Доброго ранку, шановні народні депутати і гості Верховної Ради України! Прошу підготуватись до реєстрації. Прошу ввімкнути систему „Рада”. [[10:00:22]] В залі зареєстровано 334 народних депутати України. Ранкове пленарне засідання оголошую відкритим. Шановні колеги, сьогодні у нас день народження народного депутата України Кравчука Василя Петровича. Прошу привітати нашого колегу і побажати йому творчої наснаги і депутатської роботи. ([[Оплески]]) Шановні колеги, інформую вас про результати нашої роботи на пленарному засіданні 17 листопада. Розглянуто 23 питання порядку денного. За результатами їх розгляду: прийнято 8 законів та 1 постанова, 1 законопроект прийнято за основу, 1 законопроект повернуто до комітету для доопрацювання на повторне друге читання, 1 законопроект прийнято у другому читанні та направлено на третє читання, 1 законопроект відхилено. За результатами розгляду пропозицій Президента України: подолано вето Президента на 2 закони, 7 законів відхилено в результаті неподолання вето. Відповідно до 25 статті Регламенту Верховної Ради України сьогодні 30 хвилин для виступів народних депутатів України із заявами, зверненнями, оголошеннями. Прошу, будь ласка, народних депутатів України записатися. Народний депутат Зварич. Передає право на виступ народному депутату Кендзьору. Включіть мікрофон з місця народного депутата Кендзьора.
Я прошу передати слово Василю Кисельову.
Шановні співвітчизники! Сподіваюся, що це звернення – і ви зараз зрозумієте, чому саме Кендзьор передав мені слово, - це звернення до вищих посадових осіб держави допоможе змусити прокуратуру довести, що закон один для всіх і тим самим відновити довіру громадян до влади та віру в справедливість. Дев’ятого серпня цього року під час офіційного футбольного матчу в присутності більш як двохсот вболівальників громадянин Мельник, який проходить в органах внутрішніх справ як керівник організованого злочинного угрупування, жорстоко покалічив, підкреслюю, під час матчу офіційного, покалічив головного арбітра футбольного матчу Ткаченко. Медична екпертиза потерпілого це підтверджує. Органами внутрішніх справ України порушено кримінальну справу, але, враховуючи, що Мельник є депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, а згідно Закону про статус депутата Криму, постанову про порушення кримінальної справи має підписувати прокурор Криму, але прокурор Криму цього не робить. Я звертався до Генерального прокурора України з депутатським зверненням з цього приводу, в якому просив вжити дієвих і оперативних заходів, бо в Криму сформувалось стійке переконання, що прокуратура і суди прикривають криміналітет. І якщо завтра тимчасова слідча комісія по Сімферополю буде мати змогу звітувати, то буде наведено десятки прикладів зрощення криміналітету з владою, правоохоронними органами і судами. Враховуючи, що прокуратура не підтримує громадянина Ткаченка, не чує депутатських запитів і не забезпечує дотримання законів, я хочу, щоб про це знало українське суспільство і дуже сподіваюся, що завтра наша комісія отримає слово для звіту. Дякую.
Пеклушенко Олександр Миколайович передає право на виступ Папієву Михайлу Миколайовичу, прошу, будь ласка.
Шановні народні депутати України, шановні виборці, шановні представники засобів масової інформації, вийти на цю трибуну мене змусила просто кричуща ситуація, яка складається сьогодні в Україні і вона в першу чергу пов’язана з відношенням діючого уряду Тимошенко до власного народу України. Ви знаєте, це взагалі де можна уявити собі країну в світі, де уряд не виконує закони, де Верховна Рада України приймає Закон про підвищення соціальних стандартів, де Верховна Рада України вносить зміни до Державного бюджету України і знаходить джерела коштів для цього закону. І потреба у виконанні цього закону складає 1 мільярд гривень. Ми кожного дня по телевізору бачимо очильницю нашого уряду, яка розказує, що грошей у уряду немає, що уряд не збирається виконувати закони України. І я сьогодні заявляю, і фракція Партії регіонів заявляє, що це, як завжди, Тимошенко каже неправду. От у мене є документи, які доказують, що 28 серпня і 9 вересня поточного року Міжнародний валютний фонд виділив Україні по програмі „Спеціальні права запозичень” 1 мільярд 309 мільйонів 430 тисяч доларів. 6 листопада на кошти Державного казначейства України надійшло 470 мільйонів доларів. 13 листопада на кошти казначейства надійшло 1,3 мільярда доларів. Уявіть собі, на казначейських рахунках знаходиться 10 мільярдів гривень. І в цей же час Тимошенко заявляє: 1 мільярду гривень на підвищення соціальних стандартів та мінімальних пенсій немає. Вона волає про те, що немає мільярда гривень на боротьбу з епідемією. А кошти в уряду є. Тому фракція Партії регіонів України закликає всі фракції, які голосували за Закон України "Про підвищення соціальних стандартів”, щоб ми сьогодні, керівники цих фракцій, зібралися і щоб ми у Верховній Раді України встановили парламентський контроль за діяльністю уряду Тимошенко по використанню коштів Державного казначейства України. Кошти на підвищення пенсій і зарплат є. Окрім цього, шановні колеги, складається таке враження, що говорити і жахливо для України не те, що Юлія Володимирівна постійно каже неправду, а жахливо те, що, здається, вона іншого і не вміє. Тому голосування народних депутатів України у Верховній Раді України про відставку цього уряду якраз і дасть відповідь нашому власному народу про те, хто ж сьогодні потрібен Україні. Я прошу підтримати відставку уряду. Цей уряд не має права на існування.
Вернидубов Іван Васильович, будь ласка. Народний депутат Вернидубов передає право на виступ народному депутату Коржу, будь ласка.
Шановний Олександр Володимирович! Шановні народні депутати! Шановні виборці! Поглиблена економічна криза, бідність, епідемія на інфекційні захворювання, імунізація населення неякісними вакцинами та низка інших негараздів в державі вже давно і тісно пов’язані з бездарним керівництвом діючого уряду. Слід нагадати, що проголошення на початку своєї каденції обіцянки Прем’єра щодо врегулювання цін на лікарські засоби призвели до утворення низки корупційних схем, підвищення в декілька разів цін на першочергові ліки та загострили існуючі проблеми на фармацевтичному ринку. В умовах падіння економіки та фактичного зупинення виробництва, незважаючи на прийнятий закон щодо запобігання впливу фінансової кризи, Мінохорони здоров’я всупереч діючому законодавству свідомо закуповує ліки в іноземних компаніях. Закупівля вакцин для профілактики коклюшу, дифтерії, стовбняка та гемофільної інфекції у 25 разів перевищила світові ціни і призвела до створення дефіциту забезпечення населення вітчизняними лікарськими засобами, а також призвела до втрат державного бюджету понад 150 мільйонів гривень. Окрім цього в період епідемії грипу, замовлюючи наявність ліків у вітчизняного виробництва. замовчуючи наявність ліків вітчизняного виробництва, урядовці невтомно переконують громадськість у відсутності таких препаратів, витрачаючи мільйони державних коштів на значно дорожчий іноземний засіб „Таміфлю”. І визнали самі те, що закупили його втричі більше ніж його потрібно. Така політика призвела до значного зменшення, до 10 відсотків, частки дешевих і найдоступніших ліків на вітчизняному ринку для менш захищених категорій громадян України. Аналогічне відбувалося і при закупівлі обладнання для закладів охорони здоров’я, коли сума ціни закупок з однієї з державних програм над ринковою перевищили 13 мільйонів гривень. Непоправної шкоди вітчизняному ринку нанесла і реорганізації контрольно-дозвільної системи у сфері обігу лікарських засобів, що призвело до безконтрольності та збільшення у десять разів видатків з державного бюджету на утримання нової установи. І все це, як відомо, відбувається з благословення та під патронатом Кабінету Міністрів. Ось той руйнівний шлях, який був здійснений у питаннях забезпеченості вітчизняного ринку лікарських засобів і цінової політики, що призвело до висмоктування останніх коштів у громадян нашої держави. Саме на таких зловживаннях неодноразово наголошували народні депутати профільного комітету у своїх зверненнях до Прем’єр-міністра. Тому заяви пані Тимошенко щодо створення відповідної міжвідомчої комісії з розслідування корупційних дій необхідно розцінювати як черговий фарс, спрямований на маніпулюванні свідомості громадян на передодні президентських виборів. Прем’єр-міністр України прекрасно, обізнано про зловживання в Міністерстві охорони здоров’я. Одна тільки оборудка з постачанням обладнання для сільських ФАПів заслуговує років на триста тюрми, це моє глибоке переконання.
Завершуйте, будь ласка.
При чому ці оборудки закріплені двома відповідними постановами Кабінету Міністрів. А чого коштує тільки зміни цін на першочергові анти-грипозні препарати, які були вдвічі змінені протягом двох тижнів. У нас уряд неспроможний визначити навіть ціну на марлю, про що можна говорити. Ми глибоко переконані, що ігнорування законів України, політичні махінації, спекуляції і цинізм діючого уряду, по відношенню до власного народу, гідно буде оцінено громадянами нашої держави під час їх волевиявлення на президентських виборах. Дякую.
Народний депутат Павловський передає право на виступ Шустік Олені Юріївні.
Олена Шустік, "Блок Юлії Тимошенко", Українська соціал-демократична партія. Шановні народні депутати, шановні виборці, хочу звернути вашу увагу на небезпечну екологічну ситуацію, яка склалася у Жовківському районі через найбільше в Україні львівське міське міське сміттєзвалище. Тривале ігнорування Львівською міською радою проблем, зумовлених використанням сміттєзвалища більше двох допустимих термінів загрожує обернутися справжньою екологічною катастрофою, внаслідок якої буде підірване здоров’я мешканців регіону завдане нищівного удару навколишньому середовищу. Сміттєзвалище, яке знаходиться на території Глибовицької сільської ради з 1959 року експлуатується без проекту. Особливо небезпечними для населення є озера кислих гудронів, що займають 8 гектарів, з них постійно витікають токсичні речовини і потрапляють в джерела питної води. Велику загрозу довкіллю несе гудронове озеро на висоті 20-30 метрів недалеко від підніжжя звалища, в безпосередній близькості до села Глибовичі та села Мелехів. Стінки цього котловану, де зберігаються десятки тисяч тонн сірчаної кислоти сягають всього кількох метрів і можуть розійтися під час сейсмічної активності в регіоні. Ці небезпечні токсини опиняються в питній воді, оскільки озера знаходять на території великого європейського вододіла „Розточчя”. На сміттєзвалищі періодично виникають пожежі через нехтування технології складування відходів і недостатнього пересипання їх землею. Питання про припинення експлуатації Львівського міського сміттєзвалища неодноразово ставилося на порядок денний Львівської обласної, Жовківської районної, Глибовицькою сільськими радами. Ще в 2000 році Львівська облрада вирішила припинити його експлуатацію з 1 січня 2006 року. Однак, не зважаючи на прийняті рішення, це питання не вирішується до сьогоднішнього дня. Львівська міська рада ігнорує рішення Львівської обласної та Жовківської районної рад. Між тим проблема зумовлює постійні протести місцевих жителів. Водночас зазначу, що 30 вересня 2009 року Львівська міська рада прийняла рішення про виділення з міського бюджету шести мільйонів гривень. Кошти плануються направити на розробку комплексного проекту поетапного закриття сміттєзвалища, на завершення робіт, на проведення моніторингових досліджень. Проте, це – майбутнє, а проблема вимагає негайного реагування. Шановні колеги! Сміттєзвалище необхідно терміново закрити та здійснити заходи з його рекультивації і утилізації в кислих гудронів та ліквідації озер-інфільтратів звалища. Також необхідно невідкладно виділити земельну ділянку для будівництва сміттєпереробного комплексу для міста Львова. Дякую за увагу.
Народний депутат Корж Павло Петрович передає право на виступ Герман Ганні Миколаївні.
Друзі, цими днями буде п’ять років, відколи нинішні керманичі України повели Україну на Майдан. І куди ж вони її привели? А про це говорить вчорашній звіт міжнародної громадської організації Transparency International, привели помаранчеві керманичі Україну на 146 місце по корупції у світі, гірше є тільки в Сомалі, але там пірати. При цьому Україна 146 місце по рівню корупції розділила з Росією. Так вже виходить, що Росія, що краще – завжди залишає собі, а що гірше - Україна з Росією ділить. І при цьому Юлія Тимошенко заявляє: „Путін нас ніколи не підведе”. Юлія Володимирівна, Путін ніколи не підведе свою державу, бо Путін вміє захищати її інтереси. А ви, на жаль, того в нього не вчитеся, ви окремі словечка в нього лише переймаєте, як наприклад „тырить” і виглядаєте при цьому, як кремлівська папужка. Бо Путін справді, Путін справді бореться з тими, хто „тырит”, а ви „тырите” самі, Юліє Володимирівно і „тырите” дуже успішно! Ми вже знаємо про те, що ви розкрали Резервний фонд держави так, що там лишилися самі „білі тапочки” і то 48 розміру. Цими днями, Юлія Володимирівна, ви наказали „Нафтогазу”, який є банкрутом по суті, щоб він перелічив 6 мільйонів гривень на оформлення залу, в якому ви будете проводити Євробачення дитяче, бо це під вашим патронатом. Хіба це не корупція, Юліє Володимирівно? Цими днями ви розкидали по всій Україні листівки, як боротися з грипом, надруковані за кошти державного бюджету із символікою "Блоку Юлії Тимошенко", з вашим мохнатим серцем на лівому боці цієї листівки. Хіба це не корупція, Юлія Володимирівна? Хіба це не називається „тырить мелочь по карманам»? Тому вчіться, Юлія Володимирівна, у Путіна, як боротися з тими, як, хто «тырит», а не вчіться словечок. Бо справді, я кажу, ви виглядаєте при цьому, як банальна кремлівська папужка.
Шевчук Сергій Володимирович.
Шановні народні депутати, на початку 60-х років двоє вчених із Англії, Великобританії Крик та Уотстон здійснили історичне відкриття. Вони відкрили геном людини, розшифрували код, ДНК людини. І, коли їм вручали Нобелівську премію один із вчених в традиційній промові лауреата Нобелівської премії сказав приблизно таке: „Нам справді вдалося зробити велике відкриття, воно послужить людству і здоров’ю людей, але зараз я виходжу із банальною простудою, і мушу зізнатися, що людство покищо не виробило механізмів боротьби із простудою і грипом.” З тих пір минуло 50 років, півстоліття, але грип і сьогодні поширюється і непідвладний лікуванню. За цей час аксіомою стало твердження: „Не так страшний грип, як його ускладнення”. Дозвольте коротко зупинитися на певних ускладненнях, соціальних ускладненнях останньої епідемії грипу. Ну, перш за все – грип може викликати не лише пневмонію, а й викликати надзвичайний стан. Друге, що епідемія грипу впливають під час президентських виборів на можливі ймовірні результати цих виборів. І тому ми зараз і є свідками великої активності окремих політиків, які обслуговують головних кандидатів на посаду Президента, і використовують цю тему. Епідемія грипу, як виявилось, є найліпшим періодом для комерції та корупції чиновників. І в цьому зв’язку ми можемо лише вітати зусилля діючого уряду щодо створення міжвідомчої комісії для того, щоб розслідувати кожен випадок таких проявів корупції в керівництві і Міністерства охорони здоров’я та інших структур. І викликає здивування заперечення наших опонентів щодо проведення цієї роботи, щодо того, щоб викоренити саму філософію наживи і прибутку на людському горі. Я думаю, це пов’язано з тим, що міжвідомча комісія нинішнього уряду планує розглянути питання не лише нинішньої епідемії, а й попередніх років, коли міністерством і урядом керували інші політики і їхній страх за те, що прийдеться відповідати очевидно. нині очевидний. І ще є один висновок від нинішньої епідемії, що, як правило, в кінці будуть шукати стрілочників і таких стрілочників легко найти, це рядові медики і працівники аптек. Шановні народні депутати, давайте перш за все не нашкодимо, давайте проголосуємо за подолання вето Президента щодо відомого Закону про медичний мільярд. І це буде найкращим прикладом нашої консолідації в цей непростий період.
Народний депутата Кириленко В’ячеслав Анатолійович передає право на виступ Шкутяку Зіновію Васильовичу.
Шановні депутати! Шановні українці! Громадський рух „За Україну!” хоче привернути увагу суспільства і закликає керівництво Верховної Ради припинити блокування освітньої реформи і прийняти в цілому законопроект про зовнішнє тестування за номером 4241 ухвалений в першому читанні ще 15 квітня цього року. Усім лобістам старих корупційних схем вступу до вузів у цьому залі і поза ним час припинити спроби заблокувати цю чи не єдину за останні роки реформу, до того ж реформу успішну і підтриману суспільством. Чому більш ніж як півроку закон, якого чекають мільйони людей не виноситься в зал для остаточного прийняття. Натомість, днями на сайті парламенту з’явилися, так звані зауваження Юридичного управління Верховної Ради, які являють собою суміш інсинуацій та неправди. Ці зауваження містять купу вигадок, що тестування нібито обмежує права на вступ до вузів тих, хто закінчив школу раніше, що дія сертифікату про результати тестування більш обмежена в часі, ніж дія вступних іспитів, і що взагалі тести буцімто звужують права і свободи людини. Насправді єдине, що вони звужують – це можливості корупції під час вступу до вузів. Ось уже два роки сотні тисяч українців без жодних зв’язків і хабарів на підставі власних знань стали студентами, у тому числі найпрестижніших вузів, в тому числі діти найбідніших верств населення України, як і у всій Європі підставою для того, щоб людина стала студентом, щоб дитина, щоб стала студентом у нас є знання, а не корупційні зв’язки. Це безумовно сприяє відродженню престижу освіти, оздоровлює атмосферу, як у середній так і у вищий школі. Але все-таки декому не хочеться, щоб наші українські діти чесно вчилися і потім захищали і будували свою країну. Але не для того, щоб ця реформа трималася не лише на порядності і професіоналізмі міністра Вакарчука, тому що, на жаль, враження складається, що більше нікому не потрібно в нашій країні, а тільки міністру Вакарчуку про те, щоб пройшла ця успішно реформа. А нам хочеться також, щоб вона, ця реформа, трималася на чітких нормах закону, щоб вона стала незворотною, потрібно прийняти закон номер 4142. Ми закликаємо керівництво парламенту і всіх депутатів цю добру справу для всієї країни невідкладно ухвалити в цілому цей закон. Дякую за увагу.
Народний депутат Стоян передає право на виступ народному депутату Попову.
Дорогие коллеги, наша фракция Партии регионов неоднократно в зале Верховного Совета акцентировала внимание вас, уважаемые коллеги, на ту непрофессиональную политику, которая проводится сегодня правительством Украины в вопросах решения жилищно-коммунальных проблем. Я хочу напомнить, что на момент объявления эпидемии в нашей стране не было подано тепло в 23 тысячи домов на территории нашей страны. Это, безусловно, повлияло негативно на санитарно-эпидемическое состояние в целом. Я хочу напомнить, что на сегодняшний день не решены важнейшие вопросы, связанные со стабильной финансово-экономической ситуацией как на предприятиях коммунальной теплоэнергетики, так и Национальной акционерной компании «Нефтегаз Украины». За прошедший период времени в этом году взаиморасчеты за потребленный газ составили всего лишь 59 процентов. А если взять первую декаду ноября, то это всего лишь 22 процента. На грани банкротства находятся те предприятия, которые в период отопительного сезона должны работать стабильно. К сожалению, это только предыстория. Если мы посмотрим на то, что нам предлагает правительство на следующий год, особенно проанализировав проект бюджета 2010 года, можно сказать, что нам закладывают серьезную бомбу, от взрыва которой мало не покажется никому. Я хочу напомнить, что цена на газ сегодня, который мы покупаем в Российской Федерации, составляет в среднем примерно 220 долларов. А поставляем мы этот газ на предприятия коммунальной теплоэнергетики – 110 долларов. 110 долларов, а то и практически 100 процентов стоимости нужно компенсировать из государственного бюджета. Последние годы примерно так оно и было. Но если мы проанализируем ситуацию на 2010 год, мы увидим, что субвенции НАКу в полном объеме не выделено. Местным бюджетам вообще не выделается. Переговоров о том, чтобы решить вопрос о снижении цен на поставки газа в Украину, правительством с Российской Федерацией не ведутся. Дорогие коллеги! Если эту ситуацию оставить бесконтрольной, я совершенно объективно заявляю, что мы можем получить в 2010 году рост тарифов на тепло и горячую воду примерно на 70 процентов. Это настолько серьезно ударит по населению, по его и на сегодняшний день и того неплатежеспособности, это приведет к банкротству коммунальные предприятия, мы практически лишимся возможности подавать стабильные коммунальные услуги населению страны. Я просил бы правительство дать ответы на те вопросы, которые я сегодня поднял. Спасибо.
Яворівський Володимир Олександрович.
Шановні виборці, шановні народні депутати! Володимир Яворівський, БЮТ, Кіровоград. Щодо тих примітивних, зашморганих уже давніх випадів проти українського уряду я відповідати не буду. Найголовніше, що українські пенсіонери в умовах жахливої кризи все одно отримують пенсію, українські бюджетники все одно отримують свою заробітну плату. Через те, караван іде – це найголовніше. Тепер хотів би привернути вашу увагу до такої проблеми, про неї знає українське суспільство, я б тільки єдине, що хотів сказати: нам не треба вже сперечатися щодо того, якою мовою повинно вестися українське судочинство – державною українською чи якоюсь іншою. Я думаю, можна записати вже навіть у законопроекті, що мовою в українських судах є шелест грошей! Оце, мабуть, найголовніше. В Кіровограді сталася така історія. Під час приватизації на початку 90-х років потрапив під приватизацію Кіровоградський радіозавод. Але всі знають, кожна людина, депутати то більше знають, що гуртожитки не входили в комплекс, який йшов під приватизацію. Через те гуртожитки, кілька гуртожитків цього радіозаводу не потрапили під приватизацію. Все було ніби нормально, але приходять один чоловічок, який приватизував цей радіозавод і приносить довідку про те, що в БТІ уже записали гуртожитки. Абсолютно зрозуміло – кричуща фальсифікація всього: районний суд приймає рішення, і понад 500 людей, нещасних людей, які живуть у цьому гуртожитку і вже надії на якесь житло фактично не мають, їх викидають на вулицю. Районних суд бачачи, я приніс довідку із Фонду державного майна, де дуже чітко вказано, що гуртожитки під приватизацію не входили. Суд відхиляє, навіть не бере до уваги. Ну, думаю, все, районний суд, не догледіли, заплатив цей чоловік їм гроші. Ну, от Дніпропетровський суд – ото вже справедливий, вищий, там суми набагато більші, думаю, він вже не так розкошелиться, і там буде прийнято рішення. І що ви думаєте? Завершується далі, повторюється та сама історія. Все лежить на поверхні, сфальшовані абсолютно документи, викидаються, ще раз кажу, на вулицю, буквально, із дітьми ці нещасні люди. Ось яку ми маємо сьогодні ситуацію в українських судах. Через те я звертаюся з цієї трибуни парламентської і до нашого Міністерства юстиції, і звертаюся до Верховного Суду, захистімо цих людей, захистімо, тому що вони вже зневірилися абсолютно у всьому. Я думаю, що так і буде і хочу в це вірити. Дякую.
Народний депутат Попов передає право на виступ народному депутату Матвєєву.
Дякую. Валентин Матвєєв, фракція комуністів. Шановні колеги, шановні виборці, зовсім недавно ми відзначили річницю визволення України від німецько-фашистських загарбників і зараз готуємо ся до славного ювілею – 65-річчя перемоги у Великій вітчизняній війні. І при цьому не може не вражати лицемірство і цинізм діючої влади. Замість жорсткої боротьби з усіма негараздами у нашому житті: всеохоплюючою кризою, яка роз’їла всі сфери державного управління з тією страшною корупцією, про яку сьогодні уже говорили з цієї трибуни; повсякденною практикою і офіційною політикою помаранчевих стали махровий націоналізм і печерний антикомунізм, реабілітація фашистських прихвастнів, виправдовування їх злочинних діянь. Ющенко і його оточення відкрито демонструють сьогодні духовну єдність з ними. І ще одним підтвердженням цьому є і звернення ветеранів Служби безпеки до народних депутатів України. Що ж викликало обурення і неприхований гнів цих істинних патріотів, чесних громадян, яким не байдуже доля нашої країни. Зачитаю коротко текст на мові оригіналу. „Мы, ветераны Службы безопасности Украины возмущены решением руководства СБУ присвоить Академии Службы безопасности имя Романа Шухевича, гаупштунфюрера СС, непосредственно участвовавшего в уничтожении поляков, евреев, белорусов, цыган и населения других национальностей на территории как Украины, так и Белоруссии. Как известно, Нюрнбергский трибунал 1946 года все воинские подразделения СС, СД, СА, гестапо были признаны преступными и соответственно лица, служившие в этих организациях, военными преступниками. Поэтому мы рассматриваем указ Ющенка, которым он присвоил звание Героя Украины гитлеровскому головорезу Шухевичу, как фактическую пропаганду неофашизма украинского пошива. Теперь пришла очередь и СБУ. Руководство СБУ, его председатель решением предполагаемым ставят себя на один уровень с фашистскими недобитками, проводящими парады ветеранов дивизии СС «Галичина». Нам стыдно осознавать, что, не посчитавшись с нашим мнением, ставят нас, ветеранов СБУ, в один ряд с колаборационистами и военными преступниками. С этим мы согласиться категорически не можем и по этой причине.
Завершуйте, будь ласка.
и по этой причине мы выходим к вам с настоящим обращением дать оценку действиям президента и руководства СБУ, поднять вопрос о недопустимости пропаганды неонацизма в Украине». В зв’язку з цим, шановний Олександре Володимировичу, фракція комуністів просить вас надати терміново доручення Комітету з питань національної безпеки і оборони вивчити це питання і поінформувати Верховну Раду. Такого політичного цинізму і взагалі глуму над більшістю громадян України, ветеранами Великої Вітчизняної війни зокрема ми терпіти не можемо і не повинні. Дякую.
Час на виступи вичерпаний. Шановні колеги, переходимо до розгляду питань відповідно до розкладу засідань. Будь ласка, запишіться з процедури. Бондаренко Володимир Дмитрович, будь ласка.
Прошу передати слово Кожем’якіну.
Шановний Олександр Володимирович, я хочу ще раз нагадати. Будь ласка, послухайте мене. Я ще раз прошу нагадати. хочу вам нагадати, що рішенням Погоджувальної ради. було прийнято рішення на Погоджувальній раді: в четвер розглянути питання, навіть якщо воно сьогодні на комітеті регламентному не буде мати позитивну оцінку, питання щодо двох тимчасових слідчих комісії – це комісія по ліках, по закупівлі медичного обладнання [[№ 5355]], а також питання постанови № 5354 щодо перевірки законності передачі в оренду Януковичу Віктору Федоровичу урядової резиденції „Межигір’я”. І, шановний Олександр Володимирович, я прошу вас як виконуючого обов’язки спікера парламенту, розписати ці документи сьогодні на регламентний комітет, щоб завтра керівник цього комітету.
Завершуйте, будь ласка.
щоб керівник не казав цього комітету, що вони не отримали цей документ. Це перше. І друге. Пам’ятаєте, у нас ще не працевлаштований один депутат народний – це пан Власенко. Я хотів би, щоб завтра після розгляду питання про призначення суддів було поставлено і це кадрове питання, як ми домовилися на Погоджувальній раді. Дякую.
Дякую, Андрій Анатолійович. На превеликий жаль, я не можу підтвердити слово домовились, тому що приймаються рішення на Погоджувальній раді, я можу ще раз зараз перевірити стенограму, де, що приймалося. Але по пам’яті я не можу сказати, що такі рішення були. Що стосується направлення до профільного комітету відповідних доручень, це, безумовно, буде зроблено. Будь ласка, Матвієнко Анатолій Сергійович.
Яворівський Володимир Олександрович.
Андрій Кожем’якін просить передати йому слово. Я не можу відмовити йому в цьому.
Олександр Володимирович, ми ці технології з вашого боку вже чули у минулу п’ятницю. Я ще раз хочу вам нагадати, що Володимир Михайлович в понеділок сказав, що це питання буде розглядатися в четвер, особливо кадрове питання, яке не потребує рішення Верховної Ради. А що стосується двох ТСК, якщо сьогодні буде розглянуто питання на комітеті, вони завтра можуть бути проголосовані в залі. Тому, будь ласка, якщо можна, не. не змушуйте нас знову готувати 15 підписів. Дякую.
Шановний пане Кожем’якін, ви можете готувати сьогодні 150 підписів, але Регламент в Верховній Раді порушуватися не буде. Рішення щодо включення до порядку денного питання по народному депутату Власенко на Погоджувальній раді не приймалося. Я можу вам надати повний текст стенограми і можете його вивчити. Що стосується ТСК, я обов’язково розпишу на профільний комітет. І після того, коли буде подання профільного комітету, поставлю на голосування в залі питання про включення в розклад засідань. Якщо депутати будуть мати волю розглядати, це питання буде розглянуто і будемо діяти виключно в межах Регламенту, а не в межах ваших побажань. Оголошується до розгляду Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про радіочастотний ресурс України". Доповідає перший заступник голови Секретаріату Президента України Шлапак Олександр Віталійович.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Верховною Радою України 11 червня 2009 року прийнято Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про радіочастотний ресурс” щодо забезпечення ефективного використання радіочастотного ресурсу. Нагадаю, що законом пропонується визначити, що підставами для переоформлення ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України крім передбачених Законом України „Про радіочастотний ресурс” є реорганізація юридичної особи шляхом поділу, виділу і спільна заява суб’єктів господарювання щодо перерозподілу між ними радіочастотного ресурсу, визначеного в ліцензії. При цьому законом передбачається, що при реорганізації шляхом поділу або виділу отримані ліцензії можуть бути переоформлені на суб’єкта господарювання, який реорганізується, та на суб’єктів господарювання, що утворилися внаслідок реорганізації. На думку Президента України, цей закон не може бути підписаний з таких підстав. По-перше, норма щодо переоформлення ліцензій у випадку реорганізації юридичної особи чітко передбачена в діючому законодавстві. Дозволю собі нагадати статтю 34 про радіочастотний ресурс. Переоформлення ліцензії на користування радіочастотним ресурсом відбувається у випадку реорганізації юридичної особи, суб’єкта господарювання шляхом зміни організаційно-правової форми [[перетворення, злиття, приєднання]]. У цьому випадку ліцензії, отримані оператором телекомунікації переоформляються на його правонаступника. Тобто є чітка норма, яка поглинає в собі такі форми реорганізації, як поділ та виділення. По-друге. Законом не встановлюється ніяких вимог до новоутворюваних внаслідок реорганізації юридичних осіб щодо їх здатності здійснювати діяльність, пов’язану з використанням радіочастотного ресурсу. По-третє. Закон не містить обов’язкових критеріїв перерозподілу радіочастотного ресурсу за спільною заявою суб’єктів господарювання. Відсутній порядок переоформлення ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України у зв’язку з перерозподілом між суб’єктами господарювання виділеного їм радіочастотного ресурсу. По-четверте. У законі йдеться про можливість, а не про обов’язковість переоформлення ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України, що таким чином не виключає відмови у переоформленні. Однак, підстав, за яких у переоформлені ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України може бути відмовлено, законом також не визначено. Все наведене створюватиме підґрунтя для неоднакового застосування норм закону щодо можливості перерозподілу радіочастотного ресурсу. Нагадаю вам також, що ці питання чітко врегульовані в статті 46 Закону „Про телекомунікації”, однак закон про зміни до Закону „Про радіочастотний ресурс” не пропонують внесення змін до Закону „Про телекомунікації”. Таким чином ми отримаємо два закони, в яких містяться різні норми регуляції одного і того самого питання. І, нарешті, по-п’яте. Відповідні нововедення створюють можливість для користувачів радіочастотного ресурсу самостійно відчужувати цей ресурс на платній основі. Тобто продавати частоти, що виявилися непотрібними під час здійснення господарської діяльності. Враховуючи, що радіочастотний ресурс є технічно обмеженим державним ресурсом, незаконним і антиконкурентним та недержавницьким є рішення узаконити право користувачів, які отримали відповідний ресурс на підставі ліцензії, торгувати ним, а не використовувати у встановленому законом порядку. Тому Президент України пропонує відхилити Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про радіочастотний ресурс” [[щодо забезпечення ефективного використання радіочастотного ресурсу]] ”. Дякую за увагу.
Дякую Олександр Віталійович, є запитання до доповідача? Немає запитань. Дякую, сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету Крук Юрій Борисович, будь ласка.
Уважаемый Александр Владимирович! Уважаемые коллеги! Закон Украины «О внесении изменений в Закон Украины «О радиочастотном ресурсе» [[относительно эффективного использования радиочастотного ресурса]] [[регистрационный номер 4531]] был принят Верховной Радой 11 июня этого года. Законопроектом вносятся изменения в статью 34 переоформление лицензий на пользование радиочастотным ресурсом, и статью 46, переоформление разрешений на эксплуатацию,в части дополнения закона таким новым основанием для переоформления лицензии как реорганизация субъекта хозяйствования, лицензента, путем выделения или деления, перераспределение радиочастотного ресурса между субъектами хозяйствования с целью более эффективного его использования. Законопроект был поддержан Главным научно-экспертным управлением Аппарата Верховной Рады, Министерством транспорта связи, а также национальной комиссии по вопросам регулирования связи. 9 июля этого года Президент Украины наложил вето на этот законопроект. По мнению Президента, законопроект не устанавливает требований к юридическим лицам, которые переоформляют лицензии, не оговаривают критерии раздела и так далее. То что сегодня было доложено на нашем заседании. По заключению Главного экспертного управления Аппарата Верховной Рады, замечания Президента должны быть отклонены, поскольку часть два, статьи 34 четко обязывает юридические лица при переоформлении лицензии подавать документы, обусловленные частью четыре, статьей 32 этого закона. Кроме этого, действующий закон четко обуславливает, что НКРЗ отказывает в переоформлении лицензии и с случае отсутствия оснований для такого переоформления или недостоверности данных в поданных документах. Таким образом замечания Президента не имеют под собой оснований. С учетом выше изложенного, а также, что авторы этого законопреокта являются опытнейшими депутатами, связистами, нашего комитета, это пан Корж и пан Мороко. Просьба, преодолеть вето Президента по данному закону.
Дякую, Юрій Борисович. Є питання до співдоповідача? Будь ласка, запишіться. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін, Партія захисників Вітчизни, "Наша Україна-Народна Самооборона". Шановний Юрій Борисович! Я задоволений текстом вашої відповіді. Але в мене питання, коли я вивчив, ще раз перечитав закон, перечитав зауваження Президента, заключення Науково-експертного відділу, який, до речі, пропонував доповнити статтю 34 новою частиною – переоформлення ліцензії, яка була отримана на конкурсних або тендерних засадах здійснюється без їх проведення. Я думаю, що цієї статті не треба, тобто це не треба на це зважати. Я хотів би запитати вас, як на вашу думку, [[от при підготовці ви зіштовхнулися з Секретаріатом Президента]] чим викликано оце небажання зараз вносити ці зміни, які є абсолютно слушними. І я підтримую вашу думку, що треба долати вето Президента. Чим викликано такий супротив, який є для, абсолютно нормальні речі для реорганізації, поділу підприємств.
Юрій Анатолійович! Я четко понимаю ваш вопрос. И хотел бы, чтобы и все присутствующие в зале понимали, что основной целью этого закона, есть более эффективное использование радиочастотного ресурса. И все для этого в законе есть. То есть, если сегодня был один субъект хозяйствования, завтра он делится на два, на три, как говорится юридические особы. И поэтому начинать эту волокиту опять оформление лицензии, опять чуть ли не проверка знаний
Лоббирует? Я не знаю. Я думаю, что здесь просто не до конца разобрались в сути закона, мне сложно сказать, кто его лоббирует. Поэтому я единственное знаю, что наши два профессионала такие как: пан Корж и пан Мороко нашего комитета они досконально изучили и НКРЗ поддерживают – это основной как говорится участник этого законопроект он поддерживает, что надо преодолеть вето Президента.
Чечетов Михайло Васильович.
Уважаемый Юрий Борисович! Фракция Партии регионов полностью согласна с вашей позицией, с вашей аргументацией в части того, что закон нужно принимать, закон должен вступить в жизнь и закон нужен для жизни. Но вот очень часто, когда накладывается вето Президента, мы не можем понять тоже причины. Вот Юрий Кармазин вопрос поднял: здесь в большей степени «торчат политические уши», или «лоббистско-корпоративные уши», или прослеживается абсолютное отсутствие профессионализма в команде Президента, которая подталкивает Виктора Андреевича на такой неблаговидный шаг, когда он в очередную халепу попадает, вот как и сейчас. Как, на ваш взгляд, здесь, это результат, накладывания вето, это отсутствие профессионализма в окружении Президента, которое подтолкнуло его наложить вето, или здесь прослеживается четкий политический подтекст. Спасибо.
Ну, в части «ушей», я не знаю чьи тут светятся «уши», а в части профессионализма, я думаю, что лучше профессионалов, чем те, о которых я сказал, это и пан Мороко и Корж, в этом вопросе нет. И поэтому я думаю может быть не до конца разобрались те профессионалы, которые сегодня находятся в службе Президента, поэтому я не хотел бы комментировать целый ряд тонкостей и отнимать время у народных депутатов, я хотел бы еще раз попросить, чтобы поддержали преодоление вето по данному законопроекту.
Дякую, сідайте, будь ласка. Переходимо до прийняття рішення. Президент України вніс пропозицію скасувати Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про радіочастотний ресурс” щодо забезпечення ефективного використання радіочастотного ресурсу”. Я ставлю на голосування пропозицію Президента України, прошу визначатися. [[10:52:16]] За-38 Пропозиція не підтримана. Ставлю на голосування пропозицію про подолання вето Президента України і повторне ухвалення в цілому Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про радіочастотний ресурс України” щодо забезпечення ефективного використання радіочастотного ресурсу” [[реєстраційний номер 4531]]. Прошу визначатися. [[10:52:52]] За-380 Рішення прийнято. Вето подолано. Закон в цілому ухвалений. Оголошується до розгляду Закон України "Про нормативно-правові акти" з пропозиціями Президента України [[реєстраційний номер 1343-1]]. Доповідає заступник Глави Секретаріату Президента України Ставнійчук Марина Іванівна.
Шановний головуючий на засіданні верховної Ради, шановні народні депутати та присутні на засіданні, Закон про нормативно-правові акти, який у свій час надійшов на підпис президента викликає низку зауважень, як через невідповідність його Конституції України та законам України, так і через наявність у ньому прогалин, внутрішніх суперечностей. До того ж застосована в законі концепція також не відповідає загально-правовим підходам до питань врегулювання суспільних відносин у зазначеній сфері. Основні зауваження Президента України зводяться до такого. Статтею 1 закону пропонується визначити терміни, що вживаються в законі, проте вживана термінологія потребує значного коригування. Насамперед викликає заперечення визначення в законі терміну „закон” як нормативно-правового акта, що приймається Верховною Радою України, який регулює найбільш важливі суспільні відносини, шляхом статусу загальнообов’язкових правил поведінки суб’єктів таких відносин та відповідальності за порушення зазначених правил. Виходячи з такого визначення, Верховна Рада України може врегулювати законом будь-які найбільш важливі суспільні відносини. Перелік найважливіших питань, які визначаються або встановлюються виключно законами України закріплено статтею 92 Конституції України. Водночас основним законом держави встановлено перелік питань, віднесених до відання Президента, Кабінету Міністрів України, які регулюються шляхом видання відповідних, в тому числі, нормативно-правових актів цих органів. Крім того, істотного доопрацювання потребують визначення і інших термінів вміщених у статті 1 закону таких, як, зокрема: норма права, колізійна норма тощо. Викликає зауваження і запропонований в законі підхід до визначення видів, форм і ієрархій нормативно-правових актів. Насамперед, некоректним вбачається формування частини другої статті 6 закону, яка відносить Конституцію до звичайних законів на рівні з кодексами та законами України. Зауваження викликає положення пункту 1 частини першої статті 7 закону, за яким закон про внесення змін до Конституції України стає невід’ємною частиною Конституції після набрання ним чинності. Запровадження такого положення унеможливлює оскарження конституційності Закону про внесення змін до Конституції України до Конституційного Суду, що відповідно суперечить статтями 147, 150 та 152 Конституції України і рішенню Конституційного Суду від 26 червня 2008 року у справі про повноваження Конституційного Суду. Пунктом 3 частини першої статті 7 закону закріплено однакову юридичну силу постанов Верховної Ради України, указів Президента та постанов Кабінету Міністрів. Це не відповідає частини третій статті 113 Конституції. У пункті 4 частини першої статті 7 закону серед актів, на основі яких та на виконання яких приймаються або видаються накази, розпорядження, рішення міністерства і інших центральних органів виконавчої влади не зазначено постановами?? Верховної Ради України, якими за Конституцією України у своїй діяльності керується. зокрема, Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади. Неприйнятним є і запропонований статтею 7 підхід, за яким рішення міністерств та інших центральних органів виконавчої влади мають вищу юридичну силу ніж накази, постанови і розпорядження інших державних органів. Заперечення викликає закріплення можливості видання управлінням, відділам, іншим структурним підрозділам місцевих державних адміністрацій наказів нормативно-правового характеру. Адже названі органи не є самостійними суб’єктами державного управління, їх компетенція є похідною від компетенції органу, до складу якого вони відповідно входять. Статтею 6 закону, що надійшов на підпис рішення всеукраїнських референдумів віднесено до підзаконних нормативно-правових актів. Таким, що не відповідає частині восьмій статті 118 Конституції України, яка визначає суб’єктами нормотворення голів місцевих державних адміністрацій є положення пункту 10 статті 3 закону, за яким суб’єктом нормотворення визначаються місцеві державні адміністрації. Частиною першою статті 4 допускається визначення випадків делегування нормотворчих повноважень законодавством, а отже підзаконними актами. Такий підхід також не відповідає нормам частини другої статті 6 частини другої статті 19 Конституції України. Закон, який розглядається, представлятиме практичний інтерес, якщо в майбутньому реалізація його дасть змогу вирішити проблемні питання, що виникають у практиці нормотворення і норми застосування. До таких питань безпосередньо належать питання низької якості викладених правових норм. Розділ Ш закону присвячено вимогам техніки нормопроектування. При цьому в законі стисло викладено загальні вимоги, а також вимоги до тексту, термінології, стилю, структури та складових нормативно-правового акта. Водночас, положення цього розділу позбавлені механізму реалізації, а отже не мають регулятивного значення, оскільки правові наслідки порушення вимог нормопроектування в процесі підготовки проекту нормативно-правового акту законом взагалі не передбачено. До речі, закон не відповідає правилам нормопроектування, що ним же і запроваджується. Зокрема, на порушення вимог цього закону, який зазначений в розділі Ш, закон дублює норми права, які містяться в інших нормативно-правових актах; його текст не є ясним, чітким, зрозумілим, стислим, компактним та послідовним. Порушенні вимоги до термінології, до змісту Прикінцевих і Перехідних положень. Викликають принципові зауваження також положення закону, які врегульовують питання нормотворчого процесу. Наприклад, поруч з іншим запровадження законом обов’язкової правової експертизи Міністерством юстиції проектів законів, указів Президента. І йдеться про те, і це передбачено в пункті 1 частини першої статті 35, в статті 37 закону – це обмежує конституційно визначенні повноваження Верховної Ради України, народних депутатів України, Президента України як суб’єктів законодавчого процесу, оскільки ставить їх діяльність у залежність від одного із центральних органів виконавчої влади. Аналогічне зауваження викликає положення закону щодо запровадження обов’язкової фінансово-економічної експертизи проектів нормативно-правових актів, що проводиться Міністерством фінансів і Міністерством економіки України. Не можна погодитись із закріпленням законом як обов’язкової стадії нормотворчого процесу внесення нормотворчої пропозиції фізичної та юридичної особи, оскільки такий підхід виключає можливість самостійного розроблення проекту нормативно-правового акта суб’єктом нормотворення, в тому числі і безпосередньо народними депутатами України. Викликає заперечення і запропонована редакція пункту 3 статті 31 закону, з якого випливає, що за дорученням суб’єктів нормотворення нормативно-правові акти мають в обов’язковому порядку розроблятися будь-якими підприємствами, установами, організаціями, а також фізичними особами. Не можна погодитись і з приписом частини 3 статті 45 закону, за яким забороняється видання спільних нормативно-правових актів кількома суб’єктами нормотворення. Потребує приведення у безумовну відповідність із частиною 1 статті 94 Конституції України, за якою Голова Верховної Ради України підписує закон і невідкладно направляє його Президентові України, частини 1 статті 47 закону, яка передбачає, що закон підписує Голова Верховної Ради не пізніш, як у триденний строк після прийняття і надсила його Президентові України. Крім того, слід відзначити, що це положення стосується саме порядку роботи Верховної Ради України, який, відповідно до статей 83 і 92 Конституції України, встановлюється Конституцією та Регламентом Верховної Ради України, який має прийматися як закон, а не іншими законами. Викликає заперечення концепція закону щодо змісту, процедури, наслідків державної реєстрації нормативно-правових актів, включення їх до єдиного державного реєстру. Зокрема законом надається можливість Міністерству юстиції України відтерміновувати набрання чинності виданими відповідно до Конституції та законів України актами, зокрема Верховної Ради України та Президента, що не відповідають на його, на позицію Міністерства юстиції і Конституції України. У статті 55 закону, якою врегульовується порядок доступу до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі нормативно-правових актів, не враховано, що законами України можуть встановлюватись обмеження доступу до певних видів інформації. Такі обмеження вже на сьогодні встановлені Законом України „Про інформацію”, „Про державну таємницю”. Не можна погодитись із запропонованим законом способом врегулювання питань офіційного оприлюднення та офіційного опублікування нормативно-правових актів, які, зокрема, передбачені у стаття 56, 57 закону. Зокрема, частиною четвертою статті 56 закону передбачено, що закони України офіційно оприлюднюються протягом 15 днів після їх прийняття в установленому порядку та підписання Президентом України. У законі чітко регламентовано, не чітко, а регламентовано [[завершую]] співвідношення офіційного оприлюднення та офіційного опублікування нормативно-правового акта. Положення частини сьомої статті 61 закону обмежують здійснення суб’єктами нормотворення повноважень щодо власне актів такими, що втратили чинність, вичерпним переліком умов. Установлення таких обмежень не відповідає Конституції, як не містить жодних умов для здійснення відповідними суб’єктами нормотворення у процесі реалізації наданих їх Основним законом держави повноважень. Частиною дванадцятою статті 61 передбачено, що Президент України може указом зупинити дію.
Будь ласка, завершуйте, Марина Іванівна.
нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених, як Конституцією, так і законами України. Це не відповідає пункту 15 частини першої статті 106 Конституції України, за яким єдиною умовою реалізації згаданих повноважень є наявність мотиву невідповідності акта уряду лише Конституції України. Шановні народні депутати України, є цілий ряд і інших зауважень. Зокрема, одне із важливих зауважень стосується можливості відповідно до статті 72 закону надання офіційних роз’яснень нормативно-правового акта чи його окремих норм суб’єктом нормотворення щодо власного нормативно-правового акту. Треба звернути увагу, що офіційні роз’яснення не розмежовані з офіційним тлумаченням того чи іншого законодавчого та нормативно-правового акта, що чітко визначено, як повноваження єдиного органу конституційної юрисдикції в Україні – Конституційного Суду України. Слід зауважити. що закон, який має практично бути взірцем, власне, нормопроектувальної техніки, як вже відзначалось, потребує суттєвого техніко-юридичного доопрацювання. Шановні народні депутати, за таких обставин Президент України пропонує відхилити Закон України „Про нормативні правові акти” як такий, що не узгоджується з Конституцією України та не запроваджує єдиного концептуального підходу до врегулювання питань, пов’язаних із системою, видами і ієрархією нормативно-правових актів, розробленням якісних проектів нормативно-правових актів, їх прийняттям, набранням ними чинності і їх державною реєстрацією. Прошу підтримати позицію Глави держави.
Питання до Марини Іванівни є?
Будь ласка, запишіться. Яворівський Володимир Олександрович, будь ласка.
Володимир Яворівський, „Блок Юлії Тимошенко”. Шановна доповідачку, зрозуміло, що Президент дострілює останні набої під іменем „Вето Президента”. І мені здається, що в цьому моменті Верховна Рада продемонструє, що вона не просто сліпо долає вето Президента, тому що у тих зауваженнях, які ви навели, там справді є дуже багато слушного. Конкретно про це скаже голова комітету – представник „Блоку Юлії Тимошенко”. І маючи ще пару хвилин, я хотів би до того закону, який ми щойно прийняли, просто довести до відома народних депутатів: відбувається в Україні одна дуже неприємна річ – це фактично із частотного ресурсу України виштовхується Національне радіо і телебачення, а частоти передаються на мобільні телефони. Це колосальна небезпека. Ми фактично вже по краю, по периметру України фактично майже втратили сьогодні, і вже люди не чують ні українського радіо, ні українського телебачення – колосальна проблема, на яку мусимо звернути.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановна Марина Іванівна, от будують, будують люди будинок, а потім замість того щоб щось переробити в цьому буднику, приймають рішення, що нічого, що пару років будували, нічого, що великі зусилля потратили, а давайте його розрушимо просто до основания, а затем щось колись нове побудуємо. Причому не пропонують, що там побудуємо. Тобто в сьогоднішніх пропозиціях є дуже багато слушного. Надзвичайно. Я нарахував, що комітет пропонує врахувати 10 поправок Президента. 10. Це комітет пропонує за. майже за рік роботи. А я бачу, що можливо можна було б погодитися з більшою частиною поправок, але я категорично проти того, щоб вся робота руйнувалася. Це серйозний законо.чий документ, і я б хотів би, щоб був конструктив. Хотів спитати вас як ви відноситесь до того, щоб ми зараз йшли один одному назустріч, тобто.
Будь ласка, Марина Іванівна, відповідайте.
Шановний Юрію Анатолійовичу, я так як і ви вважаю, що Україні потрібен такий закон, який би регулював правовідносини, пов’язані з прийняттям. розробкою, прийняттям, оприлюдненням, реєстрацією нормативно-правових актів в Україні. Для мене абсолютно зрозуміло, що цей закон приймався Верховною Радою 1 жовтня 2008 року, тобто вже пройшло більше. більше року з моменту цього. Звертаю вашу увагу, що Верховна Рада повернулася до прийняття цього закону через рік і місяць після ветування його Президентом України. звичайно для мене абсолютно зрозуміло, що переважна більшість пропозицій Президента України щодо цього нормативно. щодо цього закону має абсолютно конструктивний і конкретний характер, спрямований на приведення у відповідність з Конституцією України його положень. Безумовно, що при позиції Верховної Ради щодо врахування незначної кількості, а переважної кількості пропозицій Президента України цілком можливо прийняти відповідний закон і керуватися ним.
Дякую, Марина Іванівна. Сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету. Голова комітету Міщенко Сергій Григорович.
Шановний головуючий! Шановні колеги, громадяни України! дійсно, Комітет з питань правової політики опрацював всі зауваження і пропозиції Президента до цього закону. Ну, по-перше, я хотів би подякувати автору цього законопроекту за те, що, дійсно, такий, як сказав наш колега Кармазін, будинок збудований. І тому ми не можемо, що декілька цеглин з цього будинку треба відремонтувати, його повністю зробити таким, що не пригодний для житла. Тому комітет зважився на те, що, дійсно, пропозиції Президента, які він надав, які стосуються основних питань в цьому законі, є слушними, які треба підтримати. Але нам необхідно буде згідно 135 статті пункту 6 Регламенту Верховної Ради проголосувати знову за цей законопроект. І нам необхідно 300 голосів для цього. Тому я хочу заважити народних депутатів на те, що з такими положеннями, як визнання глав місцевих державних адміністрацій як суб’єктів нормотворення, надання главам місцевих державних адміністрацій права видавати розпорядження нормативно-правового характеру, можливість делегування нормотворчих повноважень виключено у випадках, визначених законом; віднесення до підзаконних нормативно-правових актів рішень місцевих референдумів, доповнення пункту 4 частини першої статті 7 закону, згідно з яким постанови Верховної Ради України мають належати до нормативно-правових актів, на основі та на виконання яких приймаються, видаються накази, розпорядження, рішення міністерств та інших центральних органів влади; приведення у відповідність до частини першої статті 94 Конституції України положення частини першої статті 47 закону щодо підписання Головою Верховної Ради України закону та невідкладного направлення його тексту Президентові України, доповнення частини другої статті 49 закону положеннями, згідно яких нормативно-правові акти ЦВК та Національного банку України не підлягають державній реєстрації; надання права суб’єктам нормотворення здійснювати роз’яснення власних нормативно-правових актів чи їх окремих норм, крім норм Конституції України та законів України. І низка інших зауважень. Тому комітет пропонує пройтись по всім пропозиціям Президента, де, дійсно, слушні і необхідно врахувати ці пропозиції, проголосувати за ці пропозиції Президента, інші не підтримати і в кінцевому результаті проголосувати за цей закон трьохсот голосами. Тому прошу прийняти до уваги рішення і підтримати рішення комітету. Дякую.
Є питання до співдоповідача?
Є, будь ласка, записуйтесь. Цибенко Петро Степанович, будь ласка.
Дякую. Фракція комуністів, Петро Цибенко. Шановний доповідачу, все-таки я хотів би, щоб ви уточнили позицію комітету, бо в ваших словах я бачу певну, певні протиріччя. Спочатку ви пропонуєте за певні пропозиції Президента проголосувати, а потім проголосувати документ 300 голосів. Тобто мова йде про те, що ви пропонуєте прийняти нову редакцію закону, це один підхід. Якщо ви пропонуєте голосувати у триста голосів – це подолання вето. То все-таки що мається на увазі? Дякую.
Дякую за запитання. Відповім згідно Регламенту Верховної Ради України, частина шоста статті 135цього Регламенту говорить про наступне, що, якщо Верховна Рада частково підтримує пропозиції Президента, то вона повинна подолати все-таки вето і прийняти новий закон трьохсот голосами, це є шоста частина 135 статті. Там чітко ця процедура описана, тому комітет, згідно цієї статті і прийняв своє рішення.
Шановний Петро Степанович, я вам уточню. Регламент передбачає абсолютно логічно дві дії. Після часткового урахування пропозицій президента, якщо Верховна Рада приймає більшістю з конституційного складу, прийнята нова редакція закону, який направляється на підпис главі держави і він його розглядає, так як вважає за потрібне. І другий варіант, якщо частково приймаються пропозиції глави держави і відповідно до того, як процитував зараз голова комітету, голосується дві третини від конституційного складу. Вважається, що після цього подолано вето в редакції з урахуванням частини пропозицій Президента. Так записано в 135 статті Регламенту. Будь ласка, Наконечний Володимир Леонтієвич. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Я хотів би запитати вас. Погоджуючись в цілому з висловленими вами пропозиціями, що чи не вважаєте, що багато пропозицій, які викладені у зауваженнях Президента, в тому числі у висновках науково-експертного управління, є чисто теоретичними і багато в чому абсолютно дискусійними. Ну, наприклад Для прикладу, нам науково-експертне управління пише, що треба погодитися із зауваження глави держави щодо юридичної некоректності віднесення Конституції України до категорії законів. І посилається на правову позицію Конституційного Суду, на вчених-конституціалістів і так далі. З огляду на це я бачу, що треба частину враховувати, приймати закон в новій редакції. А як ви бачите визначення в даному випадку Конституції?
Дякую за запитання. Дійсно, пропозиції і Президента, і пропозиції науково-експертного управління в чомусь збігаються, в чомусь додатково доповняють одне одного. Тому ми дивилися в комітеті і консультувалися з автором законопроекту відносно того, що ті пропозиції, які дійсно необхідні для практичного реалізування в юридичному середовищі, треба враховувати. А ті, які несуть дискусійний характер між низкою юридичних організацій чи фахівців, це залишається за дужками цього законопроекту. Тому ви знаєте вислів: „там де два юриста – три думки”.
Чорновіл Тарас В’ячеславович.
Шановний доповідачу! В принципі на моє запитання основне вже відповідь дана, це теж було питання, яке задав народний депутат Цибенко, у мене є додаткове. Ми будемо приймати частину пропозицій Президента, після того ми попробуємо прийняти трьома голосами, чи є позиція комітету, якщо раптом у нас через низьку відвідуваність у залі, і те, що не вистачити може голосів для того, щоб прийняти двома третинами, і прийняти в цілому. Чи є позиція комітету, що в такому випадку повернутися далі і розглянути в новій редакції вже 226 голосами і направити. Щоб ми не втратили закон.
Дякую за запитання, дуже слушне запитання, тому що автор законопроекту і взагалі дуже багато фахівців і Міністерство, в тому числі, юстиції, відпрацьовували цей законопроект не один рік. І тому ми можемо зараз, якщо ми за рішення комітету не проголосуємо, просто похоронити цей законопроект і багато років, як він рухався, як він дійшов сьогодні до остаточного свого рішення. Тому може сказати, якщо ми сьогодні це рішення комітету не підтримаємо, то вето буде не подолано і закон такий, який не відбувся. Тому знову прийдеться цей шлях по новому пройти, тобто хтось подасть новий законопроект, в новій редакції, знову він пройде всі процедури і тоді голова комітету знову доповідати вам відносно нового вже законопроекту. Дякую.
Карпук Володимир Георгійович.
Володимир Карпук, депутатська група „За Україну!”. Шановний Сергій Григорович! Таке враження складається з того, що які пропозиції Президента відхилені, якщо тут дійсно є якісь певні політичні мотиви. І я знову хочу повернутися до того запитання, яке Юрій Анатолійович вам задавав щодо некоректності віднесення Конституції України до законів України, які зробив заувагу Президент, це пропозиція п’ята, і з якою погоджується Науково-експертне управління, і є відповідне рішення Конституційного суду. Тому що тлумачення і ті пояснення, які ви подаєте, вони незадовільняють, я думаю, багатьох і варто повернутися до цих пропозицій, і більш вдумливо підходити до їх аналізу. Дякую.
Дякую за запитання. Я можу сказати, якщо юристи, які навчалися в юридичному закладі, вони знають такий предмет, як „Основи держави і права”. Так от цей закон, вважайте, це підручник, „Основи держави і права” не тільки для студентів, а і для Верховної Ради, для депутатів, для тих чиновників, які будуть ним користуватися. Тому це перша відповідь. Друга відповідь. Я впевнений, що треба визначатися з кожною поправкою, яка відхилена комітетом, яка підтримана. Тому треба всі ставити на голосування, набирати 226 голосів, якщо 5-та поправка пройде в залі, то зрозуміло, що Верховна Рада підтримає її. Тому це на визначення буде вже Верховної Ради. Дякую.
Ключковський Юрій Богданович.
Дякую. Юрій Ключковський, „Наша Україна”. Насамперед, я б дуже боявся зробити підручник законом, оскільки знаючи підручники з теорії держави і права, я знаю, що не має двох ідентичних. Це означає вибрати один з них і вступити в конфлікт з усіма іншими. Я не впевнений чи Верховна Рада повинна це робити. Більше того, я хотів би нагадати, що статус незаконності і неконституційності – це два різні статуси, які тягнуть дуже різні наслідки, в тому числі, і стосовно юрисдикції судової. Однак я хочу задати запитання щодо іншого, на сторінці 39 порівняльної таблиці у восьмій частині 56 статті в лівій колонці і в правій колонці є різні тексти. Я би хотів зрозуміти чия це поправка? Тим більше, що текст в правій колонці суперечить частині сьомій статті 49 цього ж закону. Йде мова про те, коли оприлюднюються акти органів місцевого самоврядування, зліва написано: „після прийняття і підписання”, а справа - „після державної реєстрації”.
Завершуйте, будь ласка.
Однак, у статті 49 передбачено, що акти органів місцевого самоврядування чинні незалежно від їх державної реєстрації. А тому повинні бути опубліковані незалежно від державної реєстрації. Тому я би пропонував, щоб принаймні цю поправку поставили на голосування в залі. Дякую.
Дякую, за запитання, Юрій Богданович. Що стосується підручників. Закон – це не підручник. Це автори законопроекту все краще, що існує сьогодні в цьому питанні, зібрали в цей законопроект. Тому казати неетично про якісь підручники, це – закон. Це законопроект, який стоїть сьогодні на голосуванні. Що стосується окремих правок, то я взагалі закликаю пройтися по всім 39 поправках, не тільки по цій 30-й правці. І тому Верховна Рада повинна визначитися: голосувати „за” підтримання цієї правки чи її відхилити. Тому обов’язково вона буде поставлена, як і всі 39.
Стретович Володимир Миколайович.
Володимир Стретович, Християнсько-демократичний союз, фракція "Наша Україна-Народна Самооборона". Шановні колеги! Цей закон відноситься до числа конституційних і був розроблений, вдумайтесь, ще в 1997 році. 12 років український парламент не може прийняти документ, який допомагав би в правозастосовчій практиці. Тому в мене пропозиція, яка випливає з обговорення, оскільки у нас є робочий орган – Комітет з питань правової політики – і він врахував деякі поправки, слушні зауваження Президента, проголосувати за цей закон в цілому в новій редакції і у випадку, якщо це буде більше, ніж 300 голосів, це буде сигналом для гаранта Конституції про те, що він повинен його оприлюднити, оскільки його частина поправок враховані. Разом з тим, не можу не сказати про низьку якість деяких зауважень, висунутих Секретаріатом Президента, вони просто не вписуються в логіку правотворчого і законодавчого процесу. Тому, оскільки немає межі людському вдосконаленню, давайте поставимо сьогодні крапку, ще раз проголосувавши, в цілому за законопроект в редакції, запропонованій комітетом і таким чином зекономимо наш дорогоцінний час і дамо життя.
Дякую. Переходимо до розгляду пропозицій Президента України. Це питання не було, це був мотив для прийняття рішення. Лишайтеся, будь ласка, на трибуні. Шановні колеги, прошу взяти таблицю, щоб ми не зачитували кожну пропозицію Президента України. Будь ласка, сторінка друга, перша пропозиція Президента України, комітет рекомендує її не враховувати. Перша пропозиція Президента України ставиться на голосування, прошу визначатись. [[11:26:21]] За-18 Пропозиція не підтримана. Пропозиція номер 2 Президента України на третій сторінці ставиться на голосування. Комітет рекомендує не враховувати, прошу визначатись [[11:26:47]] За-17 Пропозиція Президента не підтримана. На шостій сторінці пропозиція Президента номер 3, Комітет рекомендує її врахувати. Ставиться на голосування пропозиція Президента, прошу визначатись. [[11:27:19]] За-233 Пропозиція Президента підтримана. На цій же сторінці четверта пропозиція Президента України, комітет пропонує її врахувати. Ставиться на голосування пропозиція номер 4. Прошу визначатися.
Голосуємо. [[11:27:49]] За-269 Підтримана пропозиція Президента України. На сьомій сторінці 5-та пропозиція Президента України, профільний комітет пропонує не враховувати. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. Секундочку, зніміть голосування! Зніміть голосування, будь ласка. З мотивів голосування, будь ласка, народний депутат Кармазін.
Юрій Кармазін, шановні народні депутати, шановний Олександр Володимирович, Сергій Григорович! В Преамбулі Конституції написано: «Приймає цю Конституцію – Основний Закон України”. Можливо, нам треба варто дослухатись до пропозицій Президента, і замість „відхилено” написати там, де законами є: Конституція України – Основний Закон України. І все, практично ж так воно і є, воно повністю відповідає Конституції, ми знімаємо всі розмови на цю тему. І всі автори підручників задоволені, і воно повністю відповідає буквально тексту Конституції, яку я ось, ви маєте, мабуть, перед собою також, як і я. Спасибі. Але я так би пропонував. Як ваша думка, скажіть, будь ласка? Чи обговорювалося це?
Я думаю, що якраз з цією поправкою погодитися, доповнивши слова „Основний Закон”. Так, як Конституція є Основним Ззаконом. Тобто закон, але Основний Закон, і все. Я думаю, що з цією пропозицією, Юрію Анатолійовичу, можна погодитися.
Ми можемо додати зараз, як виникне додаткове слово, але, з рештою, воно міститься в пропозиції Президента України.
України, так.
Воно міститься в 5-тій пропозиції Президента України, оскільки Конституція є основний закон.
Законом, да. Це в шостій, не в п’ятій, в шостій, в шостій.
Це п’ята пропозиція Президента України на сьомій сторінці.
Після слова „Конституція України” додати „Основний Закон”.
Після слів „Конституція України” додати „Основний Закон”.
Я думаю, що можна погодитися.
Тобто це. Я думаю, що це буде в нас і врахування часткове пропозиції Президента України. Саме в такій редакції пропозиція Президента України і ставиться на голосування. Конституція України – Основний Закон України.
Голосуємо „за”.
Да, прошу підтримати.
За. [[11:30:35]] За-294 Підтримана така редакція. Шоста пропозиція Президента України на восьмій сторінці комітет не рекомендує враховувати. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися.
Не голосуем. [[11:31:04]] За-18 Пропозиція не підтримана. Пропозиція номер 7 Президента України на цій же сторінці, комітет рекомендує врахувати. Ставиться пропозиція на голосування. Прошу визначатися.
Голосуємо. За. На Чечетова смотрите. [[11:31:29]] За-290 Пропозиція Президента підтримана. Пропозиція номер 8 Президента України на 9 сторінці, комітет пропонує врахувати. Пропозиція номер 8 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися.
Да. За. [[11:32:00]] За-313 Пропозиція Президента підтримана. Будь ласка, з мотивів голосування Стретович Володимир Миколайович.
Шановні колеги, якщо ви звернете увагу, то рішення місцевих референдумів стоїть позиція номер 11, а перед тим стоїть рішення місцевих рад. Якщо виходити із правової сили, то треба поміняти їх місцями, бо рішення місцевих референдумів мають превалююче значення над рішенням місцевих рад, тому в остаточному тексті закону треба поміняти місцями десяту позицію рішення місцевих референдумів, а 11-ту позицію рішення місцевих рад та їх виконавчих органів. Це не змінює суті закону, але технологічно це буде правильно. Дякую.
Це питання редагування, воно не потребує голосування. Пропозиція номер 9 Президента України. Комітет не рекомендує враховувати його. Вона ставиться на голосування. Секундочку. З мотивів голосування народний депутат Ключковський.
Дякую. Юрій Ключковський, „Наша Україна”. Шановні колеги, тут є тонкість. Справа втому, що Конституція України передбачає можливість визнання неконституційним закону про внесення змін до Конституції України у зв’язку з порушенням, встановленої Конституцією процедури його прийняття. Норма, яка записана в редакції першого пункту забороняє те, що передбачено Конституцією України. Щоби ця норма не стала предметом оскарження до Конституційного Суду, я пропонував би врахувати зауваження Президента.
Зауваження Президента номер 9 ставиться на голосування. Прошу визначатися. Комітет рекомендує не враховувати. [[11:34:05]] За-29 Пропозиція Президента не підтримана. Пропозиція номер 10 Президента України на 10-й сторінці. Комітет не рекомендує враховувати. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Секунду. Знімаємо голосування. З мотивів народний депутат Ключковський.
Шановні колеги, я би просив подивитися мотивацію відхилення. В принципі те, що сказано в мотивації правильно. Але залишається питання, поставлене Президентом. А в якій відносній юридичній силі між собою перебувають постанови Верховної Ради, укази Президента і постанови Кабінету Міністрів? Дійсно, Президент має рацію. Адже постанови Кабінету Міністрів видаються також на виконання указів Президента і постанов Верховної Ради. Однак, текст закону нічого не говорить про їх співвідношення між собою.
Пропозиція номер 10 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися.
Вони теж, попередні пункти, Юрій Борисович, там викладено це узгодження, між цими законопроектами. [[11:35:23]] За-11 Пропозиція не прідтримана. 11-та пропозиція Президента України на десятій сторінці. Комітет пропонує врахувати. Пропозиція номер 11 ставиться на голосування. Прошу визначатись. [[11:35:48]] За-264 Пропозиція підтримана. 12-та пропозиція Президента України на сторінці 11. Комітет рекомендує врахувати. Пропозиція ставиться на голосування. Прошу визначатись. [[11:36:16]] За-274 Підтримана пропозиція Президента. Пропозиція номер 13 на сторінці 12-ій. Комітет рекомендує врахувати. Пропозиція Президента України номер 13 ставиться на голосування. [[11:36:46]] За-276 Пропозиція підтримана. Пропозиція номер 14 Президента України на сторінці 12. Комітет рекомендує врахувати. Пропозиція номер 14 Президента України ставиться на голосування. [[11:37:11]] За-293 Пропозиція Президента підтримана. Пропозиція номер 15 Президента України на 14-й сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:37:41]] За-33 Пропозиція не підтримується. Пропозиція номер 16 Президента України на 16-й сторінці. Комітет пропонує відхилити. Пропозиція ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:38:07]] За-23 Пропозиція не підтримана. 17 пропозиція Президента України на 21 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція ставиться на голосування. Секунду, зніміть голосування. З мотивів голосування народний депутат Ключковський.
Шановні колеги, я прошу звернути увагу, якщо ця норма буде проголосована і стане законом, то Верховна Рада буде порушувати цей закон систематично, оскільки саме першої стадії немає у Верховної Ради, не відбувається планування нормотворчої діяльності. І жодного акту, який би планував нормотворчу діяльність, Верховна Рада не приймає. То я не знаю, для чого ми робимо те. що самі будемо порушувати?
Можна я відповім на це питання. Юрій Борисович, для того ми й приймаємо цей закон і цю правку, так, яка буде вже у статті, це до дії іде імпульс керівникам Верховної Ради, щоб Апарат Верховної Ради так працював, щоб була розроблена концепція, щоб вона виконувалась. А зараз говорити про те що вона не буде виконуватись, та ми ж повинні контролювати, щоб вона виконувалась Апаратом Верховної Ради.
Шановні колеги, дискусії тут не потрібно, оскільки мова йде про нормативні акти, а їх так багато підзаконних нормативних актів, різних видів і різновидів, в даному випадку це стосується не тільки законів. Пропозиція номер 17 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатись. [[11:40:02]] За-13 Пропозиція не підтримана. Пропозиція номер 18 Президента України на сторінці 22-й. Будь ласка, мікрофон Ключковського Юрія Богдановича.
Шановні колеги, я дуже шаную право кожної особи, як фізичної, так і юридичної, подумати над тим, які нормативно-правові акти потрібні. Однак я ставлю під серйозний сумнів [[задумайтесь над тим!]] запровадження нового інституту – нормотворчої пропозиції, яку може видати будь-хто. Це буде означати дуже серйозний крок у запровадженні хаосу у нормотворчу діяльність. Зверніть увагу, це нормотворча пропозиція, це участь у нормотворчій діяльності. Ну давайте ми не будемо їх хоча би узаконювати. Давайте будемо говорити про те, що кожен має право звернутися, але це ще не є нормотворча діяльність.
Будь ласка.
Юрій Богданович, її можна назвати, як завгодно – ініціатива видачі нормативних актів, законів чи ще якимось чином. Питання в іншому, що ми даємо нашому громадянському суспільству те, що воно може давати свої пропозиції. Але немає питання в тому, що хтось забирає законотворчу діяльність і пропозиції до відпрацювання і подачі законів. Це залишається Верховна Рада, Президент і Кабінет Міністрів, більше ніхто як суб’єкт законотворчої діяльності не долучається. Тому я не бачу тут якихось проблем з цією пропозицією.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати, я вважаю, що абсолютно правильно комітетом відхилена ця пропозиція, абсолютно правильно. Ця норма нами голосувалася в першому, другому читанні, тому що реалізувати право громадян на звернення, яке гарантоване Конституцією, можна тільки таким чином. До речі, воно гарантовано ще й законом про звернення громадян, яке сьогодні ніким в державі не виконується. Ніким абсолютно. Починаючи від Президента, Верховної Ради і так далі, і депутатів. Це право якраз. тут в другій частині статті 29 написано, що безпосереднє звернення до суб’єкта вимагає дати належну відповідь суб’єкту нормотворчої пропозиції, тобто громадянину. І тому цей закон ще раз підкреслює, що головна у нас людина – це громадянин. Я пропоную відхилити пропозицію і правильно абсолютно поступив комітет, вважаю. Дякую.
Пропозиція номер 18 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:43:27]] За-11 Пропозиція Президента не підтримана. 19-та пропозиція Президента України на 23-й сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:43:53]] За-13 Пропозиція не підтримана. 20-та пропозиція Президента України на 25-й сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Будь ласка, з мотивів голосування народний депутат Ключковський.
Я би просив просто роз’яснити, бо тут абсолютно незрозуміло, наприклад, народний депутат України є суб’єктом нормотворення чи структурним підрозділом суб’єкта нормотворення. Чи може він не має права розробляти проекти? Бо суб’єктом нормотворення є Верховна Рада, як я розумію. Підрозділами є комітети і комісії. А сам депутат хто?
Народний депутат України – це суб’єкт законодавчої ініціативи, який може готувати проекти нормативного акту, такі як закони України чи проект постанови Верховної Ради України. Пропозиція номер 20 Президента України ставиться на голосування. прошу визначатись. [[11:45:08]] За-16 Пропозиція не підтримується. 21 пропозиція Президента України на 26 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:45:35]] За-15 Пропозиція не підтримана. 22 пропозиція Президента України на 27 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Ставиться на голосування. Прошу визначатись. [[11:46:00]] За-15 Не підтримана пропозиція. 23 пропозиція Президента України на 28 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:46:26]] За-14 Пропозиція не підтримується. 24 пропозиція Президента України на 29 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. З мотивів голосування народний депутат Ключковський.
Дякую. Я прошу звернути увагу, що мотивація відхилення є неправдивою. Норма, яка запропонована в тексті, є імперативною. „Міністерство юстиції проводить”, а не „може проводити”. Тому те, що написано, що це не є обов’язковим, це не так. Я дуже шаную Міністерство юстиції як надзвичайно компетентний орган. Але принцип розподілу влади записаний в Конституції. І якщо всі законопроекти, які розглядаються Верховною Радою, обов’язково підуть на експертизу в Мін’юст, то це буде означати просто порушення принципів законодавчого процесу.
Пропозиція номер 24 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:47:42]] За-17 24 пропозиція не підтримується. 25 пропозиція Президента України на 30-й сторінці, комітет рекомендує відхилити. З мотивів голосування - народний депутат Ключковський Юрій Богданович.
Дякую дуже. Но тут то ви вже погоджуєтеся, що в тексті написано „обов’язкова” і знову це означає, що Верховна Рада не може розглядати законопроекти без експертизи Міністерства фінансів і Міністерства економіки? Ну, колеги, так є в Конституції принцип розподілу влади, чи немає, ми його дотримуємося, чи ні? Ну, повірте це норми, які просто напрошуються на звернення до Конституційного Суду.
Юрій Борисович. Можна, да?
Будь ласка, Сергій Григорович.
Да, да, Богданович, да, я пробачаюсь. Юрій Богданович, ви ж знаєте, що ті законопроекти, які на сьогоднішній день розглядаються в Верховній Раді, які потребують висновку Міністерства фінансів і Міністерства економіки, тому комітет, правильно, комітет витребовує ці висновки. Він витребовує ці висновки для того, щоб дивіться обґрунтування, чи, дійсно, є це необхідно, чи це. тут видатки є бюджетні, чи економічно вигідно цей законопроект, чи навпаки він до збитків. Я не бачу тут ніякої проблеми, якщо додаткова експертиза в цьому плані нам дасть змогу вирішити питання при голосуванні.
Я не маю, не бачу ніяких проблем.
Пропозиція номер 25 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися.
навпаки лишня експертиза не дає нам.
Йде голосування. [[Шум у залі]] [[11:49:31]] За-13 Пропозиція не підтримана. 26 пропозиція Президента України на 32-й сторінці, комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:49:58]] За-12 Пропозиція не підтримана. 27 пропозиція Президента України на сторінці 33. Комітет рекомендує врахувати. Ви заперечуєте проти врахування? Будь ласка, з мотивів голосування народний депутат Ключковський.
Я хочу вернутися до 26 пропозиції Президента. Я би просто задав просте питання голові правового комітету. Після прийняття цього закону що буде з тими нормативно-правовими актами, які сьогодні вже видані спільно? Що буде з тими нормами законів різних, які вимагають спільного видання нормативно-правових актів? Скажіть, будь ласка, які правові наслідки того, що ми зараз проголосували?
Дякую, Юрію Богдановичу. 27 пропозиція Президента України, яку комітет рекомендує врахувати, ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:51:17]] За-284 Пропозиція підтримана. 28 пропозиція Президента України. Комітет рекомендує відхилити. Будь ласка, мікрофон народного депутата Ключковського.
Знову в мене питання про нормативно-правові акти, видані органами місцевого самоврядування. Жодним нормативно-правовим актом, чинним сьогодні і, до речі, і цим законом, не передбачається їх державна реєстрація. Однак, тут винятків жодних немає. І передбачається, що публікувати можна тільки тоді, коли реєстр присвоїв номер, тим самим фактично підпільно проводиться обов’язковість реєстрації актів місцевого самоврядування. Але це не відповідає ні Конституції, ні Закону про місцеве самоврядування, ні Європейській хартії про місцеве самоврядування.
Шановний Юрій Богданович, закони підпільно не приймаються, вони приймаються публічно і якщо він буде схвалений парламентом, то це буде закон. Пропозиція номер 28 Президента України, яку комітет рекомендує відхилити ставиться на голосування. Прошу, будь ласка, визначатись. [[11:52:44]] За-23 Пропозиція не підтримується. 29 пропозиція Президента України на 37 сторінці комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатись. [[11:53:14]] За-14 Пропозиція не підтримується. 30-та пропозиція Президента України на 38 сторінці комітет рекомендує відхилити. Будь ласка мікрофон народного депутата Стретовича.
Шановні колеги! Я повертаю вас до тієї тези, яку піднімав Юрій Ключковський, якщо подивитесь 39 сторінку, а там написано: „нормативно-правові акти Верховної Ради, АРК і органів місцевого самоврядування, оприлюднюються протягом 15 днів після їх прийняття і підписання”. А в правій колонці: „після їх державної реєстрації”. Але органи місцевого самоврядування можуть приймати оперативні заходи, наприклад, щодо поширення епідемій, вжиття якихось заходів, а державна реєстрація може тривати місяцями. Це перше. І друге. Треба якомога більше прибирати з тексту закону дозвільної функції, а тут ми породжуємо корупцію, тому що акт, який потрібен був місцевому самоврядуванню, треба державну реєстрацію провести після того, і ставлять до вимоги. Тому я пропоную погодитися з цією поправкою і залишити в редакції, що була в першій колонці, лівій, після прийняття і підписання. І зняти пропозицію, яка врахована у правій колонці, вона недоречна. Дякуємо.
Так. Ми погоджуємося. Я думаю, що дійсно це слушна пропозиція і треба погодитися з цією пропозицією.
Пропозиція номер 30 Президента України. Будь ласка, народний депутат Ключковський.
Шановні колеги, те що говорив Володимир Стретович, є абсолютно правильно, але це не зв’язано з поправкою Президента, це різний предмет, вони не пов’язані між собою. Тому те, що є в восьмій частині, праву колонку, треба голосувати, а поправку Президента треба голосувати окремо.
Поправка номер 30 Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:55:25]] За-266 Поправка підтримана. 31 поправка Президента України, на сторінці 42. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України номер 31 ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:56:11]] За-19 Пропозиція Президента не підтримана. 32 пропозиція Президента України на 43 сторінці комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:56:38]] За-15 Пропозиція Президента не підтримана. 33 пропозиція Президента України на 44 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:57:04]] За-8 Пропозиція не підтримана. 34 пропозиція Президента України на 45 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:57:30]] За-13 Не підтримана пропозиція. 35 пропозиція Президента України на 47 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:57:54]] За-13 Пропозиція не підтримана. 36 пропозиція Президента України на 49 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. [[11:58:21]] За-11 Пропозиція не підтримана. 37 пропозиція Президента України на 50 сторінці. Комітет рекомендує врахувати. Прошу визначатися. [[11:58:48]] За-279 Рішення прийнято. Пропозиція підтримана. 38 пропозиція Президента України на 52 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:59:16]] За-16 Пропозиція не підтримана. 39 пропозиція Президента України на 53 сторінці. Комітет рекомендує відхилити. Пропозиція Президента України ставиться на голосування. Прошу визначатися. [[11:59:44]] За-23 Пропозиція Президента не підтримана. Шановні колеги, голова комітету і народні депутати України. Шановні колеги, голова комітету і народні депутати України вносили пропозицію повернутись до розгляду пропозиції Президента України номер 26. Хто за цю пропозицію, прошу голосувати. Повернутись до 26-ї. [[12:00:28]] За-285 Повернулись до розгляду. Будь ласка, пропозиція по поправці Президента номер 26, народний депутат Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Вибачайте, Олександр Володимирович. Справа в тому, що з набранням чинності цього закону, який безперечно буде хороший і я переконаний, що Президент його підпише, ми зразу можемо зробити так, що втратить чинність і безліч інструкцій, наказів, чи то Служби безпеки, МВС, Генпрокуратури, ч и то чинник, передбачений Законом про вибори народних депутатів про Центральну виборчу комісію спільно з Мінфіном, Державним казначейством, Нацбанком і так далі. Тому оцей пункт третій, який є в статті 45-й, має бути вилучений, як це передбачено пропозицією Президента 26-ю. Тому я просив би, щоб голова комітету висловився, яке є відношення до врахування поправки номер 26 Президента і закликаю всіх народних депутатів підтримати цю поправку і це буде дуже хороший, виважений закон у нас і нормальна абсолютно співпраця з Президентом. Дякую.
Ключковський Юрій Богданович, будь ласка.
Та я можу лише повторити аргументацію, висловлену колегою Юрієм Кармазіним, сьогодні є дуже багато випадків, коли приймаються спільні акти у тому випадку, коли проблема лежить на стику повноважень кількох центральних органів виконавчої влади. Жоден окремий не може розв’язати ту проблему. Більше того, кілька законів прямо передбачають прийняття спільних підзаконних нормативно-правових актів, зокрема – закони про вибори. Якщо ми хочемо, щоб зараз, скажімо, порядок відкриття рахунків виборчих фондів був визнаний не чинним, давайте підтримаємо залишити норму про заборону спільних актів. Бо цей порядок встановлений спільно ЦВК і Національним банком.
Все правильно. Ми вже проголосували за це.
Шановні колеги, ми повернулися до розгляду 26 пропозиції Президента України, і послухали аргументи. У нас насправді, комітет правильно констатує, що Конституцією України не передбачено прийняття актів спільно декількома органами. Але поруч з цим у нас не тільки існують такі акти, і не тільки передбачені в законах, заборона щодо цього також відсутня. Тому ми в праві зараз прийняти те рішення, яке Верховна Рада вважає за доцільне. З моєї точки зору, ми можемо цілковито погодити з Президентом України в цьому питанні. Пропозиція Президента України номер 26 ставиться на голосування. Прошу підтримати. [[ІЗ ЗАЛУ. За.]] [[12:03:29]] За-290 Пропозиція Президента номер 26 підтримана. Будь ласка, Сергій Григорович.
Да. І останнє, нам треба повернутися до статті 56 – це офіційне оприлюднення нормативно-правових актів пункт 8-й. Я прошу ту слушну пропозицію, яку Юрій Богданович, а його немає? Юрій Богданович, під стенограму, і проголосувати за неї.
Шановні колеги, тут немає потреби голосувати, оскільки у нас має бути той текст, який був ухвалений в законі Верховної Ради України. І оскільки ми не враховували тут пропозиції Президента, яка б змінювала цей текст, тому.
Не врахували, нет, 30 пропозиція Президента України була врахована, да? Яка ваша пропозиція?
Під стенограму, будь ласка, Юрій Богданович, 8-й пункт хай зачитає під стенограму. Бо це нове питання, яке не є питанням пропозиції Президента. Ми пропозиції Президента проголосували, тут з’явилося нове питання у зв’язку з тим, що ми проголосували пропозиції Президента.
Тут не треба нічого зачитувати, оскільки є текст прийнятий в законі. Будь ласка, Марина Іванівна Ставнійчук, ваша точка зору стосовно цієї колізії.
Олександр Володимирович, я би просила врахувати, що дійсно 266 за поправку Президента по 30 поправці є, але немає в самій пропозиції Президента державної реєстрації, яка з’являється в тексті остаточного варіанту закону. І я звертаю вам увагу, шановні народні депутати, що це формальна підстава для подальшого ветування Президентом. Через те, будь ласка, відповідно до Регламенту [[шум у залі]] відповідно до Регламенту врегулюйте це питання.
Шановна Марина Іванівна, шановні колеги, оскільки цієї позиції не було в законі, ухваленому Верховною Радою України, її немає в поправці номер 30, яку врахували народні депутати України, тому це абсолютно редакційна річ, воно не може з’явитись, тому що таких пропозицій не було і ми їх не підтримували. Тому цих слів просто не існує.
Залишається не в первинній, а в тій редакції, яка була ухвалена Верховною Радою України в законі, який скеровувався на підпис Президента України. Таким чином ми всі поправки Президента розглянули, відповідні рішення по врахуванню чи по відхиленню їх прийняли. Я прошу зараз тоді підготуватись до голосування. Ставиться на голосування Закон України „Про нормативно-правові акти України” [[реєстраційний номер 1343]] [[з врахуванням частини зауважень Президента України]]. Прошу, будь ласка, визначатися. [[12:07:00]] За-366 Рішення прийнято. Виходячи із частини шостої статті 135 України ми очікуємо підписання Президентом України цього закону. Шановні колеги, оголошується перерва до 12 години 38 хвилин.
Оголошується до розгляду проект Закону про ратифікацію Договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові наслідки відносини і взаємну правову допомогу в цивільних і кримінальних справах. Реєстраційний номер 0144. Доповідає міністр юстиції Оніщук Микола Васильович.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Вашій увазі пропонується для ратифікації Закон України про ратифікацію угоди, Договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові відносини і взаємну правову допомогу у цивільних і кримінальних справах. Хочу наголосити, що у нас і Сирійською Арабською Республікою, не зважаючи на наявність достатньо інтенсивних торгово-економічних відносин, насправді на сьогодні відсутні як двосторонні, так і багатосторонні договори, які б регулювали питання взаємної правової допомоги. І саме тому 8 жовтня минулого року відповідна угода між Сирією і Україною була підписана. І сьогодні вона пропонується для ратифікації. Варто зазначити, що метою цього двухстороннього договору є налагодження ефективного співробітництва судів України та Сирії у наданні взаємної правової допомоги в цивільних справах, а також створення належних правових підстав для взаємодії органів, слідчих органів двох країн у випадку необхідності надання допомоги під час кримінального переслідування чи то судового розгляду кримінальних справ. Уповноваженими органами від України, які мають діяти від імені країни, від імені уряду, зокрема пропонується, Генеральна прокуратура, - коли йдеться про запити у кримінальних справах чи то запити на стадії досудового розслідування і міністерства юстиції, - коли йдеться про надання правової допомоги у цивільних справах, зокрема, цивільного обігу. Шановні колеги, є очевидним, що ратифікація необхідна для належного правого забезпечення, обслуговування, у тому числі громадян України, які перебувають у Серійській Республіці, зокрема, у трудових правовідносинах, по найму тощо, і взагалі для розвитку двосторонніх відносин між нашими країнами. Ратифікація цього договору відповідає відповідним конституційний та законодавчим вимогам і правилам, які встановлені в нашій країні. Проу підтримати проект закону. Дякую за увагу.
Є питання д доповідача? Будь ласка, Стретович Володимир Миколайович.
Володимир Стретович, Християнсько-демократичний союз. Шановний пане міністре, я минулої суботу мав нагоду бути у Греції на матчі сбірної Україна-Греція і, думаю, сьогодні ми проб’ємся на чемпіонат світу, але мимохід зустрівся з нашими заробітчанами, які працюють там. І мені розказали таку дивну ситуацію, що вони працюють в там вже по 10, по 12 років, заробили право на пенсію, там їм залишається кількість відпрацьованих днів. Каже: „Оце у мене ще 400 днів, я буду мати мати на пенсію, грецьку пенсію”. Але в України-Греції немає договору про взаємозарахування цього трудового стажу. Виходить, що наші заробітчани зміцнюють економіку інших країна, відповідно мають право від цієї країни отримати пенсійне забезпечення, але дорогу нема. Мені як міністр юстиції скажіть, буез відносно до теми обговорення, який договір треба укласти між Україною, Грецією, Іспанією, Італією, Португалією для того, що те, що вклали наші громадяни в економіку цих країн, верталося до їх кишені, коли вони досягнуть пенсійного віку? Це можливо чи неможливо? Розкажіть алгоритм, які діяти в цій ситуації. Дякую.
Дякую за вашу запитання. Воно дійсно стосується інтересів наших громадян, які в силу обставин перебувають сьогодні в ряді країн, зокрема, працюючи по найму. Насправді, ряд країн, у тому числі Європейського союзу, зокрема, Португалія пішли на те, щоб встановити з Україною відповідні двосторонні відносини, які стосуються питань гарантій соціальних і трудових прав громадян України в цих країнах. У зв’язку з цим підписується відповідні міжурядові угоди, які або надають цей правовий режим, зокрема режим національний, практично близький до національного режиму громадянам України, які працюють по найму офіційно, або відмовляють. Тим не менше, ця практика на сьогодні ще не є поширеною. Як я вже сказав, лише декілька країн Європейського Союзу і ми маємо з ними такі угоди. Я думаю, що сьогоднішнє ваше запитання – це, власне, і сигнал для уряду, щоб зокрема Міністерство праці і соціальної політики зініціювало на міжурядовому рівні підписання відповідних протоколів чи договорів з країнами, де наші громадяни мають усталені трудові зв’язки.
Яворівський Володимир Олександрович.
Шановний пане міністре! Володимир Яворівський. Безперечно, ми усвідомлюємо, що в Сирійській Арабській Республіці багато працює наших людей, зокрема будівельники. Я не кажу, що саме в цей час, але це постійні контакти, і цей документ, звичайно, дуже важливий, і ми його будемо підтримувати. У мене два таких маленьких, ще раз підкреслюю, маленьких сумніви. Значить, досудове слідство з нашого боку веде Генеральна прокуратура, цивільні справи веде міністерство, яке ви очолюєте. І з другого боку, всім займається Міністерство юстиції. Чи немає тут певного, так би мовити, диспаритету, і чи не виникнуть тут певні проблеми, що там один державний орган, а у нас державний орган займається лише кримінальними справами, я вибачаюсь, прокуратура кримінальними, а державний орган цивільними? Раз. І чи не здається вам, що слабо дуже прописані дипломатичні канали, які можуть використовуватися при виникненні таких проблем?
Дякую за ваше запитання, пане Володимир. Зауважу, що дійсно угода передбачає, що сирійську сторону, в тому числі і коли йдеться про представництво інтересів, запити у цивільних чи кримінальних справах ще на стадії досудового слідства представляє лише один орган – Міністерство юстиції України, відповідно Міністерство юстиції і Генеральна прокуратура. Справа в тому, що у нас відповідно до Закону про Генеральну прокуратуру, відповідно до Положення про Міністерство юстиції є усталеним оцей розподіл представницьких функцій Міністерства юстиції і прокуратури. Зокрема, Міністерство юстиції представляє інтереси нашої країни, коли йдеться про розгляд справ у цивільних судах, тобто цивільних справ, і лише тут його компетенція. Коли ж ми говоримо про стадію досудового слідства чи то розгляд кримінальних справ, то це компетенція Генеральної прокуратури. Конфліктів з цього приводу в практиці правозастосування не виникало, це усталена чітка практика, і вона не створює жодних проблем правозастосування. Що стосується другого вашого запитання про дипломатичні канали, ви знаєте, це теж усталена практика, тут є. діють Віденська конвенція і ряд багато інших конвенційних норм, які регулюють відносини стосовно дипломатичної служби, дипломатичних зв’язків, правил і процедур, які передбачені. Зауважу вам, що це не перша ратифікація подібного роду відносин, по суті їх уже близько 100 таких документів і жодного випадку конфлікту, скажем, у взаємодії Міністерства закордонних справ, міністерства юстиції чи Генеральної прокуратури не виникало.
Дякую, Микола Васильович. Співдоповідь від комітету. Білорус Валерій Григорович. Прошу, будь ласка.
Шановний головуючий! Шановні народні депутати! Комітет у закордонних справах уважно розглянув проект Закону про ратифікацію Договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові відносини і взаємну правову допомогу в цивільних і кримінальних справах. Це обговорення йшло активно, всебічно, за участю заступника міністра юстиції, і таким чином комітет зміг виробить відповідні. обґрунтованість, з нашої точки зору, ратифікації. Ми підтримуємо і мету, і ціль цього законопроекту, який розроблений з метою виконання уніфікованих внутрідержавних процедур, необхідних для набрання зазначеним договором чинності. Метою договору є покращання підвищення ефективності співробітництва компетентних органів обох держав шляхом надання взаємної правової допомоги в цивільних справах, використання ефективного механізму взаємного визнання та виконання судових рішень, а також створення правових підстав для співробітництва у попередженні злочинів, розслідуванні кримінальних справ та конфіскації доходів, одержаних злочинним шляхом. Відповідно до пояснювальної записки Міністерства юстиції, реалізація закону не потребуватиме додаткового фінансування з Державного бюджету України. Головне науково-експертне управління Апарату Верховної Ради підтримує прийняття закону. Проект закону був розглянутий на засіданні Комітету Верховної Ради з питань правової політики, який також дійшов висновку, що проект закону відповідає положенням Конституції України та може бути прийнятий Верховною Радою України. Комітет з питань бюджету також дійшов до висновку, що законопроект не впливає негативно на доходну і видаткову частину бюджету, а також на його виконання в поточному бюджетному році. Проект закону був розглянутий і на засіданні Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради, який дійшов висновку, що проект закону зареєстрований згідно з вимогами статей 91, 92 Регламенту Верховної Ради, але при цьому висловив окремі зауваження щодо супроводних документів законопроекту. Після вивчення цих заключень і дискусії на комітеті ми прийшли 7 жовтня 2009 року до висновку, що є всі підстави рекомендувати Верховній Раді України ратифікувати цей договір. Прошу підтримати рекомендації комітету.
Дякую, Олег Григорович. Є питання до співдоповідача? Немає питань. Сідайте, будь ласка. Є необхідність обговорювати? Немає такої необхідності. Я ставлю на голосування проект Закону про ратифікацію договору між Україною та Сирійською Арабською Республікою про правові відносини і взаємоправову допомогу в цивільних і кримінальних справах, реєстраційний номер 0144. Прошу визначатися. [[12:50:07]] За-296 Рішення прийнято. Закон схвалено. Шановні колеги, надійшла заява від двох парламентських фракцій – фракції Партії регіонів і фракції Компартії – про перерву на 30 хвилин. Будь ласка, мікрофон Єфремова Олександра Сергійовича.
Уважаемый Александр Владимирович, чтоб не затягивать работу парламента, мы хотели бы попросить слово для заявления, согласно Регламента работы, потому перерыв можно упустить и предоставить право фракции сделать заявление.
А хто буде робити заяву?
Рыжук Сергей.
Прошу, будь ласка, народний депутат Рижук.
Шановні колеги, шановні виборці, наша заява із таких питань, що промовчати ніяк не можна, оскільки якщо мовчати, то значить бути невільним співучасником, це зрозуміло, класично. Прем’єр-міністр Тимошенко в своїх чисельних виступах артистично переконує український народ, що, мовляв, кошти в держбюджеті на соціальні потреби відсутні. Я б сказав, з такою дикою радістю і натхненням розповсюджують цю побрехеньку її найближче оточення: віце-прем’єри, міністри, ті, хто як раз і зобов’язаний чітко і чемно виконувати закон, нещодавно прийнятий Верховною Радою, про підвищення соціальних стандартів. І вся ця риторика маскується обгорткою у вигляді обіцянок боротьби із корупцією і попутними звинуваченнями як раз своїх опонентів. Насправді ж, як свідчать факти, уряд Тимошенко реалізує масштабні корупційні схеми по розкраданню державних коштів, при чому роблять вони це відверто, зухвало і, я б сказав, якось задерикувато, мовляв що ви нам тут зробите. Саме це дозволило нам елементарно роздобути факти щодо корупційних схем урядовців. Є в економіці таке святе місце, як державний матеріальний запас резерв – продукти, я людям скажу, на чорний день, так би мовити. Так вони і туди залізли під виглядом оновлення запасів і там крадуть, тирять. Ось факти. Держкомрезерв закупив 8 тисяч тонн м’яса, 4,3 тисячі тонн тваринного масла, 9 мільйонів 600 тисяч банок консервів за ціною у півтора рази вищою за ринкову вартість. А чому вищою, а не нижчою? Але ж продав своїм комерсантам. Ось вони разом і зірвали куш зразу в 176 мільйонів гривень. А що ж це за свої комерсанти? Це товариство „Бабусині рецепти” з Миргорода, товариство „Свіженька”, „Традиція” з Чернівців, молочна „Рив’єра” Полтава, „Увіко”Київської області, „Бахмачконсервмолоко”, торговий дім „Інвестпродукт „ЛТД”. Ось всі належать вони до найближчого оточення Прем’єра і їх міністрів. І чому ці, а не інші підприємства отримали преференції на це питання, як то кажуть, риторичне. І насправді, це не просто порушення тендерного законодавства, а явна відверта корупція. Але цим факт не вичерпується. З’ясовується, що всі ці тисячі тонн продукції у державну комору взагалі не надійшли. У названих підприємств просто немає таких складських приміщень у таких обсягах. Як результат – дійсно, ганьба. Кому ганьба, а кому, дивіться, півмільярда гривень, 532 мільйони, точніше, бюджетних коштів виплачено сумнівним фірмам за товар, який не надійшов до розпорядження держави. Наступний факт. Я прошу мені дати ще буквально півхвилини.
Будь ласка, завершуйте.
Це корупція при реалізації Держкомрезервом державних запасів. Перше. Яловичина першої категорії продана по 6,40-6,75 – в 3 рази дешевше. Збитки держави – ще плюс 74 мільйони. Продано пшениці третього класу якійсь фірмі „Юніверслайн” по 274 гривні за тонну при тоді, коли була ринкова вартість 1тисячу 50 гривень, тобто в 4 рази дешевше. Товариством „Віку”, „НВП” та інші купили у Держрезерві по 6,90 масло тваринне, а сам Держрезерв купив його, це масло, за 32 гривні за кілограм. Четверте. Держкомрезерв продав товариству „Енерго.„ 15,7 десятих тисяч тонн бензину по ціні тисячу 600 гривень за тону. Ринкова ж ціна тоді була вісім 900, результат це 144 мільйони гривень втрачено. І ще наступний факт. Більше 170 мільйонів гривень недоотримав бюджет внаслідок продажу по заниженим цінам дизпалива товариству „Енергомаш.” при ринковій ціні шість тисяч 800 гривень. Тобто за сміхотворною ціною продав за півтори тисячі за тонну. Таким чином втрати держави.
Завершуйте будь ласка.
Правда коле, хай вам трошки поколе. Таким чином втрати держбюджету тільки від операцій з продажу державних запасів склали 550 мільярдів. Що це говорить? У державі діє відпрацьована злочинцями схема відмивання бюджетних коштів через Держрезерв за рахунок підставних фірм. Запитання: що ще потрібно вам вкрасти, щоб зреагувала прокуратура? Тому я звертаюсь до Генеральної прокуратури в рамках діючого законодавства вважати мій виступ. наш. заяву як запит депутатський і перевірити викладені мною факти, відкривши кримінальну справу.
Дякую, Сергій Миколайович. Дякую. Я прошу Апарат оформити відповідний запит до Генеральної прокуратури. Оголошується до розгляду проект Закону про ратифікацію Конвенції між Україною і Великою Соціалістичною Народною Лівійською Арабською Джамагирією про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. Доповідає – заступник міністра фінансів Фудашкін Денис Олександрович.
Доброго дня, шановні народні депутати! На ваш розгляд виноситься Проект Закону про ратифікацію Конвенції між Україною і Великою Соціалістичною Народною Лівійською Арабською Джамагирією про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи, підписані 4 листопада 2008 року місті Києві. З укладенням конвенції розшириться договірна правова база України з питань оподаткування, Конвенція закладає сприятливі умови для інвесторів України та Лівії, стимулює ділову ініціативу підприємців, регулює питання міжнародного оподаткування доходів у двосторонніх стосунках між державами. З метою укладення цієї конвенції є уникнення подвійного оподаткування доходів фізичних і юридичних осіб, які виникають на території обох країн. Крім того, конвенція також направлена на запобігання ухиленням від сплати податків, усунення податкової дискримінації, а також створення механізмів щодо покращення співробітництва між податковими органами України та Лівії, шляхом встановлення процедур взаємного узгодження спірних питань та обміну податкової інформації. Відповідно до пунктів 2 та 3, статті 9 Закону України „Про міжнародні договори України”, ця конвенція підлягає ратифікації Верховної Ради. Прийняття зазначеного закону України сприятиме прискоренню набуття чинності конвенції та впорядкування стосунків між Україною і Лівією в податковій сфері. Дякую за увагу. Прошу підтримати.
Є питання до доповідача? Немає. Прошу, сідайте, будь ласка. Співдоповідь Олег Григорович Білорус, прошу.
Шановний Головуючий, шановні народні депутати, Комітет у закордонних справах всебічно розглянув цей законопроект і, враховуючи також заключення цілого ряду інших комітетів, вважає, що ми маємо всі підстави для того, щоб рекомендувати Верховній Раді ратифікувати цей договір. Якщо Верховну Раду цікавлять зауваження інших комітетів Верховної Ради, то я можу їх коментувати. Але в цілому цей законопроект сприятиме вирішенню тих питань, про які говорив і заступник міністра. Обговорення цього законопроекту в комітеті велось за участю одного з керівників міністерства і таким чином були вияснені всі питання. На своєму засіданні 4 листопада Комітет у закордонних справах ухвалив рекомендувати Верховній Раді ратифікувати даний документ. Прошу підтримати рекомендацію комітету.
Є питання до співдоповідача?
Прошу сідати, Олег Григорович. Немає необхідності обговорювати?
Ставлю на голосування проект Закону про ратифікацію Конвенції між Україною і Великою Соціалістичною Народною Лівійською Арабською Джамагирією про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи. Реєстраційний номер 0148. Прошу визначатися. [[13:00:15]] За-300 Рішення прийнято. Оголошується до розгляду проект Закону про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Ісламської Республіки Пакистан про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і Протоколу до неї [[реєстраційний номер 0146]]. Доповідає заступник Міністра фінансів Фудашкін Денис Олександрович.
Шановні народні депутати! На ваш розгляд вносить проект Закону про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Ісламської Республіки Пакистан про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і Протоколу до неї [[підписаний 23 грудня 2008 року в місті Києві]]. З укладенням конвенції розширюється договірна правова база України з питань оподаткування, конвенція закладає сприятливі умови для інвесторів України та Пакистану, стимулює ділову ініціативу підприємців, регулює питання міжнародного оподаткування доходів у двосторонніх стосунках між державами. Метою укладення конвенції є уникнення подвійного оподаткування доходів фізичних і юридичних, які виникають на території обох країн. Також, ця конвенція регулює питання запобігання податковому ухиленням від сплати податків, усунення податкової дискримінації. А, також, створення механізмів щодо покращення співробітництва між податковими органами України і Пакистану шляхом встановлення відповідних процедур, взаємного узгодження спірних питань та обміну податкової інформації. Відповідно до статті 9 Закону України „Про міжнародні договори України” ця конвенція підлягає ратифікації Верховною Радою України. Прошу підтримати. Дякую за увагу.
Питання є до доповідача? Є. Будь ласка, запишіться. Яворівський Володимир Олександрович.
Шановний доповідачу, це типова абсолютно стандартна угода про недопущення подвійного оподаткування і про уникнення оподаткування взагалі, або в тій, або в іншій країні, ми її підтримаємо і вона потрібна. Може ви знаєте, в мене от виникло таке запитання до вас, може ви знаєте, якщо не знаєте, то чи є Пакистані держкомрезерв і по чому там у них м’ясо, бензин і таке інше. Якщо знаєте, скажіть будь ласка.
Я не можу відповісти на це питання.
Народний депутат Шкутяк, будь ласка. Ви передумали задавати питання? Зрозуміло. Співдоповідь від комітету Олег Григорович Білорус.
Шановний головуючий, шановні народні депутати! Комітет закордонних справ уважно розглянув це питання, ми заслухали розгорнуту доповідь заступника міністра, заслухали заключення Міністерства фінансів про те, що реалізація закону не потребуватиме додаткових бюджетних фінансувань, розглянули заключення науково-експертного Управління Апарату Верховної Ради, в якому підтримано прийняття цього закону і врахували думки Комітету з питань регламенту, Комітету з питань бюджету, в результаті обговорення прийшли до висновку, що є підстави рекомендувати Верховній Раді прийняти цей законопроект тобто ратифікувати угоду. Слід сказати, що йде активна робота по розширенню міжнародної правової бази нашого співробітництва з великою азіатською країною Пакистаном. Прошу підтримати рекомендації нашого і інших комітетів Верховної Ради.
Є питання до Олега Григоровича?
Нема. Прошу сідати. Є необхідність обговорювати? Немає такої необхідності. Ставлю на голосування проект Закону про ратифікацію Конвенції між Урядом України і Урядом Ісламської Республіки Пакистан про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і Протоколу до неї [[реєстраційний номер 0146]]. Прошу визначатися. [[13:05:30]] За-317 Рішення прийнято. Закон ухвалено. Оголошується до розгляду проект Постанови про погодження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок [[реєстраційний номер 4804]]. Доповідає голова Комітету з питань аграрної політики та земельних відносин Присяжнюк Микола Володимирович.
Дякую. Шановний Олександр Володимирович, шановні народні депутати, щодо запропонованого вашій увазі проекту Постанови Верховної Ради України [[реєстраційний номер 4804]]. Необхідно зазначити, що відповідно до матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок пропонується погодити товариство з обмеженою відповідальністю „Торф Ленд Україна” для розташування виробничих дільниць з видобування фрезерного торфу та місця розташування земельних ділянок на дільниці торфовища „Морочна-1” площею 203 гектара особливо цінних земель за рахунок земель державного підприємства „Висоцьке лісове господарство” в межах території Вединської сільської ради, та 79 гектарів особливо цінних земель, в тому числі за рахунок 56 гектарів з особливо цінних земель від виробничого сільськогосподарського кооперативу „Лісотехнік”. Дані матеріалів в повному обсязі відповідають вимогам земельного законодавства і відповідно до вимог статті 151 Земельного кодексу України погоджено з відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, власниками землі та землекористувачам, органами земельних ресурсів, природоохоронними та санітарно-епідеміологічними органами, органами місцевого будування та архітектури та охорони культурної спадщини. З огляду на вище викладене, пропонується даний проект постанови рекомендувати Верховній Раді України прийняти за основу та в цілому як постанову. Комітет з питань аграрної політики та земельних відносин на своєму засіданні 8 вересня 2009 року розглянув зазначений проект постанови Верховної Ради України про погодження матеріалу вибору місця розташування земельних ділянок, реєстраційний номер 4804, а також пропонує Верховній Раді України прийняти дану постанову за основу та в цілому як постанову. Дякую за увагу.
Питання до доповідача є? Немає питань. Прошу сідайте, будь ласка. Співдоповідь від комітету Бевзенко Валерій Федорович, будь ласка.
Шановний Олександр Володимирович! Шановні колеги! Щодо запропонованого вашій увазі проекту Постанову Верховної Ради України „Про погодження матеріалів вибору місця розташування земельних ділянок” [[реєстраційний номер 4804]] необхідно зазначити наступне: Комітет аграрної політики та земельних відносин на своєму засіданні 8 вересня 2009 року розглянув дане питання і відмічає, що матеріали вибору місця розташування земельних ділянок товариства з обмеженою відповідальністю „Торф Ленд України” та розташування виробничих дільниць видобування фрезерного торфу в повному обсязі відповідають вимогам земельного законодавства. Згідно до вимог статей 150 і 151 Земельного кодексу України дані матеріали погоджені з усіма відповідними органами, перевірені фахівцями комітету і надавались всім народним депутатам України, бажаючим ознайомитись з ними. З огляду на зазначене, Комітет аграрної політики та земельних відносин пропонує Верховній Раді прийняти зазначену постанову за основу і в цілому як постанову. Дякую за увагу.
Дякую, Валерій Федорович. Будь ласка, запишіться на запитання до співдоповідача. Яворівський Володимир Олександрович.
Шановний доповідачу! Володимир Яворівський, „Блок Юлії Тимошенко”. Звичайно, дуже б хотілося мені перед тим, як натискати кнопку „за” чи „проти”, чи взагалі не голосувати знати хто стоїть за цим торфопарком, торфолендом там і тому подібне. Але річ в іншому. Ми на 20 років віддаємо в оренду особливо цінні землі. В мене відразу виникає запитання. Що буде через 20 років із цими особливо цінними землями після того, як на них погосподарює цей „Торф Ленд”? Це одне питання. Друге питання. Це взагалі компетенція і причому тут Верховна Рада, якщо ми почнемо виносити такі питання на обговорення щоразу, його ж можна вирішувати в зовсім іншому? Через те ми голосувати, „Блок Юлії Тимошенко” голосувати за цю постанову не буде. Дякую.
Шановний пане Яворівський! Я з вами повністю згоден, що це питання не належить компетенції Верховної Ради, але так записано в Земельному кодексі. Тому відповідно до цього ми мусимо розглядати всі питання відводу землі, які відносяться до особливо цінних земель.
Бондаренко Володимир Дмитрович.
Володимир Бондаренко, „Блок Юлії Тимошенко”, Партія „Реформи і Порядок”. Безумовно такі рішення, по-перше, повинні фіксуватися і повинен бути моніторинг зменшення кількості особливо цінних земель за рахунок їх передачі під господарюючим об’єктом під якісь інші їхні інвестиційні програми. І хотілося, щоб такі питання більш глибоко пророблялися у Верховній Раді і обговорювалися обов’язково, а що там буде? Який напрямок або вид діяльності буде там проводитися? Чи залишиться ця земля особливо цінною чи вона буде вже на той період заасфальтованою чи забетонованою і там нічого цінного не залишиться для всіх громадян України? Тому я також хотів би більш глибоко розуміти за що і як голосувати. Якщо ви щось знаєте з цього приводу, наприклад, про зменшення кількості такої землі. Або скільки ми за рік, або раніше вже виділили? І для чого, зокрема ці ділянки виділяються? Дякую.
Я можу сказати лише те, що є в документах. В документах написано, що цей торф буде видобуватись в цілях, для виробництва органіко-мінеральних добрив, які будуть направлені для підвищення родючості землі в Ровенській області в основному. Це передбачено програмою і Мінагрополітики, а також затверджена ця програма була Постановою Верховної Ради в 96 році 5 травня. Тому по формальних признаках це, напевно, що ми діємо вірно. Але у мене також є питання, що буде з цими землями. Так що.
Дякую. Сідайте будь ласка. Є необхідність обговорювати? Є. Будь ласка, записуйтесь. Записуємось на обговорення. Прокопчук Юрій Володимирович, будь ласка. Прокопчук Юрій Васильович.
Я з місця. Юрій Прокопчук, "Блок Юлії Тимошенко". Звичайно, сьогодні проблема торфодобування і взагалі торфу як елементу енергетичної програми в Україні є дуже важливою. І, скажімо, сьогодні просто виривать, руйнувать всі поліські болота, все, що є і нібито використовувать як добрива, це є абсолютно недоцільним і безгосподарним. І тому я вважаю, що даний законопроект підтримувать не можна по тій простій причині, що він принесе не здобутки Рівненській області, а саме збитки. І в тому числі і екології. Тому прошу даний законопроект не підтримувати.
Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановні народні депутати! Мене дивує, коли законопроект, який мав бути вноситися урядом, зараз внесений не урядом, внесений окремими депутатами. Я подивився, що ж у нас у Верховній Раді? У нас є оцих два папірця маленьких: проект постанови, ким вона узгоджена і висновок комітету. Більше у нас нічого нема. У нас ні висновку Комітету з питань екології, у нас нема нічого, що далі буде, ні лісного комітету. Ми не знаємо, що буде з цими особливо цінними землями, чи не загроблять їх, а там 79,6 гектарів особливо цінних земель, у тому числі за рахунок 56,6 особливо цінних земель виробничого сільгоспкооперативу „Лісотехнік”, як той відноситься. Знаємо тільки, що Рівненська обласна адміністрація, обласна рада і так далі це погодили. Тому це нам посилаються, але немає ніяких, не надано депутатам висновків. Я вважаю, що, не знаю, можливо, і треба було б здійснювати видобуток торфу, але по тим матеріалам, які у нас є, я особисто не можу проголосувати. Я пішов у секретаріат, спитав: „Які ще є матеріали щодо цього?” Матеріалів нема. Вибачайте, треба більш ґрунтовно давати документи, я переконаний у цьому. Я думаю, що ми не зовсім готові до цього. Можливо, його і треба робити, можливо, а, можливо, і ні. Це той випадок, коли треба виконати, мабуть, принцип „не зашкодь”. Мене не переконали ці документи, що я маю проголосувати „за”, просто не переконали і навіть комітет, який виступав, представник комітету, також невпевнено виступав. Я не зрозумів вашу точку зору, чи ви переконані у тому, чому нам проголосувати чи ні. Якщо переконані, то ви ж, очевидно, комітетом мали викликати урядовців всіх, вони мали вам доповісти. Як мінімум, нам треба зараз запросити представника уряду, хто є сьогодні, хай виступить тут, але, мабуть, і цього замало для того, щоб приймати такі дуже серйозні рішення, дуже серйозні, бо надра відносяться по Конституції до власності всього українського народу. І там вже в цій сфері робиться все, що завгодно. Олігархи сьогодні добувають собі нафту, вважають, що це їх нафта, вони добувають газ, вважають, що це їх газ, встановлюють ціни, як хотять. Нічого в цій сфері не міняється у нас за ці 18 років, просто власність переходить від одних до інших олігархів. А зараз ще торф почали ділити. Я не думаю, що в нас є достатньо матеріалів для прийняття рішення, тому я особисто по цим матеріалам голосувати не буду. Дякую.
Народний депутат Герман Ганна Миколаївна передає право на виступ Баранову Валерію Олексійовичу.
Я благодарен Анне Герман. Я согласен с Кармазинным о том, что, наверное, качество документов оставляет желать лучшего. Но знаете, мы можем с водой выплеснуть и ребенка, поскольку мы забываем о содержании, больше любим поговорить о форме. Смысл этого законопроекта, этого постановления заключается в том, что дается возможность разрабатывать торф. Мы очень любим поговорить об энергетической зависимости, о том, что нужно переходить на альтернативные источники энергии, о том, что нужно строить новое оборудование и внедрять новые технологии. При этом не даем разрешение начинать этот процесс. Это, как говорят в Одессе, стой там, иди сюда. Поэтому если мы сегодня чувствуем, что это решение не может быть принято, то я просил бы его снять, для того чтобы можно было его доработать, пригласить представителей власти нашей центральной и, доработав его, принять. Потому что, ну действительно, согласитесь, нужно начинать использовать народное добро в целях народа и именно для преодоления энергетической нашей зависимости. Спасибо.
Обговорення завершено. Є необхідність в заключному слові доповідача? Немає. Ставиться на голосування проект Постанови про погодження матеріалів вибору в місці розташування земельних ділянок [[реєстраційний номер 4804]]. Прошу визначатися. [[13:19:12]] За-100 Рішення не прийнято, проект постанови відхилено. Оголошується до розгляду проект Постанови про вcтановлення меж міста Красноперекопськ і Красноперекопського району Автономної Республіки Крим. Доповідає Сінченко Віктор Миколайович.
Шановний Олександр Володимирович! Шановні народні депутати! Верховна Рада Автономної Республіки Крим та громада міста Красноперпекопськ порушила клопотання щодо встановлення меж міста. Красноперекопськ пов’язаний з встановленням хімічної галузі та такими підприємствами як ВАТ „Кримський содовий завод”, ВАТ „Бром” та ВАТ „Полі фтор”. Проект зміни меж міста Красноперекопськ розроблений Кримським науково-дослідним і проектним інститутом землеустрою Української академії аграрних наук. Відповідно до проекту межі міста, включаючи існуюча територія міста 741 гектар та тисячу. півтори тисячі гектарів території, які знаходяться у віданні Красноперекопської міської ради. Землі місту передавалися за рішенням райвиконкому, облвиконкому та Ради Міністрів Української Радянської Соціалістичної Республіки. За рішенням Красноперекопської районної ради додатково в межі міської ради у 1992 році передані півтори тисячі гектарів земель. З прийняттям Конституції України у 1996 році зміна меж районів та міст є виключною компетенцією Верховної Ради України, тому постало питання про затвердження нових меж міста на засіданні Верховної Ради. Після внесення змін територія міста Красноперекопськ становитиме 2241,98 гектара. Питання про зміну меж міста Красноперекопськ погоджено відповідно до законодавства, розглянуто і схвалено міською та районною радами, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Комітетом Верховної Ради України з питань аграрної політики та земельних відносин. Комітет Верховної Ради України з питань державного будівництва та місцевого самоврядування підтримує клопотання ради Автономної Республіки Крим про встановлення меж міста Красноперекопськ. Просимо депутатів підтримати громаду міста Красноперекопськ і зазначені рішення. Дякую за увагу.
Є питання до доповідача? Немає питань. Прошу, сідайте, будь ласка. Дякую, Віктор Миколайович, сідайте. Є необхідність обговорювати? Немає необхідності. Ставлю на голосування проект Постанови про встановлення меж міста Красноперекопськ і Красноперекопського району Автономної Республіки Крим [[реєстраційний номер 4801]]. Прошу визначатися. Постанова приймається в цілому. [[13:22:49]] За-173 Рішення не прийнято. Проект постанови відхилено. По фракціях, будь ласка. Партія регіонів – 113, „Блок Юлії Тимошенко” – 1, „Наша Україна – Народна Самооборона” – 15, комуністів – 27, „Блок Литвина” – 17, „Позафракційні” – 0. Оголошується до розгляду проект Постанови про деякі питання управління майном Верховної Ради України [[реєстраційний номер 3663]]. Доповідає народний депутат України Кармазін Юрій Анатолійович.
Шановні народні депутати, 27 січня 2009 року зареєстровано законопроект 3663: про деякі питання управління майном Верховної Ради. Маю вам доповісти, що цей проект розроблений у відповідності до Конституції України, Закон України „Про правовий режим майна, що забезпечує діяльність Верховної Ради України”, статей 319, 326 Цивільного кодексу України, статей 134, 137 Господарського кодексу України з метою раціонального і ефективного використання майнового комплексу „Пансіонат „Гліцинія” та земельної ділянки, на якій розташовано пам’ятку Лівадійського садового паркового мистецтва на площі 10 гектарів та ботанічний заказник місцевого значення „Південнобережні діброви” на площі 9 гектарів, які відносяться до природо-заповідного фонду України і мають спеціальний правовий режим захисту відповідно до Земельного кодексу України та Закону України „Про природно-заповідний фонд України”. Я нагадую всім, що мова йде про колишній об’єкт, який називався „Дача Брежнєва”. До того він називався маєток, чи як, колишнього брата царя, но до того, після того Хрущева, да, і так далі всіх цих. Так от, так от я вам розкажу зараз, що сталося. Тому я вдячний, що його поставили до порядку денного, всім представникам фракцій вдячний, тому що я вимагав вже багато разів з цієї трибуни, щоб його поставили. Так от цей пам’ятник 26 лютого 97-го року виконуючий обов’язки керуючого справами Апарату Верховної Ради України Гнидюк розпорядженням номер 20А зобов’язав головного лікаря, директора санаторію „Нижня Ореанда” майно колишнього пансіонату „Ветеран”, потім перейменованого на „Гліцинію” як відокремлений майновий комплекс передати з балансу санаторію „Нижня Ореанда” на баланс Державної податкової адміністрації України. Нагадую, це сталося в 97-му році. Потім рішенням Господарського суду Києва від 30.06.2005 року ще за позовом санаторію „Нижня Ореанда” до Управління справами Апарату Верховної Ради до Державної податкової адміністрації було визнано недійсним це розпорядження в.о. керуючого Апарату Верховної Ради Гнидюка щодо передачі майна колишнього пансіонату „Ветеран” на баланс ДПА України і відповідно визнано недійсним акт приймання-передачі всього рухомого і нерухомого майна з балансу санаторію „Нижня Ореанда” на баланс Державної податкової адміністрації. Рішення набрало законної сили. Але 8 січня 2004 року розпорядженням Кабінету Міністрів № 694, без згоди Верховної Ради України – власника майна – цей пансіонат було передано із сфери управління Державної податкової адміністрації в управління Державного управління справами з наступним його закріпленням за Державним підприємством України Міжнародний дитячій центр „Артек” на праві господарського відання. Ітак, слідкуйте за датами, шановні народні депутати! Як зникає майно? Розпорядженням керівника так званої ДУСі тоді, в 2004 році, за номером від 12.10.2004 про приймання об’єкту оздоровчого призначення пансіонат „Гліцинія” передано на баланс „Артеку”. На дев’ятий день після цього – на дев’ятий день! – розпорядженням керівника Державного управління справами Бакая від 21.10.2004 року надано дозвіл Державному підприємству України „Міжнародний дитячий центр „Артек” на відчуження пансіонату. На дев’ятий день після передачі тільки. після прийому! Можете собі уявити, що це робилося спеціально з метою забрати і приватизувати цей центр. Я наголошую на дати, коли це відбувалося. Це останні дні були того Президента, і у цей час відбувалися вибори. Я звернув увагу, проаналізував всі ці дати. 12 листопада 2004 між Державним підприємством „Міжнародний дитячий центр „Артек” та ВАТ „Банк зовнішньої торгівлі” Російської Федерації без згоди на те власника майна – Верховної Ради – було укладено договір купівлі-продажу будівель і споруд пансіонату за 77 мільйонів 934 і 528 гривень. В оцінку вартості не увійшли: рухоме майно, земельна ділянка 20,4 гектарів, на якій знаходиться пам’ятник Лівадійського садово-паркового мистецтва на площі 10 гектарів, ботанічний заказник місцевого значення „Південно-бережні діброви” [[9 гектарів]], які відносяться до природно-заповідного фонду України. Тобто грубо, брутально порушені всі закони, які є, включно з Конституцією України. Рішенням господарського суду України від 13.12.04 за позовом Управління справами Апарату Верховної Ради до Кабінету Міністрів було визнано недійсним пункт перший розпорядження уряду від 8.01.2004 про передачу об’єктів оздоровчого призначення. 11 вересня 2008 Вищим господарськими судом України у справі за позовом заступника Генерального прокурора України, прокурора Автономної Республіки Крим Шемчука, нинішнього нашого колеги, подано в інтересах держави в особі Верховної Ради України Кабінетом Міністрів України до Державного управління справам ВАТ „Банк зовнішньої торгівлі” Російської Федерації і ДП МДЦ «Артек», було перевірено прийняті у даній справі рішення судів першої та апеляційної інстанцій. Постановою касінстанцією підтверджено недійсність договору куплі-продажу будівель і споруд пансіонату „Гліцинія” та додаткових угод до цього укладених між „Артеком” та Банком зовнішньої торгівлі. Нагадую вам, що він „Артеку” до „Гліцинії” 40 кілометрів і всім було очевидно, що прив’язка до „Артеку”, це, знаєте, просто така прив’язка фіктивна. Отже, на даний час судами встановлено незаконність відчуження майна Верховної Ради і протиправність механізму набуття права користування ним Державним управлінням справами та ДП МДЦ „ Артек”. Крім того, після отримання від Банку зовнішньої торгівлі будівель та споруд пансіонату відсутні будь-які правові підстави для перебування вказаного майна у ДП МДЦ „Артек” так як судами визнано не дійсним пункт першого розпорядження Уряду України від 8 січня 2004 року про передачу. Судом зобов’язано повернути майно, тобто зробити двосторонню реституцію банк – повернути майно, а майно, отримане за договором, - перерахувати банку кошти, отримані за договором у сумі 36 мільйонів 369 тисяч 446,4 гривні. Постановою пропонується державному підприємству протягом двох місяців з моменту прийняття даної постанови здійснити всі необхідні заходи щодо оформлення передачі об’єктів рухомого та не рухомого майна пансіонату „Гліцинія” на баланс Апарату Верховної Ради України. Апарату Верховної Ради пропонується прийняти на баланс санаторієм „Нижня Оріанда” Управління справами Апарату об’єктів рухомого та не рухомого майна пансіонату „Гліцинія” [[Автономна Республіка Крим, селище міського типу Ореанда]]; балансоутримання об’єктів пансіонату „Гліцинія” та його охорону, а також дотримання охоронного режиму земельної ділянки як такої, що віднесена до земель природно-заповідного фонду, передбачаючи необхідні кошти в проектах кошторисів Верховної Ради на відповідний рік; отримання в установленому законом порядку документів, що посвідчують право санаторію Управління справами на постійне користування земельною ділянкою. Я пропоную також в пункті два Комітету з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією провести перевірку причетності посадових осіб, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування та державних установ до корупційних діянь, спрямованих на незаконне відчуження земельних ділянок та будівель на території пансіонату «Гліцинія» на користь приватних осіб, передачу у дострокову оренду пляжу пансіонату без згоди власника. Доповідаю вам, що за ці роки пляж вже розтаскано, все інше розтаскано за ці роки, поки йдуть всі тяжби. Тобто контроль, я пропоную, щоб він залишився на Комітеті з питань регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України. На превеликий жаль, шановні народні депутати, ми тільки думаємо, що ми тут головні, а розпорядженням заступника керівника апарату просто так державне майно, яке неоціненне, йому ціни немає, бо 20 гектарів заповідника може бути передано просто так. І по дуже простій схемі виведено з державної власності, приватизоване і розібране. Тому за цим спостерігають всі і в Автономній Республіці Крим, і в Україні, я не один раз ставив це питання. Я вдячний вам, що ви його винесли на кінець, що громадськість взнала про цю проблему, а яке рішення ви приймете. Вдячний, що розглянули комітети, в цілому вони підтримали постанову. Прошу вас проголосувати і відновити справедливість, щоб всі зрозуміли, що вона таки існує та справедливість в тому чи іншому вигляді. Я не впевнений, що дуже просто ще буде виконати ту постанову, але перший крок, я вважаю, народні депутати мають зробити, тим більше, що ми сьогодні прийняли хороші закони, показали, що можемо приймати їх. Дякую вам за увагу.
Є питання до доповідача? Є. Записуйтесь, будь ласка. Яворівський Володимир Олександрович.
Володимир Яворівський, "Блок Юлії Тимошенко". Шановний пане Юрію, бідний „Артек”, бідний наш „Артек”, колись одне із найчистіших, мабуть, місті, найпрекрасніших місць сьогодні обросло такими нашаруваннями бруду, ганьби і скандалів, що не знаю, скільки років потрібно для того і чи вдасться взагалі відновити його чесне імя. В мене до вас запитання таке, пане Юрію, звичайно це карколомний і кримінальний детектив - все те, що виклали і це може відбуватися тільки в такій нашій благословенній державі яку ми з вами сьогодні маємо. Але ви як людина, яку я давно знаю, людина чесна і смілива довели проблему саму до суспільства. Але, пане Юрію, я підтримаю вас і проголосую, „Блок Юлії Тимошенко” підтримає проект цієї постанови, але назвіть все-таки конкретних героїв? Ви якось, так знаєте, між крапельками обійшли. Хто був тоді головою податкової, коли забиралося, тобто це був перший крок. Назвіть ці імена? Ви знаєте, дайте волю своєму язикові.
Ви знаєте, я проаналізував всі до одного документи. Я не хотів і не хочу політизувати ці речі. Тому що я сказав, що це був час того Президента – ще того Президента. Це перше. Друге. Я назвав [[Кучми, я маю на увазі]] це кінець був 2004 року. Але хочу вам сказати, що цей керуючий справами, я назвав його, заступник керівника керуючого справами, тоді виконуючий обов’язки Гнидюк, а на той час, ви знаєте, був один керівник адміністрації податкової, потім – вони мінялися. але блискавично зроблена операція по зміні. І я не думаю, вірніше, хочу вам сказати, що роль, очевидно, керівника податкової, якби не було постанови уряду, яка тоді пішла, очевидно, вона не мала це. Ну хто був головою уряду в 2004 році в кінці? Ви знаєте ці ж прізвища. Вони всі відомі абсолютно. Я не хочу, щоб зараз це був піар за одного кандидата чи проти одного кандидата – ви мене добре знаєте, пане Володимире.
Камчатний Валерій Григорович.
Дякую. Камчатний "Блок Юлії Тимошенко", Харківська область. Я глибоко вдячний вам, шановний Юрію Анатолійовичу, за те, що ви підняли цю надзвичайно важливу, дійсно, проблему. Весною цього року я за завданням комітету, на доручення комітету виїжджав в ті місця і, зокрема, правдами і неправдами потрапив на цю територію „Гліцинії”. Те, що я там побачив у мене, як-то кажуть: „волосся – на дибки стало”. Значить там. я хотів би вас запитати, чи відомо вам, хто стоїть, чиї прізвища, знову ж таки, щоб не політизувати, бо мені інформацію надали таку, що дехто з керівного складу Партії регіонів стоїть за отими новобудовами, які там з’явилися, уже нові пансіонати на цій землі з’явилися. І відносно рухомого і нерухомого майна. Мені здається, що нерухоме, що у вигляді будівель, залишилось, а все рухоме, там звідти вже мабуть винесено, розкрадено і розпродано. Дякую.
Шановний колега, я глибоко вдячний вам за співпереживання по цьому моменту, хочу вам тільки сказати, що я не хочу користуватися чутками, бо я не Генеральний прокурор України, сьогодні Генеральний прокурор Медведько. А по деяким чуткам частина там належить комусь із Генпрокуратури, частина там комусь іще належить, із іншої держави, і ще вищих органів, ніж Генпрокуратура, сусідньої держави, я маю на увазі, частина там належить комусь із тих, хто сидить в цьому залі. Чому блокувався цей проект? Його ж не давали до зали, ось в чому справа, я ж піднімав це питання вже десяток разів. Я приходив до Володимира Михайловича Литвина, просив його: поставте, ну поставте, проголосуйте - 0, але в мене нехай совість буде чиста, що я зробив, що я міг зробити, і все. Тому я думаю, що отам де ми робимо доручення комітету, нехай він залучить прокуратуру, нехай вона відповість на ці питання, бо якщо я це буду зараз давати оцінку, це буде політична оцінка мене, як голови Партії захисників Вітчизни, це не буде правильно для юридичного документу, не буде правильно. Я не хочу, там є олігархи не мають партійної ознаки.
Ляшко Олег Валерійович.
Дякую, шановний Олександре Володимировичу! Шановний Юрію Анатолійовичу, ви дуже відповідально підійшли до цього питання і я думаю, що треба подякувати вам і буде дивно, коли більшість у парламенті не підтримає цієї постанови. Адже йдеться про державну власність, яка насправді була приватизована задаром, на збиток інтересам держави, інтересам громадян. І коли ви сором’язливо, на диво, навіть не ризикуєте називати прізвища людей, які були до цього причетні, то, насправді, про це треба казати прямо, що це було зроблено попередньою владою, яка до 2005 року керувала країною. У 2004 році вони „Гліцинію” украли в держави, у 2007 „Межигір’я” резиденцію і інші державні надбання. От про це треба прямо казати. Треба проголосувати і повернути „Гліцинію”.
Олеже Валерійовичу! Я хочу вам відповісти таким чином, ми з вами приймали вже рішення, фактично, про повернення «Гліцинії» в державну власність. Коли приймали бюджет на минулий рік, де ми передбачали 77 мільйонів повернути, віддати, мит приймали це вже. Ми криком кричали: заберіть ці гроші. Ми приймали, тобто більшість свою позицію висловила. Я вважаю, що якусь частинку треба перегорнути. Винних назве Генеральна прокуратура. Я не можу сьогодні звинувачувати винних, в мене просто розривається серце від того, що там відбувається сьогодні. Як Камчатний сказав, який там був, що відбувається. І всі це знають, і на регламентному комітеті дивилися і кругом, що відбувається. Тому, давайте, ми проголосуємо зараз, повернемо державну власність. А з прокуратури спитаємо, чим займаються конкретно, заслухаємо їх давайте, якщо хочете, хочете тут доручення проголосуємо зараз Генеральній прокуратурі доповісти. У нас є севастополець, он сидить, заступник Генерального прокурора також, знає цю ситуацію.
Питання – Бондаренко Володимир Дмитрович.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", Партія „Реформи і порядок”. Пройшло багато часу з тих пір, коли робились ці справи. Але ще й раніше і тепер не розкриті імена тих героїв, які це робили, зокрема, хто поділив Форос, хто забрав собі і поділив Мис Сарич, хто вибив 5 тисяч оленів в Кримському заповіднику, хто сьогодні відмовляється, але, хто побудував велетенський маєток біля Ялти в бік Ведмідь-Гори і багато інших питань. Я знаю роль однієї людини, яка захищала власність України, до речі його можна там в чомусь іншому звинувачувати, але Юрій Дагаєв тільки дізнавався про те, що хтось має замок, зокрема, у сусідньої держави на якусь територію, він тут же брав це до державної власності. На жаль, інший, хто прийшов після нього, робив це навпаки. Тому і пан Юрій правильно вносить пропозицію, і я її вношу, давайте передамо все-таки Генеральній прокуратурі з цілим набором тих територій, які треба визначити, хто їх розікрав і чому не поніс відповідальності і яка роль нинішнього Президента України.
Спасибі вам, шановний Володимир Дмитрович. Я хочу вам нагадати ту точку, яку ви сказали, що біля гори – це Нікітський ботанічний сад ви мали на увазі. А що стосується мису Сарич і що стосується лісів із ялівця, хто не знає українську, то я скажу – можжевельника. Так от можжевельникові ліси сьогодні викуплені всупереч здоровому глузду, природоохоронному законодавству, всьому іншому і всі мовчать сьогодні. Частина тут доповідалась з цієї трибуни, частину ні. Але, на превеликий жаль, ви говорите, ми говоримо про минулого Президента, не змінилося і за цього Президента, більше того, оформлялися документи в тому числі і не так давно на цю власність. Тому давайте не будемо кидати камні в той палац, який ми з вами збудували, ми самі контролюємо за виконанням законів, ми самі призначаємо на посади органи, які за цим контролюють, Бакай в іншій країні зараз ховається. Давайте проголосуємо за це, хай розберуться, дадуть доповідь, порушать кримінальні справи.
Сухий Ярослав Михайлович.
Дякую. Шановний Юрій Анатолійович, постанову безумовно потрібно підтримати і ми за неї будемо голосувати. Але мені зараз в процесі обговорення, я вам скажу відверто, просто по-людські шкода тих чорноротих з владної коаліції, які намагаються будь-що прив’язати до будь-якої події, реальної події своїх політичних опонентів. Повірте, це не робить вам честі, так поводять себе тільки політичні лушпайки. Конкретна вина конкретних людей має бути доведена і тут Кармазін, як правник, безумовно правий. Шановні колеги, ви влада, ви вже другий рік мордуєте народ, що вам заважає навести порядок? У ваших руках всі владні інструменти. Юрій Анатолійович, скажіть, будь ласка, санаторій „Дюльбер” – це нинішнє, нинішня біда. Хто там відчужує частину майна? Хто там на території санаторію „Дюльбер” відчужує частину пляжу? Хто там намагається повторити те все, що було в свій час в „Гліцинії”? Хто ці люди? Дякую.
Шановний Ярославе Михайловичу, я погоджуюся з вашою пропозицією не політизувати це питання і проголосувати. Дякую за намір. Якщо я не політизував, я можу вам сказати, що як відпочиваючий я там не був найближчих дев’ять років ніде, тому важко мені казати. Прізвища, які гуляють на рівні чуток озвучувати не буду. Є серед них ті прізвища, які сидять тут в цій залі. Не хочу це робити і не можу цього робити. Є презумпція невинуватості, встановлена Конституцією. Я вам доповів рішення судів українських, які є сьогодні, які вступили в силу, які мають виконувати. А нам треба Верховній Раді, піднятися, забрати своє майно, заставити і проконтролювати. І потім разом, я думаю, ми знайдемо політичну волю для того, щоб було все нормально. Тому не будемо ні в одну, ні в другу сторону політизувати. І „Дюльбер”, я погоджуюся, що і „Дюльбер” треба, але це окрема, тема окрема і постанови по „Дюльберу”. Ну, якщо даєте мені наказ, я перевірю, доповім вам і по „Дюльберу”. Добре, підготую постанову по „Дюльберу”.
Дякую. Сідайте, будь ласка. Сідайте, будь ласка, Юрію Анатолійовичу. Співдоповідь від комітету Олександр Сергійович Єфремов. Будь ласка, відпустіть. Олександр Сергійович.
Дякую, Олександре Володимировичу. Шановний головуючий, шановні народні депутати! На виконання доручення Голови Верховної Ради України Литвина від 27 січня 2009 року комітет розглянув проект Постанови Верховної Ради „Про деяі питання уравління майном Верховної Ради”внесений народним депутатом Кармазіним на своєму засіданні 04 лютого поточного року. У зазначеному проекті постанови суб’єктом законодавчої ініціативи пропонується, відповідно до вимог Конституції України, Цивільного кодексу України, статті 2 Закону України про правовий режим майна, що забезпечує діяльність Верховної Ради України, згідно з рішенням судів, зобов’язати державне підприємство України Міжнародний дитячий центр „Артек” Державного управління справами здійснити оформлення передачі незаконно переданого йому рухомого і нерухомого майна пансіонату „Гліцинія” на баланс Апарату Верховної Ради України, який повинен забезпечити його прийняття на баланс санаторію „Нижня Ореанда” Управління справами Верховної Ради України. Проект постанови внесено у відповідності до положень статті 93 Конституції України та статті 90 і 91 Регламенту Верховної Ради України. Водночас зазначаємо, що необхідно впорядкувати нумерацію пунктів у тексті проекту постанови, оскільки він містить два других пункта. Комітет вважає, що в абзаці 3 пункту 2 проекту постанови необхідно вказати конкретну площу земельної ділянки, 24 гектара. Я прошу послухати, бо це вас касаєтся, тут дуже подробні речі йдуть. Замість посилення на межі встановлені на момент видачі незаконного розпорядження виконуючого обязаності Керуючого справами Верховної Ради України від 26.02.97 року і пропонує звернутися до Генеральної прокуратури України з пропозицією перевірити законність рішення Лівадійської селищної ради від 23.03.2001 року щодо вилучення з постійного користування пансіонату „Гліцинія” земельної ділянки площею 1,02 гектари та вважати заходів щодо повернення цієї земельної ділянки у державну власність. Пункт, який містить доручення комітету з питань боротьби з організаціонною злочинністю і корупцією проекту постанови комітету пропонується виключити, оскільки стаття 14 Закону України „Про комітети Верховної Ради України” не передбачає серед контрольних функцій комітетів проведення ними перевірок, зазначених у цьому пункті проекту. З питань порушення в цьому пункті проекту постанови комітет надсилав звернення до Генеральної прокуратури України. Пункт 3 проекту постанову також не має бути, має бути виключений, оскільки одним із предметів відання Комітету з питань Регламенту, депутатської етики та забезпечення діяльності Верховної Ради України є контроль за виконанням апаратом функцій із забезпечення діяльності Верховної Ради України, тому це не потребує окремого зазначення. Про це у постанові. Крім того, цей пункт є некоректним з тієї точки зору, що на один комітет Верховної Ради України покладається обов’язок контролювати роботу іншого комітету. Комітет прийняв рішення рекомендувати Верховній Раді України розглянути та підтримати проект Постанови Верховної Ради України про деякі питання управління майном Верховної Ради України, внесений народним депутатом України Кармазіним, з врахуванням зазначених вище зауважень комітету з огляду на обставини, що склалися у державному підприємстві України „Міжнародний дитячий центр „Артек” та навколо нього, та з метою раціонального та ефективного використання майнового комплексу пансіонату „Гліцинія” та земельної ділянки площею 20,4 гектара, на якій розташовано, зокрема, пам’ятку Лівадійського садового паркового мистецтва на площі 10 гектарів та ботанічний заказник місцевого значення „Південнобережні діброви” на площі 9 гектарів, враховуючи можливість їх незаконного відчуження на користь приватних осіб. Прошу підтримати рішення комітету. Дякую за увагу. У нас є постанова Олександре Володимировичу, ми можемо її надати з нашими пропозиціями.
Питання до співдоповідача є? Будь ласка, записуйтесь. Кармазін Юрій Анатолійович.
Юрій Кармазін. Шановний Олександр Сергійович, я щиро дякую вам за підтримку. Але ви чули сьогодні, що під час розгляду питання стало питання і про „Дюльбер”, що там абсолютно ненормально. Погоджуюсь про те, що селищна рада там наробила, я вам доповів про це, що вони забрали там, не тільки селищна рада, там ще і рішення судів вмішалися, там серйозний комплекс проблем. Треба доручати Генеральній прокуратурі. Я хотів би тільки зауважити, що просив би вас висловитись, а що якщо не треба один комітет за іншим щоб контролював, але хай два комітети – Комітет з питань боротьби з організованою злочинністю і корупцією і Комітет з питань Регламенту перевірять стан виконання цієї постанови і в тому числі щодо ситуації в Дюльбері. Як ви до цього відноситесь? Я цілком погоджуюсь із тим, що можна і вилучити ці пункти, але краще, якби це ми зробили, і це б точно було, що воно просто не було б спущено на тормози. Дякую.
Уважаемые коллеги, вообще-то мы в регламентном комитете, если быть объективными, три года занимаемся этим вопросом, начиная с того момента, когда мы инициировали суды по возврату «Глицинии» назад, в собственность Верховной Рады. Потом решения были эти приняты, и на сегодняшний день, когда я выступал и готовили мне материалы на данное решение, мы имеем уже ответы Генеральной прокуратуры по ряду вопросов. И там Генеральная прокуратура ставит под сомнение вообще возврат целого ряда территорий. Если вы видели, обратили внимание по данному вопросу, то я просил конкретно указать в нашем постановлении то, что, ну в данному случае, когда вы готовили, не делали, не смогли сделать, чтобы мы указали ділянку 20,4 гектара, потому что если учесть, что то, что выбрасывает Генеральная прокуратура, якобы оно находится уже в другой собственности, то там получается значительно меньше площадь. Я считаю, что мы должны разобраться объективно, согласно законам, которые есть в государстве, по всем данным вопросам. Вопрос в том, кто это будет контролировать? Вы знаете, он не столь существенен, главное, чтобы эффективно работали те органы, в обязанности которых входят полномочия по осуществлению.
Дякую, Олександр Сергійович. Герман Ганна Миколаївна.
Шановні колеги, з цього всього випливає, що в Україні при правоохоронних органах потрібні паралельні структури. Потрібна в Україні Генеральна народна прокуратура України, яка би мала повноваження бити по руках тих, хто краде державне майно. Я пропоную, Олександре Сергійовичу, до пункту другого постанови додати вимогу перевірки тих дій, які відбуваються зараз з намагання привласнити, приватизувати також територію пансіонату „Дюльбер”. Обов’язково це треба зробити і треба звертатися до народу, якщо ми бачимо, що Генеральна прокуратура, якщо це правда, що вона має там свої будинки, намагається закривати очі на такі розкрадання, значить треба звертатися до народу. Нехай генеральним прокурором буде український народ.
Вы знаете, я совершено согласен с Анной Николаевной по данному вопросу. Было бы логично рассмотреть и «Дюльбер» в том числе. И там есть еще площадка вверху, которую пытаются все время забрать сельские советы, которые. принадлежит сегодня «Нижней Орианде», и мы несколько раз на комитете уже отказывали в решении данного вопроса, нам надо в целом комплексе разобраться по этому вопросу и принять окончательное решение, в чьей собственности она находится, найти там хозяина. Но мне при этом хотелось бы подчеркнуть и следующее, уважаемые коллеги. Когда возникает вопрос о собственности, мы должны понимать. Что эту собственность надо содержать. И в том состоянии, когда находятся там действительно уникальные здания и сооружения, которые носят ценностный характер для нашего всего государства, они должны соответствующим образом финансироваться, чтобы поддерживаться в том же. в том состоянии, в котором они должны быть. Мы сегодня-то говорим, что это наше и ни копейки последние годы на содержание данных сооружений Верховной Радой не выделялось. Как только начинают выделяться туда средства, сразу говорят, что это легатирование депутатов и так далее, а на самом.
Завершуйте, будь ласка.
А на самом деле под этим прикрывается факт того, то отдельные. отдельные желали бы просто довести его до полного уничтожения и затем приватизировать. Это моя точка зрения. Спасибо.
Шкутяк Зиновій Васильович. Останнє питання.
Олександр Сергійович, ми десь більше півроку назад передали „Артек” із Управління. Державного управління справами при Президенті у Кабінет Міністрів. Скажіть, будь ласка, чи покращилася ситуація з управлінням державним майном в зв’язку з передачею, і як ви вважаєте, така часта зміна управлінців це не дає можливості якраз скористатися тим людям, які от так, таким способом ведуть себе як повели із „Дюльбером” і з цим санаторієм, який ми розглядаємо.
Вы знаете. вы знаете, я понимаю, какой ответ от меня хотели бы услышать, но я очень долгое время занимался вообще-то конкретной производственной деятельностью, и я знаю, что от момента принятия на баланс до момента приведения в порядок должно пройти соответствующее время, даже если есть соответствующие средства. Потому за тот небольшой промежуток времени, за который был передан лагерь «Артек», вряд ли там можно было кардинально что-то уже изменить в лучшую или в худшую сторону. Это один вопрос. И второй вопрос. Я насколько помню, там всего 80 миллионов гривен было выделено Кабинетом Министров в первоочередном порядке для решения данных вопросов. Это не та сумма, которая кардинально может так же обеспечить данное решение. При этом я хотел бы сказать, что за 5 лет у нас финансирование Секретариата Президента, в том числе и с входящей туда ДУСей, увеличилось во много раз больше, чем финансирование Кабинета Министров и Верховной Рады.
Шановні колеги, продовжуємо ранкове пленарне засідання до завершення розгляду цього питання. Дякую, Олександр Сергійович. Шановні колеги, є необхідність обговорювати? Будь ласка, народний депутат Матвєєв.
Дякую, Олександр Володимирович.
Я перепрошую, зачекайте хвилиночку. Запишіться, якщо є ще бажаючі. Прошу, будь ласка, народний депутат Матвєєв, а потім по списку.
Дякую, Олександре Володимировичу. Шановні колеги, я хотів би, перш за все, запропонувати наступне. Щоб не відволікати прийняття такого дуже важливого правового акту, думаю, що ми могли б піти таким шляхом: прийняти постанову в цілому сьогодні уже, не йти по етапам: за основу, потім доопрацьовувати, - і знову чекати, як чекав, як чекав цей законопроект, чи проект постанови свого розгляду з січня цього року. Вдумайтесь, в січні наш колега Кармазін вніс і тільки сьогодні ми розглядаємо проект цієї постанови, скільки уже після цього відбулося, в тому числі і в питаннях судових розглядів цієї проблеми. Тому я думаю, що при цьому ми б могли надати сьогодні доручення Комітету з питань Регламенту та депутатської етики та забезпечення роботи Верховної Ради України спільно з автором законопроекту і Головним юридичним управлінням доопрацювати цей проект постанови редакційно для того, щоб він уже вийшов як документ, прийнятий Верховною Радою з урахуванням всіх тих пропозицій, які були озвучені, зокрема і головою регламентного комітету, і виступаючими при обговоренні цієї дуже непростої, але дуже важливої проблеми для., вирішення якої чекають дуже багато громадян, зокрема тих, хто там проживає і працює на тій території. Дякую.
Народний депутат Прокопчук.
Юрій Прокопчук, "Блок Юлії Тимошенко", Рівненщина. Шановні виборці, шановні колеги, сьогодні розглядається одне із надважливих питань, питань саме, що стосується грабунку української держави, грабунку її земель і коли піднято сьогодні питання тільки „Гліцинії” і зараз тут з’являються „Дюльберу”. Ми знову забули, що 140 гектарів межигір’я, як політичних хабар було подаровано Президентом Віктору Януковичу. Чому це питання сьогодні не розглядається? Воно піднімається, але не утворюється ні тимчасова слідча комісія, ні що інше. Ми з цієї трибуни дуже багато чули, які всі борються з корупцією, як всі борються в тому числі з правоохоронними органами, які йдуть на порушення судами. Але ж учора ми мали подолати вето Президента на законопроект 3428, який стосується санкцій, жорстких санкцій, по відношенню до тих посадовців, які мають об’єктивно проводити і розслідування, які мають об’єктивно проводити суди, і якщо вони беруть хабарі, то мають довічне ув’язнення. Скільки сьогодні ми разів із цієї трибуни нашими колегами з окремих партій почули слово „корупція”? Що ви робите для того, щоб боротися з корупцією? Да нічого. Вибачте, шановні, з вашої фракції готові не брати хабарі тільки 19 чоловік, які проголосували в підтримку і подолання вето. Всі інші, я так можу розуміти, або готові давати, або готові брати. То з чим ви боретеся тоді і що ви хочете, використовуючи цю трибуну саме як політичну трибуну для того, щоб завоювати симпатії виборців. Люди зараз уже не дадуть себе обманути. І відомо, хто справді бореться, а хто це просто декларує, посипаючи і плюючи ядом з екранів. Сьогодні вже, вибачте, бабці капцями на окремих політиків кидають в екрани. І, знаєте, я хочу сказати, що взагалі ми говоримо тут і про економіку, і про економію. Я вважаю, що взагалі на цей час, тим більше, що є тут політики, які присутні в залі, а є такі, яких немає, які навіть не можуть в своє виправдання що сказати, тому що їх просто з ранку до вечора по всіх каналах поливають грязюкою. І більше нічого. Тому що коли тут кажуть, та вони вже все розкрали. Та після вас уже нічого красти. Уже пусто, як в пустині. То що ви хочете, шановні? Законопроект правильний і постанова правильна, її потрібно підтримати. Слава Україні!
Сербін Юрій Сергійович.
Шановні колеги! Я дуже рідко виступаю з політичних питань. Але все ж таки, як кажуть, достали. Ось наші опоненти ображаються, що ми згадуємо Міжгір’я, що ми згадуємо інші питання. а це ж всі. [[Шум у залі]] А це ж всі питання однієї. одного ланцюга, хай би кричав не кричав цей наш колега. Згадайте просто, хто захистив пана Черновецького, коли ми були в опозиції, а ви були при владі? Ви два роки вже знаєте про те, що розкрадається земля Київщини, ви знаєте, що поки ми його переоберемо, дай Бог, Юлія Володимирівна виграє вибори, щоб навести порядок, то в Києві нічого не залишиться. Ви ж його до сих пір підтримуєте? На кого він зараз працює зараз його штаб? На вас же працює, шановні колеги! То чому ви ображаєтесь на нас, коли ми кажемо правду? А ви нам, то педофілів пришиєте, чи ще. то який же моральний тут принцип? А тепер, конкретно до цієї постанови. Я розумію автора, який не хотів робити це прив’язувати до політики, і ми б не прив’язували, аби ви про це не казали. Але все ж таки, у нас єдине, що у мене викликає сумніви, згадайте ми з вами розглядали і Київ і Севастополь, результат равен нулю. Тому, що я пропоную в цю постанову, потрібно її, безумовно приймати, але давайте зробимо так, щоб за цією постановою був постійний контроль, і не потрібно давати півроку, як ми даємо, рік дає і все інше. Давайте ми з вами кожні два місяці не дивлячись на те, заслуховувати звіт і наших комітетів, і прокуратури, як йде ця справа. Давайте докажемо, що Верховна Рада на щось здатна. І тоді ви, шановні опоненти, зможете, дійсно сказати нам, що ми проти корупції. Дякую за увагу.
Народний депутат Лабунська. Бондаренко Володимир Дмитрович.
Володимир Бондаренко, "Блок Юлії Тимошенко", Партія реформи і порядок. Сьогоднішня постанова стосується лише одного об’єкту в Криму, який викликав таку бурю емоцій і такі, як кажуть, викиди інших матеріалів, що варто було б задуматись, а на якому морально етичному рівні знаходиться наша влада і суспільство, коли такі речі стають можливими не тільки в Криму, а й біля Києва, біля кожного великого міста. І тут вже згадувалась політика, наприклад, Чернівецького. Ви знаєте, що сьогодні Генеральна прокуратура в місті Києві відвела понад 60 земельних ділянок різних розмірів. Я звинуватив Генеральну прокуратуру в тому, що вони займаються комерційною діяльністю і маю зараз судову справу, яка вже два роки тягнеться. Вони вважають, що не комерційна діяльність, наприклад, поділити військову частину на печерську і роздати своїм друзям по декілька гектарів чи захопити інші земельні ділянки. І ці факти продовжуються, тут був закид про те, що там зробив Кабінет Міністрів з „Артеком”. Та нічого і не міг зробити, тому що ДУСя не віддала, а це значить Президент не віддав „Артек” Кабінету Міністрів, нема такого юридичного акту передачі. Просто кинули на фінансування, бо ті гроші, які раніше до них туди надходили, як правило, розкрадалися. Так от я хотів би звернути увагу, що свого часу, будучи в Криму, я підійшов на маленькому такому катерові до тієї великої будови в Ботанічному саду і говорив із сербами, які там працювали, з югославами. Вони чітко мені сказали: „Це об’єкт пана Януковича”. Я не знаю, я хотів би, щоб це перевірила прокуратура, але його якось швиденько так відсунули, сказали, що ніякого відношення до цього не мають. А хто платив, а хто замовляв, звідки він там взявся і хто міг відвести в Криму таку велику земельну ділянку? Хочу сказати, що ця практика продовжується. Я вже говорив тут, що Рада національної безпеки і оборони, яка повинна займатися іншими проблемами, крім будівництва житла, як ніби-то для своїх співробітників, відвела гектар землі в мене на окрузі, на Борщагівці, під вікнами будинку, де я живу і не тільки я. І я про це узнав випадково, жоден громадянин про це не знає, хіба Рада національної безпеки і оборони, це її профільна діяльність будувати житло і продавати його. Тому що в самій раді менше людей працює ніж квартир в цьому будинку. Так оце все свідчить про те, що наша влада, особливо, яка сьогодні сформувалась біля Президента, це ті, хто перейшов з Партії регіонів, пані Богатирьова, Гавриш. Вони сьогодні принесли стандарти, разом з Президентом об’єдналися і сьогодні дерибанять Київ під прикриттям Черновецького, який висить у них на крючку, бо, якщо він тільки кудись смикнеться його здадуть. Тому він найпослушніший мер і вони будуть боротися за нього кожен день, щоб оцю київську землю добити до ручки. Оце те питання ми підняли одне, а вилізло от таке назовні. Дякую.
Шевчук Сергій Володимирович. Яворівський Володимир Олександрович.
Шановні колеги! Шановні наші виборці! Я собі уявляю люди зараз слухають нас і собі уявляють все те, що відбувається у нашій благословенній з вами українській державі. Звичайно, що Крим став таким полігоном, мабуть, найбрудніших кримінальних, нахабних, різних приватизаторських ініціатив. Із Криму ці ініціативи розкочуються по всій Україні. І я думаю, що докочується не тільки сьогодні вже до Києва, а, можливо, і, навіть, найглухішого сьогоднішнього села, як ми перед цим розглядали постанову про цей „Тторфоленд” , який нам сьогодні запропонували. Ми розуміємо, що Крим – надто ласий шматок. Але давайте уявимо на одну єдину хвилину, ми тут депутати, люди вважають, що ми там велика влада, керуємо країною там і таке інше. А за нашими ж спинами – за депутатськими, якийсь заступник керуючого справами, виявляється, це майно віддає. І ніхто з нас про це, фактично, майже ніхто нічого не знав. Ви подивіться скільки переходило це з одних рук у другі руки – це цілий ланцюжок, і ніхто цього не зупинив. І ми, подивіться, ще в січні, Юрій Кармазін запропонував прийняти цю постанову, ми тільки зараз її розглядаємо. І то подивіться, які ми всі зараз розірвані, розкидані і побачимо хто і як за цю постанову проголосує. Але давайте, якщо ми так говоримо – то давайте, справді, говорити про ці питання вже в комплексі. Є такий один із кандидатів у Президенти, я пропоную назвати його в миру Віктор Межигірський – можна назвати його ([[Оплески]] ми підрахували скільки можуть коштувати 130 гектарів цієї прекрасної Вишгородської землі. І ви знаєте, по дуже скромних підрахунках, десь ми взяли так – 8 тисяч доларів за сотку. Ви знаєте скільки виходить? 28 мільярдів, уявіть який шматок би зараз поступив до нашого бюджету і ми це зробимо, я думаю і ми повернемо, і було б взагалі прекрасно, якби він сам це зробив і це було б таке колосальне очищення, скажімо приклад очищення людини, яка претендує на найвищу посаду. Ну в Криму взагалі відбувається дуже багато саме таких ось типових речей, я просто як голова Національної спілки письменників скажу, що по два, по три рази на рік, ми організовуємося всі письменники для того, щоб одбитися від такої дамочки, заступника прем’єра міста Криму, бо їй дуже сподобався будиночок матері Волошина, відомого російського поета українського уродженця. І як ми не пояснювали, бо вони ніби то там хочуть зробити ще музей матері, то я їм пояснюю, ви знаєте, в цій країні був єдиний музей матері, це Леніна, але навіть Шевченка музею матері немає, бо це не прийнято, але страшенно подобається цей будиночок. І якби не мій депутатський титул, повірте мені, цей будинок би вже давно на березі моря у Коктебелі, давно б уже його забрали. Через те я думаю, що сьогодні ця.
Володимир Олександрович, ну це ж не різне. Якби ви говорили по постанові, можна було б говорити довго. Завершуйте, будь ласка.
Через те я переконаний, що ця постанова, яку вніс сьогодні Юрій Кармазін, вона дуже актуальна, добре що ми повернулися обличчям до цієї болючої проблеми. "Блок Юлії Тимошенко" вважає, її не можна при всіх якихось там певних неточностях, за неї сьогодні потрібно проголосувати. Бо якщо ми її відкладемо, там президентська компанія і воно це все заглохне до вести. Проголосуймо сьогодні і закликаю усіх за це проголосувати.
Герман Ганна Миколаївна.
Я звертаюся до тих, хто нічого не крав в Криму і хто очевидно буде сьогодні голосувати за цю постанову, а також і за те, щоб ми попередили злочинні дії в „Дюльбері”. От один депутат із БЮТу вийшов тут і питав, на якому моральному рівні знаходиться сьогодні наша влада. Я вам відповім, шановний колего: на жодному, нинішня влада на жодному моральному рівні не знаходиться, тому що вона, за висловом Степана Хмари, просто „плутає мораль з марлею”. Другий депутат від БЮТ, який тут виступав плачеться, що вони вже не мають, що красти, красти – гріх, шановні колеги. І ми тут, в парламентському залі, повинні говорити не про те, що ви вже не маєте, що красти, а повинні подумати про те, як не красти, і чому депутати не повинні красти. І четвертий депутат від "Блоку Юлії Тимошенко", виступаючи, пропонує Генеральній прокуратурі підрахувати, скільки коштує гектар землі у Межигір’ї, бо він вважає, що треба очищатися – супер ідея. Давайте запропонуємо також Генеральній прокуратурі перевірити, кому належать палаци, в яких мешкає Юлія Тимошенко? Хто платить за ці палаци? Чому Юлія Тимошенко бреше в своїй декларації, пишучи про те, що вона живе в двокімнатній квартирі в Дніпропетровську. І, якщо Юлія Володимирівна пройде це теж чистилище, то будемо вважати, що ми зробили гарний початок для очищення всієї держави. Дякую вам за увагу і закликаю всіх голосувати за постанову.
Останній записаний Корж Віталій Терентійович. Не наполягаєте. Дякую. Ставлю на голосування про прийняття за основу проект Постанови про деякі питання управління майном Верховної Ради України [[реєстраційний номер 3663]]. Прошу визначатися. [[14:15:41]] За-332 Рішення прийнято. Шановні колеги, під співдоповіді голова Регламентного комітету вніс пропозиції, які стосуються включення до проекту постанови конкретних цифр площ про, які йде мова, зокрема в пункті 2 частина 3 після слів „земельної ділянки пансіонату „Гліцинія” добавити площу 24 гектари”. Є заперечення проти
Нема заперечень? Нема. І також те, що стосується 3 пункту про звернення до Генеральної прокуратури України з пропозицією перевірити законність рішення Лівадійської селищної ради від 23 березня 2001 року про вилучення з постійного користування пансіонату „Гліцинія” земельної ділянки площею 1,0232 гектари та вжити заходів щодо повернення цієї земельної ділянки у державну власність. Є заперечення проти цього? ІЗ ЗАЛУ Немає!
Давайте ми зараз поетапно. Пропозиції регламентного комітету ставлю на голосування. Прошу визначитися. [[14:17:01]] За-331 Пропозиції підтримані. Тепер пропозиції Томенка Миколи Володимировича.
Шановні колеги, поскільки тут під час обговорення йшлось про низку пансіонатів, які належать до відома до управління майном Верховної Ради України, я пропоную до пункту 2-го, де тут написано: „Територія пансіонату „Гліцинія”, написати, „Дюльбер” та „Нижня Ореанда” на користь приватних осіб передачу в довгострокову оренду”. Оскільки йшлося про те, що не лише в „Дюльбері”, а і в „Нижній Ореанді” багато класиків, які, очевидно, пов’язані з найвищими посадами, і будуються, і розбудовуються, і ми боїмося це сказати. Тому додаємо два слова „Дюльбер” та „Нижня Ореанда” і проаналізуємо всі три об’єкти.
Пропозицію Миколи Володимировича ставлю на голосування. Прошу визначатися. [[14:18:09]] За-331 Підтримана пропозиція. Ще пропозиції є? Немає більше, є ще пропозиції. Будь ласка, Сербін Юрій Сергійович. Шановні колеги, ми домовились, що ми до завершення розгляду цього питання працюємо.
Я пропонував через два місяці наприкінці січня розглянути це питання на засіданні Верховної Ради в своєму виступі.
Яке питання розглянути?
Оце питання розглянути наприкінці січня на засіданні, на пленарному засіданні Верховної Ради в кінці січня.
Ну, напевне, не це питання, а інформацію про виконання, я так розумію. Ну це не має потреби включати постанову, це протокольне і можна зробити. Ставлю на голосування в цілому проект Постанови Верховної Ради про деякі питання управління майном Верховної Ради України [[реєстраційний номер 3663]] з урахуванням проголосованих вже додатків. Прошу визначатися. [[14:19:24]] За-343 Постанова в цілому прийнята. Шановні колеги, була пропозиція повертатися з якихось питань. Я думаю, що ми це можемо, ми зможемо це зробити на наступних наших пленарних засіданнях. Ранкове пленарне засідання оголошую закритим. Наступне пленарне засідання розпочнеться завтра о 10 годині ранку. На все добре.