Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Spoštovane kolegice poslanke, kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam 24. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki je bila sklicana na podlagi prvega odstavka 57. člena Poslovnika Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnje seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Roberto Battelli, Polonca Dobrajc za pričetek seje, mag. Janez Drobnič, Drago Koren, Martin Mikolič in Alojz Sok. Na sejo sem vabil predsednika Republike Slovenije, dr. Janeza Drnovška, k 35. točki, predsednika Vlade Republike Slovenije, gospoda Janeza Janšo, k 1. točki, predstavnike Vlade Republike Slovenije k vsem točkam dnevnega reda, ministrico za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospo Marijo Lukačič, k 34. točki, predstavnika Državnega sveta Republike Slovenije k 14. in 15. točki, predstavnika sodnega sveta k 35. točki ter kandidata za sodnika Ustavnega sodišča Republike Slovenije, dr. Francija Grada, k 35. točki dnevnega reda. Vse prisotne lepo pozdravljam! Spoštovani, preden preidemo na določitev dnevnega reda, prosim za pozornost. Generalna skupščina Združenih narodov je 21. novembra 2005 sprejela resolucijo o spominu na holokavst in 27. januar proglasila za mednarodni dan spomina na žrtve holokavsta. Zato prosim poslanke in poslance, da se z minuto molka spomnimo na žrtve te tragedije. [[...]] [[Minuta molka.]] [[...]] Zločinov zoper človečnost se spominjamo ne le zaradi sočutja do žrtev, ampak tudi zato, da se ne bi nikoli več ponovili. Spoštovani, prehajamo na določitev dnevnega reda 24. seje Državnega zbora Republike Slovenije. Predlog dnevnega reda ste prejeli s sklicem seje 19. januarja 2007. O predlogih dnevnega reda bom odločali v skladu z drugim odstavkom 64. člena Poslovnika Državnega zbora. Predlogov za umik točke z dnevnega reda oziroma predlogov za širitev dnevnega reda nisem prejel. Zato prehajamo na določitev dnevnega reda. Zboru predlagam, da za današnjo sejo določi dnevni red, kot ste ga prejeli s sklicem. Glasujemo. Navzočih je 70 poslank in poslancev, za jih je glasovalo 65, proti nihče. [[Za je glasovalo 65.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je dnevni red 24. seje zbora določen. Prehajamo na 34. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBVESTILO PREDSEDNIKA VLADE REPUBLIKE SLOVENIJE O ODSTOPU GOSPE MARIJE LUKAČIČ Z MESTA MINISTRICE ZA KMETIJSTVO, GOZDARSTVO IN PREHRANO. Predsednik Vlade Republike Slovenije, gospod Janez Janša, me je 15. januarja 2007 obvestil, da je gospa Marija Lukačič odstopila s funkcije ministrice za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. V zvezi s tem Državni zbor Republike Slovenije na podlagi 115. člena Ustave Republike Slovenije ugotavlja, da je ministrica za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, gospa Marija Lukačič, odstopila in ji preneha funkcije ministrice, do imenovanja novega ministra oziroma ministrice pa mora opravljati tekoče posle. Zahvaljujem se ministrici za sodelovanje in ji želim najboljše pri nadaljnjem delu. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prekinjam sejo zbora, ki jo bomo nadaljevali ob 15. uri z obravnavo 1. točke dnevnega reda, to je vprašanja poslank in poslancev.
Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci in predstavniki Vlade! Prosim, da se umirite in zasedete svoja mesta. Prehajamo na 1. TOČKO DNEVNEGA REDA - to je na VPRAŠANJA POSLANK IN POSLANCEV. V zvezi s to točko dnevnega reda sem v poslovniškem roku prejel pisne prijave 22-ih poslank in poslancev. Vrstni red postavljanja poslanskih vprašanj je določen na podlagi dogovora z vodji poslanskih skupin in v skladu z 244. členom, drugim odstavkom 245. člena Poslovnika Državnega zbora. Na prva tri vprašanja poslancev opozicije, na poslansko vprašanje poslanca vladajoče koalicije bo odgovoril predsednik Vlade. Poslanci imajo za postavitev vprašaja na voljo tri minute, predsednik Vlade in minister odgovorijo na vprašanje v največ petih minutah; če je vprašanje postavljeno večim ministrom, imajo vsi skupaj na voljo pet minut za odgovor. Poslanec, ki ne bo zadovoljen z odgovorom, lahko zahteva dopolnitev odgovora, ne more pa postaviti dodatnega novega vprašanja. Prosim poslanke in poslance, da ste na to pozorni. Obrazložitev zahteve za dopolnitev odgovora poslanec postavi v dveh minutah, dopolnitev odgovora pa sme trajati največ tri minute. V primeru, da poslanec na postavljeno vprašanje danes ne bo dobil odgovora, mu morata predsednik Vlade ali minister v 30-ih dneh predložiti pisni odgovor. Poslanec, ki je postavil vprašanje, na katerega ni bilo odgovorjeno, lahko izjavi, da vztraja pri ustnem odgovoru. V tem primeru bom vprašanje uvrstil na naslednjo redno sejo Državnega zbora. Na klop ste prejeli pregled poslanskih vprašanj in pobud, na katera v poslovniškem roku še ni bilo odgovorjeno. Prehajamo na predstavitev poslanskih vprašanj. Na prva štiri vprašanja bo odgovarjal predsednik Vlade, gospod Janez Janša. Prvi bo poslansko vprašanje predsedniku Vlade postavil gospod Miran Potrč. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Vedno več in bolj zgoščeno prihajajo v javnost podatki in primeri, ki ustvarjajo negotovost in sum, ali Vlada vedno v celoti, dosledno spoštuje zakone in skrbno gospodari z javnimi sredstvi. V zadnjem času se ta vprašanja in pomisleki nanašajo na ravnanje ministra Bručana pri zagotavljanju nujne medicinske pomoči s helikopterji, na ravnanje ministra Erjavca v zvezi s pogoji nabave 135-ih oklepnikov Patria, na ravnanje ministra Zupana v zvezi z dodelitvijo razpisanih mest za izredni študij privatnim univerzam, na uporabo službenega vozila v Ministrstvu za zunanje zadeve za privatne namene, na odločitve ministra Zvera, da rimskokatoliškemu škofijstvu v Mariboru izplača več kot osem milijonov evrov odškodnine za nezmožnost uporabe objektov bivše srednje kmetijske šole in fakultete za kmetijstvo v Mariboru. Pristojni ministri na ta vprašanja, opozorila in očitke ne odgovarjajo vedno prepričljivo. Vsaj glede nekaterih primerov pa je že ugotovljeno sporno ravnanje. Vladajoča koalicija je pred prevzemom oblasti obljubila odločen boj proti korupciji, dosledno spoštovanje zakonitosti, onemogočanje vseh oblik klientalizma in politično odgovornost vseh ministrov in funkcionarjev Vlade, ki so morali pred nastopom funkcije celo podpisati etični kodeks. Od obljub pogosto ostajajo le prazne besede, podatki se dajejo le delno v javnost ali se prikrivajo, to pa ni v skladu z obljubljeno vladno politiko. Da bi bil, recimo, helikopterski prevoznik izbran na javnem razpisu, je bilo že demantirano, vendar od pristojnega ministra, gospod predsednik, niste zahtevali nikakršne odgovornosti. Da se, ali ker se kaj podobnega lahko dogodi tudi v drugih primerih, vas sprašujem: Ali lahko zagotovite, da je bilo v vseh navedenih primerih ravnanje Vlade in ministrov dosledno, zakonito, v skladu z javnim interesom in brez zlorabe osebnih zvez? Ali lahko zagotovite, da so bili doslej s strani Vlade in ministrov in da bodo tudi v bodoče vedno zagotovljeni za javnost vsi potrebni podatki in vse pravne podlage, na podlagi katerih so bile v Vladi ali ministrstvih sprejemanje odločitve? Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanja. Težko bi rekel "za eno vprašanje", če je bilo vprašanj veliko, časa na razpolago je malo. Sem pa do nekaterih od teh, ki so bila izpostavljena, že javno zavzel stališče, zaradi tega sem v odgovorih lahko krajši. Najprej na splošno, ali Vlada vedno in povsod ravna maksimalno zakonito in po logiki dobrega gospodarja. Vlada se trudi ravnati. Ne trdim, da nismo nikoli naredili nobene napake ali, da je možno napako izključiti tudi v naprej, to se vedno dogaja. Je pa neka temeljna razlika med ravnanjem sedanje Vlade in večin Vlad prej. To pa je to, ko se napaka odkrije, jo skušamo tudi v dobri volji in po najboljših močeh odpraviti in popraviti. In tudi nekaj primerov, ki so bili tukaj našteti, je takšnih, kjer je pač ponekod prišlo do kolizije različnih zakonskih predpisov, recimo v primeru helikopterskih prevozov. Eno je urejal Zakon o zaščiti in reševanju, drugo Zakon o javnih naročilih. Po ponovnem pretehtanju odločitve je Vlada odločitev popravila. Ko je šlo za plačilo odškodnine za nepremično v Mariboru, Rimskokatoliški cerkvi je bila odškodnina izplačana zaradi tega, ker se je denacionalizacija zavlačevala. In če bi se zadeva zavlačevala še naprej in rešitev zavlačevala dalje, bi bila odškodnina še večja. Če ne bi prišlo do poravnave, bi se to iztožilo. V kolikor bi prejšnje Vlade, v katerih ste pridno sodelovali, zadeve denacionalizacije peljale hitreje, bi bilo teh odškodnin manj in bi bile manjše. Ta očitek ne gre na rovaš sedanje Vlade. Treba je primerjati tudi odškodnino, ki je bila izplačana, in odškodnino ali pa usodo, ki je bila dejansko zahtevana od upravičenca. Tukaj gre za veliko razliko in na koncu je prišlo do poravnave. Glede nabave oklepnih vozil 8x8. To ni odločitev te Vlade niti tega Državnega zbora. To je odločitev prejšnjega mandata, tako zakonodajne kot izvršilne oblasti. Na podlagi te odločitve je bil izveden javni razpis. Javila sta se dva tuja ponudnika. Izbran je bil ugodnejši. Tisti, ki ni bil izbran, se je pritožil. Mislim, da je zadeva še vedno na sodišču, kar je pri nas pogost primer. Pojavili so se nekateri dvomi v zvezi s pogodbami. Pred nekaj dnevi je Ministrstvo za obrambo odpravilo vsake zadržke za pregled teh pogodb. Poslanci oziroma člani Odbora za obrambo so si lahko ali pa ste si lahko to ogledali. Če za koga to ni bilo dovolj, lahko gre še enkrat, lahko se preveri vse. Jaz sem prepričan, da na bistveno drugačen način tega postopka ne bi bilo možno voditi. Glede na očitke, da je minister enkrat rekel eno besedo tako, drugič pa drugače, se v glavnem citira samo en stavek, ki je, kot se to običajno dela v takšnih primerih, iztrgan iz konteksta. Pa tudi če bi prišlo do nasprotja besed ali izjav, to ni nezakonito. V Sloveniji smo velikokrat slišali besede, ki se izrečejo, pa se ne spoštujejo. Najvišji funkcionarji države govorijo, da ne bodo kandidirali, pa potem kandidirajo. Bivši finančni minister pred kakšnimi osmimi leti je dejal, da bo odstopil in plačal iz lastnega žepa vsak tolar, ki bo šel iz državnih poroštev za stečaj podjetja Optimizem. Iz teh poroštev je šlo iz državnih sredstev 380 milijonov. Bivši finančni minister ni plačal niti tolarja. Kandidira sedaj za novo visoko funkcijo itn. Skratka, pri lovljenju na besede predstavnikov te Vlade bi bilo zelo dobro, če bi se spoštovala ista merila. Ampak kot že rečeno, ta Vlada je bila nekajkrat v situaciji, ko je morala popravljati lastne odločitve, jih je popravljala, priznala je napako in tako bomo ravnali tudi v prihodnje. Ne morem zagotoviti, da nobene napake več ne bomo naredili, lahko pa zagotavljam, da jih bomo popravljali, če se bo to ugotovilo.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Potrč.
Gospod predsednik! Verjetno ste v mojem vprašanju preslišali, ne mislim, da namerno niste odgovorili, ko sem vprašal: Ali boste vedno in v vsakem primeru dajali na razpolago javnosti in tudi poslankam in poslancem vse potrebne podatke, da bomo lahko sprejemali tudi lastne ocene? Rad bi vas še enkrat vprašal za to in konkretiziral, da me ti podatki zanimajo posebej tudi v zvezi z odločitvami, povezanimi z Vrbanskim platojem. Zanima me namreč: Kdaj je bila sprejeta odločitev, da se objekt vrne v naravi? Kdo jo je sprejel in na kakšni pravni podlagi? Ali je bilo pri odločanju o vrnitvi upoštevano stanje objekta ob zaplembi in vsa vlaganja, ki so bila opravljena od zaplembe pa do vrnitve, ali je bilo več cenitev, kdo so bili cenilci, kaj so bile podlage? Ker vemo, tudi Slovenska odškodninska družba na to opozarja, da so cenitve zelo različne in lahko na podlagi različnih cenitev pride do zelo zelo različnih številk, ki so bolj ali manj ugodne za rešitev. Ali so Vladi znani podatki, koliko je še podobnih zahtev in v kakšni višini in ali je možno nekaj ali pa vse te informacije, pravne podlage in odločitve Vlade dobiti, da bi si lahko ustvarili lastno sliko? Ker je večinsko mnenje, najbrž ne samo moje, da je zakon treba spoštovati, čeprav je neustrezen, vendar je spoštovanje zakona lahko zelo različno, ali se ga spoštuje dosledno v korist omejevanja pravic in varovanja javnih sredstev, ali v smislu velike širokogrudnosti. In to bi želeli oceniti. Hvala.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Jaz tega vprašanja nisem preslišal in tudi mislim, da sem dobro poslušal in prej ni bilo postavljeno na tak način. Osnovna odločitev v zvezi z vrnitvijo te nepremičnine v Mariboru je bila sprejeta avgusta leta 2004, še v prejšnjem mandatu. In vse gradivo, ki je služilo Vladi za oceno in za sprejem odločitev v zvezi s poravnavo oziroma odškodnino, je odprto gradivo, noben dokument ni zaupen, je na razpolago.
Hvala. Naslednji bo gospod Zmago Jelinčič Plemeniti postavil poslansko vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Gospod prvi minister, mene pa zanima, kako se v Sloveniji dodeljujejo državljanstva? V zadnjem času je bilo kar nekaj hude krvi, ko je recimo nek egiptovski državljan dobil slovensko državljanstvo, potem ko je izvajal hud teror nad družino, pretepal ženo, pretepal otroke; in vendar mu je Ministrstvo Republike Slovenije navkljub vsemu dodelilo državljanstvo. Po drugi strani pa imamo primere, ko recimo neka Ukrajinka, ki se je poročila v Slovenijo in od leta 1993 živi v Sloveniji, ima dva otroka, sina, starega 6 let, in hčer, staro 13 let, zaposlena je tukaj, poročena s Slovencem in ki se je celo leta 2003 na zahtevo upravne enote odrekla ukrajinskemu državljanstvu in je tako brez državljanstva v Sloveniji, ta ne dobi državljanstva. Po drugi strani lahko dobijo državljanstvo takšni ljudje, kot je gospod Aksentijević, ki se je boril proti Sloveniji, poleg tega dobi še penzijo; medtem ko naslednji primer je recimo gospod Zembrovski Aleksander, ki se je poročil s Slovenko in je letos nominiran za najboljšega plesalca baletnika na svetu za leto 2006, ampak on državljanstva ne bo dobil. Dobijo pa ga vsi tisti, ki so imeli kaj proti Sloveniji, ki so se zapletli v kakšna kriminalna dejanja ali pa imajo kakšne zveze na teh upravnih enotah, kajti drugače si ne morem misliti, da lahko pridejo do teh državljanstev. Kajti marsikakšen človek, ki je prišel recimo iz Bosne in Hercegovine, brez zaposlitve, brez družine tukaj, brez vsega skupaj, pa lahko z lahkoto dobi državljanstvo v Republiki Sloveniji. Mislim, da je zakon zagotovo slab, in sprašujem, ali namerava Vlada spremeniti in popraviti po eni strani zakonodajo, predvsem tisti čudni 11. člen, in ali namerava Vlada narediti revizijo kakšnih državljanstev, ki so jih nekateri ljudje dobivali, recimo, med leti 1993 in 2006. Hvala lepa.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Na splošno, mislim, da v Sloveniji ne prihaja kar do nekih diskriminatornih odločitev, ali pa poljubnih odločitev na drugi strani, glede podeljevanja državljanstva. Zakonodaja je bila pred kratkim spremenjena in mislim, da zdaj dokaj ustrezno ureja podeljevanje tega statusa. Res pa je, da te spremembe ne veljajo za nazaj. Ta konkretni primer, ki ste ga navajali v vprašanju, povezan z egiptovskim državljanom, ki je bil omenjen tudi v medijih, se pač preverja, šlo pa je tukaj seveda za podelitev državljanstva na podlagi izpolnjevanja pogojev po poroki s slovenskim državljanom oziroma državljanko. In tudi nekateri od teh primerov, za katere pravite, da so sporni, ker so se pač nekateri borili proti Sloveniji leta 1991, tudi v nekaterih od teh primerov je prišlo do podelitve državljanstva ravno na tej isti podlagi, ne na podlagi izredne naturalizacije ali drugih pogojev, ampak na podlagi poroke s slovensko državljanko oziroma državljanom. In primeri, kot so Aksentijević in ostali, ne sodijo v mandat te Vlade in posamično za nazaj tudi ni nihče preverjal, kako so bila ta državljanstva podeljena. V vsakem konkretnem primeru, ko lahko seveda nekdo navede dejanske razloge spornosti, se lahko to da narediti tudi za nazaj, vendar se nova zakonodaja za nazaj retroaktivno ne more upoštevati.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Gospod prvi minister, rekli ste, da je prišlo do pridobivanja državljanstev po poroki s slovensko državljanko oziroma državljanom. Skratka, po naturalizaciji, vendar pa potem sprašujem, zakaj pa v drugih primerih ni prišlo do tega. Jaz mislim, da je potrebno tudi v tem primeru, ne samo v primeru tega egiptovskega državljana, ampak tudi v drugih primerih uvesti pregled delovanja določenih upravnih enot, kajti jaz sem prepričan, da je šlo za, če že ne za podkupovanje, pa vsaj za neenakopravno obravnavo določenih primerov. Glede tiste Ukrajinke lahko povem, to je Natalija Sumovskaja, ki ima otroke, živi tukaj, je v službi in tako naprej, in ne dobi državljanstva. Tisti gospod iz Bosne je pa Ekrem Pobrić, ki pa je dobil državljanstvo brez problema. Človek se vpraša, kakšne vatle in kakšne teže se uporabljajo pri določanju tega državljanstva. Kot kaže, ne ravno ustrezne. Glede tega, da je prejšnji mandat bil kriv za večino podeljevanja teh državljanstev, se seveda strinjam. Vendar pa mislim, da bi bilo vseeno smiselno vsaj, da se pri kakšnih najbolj eklatantnih primerih uvede revizija in se zadeva končno uredi.
Hvala. Izvolite.
Na prejšnje in na ta konkretno postavljena vprašanja, povezana s konkretnimi primeri, tukaj težko odgovarjam, ker vprašanje ni bilo tako najavljeno. Bilo je zelo kratko in splošno, brez omembe enega samega primera oziroma imen. To, kar ste konkretno navedli, je pač možno preveriti. Vsako zadevo posebej vnaprej jaz težko rečem, da je bilo ali vse narobe, tako kot pravite vi, ali vse prav, tako kot stoji na papirjih. Vsakega od teh primerov bodo pristojne službe preverile in lahko vam damo pisni odgovor.
Hvala. Gospod mag. Milan M. Cvikl bo naslednji postavil vprašanje predsedniku Vlade. Izvolite.
Državljanke in državljani, kolegice in kolegi, gospod predsedujoči! Gospod Janša, kako ocenjujete ustreznost načrtovanja in trošenja davkoplačevalskega denarja v mandatu vaše Vlade? V proračunih za leti 2007 in 2008 ste zapisali, da imamo dobro situacijo, da lahko bogatim zmanjšamo davke, namenimo več denarja za ceste, damo poroštva za železnice, kupimo veliko orožja in naredimo cel kup projektov za potrebe evropskega predsedovanja. Samo dva tedna po sprejemu proračunov pa v programu vsebin pravite: "To je že res, ampak v letu 2009 bo potrebno znižati obseg javne uprave, racionalizirati socialne transfere, zmanjšati dodatke za socialno nego, dati manj denarja za pokojnine, omejevati izdatke za zdravstvo in tako prihraniti 600 milijonov evrov, da ne bi bil deficit večji kot en odstotek." Pojasnite to razliko. Razlika v višji porabi je kar za pol milijarde evrov. Če se že enemu od vaših ministrov zgodi, da bo namesto 135 kupil 25 neopremljenih tankov, vmes se ugotovi, da bodo ti dobavljeni 2 leti kasneje [[....]] [[Nerazumljivo.]] [[...]]vmes pa bo šlo na stotine Korošcev na cesto, vas prosim, če lahko pojasnite razliko v programu stabilnosti in sprejetih proračunih. Pojasnite, zakaj ste v pol leta, najprej v okviru reform junija 2006, potem v proračunskem memorandumu in v decembru v programu stabilnosti imeli kar tri različne cilje za leto 2009. 240 milijonov minusa, 300 milijonov evrov minusa in 900 milijonov evrov minusa, ob predpostavki 600 milijonov zmanjšanja odhodkov pa bo tega minusa 300 milijonov. Analize kažejo, da se bo zaradi vaših davčnih daril in neracionalne porabe leta 2009 morala izvajati sanacija vašega mandata. Prosim, če pojasnite, ker na to isto opozarja tudi evropska komisija. Kaj boste rekli evropski komisiji o podrobnosti omejevanja izdatkov? In na koncu. Gospod Janša, ali je po vaše ustrezno racionalno trošenje davkoplačevalskega denarja, če bo potrebno po koncu vašega mandata, da bi zadržali evro in maastrichtske kriterije, kar za 600 milijonov evrov, 150 milijard zmanjšati javno porabo? Hvala in prosim za natančen odgovor.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Predpostavljam, da je to vprašanje postavljeno v imenu opozicije oziroma največje opozicijske stranke. Kar se tiče teh stalnih navedb, kako ta Vlada zdaj dela nekaj, kar bo v prihodnosti škodilo, in kako bo treba leta 2009 sanirati ta mandat, jaz bi si zelo želel, da bi bile te navedbe končno podkrepljene z nekimi verodostojnimi številkami. To, kar smo zdaj slišali, je približno isto, kar piše v nekem nekoč tajnem dokumentu, zdaj ni več tajen, ker je Banka Slovenije umaknila to oznako zaupnosti iz tega gradiva, in za kar je sam predstojnik te institucije, se pravi Banke Slovenije, dejal, da je to praktično neverjeten scenarij. Jaz vidim močno povezavo teh insinuacij v dejstvu, da je poslanec, ki postavlja to vprašanje, nekoč načeloval temu analitskemu sektorju v Banki Slovenije, ki še vedno piše takšne stvari in ki za razliko od trditev, ki so se pojavile v javnosti, niso bile poslane Evropski centralni banki, ker bi se institucija na ta način popolnoma diskreditirala. Se pa takšne insinuacije uporabljajo potem za politična obračunavanja, za neke časopisne naslove, kjer piše "čez desetletje nas čaka pristanek v revščini" ali pa "sedanji upokojenci zažirajo prihodnost bodočih upokojencev" in takšne stvari. In vse to je podloženo z insinuacijami, ki ne držijo, nimajo realne podlage ne v aktualnem stanju, ne v številkah, ne v trendih. Če bi bilo tako, kot govorite, Slovenija danes ne bi bila članica Evropske monetarne unije, ker pri kriterijih, po katerih so nas ocenjevali, ni bilo važno samo, da mi trenutno dosegamo te pozicije, ampak se je ocenjevalo tudi trende. Litva ravno zaradi trendov ni bila sprejeta v evroobmočje, ne zaradi trenutnega stanja. Ta koalicija je na začetku mandata sama sebi postavila zelo ambiciozen cilj. Veliko ciljev je vsebovanih v tem ambicioznem cilju, to pa je, da v tem mandatu znižamo odstotek javne porabe v bruto domačem proizvodu za 2% točki. Ko je koalicija nastopila mandat decembra leta 2004, smo podedovali 47,4% točke javne porabe v bruto domačem proizvodu. Se pravi, cilj bi bil, da do konca leta 2008 znižamo to javno porabo na 44,4%. Ta cilj bo dosežen glede na trende, glede na uspehe, ki so doseženi, in tudi na trende, ki sledijo. Nobeno od teh katastrofičnih scenarijev, ki jih stalno nekdo napoveduje in to potem skriva v tajnih dokumentih ali pa se na nek način to potem zlorablja za politična obračunavanja, ne bo realiziran. Zagotovo noben od teh katastrofičnih scenarijev ne bo realiziranih in res ne razumem, kako se nekateri niso sposobni veseliti uspehov in so zadovoljni samo, kadar govorijo o slabih stvareh, pa tudi če so izmišljene.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Najprej naj vas ne skrbi moj status. Z vami želim razpravljati o vašem vodenju Vlade, o načinu vodenja Vlade, ne pa o tem, ali naj analitiki kaj svobodno pišejo ali lahko pišejo samo to kar pravi in naj bi preveril od analitikov neodvisen minister za finance. Jaz vas predvsem prosim, gospod predsednik, da resnicoljubno govorite tukaj in da pojasnite številke, ker to, gospod predsednik, so vaši podatki. To je program stabilnosti, sprejet na 100. redni seji, 7.12.2006. Prosim, da resnicoljubno in ne tako, kot nekaj dni kasneje lani decembra, tukaj poveste slovenski javnosti, da boste, in tako tukaj piše, zmanjšal socialne transfere za 150 milijonov evrov leta 2009. Iz 7,5 na 7% bruto domačega proizvoda. Razlike je 150 milijonov evrov. V tem programu tudi piše, gospod predsednik, če ga boste prebrali, da boste leta 2008 dvignili DDV, razen če boste z ukrepi, kot so dvig energentov ali pa jutrišnja 70% podražitev upravnih taks, to lahko preprečili. V tem programu piše, pa ne vem, če ste to uskladili z ministrico za delo, da bo leta 2009, 2010 kar dvakrat večje zaposlovanje starejših kot sedaj. In gospod Bajuk je v petek trdil, da je poraba za železnice samo 120 milijard, ampak vi ste sprejeli nek svetilniški set projektov, kjer pravite, da boste za železnice porabljali skupaj več kot 2000 milijard. Torej pojasnite, gospod predsednik, zakaj dvojnost? Zakaj en dokument za Državni zbor, kjer je vse v redu, drugi dokument pa za Evropsko unijo, kjer sami pravite, da bo leta 2009 potrebno za 150 milijard zmanjšati javno porabo? Prosim, če to resnicoljubno pojasnite.
Hvala. Gospod predsednik izvolite, imate besedo.
Torej, zmanjšati javno porabo je za to Vlado nekaj dobrega, ne nekaj slabega. Ta Vlada je obljubila na začetku mandata, da bo za dve odstotni točki zmanjšala delež javne porabe v bruto domačem proizvodu, ker je previsok. V času vladavine Liberalne demokracije je bil povprečno preko 48% bruto domačega proizvoda. In smo tudi povedali, na kakšen način bomo to naredili, in nobenih razhajanj ni med dokumenti, ki jih sprejemamo na Vladi, pošiljamo v Državni zbor v okviru proračunskega memoranduma in pošiljamo Evropski komisiji. Saj to bi bila velika neumnost, če bi to počeli. Kvečjemu bi se to za nekaj časa izšlo, če bi tudi mi določene projekcije označevali s strogo tajno ali strogo zaupno, kot to delajo nekatere druge institucije. Na tej podlagi se da špekulirati. Na podlagi javnih dokumentov se pa zagotovo ne da, ker Slovenija je del Evropske unije, tisto, kar se sprejema v tem Državnem zboru ali pa na Vladi, je objavljeno na spletu, je transparentno, nima nobenega smisla, da bi eno poročali sebi, eno pa poročali Evropski uniji. In tega pač ne delamo. Kar se tiče milijard, ki ste jih izračunali in ki naj bi bil manjko v socialnih transferjih, je pač treba vedeti tudi to, da Slovenija dosega zelo dobro gospodarsko rast in da se bruto domači proizvod povečuje vsako leto, na srečo. In da odstotek od 1000 milijard ni isto kot odstotek od 1200 milijard. To bi se pač že moralo vedeti in da bo stvar bolj plastična, predlagam, da si vsi preberete podobno razpravo v okviru poslanskih vprašanj v prvi polovici leta 2005, ko so bili objavljeni odstotki gospodarske rasti v prvem tromesečju leta 2005, se pravi prvo leto mandata te Vlade, takrat je bila gospodarska rast, mislim da, 2,3%. Poslanski kolega, gospod Cvikel, ki je zdaj odšel iz dvorane, je takrat tukaj naredil celo študijo o tem, kako se slovenska ekonomija potaplja in kako bo konec leta Slovenija imela zelo nizko gospodarsko rast. Ne, nič od tega se ni zgodilo. Slovenija beleži bistveno večjo gospodarsko rast, kot jo je beležila v času mandatov prejšnjih vlad, imamo najnižjo stopnjo brezposelnih, plače se realno povečujejo in Slovenija je edina izpolnila pogoje za vstop v Evropsko monetarno unijo. Nobenih katastrofičnih scenarijev ni na obzorju. In še enkrat predlagam, da smo se tega sposobni veseliti, ne pa biti veseli samo takrat, kadar gre komu slabo.
Hvala. Želite predlagati razpravo? Proceduralno? Izvolite, gospod Cvikl.
Gospod predsedujoči, postopkovno, v skladu z drugim odstavkom 226. člena predlagam, da Državni zbor opravi razpravo, da se bomo vsi veselili ob istih podatkih. Gospod Janša je namreč v odgovoru zavajal in predvsem povedal, da to, kar je Državni zbor sprejel, so projekti za leti 2007 in 2008. Ob teh projekcijah ste tudi predlagali, da naj damo poroštvo za železnice, samo nekaj dni kasneje je to postala javna poraba. In to vse skupaj zahteva, iz vaših dokumentov je to razvidno, leta 2009 zelo zmanjšati izdatke za pokojnine, zdravstvo, socialne transfere, subvencije. Tukaj predpostavljata gospod predsednik Vlade, ne vem, ali je usklajeno z vašo ministrico, dvakrat višjo zaposlenost starejših oseb. Predpostavljate, da bo leta 2008 prišlo do dviga DDV. Predpostavljate, da se bo na leto odpuščalo po 1.500 javnih uslužbencev. To so številke iz programa stabilnosti. In jaz mislim, da je potrebno opraviti razpravo o tem, ker Bruselj, Evropska komisija na podlagi teh podatkov, ne na podlagi podatkov, ki jih zlonamerno te dni uporabljate za to, da bi blokirali imenovanje guvernerja neodvisne institucije, Evropska komisija sama dvomi v to, gospod predsednik Vlade, da bo proračunski izid veliko slabši, kot ste napovedali v programu stabilnosti. V zadnjih 16, 17 letih se še ni zgodilo, da bi v enem letu pri približno 250 milijardah fleksibilnega dela proračuna lahko to zmanjšali za 150 milijard. Tega filma ni še nihče videl. In zelo lahkotno je reči, v letih 2005-2006 bomo trošili, v letih 2007-2008 bomo to nadaljevali, ampak leta 2009, da se bo Slovenija obdržala znotraj, da bo pod 3% primanjkljajem, bomo pa za 150 milijard zmanjšali javno porabo. To pomeni manj socialnih transferov, manj pokojnin, manj subvencij, pomeni tudi manj investicij. In hkrati sprejemate neke programe, kjer pravite, da boste za 8 milijard evrov investirali samo na eno področje. Nekaj tednov nazaj so na to opozarjali analitiki Umarja, pa ste jih hitro disciplinirali. Korektno na to opozarja Banka Slovenije, sistem evropskih centralnih bank, pa ste seveda tukaj zlonamerno uporabljali to, kar delajo analitiki Banke Slovenije. Tudi sam ste bil nekoč analitik, pa veste, kako se je končalo. Pustite analitikom, da delajo svoje stvari, gospod predsednik, vi pa predvsem usklajujte to, kar pošiljate v Državni zbor, in to, kar precej različno od tega pošiljate v Evropsko komisijo. Prosim, da podprete proceduralni sklep. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu poslanca gospoda Cvikla, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru predsednika Vlade na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločil v okviru jutrišnjih glasovanj. Naslednji bo predsedniku Vlade postavil poslansko vprašanje gospod Jožef Horvat. Prosim.
Gospod predsednik, hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod predsednik Vlade, ministrski zbor, spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! V tretjem četrtletju 2006 smo v Republiki Sloveniji zabeležili rekordno 5,6% gospodarsko rast, kar je največ v zadnjih šestih do sedmih let, skupna gospodarska rast v letu 2006 pa je blizu 5%, kar nam omogoča pospešeno približevanje starim članicam Evropske unije. 15. januarja je Slovenija obeležila vstop v Evropsko monetarno unijo, kamor je vstopila kot prva nova članica Evropske unije. Kot gospodarsko uspešna in demokratično razvita država bo v prvi polovici leta 2008 predsedovala Evropski uniji. Za razliko od nekaterih skeptikov iz opozicije in nekaterih časopisnih komentatorjev mednarodna skupnost in Evropska unija še posebej odkrito priznavata Sloveniji njene uspehe, kar je ne nazadnje pokazala ugledna udeležba tujih gostov na proslavi Dobrodošlica evru v Cankarjevem domu pred natanko dvema tednoma. Spoštovani gospod predsednik Vlade, sprašujem: Kako Vlada Republike Slovenije ocenjuje trenutne gospodarske in politične razmere v Republiki Sloveniji po uspešnem prevzemu evra in sprejetju večjega dela reformnih ukrepov? Že vnaprej se za vaše odgovore najlepše zahvaljujem.
Hvala. Gospod predsednik, izvolite.
Hvala za vprašanje. Dejstvo je, da je sedanje gospodarsko stanje solidno, dobro, rezultati so - primerjalno gledano za dveletno obdobje - boljši, kot so bili kadarkoli prej v času življenja samostojne države, in Slovenija se smatra tudi za politično stabilno državo. Vse to je leta 2004 že na začetku tega mandata bilo tudi ključno pri odločitvi, da se Sloveniji zaupa prvo predsedovanje Evropske unije med vsemi novimi članicami Evropske unije. Vse te stvari so se tehtale in ni bilo slučajno, da je bila Sloveniji prvi takšna priložnost ponujena. V navezavo tudi na prejšnje razprave naj povem, da je stanje ne samo solidno zdaj, ampak da so tudi trendi dobri, da govorjenje o tem, kako se Slovenija zadolžuje, ko bo tukaj presegla maastrichtske kriterije, nimajo nobene realne osnove. Slovenija je med najmanj zadolženimi evropskimi državami, med najmanj zadolženimi, samo nekaj jih je manj zadolženih. Meja maastrichtskih kriterijev je 60% BDP-ja, mi smo pod 30% in ta odstotek znižujemo, celoten dolg javnega sektorja oziroma udeležba konsolidiranega dolga države v bruto domačem proizvodu je bil leta 2004, se pravi na začetku tega mandata, 28,7%. Kljub temu, da se je šlo v investicije, kljub temu, da smo dali poroštva za železnice in tako naprej, se ta odstotek, meja je pa 60% ne 30%, ni bistveno dvignil oziroma se je znižal. Tudi v lanskem letu je nižji, kot je bil leta 2004; in v letu 2007 po naših projekcijah naj bi bil samo še 28,2% točki. Torej tudi ta poroštva in ta zadolževanja, ki so za nekatere sporna, ne ogrožajo izpolnjevanje kriterijev pakta stabilnosti in rasti ali pa maastrichtskih kriterijev na drugi strani, smo daleč od vsakega nevarnega tveganja. In tudi ne razumem tistih, ki so pustili Slovenske železnice vnemar zadnjih 15 let, da je vse, kar se sedaj skuša narediti zato, da se stanje sanira in tudi dolgoročno uredi, sporno. Jasno je, da bo v to potrebno vlagati. Slovenija je tudi za izgradnjo avtocestnega križa investirala veliko, milijarde evrov; tudi za modernizacijo železniškega omrežja, še posebej petega in desetega evropskega koridorja v tem delu, ki gre čez Slovenijo, bodo potrebne milijardne investicije. In to je neizogibno. Če se ne želimo izločiti, imamo evropske mednarodne obveze, poleg tega je popolnoma jasno, če se ne želimo izločiti iz evropskih prometnih tokov, je to potrebno narediti v dobro hitrejšega razvoja Slovenije, boljše povezanosti in višje gospodarske rasti. Jasno pa je, da tega ne zmoremo čez noč, da to ni možno obesiti samo na eno generacijo, da bo treba bremena porazdeliti; in zaradi tega je pripravljen ta projekt do leta 2023 in v tem času se bo projekt sfinanciral, deloma z evropskimi sredstvi, deloma s proračunskimi sredstvi, deloma preko javno-zasebnega partnerstva. Vse moči bo tukaj potrebno združiti in to ne bo ogrozilo niti pokojnin, niti zdravstvenega varstva, niti socialnega varstva. V prihodnjih letih se pokojnine ne bodo zmanjševale, realno bodo rasle, rast se bo usklajevala s plačami, kar je izglasoval ta Državni zbor in je predlagala ta koalicija in ta Vlada, v nasprotovanju mnogih, ki so prej upokojencem vzeli skoraj 10% pokojnin. In zaradi tega ne bo treba povečevati nobenih prispevnih stopenj, ker lahko Slovenija s tem, ko ima visoko gospodarsko rast, namenja ob istih odstotkih sredstev, ki jih namenjamo za določene namene, višja sredstva. To je popolnoma jasno, zato je gospodarska rast temelj ne samo gospodarskega, ampak tudi društvenega razvoja.
Hvala. Prehajamo na vprašanja poslank in poslancev. Pri tem vas obveščam, da so se za danes opravičili naslednji ministri: minister za notranje zadeve, gospod Dragutin Mate, minister za finance, gospod Andrej Bajuk, minister za gospodarstvo, gospod Andrej Vizjak. Zato gospo Darjo Lavtižar Bebler sprašujem, ali želi kljub temu postaviti vprašanje? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Čeprav ministra gospoda Mateja danes tukaj ni, pa želim zastaviti to vprašanje predvsem zato, ker želim sporočiti slovenski javnosti, da smo zaskrbljeni in da obstajajo razlogi za to zaskrbljenost nad tem, kako deluje policija pod aktualno politično oblastjo. Namreč, v javnosti kroži dokument, zapis iz dnevnika Operativno komunikacijskega centra postojnske policije, kako policija sledi in opazuje državljane in državljanke Republike Slovenije. In zato me zanima, ali je to ustaljena praksa delovanja slovenske policije. Ker je minister Mate minister, pristojen za policijo, me zanima tudi njegovo stališče do očitkov Varuha človekovih pravic, ki je najpomembnejša inštitucija varovanja človekovih pravic v državi, ter do stališča strokovne javnosti, da gre pri takem delovanju policije za prekoračitev policijskih pooblastil in prekomerno poseganje v človekove pravice. Generalni direktor policije se sklicuje na pravne podlage za opazovanje in sledenje in na pravila policije, ki, kolikor vemo, niso objavljena v Uradnem listu, niso dosegljiva na internetu in za katera že odločba Ustavnega sodišča iz leta 2001 pove, da ta pravila niso predpis, temveč so interni akt. In to tak interni akt, ki ne vsebuje norm, ki bi povzročale pravne učinke navzven. Doslej nihče od pristojnih ni zanikal varuhovih dejanskih ugotovitev in tudi ne zapiskov, ki so prišli v javnost. Iz njih pa več kot očitno razberemo, da se je opazovanje osredotočilo na povsem konkretne osebe, bilo je dolgotrajnejše in imelo je za posledico zbiranje, evidentiranje in analiziranje osebnih podatkov. V pravni državi pa policijsko opazovanje in varovanje ni isto kot nadzorovanje. Naj spomnim, da sme policija osredotočeno nadzorovanje opravljati samo v izjemnih primerih, določenih z zakonom in odobrenih s strani tožilstva in sodišča. Zanimivo, da je generalna državna tožilka zadevo komentirala tako, da po podatkih, ki jih je Vrhovno državno tožilstvo prejelo od policije in od nekaterih tožilstev, ni nobenih razlogov za to, da bi lahko rekli, da gre za zlorabo pooblastil ali pa za tajne oziroma prikrite preiskovalne ukrepe. Ni pa denimo odgovorila, da je bila zahteva opravljena v skladu z zakonom in z odobritvijo tožilstva ali sodišča. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] Nam pa je seveda jasno, da policija ne bo dajala podatkov, s katerimi bi sama sebe kompromitirala oziroma samoovajala. Prosila bi za to, da minister Mate pove, kakšno je [[...]] [[Izključen mikrofon.]]
Hvala. Besedo ima gospod Bojan Kontič.
Hvala lepa. Gospod predsednik, spoštovani ministri, še posebej gospod minister za lokalno samoupravo in regionalni razvoj. S sprejetjem Ustavnega zakona o spremembah Ustave Republike Slovenije, smo spremenili tri člene, za katere je tako stroka kot politika ocenila, da jih je potrebno spremeniti, če želimo ustvariti pogoje za to, da sprejmemo v Državnem zboru potrebno zakonodajo za ustanovitev pokrajin. Seveda je pa predpogoj za to, da Vlada oziroma ministrstvo pripravi to zakonodajo in jo pošlje v parlamentarno proceduro. Že ko smo sprejemali spremembe Ustave, ko smo se odločali za spremembo treh členov Ustave, je bilo napovedano, da bomo že v preteklem letu dobili zakonodajo, da je v bistvu že pripravljena, da gre zgolj za to, da moramo najprej spremeniti Ustavo; in napovedane so bile rešitve, ki bodo pripeljale dvostopenjsko lokalno samoupravo, torej drugo stopnjo pokrajine, do ustanovitve, tako da bodo leta 2008 skupaj z državnozborskimi volitvami potekale tudi volitve v organe pokrajin, torej drugostopenjske lokalne samouprave. Lani ste tudi predstavili zakonodajo v poslanski skupini, imeli smo možnost na vaš predlog posredovati pripombe, iz poslanske skupine Socialnih demokratov smo to storili. Odgovora zaenkrat na to, kaj je sprejemljivo za ministrstvo in kaj ni, nismo prejeli, v napovedi Vlade za leto 2007, v delovnem programu je bilo zapisano, da bo Vlada obravnavala pokrajinsko zakonodajo v začetku meseca januarja. To se torej ni zgodilo in zanima me: Kakšen je najnovejši časovni potek sprejemanja te pokrajinske zakonodaje? Hkrati želim opozoriti vas, minister, tudi na to, da smo v poslanski skupini Socialnih demokratov opozorili na dejstvo, da želimo paket zakonodaje za področje drugostopenjske lokalne samouprave obravnavati skupaj. Torej, te štiri zakone, ki ste jih vi predlagali, skupaj z Zakonom o ustanovitvi pokrajin, torej tem zadnjim. V programskem načrtu Vlade pa se predvideva časovni zamik šestih mesecev za sprejem tega zakona, pa me zanima, kot sem že dejal, časovni načrt sprejemanja te zakonodaje, ki jo je nujno sprejeti, če želimo v Sloveniji torej uvesti pokrajine. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, dr. Žagar, izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovane poslanke, spoštovani poslanci! Najlepša hvala za postavljeno vprašanje, spoštovani gospod poslanec. Dejstvo je, da mi želimo z ustanovitvijo pokrajin doseči policentričen razvoj Slovenije, torej izpeljati decentralizacijo Slovenije, tudi finančno, skratka tudi pospešiti skladni regionalni razvoj; in da seveda z ustanovitvijo pokrajine bistveno posegamo v sam način upravljanja Slovenije v prihodnje, ko bo seveda ta zakonodaja sprejeta in bo stopila v veljavo; in to pomeni, da je to izjemno zahteven projekt. Ko so bile sprejete ustavne spremembe v Državnem zboru, smo mi nemudoma stopili k pripravi zakonodaje, to zakonodajo tudi pripravili v prvi fazi in kot ste že sami omenili, smo jo predstavili tudi vsem poslanskim skupinam. Kar zadeva odziva poslanskih skupin in tudi kar zadeva usklajevanja, smo dobili odgovore konec lanskega leta, moram reči, da smo te odgovore temeljito tudi preučili in v nadaljnji pripravi in usklajevanju zakonodaje tudi upoštevali tiste rešitve, ki jih je bilo mogoče že upoštevati. Tiste rešitve, za katere pa ni bilo mogoče oziroma ki jih je mogoče delno upoštevati, pa pripravljamo tudi ustrezna pojasnila. V tem času je tudi v skladu z vsemi temi pripombami teklo intenzivno in še delno vedno tudi poteka medresorsko usklajevanje, namreč to je izjemno zahteven proces in vas lahko tudi v tem trenutku seznanim, da mi v prihodnjih dnevih načrtujemo z ozirom na to, da je usklajevanje v tej fazi v zaključnem stanju, da lahko v naslednjih dnevih, mogoče tednu pričakujete ponovno predstavitev poslanskim skupinam. Mi namreč želimo to zakonodajo čim širše uskladiti, predvsem zaradi tega, ker želimo projekt pokrajin pripeljati na način, da bodo res nudile tudi naslednjo razvojno stopnjo in prispevek k razvoju Slovenije tudi v prihodnje. No, sočasno bo zakonodaja tudi obravnavana na Vladi. Ravno v sredo je predvidena tudi predstavitev kompletnega paketa zakonodaje vsem občinam, skratka na ta razgovor oziroma na to predstavitev so povabljeni vsi župani vseh slovenskih občin. In načrtujemo, da bi potem bila v naslednjih dnevih, ne bi pa želel biti res točno natančen, kar zadeva točno nekega datuma, zakonodaja posredovana v Državni zbor, tako da bi še naprej lahko sledili in v tem trenutku še vedno sledimo časovnim okvirom, ki bi omogočali, da bi lahko izpeljali že prve volitve z naslednjimi državnozborskimi volitvami. Je pa res, da tudi kar zadeva teh usklajevanj, da so tako na politični kot tudi na strokovni ravni izjemno zahtevna, in mogoče je smiselno tudi kakšen dan usklajevanju nameniti več časa in res pripraviti kvalitetno zakonodajo. Ne nazadnje tudi zaradi tega, ker o tem projektu ustanavljanja pokrajin že govorimo kar nekaj let, dobrih 12 let in zdaj pa je, v tem trenutku nastopil čas in jaz sem prepričan, da bomo vsi skupaj lahko ta projekt tudi s sprejetjem zakonodaje pripravili na tak način, da bo v prihodnje omogočil, in to ima tudi edini smisel, naslednjo razvojno stopnjo tudi kar zadeva razvoja Slovenije po celotnem območju Slovenije. Hvala lepa.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospod Kontič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Verjetno je tako kot v strokovnih krogih tudi v političnih prisotna dilema o tem, ali pokrajina dvoživka ali ne; in da je to eden izmed večjih problemov oziroma orehov, ki jih je potrebno streti, če želimo uvesti pokrajine, zato razumem tudi zamudo oziroma vaš dodaten napor. Jaz se strinjam, da je potrebno na tem področju doseči čim širše soglasje, je pa res, da vas v iskanje tega soglasja prisiljuje tudi določba, ki pravi, da se bo Zakon o ustanovitvi pokrajin sprejel tako, da bo zanj morala glasovati dvotretjinska večina v Državnem zboru. Glede na izkušnje Vlade, ki jih imam, tam, kjer ne potrebuje več poslancev, kot jih šteje koalicija, zelo pripravljeni na usklajevanje niste, ampak je že verjetno tako prav, da smo v Ustavi to tudi zapisali. Sem pa prepričan, da je še ena težava, ki vas spremlja pri pripravi potrebne zakonodaje, predvsem tega zadnjega, petega, ki bo pomenil dejansko tudi ustanovitev pokrajin, je verjetno število pokrajin, kjer se lahko ponovi zgodba, ki smo jo imeli leta 1994 pri ustanavljanju občin, ko se pokažejo različni interesi. In glede na to, da resnično pričakujemo to pokrajinsko zakonodajo, me zanima: Ali je v tem trenutku ta dilema "pokrajina-dvoživka" že odpravljena in ali je morda dokončno število pokrajin, ki ima večino v Državnem zboru, doseženo.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala še enkrat za besedo. Še enkrat ponavljam, da je osnovni namen ustanovitve pokrajin selitev pristojnosti nalog, skupaj s finančnimi viri in tudi skupaj z ustreznimi administrativnimi strukturami od državnega nivoja navzdol na pokrajinski. To je seveda ta osnova. Ob tem se tudi, kot vprašanje dvoživke, pojavljajo številka vprašanja ali pa predvsem strokovna vprašanja, številne dileme. Vsaka rešitev ima svojo prednost, tudi svojo slabost in je potrebno te dileme upoštevati, upoštevati tudi argumente in sem prepričan, da bomo vsi skupaj našli rešitev, ki bo za Slovenijo tista najbolj pravilna. Kar zadeva te štiri zakone, je ob teh štirih zakonih sočasno v pripravi tudi peti zakon, ki govori o ustanovitvi pokrajin. Tukaj bi predvsem opozoril, da že tudi sama ustava narekuje pravzaprav dvofazni postopek ustanavljanja pokrajin. Tako mi sedaj pripravljamo ta izhodišči predlog, pripravljamo ga tudi na podlagi, v tem trenutku, političnega razmišljanja tudi vseh ali pa skoraj vseh političnih strank. Tako verjamem, da bo tudi tukaj lahko dosežen ta potreben konsenz, in sem prepričan, da bodo politične stranke zmogle tudi ta politični napor za nadaljnji skladnejši regionalni razvoj Slovenije, tudi policentrični razvoj - je seveda ustanovitev pokrajin nujna. Tako da je, kar zadeva sam postopek, izhodišč, kar se tiče števila, in tudi v skladu z razmišljanji posameznih strank, nekje povezano s trenutnimi 12 razvojnimi regijami in dvema dodatnima območjema. Je pa res, da je to odločitev, ki jo bo moral v končni fazi sprejeti Državni zbor. V postopku bodo sodelovale tudi občine. To seveda ne pomeni, da lahko občine sedaj blokirajo te odločitve, ampak predvsem izražajo svoje mnenje v tistih delih, kjer so res določene dileme glede, recimo, na prvi predlog. Tako bomo sočasno s tem paketom zakonodaje pripravili tudi izhodišče tega petega zakona, ga tudi predstavili političnim strankam. Potem bo sprejet tudi izhodiščni, navadni in bo šel v javnost proceduro. Rezultati te javne procedure pomenijo lahko tudi odločanje, posredovanje, iskanje mnenja po posameznih občinah in to mnenje bo upoštevano pri pripravi končnega predloga. Jaz pa sem prepričan, da bo to mnenje upošteval pri odločanju Državni zbor. In še vedno verjamem, da bomo po vsej tej dolgi razpravi v teh 12 letih prišli do pokrajin. Ponavljam pa še enkrat, da pokrajine morajo pomeniti [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] to razvojno iniciativo. To je namen tega projekta.
Hvala ministru dr. Žagarju. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil ministru za obrambo gospod Stane Pajk.
Spoštovane kolegice in kolegi, ministri, ki ste še ostali! Vprašanje je: konec lanskega leta je izpostava Uprave Republike Slovenije za zaščito in reševanje izselila iz Krškega. Ministra sem že pred tem ustno seznanil, da se s takim ravnanjem ne strinjam, in to zato, ker je v Krškem Nuklearna elektrarna in po logiki ta institucija spada v Krško. Povedal sem mu tudi, da take odločitve negativno vplivajo na lokalno prebivalstvo, ki je pred vprašanje, ali dopustiti gradnjo odlagališča za srednje in nizkoradioaktivne odpadke. Rešitev tega problema je pogojena z morebitno izgradnjo nuklearnega bloka 2. Seveda bo potrebno o taki odločitvi povprašati okoliško prebivalstvo na referendumu. Zato ni dobro po nepotrebnem vznemirjati tega prebivalstva. Ministra sprašujem: Kaj je bil vzrok za selitev? Zakaj je Ministrstvo za obrambo sprejelo tako odločitev? Sprašujem ga tudi: Ali so se kje drugje v državi izvršile take izselitve?
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani predsednik, drage poslanke in poslanci! Spoštovani poslanec, zahvaljujem se vam za to vprašanje. Naj povem, da izpostava Uprave za zaščito in reševanje je delovala v občini Krško od leta 1995, in sicer v najetih prostorih. Občina Krško je izrazila željo po teh prostorih, in sicer zaradi potreb upravne enote. Zato so predlagali, da bi se Uprava za zaščito in reševanje izselila iz teh prostorov. Skupaj smo iskali druge lokacije v okviru občine Krško, vendar moram reči, da so se vse te lokacije izkazale kot neustrezne. Naj pa povem, da tudi tista lokacija, v kateri je izpostava Uprave za zaščito in reševanje delovala, ni bila ustrezna, ker smo imeli težave s poplavami. Naj povem, da je bil ta prostor dvakrat poplavljen. Gre za regijski center za obveščanje in tudi skladišče, zato smo iskali novo lokacijo skupaj z občino, vendar žal nismo našli ustrezne lokacije. Naj povem, da velja na Ministrstvu za obrambo, glede na to, da imamo številne nepremičnine, politiko, da najprej pogledamo, če imamo znotraj svojih resursov kakšne prostore. In v občini Brežice, ki je sosednja občina, smo našli take lastne prostore, in sicer v bivšem obrambnem domu, zato je bilo nekako normalno, da smo se odločili, da bomo to upravo oziroma izpostavo Uprave za zaščito in reševanje preselili na to lokacijo. Naj pa povem, da ta lokacija ustreza, ker je v bližini oziroma na isti lokaciji policija, gasilski dom, tako da glede tega je lokacija primerna. Moram reči, ker je preselitev tudi malo zamujala, da smo celo imeli tožbo s strani občine Krško v letu 2005, da naj čim prej izpraznimo te prostore. Glede prakse v drugih občinah naj povem, da v Mariboru prav tako rešujemo ta problem in smo tik pred tem, da bomo preselili Upravo za reševanje in zaščito, vendar je pa res, da znotraj iste občine. In enako je v Celju in v Novem mestu, kjer pač skušamo v okviru lastnih nepremičnin najti ustrezne prostore za delovanje teh služb. Naj pa povem, da ogroženost vizavi nuklearke ne bo, ker v bistvu gre za lokacijo, ki je v neposredni bližini - pač, gre za sosednjo občino. Mislim pa, da je prav, da na tak način racionaliziramo naše poslovanje, ker smo preselili to dejavnost v lastne prostore in sedaj ne plačujemo več občini najemnine.
Hvala. Gospod Ljubo Germič bo postavil poslansko vprašanje ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Gospod minister, ostali ministri, kolegice in kolegi! Gospod minister Bručan, do sedaj smo vas poznali kot ministra, ki se močno zavzema za privatizacijo zdravstva. Nakazana privatizacija pa se sedaj očitno širi tudi na področje zdravstvenega zavarovanja. Preko medijev smo bili seznanjeni z novo ponudbo zavarovalnice Adriatic Slovenica o posebnem prostovoljnem zdravstvenem zavarovanju, s katerim bi si lahko premožnejši zagotovili preskakovanje čakalne liste oziroma prednost v čakanju na določene preiskave pred drugimi, ki takega zavarovanja ne bi imeli ali ga finančno ne bi zmogli. Ponuja se tako imenovano tretje zavarovanje za mesečno premijo od štirih do osmih evrov, ki omogoča preskakovanje čakalnih vrst, ponuja krajše čakalne vrste in hitrejši ter brezplačni pregled v zasebni zdravstveni službi. Ob tem sprašujem, ali gre za krizo zdravstvenega sistema, če potrebujemo za dostop do zdravnika še tretje zavarovanje, hkrati pa vemo, da si že sedaj približno 100 tisoč Slovencev iz lastnega žepa ne more privoščiti dopolnilnega zavarovanja. Zato se zelo jasno postavlja vprašanje, ali ne gre za razslojevanje slovenske družbe in odmik od sistema socialno-zdravstvenega zavarovanja, kjer naj bi veljala načela solidarnosti, pravičnosti in nediskriminatornosti med zavarovanci. Gospod minister: Ali to pomeni, da želimo v Sloveniji ustvariti sistem, v katerem bo dostopnost do storitev in pravic, ki so sicer v Ustavi in zakonih za vse enake, vseeno odvisna od premoženjskega stanja posameznika? Ob tem bode v oči dejstvo, da gre pri tem za iste pravice, ki so sestavina obveznega zdravstvenega zavarovanja, zato me zanima: Kakšno je vaše stališče do takšnega zavarovanja? Ali ne gre pri tem za storitve javnega interesa in poseg v javni sistem zdravstvenega zavarovanja, ustvarjanje neenakosti med zavarovanimi osebami in spodbujanje zdravnikov k ustvarjanju in podaljševanju čakalnih vrst in dob ter rušenju javnega sistema zdravstvenega zavarovanja in varstva? Kako je možno upravičiti možnost, da bo nekdo lahko uveljavil pravico, za katero je že obvezno zavarovan in zanjo plačuje prispevke, le, če se bo še enkrat zavaroval? Zato vas, gospod minister sprašujem: Kakšne ukrepe predvidevate za preprečitev takšnega scenarija oziroma ali lahko takšno dejavnost Adriatica dovolite brez kakršnekoli zaskrbljenosti in odgovornosti za vse njegove posledice, ki izhajajo iz neurejenosti področja prostovoljnih zavarovanj pri nas?
Hvala. Gospod minister, izvolite, imate besedo.
Gospod predsednik, gospod poslanec Germič, hvala za vprašanje. Seveda vam lahko že uvodoma odgovorim na eno vprašanje, to je, da ne gre za nobeno krizo zdravstva v Sloveniji, tudi ta ponudba te vrste zdravstvenega zavarovanja seveda tudi približno ne govori v tej smeri. Tudi ne mislim, da sem kdajkoli do zdaj, ob nobeni priliki, govoril o možnostih za razslojevanje slovenske družbe in pa tudi ne za socialno diferenciacijo. Še nekaj bi rad uvodoma povedal, da je Ministrstvo za zdravje in jaz osebno sem dobil predlog Adriatic Slovenice za to vzporedno zavarovanje na mizo tako kot vsi drugi šele potem, ko je do te odločitve na tej zavarovalnici že prišlo in za to nisem bil niti vprašan. Ministrstvo pa kljub temu ugotavlja in tudi jaz osebno, da gre v danem primeru tržne ponudbe Adriatic Slovenica za enega od štirih sicer zakonsko opredeljenih tipov prostovoljnih zdravstvenih zavarovanj, ki ga določa 4. točka drugega odstavka 1. člena Zakona o spremembah in dopolnitvah zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, ki velja od 1.9.2005 dalje in je bil soglasno sprejet v tem Državnem zboru. Zavarovalnicam to omogoča uvedbo vzporednih zdravstvenih zavarovanj s katerimi se krijejo stroški zdravstvenih in z njimi povezanih storitev ter oskrbe z zdravili in medicinsko-tehničnimi pripomočki, ki so sicer pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, a jih zavarovanci uveljavljajo po drugačnih postopkih in ob drugih pogojih, kot jih predpisuje obvezno zdravstveno zavarovanje. Preskok čakalne vrste za pregled pri konkretnem specialistu je torej drugačen pogoj oziroma postopek kot pri obveznem zavarovanju in je tip vzporednega zavarovanja v prostovoljnih zdravstvenih zavarovanjih. Za izvajanje teh zavarovanj se uporabljajo točke Zakona o zavarovalništvu, za razmerja iz pogodb pa določbe zakona o obligacijskih razmerjih. Znano je, da so v vseh državah v javnih zdravstvenih zavarovanjih različno dolge čakalne dobe. Brez čakalnih dob ni nobeno zdravstvo, noben zdravstveni sistem v Evropi, ki se financira samo iz javnih sredstev. Ministrstvo je v zadnjih dveh letih skrajšalo več kot za polovico čakalne dobe, za nekatere posege pa čakalnih dob praktično ni več. Ker pa obseg javnih sredstev ne more pokriti vseh potreb - in v nobenih državi jih ne - brez čakalnih vrst in tudi ne vedno zagotavljati konkretno izbranega specialista, je takšne potrebe in želje mogoče pokriti tudi z vzporednimi in dodatnimi zavarovanji zasebnih sredstev. To je dejstvo, ki ga nobena demokratična država ne more niti prepovedati in tudi ne poznam države, ki bi se tega denarja za organizacijo zdravstvenega sistema tudi branila. Ni take države na svetu, ne poznam je. Ministrstvo za zdravje tako ocenjuje, da je nova ponudba zavarovalnice Slovenica sicer prišla na ministrstvo indirektno, v neki drugi fazi, vendar je glede na dosedanjo skromno ponudbo pravih prostovoljnih zdravstvenih zavarovanj možna in daje možnost državljanu za večjo skrb za lastno zdravje. Jaz sam osebno mislim, ker ste me že to vprašali, kaj jaz osebno mislim, da je tako zavarovanje v Sloveniji možno izvesti, da pa je pred tem pod nujno potrebno, izpeljati jasno razmejitev med takim načinom vzporednega zavarovanja na eni strani in dopolnilnim oziroma obveznim zdravstvenim zavarovanjem na drugi strani. Tako način ostre razmejitve med enim in drugim tipom zavarovanj in njegovo izvajanje v praksi pa bi lahko pripeljali do izrazitega skrajšanja čakalnih dob tudi za tiste, ki tega vzporednega zavarovanja ne bi bili pripravljeni participirati. Za obe skupini bi se čakalne dobe lahko skrajšale. Še enkrat pa poudarjam, čakalne dobe smo tako skrajšali, da v zadnjem času na nekaterih področjih praktično jih ni več in da so bistveno nižje kot v kateri drugi evropski državi.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Najprej se vam zahvaljujem za odgovor, pri čemer bi vas pa, gospod minister, spomnil na besede, ki ste jih izrekli v intervjuju v Sobotni prilogi Dela in govorite naslednje: "Vzpostaviti se morata dve čakalni vrsti, ena za obvezna in druga za dodatna zavarovanja. Ti dve se med seboj ne smeta mešati. Če bo tako, se bodo čakalne vrste skrajšale. Res bodo eni, ki imajo več, prišli lažje do zdravnika, ampak tak sistem obstaja povsod po svetu." Toliko v odgovor tistemu, ko govorite, da nikoli niste govoril o tem, da lahko takšen pristop uvede razslojevanje v slovenski družbi in da tisti, ki bodo imeli več, bodo imeli tudi možnost zagotavljati si zdravstveno varstvo in zdravstveno zavarovanje na neki višji ravni, medtem ko tisti, ki bodo imeli manj, seveda, na bistveno, bistveno nižji ravni. Pri tem preseneča ravno to dejstvo, da vi govorite o tem, kako uspešno skrajšujete čakalne vrste, na drugi strani pa ugotavljamo, kako zavarovalnice intenzivno ponujajo dodatne možnosti zavarovanj za preskakovanje čakalnih vrst. In naj samo omenim, da je od objave v decembru, torej v enem mesecu, prijavljenih že 5.000 zainteresiranih za takšno zavarovanje. Ob tem, gospod minister, skrbi dejstvo, da v Sloveniji ne bo več zagotavljanje zdravstvenega varstva temeljna človekova pravica in da bo dostopnost do zdravstvenih storitev enakopravno omogočena vsem. Zato vas, gospod minister, še enkrat sprašujem: S kakšnimi ukrepi boste ravnali, da temu ne bo tako? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa za to dodatno vprašanje. Seveda tu ne gre za nobene zdravstvene usluge na višji ravni, kot ste nekako ugotovili. Gre za isto raven, dejansko pa je možno uporabiti tam, kjer so čakalne dobe daljše, kot se nekemu zavarovancu zdi, da je to možno še urediti oziroma da je to možno še sploh prenesti v sistemu. Tisti intervju, ki sem ga dal v Delu, in tisti citat iz Dela govori prav o tem, o čemer sem že danes enkrat govoril. Rekel sem popolnoma jasno, da bi se v takem primeru, če bi prišlo do tega vzporednega zavarovanja skrajšale čakalne dobe tudi v obveznem zdravstvenem zavarovanju. To se pravi, gre za dobro vseh skupin prebivalstva, tudi tistih, ki si vzporednega zavarovanja ne bi želeli ali ne bi mogli privoščiti. Skratka, čakalne dobe bi bile v primeru ostre ločitve med enim in drugim sistemom, in tega bom seveda zahteval, preden bi do takšnega zavarovanja moglo v resnici priti - v tem primeru se stanje izboljša za obe skupini: za tiste, ki si bodo privoščili vzporedno zavarovanje, in za tiste, ki si ga ne bodo. Ker iz te skupine obveznega zavarovanja bodo ti izšli kot čakajoči in bodo pustili prostor in skrajšali čakalno vrsto tudi tistim, ki bodo čakali iz tega obveznega zavarovanja. Mislim, da to moje mnenje v intervjuju lahko zagovarjam in lahko ga tudi dokažem kjerkoli. In nič ne bo prišlo zaradi tega do bistvenega razslojevanja med prebivalcem v kvaliteti zdravstvenega varstva. In prav to je tisto, kar jaz želim v prihodnje urediti, da pa se ti dve čakalni vrsti dejansko ne bosta mešali. Tukaj je pa seveda tisto, o čemer pa je potrebno pri tem jasno razmejiti, kaj je ena in kaj je druga čakalna vrsta. Mislim, da na tej točki pravzaprav dejansko lahko obstaja nekje trenutno v Sloveniji problem med to razmejitvijo in to razmejitev bom - to kar ste od mene nekako pričakovali, ta odgovor - tudi zahteval, da se bo ta razmejitev jasno videla in da ne bo prišlo do problemov na tej črti. Je pa res, da je to stvar kontrole, da je to stvar nadzora in tak nadzor mora opravljati v tem primeru predvsem zdravstvena zavarovalnica, ki je dolžna opravljati ta nadzor. Tako mislim, da tukaj ne gre za neko a priori slabo zadevo, gre za princip, gre za predlog, ki je, prvič, zakonit, drugič za predlog, ki skrajšuje čakalne vrste tudi iz obveznega zdravstvenega zavarovanja, omogoča hitrejše zdravljene tudi tistim, ki bodo samo iz obveznega zdravstvenega zavarovanja še vedno v čakalni vrsti, je pa treba razdeliti ti dve zavarovanji in tudi dve čakalni vrsti - praktično 100% hermetično jih ločiti.
Hvala. Želite predlagati razpravo? Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik, še enkrat. Seveda bi predlagal, da bi na podlagi drugega odstavka 246. člena Poslovnika opravili razpravo o odgovoru gospoda ministra na moje vprašanje. To utemeljujem predvsem z dejstvom, da uvedba zavarovanja, ki ga ponuja Adriatic Slovenica, pravzaprav pomeni možnost posebnega prostovoljnega zdravstvenega zavarovanja, s katerim bo omogočeno posameznikom preskakovanje oziroma krajšanje čakalnih dob za posamezne preiskave oziroma postopke. Takšno zavarovanje je pri nas novost in nimamo ustrezne pravne ureditve. Mi jo sicer imamo zapisano kot možnost v obliki, torej v Zakonu o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju, imamo pa bistveni primanjkljaj na področju zakonodaje v primerjavi s tistimi državami, ki takšno zavarovanje poznajo. Seveda, takšno zavarovanje ustvarja še bistveno več dilem. Eno izmed dilem sem že omenil. To je dilema o tem, ali vključujete gospod minister, glede na to, da nimamo plana zdravstvenega varstva in nimamo izdelane strategije; torej, ali vključujete v to strategijo tudi takšno zavarovanje, kjer bo potrebno biti dodatno zavarovan zato, da bomo lahko uveljavljali pravice iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Drugič, pojavlja se vprašanje, ali bodo te storitve opravljene v javnih zavodih in pri koncesionarjih, pri čemer lahko pride do prepletanja tako, bodo iz uslug storitev iz obveznega zavarovanja lahko plačevane tudi dodatne storitve, ki bodo zavarovane v tem dodatnem zavarovanju. Tukaj obstajajo tudi vprašanja, ali ne gre za dodatno možnost zaslužka zdravnikov, ki bodo seveda v rednem času, ko bodo pokrivali obvezni program, in v ostanku časa tudi pokrivali pravzaprav program iz tega zavarovanja. Na koncu bi želel samo poudariti, da bi ta razprava bila nujna tudi zaradi dejstva, da bi bilo področje prostovoljnih zavarovanj potrebno v strategiji in v planu natančno opredeliti in da bi bilo na tej osnovi potrebno tudi pripraviti ustrezno zakonodajo. In glede na to, da bodo zavarovanja pravzaprav stopila v veljavo vsak čas, bi bilo nujno, da tudi v tem parlamentu opravimo vsebinsko razpravo o tem vprašanju. Hvala lepa.
Hvala. O predlogu gospoda Germiča, da Državni zbor na naslednji seji opravi razpravo o odgovoru ministra za zdravje na njegovo poslansko vprašanje, bo Državni zbor odločal v okviru jutrišnjih glasovanj. Gospod Dušan Kumer, boste kljub odsotnosti ministra postavili vprašanje? Izvolite.
Hvala za besedo, gospod predsednik. V zadnjem času se name obrača vedno več ljudi z vprašanji, ki se nanašajo na povzročene jim krivice kot posledica nepotizma, klientelizma in korupcije. Pri tem zatrjujejo, da veljajo zakoni za trenutno vladajoče in tiste, ki jih podpirajo, malo drugače kot za druge. Da dobiš to ali ono storitev s strani državnih organov, da uspeš na tem ali onem razpisu, je v veliki meri odvisno od prave strankarske izkaznice; in to velja tako za državni kot lokalni nivo. Torej, ti ljudje opozarjajo na očitno sila pereč problem te države in družbe, to je klientelizem in korupcija. Spomnim naj, da je sedanja večina v koaliciji pred volitvami dnevno obljubljala, da če dobi zaupanje ljudi, bo s temi lopovščinami hitro obračunala. Minili ta dve leti in nič se ni zgodilo, le da se o tem veliko ne govori in stvari se dnevno pometajo pod preprogo. Tudi zadnja raziskava o gospodarskem in poslovnem okolju potrjuje, da je korupcija pri nas še vedno zelo velik problem. Na poslovanje podjetji po mnenju anketiranih najbolj vplivajo nepotizem in korupcija javnih uslužbencev in funkcionarjev tako pri oddaji javnih naročil kot pri pridobivanju poslov. Skratka, predvolilna obljuba, da bo boj proti korupciji ena od prioritetnih nalog te Vlade, je splavala po Savi navzdol. Še več, vse je utihnilo, nič, kar očitno kaže na klientelizem in korupcijo, se ne prizna. Torej, vse je v najlepšem redu, kljub temu da se na več deset kilometrov vidi, kako se kradejo kokoši iz državnega kokošnjaka. Tudi na način, kot je nakup Patrij, pa najem Flycoma, pa podeljevanje koncesij zdravstvu, pa odprodaja državnih deležev [[...]] [[Nerazumljivo.]] [[..]]in tako dalje. Zato sprašujem ministra za notranje zadeve: Kaj so Vlada, ministrstvo in Policija v zadnjem letu storili, da se spopadejo s tem problemom? Kakšni so konkretni rezultati boja proti nepotizmu, klientelizmu in korupciji? Koliko tovrstnih sumov kaznivih dejanj je bilo s strani policije posredovano tožilstvu v nadaljnje postopke? Koliko sodnih epilogov v tovrstnih zadevah je bilo v letu 2006 zaključenih, katerih pobudnik je bila policija? In ne nazadnje: Ali imate pregled oziroma ali ima ministrstvo pregled, koliko organov znotraj Vlade in posameznih ministrstev že ima narejene konkretne načrte integritete tako kot zahteva Zakon o boju proti korupciji?
Hvala. Gospa Maria Pozsonec bo postavila poslansko vprašanje ministru za promet. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovanemu ministru za promet, mag. Janezu Božiču, postavljam naslednje vprašanje: Zanima me, kako je mogoče, da za izgradnjo avtocestnega odseka Pince-Lendava v naši državi vozijo gramoz iz sosednje Madžarske, in to pravzaprav ilegalno prek zelene meje? Kajti, med Republiko Slovenijo in Republiko Madžarsko ni podpisanega sporazuma o prometu na zeleni meji, kot, recimo, med Avstrijo in med Slovenijo in med Italijo in Slovenijo. Kdo je ta posel odobril? Zakaj? In v kolikšnem obsegu? Pristojni inšpektor je prepovedal uvoz gramoza, z obrazložitvijo, da so atesti negativni, saj gramoz ni primeren niti za izgradnjo nasipa. Izvajalec SCT se sklicuje na navodila naročnika Darsa, ki je uvoz gramoza naročil. Ali je pri tem navzoča tudi država oziroma se to dogaja z vednostjo države? In z imenom in priimkom, kdo je sploh odgovoren za ta posel? Kako bo država ravnala v prihodnosti? Ali bo tolerirala ilegalen promet prek zelene meje, kajti tega sporazuma sigurno ni. Ali je to tudi res, da za nas Prekmurce je dobro vse, tudi manj kvaliteten material? Prosim za odgovore na ta vprašanja in odgovorno ukrepanje države.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Hvala za vprašanje. Spoštovane poslanke in poslanci! V zvezi s postavljenim poslanskim vprašanjem, vezanim na problematiko izgradnje odseka avtoceste Lendava-Pince na pomurskem avtocestnem kraku ter dobave kamnitih materialov iz Madžarske, bi podal pojasnilo. V skladu z razpisno dokumentacijo in tudi izvajalsko pogodbo je bila izbranemu izvajalcu del podana obveza, da sam zagotavlja za gradnjo potrebne materialne resurse. Naloga nadzorne službe pa je, da v imenu naročnika zagotovi, da vsi vgrajeni materiali ustrezajo veljavnim standardom in predpisom v skladu s pogodbo. Tako si je izbrani izvajalec del sam zagotovil možnost dobavljati gramoz iz Madžarske, in sicer tako, da je z madžarskim dobaviteljem sklenil pogodbo za dobavo gramoznega materiala in si obenem pridobil dovoljenje za začasno odprtje mejnega prehoda. Nadzorni službi je predložil dokumente, s katerim v skladu z izvajalsko pogodbo dokazuje, da je iz Republike Madžarske pripeljan material za vgradnjo avtoceste ustrezen, kot je to praksa pri vseh ostalih dobavah gramoznih materialov povsod po Sloveniji. Na odločbo inšpektorja, ki je bila izdana izvajalcu, se je z obrazložitvijo pritožil tako izvajalec kot tudi naročnik. Pristojni organ Ministrstva za notranje zadeve, Policijska uprava Murska Sobota, je na podlagi vloge izvajalca del z dne 13.9.2006 izdala odločbo za začasno odprtje mejnega prehoda med članicama EU Slovenijo in Madžarsko za obdobje od 1.10.2006 do 31.12.2007. Na tem mestu lahko prestopajo državno mejo z veljavnimi dokumenti delavci, ki bodo dobavljali gramoz na delovišče trase in so državljani EU, Evropskega gospodarskega prostora in Švicarske konfederacije ter državljani tretjih držav, ki ne potrebujejo vizuma za vstop v Republiko Slovenijo. Mislim, da sem s tem podal celovit odgovor na vprašanje.
Gospa Pozsonec, želite dopolnitve odgovora? Izvolite.
Hvala. Gospod minister, niste me prepričali. Kako odprejo mejo brez sporazuma med dvema državama? Pa to ni mogoče, da kar tako na lepem se dogovorijo in odprejo mejo. To je eno. Drugo. Sami pravite, da je inšpektor ugotovil, da ni primeren ta gramoz za avtocesto. Hočete, da se naj ponovi tista zadeva kot pri mostu Mure, tam kjer se vse pogreza, ker material ni bil primeren?! Tega ne morete zanikati, da ni dobilo atesta pri nas. In pri nas je dosti gramoza! Ne vem zakaj ga je treba nositi iz Madžarske potem. Tako nisem zadovoljna z odgovorom.
Hvala. Gospod minister, izvolite. Imate besedo.
Hvala lepa za dodatno pojasnilo. Gospe Marii Poszonec, gospe poslanki bi rekel naslednje, da je celotni postopek voden, kot sem že omenil, da ne bi ponavljal besed, v skladu z veljavno slovensko zakonodajo. Pridobljeno je ustrezno dovoljenje za prehod meje med obema državama in gramoz, ki se vgrajuje oziroma za ta namen, za katerega se vgrajuje, ima ustrezno certifikacijo. To je vse, kar lahko rečem. Lahko pa zagotovim, da se ti dokumenti dostavijo na naše ministrstvo in bi povabil gospo poslanko, da si te dokumente tudi ogleda. Hvala.
Hvala. Dr. Mitja Slavinec bo postavil poslansko vprašanje ministru za obrambo. Izvolite.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani gospod minister! V svoji predstavitvi na matičnem odboru ob pričetku vašega ministrovanja ste zagotovili, da si boste prizadevali sprejeti statusni zakon o vojaški službi. Žal tega do sedaj še zmeraj ni in tudi Zakon o službi v Slovenski vojski, ki je bil pred kratkim objavljen na spletnih straneh ministrstva, ne predstavlja bistvene dodane vrednosti za sledenje tega cilja. Tudi po izjavah medijev, ne nazadnje izjavah generalštaba, lahko vidimo, da so razmere v Slovenski vojski vsaj neurejene in resne. Po eni strani se zmanjšuje število profesionalnih vojakov, več jih odhaja, kot se jih na novo vključuje in poleg osebnih prejemkov je moč razlog za takšno stanje prav gotovo iskati tudi v njihovem statusu in pa neživljenjskih delovnih pogojih. Konkretno, mnogi vojaki se veliko časa zelo daleč vsak dan vozijo iz kraja bivanja v kraj službovanja, medtem ko se drugi vozijo v obratni smeri. Prav gotovo bi se s smiselno racionalizacijo temu lahko izognili. Ne nazadnje to ne samo da bremeni proračun, ampak tudi predstavlja ogromno izgubo časa. Vojaški poklic zaradi tega postaja toliko manj zanimiv, po eni strani, in tudi vojska, vojaki, oficirji so na delovnem mestu temu primerno manj sposobni in aktivni. Zaradi tega, spoštovani gospod minister, me zanima: Kako in na kakšen način, če sploh kdaj, nameravate zakonsko urediti status poklicnega vojaka? Kakšen delež vojakov Slovenske vojske ima stalno prebivališče več kot 50 kilometrov oddaljeno od kraja službovanja? Kolikšen je delež tistih, ki so doma več kot 100 kilometrov proč od kraja službovanja? Kolikšen delež v prvih šestih mesecih leta 2006 predstavljajo stroški nadomestila za prevoz na delo v primerjavi z izplačanimi plačami vojakov v tem obdobju? Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Spoštovani poslanec, hvala za vaše vprašanje. Glede Zakona o službi v Slovenski vojski naj povem, da je ta zakon pripravljen, da je bil že tudi objavljen na spletnih straneh in da sem držal svojo besedo, da bo ta zakon v tem mandatu pripravljen in tudi sprejet. Naj pa povem, da je ta zakon bil že previden za sprejem v prejšnjem mandatu, in sicer v okviru projekta Provoj, ker je zakon posledica določenih sprememb v Slovenski vojski, in se strinjam z vami, da je nujno potrebno, da čim prej do tega zakona pride. Profesionalizacija Slovenske vojske in delovanje v misijah zahteva drugačno ureditev statusa slovenskih vojakov, tukaj ne gre samo za vojake, gre tudi za podčastnike in častnike. Naj povem, da s tem zakonom bomo uredili vse bistvene probleme, s katerimi se soočamo zaradi profesionalizacije Slovenske vojske; to se pravi, od pridobivanja kadrov - vi veste, da v naborniškem sistemu je zakonska obveznost, da vojak služi vojaški rok, razen, če ne izpolnjuje zdravstvenih pogoje ali morda kakšnih drugih, medtem ko pri profesionalni vojski gre za prosto odločitev posameznika in zato je potrebno z drugimi metodami pridobiti tega vojaka. V tem zakonu predvidevamo ustanovitev štipendijskega sklada, kjer bomo štipendirali dijake, študente, in sicer za poklice v obrambnem sistemu. Naj tudi povem, da s tem, ko smo postali del kolektivne obrambe, imamo tudi posebna urjenja, posebne stopnje pripravljenosti. Na primer, če govorimo o silah za hitro posredovanje - te sile morajo biti na razpolago šest mesecev, kar pomeni, da morajo biti v stalni pripravljenosti, da ne morejo iti za 14 dni nekam v tujino na dopust, ampak morajo biti nekje v bližini, in seveda to pomeni določeno obremenitev, ki je prav, da se jo v okviru nekih dodatkov plača. Moram povedati, da v okviru sedanje zakonodaje, tukaj zlasti mislim na Zakon o obrambi, teh plačil ne moremo izvajati. Naj povem, da v tem zakonu urejamo tudi pomemben problem, in sicer veste, da vojaki lahko sklepajo pogodbe največ do 45. leta in potem jim avtomatično preneha pogodbo in da je potrebno za te pripadnike urediti določene pravice, da ne bi po 45. letu ostali sami, na cesti, kot socialni problem. Zato ta zakon tudi predvideva določene rešitve, na primer sofinanciranje prispevkov za delodajalca, ki bi sprejel takšnega vojaka za dobo pet let, potem sofinanciranje njegove podjetniške dejavnosti v prvi fazi in tako dalje, da ne govorim o vseh rešitvah. Kot sem povedal, zakon je pripravljen, sedaj, v tem trenutku je že drugič v medresorskem usklajevanju, in sicer usklajujemo z ministrom za javno upravo, ker ne bi želeli s tem posebnim zakonom rušiti sistema, ki velja v javnem sektorju glede plač. Naj pa povem, da ta zakon ne predvideva znižanje izobrazbe za vojake, to je bilo veliko pisanja v medijih, in tudi, da ne predvideva najemniške vojske. To se pravi, samo državljan Republike Slovenije je lahko profesionalni vojak v Slovenski vojski. Sam zakon ne bo rešil problematike v tem smislu, da bodo pripadniki Slovenske vojske opravljali svojo službo blizu svojega doma, ker pač gre za to, da imamo centraliziran sistem, takšna odločitev je bila sprejeta v preteklosti. Prva brigada ima sedež v Ljubljani in zato se pač vojaki vozijo v Ljubljano, ker tam opravljajo vsa ta urjenja. Glede vašega konkretnega vprašanja, koliko pripadnikov se vozi 50 km in več. Naj povem, da je treh 3000 pripadnikov, medtem ko 100 km in več, je pa 1000 pripadnikov. Zato mi tudi razmišljamo o tem, da bomo vojaško infrastrukturo, to se pravi vojašnice, [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[..]]
Hvala. Gospod Slavinec, želite dopolnitev odgovora? Izvolite.
Hvala lepa. Želim dopolnitev in na ta način tudi ministru omogočiti, da mi odgovori še na tretje vprašanje, ki se je nanašalo na konkretno višino, koliko je skupna vsota nadomestila za vožnjo. Zakaj sem to vprašanje postavil? Tudi zaradi tega, kajti sedaj je v novi uredbi tudi to nadomestilo zmanjšano, vezano je na višino in strošek javnega prevoza, hkrati pa opozarjam, spoštovani gospod minister, da je veliko območij Slovenije, kjer enostavno ni javno prevozno sredstvo organizirano tako, da bi vojska, vojaki, častniki, podčastniki lahko v istem dnevu od doma prišli v službo in po osmih urah ali koliko to traja nazaj. In zaradi tega prav gotovo ne moremo od njih zahtevati oziroma jim zagotoviti nadomestilo javnih prevoznih sredstev, če pa se z javnimi prevoznimi sredstvi nimajo možnosti v službo in nazaj pripeljati. In opozarjam, da je to - ne samo Pomurje, katero zelo dobro poznam, ampak prav gotovo še mnogo drugih območij z javnimi prevozi odrezano od centra. Jaz vem, da ni vaše ministrstvo odgovorno za takšno stanje in tak nivo naših javnih prevoznih sredstev, ampak vas opozarjam, da morate to upoštevati, ta dejstva in to stanje upoštevati pri tem, ko določate način, kako se vojakom oziroma zaposlenim v Slovenski vojski izplačujejo nadomestila za prevoz. Hvala.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala za to dodatno vprašanje in za priložnost, da bom lahko do konca odgovoril. Najprej naj povem, da smo mi skušali te javne prevoze urediti tudi na način, da smo organizirali svoje prevoze za vojake, častnike, podčastnike, vendar so to ni obneslo. Naj tudi povem, da v obratno smer se ne vozi noben vojak. Mi imamo prvo brigado v Ljubljani, potem v Mariboru imamo 72. brigado in pa v Celju 20. bataljon. In to so smeri, kjer se vozijo vojaki. Res pa je, da vzhodna Slovenija je tista, ki daje največ pripadnikov Slovenske vojske, zato imamo tudi v načrtu izgradnjo, povečanje vojašnice v Murski Soboti, kar bo tudi prispevalo k temu, da bomo en del pripadnikov zadržali na tistem območju od koder prihajajo. Glede stroškov naj povem, da ti stroški znašajo v prvem šestmesečju približno 9 milijonov evrov, tako da tudi na to tretje vprašanje sem vam [[...]] [[oglašanje iz klopi.]] [[...]]Prosim? Približno 10%.
Hvala. Gospod Boštjan Zagorac bo postavil poslansko vprašanje ministru za finance ter ministru za zunanje zadeve. Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik! Glede na to, da bi 99% odgovora na moje poslansko vprašanje - bi mislim, da verodostojno - podal minister za finance, ki danes ni z nami, zahtevam v skladu s Poslovnikom, da mi odgovori ustno na naslednji seji Državnega zbora. Minister za zunanje zadeve, vi ki ste tukaj, upam da mi boste odgovorili v tistem 1%, in ki me zanima glede delovnega področja, ki ga pokrivate vi. Že dolgo je jasno ali pa že nekaj časa se v Sloveniji ubadamo z eno težavo, ne glede na to, kdo je na Vladi oziroma kdo Vlado obvladuje; to je dvojno obdavčenje ljudi, Slovencev, ki so našli delo v tujini. Najpogosteje gre to za delo v sosednji Avstriji. Mislim, da boste vsi strinjali z menoj, ko bom dejal, da ni njihova krivda, da so v obdobju tako imenovane tranzicije razpadli sistemi, kot so bili, Železarna Ravne, Tam Maribor in še nekateri. In ti ljudje so zaradi svoje eksistence, zaradi tega, da lahko preživljajo družino, poiskali delo drugje. Našli so ga nekateri v sosednji Avstriji; in jih, kot vam je znano ali pa vam ni znano, tepe dvojno obdavčenje. Se pravi, najprej so obdavčeni njihovi osebni dohodki ali pa plače v Avstriji in nato zaradi razlike v davku še v državi Sloveniji. V kolikor je to bilo za nekatere še razumljivo, da se je to dogajalo v času, ko Slovenija še ni bila polnopravna članica Evropske unije - pa recimo, da smo to razumeli. Ko smo postali polnopravni člani Evropske unije, je to zadevo že težje razumeti, glede na to, da vsi govorimo o polnopravnem članstvu. Če obstaja še kakšno drugo članstvo Slovenije v Evropski uniji, prosim, da me o tem podučite. Pa če so še tisti najbolj nadobudni politiki, ki zagovarjajo svoja stališča, lahko rekli O.K., pa nimamo še iste valute, verjetno vsi se veselimo ali pa se veselite tega, da smo dobili evro - sedaj ga imamo, pa me zanima: Kdaj se bo končno končala ta kalvarija dvojnega obdavčenja do teh ljudi, ki ne delajo nič drugega, kot da v neki skupni državi - za katero se je ta Državni zbor, z izjemo Slovenske nacionalne stranke, odločil - nehalo dvojno obdavčenje? Nehalo breme, da so obdavčeni tako v državi, kjer delajo, kot v državi, kjer živijo, kljub temu da smo vsi ena velika država, kot to radi poudarjate. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite. Imate priložnost odgovoriti.
Spoštovani gospod poslanec! Jaz bom povedal toliko, kolikor vem in kolikor so mi pripravili v našem ministrstvu in tudi v Ministrstvu za finance v zvezi z vašim vprašanjem. Torej, zakon o dohodnini je dosledno, kot bi rekli, uveljavil načelo obdavčitve rezidentov Slovenije na svetovnem dohodku in ne rezidentov Slovenije po viru dohodka v Sloveniji. Tak sistem, ki je uveljavljen praktično v vseh razvitih državah, temelji na domnevi, da fizične osebe, ki so rezidenti stalnih prebivalcev določene države, tudi koristijo javne dobrine, ki jih zagotavlja država rezidenstva, zato je primerno, da v tej državi tudi plačujejo davke. V določenih primerih, ko fizična oseba pridobiva dohodek v eni državi, je pa rezident druge države, lahko prihaja do situacij, ko si pravico do obdavčevanja določenega dohodka lastita obe državi. Z namenom odprave take dvakratne obdavčitve, in jaz se osebno z vami pri tem vašem ugovoru strinjam, dvakratne obdavčitve istega dohodka je v Zakon o dohodnini vgrajena metoda za odpravo dvojne obdavčitve tega dohodka. V konkretnem primeru, ko so rezidenti zaposleni v Avstriji, je z Zakonom o dohodnini omogočeno, da se davek, ki ga mora rezident Slovenije plačati v Sloveniji, zmanjša za davek, ki je bil plačan v Avstriji. V primeru, da je ta dohodek obdavčen v Avstriji po nižji stopnji kot v Sloveniji, mora rezident Slovenije, ki ta dohodek dosega doplačati razliko do stopnje, ki bi se uporabila pri obdavčitvi njegovega dohodka, ko bi bil ta obdavčen samo v Sloveniji. Na ta način je davek od dohodkov iz zaposlitve rezidentov Slovenije praviloma enak, ne glede na to, ali rezident pridobiva dohodke v Sloveniji ali v tujini, kar zagotavlja enak položaj vseh fizičnih oseb, ki so davčni prebivalci Slovenije. Enakemu načelu odprave dvojne obdavčitve dohodkov svojih rezidentov tudi sledi Slovenija pri sklepanju bilateralnih konvencij o izogibanju dvojnemu obdavčevanju dohodka in premoženja z drugimi državami pogodbenicami. Enak princip je uveljavljen tudi v konvenciji z Republiko Avstrijo, ki se uporablja že od leta 1999 naprej. Slovenija ima trenutno sklenjenih 36 konvencij, v katerih je kot metoda za preprečevanje dvojne obdavčitve uporabljena opisana metoda davčnega odbitka. Ta metoda velja tudi v konvencijah, sklenjenih na primer z Nemčijo, Madžarsko in Hrvaško. Le v konvenciji z Republiko Italijo, ki pa jo Slovenija še uporablja kot naslednica konvencije, sklenjene med nekdanjo Jugoslavijo in Republiko Italijo, velja metoda izvzema, po kateri so ti dohodki obdavčeni, v konkretnem primeru samo v Italiji. Tudi v tem primeru je Slovenija že ratificirala novo konvencijo, slovensko-italijansko konvencijo, ki pa jo Italija v tem trenutku, ko govorim, še ni ratificirala. Iz tega izhaja, da slovenski državljani niso dvojno obdavčeni, ker so sprejeti vsi mehanizmi, ki omogočajo odpravo dvojne obdavčitve. V Sloveniji so bili sprejeti tudi nekateri ukrepi, ki olajšujejo položaj rezidentov, zaposlenih izven Slovenije, saj je bila z Zakonom o dohodnini sprejeta ureditev, da lahko zaposleni v tujini sami uveljavljajo stroške prevoza na delo in prehrane med delom, če jim tega ni dolžan zagotoviti delodajalec izven Slovenije na način, kot to velja v Sloveniji. Predstavnik Ministrstva za finance in Davčne uprave so se konec decembra 2006 sestali s predstavniki civilne iniciative Apače, ki zagovarja stališče, da naj bi bili slovenski rezidenti, ki delajo v Avstriji, obdavčeni celo v Avstriji. Ti dogovori se nadaljujejo tudi v letošnjem letu. Naslednji sestanek je predviden za 2. februar. Z vidika, spoštovani gospod poslanec, polnopravnega članstva naše države v Evropski uniji, pa želimo poudariti, da s tega vidika članstvo v Evropski uniji v ničemer ne omejuje pravic držav članic, da obdavčujejo dohodke fizičnih oseb v skladu s svojo notranjo zakonodajo. To je pa tudi največ, kar vam jaz lahko v tem trenutku povem. Hvala lepa.
Hvala. Ali želite postaviti oziroma zahtevati dopolnitev odgovora naslednjič ali že sedaj? Kakor želite, enkrat ali sedaj ali naslednjič, ko bo prisoten tudi gospod Bajuk? V redu. Gospa Marjetka Uhan bo postavila poslansko vprašanje ministru za okolje in prostor ter ministru za gospodarstvo, ki ga pa trenutno ni, se je opravičil.
Hvala lepa za besedo. Spoštovani minister za okolje in prostor, gospod Podobnik, moje vprašanje se nanaša na projekt bioetanola in pa na obnovljive vire energije. V Sloveniji se letos srečujemo z eno najtoplejših zim, kar merimo temperature, sicer pa se tudi drugje po Evropi dvigujejo temperature. Če so bili še pred časom znanstveniki različnega mnenja glede segrevanja ozračja, pa v tem trenutku postaja povsem jasno, da se ozračje segreva in da je eden od glavnih vzrokov za to prekomerna poraba fosilnih goriv. V Sloveniji že dalj časa govorimo o obnovljivih virih energije, tudi Vlada je ustanovila projektno skupino za trajnostno energijo in energijo vodika. V zvezi s tem bi vas želela vprašati: Kaj je s sprejetjem bioetnola? Vprašanje je aktualno zlasti sedaj, ko je Tovarna sladkorja v Ormožu zapečatena, ko je tako rekoč ukinjena proizvodnja sladkorne pese. Slovenija se je zavezala, da do leta 2010 vključi med goriva za uporabo v prometu 5% biogoriv. Enega od teh proizvodov, bioetanol, bi lahko proizvajali tudi v tej tovarni, s tem pa bi tudi kmetom omogočili gojenje kakšne druge kulture. 6000 hektarjev tako čaka na priložnost oziroma na novo kulturo - bo to ogrščica ali še kakšne dodatna kultura. Sprašujem: Kaj je do tega trenutka v zvezi s tem storila Vlada? Zanima pa me tudi: Ali ne bi bilo smiselno razmišljati o večjem povračilu trošarin, če se povečuje delež biogoriva v energetih? Hvala lepa za odgovor.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovana poslanka. Vaše vprašanje pa se dotika več področjih. Najprej bi rad samo poudaril, da pridelovalci sladkorne pese, ki so vsa ta leta proizvajali sladkorno peso za Tovarno sladkorja v Ormožu, bodo ostali upravičeni do tega regionalnega plačila v višini 332 evrov na hektar. Prav tako pomoči za diverzifikacijo v primeru, da proizvodnje sladkorja iz sladkorne pese ne bo več. To je bila tudi vsebina odgovora oziroma razprave Državnega zbora na eno od poslanskih vprašanj. Še to bi rad povedal, da sam postopek glede ekološke sanacije v postopku prestrukturiranja bo potekal v okviru veljavne zakonodaje in monitoringov in je Tovarna sladkorja Ormož že do sedaj, ko je proizvajal sladkor, veliko pozornost namenjala obremenitvam okolja. In tukaj jo moramo za nazaj za njeno ravnanje pohvaliti. Sedaj pa postavljate nekaj vprašanj, ki so vezana na biogoriva. Morda bi začel s tem, da v Republiki Sloveniji je daleč največ tehnoloških možnosti za proizvodnjo biodizla ali čistega, surovega rastlinskega olja kot alternativnega pogonskega goriva. Osnovna surovina za takšno pridelavo je olje, ki se pridobiva s hladilnim stiskanjem oljne ogrščice pa tudi sončnic. Za končno pridobitev biodizla pa je potrebna potem še nadaljnja tehnološka kemična predelava. Za proizvodnjo biodizla pa se uporablja surovina, ki se proizvede na kmetijskih površinah v Republiki Sloveniji ali pa tudi uvožena surovina. Lansko leto je bilo z oljno ogrščico v Sloveniji posejanih okoli 2500 hektarjev. Po podatkih, ki jih imajo naši kolegi na kmetijstvu, imamo potencialno od 6 do 7 tisoč hektarjev, ki so primerni za pridelavo oljne ogrščice. Res pa je, da z vidika trajnostnega načina za proizvodnjo bio goriv prve generacije, to se pravi to so tiste kulture s katerimi v bistvu konkuriramo površinam za pridelavo hrane, torej vedno večjo pozornost bi želeli namenjati tistim gorivom druge generacije, ki pa slonijo na destilaciji v tem primeru bioetanola iz vlaknenih snovi, iz celuloze, torej iz lesa, da bi slovensko gozdno maso izkoristili v te namene, ne pa da bi šli po prvi poti, to so pa bio goriva prve generacije koruza, celo pšenica, da ne govorim o nekaterih drugih kmetijskih rastlinah. Ko ste vprašali glede same motivacije za nakup, pa bi rad povedal, da ključni razlogi, zaradi katerih se danes v Sloveniji porabi še premalo predpisanih kvot, je vsekakor v proizvodni ceni biodizla na trgu. Cena biodizla v malo prodaji, je kljub temu da je biodizel oproščen trošarine, še vedno ni konkurenčna običajnemu fosilnemu dizlu, se že v določenih pogojih približuje ceni fosilnega dizla, toda če hočemo, da bi se interes kupcev povečal, potem je maloprodajna cena po oceni tistih, ki se s tem ukvarjajo, vsaj za dobrih 10% še previsoka. Eden od načinov, kako bi pospeševali uporabo bio goriv, pa je tudi, da osveščamo kupce, ampak takrat, ko se uvaja. Izkušnje pri kupcih so, da jih najlažje pridobimo z ustrezno ceno, kajti prehod na biodizl za večino uporabnikov predstavlja novost, s tega stališča pa tudi nekakšno tveganje za njihovo vozilo, zato je dvom in nezaupanje v uporabo biodizla na nek način razumljivo. Imamo pa instrument, ki se mu reče Zakon o trošarinah in je s 1.1.2007 sedaj stopil v veljavo, prinaša na nekatere pomembne spremembe. Ena od sprememb je tudi ta, da tista biogoriva, ki se uporabijo za pogon, se uvrstijo med trošarinske izdelke in niso več izvzeta iz sistema trošarinskega nadzora. Formalno bo trošarina 0, ampak istočasno pa bo carinski organ nadzoroval gibanje, proizvodnjo, predelavo, hrambo int. Istočasno pa velja, da ima upravičenec pravico do vračila plačane trošarine ali pa do oprostitve plačila trošarine sorazmerno deležu dodanega izdelka, vendar delež vnešanega biogoriva ne sme presegati 5%. Formalno je pri tem pristojen resor za finance, naš resor pa bo preko uredbe pomagal pri vsebinskem delu te oprostitve trošarinskega upravičenca.
Hvala. Želite dopolnitev odgovora? Izvolite, gospa Uhanova.
Želela bi postaviti še eno vprašanje. Verjetno se bolj nanaša na ministra za gospodarstvo, pa če mi ne morete vi odgovoriti, bi prosila, da mi minister Vizjak naslednjič ustno odgovori. Kaj je konkretno storila Vlada, da bi na primer Petrol kot državno podjetje pokazal interes za vlaganja v tovarno Ormož? Ali bi se z večjo proizvodnjo teh poljščin, kultur, ki so primerne za biogoriva, tudi pocenila proizvodnja? Prosim za odgovor. Hvala lepa.
Hvala. Odgovor boste prejeli na naslednji seji. Gospa Majda Širca bo postavila poslansko vprašanje ministru za zunanje zadeve. Izvolite.
Dr. Rupel, veljate za odkritega človeka, zato pričakujem, da boste danes odgovorili na moje vprašanje, kajti do danes niste še ne potrdili niti pa tudi ne ovrgli trditve novinarja časopisa Večer, ki je nekje zapisal, kar so mediji povzeli, da naj bi prav vi botrovali zavrnitvi intervjuja z zunanjim ministrom Romunije, ko je bil le-ta na obisku v Sloveniji. Novinar Večera je namreč imel takrat dogovorjen intervju z zunanjim ministrom, toda po kosilu ali večerji, skratka po druženju z zunanjim ministrom, gospod Rupel, je intervju odpadel, menda prav zaradi vaših opozoril zunanjemu ministru, da je novinar Večera, citiram, "komunist sovjetskega tipa in anarhist". Omenjali ste tudi njegovo soprogo in menda dejali, da je veleposlaništvo slabo opravilo svoje delo, ko ni preverilo dotičnega novinarja. Z drugimi besedami, blatili, žalili ste novinarja in naj bi blatili, naj bi žalili novinarja in njegovo soprogo in zna biti tudi preprečili ta intervju, predvsem pa, če je res tako bilo, močno pohodili ustavo, pa še kakšen zakon, ki govori o svobodi izražanja v Sloveniji. Na novinarjevo pisno vprašanje, bilo je postavljeno vam, poslano, niste odgovorili. Jasno, da pričakujem, da boste odgovorili javnosti in meni ta trenutek. Hvala lepa.
Hvala. Gospod minister, izvolite.
Gospe poslanki se od srca zahvaljujem za to zanimivo vprašanje, ki me je v resnici presenetilo. To, kar vsebuje kot domnevo ali podmeno, seveda ne drži. Da bi jaz onemogočil intervju romunskega zunanjega ministra, niti se ne spominjam, kdaj je bil pri nas na obisku. Tega je najbrž že precej časa. Da bi onemogočil intervju za mariborski Večer, tako piše v vašem vprašanju, tega ni bilo. Takšne moči oziroma možnosti za kaj takšnega seveda nimam. Okoliščine, ki spodbujajo takšna vprašanja, mi niso znane in mi niso razumljive. Načelno pa je mogoče reči, da lahko nek intervju onemogoči predvsem tisti, ki naj bi bil intervjuvan, to se pravi s tem, da reče, da ne želi biti intervjuvan, ali pa ga lahko onemogoči urednik, novinar, cenzura ali kaj podobnega, ker ne verjamem, da bi se bilo zgodilo. Meni so velikokrat onemogočali intervjuje, tudi takrat, ko ste bili vi v službi na RTV. Sicer pa moram reči, da je do takšnih primerov kasneje, odkar imamo demokratično oblast, prihajalo zelo redko. Jaz osebno se takšnih primerov ne spominjam oziroma se zanje niti posebej ne zanimam. Da bi pa slovenski zunanji minister onemogočil romunskemu zunanjemu ministru nek intervju z nekim novinarjem, ki ga slabo poznam, o njegovi ženi pa sploh ničesar ne vem, to preprosto ni mogoče. Hvala lepa.
Hvala lepa za odgovor. Dopolnilno vprašanje? Kolegica Širca, izvolite.
Gospod Rupel, vprašala sem, ali drži, da ste omenjenega novinarja omenjenega časopisa imenovali za komunista sovjetskega tipa in anarhista, zaradi česar posledično do tega intervjuja naj ne bi prišlo. Ampak vendarle, kot razumem, vi pravite, da ničesar od tega ni bilo, četudi je bilo to v poznem delu leta 2005, da se ne spominjate in da pri tem niste imeli nič prstov. Res, da morate razumeti, da okoliščine so zame več kot opravičene, da postavim vprašanje, ali se tudi veleposlaništvom, bodisi tukaj bodisi zunaj Republike Slovenije, nalaga, da preverjajo novinarje, če je bilo tako, kot v tem zapisu stoji zapisano. Se pravi, da veleposlaništva morajo preveriti novinarja in s tem tudi okoliščine, zaradi česar lahko pride do intervjuja, ali ne. Ampak da jaz dvomim in seveda sklepam in me veseli, če zanikate, da je vse to bilo, morate razumeti. Prebiram, pa ne prvič, tukaj intervju, ki ga je dal novinar in bivši urednik Sobotne priloge, ki natančno opisuje, kako cenzura [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]], o kateri pravite, da je bila na delu še v prejšnjih časih, ni več na delu. Sami ste ga na kosilu ponovno, govorim o bivšem uredniku Sobotne priloge, pozvali k temu, da naj se umiri, ker v tistem znanem stilu se ne splača imeti vojne z vladajočo opcijo, češ, spremenite že nekaj vendarle pri Sobotni prilogi, sicer bo Janez Janša to zares uredil in pridite k pameti, ker sicer se bodo spremembe zgodile po drugi poti. Saj samo citiram zapise z vašega kosila, ko ste pozvali k disciplini novinarja, ki seveda ni več v službi, ker se je vmes pri Sobotni prilogi marsikaj zgodilo.
Hvala vam za dopolnilno vprašanje. Gospod minister.
Jaz se vam zahvaljujem za vaše vprašanje, za katero ne dvomim, da je dobronamerno. Nimam nobenega razloga, da bi mislil, da ni dobronamerno, vendarle skorajda ne znam najti zveze med tem, kar vi govoriti in dejansko realnostjo. Ko gre za Sobotno prilogo, ko gre za ljudi, ki naj ne bi bili več tam, kjer so nekoč bili, jaz se takšnih izjav ne zavedam, jaz bi vas prosil, če že navajate, da navajate točno, da poveste, kaj je kdo, kje je rekel, in to z njegovimi besedami, ne da te besede obračate. Kot rečeno, jaz dopuščam, da se dogaja marsikaj, vendarle se dogaja brez moje vednosti, jaz se ukvarjam predvsem z zunanjimi zadevami in imate napačen vtis, ko gre za te vaše domneve, češ da naj bi posegel v avtonomijo novinarjev ali pa urednikov. Jaz sem bil sam nekoč urednik in avtor publicističnih prispevkov in se teh časov spominjam, bi rekel, z grenkobo in z določeno skrbjo in nerad, tako da nisem sam pripravljen sodelovati v kakšnih takšnih manipulacijah, kot so se dogajale nekoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Kolegica Širca, proceduralno. Izvolite.
Poslovnik mi omogoča, da vodimo razpravo tudi v Državnem zboru, recimo celo o svobodi izražanja. Izkoriščam pa to poslovniško možnost tudi za to, da podam gospodu Ruplu odgovor. Šlo je za intervju, kjer ste kot pravi Ervin Hladnik Milharčič pozvali urednike k pameti, naslov teksta je "Rupel se je pri meni zapisal kot odkrit človek, ki medije razume kot inštrument politične oblasti in tega ne prikriva". Gre za tekst iz objave 17. junija 2006. Da se pa seveda vprašanje medijev močno dotika tudi zunanjega ministra, pričajo številne izjave, ki govorijo o četrti veji oblasti, to se pravi novinarstva, ki naj bi tako kot vsaka oblast bila nadzorovana, kljub temu, da je v soboto minister dejal, da v zapisu kot gostujoče pero, ki je zelo pogosto, da v Sloveniji ni več cenzure. Saj je pravzaprav niti ni potrebno več imeti, ker je bila že opravljena. Hvala lepa.
Gospa Širca, verjetno sami veste, da ste kršili Poslovnik Državnega zbora. Proceduralno v momentu dopolnilnega in osnovnega vprašanje je možno samo, če bi zahtevali splošno razpravo v okviru Državnega zbora o vašem poslanskem vprašanju. Tega niste zahtevali. Jaz prosim vse prihodnje razpravljavce, če se držijo Poslovnika Državnega zbora in ga ne izkoriščajo v stilu kolegice Širce. Besedo za postavitev poslanskega vprašanja pa ima mag. Majda Potrata. Izvolite, prosim.
Hvala. Spoštovani ministrica in ministri, spoštovane poslanke in poslanci! V 90-ih letih so se začela intenzivna raziskovanja zdravil za preprečevanje raka na materničnem vratu. V septembru leta 2006 so na mednarodnem združenju za viruse papiloma IPC v Pragi dokončno potrdili uspešnost zaščitnega cepljenja proti raku materničnega vratu. Glede na to, da je rak na materničnem vratu druga najpogostejša oblika raka pri ženskah v Sloveniji in da še vedno umre kar četrtina bolnic v starosti do 55 let, zboli pa jih okrog 200 na leto, je tudi v širši slovenski javnosti vzbudilo upanje, da se bodo v prihodnjih letih številke obolelih za to boleznijo počasi začele zmanjševati. Žal pa je v slovenski javnosti odmevalo tudi dejstvo, da je cena kompleta treh cepljenj od 350 do 380 evrov in da bo cepljenje mogoče samo s samoplačilom. Tako je število cepljenih deklic v starosti od 12-ih do 16-ih let, kar je optimalna starost za cepljenje, odvisna predvsem od socialnega položaja družine oziroma posameznice. Župan občine Komenda se je hitro opredelil in predlagal, da za cepljenje osmošolk in devetošolk v občinskem proračunu zagotovijo približno 6260 evrov, kar je občinski svet sprejel. Če bi enak sklep hoteli sprejeti v Mariboru, bi bila cena bistveno višja, okrog 400.000 evrov, glede na to, da je populacija deklic, ki bi jih bilo treba cepiti okrog 1100. Ta gesta komenškega župana je sicer dobrodošla, vendar pa bi rada opozorila, da to pomeni, da lokalne skupnosti prevzemajo obveznosti, za katere menim, da bi jih morala urediti država in cepljenje omogočiti vsem deklicam oziroma ženskam, ki bi se oziroma se bodo odločile za ta preventivni ukrep. Menim, da gre za izrazito neenako obravnavanje, zato vas sprašujem: Zakaj se cepljenje proti raku materničnega vratu ne vključi med pravice iz obveznega zdravstvenega zavarovanja? Prosim, da navedete argumente za takšno odločitev. Ali nameravate s prerazporeditvijo v prihodnjih dveh letih to drugače urediti? Hvala.
Hvala vam. Minister, prosim za odgovor.
Hvala lepa za vprašanje, gospod predsedujoči. Tudi vam lep pozdrav! Gre za zelo pomembno vprašanje, ki je postalo še bolj aktualno kot sicer v drugi polovici prejšnjega leta, ko je bila ta ugotovitev dana v svetovnem smislu, da gre dejansko za cepljenje, ki lahko prepreči pojav raka materničnega vratu. Svetovna zdravstvena organizacija glede tega cepljenja s humanim virusom papiloma stoji na stališču, da mora odločitev za uvedbo cepljenja sloneti na podatkih o bremenu raka materničnega vratu, stopnji tveganja za izpostavljenost okužbi z različnimi genotipi humanih virusov papiloma in stroškovne učinkovitosti programa in ne nazadnje tudi ovir pri implementaciji programa. To nič ne spreminja dejstva, da se je treba zavzemati za to možnost tudi v okviru obveznega cepljenja. Po naših informacijah tudi druge države članice Evropske unije še zbirajo nujno potrebne strokovne informacije pred vključitvijo cepljenja proti humanim virusom papiloma v cepljenje, katerih izvedba se v celoti pokriva iz sredstev javnega zdravstvenega zavarovanja. Gre namreč za cepivo, ki je dobilo tudi v svetovnem merilu dovoljenje za promet šele pred kratkim, zato je za uvedbo masovnega rutinskega cepljenja potrebno opraviti še več strokovno podprtih podatkov. Za strokovno podprto odločanje o uvedbi rutinskega cepljenja proti HPV v Sloveniji je zato potrebno najprej zbrati ključne podatke in informacije. To so predvsem podatki o bremenu okužb z različnimi genotipi humanih virosov papiloma v Sloveniji, podatki o bremenu raka materničnega vratu v Sloveniji, podatki o učinkovitosti razpoložljivih cepiv proti HPV pri preprečevanju tega raka oziroma dolgotrajnih okužb z genotipi HPV, ki predstavljajo visoko tveganje za raka materničnega vratu, pa tudi podatke o drugih rakih, povezanih s HPV, kot tudi pregled rezultatov raziskav pa sprejemljivosti cepljenja. Vključevanje vsakega novega cepljenja pa ima svoj določen potek, in sicer v ta redni letni program cepljenja, za katerega pa so sredstva zagotovljena iz sredstev obveznega zdravstvenega zavarovanja. Ta vključitev poteka po določenem postopku, ki velja za uvajanje vseh novih storitev. Institut za varovanje zdravja, ki je v tem primeru pristojna strokovna institucija, potem ko pridobi vse relevantne podatke - zaenkrat jih še ni - pripravi predlog za obravnavo na zdravstvenem svetu. Če oziroma ko zdravstveni svet na predlog stroke uvrsti to cepljenje med prednostne storitve, se za izvedbo tega zagotovijo tudi potrebna sredstva iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. In to bomo v danih možnostih tudi storili. Sredstva za cepljenje proti humanemu papiloma virusu pa bodo, če oziroma ko bo cepljenje uvedeno v rutinski program cepljenja, zagotovljena iz sredstev obveznega zdravstvenega zavarovanja, tako kot velja za vsa druga cepljenja, ki so pravica iz obveznega zdravstvenega zavarovanja. Sam vam lahko zagotovim oziroma v primeru pozitivnega mnenja tako stroke kot tudi zdravstvenega sveta, se bom zavzel za to, da se to cepljenje uvede med obvezna cepljenja tudi v Sloveniji in pri tem upoštevajo vse smernice in strokovna mnenja drugih držav v Evropi.
Hvala za odgovor. Dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Hvala. Zavedam se, da ima to cepljenje, kot vsako cepljenje, zagovornike in nasprotnike. Tisto, kar je bilo v javnih občilih mogoče brati, bodisi iz ugotovitev Inštituta za varovanje zdravja slovenskega združenja za onkološko ginekologijo, bi vendarle bolj kazalo k temu, da je tveganj, stranskih učinkov manj, kot je tistega, kar je odprtega. Bi vas pa vprašala dopolnilno še tole. Glede na to, da bi moralo biti precepljenih vsaj 80% žensk v tisti optimalni starosti, če naj bi bila pretrgana ta veriga oziroma ta krog prenašanja okužb, je to vendarle podatek, ki bi govoril v prid tezi, da bi bilo dobro vztrajati pri splošnem cepljenju in pri brezplačnem cepljenju, če se ne bi v stroki znašli kakšni res trdni dokazi o tem, da to cepljenje ne daje takih učinkov, kakršne naj bi. Bi pa rada opozorila na to, da ste v koalicijski pogodbi opozarjali v tistem vsebinskem delu, da je zdravje in zdravstveno varstvo javna dobrina in da ima preventiva pomembno vlogo pri tem, tudi pri stroških, ki jih zdravljenje kasneje pomeni za blagajno, če ne govorimo o tem, da je najhuje izgubiti življenje in da gre vendarle tudi za zagotavljanje reproduktivnega zdravja za rodnost zelo pomembnega dela populacije. Hvala.
Hvala vam.
Hvala lepa tudi za to dodatno vprašanje oziroma razpravo. Saj pravzaprav se z vsem strinjava. Tisto, kar sem jaz prej povedal, ste sedaj samo še nekako potrdili. Zahtevali bomo predvsem od stroke, da da dejansko jasne smernice za tovrstno cepljenje. Zaenkrat kaže vse v tej smeri, da bo tako cepljenje potrebno. In če se bo stroka za to odločila, bomo seveda mi tu z veseljem pomagali pri pridobivanju sredstev za izvajanje tega cepljenja kot obveznega cepljenja. Pri tem pa seveda upoštevajoč, še enkrat poudarjam, tudi tiste stvari, ki jih bo stroka povedala in ki po eni strani vsebujejo tudi nekatere negativne strani cepljenja, predvsem tega cepljenja, o katerem sedaj govorimo, kjer so ti tipi virusov tako različni, da eno cepljenje ščiti proti eni skupini virusov ali genotipom ščiti v razmeroma ozkem krogu ali pa ne pokrije v celoti problema. Glede na vse to je še nekaj dilem. Na vsak način pa se bomo potrudili, da bomo to cepljenje izpeljali v okviru evropskih norm in evropskih rešitev tudi v Sloveniji v prihodnje. Zaenkrat v tej smeri, kot sem že rekel, še nobena država ni sprejela tega cepljenja iz obveznega zavarovanja. Tako mislim, da bi bilo dobro biti tu strpen, na vsak način pa čim prej pripeljati s strokovne strani stvar na zdravstveni svet, ki bo potem tudi dal dokončno mnenje. Ampak jaz bom, če bo do take ugotovitve prišlo, da je ta zaščita primerna in zadostna in samo cepljenje nenevarno, potem bom to z veseljem podprl in mislim, da to lahko zagotovim.
Hvala. Naslednji bo poslansko vprašanje postavil mag. Borut Sajovic, in sicer ministru za okolje in prostor. Izvolite.
Hvala lepa, predsedujoči, za besedo. Spoštovana ministrica, gospoda ministra! Moje poslansko vprašanje ministru za prostor in okolje se nanaša na vodotoke. Z vodotoki, hudourniki in strugami imamo v občini in tudi na ministrstvih najbrž iz leta v leto več težav. Spremembe v vremenu najbrž ne bodo več izjema, pač pa bodo postale stalnica. In zato mislim, da je tem vodotokom potrebno nameniti predvsem več sredstev, na drugi strani pa tudi več pozornosti. Za te vodotoke je v prvi vrsti zadolženo Ministrstvo za okolje in prostor in njegove ustrezne inštitucije. Vsa komunalna infrastruktura, ki je pa tik ob vodotokih, in to je v Sloveniji v ozkih alpskih dolinah pogost pojav, pa je v naslednjem koraku podvržena rušilnemu delovanju teh ujem. Največkrat se dogaja prav to, da zaradi neustrezne sanacije vodotokov občine utrpijo ogromno škodo na komunalni infrastrukturi predvsem na cestah. Iz svoje občine vam v preteklosti lahko povem primer, ko je zaradi opustitve del na vodotoku, ki bi stala dva do tri milijona potem odneslo cesto, vredno 35 milijonov. Občine v vodotoke po zakonodaji ne smemo posegati. Ko sem kot mlad in naiven župan v prejšnjem mesecu rekel svojem uslužbencem, naj za božjo voljo napako na enem od vodotokov sanirajo, kajti v naslednjem koraku bo odneslo cesto in kapelico v enem primeru, v drugem primeru pa drvarnico in del hiše, so mi odgovorili, da bom potem se srečal z inšpektorjem za vode. Zato mislim, da v izogib takšnih primerov, da bi morali iskati rešitev v vzpostavitvi partnerskega odnosa med občino in ministrstvom, da k takšni manjši napaki pristopimo skupaj in s skupnimi sredstvi. Mislim, da bi bilo potem v globalu gledano za državo in tudi za proračun takšnih škod za vse manj. Zato sprašujem s tega mesta ministra za prostor in okolje: Ali so pri vzpostavitvi tega partnerskega odnosa med ministrstvom in občino možne v bodoče kakšne rešitve, da še preden nastane škoda, da se jih lotimo skupaj? Hvala lepa.
Hvala vam za poslansko vprašanje. Minister Podobnik, prosim za odgovor.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani poslanec, bi vam v dveh delih odgovoril. Morda bi začel s tem drugim delom, kjer me sprašujete, ali sem za to, da se vzpostavi partnerski odnos med občinami, resorjem, ki ga vodim, ter izvajalci javne službe urejanja voda, da bi bila sanacija teh vodotokov hitrejša, učinkovitejša, pa tudi dolgoročno cenejša. Moj odgovor je da. Kako pa? Praviloma minister lahko reagira preko zakonov in podzakonskih aktov. Tukaj vas informiram, da so že pripravljene spremembe Zakona o vodah, v katerih bomo eno od ključnih vprašanj uredili tudi skladnost urejanja javnih služb na področju voda z zakonodajo Evropske unije. Trenutno imamo v Sloveniji rešitev, da so te službe koncesionirane, toda načelo prostega trga storitev v Evropski uniji pa je takšno, da bodo te službe morale preiti v storitve, ki se jih bo potem pridobivalo na prostem trgu. Zato v okviru te usmeritve na našem ministrstvu proučujemo možnost, da bi ustanovili eno ali več javnih podjetij za vode, morda celo da bi šli v smer nekakšne direkcije za vzdrževalna dela v sestavi našega ministrstva. Proučujemo to možnost in takšna ureditev bi potem na lokalnem nivoju v sodelovanju z občinami, kar omenjate, pa še posebej kasneje s pokrajinami, poudarjam na ravni pokrajin, omogočila, da bi se poiskalo najprimernejše izvajalce vodno ureditvenih del, če lahko rečemo podobno kot so komunalna podjetja ali pa drugi izvajalci lokalnih javnih služb. Ta način rešitve bi brez dvoma potegnil za seboj cenejšo obliko investicij. Ne nazadnje pa bi se s tem tudi približali lokalnim problemom v zvezi z reševanjem problematike škodljivega delovanja visokih voda. Zakon je pripravljen, v kratkem ga bomo predstavili javnosti in se bomo tudi odprli za javno diskusijo in tudi pripombe in kritike ali pa dodatne predloge. Sedaj pa finančni vidik vašega vprašanja. Res je, finančni viri za to dejavnost so kljub rasti v zadnjih letih še vedno premalo optimalni. Najprej bi vas rad spomnil, da na podlagi veljavnega Zakona o odpravi posledic naravnih nesreč je potrebno, da je občina upravičena do sredstev za odpravo nesreč takrat, ko za ta namen uporabi lastna sredstva, sredstva proračuna občine v višini najmanj 1,5% prihodkov proračuna za tekoče leto. Res pa je, da občine lahko lastna sredstva v zakonsko določeni višini namenijo tudi za zagotovitev preprečitve ponovnega nastajanja škode na istih objektih, poudarjam, na istih objektih, za izvedbo preventivnih ukrepov, ki presegajo obseg zgolj odprave posledic nesreče. Tukaj vas inšpekcije ne bi držale za vašo odločitev. Pa še nekaj podatkov. Za odpravo posledic škode na objektih lokalne infrastrukture, delno je šlo tudi za nekatere objekte na hudourniškem sistemu, vodotokih in tako naprej, večinoma pa za občinske in druge ceste. V letih 2005 in 2006 smo občini namenili za odpravo posledic 6,8 milijonov evrov, to je 1,63 milijarde slovenskih tolarjev, če uporabim še to primerjavo. Za leto 2005 je bilo 950 milijonov tolarjev in v letu 2004 je bilo 678 milijonov tolarjev. Prav tako pa moram povedati, da so občine za namene, ki jih določajo predpisi na področju javnih financ, torej ta 1,5% iz svoje proračunske rezerve, namenile so v letu 2005 skoraj milijardo slovenskih tolarjev, tako so tudi občine izkoristile svojo pozicijo. Imamo še vir, ki se mu reče vodna gospodarska javna služba, v te namene imamo v letu 2007 namenjenih 1,5 milijarde slovenskih tolarjev oziroma 6,4 milijone evrov. In še en vir je, to pa je sklad za vode [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]za izvajanje dela v javno korist, manjša investicijsko vzdrževalna dela na vodni infrastrukturi, večinoma to opravljajo koncesionarji, je bilo to v letu 2006 zagotovljenih 947 milijonov tolarjev, torej 3,9 milijona evrov. To je zelo visok znesek, v letošnjem letu pa 413 milijona načrtujemo oziroma 1,7 milijona evrov. Ker pa bo zaradi dokončanja odprave posledic neurij leta 2004 in visokega obsega za plačilo visokovodnih nasipov Mure, pa bomo v letošnjem letu težko v celoti realizirali vse, kar smo dali v prvotni načrt. Hvala lepa.
Hvala vam. Dopolnilno vprašanje? Kolega Sajovic, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister jaz sem vesel zakonskih pobud in rešitev, ki jih pripravljate, vendar bodo te zadeve v praksi delovale enostavno šele takrat, ko bomo temu področju namenili bistveno več denarja. Recimo, da se nek hudourniški potok v strnjenem naselju v bližini hiš ne sanira niti v dveh letih po neurju, se mi zdi enostavno preveč. Razumeti morate ljudi, ki živijo ob vodah, prestrašeni in zaskrbljeni so. S strahom poslušajo vsako vremensko napoved. Zato mislim, da je treba na ministrstvu storiti še več in vključiti tudi občine, da vsaj tiste najbolj kritične primere, ki bodejo v oči, vsi skupaj vzamemo kot prioriteto in jih seveda pravočasno rešimo. Zahvaljujem se vam za odgovor. Hvala lepa.
Hvala vam. Naslednja bo poslansko vprašanje zastavila poslanka Barbara Žgajner Tavš, in sicer ministrici za delo, družino in socialne zadeve. Izvolite.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Lep pozdrav tudi v mojem imenu spoštovane kolegice in ministri oziroma ministrica! 28. februarja letos je stopila v veljavo oziroma bo stopila, se opravičujem, v veljavo Novela zakona o socialnem varstvu. Se pravi, konec meseca, ki se bo pričel. Ne glede na vsa opozorila Slovenske nacionalne stranke, pa tudi s strani stroke, je pravzaprav zakon več kot restriktivno posegel na socialno področje velikega števila državljank in državljanov naše države, tistih ljudi, ki so pravzaprav najbolj odvisni od pomoči države. Vaš predhodnik, minister Drobnič, ni skrival, da mu enostarševske družine niso po godu, ter da je potrebno storiti pravzaprav vse na področju politike, da bi v našem prostoru cenili in težili k tako imenovanim popolnim družinam, celo za vsako ceno. A dejstvo ostaja, enostarševske družine so ponavadi tiste družine, ki so socialno deprivilegirane, ki se jih dotakne status socialne revščine. Zakon o socialnem varstvu je z zadnjimi spremembami dodatno posegel in otežil položaj ravno teh deprivilegiranih družin. V tem kontekstu, spoštovana ministrica, naj omenim le en primer matere samohranilke, prejemnice denarne socialne pomoči z enim otrokom, ki od očeta prejema preživnino. Omenjena novela namreč predpisuje, da se prejeta preživnina šteje kot dohodek družine, če je večja od borih 14.778 slovenskih tolarjev oziroma 61,76 evrov, saj se s tem šteje, da ima otrok sredstva za preživljanje, lastna sredstva za preživljanje. Sprašujem: Ali 61 in še nekaj evrov res omogoča otroku, da preživi na mesec? 14.778 slovenskih tolarjev, če si lažje predstavljamo. Poleg tega pa so v tem primeru prosilki denarne socialne pomoči zavrne tudi dodatek za enostarševsko družino. To pomeni, da bo tej družini bistveno težje preživeti mesec kot po stari zakonodaji oziroma starem zakonu pred spremembami. Dovolite samo en podatek še. Če je preživnina večja od 61 in še nekaj evrov, se šteje od polnega izračuna znesek 61,67 evrov. V primeru pa, da ima otrok 83,46 evrov preživnine oziroma 20 tisoč tolarjev, pa je materi zaradi tega pri denarni socialni pomoči odštet še dodatek na otroka, ki znaša 61,67 evra. Se pravi, je mati po novem zakonu oškodovana za [[...]] [[izklop mikrofona]] [[...]]
Hvala. Ministrico prosim za odgovor. Izvolite.
Glede na to, da se primer nanaša na Zakon o socialnem varstvu, bi rada poudarila, da so v tem letu predvidene tudi nove spremembe Zakona o socialnem varstvu in bomo tudi take primere proučili, kot ste ga vi navedli, kajti vemo, da denarno socialno pomoč dobijo osebe, ki so tega najbolj potrebne, predvsem osebe, ki nimajo sredstev za osnovno preživljanje. S tem novim predlogom, ki ga sedaj pripravljamo, ne bi smele biti oškodovane osebe oziroma primeri, kot jih vi navajate, ne glede na razlike, enostarševska družina oziroma da gre za dvostarševsko družino. Zato bomo tudi take primere upoštevali pri pripravi nove zakonodaje. Pripravlja se pa tudi novi zakon o socialnih dajatvah oziroma vseh prejemkih iz javnih sredstev in na podlagi tega zakona bomo uvedli tudi pravičnejši sistem prejemka denarnih socialnih pomoči oziroma vseh prejemkov, ki jih posameznik oziroma družina lahko pridobi. Zakon o socialnem varstvu predvidevamo v mesecu juliju in takrat bomo proučili tudi te predloge, da ne bi prišlo do takih lapsusov. Hvala.
Hvala lepa. Dopolnilno vprašanje, izvolite.
Hvala lepa. Ministrica, cenim, da se bo ministrstvo lotilo vnovične proučitve tega zakona, ki je močno oškodoval tiste, ki, kot sem že dejala, so najbolj odvisni od pomoči države. Rekli ste, da naj bi v mesecu juliju pripravili vnovič spremembe zakona o socialnem varstvu. Ampak spremembe, ki jih je potrdil ta Državni zbor, takrat sicer še pod ministrovanjem gospoda Drobniča, stopijo v veljavo 28. februarja, to je čez manj kot mesec dni. In od februarja pa do takrat, ko bodo nove spremembe sprejete v Državnem zboru, bodo morali ti ljudje preživeti. Skoraj s 400 evrov se bo po tej spremembi preživnina zmanjšala na 200 in še nekaj evrov. Zdaj pa vas sprašujem: Ali lahko takšnemu otroku mati zagotovi dostojno življenje? 28. februarja stopi ta zakon v veljavo. Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve je postavilo cenzus 61,67 evra. Odločba Ustavnega sodišča z začetka leta 2006 jasno in glasno govori o tem, da mora ministrstvo določiti znesek, tisti znesek oziroma minimum, ki naj bi omogočal samostojno preživetje. Ali je res 61 evrov za otroka tisti znesek, ki mu omogoča, da lahko sam brez pomoči družine preživi? Dovolite še ena zadeva v tem kontekstu, ki jo bom omenila, družinski pomočniki so druga kategorija, ki jih je ta zakon močno udaril, mimo odločbe Ustavnega sodišča. Ali pripravljate spremembe tudi na tem področju?
Hvala. Prosim za dopolnilni odgovor. Ministrica izvolite.
Hvala za to dopolnilno vprašanje. Mogoče res nisem bila prej dovolj jasna. Bolj podrobno bo to problematiko uredil ravno Zakon o postopkih pridobivanja javnih sredstev, ki bo bolj pravičen in bo tudi prej prišel na vrsto na Vladi oziroma v Državnem zboru, kjer zdajšnji ekonomski inštitut pripravlja izračune, da ne bi prišlo do takšnih primerov. Zato predvidevamo, da bo ravno ta Zakon o postopkih pridobivanja javnih sredstev omogočal, da bodo sredstva, ki jih pridobiva posameznik oziroma ki so upravičeni, bolj pravičen do posameznikov in da bodo prišla sredstva v roke tistih, ki res to potrebujejo. S tem se še odločamo za dva sistema oziroma obstoječe lestvice ali pa način ponderjev, vendar je sedaj odvisno od izračunov ekonomskega inštituta, da ne bi prišlo do takšnih primerov, kot ste ga vi navedli. Hvala.
Hvala. Proceduralno, izvolite.
Hvala lepa. Tudi jaz bom izkoristila možnost, ki mi jo daje Poslovnik in zaprosila poslanke in poslance za to, da boste jutri ob glasovanju dali podporo mojemu predlogu po širši razpravi konkretno o odgovoru ministrice, kajti ocenjujem, da so te zadeve, ki se tičejo enega oziroma drugih zakonov, očitno bomo dobili nov krovni zakon, ki bo skrbel tudi za finančne transakcije, ki so bile sedaj zajete v okviru Zakona o socialnem varstvu, pa so se dotikale še drugih zakonov, naj omenim Zakon o preživninah, potem Zakon o otroških dodatkih, skratka vsi ti zakoni so hočeš nočeš povezani med seboj, bi bilo zelo smiselno, da se opravi o odgovoru oziroma o tej tematiki širša razprava v Državnem zboru. Jaz še enkrat poudarjam, da gre za pomembno dejstvo, ki se bo pokazalo 28. februarja 2007, to je čez manj kot mesec dni, spoštovane kolegice in kolegi. Kdaj bo stopil v veljavo najsi bo nov zakon, ki bo skrbel za izplačevanje določenih socialnih transferjev iz javnih sredstev oziroma konkretno teh sprememb Zakona o socialnem varstvu, kdaj bo prišel en ali drug zakon v veljavo oziroma na obravnavo v Državni zbor? 28. februarja 2007 pa bodo morale te ženske ali ti starši preživeti z več kot 100 evrov manj zaradi zakona, ki ga je predlagalo Ministrstvo za delo, družino in socialne zadeve, zaradi zakona, ki ga je potrdila vladna koalicija v tem parlamentu. Ni pošteno, spoštovane kolegice in kolegi, zato še enkrat pravim, pa naj si bodo obljube nove ministrice ali kogarkoli drugega s strani Vlade, da bomo dobili še en zakon, ki bo skrbel za bolj pravično izplačevanje socialnih transferjev. Jaz preprosto ne verjamem več, kajti teh zakonov smo v tem parlamentu sprejeli v preteklih dveh letih kar nekaj. Ampak se je čisto za vse zakone izkazalo, da gredo na slabše, predvsem na škodo ljudi. Tudi Zakon o socialnem varstvu je bil tisti zakon, ki bo po obljubah ministra skrbel za to da bo, ne vem, bolj pravičen. Do koga? Do Vlade, ker bo privarčevala na račun revnih več.
Hvala. O vašem predlogu bomo glasovali jutri v okviru točke glasovanj. Naslednje vprašanje bo zastavil kolega Josip Bajc, in sicer ministru za notranje zadeve, ki pa ga danes ni. Odločitev je vaša, kolega Bajc. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Postavil bom ustno vprašanje in pričakujem, da bom na naslednji seji s strani gospoda ministra za notranje zadeve prejel ustni odgovor. Ob sprejemu in obravnavi Zakona o varstvu javnega reda in miru smo v poslanski skupini Slovenske ljudske stranke iskali rešitve na področju varstva mladoletnikov in možnost oziroma omogočanje le-teh vstop v lokale po določeni uri, kjer se toči alkoholna pijača. V zvezi s tem smo tudi sprejeli spremembo 21. člena tega zakona. V tem času oziroma v času od veljavnosti tega zakona pa smo prejeli informacije, da nekateri gospodarski subjekti ne upoštevajo določb tega zakona o varstvu javnega reda in miru in v zvezi z omejevanjem vstopa mladoletnikov po 24. uri v lokale, kjer se toči alkoholna pijača. Zaradi tega sprašujem gospoda ministra za notranje zadeve naslednje: V kolikšni meri je policija od uveljavitve Zakona o varstvu javnega reda in miru vršila nadzor nad izvajanjem drugega do sedmega odstavka 21. člena zakona? Koliko kršitev je bilo po nadzoru ugotovljenih? Koliko glob je bilo izrečenih? Ali je bila ugotovljena ponovitev takšnega prekrška s strani istega gospodarskega subjekta? Hvala za odgovor.
Hvala tudi vam. Odgovor boste dobili v skladu z vašimi pričakovanji. Naslednji bo vaše poslansko vprašanje zastavil poslanec Samo Bevk ministru za zunanje zadeve. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor! Moje poslansko vprašanje ministru dr. Ruplu je povezano z ratifikacijo konvencije o varstvu nesnovne kulturne dediščine. Že leta 1972 pred natančno 35 leti je generalna konferenca Unesca sprejela konvencijo o zaščiti svetovne kulturne in naravne dediščine. K tej konvenciji so pristopile skoraj vse države na svetu in na seznamu svetovne dediščine se je do danes nabralo že 830 znamenitosti. Na svoji 32. generalni konferenci oktobra 2003 pa je Unesco sprejel konvencijo o varstvu nesnovne kulturne dediščine, ki je bila oblikovana kot dodatek k tej konvenciji. Kultura se ne manifestira samo v materialnih oblikah, v predmetih, objektih, temveč tudi skozi neoprejemljive elemente. Ti se prenašajo iz generacije v generacijo s pomočjo jezika, glasbe, gledališča, vedenja, gest, navad, šeg in cele vrste drugih oblik posredovanja in tudi skozi premete in kraje, od koder te ideje izvirajo. Ministrstvo za kulturo je leta 2005 pripravilo osnutek izhodišč za organiziran pristop k varovanju kulturne dediščine in naravnih vrednot v Republiki Sloveniji v skladu z Unescovo konvencijo iz leta 1972. Vlada je lansko leto potem ta izhodišča tudi sprejela in v 5. točki teh izhodišč je tudi poglavje, ki govori o konvenciji o zaščiti nesnovne kulturne dediščine. Konvencija je stopila v veljavo aprila leta 2006. V vladnem gradivu pa je še zapisano, da mora Republika Slovenija čim prej ratificirati konvencijo o varstvu nesnovne kulturne dediščine. Iz pregleda programa Vlade je razvidno, da je ta postopek predviden šele za december leta 2007. Glede na običajne zamude, je vprašanje, kdaj bo ta ratifikacija prišla na dnevni red Državnega zbora, lahko morda šele v mandatu 2008-2012. To pa ne bi bilo dobro, saj država ne bi mogla izvajati nalog, ki so zapisane v izhodiščih. Zato predlagam, gospodu ministru, da postopek ratifikacije konvencije o varstvu nesnovne kulturne dediščine pospešeno nadaljujejo, jo na vladi čim prej sprejmejo in predložijo Državnemu zboru v sprejem. Slovenija ima veliko možnosti, da na ta prestižni seznam svetovne dediščine, kjer imamo dane samo Škocjanske jame in štiri spomenike na poskusnem seznamu, to so Partizanska bolnišnica Franja, klasični Kras, bohinjske fužinarske planine in dediščina mesta Idrije, ki je vezana na živo srebro, pride tudi kak predlog v zvezi z nesnovno kulturno dediščino. Naj za to aktualno obdobje omenim samo običaje, kot sta ptujsko kurentovanje in cerkljanska lavfarija in tudi druge podobne stvari. Hvala lepa za odgovor.
Hvala vam, kolega Bevk. Prosim ministra za zunanje zadeve, da poda odgovor. Izvolite.
Spoštovani gospod poslanec! Zahvaljujem se vam za vašo pobudo. Gotovo ima Slovenija celo vrsto naslovnih dragocenosti, ki bi jih bilo mogoče uporabiti za večjo prepoznavnost naše države v tujini, posebej še v času, ko bomo predsedovali Evropski uniji. Tako, se mi zdi vaša pobuda smiselna in pravočasna. Naj rečem, da je ta konvencija seveda uvrščena v vladni program. Gre za normativni program dela Vlade za leto 2007, je pa odvisno od Ministrstva za kulturo, kdaj jo bomo mi dobili v, da tako rečem, končno obdelavo. Pri celi vrsti ratifikacij se zdi, kot da gre za dolg Ministrstva za zunanje zadeve, pa vendarle v resnici gre za en relativno majhen delež našega ministrstva. Jaz bom to pobudo, če dovolite, prenesel kolegu Simonitiju oziroma bom ob prvi priložnosti opozoril ministra za kulturo, da je potrebno pohiteti s to ratifikacijo in jaz upam, da bom uspel. Hvala lepa.
Hvala vam minister. Naslednje poslansko vprašanje zastavlja kolega Bogdan Barovič in sicer ministru za zdravje. Izvolite.
Hvala predsedujoči, spoštovani minister. Mediji so v zadnjem obdobju razkrili sumljive posle lekarn, o katerih smo mnogi doslej veliko vedeli. Žal pa nihče od pristojnih tega področja, vsebine ni zadovoljivo raziskal. Očitno po našem mnenju nekateri organi v tej državi ne delujejo tako, kot bi morali, zato na žalost odkrivajo sumljive vsebine novinarji. Konkretno. Iz medijev smo izvedeli, da so si na račun denarja, ki ga bolniki plačamo za zdravila, nekateri lekarnarji ogledovali svet. Direktorica Žalskih lekarn Lidija Pavlovčič je zadnjič po televiziji mrtvo hladno povedala, da so si šli v Mehiko, poudarjam v Mehiko, ogledat poslovanje lekarne. Seveda se vprašamo, kaj bi lahko v Mehiki videli tako pomembnega, da brez tega ne bi mogli dobro opravljati svojega dela pri nas v Sloveniji in v naših slovenskih lekarnah. Pa še nekaj takšnih eksotičnih držav so si šli lekarnarji pogledati, kot pravijo iz preteklosti. Kot vse kaže, je šlo za turistična potovanja, ki naj bi jih ali pa lahko bi jih financirale veledrogerije, kot so oziroma naj bi bile na primer Kemofarmacija, Salus, pa tudi Lek, lahko. Najbrž seveda ne iz dobrodelnosti. Firme dobro vedo, da bodo potem lekarnarji z večjim veseljem in navdušenjem izdajali njihova zdravila. Prav tako je vprašljivo, zakaj so se morali takšnih potovanj udeleževati nekateri župani oziroma njihove žene. Zakaj govorim to? Zato, ker veste, da so občine lastnice lekarn. In občine imenujejo sled lekarne. Torej lekarna na nek način podkupuje svoje nadzornike. Mogoče, ne vem. Je gospa županja takšna potovanja in takšna dragocena darila prijavila kot boniteto? Tudi to je vprašanje. [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]] Spoštovani minister, zanima me: Kaj namerava v zvezi s tem storiti Vlada, kaj počnejo pristojni organi, ki bi morali to raziskati? Kdaj se bo v poslovanje lekarn poglobilo Računsko sodišče, kaj počne davčna inšpekcija? Poleg tega pa, spoštovani minister, me zanima: Kdaj vendarle boste izdali navodilo, ki ga čakamo že eno leto, da bi bila zdravila brez recepta dostopna v vsaki trgovini, ki ima zaposlenega farmacevtskega tehnika? [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]To pomeni, da bi to, če bi se to zgodilo, pocenilo zdravila in vsaj delno omogočilo konkurenco sedanjemu kartelu, poudarjam, kartelu lekarn. Za odgovore hvala lepa že vnaprej.
Hvala. Minister, prosim vas za odgovor.
Hvala lepa za to vprašanje. Zdaj moram reči, da tisto, kar ste vi ugotovili za konkretni primer, sem tudi jaz nekako te stvari ugotovil ali pa izvedel iz medijev. Neposredno nismo bili niti v enem trenutku seznanjeni s tem konkretnim primerom v Žalcu. Ni bilo tudi sicer drugače najti kakšnega suma, nezakonitih kaznivih dejanj v lekarnah. Nismo prejeli teh neposrednih prijav. Mi tudi nismo organ pregona, nismo pristojni za raziskovanje nekih nečednih dejanj. So pa te raziskave dolžni uvesti in raziskovati v skladu z zakonodajo pristojni organi pregona na podlagi prijav in svojih ocen. In mislim, da je v tem primeru stvar že stekla. Mi smo prepričani na ministrstvu, in tudi jaz osebno, če bo podan utemeljen sum o nezakonitih ravnanjih lekarn, da bodo to tudi ti organi pregona storili. Če bo Ministrstvo za zdravje v postopkih zaprošeno za nekatere informacije in na kakšen drug način na zahteve organov pregona se bo odzvalo in pri tem sodelovalo. Mi tudi ne predstavljamo niti ustanovitelja niti lastnika lekarn, to kar ste vi tudi že v vprašanju povedali, ker so po veljavni zakonodaji s področja zdravstvene oziroma lekarniške dejavnosti lastniki občine oziroma zasebniki s koncesijo. Moram reči, da se pri takšnih in podobnih pobudah vedno rad spomnim kakšnih lovov na čarovnice v preteklosti, jaz ne rečem, da gre tukaj za isto zadevo, ampak ti so se zelo tragično ali pa neslavno končali za lovce čarovnic. Večinoma. Malo je bilo resničnih dogodkov. Sicer pa s tem v zvezi ne bi rad rekel, da v tem primeru ne gre za kakršenkoli problem in mislim, da bomo mi kot ministrstvo in jaz kot minister pri raziskavi tega dogajanja tudi vestno sodelovali. Mogoče še nekaj stavkov v zvezi z izvajanjem Zakona o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju pri izvajanju izravnalnih shem. Mi pripravljamo po Zakonu o zdravstveni dejavnosti izvedbo upravnega nadzora v nekaterih lekarnah, kjer naj bi poleg drugih vprašanj izvajanja lekarniških storitev preverjali tudi izpolnjevanje zakonskih obveznosti pri pošiljanju podatkov in ostale zakonske obveznosti, ki jih lekarne morajo izpolnjevati. Kar se tiče poslovanja trgovin, ki naj bi s farmacevtskimi tehniki izvajale prodajo nekaterih dovoljenih farmacevtskih preparatov, zdravil, pa je v javni agenciji za zdravila in medicinske pripomočke v pripravi spisek tistih preparatov, ki bi v takih prodajalnah bili dovoljeni za prodajo in bodo v kratkem tudi, seveda v skladu z veljavno zakonodajo. Mi smo se z zakonom, ki smo ga tu vsi sprejeli, tudi zavezali, da bo ta možnost dana. In spisek zdravil, ki bodo v teh prodajalnah s farmacevtskim tehnikom, bo tudi na razpolago v kratkem. Hvala lepa.
Hvala. Dopolnilno vprašanje? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod minister! Jaz razumem vaš odgovor, ki je zelo pragmatičen in zakonsko osnovan, pa vendarle. Prvič. Ali vi na ministrstvu dobite kakršnokoli strokovno oceno s takšnega ali drugačnega posveta? Ali so vam, ali vam bodo, ali so vam kdajkoli lekarnarji dali neko strokovno osnovo za to, da so ugotovili, na primer, v Mehiki, kako tam poslujejo, kar bi bilo dobro pri nas? In drugič. Ali ne nazadnje niste vi tisti, pa niste nič krivi, tukaj vam priznam, ki požirate greznico na račun dragih zdravil. Še enkrat sprašujem: Ali ste v preteklosti dobili kakršnekoli ocene s strani strokovnih ogledov, strokovnjakov iz lekarn po svetu, kako tam poslujejo in kako bi bilo dobro, da bi poslovali pri nas? In drugič, poudarjam še enkrat, vi veste, da boste vi tisti, nazadnje pa nič krivi, ne dolžni požirali greznico. Primerjavo vam dam samo odnos zdravstveni domovi - bolnice. Vsi so povezani, vsi smo z njimi povezani, eno je v vaši skrbi, drugo je v skrbi občin. Jaz vas razumem, da zakonsko razumete tudi vi in gledate tako, da so občine tiste, ki skrbijo za lekarniško dejavnost, primerjavo bom dal zdravstveno dejavnost, vi skrbite pa za bolnišnico. Ampak veste, v bolnici, vi dobro veste, vas odpustijo, izdajo recept zdravil, ki so nekatera zastonj, nekatera pa zelo draga. To je vprašanje in odgovor pričakujem tudi od vas, ki pa je po eni strani pomoč vam, pri vašem delu. Hvala lepa.
Minister, prosim za odgovor.
Tudi na ta del sem odgovoril že v prvem delu. Na vsak način bi rad ponovil to, da se dejansko ne izmikam nobeni odgovornost, ki je lahko tudi subjektivna, kar se tiče nekaterih dogajanj na področju zdravstva; in tudi v končni fazi za delovanje na primarnem nivoju. Sedaj je to področje, ki sodi v zdravstveni sistem nasploh, pa čeprav gre direktna odgovornost ustanovitelju oziroma lastniku. In vedno, kadar sem ali pa če bi dobil v preteklosti kakršenkoli namig, prijavo ali sum za kakšno podobno zadevo, kot se je sedaj dogodila v tej lekarni, bi ukrepal z upravnim nadzorom. Za to imam vso pristojnost in vse možnosti in to bom tudi v prihodnje storil, če se bo to dogajalo. In v tem primeru, mislim, da bo potrebno upravni nadzor tudi z naše strani uvesti. Upravni nadzor bom vpeljal, kot sem že rekel, tudi v drugih lekarnah, predvsem v zvezi z izvajanjem izravnalnih shem. Mislim, da s te strani ni posebne skrbi, da ne bi skušali urediti nekaterih zadev, ki pa so prav v primeru nadzorov, tako državnih, javnih kot zasebnih, koncesionarskih, [[...]] [[Nerazumljivo]] [[...]]koncesionarjev premajhne oziroma da je frekvenca, da je število opravljenih nadzorov premajhno. Moram reči, da smo v letošnjem letu namenili več sredstev za te nadzore, tudi za redne nadzore, ne za tiste, ki so prijavljeni ob posameznih eventualnih prekrških. Je pa težko naprej soditi o nekem dogajanju, dokler ne bo končana razprava, kot v tem konkretnem primeru.
Hvala. Naslednje poslansko vprašanje in zadnje danes bo zastavil mag. Franc Žnidaršič, in sicer ministru za zdravje. Izvolite, prosim.
Gospod minister! Sprašujem vas: Kaj boste ukrenili glede negativnega mnenja Računskega sodišča za poslovanje Kliničnega centra v letu 2005, še posebej, ker se opisane nepravilnosti ponavljajo? Vprašanje ima racionalno podlago v tem, da vse kaže na to, da nadzor nad porabo javnih sredstev na področju zdravstva ne deluje, niti sedaj, ko je subjektov oziroma izvajalcev storitev javnega zdravstva majhno število. Kaj bo šele takrat, ko bo po širši privatizaciji izvajalskih subjektov potreben nadzor še toliko težji, ker bo njihovo število pomembno naraslo. V zvezi s tem sprašujem tudi: Ali boste storili potrebne korake za čim prejšnjo zamenjavo tistega dela zdravstvenega menedžmenta v Kliničnem centru, ki je odgovoren za ugotovljene nepravilnosti? Hvala lepa. Vprašanje je postavljeno absolutno dobronamerno.
Hvala vam, kolega poslanec.
Hvala lepa za vprašanje.
Sejo še zmeraj jaz vodim. Dovolite, da vam dam besedo. Prosim, izvolite, odgovor.
Hvala lepa za besedo. Oprostite, da sem vskočil prehitro v odgovor. Se res oproščam. Seveda jaz upam, da so vsa vprašanja dobronamerna, da ni nobenega vprašanja, ki bi bilo slabo namerno a priorij, in tako tudi vsa vprašanja jemljem, zato pa še posebej hvala lepa za to vprašanje. Glede Računskega sodišča, ki je dejansko dalo negativno mnenje o poslovanju Kliničnega centra na leto 2005: pregledana so bila vsa področja poslovanja s poudarkom na javnih naročilih, stroških dela ter tudi preizkušanje zdravil. Področje preizkušanja zdravil je bilo revidirano za leto 2004 in 2005. Tu je nekaj glavnih ugotovitev in odgovorov na to. Ugotovljeno je bilo, da je nepravilno, brez upoštevanja Zakona o javnih naročilih oddano za 78 milijonov evrov naročil. Gre za zatečeno stanje. Razlog, da nabava ni potekala po javnih razpisih, je v tem, da Klinični center po uveljavitvi Zakona o javnih naročilih leta 1998, to se pravi kar nekaj let nazaj, ni pristopil k vsem potrebnim aktivnostim za izvedbo razpisov. Zamude pri uveljavljanju zakona so torej večletne in jih ni mogoče odpraviti v kratkem roku, ker gre za določen proces, gre za celotno dogajanje na področju sistema, kot je Klinični center. Novo vodstvo je prevzelo vodenje Kliničnega centra šele avgusta leta 2005 in to vodstvo je že ob nastopu takoj ugotovilo, da za večino materiala in storitev ni izdelanih strokovnih podlag za razpise. Ker razpisov ni bilo, to so posledice še večletnih problemov v preteklosti, in jih tudi zaradi neizdelanih strokovnih podlag ni bilo možno izvesti, je bila edina rešitev takrat v tistem obdobju za normalno delovanje bolnišnice nabava z naročilnicami. Področje se od tedaj intenzivno ureja, to moram že kar povedati. V Kliničnem centru deluje več deset strokovnih komisij, skupno s 180 člani medicinske stroke, ki pospešeno delajo na pripravi vseh potrebnih strokovnih podlag za uspešno izvedbo razpisov. Ta postopek pa ni tako kratek in je precej kompliciran. Izvedene pa so že bile kadrovske spremembe in reorganizacija nabavnega področja. Klinični center bo za ta del poročila Računskega sodišča tudi pripravil odzivno poročilo. Še enkrat poudarjam, kadrovske spremembe, za katere ste nekako v zadnjem delu svojega vprašanja spraševali, so bile na tem področju že izvršene. Kar se tiče stroškov dela, so se vsa ugotovljena odstopanja že odpravila v fazi revizije, tako odzivno poročilo za to področje ni potrebno. In še za zaključek. Preizkušanje zdravil. Računsko sodišče je potrdilo vse ugotovitve interne revizije Kliničnega centra, vključno z ovrednotenjem izpada potenciala prihodka oziroma oškodovanja; kar se tiče preizkušanja zdravil, govorim. Ugotovilo je tudi, da je bilo stanje v preteklosti izredno neurejeno ter da se je v letu 2004 in tudi v 2005 izredno izboljšalo. To so ugotovitve, ki smo jih lahko prebrali v tem poročilu. Za leto 2004 je bila vrednost potencialno izpadlega prihodka 39.1225 evrov, torej oškodovanje 2500 evrov. Za leto 2005 pa ni bilo ugotovljeno več izpada potencialnega prihodka na tem področju, temveč le oškodovanje v višini 2500 evrov. Interna revizijska služba je ovrednotila oškodovanje za vsa pretekla leta, od leta 2000 dalje, in izstavila račun farmacevtski fakulteti oziroma Fakulteti za farmacijo, kjer je ta problem nastal. Računsko sodišče se je potem zadovoljilo s temi ukrepi in navodili, ki jih je KC v letu 2005 in 2006 sprejel na tem področju, zato tudi odzivno poročilo za to področje, to se pravi preizkušanja zdravil, ni potrebno. Odzivno poročilo pa bo izdano za področje, o katerem sem govoril v začetku, to se pravi za javna naročila, kjer so tudi omenjene škode, v narekovaju, bile večje. Hvala.
Hvala vam. Dopolnilno vprašanje, kolega Žnidaršič, izvolite.
Hvala lepa, gospod minister, za odgovore. Zadovoljen sem s tem, da je dejansko odgovornost obstoječega menedžmenta manjša od tistega, kar bi kdo nepoučen vedel o tem, ker je nastopil svojo funkcijo šele v jeseni oziroma konec poletja 2005. Vseeno je dobro, da javnost ve, da se te nepravilnosti odpravijo, zlasti zaradi kroničnega pomanjkanja sredstev za delovanje Kliničnega centra in zaradi visokih stroškov oziroma cene, ki jo plačuje država, pa tudi zavarovanci, da zdravstvo funkcionira na ustreznem nivoju. Pri tem seveda ni odveč, da smo opozorili tudi na funkcijo nadzora. Slišimo, da je ta interni seveda tudi eksterni. In pričakujem, da bo Vlada prek svojih predstavnikov v svetu zavoda vedno znova prispevala k temu, da bodo tam stvari šle zakonito, kar seveda iz poročila Računskega sodišča ni bilo videti. Hvala lepa.
Hvala vam. Gospod minister, izvolite.
Hvala lepa. Pravzaprav kakšna posebna daljša razprava v tem drugem delu ni potrebna. Na vprašanje sem odgovoril. Diskusija kolega Žnidaršiča pa je, seveda, pravilno usmerjena in tudi dobrodošla za nadaljnje postopke v samem Kliničnem centru, saj v našem skupnem interesu je, da te stvari, ki se tičejo javnih naročil, v prihodnje uredimo, ne samo za področje zdravstva, kjer so nekatere stvari zelo vidne, ampak za vsa področja v državi v tistih okvirih, ki bodo pripeljala do nekega normalnega delovanja na tem področju. Moram reči, da področje javnih naročil na Ministrstvu za zdravje ta trenutek urejamo v organizacijskem smislu in da bo tudi s te strani dana garancija za nekatere spremembe, izboljšave v prihodnje.
Hvala lepa, gospod minister. Še enkrat hvala vam in hvala vsem predstavnikom oziroma članom Vlade za podane odgovore. S tem tudi zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 24. sejo Državnega zbora Republike Slovenije, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 9. uri zjutraj. Lep pozdrav in srečno!