlorabe – tako avtošol, ponarejanja dovoljenj, tudi zdravniških spričeval – se niso zgodile zaradi tega ker bi bil zakon slabo spisan, ampak zaradi tega ker še vedno kot skupnost nismo dovolj ozaveščeni, da to preprosto ni prav. In to mora biti ključno sporočilo tudi tega zakona, ki ga bomo, kot že rečeno, Socialni demokrati sicer podprli. Hvala lepa.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani zbor! Zakoni, ki prihajajo z vladne strani v Državni zbor v tem mandatu, so praviloma prestreljeni z lobističnimi interesi. Predvsem ko gre za urejanje poslovanja gospodarskih družb, kjer so običajno v prednostnem položaju veliki igralci na trgu. Ni presenetljivo, da je takšna vrzel bila prvotno tudi v predlaganem amandmiranju zakona. Ampak o tem nekoliko pozneje. Zakon o voznikih predstavlja kompletno prenovo starega zakona, kot je bilo že povedano, ki je nujna, saj se spomnimo, kako so pred tremi leti v obsežni kriminalistični preiskavi ugotovili številne zlorabe izvajanja programov usposabljanja za voznike. Ob takojšnjih ukrepih je bila sprejeta tudi odločitev o nadgradnji registra voznikov, o spremembi Zakona o voznikih s ciljem odprave nepravilnosti in zlorab. In to je predmet tega zakona, ob vnosu določb iz evropske direktive. Eden od ukrepov strožjega nadzora je določba, da morajo biti inštruktorji vožnje v avtošolah zaposleni za določen ali nedoločen čas, kar v Združeni levici seveda pozdravljamo. S tem ne bosta zagotovljeni le višja kvaliteta usposabljanja za voznike in večja prometna varnost, ampak bo zagotovljena tudi večja socialna varnost vsem, ki so to delo do danes opravljali v prekarni obliki zaposlitve. In v tej luči je sramotno, da želijo SMC in tako imenovani Socialni demokrati z amandmajem to določbo spremeniti tako, da bodo inštruktorji vožnje še vedno lahko delali kot espeji, skratka, omogočiti nadaljevanje te prisilne espeizacije oziroma prekarstva inštruktorjev vožnje. Besedilo nekaterih členov zakona jasno kaže na to, da so velike avtošole – najmočnejše znotraj Združenja šol vožnje pri Gospodarski zbornici Slovenije – imele pomembno besedo pri pisanju zakona, seveda v njihovo korist. Ena od tovrstnih določb, ki so jo omenjali že vsi pred menoj, je omejitev dela strokovnega vodja avtošole na delovnem mestu učitelja vožnje na 60 ur mesečno. Povedano je že bilo, kaj bi to pomenilo za manjše avtošole – ne le na podeželju, tudi v nekih manjših urbanih centrih, kjer vožnjo poučujeta, recimo, en ali dva zaposlena. Majhne avtošole bi se zapirale, ostali bi veliki igralci. Sam predstavnik Združenja avtošol z Gospodarske zbornice je pri obravnavi na matičnem telesu priznal, da se mu zdi takšna ureditev smiselna, kjer je tudi jasno potem izkazal, od kod in v čigavem interesu je ta omejitev prišla v zakon. in v ZL smo predlagali brisanje te določbe in nas veseli, da je bilo to potem tudi na samem odboru sprejeto. Vendar, privilegij velikih avtošol v zakonu kljub temu ostaja. Kako? Resorni minister bo na predlog GZS predpisoval najnižjo urno postavko šole vožnje. Takšna določba bo še tako drago usposabljanje za voznike še podražila. Argument je, da bo to dvigovalo kvaliteto, vendar zgolj visoka cena ni tisto, kar bi samo po sebi zagotavljalo kvaliteto. Ta se zagotavlja z doslednim izvajanjem tega in tako izboljšanega zakona in podzakonskih aktov. Že danes si številni socialno ogroženi žal ne morejo privoščiti vozniškega izpita. To jim med drugim zmanjšuje tudi zaposlitvene možnosti in posledično tudi zmožnosti, da bi se izkopali iz revščine. Zato v Združeni levici v amandmaju predlagamo, da se določi maksimalna cena – skratka, zgornja urna postavka –, in sicer na predlog Umarja, ki izvaja analize o tovrstnem stanju v naši državi in v družbi, in na sprejem tega amandmaja bomo vezali tudi lastno podporo zakonu. Hvala.
Besedo ima Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov, zanjo mag. Matej Tonin.
Poslanke in poslanci, dober dan! Predlog zakona o voznikih, ki ga je Vlada poslala v Državni zbor Republike Slovenije, postavlja nove zahteve in obremenitve za delovanje avtošol v Republiki Sloveniji. Krščanski demokrati vas glasno opozarjamo na to, da bodo številne šole vožnje prisiljene zapreti svoja vrata. Posledica tega bo seveda ta, da bodo ljudje, ki so se do sedaj ukvarjali s poučevanjem vožnje, ostali brez kruha le zaradi vladnih eksperimentov, ki ljudem onemogočajo delo. Sprejem zakona bo prinesel tudi nov udarec za manjše kraje, kjer šole vožnje nimajo veliko stalnega dela in svojo dejavnost temu primerno prilagajajo z uporabo podjemnih pogodb. Državljani se bodo morali pri opravljanju vozniškega izpita od daleč voziti v večje mestne centre, kjer bodo storitve ponujale večje šole vožnje. Predstavniki vladne koalicije so na seji Odbora za infrastrukturo, okolje in prostor zatrjevali, da predlog zakona ne bo imel posledic za manjše šole vožnje. To seveda ni res, zato pozivamo Vlado, da čez eno leto pripravi primerjavo števila šol vožnje, ki bodo takrat še odprte, s številom avtošol, ki so odprte danes. To bo povedalo vse, kakšne učinke je imel ta zakon. Slovenija je ena izmed držav z najbolj togo delovnopravno ureditvijo. Namesto da bi se od te trde ureditve delovnopravne zakonodaje oddaljili, pa Vlada to nevzdržno prakso prenaša še na delovanje avtošol. Žal se številni ne moremo znebiti občutka, da za temi poskusi omejevanja delovanja manjših šol vožnje stojijo lobiji večjih avtošol, ki želijo z okrepitvijo regulacije k sebi prenesti del posla manjših avtošol. Če to ni razlog za sprejem tega zakona, pa bodo takšne zagotovo posledice. K temu so bile v preteklosti tudi usmerjene spremembe Pravilnika o izpitnih centrih za opravljanje vozniškega izpita za voznike motornih vozil, ki so se zgodile v zadnjih letih. Te spremembe so že do sedaj številnim krajem onemogočile opravljanje vozniških izpitov, kar je kandidate preusmerilo k bolj velikim šolam vožnje v večjih mestnih središčih. Za ponazoritev lahko na primer povem, da se bodo po vseh teh vladnih sprejetih regulacijah občani Bovca, Kobarida in Tolmina morali za opravljanje vozniškega izpita voziti v Novo Gorico. Se vam zdi to potrebno? Vsekakor ne in ni normalno. Na področju prometa se v zadnjem času vladna koalicija veliko ukvarja s povečanjem zaostrovanja zakonske regulative. Predlog zakona, ki je danes na mizi, očitno logično sledi novelam Zakona o pravilih cestnega prometa in Zakona o motornih vozilih, ki sta uvedla registracijo t. i. petindvajsetk. Nove, nesorazmerne finančne in birokratske obremenitve, ki jih ta registracija prinaša, so za Novo Slovenijo popolnoma nesprejemljive. Prav tako je nesprejemljiva dodatna regulacija delovanja avtošol iz tega predloga zakona, ki je danes pred vami. Zaradi vsega povedanega v Novi Sloveniji napovedujemo, da bomo glasovali proti Zakonu o voznikih.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. V razpravo dajem 14. člen ter amandma Poslanske skupine Združena levica. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ja. Dr. Franc Trček, izvolite, beseda je vaša.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kot sem že ob predstavitvi stališča povedal, izhajamo v Združeni levici iz dejstva, da pač recimo nek povprečni strošek izpita za B kategorijo glede na število povprečno navoženih ur, če se tako izrazim, znese okrog tisočaka. V debati na odboru in sicer se je ogromno govorilo o najnižjih cenah, o tem kako nekatere šole so dampinške, ne izvajajo kvalitetno tovrstnih storitev [[…]]Ampak, a veste, to je področje izvajanja zakonodaje in inšpekcijskih služb. V nekako predlaganem zakonu naj bi Gospodarska zbornica Slovenije določala minimalno ceno; glede na to zgodbo, ki smo jo zdaj poslušali, se seveda meni tudi osebno postavlja vprašanje, ali je Gospodarska zbornica Slovenije zastopnik vsega gospodarstva ali zgolj velikih igralcev po posameznih sektorjih. Podobno problematiko smo imeli pri dimnikarski zakonodaji, pri pogrebni dejavnosti, skratka na nekem področju izvajati oligopolizacijo oziroma nekoliko bolj po domače povedano izrinjati manjše podjetnike, obrtnike, če hočete, ki praviloma delujejo v manjših krajih, ki so običajno že periferizirani na ravni infrastrukture, če hočete, pa bi lahko šel vse do ravni tudi izračuna povprečnin, kar velja žal tudi za Maribor. Zato nekako v našem amandmaju vračamo to pingpong žogico Vladi, skratka odgovornost izvršilne oblasti je, da določi maksimalno ceno urne postavke in pri tem predlagamo za podlago analize, ugotovitve Urada za makroekonomske analize in razvoj, katerega naloge so spremljanje, analiziranje in vrednotenje tekočih gibanj in razvoja v tej družbi in državi. In seveda, kot sem že prej rekel, na sprejetje ali nesprejetje tega amandmaja bomo vezali naše glasovanje o celotnem zakonu. Hvala za besedo.
Hvala lepa. Sprašujem ali želi še kdo razpravljati k 14. členu? Ugotavljam, da ne. V razpravo dajem 30. člen ter amandma Poslanske skupine SDS, amandma Poslanske skupine NSi in amandma poslanskih skupin SMC in SD. Vidim, da imamo že prvega razpravljavca. Gospod Krivec, izvolite, imate besedo.
Hvala za besedo. Lep pozdrav še enkrat! Jasno, da bomo mi ta amandma k 30. členu, ki smo ga vložili, tudi podprli. V bistvu rešuje zadevo, ki smo jo nekako diskutirali tudi na matičnem delovnem telesu, se pravi, da omogoča zaposlitve tudi s podjemnimi pogodbami oziroma t. i. espeje. Mi rešujemo to zadevo tako v drugem odstavku kot v tretjem odstavku. Enako velja tudi za amandma Nove Slovenije, ki ga tudi podpiramo, ki bo na glasovanju kot drugi. Vidim pa, da je tudi koalicija glede na razpravo na odboru se poskušala na nek način približati tej rešitvi, ker so tudi oni ugotavljali, da sedanja rešitev v zakonu omejuje tako imenovane male šole vožnje oziroma espeje in zdaj tudi oni govorijo o tem, da se doda samozaposlene osebe oziroma espeje. Je pa res, da niso bili pozorni, ko so tretji odstavek brali in niso popravili tudi drugega dela tega odstavka, ki govori, da se opravljajo ta dela [[…]]Pa bom kar cel člen oziroma cel tretji odstavek prebral: "Za izvajanje dejavnosti usposabljanja kandidatov mora šola vožnje zagotoviti tudi strokovnega vodjo šole vožnje, ki ima veljavno dovoljenje za strokovnega vodjo šole vožnje ter dela opravlja na podlagi pogodbe o zaposlitvi za določen ali nedoločen čas s polnim delovnim časom ..." Tu ste sicer dodali tudi samozaposlene, kar je dobrodošlo, vendar ste pustili " … in sicer samo v eni šoli vožnje." To pa pomeni, da strokovni vodja, ki je običajno bil za več espejev ali pa za več malih šol vožnje, ker strokovni vodja ne rabi delati 184 ur, ste ga na ta način še vedno omejili in s tem ste enostavno odrezali možnost izvajanja te dejavnosti espejem in malim šolam vožnje. Tako da jaz apeliram na vse vas, na koalicijo, glede na to da vidim, da ste poslušali našo razpravo na odboru in ste tudi sami ugotavljali, da je zadeva problematična z vidika malih šol vožnje in espejev in ste to poskušali rešiti z vašim amandmajem, vendar očitno v tem strokovnem delu nimate zadosti izkušenj in niste člena popravili tako, kot ste očitno želeli, ker še vedno ste pustili to omejitev, ki dejansko komerkoli prepoveduje, da opravlja neko strokovno dejavnost več kot v eni šoli, to pa pomeni, da je zadeva v praksi neizvedljiva, in glede na to da je bila vaša želja, da se to reši, ker zakon kot tak [[…]]Tudi sam sem v svojem izvajanju povedal, da prinaša dobre rešitve. Prinaša, bi rekel, pozitivne spremembe v tem tako izobraževalnem delu kot v nadzoru. Vendar se tudi sam in tudi naša poslanska skupina ne more strinjati, da bi omejili neko prakso v Sloveniji, ki se izvaja skozi male šole vožnje in espeje. In če tega člena ne popravimo, delamo ravno to. Še enkrat. Vi ste to želeli popraviti, vendar vaš amandma v celoti te zadeve ne rešuje, ker niste črtali tega besedila, in sicer "samo v eni šoli vožnje". Tako da prosim, da razmislite do odločanja, da podprete naš ali pa amandma Nove Slovenije, ki v celoti to zadevo rešuje in omogoča tudi zdajšnjim malim šolam vožnje in espejem, da to dejavnost še naprej opravljajo. Če vaš amandma potrdimo, ne rešimo nič, ker ste zadevo omejili samo na eno šolo vožnje oziroma, če sem bolj direkten, na enega espeja. Sami pa veste, da smo o tem diskutirali, da en strokovni vodja nima na mesečni ravni toliko potrebnih ur, da bi samo v eni šoli vožnje, če je majhna, lahko to kvoto izpolnil. In je bila običajna praksa, da je nekdo kot strokovni vodja deloval v več posameznih malih šolah vožnje oziroma bil strokovni vodja v primeru več espejev. Če tega ne črtamo, nismo nič naredili, zato predlagam nek razum z vaše strani, ker vidim, da je bila vaša volja, da to skupaj rešimo in s tem damo tudi možnost, da vsi podpremo ta zakon, ki je v bistvu tehničen in je prav, da ne prinaša nekih nepotrebnih administrativnih ovir. Nenazadnje pa prinaša na tak način, kot ste zdaj zapisali, še vedno možnost, da bo nekdo to presojal tudi z vidika ustavnosti in pravice do nemotenega upravljanja neke dejavnosti. Opozorili smo že na samem odboru, da te rešitve dejansko dajejo neko prioriteto velikim šolam vožnje. Vemo, da velike šole vožnje so v večjih centrih in s tem spet poskušate, da se uvede neka centralizacija v ta naš prostor, kar vedno in znova opozarjamo, da ni dobro in da je treba prepustiti tudi periferiji, da ima določene dejavnosti in da jih lahko izvaja in da z zakonodajo v to ne smemo posegati. Tako da predlagam, da do odločanja o tem razmislite in podprete ali naš ali amandma Nove Slovenije, ki to zadevo v celoti rešuje.
Za besedo je prosil minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič. Izvolite.
Hvala lepa. Jaz bi želel povedati v zvezi s temi amandmaji, ki so bili predlagani pri 30. členu, da ministrstvo in s tem Vlada torej ne podpira amandmajev, ki so bili prelagani s strani SDS in Nove Slovenije, kajti v tem primeru bi se dogajalo to kar želimo pravzaprav na nek način z željo, da se zagotavlja ustrezna kvaliteta in strokovnost dela v avtošolah, da se onemogoči torej neko veriženje teh pogodb s strani strokovnih vodij in na ta način nezmožnost opravljanja kvalitetnega dela v dejansko v neki avtošoli. Podpiramo amandma, ki je bil predlagan s strani SMC in SD, torej da se znotraj ene avtošole omogoči, da je recimo espe lahko v več funkcijah – torej tudi strokovni vodja šole, inštruktor vožnje in tako naprej –, ne pa da torej lahko nekdo v vlogi strokovnega vodja šole to funkcijo opravlja kar v vrsti torej ostalih šol. Skratka, to želimo omejiti z željo po zagotavljanju ustrezne kakovosti dela v avtošolah. Hvala lepa.
Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Oglasim se še enkrat. Ko to poslušam, razmišljam nekako v tej smeri: politiki smo pogostokrat prepametni, ker gremo premalokrat na teren. Zakaj to govorim? Oziroma če povem drugače, jaz običajno rečem ob tem, da če imamo usta, včasih rečem tudi gobec, je dobro, da imamo tudi ušesa in oči. Jaz se zadnji mesec v glavnem ukvarjam samo s problematiko v prometu, zlasti s problematiko nezagotavljanja minimalne socialne varnosti, če hočete, voznikom tovornjakov, voznikom avtobusov, voznikom določenih taksi služb, tudi inštruktorjem vožnje. Iz tega kar je bilo povedano, kar je govoril kolega Dani pred menoj, bom poskušal to pojasniti v nekem ljudskem jeziku. Evo, tudi včeraj ob polnoči sem o tem razpravljal z nekaterimi ljudmi iz manjših šol vožnje. Tukaj imamo nek problem, ki je mogoče nekoliko podoben tisti zgodbi o medicinskih sestrah. Imate medicinsko sestro, ki ima, kot nekateri rečejo, samo srednjo šolo in jo potem to udari po glavi. Ima pa lahko desetletja izkušenj in lahko, pa ne bi bil rad krivičen do zdravnikov, le že po barvi pacienta ve, kaj je na stvari. In podobna zgodba je tukaj; imamo ljudi, ki imajo avtošole, ki imajo srednjo izobrazbo in sedaj nimajo formalne izobrazbe za to, da bi lahko bili vodje avtošole. In to je nek problem, na katerega se pozablja. Vsi ti trije amandmaji, vsa ta tri amandmiranja pa v bistvu sam in Združena levica ne morem podpreti, ker gredo nekako po logiki "aut – aut". Zaradi tega bomo nadaljevali z espeizacijo in bodo številni ljudje, ki delajo na tem področju, še vedno imeli težave z zagotavljanjem neke minimalne socialne varnosti. Celo vrsto telefonov sem včeraj zvečer obrnil in predlog ljudi iz teh avtošol je bil, da bi zadevo novelirali – največ v dveh šolah –, kar bi nekako reševalo navsezadnje tudi problematiko nekaterih ljudi, ki so stari tam 60, skratka ki imajo še pol desetletja do penziona, če jim ne bomo mi kaj zakuhali v tej bajti, in bi nekako nekdo lahko bil vodja šole v eni in še v drugi in bi ta problem nekako rešili. Moj nek predlog bi bil, da se ne hiti s tretjim branjem na tej seji; prespimo, premislimo in rešimo to na način, da rešujemo to problematiko in sočasno z reševanjem te problematike ne potiskamo še naprej na nekem področju prometa, kjer imamo številne težave tudi zaradi kadrovske in drugačne podhranjenosti prometne policije zaradi naše prometne nekulture, da ne bomo, da ne bo to sedaj izgovor, da bomo ljudi še naprej potiskali v neke, kar običajno rečemo, prisilne espeizacije. Hvala.
Besedo ima gospod Igor Zorčič, pripravi na se mag. Matej Tonin in gospod Danijel Krivec.
Hvala za besedo. Kje naj začnem? Kolega Tonin iz Nove Slovenije je rekel, da zakon zavrača. Očital mu je, ne vem, cel kup pomanjkljivosti, češ da podpira nekako večje avtošole, da onemogoča konkurenco, da to pomeni neko centralizacijo, neko slabšo prihodnost za manjše kraje. To seveda ni res. To je popolnoma izmišljeno. Nima nobene osnove. Moramo vedeti, da centri izpitne vožnje in ta razporeditev teh šol je nekako najbolj predeterminirana s pravilnikom o izpitnih centrih in tam je določeno, kje se lahko opravljajo ti praktični in teoretični deli izpitov. Kar se tiče očitkov, da zakon preferira velike avtošole; jaz sem tudi omenil to v stališču naše poslanske skupine. Mi smo se, kar se teh pomislekov tiče, ki smo jih že pravzaprav sami ugotovili v poslanski skupini, smo se lotili resno in ta glavni pomislek je bil in na to so letela tudi opozorila avtošol, je tista sporna 8. točka tretjega odstavka 30. člena, ki smo z amandmajem izbrisali. Tista točka je takšna, ki onemogoča, bom rekel, malim avtošolam neko normalno poslovanje, sploh pa tistim avtošolam, kjer avtošolo predstavlja en sam človek, ki je espe. Takšni so tudi opozorili na to. Mi, ko smo diskutirali znotraj poslanske skupine v zvezi s to ureditvijo, smo pač zavzeli stališče, zakaj bi takšnim onemogočili neko bodoče poslovanje, zakaj ne bi bil, bom rekel, trg razvit tudi v tem delu, zakaj se ne bi neke šole začele na ta način, da je najprej, ne vem, zaposlen pač nekdo kot samostojni podjetnik, če bo uspešno posloval, bo lahko še koga zaposlil, odprl deoo, kakorkoli. Nenazadnje tudi v nekih drugih poklicih, ne vem, pri frizerju nimamo določila, da bi moral imeti ne vem kakšne pogoje in da bi moral imeti ne vem koliko zaposlenih. In, bom rekel, opozorila v zvezi s tem istim členom s strani Zakonodajno-pravne službe so tudi povsem na mestu, da gre v tem delu za nekako onemogočenje pravice do svobodne gospodarske pobude. Kar se tiče določil 2. in 3. člena. Kolega Trček je govoril o nekakšni prekarizaciji, espeizaciji; jaz se zavedam vseh teh pomislekov glede prekarizacije in podobnega, ampak določilo ki smo ga dali sedaj v tem zadnjem amandmaju, ni namenjeno temu da bomo spodbujali kakršnekoli prekarizacijo, ampak temu da lahko še naprej delajo tisti espeji, ki delajo že kot sedaj, ki delajo že sedaj in ki pravzaprav združujejo vse te funkcije po 30. členu v eni osebi. Ker če ta espe vržemo ven, potem ti ne bodo mogli več delati in bo dejansko treba zapreti večje število teh avtošol. Gre torej za določilo tretjega ali pa, recimo, drugega odstavka: "V šolah vožnje smejo usposabljati kandidate za voznike samo učitelji vožnje in učitelji predpisov, ki imajo veljavna dovoljenja za opravljanje tega dela ter delo opravljajo na podlagi pogodbe o zaposlitvi za določen ali nedoločen čas." Torej če je učitelj vožnje samostojni podjetnik, po naši oceni potem po tisti prvi dikciji zakona ne bi več smel opravljati tega dela, bi moral nekoga zaposliti na podlagi pogodbe o zaposlitvi za določen ali nedoločen čas. Kolegi iz SDS so tudi v zvezi s to dikcijo drugega in tretjega odstavka vložili amandma. Jaz mislim, da ta njihov amandma ni dober, da pravzaprav pomeni točno to, na kar smo mi opozarjali tudi na seji delovnega telesa, da bo tudi s tem amandmajem določeno, da lahko nekateri delajo še prek civilnih pogodb, bo pa onemogočeno delo espejem, tistim ki združujejo te funkcije v eni osebi. Skratka, če omenim recimo tretji odstavek: "Za izvajanje dejavnosti usposabljanja kandidatov mora šola zagotavljati strokovnega vodjo šole vožnje ..." Po vaši dikciji bo to morala zagotoviti prek pogodbe o zaposlitvi za določen čas, nedoločen čas, vi pa pravite še po civilni pogodbi, mi pa pravimo ne po civilni pogodbi ampak tudi če je samozaposlen, torej če je espe, in takšnih imamo danes že celo vrsto na trgu. Mi mislimo, da je pač ta naša ureditev bistveno boljša. Zakaj smo pa proti civilnim pogodbam? Lahko se pridružim kolegu Trčku – zaradi prekarizacije, lahko se pridružim gospodu ministru – zaradi tega, ker je bilo v preteklosti ugotovljeno, da so strokovni vodje delali za to, ono, drugo, tretjo avtošolo, a same avtošole pol pogojev niso izpolnjevale in se je dejansko na tem področju veliko mahiniralo, ugotovljene so bile številne nepravilnosti. Kar se tiče samega tega ustroja avtošol, bi mogoče omenil še nekaj. Minister je povedal, zakaj je ostala ta dikcija. Kolega Krivec, ne gre za nobeno pomanjkanje strokovnjakov v poslanski skupini, zakaj smo ostali pri tej dikciji, "samo v eni šoli vožnje". Minister je odgovoril na to vprašanje. Ni nobeno naključje, ni izpadlo pomotoma. Gre za en osnovni odnos, ki ga imamo, temeljni odnos, ki ga imamo do tega zakona in do področja, ki ga ureja. In sicer, zavedati se moramo, da zakon ureja delovanje avtošol. Avtošole imamo urejene, bom rekel, na način da to izvajajo neke pooblaščene organizacije, bom rekel, recimo temu privatni subjekti. Nimamo tako kot javno šolstvo. In glede na to, da gre za usposabljanje kandidatov za voznike, da gre za promet, za prometno varnost, ureditev tega področja tudi za seboj potegne določen javni interes, ki je v tem, da so nekateri pogoji nekoliko strožji. In temu sledi predlog ministrstva, mi pa ga, bom rekel, tudi v tem členu in v tem stavku, ki je bil omenjen, sprejemamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Mag. Matej Tonin, imate besedo, za vami gospod Danijel Krivec. Izvolite.
Če kdo posluša to našo razpravo, mu najbrž ni čisto jasno, o čem govorimo. Zaradi tega je treba narediti sedaj en tak okvir, zakaj se je pri teh stvareh sploh zapletlo. Vlada oziroma minister je prišel v ta parlament s predlogom zakona, v katerem je predpisal, koliko ur mora strokovni vodja avtošole preživeti v svoji pisarni, kar je bila velika neumnost in hvala bogu, hvala vam, koalicija, ste to spregledali in na sami seji Odbora za infrastrukturo to stvar sami vi popravili z amandmajem, ker se je ta zadeva uredila. To je v redu zadeva. No in drugi del problema pa je bil, da je ta minister s tem predlogom zakona želel tudi predpisati natančne oblike organiziranja oziroma, če želite, natančno delovno pravno razmerje, kako naj bi določene stvari v avtošoli tekle. Meni se zdi to neumnost, se mi zdi to neka traparija, češ kot da lastna vlada, lastni državni organi ne zaupajo svojim inšpekcijskim službam. Mi oziroma ta država že sedaj ima določena pravila, kako je treba organizirati delo v avtošolah. Če so se dogajale nepravilnosti, je treba zoper te avtošole primerno tudi ukrepati. Vsako stvar pač ne reši sprememba zakona. Včasih je kakšno stvar treba rešiti tako, da se striktno in dejansko izvaja zakon, ki je bil sprejet. Ampak tudi tukaj je treba koaliciji priznati, da je naredila vendarle en majhen napredek. Še na odboru mislim da so trdili zelo tako, da je treba vztrajati pri tem, da ti učitelji v avtošolah morajo biti samo zaposleni za nedoločen čas oziroma za določen čas. Ampak se je zgodil tudi tam premik in zdaj je celo koalicija sama predlagala amandma, ker pravijo, da bi bilo možno tudi, da bi delali prek espeja. In zdaj če pa skočim na naš amandma, kaj v našem amandmaju piše? V našem amandmaju piše, da pač učitelji v avtošolah lahko so tisti in to lahko opravljajo tisti, ki imajo veljavno dovoljenje za opravljanje tega dela ter delo opravljajo na podlagi pogodbe o zaposlitvi ali pogodbe o delu. Za neko normalno državo je to več, kot dovolj. Več kot dovolj! In v okviru te določbe se potem seveda za vsako avtošolo lahko posebej stvari organizirajo tako, kot jim najbolj paše. Nekje bodo imeli zaposlene za nedoločen čas, nekje za določen čas, nekje espeje, nekje podjemne pogodbe – kakor pač stvari so najbolj optimizirane, če smem tako reči, ker avtošole so zelo različne. Imate majhne avtošole v majhnih krajih, kjer si niti avtošole ne morejo privoščiti veliko zaposlenih in niti učitelji morda nimajo toliko dela, da bi lahko zgolj v eni avtošoli oddelali celotnih 8 ur. In potem zadeve spravljajo skupaj z delom v več različnih avtošolah. In jaz ne razumem Vlade in niti ne vladne koalicije, zakaj bi pač te stvari omejevali in ljudem predpisovali, kako naj se organizirajo. Jaz sem vendarle razumel, da tudi ta vladna koalicija nekaj da na svobodno gospodarsko pobudo in ljudem omogoča, da se pač sami odločajo, kaj je najbolj optimalno za njihovo delo. In še enkrat se vračam nazaj. Saj imamo predpise, imamo zakonodajo, ki marsikaj določa. Poglejte, poslanec Trček je govoril o prekarizaciji. Se strinjam. To je zagotovo problem. Ampak danes v tej državi velja zakonodaja – če imate espejevca, ki praktično mislim da več kot 80 % nekega dela opravi z enim in istim subjektom, to pomeni, da so znaki rednega delovnega razmerja in je zadeva že v sedanjem zakonu popolnoma jasna, da ni tukaj kakšne nobene znanstvene fantastike treba odkrivati, ampak to pomeni, da bi morala tista avtošola tega človeka za določen ali nedoločen čas zaposliti, pika! Obstoječa zakonodaja. In prav tako so tudi na drugih področjih primeri, recimo so omejitve avtorska, podjemna pogodba in tako naprej. In če bi naša lastna država spoštovala svoje zakone, bi bile te stvari, ki jih zdaj predlagate, smešne. Res. In zato jaz mislim, da zapisovati nekaj, kar bo lahko spet mrtva črka na papirju, če se tega ne bo izvajalo v praksi, je nesmiselno in jaz upam, da bo naš amandma sprejet, ki nikomur nič ne jemlje, omogoča pa avtošolam in pa tudi učiteljem nekoliko več fleksibilnosti in možnosti, da se prilagajajo razmeram, ki veljajo v določenem okolju. In še enkrat pravim, mi samo predlagamo, da je lahko učitelj nekdo, ki ima vsa dovoljenja, da to lahko počne in ki opravlja to na podlagi pogodbe o zaposlitvi ali pogodbe o delu. To mislim da je več kot dovolj. Pogodba o delu pa je lahko tudi vaš predlog espeja ali še kaj drugega.
Danijel Krivec, imate besedo. Se opravičujem, replika dr. Franc Trček, potem Danijel Krivec. Izvolite, gospod Trček.
Ja, hvala za besedo. Bom na gospoda Tonina repliciral, čeprav bi lahko tudi na gospoda Zorčiča. Mi vseeno vemo, da ta država ni normalna država. Žal. Gospod Zorčič je rekel o nekakšni prekarizaciji. Jaz poznam ljudi v parlamentu – kolega Tonin, vi ste dlje časa tu –, ki so jih pahnili v prisilno espeizacijo, pa so bili tu zaposleni, pa stoprocentno delajo kaj v tem parlamentu. V tem parlamentu študentke "pucajo" za minimalca. Ogromno te problematike prisilnih espeizacij se bi dalo zelo enostavno rešiti s tem, tu se strinjam, da bi mi izvajali našo zakonodajo, ampak ko smo hoteli v proračunu amandmirati povečanje števila delovne inšpekcije za 50 %, je bil nekako upor – ni denarja za to. Zelo enostavno bi se to rešilo, in to je moje osebno mnenje, da bi se določila minimalna urna neto postavka v tej državi. Da bi se določile potem tudi minimalne postavke po posameznih sektorjih. Ampak očitno tega, bojim se, da v tem sklicu Državnega zbora ne bomo dosegli. In moja naloga kot opozicije in tudi, če hočete, z ideološke pozicije, s katere prihajam, je, da s tem da rešujete nekaj, ne rešujemo nekaj drugega. Ne rešujemo teh tako imenovanih prisilnih espeizacij, ki so na kakšnih drugih področjih še hujše. Veste, zakaj to govorim? Pred kratkim smo poslušali enourno – pa to mislim zdaj dobronamerno – predavanje lahko rečem naše komisarke, ki pokriva v Evropski komisiji področje prometa, in je rekla, da bo v 2017 ena od njenih prioritet tudi ureditev socialnega položaja zaposlenih v sektorju. In mi imamo tukaj en zelo, zelo resen problem, s katerim se moramo ukvarjati in jaz nanj tudi opozarjam znotraj tega zakona. In mi moramo seveda preiti, zdaj sem malo že dolgočasen sam sebi, iz te logike "aut – aut" v logiko "in – in". Moramo reševati in problematiko malih šol in problematiko, kar sem prej omenjal, strokovnih vodij in problematiko neprisilnih espeizacij, če se tako izrazim. In lahko vse to v tretjem branju še uspešno rešimo, če ga ne bomo zdaj na hitro na pol na silo spravili že na tej seji čez. Hvala.
Gospod Danijel Krivec, imate besedo, izvolite.
Hvala še enkrat, hvala ministru za odgovore. V bistvu je potrdil tisto, kar je tako kolega Trček kot kolega Tonin tudi zdaj izvajal. Sam predlagatelj je v svoji obrazložitvi napisal, da utemeljuje to zahtevo z velikim številom sklenjenih podjemnih pogodb in velikim številom šol vožnje in s tem je onemogočen učinkovit inšpekcijski nadzor nad delovanjem šol vožnje. To je bila utemeljitev, ki je v gradivu napisana. Zdaj se pa jaz tudi sprašujem, v čem je problem. Pooblastila za to, da nekdo opravlja vožnjo in šolo vožnje, daje agencija oziroma ministrstvo. Na drugi strani pa zdaj ministrstvo govori, da tega ne more nadzirati. Potem ne rabimo ne ministrstva in ne agencije, ampak bo vse zakon rešil, ker bomo napisali, da malih espejev ne sme biti več, da malih šol voženj ne sme biti več in velikih šol voženj ne bo nihče nadziral oziroma se bodo nadzirale same sredi Ljubljane. Saj to sami govorite v tej svoji obrazložitvi. Mi dejansko nasprotujemo temu, da država samo z zakonom rešuje neko problematično stanje, ki ga ugotovijo po nekaj letih, zato ker se nek nadzor ne izvaja, ob tem da ista inštitucija daje dovoljenje posameznim malim šolam ali pa espejem. Se pravi, da to ne reši v smislu spremembe zakona tega problema, na katerega vi opozarjate v svojem gradivu. Še vedno se bodo anomalije dogajale, nekdo bo stvari izigraval – ali bo to v veliki ali bo to v mali šoli, to ne spremeni. Bistveno pa spreminja ta 30. člen pogoje, da nekdo to sploh lahko opravlja. In s tem jemljete dejansko tem malim šolam ali pa espejem, ki delujejo na periferiji, pravico do dela, kakor koli obračate. Ker če so takšni pogoji napisani notri, to ne morejo več izvajati. In to veze nima s tem, ali je nadzor opravljen ali ni opravljen. Jaz vseeno upam, da bomo ali v nadaljevanju, ko bomo glasovali o teh amandmajih, podprli naš ali amandma Nove Slovenije, ki sta praktično identična in rešujeta to generalno, ali pa kasneje v tretjem branju dopolnili ta amandma, ki bo to zadevo reševal v smislu, da ne omejujemo pravice tem samozaposlenim in malim šolam, ki delujejo dejansko izven nekega velikega bazena teh slušateljev in ravno tako opravljajo svojo dejavnost v skladu z vso zakonodajo in kvalitetno. Jaz sem že večkrat na odboru vprašal agencijo, naj da podatke, ali so katere avtošole opravljale slabo delo, pa ne dobimo teh podatkov. Jaz mislim, da jih ne dobimo zato, ker večina malih espejev, ki to opravljajo na periferiji, to dela z neko jasno zavestjo, da mora to kvalitetno delati. Znotraj velikih šol pa obstaja bistveno več anomalij in vi s tem samo to potrjujete. In glede na to, da ne dobimo podatkov, kje anomalije nastajajo znotraj avtošol, je to dejstvo še bolj evidentno. In vi bi zdaj zadevo želeli na nek način skriti na ta način, da rečete, da je to znotraj velikih avtošol in nekih strokovnih oseb, ki bodo to nadzirale v večjih sistemih, zadeva rešena. Z zakonom smo to rešili in zadeva se bo dobro odvila. Niti enega podatka ni na mizi, ko sprašujemo na odborih. Tako da jaz predlagam, da podprete naš amandma, ki rešuje zadevo in pušča stvar odprto v tej smeri, če pa boste temu nasprotovali, pa mislim, da tudi podpora temu zakonu ne bo z naše strani.
Besedo ima mag. Matej Tonin, za njim naj se pripravi gospod Ljubo Žnidar. Izvolite.
Ali so se dogajale nepravilnosti v avtošolah doslej? So se. In tukaj se najbrž strinjamo vsi, tako v opoziciji kot tudi v vladni koaliciji oziroma minister. Ali se dogaja prekarizacija v avtošolah? Tudi tukaj se lahko strinjamo v opoziciji in tudi v vladni koaliciji oziroma minister. Rešitve so pa nekoliko drugačne. Minister vidi rešitev v tem, da bo natančno predpisal oblike dela, ki so dovoljene v teh avtošolah, mi v to ne verjamemo in se zavzemamo za boljši nadzor nad delovanjem teh avtošol. Samo predpis oblik dela problema ne bo rešil. In zato se nam zdi nesmiselno, da zaradi nekaj slabih primerov, nepoštenih primerov na nek način onemogočamo zlasti manjšim avtošolam, da se čim bolj optimalno organizirajo. In to je tista ključna poanta, ki jo mi želimo zasledovati s tem amandmajem. In še enkrat rečem, verjamem da ne bo ne minister ne koalicija ne avtošole ne bo nihče ničesar nič izgubil, če bo ta naš amandma sprejet. Seveda bo pa zlasti na izvršni veji oblasti potem pomembna teža, da izvajanje sprejete zakonodaje tudi striktno nadzoruje. Kar se pa tiče poslanca Zorčiča, on je pa tako ali tako poslanec za posebne naloge. Če se ga spomnite, kako je vneto zagovarjal registracijo petindvajsetk. To je bilo res neverjetno delo in mu bodo najbrž državljani v prihodnjih letih zelo hvaležni, ko bodo morali te majhne motorčke voziti na registracijo in se ga bodo zagotovo še posebej zapomnili in je za to potreben tudi svojevrsten pogum, da te stvari počneš. In tudi tukaj jaz mislim, da mora poslanec Zorčič – pa tukaj sočustvujem z njim – opravljati neprijetno nalogo, ker mora zagovarjati nesmiselne stvari oziroma stvari, ki so nepotrebne. In take naloge niso nikoli hvaležne in prijetne.
Replika, gospod Igor Zorčič. Izvolite.
[[...]]kar razprava, gospod predsedujoči. Jaz se bom vzdržal teh komentarjev. Je pa zanimivo, da se le s kolegom Toninom srečava vedno pri enih in istih temah. Jaz bi mogoče se opredelil do tega vašega amandmaja, ki je vsebinsko tradicionalno podoben amandmaju Poslanske skupine SDS. Sedaj vi pravite tako: "V šolah vožnje smejo usposabljati kandidate za voznike samo učitelji vožnje in učitelji predpisov, ki imajo veljavna dovoljenja za opravljanje tega dela ter delo opravljajo na podlagi pogodbe o zaposlitvi ali pogodbe o delu." Tisto vprašanje na katero vi ne odgovarjate [[…]]Jaz vas razumem, kaj želite povedati – zakaj pa ne bi prek pogodbe delal še za druge? Ampak vaš amandma ne odgovarja na vprašanje, kaj če dela sam zase. saj za drugega, O. K. Mi smo rekli, pač omejujemo delo za druge zaradi tega, ker so se v praksi pokazale takšne in takšne slabosti. To področje je pomembno, gre za varnost v prometu, imamo spet povečanje števila nesreč, mrtvih v prometu. Prav je, da imamo sistem urejen. Druga stvar je, jaz se strinjam tudi v zvezi s tem, ali nadzor poteka ali ne, ampak nenazadnje tudi ti pogoji za ustanovitev neke avtošole, če se mene vpraša, niti niso tako zahtevni, tudi s tem novim zakonom ne. In, bom rekel, tukaj je konkurenca še vedno zelo možna in tudi v nekih manjših središčih. Ampak to kar želim poudariti: če sprejmemo vaš amandma, za katerega pravite, da je super, naš je pa slab, potem tisi espeji, ki so v isti funkciji učitelji vožnje in učitelji predpisov, ne bodo več mogli delati. To je ta razlika. Mi smo pa rekli, da tudi ti lahko še naprej delajo kot samozaposleni, zaradi tega ker vi ne omogočate samozaposlenim, da bi opravljali te funkcije v skladu z drugim odstavkom 30. člena, pa tudi tretjim odstavkom. To je ta razlika. Zaradi tega mi mislimo, da je boljši naš amandma. Kar se pa tiče te svobode opravljanja za druge, se pa pridružujemo ministrstvu, da neka omejitev pa vendarle glede na pretekle izkušnje mora biti.
Besedo [[…]]Replika, mag. Matej Tonin. Izvolite.
Poslanec Zorčič me je narobe razumel v delu, kjer trdi, da sem jaz dejal, da je koalicijski amandma slab. Jaz nisem dejal, da je slab. Jaz sem samo dejal, da je vendarle korak naprej, ni pa še to to kar bi lahko bilo, se pravi, da bi vendarle ljudem dali čisto proste roke in svobodno voljo. Iz tistega prvega osnutka zakona je šla tudi koalicija s tem amandmajem naprej, da omogoča espe oziroma samozaposlitev. Tega v osnovni verziji ni bilo, tako da ne morem trditi, da je ta amandma zanič oziroma slab. tako kot ste vi rekli. Trdim samo, da je naš amandma boljši in zaradi tega ga velja sprejeti. In tudi ta razlaga, ki ste jo vi dali, ne drži. Naš amandma je napisan na način, da na koncu zaključi zelo splošno in se nanaša na vse pogodbe o delu, ki pa so lahko vse, ki jih naša slovenska delovnopravna zakonodaja pozna. Tudi tiste, ki ste jih vi omenjali.
[[izklopljen mikrofon]]gospod Zorčič, razprava. Ampak dam najprej besedo gospodu Ljubu Žnidarju, ki čaka, in potem dam vam. Izvolite, gospod Ljubo Žnidar, imate besedo.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani minister, kolegice in kolegi! Sam mislim, da ta zakon prinaša tako dobre kot, bi rekel, tudi nekaj slabih rešitev. Pa se bom tokrat dotaknil koalicijskega amandmaja, in sicer ker delo strokovnega vodja šole vožnje omejuje na delo samo v eni šoli. Zdaj bom pa vprašal, v čem je razlika, če strokovni vodja šole dela po polovičnem času v dveh šolah? V čem je razlika? Verjamem pa, da so se dogajale nepravilnosti glede veriženja ali pa recimo primer, če je imel strokovni vodja, ne vem, pogodb za 500 ur ki vemo da jih ne more opraviti. To je vprašanje nadzora. Ker ta vaša omejitev, bi rekel, krepko posega v notranjo organiziranost in racionalizacijo šol. Ali ste se vprašali, kaj se bo s tem podražilo? S takimi omejitvami se bodo šole vožnje oziroma opravljanje izpitov podražilo 100 %, ker so tu omejitve. To je isto kot da bi omejili profesorja na fakulteti, da sme učiti samo na eni fakulteti. Da ne sme učiti na dveh fakultetah. To je isti primer. Popolnoma isti primer. Zakaj ne sme učiti na drugi fakulteti, če ga rabijo, ne vem, samo 4 ure na teden? Vi tu omejujete, da mora delati samo v eni šoli. Zakaj? Zato, da bo zdaj manjša šola vožnje, ki rabi, bi rekel, tako delo – ne vem, za 60 ur ali pa 30 ali 20 ali 80, se ne spoznam točno v to specializirano delo – skratka, ne rabi za polni delovni čas, bo morala zaposliti celega človeka. To je neracionalen pristop. In tu je moje bistveno vprašanje, koliko se bodo izpiti podražili na osnovi teh posegov v notranjo organiziranost? To je praktičen primer. Zakaj potem ne omejimo delo profesorjev, da smejo učiti samo na eni fakulteti? Dajte mi to odgovoriti. Zakaj profesor lahko uči na več fakultetah, ta pa ne? Ta mora pa samo na eni. To je pa unikum. Ali je tak primer recimo – jaz bi rad videl, ker bi rekel, tudi ti podatki pri tem zakonu so zelo pomanjkljivi – ali je tak primer recimo v sosednjih državah ali od kod je povzeta ta praksa? Ali zdaj, ker smo opazili enega lumpa, ki je, bi rekel, malo okrog prinašal, bomo pa zdaj zakonsko pa tako omejitev naredili? To je tisto razmerje. Na osnovi enega slabega primera ali dveh, ki verjamem, da so se zgodili, pa da je imel teh podjemnih pogodb, da ne rečem, nešteto, smo pa sedaj zakonsko omejitev tako naredili, da bomo podražili krepko opravljanje izpita. To ni naloga zakona. Ali je tu nadzor slab? Da pa to urejamo z zakonom, to je pa, bi rekel, naša nesposobnost. Govorim v imenu države. V zakonu se takšne stvari ne urejajo. Potem bodimo vsi enaki pa vsem profesorjem dajmo povedati, da lahko učijo samo na eni šoli, ali pa vsem zdravnikom, da lahko opravljajo samo eno delo. So tudi primeri zdravnikov, ki opravljajo štiri šihte na mesec hkrati. Pa si lahko izračunamo, koliko je štiri krat osem pa koliko ur ima dan. A zdaj bomo šli zato, ker so taki lumpi v zdravstvu, bomo šli sedaj za zdravstvo, sprašujem koalicijo, če boste za zdravstvo tudi predpisali, da lahko zdravnik opravlja delo samo v eni ustanovi? Ali boste za zdravnike tudi predpisali? Pa so tam tudi taki lumpi, ki delajo štiri šihte hkrati. Je tak primer, je. In sedaj je tu moje vprašanje, če bomo tam tudi omejili, da delajo samo v eni ustanovi? To so praktični primeri, ki so. Mi se moramo sedaj, jaz bi rekel, ta zakonodajna besedila, ki so, moramo postaviti v prakso, kako se bodo v praksi sprovajala in kako bodo v praksi funkcionirala. In bistvo je, ali bo to državljanom koristilo ali škodilo. To je bistveno vprašanje. Hočem biti praktičen, hočem to prikazati v dejanskem stanju – pogled in sprovajanje tega zakona. Hvala.
Besedo ima gospod Igor Zorčič, pripravi naj se gospod Franc Breznik.
Hvala za besedo. Bom najprej kar kolegu Žnidarju skušal odgovoriti, čeprav verjetno so to tudi nekatera vprašanja, ki bolj letijo na ministrstvo kot predlagatelja zakona. Vprašal je, zakaj ne bi oziroma dajete primerjave, zakaj en učitelj lahko poučuje še na drugih fakultetah, tu pa tega predlog zakona ne dovoljuje. 31. člen pravi, kakšna naj bo opremljenost vozil. Jaz vas bom pa, bom rekel, skušal spraviti na podobno primerjavo: avtošola tudi potrebuje cel avto, ne more se voziti samo s polovico avta ali z avtom, ki ima samo dve kolesi, ampak rabi cel avto. In ta člen stremi k temu, da bo imela avtošola tudi celega človeka, strokovnega vodjo. Torej da ga ne bo najemala, pa bo imela avtošola zaposlenega morda samo čistilko ali hišnika ali pa samo direktorja, ki nima pojma o pojmu, ki je mogoče nek menedžer uspešen ampak nima, mogoče so mu celo vzeli izpit, ampak da bo imela strokovnega vodjo. Saj se pa vendarle spodobi, da ima vsaka šola nekega strokovnega vodjo. Saj si tudi univerze na koncu jaz ne predstavljam, da ne bi imele nobenega strokovnega vodje, tudi če si jih na koncu koncev drugje sposojajo, ali pa nekoga, ki poučuje. Skratka, cilj te določbe je v zagotavljanju kvalitete, ki naj bi izhajala že iz tega, kakšna naj bo neka kadrovska sestava avtošole. Mi tako razumemo to. Naj me gospod minister popravi, če so predlagatelji mislili drugače, ampak jaz to tako berem in verjamem, da tudi večina v tem zboru. Je res lahko debata, zakaj ne bi še za druge opravljali. Ampak ne gre za to, ali lahko ti za druge opravljaš, važno je, kaj avtošola potrebuje sama po sebi. Jaz se strinjam s tem, da lahko še kje drugje dela karkoli podobnega ali pa poučuje, ne vem, na kakšni drugi inštituciji ali pa na šoli, ampak v tem členu se, bom rekel, predpisuje tisto, kar avtošola mora imeti. Piše pa takole, da mora zagotavljati strokovnega vodjo šole vožnje. Zagotavljati na kakšen način, potem pač pišejo, da je za nedoločen čas s polnim delovnim časom ali za določen čas in da pač opravlja samo v eni šoli vožnje, torej da se nekako zagotavlja recimo temu en človek. Tisti dodatek, ki smo ga pa mi dali, pa mislim, da se s kolegom Toninom nisva še čisto razumela. Jaz razumem, da ste v vašem amandmaju zajemali vse možne pogodbe – pogodbe iz Zakona o delovnih razmerjih, pogodbe iz Obligacijskega zakonika –, niste pa zajeli tistega, bom rekel, čemur je podvržen samostojni podjetnik. To pa je, da on z nikomer ne sklene pogodbe, da je on samozaposlen in mi smo to dali v ta člen. Se pravi, da bodo lahko tudi tisti, ki so samozaposleni, sami za sebe opravljali to dejavnost še naprej ali pa znova. Hvala.
Besedo ima gospod Franc Breznik, pripravi naj se minister dr. Gašperšič. Izvolite, gospod Breznik, imate besedo.
Ja, najlepša hvala. Jaz upam, kolegi, da morda nas še kdo gleda in posluša, ker to je treba posneti, kar se tiče logičnega sklepanja in kazanja, kaj je to birokratska miselnost. To je tipični primer, iz kakšnega okolja izhajamo, kjer je birokratska miselnost, ta samozadostnost, ta občutek, da moramo vse regulirati. In s tem, glejte, gospe in gospodje, omejujemo vsakršno normalno delovanje – tako v avtošolah, kar je temelj naše razprave, kot v gospodarstvu in tako naprej. Kolega Zorčič, glejte, vso spoštovanje do vaše Pravne fakultete. Bil sem pred nekaj dnevi z nekaj upokojenimi profesorji Pravne fakultete na eni večerji in je nekdo rekel, "največja napaka, ki smo jo naredili pri pravnikih, je to, da nismo vsaj v prvem letniku Pravne fakultete dali kot predmet matematiko". Zaradi tega, je rekel, ker marsikateri študent ali študentka, ki so jih spustili s Pravne fakultete, nima logičnega sklepanja, ne nadaljuje logično. Zdaj pa poglejte, kolega Zorčič. Vi bi zdaj za strokovnega vodjo avtošole [[…]]Bi torej moral biti polni delovni čas in vse ostalo. Kot vemo, avtošole so tudi na podeželju. Ljudje danes so močno zaposleni. Nekdo, ki opravlja prvič izpit ali pa tudi tisti, ki so mu ga vzeli, navadno se potem mora voziti v centre. Ta neprilagojenost avtošol realnemu okolju, to da bo morala neka mala avtošola zdaj imeti nekoga za polni delovni čas zaposlenega, ki bo strokovni vodja, to je tipični primer birokratske miselnosti, ki nima nobene veze z logiko in z normalnim življenjem. Kolega vam je lepo povedal – zdravnik, ki odloča o življenju in smrti, ki odloča o življenju in smrti, ta zdravnik lahko opravlja svojo pogodbeno delo še s katero drugo zdravstveno ustanovo v Sloveniji. Vaši kolegi, večinoma iz javnega sektorja, ki sedijo tu, meni kot podpredsedniku Mandatno-volilne komisije ali pa gospodu Tanku, ki tukaj zdaj posluša, pa ni skoraj vseeno, ker ne zaprosijo za petinsko delo. Torej poslanci, ki imajo petinsko delo, ki tu odločajo namesto da bi tu poslušali se učili, morda dobili potrebne izkušnje, predavajo na Hrvaškem in na ostalih fakultetah. Vse spoštovanje do njihovega akademskega dela, ampak hočem povedati: za sebe ja, za sebe ja, za mene pa za moje privilegije ja, dajmo še zaslužiti tisoč evrov zraven, za te male avtošole, za te male obrtnike, tam pa dajmo močno regulirati. Seveda je to super zadeva. Mogoče bomo 50 novih strokovnih vodij zaposlili. Imamo celo vrsto brezposelnih pa jih dajmo, četudi so slabi, bomo jih zaposlili. In to je ta umetna zaposlenost, ki je pa drugi problem Slovenije. In če bi šel v to razlago, potem bi širil to svojo razpravo. Ampak kolega Zorčič, jaz sem res mislil, da je tisti vaš zdrs, ko niste imeli občutka, kaj je moped, kaj je kolo s pomožnim motorjem, kaj je hitrost 25 km/h, kaj pomeni nesreča pri 25 na uro – da je s kolesom lahko ista kot z mopedom – in ste vse regulirali. In cela vrsto upokojencev danes čaka na mopede, ki so si jih kupili – torej kolesa s pomožnim motorjem, da bom natančen –, ki so jih kupili ravno zaradi tega, ker niso rabili vsega tega in ste vse zregulirali. To je zdaj novo nadaljevanje. In govorite o varnosti cestnega prometa. Pri luknjastih cestah, z železnico iz časa Franca Jožefa II, vi pa govorite o varnosti cestnega prometa! Prvo infrastrukturo popravite, spoštovani, in minister in koalicija! Luknjaste ceste, vlaki ne vozijo ali pa imamo to, kar sem rekel. Da ne govorimo o pločnikih, da ne govorimo o kolesarskih stezah. To je osnova varnosti. Govorite, zaradi česa ljudje pijejo za volanom. Apatija. Veste, kje so ljudje najbolj pili? Tam kjer ljudje nimajo ciljev. Apatija pomeni pijanost za volanom. Ljudje nimajo ciljev ker nimajo služb, ker se morajo odseljevati iz te države za to, da dobijo službe, ker ne rešujete problemov tam, kjer so in se ukvarjate s prazniki, ukvarjate se z močno regulacijo. In s tem boste potem seveda močno zaostrili in tistim, ki bodo želeli priti do izpita [[…]]Šola mala, seveda, kot sta rekla prej oba dva moja kolega, seveda takšna šola, kaj bo imela? Ja dražje ure in izpit bo dražji! Po tem zakonu v roku dveh let vas tako ne bo več tu, sem prepričan, bo izpit pa dražji, 200 evrov. Jaz vas samo prosim, ne delajte več problemov, da bomo lahko to potem vse za vami vsaj malo popravili spet, da bo to neko normalno poslovno okolje, kjer bo normalni pretok ljudi, predmetov in vsega ostalega, kjer se bo lahko ponovno trgovalo in tako naprej. Prosim vas, uporabite malo [[izklop mikrofona]]
Replika, gospod Igor Zorčič, izvolite.
Kolega Breznik, jaz se zdaj do vseh teh, da ne rečem kakšnih izjav ne bom niti opredeljeval, ker niso niti vredne komentarja. Vi ste namreč tisti poslanec, ki teče 40 na uro pa ne vem v kakšnih čevljih nemških pa verjetno s čelado na glavi. Tako da ne bom komentiral, vam bom pa nekaj pojasnil. Mi se tukaj ne pogovarjamo o prodajanju okraskov novoletnih, mi se pogovarjamo o šoli prometa, se pravi varne vožnje, mi se o tem pogovarjamo. Pa menda je javni interes, da imamo avtošolo, ki ima določene strokovne ljudi. In če želite, da v vaši vasi nekdo ne zaposli, ker ste zelo liberalni, pa da nima stroškov z dodatno zaposlenim – ja poglejte, vi meni logiko očitate – ja on bo šel naredit ta strokovni izpit, on bo strokovni sodelavec, to je logika. Če pa ni strokovni sodelavec, potem pa ne more imeti avtošole, če nima tega izpita strokovnega vodje. Zakaj pa bi jo imel? Zato ker to ni prodajanje okraskov. Ker je, bom rekel, javni interes takšen, da če nekdo odpre – in lahko jo odpre sam, tudi po tej dikciji zakona –, da ima vsaj ta naziv tega strokovnega vodje šole vožnje. Sam bo naredil ta izpit, če ga pa ne naredi, potem pa bog pomagaj. Hvala lepa.
Besedo imaminister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič, izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Se bom omejil res na to, kar je predmet te razprave o amandmaju k 30. členu. Jaz bi želel še enkrat poudariti, da res s tem kar je predlagano zdaj ne omejujemo tistih, ki dejansko delo opravljajo. In delo lahko opravljajo tako v obliki samostojnega podjetnika kot tudi seveda v obliki deoojev po pogodbah o zaposlitvi. Želimo pa omejiti to, kar se je v preteklosti dogajalo, da se je posojal status oziroma da se je ta status najemal – status vodje, strokovnega vodje šole. Namreč, pogoji so jasni, kaj mora neka avtošola za to da deluje izpolnjevati, in ta status se je lepo elegantno lahko posojal in to samo na papirju. To delo se ni dejansko opravljalo in ta naloga strokovnega vodje šole ni bila zagotovljena. In zaradi tega je bila okrnjena tudi kakovost dela v avtošolah in to želimo preprečiti, preprosto samo to. Lahko pa samostojni podjetnik, mala avtošola v majhnem kraju še vedno deluje, samo mora, se pravi, to funkcijo strokovnega vodje šole zagotoviti sam. Ne moremo pa potem več dovoliti, da se to veriži, ker kje bi se to ustavilo; ali lahko en strokovni vodja dela v dveh šolah – morda še –, v treh verjetno težko, v štirih pa gotovo ne več. Kje bomo potegnili črto? Skratka, tukaj smo se kot predlagatelji odločili, da torej strokovni vodja šole mora biti v neki avtošoli zaposlen oziroma če je to espe, zagotavlja vse v svoji osebi. To je, kot je bilo že danes tudi rečeno, vse z zasledovanjem tega cilja, da se zagotavlja kvaliteta dela v avtošolah, da se torej zagotavlja strokovnost. Omenil bi samo še to – ker je bilo rečeno, da jaz kot minister postavljam neke neživljenjske pogoje in zelo omejujem na ta način delo oziroma delovanje avtošol –, da je ta ureditev, ki je predlagana zdaj, še vedno zelo liberalna in fleksibilna in tudi prijazna do majhnih avtošol in s tem do izvajanja te dejavnosti v majhnih krajih in da je v primerjavi z zakonodajo, ki je veljala pred uveljavitvijo tega prvega Predloga zakona o voznikih, se pravi, ko je še veljal Zakon o varnosti cestnega prometa [[…]]Ta se je uporabljal do leta 2011, tam je bilo denimo zahtevano, da mora avtošola imeti najmanj tri učitelje vožnje, zaposlene . To je bistveno strožje, kot dopuščamo zdaj, tako da mislim, da smo šli na to pot liberalnejše, fleksibilnejše ureditve. Seveda pa želimo preprečiti, da se verižijo te pogodbe, ki so dejansko omogočale samo posojanje statusa za to, da je neka avtošola na papirju izpolnila pogoje, ni pa tega, te kakovosti, te storitve dejansko zagotavljala. Hvala lepa.
Kolegice, kolegi, sprašujem, ali želi še kdo razpravljati o tej točki, tem členu. Ugotavljam, da ne. Zato tudi zaključujem razpravo. V razpravo dajem 80. člen ter amandma poslanskih skupin SMC in SD. Želi kdo razpravljati? Gospod Primož Hainz, izvolite, beseda je vaša.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Seveda moram reči, da nasprotujem temu amandmaju, ki sta ga predlagali SMC in SD. Namreč v tem členu se odloča – tukaj pa res v imenu upokojencev ker tisto, kar je 70 in več, so 99 % že seveda upokojenci in tudi sam bom vsak trenutek tam, tako da me zadeva neposredno tudi tangira, če lahko tako rečem – namreč gre za to, da se jaz sam zavzemam za to, da ne bi pregled človeka, ki je v tej starosti in seveda več opravljal kdorkoli, ampak da bi ta pregled opravljal osebni zdravnik. Osebni zdravnik po moje je človek, ki pacienta pozna natančno, pozna ga psihično, duševno, pozna ga tudi fizično, ima vse njegove izvide pri roki in ve točno, s kakšnimi težavami se je ukvarjal – gotovo pa jih je nekaj že do tega časa imel – in ve, kako to vpliva na njegovo stanje. Medtem pa seveda predlagatelji moram reči da ponujajo – danes je bilo veliko o strokovnosti pri avtošoli pa pri lekarniški dejavnosti – predlagatelji tega amandmaja pa ponujajo recimo takšno varianto, kdo lahko opravlja pregled človeka za to, ali je sposoben voziti, ko je star 70, 80 in mogoče še več. Torej, to zdravstveno dejavnost lahko opravljajo pravne ali fizične osebe, ki imajo dovoljenje ministrstva, pristojnega za zdravje za opravljanje dejavnosti na področju medicine dela, prometa in športa, ki priglasijo ministrstvu, pristojnemu za zdravje opravljanje zdravstvenih pregledov kandidatov za [[…]]Skratka, niti ni treba, da je zdravnik. In mi zdaj temu osebnemu zdravniku, ki je prvič zdravnik, drugič človeka zelo dobro pozna, nasproti postavljamo nekoga, ki je prejel tiste papirje in zdaj te papirje premetava in lahko odloča o njegovi nadaljnji usodi. Moram reči, da s tem žalimo osebnega zdravnika, jaz sem pa proti temu in moram reči da osebni zdravnik, če to opravi, je seveda tudi odgovoren za to, kakšno odločitev je sprejel. Nihče me ne bo prepričal, da je neka pravna oseba X lahko bolj odgovorna kot tisti človek, ki s tabo že živi ne vem koliko desetletij in te dobro pozna. Torej ta odgovornost osebnega zdravnika je pri moji argumentaciji posebej poudarjena. Vožnja starejših namreč ni luksuz. Vi veste, da je disperzija poselitvena v Sloveniji izjemno velika in potem je mobilnost ljudi velik problem, ker pač javnih prevoznih sredstev ni, ker so hiše raztresene po celi slovenski deželi Slovenski. Je pa seveda problem še drug, seveda. Socialno življenje upokojencev je največji problem upokojencev oziroma ljudi v tej starostni dobi. Torej družba, stiki – ne samo s prvim sosedom, ampak tudi sicer. In zadnji argument, ki ga seveda moram reči, ki tudi ni zanemarljiv. Če te preglede opravlja osebni zdravnik in če podvomi v kakršnokoli sposobnost tega kandidata starejšega, potem seveda napiše napotnico in je ta pregled zastonj. To, kar je pa sedaj, te pravne osebe tako imenovane je pa treba seveda posebej plačati. Hvala lepa.
Mag. Matej Tonin, izvolite.
Rad bi kolega Hainza podprl. Bom rekel, da v Poslanski skupini Nove Slovenije pa tokrat podpiramo amandma Poslanske skupine Desus. Ne zgodi se velikokrat, ampak tokrat pa se in jaz mislim, da ta predlog je smiseln in dober. Kdorkoli je šel čez ta sistem zdravstvenih pregledov, potem vam zna povedati, so ti pregledi zelo površinski in hitri in da to, kar predlaga poslanec Hainz, da to stori osebni zdravnik, je lahko najmanj primerljivo s tistim, kar zdaj delajo to posebni zdravniki, ki se ukvarjajo s temi stvarmi. Tako da imate našo podporo pri tem amandmaju.
Besedo ima dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo. Prej je bilo govora o logiki in zdi se mi, da moramo na to gledati skozi malo bolj kompleksno logiko. Kolega Hainz je izpostavil par problemov, ki jih imamo. Navsezadnje, zadnji problem je nizke penzije in penezi, ki jih bo za nekaj dal ali ne, drugi problem je socialno življenje upokojencev. S tem je povezana razpršena poselitev; imamo nekaj čez 6 tisoč naselij, nekaj manj kot 6 tisoč je živih naselij, če se tako izrazim, in seveda problematika javnega potniškega prevoza, ki je meni zelo ljubo področje. Do tega predloga moram reči, da sem nekoliko zadržan, ker potem bi se lahko vprašal, zakaj pa ne bi osebni zdravnik pregledoval tudi mlajših od 70 let. A veste, saj tudi nek 18-letnik se ravno ne valja v penezih, po domače povedano. Neko drugo vprašanje je, koliko dejansko časa imajo osebni zdravniki za pacienta. Zdi se mi, da tu mešamo nekaj zadev in pri tem je ena zadeva denar, druga zadeva je dostopnost. Pa pridemo do javnega zdravstvenega sistema, ki bi moral zagotoviti dostopnost strokovnjaka – ali bo to specialist medicine dela, kar je praviloma bilo, ali osebni zdravnik –, da si bo vzel čas ali za 18-letnika ali za 73-letnico. Jaz priznam, sem relativno slab voznik in upam, da ko bom star 70 let, da ne bom rabil voziti. Mogoče bomo takrat že imeli kakšna kinderjajčka, ki nas bodo vozila, dokler nekako satelit ne bo padel. Ampak zdi se mi, da smo tu nanizali en niz nekih težav, ki bi jih bilo treba reševati drugače, ki bi jih bilo treba reševati z javnim potniškim prometom, z uvajanjem nekih, če hočete po domače povedano kombijev na klic, ki bi zagotavljali socialno življenje starostniku. In ne govorim na pamet, to sem na enem evropskem projektu, recimo z delom v mestu Brno, za Brno s predmestjem, kjer se je to zelo, zelo dobro obneslo oziroma smo šli celo s kombinacijo, da so bila ta vozila kombinirana – evo, to je mogoče malo višji nivo logike, pa ne previsok – kombinirana za prevoz hendikepiranih oseb in starostnikov. Zdi se mi, da ne bom predolg, imam čas, pa sem se oglasil. Kolega je dal neko zelo dobro iztočnico, ki pa mislim, da jo moramo reševati drugače in na drugačen način, izhajati tudi iz prometne strategije, ki bi lahko bila v tej smeri bolj določna in bolj razumevajoča do številnih mobilnostno hendikepiranih, če se tako izrazimo. Hvala.
Besedo ima minister za infrastrukturo dr. Peter Gašperšič. Izvolite, gospod minister.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. V zvezi s tem amandmajem želim povedati samo to, da je to, da bi to dopustili, da torej te zdravstvene preglede opravlja tudi osebni zdravnik, v nasprotju z zahtevami Direktive o vozniških dovoljenjih, ki predvideva, da te preglede opravi zdravnik specialist, ki ima potrebno zahtevano diagnostično opremo. Osebni zdravniki to niso, zato bi tovrstno omogočanje takih pregledov predstavljalo neposredno kršitev te omenjene direktive. Če bi dopustili, da to nalogo opravi osebni zdravnik, bi prišli v težave tudi z drugimi členi, ki jih imamo v zakonu. Namreč, potem bi morali popravljati tudi druge člene, ki predvidevajo, da sedaj osebni zdravnik posreduje dokumentacijo zdravniku specialistu. Nenazadnje se sprašujem potem, če bi dopustili, da to opravi osebni zdravnik za prebivalce nad 70 let, zakaj samo za njih, zakaj potem ne za vse? Torej tudi to vprašanje se potem odpira. Tako da predlagamo, da se sprejme amandma, da se ta zadnji, drugi stavek v tem členu briše, kar je predlagano z amandmajem Poslanske skupine SMC. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Primož Hainz.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Vprašanje osebnega zdravnika, ki pregleduje te papirje, da bi bilo treba to dokumentacijo prenesti in tako naprej [[…]]Saj tudi v tem primeru, če to dela neka specialna ustanova, je treba dokumentacijo zbrati. Jaz tu ne vidim nobene razlike. Istočasno pa tako osebni zdravnik, ko pride pacient k osebnemu zdravniku, če on ne obvlada, ga pošlje naprej. Saj on ne operira vsakega svojega pacienta, preprosto ga pošlje naprej oziroma on zbere to, istočasno je pa to diplomirani zdravnik, ne pozabite, prosim. Saj to ni človek, ki je slučajno tam zbral neko dokumentacijo, ampak je enako diplomirani zdravnik kot je tisti, ki je v avtošoli ali pa v posebni tisti, se opravičujem, ne avtošoli. Kar se tiče gospoda dr. Trčka, pa moram reči, da njegova misel ima sol. Namreč, kako nadomestiti ta javni prevoz v Sloveniji, ki ima 7 tisoč ali koliko ste rekli naselij in je to zelo težko povezati. Ampak veste, tako je, bom šel tudi sam malce tako, kot vi včasih rečete, tam kjer je moja mama doma, Zdole nad Krškim. Krško je center, kjer je teh možnosti transporta veliko, moja mama je z Zdol, prijatelje je imel pa stari oče recimo v Kostanjku, ki je pa še 4 kilometre višje. In če bi se hotela mama z Zdol peljati, bi moral priti nekdo iz Krškega na Zdole in jo peljati v Kostanjk in potem nazaj, je to ponovno povezano s stroški starejših ljudi, recimo, če tako rečem. Soglašam s tem, da bo na ta način treba reševati, saj to rešuješ potem tudi kasneje, ko ne moreš več voziti. Ampak dokler je pa ta dilema, da bi še lahko ali pa ne lahko, seveda so pa stvari zanimive in zapletene. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi, sprašujem, ali želi še kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne, zato zaključujem razpravo. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, 15 minut po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA DRUGO OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O POMOČI ZA REŠEVANJE IN PRESTRUKTURIRANJE GOSPODARSKIH DRUŽB IN ZADRUG V TEŽAVAH. Predlog zakona je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Za dopolnilno obrazložitev predloga zakona dajem besedo predstavniku Vlade, in sicer državnemu sekretarju na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo mag. Alešu Cantaruttiju. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Dovolite mi torej nekaj uvodnih besed omenjenemu zakonskemu predlogu na pot. Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo dodeljuje državne pomoči gospodarskim subjektom v težavah v skladu z do sedaj veljavnim Zakonom o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb v težavah že od vstopa Slovenije v Evropsko unijo. Dosedanji zakon je bil pri Komisiji Evropske unije priglašen kot shema državnih pomoči, zato je ministrstvo pri dodeljevanju tovrstnih državnih pomoči dolžno spoštovati smernice Evropske unije. V okviru splošnega sistema državnih pomoči v Sloveniji in Evropski uniji ima proces dodeljevanja državnih pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih subjektov v težavah zelo specifično vlogo. Tudi obseg je zelo omejen. Od približno ene milijarde evrov vseh državnih pomoči, ki se v Republiki Sloveniji dodelijo na letni ravni, se za pomoč podjetjem v težavah v povprečju nameni med desetimi in petnajstimi milijoni evrov letno. Vzrok leži v tem, da državne pomoči podjetjem v težavah lahko upravičujejo le pomembni socialni razlogi ter potreba po upoštevanju strateške vloge posameznih podjetij v nacionalni ekonomiji. Po drugi strani ne bi bilo upravičeno, če bi umetno obdržali pri življenju podjetja v sektorju z dolgoročno strukturno presežno zmogljivostjo ali v primeru, da lahko le-ta preživijo le s pomočjo ponavljajočih se državnih posegov. Zato je uporaba državnih pomoči za reševanje in prestrukturiranje dopustna le izjemoma in upravičena ob upoštevanju določenih pogojev, predvsem kadar obseg negativnih gospodarsko-socialnih posledic za državo ali določeno regijo to upravičuje. 1. julija leta 2014 je Komisija Evropske unije sprejela nove Smernice Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje nefinančnih podjetij v težavah in temu ustrezno je treba prilagoditi tudi domačo, torej slovensko zakonodajo. Nove smernice Evropske unije ne prinašajo obsežnih sistemskih sprememb, prinašajo pa izboljšave in modifikacije, ki zahtevajo večjo selektivnost tovrstnih državnih pomoči, jasnejšo opredelitev kriterijev opravičljivosti ter večjo učinkovitost. Večji poudarek je namreč na vlogi tržnih deležnikov v procesu prestrukturiranja. Katere so ključne novosti, ki jih prinaša omenjeni zakon? Opredelitev pojma gospodarske družbe in zadruge v težavah, ki je določena z 8. členom v skladu s smernicam Evropske unije iz leta 2014. Dostop do pomoči za reševanje in prestrukturiranje poleg gospodarskih družb razširjamo tudi na zadruge v težavah, ki so bile do sedaj neupravičeno brez ustreznega vsebinskega razloga izpuščene iz zakonske ureditve za reševanje in prestrukturiranje. Uvajanje nove oblike državne pomoči, torej začasna podpora prestrukturiranja. Naprej, predlog vsebuje nova merila opravičljivosti za državne posege, kar z drugimi besedami pomeni, da je poseg dopusten le takrat, če bi stečaj gospodarske družbe ali zadruge povzročil resne socialne težave ali veliko tržno pomanjkljivost. Na novo opredeljuje obvezne sestavine programa prestrukturiranja. Obvezna stanju v gospodarski družbi ali zadrugi je sorazmerna porazdelitev bremen prestrukturiranja med državo in tržnimi deležniki. Ukrepi v zvezi z ravnanjem, ki pomenijo prepoved ravnanj prejemnika državne pomoči glede zlorab, ki bi na podlagi dodeljene pomoči podaljševale izkrivljanje strukture trga ali zaščito upravičenca pred zdravo konkurenco. V duhu poenostavitve in skrajševanja postopkov, kar je pri dodeljevanju državnih pomoči podjetjem v težavah ključnega pomena, se pristojnost za dodeljevanje omenjenih pomoči prenese z Vlade Republike Slovenije na ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo, torej na resorno ministrstvo. Ob zaključku bi želel poudariti, da smo na Ministrstvu za gospodarski razvoj in tehnologijo prepričani, da predlagano zakonsko besedilo predstavlja pomemben korak v smeri uveljavljanja učinkovitega in evropsko primerljivega sistema državnih pomoči družbam in zadrugam v težavah. Dodatno še omenjam, da vzporedno s sprejemom predloga zakona v Državnem zboru Republike Slovenije poteka tudi proces notifikacije zakona kot sheme državnih pomoči za mala in srednje velika podjetja pri Evropski komisiji. Tudi ta dialog, ki ga vodimo s Komisijo, smo po nekaj krogih usklajevanj pripeljali v zaključno fazo, tako da iz Bruslja pričakujemo zgolj še sklepno odločitev ob potrditvi sheme. Ob koncu, spoštovane poslanke in poslanci, zahvaljujem se vam za pozornost in hkrati predlagam, da zakon v drugem branju potrdite. Najlepša hvala.
Hvala, gospod državni sekretar. Predlog zakona je obravnaval Odbor za gospodarstvo kot matično delovno telo. Za predstavitev poročila odbora dajem besedo predsednici odbora gospe Andreji Potočnik.
Spoštovani predsedujoči, kolegi iz ministrstva, dragi kolegice in kolegi! Odbor za gospodarstvo je na 40. nujni seji 29. 11. 2016 kot matično delovno telo obravnaval omenjeni predlog zakona. Na seji odbora so sodelovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarski razvoj in tehnologijo, Državnega sveta ter Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo predloženo naslednje gradivo: zahteva poslanskih skupin SMC, Desus in SD za sklic nujne seje odbora, mnenje Zakonodajno-pravne službe ter mnenje Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance. K predloženemu zakonu v poslovniško določenem roku kvalificirani predlagatelji niso vložili amandmajev, so bili pa članicam in članom odbora na seji predloženi predlogi za amandmaje odbora, in sicer poslanskih skupin SMC, Desus in SD ter poslanca Danijela Krivca, ki jih je odbor v razpravi sprejel in so razvidni iz poročila odbora. Na seji je predstavnica Zakonodajno-pravne službe pojasnila, da vloženi amandmaji koalicijskih poslanskih skupin v večji meri upoštevajo pripombe službe iz pisnega mnenja, z izjemo pripomb glede upravičenosti do državne pomoči gospodarskih družb, v katerih ima država 25 ali več odstotni delež upravljavskih pravic, pripomb k 8. členu ter pripomb k 28. členu. Na seji je sodeloval tudi član Komisije Državnega sveta za gospodarstvo, obrt, turizem in finance, ki je pojasnil, da komisija predlagani zakon podpira. V razpravi so nekateri članice in člani odbora predlog zakona podprli ter poudarili, da predstavlja podlago za popravilo preteklih slabih praks na področju podeljevanja državnih pomoči. Pri tem so izpostavili zlasti možnost pomoči malim in srednjim podjetjem z zdravimi jedri za njihovo prestrukturiranje in nadaljnji razvoj. Ostali članice in člani odbora predlaganemu zakonu niso nasprotovali, vendar so opozorili na preveliko vmešavanje države v gospodarstvo, na posebno strukturo slovenskega gospodarstva ter na problematiko morebitnega financiranja podjetja v državni lasti s strani države same. Izraženo je bilo tudi mnenje, da so nekatere rešitve v predlaganem zakonu premalo dorečene. Kot rečeno, je po opravljeni razpravi odbor v skladu z osmim odstavkom 131. člena sprejel vse predlagane amandmaje. Nato je odbor v skladu s 128. členom Poslovnika Državnega zbora glasoval o vseh členih predloga zakona in jih sprejel. Glede na sprejete amandmaje je pripravljeno besedilo dopolnjenega predloga zakona, ki je sestavni del poročila odbora. Hvala.
Hvala, gospa Potočnik. Ker sledi predstavitev stališč poslanskih skupin, vas vabim ponovno h govorniškem odru, in sicer da predstavite stališče Poslanske skupine Stranke modernega centra. Izvolite.
Še enkrat lepo pozdravljeni v imenu Poslanske skupine SMC! Pred nami je Predlog zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah, s katerim se v slovenski pravni red vnaša nove smernice EU o državni pomoči za reševanje podjetij v težavah. Namen zakona je v pomoči podjetjem z večjim socialnim vplivom in vplivom na gospodarstvo kot celoto. Smernice EU ne prinašajo obsežnih sistemsko-konceptualnih sprememb, zahtevajo pa večjo selektivnost državne pomoči, jasnejšo opredelitev meril upravičenosti, prispevajo k večji učinkovitosti, večjemu poudarku na vlogi tržnih deležnikov pri prestrukturiranju z državno pomočjo in pri izbiri ustreznih instrumentov in pripravi ustreznega programa prestrukturiranja. Oblike državne pomoči družbam v težavah so: krediti, subvencije, poroštva Republike Slovenije. Državna pomoč družbam v težavah je enkratna pomoč, ki se v skladu z zakonom dodeli po načelu enkrat in zadnjič. S predlaganimi rešitvami se želijo zagotoviti večje možnosti učinkovitega in realnega prestrukturiranja gospodarskih družb in zadrug v težavah ter izboljšati možnosti za njihovo ohranitev ter ohranitev delovnih mest, pa tudi možnosti za stabilnejše delovanje slovenskega gospodarskega sistema. Državna pomoč pa se je v dosedanji praksi namenjala izključno družbam, opredeljenim v zakonu, ki ureja gospodarske družbe. S predlogom zakona se ta možnost dodelitve razširja še na zadruge, ustanovljene po zakonu, ki ureja zadruge. Zadruge so bile do sedaj neupravičeno, brez ustreznega vsebinskega razloga izpuščene iz zakonske ureditve državnih pomoči za reševanje in prestrukturiranje. V Poslanski skupini SMC smo vztrajali na vključitvi usmeritve iz Strategije pametne specializacije v sistem zakona. Zakon bo moral upoštevati primerjalne prednosti domačega gospodarstva tako, da se bo odločevalec pri dodelovanju pomoči omejil na področja in na vizijo Strategije pametne specializacije, katerih aktivnosti so usmerjene v trajnostni razvoj in zagotavljanje doseganja podnebnih ciljev in razvijanja trajnega gospodarstva. Proces priprave novega zakona se je začel spomladi 2016. V tem času – kljub dejstvu, da je iz gospodarskega sektorja kontinuirano prihajalo povpraševanje oziroma potrebe pri dodeljevanju državnih pomoči določenim družbam v težavah – zaradi poteka veljavnosti stare sheme državnih pomoči pri Evropski komisiji na ministrstvu niso mogli dodeljevati tovrstnih pomoči. V tem oziru se je nabralo kar nekaj vlog gospodarskih družb, ki čakajo na prioritetno obravnavo. V Poslanski skupini SMC smo se odločili, da bomo Predlog zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah podprli.
Gospod Franc Breznik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Izvolite.
Najlepša hvala, gospod podpredsednik. Spoštovani kolegi in kolegice, predlagatelj navaja, da se v slovenski pravni red vnaša nove smernice Evropske unije o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah. Spremembe prinašajo jasnejšo predelitev meril upravičenosti do državne pomoči in prispevajo k večji učinkovitosti zaradi novih določb o izbiri ustreznih instrumentov in pripravi ustreznega programa prestrukturiranja. Nove smernice Evropske unije po navedbah predlagateljev sicer ne prinašajo obsežnih sistemskih konceptualnih sprememb pri dodeljevanju državnih pomoči gospodarskim subjektom v težavah, pač pa spremembe, ki zahtevajo večjo selektivnost tovrstnih državne pomoči, predvsem jasnejšo opredelitev upravičenosti in prispevajo k večji učinkovitosti, torej gre predvsem za večji poudarek na vlogi tržnih deležnikov pri prestrukturiranju z državno pomočjo, izbiro ustreznih instrumentov, pripravo ustreznega programa prestrukturiranja in tako naprej. Bistvene, lahko rečemo, ali pa poglavitne rešitve tudi v Slovenski demokratski stranki nekako vidimo, da gre za to, da je dopolnjena opredelitev pojma gospodarske družbe in zadruge v težavah, torej opredelitev je določena v skladu s Smernicami Skupnosti o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje nefinančnih podjetij v težavah in je veljavna ter splošno sprejeta na območju vseh držav Evropske unije. Drugič, uvaja se možnost dostopa do pomoči za reševanje in prestrukturiranje tudi za zadruge, kar je novost. Uvaja se nova oblika državne pomoči – začasna podpora za prestrukturiranje. Smatra se kot prožnejša oblika državne pomoči, ki za vse udeležence pomeni manjše administrativno breme. Četrtič, uvaja se novo merilo opravičljivosti za izstop upravičene gospodarske družbe zaradi razloga, da so trgu verjetno povzročili resnejše socialne težave ali večjo tržno pomanjkljivost. Petič, opredeljujejo se tudi nove obvezne sestavine programa za prestrukturiranje. Šestič, uvaja se obvezno stanju v gospodarski družbi ali zadrugi sorazmerna porazdelitev bremen sanacije med državo in tržne deležnike. Tržni deležniki morajo ustrezno sodelovati pri izvajanju prestrukturiranja gospodarskih družb in zadrug v težavah. To je pogoj, da se v proces prestrukturiranja lahko vključi tudi država. In nazadnje, ukrepi v zvezi z ravnanjem, prepoved ravnanj upravičencev glede zlorab, ki na podlagi dodeljene pomoči podaljšujejo izkrivljanje strukture trga ali zaščito upravičenca pred zdravo konkurenco. Spoštovane kolegice, če pogledamo tudi primerljive države, predvsem sosednjo Avstrijo, ima v sosednji Avstriji, kot veste, dežela Koroška več prijavljenih shem za mala, srednja, velika podjetja s področja industrije, turizma in veljavnostjo do konca februarja 2020. Uporablja različne instrumente državnih pomoči: subvencije, subvencije obrestnih mer, kredite z ugodno obrestno mero in poroštva države. Dodatno pa imajo prijavljeno tudi shemo za območje celotne države z veljavnostjo do 31.decembra 2020. Podobno ima tudi Nemčija, s tem da v Nemčiji se želijo izogniti posamičnim priglasitvam, ki so jih v preteklem obdobju izvajale posamezne zvezne dežele, tako da ta shema tudi tam velja do 31. 12. 2020. Kot mnogokrat dobrim ukrepom, ki so v podporo družbam, predvsem tistim, ki so tudi namreč lahko prišla v težave zaradi slabega vodenja, pa so za panogo lahko tudi ali pa tudi za našo državo strateškega pomena [[…]]Mi v Slovenski demokratski stranki, ki razumemo gospodarstvo, predlog tega zakona, spoštovani državni sekretar, ker danes ministra tukaj ni, podpiramo, torej ne bomo nasprotovali v tej smeri. Imamo, kot veste, nekaj konceptualnih problemov, to sem tudi povedal na seji – glede zlorab, glede tega, da se ne ponovi tisto kar se je ponavljalo vsa ta leta. Torej, predvsem imamo nekaj, lahko rečemo, drugačnih pogledov kot Vlada, predvsem na spremljanje teh podjetij in na kontrolo. Vedno je bil problem kontrola in ljudje, ki so pripravljali tudi programe prestrukturiranja. Zato, kot sem vam povedal, v Slovenski demokratski strani Predlogu zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah ne bomo nasprotovali. Najlepša hvala.
Hvala lepa. Gospod Uroš Prikl bo predsatavil stališče Poslanske skupine Desus. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči. Spoštovani kolegice, kolegi! Zelo na kratko stališče naše poslanske skupine k zakonu o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah. Še vedno nenehno letijo očitki ali pa zelo pogosto, da je država vložila bistveno preveč davkoplačevalskega denarja, da bi odpravila posledice slabih odločitev za nastalo tako imenovano bančno luknjo. Dokler se ne najde odgovornih, je skrb povsem upravičena in vprašanje, zakaj se vedno znova skušamo osredotočiti samo na dokapitalizacijo bančnega sektorja kljub še nerešenim negativnim posledicam, povsem na svojem mestu. Dejstvo je, da je bil gospodarski sektor v vsem tem vmesnem času nekoliko zapostavljen oziroma odrinjen na stranski tir. Posledice gospodarske krize države je čutiti prav na vsakem področju, tako se je tudi marsikatera družba znašla v finančnih težavah. Če želimo nadaljevati rastoči trend gospodarske rasti, potem je prav, da začnemo misliti ali pa bolj misliti na pomembno vlogo gospodarskih družb. V Poslanski skupini Desusa pozdravljamo rešitve za pomoč družbam, ki se znajdejo v težavah, še zlasti malim podjetnikom, srednjim podjetjem ter po novem tudi zadrugam. Pri tem pa želimo opozoriti, da smo imeli v preteklosti tudi primere nekaterih podjetij, ki so kljub finančnim injekcijam – in to ne majhnim – države vseeno pristala v stečaju ali pa na tako imenovani slabi banki. Za takšne primere se nam poraja vprašanje upravičenosti dodelitve pomoči, predvsem pa učinkovitosti nadzora nad porabo denarja. Vsekakor pa nas v Desusu bolj zanima zgodba posameznega podjetja ali če se smem z medicinsko terminologijo izraziti, tako imenovana krvna slika družbe. Mogoče bi bilo bolj slikovito primerjati s tako imenovano socialno sliko, kajti v takšnih primerih se vedno znova pripelje na dan oziroma na svetlo tako imenovana socialna problematika, zato bi lahko to imenovali tudi socialna slika, kajti družbe v težavah vedno izpostavljajo veliko število zaposlenih v teh subjektih, ki jih grozi ali odpoved ali pa tako ali tako že delajo za tiste minimalne in preskromne plače, če sploh temu smemo reči plače. In to ne postane samo težava posameznika ali neuspešna zgodba podjetja, temveč so v to vključene cele družine, ki trpijo zaradi finančne negotovosti in socialne stiske. Neugodne gospodarsko-socialne posledice so pogubne ne zgolj za lokalno okolje –, in če mi tukaj dovolite medklic, mi v Mariboru natančno in zelo dobro vemo, kako je to, ko pridejo razmere na nekem zaokroženem ožjem lokalnem območju na svetlo –, prav tako pa je to škodljivo oziroma ima negativne posledice tudi za državo kot celoto. Prav zaradi tega je treba spoštovati splošne pogoje pri dodeljevanju pomoči za reševanje in prestrukturiranje in pred dodelitvijo proučiti predvsem sistemsko pomembno vlogo družbe ali zadruge, ki jo ima pri razvoju tako regije kot države, pa tudi panoge ali pa sektorja. Predvsem imamo v mislih resne socialne težave ob povečani stopnji brezposelnosti. Negativnim ali pa, če želite, zaostrenim demografskim izzivom, ki nam grozijo oziroma pred katerimi pravzaprav smo, bomo lahko kos le na način, da se pravočasno, pametno in aktivno lotimo reševanja politike, predvsem politike zaposlovanja, in to še zlasti mladih in dolgotrajno brezposelnih oseb. Kolegice in kolegi, prepričani smo, da bo svoj prispevek na tem področju prinesel tudi sprejem tega predloga zakona, ki ga danes obravnavamo, zato ga bomo v Poslanski skupini Desus soglasno podprli. Hvala lepa.
Mag. Bojana Muršič bo predstavila stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Izvolite.
Hvala lepa, podpredsednik, za besedo. Spoštovani državni sekretar, kolegice in kolegi! Zakon pred nami predstavlja splošni okvir, v katerem lahko država intervenira in pomaga podjetjem, ki zaidejo v težave. V skladu z ustaljenimi evropskimi pravili o dodeljevanju državnih pomoči, ki so bila nazadnje dopolnjena leta 2014, ter z načeli o prepovedi omejevanja trga ter izkrivljanja konkurence je takšna državna intervencija del sheme, ki mora biti skladna s splošnimi načeli, da so pravila jasna in za vse enaka ter da so pod enakimi pogoji pomoči dostopne za vsa podjetja. Stroga pravila Evropske unije državam močno omejujejo posege na trg, s katerimi bi umetno ustvarjali pri življenju ekonomsko neučinkovita podjetja ali pa neupravičeno favorizirali določena podjetja na trgu. S tem namenom velja tudi načelo prvič in zadnjič, da torej države ne bi v nedogled podpirale ekonomsko neučinkovitih podjetij. Skladno s tem mora našo shemo dodeljevanja državnih pomoči, ki je določena v tem predlogu zakona, potrditi tudi Evropska komisija. Šele s tem lahko Slovenija začne z izvajanjem programov pomoči, ne da bi pri tem kršila pravila notranjega evropskega trga in svobodne konkurence. Predlog zakona pred nami določa tako shemo državnih pomoči in jo smiselno širi tudi na zadruge, saj tudi one tekmujejo na trgu in so pomembne za zagotavljanje delovnih mest in so v tem smislu podjetje kot vsako drugo. Zakon omogoča tako povratne kot nepovratne oblike pomoči, prav tako pa dodaja nove, prožnejše možnosti pomoči, ki so v zakonu zajete med t. i. ukrepi za začasno podporo prestrukturiranju. Ti se lahko uporabijo v primeru, ko vsi deležniki aktivno sodelujejo pri izvajanju sprememb v podjetju, zato je tudi birokratsko breme pri takšni obliki pomoči za podjetje manjše. V vsakem primeru pa morajo državne pomoči, s katerimi država poseže na trg in pomaga podjetju v težavah, temeljiti na pripravljenem in izvedljivem načrtu, programu prestrukturiranja, z izvedbo katerega postane podjetje spet sposobno samostojnega preživetja na trgu. Pri spremembah in prestrukturiranju je pogoj za pridobitev pomoči sodelovanje tudi drugih deležnikov podjetja – lastniki, partnerji, upniki –, saj je sicer težko pričakovati, da bi državna pomoč bila smiselna. Podjetja, ki bodo torej želela pridobiti državno pomoč za reševanje in prestrukturiranje, bodo zanjo lahko zaprosila na podlagi realnega načrta prestrukturiranja, za katerega bodo pridobile soglasje in sodelovanje drugih deležnikov ter delitev bremen med njimi. To pa zagotavlja, da bo državna pomoč učinkovito porabljena za pomoč podjetjem, ki imajo dolgoročno možnost samostojnega preživetja na trgu. V Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo predlagani zakon podprli, prav tako pa tudi vložena amandmaja s strani poslank in poslancev koalicije.
Besedo ima Poslanska skupina Združena levica, zanjo dr. Franc Trček. Izvolite.
Hvala za besedo, predsedujoči. Lep pozdrav ministrski ekipi, še enkrat Državnemu zboru in še zlasti mladim obiskovalkam in obiskovalcem! Dober dan. Zakon ne prinaša, žal, večjih sprememb, saj temelji na izjemno restriktivni logiki Evropske unije – o tem je govoril že državni sekretar –, ki močno omejuje vlogo države v ekonomiji, predvsem na področju razvoja, ohranjanja in žal tudi ustvarjanja delovnih mest. Zgovoren je podatek, da za državne pomoči MGRT (Ministrstvo za gospodarski razvoj in tehnologijo) nameni le nekaj milijonov letno, čeprav bi dejavna vloga države lahko rešila mnogo delovnih mest, tudi v Mariboru, kolikor bi spodbudila premišljeno prestrukturiranje podjetij in njihovo usmerjenost v razvoj. Tudi internet se ni razvil v garaži in tudi tehnologije, ki poganjajo naše pametne telefone ne, čeprav nam takšne zgodbe pogosto prodajajo verniki prostega trga. V Franciji podjetij ne prodajajo špekulativnim finančnim skladom, ki znižajo plače in odpustijo delavce. V Sloveniji jih žal prodajamo. Revoz lahko dobi državno pomoč, Elan je ne sme. To so dvojna merila Evropske unije in to je tudi žal prepogosto politika vlade Mira Cerarja. Strogi evropski okvir državnih pomoči ima jasen namen, da se konkurenčnost zagotavlja na plečih delavk in delavcev. Ob tem pa je tudi v evropskem okviru ta oblika državne pomoči vzvod privatizacije. Šolski primer tega je Nova kreditna banka Maribor, da malo osvežimo spomin. Država jo je dokapitalizirala z 870 milijoni evrov, postala njena edina lastnica, nato pa smo banko z več kot 650 milijoni evrov knjigovodskega kapitala – tako imenovanega booka – prodali za 250 milijonov evrov skladu tveganega kapitala. Vseeno pa je zakon deležen ene navzven zelo vidne spremembe, v ime zakona je prišlo zadružništvo. Zadruge so končno uvrščene med upravičence do državnih pomoči. Slednje v Združeni levici seveda ocenjujemo kot pozitivno, a smo glede na odnos Vlade in nasploh odnos večine institucij do zadružništva lahko skeptični, če bodo zadruge v praksi res kaj pridobile s tem zakonom. Zakaj? Spodbujanje razvoja socialnega podjetništva, zadružništva in ekonomske demokracije je bila ena od ključnih obljub ob nastopu mandata Mira Cerarja. Ocena dosedanjega uresničevanja obljube – porazna. Na pozitivni strani se ni premaknilo skoraj nič, pa je premier v svojem kabinetu zaposlil celo državnega sekretarja za spodbujanje ekonomske demokracije. Na negativni strani imamo celo vrsto zamujenih priložnosti: od našega mariborskega Armala, prek Tuša, Mercatorja, Novega Novolesa, da o kakšnem nastanku stanovanjskih zadrug sploh ne načenjam ali ne govorim, ker jih žal ni še. Ali pa primer Adrie Airways tehnike, kjer je bil delavski odkup realna možnost, pa je državna institucija podjetje raje prodala neznanemu poljskemu kupcu, ki dejavnost opravlja šele 5 let. Če Slovenija kje res zaostaja za dobrimi evropskimi praksami, je to zadružništvo, socialno podjetništvo in druge oblike sodelovalne ekonomije, kar je izredno slabo! Zakaj? Saj gre za najbolj obstojen način ohranjanja in ustvarjanja delovnih mest, za načelo en človek – en glas, s katerim se ekonomska demokracija vnaša v delovno okolje, kjer sicer prevladujejo pogosto škodoželjni ukazi menedžerjev. Zadruge in kooperative so tudi mnogo bolj vpete v lokalno okolje in praviloma trajnostno naravnane. V Združeni levici ne bomo nasprotovali zakonu, saj je potreben. Potrebno je, da stečejo programi reševanj prestrukturiranj. Nasprotujemo pa evropskemu prisilnemu jopiču, ki je slab za slovenski gospodarski razvoj, še slabši pa za delavke in delavce. In upam, da tista selektivnost, gospod državni sekretar, ki je zapisana v zakonu, ne bo selektivna na račun nekih preteklih kleptokratskih, koruptivnih praks in zlorab tovrstnih pomoči. Hvala za besedo.
Mag. Matej Tonin bo predstavil stališče Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, izvolite.
Drage poslanke, poslanci, dragi obiskovalci, dober dan! Predlog zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah ureja vključitev države v delovanje sistema socialno-tržnega gospodarstva. Predlog zakona določa pogoje za vključitev države v reševanje gospodarskih družb in zadrug. Eden izmed teh pogojev je tudi opredelitev pomembne sistemske vloge družbe pri razvoju države, regije ali sektorja, ki je izpolnjena, kadar bi stečaj in prenehanje družbe ali zadruge povzročilo eno ali več naslednjih okoliščin: Prvič, resne socialne težave ob povečani stopnji brezposelnosti. Drugič, nastanek velikih tržnih motenj in izkrivljanj konkurence. Tretjič, tveganje prekinitve zagotavljanja pomembnega proizvoda oziroma storitve. Četrtič, tveganje prekinitve delovanja pomembne vrednostne verige. Petič, tveganje za prekinitev delovanja ali uničenje kritične infrastrukture državnega pomena. In šestič, izgubo pomembnega tehničnega, poslovnega ali strokovnega znanja in primerjalnih prednosti države. Za male ali srednje velike družbe je ta definicija še bolj ohlapna. Dovolj je že, da gre za družbo z velikim potencialom rasti ali pomembnimi vzajemnimi povezavami z drugimi lokalnimi in regionalnimi družbami, katere stečaj bi povzročil negativne gospodarsko-socialne posledice za regijo ali sektor; skratka, zelo ohlapen pogoj. Hitro nam je lahko jasno, da so navedene okoliščine določene zelo ohlapno. Tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je izpostavila, da so kriteriji za presojo sistemsko pomembne vloge zelo splošni in težko objektivno preverljivi. Taka opredelitev enostavno dopušča preveč možnosti za zlorabe. Slovenski davkoplačevalci pa smo bili za državne centralnoplanske reševalne akcije v preteklosti prisiljeni zapraviti že preveč milijonov evrov, da bi se lahko še naprej s tem področjem igrali. Zakonodajno-pravna služba je opozorila tudi na nedoslednost predloga zakona, saj so iz njega izvzeti samostojni podjetniki in gospodarska interesna združenja. V Novi Sloveniji si želimo predvsem boljšega poslovnega okolja, ki bi podjetnikom omogočilo, da bodo svoja podjetja lažje reševali sami, ne pa da jih mora reševati država. Bolje bi bilo, da bi spreminjali zakone, ki bi bistveno spreminjali poslovno okolje in ga delali boljšega, ne pa da moramo sprejemati zakone, ki govorijo o tem, kako bo država pomagala podjetjem v težavah oziroma celo več, kar bomo storili v prihodnjih dneh – sprejemati zakone, ki bodo omogočali posebne investicije; to vsekakor veliko pove o državi. Želeli bi si zakonov, ki bi spreminjali davčno okolje, ki bi spreminjali našo administracijo na način, da bi bila slovenska javna uprava prva pomoč, ne pa prva ovira pri realizaciji poslovnih idej. In želimo si tudi spremembe šolskega sistema in resno uvedbo dualnega sistema, da bi naši mladi iz izobraževalnega sistema prišli pripravljeni in usposobljeni, da takoj začnejo z delom. In še popolnoma načelna zadeva, ki nas pri celotnem zakonu moti. Načeloma smo v Novi Sloveniji proti kakršnimkoli, če želite, subvencijam, pomočem in podobnim zgodbam, ker vidimo boljše možnosti, kot da država daje denar v neko podjetje, da pomaga z olajšavami oziroma z davčnim razbremenjevanjem. Predlog zakona tako ne sledi krščanskodemokratskim programskim usmeritvam, da se mora država umikati iz gospodarstva. Po podatkih OECD je Republika Slovenija ena izmed držav z najvišjim deležem državnega lastništva v gospodarstvu. Če se država ne bo umaknila iz gospodarstva, bo gospodarstvo odšlo iz države; to nam mora biti opomin. In ker želimo zelo jasno sporočiti s svojimi petimi glasovi, da ni rešitev v tem, da sprejemamo zakone, kako bo ta država ponovno vlagala v slaba in slabo stoječa podjetja, ampak vse kaj prej drugega, bomo v Poslanski skupini Nove Slovenije zakonu nasprotovali.
Stališče Poslanske skupine nepovezanih poslancev bo predstavil gospod Franc Laj.
Spoštovani predsedujoči, državni sekretar s sodelavci, drage kolegice in kolegi! V Poslanski skupini nepovezanih poslancev podpiramo Predlog zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah. Zakaj? Zaradi tega ker smatramo, da je to pomemben instrument Vlade, ko lahko priskoči na pomoč podjetjem, ki so zašla v težave in ta podjetja še vedno imajo zdrava jedra, to se pravi, da imajo dober program, vendar pa zaradi spleta okoliščin, lahko tudi zaradi slabega vodenja zaidejo v ta položaj. In če obstajajo dobre možnosti, da se podjetje reši iz tovrstnih težav, je prav, da jim tudi pomagamo. Vendar pa bi pri tem radi opozorili na naslednje: Izredno velikega pomena je, da se izvede pravilna presoja upravičenosti za dodelitev pomoči. Če se to prav naredi, potem imamo veliko možnosti, da tudi uspemo s to državno pomočjo. Nadalje bi še želel opozoriti na to, da in pozvati seveda Vlado, da postavi pravilne mehanizme nadzora, da ta državna pomoč oziroma te pomoči bodo res namesto porabljene in da ne bodo pristale v žepih elit in tudi mogoče kdaj pa kdaj kot v preteklosti v davčnih oazah. Še enkrat, mi v poslanski skupini zaupamo v ta zakon, ker vemo, da lahko ogromno storimo takrat, ko vsi drugi instrumenti odpovejo. Hvala za vašo pozornost.
Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in o vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. V razpravo dajem 3. člen in amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Sprašujem, ali želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 8. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. Zato zaključujem razpravo. V razpravo dajem 24. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Ker ne želi nihče razpravljati, zaključujem razpravo. V razpravo dajem 27. člen ter amandma poslanskih skupin SMC, Desus in SD. Želi kdo razpravljati? Ugotavljam, da ne. O amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali čez 15 minut v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda in tudi 25. sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15.00. Hvala lepa zaenkrat.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora. Preden preidemo na postopek glasovanja, vas želim obvestiti, da bo Državni zbor glasovanje opravil po naslednjem vrstnem redu: 13., 15., 17., 29. in 1. točka dnevnega reda. Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Postopkovno, gospod Franc Jurša.
Hvala, predsednik. Na podlagi 73. člena Poslovnika Državnega zbora zahtevam pred glasovanjem 45 minut pavze za usklajevanje znotraj poslanske skupine.
Domnevam, da se to nanaša na 13. točko. Ja? Torej, prišli smo do točke 13. Ha. Najprej bom prebral, torej. Nadaljujemo s prekinjeno 13. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o lekarniški dejavnosti v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. Na tej točki zahtevate [[…]]Bom odprl še 4. člen, da bo tudi jasno, kje smo. Odločamo o amandmaju Poslanskih skupin SMC in SD k 4. členu. Na tej točki je možno določiti 45-minutno pavzo zaradi tega, ker jo lahko v imenu poslanske skupine seveda zahtevate. Sprašujem, če hoče na tej točki pred tem, ker to imamo vedno, obrazložitev glasu opraviti kdo. Ali želi o tej točki kdo opraviti obrazložitev glasu? Ne. Potem nadaljujemo, torej odrejam 45-minutno pavzo in nadaljujemo ob 15. uri in 50 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo Državnega zbora. Končali smo pri 13. točki, torej Predlogu zakona o lekarniški dejavnosti pri 4. členu, odločanju o amandmaju poslanskih skupin SMC in SD k 4. členu. Najprej sprašujem vodjo poslanske skupine gospoda Franca Juršo, če želi podati mnenje. [[oglašanje iz dvorane]] Pozneje? Pozneje je itak možno vsakemu podati mnenje. Prav. Torej, odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC in SD k 4. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 49, eden pa je bil proti. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 26. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus, gospod Franc Jurša.
Hvala za besedo, predsednik. Znotraj poslanske skupine smo se v zvezi s tem členom oziroma amandmajem sestali – in na osnovi tega sem jaz v samem začetku tudi zahteval 45-minutno pavzo –, in se uskladili sledeče: da bomo podprli amandma Združene levice, ker želimo javne zavode na eni strani, na drugi strani pa podjetja, institucije, ustanove postaviti v enakovreden položaj. Tolmačenje, da to ureja neki drugi zakon, smo doživljali v prejšnjem mandatu, ko so nam rekli ravno obratno, da te zadeve ureja pa neki drugi zakon. Mi smo ocenili na osnovi tega, da je ravno ta zakon tisti, ki to zadevo ureja, zaradi tega tudi podpiramo amandma, kot sem že rekel, Združene levice.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanke skupine Združena levica Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Eden izmed deklariranih namenov zakona o lekarniški dejavnosti je prepoved vertikalnih povezav, prepoved lastniškega vzvoda med zasebnimi koncesijskimi lekarnami na eni strani in velikimi grosisti, dobavitelji zdravil, medicinske opreme in tako naprej. Z našim amandmajem v Združeni levici to načelo dosledno uveljavljamo. Zakon o lekarniški dejavnosti namreč tega svojega cilja ne dosega. V resnici prepoveduje lastništvo grosistov s strani lekarn, po drugi strani pa ne prepoveduje grosističnega lastništva v posameznih lekarnah. Do tega trenutka to ni bil problem, zaradi tega ker so lahko koncesijske lekarne delovale samo kot espeji, no ta nov zakon o lekarniški dejavnosti pa odpira vrata tudi deoojem. Še več, posamezni koncesionarji lahko petdesetodstotni delež svojega deooja odprodajo tretjim osebam. In med temi tretjimi osebami so lahko tudi grosisti, veliki farmacevtski dobavitelji. Vemo, da slovenski trg obvladujeta v 80 % dve največji podjetji, Salus in Kemofarmacija. In z vstopom takšnih velikih igralcev v lastniški delež koncesijskih lekarniških deoojev se bodo na posamezne koncesionarje vršili izjemni pritiski, da dvignejo dobiček. In na kakšen način lekarna lahko edino dvigne dobiček? Tako da poveča prodajo zdravil. S tem pa seveda prekršimo drugi deklarirani cilj novega zakona o lekarniški dejavnosti, ki je omejitev prekomerne porabe zdravil. Zato ker v srčiko javnega lekarniškega sistema vgrajujemo kapitalistični motiv po čim več profita. In zadnja stvar, ki jo ljudje v tej državi potrebujejo, bolniki v tej državi potrebujejo je, da jim velike farmacevtske firme tlačijo tablete po grlu. Zato smo predlagali amandma k 26. členu in zato se obračamo na ta državni zbor za vašo podporo. Velja načelo previdnosti; nič ne izgubimo, če ta amandma vsi skupaj podpremo. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra, gospod Branko Zorman.
Hvala, gospod predsednik, za besedo. Seveda amandmajev na takšen način, kar je predlagal kolega Kordiš, "ker pač nič ne izgubimo, pa ga sprejmimo", tako ne gre. Treba je malo pogledati vsebino. Najprej pa vsem vam, ki razmišljate o tem, da boste ta amandma podprli – povejte, ali je danes v Sloveniji kakšna lekarna, v kateri ima kateri koli grosist lastniški delež. Ali ima kateri koli grosist lastniški delež v lekarni – maloprodaji, če želite po domače. Pa danes vertikalne povezave niso prepovedane. Torej, menimo da je amandma Združene levice nepotreben, ker predlog zakona že sam po sebi v bistvu prepoveduje vertikali v obe smeri; da grosist ne more ustanavljati lekarn in da lekarne ne morejo ustanavljati grosista. Zdaj bom pa še utemeljil. Kolegica pravi, da ni res, pa ji bom z veseljem razložil. 26. člen h kateremu je amandma Združene levice, govori o splošnih omejitvah za izvajalce lekarniške dejavnosti. Še enkrat, splošne omejitve za izvajalce lekarniške dejavnosti. Se pravi za tiste, ki imajo lekarne. In ne govorimo o proizvajalcih zdravil in ne govorimo o grosistih zdravil. Že zaradi tega seveda ta predlog amandmaja sem noter ne paše. In tukaj seveda 26. člen govori o tem, da lekarne ne smejo imeti lastniških deležev v grosistih. Potem pa gremo na 27. člen. Tam pa piše, kdo lahko ustanovi javni lekarniški zavod – samo občine ali skupina občin, sosednjih občin. Torej, ali so grosisti – zopet ta bojazen – občine ali skupina občin? Niso. Ali lahko ustanovijo javni lekarniški zavod grosisti? Odgovor je: ne morejo. Nadalje, bojazen, da bodo grosisti ustanavljali oziroma da bodo imeli lastniške deleže v koncesionarjih. 39. člen; ker vemo, če občine recimo ne morejo zagotavljati svoje mreže, svojih lekarn prek javnega lekarniškega zavoda, lahko podelijo na primer koncesijo. In kdo lahko dobi koncesijo? Piše: "Koncesija za izvajanje lekarniške dejavnosti na primarni ravni se lahko podeli fizični osebi, ki je nosilec lekarniške dejavnosti …", in tako naprej. Fizični osebi ali pa pravni osebi, v kateri je ta fizična oseba, ta nosilec lekarniške dejavnosti večinski lastnik. Nosilec pa je definiran v 3. členu. Poglejte si, kdo to lahko je: fizična oseba, farmacevt, magister farmacije. Ali je grosist fizična oseba in mag. farmacije [[izklop mikrofona]]
Sprašujem, ali je še kakšna obrazložitev, ampak res obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Miha Kordiš.
Hvala za besedo. Sam bom seveda ta amandma podprl iz kaj preprostega razloga. Povezave med posameznimi privatnimi lekarnami v rokah koncesionarjev z grosističnimi podjetji je treba prepovedati. Vertikalne povezave je treba prepovedati, kar je nenazadnje tudi deklarirani cilj zakona o lekarniški dejavnosti, ki je pred nami. Ampak ta zakon svojega zastavljenega cilja ne doseže. Prepoveduje sicer lastništvo grosistov s strani posameznih lekarn, ne prepoveduje pa vstopa grosistov v konkretne lekarne. V tem trenutku to seveda še ni problem, zaradi tega ker so sedajle lahko koncesionarji lekarnarji samo espeji, zato nobeno grosistično podjetje v Sloveniji nima svojega lastniškega deleža, ker pač v espeju lastniškega deleža ne moreš imeti. Ampak zakon o lekarniški dejavnosti, ta novi odpira možnost tudi deoojev in odprodajo polovičnega deleža tega deooja, ki jo lahko izvrši nek koncesionar. Na ta način lahko velika grosistična podjetja vstopijo v lastništvo zasebnih lekarn. In zato v Združeni levici predlagamo ta amandma, ker je zadnja stvar, ki jo potrebujemo, da velika grosistična podjetja obvladujejo cele verige lekarn in da ta velika podjetja farmacevtska, ki se ukvarjajo s farmacevtskimi materiali, povečujejo svoj dobiček na način, da "šopajo" naše ljudi prekomerno z zdravili. Hvala.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Branko Zorman.
Hvala, gospod predsednik. Naj najprej dokončam stavek seveda, da v poslanski skupini ne bomo podprli tega amandmaja iz razlogov, ki sem jih že prej navedel, ker smatramo, da ta amandma ni potreben, ker zakon že v osnovi prepoveduje te vertikalne povezave v obe smeri. Smo pa pri 26. členu, amandmaju k 26. členu [[…]]Kolega je že malo prehitel in je šel na neke druge člene. Torej, še enkrat da zaključim tisto misel in utemeljim svoj glas proti temu amandmaju. Koncesija se lahko podeli edino fizični osebi, nosilcu lekarniške dejavnosti, ki pa je lahko magister farmacije. Še enkrat, to ne more biti grosist, ki je podjetje. Fizična oseba pa ni grosist.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Luka Mesec.
Hvala za besedo. Jaz bom seveda ta amandma podprl, saj zakon, kot je že kolega Kordiš večkrat povedal, ne prepoveduje vertikalne integracije. V čem je problem? Do zdaj so bile lahko privatne lekarne samo espeji. S to spremembo, ki jo uvajamo danes, bodo lahko privatne lekarne deooji. Deooji pa lahko svoj delež prodajo tretjim osebam in to bodo lahko po novem grosisti. Res je, do zdaj nimamo še nobenega primera, kjer bi grosist bil lastnik deleža v lekarni, ampak po novem bo pa to lahko. In to želimo preprečiti. Se pravi, to da bi grosisti lahko začeli prevzemati lekarne, saj bo to potegnilo za sabo vse, o čemer je Miha Kordiš govoril. Zato bom tudi osebno ta amandma podprl.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo. V tem Državnem zboru pogosto slišim neideološkost. To, kar se je zdaj razvnelo med poslancem SMC in kolegom Kordišem, je v bistvu srčika ideologije. Sta dva pogleda na razvoj in vsebino nekega pomembnega sektorja. Neka stranka seveda bolj zastopa stališča, ki se prečijo skozi čajanke amerikanske gospodarske zbornice, naša Združena levica zastopa, upam si tu trditi, interese ljudstva. In zato preprosto pri tem gre in v nobenem zakonu neka varovalka dodatna ni odveč, zlasti ker v Sloveniji velika večina sektorjev, dejavnosti je kvečjemu oligopolna. Mi smo majhen trg. Temu je žal tako. Pa tudi ko navidezno nimate oligopolnosti, jo imate. Lahko gremo gledat Supervizorja, dokler je še deloval; sedem let, osem/devet podjetij, 5,7 milijard, pa nek oče, pa neka hčerka, ki je dobila ugodno kredite, pa nek drugi, pa nek tretji in tako naprej. In proti tovrstnemu ponikanju javnega denarja se v Združeni levici borimo in se bomo borili do konca svojih dni. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 40, proti pa 33. [[Za je glasovalo 40.]] [[Proti 33.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 33. členu. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 24, proti pa 49. [[Za je glasovalo 24.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 36. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Miha Kordiš.
Lepa hvala za besedo, predsedujoči. S tem amandmajem v Združeni levici v javne lekarne sistematično uvajamo vzvode delavske soodločanja. Za kaj gre? Zakon o sodelovanju delavcev pri upravljanju podjetij slednjim omogoča, da imajo eno tretjino predstavnikov v nadzornih svetih podjetij. Temu primerno je teža njihovega glasu tudi težka za tretjino vseh odločevalcev v podjetju. Ker pa javni zavodi niso dobili svojega zakona, ki bi ga sicer morali in bi uredil to področje, ostaja vprašanje delavskega upravljanja ali pa sodelovanja zaposlenih pri delovanju javnih zavodov omejena in vprašljiva. In ravno sodelovanje zaposlenih je ena izmed šibkih točk našega zdravstvenega področja in deluje zelo neenakomerno. Zelo konkreten problem vam bom tukaj navedel v mariborskih Lekarnah Maribor imajo v javnem zavodu zaposleni pravico do ene osmine članov sveta zavoda, dasiravno bi bilo prav, da se ta delež dvigne na eno tretjino, kot velja tudi v zasebnem sektorju s sodelovanjem delavcev pri upravljanju podjetij. Pri tem predlogu se sklicujemo tudi na 75. členu Ustave, ki zagotavlja soodločanje zaposlenih pri delovanju raznoraznih organizacij in nenazadnje je to na načelni ravni prav. Glejte, v tem Državnem zboru se vsi prej ali slej zaklinjamo na demokracijo. Ampak zakaj bi morala demokracija ostati za zaprtimi vrati tovarn in za birokratskimi roletami javnih zavodov? Če smo z demokracijo resni, jo je treba pripeljati tudi v podjetja, tudi v javne zavode. Z našim amandmajem k 36. členu natančno to počnemo za področje lekarn. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 6, proti pa 67. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 67.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine SDS k 38. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 20, proti pa 48. [[Za je glasovalo 20.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 39. členu pod številko 1. ¸ Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Najprej lepa hvala vsem, ki ste podprli soroden amandma prej k 26. členu. Tisti amandma je v resnici uvajal poštena prostotržna razmerja v lekarniško dejavnost, zaradi tega ker je preprečeval organizacijo trustov na tem področju. Ampak problematika s tem, da koncesionarji niso samo espeji ampak da postanejo deooji, gre tudi globlje. Zelo konkretno, s tem ko lahko nek posamezen koncesionar odproda polovični delež svojega deooja nekomu tretjemu, to pomeni, da je v svoje podjetje pa v svojo dejavnost pripeljal profitni motiv. In na kakšen način lahko lekarne dvigujejo svoje dobičke? Samo na enega – tako da povečujejo prodajo zdravil. Hvala bogu je ta državni zbor s tem, ko je podprl naš amandma k 26. členu, preprečil, da bi bil ta drugi lastnik koncesijskega deooja velik farmacevtski dobavitelj odnosno grosist. Takrat bi bili pritiski največji. Ampak ti pritiski po povečevanju prodaje zdravil ne bodo izginili, dokler dovolimo lastniško kapitalsko upravljanje z koncesijami. Ker nenazadnje, zakaj bi nekdo sploh vložil kakršnakoli sredstva v lekarno, če ne za to da se bo nadejal povrnitve dobička in maksimizacije tega dobička? In spet smo pri tem, da v neko javno dejavnost – v preskrbo zdravil, ki bi morala biti popolnoma sploh izvzeta iz kakršnihkoli dobičkonosnih motivov, uvajamo najbolj grobe kapitalistične vzvode: po povečevanju dobička, po dvigovanju profitov, seveda na škodo zdravja ljudi. Zato tukaj predlagamo amandma, da se koncesije vrnejo na tisto osnovno idejo, ki je v začetku tudi bila. Se pravi, imamo enega usposobljenega človeka, ki mu država ali pa lokalna skupnost podeli mandat, da opravlja neko dejavnost, sem zraven pa ne privlečemo še dobičkonosnih motivov po maksimalnemu možnemu finančnemu izplenu. Nenazadnje je vprašanje zdravil regulirana dejavnost, to ni neka silna gospodarska panoga in z dobrim razlogom je temu tako. Hvala.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Stranke modernega centra, gospod Branko Zorman.
Hvala gospod predsednik. V Poslanski skupini SMC bomo temu amandmaju nasprotovali, spet iz podobnega razloga kot prej. Menimo, da ni potreben in da je bojazen, ki jo predlagatelj amandmaja navaja, odveč. Začel bom spet z vprašanjem, s katerim sem tudi prej začel. Že danes, danes, po današnji zakonodaji vertikalne povezave niso prepovedane. Poudarjam, niso prepovedane. Ta zakon šele jih bo prepovedal. Pa mi povejte za en primer – pa imamo kar nekaj koncesionarjev lekarnarjev v državi poleg teh javnih zavodov –, pa mi povejte enega, ki ima en procent, en promil lastninskega deleža katerikoli grosist. Ni tega, ni tega. Tisti, ki bo dobil koncesijo, kateremu bo podeljena koncesija, nosilec lekarniške dejavnosti mora biti fizična oseba. V skladu s to svobodno gospodarsko pobudo je treba seveda dopustiti tudi drugo pravno obliko delovanja – ne samo espe, kot je bilo do zdaj, ampak lahko dela tudi v obliki deooja. Mora pa imeti seveda notri večinski delež. In že danes, ko to ni prepovedano, nimamo tega primera. To se pravi zdaj, po tej novi zakonodaji je možnost tega nična praktično. Torej česa se bojimo? Ta amandma ni potreben in ga ne bomo podprli. Hvala.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Ne. Obrazložitev glasu v lastnem imenu, Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo, predsedujoči. Oprostite, ampak jaz bom zdajle počasi nesramen ratal. Kolega Zorman, pa mi vi povejte, kateri espe se da razsekati na lastniške deleže pa prodati onemu pa drugemu pa tretjemu? Za en sam espe mi povejte, kjer se da to narediti. Ne da se tega narediti! Zaradi tega, ker espe po definiciji naj bi predstavljal samostojnega podjetnika in ne neke delniške družbe. Zato je vaše izvajanje, kako že sedaj neki grosisti niso lastniki ali pa so lastniki espejev, navadno zavajanje. Ker pa to govorim že tretjič ali pa četrtič na tej seji Državnega zbora ob tej točki, bom šel še dlje – to kar vi govorite, so laži. Ker izrekate namerno, zavestno manipulacijo samo zaradi tega, da bi kobajagi dokazali svoj prav in diskreditirali predlagatelje tega amandmaja, ki je Združena levica. Pa še tole vam bom povedal. V osnovi – če se že pogovarjamo o koncesijah – v Združeni levici tudi ne bi imeli težav s tem, poglejte, da so koncesionarji lekarnarji ne samo espeji ampak tudi deooji, če to pomeni, da je lahko lastnik deooja družbenik samo eden. To je koncesionar lekarnar, ki svojo dejavnost opravlja. Težava tukaj pa seveda nastane, da v novem zakonu o lekarniški dejavnosti ti deooji odpirajo vrata tudi solastnikom in ti solastniki seveda bodo investirali samo zato, ker pričakujejo nek donos, pričakujejo dobiček. In še enkrat ponavljam, kako lahko lekarna dviguje svoj dobiček – tako da povečuje prodajo zdravil. To je pot, je vzvod, je direkten pritisk za to, da bomo v srce preskrbe z zdravili vgradili mehanizem za prekomerno porabo zdravil in zato v Združeni levici predlagamo, kar predlagamo. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 6, proti pa 62. [[Za je glasovalo 6.]] [[Proti 62.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 39. členu pod številko 2. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 18, proti pa 49. [[Za je glasovalo 18.]] [[Proti 49.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 39. členu pod številko 3. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Bom kratek. Stvar je zelo preprosta. Vemo, kako se je pogosto ravno na področju zdravstva v tej državi delalo s koncesijami. Pa so se dedovale, pa so se preprodajale in tako naprej; kar mi želimo s tem amandmajem k 39. členu doseči, je prepoved pravnega prometa s koncesijo. To je vse. Skromen cilj, upam, da ga dosežemo. Pri tem pa seveda ta prepoved ni absolutna, zato ker 55. in 59. člen zakona omogočata začasni prevzem koncesije v primeru smrti ali daljše bolezni koncesionarja, kar je tudi smiselno za to, da v družbi ne pride do izpada preskrbe z zdravili. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 7, proti pa 66. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 52. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, Miha Kordiš.
Najlepša hvala za besedo. V lekarniški dejavnosti nastajajo znatni presežki. Samo v letih največje krize, to je od leta 2011 do leta 2014, je lekarniška dejavnost zabeležila 32 milijonov evrov presežkov. Zakaj vam to govorim? Zato ker želimo v Združeni levici z amandmajem k 52. členu vpeljati minimalno koncesijsko dajatev, in sicer v višini 10 odstotkov letnih prihodkov, ki jih koncesionar ustvari z zasebnimi sredstvi, to je s tržno dejavnostjo. Če že imamo neko tako dejavnost, kot je preskrba z zdravili, ki ustvarja presežke, potem je prav, da se ti presežki tudi porabljajo za osnovno dejavnost, to je lekarniško dejavnost oziroma če ne že za lekarniško dejavnost, pa vsaj v širšem smislu za zdravstveno dejavnost. Ena izmed dobrih točk zakona o lekarniški dejavnosti, ki je danes pred nami, je, da točno to določa na pravilen način, ko se pogovarjamo o javnih lekarnah. Ampak uvaja neenako obravnavo javnih lekarn in koncesionarjev. In ravno zato v Združeni levici predlagamo koncesijsko dajatev, da ne samo javne lekarne, tudi koncesionarji vračajo skupnosti, vračajo svoji panogi in vračajo zdravstveni oskrbi prebivalcev v njihovem lokalnem okolju. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 75 poslank in poslancev, za so glasovali štirje, proti pa jih je bilo 66. [[Za je glasovalo 4.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije k 71. členu. Glasujemo. Navzočih je 77 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti pa 66. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 66.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih ter tudi drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predstavnica Vlade kot predlagateljica predloga zakona v uvodni obrazložitvi predlagala, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep na bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 52, proti pa 24. [[Za je glasovalo 52.]] [[Proti 24.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 15. 12. 2016, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bosta vključena sprejeta amandmaja in člena, h katerima sta bila amandmaja sprejeta. Amandmaje k tema členoma lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o voznikih v okviru rednega postopka. Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. Odločamo o amandmaju Poslanske skupine Združena levica k 14. členu. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo, predsedujoči. V drugi obravnavi tega zakona moram reči, da je relativno maloštevilna skupina poslancev, ki smo ostali v dvorani, izpeljala dokaj kvalitetno razpravo, izhajajoč seveda tudi iz nekih stanj na terenu, zlasti v smislu tega, da še kaj ostane majhnim. Ker neka osnovna ideja tega, skrita v tem dobronamernem amandmiranju je bila, da bi dejansko se izrinili manjši akterji, manjše šole, tudi espeji. Neka dilema ob vsem tem je bila, kako bo to vplivalo na ceno navsezadnje tovrstnih storitev. Glejte, dandanes da imaš vsaj B vozniški izpit, v bistvu že spada nekako k splošni izobrazbi in razgledanosti, kar si nekateri dobesedno ne morejo privoščiti in so s tem seveda tudi prikrajšani pri tem, kako kandidirajo na delovna mesta. O predlogu z vladne strani, ki je prišel, gre zgodba nekako takole. S strani Gospodarske zbornice se določi minimalna ura – ura vožnje, dajmo reči po domače – in potem jo resorno ministrstvo potrdi oziroma požegna. Glede na neko izkušnjo glede tega amandmaja o 60 urah ali izrinjanju majhnih, ki je prav tako prišel s strani taiste Gospodarske zbornice – kar se jaz in tudi v Združeni levici sprašujemo o tem, koga zastopa ta zbornica –, vračamo odgovornost in to pingpong žogico na Vlado. Vlada ima, navsezadnje imamo Umar, Urad za makroekonomske analize in razvoj, ki meri vse te podatke, ve, kakšno je stanje v tej družbi in državi. In dejansko pri tem amandmaju nekako pričakujemo, da Vlada v sodelovanju z Umarjem določi najvišjo ceno. To je nekako naš predlog, ki bo reguliral to dejavnost v neki smeri večje pravičnosti, sočasno bi pa še izkoristil teh 30 sekund, ki nam je ostalo. Glede na razpravo, ki smo jo imeli, bi apeliral v imenu Združene levice, da opravimo na naslednji seji tretje branje, ker je še kar nekaj odprtih izzivov v zvezi s to zakonodajo, ki bi jih morali v tem zakonu premisliti, prespati in navsezadnje resno regulirati v dobrobit tistim, ki izvajajo to dejavnost in tudi v večjo prometno varnost nas vseh. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 21, proti pa 52. [[Za je glasovalo 21.]] [[Proti 52.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine SDS k 30. členu pod številko 1. Če bo ta amandma sprejet, postaneta amandmaja Poslanske skupine Nove Slovenije pod številko 2 in amandma poslanskih skupin SMC in SD pod številko 3 brezpredmetna. Glasujemo. Navzočih je 76 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti pa 50. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju Poslanske skupine Nove Slovenije 30. členu pod številko 2. Če bo ta amandma sprejet, postane amandma poslanskih skupin SMC in SD pod številko 3 brezpredmeten. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti pa 53. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 53.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SMC in SD k 30. členu pod številko 3. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 53, proti pa jih je bilo 20. [[Za je glasovalo 53.]] [[Proti 20.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju Poslanskih skupin SMC in SD k 80. členu. Glasujemo. Op, pardon! Prekinjam. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Desus, gospod Primož Hainz. V svojem imenu. Najprej sprašujem, ali je kdo v imenu poslanske skupine? Ne. obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Primož Hainz.
Hvala lepa za besedo gospod predsednik. Jaz bom seveda proti temu amandmaju. Jaz se namreč zavzemam za to, da bi moral osebni zdravnik opraviti svojo vlogo, ki mu pravzaprav gre po funkciji, ker pozna vsakega pacienta oziroma človeka, s katerim kontaktira posebej. In če je govora o vozniških dovoljenjih po sedemdesetem letu, torej za upokojence, potem seveda mislim, da duševno in telesno stanje posameznika osebni zdravnik pozna. Predlog amandmaja pa sicer pravi, da to lahko delajo zdravniki, ampak izvajalci so lahko tudi pravne ali fizične osebe, ki imajo dovoljenje ministrstva, pristojnega za zdravje. To je seveda neprimerljiva kvaliteta, če lahko tako grobo rečem. Drugo seveda vprašanje je, da če to dela osebni zdravnik, je to zastonj. Kajti osebni zdravnik, če je v zadregi, če ne ve, kako se odločiti, potem seveda napiše napotnico, pošlje človeka na pregled k specialistom in se potem naknadno ponovno on odloči. In to sta seveda, mislim, glavna argumenta. S tem da ne bi posebej govoril o tem, kako je pravzaprav šoferski izpit čim dlje pri človeku, ampak to velja seveda v obeh primerih, pomemben za socialno življenje vsakega posameznika. Posebno po tem, ko ni več v družbi, recimo v neki službi in kasneje ima lahko iz tega naslova velike težave. Hvala lepa.
Obrazložitev glasu v lastnem imenu? Obrazložitev glasu v lastnem imenu, gospod Igor Zorčič.
Hvala za besedo. Jaz se, bom rekel, v neki meri strinjam s kolegom Hainzom. Je pa zadeva takšna, da ta ureditev, ki je bila prvotno predlagana pa potem drugače izglasovana na matičnem delovnem telesu, je takšna – oziroma ureditev, kot jo poznamo –, da pravzaprav to neko zdravstveno zmožnost ugotavljajo specialisti, in sicer specialisti medicine dela, prometa in športa. Tudi za te organizacije, ki dobijo to pooblastilo ministrstva za zdravje, velja, da morajo imeti zaposlena najmanj dva specialista. Skratka, jaz ocenjujem, da je morda še vedno bolje, da presojo neke zdravstvene psihofizične zmožnosti kandidatov opravljajo specialisti s tega področja in da bi lahko, bom rekel, v nekih okoljih prišlo tudi do nekega obravnavanja na neki osebni ravni, se pravi med osebnim zdravnikom in pacientom, ki se poznata, in bi morda osebni zdravnik morda tudi zaradi tega, ker se bistveno bolje poznata na osebni ravni, spregledal določene zahteve, ki jih zakonodaja in podzakonski akti določajo glede tistega kar pomeni neka psihofizična sposobnost za vožnjo z motornim vozilom. Glasoval bom torej za amandma poslanskih skupin SMC in SD.
Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 41, proti pa 30. [[Za je glasovalo 41.]] [[Proti je glasovalo 30.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili o odločanju o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je predstavnik predlagatelja zakona v uvodni obrazložitvi predlagal, da zbor na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika zbora še na tej seji opravi tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na odločanje o navedenem predlogu. Sklep ne bo sprejet, če mu bo nasprotovala več kot tretjina navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 79 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 55, proti pa 23. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti je glasovalo 23.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil v četrtek, 15. 12. 2016, po končanem glasovanju. Službe zbora bodo pripravile pregled, v katerega bosta vključena sprejeta amandmaja in člena, h katerima sta bila amandmaja sprejeta. Amandmaje k tema členoma lahko kvalificirani predlagatelji vložijo do začetka tretje obravnave predloga zakona na seji zbora. Prekinjam to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda, to je z drugo obravnavo Predloga zakona o pomoči za reševanje in prestrukturiranje gospodarskih družb in zadrug v težavah v okviru rednega postopka Prehajamo na odločanje o vloženih amandmajih, ki ga bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 12. 12. 2016. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 3. členu. Glasujemo. [[oglašanje iz dvorane]] Kar je pisalo, ni pomembno, važno je, kaj smo izglasovali, sem zelo jasno povedal. [[oglašanje iz dvorane]] Saj sem prebral pravilno. [[oglašanje iz dvorane]] O. K., torej [[…]]Magnetogram šteje, ne tisto kar piše. [[oglašanje iz dvorane]] Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 55, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 55.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 8. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 24. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Odločamo še o amandmaju poslanskih skupin SMC, Desus in SD k 27. členu. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 54, nihče pa ni bil proti. [[Za je glasovalo 54.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. S tem smo zaključili z odločanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona. Državni zbor bo tretjo obravnavo predloga zakona opravil na naslednji seji. Na podlagi tretjega odstavka 137. člena Poslovnika predlagam Državnemu zboru, da sprejme naslednji sklep: Predlog zakona za tretjo obravnavo pripravi Vlada. Glasujemo. Navzočih je 78 poslank in poslancev, za je glasovalo 58, eden pa je bil proti. [[Za je glasovalo 58.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 29. TOČKO DNEVNEGA REDA, TO JE NA MANDATNO-VOLILNE ZADEVE. Prehajamo na obravnavo Predloga imenovanja viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije Predsednik Republike Slovenije gospod Borut Pahor je 25. novembra 2016 predlagal Državnemu zboru, da na prosto mesto viceguvernerja Banke Slovenije, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanji viceguvernerki Banke Slovenije, članici Sveta Banke Slovenije mandat poteče 28. februarja 2017, imenuje mag. Jožefa Bradeška. Besedo dajem predstavnici Urada predsednika republike, gospe Nataši Kovač, za dopolnilno obrazložitev predloga.
Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci, dober dan! Dovolite mi nekaj kratkih uvodnih besed k predlogu predsednika republike za viceguvernerja Banke Slovenije. Na poziv predsednika je Urad predsednika republike prejel 11 predlogov kandidatur za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Z vsemi kandidaturami ste bili poslanke in poslanci tudi seznanjeni. Po pogovorih s prijavljenimi kandidati, po temeljitem razmisleku in posvetovanjih – več tokrat – z vodji poslanskih skupin se je predsednik republike odločil, da Državnem zboru za viceguvernerja predlaga mag. Jožefa Bradeška, rojenega marca, 1966, univ. dipl. inženirja računalništva, mag. ekonomskih znanosti, ki trenutno opravlja delo člana uprave SID banke – Slovenske izvozne in razvojne Banke. Naj na kratko povzamem neke ključne poudarke, ki utemeljujejo predsednikov predlog. Mag. Bradeško je izkušen strokovnjak z že več kot 25-letnim uspešnim delom tako na centralnobančnem kot na bančnem področju. Skoraj 15 let delovnih izkušenj z delom v Banki Slovenije mu omogoča dobro poznavanje tako načina delovanja institucije kot tudi vsebinskih področij centralnobančnega področja, predvsem pri izvajanju denarne politike in instrumentov centralne banke. Dobro poznavanje bančništva samega pa kandidat izkazuje z delovanjem in uspehi SID banke, kjer je zadnjih deset let član uprave. Ta je v kriznem obdobju znatno povečala obseg poslovanja, kljub znatni proticiklični rasti je banka v celotnem obdobju krize poslovala brez izgube in je kot edina slovenska banka brez dodatnih kapitalskih zahtev opravila skrbni pregled poslovanja s strani ECB v letu 2014. To so nedvomno dosežki, ki izstopajo v slovenskem bančnem sistemu in kažejo, da je državna lastnina lahko tudi uspešna, če jo upravljajo visoko profesionalni strokovnjaki, kot je mag. Jožef Bradeško. Ob tem je posebej pomembno dejstvo, da mag. Bradeško s seboj ne prinaša izkušenj običajne poslovne banke, ampak izkušnje vodenja razvojne banke, ki tako kot Banka Slovenije predstavlja institucijo posebnega državnega pomena s specifično vlogo v ekonomski politiki države in ki zahteva višji nivo transparentnosti v odnosu do drugih institucij države in do javnosti. Mag. Bradeško ima izkušnje tudi na drugem ključnem področju delovanja centralne banke – bančnem nadzoru, ki izhajajo tako iz obdobja njegovega dela v Banki Slovenije kot tudi iz dela v SID banki pri upravljanju tveganj in vodenju banke. Več kot 8 let je opravljal funkcijo predsednika nadzornega sveta Prve kreditne zavarovalnice, kar dopolnjuje njegove reference tudi s področja zavarovalniškega poslovanja. Uspešnost in prepričljivo strokovnost kandidata potrjujejo tudi celoviti formalni pregledi primernosti in ustreznosti, ki jih je mag. Bradeško do sedaj opravil. Noben od dosedanjih pregledov ni ugotovil kakršnihkoli zadržkov za opravljanje funkcije vodenja oziroma nadzora. Mag. Bradeško se je tudi javno predstavil in na predstavitvi svoje kandidature tudi podrobno in poglobljeno predstavil pogled in vizijo delovanja Banke Slovenije, predvsem na področju denarne politike in bančnega nadzora. Na podlagi posvetovanj s poslanskimi skupinami je mogoče ugotoviti: med vsemi prijavljenimi kandidati mag. Bradeško uživa prepričljivo največjo podporo in zaupanje poslank in poslancev. Omenjene dolgoletne strokovne izkušnje, kandidatova integriteta, dokazane sposobnosti sodelovanja v različnih okoljih ter izkazana podpora uglednih strokovnjakov nedvomno utemeljujejo primernost za funkcijo viceguvernerja, člana sveta Banke Slovenije in omogočajo utemeljeno pričakovanje, da bo mag. Bradeško v primeru imenovanja strokovno in vestno opravljal svojo funkcijo. Predsednik republike zato predlaga, da mag. Jožefa Bradeška imenujete za viceguvernerja Banke Slovenije in iskreno upamo, da bo podpora njegovemu imenovanju danes tudi večinska. Hvala lepa.
Predlog je obravnavala Mandatno-volilna komisija kot matično delovno telo, ki je zboru pisno poročala. Prijavljenih k razpravi ni. Prehajamo na izvedbo glasovanja o predlogu za imenovanje viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije Državni zbor o imenovanju viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije odloča s tajnim glasovanjem. V skladu s prvim odstavkom 92. člena Poslovnika zbora vodi tajno glasovanje komisija, ki je sestavljajo predsedujoči ter štirje poslanci, ki jih izvoli Državni zbor. Poslanske skupine so mi že posredovane predloge za člane komisije, ki vodi glasovanje. To so: dr. Mitja Horvat, Poslanska skupina Stranke modernega centra, gospod Jan Škoberne, Poslanska skupina Socialnih demokratov, Miha Kordiš, Poslanska skupina Združena levica in gospod Jožef Horvat, Poslanska skupina Nove Slovenije – krščanskih demokratov. Član te komisije sem tudi sam kot predsedujoči. Pri delu komisije bo sodelovala tudi namestnica generalne sekretarke gospa Jerneja Bergoč. Ali kdo takšnemu predlogu za sestavo komisije nasprotuje? Besedo ima gospod Jože Tanko.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Seznanjam vas, da želimo v tej komisiji sodelovati. Mislim, da je glede na velikost poslanske skupine in tudi na pomembnost odločanja to treba zagotoviti in predlagam, da gre v volilno komisijo gospod Breznik.
Proceduralno!
Postopkovno, gospod Matjaž Han.
Da bo seja čim prej končana v pozitivnem vzdušju, tako kot je bila začeta, se mi odpovemo temu mestu in predlagamo, da to SDS vzame in da upošteva še žensko kvoto. Hvala lepa.
Če sem pravilno razumel glede na vse skupaj, kar je bilo povedano – čeprav se ženska kvota očitno ne bo upoštevala pri tem –, so predlagani kandidati, o katerih glasujemo: dr. Mitja Horvat, gospod Franc Breznik, Miha Kordiš in gospod Jožef Horvat? Ja. Glasujemo. Navzočih je 80 poslank in poslancev, za je glasovalo 77, proti pa so bili 3. [[Za je glasovalo 77.]] [[Proti 3.]] Ugotavljam, da je komisija v predlagani sestavi izvoljena. Tišina, prosim! V skladu s tretjim odstavkom 92. člena Poslovnika Državnega zbora bo poslankam in poslancem glasovnica vročena tako, da pride vsak poslanec k mizi predsedujočega in pove svoje ime in priimek. Glasuje se tako, da se na glasovnici obkroži beseda "za" ali beseda "proti". V skladu s petim odstavkom 91. člena Poslovnika Državnega zbora je neizpolnjena glasovnica neveljavna. Neveljavna je tudi glasovnica, iz katere volja poslanke oziroma poslanca ni jasno razvidna. V skladu s petim odstavkom 37. člena Zakona o Banki Slovenije bo predlagani kandidat za viceguvernerja, člana sveta Banke Slovenije imenovan, če bo "za" glasovala večina vseh poslank in poslancev, to je 46 ali več. Glasovali bomo v dvorani v glasovalnih kabinah. Poslanke in poslanci boste izpolnjeno glasovnico oddali v glasovalno skrinjico, ki bo v dvorani na mizi ob kabinah za glasovanje. Prehajamo na izvedbo tajnega glasovanja. Prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se takoj zglasite v sobi 217, kjer boste prevzeli volilni material. Glasovanje se bo začelo ob 17. uri in bo trajalo do 17.15 ure. Po končanem glasovanju prosim poslance, ki mi boste pomagali pri glasovanju, da se zberete v sobi 217. Prekinjam to točko dnevnega reda in sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 17.35 uri.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Nadaljujemo s prekinjeno sejo zbora in obravnavo prekinjene 29.a točke, to je s predlogom za imenovanje viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Dovolite, da preberem zapisnik o ugotovitvi izida glasovanja o imenovanju mag. Jožefa Bradeška za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Glasovanje je bilo v prostorih Državnega zbora dne 13. decembra 2016. Razdeljenih je bilo 78 glasovnic, oddanih je bilo 78 glasovnic. Neveljavnih je bilo 5 glasovnic, veljavnih je bilo 73 glasovnic. Za je glasovalo 56 poslancev, proti je glasovalo 17 poslancev. Na podlagi izida glasovanja je bil mag. Jožef Bradeško z večino glasov vseh poslancev imenovan za viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije. Izvoljeni kandidat je bil imenovan na mesto viceguvernerja, člana Sveta Banke Slovenije, na katerem sedanji viceguvernerki, članici Sveta Banke Slovenije mandat poteče 28. februarja 2017. Viceguvernerju, članu Sveta Banke Slovenije mag. Jožefu Bradešku čestitam in mu želim uspešno delo. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na prekinjeno 1. točko dnevnega reda, to je na Vprašanja poslank in poslancev. Pregled predlogov sklepov poslank in poslancev za razpravo o odgovorih predsednika Vlade, ministric in ministrov z dne 13. 12. 2016 je objavljen na e-klopi. V skladu s predlogom poslanca dr. Bojana Dobovška bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje dr. Bojana Dobovška v zvezi z nadzorom nad Banko Slovenije. Glasujemo. Navzočih je 57 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 8, proti pa 46. [[Za je glasovalo 8.]] [[Proti 46.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca mag. Branka Grimsa bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje mag. Branka Grimsa glede državnih arhivov SFRJ, ki se nanašajo na Republiko Slovenijo. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 3, proti 50. [[Za je glasovalo 3.]] [[Proti 50.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Luke Mesca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru predsednika Vlade dr. Mira Cerarja na poslansko vprašanje Luke Mesca v zvezi z negativnimi posledicami privatizacij podjetij v državni lasti v luči zadnjih dogajanj s podjetjem Helios. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 10, proti pa 45. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 45.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Vinka Gorenaka bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za notranje zadeve mag. Vesne Györkös Žnidar na poslansko vprašanje dr. Vinka Gorenaka v zvezi s pripravami Republike Slovenije na morebiten nov migrantski val. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za so glasovali štirje, proti pa jih je bilo 51. [[Za so glasovali 4.]] [[Proti 51.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Violete Tomić bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Violete Tomić v zvezi s spremembami Uredbe o razvrstitvi prepovedanih drog. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 11, proti pa 47. [[Za je glasovalo 11.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke Anje Bah Žibert bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za finance mag. Mateje Vraničar Erman na poslansko vprašanje gospe Anje Bah Žibert v zvezi s problematiko seznanjenosti ministrstva o dogajanju v NLB d. d. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 7, proti pa 48. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca dr. Mateja T. Vatovca bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za infrastrukturo dr. Petra Gašperšiča na poslansko vprašanje dr. Mateja T. Vatovca v zvezi s krizo zračnega prometa po privatizaciji Aerodroma Ljubljana in Adrie Airways. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 9, proti pa 48. [[Za je glasovalo 9.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanke gospe Jelke Godec bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje gospe Jelke Godec v zvezi s sklepom Ministrstva za zdravje. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 7, proti pa 47. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 47.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslana gospoda Jožefa Horvata bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za finance mag. Mateje Vraničar Erman na poslansko vprašanje gospoda Jožefa Horvata v zvezi s številom naznanitev kaznivih dejanj s strani članov upravnega odbora DUTB. Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Nove Slovenije – krščanskih demokratov, mag. Matej Tonin.
Torej, gre za eno izmed ključnih tem, ki bi ji morali v tej Sloveniji posvečati ogromno pozornosti, to pa je bančna kriminaliteta. Bančniki so vsem nam naložili več kot 2 tisoč 500 evrov dolga, ki ga bomo odplačevali v prihodnjih letih. In ne pomaga praktično ničesar, niti eden bančnik še ne sedi za rešetkami. Ne pomaga niti to, da minister za pravosodje obiskuje Islandijo, kjer so praktično vse te bančne kriminalce strpali v zapore. In zato se mi zdi nujno, da ta parlament začne te teme resno obravnavati in na nek način vršiti tudi pritisk, da se v okviru tega karkoli zgodi. Včasih imamo vsaj v Poslanski skupini Nove Slovenije občutek, da se ta parlament pretrga v zvezi z brezzveznimi otrobi. Ta parlament se je sposoben ure in ure, na desetine ur pogovarjati o stvareh, ki so za življenje ljudi popolnoma nepomembne oziroma manj pomembne. Na nek način pa teme, ki se pa tičejo velikih stvari, ki so oškodovale številne državljane, kar tako brzijo mimo nas. In zato jaz resnično upam, da bo pa tokrat vladna koalicija ravnala nekoliko drugače in bo podprla predlog mojega poslanskega kolega gospoda Horvata, da vendarle o tej temi opravimo razpravo. Zato vas prosim, da glasujete za ta sklep, da se opravi razprava.
Obrazložitev glasu v imenu Poslanske skupine Združena levica, dr. Franc Trček.
Hvala za besedo predsedujoči! Malo za šalo, malo za res – tudi otrobi so pomembni, če ne drugega za prehrano, ampak lahko bi časovno manj časa namenjali temu. Definitivno pa ne glede na naša ideološka prečenja se mi zdi, da je ta izkušnja bančne luknje preboleča, da se je ne bi resno lotili. In formalno se reče res, da moramo opraviti neko splošno razpravo, ampak teh splošnih razprav je bilo verjetno že preveč – je treba opraviti neko fokusirano razpravo o tej tematiki. Mi v Združeni levici bomo podprli ta predlog, kako bo pa ravnala koalicija, to je pa seveda njihova odgovornost. Hvala.
Še kakšna obrazložitev v imenu poslanske skupine? Potem obrazložitev v lastnem imenu, Miha Kordiš.
Hvala za besedo, predsedujoči. Ne vem, nemara so me zmedla kratka krila gori na balkonu, ampak jaz bom, čeprav sem socialist, podprl predlog Nove Slovenije. Ne toliko zato ker bi imel na sumu kriminaliteto, ampak zato ker gre za sistemska vprašanja zlorabe, ki se dogajajo v našem finančnem sektorju, ki so se dogajale pred krizo in jih je kriza razgalila in so se nenazadnje prenesle na Družbo za upravljanje terjatev bank; so v resnici kapitalistični "business as usual". To pa še ne pomeni, da glavnih lopovov ne smemo poloviti in zapreti, kar je nenazadnje tudi ključna intenca in želja predlagatelja in pobudnika te razprave in zato jo bom podprl. Hvala.
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 19, proti pa 39. [[Za je glasovalo 19.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. V skladu s predlogom poslanca Mihe Kordiša bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministrice za zdravje gospe Milojke Kolar Celarc na poslansko vprašanje Mihe Kordiša v zvezi s škodljivimi določbami Predloga zakona o lekarniški dejavnosti. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 10, proti pa 48. [[Za je glasovalo 10.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. In končno, v skladu s predlogom poslanca gospoda Franca Breznika bo zbor odločal o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor bo na naslednji seji opravil razpravo o odgovoru ministra za gospodarski razvoj in tehnologijo gospoda Zdravka Počivalška na poslansko vprašanje gospoda Franca Breznika v zvezi s problematiko zunanjih gostinskih teras, namenjenim kadilcem. Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev. Za jih je glasovalo 7, proti pa 48. [[Za je glasovalo 7.]] [[Proti 48.]] Ugotavljam, da sklep ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda ter prekinjam 25. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri.