Доброго ранку шановні народні депутати, запрошені та гості Верховної Ради України. Прошу шановні колеги підготуватися до реєстрації. Ввімкніть систему "Рада". [[10:01:14]] Зареєструвалися 374 народних депутатів. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую відкритим. Шановні колеги, відповідно до статті 2.5.2 Регламенту у середу ми маємо 45 хвилин для виступів уповноважених представників фракцій і груп з внесенням пропозицій, оголошенням запитів, заяв, повідомлень. Прошу представників фракцій і груп подати заяви на виступ. А я тим часом оголошу депутатські запити, що надійшли. Надійшли запити народних депутатів України. Марії МАРКУШ до Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України про звернення православних християн Тячівського району Закарпатської області щодо альтернативної реєстрації громадян - платників податків та невиконання Державною податковою адміністрацією України Закону України “Про внесення змін до Закону України “Про Державний реєстр фізичних осіб – платників податків і інших обов’язкових платежів”. Володимира ПУЗАКОВА до Голови Верховної Ради України з приводу неправомірних дій голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області Шульги. Георгія МАНЧУЛЕНКА до Голови Верховної Ради України, Прем’єр-міністра України з приводу незадовільної відповіді на запити, які стосуються постанов Кабінету Міністрів України №№ 509, 510 від 19 квітня 2004 року стосовно виділення субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на виконання інвестиційних проектів та здійснення заходів щодо запобігання аваріям та техногенним катастрофам у житлово-комунальному господарстві та інших аварійних об’єктах комунальної власності у 2004 році. Анатолія ОРЖАХОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо фінансування будівництва інфекційного та неврологічного відділень Горностаївської районної лікарні Херсонської області. Юлії ТИМОШЕНКО до Прем’єр-міністра України, Міністра оборони України щодо визначення статусу Боярського відділення навчально-оздоровчого комплексу Київського військового ліцею імені Івана Богуна як навчального закладу з закінченим циклом загальної середньої освіти. Марії МАРКУШ до Прем’єр-міністра України, голови Закарпатської обласної державної адміністрації стосовно будівництва та укріплення дамби на річці Тиса в місті Тячів Закарпатської області. Володимира МАТВЄЄВА до Прем’єр-міністра України з приводу порушень Кабінетом Міністрів України законодавства щодо пенсійного забезпечення. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо збереження Липненської дільничної лікарні Любарського району Житомирської області. Олега ЗАРУБІНСЬКОГО до Прем’єр-міністра України щодо ситуації навколо Вінницького заводу “Кристал”. Сергія СЛАБЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно підтримки звернення депутатів Волинської обласної ради щодо дотримання свободи слова в Україні. Юрія СОЛОМАТІНА до Прем’єр-міністра України про надання Верховній Раді України вичерпної інформації з приводу утворення Державного комітету з проблем Чорнобильської катастрофи України. Миколи КРУЦЯ до Прем’єр-міністра України щодо розгляду проблем учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В’ячеслава КИРИЛЕНКА до Прем’єр-міністра України у зв’язку з незадоволенням відповіддю на депутатський запит щодо напрямків використання двох мільйонів семисот тисяч гривень, виділених Урядом на фінансування ЄЕП. Івана ТОМИЧА до Прем’єр-міністра України з приводу ненадання земельних паїв мешканцям села Дем’янці Переяслав-Хмельницького району Київської області. Сергія ЧЕЛНОКОВА до Прем’єр-міністра України щодо збереження витворів мистецтва в місті Ірпінь Київської області. Сергія СЛАБЕНКА до Прем’єр-міністра України з приводу погашення заборгованості по заробітній платі на відкритому акціонерному товаристві “Оснастка” міста Нововолинськ Волинської області. Івана ІВАНЧО до Прем’єр-міністра України щодо необхідності завершення будівництва захисної дамби в селищі міського типу Великий Бичків Закарпатської області. Степана ХМАРИ до Прем’єр-міністра України з приводу усунення порушень чинного законодавства України та надання особам, відселеним з дільниці державної території СРСР, яка в 1951 році відійшла до Польщі, статусу учасників війни, як таким, що після 9 вересня 1944 року були переселені на територію інших країн. Богдана КОСТИНЮКА до Прем’єр-міністра України щодо захисту майнових прав і недопущення примусового виселення з квартир колишніх працівників сільськогосподарського підприємства “Україна” в селі Шевченкове Кілійського району Одеської області. Георгія МАНЧУЛЕНКА до Прем’єр-міністра України щодо ліквідації заборгованості із заробітної плати в Чернівецькій області. Вячеслава КОВАЛЯ до Прем’єр-міністра України стосовно ситуації, яка склалася в цукровій галузі промисловості, зокрема, в Капустянському цукровому заводі, що на Вінниччині. Групи народних депутатів [[КАТЕРИНЧУК, ШАНДРА, СКОМАРОВСЬКИЙ, ОДАЙНИК]] до Прем’єр-міністра України, Міністра транспорту України – генерального директора Державної адміністрації залізничного транспорту України щодо негативних наслідків зміни графіку руху потягів №55 Хмельницький –Москва та №601 Київ –Хмельницький, що прямують Вінницькою та Хмельницькою областю. Володимира ЛЕЩЕНКА до Прем’єр-міністра України стосовно проведення ремонту Будинку культури в селі Гремяч Новгород-Сіверського району Чернігівської області. Олега ТЯГНИБОКА до Прем’єр-міністра України щодо порушення прав державних інспекторів з насінництва і розсадництва внаслідок невиконання Кабінетом Міністрів України Прикінцевих положень Закону України “Про насіння і садивний матеріал”. Василя НАДРАГИ до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України щодо субвенції з Державного бюджету на компенсаційні виплати за пільговий проїзд електротранспортом в місті Луганськ. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України стосовно збільшення фінансування на буріння артезіанських свердловин у 2004 році. Вадима ГУРОВА до Першого віце-прем’єр-міністра, Міністра фінансів України стосовно відновлення видобутку залізної руди на шахті “Першотравнева” у місті Кривий Ріг. Анатолія НАЛИВАЙКА до Віце-прем’єр-міністра України Дмитра Табачника щодо вирішення питання фінансування дитячого дошкільного закладу №39 шахти “Ольховатська” в місті Єнакієве. Анатолія РАХАНСЬКОГО до Віце-прем’єр-міністра України Дмитра Табачника щодо передачі колишнього санаторію “Зірочка” у комунальну власність міста Євпаторія. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до Генерального прокурора України, Голови Служби безпеки України з приводу протиправних дій керівників приватних підприємств “Агроленд”, “Велес” та “Брест” Дніпропетровської області. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора України щодо порушення конституційних прав на житло мешканців міста Чернігова та протиправних дій посадових осіб. Віталія ШИБКА до Генерального прокурора України щодо невжиття заходів прокуратурою Бабушкінського району міста Дніпропетровська по захисту прав громадян Безлюдного та Костенко. Володимира БРОННІКОВА до Генерального прокурора України у зв’язку із незадоволенням відповіддю на депутатський запит щодо тиску на слідство та суд працівником прокуратури міста Києва Мітлою. Юрія АРТЕМЕНКА до Генерального прокурора України, Голови Верховного Суду України з приводу незаконного придбання акціонерним товариством “Хімрезерв” цілісного майнового комплексу відкритого акціонерного товариства Київського науково-дослідного інституту “Синтеко”. Миколи РУДЬКОВСЬКОГО до Генерального прокурора України, Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, першого віце-прем’єр-міністра, міністра фінансів України з приводу аварії на очисних спорудах міста Чернігова. Олексія МАЛИНОВСЬКОГО до Генерального прокурора України з приводу злочинної діяльності співробітників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області. Групи народних депутатів [[СУХИЙ, ОСИКА та інші]] до Генерального прокурора України, Голови Фонду державного майна України щодо перевірки законності приватизації закритого акціонерного товариства “Глуховецький каоліновий завод” Вінницької області. Василя ЦУШКА до Генерального прокурора України, Голови Фонду державного майна України щодо порушень чинного законодавства при приватизації відкритого акціонерного товариства “Одеський машинобудівний завод “Червона Гвардія” та захисту державної власності і законних прав робітників заводу. Степана ХМАРИ до Генерального прокурора України з приводу зволікання порушення кримінальної справи по факту підлогу виборчих документів та неправдивого оголошення результатів виборів Мукачівського міського голови на дільниці №13. Вячеслава КОВАЛЯ до Генерального прокурора України з приводу невиконання судового рішення щодо погашення заборгованості по заробітній платі колишнім працівникам приватного сільськогосподарського підприємства “Алтей” та ухилення фірми “Алтей” від сплати заборгованості. Володимира ЛЕЩЕНКА до Генерального прокурора України щодо дотримання чинного законодавства України при проведенні масової забудови приватними котеджами території колишнього піонерського табору “Супутник” в зеленій зоні міста Чернігів – “Ялівщина”. Богдана КОСТИНЮКА до Генерального прокурора України з приводу зловживання керівництва Кілійської районної ради Боделана, Кілійської районної державної адміністрації Поджарова та збереження об’єктів історичної і культурної спадщини в місті Кілія Одеської області. Євгена ГІРНИКА до Генерального прокурора з приводу зволікання з розслідуванням кримінальної справи про правопорушення на виборах Мукачівського міського голови Закарпатської області. Анатолія НАЛИВАЙКА до Генерального прокурора, Міністра внутрішніх справ, прокурора міста Києва щодо порушення чинного законодавства деякими керівниками Асоціації міжнародних автоперевізників України та працівників її секретаріату. Володимира НОВАКА до Генерального прокурора з приводу розслідування факту замаху на життя секретаря Хмельницького міського комітету Компартії України, голови міської ради організації Всеукраїнської Спілки радянських офіцерів Шварцмана. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до Міністра оборони щодо встановлення статусу “Ветеран підрозділу особливого ризику” ветеранам Збройних Сил України. Раїси БОГАТИРЬОВОЇ до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Київського міського голови, Прокурора міста Києва щодо дотримання вимог Закону України ”Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” стосовно надання пільг потерпілим дітям та їх батькам. Віктора РАЗВАДОВСЬКОГО до Міністра охорони здоров’я щодо забезпечення сучасним портативним цифровим електрокардіографом Іванопільську дільничну лікарню Чуднівського району Житомирської області. Павла МАТВІЄНКА до Міністра праці і соціальної політики щодо порядку виплати компенсацій за втрачене нерухоме майно у разі відселення або самостійного переселення з радіоактивнозабруднених територій громадянам похилого віку. Володимира ПУЗАКОВА до Міністра аграрної політики України з приводу порушень Указу Президента “Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки”. Миколи ШЕРШУНА та Валерія САМОПЛАВСЬКОГО до Міністра з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи з приводу незадовільного забезпечення путівками на санаторно-курортне лікування інвалідів та учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які мешкають у Березнівському районі Рівненської області. Івана ІВАНЧО до Міністра юстиції України щодо правомірності перебування пана Гички на посаді Кам’янського сільського голови Іршавського району Закарпатської області. Олександра МОРОЗОВА до Міністра внутрішніх справ України щодо впорядкування діяльності страхових компаній в приміщеннях органів внутрішніх справ. Валерія ЛЕБЕДІВСЬКОГО до Міністра аграрної політики, голови Одеської обласної державної адміністрації щодо приватизації земель мешканцями села Щербанка Роздільнянського району Одеської області. Кирила ПОЛІЩУКА до Міністра юстиції України з приводу зволікання виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі про визнання права власності та стягнення збитків за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Урожай” Яготинського району Київської області до товариства з обмеженою відповідальністю “Дніпро-Дон-Трейдінг” міста Києва. Євгена ГІРНИКА до Міністра внутрішніх справ України стосовно необґрунтованого підняття цін на бланки документів, пов’язаних з підготовкою та атестацією водіїв від 20 до 100 разів та незадоволення відповіддю міністерства на звернення мешканців Долинського району Івано-Франківської області щодо вирішення проблеми. Володимира НОВАКА до Міністра праці та соціальної політики України щодо надання допомоги інваліду Великої Вітчизняної війни Василенку в отриманні автомобіля з ручним керуванням. Валерія ЄВДОКИМОВА до Голови Фонду державного майна України, Генерального прокурора України, Міністра економіки та з питань європейської інтеграції України щодо правомірності дій керівництва Державного підприємства “Південьрибпошук” та арбітражного керуючого. Бориса ТАРАСЮКА та Олександра ЧОРНОВОЛЕНКА до Голови Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, Голови Херсонської обласної державної адміністрації, Голови Херсонської обласної ради з приводу незадовільного стану житлово-комунального господарства в селищі міського типу Велика Олександрівка Херсонської області. Анатолія ДОМАНСЬКОГО до Голови Верховного Суду України з приводу зволікання Олевським районним судом Житомирської області в провадженні справи стосовно дострокового припинення повноважень селищного голови Солодкої та дотримання законності у прийнятті рішень Новобілокоровицькою селищною радою. Дмитра РУДКОВСЬКОГО до голови Київської обласної державної адміністрації щодо відновлення енергопостачання хутора Терезине Білоцерківського району Київської області. Павла МОВЧАНА до Голови Національної ради з питань телебачення і радіомовлення щодо трансляції антиукраїнської телепрограми “Вікна” з Дмитром Нагієвим на “Новому каналі” українського телебачення. Василя ЦУШКА до Голови Верховного Суду України, Вищої ради юстиції України з приводу невиконання своїх обов’язків посадовими особами Вищої ради юстиції. Валентина МАТВЄЄВА до Голови Державної податкової адміністрації України з приводу неправомірних дій посадових осіб Державної податкової служби в Миколаївській області. групи народних депутатів [[ЛЕБЕДІВСЬКИЙ, ЧОРНОВОЛЕНКО, ТОМЕНКО]] до Голови Державного комітету інформаційної політики, телебачення та радіомовлення України, керівника Державного управління справами Президента України з приводу загрози ліквідації найстарішої україномовної дитячої газети “Зірка”. Юрія КАРМАЗІНА до Голови Рахункової палати України, Голови Головного контрольно-ревізійного управління України, Генерального прокурора України, Міністра юстиції України щодо перевірки фактів нецільового використання бюджетних грошових коштів, призначених для будівництва житла військовослужбовцям Служби безпеки та пенітенціарної системи України і членів їх сімей, вжиття заходів до виконання товариством “Фірма Мікон” рішення суду по використанню вказаних коштів за призначенням, припинення порушень законності та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності. Валентина ЗУБОВА до Секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Міністра оборони України стосовно розформування військового підрозділу, дислокованого на острові Первомайський у місті Очаків, та вирішення питання подальшого використання наявної на острові інфраструктури. Зареми КАТУШЕВОЇ до прокурора Автономної Республіки Крим щодо суперечностей між сільськогосподарськими виробничими кооперативами “Орбіта” та “Житниця” при реорганізації сільськогосподарського виробничого кооперативу “Продмаш” Автономної Республіки Крим. Юрія КАРМАЗІНА до Київського міського голови Омельченка Олександра Олександровича щодо вжиття невідкладних заходів у зв’язку з порушенням конституційних прав на житло та достатній життєвий рівень багатодітної сім’ї Ярошевич у складі шести неповнолітніх дітей та двох дорослих осіб, що проживають з 1998 року у тимчасовому помешканні, яке складається з однієї кімнати гуртожитку. Шановні колеги, а ще тут є. Ще один депутатський запит. ВОЛИНЦЯ Михайла Яковича до Голови Служби безпеки України щодо незаконного втручання органів Служби безпеки України в дільність незалежних профспілок України. Всі депутатські запити, які надійшли, виголошені. Будь ласка, Юрій Соломатін з приводу виголошення депутатських запитів.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановний Володимире Михайловичу, шановні колеги. Ось ця процедура проголошення депутатських запитів вона надзвичайно важлива. І після того, як проголошена така велика кількість, залишається незрозумілим, перше, скільки було проголошено депутатських запитів, і після цього - розклад по фракціях. Тому таке є прохання, щоб останнє речення у головуючого було: депутатських запитів стільки-то, розклад по фракціях такий. Дякую.
Дякую. Я прошу Секретаріат готувати таку інформацію, а також готувати інформацію по завершенню сесії, скільки всього було виголошено депутатських запитів, які результати їх розгляду, і відповідно по фракціях депутатські запити, які направлялися до відповідних посадових осіб. Валерій Асадчев, будь ласка.
Дякую. Володимире Михайловичу, я не зовсім розумію, чому сьогодні у пленарному розкладі засідання немає закону номер 5362 про порядок внесення змін до Конституції? Постанова чому-то про порядок є, а закону, який вже два з половиною місяці лежить у Верховній Раді, чомусь його немає. Це питання одне і те ж. Тому я прошу включити розгляд цього законопроекту теж до порядку денного у питання, там, де буде розглядатися процедура. Дякую.
Шановні колеги, якщо буде воля Верховної Ради, ми це включимо. Але я хотів би сказати, що, не дивлячись на те, що цей документ тривалий час перебуває у парламенті, його на розгляд ні комітет не пропонував, ні фракція. Ми рішення на Погоджувальній раді цього питання взагалі не розглядали, ніяких звернень з цього приводу не було. Переходимо до виступів уповноважених представників фракцій і груп. Слово має Катерина Самойлик для заяви від фракції Комуністичної партії України. Підготуватися Бокому.
Катерина Самойлик, фракція Комуністичної партії України. Шановні виборці, учора у трагічний скорботний день початку Великої Вітчизняної війни жінки з усіх регіонів зібралися на акцію "Поверніть наших дітей з Іраку!" В цей час 63 року потому точилися криваві бої в Бресті, бомбили нашу столицю Київ, Севастополь. Саме в цей час Всеукраїнський союз жінок-трудівниць "За майбутнє дітей України!" зібрав жінок у нашій столиці, я підкреслюю, з усіх регіонів нашої держави. Засоби масової інформації називають чисельність різну - півтори тисячі, дві тисячі, три тисячі. Насправді в нашу столицю для участі в протестній акції зібралось до 10 тис. кращих представників українського народу, в тому числі нас підтримав православний люд. Немає в Україні, я приходжу до висновку, незалежних засобів масової інформації, є куплені, є ті, які продаються, є заангажовані. Влада агонізує, заради власного спасіння не рахується ні з чим, тільки б уникнути відповідальності за скоєне і причетні до злочинів влади і всі ті, хто проголосував за відправлення наших дітей до Іраку. Жінки застерігають народ України: "Будьте пильними, пам’ятайте: якщо політики зараз не рахуються з людським життям, то, не дай Бог, вони прийдуть до влади, вони все зроблять для того, щоб розтоптати волю, незалежність і людські життя". Жінки вимагають порушити кримінальну справу проти міністра оборони Марчука, який зухвало говорив про те, що ми будемо тільки знаходитись в Кувейті, що є зброя масового знищення. Це він заявляв нам, це залишилось просто брехнею. Я хочу зачитати вам звернення Іманса Дун, голови жіночого комітету Іраку, яка звертається до всіх нас: "Я очень прошу украинский народ вернуть украинский контингент из Ирака. Никто не хочет видеть в собственной стране оккупантов с оружием в руках. Если бы ваши дети пришли в страну как гости, то мы бы их приняли с открытой душой, как мы это и раньше делали. А в сложившейся ситуации мы вынуждены встречать с оружием. Я это в первую очередь говорю матерям, женам, дочерям этих солдат. Я прошу вас выйти на улицы с требованием вернуть наших детей и мужей домой. А если это не произведет результата, вы можете повлиять на ход событий, отказав в доверии тем, кто несет ответственность за отправку поенных в Ирак, так, как это сделали в Испании. И, я думаю, что в октябре месяце.
Бокий Іван Сидорович від депутатської фракції Соціалістичної партії України має слово. Підготуватися Прошкуратовій.
Фракція Соціалістичної партії України доручила мені оголосити заяву такого змісту: "В англійській газеті “Індепендент” опубліковано матеріали кримінальної справи з розслідування вбивства українського журналіста Георгія Гонгадзе. Серед них, зокрема, уривки з допитів міліціонерів, які стежили за Гонгадзе. Вперше на основі матеріалів слідства називаються імена людей, причетних до вбивства. Уже не тільки на підставі плівок майора Мельниченка, а й на підставі показань свідків і виконавців винними у знищенні журналіста називаються Президент України Леонід Кучма і тодішній міністр внутрішніх справ Юрій Кравченко. Слідчі-патріоти пішли на цей безпрецедентний крок, оскільки Генеральна прокуратура всіляко гальмує розслідування справи, а зібрані матеріали можуть бути знищені. Відразу після публікації в газеті “Індепендент” Генпрокуратура вдалася до контрзаходів, повідомляючи про "роботу" [[в лапках]] з нібито вбивцею Гонгадзе якимсь К. Це дає підстави кваліфікувати повідомлення, як відволікаючий маневр, покликаний прикрити бездіяльність нового керівництва прокуратури або завести слідство на нові манівці. Соціалісти першими оприлюднили неспростовні факти причетності вищого керівництва держави до переслідування і вбивства Георгія Гонгадзе. Матеріали щодо цього підтверджено багатьма висококваліфікованими експертизами і не були спростовані в судовому порядку. Життя дає дедалі більше підтверджень того, що на чолі держави опинилася злодійська кліка на чолі з Леонідом Кучмою, вона захопила керівні пости у правоохоронних органах, які стали суб’єктами узурпації влади в Україні. Кучма, парламентська більшість і керівництво Верховної Ради злочинно гальмують розслідування справи, яка є тестом на існування демократії в Україні. Більше року Голова Верховної Ради уперто не ставить звіту Слідчої комісії зі справи Гонгадзе на сесії. Від народу приховується правда про злочин і тих, хто його організував. Фракція соціалістів вимагає від керівництва Верховної Ради негайно, без зволікань поставити на сесії звіт слідчої комісії, звіти Генерального прокурора, голови СБУ і міністра внутрішніх справ про хід розслідування справи з убивства Георгія Гонгадзе. Україна повинна очиститися від злодійського режиму, назвати імена вбивць і віддати їх до суду, незважаючи на посади, які вони займають. До цього нас зобов’язує пам’ять про Георгія Гонгадзе, звичайне людське співчуття до його матері, синівський обов’язок перед матір’ю-Україною. Не можна допускати далі, щоб через високопосадових убивць Україна залишалася у політичній ізоляції. Правда про вбивство журналіста допоможе нашому народові звільнитися від режиму злодіїв у законі, а Україні постати перед світом як цивілізованій демократичній державі, у якій права людини.
Тамара Прошкуратова запрошується до виступу від фракції Соціал-демократичної партії України об’єднаної. Підготуватися Матвієнкову.
Шановні колеги, я хочу довести до відома українського народу і парламентарів, що 21-22 травня у місті Севастополі відбулася друга Всеукраїнська нарада депутатів місцевих рад всіх рівнів та сільських, селищних, міських голів, обраних від СДПУ(о). За дорученням наради маю оприлюднити звернення до Верховної Ради. "Ми, учасники другої Всеукраїнської наради депутатів місцевих рад усіх рівнів та сільських, селищних, міських голів, що репрезентують понад 11 тисяч представників СДПУ(о) в органах місцевого самоврядування, висловлюємо підтримку курсу політичної реформи в Україні впровадження пропорційної системи виборів, що дасть можливість здійснити новий крок на шляху в подальшій демократизації державного устрою України, сприятиме затвердженню багатопартійної, плюралістичної, політичної системи в державі та формуванню відповідальної виконавчої влади. Пропорційна система дозволить демократизувати виборчий процес, зробити його більш відкритим, загальним, сприятиме вільному волевиявленню громадян. Ми вважаємо, нагальною потребою, розробкою прийняття виборчого кодексу України, а також остаточне затвердження підсумків виборів судовими органами, що зніме політичні спекуляції. Так, остаточне рішення щодо обрання Верховної Ради України Президента України має ухвалювати Конституційний Суд, а не ЦВК. Відповідним чином місцеві судові органи мають приймати рішення щодо підсумків місцевих виборів. Такий порядок сприятиме підвищенню ролі судової влади в процесі державного будівництва. Ми закликаємо парламентські політичні сили до припинення політичних спекуляцій та популізму задля стабілізації та забезпечення ефективності законодавчого процесу. По-перше, це проведення конституційної реформи. По-друге, реалізація програми уряду. По-третє, забезпечення демократичності та прозорості виборчого процесу. Ми закликаємо всі політичні сили, що входять до парламентсько-урядової коаліції до тісної співпраці у висуненні та підтримці єдиного кандидата на президентських виборах 2004 року. Україна будує власну демократичну державу. Розвиток демократії в Україні набув незворотного характеру. Ми засуджуємо спроби з-за кордону нав’язати українцям своє розуміння демократії, перервати поступовий розвиток демократичної системи. Ухвалено на. пленарному засіданні 2-ої Всеукраїнської наради депутатів місцевих рад, сільських, селищних і міських голів, обраних від СДПУ(о). Дякую.
Сергій Матвієнков, фракція "Регіони України", запрошується до виступу із заявою від фракції "Регіони України". Підготуватися Ярославу Сухому.
Матвиенков, 55 округ, Мариуполь. Уважаемые коллеги! Не может не вызывать беспокойство ситуация, которая сложилась вокруг вопроса назначения пенсий отдельной категории лиц, пострадавшим от аварии на Чернобыльской АЭС. В частности, это касается военнообязанных запаса, которые были призваны на военные сборы для выполнения работ по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС. Указанная категория населения работала наравне с другими ликвидаторами во всех опасных зонах. И мы знаем, что условия их работы были тяжелейшими: на них не хватало ни индивидуальных средств защиты, ни счетчиков радиации. Однако, как показывает жизнь, реалия разделила эту категорию людей на две группы: то есть, те люди, которые добровольно поехали туда, и тех людей, которых призвала армия для выполнения своего отечественного долга. Обещаний для этой категории было много, но, к сожалению, они остались пока на бумаге. Под видом уточнения пересмотрели категории ликвидаторов. Так появилось на свет Постановление Кабинета Министров от 30 мая 1997 года номер 523, согласно ему на сегодняшний день при общете заработка для начисления пенсии работникам предприятий военнообязанным запаса, которые были призваны на воинские сборы для выполнения работ по ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС, учитывается только лишь сумма основного заработка. Все это создает значительную социальную напряженность среди участников ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС. Кто может сейчас ответить этим людям, почему, работая наравне с остальными, получив одинаковые дозы радиации, оставшись инвалидами, те люди, которые насильно вырваны были из семьи и брошены укрощать разбушевавшийся, так называемый, мирный атом, теперь получают пенсию в несколько раз меньше соседей, которые поехали туда добровольно. Мы во всяком случае, когда встречались в Мариуполе с этой категорией людей, Владимир Семенович Бойко, Александр Петрович Колониари, мы не смогли ответить на этот вопрос этой категории людей. И социальная напряженность вокруг этого вопроса нагнетается, буквально, с каждым днем. С целью исправления сложившейся ситуации Министерством труда и социальной политики Украины разработан проект Постановления Кабинета Министров Украины о внесении изменений в постановление Кабинета Министров от 30 мая 1997 года номер 523, проект предлагается внести уточнение в порядок начисления пенсий по инвалидности, которая наступила вследствие увечья или заболевания, и пенсий в связи с потерей кормильцев вследствие Чернобыльськой катастрофы, утвержденного постановлением Кабинетом Министров в 1997 году, предлагается назначить пенсиииз заработка, который они получали по основному месту работы, исходя из фактически отработаного времени в зоне отчуждения, учитывая характер выполняемой работы, место и продолжительности рабочего дня, независимо от периода осуществления рассчета оплаты труда. При этом, во всех случаях, заработная плата для рассчета пенсий не должна быть низшей от фактически полученной суммы в указаный период. Принятие этого Проекта Постановления позволит снять социальную напряженность среди участников ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС и установить социальную справедливость при назначении пенсий указаным лицам. Учитывая вышеизложеное хочу обратиться к Кабинету Министров с просьбой как можна быстрее принять даное постановление с тем, чтобы снять социальную напряженность.
Ярослав Сухий від фракції "Трудової України". Підготуватися Турчинову.
Шановні колеги, неодноразово з цієї трибуни народними депутатами фракції "Трудова Україна" говорилося про те, що суспільно-політичні базисні трансформації, які відбуваються в Україні за останні 10 річчя спричинили кардинальні зміни у сфері трудових відносин. У нормативній тканині чинного законодавства, що регулює ці правовідносини майже не залишилось живого місця. З 276 статей чинного Кодексу Законів України "Про працю", так чи інакше змінено, і то не один раз -. Проте всі ці редакції, зміни, доповнення не змогли об’єктивно забезпечити адекватність трудового законодавства України сучасним реаліям та вимогам міжнародного права. Відтак прийняття нового Трудового Кодексу давно стоїть на порядку денному як доцільне і нагальне. Зрештою усі ми свого часу обіцяли виборцям навести порядок на ринку праці і надійно захистити людину труда, роботодавця та найманого працівника. Принагідно нагадаю, що 11 грудня минулого року ми з вами проголосували в першому читанні концептуальні засади Трудового Кодексу, які розроблялися на паритетних засадах за участю всіх зацікавлених суб’єктів соціального партнерства - уряд, профспілки і роботодавці. Законопроектом номер 1038-1 успішно пройшов експертизу на відповідність міжнародному праву, Міжнародній організації праці. У нас були можливості за півроку доопрацювати цей документ і прийняти його у другому читанні і в цілому на нинішній п’ятій сесії. На превеликий жаль, такі можливості втрачені. Складається враження, що певні політичні сили свідомо торпедують чи затягують роботу у цьому та іншому напрямках законодавчої діяльності. Ми згаяли дуже багато часу на дискусії з профспілками стосовно права останніх давати чи не давати згоду на звільнення найманого працівника. Як відомо, проект нового кодексу передбачає норму, за якою роботодавець обов’язково ставить до відома профспілку про таке своє рішення, а далі конфлікт, якщо він є, вирішується у суді. Так було колись, так є зараз, так чинять і чинили у всьому цивілізованому світі. У нас же ця проблема чомусь стала каменем спотикання, нездоланною перепоною, темою тривалих політичних дискусій із застосуванням елементів тиску, шантажу та протистояння. Депутатська фракція політичної партії "Трудова Україна" стурбована таким розвитком подій і закликає зацікавлені сторони до пошуку здорового компромісу, адже ціна зволікання з прийняттям нового Трудового кодексу є надто дорогою, її платять наші виборці, вони змушені підписувати відверто дискримінаційні кабальні трудові угоди. Чого варта лише практика, коли кандидату на вакантне місто постійно рекомендують підписати заяви тут про звільнення, а дату поставить потім роботодавець, і ніякий суд не зможе встановити істину. Депутатська фракція "Трудова Україна" рекомендує і просить у зв’язку з тим, що Комітет з питань соціальної політики і робоча група Трудовий кодекс підготувала до прийняття у другому читанні, як найшвидше приступити до розгляду і прийняття Трудового кодексу України.
Олександр Турчинов від фракції Блоку Юлії Тимошенко, підготуватися Віктору Ющенко.
Шановні колеги, оприлюднена інформація про злочини Президента Кучми, керівництва Генеральної прокуратури та свідому ліквідацію небажаних свідків у слідчих ізоляторах у будь-якій цивілізованій країні мала б силу справжнього вибуху і невідмінно призвела до негайної відставки всього вищого керівництва держави. Не опозиція, не журналісти і не вороги Кучми, а саме офіцери, що були безпосередньо причетні до спецоперацій, пов’язаних з Георгієм Гонгадзе, зробили витік інформації, побоюючись за своє життя. Весь світ тепер знає, що фізичне знищення людей, представників опозиції, незалежних журналістів, - це стратегія діяльності чинної української влади. То чому ми ніяк не реагуємо на такі факти. Наша фракція не пропонує, а вимагає терміново приступити до розгляду цієї справи у Верховній Раді. Ні Мирослава Гонгадзе, ні мама Георгія, а Верховна Рада як єдиний орган законодавчої влади зобов’язаний встановити істину. Зі страху Генеральна прокуратура вигадує маразматичні версії про чергового бомжа, що начебто вбив журналіста. Це очевидно той самий бомж, що раніше вбив Александрова і викрав протоколи з Мукачевого. ГПУ хочу підсунути нам бомжа замість Кучми, але ми бомжів на президентів не міняємо. Шановні колеги, я звертаю вашу особливу увагу також на те, що цілком підтвердилися факти замовних вбивств небезпечних для влади людей у слідчих ізоляторах. Сьогодні українські тюрми та ізолятори перетворилися на концентраційні табори смерті, де людей доводять до каліцтва, інвалідності та загибелі. Пенітенціарна система України - це фабрика смерті, де знищуються небажані свідки. І якщо сьогодні ми ніяк не відреагуємо на це, то за закінчення президентських виборів в Україні не залишиться жодного політика, що міг би протистояти цій можновладній зграї. Цих політиків просто відправлять до крематорію. Сьогодні вони чекають, чи проковтнемо ми і цього разу їх темні справи. А тим часом влада виносить новий смертельні вироки, які можуть стосуватися кожного з нас. Шановні колеги, сьогодні склалася така ситуація, коли робота Верховної Ради з точки зору політичної відповідальності неможлива без встановлення правди. Наш моральний і політичний обов’язок поставити крапку в цій історії. А тому наша фракція вимагає заслухати звіт Генерального прокурора, заслухати звіт парламентської комісії Григорія Омельченка, яка вже два роки не може отримати слова, заслухати представників пенітенціарної системи України про те, як в надрах ввіреної їм структури працює конвеєр смерті. Говорять, що війна не може вважатися закінченою, доки не похований останній солдат. Ера Кучма не закінчиться, доки справі Гонгадзе не буде поставлено крапку, доки Георгій не буде похований в українській землі. Дякую за увагу.
Віктор Андрійович Ющенко від фракції "Наша Україна" запрошується до виступу. Підготуватися Зарубінському.
Шановна Президія, шановні друзі, я хотів би висловитися з приводу розгляду сьогодні в парламенті питання змін і доповнень до Конституції України. Я переконаний, що в цьому залі не знайдеться жодної політичної сили, яка б сказала, що зміни до Конституції України не потребуються. Безумовно, так. Але всі розуміють, що сьогодні у нинішнього режиму є тільки одна дорога: через маніпулювання і ревізію Конституції зберегти владу. Тому перед нами стоїть умова, яка складається із двох обставин, які ми повинні врахувати. Перше, говорячи про зміни до Конституції, ми повинні виходити з того, що зміни до Конституції і тема виборів жовтня 2004 року були відокремлені, як дві різні теми. Тільки тоді ми будемо переконані, що ті зусилля влади, які вона вкладає в свої ініціативи по змінах і доповненнях, не є маніпуляцією до національного закону. Позиція номер два. Безумовно, всі зміни, які йдуть до Конституції, повинні вимагати дотримуватись умови легітимності, законності. От я хотів би зробити невеличку історію з цих двох принципів. 24 грудня минулого року, шановні друзі, у цьому залі розглядався законопроект 4105, де 276 невідомих героїв проголосували і до сьогоднішнього дня немає протоколу по цьому голосуванню. Це так починається дорога української легітимності. Восьмого квітня цього року у цьому залі розглянуто питання в другому читанні і відхилено по законопроекту 4105. Я вам зачитую висновок Конституційного суду: "Іменем України висновок Конституційного суду України: порівняльний аналіз запропонованих в законопроекті змін 4180 статей 76, 78, 81, 82, 83, 85, 87, 88, 89, 90, 93. [[і так 28 статей перераховується]] Конституції та доповнення її розділом 16 "Прикінцеві положення", які стосуються змін до Конституції в частині пунктів 1, 5, 6, 7 свідчить про їх ідентичність, запропонованим законом, що містять в законопроекті 4105. Друзі, зараз нам пропонують третій раз на протязі шести місяців говорити про одні і ті самі норми, ігноруючи Конституцію. І тому, шановні друзі, такою благою дорогою вимощується тільки дорога до українського аду. Тому, коли ми говоримо про те, що треба зробити зміни до Конституції, внести і розглянути, ми повинні йти не дорогою маніпуляцій і використання 4180 чи 4105 законопроектів, які розглянуті на цій сесії, ми повинні через порозуміння і консолідацію вийти на єдиний варіант, який вноситься і потрібно в цей зал. Тому ми категорично відхиляємо будь-яку можливість політичної підтримки законопроекту 4180 як аналогічного законопроекту по змінах 4105, який в цьому залі уже розглядався. Спасибі.
Олег Зарубінський від фракції Народно-демократичної партії України і промисловців і підприємців України. Будь ласка.
Шановний Володимир Михайлович, шановні колеги! Ситуація в паливному секторі викликала і продовжує викликати серйозну стурбованість простих людей. Оскільки вартість бензину є одним з головних ціноутворюючих чинників, то паливна криза суттєво вдарила по гаманцях. Я хотів би наголосити на тому, справжніх, а не віртуальних гаманцях українських громадян. Тому, і це не викликає сумніву ні в кого, з проблеми, яка виникла в цій стратегічно важливій сфері, необхідно шукати ефективні шляхи виходу. Наголошуємо, паливна криза не є разовим явищем в Україні, бо подібна ситуація складається ледь не щороку. Однак, не дивлячись на таку системність, структури, що відповідають за цю сферу, кожного разу сприймають її нібито із здивуванням та діють лише за фактом. Останні зусилля мало що вирішили, якщо ціни на 95-й на більшості АЗС впали до двох гривень 90 копійок, нагадаю, що ще зовсім недавно вони були 2.20, 2.10, а то і менше, то ціни на марки, якими користуються прості українські громадяни на своїх стареньких "Жигулях" і "Москвичах", залишаються непомірно високими. Це при тому, до речі, шановні колеги, що світові ціни на нафту за останні дні впали майже на 20 відсотків. Тому більшу стурбованість викликає не цьогорічна навіть криза як така, а державна політика в сфері забезпечення паливними ресурсами. Шановні колеги, ніякі заходи, які здійснюються за фактом або постфактом, не вирішать кризу системну. Так, одна з головних проблем України - це відсутність достатніх запасів нафти. І не секрет, що українська економіка - заручниця іноземного експортера. Однак це не може бути виправданням для політиків, для нас і чиновників, які прагнули б проблему ефективного керування процесами сховати за тезою: "Нафта - це головний чинник економічного розвитку". Цей нафталіновий підхід заведе в глухий кут, бо стереотипність мислення теж ніколи не була рушієм прогресу. Зважаючи на такі негативні тенденції в цій сфері, ми вважаємо, що виконавчі структури мають: перше - методику вирішення економічних питань переглянути, державні мужі мають аналізувати, передбачати і стимулювати, а для цього необхідно розробляти програми системного розвитку як економіки в цілому, так і окремих галузей з урахуванням всіх ризиків, які несе зовнішня та внутрішня кон’юнктура. Лише несистемні підходи породжують системні кризи. І друге: перевести питання диверсифікації імпорту нафти з полеміки в реальність. Розвиток економіки, національна безпека вимагає перебороти спротив осіб, які економічно чи політично зацікавлені в монополізації джерел постачання. Дякую за увагу.
Дякую. Шановні колеги, всі, хто записався на виступи від депутатських груп і фракцій, отримали можливість мати слово. Шановні колеги, дві фракції - "Наша Україна" і БЮТ - вимагають оголосити перерву, відповідно Регламенту для проведення засідання Погоджувальної ради. Оголошується перерва на 30 хвилин. Керівникам депутатських груп і фракцій прошу зібратися в кабінеті Голови Верховної Ради. Перерва до 11 годин 20 хвилин.
Шановні колеги! Прошу уваги! Шановні колеги, на вимогу двох фракцій - Блока "Наша Україна" і Блок Юлії Тимошенко - було оголошено перерву на 30 хвилин. Під час цієї перерви ми провели засідання Погоджувальної ради на пропозицію цих двох фракцій. Обговорювались підходи, процедурні моменти і змістовні моменти щодо розгляду законопроектів про внесення змін до Конституції. Висловлювались такі пропозиції. Перша пропозиція, що відкласти розгляд цього питання, утворити узгоджувальну чи погоджувальну групу, яка б доопрацювала законопроект під номером 3207-1. Друга пропозиція, яка зводилась до того, щоб розглянути зараз два законопроекти, як було раніше погоджено на Погоджувальній раді. Це законопроект 3207-1 і 4180 саме в такій послідовності. Третя пропозиція полягала в тому, щоб розглянути сьогодні і прийняти рішення, тобто щоб Верховна Рада визначились щодо законопроекту 4180. Після того створити угоджувальну групу і домовитися, що ця група доопрацює з врахуванням побажань, які висловлювалися, законопроект 3207-1, і у середу Верховна Рада консолідованим голосуванням прийме по ньому також рішення і направить до Конституційного Суду. А для того, щоб була довіра, то фракції підпишуть відповідну угоду про підготовку такого документу. Була ще одна пропозиція, щоб розглянути законопроекти в разі не знаходження якоїсь спільної точки зору, визначитись щодо рішень завтра. Це була пропозиція Олександра Олександровича. Однак, вона на голосування не була поставлена, оскільки більше голосів набрала пропозиція щодо того, щоб зараз розглянути два проекти законів, дати можливість виступити всім депутатам, висловити свою позицію і дати можливість Верховній Раді вільно прийняти відповідне рішення по цих двох законопроектах. От, в принципі, таке рішення було. Як старійшині, я зараз не можу не дати можливість виступити Ігорю Рафаїловичу Юхновському.
Шановний Володимире Михайловичу! Юхновський, "Наша Україна". Як один із старійшин нашого парламенту, ніхто не може сказати, що протягом моєї діяльності в цьому парламенті, я займав яку-небудь позицію, яка особливо спрямована в бік однієї чи іншої партії, я думаю лише про інтереси України. Я хочу сказати таке. Починаючи вибори Президента, кожний кандидат у Президенти виступатиме зі своєю програмою. Народ обиратиме Президента, як особу, і як цю програму, яку він запропонує народові. Але виявляється, що кандидат, ідучи у Президенти, йде при одній Конституції, з однією програмою, а у випадку, якщо ми візьмемо 4180, то виявляється, що він опиняється у зовсім іншій ситуації, не в тій, з якої він починав свою виборчу кампанію. Таким чином практично невідомо за що народ має голосувати. І ця каша, яка кидається в народ, робиться нашими руками. Тому я вважаю, що зараз не треба.
Дякую. Будь ласка, від двох фракцій, які брали перерву, вашу позицію висловіть. Хто буде виступати? "Наша Україна" і БЮТ. Хто буде виступати? Будь ласка.
Шановні друзі, я попросив би уваги. Після проведення Погоджувальної ради є слідуюче відчуття. Теза номер один. 4105, законопроект, який відхилений Верховною Радою. 4180, законопроект, який запропонований сьогодні, який ідентичний до 4105, тому не є легітимним. Таким чином сьогодні нам пропонується два варіанти: або йдемо нелегітимною дорогою, продовжуючи дорогу 4105, або ми знаходимо законопроект, наприклад 3207, юридично чистий, на який ми концентруємо всі змістовні узгодження, які сьогодні є полемічними для політичних сил. Другими словами 3207 юридично чистий документ, по якому Конституційний суд не сказав, що він є ідентичний до тих норм, які ми розглядали. Це хороша площадка для того, щоб зробивши Робочу групу, знайшовши порозуміння в конституційному процесі, ми наповнили отим змістом, який можна ставити на голосування, яке б ефективно підтримали 226 і 300 народних депутатів. І ще одна репліка, особливо важлива. Друзі, я хотів би звернутися до всіх і до лівих, і до правих, і до тих, хто не визначився. Я хотів би підкреслити те, що корінним питанням конституційної реформи є зміна чи не зміна влади. Варіант 4180, що пропонує? Приходить 31 жовтня, у цій країні відбуваються вибори, і влада залишається незмінною. Прем’єр-міністр залишається, уряд залишається, місцеві уряди залишаються. Тоді, шановні друзі, ми повинні визнати, що 4180 є ніщо іншим, як маніпуляція, як зберегти владу, а не зробити цю країну демократичною і сформувати гармонію відносин між парламентом, Президентом і урядом. Тому іще раз ми хочемо підкреслити, якщо ми поставили за мету демократизувати стосунки гілок влади, ми повинні вибрати легітимно чисту дорогу, заповідь номер один, це 3207. І друге, уникнути, уникнути западні, яка називається маніпуляція Конституцією для того, щоб зберегти владу для нинішньої владної структури. Я просив би врахувати ці дві позиції, і це буде достатнім компромісом для того, щоб ми рухалися конструктивно по політичній реформі.
Олександр Олександрович Мороз, будь ласка. Мороз, мікрофон ввімкніть, будь ласка, від тимчасової спеціальної комісії.
Шановні депутати, шановний Володимире Михайловичу. Тимчасова спеціальна комісія, виконуючи доручення Верховної Ради, працювала над проектами, які сьогодні мають бути предметом обговорення. Те, що говорить Віктор Андрійович відносно 3207 викладено у документі від тимчасової спеціальної комісії. І треба цей документ обговорити сьогодні і приймати по ньому рішення. Якщо "Наша Україна" буде голосувати за цей проект, його попередньо схвалюючи і буде голосувати за нього також під час остаточного схвалення, то це дає повну гарантію, що ми за зміни до Конституції будемо мати близько 400 голосів, і це зніме будь-які підозри у суспільстві відносно того, що це зроблено під політичне замовлення чи, виходячи з конкретної політичної кон’юнктури, зв’язано з виборами Президента. Бо всі розуміють, що при існуючій системі влади записи в Конституцію одні або інші саму систему влади не міняють. Бо персональні виконавці є такі, які є сьогодні. Вони представлені в сесійні залі, вони мають, наприклад, влада має свою більшість у парламенті. І, думаючи, що ми записали зміну до Конституції, проголосувавши одне або інше положення, і це все змінило у суспільстві, ні. Це тільки початок процесу, який треба започаткувати сьогодні. Але, щоб не було тут обману. Щоб один одному довіряв. То потрібно голосувати варіант 3207, обговоривши його. Він підготовлений для такого прийняття. І обговорити 4180 і визначитися щодо нього. У нас до вересня місяця залишається досить часу, досить часу для того, щоб знайти потім компромісне рішення. А я переконаний, що при позиції позитивній "Нашої України" це буде 3207. І я закликаю вас до такого кроку, бо блокування зараз нічого не дає абсолютно. Оце одна обставина. Друга. Ми прекрасно розуміємо, що у нас залишився всього один сесійний тиждень, власне два, три ефективних дні для голосування. Якщо ми ніяких змін до Конституції не хочемо, то треба так і говорити: "Ми не хочемо ніяких змін". Якщо ми хочемо тих змін, які дають простір для розвитку демократії, для поліпшення життя людей, для всього іншого, давайте робити тим шляхом, який пропонує Тимчасова спеціальна комісія.
Шановні колеги. Заспокойтеся, будь ласка, уже все. Не треба, шановні колеги, заспокойтеся. Шановні колеги. Заспокойтеся, будь ласка. Уже виступили. Я дію відповідно до Регламенту. Шановні колеги, пропозиції були вам викладені. Я хотів би, щоб Верховна Рада визначилася, що хоче Верховна Рада. Яких пропозицій вона планує. Заспокойтеся. Не хоче? Значить. Тому, шановні колеги, прошу сісти на свої місця. Все буде демократично і прозоро. Тому пропозиція була погоджувальної ради, щоб розглядати зараз і дістали більше голосів два законопроекти в такій послідовності - 3207-1, 4280. Я ставлю на голосування рішення погоджувальної ради, прошу голосувати. [[12:02:47]] За-289 Ну от, прийняли Верховна Рада рішення, шановні колеги. По фракціях? Будь ласка, по фракціях. "Наша Україна" - 0, "Регіони України" - 58, фракція комуністів - 57, СДПУ(о) - 39, "Дем.ініціативи. Народовладдя" - 29, Трудова Україна - 29 , народні аграрники - 19, СПУ - 20, Блок Тимошенко - 0, Союз - 17, НДП, Партія промисловців, підприємців, - 10, Центр - 0, позафракційні - 11. Отака на цей момент розстановка сил, як бачите. Ну так що давайте? Будь ласка. Олександр Олександрович з приводу постанови проінформуйте народних депутатів. Постанова 4180 П-2. Ну хай проінформує. Ну, заспокойтеся.
Зміст постанови зводиться до наступного. В зв’язку з тим, що нас слухають радіослухачі, треба, очевидно, щоб було зрозуміло, про що йдеться. провести розгляд законопроекту про внесення змін до Конституції України. Реєстраційні номери 3207-1 і 4180 на пленарному засіданні Верховної Ради 23 червня в порядку, визначеному Регламентом Верховної Ради з такими особливостями: перше, відвести для доповіді Тимчасової спеціальної комісії Верховної Ради України по опрацюванню проектів закону про внесення змін до Конституції до 15 хвилин по кожному із законопроектів. Для відповідей на запитання кожному доповідачу до 10 хвилин. Для виступів по кожному з законопроектів з окремою думкою за її наявності від народних депутатів України, членів Тимчасової спеціальної комісії України по доопрацюванню проектів законів по внесенню змін до Конституції - до десяти хвилин. Для виступів керівників депутатських фракцій і груп у Верховній Раді - до п’яти хвилин кожному виступаючому, для виступів народних депутатів - до тридцяти хвилин, по три хвилини кожному виступаючому. Друге, після завершення обговорення провести голосування щодо попереднього схвалення законопроекту про внесення змін до Конституції України, реєстраційний номер 3207-1, 4180 - я в такій послідовності читаю, тому що ми визначилися перед цим голосуванням, і запропонованими Тимчасовою спеціальною комісією Верховної Ради України по опрацюванню проектів законів України про внесення змін до Конституції, поправками у порядку черговості обговорення цих законопроектів. При цьому розгляд пропозицій про неприйнятність законопроектів чи їх окремих частин з мотивів їх невідповідності статтям 157, 158 Конституції України не проводяться. Друге, ця постанова набирає чинності з моменту її прийняття. От зміст того проекту, який пропонує Тимчасова спеціальна комісія для того, щоб Верховна Рада визначилася щодо процедури. Отже, її можна, в принципі, голосувати. Я можу відповісти на запитання, якщо вони виникають.
Шановні колеги, давайте, хоч обговоримо. Сядьте, будь ласка. В ході обговорення. , а тоді будемо визначатися перед голосуванням. .шановні колеги, прошу уваги, я ставлю на голосування про схвалення проекту постанови, який сьогодні доповів Олександр Олександрович номер 4180-п-2.
Я записався на виступ з трибуни. Я прошу надати мені слово. Подивіться, я записаний в обговорення. Я прошу надати мені слово.
Сядьте тоді! Прошу голосувати. [[12:07:08]] За-278 Рішення прийнято. Будь ласка, Олександр Олександрович, доповідайте законопроект 3207-1.
Я по постанові записався. Володимире Михайловичу, я записався по постанові. Надайте мені слово по постанові. До голосування ви мали надати слово. До голосування, ну, Володимире Михайловичу. Ну, давайте ж, Регламент же не скасований.
Я ще раз кажу: сядьте! Я ж просив: сядьте, хоч обговоримо!
Я записався з трибуни на слово, Володимире Михайловичу! Ну, подивіться: Кармазін першим записався. Подивіться по постанові: Кармазін першим записався.
Зарубінський перший.
Ні, Зарубінський по проекту. А по постанові Кармазін першим записався.
Мікрофон, будь ласка, Олександра Олександровича.
Це антидержавний заколот.
Ну, що ви? Ну, ми обговорюємо 3207. Дайте хоч його обговоримо!
Шановний Володимире Михайловичу! Шановні депутати! Я, звичайно, можу доповідати і з місця. Але я вважаю, що це все-таки Конституція. Тому, якщо є потреба, зробіть перерву на 15 хвилин абощо, але треба, щоб цей документ розглядався не тільки за процедурою, але і в обстановці, яка відповідає цьому документу. Я прошу, Володимире Михайловичу, зробіть перерву на 15 хвилин. І домовимося про те, як продовжувати роботу.
Одну хвилиночку, прошу уваги! Я пропоную зараз таким чином: провести засідання Погоджувальної ради.
Я пропоную провести зараз засідання Погоджувальної ради. А поки буде відбуватися засідання Погоджувальної ради, ви, будь ласка, розглядайте документи по ратифікації на чолі з Зінченком. Немає заперечень? Давайте працюйте тоді всі, будь ласка. Я прошу керівників депутатських груп і фракцій зібратися в тому ж місці. Ми півгодини порадимося. За цей час прошу розглянути ратифікації. Будь ласка.
Шановні колеги, прошу зайняти свої робочі місця. Розглянемо питання ратифікації. Шановні колеги, обговорюємо питання ратифікації. До розгляду оголошується документ, реєстраційний проект 0171 Проект Закону про ратифікацію Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо участі дітей у збройних конфліктах. Доповідач - міністр у справах сім’ї, дітей та молоді Довженко Валентина Іванівна. Я прошу на трибуні дати можливість виступити Валентині Іванівні і ми. Шановні колеги, дайте можливість висловитися. Валентина Іванівна, прошу доповісти. Регламент - 3 хвилини. Я прошу дати можливість виступити і обговорювати питання ратифікації. Валентина Іванівна, доповідайте, будь ласка.
Шановні народні депутати! Ратифікувавши в 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна взяла на себе зобов’язання перед світовим товариством щодо забезпечення прав дитини відповідно до загальновизнаних міжнародних стандартів. За час, що минув після ратифікації Конвенції ООН про права дитини, у національному законодавстві внесено багато змін у відповідності з цією конвенцією. По-перше. Верховна Рада прийняла Закон "Про охорону дитинства". По-друге. Прийняла Закон "Про соціальну роботу з дітьми і молоддю". По-третє. Ратифікований факультативний Протокол до Конвенції ООН про права дитини стосовно невикористання дітей у торгівлі, у дитячій проституції, у дитячій порнографії. Розроблення даного законопроекту про ратифікацію факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо неучасті дітей у збройних конфліктах обумовлено широким визнанням світовим товариством необхідності вжити додаткових заходів на законодавчому рівні, які б сприяли попередженню втягування дітей у збройні конфлікти, усвідомлення доцільності та необхідності участі України у міжнародних угодах, які захищають основоположні інтереси людини та особистості і гарантують її права. Дія факультативного протоколу спрямована на підвищення міри захисту дітей від їх втягнення в бойові дії через підвищення мінімального віку, добровільного призову осіб до національних збройних сил держави, що приєдналися до факультативного протоколу порівняно із визначеним раніше у Конвенції ООН про права дитини п’ятнадцятирічним віком. У відповідності з пунктом два статті 3-ої факультативного протоколу законопроект містить заяву України щодо мінімального віку добровільного вступу до військової служби до національних збройних сил, який визначено у 19 років, а також гарантію дотримання відповідно до положень національного законодавства виключно принципу добровільності у процесі прийняття громадян на військову службу за контрактом. Шановні колеги! Даний законопроект узгоджено у відповідних комітетах Верховної Ради. Інформаційно даний факультативний протокол із 191-ої держави, які є членами ООН вже ратифікували 116 держав світу. І я вношу пропозицію ратифікувати Факультативний протокол про невикористання дітей в збройних силах і по встановленню.
Дякую, Валентино Іванівно, зрозуміло. Сідайте, будь ласка. Три хвилини на питання, Валентино Іванівно. Депутат Кармазін, мікрофон увімкніть.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановна Валентина Іванівна, ви зараз пропонуєте Факультативний протокол до Конвенції про права дитини щодо участі дітей в збройних конфліктах ратифікувати. Там передбачається з 19 років призов для участі в збройних конфліктах. Як, скажіть, будь ласка, сьогодні діяти, якщо у нас призов йде з 18 років? Як нам потім сепарувати хто буде для участі в збройних конфліктах, хто ні, якщо, коли людина присягнулась, прийняла присягу - це з 18-річного віку? Ця людина вже відповідає за всі наслідки. Як ви пропонуєте практично? І що думає собі Міністерство оборони України з цього приводу? Вчора, ви знаєте, як ви відноситеся до того, що вчора дітей викинули з Богуна, я маю на увазі з ліцею Богуна, і вчора їхні батьки, з другого іспиту викинули дітей на Лесі Українки, тому що Генштабу мало приміщень. Вчора батьки заблокували переїзд буквально.
Шановні народні депутати, якби ви добре знали законодавство, яке приймається Верховною Радою, в тому числі депутатами попередніх скликань, то ви б знали, що згідно з законодавством України наступні категорії громадян і на наступних підставах призиваються до Національних Збройних сил. Перше. Призвані на строкову військову службу в мирний час. Після виповнення 18 років, стаття 15-та Закону України про загальний військовий обов’язок і військову службу. Друге, прийняті на військову службу за контрактом згідно з статтею 20 цього закону після виповнення 19 років. І третє, прийняті на військову службу курсанти вищих військових навчальних закладів або вищих навчальних закладів, що мають військові навчальні підрозділи за умови виповнення 17 років. Стаття 20, мова іде про те, що ратифікація факультативного протоколу даного розповсюджується на другу названу мною категорію, це прийняті на військову службу за контрактом. У законі, у статті 20-й написано: після 19-ти років. І у нас немає абсолютно ніякої неузгодженості нашого діючого законодавства. Воно у нас перспективно ми раніше прийняли цей закон такий. А тепер ми підтверджуємо це ратифікацією факультативного протоколу.
Ввімкніть мікрофон народного депутата Надраги.
Уважаемая Валентина Ивановна, я думаю, что мы сегодня должны все-таки принять решение и ратифицировать этот протокол. Его важность понятна. И все-таки я бы вас попросил, отдельно подчеркните еще раз, в чем могут быть проблемы и недостатки, если мы, не дай Бог, сегодня этот протокол не приймем. Потому что часть зала, по-моему, очень облегченно относится к этой теме. Спасибо.
Даний факультативний протокол був підписаний делегацією країни 7 вересня 2002 року, коли відбувався у Нью-Йорці саміт глав, саміт тисячоліття. І ратифікацію підписанням даного протоколу Україна ще раз підтверджує свою приверженість міжнародним стандартам, міжнародним нормам, міжнародним документам, пов’язаним із захистом прав дітей.
Мікрофон народного депутата Шкіля. Валентино Іванівно, час вичерпано. Сідайте, будь ласка. Співдоповідач голова Комітету у закордонних справах. Я вибачаюся. Перший заступник голови Комітету у закордонних справах Грачев Олег Олексійович. Будь ласка, три хвилини регламент.
Шановний Олександр Олексійович, шановні колеги депутати. Комітет розглянув проект Закону України, внесений Президентом України про ратифікацію факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо участі дітей у збройних конфліктах. І ухвалив рекомендувати Верховній Раді України прийняття його в цілому, одноголосно ухвалив. Цей факультативний протокол було підписано у Нью-Йорку сьомого вересня 2000 року Президентом України. Ратифікація протоколу сприятиме іміджу України на міжнародній арені, підтвердження соціальної спрямованості, її зовнішньої та внутрішньої політики. Прийняття закону не передбачає додаткового фінансування з Державного бюджету України, не обумовлює ухвалення нових законів України. Головне науково-експертне управління, комітети з питань охорони здоров’я, материнства та дитинства, з питань молодіжної політики, фізичної культури, спорту і туризму, з питань національної безпеки і оборони, з питань європейської інтеграції, з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин рекомендують Верховній Раді України ратифікувати згаданий протокол. Прошу підтримати. Дякую за увагу.
Запитання, будь ласка, є? Сідайте, будь ласка. Чи є бажаючі виступити? Є на запис. На вимогу депутатів Юрій Соломатін. Наступний Кармазін. Будь ласка.
Шановні колеги, ми розглядаємо проект закону, котрий містить в собі певні суперечності. Ці суперечності витікають з глобальних суперечностей, які є в цілому в нашому світі. Є країни золотого мільярда людства і є країни-ізгої, і діти ті діти, які належать до цього золотого мільярда людства. вони будуть захищені цією конвенцією. Ті діти, які належать до країн-ізгоїв, насамперед до Палестини, яка бореться за свою незалежність, за своє самовизначення. вони будуть діяти зовсім по іншим законам. І палестинські матері благословляють своїх дітей так само, як і наші матері благословляли своїх дітей в роки Великої Вітчизняної війни незалежно від їх і віку іти у бій з загарбниками і окупантами. Тому давайте і не будемо робити з цього протоколу якісь світці і будемо пам’ятати про те, що я сказав. Звичайно, краще було б, щоб у світі не було збройних конфліктів, щоб наші діти не воювали в Іраці, щоб вони не були найманцями, щоб не приходилися нам знову і знову у цій сесійній залі наголошувати владі, той грабіжницькій владі: "Поверніть наших дітей з Іраку! Вони мають бути тут! Вони мають розбудовувати ту Україну, яка є! Вони нам потрібні тут! Нехай діти американців, німців, французів і інших саме там знаходяться і вирішують ті питання, які є перед цим золотим, так званим, суспільством." Ми маємо вирішувати безліч тих завдань, які у нас є. Звичайно, наша фракція підтримує цей проект закону, і ми проголосуємо за нього. Але знову і знову хочу сказати, що він докорінним чином не вирішує тих завдань, які стоять перед тією частиною людства, котра бореться і виборює свою незалежність перед хижацьким наступом світового капіталу. дякую.
народний депутат Кармазін, будь ласка.
Юрій Кармазін, Партія захисників вітчизни, "Солідарність" виборчого блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати! Я хотів би. щоб ми кожен закон, який ми ратифікуємо чи підписуємо, чи доповідаємо з цієї високої трибуни, ставили за мету одну вимогу - наші українські національні інтереси, і більше нічого. Переконайте мене, в чому наші національні інтереси в підписанні від імені України 7 вересня 2000 року в місті Нью-Йорку цієї конвенції? В тому, що в нас сьогодні призиваються в 17, 18, 19 років, в тому, що в нас приймають присягу до 19 років. І ви це всі знаєте. Може, пані міністр цього не знає? А Кармазін це добре знає. А ви мені закинули, що я чогось не знаю. Я хочу, щоб ви уважно вчиталися в той протокол, який ви нам пропонуєте зараз ратифікувати. Ви пишете, вірніше, в цьому протоколі записано, що дитина до досягнення нею 18-річного віку, і далі ви пишете: "Держави-учасниці забезпечують, стаття 2, забезпечують, щоб особи які не досягли 18-річного віку, не підлягали обов’язковому призову до їхніх Збройних Сил". Я стверджую, що це суперечить нашому чинному національному законодавству. Більш того, ми зразу опиняємося в ситуації, коли постане питання, що наші люди, які носять сьогодні зброю, які стоять в бойових розрахунках, зразу мають бути звідти виключені. Прочитайте статтю другу хтось в уряді. Ви не хочете читати статтю другу, ви не хочете читати іншого. І тому, що оцей. вигідно ставити питання про ратифікацію, я звертаюся до вас сьогодні, вельмишановний заступник головний Верховної Ради, який сьогодні. ви зараз керуєте на сесії ведете пленарне засідання: Олександре Олексійовичу, зараз відбувається антиконституційний переворот в державі, законопроект 4180 по постанові Мороза, яку він протягну, що неприйнятність не можна поставити, це тоді, коли згідно Регламенту неприйнятність може поставлена бути до будь-якого моменту будь-якого закону. І ви продовжуєте цей антиконституційний заколот. Я вважаю, що ці речі треба називати своїми іменами. Я записаний був у цій постанові на виступ, мені не надали права виступити, не дали права іншим депутатам виступити, і на все це нормально реагують. Тому я хочу, щоб ви побачили. Той закон, який пропонують, проект закону, написано, що "гарантує дотримання виключно принципу добровільності у процесі прийняття за контрактом", тільки за контрактом. Тому частина друга цієї конвенції і те, що ми ратифікуємо, це трошки різні речі. Я просив би цей закон поки що не ратифікувати. Дякую.
Народний депутат Яворівський, будь ласка, з місця.
Володимир Яворівський, Яворівський і Жовківський райони, Львівщина, Блок Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні колеги, я записаний на виступ. Дозвольте кілька міркувань з цього приводу. Я хочу просто нагадати і собі, і вам, і нашим виборцям, що, ратифікувавши цю конвенцію, вона відразу стає законом і фактично вписується і стає тілом, матеріалом нашого українського законодавства і починає діяти вже як наш рідний український закон. Виходячи з цього, я приєднуюся, для того щоб не гаяти час, до тих аргументів, які висловив мій колега Юрій Кармазін, до тих застережень. З іншого боку, я хотів би сказати ось що. Мені здається, що ми займаємося зовсім не тим, чим би варто сьогодні було б займатися. товариство, справді, є три великих проблеми сьогодні, які висять над Україною: перша - це сьогодні весь світ говорить про ту ситуацію, яка є довкола смерті нашого співвітчизника, журналіста Гонгадзе, це одна проблема; друга проблема - це спроба конституційного перевороту; і я б назвав третя проблему, про яку ми сьогодні не говоримо, яка стосується життя нашого народу, соціального стану його, - це нам вдалося відбити від уряду сім викрадених мільярдів гривень, але ще сім ми з вами так і не відбили, і варто було б це до закінчення сесії сьогодні обов’язково зробити, а не займатися силосуванням законопроектів, які ніхто фактично виконувати не буде. І на закінчення я хотів би сказати ось що, звертаючись, в першу чергу, до наших виборців. Шановні колеги, ми вам вдячні - Блок Віктора. "Наша Україна " і інші народні депутати - за те, що ви так тепло відгукнулися на ідею створення пам’ятника невідомому бандиту із Мукачева, які зривали вибори. Я хочу вам сказати, що в коридорах Верховної Ради стоїть уже проект цього пам’ятника. Він викликав дуже бурхливу реакцію. Сюди підходять люди, щоб упізнати себе. Той впізнає вухо, той впізнає ніс, той впізнає підборіддя. Це шикарний пам’ятник, такий собі чоловічок тримає між ногами Конституцію України, з кишені у нього виглядають крадені зім’яті бюлетені. Він схожий на багатьох наших вождів: трішки одного, трішки другого, трішки третього. Він відбув свою місію у Верховній Раді і сьогодні під час обідньої перерви цей пам’ятник переселиться на всенародний огляд на Майдан Незалежності. Мені приємно сказати, що багато областей уже замовляють копію такого пам’ятника для того, щоб поставити його в центрі міста, своїх обласних центрів, потім черга дійде і до районних. Дякую.
Обговорення закінчено. Шановні колеги, я нагадаю, що висновок комітету - підтримати проект закону про ратифікацію Факультативного протоколу. До цього висновку приєднується Головне науково-експертне управління. Ставлю на голосування Проект Закону про ратифікацію Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо участі дітей у збройних конфліктах. Реєстраційний номер проекту 0171. Прошу голосувати. [[12:30:45]] За-320 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду Проект Закону про ратифікацію Європейської угоди про осіб, які беруть участь у процесі Європейського суду з прав людини. Реєстраційний номер проекту 0177. Доповідач - міністр юстиції України Лавринович Олександр Володимирович. Прошу, Олександр Володимирович.
Шановний пане головуючий! Шановні народні депутати України! Вам пропонується ратифікувати угоду, яка була підписана Україною разом з іншими 38-ма державами Європи, яка має стати частиною національного законодавства України, що має забезпечувати права і свободи громадян України. Ратифікація угоди обумовлена необхідністю забезпечення належного виконання Україною зобов’язань за Конвенцією про захист прав людини і основних свобод 1950 року і протоколу номер 11 до неї, який є складовою частиною цієї конвенції. Угода зобов’язує країни, що приєдналися до конвенції, забезпечити, щоб особи, які беруть участь у процесі порушеному згідно з положеннями Конвенції про захист прав людини і основних свобод, це можуть бути довірені особи, консультанти, адвокати, заявники, представники сторін у суді, свідки, експерти, щоб вони користувалися імунітетом від судового переслідування стосовно їхніх дій в Європейському суді, а також мали свободу спілкування із судом та свободу подорожування з меткою участі у його процесі, тобто, щоб ніхто не міг перешкодити людям звертатися до Європейського суду з прав людини, і щоб було забезпечено їх право взяти участь у процесі. Угода передбачає надання імунітету від судового процесу стосовно усних або письмових заяв зроблених у Європейському суді з прав людини чи до нього або документів чи інших доказів наданих суду особам, які беруть участь у провадженні суду, право цих осіб на безперешкодне листування із судом. Крім того дана угода передбачає особливі умови застосування права на листування з Європейським судом з прав людини для осіб, які знаходяться під арештом у країні, тобто, скажімо, зокрема, якщо мова йтиме про Україну. Відповідно до угоди особам, які беруть участь у провадженні Європейського суду з прав людини, надається також право вільно пересуватися і подорожувати з метою участі у процедурі суду та повернення після засідання суду. У країнах транзиту та у країні, де відбувається процес, такі особи не можуть піддаватися кримінальному переслідуванню чи затримуватися або підлягати іншому обмеженню їхньої особистої свободи у зв’язку з діями чи судимостями, які мали місце до початку їїхньої подорожі по виклику до суду. Ми маємо сьогодні повний текст цієї конвенції, які великою мірою сьогодні дотримує Україна. Але для того, щоб ми мали правовий надійний захист для громадян України, які хочуть захищати свої права поза межами національної судової системи. Ми маємо приєднатися до цієї Конвенції сьогодні, підтримавши ратифікацію цього проекту в парламенті. Прошу підтримати.
Дякую. Запишіться на запитання. Народний депутат Гринів. Народний депутат Панасовський, фракція "Регіони України", будь ласка, мікрофон. Народний депутат Наливайко, фракція комуністів. Слово передано народному депутату Соломатіну.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановний Олександр Володимирович, скажіть, будь ласка, чи контролює Мін’юст кількість прав, які надходять від громадян України до Європейського суду. Це перша частина запитання. І друга частина запитання. Що і як сьогодні роблять ці люди, для того, щоб довести в цьому суді свою правоту. Чи відомо вам, з якими питаннями найбільш часто поширеними вони звертаються до Європейського суду? Дякую.
Стосовно першого питання я не можу сказати, що Мін’юст може контролювати всі надходження, це є права наших громадян. Нам суд, суд повідомляє окрему статистику по надходженням, ну і обов’язково повідомляє про ті справи, які прийняті до розгляду. Ті, що приймаються, вони ідуть на комунікацію до уряду, щоб дати пояснення щодо нашого національного законодавства, дії судової системи, чому людина не змогла себе захистити в Україні. І з кожним роком кількість цих справ збільшується. У нас була тенденція, якщо було спочатку по кілька там справ, потім 10, 20, тепер уже обліковуються сотнями ці справи. Друга частина питання, чому найбільше звертаються. Сьогодні, по стану на сьогоднішній день можна виділити, очевидно, такі три групи основні. Перша, найбільша група сьогодні складає звернення щодо процедури розгляду цивільних або кримінальних справ у судах України з точки зору забезпечення процесуальних вимог і строків розгляду. Друга група стосується невиконання судових рішень і зокрема це у тій частині, яка в Україні має таку певну специфіку, коли є порушення прав громадян через дії окремих законів, зокрема закон, який забороняє відчужувати майно державних підприємств для виплати боргів, у тому числі і по заробітній платі, з чого у нас з цього приводу є зараз справи, впроваджені у Європейському суді з прав людини і є вже подання для розгляду в Україну, щоб той закон, який порушує конвенцію, щоб парламент його розглянув. Я сподіваюся, що він ближчим часом буде на розгляді у парламенту. Також є група справ, яка стосується тортур в українській пенітенціарній системі. Це третя група. Є і інші, але вони, ну, поодинокі такі окремі випадки. Скажімо, зокрема що стосується розпорядження своєю власністю, права на певне володіння своїм майном, тобто є різні ще справи, які розглядаються зразу.
Мікрофон народного депутата Ніколаєнка.
Олександр Володимирович, ви досвідчений міністр і наш колега, будь ласка, коротше говоріть, бо я знаю, що ви дивитеся, поки час не кінчиться. У мене до вас таке питання. Коротко. Перше. Ми вважаємо, що потрібно ратифікувати цю конвенцію, інакше як же люди будуть працювати, як звертатися до суду. Але скажіть мені, я наскільки знаю, розмовляв з десятками наших громадян, які подали це подання до Європейського союзу на захист своїх прав, вони практично не здатні сьогодні в силу свого матеріального становища використати ці можливості. Нам певно потрібно порядок із ратифікацією цієї угоди певно ще й потрібно передбачити якусь підтримку цим людям, щоб з боку Мін’юсту, з боку Верховної Ради була допомога. Інакше вони ж нічого не зможуть ні доїхати, ні подати документи, коштів у них не вистачить.
А це дуже важливе питання. Воно стосується з рештою не тільки захисту в Європейському суді з прав людини, а і в судах України. І це питання стосується надання безоплатної правової допомоги для тих громадян, які не можуть самі забезпечити фінансування такої допомоги. Тому я абсолютно погоджуюся з вашою пропозицією, і ви розумієте, що вона знаходиться у виключній компетенції парламенту під час розгляду Закону про Державний бюджет. Ми подаємо такі запити до бюджету і минулого року, і цього, будь ласка, при розгляді затверджуйте відповідну цифру, і безумовно вона буде використана на правову допомогу громадянам України.
Дякую, Олександре Валентинович. Сідайте, будь ласка. Олег Олексійович Грачев, перший заступник голови Комітету у закордонних справах. Співдоповідач, три хвилини регламенту, будь ласка.
Шановні колеги, я маю рацію просити вас відійдіть декілька від трибуни, бо я буду доповідати не 4180. Шановний Олександре Олексійовичу, шановні колеги депутати. Комітет у закордонних справах розглянув зазначений законопроект і ухвалив підтримати його прийняття Верховною Радою України, ухвалив, підкреслюю, одноголосно представники всіх фракцій. Європейська угода про осіб, які беруть участь у процесі Європейського суду з прав людини, була укладена у місті Страсбурзі та підписана від імені України 22 травня 2003 року міністром юстиції України, який тільки що перед вами виступав. Метою законопроекту є необхідність забезпечення належного виконання Україною зобов’язань, взятих нею згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини 1950 року та Протоколу номер 11 до неї. Угода зобов’язує сторони забезпечити особам, які беруть участь у процесі, порушеному згідно з положеннями вищезгаданої Конвенції та Протоколу до неї можливість користуватися імунітетом від судового переслідування стосовно їхніх дій у суді, а також забезпечити можливість свободи спілкування із судом, свободи подорожування з метою участі в його процесі. Участь України в угоді підвищить рівень захисту прав та основних свобод людини і громадянина та надасть додаткових гарантій такого захисту. Реалізація положень зазначеної угоди не потребуватиме додаткових матеріальних та інших витрат з Державного бюджету України. Головне науково-експертне управління, Комітети з питань правової політики, з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин та з питань європейської інтеграції підтримують згаданий законопроект і рекомендують Верховній Раді України ратифікувати угоду. Прошу підтримати. Дякую за увагу.
Дякую, Олег Олексійович. Чи є запитання до доповідача? Є. Запишіться, будь ласка. Народний депутат Жебрівський. Народний депутат Єщенко, фракція комуністів.
Єщенко, фракція комуністів. Олег Алексеевич! Кармазин, не отвлекайте Олега Алексеевича! Олег Олексійович, питання, яке ми сьогодні розглядаємо, дуже важливе для народу України, тому що до нас, до депутатів, приходять на прийом з питань різних, ну, в першу чергу, по поверненню заощаджень. Більше, чим чотири тисячі наших громадян звернулися до Європейського суду з питання судової справи по поверненню заощаджень. Але Європейський суд відмовив, і ми це знаємо і з преси, знаємо з тих документів, які надійшли на Україну. Чому таке прийняте рішення? Мабуть, тут є причина, що ми не ратифікували цю угоду з Європейським судом. Тому я прошу вас дати пояснення і нашим виборцям. Будь ласка.
Дякую, Володимир Миколайович, за запитання. Мені важко коментувати рішення Європейського суду з того чи іншого питання. Дійсно, мало місце рішення, про яке ви, Володимир Миколайович, казали. Але в той же час я можу сказати, що з мого опиту, коли до мене звертаються виборці і питання не можливо вирішити у судах України, ми неодноразово зверталися до Європейського суду. І як правило, суд приймає до розгляду наші звернення, потім тривалий період, десь декілька місяців це питання готується до розгляду і розглядається. До речі, більше таких питань розглядається на користь позивачів, тобто наші подання задовольняються. Дякую.
Мікрофон народного депутата Ніколаєнка.
Ніколаєнко, фракція Соціалістичної партії України. Я хотів би задати вам ще таке запитання, яке адресував шановному міністру. Ви сказали у своїй доповіді, що дане рішення не потребу додаткових коштів, бюджетних витрат. Разом з тим, ми в ході обміну думками з Олександром Володимировичем дійшли до висновку, що потрібно нам під цю європейську угоду про осіб, які беруть участь у процесі Європейського суду, все-таки кошти передбачити. Бо ми ж з вами знаємо, що 99 відсотків осіб не скористуються цим правом через те, що вони просто бідні. То потрібно, щоб комітет вніс пропозиції до бюджету з цього приводу на підтримку цих людей. Дякую.
У тих висновках, які були дані відповідним комітетом, стверджувалося те саме, що я казав у співдоповіді. Але, можливо, будуть і такі випадки, коли гроші будуть потрібні. Я думаю, що це питання Міністерства юстиції, яке вирішить його, можливо, з фондів міністерства, які передбачені на відрядження.
Дякую, Олег Олексійович. Сідайте, будь ласка. На виступ записалося п’ять народних депутатів. Юрій Кармазін. Підготуватися Яворівському.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора "Наша Україна". Шановні народні депутати, відповідно до угоди, яку пропонується сьогодні ратифікувати, наша країна зобов’язується забезпечити, щоб особи, які брали участь у процесі, порушеному згідно з положеннями Конвенції про захист прав і основних свобод людини з тими змінами, які внесені протоколом, користувалися імунітетом від судового переслідування стосовно їхніх дій в суді. При цьому я хочу, щоб населення України знало, яке звертається часто з цими питаннями, що в Європейській угоді про осіб, які беруть участь у процесі Європейського суду з прав людини, яку зараз пропонують ратифікувати, записано чітко, що якщо під час [[пункт третій статті першої]], якщо під час виконання Комітетом міністрів своїх функцій за пунктом два статті 46 Конвенції будь-яка особа, згадана у пункті один вище, викликається постати перед Комітетом міністрів або якщо їй пропонується подати йому письмові заяви, до такої особи застосовуються положення цієї угоди. Таким чином, мається на увазі, що поняття "суд" це і комітети, і палати, і колегія великої палати, велика палата і суддів. А термін "участь у процесі" включає також направлення повідомлень з метою подання скарги проти держави-учасниці Конвенції. Шановні народні депутати! Шановні громадяни України! Я вважаю, що прийняття і ратифікація цієї угоди буде великий крок для України. Я дякую міністру юстиції України Лавриновичу за те, що все-таки Міністерство юстиції вивчило, зважило все і підписало цю Конвенцію, але мені б хотілося, щоб в державі було забезпечено те, що передбачено цією Конвенцією. Зокрема, частиною 2, 3, а там треба. вимагається повага до прав осіб згаданих в пункті 1 на безперешкодне листування, на те, щоб не застосувалися дисциплінарні заходи у любій формі, в зв’язку з будь-яким повідомленням. Сьогодні ті люди, які знаходяться під вартою, особливо це відчувають, тому що нічого без цензури вони не можуть зробити і нема ніякої гарантії сьогодні в державі, що їхні листи дійдуть до Європейського суду з прав людини. І тому я хотів би скористатися присутністю тут міністра юстиції України, який був першим головою комісії. слідчої комісії в справі Гонгадзе, що після тих повідомлень, які з’явилися в західній пресі, де з’явилися копії протоколів з слідчих справ, які є в Генеральній прокуратурі, не тільки сама Леся Гонгадзе чи Мирослава Гонгадзе мають захищати їх права, а мають приєднатися до цього Міністерство юстиції України також. І тому я хотів би, щоб ваш голос, пане Лавринович, був сьогодні разом з нашим, яким ми вимагаємо прозорого слухання тут цього питання. Дякую за увагу.
Володимир Яворівський. Підготуватися Соломатіну.
Володимир Яворівський. Шановні колеги! Шановний Олександре Олексійовичу! Я переконаний, що із того пакету законодавчих. законотворчих актів, які ми сьогодні з вами отримали, цей справді найрозумніший, найпрактичніший і це справді той законопроект, який якоюсь мірою може поліпшити і психологічний, і юридичний стан українця тут, у нас в Україні. Чесно кажучи, дуже довго громадяни України не мали доступу до європейський правових інституцій, правозахисних інституцій, але сьогодні ми мусимо сказати, що українець у ніби-то незалежній, декоративно незалежній українській державі все одно сьогодні перебуває у такому правовому анклаві, де постійно порушуються його людські права: і право на доступ інформації, і право на власний захист. Можна називати безліч прикладів. починаючи від народних депутатів, як з ними поводяться. Мабуть ви і не знаєте, що у деяких інституціях сьогодні, деяких міністерствах є розпорядження про те, що перші особи не обов’язково зобов’язані приймати народного депутата. Такого ще не було. Я стою тут як людина, яка в цьому році відчула на собі всі, так би мови, принади українського правосуддя, це, починаючи із судді Морозова Святошинського районного суду міста Києва, який переобрав ніби-то голову Національної спілки письменників при закритих дверях, без свідків, без очевидців і без будь-яких аргументів. І лишень, дякуючи Верховному суду, який сьогодні взяв на розгляд це питання, і я думаю, що він його розгляне об’єктивно вже, без тиску Медведчука і Рафальського і таких інших клерків із Адміністрації Президента. Через те, що нам сьогодні запропонував міністр юстиції, я переконаний, це треба привітати. Ті всі норми, які закладені в цей законопроект, який вже після нашого прийняття стає законом для України, він розширює можливість українця його вихід на Європейський суд. Ви знаєте, там наші українські інтереси представляє прекрасний юрист Буткевич, народний депутат, який сидів тут, якщо не помиляюся, здається у другому скликанні. Але хочу наголосити на тому, що за моєю інформацією із пострадянських країн, тому що країни старої демократії фактично у Європейському суді майже не фігурують, вони здатні розв’язувати свої проблеми у себе дома, у своїх місцевих судах, але Україна перебуває після Росії на другому місці. Це теж багато про що говорить. Так що я закликаю вас всіх проголосувати за цей законопроект, він справді добрий, і він поліпшить ситуацію наших з вами виборців. Дякую.
Юрій Соломатін.
Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановні колеги, шановні радіослухачі! Зазначеним законопроектом буржуазія робить спробу навести марафет на своє "демократичне" [[в лапках]] обличчя. Але за народним прислів’ям з поганої вівці хоч шерсті клік. Надання імунітету заявникам, які звертаються до Європейського суду з прав людини, це вкрай важливе питання. І звичайно вирішення цього питання слід підтримувати. Але саме тут виникає і така дуже важлива з моєї точки зору ситуація. У нас дуже багато бандитів, які так само знаходяться під слідством, і саме так, як і звичайні прості громадяни, які шукають захисту своїх прав, намагаються ці бандюгани вирішувати і свої питання, і спасатися від правосуддя. Якщо вони будуть звертатися до Європейського суду з прав людини і отримувати так само після такого звернення імунітет, то я не думаю, що це піде на користь правосуддя. Сотні, вже тисячі справ наших співгромадян надійшли до Європейського суду з прав людини - і це разючий факт зневірення наших співвітчизників до буржуазної судової гілки влади в Україні. Наївна надія на вирішення питання там "за бугром", бо саме тут, в рідній Україні не можна ці питання вирішувати. Не вирішуються питання щодо справедливої процедури розгляду, невиконання судових рішень, десятки, сотні звернень громадян до народних депутатів України - це така повсякденна практика нашої діяльності. Тортури під час затримання силовими структурами. Ми з вами шановні народні депутати знаємо, як неодноразово, навіть і при здійсненні нашої з вами депутатської діяльності з нами поводяться так звані силові структури. Так звані, я кажу, бо вони не є слугами народу і слугами нашої держави, а вони є слугами лише тих кланів, лише тих угрупувань, які сьогодні знаходяться при владі. Тому не зважаючи на те, що у цьому законопроекті є певні недоліки, і він сіє певні ілюзії, наша фракція, фракція комуністів підтримує його прийняття, хоча він на сьогодні не вирішує всіх тих питань і саме тих завдань, які стоять перед нами як фракції комуністів, як фракції, яка бореться за народну справедливість у захисті інтересів нашого народу. Але будемо робити це завжди і у тому числі у цьому випадку. Дякую.
Народний депутат Турчинов, підготуватися Надразі.
Шановні колеги, безумовно, треба ратифікувати закон і створити умови для наших громадян оскаржувати незаконі рішення у Європейському суді. Більше того, щороку стає значно більше і більше громадян, які шукають правду у Європейському суді. І треба задати вопрос: чому? А саме тому, шановні колеги, що повністю зруйноване українське судочинство. Режим Кучми повністю знищив судову владу. І сьогодні судова гілка влади є додатком до адміністративно-каральної системи. Такі прізвища суддів, як Шостак, Фадєєва, тощо - це просто ганьба для самої назви український суд. Рано чи пізно такі судді, безумовно, залишаться на лаві підсудних. Але ж сьогодні у судовій системі вирішуються питання або за хабарі, або виключно завдяки політичним замовленням. Тому, шановні колеги, у першу чергу, голосуючи за цей закон, ми повинні після перемоги демократичних сил на президентських виборах, повернутися до серйозної реформації судової системи в Україні. І ще одна проблема, шановні друзі. Ми говоримо сьогодні про судову владу в той час, коли руйнується Конституція України. І саме сьогодні ті події, які нав’язуються Верховній Раді, не інакше як антидержавний заколот назвати не можна. І чому? Тому що Верховна Рада сказала "ні" спробі ще на початку року змінити Конституцію на угоду чинній владі. Їх мета - не демократизація країни, їх мета - залишитися при владі і далі панувати в нашій державі. І, на жаль, деякі опозиційні сили підтримують це прагнення Кучми, прагнення його оточення залишитися при владі в Україні будь-яким чином, але ж не за рахунок чесних прозорих виборів. І сьогодні під час, коли Україна входить в президентські вибори, вони цинічно хочуть взагалі перекреслити саму можливість народу обирати собі владу. Тому що Президент після їхніх пропозицій це буде формальність, яка не буде цікавити ні виборців, нікого в світі. І саме тому, шановні колеги, ми звертаємо вашу увагу на такі ганебні речі. Тільки вчора роздали два конституційних закони. І вже сьогодні їх ставлять на голосування, не зважаючи на те, що кожний із нас з вами народний депутат має право хоча би прочитати ці закони, хоча би зрозуміти, яку ганьбу сьогодні нав’язують Україні. Далі, шановні колеги. Закон 4180 - це повна копія, це калька закону, який перекреслила Верховна Рада. І тому я повторюю, і звертаюся до всіх народних депутатів. Підтримка закону 4180, протягнення його через зал Верховної Ради - це спроба залишити владу Кучми, владу його оточення, це спроба, друга уже, антидержавного заколоту. Дякую.
Василій Іванович Надрага. З місця, будь ласка.
Уважаемые коллеги. Я думаю, что сегодня суть проблемы понятна всем. Мы должны ратифицировать то, что даст укрепить права человека в государстве, даст возможность закрепить права человека в государстве. Ни для кого не секрет, что представители и жители нашего государства является одним из самых активных ходатаев в Европейский суд и соответственно дать возможность создать инструмент, согласно которого в этих судебных тяжбах, в этих судебных процессах будут защищены интересы человека. Это нормально. И поэтому я думаю, что вполне естественно, что мы сегодня должны проголосовать в поддержку этого. Но меня смущает немножко другое. Я в данному случае хочу, может быть, в чем-то обратиться даже к представителям средств массовой информации, которые сейчас находятся в зале. Пожалуйста, показывайте крупным планом всех тех, кто, рассказывая о нарушении прав человека, о нарушении прав депутата, вот сегодня в выступлениях это уже звучало, по факту сами выходят на трибуну и сейчас разговаривают по телефону, по мобильнику, красуются перед телевизорами о том, какие они мощные, лихо позевывают от усталости и все это под флагом заботы о государстве, под флагом заботы о несчастном народе. Так милые мои, давайте ж, говоря о народе, говоря о защите его прав, не делать то, что не вписывается ни в какое понятие законодательного поля. И поэтому когда мы с вами хотим кому-то что-то доказать, давайте оставлять и за другим право отстаивать свое мнение, а не так, что сначала мы не дадим никому сказать с трибуны, а после этого начнем рассказывать, что кому-то эту трибуну не дали. Поэтому, пожалуйста, уважаемые мои коллеги! Ответственность - это не только слова, это - поступки. Я бы очень хотел, чтобы сегодня и всегда в этом зале поступки все-таки были главным критерием оценки депутата. Спасибо.
Іван Олександрович Заєць, будь ласка.
Іван Заєць, Українська народна партія, фракція "Наша Україна". Шановні народні депутати! Я пропоную ратифікувати цей законопроект, тому що кожен із вас знає, в якій ситуації зараз опинилися громадяни України. Жодну із справ практично без грошей сьогодні не можна вирішити у наших судах. І дуже багато людей і з трудовими спорами, і з будь-якими іншими спорами оббивають пороги великих начальників великих установ і не можуть знайти правди, і не можуть знайти справедливості. Ми кожен раз з вами ідемо до зали Верховної Ради і зустрічаємо цих людей і під Верховною Радою. Вони стукаються у європейські двері, вони стукаються до Європейського суду з прав людини. Але наша держава, по суті, не гарантує їм можливості взяти участь у цьому судовому процесі. Єдине, що можна сказати, це подати документи якимись навколишніми шляхами - і все, і людина відрізана від цього процесу, отже, вона не має можливості захистити свої права. Коли ж ми ратифіковуємо цю конвенцію через цей закон, то ми даємо можливість цій людині, ми зобов’язуємо українську державу забезпечити повноцінну участь цій людині у відстоюванні своїх прав. Давайте повернемося до того, що зараз робиться тут, у Верховній Раді. Ми бачимо, що сьогодні ламається Конституція України, ми бачимо, що сьогодні знову ігнорується воля українського народу. Українці сьогодні зрозуміли, що більшість у Верховній Раді - Адміністрація Президента разом із лівими - хоче здійснити державний переворот, вона хоче залишити цю владу ще при владі, не зважаючи на волю народу, яка буде висловлена 31 жовтня цього року, тому що за цими змінами - 4180 - вся влада залишається на своїх місцях, а повноваження Президента повністю сьогодні обрізаються. І тому ми сьогодні не вдосконалюємо владу, ми не наближаємо її до людей, ми не забезпечуємо механізми, за якими народ би контролював цю владу, а ми сьогодні цей правлячий режим через ці зміни до Конституції залишимо на віки вічні в Україні. І тоді не буде добра у цій українській державі, і тоді далі буде той селянин погибати, чи та пересічна людина погибати у цій Україні. Тому, шановні народні депутати, давайте з огляду на цей законопроект, ми подивимося те, що робиться у залі. Ми сьогодні не можемо нічого зробити того, що треба. Пане Катеринчук, не перебивайте мене. Отже, шановні народні депутати, не робіть злочину, не йдіть проти волі народу. Давайте проголосуємо за цей законопроект і категорично відкинемо ті зміни до Конституції, які сьогодні нічого не дають. Не кажіть неправди людям, що якщо не будуть прийняти ці зміни, то не буде сонце сходить чи не будуть корови доїтися. Будуть люди жити краще, ніж з цими змінами, бо ви цими змінами залишите мафію при владі.
Катеринчук, репліка. І закінчуємо.
Дякую, Олександр Олексійович. Шановні народні депутати, я хотів би все ж таки, розглядаючи це питання, привернути вашу увагу до заяви моніторингового комітету Парламентської асамблеї Ради Європи. Я цитую: "Комітет переконаний, що конституційна реформа, яка триває, яка, в принципі, є вкрай потрібною, повинна зачекати закінчення президентських виборів, для того щоб потім бути проведеній в демократичний та прозорий спосіб, у чіткій відповідності до чинної Конституції та з урахуванням рекомендацій Венеціанської комісії". Зараз ми розглядали дуже важливе питання ратифікації. Ви ж розумієте, що друге місце посідає Україна по кількості скарг в європейські суди. На першому місці стоїть Російська Федерація. Ви розумієте, якщо ми зараз підемо в неконституційний, недемократичний спосіб, а вже це так відбувається, тому що зараз була проголосована тільки що постанова, яка повністю відміняє пункт 6.2.13 Регламенту Верховної Ради, що ми повинні з вами, шановні народні депутати, отримати матеріали законопроекту змін до Конституції.
Дякую. Обговорення завершено. Нагадаю висновок комітету: підтримати проект Закону про ратифікацію угоди. І висновок Головного науково-експертного управління, що він вважає за доцільне ратифікацію Європейської угоди. Прошу підготуватися до голосування. Ставлю на голосування проект Закону про ратифікацію Європейської угоди про осіб, які беруть участь у процесі Європейського суду з прав людини, реєстраційний номер проекту 0177. Прошу голосувати. [[13:07:10]] За-402 Рішення прийнято. Щодо наступного питання, колеги, щодо законопроекту про ратифікацію Угоди між урядом України та урядом Російської Федерації про використання полігону злітно-посадкових систем "Нитка". Реєстраційний номер проекту 0152. На адресу Верховної Ради і Голови Володимира Михайловича Литвина надійшов лист. Відповідно до розкладу засідань Верховної Ради України на 23 червня 2004 року заплановано розгляд проекту відповідно який я назвав. Прошу перенести розгляд цього питання на наступний тиждень. Міністр оборони - Євген Марчук". Чи будуть заперечення проти такого перенесення? Немає. Тоді відкладаємо на наступний тиждень. Оголошується до розгляду Проект Закону про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Швейцарською Федеральною Радою про реадмісію осіб, які перебувають на території їх держав нелегально. Реєстраційний номер проекту 0174. Доповідач - перший заступник міністра закордонних справ Єльченко Володимир Юрійович.
Шановний Олександре Олексійовичу! Шановні народні депутати! На ваш розгляд пропонується Проект Закону про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Швейцарською Федеральною Радою про реадмісію осіб, які перебувають на території їх держав нелегально, який передбачає надання Верховною Радою України згоди на обов’язковість цієї угоди. Українсько-швейцарська угода про реадмісію була підписана 11 липня минулого року в Києві міністром Внутрішніх справ України під час візиту Федерального радника Швейцарії до Києва. Угода регулюватиме процедуру приймання і передачі громадян України та Швейцарської Конфередації, які нелегально перебуватимуть на територіях сторін, а також громадян третіх країн та осіб без громадянства, які постійно проживають на їх територіях. Угода була підписана разом з Виконавчим додатком, який є її невід’ємною частиною. Додаток конкретизує та деталізує основні положення угоди, визначаючи порядок її застосування та виключаючи можливість неоднозначного тлумачення. Згідно з висновком міністерства юстиції від серпня минулого року та відповідно до пункту 1 статті 92 Конституції України та підпункту б) пункту 2 статті 7 Закону України "Про міжнародні договори України", угода підлягає ратифікації Верховною Радою, оскільки стосується прав та свобод людини і громадянина. Надання Верховною Радою України згоди на застосування українсько-швейцарської угоди про реадмісію сприятиме переговорному процесу з міграційно-візових питань з іншими країнами, зокрема, з Європейського союзу. Проект угоди та проект закону щодо її ратифікації опрацьовано всіма заінтересованими центральними органами виконавчої влади, зокрема, МВС, Мінюст, Адміністрація Держприкордонслужби. Крім того законопроект розглянуто та підтримано Комітетом Верховної Ради з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин; з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності; у закордонних справах та з питань європейської інтеграції. Шановні народні депутати! Прошу підтримати зазначений законопроект. Дякую.
Чи є запитання до доповідача? Є. Прошу записатися. Мікрофон Томенка.
Володимиру Юрійовичу, я хотів би почути наскільки є серйозною проблема, про яку йдеться у цій угоді? Чи має Міністерство закордонних справ, скажімо, статистику звернень відповідних правоохоронних структур з боку Швейцарії стосовно того, що, скажімо, така-то кількість українських нелегалів, які знаходяться або на заробітках, або в інший спосіб, потребує відправки чи, скажімо, були якісь конфліктні ситуації, що вимагають невідкладно нам вирішити цю проблему? І принагідно я хотів би, щоб ви поінформували про ситуацію, яка трапилася з нашим громадянином у Португалії, щоби позбавити якихось тут пліток довкола цієї ситуації.
Дякую за питання. По першому питанню. Я би не сказав, що зі Швейцарією у нас існують якісь особливі проблеми в цьому полі, але, по-перше, є дійсно, скажемо так, декілька сотень громадян України, які постійно заходяться на території у Швейцарії, деякі з них нелегально. Знову ж таки кажу, це не створює якихось неподоланих проблем для наших закордонних установ, для посольства у Берні, зокрема, але проблеми час від часу виникають. Я би сказав, що важливість цієї угоди полягає, в першу чергу, у тому, що оскільки ви знаєте, Швейцарія має дуже жорсткі правила і режими і, скажемо так, введення в дію цієї угоди саме України і Швейцарії, воно буде хорошим прикладом для країн членів Європейського Союзу, з яким, як ви знаєте, у нас головні проблеми виникають саме у полі реадмісії. Також би я розглядав це питання в пакеті з вже введеною в дію Угодою між Україною і Швейцарією про безвізовий режим поїздок для власників дипломатичних і службових паспортів. Тобто ми з Швейцарією створюємо прецеденти, які дуже важливі для старих і нових членів Євросоюзу. Це підштовхне переговорний процес в питаннях реадмісії. Що стосується нашої. на Португалії, там ситуація неоднозначна. З одного боку є підтвердження пики що Португальської поліції про те, що він, дійсно, є громадянином України, який легально знаходився на території Португалії. Ті дані, які повідомляла наша преса, в основному це передруковувалося із зарубіжних джерел, про те, що це якийсь там карманник, що це злочинець, вони поки що не підтверджені. Я не можу вам сьогодні однозначно сказати, що це дійсно громадянин України. Наше посольство перевіряє цю інформацію враховуючи, так би мовити, режим, футбольний чемпіонат, складно. Я думаю, що протягом одного-двох днів ми з задоволенням дамо вам остаточну інформацію. Звичайно вона буде повідомлена на брифінгу в МЗС України. Дякую.
Мікрофон Соломатіна.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановний доповідачу, скажіть, будь ласка, а як це питання реадмісії вирішується з нашими державами-сусідами, насамперед Російською Федерацією і Польщею? Скільки громадян та яких держав були піддані реадмісії в наших стосунках саме з цими державами? І наскільки є саме з цієї точки зору це питання актуальним і наскільки воно вирішене саме у стосунках з цими державами. Дякую.
Дякую за запитання. Не готовий, на жаль, дати вам зараз точні цифри, хоча, звичайно, зроблю це, як тільки повернусь, і ми дамо вам цю інформацію. Що стосується Росії і Польщі. Значить, з Польщею це питання відтепер буде вирішуватися уже у полі Європейського союзу. По Росії, я також згадав би ще Білорусію, є проблеми. На жаль, російські наші колеги не дуже, так би мовити, енергійно ідуть не те, що на підписання такої угоди, а навіть переговори дуже вже затяглися, у той час, як це є перешкодою, тобто відсутність такої угоди Росії з Білорусією є перешкодою для наших переговорів з Європейським Союзом. Тому ми діємо, так би мовити, у двох напрямках, це питання наступного разу буде предметом розгляду 2 липня у Москві на Х засіданні змішаної комісії, яку очолює з нашого боку Прем’єр-міністр Віктор Федорович Янукович. Так що будемо тиснути і далі, але відверто скажу, що особливого оптимізму у мене скажемо немає щодо того, що ми досягнемо швидкого прогресу у цьому питанні. Дякую.
Семенюк, фракція соціалістів.
Семенюк, фракція Соціалістичної партії. Шановний Володимире Юрійовичу, фракція вас підтримує і я буду підтримувати, але слово прошу передати Ніколаєнку. Для Херсонщини ця проблема ремісії найбільш така важка. Будь ласка, Станіслав Миколайович.
Спасибі Валентина Сергіївна, Валентина Петрівна. Ніколаєнко Станіслав Миколайович, Соціалістична партія. Шановний доповідачу, без сумніву, потрібно підписувати цю угоди із Швейцарії, але у мене до вас таке питання. Нам сьогодні не загрожують жителі Швейцарії і нам немає кого туди відсилати, бо вони до нас не їдуть. А що ми робимо сьогодні, щоб у нас була така угода з Афганістаном, і з Китаєм, і з В’єтнамом, ну, і іншими, які заполонили сьогодні вже Україну і ніхто їх нікуди не хоче забирати. Може нам ці угоди взагалі не нада підписувати, та хай вони їдуть через Україну далі, бо ми їх тут виловлюємо, кормимо, одягаємо, вони нам сьогодні інфекції розносять, різні хвороби, СПІД і що завгодно. Тому, яке інше буде, на які і наші будуть інші наступні кроки, куди ми будемо дівати.
Дякую. Питання про підписання відповідних угод з тими країнами, які ви згадали, є одним з пріоритетів для МЗС України. Тому що я абсолютно з вами згоден, саме мігранти з цих країн, я б додав ще Ірак, Нігерію, інших африканські країни, В’єтнам і так далі, і так далі, вони створюють найбільше проблем для наших прикордонників, для інших органів України. З усіма цими країнами, у першу чергу це Індія, Пакистан і Китай, ми ведемо активні переговори для підписання такої угоди. Просуваються вони важко, оскільки ні для кого не секрет, що, наприклад, і в Китаї, і в Індії, певною мірою інших азіатських країнах це є такою, скажемо, прихованою державною політикою, тобто сприяння отакій міграції будь-якими засобами легально, нелегально для проникнення в Західну Європу. Я думаю, що ми ці питання вирішимо. Наприклад, з Індією у нас відповідна угода вже знаходиться, так би мовити, перейшли екватор і підійшли вже до предметної розмови по тексту угоди. Більше того, наявність таких угод, звичайно, нам допоможе в аналогічних переговорах з країнами Європейського союзу. Так що ця робота ведеться уже не перший рік. Я згоден з вами, це є проблема величезна для нашого міністерства. Поки що ми змушені за відсутністю таких угод, скажемо так, дотримуватися жорсткого візового режиму з цими країнами. Це допомагає, але не повністю. Питання є, воно на контролі, воно є пріоритетом. Дякую.
Дякую, Володимире Юрійовичу. Позиція міністерства зрозуміла, сідайте, будь ласка. Олег Олексійович Грачев, перший заступник Комітету у закордонних справах. Будь ласка. Співдоповідь, три хвилини.
Шановний Олександре Олексійовичу, шановні колеги депутати. Внесений Кабінетом Міністрів України проект Закону про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Швейцарською Федеральною Радою про реадмісію осіб, які перебувають на території держав нелегально, розглянуто на засіданні Комітету з закордонних справі і рекомендовано до прийняття Верховною Радою України одностайно. Ця угода підписана 11 липня 2003 року в місті Києві міністром внутрішніх справ України. необхідність угоди полягає у наданні можливості спростити та прискорити організацію співробітництва у сфері боротьби з нелегальною міграцією. Реалізація положень цієї угоди не передбачає додаткових фінансових витрат з Державного бюджету України. Угода не містить положень, що суперечать чинному законодавству України, не обумовлює прийняття нових законів чи змін чинного законодавства України. Головне науково-експертне управління, Комітет з питань бюджету, з питань законодавчого забезпечення правоохоронної діяльності, з питань національної безпеки і оборони, з питань прав людини, національних меншин і міжнаціональних відносин підтримали ратифікацію зазначеної угоди Верховної Ради України. Комітет з питань європейської інтеграції на своєму засідання 19 травня цього року дійшов висновку про неможливість рекомендувати Верховній раді України прийняття зазначеного законопроекту без отримання від суб’єкта права законодавчої ініціативи додаткових роз’яснень. А на засіданні 16 червня цього року прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України надати згоду на обов’язковість угоди для України. Прошу підтримати рішення Комітету в закордонних справах щодо ратифікації угоди. І на останнє. Шановні колеги з фракції "Наша Україна"! Ваша поведінка сьогодні в залі наводить на думку, що влада з вами на чолі з Ющенко буде гірша, ніж нинішня влада на чолі з Кучмою.
Чи є запитання? Запишіться, будь ласка. Яворівський, будь ласка.
Шановний доповідачу! Володимир Яворівський, фракція Віктора Ющенка "Наша Україна". Я вам дуже вдячний за увагу і за оцінку нашого блоку і нашого лідера, але дозвольте, от у мене відразу виник такий дуже цікавий інтерес: а якою буде влада в разі перемоги вашого кандидата, бо якою вона вже була 70 років, то сьогодні на цьому відчуває кілька поколінь українців. Ви щось хочете перемінити, модернізувати? Скажіть, будь ласка.
Дякую вам за запитання. Воно хоч і не по темі, але я відповідаю: влада на чолі з Комуністичною партією України - це найбільш справедлива, гуманна влада.
Соломатін Юрій. Підготуватися Демьохіну.
Дякую. Юрій Соломатін, фракція комуністів. Шановний Олеже Олексійовичу! Скажіть, будь ласка, а чи не можливе положення цього законопроекту про реадмісію застосувати до прихильників європейської інтеграції, які сьогодні блокують діяльність Верховної Ради України і заважають проведенню політичної реформи. Чи не доцільно запропонувати швейцарській конфедерації взяти усіх політичних бійців на довічне утримання? Дякую.
Дякую, Юрій Петрович. Моя думка така, що у цьому залі кожен депутат повинен мати можливість висказувати свою думку і голосувати так, як вважає потрібним. І не треба заважати.
Мікрофон народного депутата Демьохіна. Дякую, Олег Олексійович. Чи є наполягання на виступі? Юрій Кармазін, будь ласка.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Солідарність" виборчого Блоку Віктора Ющенка "Наша Україна". Шановні народні депутати, я хотів би попросити вас, щоб ми пред’являли більші вимоги до представників, які доповідають документи. Зокрема, щоб такі документи доповідалися не тільки представниками одного комітету, але і чули і іншу точку зору. Хочу звернути вашу увагу на той лист, який є направлений від імені першого заступника Комітету з питань європейської інтеграції Олега Зарубінського, і є в вашому розпорядженні, від 24 травня 2004 року. Там написано, що комітет дійшов висновку про неможливість рекомендувати Верховній Раді прийняти зазначений законопроект без отримання від суб’єкта права законодавчої ініціативи роз’яснень з усіх порушених питань. І потім додатку: "Звертаємо увагу, що абсолютно безвідповідально Міністерство закордонних справ віднеслося до оформлення цієї угоди". Під цією угодою я не зрозумів: хто поставив підпис від імені уряду України? Чому це не написано? Скільки можна разів нагадувати? Що, міністр закордонних справ Грищенко не знає, який порядок, чи що? Під пояснювальною запискою є його підпис. Далі нікого немає. Від імені України крючочок стоїть. Хто цей крючочок, прізвище цього крючочка? З ким погоджувалося? І як можна було написати від імені Грищенко, що ця угода не передбачає додаткових фінансових витрат з Державного бюджету України? Та візьміть квиток один тільки із Швейцарії сюди, відправте сюди одну людини - і ви скажете: треба тоді додаткові фінансові витрати чи не треба. Це перше. Друге: подивіться по суті угоди. І недаремно вам Комітет з євроінтеграції, Олег Зарубінський написав, що в матеріалі відсутні документи з погодження проекту з відповідними органами виконавчої влади. Написано - раз: "За винятком, можливо, проекту угоди завізовано невідомою особою". Це я цитую, це не моя думка. Далі: "Не зазначається, що додаток до цієї угоди є її невід’ємною частиною, а також, що тексти українською, німецькою та англійською мовами, мають однакову юридичну силу. Далі. Стаття 2. Реадмісія громадян третіх країн. Кожна із сторін на запит іншої буде приймати на свою територію без. формальностей будь-яких осіб, які не є громадянами жодної з сторін. При відкритому кордоні зі сходу у всі: китайці - всі, хто завгодно заїжджають через територію України, доїдуть до Швейцарії, а ви, дурні українці, платіть. Чого? Я не проти, якщо це буде за рахунок заступника міністра Єльченка чи Грищенка, але це буде за користь України все фінансуватися. Тому, шановні, треба готувати ці угоди зовсім по-іншому. В принципі, така угода потрібна, але не таке виконання з боку МЗС, я звертаю на це увагу уряду.
народний депутат Яворівський. Підготуватися.
Шановний Олександре Олексійовичу! Шановні колеги! Шановні виборці! Знайомство, вивчення цього важливого документу, з моєї точки зору, у мене викликало якесь таке короткочасне роздвоєння особистості. З одного боку, це дуже педантичний, чіткий, в якому відпрацьовані всі найменші механізми законопроект і які документи мусить пред’явити і та сторона, і інша сторона, дуже чітко перераховано що може підтвердити приналежність до громадянства тієї і тієї сторони. Терміни, строки. Здавалося , ну в цьому відношенні справді такий європейського гатунку законопроект, який справді ну якось хоч трішки унормує весь той хаос страшний, все те безправ’я, яке сьогодні впало на голову українського заробітчанина, який їде не просто подивитися Європи там чи Азії, а який їде просто заробити собі на шматок хліба. Тобто, з одного. з такої точки зору це дуже нормально, але з іншого боку мене, як українця, як громадянина цієї держави, мене пече, що ми приймаємо , ратифіковуємо такий законопроект. Причому, йдеться як абсолютно тут вже хтось про це говорив, йдеться не про швейцарців, які забредуть сюди в Україну, там десь поодинці і таке інше. Я не думаю, що комусь збреде в голову, маючи там шенгенські візи, а фактично її має майже кожен там нелегально в’їздити в Україну. А йдеться, передусім, про одну сторону, про нашу сторону, про українську сторону. І тут я просто згадую і хочу нагадати , і хай це почують наші виборці, що наш Президент, коли його запитали, чому так багато жінок-українок сьогодні перебуває за кордоном на заробітках, причому це найактивніша частина жінок [[товариство, я бачив на Тернопільщині села, де одні старі діди і баби, два-три п’яниці-мужчини і, даруйте мені, зашмаркані діти бігають по селах, а всі решта поїхали на заробітки]], так коли Кучму запитали чому так багато українок на заробітках, ви знаєте що він відповів? Це ж треба було додуматися сказати: "Всі порядні жінки сидять вдома". Я від імені українського парламенту вибачаюся за нашого лідера нашої держави, за такі слова, які ображають кожну українську жінку, яка сьогодні на заробітках гарує там десь по італіях, потругаліях і по інших країнах. Через те я за цей законопроект проголосую, я думаю, що депутати також його підтримають. Юрій Анатолійович має до нього якісь свої певні зауваження, але йдеться не про законопроект, а про готовий документ. Його можна або приймати, або не приймати. Я переконаний, що його треба приймати, принаймні, ніякої шкоди він нам не принесе. Дякую.
Дякую, Володимире Олександровичу. Юрій Соломатін. Завершуємо.
Шановні колеги! Звичайно, фракція комуністів підтримає цей законопроект, проголосує за нього. Але я хочу звернути нашу спільну увагу на деякі речі, які пов’язані з його прийняттям, його застосуванням. Нещодавно ми з вами обговорювали законопроект, який запропонував уряд, і його доповідав міністр внутрішніх справ. В частині законопроекту, яка торкалася утримання нелегалів. І нас разом всіх взятих незалежно від наших політичних уподобань дуже здивувало те, що відповідно до європейських норм на утримання нелегалів треба було витратити коштів у два-три рази більше, ніж прожитковий мінімум, який затверджується для пересічного українського громадянина саме тут в українській державі, у нас. Тому дуже цікаве питання. Вся ця законодавча база, котру ми вдосконалюємо, вона насамперед торкається тих, які поза межами нашої держави. І якщо вони потрапляють до України, вони мають бути утримані, або реадмісовані на умовах, не гірших ніж там, за кордонами України. І це в певній мірі нас має дивувати. Далі. Я хотів би ще вам невеличку таку цікаву обставинку повідомити. Ось перед виступом з цієї трибуни один мій колега до мене звертається і говорить: "А ти розумієш, ти знаєш чим відрізняється товарищ від добродія і від пана?" І інформує мене, повідомляє, що навіть в Галличині ця різниця, вона дуже чітко визначається. Товарищ - це вагою до 70 кілограмів, добродій - від 70 до 100, а пани - це більш 100 кілограмів. А зараз я хочу декілька слів сказати стосовно того, що відбувається в Верховній Раді. Йде у Голови Верховної Ради Погоджувальна рада керівників фракцій, а панство з "Нашої України" і Блоку Юлії Тимошенко театрально позують перед камерами телебачення, знаходячись на робочому місці керівництва Верховної Ради України. Таким чином перед камерами телебачення і перед фотокамерами панство вже вляпалося в історію. Я думаю, що це свідчення буде використано коли належним чином народ України буде закликати нас всіх до відповідальності. Дякую.
Обговорення завершено. Прошу підготуватися до голосування. Ставлю на голосування Проект Закону про ратифікацію Угоди між Кабінетом Міністрів України та Швейцарською Федеральною радою про реадмісію осіб, які перебувають на території їх держав нелегально. Реєстраційний номер проекту 0174. Прошу голосувати. [[13:34:21]] За-344 Рішення прийнято.
Ну, не ламайте техніку, бо доведеться платити за неї, шановні колеги. [[Ш у м у з а л і]] Шановні народні депутати, ми проводили засідання тривалий час Погоджувальної ради і пропонується такий підхід, таке бачення нам. Для того, щоб зберегти порозуміння, для того, щоб знайти компроміс, як ми це робили, пам’ятаєте, коли відправляли до Конституційного Суду два законопроекти, коли була дискусія, що потрібно відправляти один. Зараз розглянути два законопроекти. Одну хвилиночку, дайте можливість сказати, розглянути два законопроекти, прийняти рішення, а осінню ми будемо розумнішими, ми тоді осіню знайдемо якесь порозуміння, компроміс і визначимося, шановні колеги, щодо того, які нам рішення приймати. Олександр Олександрович, будь ласка. Мікрофон Мороза Олександра Олександровича. Шановні колеги, давайте проведемо обговорення, давайте ж будемо.
Шановний Володимире Михайловичу, шановні депутати. Я ще раз звертаюся до всіх вас, розраховуючи на те, що чують ще радіослухачі, а поки ми проводили там засідання, то я бачив, що з трибуни дехто виступав і вже коментував ситуацію. То ми так чи інакше повинні говорити про те, що тут відбувається. Сьогодні причина того, що виникає конфлікт у сесійному залі, це недовіра одних іншим депутатам. На превеликий жаль так воно є. Так само як представники ті, що відстоюють проект 4180, не довіряють, умовно кажучи, частині депутатів, я не буду називати фракції, які наполягають на тому, щоб розглядати 3207 тільки, так само і інші бояться, що після вересня місяця, коли буде вже йти президентська кампанія, тоді будуть відстоювати одну тільки позицію, наприклад, по варіанту 3207, а будуть відкинуті ті моменти, які передбачені в 4180. Я переконаний, що голосування по двох проектах сьогодні дає змогу найти компромісний варіант, і часу у нас вистачить для цього, і восени прийняти рішення на основі 3207. Тому що, задаючи запитання учасникам дискусії, я не одержав жодної конкретної претензії до змісту цього законопроекту. Більше того, хочу сказати. Доопрацьовуючи цей проект удвох із Анатолієм Матвієнком, оскільки "Наша Україна" не змогла тоді визначитися сама по деяких пунктах, ми врахували кожен момент, кожну пропозицію від фракції "Наша Україна". Більше того, у перехідних положеннях посилили частину моментів у тому напрямку, який сьогодні їх повністю влаштовує. Тому ще раз повторюю. Треба проголосувати сьогодні два законопроекти. І це є гарантією того, що пройде той, який буде враховувати позицію сьогодні більшості суспільства. Це буде проект 3207. Якщо треба повідати його по суті, я можу доповідати, але у такій обстановці не можна цього робити. Я ще раз прошу вас, дайте змогу.
Ні. Він проголосується один і другий, можна окремо, можна в пакеті. Але дайте змогу донести людям суть цих законопроектів, і що ми відстоюємо, щоб вони розуміли, чому конфлікт виникає сьогодні, за що борються депутати. Я вважаю, що тільки такий шлях може привести до зняття оцієї штучно створеної напруги.
Шановні народні депутати, одну хвилиночку, зараз буде репліка. Одну хвилиночку. Шановні народні депутати, одну хвилиночку. Давайте ж ми проведемо обговорення, щоб можна було визначитися, що ж підтримують народні депутати, проти чого заперечують народні депутати. Шановні народні депутати, одну хвилинку. Але оскільки ми домовилися, і ви проголосували про те, щоб розглядати сьогодні питання , але час збігає. То нам, очевидно, потрібно визначитися, що продовжувати роботу до завершення розгляду цього питання. Ставлю цю пропозицію на голосування. Прошу голосувати. [[13:39:23]] За-282 Рішення прийнято. Ну, я вас прошу, давайте демонструвати якусь цивілізованість, поважайте ж мене. Репліка Асадчева, будь ласка. І Морозу підготуватися до доповіді. Рішення прийнято. Ну я прошу, що сюди завести охорону чи що? Я ще раз говорю, зараз заведемо, якщо потрібно буде. Ви нахабнієте, будемо також нахабніти. Давайте цивілізовано працювати.
Шановні народні депутати, я просив би трошки уваги. Я, по-перше, хотів би спростувати те, що сказав пан Мороз. В 3207 не врахована жодна пропозиція "Нашої України". Я хочу нагадати нашу головну пропозицію і вимогу, яку ми ставили щодо самоврядування. Ми ставимо пропозицію скасувати діяльність державних адміністрацій. Я повторюю вам, коли ви говорите, що позбавити повноважень Президента, припинити повноваження державних адміністрацій як органів виконавчої влади, а зробити їх тільки як контрольні органи. Пан Мороз свідомо залишив державні адміністрації як органи виконавчої влади. Більше того, передав їх повноваження Кабінету Міністрів, залишив їм всі повноваження, що знищить все повністю місцеве самоврядування. Але це не саме головне. А саме головне те, що те, що пропонується - це відверта облуда і обман всього українського народу, тому що люди, виборці передадуть повноваження, своє волевиявлення Президенту по діючій Конституції. І раптом через тиждень всі ці повноваження зникнуть. Та такого ніде в світі нема. Це - відверта неповага до своїх виборців, це - обман їх. І нас сьогодні оцей.
Олександр Олександрович, доповідайте Шановні народні депутати!. Шановні народні депутати, якщо буде таке глумління йти над Верховною Радою, тоді я ще раз. . ну, дайте можливість обговорювати! Дайте можливість працювати! Я прошу, дайте можливість працювати! Ну, що ви робите? Ну, у вас совість є чи ні? Олександр Олександрович, доповідайте, будь ласка. Проект 3207. Мікрофон Морозу.
Депутат Мороз, фракція соціалістів. Я відповідаю на репліку депутата Асадчева. В кількох. А доповідаю. Я з цього розпочну. Справа в тому, що проект змін до Конституції розглядається за процедурою попереднього схвалення. Тому всі ті норми, які не були на розгляді Конституційного Суду, до розгляду не беруться, і те, що говорить депутат Асадчев, ніякого відношення до цього проекту не має. Це перше. По-друге, він зовсім не по суті говорить, оскільки я посилаюся на той законопроект, який завізований представниками "Нашої України" і доповідався її представниками на Тимчасовій спеціальній комісії. Моя функція як співголови тимчасової комісії зводилася до того, щоб дати змогу розглянути цей проект за повною процедурою. І це було зроблено. Тому нехай собі Асадчев бере на свою відповідальність свої слова. А я хочу сказати кілька слів по суті цього законопроекту. А він зводиться до наступного. Проект 3207, безперечно, по суті відрізняється від того проекту, який має реєстраційний номер 4180. Але обидва ці проекти передбачають перехід до парламентсько-президентської форми правління. В усіх проектах, що розглядалися тут: і під цим номером, і під іншими номерами - ця ідея є, вона викладена в проекті 3207, бо він розглядався раніше, ніж 4105 і 4180. Проте тут є певні особливості. У проекті 3207, на відміну від 4180, не передбачений імперативний мандат депутата. Це те, що турбувало Венеціанську комісію, те, що турбувало більшість у сесійній залі. Але в цьому проекті немає суміщення посад депутата із представництвом у Кабінеті Міністрів. Далі. У цьому проекті збережена чинна норма Конституції про каденцію представницьких органів, в тому числі Верховної Ради, чотири роки, тоді як проект 4180 передбачає зміну до п’яти років. У цьому проекті передбачений дещо інший спосіб формування Кабінету Міністрів. Не визначається юридична категорія "коаліція", оскільки конституційне право, і міжнародний досвід, і конституції інших держав такої назви, такої дефініції не мають. Зберігаються можливості, функції нинішньої і наступних більшостей наступних парламентів. А процедура передбачається така: посаду Прем’єр-міністра має право назвати, кандидатуру на посаду Прем’єр-міністра має право назвати партія або та фракція, яка має найбільшу кількість голосів у парламенті. Якщо ця сила політична не має змогу сформувати більшість парламентську і її кандидатура не проходить, тоді спрацьовує той принцип, який передбачений у проекті 4180. Фракції і групи домовляються поміж собою, формують ту більшість, яка бере на себе відповідальність за пропозиції щодо складу Кабінету Міністрів. Проте, у цьому проекті повноваження Президента дещо сильніші, ніж у проекті 4180 щодо призначення і звільнення Генерального прокурора, голови Служби безпеки і внесення кандидатури на міністра оборони і міністра закордонних справ безпосередньо Верховній Раді від Президента, тоді як проект 4180 передбачає, що всі кандидатури членів Кабінету Міністрів пропонується Прем’єр-міністром Верховній Раді безпосередньо. У цьому проекті виписано дещо інакше процедура імпічменту. Проте, цю процедуру, якщо буде потреба знайти погодження восени під час голосування остаточного можна залишити в чинній редакції. Тим часом, цей проект передбачає зменшення кількості голосів, необхідних для оголошення імпічмента Президенту і так само для подолання вето Президента. В чому ще відмінність цієї процедури? Вона передбачає залучення до остаточного вирішення питання про імпічмент Президенту після тих процедур, які проходять через Верховну Раду і Конституційний Суд Верховного Суду України. Йшлося і ця пропозиція зокрема "Нашої України", щоб. я вважаю, що в принципі було б краще залишити рішення політичне за Верховною Радою, тим не менше ми зважили на цю процедуру і залишаємо її такою, як пропонує "Наша Україна". Тобто, остаточне рішення прийматиме Верховний Суд. У цьому проекті відмінність принципова від того, що є у 4180, бо цей проект ширший, він стосується цілої низки норм, які регулюють функції місцевого самоврядування. Ці норми і ці поправки виписані обережно, з відсилками на необхідність прийняття відповідних законів, оскільки це дуже широка тема, і тут може бути багато нюансів, які треба врахувати, і не Конституція. Очевидно, абсолютно визначатися, імперативно визначатися по цих нормах невправі. Відрізняються також Перехідні і Прикінцеві положення. В чому особливість. Я хочу звернути увагу. Оскільки представники "Нашої України", а є приєднуюся до цієї думки відносно того, що при зміні Конституції і при виборах нового Президента, очевидно, треба було б реалізувати можливості політикуму, у тому числі представленого у парламенті, щодо зміни влади взагалі. Мова йде про те, що нинішня Конституція передбачає після обрання Президента, уряд складає свої повноваження. В різних варіантах це можливо. Наприклад, якби представник уряду, умовно кажучи, Прем’єр-міністр ставав Президентом, це автоматично здійснюється. А якщо стане не він стане Президентом? То він теж має право вимагати реалізації цього хоч би свого нинішнього повноваження. І тому цей проект передбачає введення змін до Конституції не раніше 1 січня 2005 року. Ще раз повторюю, з 2005 року 1 січня. Це означає, що після обрання Президента Прем’єр складає свої повноваження, і уряд іде у відставку. Виконуючий свої обов’язки впродовж 60 днів до того часу, поки не буде підібрана та кандидатура і той персональний склад Кабінету Міністрів, які одержать переважну підтримку у Верховній Раді. Розведені повноваження Президента і Прем’єр-міністра до 2006 року. І те, що сьогодні заявляв тут один із членів фракції "Нашої України", висловлюючи претензії до мене, зокрема, абсолютно безпідставно, тому що до 2006 року через Перехідні положення передбачається, що призначення, звільнення голів адміністрацій місцевих залишається все-таки за Президентом, хоч функції Прем’єра при цьому посилюються, і там є процедура узгодження через контрасигнацію окремих кандидатур, що є абсолютно прийнятною практикою і практикою, яка використовувалася у багатьох парламентах і у нашому теж. І не тільки у парламенті, а й при здійсненні повноважень Президентом і Кабінетом Міністрів України. Я від імені Тимчасової комісії, бо це була її думка з цього приводу, я вношу пропозицію розглянути цей проект і підтримати його голосуючи і тими, хто є прибічниками проекту 4180, і тими, хто є прибічником проекту 3207. Якщо прибічники 4180 не підтримають цей проект, то це утруднює потім знаходження компромісу восени. Наша фракція наполягає на тому, що 3207 повинен бути основним проектом. Проте, якщо і ті, хто відстоює 3207 не голосують за цей проект, то це означає, що вони вдаються просто до обману суспільства, демонструючи бажання провести політичну реформу, а тим часом не бажаючи її взагалі. Я нагадую те, що пропозиція нашої фракції [[я вже в даному випадку скажу від фракції нашої політичної партії]] Соціалістичної партії України прозора, відверта, послідовна. Ми висловлювалися за таку процедуру і таку послідовність відразу з 1999 року, не змінюючи свою позицію і поважаючи основний документ. Конституція - це документ держави, а не предмет маніпуляцій для однієї чи іншої людини, для тієї чи іншої політичної партії. Ще на стадії прийняття Конституції в 1996 році я настоював на тому як Голова парламенту. Продовжую робити це і тепер, розуміючи, що ми не ведемо [[я маю на увазі говорячи від нашої партії]], не ведемо сепаратних переговорів. Ми говоримо відкрито і Президенту і Мукачівському сторожу, що треба, якщо ми хочемо внести, добитися позитивних зрушень у суспільстві, у державі, якщо ми хочемо насправді дбати про благополуччя конкретної сім’ї, конкретної людини, то треба зміни до Конституції вносити тепер до виборів Президента, бо інакше не буде демократичних перетворень, інакше буде продовжуватися, можливо, чи з іншого центру, чи іншими людьми топтання прав людини, блокування розвитку економіки і всього того, що забезпечує добробут людей. Тому я хотів би не прив’язуватися до нинішньої навіть політичної компанії, а думати про державу, яка стоятиме тут в Україні ще багато десятків років і багато, і назавжди треба приймати такі зміни до Конституції і саме до виборів Президента, які б працювали на інтереси такої держави. А суть наших пропозицій зводиться до демократизації суспільного життя. Якщо ми хочемо це зробити, то ми будемо голосувати 3207, а щоб він пройшов обов’язково, то цей проект треба також супроводжувати, щоб була довіра і можливість знайти компроміс і зняти якісь протиріччя, які сьогодні виникають у сесійному залі, проголосувати і 4180. Восени, я переконаний, ми зійдемося на номері 3207, на тому проекті, який ми зараз підготували для розгляду і розглянули у тимчасовій комісії, за всіма процедурами, які передбачаються і Конституцією України, і тими дорученнями, які робилися від Верховної Ради тимчасовій спеціальній комісії. І нарешті, я ще раз повернуся до тих звинувачень, які тут прозвучали відносно моєї позиції, зокрема і тимчасової спеціальної комісії. Хочу нагадати, що голова чи співголова тимчасової спеціальної комісії - це не вся тимчасова спеціальна комісія. І ми змушені були, я зокрема, пристаючи на ту чи іншу позицію, прислухатися до думки більшості тимчасової спеціальної комісії. Але вона не могла брати до розгляду ті норми, ті зміни до Конституції, які не були попередньо розглянуті Конституційним Судом. І тому всі ті звинувачення, що тут називалися, ще раз повторюю, вони безпідставні, безграмотні і лишаються на совісті того, хто їх проголошував. Дякую за увагу. Я готовий відповісти на запитання.
Запишіться на запитання. 10 хвилин. Оніщук, фракція Народної демократичної партії. А ні, ні, вибачте. Яворівський, будь ласка. А потім Царьов. Володимир Яворівський є? Будь ласка, мікрофон.
Є. Володимир Яворівський. Шановний Олександре Олександровичу. Я пригадую, десь рік тому, коли ми ще були в єдиному, були єдині як опозиція, і ви, і блок Юлії Тимошенко, і "Наша Україна", ми говорили і ініціювали головні базові зміни до Конституції. Перше. Це виборність глав обласних адміністрацій і районних, які сьогодні абсолютно незалежні від народу, а залежні тільки від одної людини. Це від Президента Кучми. Розвести у часті вибори до парламенту і місцеві вибори. І третя базова опора наша була - це парламент мусить обирати всіх силовиків, бо ми абсолютно зрозуміло, до чого довело оце єдине управління кучмівське. Оце була наша єдина база. Що змінило сьогодні вашу позицію? Чому все це розмилося і розрослося? Дякую.
Шановний Володимире Олександровичу, хочу сказати, на превеликий жаль, ми єдиною опозицією ніколи не були. Бо влітку минулого року, проводячи форми відповідні, ваш лідер говорив: "Ми перемогу здобудемо демократичними силами без опозиції". Але це деталі, скажемо, політичні, так би мовити, нюанси. Відносно глав обласних адміністрацій. Ви пригадайте, так треба було вносити такі зміни. Але б і вносилися такі пропозиції, якщо до змін до Конституції сьогодні вставити сюди не можна було. Ми до цього висновку приходимо іншим шляхом - через зміну функції місцевих органів самоврядування, через пункт посилення функцій виконкомів рад, яким передають права по фінансам і так дальше, що регулюється законом. І це означає, що ми ці надзвичайні повноваження від голів адміністрацій іншим шляхом відберемо, а далі будемо проводити зміни чи шляхом внесення змін до Конституції і посилення законодавства вирішимо цю проблему. Наступне. Відносно виборів. Ви можете пригадати. Я прошу, я закінчу відповідь. Якщо ви говорите про виборність і на новій основі, на пропорційній основі, те, що вас поєднувало, то у мене до вас запитання: чому ж ви не голосували за закон про вибори на пропорційній основі, автором якого були і представники вашої фракцій? І, нарешті, парламент обирає всіх силовиків, так і сьогодні це передбачено у проекті 3207. Тому я просив би вас перед тим, як задавати запитання, спочатку прочитайте цей проект.
Царьов має слово, а потім Дорогунцов буде ставити питання. Мікрофон Царьова, фракція регіонів. Значить Дорогунцов, Сергій Дорогунцов, мікрофон, фракція комуністів.
Дорогунцов, фракція Компартії України. Шановний Олександр Олександрович, будь ласка, спростуйте або підтвердіть оцю тезу: я вважаю, що дві сторони розділяє одна позиція - та сторона, яка виступає за конституційну реформу, хоче різкого звуження повноважень Президента, позбавлення можливості і подальшого розвитку авторитарного профашистського режиму, друга сторона заперечує проти цього і хоче зберегти той обсяг повноважень Президента, щоб він став таким диктатором всєя України! От, це головне чи є якісь інші обставини, бо все інше має підпорядковане значення? Дякую.
Я відповім коротко. Я думаю, що протиріччя тут дещо інші: одна частина хоче збереження існуючої системи без ніяких змін, а друга хоче справді звуження повноважень Президента. Найти потрібно компроміс, і цей компроміс пропонується в Перехідних положеннях. Є справді небезпека, що можна всю авторитарну владу передати з одного кабінету в інший. Тому у проекті 3207-1 деякі функції розведені зараз з точки зору здійснення виконавчої влади перш за все. Частина сильних позицій залишається до 2006 року за Президентом, а більшість переходить у Кабінет Міністрів, який формується і контролюється Верховною Радою. Тому ця колізія розв’язується, ми знайшли, на мій погляд, оптимальний варіант, який міг би сьогодні задовольнити всіх - і ті політичні сили, які йдуть на вибори, і тих, хто на вибори йти не буде, а просто орієнтується на демократизацію суспільного життя в Україні.
Ярослав Сухий, фракція "Регіони України". Ой, перепрошую, "Трудової України".
Дякую. Ярослав Сухий, місто Запоріжжя, фракція "Трудова Україна". Олександр Олександрович! Цілком зрозуміло, що кожен з народних депутатів України чи фракцій, які тут представлені, по-своєму підходять до розуміння необхідності прийняття цих двох законопроектів. Щодо нас, то зміни, які необхідно внести до Конституції, це, звичайно, важка, кропітка повсякденна законодавча робота, для інших, тих, що там зараз вишикувалися, це продовження двохрічного мордування сесійної зали, систематичний цинізм, систематичне і цинічне зривання роботи сесійної зали. Скажіть, будь ласка, для наших радіослухачів, якби по-простому, що дає внесення змін до Конституції? Для простої людини це папір. А по-друге, Володимир Михайлович, я вношу пропозицію: ми 2 цих законопроекти знаємо, ми їх читали. Давайте перейдемо відразу до голосування, все одно толку не буде з цих всіх там "хору мальчиков", що вишикувався он.
Будь ласка, Олександр Олександрович.
Шановний Ярослав Михайлович! Я не хотів би коментувати ваші зауваження щодо тих, хто сьогодні блокує трибуну, бо треба сказати, що і їх нинішній режим мордує не менше, ніж вони вдаються до адекватних дій. Тому яка дія, така і протидія. На превеликий жаль, сьогодні немає злагоди у владі, у суспільстві, бо узурпована вала, і Конституція, на превеликий жаль, сьогодні не працює. Ми повинні закласти такі механізми, щоб ніхто не мав права узурпувати владу. І ці механізми запропоновані, вони викладені у проекті 3207. В іншому варіанті, але також переслідують цю мету і у проекті 4180. А відносно суті, що це дає? Я розумію, що всю Конституцію зараз популярно викласти не вдасться. Я можу тільки сказати: наші пропозиції зводяться до того, щоб демократизувати суспільне життя в Україні. А це означає, що тоді можна гарантувати ефективну економіку, здолати корупцію, забезпечити робочі місця для українців в Україні, а не за кордоном. Тоді можна гарантувати права людини, щоб не різали голови журналістам і не вбивали депутатів, банкірів і всіх інших. Тоді можна гарантувати суверенітет держави. Конче необхідно провести зміни до Конституції, бо іншого шляху перетворень демократичних в Україні не існує.
Василь Калінчук, будь ласка, мікрофон.
Дякую, Володимире Михайловичу. Калінчук, фракція Народної аграрної партії України, Одещина. Шановний Олександре Олександровичу, ви тільки що доповіли як один із авторів законопроект 3207-1. Але я хотів би, щоб ви як співголова Тимчасової спеціальної комісії дали свою оцінку і законопроекту 4180. І я вважаю, що більшість статей цього законопроекту також заслуговують на увагу. І я дякую вам за відповідь. А до Володимира Михайловича звертаюся: я підтримую попереднього виступаючого Ярослава Сухого, що нам треба було б після цього перейти до голосування. Дякую.
Шановні колеги! Дозвольте, Олександр Олександрович, я відповім. Ми проголосували за постанову 4180-п2, де чітко визначили процедуру розгляду. Я не можу відступити від цього. Будь ласка, Олександр Олександрович.
Шановний Василь Антонович. [[Я відповідаю депутату Калінчуку]] Проект 4180 має теж багато суттєвих переваг. Якщо ми шляхом реалізації механізму введення в дію цього проекту, наприклад, якби ми віднесли введення його в дію так само до першого січня або навіть і на пізніший термін, то ми б одержали, безперечно, ефективний механізм для демократії в Україні і для ефективного розвитку нашої держави. Але тут є одна небезпека, які висловлюють депутати, вона звичайно присутня, про те, що якщо ми будемо зволікати з введенням змін до Конституції, а влада здійснюватиметься на тих засадах, які сьогодні визначені нею і які упроваджені практикою нинішнього режиму, то тоді. незалежно від того хто прийде, стане на посаду Президента він за 2 роки скомпонує новий адмінресурс і таким чином вибере парламент уже на пропорційній основі, який що завгодно прийме, відмінивши і ці норми Конституції і запровадивши диктатуру вже нібито схвалену. Я вважаю, що цю небезпеку треба враховувати, тому зважаючи на позитивні сторони і одного і іншого проекту, ми тим не менше повинні приблизити введення їх або введення 3207 в той термін, який рекомендується в перехідних положеннях. Тоді ми звільняємося від такої небезпеки, котра може виникнути, якщо збережеться нинішня система влади й далі.
Дякую, Олександре Олександровичу. Час вичерпаний. Шановні колеги, Олександр Олександрович доповідав законопроект 3207-1. А з окремою думкою з приводу цього законопроекту, там є і інший законопроект, виступить Мусіяка. Віктор Лаврентійович, будь ласка, мікрофон увімкніть.
Шановні колеги, я зразу хочу вам сказати, що ретельно готувався до викладення своєї окремої думки. В мене є достатньо грунтовний аналіз всіх законопроектів і 4180, і 3207-1, і мої власні пропозиції, я хотів би теж їх викласти. Але в цій ситуації я не вважаю за можливе це робити. Я хочу тільки ось про що сказати. Загальний висновок у мене такий. Ні законопроект 4180, ні законопроект 3207-1 в нинішній редакції, на жаль, я за нього весь час воював всі півтора року, але в останній редакції за останні дні він набув такого вигляду, що вони неприйнятні, на мій погляд, для того, щоб їх вважати такими, що можуть бути в остаточній редакції прийняті. Більш того, 4180 в цій редакції виглядає навіть симпатичнішим, ніж 3207-1. У мене є пропозиції, які не прийняті, звичайно, і не будуть прийняті, але це пропозиції направлені на те, щоб створити механізм реально парламентсько-президентської республіки. Саме те, що було об’явлено, до чого ми мали прагнути, та ідея парламентсько-президентської республіки, чого немає ні в одному, ні в іншому проекті. Там все результати торгів різних. І що я хотів би вам сказати? Ви знаєте, ми цей весь період пройшли надзвичайно важкий, півтора року, щоб не завершувати все це фарсом, абсолютним фарсом, я думаю, що ми могли б зараз направити обидва законопроекти до Конституційного Суду, хай він висловить свою думку щодо цих законопроектів, і восени кінцево прийняти рішення. Я розумію, ми всі у політичному і у часовому цейтноті, і декого мабуть тягне діяти відповідно до такої приказки: коли немає часу, то не до дружби, тільки любов. Все робити по-швидкому, все зробити, проголосувати. Я вас прошу, Конституція все-таки - дама надзвичайно чутлива. І я прошу, будь-те обережні, давайте будьмо обережні у цьому процесі. Дякую за увагу.
Степан Гавриш має слово для доповіді по законопроекту 4180. Будь ласка, мікрофон.
Шановний головуючий! Шановні колеги! Найперше, я хотів би приєднатися до позиції Олександра Олександровича Мороза стосовно необхідності і важливості проведення політичної реформи в Україні. Нагадаю всім нам, що перший етап такої політичної реформи шляхом прийняття низки Законів "Про вибори Президента", "Про вибори до Верховної Ради та органів місцевого самоврядування на пропорційній основі" ми вже провели. Гальмування на цьому етапі може призвести до того, що фактично ні про які політичні реформування в Україні говорити буде неможливо. Історія законопроекту 4180 є відомою всім, але нагаю ті сторінки, які можливо більшій частині депутатів ще не відомі. В січні місяці, коли ми мали глибокий конфлікт щодо законопроекту 4105, саме Віктор Андрійович Ющенко, Юлія Володимирівна Тимошенко та Олександр Мороз підписали Угоду щодо підтримки законопроект 4105 при вилученні з нього норм, що передбачають обрання Президента в парламенті. І саме цей законопроект в наступному, коли ми дискутували різні проблеми, пов’язані із законопроектом 4105, стояло у вимозі представників "Нашої України" як такий, що може стати компромісним. Погоджувальна рада керівників депутатських груп і фракцій саме таким і визначила і дала доручення Тимчасовій спеціальній комісії, яка впродовж декількох місяців намагалася не тільки максимально знайти точні юридичні формули для того, щоб забезпечити інтереси української нації, Конституції і максимально ефективною владою створити системи балансів і стримувань. Але одночасно врахувати всі компроміси і політичні вимоги сил в парламенті. Зрозуміло, що саме такий парламент, який ми бачимо зараз перед собою є також найбільш складним для наступної демократичної системи розвитку в Україні, оскільки він не вирішує головного завдання, не ставить перед собою програмних політичних завдань, і не може їх забезпечити відповідним мандатом Кабінету Міністрів, а вирішує корпоративні послуги для окремих політичних сил - більших чи менших. Мало того, парламент завжди знаходиться під постійним тиском з боку інших гілок влади, які знаходяться за його межами. Отже, не маючи і не ставлячи перед собою питання про політичну відповідальність, він не має перспективи і в майбутньому. І непроведення на цей час Конституційної реформи загрожує нам зсуванням в подальшому до ще більшої олігархократії в Україні. Тому звичайно, що усвідомлення політичної конституційної реформи на цей час є головним завданням не для окремих політичних сил, а для нації, для політичної еліти, якщо вона існує і готова взяти на себе відповідальність. Що стосується моделі законопроекту 3207-1, то про нього розповів Олександр Олександрович. Я не буду торкатися цієї проблеми як співголова тимчасової спеціальної комісії. Але хочу сказати свій висновок, що він став гірший після того, коли був відредагований різними політичними силами, які шили політичну одежу під власний зріст. Тому, мені видається, що у першій редакції він був набагато кращий. Але ми сьогодні запропонували, що ми готові підтримати і цей законопроект у випадку, коли сьогодні приймаємо рішення про те, що знімаємо з розгляду, але голосуємо у наступному тижні після того, коли над ним попрацює тимчасова спеціальна комісія, і всі основні позиції будуть враховані. Законопроект 4180 не є калькою законопроекту 4105. Він є максимально ефективним, документ, відпрацьований тимчасовою спеціальною комісією, де знайшли зрозуміло суттєві компроміси, які були досягнуті раніше, і те, що було доручено нам зробити відповідними політичними силами. Зважаючи на музикальний настрій тих, хто завжди блокував національний український розвиток, тих, хто завжди чинив опір Україні як такій, я пропоную підтримати, попередньо схваливши законопроект 4180, і направити у Конституційний Суд для отримання висновку. Шановні колеги, нам треба зрозуміти нашу особисту відповідальність і не треба боятися приймати рішення, яке доленосне для української держави. Прошу головуючого поставити на голосування законопроект 4180 і, попередньо схваливши, направити у Конституційний Суд. Дякую.
На запитання запишіться, будь ласка, до доповідача. На табло, будь ласка, прізвища, що записалися. Лілія Григорович, будь ласка, запитання.
Лілія Григорович, фракція Віктора Ющенка, "Наша Україна". Степане Богдановичу, не таємниця, що журналісти присудили вам номінацію "Розчарування року". Від земляків з Івано-Франківщини хочу сказати, що "Розчарування року" це є той титул, яким ви давно титуловані в усій Україні і в своїх земляків. Тому я хочу констатувати дві речі. Жодним чином сьогодні український народ не чекає якоїсь політреформи, а український народ, замордований наймінімальнішою у Європі зарплатою і пенсією, чекає чесної влади, чесного Президента і чесних президентських виборів. Рушійна сила ваших ініціатив, страх перед тим, що нарешті прийде людина, та сама, яка у 2000 році нарешті дала пенсії і зарплати, які заборгувала та кліка, від імені якої ви сьогодні оприлюднюєте свою політреформу, і ви страшенно боїтеся, що нарешті цей народ, який буде мати 200-400 євро в кишені, зневажить вас і змете геть. Тому я, Степане Богдановичу, я констатацію факту виголосила від "Нашої України".
Я прошу керівників фракцій.
Я з задоволенням відповів би.
щоб навести порядок. Неможливо так працювати.
поважаю, але я не чув, що ви говорили мені у зв’язку з тим, що ваші колеги ще раз сьогодні глумилися над парламентаризмом і доказують, що напевно їхнє місце дійсно вже на виборчих майданчика, але не в парламенті. Тому пробачте мені, я готовий дати вам особисто відповідь.
Шановні колеги, хто за те, щоб припинити обговорення всіх законопроектів, оскільки неможливо працювати. Прошу голосувати. [[14:17:15]] За-284 Рішення прийнято. Я ставлю на голосування про попереднє схвалення законопроекту 3207-1. (Шум у залі) [[14:17:47]] За-118
[[Не чути]] [[14:18:13]] За-276 Рішення прийнято. Ранкове засідання Верховної Ради України оголошую закритим. Завтра продовжимо роботу о 10 годині.