Austatud Riigikogu! Alustame täiskogu VII istungjärgu 2. töönädala teisipäevast istungit ning nüüd on võimalik üle anda eelnõusid ja arupärimisi. Palun! Leo Kunnas, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Lugupeetud peaminister! Esitan 18 EKRE fraktsiooni liikme nimel arupärimise peaminister Kaja Kallasele. Teema puudutab personalikaost riigikaitse valdkonnas. Ehk siis eelmise aasta 11 kuu jooksul, ehk siis 1. jaanuarist 1. detsembrini vabastati Kaitseväe teenistusest kokku 412 tegevväelast, 101 ohvitseri, 232 allohvitseri, 79 sõdurit ja lisaks veel ka 184 riigikaitse valdkonna tsiviilisikut. Seega personalikadu kokku oli eelmise aasta 11 kuu jooksul 596 inimest. Säärases ulatuses personalikadu on pretsedenditu meie riigikaitse ajaloos ja see 412 moodustab tervelt 11,6% riigikaitse arengukavas 2017–2026 planeeritud 2021. aasta tegevväelaste arvu sihtnumbrist, mis oli 3560. Kui tegevteenistusse võetakse ka uusi tegevväelasi, siis paratamatult on tegu noorte teenistus- ja ammugi sõjakogemuseta inimestega, kes ei suuda lahkunuid nii pea samaväärselt asendada. Tegevteenistusse ei ole võimalik võtta inimesi, kellel puudub vastav ettevalmistus. 57 tegevväelast koondati, 69 tegevväelasel ei pikendatud tegevteenistuslepingut, koroonaviirusega vaktsineerimata tegevväelasi vallandati kokku 46, teadmata arv lahkus ise selle surve tõttu. Kõigest sellest tulenevalt on meil kokku 14 küsimust proua peaministrile, sest see puudutab laiemalt valitsuse poliitilisi otsuseid ja poliitikat, mis tehti. Tänan!
Rohkem eelnõusid ja arupärimisi üle anda ei soovita ja selle arupärimise edasise menetlemise otsustame vastavalt kodu- ja töökorraga juhatuses. Nii, nüüd kohaloleku kontroll, palun!
Kohale registreerus 81 Riigikogu liiget. Härra Kunnas, ma mõistan, et te soovite tegelikult selle sõnavõtu maha võtta, eks ole? Selge.
Läheme tänase päevakorra juurde. Esimene päevakorrapunkt on peaminister Kaja Kallase poliitiline avaldus elektrituru olukorrast ja juhin teie tähelepanu, et kuidas me seda menetleme. Kõigepealt on peaministril aega kuni 30 minutit avalduse tegemiseks. Seejärel on igal Riigikogu liikmel võimalik esitada peaministrile üks suuline küsimus, misjärel avan läbirääkimised. Läbirääkimiste käigus on võimalik sõna võtta fraktsioonide esindajatel. Palun, proua peaminister!
Hea Riigikogu juhataja! Head Riigikogu liikmed! Kõrged energiahinnad valmistavad tõsist muret meile kõigile. Inimesed on oma arveid saades šokeeritud. Ja see on täiesti mõistetav. Iga probleemi lahendus saab aga alguse põhjuste analüüsist. Seega, enne, kui hakkame rääkima lahendustest, vaatame suurt pilti, miks me üldse oleme siin, kus me oleme. Esiteks, Eestil ei ole piisavalt odavatest ehk taastuvenergiaallikatest toodetud elektrit ega ülekandevõimsusi, mis võimaldaksid odaval elektril liikuda meie turupiirkonda. Kõige odavam elekter tuleb tuuleparkidest, nii maismaa- kui ka meretuuleparkidest, siis hüdroenergiast, seejärel tuumaenergiast ja koostootmisjaamadest. Põlevkivi- ja söejaamad ning maagaasijaamad pakuvad energiat juba oluliselt kallimalt. Hinnaerinevus võib olla mitmeid, kuni kümneid kordi. Teiseks, vaieldamatult kõige suurem roll elektrihinna kasvus on olnud maagaasihinnal. Suur osa Euroopast kasutab energiaallikana just maagaasi. Samas on Venemaa oluliselt vähendanud gaasitarneid Euroopasse ja selle tulemusena kasvas maagaasi hulgihind 2021. aastal neli korda ehk 400%. Ekspertide hinnang on, et kui Venemaa suurendaks gaasitarneid Euroopasse 20%, siis langeks maagaasi hind umbes poole võrra. Samas, me teame, milline on julgeolekuolukord praegu Venemaa ja Ukraina ümber. Sellest saame täpsemalt rääkida juba homme. Kolmandaks, Euroopas on tootmisvõimsusi vähem kui vaja. Hoogsalt on tegeletud vanade jaamade sulgemisega, aga uute ehitamine on kallim, aeglasem ja keerulisem. Seetõttu on süvenenud defitsiit. Täna peame vaatama, mis aitab meid sellest raskest olukorrast edasi. Minu jaoks on oluline, et me ei jätaks seda kriisi kasutamata, vaid viiksime ellu lahendused, mis aasta, kahe ja kümne pärast ei lase samal asjal korduda. Jah, väga kiireid lahendusi energeetikas ei ole. Aga kui me jätame suure pildi otsused tegemata, oleme varsti tagasi samas kohas. Eelmisel neljapäeval arutasime valitsuses elektrituru olukorda ja tuvastasime mitmed kitsaskohad, mille lahendamiseks nüüd edasi töötame. Esiteks, keskkonnakaitse seab mitmed piirangud uute tootmisvõimsuste arendamiseks, aga looduse ja tuulikute kooseksisteerimine on võimalik. Selleks andis valitsus ministeeriumidele ülesande esitada kohe käesoleva aasta esimese kvartali jooksul analüüs ja ettepanekud maismaa-alade kohta, kuhu oleks võimalik looduskaitselisi ja kõrguspiiranguid arvestades rajada tuuleenergia tootmisseadmeid. See aitaks tuuleenergia arendajaid edasi, kui on ette teada, milliseid alasid saab projektide arendamiseks kaaluda. Loomulikult on endiselt vajalik kohaliku kogukonna nõusolek. Teiseks, nii nagu kogu maailm, nii maadleb Eesti mitte-minu-tagahoovis-probleemiga. Ehk üldiselt on inimesed taastuvenergia suhtes positiivselt meelestatud, aga nad ei soovi näha tuulikuid oma kodukoha lähedal. Seetõttu oleme töötanud välja kohaliku kasu elemendi, mida juba sel nädalal valitsuskabinetis arutame. See peaks suurendama kohalike omavalitsuste ja kogukondade huvi taastuvenergia vastu ja kiirendama ka planeerimismenetlusi. Kolmandaks, meretuulepargid häirivad inimesi vähem, sest need paiknevad kaugemal. Eesti vetes on tuuleenergia potentsiaal vähemalt seitse gigavatti. Aga merel on samuti kaitsealad, julgeolekuga seonduvad piirangud, kala püüdmiseks soodsad alad. Seetõttu on vaja võtta vastu mereala planeering, mis lahendaks küsimuse, kuhu meretuuleparke saab rajada, ja annaks ka võimaluse uute tootmisvõimsuste arenguks. Eesti mereala planeeringu kehtestamine ootab Riigikogus ehitusseadustiku ja sellega seonduvalt teiste seaduste muutmise seaduse vastuvõtmist. Kui Riigikogu need seadused vastu võtab, saame rajada ka merre uusi tuuleparke. Neljandaks, energiasalvestus on rohepöörde jaoks võtmetähtsusega. Potentsiaal on Eestis olemas, ka tehnoloogiahinnad on langenud. Kitsaskohtade ületamiseks teeb samamoodi majandusministeerium analüüsi ja tuleb oma lahendustega välja juba märtsis 2022. aastal. Viiendaks, tuumaenergia on peale tuule- ja hüdroenergiat järgmine kõige odavam energiaallikas. Me ei tea, kas me saame tuumaelektrijaama Eestisse rajada, kas see on mõistlik. Selliseid analüüsid on olnud pikalt ootel, me otsustasime neid analüüse kiirendada ja tulla nendega välja juba järgmiste aastate jooksul. Kuuendaks, probleemiks on olnud ka see, et palju taastuvenergiavõimsusi seisab võrguga liitumise taga. Otsustasime astuda sammud ka liitumiste kiiremaks menetlemiseks. Esiteks, kui võrguettevõtjad on tootjatest sõltumatud, ei teki kahtlust, et täiendavate tootmisvõimsuste liitmine võrku pole nende huvides. Seetõttu soovime minna edasi Eesti Energia ja Elektrilevi omandilise eristamisega. Otsustasime, et taotluse menetlemise tähtaegu tuleb lühendada, ja arutame seadusmuudatust, mille kohaselt kuni 200-kilovatiste tootjate puhul on võrguettevõtjad kohustatud andma liitumise ja arvestama selle võrguarenduskohustuse sisse. See lahendaks just suurtarbijate muresid, kes on mõelnud oma tarbimisele lähedale luua taastuvenergia lahenduse, mis kataks nende energiavajaduse. Seitsmendaks. Oleme viimastel kuudel näinud olukorda, kus Soomes ja Põhjamaade piirkonnas on Nord Pooli hinnad odavamad kui Eestis. See on tingitud olukorrast, et Soome ja Eesti vahelised ühendused on koormatud ja elektrit sealt rohkem läbi ei mahu. Ülekandevõimsuste suurendamiseks läheme edasi Eesti-Soome kolmanda ühendusega ehk EstLink 3-ga, mis peaks valmima aastaks 2030. Kaheksandaks, vesinik on tuleviku energeetika element. Jaanuari alguses otsustasime toetada kolme üleeuroopalise tähtsusega vesinikutehnoloogia projekti rajamist Eestisse, mis loodetavasti toovad siia nii täiendavaid investeeringuid kui ka tulevikutehnoloogiaid, mis aitavad energiakriisi lahendada. Head kuulajad! See, et me oleme olnud Põhjamaade elektrituruosa, on 2016. aastast kuni 2021. aastani või isegi 2021. aasta teise pooleni Eesti kodutarbijatele toonud 40% odavamad elektrihinnad kui Euroopa Liidus keskmiselt. Need madalad hinnad on meie ühiskonna mõnes mõttes uinutanud. Selle kriisi lahendamisel peame vaatama, et me ehmatusest last pesuveega välja ei viskaks. Selge on see, et kõigil ei ole soovi ega ka oskust börsi järgi tarbimist sättida. Seetõttu peame rohkem selgitama, millised riskid ja võimalused on nii fikseeritud hinnaga kui ka kõikuva börsipaketiga lepingute valimisel. Börsihinnaga lepingute puhul on väga madalate hindade kõrval risk ka väga kõrgeteks hindadeks ja seda riski saab maandada fikseeritud hinnaga lepingutega. Aga selleks, et inimesed sõlmiksid rohkem fikseeritud hinnaga lepinguid, peame looma paremad võimalused elektrimüüjatele, et nad saaksid pakkuda kodutarbijatele madalamat fikseeritud hinda. Hetkel saavad kodutarbijad fikseeritud lepingutest igal ajahetkel välja astuda, mis omakorda ei motiveeri elektrimüüjaid pakkuma odavamaid hindu. Riigikogus on menetluses elektrituruseadus, mis täpsustab lepingutest taganemise tingimusi, et tarbijatele muutuksid fikseeritud hinnaga lepingud odavamaks. Elektrimüüjate sõnul võimaldaks kindluse andmine tuua fikseeritud pakettide hindu alla isegi paarikümne euro võrra megavatt-tunni kohta. Mida kiiremini Riigikogu elektrituruseaduse vastu võtab, seda kiiremini jõuavad soodsamad fikseeritud elektrihinnad inimesteni. Natuke pikem lahendus on saada Soomega kokkuleppele turu pudelikaela tasu jagamises, mis Lätiga meil juba toimib. Kui see kokkulepe ei liigu tehnilisel tasandil piisavalt kiiresti, olen valmis seda adresseerima kõrgemal poliitilisel tasandil. Ka see võimaldaks pakkuda fikseeritud hindu madalamal tasemel. Kui tingimused elektrituruseadusega on loodud, saaksid inimesed järgmise talve elektrihinnašokkide vältimiseks oma hinnad pikemalt stabiliseerida, sest on teada, et see olukord ilmselt ei kao pikalt. Elektrituru toimimisega on vahetult seotud ka Euroopa süsinikuhinna mehhanism ehk ETS, mis minu hinnangul tuleb üle vaadata. Elu on näidanud, et praegune lahendus ei ole parim ja seda tuleb täiustada. Majandusele on mõistetav ja talutav, kui heitkoguste kauplemise süsteemi hinna muutus oleks planeeritavam ehk lineaarsem, mitte nii nagu praegu, meenutades sõitu Ameerika mägedel. Lugupeetud Riigikogu! Nagu nentisin, on pikalt kehtinud madalad elektrihinnad mõjunud uinutavalt ja vajadus energiat säästa pole olnud nii aktuaalne. Aga endiselt kehtib tõde, et kõige odavam elekter on säästetud elekter. Seetõttu peame vaatama, kuidas saaksime aidata inimestel ennast ise aidata. Selleks on vaja nii energiasäästu meetmeid kui ka meetmeid oma vajaduste katmiseks mõeldud väiketootmiste rajamiseks. 2022. aastast käivituvad enamus Euroopa Liidu taastekavas planeeritud toetusmeetmetest, mida kokku elamute ja korterelamute tarbeks peaks olema üle 110 miljoni. Aga elamute ja korterelamute tarbeks käivitame lähinädalatel elamumajanduse energiatõhususe meetmed: väikeelamute energiatõhustamise meede ja korterelamute energiatõhustamise erakorraline meede. Otsime võimalusi, et seda mahtu kiirelt suurendada, sest need mahud on ilmselgelt liiga väikesed võrreldes selle huviga, mis inimestel tekkinud on. Hetkel on pankadega läbirääkimisel ka elamuinvesteeringute fond, kuid sellest saab täpsemalt rääkida siis, kui on juba tulemusi. Lisaks on ettevõtete rohepöördeprogramm kogumahus 220 miljonit eurot. Head kuulajad! Need kõik on pikaajalised lahendused, mis aitavad inimestel ennast kindlustada hinnašokkide vastu tulevikus. Aga me ei saa üle ega ümber sellest, et see hinnašokk on tabanud nii kodu- kui ka äritarbijat hetkel valusalt. Kuivõrd valitsus nägi seda šokki tulemas, töötasime juba oktoobris välja meetmed inimeste ja äritarbijate aitamiseks. Esiteks jätsime ära eelmise valitsus seadustatud aktsiisitõusud. Teiseks alandasime elektrivõrgutasu 50% kõigile tarbijatele. Kolmandaks alandasime gaasivõrgutasu 100% kõigile tarbijatele. Neljandaks tegime sihitud meetme, millega hüvitatakse 80% elektri-, kaugkütte- ja gaasihinna tõusust kuni mediaansissetulekuga leibkondadele. Nende meetmete kogumaksumus on 245 miljonit eurot. Seda on palju rohkem kui kõrgetest energiahindadest tulenevad täiendavad tulud riigieelarves. Näiteks, energiakandjate käibemaksu on eelmisel aastal laekunud 41 miljonit eurot. Kui selle aasta tulemused või prognoosid juurde arvutada, siis on see üle 70 miljoni. Vabandust! Jah, sellel aastal on üle laekunud 41 miljonit. Praeguse seisuga on Eesti programm, toetusprogramm Eesti kodutarbijate ja ettevõtjate toetamiseks üks mahukamaid, pikaajalisemaid ja ulatuslikumaid toetusprogramme kogu Euroopas. Meie programmist peaksid saama ühel või teisel moel tuge kõik energiatarbijad. 380 000-le leibkonnale maksame tagasi elektri- ja gaasi- ja küttearvete hinnatõusu 80% ulatuses. Ja seda seitsme kuu vältel, ka tagasiulatuvalt 2021. aasta septembri algusest kuni käesoleva aasta märtsi lõpuni. Nagu te kõik teate, on meil sisuliselt kaks valikut: kas anda kõigile natukene või sihtida suurema toega neid, kes seda tuge rohkem vajavad. Makstes toetust kõigile on plussiks kiire menetlus, nii nagu me seda elektri ja gaasi võrgutasu puhul tegime. Kui tahame aga suuremas mahus aidata neid, kes rohkem tuge vajavad, tähendab see paratamatult rohkem asjaajamist nii taotlejatele kui ka menetlejatele. On hakanud levima arvamus, justkui oleks energiatoetuse taotlemine ebatavaline. Vastupidi, inimesed suhtlevad riigiga taotluste kaudu pidevalt. Avalduse peab tegema selleks, et saada maksutagastust. Avalduse peab tegema selleks, et saada lastetoetusi. Avalduse peab saatma selleks, et taotleda kohalikult omavalitsuselt huvihariduse toetust või elatisabi. COVID-i kriisis taotlesid ettevõtted ka palgatoetust. Loomulikult võiks ideaalses maailmas olla toetuse taotlemine lihtsam, ent praegu on küsimus kiiruses. Kõige olulisem on, et inimesed saaksid kiiresti oma taotlusi esitama hakata, saaksid kiiresti toetused kätte ja toetuse väljamaksmised ei seisaks mitmeid kuid arendatava IT-lahenduse taga. Tublimad omavalitsused, näiteks Tartu, on juba üksjagu taotlusi ära menetlenud ja esimestele inimestele toetused väljagi maksnud. Julgustan omavalitsusi tegutsema kiirelt ja oma inimesi aitama. Toetuste kohta saate rohkem infot Rahandusministeeriumi koduleheküljelt rk.ee/energia. Me oleme soovinud, et energia hinnatõusu leevendusmeede aitaks väga paljusid Eestimaa inimesi. Anname sellele toetusele ka võimaluse ja aega tööle hakata. Tahan siiski rõhutada seda, et kui selgub, et sellest pole piisavalt abi, või inimesed, kes tuge vajavad, jäävad sellest meetmest välja, siis oleme valmis tegema täiendusi ja muudatusi. Ja ma luban, et reageerime kiiresti, nagu me oleme seda teinud ka senini. Nagu eelnevalt öeldud, see meede kehtib tagasiulatuvalt septembrist märtsini. Lugupeetud Riigikogu! Kõik need tegevused ja meetmed, mis ma olen teile loetlenud, oleme koos hea koalitsioonipartneriga juba energiakriisi lahendamiseks otsustanud. Tänan ja tunnustan Keskerakonda nende kuude jooksul tehtud töö eest. Meil on koalitsioonis aga ühine arusaam, et nendest meetmetest kriisist väljumiseks ei piisa. Seetõttu töötame edasi selleks, et pakkuda leevendust neile, kes on eelmiste meetmete alt välja jäänud. Ettevõtjad. Energiahindade järsk tõus on tabanud ka ettevõtjaid ja teisi juriidilisi isikuid. Seetõttu peame vältima likviidsusest tekkivat lumepalliefekti. Otsime neid lahendusi ka KredExi meetmete hulgast, näiteks laenukäenduste meedet või täiendavaid meetmeid käenduslepingute jaoks. Olemasoleva süsteemi täiendamiseks on kaalumisel ka energiamüüjate täiendava likviidsusvajaduse toetamine ja erakorraline käibekapitali laen. Veel täna arutame koalitsioonipartneriga elektribörsihinnale ülempiiri seadmist ja ettevõtjatele võrgutasu nulli viimist. Need on sammud, mis on täiendavalt laual ja kus otsime ühisosa. Ma tänan siinkohal Keskerakonda selle eest, et oleme viimasel aastal suutnud langetada nii palju kriise lahendavaid otsuseid. Kõik ministrid laua taga on kaasa mõelnud ja oma lahendusi pakkunud. See annab mulle optimismi ka praeguse olukorra suhtes. Me teame, et lahendused sünnivad läbi arutelude, erinevaid fakte ja argumente kaaludes ja ühise kokkuleppe nimel sisuliselt pingutades. Lahenduste leidmise teeb keerulisemaks, kui poliitikute meediaesinemised muutuvad tähtsamaks kui sisuline töö läbirääkimiste laua taga. Sellised on alati kehtinud koalitsioonivalitsuse mängureeglid ning neist kinni pidades on enamasti leitud lahendused ka Eesti inimeste muredele. Me teame varasemast, kuidas üksmeelt leida, ja vajame seda üksmeelt ka praegu. Head rahvaesindajad! Kogu Euroopa ja arvestatav osa maailmast on sügisest saati jälginud šoki ja uskumatusega, mida teevad energiahinnad. See šokk ja ehmatus on saanud ka paljude Eestimaa inimeste ja ettevõtjate arvetel jahmatavaks reaalsuseks. Seda jahmatavamaks, et vaid vähesed oskasid sellist hinnatõusu pikalt ette näha. Ma kinnitan teile, et valitsus ei jäta Eesti inimesi selle vapustusega üksi. Keegi ei pea valutama südant ega kaotama und energiaarvete pärast. Riik tuleb oma inimestele appi, nii praegu kui ka pikemas plaanis. Meie inimeste ja ettevõtjate mure on ka riigi mure. Samal ajal seisame pikaajaliste lahenduste eest, et vähendada hinnašokke, tagada kõikide Eesti tootmisvõimsuste töö korrasolek ning hoogustada uute tootmisvõimsuste turule tulekut. 30 iseseisvuse taastamise järgse aasta jooksul on Eesti tulnud välja kindlasti raskematest olukordadest kui see energiakriis, millega täna silmitsi seisame. Olgu nendeks Vene vägede väljaviimine, Euroopa Liidu ja NATO-ga liitumine piiratud ajaaknas või kahekohaline majanduslangus ülemaailmses finantskriisis. Kõigist nendest raskustest aitas meid üle ühiselt ja järjekindlalt ning poliitilisi vastasseise ületades lahenduse poole liikumine. Praeguse olukorra unikaalsus seisneb selles, et meil on omavahel põimunud nii energia- kui ka julgeolekukriis, mis kulmineeruvad kaheaastase kurnava tervisekriisi ajal. Aga me tuleme ka sellest kitsikusest välja, nagu varemgi, üheskoos, lõppeesmärki silmas pidades. Meie meie valitsus on valmis arutama kõiki lahendusi, et leida ühisosa, mis meid edasi aitab. Olen veendunud, et aastate pärast tänasele tagasi vaadates saame öelda, et ka sellest kriisist väljus Eesti tugevamana, iseseisvana ja jätkusuutlikumana. Aitäh!
Aitäh, proua peaminister! Teile on hulganisti küsimusi ja nende küsimustega alustab Urmas Reinsalu. Palun!
Aitäh, proua peaminister! Te ütlesite oma kõnes, et valitsus on kiirelt lahendused välja pakkunud, et see kõik on tulnud ootamatuna. Tegelikult parlament arutas juba septembrikuus energiahindade kriisi, sealhulgas kerkis esile probleem seoses inflatsiooniga. Ja nüüd te ütlete meile ... Ja ilmselgelt avalikkus ütleb, et need lahendused, mida te olete välja pakkunud, on kohmakad, inimeste väärikust alandavad ja tegelikult ei ole piisavad. Ja te ütlete, tulete siia saali ja ütlete, et te hakkate täna pärastlõunal lahendusi välja töötama. Sellega on jäädud karjuvalt hiljaks. Minu küsimus teile, proua peaminister, on: miks valitsus ei toeta elektri, kütte ja gaasi käibemaksu ajutist langetamist, selleks et vähendada inflatsiooni? See on meede, mida paljud Euroopa riigid teevad, et kontrollida inflatsiooni. Inflatsioon on kasvanud ülikiirelt. Milline on Eesti Vabariigi ametis oleva valitsuse poliitika inflatsiooni ohjeldamisel?
Aitäh! Need sammud, mis me oleme astunud, on mõjunud ka inflatsioonile. Tegelikult näiteks võrgutasude kompenseerimine on inflatsiooni pärssinud. Ma vaidlen teiega selles osas, et me ei ole tegutsenud kiiresti või oleme kuidagi jäänud magama. Kui võrrelda tegelikult kas või teiste riikidega, siis meie toetusmeetmed, kui me võrdleme mahuna eurodes, me võrdleme ajavahemikuna, me võrdleme meetmete väljatöötamise kiiruses või ka ulatuslikkuses, on igas mõttes konkurentsivõimelised. Nii et siin selles mõttes ei ole midagi häbeneda. Nüüd, see toetusmeede, mis puudutab inimeste aitamist sellega, et 80% hüvitada inimeste kütte-, elektri- ja gaasihinna tõusudest, see meede tegelikult hakkas tööle alles jaanuaris, aga ma juhin tähelepanu, et seda saab taotleda ka tagasiulatuvalt. Ja seetõttu osad omavalitsused on olnud väga tublid – Elva, Tartu, ka Saaremaalt tuleb seda signaali, et tegelikult kõik töötab, kõik toimib. Siis need on juba saanud inimesi aidata. Ja kui me vaatame, kui ma vaatan puhtalt seda statistikat, kui paljud inimesed peaksid saama abi, siis see on siiski valdav osa elanikkonnast, kes peaks saama abi. Nüüd te ütlete ja kuidagi alavääristate seda, et see toetuse taotlemine on keeruline. Ma millegipärast kardan, et teie ei ole proovinud seda toetust taotleda, et veenduda, kas see on keeruline või ei ole. Mulle ka inimesed on kirjutanud, et saavad kenasti hakkama selle toetuse taotlemisega, et see ei olegi nii keeruline, kui meedias räägitakse.
Härra Reinsalu, kui protseduuriline, siis tõepoolest protseduuriline, sellepärast, et meil on 23 kolleegi järjekorras ja kui te hakkate nüüd sisuliselt vaidlema, siis ma väga loodan, et te seda ei tee.
Aitäh, austatud istungi juhataja! Minu küsimus oli proua peaministrile, miks valitsus ei toeta käibemaksu alandamist, et vähendada inflatsiooni. Ma sellele küsimusele tegelikult vastust ei saanud.
Härra Reinsalu, te teate seda, nagu me kõik siin saalis teame, et meil on Riigikogu liikmetena õigus küsida ja vastajatel õigus vastata oma äranägemise järgi. Helle-Moonika Helme, palun!
Aitäh hea, eesistuja! Lugupeetud peaminister! Te tegite siin suuri sõnu energeetika tulevikust ja ühtehoidmisest kriisides, aga lahendada tuleb olulisi detaile. No näiteks mitmel töökohal töötavad üksikemad, näiteks meditsiiniõed, klienditeenindajad, tegelikult väga paljud eesliinitöötajad, kes töötavad mitmel kohal pikkades vahetustes ning kasvatavad üksikvanemana oma lapsi, pikkade vahetuste tõttu teevad seda tihti suuresti ka telefoni teel – paraku ei kvalifitseeru nad valitsuse poolt pakutud kõrgete energiahindadega seonduvatele sotsiaaltoetustele ja just seepärast, et nad väärikaks äraelamiseks ja oma laste nimel rabavad töötada mitmel töökohal. Nüüd on nad olukorras, kus nad töötavad viimase vindi peal, on siiani hakkama saanud, aga nüüd võetakse see sissetulek neilt suures osas energiaga seotud maksete peale ära, kuid toetustele nad ka ei kvalifitseeru. Mida te ütlete neile üksikemadele peaministrina, naisena, emana ja väidetavalt empaatilise inimesena?
Aitäh! Teie kirjeldus kõlab nii, et täpselt sellised inimesed peaksidki toetust saama, sest kui võtta näitena, et sul on tõesti keskmine netosissetulek peres ühe inimese kohta alla 1129 euro kuus. Kui on tegemist üksikemaga, kellel on mitu last, siis iga vähemalt 14-aastase leibkonnaliikme kohta korrutatakse sama summa osakaaluga 0,5 ja alla 14-aastased lapsed osakaaluga 0,3. Ehk näiteks kui peres on kaks täiskasvanut ja kaks alla 14-aastast last, siis sissetuleku piir on 2365 eurot. Nii et neid arvutusi saab teha ja lapsed võetakse siin arvesse, nii et sellised inimesed peaksid saama ikkagi 80% oma kütte-, gaasi- ja elektriarvetest hüvitatud. Selleks on see meede tegelikult disainitud.
Aivar Kokk, palun!
Hea juhataja! Austatud peaminister! Ma pean tunnistama, et ausalt on piinlik kuulata, kui te ütlete kiire reageerimine. Te septembri lõpus, oktoobri alguses ütlesite Eestimaa inimestele, et nüüd tuleb toetusmeede. Tallinna linnas alustati toetusmeetme vastuvõtmist 17. jaanuar. Eile lõunaks oli Tallinna linnas vastuvõtmine lõpetatud jaanuarikuuks, järjekorda sai panna veebruariks. Selleks, et saada toetust, läheb enne viis kuud mööda, kus on raha kulutatud ja siis te ütlete, et see on nagu Euroopas kõige kiirem. No võiks vaadata Norrat, kes suutis teha detsembris, kui nägi, et detsembri meede ei toimi hästi, tehti jaanuaris nädalavahetusel uus meede. Ja nüüd te ütlete, et elektrituruseaduses on midagi aps. See on Riigikogus toodud septembrikuus. Teie juures on kahel korral vähemalt käinud nii Eesti Energia inimesed kui Eesti Gaasi inimesed, teinud ettepanekuid. (Juhataja: "Küsimus!") Ma tean, et reede õhtuks Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumis (Juhataja: "Härra Kokk, küsimus!") üks ametnik suutis lahenduse pakkuda, mis tegelikult täna võiks toimida. Miks te nende ettepanekutega ei tule Riigikokku?
Aitäh! Teie etteheited Tallinnale ma palun esitada Tallinna linnapeale. Minu meelest see on ka väga inetu, et Tallinn esiteks, ütles, et nad hakkavad neid menetlema alles 17. jaanuaril, kui oli selge, et inimestel on häda. Teised omavalitsused, kellega pidevalt riigihaldusminister näiteks suhtles ka selle meetme väljatöötamise ajal, said oma kriitika esitada varem ja said tegelikult oma ettevalmistused teha. Tartu on hea näide. Selleks ajaks, kui Tallinn ei olnud asunud veel toetuste taotlusi vastu võtma, oli Tartu juba toetuse välja maksnud esimestele inimestele. See ei ole päris nii, et ei saa. Aga kõik need etteheited palun esitada Tallinna linnale. Ka meie muutsime seda toetusmeedet. Kui te mõtlete, et 28. oktoobril me tulime välja selle esimese paketiga ja me muutsime seda detsembri lõpus nii, et kui alguses oli ta mõeldud vähekindlustatud peredele, siis oli selge, et see puudutab laiemat elanikkonda ja see puudutab ka keskmise sissetulekuga perekondi ja seetõttu me muutsime seda meedet ja tõstsime selle sissetuleku mediaanpalgani. Ja nagu ma ütlesin, sinna lähevad arvesse ka lapsed, kes koefitsiendiga võetakse ja kokkuvõttes neid numbreid saab riigi rahandusministeeriumi koduleheküljel ka arvutada peresissetulekuid. Nüüd, kui te võtate selle Norra meetme, mida kõigile väga meeldib näiteks tuua, siis jah, Norra meetmel on omad plussid, aga neil puudutab see meede ainult elektrit ja neil puudutab see meede ainult kolme kuud, meil puudutab ta seitse kuud tegelikult ja palju laiemat elanikkonda. Me ei saa võrrelda, noh, kui me vaatame siis Euroopa erinevaid lahendusi, siis tõesti on väga erinevad lahendused, ei ole ühte sellist unikaalset, on riike, kes püüavad rohkem sihtida, et aidata neid, kes rohkem tuge vajavad, on riike, kes tõesti annavad kõigile. Nagu ma ütlesin, sul on valikukoht, üks on lihtsam ja kiirem, aga teine võimaldab rohkem inimesi aidata. Et kui me tegime selle võrgutasu, mis oli kõigile, siis oli ju ka väga suured etteheited, et see on nii vähe, see ei aita, see ei aita tegelikult, kui see arve on suur, 80% hinnatõusust ikkagi mediaansissetulekutega peredele aitab neid nende elektriarvetega toime tulla.
Head kolleegid, sumin hakkab saalis kasvama, et püüame natukene võtta ... Härra Grünthal, kas teil on protseduuriline küsimus?
Jah, mul on protseduuriline küsimus. Austatud Riigikogu istungi juhataja! Meie töö- ja kodukorra § 58 1. lõige sätestab: Riigikogu istungisaali võivad siseneda ja seal istungi ajal viibida Riigikogu liikmed, Vabariigi President, Vabariigi Valitsuse liikmed, õiguskantsler, riigikontrolör, riigisekretär, Riigikogu täiskogu istungiga seotud teenistujad ning isikud, kellel on istungile osalema kutsunud Riigikogu esimees. Olukord selles, et ei ole ilmselt vaidlust selles, et Kaja Kallas ei ole julgenud tulla Riigikogu ette päris pikka aega. Nüüd on ta tulnud ja minu selja taga istub tema turvamees, kes hoiab minul ja tervel EKRE-l pilku peal, et mingit jama kokku ei keera. Aga ma saan aru, et hirmud on Kaja Kallasel suured ja minu küsimus on see: kas riigikogu esimees on istungisaali kutsunud ka Kaja Kallase turvamehed, et tagada tema absoluutne julgeolek?
Härra Grünthal! Siin saalis on iga päev politseiteenistujad. Kui te silma lahti teete, siis te näete iga jumala päev siin politseiteenistujaid, kes tagavad ja aitavad korda tagada siin saalis. Aivar Sõerd, palun teie küsimus! Härra Grünthal.
Härra Riigikogu istungi juhataja! Need, kes siin politseitöötajad on, need on teenistujad siin, kellel on lubatud seadusega olla. Aga asi puudutab praegu Kaja Kallase turvameest. Ja mul on väga ebamugav, kui ma tean, et keegi siin, kes ei ole selle maja inimene, hoiab pilku minu kuklas. Aga ma vist tänan, see on juba ära läinud. Jah, aitäh!
Ma pean teid jälle harima. Ma saan aru, et sellest on võib-olla keeruline aru saada, aga peaministri turvalisuse Eesti Vabariigis tagab Politsei- ja Piirivalveamet, nii nagu ka Riigikogu turvalisuse tagab Politsei- ja Piirivalveamet. Millised on konkreetsed teenistujad, kes ühel või teisel ajahetkel millise ametiposti täidavad, seda otsustab Politsei- ja Piirivalveamet. Härra Grünthal, see oli selles mõttes, ma loodan, piisavalt selge vastus teile, nii et meil rohkem ei ole vaja sellistele teemadele tähelepanu pöörata ja me saame tegeleda energia küsimusega. Aivar Sõerd, palun!
Aitäh, hea eesistuja! Austatud peaminister! Need meetmed ja tegevused, mis te meile siia edastasite, on kõik vajalikud, õiged ja kohased. Nii et aitäh! Ja väga tänuväärne, et te adresseerisite ka kodude renoveerimise teema ja tõite selle sisse. Tõepoolest, ega arvete kinnimaksmine ei saa olla ju pikaajaline ja lõputu tegevus, järgmisel talvel oleme sama probleemi ees. Aga kodude renoveerimine võimaldab küttekulusid oluliselt kokku hoida. Ma tahaksin küsida, kas meil ei oleks vaja veel eraldi meetmeid lausa või poliitika muutust, et nende renoveerimistoetuste ja taastuvenergia lahenduste investeeringute puhul mitte sõltuda eurotoetuste rakendamise ajakavadest ja tuua ka siseriiklikke toetusi. Kas selleks ei ole vaja eraldi tegevusi ja võib-olla ka agressiivsemat poliitika muutust?
Aeg!
Sest praegune tempo ei ole piisav.
Aitäh! See on väga õige osundus, selles suhtes, et need meetmed nüüd on ka Euroopa rahades väga ulatuslikult sees seoses selle rohepöördega ja seoses taasterahastuga. Seetõttu, nagu ma ütlesin ka, praegused meetmed, mis on kokku lepitud, mis lähevad lahti nüüd ka kohe lähinädalatel, need on väikese mahuga ja sinna tuleb raha juurde suunata, sest inimesed on hakanud selle peale mõtlema ja inimesed peaksid sealt ka seda tuge saama. Nüüd, minu arvamus on see, et kui meil on selleks ette nähtud eurorahad – ja tegelikult, kui ma panen kokku nii ettevõtetele suunatud kui ka tarbijatele suunatud, siis see on ligi 400 miljonit –, siis igal juhul tuleks need rahad ära kasutada. Ja siis, kui me saame seda teha Euroopa vahenditest, ma arvan, et see on positiivne. Aga kindlasti me peame mõtlema pikaajalise lahenduse peale. Kui me vaatame, palju on meil korterelamuid, ka individuaalelamuid, mis ei ole energiatõhusad, siis siin on väga palju arenguruumi.
Signe Kivi, palun!
Austatud Riigikogu juhataja! Lugupeetud peaminister! Jah, kehtestatud toetusmeetmed on omavalitsuste poolt tõepoolest väga erinevalt vastu võetud. Tartus on elanikud kompensatsiooni kätte saanud, need, kes on avaldused esitanud, aga Tallinn raporteerib raskustest. Täna hommikul edastas hea kolleeg Aivar Kokk Eesti Televisiooni hommikuprogrammis rahvale sõnumi, et (minu vaba tsitaat) Riigikogu peaks vastu võtma ainult kolm seadusemuudatust ja homsest on elanike energiakandjate hinna mured lahendatud. Kas tõesti? Kas tõesti on Riigikogu jätnud oma töö tegemata ja lahendused on nii lihtsad? On see ka teie, peaministri, ja valitsuse poolt vaadates nii?
Aitäh! Ma tean kahte seadusemuudatust, mis tõesti on Riigikogule esitatud ja mis praegu on menetluses ja mille osas ma paluksin küll kiirelt menetlust. Esimene on seesama kodutarbijatele fikseeritud hinnaga lepingute pakkumine aastaks ajaks või nii, et inimesed ei saaks järgmisel päeval sellest lepingust taganeda. Mis see probleem on? Probleem on praegu see, et kuna hinnad kõiguvad ja me teame, et suvel on madalamad hinnad, siis inimesed fikseerivad rasketel aegadel, aga madalate hindadega lähevad tagasi börsipaketile. See elektrimüüjale ei anna mingit kindlust, et tegelikult ta saab ühtlasemalt üle kuude seda hinda jagada. Ja tõesti, minul oli kohtumine eelmisel nädalal ka elektrimüüjatega, nad ütlevad, et kui see seadusemuudatus saab vastu võetud, mis puudutab fikseeritud hinnaga lepinguid, see on majanduskomisjoni menetluses, kui see saab vastu võetud, siis nemad on valmis isegi pakkuma fikseeritud hinda 20–30 eurot megavatt-tunni kohta odavamalt. See on märkimisväärne, nii et sellega kindlasti tasub edasi minna. Teine asi, mis on muudatus, mis muidugi ei ole mingi kiire lahendus, vaid muudatus, mis ootab, meretuuleparkide planeering ootab selle taga, see on ehitusseadustiku muudatused, aga see ei too hinda kohe alla. Hinda kohe alla võiks tuua küll see muudatus, mis on praegu majanduskomisjoni menetluses.
Ruuben Kaalep, palun!
Tänan! Lugupeetud peaminister! Te pakute välja selliseid meetmeid, millest tõuseb tulu alles paljude aastate pärast, ja siis te pakute välja mitmesuguseid jätkusuutmatut toetusi, mille osas ta ei suuda tegelikult valitsuses kokku leppida ja mis tekitavad suuri bürokraatlikke probleeme. Kumbki ei ole see, mida rahvas ootab. Rahvas ootab selliseid meetmeid, mis viiksid elektri hinna alla lähemate kuude jooksul. Kui kaua me veel osaleme sellel ülimalt ebastabiilsel energiaturul, mis tuhandetele puudust kannatavatele peredele tegelikult seab ohtu nende hakkamasaamise? Aga see on teile ilmselt võõras mure, sest teie enda pere saab hakkama. Aga mis ei ole teile võõras mure: miks te seate ohtu ka omaenda valitsuse püsimise ja ainsa korra teie elus, kus saatus on teile pakkunud peaministrikoha? Kas te ei oska teisiti või te lihtsalt ei julge? Miks te seda teete?
Te kritiseerite seda, et me räägime otsustest, millest tõuseb tulu alles aastate pärast. See, et me oleme selles kohas ja selle probleemi ees praegu, on just sellepärast, et aastatetaguseid otsuseid ei ole tehtud. Kui me ei tee neid otsuseid praegu, millest tõuseb tulu aastate pärast, siis aastate pärast oleme me täpselt samasuguses olukorras ja nagu te ise väga tabavalt ütlete: toetuste maksmine pikalt ei ole jätkusuutlik. Meil lihtsalt ei ole raha kõike kinni maksta. Nüüd, see elektriturg. Te kritiseerite seda, aga te ei too ühtegi numbrit või statistikat. Alates 2016. aastast kuni 2021. aasta teise poolaastani on Eesti elektritarbijate hinnad olnud 40% madalamad kui Kesk-Euroopas näiteks. Või võtke ka, teile Euroopa Liit ei meeldi, võtke väljaspool Euroopa Liitu, võtke näiteks Suurbritannia. Nende hinnad on olnud kõrgemad. Meie oleme saanud olla osake Põhjamaade elektriturust ja tänu sellele, kuna seal on palju taastuvenergiat, taastuvenergia on odavamate muutuvate kuludega, tänu sellele selline energia ja elekter on odavam ja tänu sellele on olnud odavam elekter. Nüüd jah, on tekkinud hinnašokk, nagu ma ütlesin, mis on tingitud väga palju sellest, et maagaasi hind on tõusnud, CO2 hind on tõusnud, pole olnud piisavalt võimsusi. Kui me neid pikaajalisi otsuseid ei tee, siis me seome ennast rohkem tegelikult selliste, näiteks maagaasiga, mis on Venemaa kontrolli all, ja me näeme sealt praegu tulevat julgeolekuohtu väga selgelt, kui nemad sellega seda hinda kontrollivad. Nüüd, mina ei viskaks seda last koos pesuveega välja ja ütleks, et see, et näiteks eelmisel aastal oli keskmine elektrihind Eestis 30 eurot megavatt-tunni kohta, kus meil on see turg kogu aeg toiminud, et see on olnud halb. Ei, see ei ole olnud halb, aga me peame vaatama, et tuleks juurde tootmisvõimsusi, me peame vaatama, et tuleks juurde ülekandevõimsusi, et me saaksime osa toimivast elektriturust ja see toob hindu alla. Nagu ma ütlesin, fikseeritud hindu saab alla tuua ka sellega, et Riigikogu kiiresti menetleb läbi elektrituruseaduse, mis annab võimaluse fikseeritud hindu pakkuda madalamalt hinnalt.
Mart Helme, palun!
Aitäh, härra eesistuja! lLugupeetud Kaja Kallas! Te muidugi eksitate avalikkust siin. Kuni 2016. aastani, kontrollige järele, oli elektri hind odavam, kui pärast seda. Teil on õigus, et mingisugused otsused on minevikus jäetud tegemata, see on selles mõttes poolik tõde, minevikuotsused on olnud valed otsused paljud ja ongi põhjustanud tänase olukorra. Kui me ei oleks hakanud rääkima Põxitist ja oma võimsusi kinni pannud, siis meil ei oleks praegu seda olukorda. Aga need on valed otsused, mis on meid täna siia toonud. Selliste roosade pilvede maalimine, kuidas meil kohe Liivi lahe tuulepargid kerkivad, no te teate, kui suur on Liivi lahe üks tuulik, ta on umbes teletorni suurune. Mis on selle jalajälg võrreldes selle elektri tootmisega, mis meil Ida-Virumaal põlevkivist on? Ma kardan, et see ei ole mitte väiksem. Aga minu küsimus on. Te ütlesite oma ettekandes, et olete valmis arutama kõiki ettepanekuid meie ettepanekutest kaks on lahkuda elektribörsilt ja peatada CO kaubandus vähemalt aastaks mõlemad ning kehtestada hinna lagi. Kas te olete neid ettepanekuid valmis arutama?
Aitäh! Kõigepealt 2016. aastaga võrreldes hinnad on muidugi teised ka kõikides teistes valdkondades. Teiseks, te ütlete, et on otsused olnud valed. Te olete ise olnud valitsuses, miks te neid otsuseid ümber ei teinud? See on minu meelest küsimus, kui te kritiseerite neid. Nüüd kolmas teema põlevkivi. Meretuuleparkide jalajälg on kuidagi suurem kui põlevkivijalajälg, siis mul ei ole konkreetseid arvutusi, aga ma võin kindlalt öelda, et meretuuleparkides toodetud elektri hind, mis praegu inimestele muret teeb, on odavam kui põlevkivist või söejaamadest tulev elektri hind. Ja teie lahendused, millega ma olen nõus, on see, et seda ETS-i ehk süsinikumeedet, seda süsteemi toimimist peab ümber vaatama, sellepärast et lihtsalt näiteks ettevõtjatel ka elektri hinna arvestamisel sul on muutus, mis seondub selle energiaallikaga. Oleks parem, kui muutus seoses selle CO2 hinnaga ei oleks, vaid see oleks arusaadav ja selge. Kas nendest süsteemidest on võimalik lahkuda ja kas see on Eesti huvides, siis ei ole võimalik ja see ei ole Eesti huvides.
Head kolleegid, meil on veel 18 inimest, kes soovivad küsida. Proovime püsida ühe minuti piires, mis on meile antud. Mitmed küsimused on väga pikalt üle läinud. Siim Pohlak, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Teie sõnavõtust käis korduvalt läbi, et Eestil ei ole piisavalt ühendusi, et odav elekter jõuaks siia. Te ütlesite selle lausega sisuliselt ise tõe välja. Meie jaoks Nord Pooli börs ei toimi. Kui meil ei ole piisavalt ühendusi, et vajalikud elektrihulgad siia jõuaks, siis tekibki olukord, kus see niinimetatud börsihind on Eestis 400 eurot megavatt-tunni kohta ja 80 kilomeetrit üle lahe Soomes 40 eurot megavatt-tunni kohta. See ei ole ju mingi börs, turg. Me lihtsalt kahjustame oma ettevõtete konkurentsivõimet, kas või võrreldes soomlastega meie inimesed elavad kehvemini. Miks valitsus ei peata Eesti osalust sellel mittetoimival elektribörsil seniks, kuni meil on piisavalt ühendusi, ega müü seni elektrit lihtsalt riiklikult reguleeritud hinnaga? Ma tõesti palun vastust küsimusele, et miks me ei peata seniks osalust sellel börsil, kuni meil on piisavalt ühendusi. Palun konkreetset vastust.
Aitäh! Kui meil neid ühendusi ei oleks, siis meil ei oleks ju tegelikult olnud ka sellist odavat elektrit. Ma ei ole öelnud, et ei ole piisavalt ühendusi, vaid ma olen öelnud, et seal on ühendused olnud täis tipukoormuse ajal. See tähendab, et kõik elekter on sealt läbi tulnud ja neid ühendusi võiks olla rohkem. Sellega ma olen nõus. Nüüd, riiklikult reguleeritud hind tähendab seda, et me peame maksumaksjana lihtsalt sellele peale maksma, ja siis peaks olema arusaadav. Kui me paneme need liinid kinni, nagu on teie ettepanek, siis selle tulemusel tekib ju olukord, kus tegelikult meil on ainult kalleid energiaallikaid kasutavad tootmisvõimsused. See on see olukord. Hüdro-, taastuvat energiat tuleb meil ikkagi Põhjamaadest rohkem ja jällegi ma ütlen, et eelmisel aastal oli keskmine hind 30 eurot megavatt-tunni kohta, ja kindlasti siis, kui olukord paraneb, saame me ka odavamaid hindu, kui neid võimsusi tuleb juurde.
Anti Poolamets, palun!
Aitäh, juhataja! Lugupeetud peaminister! On näha, et rahvas tahab ka pingsalt oma arvamust avaldada elektrihindade kohta ja selle väljenduseks on ka meeleavaldused. Ja me nägime, et hiljuti käis Isamaa Stenbocki maja juures meelt avaldamas. Laupäeval on EKRE kutsunud inimesi meelt avaldama. Aga mul on mure selle pärast, et varasematel meeleavaldustel on kuidagi kummaliselt valitsus käitunud. Tšello mängimine, Eesti hümni mängimine tšellol on äärmiselt ohtlikuks kuulutatud, piimamannergu kaasavõtmine ja klõbistamine on äärmiselt ohtlik. Ma panen selle kokku teie intervjuus ilmunud seisukohaga, et on näha, et ühel opositsioonierakonnal on soov saada verd tänavatele ja see on vastutustundetu. Kas Isamaa seal Stenbocki maja ees või EKRE tahab siis teie arvates tõesti verd tänavatele? Ja mida te meeleavaldajatele ütlete selle kohta, kas te lubate neil meelt avaldada?
Aitäh! Eestis kehtib Eesti Vabariigi põhiseadus ja kõigil on õigus oma meelt ja arvamust avaldada täpselt nii, nagu soovitakse. Politsei valib oma taktika ise, kuidas ta meeleavaldusi valvab ja vaatab, et seal oleks kord tagatud.
Margit Sutrop, palun!
Lugupeetud peaminister! Suur tänu teile ülevaate eest, milliste lahenduste kallal valitsus töötab, et pikaajaliselt energiakriisi leevendada, ja mida tehakse ka kohe praegu, et aidata inimesi, kes on hädas oma energiaarvetega! See mure kindlasti inimestel väheneb, kui juba väljatöötatud toetusmeetmed hakkavad pakkuma lahendusi ja inimestele hüvitatakse kuni 80% hinnatõusust. Aga on ka inimesi, kes on mures sellepärast, et kõik raha, mis riigil on, läheb nüüd toetusteks ja paljud pikaajalised plaanid ei leia enam lahendust. Kas vastab tõele see, et 113 miljonit kulub praegu selleks, et hüvitada 50% energia elektrivõrgutasust ja 100% võrgutasust gaasile? See on täpselt see raha, mida oleks vaja kõrghariduse probleemide lahendamiseks, millega ka Riigikogus kõik erakonnad on olnud nõus. Küsimus on selles: mida teha selleks, et sellisest kriisist ei kasvaks välja meie pikaajaline kriis? Aitäh teile!
Jaa, see on väga hea küsimus. Aitäh! Tõsi ta on, et maksumaksja raha on valitsuse hallata ja täpselt on nii, maksumaksja rahaga on nii, et see ei tule kuskilt seina seest või Ameerika onult, vaid see tuleb maksumaksja taskust. Ja kui me teeme selle rahaga midagi, siis samal ajal ei saa me selle rahaga teha midagi muud, see on selge. Minu meelest ... Aga mis on teistpidi? Tundub olevat ka siin Riigikogus selline selline tunnetus kõikidel erakondadel, et praegu tuleks panna kõik raha sinna, lühiajaliselt, sest inimestel on keeruline. Jah, paljudele inimestel ongi keeruline, aga me peame säilitama ka kainet mõistust ja meelt, just selleks, et need pikaajalised probleemid, millele te tähelepanu juhite ja millel on ka suur rahavajadus, saaksid lahenduse ega oleks nii, et selle lühiajalise mure peale või lihtsalt toetuste peale, mis otseselt aitavad inimesi praegu, ei ohverdaks me tegelikult pikaajalisi ja riigi seisukohalt olulisi arengusuundi.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Lugupeetud peaminister! Teie erakonnakaaslane, teie volikogu esimees Kristen Michal on minu meelest hea ettepanekuga välja tulnud, kuidas 200 eurot pensionäridele, 300 peredele, aga te ütlesite, et kolleeg Michal on populist ja prügikasti ettepanek. On ta siis populist ja kas sedalaadi lihtsad lahendused keerulises olukorras, kus peaks kiiresti tegutsema, on tõesti halvad? Ja väike küsimus veel: te tahate Linnamäe hüdroelektrijaama kinni panna, õigemini kalad saaksid tulla, aga see 1,1 megavatti toodab. See on nii-öelda lisa väike küsimus, et on see tark mõte praegu.
Aitäh! Kui on ettepanek maksta kõigile 200 eurot või 300 eurot, siis ma juhin tähelepanu, et 72,8%-l kõikidest Eesti kodutarbijatest – ja see ei ole ainult Eesti Energia kliendid, vaid kõik kliendid –, nende arve on alla 100 euro. Kui me maksame ... See on arve, mitte hinnatõus, vaid arve tervikuna. Kui me maksame kõigile 200 eurot, siis ma küsin, et kas me lahendame tegelikult sellega ikkagi seda sihitud probleemi, mis meil praegu käes on. Mis puudutab Linnamäe hüdroelektrijaama, siis vastupidi, meil on minu teada, kas sellel nädalal või järgmisel nädalal valitsuses plaanis teha see otsus, mis on pikalt oodatud, nii et seda me saame valitsuskabinetis arutada.
Henn Põlluaas, palun!
Aitäh! Hea peaminister! Mind paneb sügavalt hämmastama, et te ei ole siiamaani probleemist aru saanud. Te tegelete tagajärgede leevendamisega, aga mitte selle põhiprobleemiga, mis on kõrge elektrihind ja selle allaviimine, et ei olekski vaja mingisuguseid toetusi. Kui vanasti oli Reformierakond ettevõtjate erakond, siis täna ettevõtlus ja nende käekäik, meie majandus ei huvita teid mitte üks gramm. Aga ma küsiksin hoopis nende tuulikute kohta. Me võime tõepoolest ehitada maad ja mered täis tuulikuid, no see olevat roheline, kuigi tegelikult nende tootmine ja utiliseerimine ei ole sugugi mitte roheline. Aga kui me olemegi saavutanud selle loodetud võimsuse, siis see nõuab, kuna tuult ju kogu aeg ei ole, ka juhitavat elektritootmist sinna kõrvale, sama võimsat. [[Juhataja helistab kella.]] Aga ma ei ole kuulnud, et teil mingisugust sellist plaani on. Nii et kolmandik aastast me oleme ikkagi pimedas ja külmas?
Aitäh! Vastupidi. Kõigepealt lükkan ümber ... Majandus, vastupidi, Eesti Reformierakonda väga huvitab. Kui me vaatame majandusnäitajaid, siis need on ka viimases kvartalis olnud märkimisväärsed. Majandus on hakanud kasvama muideks eelmise aasta jaanuarist. Ja sellega seoses on kaasa tulnud loomulikult erinevad kitsaskohad ka. Aga nüüd teie küsimuse juurde juhitavate võimsuste kohta. Jah, kui on taastuvenergia, siis on vaja ka juhitavaid võimsusi, mistõttu ma viitasin ka sellele otsusele, mis puudutab tuumajaama, et analüüsida, kas on võimalik ikkagi Eestisse luua tuumaenergial põhinev elektrijaam, just selleks, et tegelikult selliseid murekohti katta.
Urmas Reitelmann, palun!
Aitäh, härra eesistuja! Proua peaminister. Teie põhikooli tasemel referaat taastuvenergiast ja teie vastused ei lisa just optimismi ja me olemegi seal, kus me oleme. Me oleme jaanuari keskpaigas ja selle kuu lõpus terendavad uued elektriarved. Juba on ettevõtjad teatanud oma tegevuse lõpetamisest ja neid on selle kuu lõpus tõenäoliselt tuhandeid. Sajad tuhanded inimesed on meeleheitel ja Porto vaidleb praegu Rolloga, kumb jääb peale. Inimesed ootavad vastuseid täna ja kohe. Mida te ütlete nendele inimestele, mis saab jaanuarikuu elektriarvetest? Kas on mõtet veel pingutada või kohe äri kinni panna?
Aitäh! Mis puudutab äriettevõtete arveid, esiteks, loomulikult see elektrivõrgutasu, gaasivõrgutasu alandamine mõjutab ka äriettevõtteid, aga tõesti, me otsime võimalusi äriettevõtetele pakkuda täiendavat leevendust. Ja lisaks on meil läbirääkimised selleks, et pakkuda erinevaid likviidsusabimeetmeid. Nimelt, mis see probleem on, on tõesti see, et kui üks arve jääb maksmata, siis jääb teine arve maksmata ja see lumepalliefekt tekib. Me saame väga hästi aru selle probleemi sügavusest ja võimalikust mõjust kogu majandusele tervikuna. Ja seetõttu me püüamegi leida neid lahendusi, mis tegelikult ka ettevõtjaid aitaksid selles olukorras ja aitaksid neil mõelda tuleviku peale ka pikemalt. Ka näiteks hindade fikseerimine võib neile pakkuda lahendust, sest väga paljud ettevõtjad on fikseerinud viie, seitsme või pikkade aastate peale oma hinnad just selleks, et hoida seda taset, kuna see on oluline tootmissisend. Ja nagu ma ütlesin, kui elektrituruseadus, mis on Riigikogu menetluse taga, saab menetletud, siis oleks võimalik pakkuda madalamaid hindu üsna kiiresti. Nii et jah, nende likviidsusvõimaluste või likviidsusabiga me tegeleme.
Marko Torm, palun!
Aitäh eesistuja! Väga austatud peaminister! Suur tänu, et tulite täna olukorrast ülevaadet andma ja räägite sellest, kuidas valitsus saaks oma inimeste eest rohkem hoolt kanda ja neid toetada! Aga selge on see, et olukord energiahindadega on väga köetud, hästi emotsionaalne, ja minul ühest küljest on väga hea meel, et valitsus on siinkohal suutnud külma pead hoida. Kui ma vaatan saalis ringi, siis tegelikult kõikidel fraktsioonidel, kõikidel erakondadel on meeletult palju ettepanekuid ja kõik justkui teavad, mis on antud olukorras õige. Ja numbreid on väga palju selles diskussioonis läbi käinud, mulle tundub, et isegi nii palju, et inimestel on natukene segadus tekkinud nende numbritega seoses. Ma palun teid, et te annaksite väga lihtsalt ja ilma numbriteta inimestele infot selle kohta, miks on oluline selles emotsionaalses olukorras mitte teha kiirustatud ja emotsionaalseid otsuseid?
Aitäh! Sellel põhjusel, et tuleb kaaluda läbi tegelikult see konkreetne toe vajadus ja täpselt see, et maksumaksja raha tuleb maksumaksja taskust ja kui me siis kasutame seda üheks meetmeks, siis ei saa me seda teha, kasutada millekski muuks. Ja tegelikult, kui tõesti on nii, et see aasta meil kerib ja meil tekib probleeme juurde, siis tekib meil ka täiendav toetusvajadus. Lisaks, millest ma tulen rääkima Riigikogule homme, on siis julgeoleku kriis, mis on, öeldakse 30 aasta kõige hullem meie piirkonnas, mis nõuab ka täiendavaid lisavahendeid. Kahjuks ei ole ka COVID-i kriis mitte kuhugi kadunud, me näeme tõenäoliselt sellel nädalal uusi nakatumisrekordeid ja paratamatult see avaldab mõju ka haiglatele. Nii et see kõik nõuab täiendavaid vahendeid ja seetõttu see mõistlikkussihitus on minu arvates oluline.
Andres Metsoja, palun!
Peaminister! Tõepoolest, turg vajab täiendavat energiat. Ma olen natukene nukker selle üle, et te tegelikult oma ettekandes ei maininud seda kiiret lahendust ehk Tootsi tuuleparki, kus on tehtud ära kõik eeltööd alates aastast 2007, mis peaks tegelikult oma esimeses etapis tooma 400 megavatt-tundi turule ja teises etapis 650 megavatt-tundi turule. See on kannustatud rohepöörde eesmärkidest ja nii edasi, aga sellest me paraku sõna ei kuulnud. Nüüd ma annan teile võimaluse ikkagi seda teemat veel täpsustada, sest te olete enne jõulurahu öelnud välja selgelt seda, et kaks riigiettevõtet peaks leidma lahenduse. Paraku jaanuar saab läbi ja avalikkuses me väga palju kuulnud ei ole, mis see lahendus on. Me kõik maksame kinni neid kulusid, mis on tehtud maa ostuks või alajaama väljaehitamiseks. Millal lüüakse kopp maasse?
Aitäh! Väga hea küsimus. Tõesti, täna minu teada, täna on 18. jaanuar ja täna peaks tulema kohtuotsus selle Tootsi tuulepargi vaidluses. Ja me oleme kokku leppinud seda, et kui see kohtuotsus tuleb, siis pärast seda ... Mõte oli see kohtuotsus ära oodata ja pärast seda anda selge omaniku suunis, siis minna edasi. Minu isiklik seisukoht on see, et kuna vaidlus käib selle üle, kas Eesti riigile kuuluv ettevõtja saab taastuvenergia tasu või ei saa, siis minu meelest tänaste elektrihindade juures küsida 53 eurot megavatt-tunni kohta täiendavat maksumaksja raha võib-olla ei ole õige. Tegelikult minu meelest võiks tõesti edasi minna ja selle arendusega kiiresti edasi liikuda.
Kert Kingo, palun!
Ma tänan, lugupeetud istungi juhataja! Hea peaminister! Te siin oma avalduses rääkisite küll, et kavatsete ja peaks või võiks või on võimalik. Mitte ühtegi konkreetset lahendust ei olnud, uut lahendust. Samamoodi siis, kui teie käest küsitakse börsi kohta, räägite teie liinidest, ja kui küsitakse üksikvanemate kohta, siis teie räägite kahest lapsevanemast. Mul on tunne, et te kas ei saa üldse probleemist ja teemast aru või te lihtsalt ei tahagi aru saada. Ja loomulikult see, et te igal võimalikul juhul valetate üldsusele, valetate ka selle kohta, et kui meie olime valitsuses, siis me midagi ei teinud. Aga ometi tänu Martin Helmele säilitati Narvas elektrijaama reservvõimsused, mida Reformierakond tahtis kinni panna. Aga minu küsimus on ikkagi see, et kuidas aitab teie nii-öelda sihitud meede neid üksikvanemaid, kes selleks, et oma lapsele kooliskäimist võimaldada, elementaarset eluks vajalikku võimaldada, käivad kahe kohaga tööl. Kuidas nemad saavad teie niinimetatud sihitud meetmetest abi?
Aitäh! See väga konkreetne küsimus sõltub ju väga palju sellest, kui palju on inimese palk, aga mina ei ole praegu siin see kalkulaator. See kalkulaator on olemas minu teada Rahandusministeeriumi koduleheküljel, kuhu inimesed saavad sisestada oma sissetuleku ja kui palju neil on lapsi, ja saada siis teada, kas nad kvalifitseeruvad või ei kvalifitseeru. Ma tõesti igat üksikjuhtu siin ei oska kommenteerida, nii et ma ... Võib-olla üks asi veel, mis ma ütleksin, enne kui Siim Pohlak ründas, et põhimõtteliselt on probleem selles, et meil võiksid olla oma tootmisvõimsused ja jääda sellele lootma, justkui meil ei ole neid ühendusi vaja, siis ma juhin tähelepanu sellele, et detsembri probleem tekkis väga paljuski sellest, et Auvere, mis on Eestis, ei töötanud. See omanike ootus, mille Eesti riik oli pannud Eesti Energiale 1000 megavati hoidmiseks, see omanike ootus ei olnud täidetud. Ja see oli meil endal siin Eesti sees.
Rene Kokk, palun!
Suur aitäh, austatud aseesimees! Lugupeetud peaminister! Te olete täna mitmel korral rääkinud, et teie jaoks on oluline suur pilt ja vaade tulevikku, kuidas edasi minna, et me ei oleks selles olukorras tulevikus, nagu me praegu oleme. Küll aga on valitsus heaks kiitmas või tegelikult heaks kiitnud Euroopa Komisjoni ettepanekud, et hakata maksustama kümne aasta pärast ka turvast ja meie puitu, hakkepuitu, mis üle viiemegavatiseid katlamajasid hakkaks maksustama. Noh, see on täpselt vaade tulevikku, et kümne aasta pärast me oleme olukorras, kus me otsime jälle süüdlast, et kes see valitsus oli, kes kiitis heaks toasooja kõrgemad hinnad. Mida te täna ütlete nendele inimestele? Miks te siis toetate meie enda ressursside maksustamist Euroopa poolt ja kümne aasta pärast oleme seisus, kus aru ei saa, kust see otsus tuli?
Aitäh! Rohepööre on sisuliselt soov muuta majandusmudelit, majandusmudelit, mis on taganud meile heaolu kasvu. Aga nüüd on mõte see, et me tahame seda jätkuvat majanduskasvu, aga nii, et me ei teeks loodusele haiget. Ja maksustamise põhimõte on see, et ära maksusta kõrgelt seda, mida sa tahad, et areneb, vaid maksustada kõrgelt seda, mille arengut sa tahad pärssida. Nii et kui me tahame seda, et meie majandus toimiks, aga loodusele tehakse vähem haiget, siis sellest tulenevalt on ka sammud. Nüüd, konkreetsed seisukohad, mis on Eesti ka kokku leppinud ja mida Riigikogu saab veel arutada, on nende läbirääkimiste protsessis. Me oleme toetanud, või siis tähendab, ma ei hakka nendesse seisukohtadesse konkreetselt minema, sest neid on väga palju, aga põhimõte on loomulikult see, et me oleme metsarahvas, meil on palju metsa, meil on palju puitu ja sellised energiaallikad meie jaoks on olulised. Ja need läbirääkimised tõenäoliselt nende ettepanekute üle kestavad veel aastaid. Nii et Riigikogu saab siin kindlasti sõna sekka öelda.
Indrek Saar, palun!
Aitäh, lugupeetud peaminister! Sotsiaaldemokraadid esitasid eile Riigikogus seaduseelnõu, panime sellele nimeks Põhjatäht. Teile selgituseks, et see on inspireeritud Norra meetmest, mille mõte on see, et keegi ei pea paluma ja tüütut bürokraatiat ei ole vaja üles ehitada, mis kulutab hulka maksumaksja raha, vaid kõik energia tarbijad saavad raskel hetkel riigi käest toetust, selle jaoks riik ongi. Teile on seda ettepanekut esitanud sotsiaaldemokraadid, mina ise samamoodi nende hulgas ja väga paljud inimesed ühiskonnas on seda teemat tõstatanud, et miks me ei kasuta seda Norra meedet? Jah, sotsiaaldemokraadid laiendasid oma ettepanekus seda lisaks elektrile ka gaasile ja kaugküttele. Te kuskil ütlesite, et teie olete sellest Norra peaministriga rääkinud. Kas te kõigepealt vastaksite mulle sisuliselt, et mis teil on vastuargumendid või äkki need pärinevad Norra peaministrilt, kas ta tõesti ütles teile, et see on kasutu meede, ärge tehke seda, [[Juhataja helistab kella.]] et see oli nii halb meede, et me 50% pealt tõstsime lausa 80% selle kompensatsioonimäära. Mis Norra peaminister selle meetme kohta ütles ja miks te olete sellele vastu seisnud siiani?
Aitäh! Ega ükski meede ei ole halb, et selles mõttes erinevatel riikidel on väga erinevad meetmed. Kui vaadata Euroopast – Itaalia, Prantsusmaa, Norra, Soome, Läti, Leedu –, siis on erinevad valikud, kas kõigile või sihitult. Osad riigid üritavad rohkem sihtida, teised riigid vähem. Nüüd Norra puhul on see, et neil on elektril põhinev küte väga paljuski ja see puudutabki perekondi väga paljus. Igas riigis on erinev ka see, et kust inimesed energiat saavad või millistest allikatest. Ma ei ole öelnud kuidagi, et Norra meede oleks halb. Nemad saavad sellise meetme teha, see Norra meede on lihtsalt 2,5 korda väiksem kui Eesti meede, kui te võrdlete suhtena SKP-sse. Ja mis puudutab minu vestlust Norra peaministriga, siis lihtsalt mina huvitusin, kuidas see meede töötab, et aru saada ja ta lahkelt sellest meetmest ka rääkis ja ma olen talle selle eest väga tänulik. Aga mina teie asemel ei halvustaks seda taotlemist. Sellepärast, et see on toonud kaasa selle, et mulle inimesed kirjutavad, kes ilmselgelt lähevad selle kriteeriumi alla, ütlevad, näed, et mu palk on see ja ma olen siin külmas toas, ma ei julge seda kütet sisse lülitada. Ma ütlen, et aga teile on see toetus mõeldud, te saate abi, 80% teie arvest hüvitatakse. Siis ta ütleb, et see on nii alandav, ma ei küsi seda. Aga miks? Tegelikult see ei ole, see ei ole alandav, ei ole alandav küsida maksutagastust, ei ole alandav küsida pensioni, ei ole alandav küsida lastetoetusi. Ja ma imestan seda, et tegelikult sotsiaaldemokraadid räägivad seda, et jagame tegelikult kõikidele, teie olete tavaliselt olnud need, kes just rohkem seisavad nende eest, kes vajavad tuge. Ja praegu, kui me teeme toe, mis on kõigile ja me oleme teinud elektrivõrgutasu, gaasivõrgutasu kõigile, siis me saame vähem aidata neid, kes tuge rohkem vajavad ja 80% gaasist, elektrist ja siis keskküttest me hüvitame. Teine asi, mis on erinev Norra meetme puhul. Norra meede minu teada, ma ei saa siin praegu kontrollida, aga minu meelest oli kas kolmeks või neljaks kuuks. Meie meede on seitsmeks kuuks. Lihtsalt ma tahan öelda, et ta on tegelikult üsna-üsna ulatuslik ja peaks inimesi aitama.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur tänu! Austatud peaminister! Ma kuulasin teie ettekannet ja mul tekkis niisugune assotsiatsioon, et ma kuulaks nagu Kašpirovski kõnet. Vaadake, kunagi oli telekas selline võlur, kes püüdis ära veenda oma kuulajaid. Tegemist oli kahjuks sellise üsna, mul on väga kahju, aga üsna tühja ettekandega. Siin kõlas väga palju selliseid ütlusi nagu, et ärge muretsege, me tuleme appi, me töötame meetmete kallal, tegeleme, usk tuleviku nimel, uskuge meisse. Aga, austatud peaminister, ma tahaksin rõhutada, et kõik need minevikumeetmed, mis olid siis tänapäeva heaks loodud, need olid tehtud kõik ju teie ajal. Need 17 aastat, mis te olite võimul, ja ka praegusel ajal – sellel ajal on toimunud selline keskkonna ja majanduse muudatus, milles me praegu elame ja kus me hetkel oleme oma hädadega. See ei ole mitte kellegi teise süü, see on teie enda minevikus tehtud otsused tuleviku kasuks. Needsamad otsused on viinud meid sinna, et me oleme eksportivast maast saanud, elektrit eksportivast maast saanud elektrit importivaks maaks, oleme hädade käes. Ja teil on sihitud meetmed inimeste jaoks, aga kes on tõsises hädas [[Juhataja: Härra Puustusmaa!]] ja kelle jaoks pole üldse lahendit, need on ettevõtjad. Mida te ütlete ettevõtjatele, neil ei ole üldse võimalusi?
Aitäh! Mul ei ole muidugi mingitki illusiooni, et mis tahes ettekandega ma siin esinen, et see teile meeldiks. Aga nii lihtsalt on. Süüdlasi me võime otsida, aga ma arvan, et kui see raske aeg on möödas, siis me võime sellega tegeleda. Lihtsalt ma võin öelda, et 14 aastast Reformierakond on majandusministri kohta hoidnud 1,5 aastat. See, kes nende energeetika eest on vastutanud, aga see selleks. Loomulikult sellel teel on jäetud palju otsuseid tegemata, on tehtud ka valesid otsuseid. Ega ma midagi ei ütle. Näiteks ma toon ühe näite. Kui tõsteti taastuvenergia tasusid väga kõrgeks, siis muideks Reformierakond, vaadake, hääletuse seda ajalugu, Reformierakond oli vist ainus, kes oli sellele vastu tol hetkel, et neid nii kõrgeks tõsta, sest see tekitas inimestes vastumeelsust. Järgmine viga oli see, et see läks teistpidi, mis tähendas seda, et mõnes mõttes ettevõtjatele antud investeeringu lubadused jällegi võeti tagasi ja siis jällegi tõmmati pidurit, ei tehtud neid investeeringuid. Aga nagu ma ütlen, et sellesse ei ole mõtet kinni jääda, vaid vaadata tulevikku, et mida me sellega edasi teeme. Ja teine küsimus oli teil ... [[Saalist täpsustatakse.]] ... aa, ettevõtjad, just. Ettevõtjad jaa, ettevõtjate puhul tõesti, nagu ma ütlesin, osadel ettevõtjatel, üsna paljudel on hinnad fikseeritud pikemaks ajaks, kuna energia, elekter on nende tootmisvõimsustes või tähendab nende sisendites oluline element, energia hind ja selle ennustatavus. Nüüd probleem on jah neil, kes ei ole seda teinud. Kuidas me saame neid aidata? Üks on see, et tõesti juriidilistele isikutele viia see võrgutasu, elektri võrgutasu täiesti nulli. See on üks ettepanek, mis aitaks ka nende kulusid vähendada. Ja teine pool on kõik need likviidsusmeetmed just nendele ettevõtetele, mis jäävad selle likviidsuslumepalli alla või võiksid jääda, me kindlasti seda ei taha tekitada. Ja kolmas asi, mis ma ka ütlesin, on see, et saada kännu tagant liikuma need tootmisvõimsused, mida suurtarbijad, mis on tehased näiteks on enda juurde mõelnud, et oma energiavajadusi lahendada, mis on seisnud mingite liitumislepingute taga, ka see aitaks neid paljusid. Nii et neid mõtteid on siin erinevaid või otsuseid on tehtud erinevaid.
Mihhail Lotman, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Meil on vist väga erinevad arusaamad asjadest. Teie meelest on normaalne paluda abi. Kas teile ei tundu, et abivajajaid praegu Eesti riigis on liiga palju? Ja kui on nii suur hulk, nii suur osa elanikkonnast abivajajad, siis on midagi riigis valesti. Teie ettepanekud, mida te lugesite ette, puudutavad kahte asja: esiteks, riigi rolli suurendamist, ja teiseks, elektrimüüjate huve, neile pakutakse igasuguseid asju. Isamaa ettepanek oli täiesti teistsugune: mitte toetada müüjaid, vaid toetada ostjaid, vabastada neid nendest kammitsatest, mis neil on. Siis paljud asjad lahenevad iseenesest. Vaba turg dikteerib madalaid hindu. Ma ei ole teiega sugugi nõus selles, et see taotlus on lihtne. Ei ole. Ja ma ei ole nõus sellega, et Tartu linnas on kõik korras. Tartu linnavalitsus teeb ...
Härra Lotman, küsimus!
Aga paljud inimesed on mulle kurtnud, et see on nii ... Jah. Niisiis, kas teile ei tundu, et liberaalse erakonnana te võiksite toetada mitte riiki, vaid inimesi?
Aitäh! Me toetame inimesi. Me toetame inimesi päris märkimisväärsel hulgal, 245 miljoni ulatuses. See on rohkem, kui riik teenib maksude näol sellest energiakandjate tõusust. me oleme teinud elektrivõrgutasu alandamise 50%, me oleme teinud gaasivõrgutasu alandamise 100% ja me oleme teinud sihitud meetme, mis tõesti peaks aitama 80% hinnatõusu hüvitamiseks. Nüüd, te ütlete, et suur hulk abivajajaid on ja küsite, kas meile ei tundu, et midagi on valesti. Aga vaadake maailma – te ise olete väga lugenud inimene ja jälgite ka maailma ajakirjandust. Igal pool on see probleem tekkinud, nende elektrihindadega on igal pool see probleem tekkinud. See tähendab, et mitte ainult Eestis ei ole suur hulk abivajajaid, vaid seda on igal pool. Miks me räägime Norra meetmetest? Norra, mis on väga rikas riik. Me räägime Rootsist, me räägime Leedust-Lätist, me räägime tegelikult väga valdavast arvust riikidest, Prantsusmaast, Itaaliast. Nii et see ei ole ainult Eesti unikaalne probleem, vaid see on üleüldine probleem, ja me üritame inimesi aidata nende kõrgete energiahindadega toime tulla. Aitäh!
Riina Sikkut, palun!
Aitäh! Tänan poliitilise avalduse eest! Väljendasite üllatust, et Paul Puustusmaa ei ole rahul. Ma pean ütlema, et ma ei ole ka absoluutselt rahul. Suur osa avaldusest oli loeng Taavi Aasale riigi strateegiliste valikute kohta energiapoliitikas ja inimestele oli kaks sõnumit. Esiteks, kõige odavam elekter on säästetud elekter. Seda olukorras, kus kodudes on kütte maha keeratud, huviringid, külaseltsid – kõik on oma radiaatorid maha keeranud, ka olukorras, kui neil on juba maaküte, mis on mõistlik lahendus. Ei ole väärikas ühelgi peaministril oma kodanikelt eeldada külmas kodus elamist ja börsihinna järgi elu sättimist. Seda ei saa inimestelt küsida. Ja teine ootus: avalduste esitamine on mõistlik toetuste taotlemiseks. XXI sajandil digiriigis, kelle elatustase on Hispaaniale järgi jõudnud. Ei, see ei ole mõistlik lahendus, mida kodanikelt oodata. Mis on teie sõnum Eesti inimestele, kuidas valitsus appi tuleb?
Aitäh! Ei eelda mitte kuidagi, et inimestel ei ole raske. Selles mõttes seda pole ma kordagi öelnud ja seetõttu me olemegi tulnud inimestele appi. Minu arvates on väga suur probleemi olemus lähtunud sellest, et me ei ole nende pikaajaliste lahendustega tegelenud. Me peame nende pikaajaliste lahendustega tegelema ja need need meetmed, mis me oleme teinud, kui need ei tööta, siis saame teha sinna täiendavalt juurde. Nüüd, digiriigist ja taotlemisest. Meil on olukord, kus meil on ühelt poolt inimesed, kelle kohta meil on andmed olemas rahvastikuregistris. 20% nendest andmetest ei vasta tegelikkusele, ehk siis kes kellega koos elab, millised on leibkonnad. Nüüd, teiselt poolt, meil on elektrimüüjad, kes ei kuulu mitte riigile, vaid tegelikult on erasektori ettevõtted, ehk siis riigil puudub otseselt info nende elektriarvete kohta, see ei ole ühes andmebaasis. Ja kolmandaks tegelikult ka see teadmine, et kellel siis ikkagi on abi vaja. Need on erinevates kohtades, nagu ma ütlesin. 28. oktoobril me selle meetmega tulime välja, kiiresti töötati see IT-lahendus siis nii palju kui vähegi võimalik, et neid inimesi aidata ja aidata kiiresti ja ka neid digitaalseid lahendusi kasutades. Loomulikult kõik ka ei kasuta neid digitaalseid lahendusi. Seda te teate ise, väga paljud inimesed käivad ikkagi endiselt, tahavad suhelda kohaliku omavalitsusega ja käivadki ka paberil taotlusi esitama ja seda ei saa neile ka kuidagi pahaks panna. Nüüd, see sõnum tarbijatele või sõnum Eesti inimestele on just olnud see, et me ei jäta ju kedagi abita. Ka need kohalikud omavalitsused, kelle alla kuuluvad kultuurimajad. Meil on jaanuarikuu. Eelarveaasta hakkas praegu. Tegelikult kohalike omavalitsuste tulubaas on kasvanud üle 100 miljoni. Kui tekivad raskused, siis tekivad ju aasta teises pooles, selles mõttes, et senikaua ju on tegelikult vahendeid ja loomulikult oleme valmis tulema siis kas või lisaeelarvega, kui see on vajalik täiendavalt toetada. Me tegeleme näiteks tervisekeskuste, tervishoiuteenuse osutajatega, et läbi Haigekassa kas on võimalik aidata neid toime tulla nende raskustega. Selles mõttes me tõesti püüame aidata nii ettevõtjaid kui inimesi nende asjadega toime tulla ja ma ütlen, et lahendused on erinevad, aga kui vaadata ja võrrelda nii mahtude, kiiruse kui ka ulatuse poolest, siis meie meetmetel ei ole selles mõttes häda midagi, need peavad hakkama toimima. Kui on probleeme, saab lahendada selle käigus ja tõesti, ma paneks kõigile kohalikele omavalitsustele ka südamele, et nad ikkagi inimesi aitaksid ja neid taotlusi menetleksid, nii nagu paljud on suutnud.
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud peaminister! Te olete kiitnud valitsust kiire tegutsemise eest ja suurepärasest meetme rakendamisest elanike aitamisel, kelle sissetulek jääb alla mediaanpalga. Aga te ei ole silpigi lausunud hooldekodu elanike toetamisest. Ka nende inimeste sissetulek jääb alla mediaanpalga ja nad ei saa sellest meetmest sentigi. Jah, nad ei ela oma kodus, aga nad on meie inimesed ja on väga kahju, et nad ei ole pälvinud absoluutselt valitsuse tähelepanu. Energiahindade kasv on kasvatanud hooldekodukulusid. Hooldatavate sissetulek ei suuda neid kasvavaid kulusid katta, ka hooldajate omaksed ei suuda selle hinnakasvuga kaasa minna. Kui midagi ette ei võeta, siis varsti tuuakse hooldatavad meie vallamajadesse ja võib-olla mõni ka Stenbocki majja. Mida te ütlete hooldekodude elanikele ja nende omasetele, kuidas saavad nemad toetustest osa, mismoodi kavatseb valitsus neid aidata?
Aitäh! Kõigepealt ma tahtsin öelda seda, et see inimestele suunatud meede loomulikult ei ole ideaalne, [vastupidist] ma pole öelnud. Tõesti, need kitsaskohad on ja need olete te kõik välja toonud, aga oleme valmis seda täiustama, et inimesed saaksid abi. Nüüd, tulles teie küsimuse juurde, hoolekande asutused. Sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo on välja töötanud erinevad lahendused, mida ta valitsuses ka esitab. Seal on hoolekandeasutustes energiahindade tõusuga seotud mõjude tasandamise ettepanek, on erinevad variandid, kuidas seda olukorda lahendada, et seda hinnatõusu kompenseerida niimoodi, et tegelikult ettevõtjad oma teenuse hinda ei tõstaks. Ja elektriturul siis, kui see hind suvel stabiliseerub, sõlmitaks fikseeritud hinnaga leping, et seda muret tasandada. Ja teine ettepanek on investeerimistoetus hoolekandeasutustele. Samamoodi, need ettepanekud on laual. Ka seda probleemi me oleme, me oleme sellest probleemist teadlikud ja püüame lahendusi leida.
Valdo Randpere, palun!
Aitäh! Hea peaminister! Eesti rahvas muidugi on arusaav ja tark rahvas, saab aru, et, tegelikult meil on praegu siin kolm suurt kriisi – on energiakriis, julgeolekukriis, koroonakriis. Ja muidugi selles olukorras, võib-olla mõni isegi ootab, aga eriti poliitikutel tekib paljudel ahvatlus pakkuda lahendusi, mis on kiired, kerged, lihtsalt mõistetavad. Ütleme ausalt: populistlikud – palju raha, odavat elektrit nüüd ja praegu. Täna on seda isegi siin vähem kosta olnud, eelmisel nädalal oli ka siin saalis ja ka ühiskonnas palju. Aga ma tahaksin tsiteerida Hannes Võrnot, kes 9. jaanuaril, kümme päeva tagasi, kirjutas Facebookis: "Valimised on rahva IQ-test, sest kandidaat, kes lubab odavat elektrit ja palkade tõstmist, saab täpselt nii palju hääli, kui palju leidub idioote." Kuna sina ei saa midagi sellist kinnitada, sest siis sa saad jälle selle templi endale otsa, et sa oled paha ja empaatiavõimetu, siis ma seda ei ootagi, et sa vastaks mu küsimusele. Ma tahtsin lihtsalt, et see Võrno tsitaat jõuaks siit saalist kaugemale, et me ei läheks ainult (Juhataja: "Aeg!") populistlike lihtsate pakkumiste teed.
Aitäh! See ei olnudki küsimus ilmselt.
Helmen Kütt, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud peaminister! Te olete hästi palju tsiteerinud ja toonud näiteid linnadest, Tartust, mõnest teisest linnast veel, nii häid kui negatiivseid näiteid. Tänases Postimehes on kirjas see, et Tartus menetletud 249-st taotlusest 49 ehk üks viiendik ei saanud toetust. Viljandi linn on menetlenud 332 taotlust esitatud 400-st. Toetused on ka osadele juba üle kantud, suurele osale enamusest kantud. Nii nagu teile kirjutavad inimesed, nii on ka minule kirjutanud, et nad ei lähe seda taotlema lihtsalt selle tõttu, et kindlasti on teisi, kes on rohkem hädas või küll nad kuidagi hakkama saavad. Tegelikult ei ole see mõistlik, mina muretsen just nende pärast, kes jätavad minemata, sest see on alandav, nad on kogu aeg hakkama saanud. Kas teie ei muretse? Tundub mulle, et te muretsete rohkem nende pärast, kes saavad toetuse võibolla põhjendamatult või kui seda piiriga ka määratleda ja kõigile kanda ilma taotlemata. Mina muretsen tõepoolest nende pärast, kellel on õigus, aga nad taotlema ei lähe. See ei ole mõistlik valik.
Aitäh! Ma olen teiega väga nõus, mina muretsen ka nende inimeste pärast, kes ilmselgelt just on see sihtrühm, kellele see on mõeldud, aga ei lähe seda taotlema. Mina olen küll kõigile vastanud, et palun taotlege, see on selleks mõeldud. Et just selline, noh mulle tundub, see jutt ka selle ümber, et see justkui on midagi ebanormaalset või midagi ebatavalist, et tegelikult ju ei ole ja ikkagi, kui seda tuge on vaja, me oleme loonud selle meetme, seda tuge saada. Ja seda tuge tuleks taotleda. Nagu ma ütlesin, Rahandusministeeriumi koduleheküljel on need kalkulaatorid ka olemas, et saab vaadata, et kas sa sinna toetuse alla lähed ja kohaliku omavalitsuse inimesed aitavad inimesi neid taotlusi täita. Me oleme selleks eraldanud eraldi vahendid, et kohalikud omavalitsused saaksid seda teha ja ma tõesti paneksin väga südamele nii kohalikele omavalitsustele, et eriti sotsiaaltöötajad väikestes kohtades, kus nad teavad, et inimesed on hädas, siis neid inimesi ka aitaksid seda taotlust teha.
Oudekki Loone, palun!
Aitäh! Hea peaminister! Mul on väga hea meel, et te olete tänases energiakriisis tulnud parlamendi ette aru andma, ja mul on samuti väga hea meel, et te ei räägi ainult tänastest, vaid ka pikaajalistest lahendustest. Kindlasti me nendest ei pääse ja kindlasti peab parlament nendega tegelema. Aga ma sain teie esinemisest aru, et mingil hetkel Eestis võiks olla ka tuumajaam, näiteks Viimsis. Milline on teie hinnang, kuidas see mõjuks meie energiasõltumatusele üleüldiselt, arvestades, et rikastatud tuumakütuse pakkujaid maailmas on käputäis ja see on väga vertikaalselt integreeritud turg? Rääkimata sellest, kas te hindaksite ka, ütleme, kui kalliks see läheks, arvestades, et meil on vaja ka regulaatorit, et meil on vaja spetsialiste ja nii edasi, ja nii edasi? Aitäh!
Aitäh! Mina ei ole tuumaenergeetikas nii haritud kui teie ja seetõttu ongi meil just plaan teha see analüüs kõikide nende küsimuste kohta, mis te küsite, ja tuua see varasemaks. See oli plaanitud minu meelest 2024, aga eelmisel nädalal, neljapäeval me arutasime valitsuses [ja otsustasime] tuua varasemaks. Siis ma oleksin suuteline nendele küsimustele ka vastata.
Alar Laneman, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Austatud peaminister! Mul on väga kahju, aga ma pean alustama sellest, et öelda, et see ei ole antud hetkel abiks, kui te teete etteheiteid Eesti inimestele, et nad on olnud odavast elektrihinnast uinutatud. Probleemi saab lahendada mitte tagajärge pehmendades, nagu tundub, et valitsus on otsustanud teha, vaid probleemi põhjusi kõrvaldades. Ja alustada tuleb sõnastusest. Meil on kolm probleemi. Esimene on tarnekindlus. Tarnekindlus on tagatud siis, kui on hind jõukohane ja on olemas mahud. Teine probleem on meil kobarkriis – tervise-, energia- ja julgeolekukriisile lisandub varsti sotsiaalkriis. Ja kolmas, minu arust, mis selle kobare on lasknud tekkida, on vist mingi juhtimisprobleem. Minu küsimus oleks: kas teil on olnud kõneks ja kavandate mingeid töömuudatusi Vabariigi Valitsuses, et selliste asjadega paremini toime tulla? Aitäh!
Aitäh! Kõigepealt tahan öelda, et ma ei tee etteheiteid Eesti inimestele, ma lihtsalt lahkasin probleemide põhjuseid, kuidas me oleme siia jõudnud, just energeetikas. Tõsi ta on, et kui elekter on odav, siis sa ei mõtle selle peale, et mõelda energiasäästlikumaid lahendusi või ehitada energiatõhusamaid majasid. Sest tõesti energiatõhusam maja maksab ehitamisel rohkem, aga kokkuvõttes võib see tuua kaasa sulle energia kokkuhoiu, kui sa oled teinud võib-olla ehitamisel suurema investeeringu. See ei ole kuidagi etteheide, vaid see on lihtsalt konstateering, et meil on olnud odavad elektrihinnad. Nii et see teie tähelepanu juhtimine, et meil on tegemist sellise kobarkriisiga, julgeoleku-, energeetika- ja tervisekriis, selle tõttu ma tulen ka homme poliitilise avaldusega, mis puudutab julgeolekut. Sest tõesti, mulle tundub, et see saab liiga vähe tähelepanu ja tegemist on 30 aasta kõige suurema kriisiga. Nii et see ka. Nüüd, mis puudutab valitsuse toimimist, siis eks kriisis on kindlasti pinged laes. Ja ma loodan, et me leiame lahendused, nii nagu me oleme alati lahendused leidnud. Aitäh!
Helir-Valdor Seeder, palun!
Aitäh! Austatud peaminister! Ma kuulasin väga tähelepanelikult teie kõnet, aga ma ei avastanud seal ühtegi uut ettepanekut ega lahendust praegu akuutsele energiakriisile. Küll te ütlesite oma kõne sees, et te olete valmis arutama erinevaid ettepanekuid ja kõiki ettepanekuid, mida tehakse. Aga ühtegi sõna oma kõnes te ei öelnud Isamaa ettepaneku kohta, mis puudutab nii käibemaksu võimalikku alandamist kui ka eriti, mis mind huvitab, kodutarbijatele ja väiketarbijatele anda võimalus börsiväliselt elektrit osta nii, et see oleks kooskõlastatud Konkurentsiametiga. Ja ärge palun kommentaaris või vastuses öelge, et see tähendab Eesti börsilt lahkumist. See ei tähenda börsilt lahkumist, see tähendab teatud sihtrühmale akuutses probleemis, olukorras täiendava võimaluse andmist, mis võimaldaks inimestel praegu osta umbes 50 euroga megavatt-tund elektrit. Mis on teie seisukoht?
Aitäh! Kõigepealt kodutarbijatel börsihinnast lahkumine on praegu võimalik ja selle asja nimi on fikseeritud hinnaga lepingud. See on tõsi, et praegu on see hind väga kõrge ja praegu hinna fikseerimine just kõrgpunktis tegelikult toob kõrgema hinna läbi aasta, aga põhimõtteliselt on võimalik seda fikseerida madalamalt suvekuudel ja tingimusel, et see jääb pikalt. Nii et seda võimalust erasektor pakub ja seda võimalust saab kasutada. Nüüd, mis puudutab käibemaksu alandamist, siis käibemaksu alandamine otseselt ei aita ettevõtjaid, aga käibemaksu alandamine, kui me vaatame, siis numbriliselt on tegelikult väike. See meie meede, mis on sihitud meede, millega siis 80% sellest hinnatõusust hüvitatakse, on tegelikult suuremat abi või tuge pakkuv inimestele kui puhtalt käibemaksualandus, mida saaksid kõik, ka need, kes ei vajaks.
Kalle Grünthal, palun!
Aitäh, lugupeetud istungi juhataja! Lugupeetud Kaja Kallas! Nagu siin saalis on kõlanud, on meil olemas energiakriis ja teie ametist tulenevalt on vaja teil seda olukorda lahendada. Eesti rahvas on harjunud sellega juba, et igaõhtuselt antakse meile teada ka börsihinnad, megavatt-tunni kohta. On see 200, 400, 600, detsembris oli isegi hind kella 8–9 ajal megavatt-tund maksis 1000,07 eurot, mida Eesti rahvas peab kinni maksma. Mul on lihtne küsimus teile teie parimate teadmiste juures: rahvas soovib teada, mis teie arvates on Narva elektrijaamades elektri tootmise hind ühe megavati osas?
Aitäh! Ei, mina neid arvestusi ei tee, seda saate küsida Eesti Energia juhatuselt, et nad teile need sisendkulud kõik annaksid. Aga ma isegi, et selles suhtes, et see börsihinna pakkumised käivad ju muutuvkulude pealt ja täpsemaid numbreid tõesti te peate küsima Eesti Energiast.
Merry Aart, palun!
Jah, aitäh sõna andmast! Lugupeetud juhataja! Hea peaminister! Kui te rääkisite pikast plaanist, siis ma pean ütlema, et minu usk valitsusse hakkas nagu taastuma. Kuni sinnamaani, kui te jõudsite aktsiisitõusu ärahoidmiseni. Siis ma sain aru, et olukord on tegelikult muutusteta. Aitäh minu silmaringi laiendamise eest, kui te rääkisite majandusministrist ja 1,5 aastast! Mina lihtsameelselt arvasin kogu aeg, et riigi juhtimine on kollegiaalne vastutus. Ma laiendan oma teadmisi. Aga minu küsimus on tegelikult väga praktiline. Üks lüli selles ketis on kohalik omavalitsus ja see taotluste menetlemine nõuab päris palju inimressurssi. Ja ma küsiksin niimoodi. Kohalikel omavalitsustele, nendele menetlejatele tuleb ka maksta. Kas see tuleb omavahenditest või on ette nähtud ka lisavahendeid? Raha on alati kõikidel vähe. Aitäh!
Aitäh! Esiteks, loomulikult on valitsuses kollegiaalne vastutus, ma seda kuidagi eita, aga ma juhin tähelepanu ka, et Reformierakond pole olnud valitsuses 2016. aastast kuni 2021. aastani. Et lihtsalt see ära korrigeerida. Nüüd, mis puudutab neid vahendeid, siis jah, koos selle toetusmeetmega me nägime ette kohalikele omavalitsustele täiendavad vahendid, et nad saaksid neid taotlusi menetleda. Ma tean, et on osa omavalitsusi, kes ei ole pidanud palkama täiendavat tööjõudu, vaid on saanud hakkama sellega, mis on. Ja kõik töötab. Aga on teised, kes on palganud juurde inimesi, et ikkagi inimesed saaksid abi.
Toomas Järveoja, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud peaminister! Mulle on mulje jäänud eelkõnelejatest, et nad elavad kuskil paralleelmaailmas, et räägitakse külmadest kultuurimajadest, külmadest koolidest. Minu teada on küll praegu meil omavalitsustel kõik hooned ilusti köetud ja samamoodi on ka inimesed käinud taotlusi küsimas: ranitsatoetus, huviringi-, transporditoetus, toimetulekutoetused – need on kõik loomulikud asjad. Aga minu küsimus on pigem selles, et kas on ette nähtud ka meede tulevikus kohalikele omavalitsustele hoonete energiatõhusamaks muutmiseks.
Jaa, aitäh, on küll. Väga hea küsimus. Mul kahjuks praegu seda, ma ei leia seda lehte üles, aga jah, sellest 400 miljonist, millest ma rääkisin, on energiatõhususe meetmed avalikule sektorile päris märkimisväärne osa ja see on ette nähtud tõesti kogu avalikule sektorile hoonete energiatõhusaks muutmiseks ja sinna alla lähevad ka kohalikud omavalitsused, nii et minu teada seda meedet otseselt ei ole veel välja töötatud, aga need taasterahastu rahad läksid alles lahti, nii et see raha on ette nähtud ja kindlasti tuleb.
Raivo Tamm, palun!
Tänan! Lugupeetud peaminister! Kas te oskate öelda, kui kaugel on LNG gaasiterminali rajamine ja kas sellest saaks mingit abi meile olla?
Aitäh! Minu teada erasektor seda küll veab, aga riigi poolt LNG-terminal on Leedus, aga ma ei tea küll, et meie seda praegu ajaks. Minu meelest see oli aastaid tagasi, kui need otsused tehti. Praegu sellist plaani ei ole.
Eduard Odinets, palun!
Aitäh! Lugupeetud peaminister! Te ütlete küll, et probleem näiteks elektri puhul puudutab väga väheseid inimesi, kuna 70% on saanud alla 100-eurose elektriarve. Aga me ei räägi ainult elektriarvetest. Me räägime ka keskküttest, me räägime gaasist ja nii edasi. Tegelikult see meede, millest me räägime, kodutarbijate hüvitamine, puudutab peaaegu kõiki Eesti elanikke. Kõikidel on probleeme oma arve maksmisega, sõltumata sissetulekust tegelikult. Te kritiseerite siin meie kolleege, kes kritiseerivad seda bürokraatlikku alandavat süsteemi, aga tundub, et te ise ka ei tea, kuidas see taotlemine reaalselt käib. See käib sissekirjutuse alusel, eks ju, et Räpinas elav tudeng peab taotlema toetust oma kodus Saaremaal. Tõendama peab tegelikku elukohta, tõendama peab üürisuhteid, mis on reeglina suulised, korteriühistud peavad kas arveid ümber tegema või lihtsalt tõendid välja andma ja nii edasi, ja nii edasi. Nii et bürokraatlikke takistusi taotluse küsimisel ja raha saamisel on päris palju. Ja korteriühistud on hädas, sest inimesed ei maksa arveid praegu, oodates, millal riiklik toetus laekub. Küsimus on: miks te jätkuvalt olete selle vastu, et meil oleks universaalne toetus, nii nagu sotsiaaldemokraadid pakuvad, mis laekuks inimestele enne, kui laekub arve?
Aitäh! Esiteks, ma ei ole öelnud seda, et inimestel ei ole häda ja paljudel ei ole häda. Ma pole seda kuskil öelnud. Aga ma sellega ei ole ka nõus, mis teie ütlete, et kõikidel on häda. Tegelikult kõikidel ju ei ole häda. Selles suhtes ei maksa sellega ka kaasa minna. Kui vaadata ... Olgu, ma ei hakka neid numbreid tooma, mis puudutab seda, kui palju arved on tõusud mahuliselt. Selles mõttes see kuidagi ei õigusta ega aita neid, kellel on raske. Ja ma olen teiega selles mõttes nõus, et 50 eurot võib olla väga paljudele väga suur summa, kui sinu sissetulek on väike. Ma seda kuidagi kuidagi ei alahinda. Nüüd, mis puudutab üürisuhteid, siis see on minu meelest hea ... Üks hea üürisuhete küsimus on ka see, miks neid lepinguid ei ole tehtud ja need on suuliselt tehtud lepingud. Sellepärast, et sealt pealt ei maksta seda maksu, sest üüritulu muidu peaks ju deklareerima. Ja võib-olla see on ka õppetund, et neid üürisuhteid tasuks ikkagi fikseerida. Muidugi, see tähendab seda, et sealt pealt tuleb ka maksud ära tasuda. Kui teiselt poolt tahetakse riigilt toetust, siis need asjad on omavahel seotud, me maksame neid toetusi ka ikkagi maksumaksjate raha eest. See on ... Ja kui te ütlete, et tudeng, kes peab oma kodujärgses kohalikus omavalitsuses, siis paljud kohalikud omavalitsused on loonud digitaalsed lahendused ja saavad ka kaugelt taotleda inimesed või saata postiga oma taotlused, seda ju ka tehakse.
Leo Kunnas, palun!
Austatud istungi juhataja! Hea peaminister! Minu küsimus ei puuduta tänast teemat, aga see puudutab praeguse kobarkriisi ühte teist olulist komponenti, nimelt julgeolekukriisi. Kas valitsusel on nüüd plaanis mingeid meetmeid, kas siis sõjalise riigikaitse, sisejulgeoleku või laiapõhjalise riigikaitse muudes valdkondades, mis ei ole kajastatud praegu kehtivates arengukavades ja milleks ei ole rahastust praegu kehtivas RES-is?
Aitäh! Väga hea, et te seda küsite, nimelt ma tulen homme poliitilise avaldusega julgeoleku teemadel, et nendest asjadest rääkida. Täna hommikul enne Riigikogu istungi algust alates kella kaheksast oli meil ka valitsuse kabinetiistung just nendel samadel teemadel, mis puudutas julgeolekut ja neid samme, mis me astuma peame. Nii et homme ma olen Riigikogu ees ja saame sellest siis täpsemalt rääkida.
Andrus Seeme, palun!
Aitäh, lugupeetud juhataja! Väga austatud peaminister! Minu küsimus on, et kas teil on infot või saate meile täna öelda, et kunas avanevad näiteks kortermajade ja väikeelamute toetusmeetmed, mis aitavad tegelikult kokku hoida pikemas perspektiivis energiat.
Aitäh! Seda küsimust olen ise ka küsinud nii Andres Sutilt kui ka Taavi Aasalt ja mulle öeldi, et lähinädalatel. Aga kui ma vaatasin neid summasid, siis seal on kindlasti üks asi see, et neid summasid tuleb suurendada, sest tegelikult Euroopa vahenditest on meil raha ette nähtud. Ja selleks, et inimestel on tekkinud väga suur huvi, et neid muresid pikaajaliselt lahendada. Nii et seetõttu see "lähinädalatel" on praegu see lubadus, mis on antud, ja ma loodan, et see peab.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea Riigikogu aseesimees! Hea töövõtja! Ma kuulasin väga tähelepanelikult teie poliitilist avaldust ja no minu jaoks jäi arusaamatuks muidugi küsimuste-vastuste voorus see, kuidas te hurjutasite siin Ruuben Kaalepit, et miks te ei paku välja lahendusi. Aga meil ongi selline formaat, et me saame siin praegusel hetkel küsimusi esitada. Teie tutvustavas tekstis oli tunda päris tugevat tõe defitsiiti, aga ma möönan, sest ma saan aru, et need on ikkagi ennetavad tegevused, et ära hoida järgmisi energiakriise. Aga milliseid lahendusi te pakute välja täna?
Aitäh! Nagu ma ütlesin, täna me pakume inimestele lahendusi, mis on elektrivõrgutasu alandamine 50% kõigile, gaasivõrgutasu alandamine 100% kõigile ja sihitud meede 80% hinnatõusu hüvitamiseks mediaansissetulekuga leibkondadele, kus hüvitatakse see 80% gaasi, keskkütte, elektri hinnatõusust. Need on need konkreetsed meetmed, mis me oleme otsustanud, mis juba töötavad ja terve rida, ma ei hakka uuesti lugema üles neid asju, mis ma tõin ka ettekandes välja, et kuidas näiteks fikseeritud hindu saaks allapoole tuua – see on muideks Riigikogu käes. Elektrituruseadus, mis on Riigikogu menetluses, menetlege kiiresti see ära, et elektrimüüjad saaksid hindu pakkuda madalamal tasemel.
Austatud peaminister, sellega on küsimused otsa saanud.
Juba?
Igaühel oli üks küsimus.
No selge.
Kindlasti oleks neid olnud veel, aga selline on meie formaat. Tänan teid väga selle debati eest ja sellega oleme esimese päevakorrapunkti ammendanud. Peaaegu. Enne seda, kui me saame selle ammendatuks lugeda, on meil vaja veel läbirääkimised pidada. Aga selleni me saame siis minna, kui tõesti ...
Aitäh!
Ja läbirääkimistel, meenutan, saavad sõna võtta fraktsioonide esindajad. Esimesena on sõna palunud Keskfraktsiooni nimel Jaanus Karilaid. Palun!
Head kolleegid! Peaminister Kaja Kallas keskendus oma kõnes palju pikaajalistele lahendustele. Jah, kindlasti tuleb siin poliitika kujundamisel täpsust ja tempot tõsta. Selle osaga kõnest tuleb nõustuda. Aga vaatame aknast välja ja vaatame, mis päriselt reaalses elus toimub. Ulmelised arved panid suurperedele põntsu, suure energia arve saanud vanainimesed on meeleheitel, maagaasi hind on seitsmekordistunud, energiaarved ületavad juba kodulaenumakseid. Need on vaid üksikud ajakirjandusest vastu vaatavad pealkirjad. Meie vaidluse kese on uutes lühiajalistes abimeetmetes. Siin ei saa tasa ja targu aeglaselt liikuda. Appikarjeid on teinud toidutootjad, põllumehed ja mitmed teised erialaliidud. Viimati edastasid peaministrile vastavasisulise pöördumise omavalitsusjuhid, kes on seisukohal, et seni otsustatud meetmete pakett ei taga Eesti inimestele piisavat abi ning jätkuvalt on ohus Eesti ettevõtluskeskkonna konkurentsivõime. Avalduses rõhutatakse, et oluline on jõuda meetmetega iga Eesti inimeseni ning tuleb tagada, et meetmed oleksid energiakriisi leevendamiseks piisavalt mõjusad. Lubage mul tsiteerida ka president Alar Karist, kes rõhutas eile peaministriga kohtudes nelja lihtsat põhimõtet: "Valitsus peab valitsema kogu aeg ja tegema otsuseid; abi peab jõudma võimalikult kiiresti kõigi abi vajajateni; tuleb leida lahendused, mis leevendavad tulevikus praeguse hinnašoki kordumise; valitsuskoalitsiooni eest vastutavad kõik erakonnad võrdselt." Me oleme teinud üht-teist, aga sõnumid ühiskonnast näitavad, et toimetulekukriis vajab suuremat riiklikku abipaketti. Keskerakonnal on olukorra leevendamiseks plaan olemas. Oleme välja pakkunud kolm lühiajalist meedet: kompenseerime juriidilistele isikutele elektrivõrgutasu täiel määral, kompenseerime kõikidele gaasitarbijatele 50% arvest ja kompenseerime kodutarbijatele elektri tarbimise 50% ulatuses. Elekter ei saa olla luksuskaup. Oleme vaidlemisega liiga palju aega kaotanud ja see on Keskerakonna jaoks probleem. Erakorralise kriisi tingimustes tuleb rakendada universaalseid ja mõjusaid meetmeid. Inimesed peavad riigi tuge päriselt tunnetama. Mikroabi andes elanike pahameel aina süveneb. Koalitsioonipartneri välja pakutud lahendus, et riik tuleb appi alates kokkulepitud hinnast ja kuni 200 kilovatti tarbimismahu pealt, on väheambitsioonikas. Anomaalne kriis ei saa lükata inimesi pikaajalisse võlaringi. Võib-olla tõesti saadakse arvete maksmisega hakkama, kuid millise hinnaga? Me ei tea, kui palju võetakse ootamatute kulude katmiseks kosmilise intressiga SMS-laenu või kui palju hoiti kokku pere toidupoolise pealt. Ühesõnaga, aeg tiksub armutu kiirusega ning olukorra kirjeldamise ja analüüsi aeg on möödas. Valitsus peab välja tulema lahendustega kohe. Aitäh!
Isamaa fraktsiooni nimel Helir-Valdor Seeder, palun! [[Helir-Valdor Seeder palub lisaaega.]] Palun, kaheksa minutit!
Aitäh! Ma tänan kolleegi sellise opositsioonilise kõne eest! Head kolleegid! Austatud peaminister, me ootasime kaua teid siia parlamendi ette ja mina ootasin pikisilmi, et saada teada konkreetsetest otsustest ja lahendustest, mis puudutavad praegu energiakriisi. Ja ma pean kahjuks ütlema, et mitte midagi konkreetset ma teada ei saanud. See oli ette valmistatud kõne, kus olid jutupunktid. See oli teoreetiline olukorra lihtsustatud kirjeldus, mis oleks sobinud põhikooli loenguks, aga mitte enamaks. See oli ümar jutt ja ma pean ütlema, et ääretult piinlik ja kahetsusväärne, et me oleme praegu selle kriisi neljandal või juba viiendal kuul sellises olukorras ja sellise teovõimega valitsuses. Mis me siis kuulsime? Kuulsime aatomist, kuulsime vesinikust, kuulsime CO2-poliitika ülevaatamise vajadusest, aga mida ja kuidas ja millal ja millised on valitsuse seisukohad või ettepanekud? Ei ühtegi silpi. Saime teada, et säästmine on oluline ja on vaja meetmeid selleks täiendada. Otsime lahendusi, sõnum ettevõtjatele, otsime laenukäenduse ja käenduslepingule täiendavaid lahendusi. Kaalume laene. Oleme disaininud meetmeid, arutame, otsime ühisosa partneriga jne ja kuhu me välja jõudsime, jõudsime välja selleni, – Vene vägede väljaviimiseni ja ühinemisega NATO-ga. Et no tõesti piinlik ja mida on valitsus praegu teinud? No peaministri arvates täiesti piisavalt – võrgutasusid on alandatud, võrgutasud, need, mida on universaalselt alandatud, kus peaminister räägib iseenda jutule vastu, mis aitab nii vaeseid kui rikkaid, aga kõik meetmed peaksid olema sihitud. Ja teiseks, see bürokraatlik, ülimalt ebaefektiivne ja inimeste väärikust alandav toetuste taotlemine, süsteem, kus jooksutatakse inimesi kohalike omavalitsuste vahel. Ja see kiviviskamine kohalike omavalitsuste kapsaaeda ei ole päris aus ja õiglane, sest selle aluseks on valitsuse kehtestatud kord, mida võib väga erinevalt tõlgendada, mis juba oma olemuses sisaldab mitmeid probleeme, mitmeid probleeme ja omavalitsused käsitlevad ja tõlgendavadki neid veidi erinevalt. Ma ei hakka neist detailidest rääkima, aga see on paljudele inimestele keeruline, bürokraatlik, nad ei saa sellega hakkama, nad loobuvad taotlemisest. Ja täna on sunnitud taotlema ka need inimesed, kes on oma eluga saanud siiamaani väga hästi hakkama. Pered, majaomanikud, nemad on täna need, kes peavad seisma kohaliku omavalitsuse taotluse ukse taga. Ja see näide, et on täiesti loomulik, et taotletakse toetusi ja tehakse selleks avaldusi, et see on justkui positiivne näide, et taotletakse ranitsatoetusi, toimetulekutoetusi, et Eesti rahvas ongi toetuste taotleja. Et riik on teinud riigist sõltuvad inimesed, et inimesed ei ole enam vabad inimesed, kes iseseisvalt enda eluga hakkama saavad. See on küsimus ka väärikusest ja ma arvan, et selline bürokraatlik ja ebaefektiivne toetuste taotlemise süsteem on täiesti ebamõistlik ja seda siin õigustada, no ma ei tea, ei jätku sõnu. Aga nüüd see kommentaar, et inimestel on võimalik lahendada ka olukorda ja vältida kõrget ja kõikuvat börsihinda, kehtestades fikseeritud hindadega lepingud või sõlmides need lepingud. No see on küll hea soovitus täna kõrge hinnataseme juures, fikseerida need lepingud ära. Ja siis see teine abinõu, et ostjate ja müüjate vahelisi suhteid reguleerida nii, et ostjad ei saaks neid lepinguid enam nii lihtsalt lõpetada. See on ju pikaajalise hinnalõksu tekitamine, täna fikseerida kõrgel tasemel ja siis öelda, et kuuajase etteteatamisega ei ole võimalik enam lepinguid lõpetada. See võib olla pikaajalises mõttes või keskpikas perspektiivis teatud täiendav võimalus, aga praegu oleks see lõks, see oleks täiesti vales ajas ja vales kohas tehtav abinõu ja antud soovitus. Ja jääb arusaamatuks, et peaminister räägib küll, et ta on valmis kuulama erinevaid ettepanekuid ja neid arutama. Aga Isamaa ettepanekutele ei saanud me ühtegi sisulist kommentaari ega küsimust. Meie ettepanek, et viia läbi elektrituru reform, mille sisuks on võimaldada valikuna täiendavalt kodutarbijatel ja väiketarbijatel, väiketarbijad, kes on ka kodanikuühendus, MTÜ-d, väiketootjad, see osa ka ettevõtlusest, osta börsiväliselt elektrit nii, et see oleks kooskõlastatud Konkurentsiametiga. See võimaldaks täna suurusjärgus umbes 50 eurot megavatt-tund elektri hinda, mis oleks jõukohane kriisiolukorras ja lahendaks väga paljud probleemid ja meil ei oleks vaja tegeleda selle bürokraatliku toetuste taotlemise süsteemiga ja see on palju lihtsam. Riik arvleb ja riik suhtleb ainult kas tootjate või müüjatega, keda on sadades ja tuhandetes kordades vähem, kui neid abitaotlejaid ja tarbijaid tervikuna. Ei kuule kommentaari, miks seda tagasi lükatakse ja see ei ole selline radikaalne ja aegavõttev muudatus, mis eeldaks Euroopa Komisjoniga pikki läbirääkimisi börsilt lahkumiseks või CO2 süsteemist lahkumiseks, kuigi C2 süsteem tõepoolest vajab muutmist, selles osas oleme me kõik siin ühte meelt. Ei ühtegi loogilist kommentaari, miks sellist lihtsat ja toimivat lahendust ei taheta rakendada ja kiidetakse seda bürokraatlikku inimesi alandavat toetuste taotlemise süsteemi, mis tegelikult pikemas perspektiivis ka ei lahenda olukorda. No hinnalae variant, loomulikult oleme valmis ka meie arutama ja kaaluma, aga see on omaette teema, miks peaks Eesti maksumaksja hakkama kinni maksma börsi spekuleerimisi või kogu ahelas teenitavaid kasumeid, miks Eesti maksumaksja peaks hinnalae kaudu seda kinni maksma? Rikas Norra riik võib seda teha, seda enam, et kogu tootmine on seal kohalike omavalitsuste või riigi käes. Aga me oleme valmis, kui see on ühisosa ühiskonnas, siis ka see on lahendus, igal juhul parem lahendus, kui see bürokraatlik täna toimiv, õieti mittetoimiv, toetuste taotlemise süsteem. Ja lõpetuseks tänase avaldusega peaminister kinnitas, et valitsusel ei ole, ei ole lahendusi selles kriisiolukorras. Neli kuud on möödas, inimesed on saanud alles taotlusi esitama hakata. Millal saadakse raha kätte, kuidas see kõik toimima hakkab, tulevikus me seda ei tea, täna ei ole see õnnestunult alanud ja valitsuses puudub üksmeel. Keskerakond mängib ka kummalist mängu, iseenda ettepanekuid ei toeta, käibemaksu alandamist elektrile, küttele ja soojale. Nüüd arutatakse midagi justkui edasi, öeldakse, et meie ettepanekud on tagasi lükatud, aga nüüd oleme juba leidnud justkui ühisosa. See on näitemäng avalikkusele ja avalduste tegemine, et vaadake, kui häid ettepanekuid me oleme teinud, aga koalitsioonipartner kahjuks ei arvesta nendega. No see ei ole kriisiolukorras toimiva valitsuse vastutustundlik tegevus. Nii et ma kutsun üles siiski nii Keskerakonda kui Reformierakonda sisuliselt tegutsema, otsima kiireid lahendusi ja mitte tagasi lükkama opositsiooni poolt välja pakutud täiesti häid ja toimivaid lahendusi. Aitäh!
Konservatiivse Rahvaerakonna nimel Mart Helme, palun!
Lugupeetud eesistuja! Proua peaminister! Kolleegid! Ma kuulasin seda ettekannet, poliitilist avaldust, ja mulle meenus üks satiiriline värss, mis algas ridadega: "Ja tühjus sai mõttetuselt lapse." Siin oli täpselt samamoodi, et just nagu loetleti mingisuguseid ettepanekuid, mingeid lahendusi. Oo, kuidas meile terendavad Liivi lahe tuulepargid! Oo, kuidas meil on päikesepaneelid! Oo, kuidas meil on kohe-kohe paradiis! Ma tundsin suurt puudust, et ei räägitud Rail Balticust ja et ei räägitud Tallinna-Helsingi tunnelist. Need oleks pidanud ka ära mainima, siis oleks kogu meie helge tulevik meile kandikul ette laotud. Aga ma eelkõnelejaga olen sada protsenti nõus, et mitte ühtegi reaalset inimeste probleeme kiiresti ja radikaalselt lahendavat ettepanekut sellest poliitilisest avaldusest ei tulnud. Ma olen mõtisklenud siin ja vaadanud uudiseid, suhelnud inimestega. Ma ei mõista. Ja inimesed ka ei mõista, tavalised inimesed, lihtsad inimesed ei mõista, kuidas 30. iseseisvusaastal on Eesti Vabariik jõudnud sellisesse olukorda, kus suur osa kodanikke on kerjused. Suur osa inimesi peavad minema kerjama. Eile õhtul vaatasin uudiseid, üks vene papi kuskil seal Ida-Virumaal ütles, et saaks 15–20 eurotki, see oleks suureks abiks. Kuulge, lugupeetud peaminister, 15–20 eurot! Sellise raha eest peavad inimesed närutama, ennast alandama! Ei ole tõesti sõnu. See on see eduriik Eesti Vabariik! Kus on see Eesti edu, kui inimesed peavad kerjama, närutama? 15–20 eurot on suur raha! Muidugi, paljudele ongi suur raha ja see on tragöödia. See on tragöödia, et niisugune peenraha on paljudele inimestele suur raha. Elevandiluutornis Stenbocki maja rõdult kauneid talvepilte postitades muidugi ei näe seda muret, muidugi ei saa sellest aru. Miks nad on siis nii lollid? Miks nad elavad nii halvasti? Igaüks on oma õnne sepp. Päris nii lihtne see paraku ei ole. Ja mis me siis räägime? Me räägime tegelikult seda, et meil on valitsusjuht, kes meenutab mulle abtissi kultusfilmist "Viimne reliikvia". Ja ma ütlen nagu Rolan Bõkov, kes abti rolli täitis seal filmis: "Ma kummardan teie kindlameelsuse ees." Ma ka kummardan teie kindlameelsuse ees, aga nii nagu selle abtissi kindlameelsus viis kloostri katastroofini, nii on teie kindlameelsus viinud Eesti katastroofi piirile. Leo Kunnas andis täna üle arupärimise, mis puudutab meie julgeolekupoliitika teatud aspekte. Avalikkus ei tea seda, et meil on aasta jooksul kaitsejõududest lahkunud või sunnitud lahkuma – sisuliselt vallandatud – 11,6% isikkoosseisust. Ma ei pea silmas ajateenijaid, ma pean silmas loomulikult kutselisi. See on ju katastroof. Sõjaolukorras lahinguüksus, mis kannab kaotusi üle 10%, tuuakse rindelt ära, saadetakse laiali ja komplekteeritakse mehed uutesse üksustesse. Selles olukorras, kus me praegu oleme, julgeolekukriisis, me ei tea, kuhu Venemaa võib esimesena lüüa. Palun lisaaega.
Palun, kolm minutit!
Kas mäng Ukraina ümber on silmapete ja tegelikult tahetakse NATO proovile panna hoopiski Balti riikides? Eile lendas täiesti jultunult Vene lennuk suure tiiru üle Soome. Irvitab, irvitab kõikide üle! Aga meil on täiesti paralüüsis, otsustusvõimetu valitsus, mida iseloomustab see, et me kummardame teie kindlameelsuse ees. Me kummardame teie kindlameelsuse sees! Aga ma ei hakka pikemalt rääkima kogu sellest murest, valus, tragöödiast ega tõusvast raevust, mida ma näen Eesti ühiskonnas. See on juba plahvatuseelne olukord, inimesed on ruineeritud kõikide nende koroonapiirangute ja süstimisterrori ja kõige-kõige sellega. Inimesed on ära hirmutatud, lapsed on ära hirmutatud. Minu põlvkond elas lapsena üle seda hirmu, et kohe-kohe algab tuumasõda. Nüüd te kultiveerite meie lastele ja noortele seda hirmu, et kohe-kohe hukkub planeet Maa, sest inimene on katk ja ta on hävitanud oma elukeskkonna. Mida tunneb laps, kes ei saa ratsionaalselt mõeldes aru, et suures osas on see ju täiesti valepropaganda? Te võtate lastelt lapsepõlve, te lõhute ühiskonna oma ideoloogiliste hullustega. Ja siis ütlete, aga te olete nautinud pikalt odavat energiat, nüüd ongi tarvis kallilt maksta. No ma eile sõin, aga täna on mul jälle kõht tühi. Kuidas te saate olla empaatiavõimeline inimene! Niisuguste väljenditega! Kuidas te saate solvata tavalist inimest, sõna otseses mõttes irvitades tema mure üle! Kuna ma alustasin luuletusega, siis – ma olen oma elus luuletusi kirjutanud ja mitte vähe. Ma kunagi kirjutasin sellise luuletuse, mille esimest kaht rida ma nüüd natukene parafraseerin, sõnastan ümber: "Peaminister, loobu juba lavast, eile sind kustutati kavast." Palun tehke sellest oma järeldused. Aitäh!
Reformierakonna fraktsiooni nimel Mart Võrklaev, palun!
Head kolleegid! Reformierakonna on fraktsiooni nimel tahan öelda, et mõistame kõigi inimeste muret, kellel viimastel kuudel on saabunud kaks või rohkem korda kasvanud elektri-, gaasi- või küttearve. See meenutab olukorda, kus kodus juhtub ootamatu avarii torustikega, mille tehtud kahju tuleb kinni maksta, ainult et nüüd on see ootamatu kulu tekkinud tuhandetele Eesti peredele korraga. Ja selles olukorras ei aita meid siit puldist inimeste hirmutamine, halvustamine, halvasti ütlemine, sõimamine ega ka see, et me vaatame aknast välja ja ütleme: me arvame, et asjad on nii. Nagu peaminister ütles, arutame täna seda, kuidas sarnane olukord aasta, kahe või kümne pärast ei korduks, ja ka seda, kuidas tänast hinnašokki leevendada. Ma ei nõustu nendega, kes ütlevad, et tänane valitsus või ka mõni eelnev valitsus on teinud suuri vigu, mis tänase hinnatõusu on põhjustanud. Sellisel juhul näeksime ülikõrgeid hindu ainult Eestis. Tegelikkuses on elektri hind kallis aga kõikjal meie piirkonnas. Probleem, et vanu, saastavaid või ebapopulaarseid elektrijaamu pannakse kinni, uus ei tule ka aga piisavalt peale, on valdav. Selle põhjuste üle võib tunde targutada, aga minu kokkuvõte on lihtne: tuleb küsida, mis on sel talvel teistmoodi kui varem. Vastus on: pinged suhetes Venemaaga. Oleme Euroopas lootnud talveajal liiga palju Venemaa gaasi peale, nüüd oleme Kremliga tülis ja gaasi hind on meile kasvanud neli, viis või rohkemgi korda. Kui tuult, päikese- ja hüdroenergiat pole, peame ka elektrit tootma gaasist. See on aga hetkel põlevkivistki kallim. Putinile teeb kindlasti suurt rõõmu, et me nii siin Eestis kui ka teistes Euroopa riikides oleme omavahel tülis ja üksteisele kõrri karanud, aga ma loodan, et me näeme sellest skeemist siiski läbi. Seda ka siin saalis. Kuidas seda muret siis lahendada? Ma absoluutselt ei nõustu nendega, kes arvavad, et lahenduseks on Eesti elektrituru radikaalne reform. Fakt on, et me ei suuda Eestis talvel toota nii palju energiat, kui meil kulub. Selle probleemi lahendamiseks peame oma tootmist suurendama, mitte Euroopast ja elektribörsilt välja astuma. Samme, mida Eestis energiatootmise suurendamiseks ja elektrituru paremaks toimimiseks on vaja astuda, arutas valitsus põhjalikult eelmisel neljapäeval. Peaminister neid ka siin täna põhjalikult kirjeldas. Me ei tohi lasta seda kriisi raisku minna ilma, et astuksime samme, mis meid pikas perspektiivis aitaks. Ka inimestel tasub endalt küsida, kuidas oma energiatarbimist tulevikus vähendada. Juba lähinädalatel on valitsus lubanud välja kuulutada meetmed majapidamistele majade soojustamiseks ja päikesepaneelide paigaldamise toetamiseks. Soovitan neid kindlasti kasutada. Lisaks tulevikku suunatud meetmetele vajame energiašokile leevendust ka praegu. Ma ei nõustu nendega, kes ütlevad, et valitsus pole siin liikuvat liikunud piisavalt kiiresti. Vastupidi, valitsus on leppinud kokku toetusmeetmed mahus 245 miljonit eurot, mis, arvestades meie majanduse suurust, on lähiriikides kõige heldem. Ja julgen siit puldist arvata, et Eesti ajaloos ei ole olnud enne sellist valitsusjuhti, kelle valitsus oleks sellises mahus otsuseid langetanud. Oleme pakkunud nii universaalseid meetmeid, nagu elektri- ja gaasivõrgutasude vähendamine, kui ka sihitud meetme keskmise ja väiksema sissetulekuga inimestele. Valitsus on lähtunud kahest põhimõttest. Esiteks, rakendamise kiirus, mistõttu oleme eelistanud võrgutasude langetamist maksude langetamisele, ja teiseks, vajaduspõhisus. See tähendab, et proovime hinnatõusu kompenseerida neile, kelle sissetulekud on väiksemad ja arved enim tõusnud. Kõigile inimestele soovitan soojalt kasutada valitsuse väljatöötatud toetusmeedet, mis alla mediaansissetulekuga peredele kompenseerib elektri- gaasi- ja küttearvest hinnatõusu 80%. Palun lisaaega.
Palun, kolm minutit lisa!
Jah, ka selle meetme kasutamise vastu on juba tõusnud pahameel. See olla metsikult bürokraatlik ja alandav. Mulle jääb siiski mulje, et seda pahameelt levitavad inimesed, kes taotlust esitada ei ole proovinud, sest see neil päevil alles algas. Tallinn alustas sellega alles eile. Tartus on toetus juba välja makstud tuhandetele inimestele. Olen kuulnud, et avalduse täitmine võtab aega 15 minutit. Toetuse summad on 20 eurost kuni 900 euroni. Ma ei mõista neid, kes ütlevad, et omavalitsustelt toetuse taotlemine on alandav. Avaldus tuleb esitada siis, kui tahate minna pensionile, deklareerite tulu või taotleda omavalitsuselt lapse huviringi toetust. Ootamatult kasvanud arved pole inimeste süü, seega pole põhjust toetust küsides ennast kuidagi halvasti tunda. Selleks valitsus ongi selle toetuse teinud. Ma palun kõigil, kellel on tuttavaid ja sugulasi, kes sissetulekutelt selle meetme alla mahuvad, soovitada neil taotlust esitada. Toetus on suunatud 380 000-le Eesti leibkonnale ja näiteks kahe alla 14-aastase lapsega perele peab toetuse taotlemiseks olema brutosissetulek alla 3000 euro, kolmelapseline pere sissetulekuga brutos 3500 eurot saab seda toetust. Energiakulude hüvitamise kohta saab lähemalt lugeda Rahandusministeeriumi kodulehelt rk.ee/energia. Ja seal saab kasutada kalkulaatorit, et näha, kas sinna meetme alla mahutatakse. Ka meil on vaja veel täiendavaid meetmeid üle välja kõigile inimestele, ainult jõukamatele või näiteks ettevõtetele ja asutustele? Ei saa välistada. Valitsus tegeleb teemaga igapäevaselt, aga enne kui asuda uutes suundades jooksma, tuleb vaadata, kuidas senine süsteem tööle hakkab. Aga talv kestab veel omajagu aega. Ja ka peaminister on öelnud, et oleme valmis toetusmeetmeid kohandama, kui selgub, et need ei aita piisavalt inimesi või on mõni sihtgrupp, kes abi vajab, aga sinna alla ei mahu. Toetust saab taotleda kõigi kuude eest septembrist märtsini, ka tagasiulatuvalt, kokku seitsme kuu ulatuses. Peamine on siiski usk sellesse, et saame koos probleemist üle. Üheksakümnendatel tulime koos läbi kordades hullemast. Ei saa ju olla, et nüüd üks keskmise suurusega energiakriis meid niimodi rööbast välja viib. Aitäh teile, kolleegid, ja edu meile kaasamõtlemisel, koostööl ja selle probleemi lahendamisel!
Sotsiaaldemokraatliku Erakonna fraktsiooni nimel Indrek Saar, palun!
Aitäh sõna andmast! Lugupeetud kolleegid! Lugupeetud peaminister! Kõigepealt tõepoolest aitäh peaministrile vähemalt nüüd tulemast ja seda teemat Riigikogu ees vähemalt oma vaatepunktist lahti rääkimast ja Riigikogu küsimustele vastamast! See, kas küsimused said vastuse, on juba konkreetsete küsimuste puhul igaühe enda hinnata. Aga paraku pean ka mina nõustuma nendega, kes on kriitilised selles suhtes, et lahendusi, neid lahendusi, mida ühiskonnas praegusel hetkel kõige rohkem oodatakse, paraku siit puldist kõlas peaministri esituses väga vähe. Peaminister oma ettekandes muu hulgas rõhutas seda, et kõige suurem roll kiiresti hüppeliselt kasvanud energiahindade tõusus on maagaasi hinnal. Ja samas me näeme, et selle hinna peavad üksikisikud, ettevõtjad suures pildis kinni maksma. Mitte riik ei võta seda vastutust, mis peaks olema riigi vastutus, ja ei aita jõuliselt selles kriisisituatsioonis nii üksikisikut kui laiemalt ühiskonda selle kriisi tagajärgedega toime tulla, vaid laiutab käsi ja peaminister küll väga õigesti räägib sellest, et me ei tohi ära unustada suuremat pilti, aga peaminister ei saa paraku aru enda rollist peaministrina, valitsusjuhina, sest valitsusjuht peab alati suuremas pildis nägema ka detaile. Ja kui üksikisik on hirmul, kui tal puudub tuleviku ees kindlus, siis nõuda, et me kõik koos näeksime suuremat pilti, ei ole adekvaatne. Kõigepealt tuleb hirmud maha võtta ja elementaarne turvatunne tagasi anda ja siis me saame rääkida suuremast pildist. Ja ma väga loodan, et valitsus hakkab sellest siiski kõigest hoolimata ühel hetkel aru saama. Peaministri lubadus, et valitsus reageerib kiiresti, nagu nad on teinud seda seni, on muidugi irooniline. Ma loodan, et see hakkab niimoodi olema, ma väga tahaksin seda loota. Aga seda, et energiahinnad hakkavad kerima, hakkasime nägema juba suve teises pooles. See ei ole ühekuine kõikumine, see on trend. Sügisel oli kõigi jaoks selge, et siit tulevad hüppelised energiahinna kasvud. Ja veel jõululauas ei teadnud inimesed tegelikult, kas riik tuleb neile mingil kujul appi. Mitme kuu mitmekordsed arved on kuhjunud ja nüüd tõepoolest seisab inimestel ees võimalus minna selle lotoga kaasa, esitada taotlus ja vaadata, kas õnnestub. Me teame Tartu näitel, mida siin korduvalt on toodud, et 250 taotlusest iga viies lükati tagasi. Igal viiendal, kes üldse taotlema tuli, ei õnnestunud. Ja Mart Võrklaeva jutt sellest, kuidas tuhanded inimesed on oma raha kätte saanud, minu teada ei vasta tõele. Võib-olla Postimehe ajakirjanik on väga kõvasti eksinud, aga tänane Tartu Postimees kirjutab, et Tartus on 1300 taotlust esitatud, millest 200 rahuldati ja 50 löödi tagasi. Nii et kui te oma andmeid, lugupeetud valitsus ja valitsuskoalitsioon, kogute, siis vaadake neid andmeid palun ka kriitiliselt. Ja Tartus elab meil teadupärast 100 000 inimest. Meede on ette nähtud enamusele Eesti inimestele, nagu kogu aeg rõhutatakse, sest enamuse sissetulek ei ulatu üle mediaani. Ma palun lisaaega.
Palun, kolm minutit lisaaega!
Mart Võrklaevale juba siin viitasin. Mart Võrklaev tõi sisse julgeolekuteema ja peaminister on sellele viidanud. Me hakkame kohe julgeolekuteemat otsapidi siin Riigikogu saalis järgmise punktina käsitlema. Sellest peaks ju valitsus väga hästi aru saama, et sisepinged on välisvaenlase jaoks unistus ja neid sisepingeid me tekitame läbi selle, et me ei lähe inimestele adekvaatselt appi. See on valitsuse roll neid pingeid ära hoida, neid võimalikult palju mahendada. Paraku sellega, et need pinged kerivad, aitab valitsus kaasa pettumuse kasvule, mis tekib riigi vastu, Euroopa Liidu vastu, üldse rahvusvahelise koostöö vastu. Ja lõpuks loomulikult ka rohepöörde vastu, mis selle jaoks, et me oma planeeti suudaksime tegelikult pidada ka tulevaste põlvede jaoks, on hädavajalik. Ja me nägime eredal kujul Mart Helme esituses seda, milline iroonia, kibestumine, vandenõuteooriate ja maailmalõpu kuulutamine sellega kaasneb. Ja lahenduseks pakutakse isolatsionistlikku utoopiat, mis ei ole võimalik. See ei ole võimalik ei energeetiliselt energialahenduste mõttes Eesti jaoks, see ei ole majanduslikult meile võimalik ega ka julgeoleku mõttes ei ole see võimalik, sest siis varsti Eesti riiki enam ei ole. Aga valitsus oma tegematajätmistega annab sellele hoogu juurde. Ma ei hakka sellel magedal poliitdemagoogial peatuma, mis siin puudutas erinevate omavalitsuste vastandamist. Inimesel on ükskõik, mis tasandil ta riigi käest abi saab, aga ta tahab abi saada. Ja kui riigi valitsus pöördub kohalike omavalitsuste poole, siis on riigi valitsuse kohustus teha nii, et kohalikud omavalitsused suudaksid neid ülesandeid täita ja tahaksid neid ülesandeid täita, mitte kaevata meile siin, nii nagu Keskerakond kogu aeg valitsusparteina kaebab Reformierakonna peale, et kohalikud omavalitsused ehk üks osa riigist ei taha oma ülesandeid täita. See on valitsuse roll saada nad endaga kaasa, eriti kui me räägime pealinnast ehk suurimast kohalikust omavalitsusest. Ja lõpetuseks. Peaminister minu küsimusele ja mitmetele teistele küsimustele vastates ütles, et ka talle on kirjutanud paljud inimesed, kes ütlevad, et neil on alandav küsida toetust. Ja ütles: ei ole alandav. Kui täiskasvanud inimese väärikus on pandud küsimärgi alla, kui ta tunneb, et tema väärikust on solvatud, siis ei aita sellest, on see peaminister või on see ükskõik kes, teine-kolmas-neljas ütleb talle: sa oled valesti aru saanud. Need inimesed on näinud aastaid vaeva selleks, et nad ei peaks minema sotsiaaltoetusi küsima, aga nad ei suutnud ette näha sellist energiahindade tõusu. Ja nüüd nad on pandud olukorda, mida nad on püüdnud aastaid vältida. Ja kui nad ei paindu selle järgi, siis ei saa neile öelda, et ise oled loll. Sest ta on elanud nende tõekspidamiste järgi ja sellest tuleb aru saada. Ja see kriisi juur, mis on valitsuse juhtimiskriis tänasel hetkel, on selles, et te ei püüa aru saada meie inimestest, te ei püüa ennast panna nende rolli, vaid ütlete neile, kuidas nad peavad asjadest aru saama, kuidas nad peavad elama. Jätke palun inimestele nende väärikus ja me saame kõik koos edasi minna! Inimeste väärikust ei tohi võtta, eriti sellises kriitilises hetkes, ja ma väga palun, et te vaataksite tõsiselt otsa sellele ettepanekule, mis sotsiaaldemokraadid eile otsuse eelnõuna esitasid, mis jätab kõigile alles nende väärikuse ja aitab kõiki Eesti inimesi, sest nad on selle ära teeninud. Tänan tähelepanu eest!
Nii, nüüd oleme läbirääkimised ka ära pidanud ja sellega on esimene päevakorrapunkt ennast ammendanud. Tänan peaministrit! Liigume edasi meie tänase päevakorraga, aga enne, kui me läheme teise punkti juurde, arvestades, et meil on veel siin täna päris mitu eelnõud, on ettepanek tulnud Reformierakonna fraktsioonilt tänast täiskogu istungit pikendada kuni päevakorra ammendumiseni, kuid mitte kauem kui kella kaheni ja selle me peame läbi hääletama. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Eesti Reformierakonna fraktsiooni ettepaneku tänast täiskogu istungit pikendada kuni päevakorra ammendumiseni, kuid mitte kauem kui kella 14-ni. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Ettepanekut toetas 42, vastu oli 1. Istung on pikendatud.
Liigume meie teise päevakorrapunktini, milleks on Riigikogu liikmete Helir-Valdor Seederi, Heiki Hepneri, Priit Sibula, Mihhail Lotmani, Urmas Reinsalu, Paul Puustusmaa, Ruuben Kaalepi, Leo Kunnase, Urmas Reitelmanni, Henn Põlluaasa, Rene Koka, Siim Pohlaku, Anti Poolametsa, Jaak Valge, Martin Helme, Alar Lanemani, Merry Aarti, Sven Sesteri, Tarmo Kruusimäe, Raivo Tamme, Riina Sikkuti, Heljo Pikhofi, Andres Metsoja, Üllar Saaremäe, Riho Breiveli, Indrek Saare, Uno Kaskpeiti ja Jaak Juske esitatud Riigikogu avalduse "Ukraina territoriaalse terviklikkuse toetuseks" esimene lugemine, otsuse eelnõu. Ettekandeks palun kõnetooli Mihhail Lotmani. Palun!
Austatud eesistuja! Austatud Riigikogu! Me elame keerulisel ajal. Kui me räägime lühiajaloost, siis 2014. aastal Venemaa keeras uue lehekülje. Provotseerimata tuli kallale sõltumatule riigile Ukrainale, annekteeris ühe Ukraina osa, Krimmi, okupeeris sisuliselt kahte rajooni, Donetski ja Luganski oblastit, ja moodustas sääl selliseid kaootilise paariariigi taolisi moodustisi, mida juhivad kriminaalsed elemendid. See agressioon on jätkunud, ja me näeme, et praegusel ajal Venemaa, tähendab, Putini Venemaa sellega enam ei piirdu, ta esitab uusi nõudmisi Ukrainale. Jälle tuli vähemalt retoorika tasandil päevakorda Novorossija projekt, mis sisuliselt võtab suure osa Ukrainast ära. See agressiivne ja avantüristlik poliitika ei saanud piisavat vastust demokraatliku äänemaailma poolt. Praegu, kui Putini valitsus esitas uusi nõudmisi Ukrainale, nad ei piirdunud ainult Ukrainaga. Sisuliselt nõudmised on esitatud ja väljakutse on tehtud kogu läänemaailmale. Ja seda ei varjata ei retoorika ega ka nõudmistega. Siin on väga oluline rõhutada seda, et Ukrainat ei ohusta mitte ainult Ukrainaga vaenlased. Sellistes kriisiolukordades on väga olulised liitlassuhted ja usaldus sõprade vahel. Kui agressor esitab tingimusi oma ohvrile ja tegelikult ta esitab neid tingimusi oma ohvri selja taga, räägitakse ametlikult, et Venemaa ja lääne läbirääkimistest ning Ukraina teemat arutavad Venemaa ja Ameerika Ühendriikide president, lähtudes Venemaa esitatud agendast, mida me kuulsime, Ameerika Ühendriikide valitsuse kõneisikult Jen Psakilt, et need Venemaa nõudmised on tagasi lükatud. Venemaa poolt me kuulsime aga natuke teistsugust juttu, et neid võeti arvesse ja on ka seal Venemaa jaoks positiivsed tulemused. Millised nad on, me ei tea. Aga vihjeid on, ka Ameerika poolt, et näiteks peatatakse Ukrainale ründerelvade tarnimine. Mis asjad on ründerelvad? Ründerelvastus? Seda otsustab Venemaa. Enamus asju, mida tahab Ukraina, on tankitõrjerelvad ja maa-õhk-tüüpi raketid. Need ei ole Ukraina ideed, et Ukraina tahab vallutada mingisugust Venemaa osa. See on täiesti absurdne. Ohuallikas on selles konfliktis ainult üks ja siin me ei saa rääkida sellistest paritseetsetest nõuetest, et meil on ühelt poolt nii, teiselt poolt naa. See on väga vale, et Ameerika Ühendriigid üldse sattusid selle lõksu ja hakkasid neid läbirääkimisi pidama. Sellest räägivad ka paljud Ameerika analüütikud ja endise valitsuse ametnikud, kusjuures sugugi mitte sellised pistrikud. Aga kui me tahame reaalselt praegu relvakonflikti ära hoida, siis need Putini tingimused, vastupidi, ainult eskaleeruvad. Eeaalne vastus, mis hoiaks jõudude tasakaalu ja hoiaks sõda ära, oleks praegu Ameerika kontingendi suurendamine Poolas ja Rumeenias. Aga me teame, et ohus ei ole ainult Ukraina. Meie, kui me toetame ilma tingimusteta Ukraina suveräänsust ja territoriaalset terviklikkust, siis tegelikult me väga hästi saame aru, et Ukraina on praegu selles suures rindejoones, aga Venemaal räägitakse juba sõjast ja rindejoonest. See on lihtsalt üks rünnaku sihtmärk. Tegelikult Venemaa ambitsioonid on palju laiemad. Me teame, et sõjalised manöövrid, eriti Zapad, olid kontsentreeritud Ukraina suunas, aga olid ka teised, kus imiteeriti Norra rünnakut, valmistati, kusjuures mitte ainult seal maismaapiiril, aga mitte eriti Norrale ... dessanti Atlandi ookeanist, kus Taani väinad olid Vene laevade poolt kinni pandud. Nii et sisuliselt oli ühe stsenaariumi järgi idee selles, et on muuta Läänemeri Venemaa sisemereks. Ja me näeme, et see traditsiooniliselt neutraalne Rootsi ja Soome on väga häiritud. Ka Gotlandil oli märgata väga suurt, Vene, ütleme, "turistide" aktiivsust, ja seal on hoopis tõsisemalt praegu võetud Rootsi vägede kaitse. Muidugi, me oleme solidaarsed Ukrainaga ja sellega me ainult ei püüa hoida ära agressiooni Ukrainas, vaid praegu olnud väga oluline mitte lubada agressoril tunda ennast täiesti vabana ja igasugusest vastutusest prii. Kahjuks ei ole ainult valitsuste tasandil Venemaa mõjud olnud üsna efektiivsed. Ka lääne ühiskondades ja eliitides on levinud see, mida Saksamaal nimetatakse "Putins Versteher" ehk "Putini mõistjad". Või kasutades president Ilvese väljendit schröderizatsija, ta spetsiaalselt kasutab sellist venekeelset väljendit "schröderiseerimine". See ei ole ainult poliitikute või endiste poliitikute äraostmine. Ma tuletan meelde 1970. aastate lõppu, möödunud sajandi 70. aastate lõpu kriisi, kui Nõukogude Liit paigutas niinimetatud SS-20 keskmaaraketid, siis see oli täiesti maha vaikitud. Aga siis, kui NATO alles plaanis paigutada vastukaaluks oma Pershingud, siis oli tohutu patsifistide ja rahvaarmastajate liikumine läänes. Suurel määral, nagu me praegu teame, oli see finantseeritud ja inspireeritud Nõukogude Liidu poolt. Praegu Venemaa saab palju odavamalt läbi, ei ole vaja suuri rahalisi süste. No neid on ka, ega Schröder ei tee tasuta oma tööd, aga äraostmatud poliitikud ja äraostmatud ajakirjanikud on jäämäe tippläbi, läbi interneti ja teiste sotsiaalmeediakanalite kaudu on väga aktiivselt ja üsna edukalt Venemaa propaganda toiminud, mitte ainult Saksamaal. Me võime rääkida, et need Putinist arusaajad, Versteher, on ka Prantsusmaal ja Itaalias. See on märkimisväärne jõud. Mida see Putinist arusaamine tähendab? Öeldakse, et Putininist peab aru saama, sest läänemaailm ei saa aru Venemaa poliitikast, ei saa aru Venemaa ajaloost. Ja mis tähendab Venemaa ajalugu? Et Krimm oli alati Venemaa osa. Vabandust! Krimmi ei olnud kunagi Venemaa osa. Mina, kes ma natukene tean Venemaa ajalugu – ei olnud mitte kunagi Krimm ajalooline Venemaa osa, ta oli Vene impeeriumi osa, aga seda ka alles 18. sajandi lõpus. Ma ütleksin, et kui rääkida ajaloost, siis tuleb meelde tuletada vürst Vladimirit, kes seal väidetavasti oli ristitud, aga Krimmi khaaniriigi ja Türgil oleks nagu rohkem ... Kui kasutada valesid ajaloolisi argumente. Reaalne on aga see, et rahvusvahelises õiguses me lähtume rahvusvahelisest õigusest ja sellest seisukohalt Krimm võib kuulda ainult Ukrainale. Niisiis, see on Venemaa ajalugu ja geograafia kohta. Seal peab Putinist aru saama. Ja siis on veel üks väga oluline argument, see on vene hing. Venemaal on praegu sisuliselt jäänud ainult üks ideoloogia, mis hoiab riigi koos, ja selle ideoloogia nimi on russofoobia – kõik meid vihkavad. Samas ma tahan öelda, et Venemaal ei ole kunagi olnud nii russofoobset valitsust kui praegu. See valitsus lähtub sellest, et see vene hing on orjahing, kellel on ainult kaks varianti: kas teda hoiakse piitsaga korra raamides või ta hakkab mässama. See on ainuke variant. Siis vot, kui Stalin oli efektiivne manager ja Putin nüüd jätkab, ta on nüüd selline kõva peremees. No ma tean natuke, venelasi on normaalsed inimesed, nad tahavad normaalselt elada. Neile meeldib see, et nad ei ole vaesed. Neile meeldib istuda soojas toas, neile meeldib rahu, aga mitte sõda. See, mida mida Putin ja temast arusaajad omistavad Vene riigile, on väga vale ja see on väga halb ka Venemaale. Nii et kui meie praegu kindlalt seisame Venemaa agressiooni vastu, siis me ei toeta mitte ainult Ukrainat, vaid me toetame lääneriike, kogu lääne maailmakorda, me toetame iseennast ja me toetame ka venelasi. See on meie avalduse üks aspekt. Teine on see, et on väga ohtlik jälle, et riikide ja rahvaste saatust võib otsustada nende selja taga. See aeg peaks olema möödas. Seda juba Nõukogude Liidu lõpus, Gorbatšov kirjutas alla niinimetatud Pariisi hartale. Igal riigil ja igal rahval on õigus määrata ise oma saatust ja sellised asjad, nagu Müncheni leping, Molotovi-Ribbentropi pakt jne, ei tule enam kõne alla. Praegu me näeme, et nad võivad tulla kõne alla. Ja meie kui väike demokraatlik uhke riik ei saa sellist asja lubada. Kuid ma tahan öelda ka seda, et see ei ole üksnes meie selline egoistlik taotlus. Praegu me seisame. Me oleme väga raskete ja otsustusrikaste poliitiliste otsuste ees ja me peame väga selgelt väljendama solidaarsust Ukrainaga kui ka täiesti lubamatuks seda, et riikide ja rahvaste saatust keegi tahab otsustada nende selja taga. Jah, ja võib-olla ma lõpetaks hoopis teise asjaga. Võtaks sõnasabast kinni kolleeg Võrklaeva kõnest, kui ta ütles, et me peame nägema kriisi põhjusi. Ja kriisi põhjus on Venemaa. Jah. Suurel määral see on. Lahendame selle kriisi. Aitäh!
Paistab, et kolleegidel on teile ka küsimusi. Raivo Tamm, palun!
Ma tänan! Austatud ettekandja, ma tänan selle avalduse initsieerimise eest! Kuigi on öeldud, et Riigikogu on juba teinud neid avaldusi, ka eelmised koosseisud, arvan ma, et ikkagi on väga oluline see avaldus praegu uuesti teha, ja ma tänan selle eest. On kõlanud selline ütlus, et ei kunagi enam üksi. Ma tahtsin su käest küsida, kas sellise avalduse tegemisega on Eesti üksi. Kas on veel riikide parlamente, kes on teinud sellise avalduse Ukraina kohta, Euroopa Liit või mõni Euroopa Liidu riik eraldi, või oleme me siin sellise avalduse tegemisel üksi? Ja mis sa arvad Eesti välispoliitilisest olukorrast või seisukohast välispoliitikas? Kas Eesti välispoliitika on siin häid seisukohti võtnud või peame ainult praegu meie midagi tegema?
Aitäh! Alustuseks ma pean ütlema seda, et see, et enne olid võetud mingisugused avaldused, ei tähenda, et me praegu ei pea tegema uut avaldust, kuna olukord on väga oluliselt ja ohtlikult muutunud. Mis puudutab aga seda, kas teised parlamendid on midagi taolist teinud, siis ausalt öeldes mul ei ole siin täit ülevaadet. Aga me ei pea kartma olla esimesed. Mäletame, et Eesti parlament või, ütleme, Eesti parlamendi väliskomisjon esimesena kuulutas, et Valgevene valimised ei olnud legitiimsed ja seega Lukašenka ei ole legitiimne valitseja. Kusjuures olid suured kõhklused, me olime esimesed, järgmisel päeval tuli Leedu välisministrilt sarnane avaldus ja praegu on see Euroopa Liidus nagu üldtunnustatud tõde. Ka üksinda võib teha. Mis puudutab Eesti välispoliitikat, no üldiselt ta ei ole vale, aga ta võiks olla praegu aktiivsem ja, ütleme, selgem. Me oleme õigel pool, siin ei ole mingit kahtlust. Aga mõnikord on selline tunne, et me tahame olla liiga korralikud. Meie välisminister tihti ütleb, et kuulame kolleege ja võtame siis seisukoha. Aga võiks teha niimoodi, et alguses kolleegid kuulavad meid ja siis võtame seisukoha. Ma ei ole siin liiga pessimistlik, aga võiks olla tugevam seisukoht.
Paul Puustusmaa, palun!
Aitäh! Hea Mihhail! Ma tänan ettekande eest, väga meeldiv ettekanne! Tänan initsiatiivi eest, väga toetust vääriv! Aga ma olen ka nõus sellega, et me võiksime olla oma välispoliitikas õigel pool. Aga mul on tekkinud sügavad kahtlused selles, kas me oleme õigel pool. Kui ma vaatan ka tänast avaldust, ükski koalitsioonipoliitik pole sellega kaasa tulnud. Samal ajal me teame ka seda, et näiteks Malis, kus on probleem, kus me oleme sunnitud võitlema koos Vene palgasõduritega nüüd, samamoodi oleme valinud vale poole. Kas te näete siin mingit sellist mustrit, et meil koalitsioonipoliitikud ongi valinud välispoliitikas vale poole?
Aitäh! Üldiselt üldine vastus on ei, me oleme ikka õigel poolel. On nüansid. Seal Malis me oleme väga täbaras olukorras ja mitte niivõrd omal süül. Kui Prantsuse, ma ei mäleta, kas see oli välisminister või koguni president ütles, et mingil juhul me ei ole Malis siis, kui seal on Wagner, siis hiljem selgus, et Wagner selleks ajaks juba oli seal sees. Pärast siis öeldi, et hea küll, Wagner on seal põhjas, aga me oleme seal lõunas. Aga nüüd me näeme, et üsna kõrvuti on Prantsuse ja Wagneri ... Te teate, et Malis me oleme kahe missiooniga, kahe erineva missiooniga, ja mis puudutab seda põhilist missiooni, siis seda juhivad prantslased, kes väga hindavad seda Eesti-Prantsuse relvavendlust. Ja ma saan täiesti aru nördimusest, et me peame Wagneriga kõrvuti olema, aga kui me praegu ütleme prantslastele adjöö musjöö, siis võib-olla nad ütlevad seda, kui meil on vaja prantslaste abi. Nii et ma olen nõus sellega, et olukord ei ole hea. Aga seda tuleb valitsusel üsna kindlalt läbi rääkida kõigepealt prantslastega, meie liitlastega. See on väga oluline asi ka selles kriisis, millest me rääkisime, et kõigepealt peavad liitlased omavahel kokku rääkima, enne seda, kui hakkavad läbi rääkima vaenlasega. Jah. Ma arvan, et jah, me oleme endiselt õigel pool, aga mõnikord libistume.
Margit Sutrop, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud kõneleja! (M. Lotman: "Ma palun natuke kõvemini, olen halva kuulmisega!") Austatud eesistuja! Lugupeetud kõneleja! Suur tänu teile selle ülevaate eest ja selle eest, et aitasite meil mõista selle kriisi olemust! Ja mina omalt poolt ütlen, et ma arvan, et me peame ühemõtteliselt toetama Ukrainat, tänan, et selline algatus on tehtud. Aga minu küsimus on see, et kas me ei peaks selles olukorras, kus tõesti ka energiakriisi taga on Venemaa, nagu te seda hästi mainisite, püüdma Eestis olla ühtsed, olema ühtsed Eestis, Riigikogus kõigepealt, et sellele avaldusele n-ö allakirjutamise võimalust oleks pakutud läbi väliskomisjoni ja võimaluse, et ka koalitsioonisaadikud oleks sellest rohkem teadlikud olnud. Ja teine küsimus, et ka võiks lõpetada hirmu külvamise energiakriisis olukorras, kus tõesti nagu te ütlesite, selle taga on Venemaa, Vene gaas. Näiteks Läti ja Leedu gaasipõhised elektrijaamad, tegelikult just, kes pääsevad müüma, Balti tootmine ebapiisav, kaabli tahted tõstavad seda elektri hinda ka seda on meil vaja mõista. Minu küsimus on, et kuidas me saaksime seda ühtsust teie meelest tagada, sest Ukraina kriis on ka meie jaoks ohtlik kriis?
Aitäh selle küsimuse eest! Mis puudutab seda esimest osa, siis siin on juhtunud mingisugune tööõnnetus, millest algatajad, kui on on süüdi, siis minimaalsel määral, see ei olnud kuidagi mõeldud mingisugusest sisepoliitilisest kemplemisest. Vastupidi, idee oli selles, et seda võtaks Riigikogu üksmeelselt, ja niipalju, kui mina tean, meie fraktsiooniesimees andis võimaluse seda alla kirjutada kõikidele fraktsioonidele. Aga nii palju jällegi, kui mina tean, härra Võrklaev isegi ei võtnud seda vastu. Nii et siin ma arvan, et te peaksite ka oma fraktsioonis küsima, miks see niimoodi juhtus. Igal juhul see ei olnud mitte kuidagi algatajate idee, et mingisugust sisepoliitilist pinget veel siin teha, vastupidi, idee oli selles, et näidata Eesti riigi, Eesti parlamendi ühtsust. Ja ma tahan tänada kõikide fraktsioonide esindajaid väliskomisjonis, kes konsensuslikult toetasid seda. Siin ma ei arva, et tegemist on mingisuguste, ma ei tea, et seal allakirjutajad tahavad mingisuguseid punkte endale. See on meie ühine avaldus, mida ma väga palun, et me toetaksime.
Anti Poolamets, palun!
Austatud ettekandja! Meil on see avaldus praegu väga õigeaegne, väga vajalik. Venemaa agressiivsus kasvab päevadega, me näeme tehnika liikumist Valgevene suunas, ähvarduse kasvu. Aga samas on see protsess ju pikk olnud. Ja minu küsimus on suunatud sellele, et Lääs on olnud eriti viimastel aastatel silmapaistvalt järeleandlik just nimelt selliste toorete rahvusvahelise õiguse rikkumiste suhtes ja võtnud teda tagasi lahkelt ENPA-sse, muudkui legitimeerinud agressorit samm-sammult. Kas see ei ole ka olnud julgustav Venemaale ja kas saaks midagi veel teha, et Lääs ei oleks nii järeleandlik, kas või selle ENPA näitel?
Aitäh! Ma olen nõus sellega, ma olen nõus selle küsimuse esimese poolega, et Lääs on suhtunud liiga, ma ütleksin, amorfselt ja see on täpselt see, mida Putin vajas. Kusjuures praegu, kui me vaatame neid Lääne eksperte poliitikas ja sõjanduses, siis minu meelest nad saavad täiesti valesti aru, et Putin tahab vallutada Ukrainat ja ega praegu tal nii palju jõudu ei ole seal taga. Aga Putin ei taha vallutada Ukrainat. Ta tahab Ukrainast teha järjekordse sellise kaootilise territooriumi nagu Donetskis, nagu Luganskis, nagu ka Lõuna-Osseetias ja Abhaasias või nagu Transnistrias. Sellised territooriumid, kus valitsevad mingisugused ebamäärased inimesed, kus relvajõud on mingisugused kriminaalsed moodustised ja siis on täiesti garanteeritud, et sellist riiki mitte kunagi ei võeta Euroopa Liitu ja NATO-sse. Minu meelest see on tema eesmärk ja selleks tal jõudu, ma arvan, on. Aga millega ma ei ole nõus, et on olemas mingisugune Lääs ja siis oleme meie, kes me oleme selle, ma ei tea, selle Lääne ... Ei ole, meie oleme ka see Lääs. Meie hääl, kui seda piisavalt autoriteetselt ja ühemeelselt me tõstame, siis see loeb. Ja mida me saame teha? Vot seda me saamegi teada, et võtame praegu selle avalduse ja oleme pidevalt ja järjekindlalt oma positsioonidel, ei lähe kaasa valega. Kui 20. sajandi alguses Venemaal oli selline terrorilaine ja muuseas taheti tappa ka peaminister Stalõpin. Plahvatas tõld dünamiidiga, seal mitukümmend inimest sai surma, kaasa arvatud ka Stolõpini üks või kaks last. Ja Stolõpin vastas sellele, et terroristid ütlevad meile: käed üles! Meile vastame neile: ei karda! Vot ei karda. See on ainuke vastus terrorismile. Ähvardate meid sõjaga, aga me ei karda. Tegelikult Stoltenberg ütles seda ja minu meelest see võttis väga oluliselt pinged maha. Mitte see, et oi, hakkame nüüd läbi rääkima, et võib-olla kusagil seal on tõde taga ja Venemaal on ka õigus ja nii edasi. Ei ole. Ei karda.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Kaua tehtud kaunikene on see avaldus meil. Ma tänan selle initsiatiivi eest. Mul on kaks küsimust. Mul on avanenud üsna meeldiv võimalus vähemalt kord nädalas Vene saatkonna ees debateerida Eestis elavate inimestega, kes minu arvamust mööda elavad absoluutselt teises infosüsteemis. Nendepoolsed väited on alati, et kas te siis ei ole üldse vaadanud siin Russia Today ja mingeid muid kanaleid. See on Ukraina tegelikult, kes ähvardab Venemaad.
Ja Eesti ähvardab ka.
Kas me ei peaks siis juba teiste riikide eeskujul retransleerimist lõpetama Eesti Vabariigi territooriumil impeeriumimeelsete kanalite puhul? See ongi mu üks lihtne küsimus.
Jah, ma nende kanalite kohta olen mitu korda sõna öelnud ja ma tahan seda korrata. Ma olen keelamise vastu, aga ma ei saa aru, miks need on põhipakettides sees, miks neid saab praktilisem tasuta vaadata. Ma arvan, et Vene kanalite vaatajad on erivajadustega inimesed ja ütleme, et neid kanaleid võib küll vaadata, aga siis maksku selle eest eraldi, nagu on näiteks otseselt pornokanalid, vabandust, porno vist on vale sõna, ütleme täiskasvanute kanalid. Vot kellel on väga pakiline, ta saab maksta, aga praegu on need peaaegu et peale surutud. See on minu kui sellise konservatiivse liberaali opositsioon. Mitte keelata, vastupidi, lubada. Igaüks võib osta.
Riina Sikkut, palun!
Aitäh, hea juhataja! Lugupeetud ettekandja! Tänan nii selle algatuse kui ka ettekande eest, et selgitada Venemaa olukorda, psühholoogiat, Putini ajendeid, aga ühtlasi ka seda, nii te rõhutasite, et taotluse eesmärk ei ole kuidagi sisepoliitilisi pingeid õhutada, vaid tegelikult näidata Riigikogu ühtsust. Ja tõesti, julgeolekupoliitilistes küsimustes on ühtsus väga vajalik. Kui meie reaktsioon tõesti ongi see, et me ei karda, siis kuidas seda ühtsust Lääne-Euroopas tekitada, et ka seal oleks arusaam Venemaa ajenditest ja käitumismustritest tegelikult adekvaatselt olemas, et ka Lääne-Euroopa reaktsioon oleks meiega sarnasem ja ohuohutaju oleks meil ühesugune.
Suurepärane küsimus, aitäh! Ma kõigepealt õiendan ühe asja ära: ma ei ole algataja, ma olen algatajate esindaja, nii et liiga palju au mulle ka ei maksa [avaldada]. Kuidas näidata Riigikogu ühtsust? Hääletamisega. See on väga lihtne vahend. Aga kui rääkida sellest tõsisemast asjast, kuidas teha, et me ei kardaks? Ma olen hirmu semiootikaga tegelenud üsna palju ja seda on uuritud mitte ainult semiootiliste, vaid ka teiste meetoditega, näiteks sotsiopsühholoogiliselt ja sotsiomeditsiiniliselt. Hirm käitub nagu nakkushaigus. Selliste radiaalselt ringidega, aga tänu internetile need pisikud, need viirused levivad väga laialt. Aga on ka positiivne uudis: ka vaprus levib. Kui meie ei karda, meie, väike riik – mulle öeldi, et ma ei vaata neid kanaleid, ma ei vaata üldse mingeid kanaleid, mul ei ole televisioonigi kodus, peab ütlema, et väga tervislik, aga ma spetsiaalselt vaatasin YouTube"is ühte Vene kanalit, seotud selle Memoriali sulgemisega, kuna ma tegelesin sellega. No tõesti haiged inimesed, absoluutselt. Vene keeles on hea sõna, mida eesti keeles võiks edasi anda sõnaga "zombeerimine", auditooriumi zombiks tegemine. Kui vaatad ühe sellise saate, siis vaatad, hahahaa, kuidas nad, lollid, räägivad. Aga kui pidevalt see tuleb, kusjuures hüpnootiliselt, monotoonselt, nagu endastmõistetavalt ja nii edasi, siis sa võid nagu teadvusega seda tõrjuda, aga alateadvusse see jääb. No vot, aga vale vastu on ainult üks meetod: rääkida tõtt ja mitte karta rääkida tõtt.
Üllar Saaremäe, palun!
Austatud eesistuja! Lugupeetud ettekandja! On teil aimu, mis suhe on kohalikul Ukraina kogukonnal antud avalduse eelnõusse, on teil olnud mingeid kontakte või tagasisidet ka sealtpoolt?
Aitäh! Mul on kontakte Ukraina kogudusega ja Ukraina kogudus on lõhestatud. Ma käisin, ma ei mäleta, kas oli Kohtla-Järvel, kohtusin Ukraina kogudusega ja seal mind peaaegu et taheti lintšida. Selgus, et nad on väga rõõmsad Krimmi okupeerimise pärast ja üldse rohkem Putini-meelsed kui venelased, kohalikud venelased. Aga siis kuluaarides tulid mulle tädikesed rääkima, et ikkagi oli mul õigus, et ega need seal, kes niimoodi karjuvad, nad võib-olla ei olegi õiged ukrainlased. Aga ma olen ukrainlastega, Ukraina koguduste esindajatega kohtunud nii Tallinnas kui ka Tartus. Tartu ukrainlased on väga eesti- ja ukrainameelsed enamasti. Võib-olla on teised ka, aga lihtsalt ma nendega ei trehvanud. See ongi, ukrainlastel on mõnes mõttes sama probleem, mis venelastel, neil on väga raske moodustada kogudust. Ma mäletan, veel perestroika ajal ajakirjas Vikerkaar/Raduga kohta eestimeelsed venelased, siis me arutasime, et no mitu korralikku inimest meie venelaste seas on ja üks vastus oli, mis tekitas naeru ja arusaamist, et kui palju meid siin on, seitse, no vot miinus kaks. [[Naerab.]] Ja see on see, et venelased Ukrainas, nad pigem lähevad omavahel tülli, siin Eestis, aga tegelikult me näeme, seda ka Ukrainas. Ometi see välisoht võiks rahvast palju rohkem konsolideerida, kui see praegu on, aga ei, see paraku nii ei ole. See ei tähenda, et me ei peaks olema Ukraina suveräänsuse ja julgeoleku eest seisjad. Oleme!
Härra Lotman, rohkem küsimusi Riigikogu liikmetel ei ole. Nüüd on väliskomisjoni poolt aeg kõnetooli tulla. Marko Mihkelson, palun!
Lugupeetud Riigikogu aseesimees! Head kolleegid! Riigikogu väliskomisjon arutas antud avalduse eelnõu 13. jaanuaril toimunud väliskomisjoni istungil. Me alustasime seda arutelu sellest, kuidas me võiksime oma tegevust nii planeerida, ka komisjoni mõttes ja komisjoni informeerituse mõttes, et tõesti sellised avaldused, nagu antud avalduse eelnõu on, selle initsieerimisest peale saaksid võimalikult laia toetuspinna, nii kontekstis, mis puudutab avalduse algatajad, kui ka seda, mis lõpuks siin saalis aset leiab, lõpphääletuse kaudu. Tegelikult väliskomisjonil on läbi mitte ainult selle koosseisu, aga läbi pika aja ette näidata väga hea praktika. Hea poliitiline tava on seotud olnud ennekõike sellega, mis puudutab meie välispoliitika üldist sellist hoiakut, et me püüame alati sellistes teemades, mis Eesti julgeolekut, meie regiooni julgeolekut, meie liitlaste ja partnerite julgeolekut puudutab, saavutada võimalikult ühtset konsensuslikku hoiakut, sõltumata sellest parasjagu, milline erakond on opositsioonis või milline on koalitsioonis. Ja selle aruteluga me tegelikult lihtsalt tuletasime meelde komisjonis eelnõu käsitledes, et hea oleks, hea tava juurde kuuluks, et kui tekib mõte ühel või teisel erakonnal või poliitikulgi välispoliitikat, julgeolekupoliitikat puudutavat Riigikogu avalduse eelnõud koostama hakata, siis vähemalt sellest võiks samaväärselt ka fraktsioonidega informeerida Riigikogu väliskomisjoni ja sellega, nagu ma aru saan, olid kõik komisjoni liikmed ühel nõul. Komisjonis rõhutati selle avalduse eelnõu äärmist õigeaegsust, et tegemist on tõesti, vaatamata sellele, et Riigikogu on 2014. aastal ja 2018. aastal Ukraina territoriaalse terviklikkuse ja iseseisvuse säilitamise eest ka juba varem oma sõna öelnud läbi nende kahe avalduse, 2014. ja 2018, siis see kindlasti ei tähendaks seda, et antud olukorras, kus tõesti julgeolekukriis meie regioonis on võtmas mõõtmeid, mis ei ohusta mitte ainult üksnes Ukraina territoriaalset terviklikkust, vaid ka laiemalt kogu Euroopa julgeolekut, siis on täiesti kohane, et rahvaesindus Riigikogu näol täna oma sõna ütleb. Siin eelnevalt oli heale kolleegile Mihhail Lotmanile ka esitatud üks küsimus, et kas sarnaseid seisukohavõtte, avaldusi on ka varem mõni meie partner või liitlane teinud parlamentide tasandil, siis minu teada sarnaseid avaldusi on teinud ka juba, ma tean, Läti parlamendi väliskomisjon nädal aega tagasi ja ka Leedu on oma seisukohta väljendanud. Võimalik, et neid avaldusi on tehtud ka teistes parlamentides. Igal juhul ei ole me seda tehes täna ainukesed, ka mitte esimesed. Selle arutelu käigus ka komisjoni liikmed, kes siis tõesti esindavad meie komisjonis kõiki Riigikogus esindatud erakondi, olid selgelt ühel meelel, et tegemist on vajaliku avaldusega praegusel ajahetkel. Tehti ettepanek ühiselt võtta avalduse eelnõu käesoleva aasta 18. jaanuari täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus ja konsensuslikult kõik need otsused ka komisjonis heaks kiideti. Aitäh!
Paul Puustusmaa soovib küsida. Palun!
Suur aitäh, hea eesistuja! Hea kolleeg! Kui härra Lotman siin oma kõnet pidas, siis ta ütles niimoodi et teie fraktsiooni poolt Võrklaev ei võtnud seda avaldust vastu. Ma ei tea muidugi, kas komisjonis seda arutati, ilmselt mitte. Aga kas oskate kommenteerida, miks teie komisjon ei võtnud seda vastu, hoolimata sellest, et te ütlesite, et püüd on saavutanud konsensust meil siin Riigikogus, sõltumata sellest, kas oled opositsioonis või koalitsioonis?
Jah. No teie katsed pöörata seda asja sisepoliitiliseks on eos läbi kukkunud. Esiteks, need ei aita kaasa absoluutselt mitte tegelikult Eesti välis- ja julgeolekupoliitika põhieesmärkide saavutamisele. Sellepärast, et selline tegevus on kontraproduktiivne ja seda ma olen ajas korduvalt näinud, tegelikult mitte väga sageli, aga selles koosseisus paraku mõneti rohkem kui varasemas neljas koosseisus, mille töös on mul olnud võimalik osa võtta. Läbi 20 aasta, võin teile lihtsalt öelda seda laiemat praktikat, Riigikogu välispoliitilisi avaldusi teeb suhteliselt harva ja teeb siis, kui tõesti Eesti julgeoleku jaoks ja Eesti välispoliitika jaoks, meie partnerite vi liitlaste jaoks on tekkinud olukord, kus me ei saa vait olla, kus me peame oma seisukohta väljendama. Ja selles seisukoha väljenduses peaks sisalduma ikkagi väga selgelt võimalikult lai toetuspind ka siin parlamendis. See loomulikult ei tähenda seda – eks me näe ka tänases hääletuses –, et tõenäoliselt on kolleege, kes võib-olla ei jaga selle avalduse seisukohta ja sõnumit. Aga arusaadavalt Riigikogu liikmete hoiakud ja soovid oma meelt väljendada on vabad. Nüüd, mis puudutab seda, kuidas sellised avaldused võiksid või peaksid tekkima, siis ka selle koosseisu käigus muu hulgas väliskomisjonis me oleme mitte ühe korra, vaid paaril-kolmel korral arutanud, et hea tava, kuna tõesti, jällegi, see põhialge, et me oleme püüdnud, sõltumata sellest, kes parasjagu on opositsioonis või koalitsioonis, me ühistunnetus on see, et meie väikeriigil läheb alati hästi siis, rahvusvaheliselt oma positsioone kaitstes ja esitades, kui me suudame need nurgad, erinevad seisukohad läbi vaielda näiteks väliskomisjoni tasandil ja sealt tulla võimalikult konsensusliku seisukohaga välja. Seetõttu ka üldiselt, näiteks, kui me tuletan meelde siin kas või 2018. aasta avaldust Ukraina teemadel, kui tekkis kriitiline olukord Kertši väinas. Mis siis juhtus? Leppisime kokku toona Riigikogus eelmises koosseisus esindatud fraktsioonidest igast ühest üks esindaja, tulid laua taha ja ühiselt draftisid selle avalduse. Loomulikult võivad avaldused tekkida ka selliselt, et 21+ Riigikogu liiget leiavad, et nüüd on õige aeg pakkuda välja oma sõnastus, näiteks Riigikogu avalduseks, nagu antud juhul see tekkinud on, aga hea tava, hea poliitilise tava juurde kuuluks ka see, et kui tegemist on välispoliitikat või julgeolekupoliitikat puudutava Riigikogu avaldusega, nagu ma ütlesin, me neid väga sageli siiski ei tee, siis sellest informeeritakse samaaegselt ja väliskomisjoni. Ja seda antud juhul ei tehtud. Ma rõhutasin ka meie arutelus, mis 13. jaanuaril väliskomisjonis toimus, et Reformierakond üksmeelselt toetab selle avalduse mõtet ja sisu ning hääletab täna selle poolt. Aitäh!
Heiki Hepner, palun!
Suur tänu, hea istungi juhataja! Austatud ettekandja! Kas komisjonis oli ka arutelu all võimalik Ukraina abistamine, kui ikkagi – loomulikult peab kõigepealt sõnaga toetama, aga kui on vaja, siis ka jõuga. Kas sellest oli juttu? Ja loomulikult me teame, et Venemaa on varmas kasutama gaasi relvana. Eks me siin natukene oma energiakriisiski saame seda tunda. Kas sellest teemast oli ka mingit arutelu?
Aitäh! See on kindlasti väga asjakohane küsimus. Ma pean ütlema, et konkreetselt selle avalduse eelnõu menetluse käigus päevakorrapunkti all me nii laiaks ei läinud, aga kui te lubate, siis ma kahe sõnaga siiski vastaks ja ütleks, et tõepoolest avaldus, nagu me täna seda siin vastu võtmas oleme, on deklaratsioon, see on meie seisukoha esitus, on meie nii-öelda kollektiivne nägemus sellest, kuidas me näeme, mis Ukrainas või Ukraina ümber toimub seoses nende julgeoleku olukorraga, nende riigi territoriaalse terviklikkuse suhtes juba 2014. aastast muidugi olemasoleva mitte ainult ohuga, aga reaalselt territoriaalset terviklikkust on kahjuks rikutud okupatsiooni ja annektsiooni käigus, mille osas on täna oht, et see võib laieneda. Ja selle tõttu loomulik on teie küsimusest lähtuv mõte, et kas nüüd, tehes seda, võttes sellise seisukoha Riigikogu, kas me ei peaks tegema järgmise sammu ja ma usun, et ilmselt ka homme, kui peaminister tuleb siia julgeolekupoliitikateemalise poliitilise avaldusega, siis ma eeldaks, et selles avalduses ta ka tutvustab neid konkreetseid samme, mida valitsus on viimastel nädalatel astunud Ukrainale ka reaalse kaitseabi andmises või selle üle oma soovi väljendamises. Minu arvates väga oluline on kindlasti koos oma liitlastega, eriti nendega, kes ei kõhkle täna Ukrainale kaitserelvastuse andmist, seda teha. Hea meel on näha, et Suurbritannia eile saatis Kiievisse kaks lennukit konkreetse kaitseabiga, kaitserelvastusega. Sama on teinud Ameerika Ühendriigid. Kurvastav oli eile kuulda Saksamaa uue välisministri avaldust Kiievis, kui ta teatas, et Saksamaa ei ole valmis jätkuvalt Ukrainale kaitseabi kaitserelvastuse näol andma. Samas, kui Saksamaa on üks suurimaid relvamüüjaid maailmas, kaasa arvatud ka riikidele nagu mõned Põhja-Aafrika või Lähis-Ida riigid, kelle suhtes võiks tekkida küsimus, et miks selline valik, et Ukrainale ei ole võimalik kaitseabi anda, aga teistele riikidele on. Siin on loomulikult arutelusid ka liitlaste vahel, aga Eesti positsioon on küllaltki selgelt väljendust leidnud, mis puudutab ka meie võimalikku abi andmist läbi kaitserelvastuse, aga ka näiteks koos juba mainitud Saksamaaga. Jällegi teisest küljest, meil on hea näide, kuidas siis sõjaväe välihaigla annetamine Ukrainale peaks lähiajal toimuma. See on kahtlemata väga oluline täiendus nende enda vastupanuvõimele. Aga mis kõige olulisem hetkel Ukraina puhul on, et me ei peaks mõtlema nii, nagu mõned meie liitlased on rõhutanud, et juhul kui Venemaa peaks teostama laiendatud agressiooniakti Ukraina vastu, siis juhtuvad miskid asjad, et siis toimub heidutuse kasvatamine idatiival NATO-s või et siis juhtuvad mingid täiendavad sammud sanktsioonide osas. Ma arvan, et kõik see, mida me Venemaa poolt oleme näinud, kaasa arvatud ultimaatumite esitamisega NATO-le, on piisavaks põhjenduseks sellest, et juba täna toimuksid need sammud, kaasa arvatud ka Ukraina kaitseabi andmine.
Jüri Jaanson, palun!
Suur tänu, austatud istungi juhataja! Austatud komisjoni ettekandja! Avaldus ise on asjakohane ja igati nõus selle sisuga. Nüüd, ma olen ka täiesti nõus teie seisukohtadega sellest, et Riigikogu avaldused, välispoliitilised avaldused peaks olema laiapõhjalised ja kõiki kaasatud. Aga Riigikogus näiteks on ka Ukraina toetusrühm, mille liige ise olen. Ma ei märganud nagu avalduse käsitlemist seal. Meil on tegelikult väga aktiivne juht Mati Raidma, kes Ukraina kogukonnaga suhtleb. Tahtsin siis komisjoni poolt küsida lihtsalt, kas komisjonis oli arutlusel või kaasatud ka Ukraina toetusgrupp selle avalduse menetlemisel mingil moel.
Jah, aitäh, hea Jüri! See on selline väga hea tähelepanek. Üldiselt ega meil komisjonis, ma pean tunnistama, ei ole olnud siiani sellist praktikat, et me selliseid avaldusi tehes kaasaksime arutellu sõprusrühma või parlamendirühma liikmeid. Võtan selle mõtte kaasa, arutame järgmine kord komisjonis, kui on siis vastav teema tõusetumas, ükskõik, puudutab see siis antud juhul Ukrainat või mõnda teist meie jaoks olulist välispoliitilist teemat.
Urmas Reinsalu, palun!
Aitäh, austatud ettekandja! Asjalik ettekanne ja ülivajalik avaldus. Siin ei ole vähematki kahtlust selles, et, ma loodan, ta pälvib täna parlamendi laia toetuse ja on signaaliks ka teistele rahvaesindustele meiega sarnaselt mõtlevates riikides samasuguseid avaldusi teha. Teisel teemal – koostööst ja niisugustest laiapindsetest platvormidest rahvusvaheliste väärtuspositsioonide väljendamisel. Kas me ei peaks selge ja tugeva toetava akti tegema ka selle protestiks, mis puudutab ühenduse Memorial sulgemise otsust Venemaal? Konkreetne ettepanek aruteluks ja toetamiseks. 31. jaanuar on Nobeli rahupreemia kandidaatide üles seadmise koht. Kas Eesti parlament ei peaks Memoriali seadma üles Nobeli rahupreemia kandidaadiks? Mis on teie isiklik arvamus ja kuidas seda võiks menetleda?
Aitäh, hea Urmas! Me olime nädalavahetusel üritusel, mida ka Mihhail aitas korraldada koos Eesti Mälu Instituudiga. Ja minu arvates oli see väga tänuväärne, väga oluline üritus just nimelt sellesama Memoriali sulgemisega seonduvalt. See ei ole lihtsalt üks selline järjekordne repressiooniakt Venemaal Venemaa võimude poolt, mis on teostatud, see on repressiooniakt vene rahva vastu, vene rahva mälu, nende kannatuste vastu. Ja ma arvan, et rahvusvaheline tähelepanu, ka Eesti puhul on neid avaldusi ju suusõnaliselt ka tehtud viimaste nädalate sees. Mis puudutab kogu seda protsessi, mis Memoriali vastu on tegelikult aastaid käinud ja mis on päädinud praegu tõesti kahe kohtuotsusega, milles on tehtud otsus Memoriali tegevus lõpetada. Nendele, kes võiollaei tea, millega tegemist on, siis Memoriali puhul on tegemist ühe Venemaa, kaasaegse Venemaa kõige kauem tegutsenud kodanikuorganisatsiooniga, 80-ndate aastate lõpus ta ametlikult formeerus tänu Andrei Sahharovile paljuski ja on kandnud endas kahte eesmärki, esiteks, päästa Venemaad olemaks mineviku pantvangid, mineviku repressioonide pantvangid ja aitamaks kaasa valgustada neid põhimõttelisi tahke Vene ajaloost, mis on seotud nende inimeste vastu, kodanike vastu toimepandud inimsusevastaste kuritegudega. Tõesti, mul endale oli võimalus 2013. aastal Moskvas väliskomisjoni visiidi käigus koos kolleegidega ka külastada Memoriali peakontorit, kus nägime, millist tööd nad on teinud, muu hulgas ka Eestist küüditatud inimeste mälestuse ja mälu ja nendega seotud esemete ja dokumentide kogumise ja säilitamisega. Vaieldamatult, tegemist antud hetkel, mis Memoriali suhtes toime pannakse, justkui, et tegemist on organisatsiooniga, mis rikub Venemaa seadusi lähtuvalt välisagendi seaduse ebakohasest täitmisest. Tegemist on kuritegu tegelikult omaenda rahva vastu ja ma arvan, et see tähelepanu parlamendi kontekstis meilt ja kui sa küsid konkreetselt, kas näiteks Memorial vääriks esitamist Nobeli rahupreemia kandidaadiks, kindlasti vääriks. Ma arvan, et see on väga kohane, nii nagu ka Novaja Gazeta peatoimetaja Muratov, kes ka nädalavahetusel meile esines Moskvast, kes sai rahupreemia tänu sellele, et on ajakirjanikuna Venemaal püüdnud kodanikuühiskonna alget vaba sõna säilitada ja kaitsta.
Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea esimees! Hea ettekandja! 2014. aastal, kui Krimm okupeeriti-annekteeriti, siis niinimetatud rohelised sõdurid kasutasid eraldusmärgina, selleks et nad teineteisel päid otsast ei laseks, niinimetatud Georgi linti. See tähendab, et tollest hetkest on selle lindi tegelik väärtus ja nimetus devalveerunud ja seda võib käsitleda üheselt ainult okupandi lindina. Sellisena on seda käsitlenud paljud teised riigid, kaasa arvatud Läti seim, mis eelmisel aastal võttis vastu [otsuse], et avalikel üritustel sellise lindi kasutamine ei ole lubatud. Ma saan aru, et koalitsioonileppes ei ole sellest kirjutatud, ja ma ei usu, et koalitsioon Keskerakonnaga seda võimaldaks, aga kas väliskomisjon ise oleks sellise algatusega nõus tulema Riigikogu ette?
Aitäh, hea Tarmo! Selle, antud eelnõu menetluse käigus tõesti konkreetselt sellest teemast juttu ei olnud, keegi seda otseselt ei tõstatanud. Aga eks repressiivsete organite sümboolika on alati miski – ja veel selline, mis repressioone või okupatsiooni meelde tuletab, seda ülistab –, sellise sümboolika kasutamine on selgelt teema, mis võiks olla selle parlamendi erinevates komisjonides võib-olla käsitlemist vääriv. Nii et ma ei välista, et väliskomisjon ühel või teisel hetkel võiks ka sellel teemal aru pidada.
Hea ettekandja, rohkem küsimusi ei paista. Tänan! Läheme läbirääkimiste juurde. Läbirääkimistel saavad sõna võtta fraktsioonide või komisjonide esindajad. Palun, Henn Põlluaas EKRE fraktsiooni nimel!
Palun lisaaega!
Palun, kaheksa minutit.
Austatud eesistuja! Head kolleegid! Riigikogu avalduse Ukraina suveräänsuse ja territoriaalse terviklikkuse toetuseks on vajalik ja asjakohane. See pitseerib Eesti positsiooni ja annab selge signaali, et me seisame vankumatult rahvaste enesemääramisõiguse, rahu, oma sõprade ja liitlaste eest. Ometi ei taha ma keskenduda mitte avaldusele, vaid tuua esile, millega meil on tegu, kui räägime Vene Föderatsioonist. Tegemist on riigiga, mis on hüljanud rahvusvahelise õiguse ja kokkulepped ning asendanud need ähvarduste, ultimaatumite ja agressioonidega. Venemaa sõjaline jõud on suurem kui aastakümneid tagasi ja seda vaatamata asjaolule, et riigi majandus on stagneerunud, vähe on toimivaid valdkondi peale loodusvarade kaevandamise ja ekspordi. Kogu süsteem on korrumpeerunud ja selles domineerivad ebatõhusad riigile kuuluvad või riigi kontrolli alla võetud ettevõtted. Rahvusvahelised sanktsioonid piiravad juurdepääsu kapitalile ja tehnoloogiale. See pärsib ka sõjalist arendustegevust. Läänes on eeldatud, et Venemaa suutlikkus ja vaenulikkus väheneb, sest nende ressursid agressiivse välispoliitika jaoks on vähenemas, kuid see on Venemaa alahindamine. Venemaa võib olla allakäiguriik, kuid tema majanduslik ja sõjaline potentsiaal on endiselt märkimisväärne. Vene majandus, nii nõrk kui see ka pole, on suurem ja vastupidavam, kui tihti arvatakse. Sageli rõhutatakse, et Venemaa 1,5 triljoni dollari suurune SKT on võrreldav Itaaliaga. Ameerika analüütikute Kofmani ja Kendall Taylori sõnul on see arvutatud turu vahetuskursside alusel. Ostujõu pariteet tõstab selle 4,1 triljonini, mis muudab Venemaa suuruselt teiseks majanduseks Euroopas ja kuuendaks maailmas. Kumbki meede pole täpne. Üks on alahinnatud, teine ülehinnatud, kuid võrdlus näitab, et Venemaa majandus polegi nii väike ja tähtsusetu, kuid eelkõige on Venemaa ettearvamatu ja sõge sõjaline jõud. Venemaa on USA peamine konkurent tuumarelvastuse alal. NATO kõrval on neil Euroopa tugevaim sõjavägi, mida on alates 2008. aastast reformitud ja kuhu on tugevalt investeeritud. Armee ümberkujundamine jäeti läänes enne 2014. aastat tähelepanuta, mis selgitab, miks Venemaa sõjalised sammud Ukrainas ja Süürias tulid paljudele üllatusena. Vene sõjavägi on aastakümnete kõrgeimal valmisoleku, liikuvuse ja tehnilise võimekuse tasemel. Peame arvestama ka Venemaa erivägede, palgasõdurite ja võimeka sõjaväeluurega ning nende kosmose- ja kübersõjavõimekusega. NATO on tehniliselt ja arvudes muidugi tugevam, kuid see ei taga võitu ega võimet Venemaad heidutada kõigis võimalikes konfliktides. Seega, Venemaa sõjaline oht ei ole Ukraina sõja algusest ja Krimmi okupeerimisest vähenenud, vaid kasvanud. Kahjuks vähenesid aga Washingtoni poolt sellega toime tulemiseks eraldatud rahalised vahendid, sest Bideni administratsioon pööras pilgu Hiinale. Alates 2020. aastast on USA vähendanud toetust Euroopa heidutusalgatusele ehk USA sõjalisele kohalolekule Euroopas 19%. Selle raha suunamine Ida-Aasiasse ei muuda sõjalist tasakaalu Hiina suhtes, kuid tekitas tarbetuid riske Euroopas. Rääkides Eestist, ei saa rahul olla valitsuse poolt hiljuti heaks kiidetud riigikaitse arengukavaga aastani 2030, milles kavandatud sammud ei kajasta adekvaatselt tänaseid ohtusid ja meie kaitsevajadusi. Kui me kavatseme end kaitsta, siis tuleb see ümber vaadata ja kohe. Venemaa eesmärgiks on NATO lõhkumine, Euroopa julgeolekuarhitektuuri lammutamine ja Ida-Euroopa allutamine Kremli diktaadile. Ehk teisisõnu Vene impeeriumi taastamine ja mõjusfääride taasloomine. Ukraina hävitamine, mis ei olevat isegi riik, on siinkohal vaid üks etapp. Putin ei taha minna ajalukku presidendina, kes kaotas Ukraina ja talle on selge, et suur Venemaa ei teostu diplomaatilisel viisil. Ta näeb lahkumises Afganistanist USA nõrkust ning soovimatust sattuda uuesti välismaisesse sõjalisse konflikti. Euroopa Liitu ja NATO Euroopa liikmeid ei võta ta tõsiselt, sest seni on Venemaa tegudele reageeritud peaasjalikult vaid näpuviibutamisega. Putini meelest ongi sobiv hetk enda tahtmiste realiseerimiseks käes. Kremli arrogantsust ja agressiivsust on võimaldanud Lääne naiivsus, majandushuvidest tingitud järeleandlikus ja argus astuda Putinile vastu. Nüüd on küll silmad avanenud, kuid teatud võbelusi näeme me endiselt. Müncheni ja Jalta hingus ei ole veel päriselt kadunud. Oma geopoliitiliste eesmärkide elluviimiseks on Venemaal vaid lühike ajahetk, enne kui kevadsulad Ukrainas teevad laiema ofensiivi raskeks. Järgmine aken avaneb suve hakul. Seetõttu on võimalik, et näeme Putini ähvardatud tehnilis-sõjalisi samme juba lähinädalate jooksul. Selleks ei ole aga Ukraina piirile koondatud veel kogu vajaminevat jõudu: mehi, tehnikat, juhtimisstruktuure ja nii edasi, kuid me näeme, kuidas nende hulk järjekindlalt kasvab. Õnneks on jõutasakaal kiiresti muutumas Kremlile ebasoodsas suunas. NATO, aga ka teised Euroopa riigid on peale Krimmi annekteerimist, president Trumpi jõulist survestamist ja Putini ähvardusi asunud kaitsesse ja koostöösse panustama oluliselt tõsisemalt, kui varem. Võtmesõna on heidutus. Kremli ultimaatumid on tagasi lükatud nii NATO kui USA poolt ja lubatud vastata agressioonidele kõige karmimal moel. Ma loodan, et siin enam mingeid tagasilööke väiksemate riikide arvelt ei tule. Me kõik loodame. Mida edasi, seda raskem on Kremlil suruda Euroopale peale enda hullumeelseid ambitsioone, kuid sel ei pruugi tähtsust ollagi. Tagasiteed on raske näha, sest Kreml esitab Läänele teadlikult vastuvõetamatuid nõudmisi ning Vene meedia kajab USA ja NATO süüdistamisest ja sõjatrummide põrinast. Selline käitumine ei räägi soovist leida rahumeelset lahendust. Kõik sõltub sellest, mida Putin oma kindralitega otsustab. Täna lõplikku otsust ilmselt veel pole. Meid kõiki: Eestit, NATO-t, Ukrainat ja paljusid teisi demokraatlikke riike ähvardab üks ja ühine vaenlane. Me peame säilitama oma ühtsuse ja tugevdama enda kaitsevõimet. Järeleandlikkusel, argusel ja kompromissidel ei ole siin kohta. Venemaa loobub oma hulludest vallutuskavadest vaid siis, kui ta teab, et selle hind on suurem, kui ta on nõus maksma. Ja muuseas, head kolleegid, lisaks Ukraina toetusavaldusele peaks Eesti tegema ka ettepaneku Vene Föderatsiooni taas väljaheitmiseks Euroopa Nõukogust. Ma tänan!
Reformierakonna fraktsiooni nimel Mati Raidma, palun!
Austatud istungi juhataja! Head kolleegid! Reformierakonna fraktsioon toetab menetletava avalduse vastuvõtmist. Täna, kus Venemaa-poolne survepoliitika mõjusfääride taaskehtestamiseks on viinud rahvusvahelise julgeolekutasakaalu väga pingelisse seisu ja Ukraina iseseisvuse ning territoriaalse terviklikkuse otsesesse kriisi, on Ukrainale vajalik iga võimalik toetus – nii sõnas kui teos. Täna peame olema Ukraina kõrval kõikidel rinnetel, nii välispoliitilisel oma Ukraina suveräänsust ning territoriaalset terviklikkust toetavate avaldustega kui ka praktilises koostöös, toetamaks Ukraina kaitsevõimet ning ühiskonna valmidust seista vastu erinevatele hübriidrünnakutele. Lisaks hääletusele tulevale avaldusele tegi Eesti–Ukraina parlamendirühm eelmise aasta 16. juulil poliitilise avalduse, millega mõistsime hukka Krimmi ebaseadusliku annekteerimise, inimõiguste rikkumised, eelkõige vähemusrahvuste rõhumise ja krimmitatarlaste rassilise diskrimineerimise ning rahvusvahelise õiguse eiramise Venemaa Föderatsiooni poolt. Praktilisest koostööst rääkides soovin tunnustada meie Kaitseministeeriumi aktiivset tegevust Ukraina kaitseväe toetamisel. Meie firmade toodetud sõjaväe välihaiglate tarneprojekt on kriitiliselt vajalik panus. Samuti ollakse valmis sõja puhkemisel andma ka relvastusabi. Hinnatava panustajana võib välja tuua ka meie Rahvusvahelist Kaitseuuringute Keskust, kes juba mitu aastat toetab Ukrainat ühiskonna sidusust ja kriisidele vastupanuvõimet ehk kerksust ülesehitavate projektidega. Neid praktilisi tegevusi on veel ja veel. Tahan siinjuures kõiki teid, kes selles osalevad, siiralt tänada ja kutsuda üles uusi panustajaid kaasa mõtlema. Kokkuvõtteks: tõeline abi meie heale partnerile Ukrainale sisaldab nii sõnu kui tegusid. Olgem mõlemas aktiivsed. Nii saame koos olla tugevamad oma riiklikke ja rahvuslikke põhiväärtusi kandma. Tänan!
Isamaa fraktsiooni nimel Raivo Tamm, palun!
Tänan, lugupeetud aseesimees! Head Riigikogu liikmed! Olen konsensusliku väliskomisjoni liige, olen Eesti-Ukraina parlamendirühma liige, olen Riigikogu liige ja mul on hea meel, et tegu on Riigikogu avaldusega, kui sealt paberi pealt lugeda. Ei ole üldse oluline, kes konkreetselt on avalduse algataja, see on meie ühine konsensuslik Riigikogu avaldus, mis tuleb hääletamisele. Ja ma tänan juba ette selle hääletuse tulemuste eest! Ei ole ka tähtis, kas me juba oleme teinud selliseid avaldusi, millal, kui palju. Ma arvan, et see, mis Ukrainas toimub, on toimunud väga kaua aega ja on olnud pidevalt tegelikult meid uinutav. See, et me harjume sellega, me muutume selle suhtes uniseks ja ükskõikseks, mis seal tegelikult toimub. Siin paari eeskõnelejaga olen käinud Ukrainas. Küllap on neid inimesi veel, kes on Ukrainas käinud ja tegelikult seal Kiievis olles ei saa aru, et see riik oleks sõjas. Inimesed istuvad tänavakohvikutes. Elu tundub nagu Tallinnas, üldpildis. Aga ma olen käinud siin paari eestkõneleja kolleegiga rindejoonel ja kinnitan seda, et sõda käib kogu aeg, iga päev saab Ukraina võitlejaid surma. Sellepärast see on vähim, mida me teha saame siin omalt poolt, taguda jätkuvalt trummi nii kaua, kui vabadus on täielikult ja tõeliselt saavutatud. Aitäh!
Sotsiaaldemokraatide nimel Indrek Saar, palun!
Istung juhataja ja kolleegid! Võiks ju küsida, et Riigikogu on oma seisukoha juba ju kahel korral välja öelnud, nagu see dokument ka viitab, neli aastat tagasi ja siis veel neli aastat enne seda. Selliste avalduste puhul ei ole ju tegemist ometi olümpiamängudega, miks peab iga nelja aasta tagant seda avaldust uuesti tegema? Aga tänases hetkes on see avaldus väga vajalik. Meil tuleb igal moel kinnitada ukrainlastele, et me toetame nende püüdlusi, nende suveräänset õigust otsustada, millise suuna nad riigina valivad, millistesse organisatsioonidesse nad kuuluvad. Samamoodi tuleb öelda ühemõtteliselt välja agressorile, et Eesti on Ukrainaga. Nii nagu me omakorda selle kaudu kinnitame taas kõigile liitlastele, kes meiega samamoodi mõtlevad, et see on ühemõtteliselt Ukraina valik, millise suuna Ukraina valib, kuhu ta kuulub, millistesse organisatsioonidesse kuulumist ta taotleb. Seepärast kindlasti kutsun üles selle Riigikogu avalduse poolt hääletama. Sotsiaaldemokraadid toetavad seda avaldust. Ja ma tänan ka teksti koostajaid. Ma olen mõneti nõus selle kriitikaga, mis puudutab protsessi allkirjade kogumisel, see oleks võinud olla veidi sujuvam ja arusaadavam, aga tekst ise on harvanähtavalt täpne, sisaldades kõike seda, mida tänasel hetkel tuleb rõhutada, ja see ei ole koormatud liigse sõnavahuga. Seepärast ma arvan, et see on hea avaldus ja kindlasti sotsiaaldemokraadid toetavad seda. Aitäh!
Sellega oleme fraktsioonide sõnavõtud lõpetanud. Sulgen läbirääkimised. Juhtivkomisjon on teinud ettepaneku viia läbi eelnõu 501 AE lõpphääletus, ja kuna muudatusettepanekuid ei esitatud, saamegi minna lõpphääletuse juurde. Austatud Riigikogu, panen hääletusele Riigikogu avalduse "Ukraina territoriaalse terviklikkuse toetuseks" eelnõu 501. Palun võtta seisukoht ja hääletada!
Avalduse vastuvõtmist toetas 67 Riigikogu liiget, vastuolijaid ja erapooletuid ei ole. Avaldus on vastu võetud.
Meie tänane kolmas päevakorrapunkt on Vabariigi Valitsuse algatatud Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse muutmise seaduse eelnõu 439 teine lugemine. Palun, maaelukomisjoni liige Ivari Padar!
Jaa. [[Juhataja helistab kella.]] Lugupeetud kolleegid! Maaelukomisjon arutas seda eelnõu esmaspäeval, 10. jaanuaril. Kohal olid maaelukomisjoni liikmed ja kutsututest oli kohal Maaeluministeeriumi maaelupoliitika osakonna juhataja Olavi Petron. Tuleb ütelda, et antud seaduseelnõu kohta muudatusettepanekuid ei olnud. Otsustati: teha ettepanek võtta eelnõu 459 täiskogu päevakorda 18. jaanuariks (konsensus), teha ettepanek teine lugemine lõpetada (konsensus) ja kui teine lugemine lõpetatakse, teha ettepanek võtta eelnõu 439 täiskogu päevakorda ja viia läbi lõpphääletus 26. jaanuaril aastal 2022. Tänan!
Teile on ka küsimusi. Tarmo Kruusimäe, palun!
Tänan, hea aseesimees! Hea ettekandja! Mul on küsimus see. Me võtsime nüüd vist 5. aprillil 2017. aastal vastu selle kliima- või mis ta seal oli eesmärgid aastaks 50. Kas see eelnõu praegusel hetkel, mis on, kätkeb endas neidsamu põhimõtteid, mida me juba korra siin Riigikogus heaks kiitsime ja iga nelja aasta tagant peaksime ka üle kordama ja üle vaatama, või on ta nüüd praegusel hetkel mis ta on, see roheedukus siin, see 55? 55 vist, jah. Kumba selles eelnõus rohkem on?
Tänan! Absoluutselt ta üldse ei puudutab seda, mis puudutab tulevikku. Asja eesmärk on see, mida on tehtud, ma arvan, juba kolm korda üleminekuperioodidel, kus on see asi, et ülemineku periood hilineb kahe aasta võrra, et rakendatakse tegelikult eelmise perioodi meetmeid, aga uue perioodi rahadest. Ehk siis see on tegelikult kaheaastase sellise lünga edasilükkamine. Ja seda me oleme varem on teinud.
Peeter Ernits, palun!
Hea juhataja! Hea ettekandja! Lükkame ikka edasi, see ei ole midagi, aga räägime sisust, räägime nende nõustajatest, et mina olen aru saanud, et nende kvaliteet ei ole kõige parem ja äkki sa valgustad, mis valdkonnas peaks kõige rohkem harima neid nõustajaid, mis on need kõige kuumemad teemad, kus nad kõige lollimad on?
Mina arvan, et ei ole enam sellist aega, et me saaksime ütelda, et nõustajatele võiksime väga ette heita, seda nagu ei ole. Ma olen seda nõustamisteenistust näinud 25–30 aastat kõrvalt. Selles suhtes on nii, et jah, et mingil ajal oli tõesti, et põllumajandusreformiga välja kukkunud spetsialistid, kes läksid nõustamisele, nad võib-olla midagi väga head ja uut ei andnud. Aga tänasel juhul on küll niimoodi, et nõustumist tuleb võtta mitmes kategoorias selles suhtes, et kellele seda nõu vaja on, kellele on vaja väga akadeemilist tasandit, mida annab Maaülikool oma õppejõudude tasandil ja kellel on vaja näiteks seda, et aidatakse PRIA-le taotluse ära taodelda. Selles suhtes on niimoodi, et see, et praegusel juhul nagu seda nõustajate poolt tugevdatakse ja tehakse seda koolitust juurde, see on igatmoodi hea, aga ma seda nõustamisteenust täna nagu halvaks ei pea. Ma arvan niimoodi, et see on täiesti tasemel teema.
Paul Puustusmaa, palun!
Suur tänu! Hea ettekandja! Euroopa Liidu ühtse põllumajanduspoliitika kõige suurem häda on see, et ta ei ole ühtne, et Prantsuse põllumeestel on teatud soodustused rohkem võrreldes, ütleme, Eesti põllumeestega. Ja küsin seda, kas see eelnõu kuidagiviisi võrdsustab või ühtlustab või teeb paremaks meie põllumeeste seisu võrreldes näiteks Prantsuse või Hollandi põllumeestega.
Ei see eelnõu seda ei puuduta, see eelnõu puhtal kombel rakendab praegusel juhul kuni 2020. aastani olnud meetmeid aastani 2023. Selles suhtes iseenesest see eelnõu seda, mis puudutab võrdsemat käsitlemist liikmesriikide vahel, ei puuduta.
Head kolleegid, nüüd on selline lugu, et meile on jäänud minut istungi lõpuni ja kuna küsimuse esitamiseks on vähemalt minut ja Ivaril jääb siis vastus vastamata, kuna kell saab kaks, siis me peame Ivaril paluma tulla tagasi kõnetooli homme kell 14. Nii et, head kolleegid, istung on lõppenud.