Jeg viser til debatten i Odelstinget og fremmer følgende forslag på vegne av Fremskrittspartiet: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 10 bokstavene c) og e) antas å burde utgå2. § 15 tredje ledd antas å burde utgå3. § 21 antas å burde utgå4. § 22 antas å burde utgå5. § 23 antas å burde utgå6. § 25 antas å burde utgå7. § 41 første punktum antas å burde lyde:«Kriminalomsorgen skal i god tid forberede og bidra til at forholdene legges til rette for løslatelse.»8. § 42 med unntak av syvende ledd antas å burde utgå9. § 43 antas å burde utgå10. § 44 antas å burde utgå11. § 45 antas å burde utgå12. II, § 28 antas å burde utgå»
Per Erik Monsen har på vegne av Fremskrittspartiet fremsatt det forslag han selv refererte.
På vegner av Høgre vil eg sette fram følgjande forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 10 første ledd bokstav c antas å burde lyde:«c) i overgangsfengsel»2. § 15 tredje ledd første punktum antas å burde lyde:«Innsatte kan, når særlige grunner taler for det, overføres fra fengsel med høyt eller lavere sikkerhetsnivå til overgangsfengsel når en del av straffen er gjennomført.»3. II, § 28 a første ledd antas å burde lyde:«Samfunnsstraff kan idømmes for handlinger som kan medføre straff av fengsel inntil 2 år dersom lovovertrederen samtykker og hensynet til straffens formål ikke taler mot en reaksjon i frihet. Samfunnsstraff skal ikke benyttes ved gjentakelse. Forhøyelse av maksimumsstraffen ved sammenstøt av forbrytelser kommer ikke i betraktning. Samfunnsstraff kan bare idømmes hvis den siktede er bosatt i Norge.»» Eg har òg gleda av å sette fram følgjande forslag på vegner av Høgre og Framstegspartiet: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 10 første ledd bokstav d antas å burde utgå.2. § 11 fjerde ledd antas å burde utgå.3. § 14 fjerde ledd antas å burde utgå.4. § 15 annet ledd tredje punktum antas å burde utgå.5. § 15 tredje ledd antas å burde utgå.6. § 30 annet ledd antas å burde lyde:«Kriminalomsorgen skal kontrollere postsending til og fra innsatte i avdeling med særlig høyt sikkerhetsnivå før den utleveres eller sendes. Postsending til og fra innsatte skal også ellers kontrolleres, men kontroll kan unnlates dersom sikkerhetsmessige grunner ikke taler mot det.»7. § 31 annet ledd antas å burde lyde:«Kriminalomsorgen skal kontrollere besøk i avdeling med særlig høyt sikkerhetsnivå. Besøk i fengsel skal også ellers kontrolleres, men kontroll kan unnlates dersom sikkerhetsmessige grunner ikke taler mot det.»8. § 32 annet ledd antas å burde lyde:«Kriminalomsorgen skal kontrollere telefonsamtale til og fra innsatte i avdeling med særlig høyt sikkerhetsnivå. Telefonsamtale til og fra innsatte skal også ellers kontrolleres, men kontroll kan unnlates dersom sikkerhetsmessige grunner ikke taler mot det.»9. § 40 tredje ledd antas å burde utgå.10. II, § 28 b annet ledd første punktum antas å burde lyde:«Dersom den domfelte har brutt forutsetningen om at ny straffbar handling ikke skal begås i gjennomføringstiden, bør forhørsretten ved kjennelse etter påtalemyndighetens begjæring bestemme at den subsidiære fengselsstraffen helt eller delvis skal fullbyrdes.»» Til sist har eg gleda av å sette fram følgjande forslag på vegner av Høgre, Framstegspartiet, Senterpartiet og Venstre: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 29 annet ledd annet punktum antas å burde utgå.2. § 29 tredje ledd annet punktum antas å burde utgå.»
Petter Løvik har fremsatt de forslagene han nå har referert. Flere har ikke bedt om ordet. Presidenten vil først la votere over forslaget fra Fremskrittspartiet, så over forslaget fra Høyre, deretter over forslaget fra Høyre og Fremskrittspartiet og til slutt over forslaget fra Høyre, Fremskrittspartiet, Senterpartiet og Venstre.
Lovbeslutningen blir som bifalt av Lagtinget i overensstemmelse med Grunnloven å oversende Kongen.
Idet jeg viser til debatten i Odelstinget, vil jeg fremme følgende forslag på vegne av Fremskrittspartiet: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:§ 18 antas å burde lyde: «Den som krever erstatning etter loven her, kan tidligst bringe saken inn for domstolene når seks måneder har gått etter at krav på erstatning er satt fram etter § 9. Andre kan tidligst bringe saken inn for domstolene når endelig vedtak i Pasientskadenemnda foreligger.Søksmål må senest reises innen to måneder fra det tidspunktet underretning om endelig vedtak i Pasientskadenemnda er kommet fram til vedkommende. Når denne fristen er ute uten at søksmål er reist, har vedtaket samme virkning som en rettskraftig dom, og kan fullbyrdes etter reglene for dommer.Søksmålet reises mot den ansvarlige etter § 6 eller dennes forsikringsgiver etter § 8. Dersom Norsk Pasientskadeerstatning eller Pasientskadenemnda har truffet vedtak om erstatning skal ytes eller ikke, er forliksmekling ikke nødvendig. Under søksmålet stanses eventuell behandling i Norsk Pasientskadeerstatning og Pasientskadenemnda.Er søksmål reist ved de alminnelige domstolene, og skadelidte ønsker tvisten avgjort av Pasientskadenemnda, kan vedkommende domstol stanse saken inntil Pasientskadenemnda har fattet endelig vedtak. Når en domstol har stanset saken etter første punktum, gjelder fristen i annet ledd for å ta saken opp igjen. Når fristen er ute, skal domstolen heve saken.»»
Per Erik Monsen har fremsatt det forslag han nå har referert.
Jeg viser til debatten i Odelstinget og fremmer følgende forslag på vegne av Arbeiderpartiet: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning: 1. § 10 første ledd antas å burde lyde:«Norsk Pasientskadeerstatning eller den forsikringsgiveren som kan bli ansvarlig etter § 8, utreder saken. I tvilstilfelle avgjør Norsk Pasientskadeerstatning hvem som skal utrede den.»2. § 11 antas å burde lyde:«Pasientens utgifter til advokathjelp dekkes dersom den som utreder saken har truffet vedtak om det, eller utgiftene må regnes som tap som følge av skaden. Pasienten kan kreve forhåndsavgjørelse fra den som utreder saken om hvilke advokatutgifter som vil bli dekket.»3. § 12 annet ledd antas å burde lyde:«Når en forsikringsgiver har utredet saken, avgjøres det om erstatning skal gis, og eventuelt erstatningens størrelse. Det skal opplyses at avgjørelsen kan klages inn for Pasientskadenemnda innen tre uker.»4. § 15 første og annet ledd antas å burde lyde:«Norsk Pasientskadeerstatnings enkeltvedtak som nevnt i § 14 annet punktum og tilsvarende avgjørelser av forsikringsgivere etter § 8, kan påklages til Pasientskadenemnda av pasienten og andre som har lidt tap på grunn av pasientskade. I tillegg kan Norsk Pasientskadeerstatnings enkeltvedtak påklages av en ansvarlig etter § 6 første ledd annet punktum eller dennes forsikringsgiver etter § 8, som blir pålagt å betale erstatning ved vedtaket. Andre kan ikke påklage Norsk Pasientskadeerstatnings enkeltvedtak eller tilsvarende avgjørelse fra forsikringsgivere. Klagefristen er tre uker.Når seks måneder har gått etter at kravet ble meldt, kan krav mot en forsikringsgiver etter § 8 bringes inn for Pasientskadenemnda uansett om avgjørelse er truffet.»»
Aud Gaundal har på vegne av Arbeiderpartiet fremsatt det forslag hun selv har referert. Flere har ikke bedt om ordet. Presidenten vil da først la votere over forslaget fra Fremskrittspartiet og deretter over forslaget fra Arbeiderpartiet.
Lovbeslutningen blir som bifalt av Lagtinget i overensstemmelse med Grunnloven å oversende Kongen.
Jeg viser til den debatten som har vært i Odelstinget, og på vegne av Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti fremmer jeg følgende forslag: «Odelstingets vedtak bifalles ikke.Lagtingets anmerkning:Kap. 7 § 38 nr. 4 – Lov om vern mot smittsomme sykdommer – § 2-3 antas å burde utgå.»
Anne Brit Stråtveit har på vegne av Kristelig Folkeparti, Høyre, Senterpartiet og Sosialistisk Venstreparti fremsatt det forslag som hun nå har referert. Flere har ikke bedt om ordet.
Lovbeslutningen blir som bifalt av Lagtinget i overensstemmelse med Grunnloven å oversende Kongen.