Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Pričenjam nadaljevanje 16. seje Državnega zbora. Obveščen sem, da se današnjega nadaljevanja seje ne morejo udeležiti naslednja poslanka in poslanci: Eva Irgl do 13.00, Miran Jerič po končanem glasovanju pri 14. točki, Ivan Grill do 12.00, Joško Godec, Matjaž Zanoškar in mag. Branko Grims do 11.00 in od 16.00 dalje. Vse prisotne lepo pozdravljam! Prehajamo na 14. TOČKO DNEVNEGA REDA - PONOVNO ODLOČANJE O ZAKONU O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O USTANOVITVI OBČIN TER DOLOČITVI NJIHOVIH OBMOČIJ. Državni svet je na 16. izredni seji 14. aprila 2010 zahteval, da Državni zbor na podlagi tretje alineje prvega odstavka 97. člena Ustave Republike Slovenije pred razglasitvijo ponovno odloča o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij. Besedo dajem državnemu svetniku Borisu Popoviču za obrazložitev zahteve Državnega sveta.
Hvala. Spoštovane poslanke in poslanci! Hvala, da ste mi omogočili, da v Državnem zboru predstavim argumente, ki me kot državnega svetnika poročevalca - kot veste, smo na seji 6. aprila 2010 izglasovali veto -, pa tudi kot župana Mestne občine Koper, kot pooblaščenega v imenu Občinskega sveta Mestne občine Koper, ne nazadnje pa tudi v imenu več kot 10 tisoč podpisnikov civilne iniciative, kot pobudnikov za razpis naknadnega zakonodajnega referenduma, obvezuje ustaviti te, po mojem mnenju povsem nepotrebne, predvsem pa izredno škodljive, dolgoročno pa celo usodne in pogubne poskuse razbitja Mestne občine Koper. Zavedam se, da je ustanavljanje občin politično dejanje. S tem v zvezi ste posamezni poslanci na seji matičnega odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj omenjali dilemo med biti načelen ali spoštovati zakonodajo. Sam menim, da dileme v bistvu tu ne bi smelo biti, saj je jasno, da je vprašanje izločitve oziroma ustanovitve nove občine Ankaran v svojem bistvu predvsem formalnopravno in zakonsko dejanje, o katerem bi morali odločati zgolj in samo argumenti. Tako je bilo v Državnem svetu, v Občinskem svetu Mestne občine Koper, v Samoupravni italijanski skupnosti Koper, v Obalni samoupravni skupnosti italijanske narodnosti in argumenti so prepričali dobrih 10 tisoč podpisnikov pobude za razpis zakonodajnega referenduma. Vse drugo so zgolj manipulacije oziroma interpretacije. In kateri so argumenti, ki govorijo proti Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij, ki ste ga sprejeli 30. marca 2010 in za katerega je Državni svet na seji 6. aprila 2010 izglasoval veto? Najpomembnejši so trije: Prvič. Občina Ankaran ne izpolnjuje zakonskih pogojev za ustanovitev občine, določenih v 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi. Občina sicer izpolnjuje objektivne kriterije, ki jih določa 13. člen Zakona o lokalni samoupravi, ne izpolnjuje pa kriterija iz 13.a člena Zakona o lokalni samoupravi, ki določa, da ima občina najmanj 5 tisoč prebivalcev. Tega kriterija oziroma pogoja sicer res ni moč jemati togo in so izjeme od tega pogoja dopustne, kot je določeno v tretjem odstavku 13.a člena. Treba je pa poudariti, da morajo biti te izjeme nedvoumno in določno izkazane, kar pa v konkretnem primeru ni bilo storjeno, in Vlada Republike Slovenije v obrazložitvi predloga zakona tega ni obrazložila oziroma ni povedala, katera konkretna zakonska izjema opravičuje ustanovitev nove občine z manj kot 5 tisoč prebivalci. Drugič. Z ustanovitvijo občine Ankaran ni izvedena odločba Ustavnega sodišča Republike Slovenije, številka U-I-301/98. Kot izhaja iz odločitve Ustavnega sodišča, je Mestna občina Koper v teritorialnem smislu neustavna v tem, ker povezovanje mesta in z njim nepovezanih naselij v eno občino ni le v nasprotju z ustavno zasnovo mestne občine, ampak tudi z ustavno zasnovo občine sploh. Izločitev naselja Ankaran iz Mestne občine Koper in na tem območju ustanovitev nove občine Ankaran prav v ničemer ne rešuje zgoraj navedenega problema, temveč v bistvu problem še samo poglablja. Državni zbor ne bi smel sprejeti nikakršne delitve Mestne občine Koper, ki problema teritorialne neustavnosti ne bi v celoti rešila v duhu že navedene najstarejše, a še neizvršne ustavne odločbe. Tretjič. Ustanovitev nove občine Ankaran bistveno posega v ustavno zaščitene pravice italijanske narodne skupnosti, obenem pa pomeni tudi nespoštovanje mednarodnih pogodb in sporazumov. Zgoraj našteti so argumenti, za katere verjamem, da bodo podlaga za vaše odločanje. Poleg tega vas prosim, da upoštevate smisel oziroma razloge napovedanih sprememb zakona o lokalni samoupravi in se tako izognete dojemanju državljank in državljanov, češ, kako se poslanci in slovenski politiki odločajo enkrat tako, drugič drugače, kot jim pač trenutno prija, ne pa koherentno in na podlagi argumentov. Prepričan sem, da princip razmišljanja "no, tokrat še dovolimo izjemo", čeprav z nedvoumnim kršenjem zakonodaje, za nove občine pa bo itak veljala novela, v tako resnem organu, kot je parlament, nima kaj početi. Vprašanje ustanovitve ankaranske občine je veliko več kot zadovoljstvo ali nezadovoljstvo s trenutnim županom. Ustanovitev občine Ankaran je vprašanje spoštovanja zakonodaje, spoštovanja pravne države, spoštovanje pravic manjšin na multikulturnem in narodnostno mešanem območju, je vprašanje branika slovenstva na zahodni meji, je vprašanje pogajalskih moči in pozicije države Slovenije v pogovorih s sosednjo državo, državo Italijo in je tudi vprašanje bodočega razvoja države Slovenije; je vprašanje smiselnosti izgradnje drugega tira, je vprašanje smiselnosti poteka petega vseevropskega koridorja po naši državi, vprašanje potrebe naše države po dostopu na odprto morje. Je pa zelo na mestu in smiselno tudi vprašanje, kdaj in kdo bo za našo širšo regijo dal pobudo Vladi in Državnemu zboru za sprejetje podobnega zakona, kot smo ga bili primorani sprejeti za Prekmurje. Spoštovane poslanke in poslanci! Gre za nacionalni interes, morda celo bolj, kot si vsi skupaj sploh drznemo misliti. Zato vam polagam na srce, ko glasujete, razmišljajte o naši državi in državljanih, razmišljajte o slovenskem narodu, in ne o tem, če je trenutni župan naš ali ne.
Hvala lepa. Zahtevo je obravnaval Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj kot matično delovno telo. Besedo dajem podpredsednici Renati Brunskole za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsednik. Gospod minister, kolegice in kolegi, gospod državni svetnik. Prav lepo pozdravljeni. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je na 14. nujni seji obravnaval zahtevo Državnega sveta Republike Slovenije za ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij, ki ga je Državni zbor sprejel na 21. izredni seji 30. marca 2010. Tudi na seji odbora je uvodno obrazložitev zahteve Državnega sveta podal državni svetnik gospod Boris Popovič, kar je tudi sedaj storil. Zakonodajno-pravna služba ugotavlja, da zahtevo Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu temelji na oceni, da zakon ne upošteva stališča Italijanske narodne skupnosti in negativnega mnenja občinskega sveta Mestne občine Koper o izločitvi Ankarana iz Mestne občine Koper in ustanovitvi nove občine Ankaran. Da občina Ankaran ne izpolnjuje zakonskih pogojev za ustanovitev občine, določeniH v 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi, kot tudi, da sprejeta odločitev ni skladna z odločbo Ustavnega sodišča Republike Slovenije. Seveda je minister dr. Henrik Gjerkeš na seji pojasnil stališče Vlade, ki temelji na veljavni zakonodaji. Poudaril je, da se Vlada pri tem ne opredeljuje do specifičnih razmer in dogodkov, povezanih z ustanovitvijo Občine Ankaran. Vlada je pripravila predlog zakona na podlagi predhodnih postopkov za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij, ki so potekali v letih 2009 in 2010. V teh postopkih je Državni zbor najprej ugotovil, da predloga za ustanovitev novih občin Ankaran in Mirna izpolnjujeta pogoje za ustanovitev. Prav tako tudi predlog za spremembo imena občine Sveti Jurij. Na referendumu, ki ga je razpisal Državni zbor, so volivci podprli ustanovitev novih občin Ankaran in Mirna. Odločitve, ki so bile sprejete na referendumu je razglasil Državni zbor s sklepom, ki ga je sprejel 3. decembra 2009, in Vladi naložil pripravo predloga zakona. Vlada ugotavlja, da se zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu po vsebini nanaša samo na ustanovitev nove občine Ankaran. V primeru, da zakon ne bi bil ponovno sprejet, ne bosta uveljavljeni določbi o ustanovitvi občine Mirna in spremembi imena občine Sveti Juri v Sveti Jurij ob Ščavnici. Vlada meni, da je treba zakon, glede na dosedanje odločitve Državnega zbora v postopkih ustanavljanja občin, ko je le-ta referendumsko izraženo voljo volivcev za ustanovitev občin upošteval brez izjeme, ob ponovnem odločanju v Državnem zboru sprejeti. V razpravi se je večina razpravljavcev na seji odbora strinjala z mnenjem Vlade, da je Državni zbor dolžan spoštovati veljavno zakonodajo in izraženo voljo volivcev, ki so se na referendumu izrekli za ustanovitev občine Ankaran in občine Mirna in pri ponovnem odločanju sprejeti zakon. Pri tem je bilo opozorjeno, da je Vlada v mnenju k predlogoma za ustanovitev občin Ankaran in Mirna v predhodnem postopku ocenila, da predlagani območji izpolnjujeta pogoje po 13. in 13.a členu Zakona o lokalni samoupravi. Državni zbor je pri ocenjevanju izpolnjevanja pogojev in razpisu referenduma na teh območjih upošteval mnenje Vlade. Občinski svet Občine Trebnje se je v postopku strinjal z izločitvijo dela območja občine Trebnje v novo občino Mirna, medtem ko je občinski svet Mestne občine Koper predlog za ustanovitev občine Ankaran odločno zavrnil. Ob tem je bilo opozorjeno tudi na arbitrarno odločanje Državnega zbora v posameznih drugih primerih predlogov za ustanovitev novih občin, za katere je Vlada prav tako menila, da izpolnjujejo zakonske pogoje za ustanovitev občine, vendar je Državni zbor različno obravnaval enake, objektivne situacije in na predlaganih območjih ni razpisal referenduma. Po opravljeni razpravi je odbor sprejel naslednje mnenje: "Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij je ustrezen." Odbor je sprejel mnenje z 9 glasovi za in 6 glasovi proti.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavniku Vlade kot predlagateljici zakona za obrazložitev mnenja. Besedo ima dr. Henrik Gjerkeš, minister brez resorja, odgovoren za lokalno samoupravo in regionalno politiko.
Hvala. Spoštovani gospod predsednik, spoštovane poslanke in poslanci. V postopku za ustanovitev novih občin je Vlada večkrat zapisala, da ne podpira predlogov za ustanovitev novih občin. O usklajenosti predloga za ustanovitev nove občine Ankaran, pa je zapisala da gre za spremembo območja Mestne občine Koper, ki gre v smeri izpolnitve odločbe Ustavnega sodišča. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin in o določitvi njihovih območij, ki je bil nato v Državnem zboru sprejet, je Vlada pripravila na podlagi predhodnih postopkov za ustanovitev občin ter za določitev oziroma spremembo njihovih območij v letih 2009 in 2010. V teh postopkih je Državni zbor ocenil, da predloga za ustanovitev občin Ankaran in Mirna izpolnjujeta pogoje, enako tudi predlog za spremembo imena občine Sveti Jurij. S to ugotovitvijo je bil izpolnjen pogoj, ki ga določa Zakon o lokalni samoupravi za razpis posvetovalnega referenduma, za ugotovitev volje občanov glede ustanovitve novih občin. Volivci so na obeh referendumih podprli ustanovitev občin Ankaran in Mirna. Odločitve, ki so bile sprejete na referendumu, je razglasil Državni zbor s sklepom, ki ga je sprejel decembra lani in Vladi naložil pripravo predloga zakona. Vlada ugotavlja, da se zahteva Državnega sveta za ponovno odločanje o zakonu po vsebini nanaša samo na ustanovitev nove občine Ankaran; torej, da nasprotuje ustanovitvi te občine. Vlada meni, da bi se Državni zbor z nesprejetjem Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin in določitvi njihovih območij oddaljil od svojih dosedanjih odločitev v postopkih ustanavljanja občin, ko je Državni zbor, če je ocenil, da so izpolnjeni pogoji za ustanovitev občine in je razpisal referendum, izraženo voljo prebivalcev upošteval brez izjeme. Hvala.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnikom poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavila Cvetka Zalokar Oražem. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, spoštovani kolegi in kolegice! V Poslanski skupini Zares ugotavljamo, da se zahteva Državnega sveta Republike Slovenije za ponovno odločanje o Zakonu o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter o določitvi njihovih območij po vsebini nanaša samo na ustanovitev nove občine Ankaran; torej, da nasprotuje ustanovitvi te občine. V zvezi s problemi, ki so botrovali predlogu za ustanovite občine Ankaran in ki so botrovali tudi zahtevi Državnega sveta za ponovno obravnavo, da ne omenjam pobude za razpis zakonodajnega referenduma, ki je že vložena, imamo v Poslanski skupini Zares različna stališča in mnenja. Tudi tokrat smo se znašli v zadregi, kajti ne glede na ravnanje nasprotnikov ali zagovornikov ustanovitve nove občine Ankaran, od takrat, ko je Državni zbor sprejel zakon za ustanovitev nove občine, argumenti "za" in argumenti "proti" ustanovitvi občine Ankaran ostajajo enaki. Stranka Zares namreč ocenjuje, da gre smer razvoja občin v Sloveniji v obratni smeri kot drugje v Evropi. Povsod zmanjševanje števila občin razlagajo kot pogoj za večjo učinkovitost in ekonomičnost občin. Njihove naloge so bile nekoč preproste in so jih lahko opravljale majhne občine, danes so te naloge čedalje številčnejše in čedalje zahtevnejše ter jih zato lahko uspešno in kakovostno opravljajo le večje in bolje organizirane občine. Pri nas pa ravnamo prav nasprotno. Zato se nam postavlja vprašanje: Ali nas sistem res daje nasprotne oziroma boljše učinke, kot jih kaže smer razvoja v primerljivejših drugih državah v Evropi? V takih razmerah si je težko predstavljati, kako bi mogla država z nastajanjem vedno novih in novih občin zagotoviti uspešno opravljanje nalog lokalne samouprave. A v primeru Ankarana so ne glede na izpričano stališče stranke razmere veliko bolj zapletene. Prepletajo se mnogi interesi, čemur je moč skorajda vsakodnevno slediti v medijih. Zato Poslanska skupina Zares nima enotnega stališča. Člani poslanske skupine se bomo o tem, ali bomo pri ponovnem odločanju zakon podprli ali zavrnili, odločili po lastni presoji.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Franc Pukšič.
Hvala lepa, gospod predsednik. Minister, kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo Zakon o spremembah in dopolnitvah Zakona o ustanovitvi občin ter določitvi njihovih območij ponovno podprli. Državni svet je sprejel odložilni veto na zakon, ki je bil izglasovan v Državnem zboru z 39 glasovi za in 20 glasovi proti. Menimo, da Državni svet svojo odločitev za veto izkoristi takrat, ko smatra, da je Državni zbor naredil eno izmed večjih napak. V tem primeru se je zgodilo, kolikor jaz vem, prvič, da je Državni svet sprejel veto na Zakon o ustanovitvi občin. Zdi se mi, da je to bolj politikantska odločitev, ne pa vsebinska. Namreč, pravne podlage za ta veto enostavno ni. V Državnem zboru smo od leta 1994 do danes ustanovili 210 občin oziroma s tem zakonom 212 občin. Ustanovitev občin je politično dejanje. Vladna koalicija, če bi želela karkoli drugega, bi lahko spremenila Zakon o ustanovitvi občin, še preden se je postopek ustanavljanja občin začel; to možnost so imeli. Vendar se je tudi v tem primeru in že nekajkrat nazaj izkazalo, da je Državni zbor ravnal arbitražno. Torej, da se je enkrat odločil tako pri neki občini, drugič se je odločil drugače. Zato smo dobili že nekaj odločb tako Upravnega sodišča kot Ustavnega sodišča, ki nas je opozoril na to in naložil Državnemu zboru, da mora arbitražno odločanje popraviti. V tem primeru, če veto ne bi bil izglasovan, sem prepričan, da bi pobudniki za ustanovitev občine to dosegli na Ustavnem sodišču, ker enostavno ni nobene pravne podlage oziroma gre za arbitražno odločanje. Danes govoriti, da so razlogi za to, da se tega veta ne podpre oziroma da se občina Ankaran ne ustanovi, tudi v odločanju o tako imenovanem vzporednem referendumu, je približno tako, kot če bi naredili primerjavo z letom 1990, ko bi imeli referendum v Jugoslaviji, ki bi odločal o tem, ali se Slovenija sme odcepiti ali ne. Kaj mislite, kakšen bi bil rezultat? Vsaj tri do štirikrat več bi bilo proti temu, da se Slovenija odcepi oziroma osamosvoji, kot pa je nas Slovenk in Slovencev. Rezultat, kakor smo se sami odločili v Sloveniji, je popolnoma jasen. Govoriti o neizpolnjevanju zakonskih pogojev o tem sem že uvodoma omenil. To ni res. V zakonu piše 2000 in seveda ostali pogoji. Na takšen način je ustanovljeno več kot polovica občin. Če ta visoki zbor spomnim in zdajšnjo vladno koalicijo, da je celo ustanovila eno izmed občin v Republiki Sloveniji brez referenduma. Danes, ko so vsi postopki potekli, ko so se ljudje na referendumu odločili, ko je Državni zbor sprejel zakon o ustanovitvi občin, nimamo nobene ne zakonske in kaj šele moralne pravice glasovati proti takšnemu zakonu oziroma podpreti referendum. Govoriti o tem, da je nesmiselno, da bo zaradi tega Luka Koper oškodovana, naše slovensko gospodarstvo, okno v svet in tako dalje. Če kaj, potem smo Luko Koper zapravili ali pa, verjamem, da ne bomo, z arbitražnim sporazumom, ne z ustanovitvijo občine Ankaran. Govoriti o tem, da niso izpolnjeni oziroma da je problem v zvezi z odločbo Ustavnega sodišča in s tem - ne bo. Ni naloga Ankarančanov, da rešujejo odločbo Ustavnega sodišča. Naloga reševanja odločbe Ustavnega sodišča je tukaj, v Državnem zboru in seveda predvsem na koaliciji, da pripravi takšno spremembo. V Slovenski ljudski stranki bomo torej podprli zakon o ustanovitvi občin.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Anton Urh. Prosim.
Spoštovani gospod predsednik, spoštovani gospod minister, kolegice in kolegi! Ponovno je pred nami predlog zakona, s katerim odločamo o noveli zakona o ustanovitvi občin in odločitvi njihovih območij, ki predvideva, da se bosta 210-im obstoječim občinam pridružili še dve novi, in sicer Mirna in Ankaran. V Poslanski skupini DeSUS nasprotujemo drobljenju občin na manjše in menimo, da je treba male občine, ki že obstajajo, spodbuditi k združevanju. Dejstvo je, da od trenutno 210-ih obstoječih občin kar 117 občin ne izpolnjuje enega od temeljnih pogojev, in sicer ne dosegajo števila 5000 prebivalcev. Glede na razlike v velikosti občin prihaja tudi do velikih kvalitativnih razlik med njimi. Zato se na tem mestu lahko upravičen vprašamo, ali imajo vsi državljani v tako različnih občinah enake možnosti dostopa do vseh javnih storitev oziroma o uresničevanju pravic. Na tem mestu bi rad že zdaj izrazil podporo Poslanske skupine DeSUS vladnemu predlogu novele zakona o lokalni samoupravi, ki gre v smeri preprečevanja nadaljnjega drobljena slovenskih občin na mikroenote ter obenem onemogoča posameznike, da zavoljo lastnih interesov, tudi županskega stolčka zahtevajo ustanavljanje novih malih občin. S tem pa v poslanski skupini sledimo tudi usmeritvi stranke DeSUS, ki ima v svojem programu opredeljeno, da nasprotuje drobljenju občin. V Poslanski skupini DeSUS imamo še vedno določene pomisleke, kako glasovati v tem primeru, saj sta oba predloga za ustanovitev občin pripravljena med drugim tudi na podlagi izida referenduma. Obenem pa ostajamo odločni nasprotniki nadaljnjega drobljenja občin, zato bomo poslanci Poslanske skupine DeSUS ponovno glasovali po svoji lastni presoji. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič. Prosim.
Spoštovani, gospod predsednik. Spoštovani, minister. Da ne bo pomote, v Slovenski nacionalni stranki se ne odločamo enkrat tako, drugič drugače, kot je povedal na začetku gospod Popovič, tako da se bomo tudi tokrat odločali enako. V Republiki Sloveniji je 210 občin, več kot polovica jih je nastalo s kršitvijo zakona o lokalni samoupravi, več kot polovica pa jih ne izpolnjuje pogojev. Imamo tri zakone, ki urejajo ustanovitev občine: Zakon o postopku ustanovitve občine, Zakon o referendumu za ustanovitev občin v Republiki Sloveniji in Zakon o lokalni samoupravi, ki pa določa pogoje, ki jih morajo izpolnjevati lokalne skupnosti. Očitno je, da si vse te zakone lahko razlagamo vsak po svoje, in da je možno na osnovi teh zakonov ustanoviti občino tudi, če si dve različni stranki v postopku razlagata vsaka po svoje in obe imata prav, kajti v nasprotnem se ne bi do sedaj ustanovilo 210 občin. V ustanovitev občine je bila izražena volja prebivalcev na referendumu, kar je njihova legitimna pravica. Na nas poslancih pa je dolžnost, da se o tej zahtevi in pravici odločimo pravilno in v korist tam živečih ljudi. Kot izhaja iz referendumske volje ljudi, je za občino glasovalo večinsko prebivalstvo, kar izkazujejo tudi rezultati za ustanovitev novih občin. Kljub očitnim pritiskom italijanske skupnosti, kot izhaja iz medijev, ni bilo izglasovano negativno mnenje do novele zakona, ko je o ankaranski občini razpravljala Komisija za narodna vprašanja. Sigurno je zaznati nasprotje v koaliciji, ki nima enotnega mnenja iz različnih razlogov, ki so očitno znani samo njim. Kot sem že povedal, interes Ankarana je treba spoštovati. Napačno si je razlagati, da gre tukaj le za interes posameznikov iz Ankarana, ampak ravno nasprotno se dokazuje, da je interes posameznikov na drugi strani. Mačehovski odnos mestne Občine Koper do prebivalcev Ankarana in nesprejemljivo razpolaganje premoženja Ankarančanov in še nekaterih krajevnih skupnosti vodi v siromašenje in oškodovanje ankaranske krajevne skupnosti. Nedopustno poseganje v prostor in premoženje Ankarana, Valdoltre, Debelega Rtiča in Lazareta vodi le interes kapitala, ki pa v večini primerov ni dobra popotnica za tam živeče ljudi, še posebej ne, če ta interes izhaja iz skupne občine Koper. Ustanovitvi občine Ankaran nasprotujejo v koprski občini, ker se sklicujejo na zakon, po katerem bi morala občina šteti najmanj 5 tisoč prebivalcev. Seveda nas to v Slovenski nacionalni stranki ne prepriča, saj, kot vemo, imamo veliko število občin z manjšim številom prebivalcev, pa so zelo uspešne, zagotovo pa je razvoj odvisen od župana in ekipe, ki takšno občino tudi vodi. V Slovenski nacionalni stranki se strinjamo, da večje število občin povečuje tudi stroške države in bi se takoj strinjali, da se število zmanjša za polovico, vendar je politika razvoja pripeljala do te meje, da je vseeno boljše, da se podpre ustanovitev občin. V Slovenski nacionalni stranki se strinjamo s prebivalci Ankarana, da je bil kraj razvojno pozabljen kraj, saj ni bilo opaziti zadnjih deset let nobenega razvoja; ravno nasprotno, kraj je nazadoval, česar si pa krajani Ankarana ne želijo več. Imajo številne možnosti v razvoju turizma, podjetništva, ribištva, zdraviliške dejavnosti in rekreacije, pa od tega vsega do danes ni bilo nič. Ko bodo dobili svojo občino, jim bo vse to tudi omogočeno. V Slovenski nacionalni stranki bomo glasovali v dobro ljudi v Ankaranu in upamo, da se jim bo dolgoletna želja tudi uresničila. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Anton Anderlič. Prosim.
Spoštovani! Danes nimamo tega razkošja, da bi lahko glasovali o tem, kdo je za ali kdo je proti ustanovitvi kakšne občine, kdo je navijač oziroma kdo je nasprotnik, ampak imamo pred seboj neko drugo nalogo, da opravimo tisto, kar je zaključek nekega procesa, ki je predpisan z zakonom, ki je na voljo državljanom in državljankam, da v nekaterih stvareh, ki se tičejo lokalne samouprave, odločajo sami in na način, kot je to predpisano z ustavo in zakonom. Bili so predstavljeni mnogi argumenti, od pobud za ustanovitev novih občin do sprejema zakona o ustanovitvi dveh občin, ki sta po razpisanih referendumih dobili ustrezno podporo s strani volivcev in volivk. Veliko je bilo argumentov, ki so govorili v prid eni, drugi ali tretji novi občini, in bilo je tudi mnogo pomislekov. Žal se je v zadnjem obdobju, šele potem ko je bil izveden referendum, tako v občini Koper kot v občini Mirna oziroma Trebnje, v Krajevni skupnosti Mirna, začelo z neverjetnimi pritiski in ne morem verjeti, da bi danes lahko prevladali tisti argumenti, ki so se začeli včeraj pojavljati in na nek način kažejo na to, da v tem parlamentu ne veljajo argumenti, ne veljajo zakonske opredelitve, ampak veljajo nekateri dogovori pod mizo, mimo mize in tako rekoč tudi z grožnjami, pritiski in podobno. Zelo zanimivo bo videti, kako se bodo ti argumenti udejanjili tudi v praksi. Slišati je bilo, tekom te noči in današnjega jutra, kako bo danes dopoldan prisotnost v tej dvorani in kaj je posledica take oziroma kaj je vzrok take udeležbe. Včerajšnje glasovanje! Ampak v redu, tudi to je mogoče. Predvčerajšnjim smo slišali, za kaj da gre pri posameznih zadevah na Primorskem. Ali je res mogoče, da je zaradi tega, ker nihče, ki je tam dol dolgo časa, na Koprskem, prisoten, upravlja s prostorom, upravlja z drugimi resursi, da ni pomislil na to, da imajo tudi občani in občanke pravico, da odločajo o tem, na kakšen način bodo upravljali v lokalni samoupravi v bodoče? Šele takrat, ko se je videlo, da so ljudje vzeli stvar v svoje roke in rekli, mi želimo drugačno lokalno samoupravo, se je začelo izgovarjati na to, kako bo propadla Luka Koper, kako koridor ne bo pravi in tako naprej. V ozadju so mnogo večje stvari. Konec koncev, ali je prav, ali smemo mi, kot poslanci in poslanke, vzeti stvar v svoje roke šele na koncu tega procesa? Argumenti za to, da se razpiše referendum, so bili akceptirani. Res je, Vlada je ugotovila in druge strokovne službe so ugotovile, da so pogoji izpolnjeni. Res je, da istočasno Vlada kakor tudi mnogi mi, nismo podpirali nikoli drobljenje na manjše občine. Res je, da so v ospredje stopili argumenti, ki se jim reče zakonski okvirji, ustavne pravice in možnosti, ki jih ljudje imajo. Zato je razpisan tudi referendum in določeno referendumsko območje na enem in na drugem koncu. Bil je izveden referendum. Ljudje so rekli, kar so rekli. Ali lahko mi potem, ko smo že izglasovali zakon v Državnem zboru, pa rečemo, da ne, prišel je nekdo mimo, ki misli, da bi lažje gospodaril s prostorom in mogoče bolje tržil tisto, kar je tam doli in bolj prav bi bilo, da to dela točno tisti, ki je to delal do sedaj in to mogoče še slabo - ali je lahko tudi kdo drug. Poslanci v Poslanskem klubu Liberalne demokracije menimo, da nimamo tega luksuza, da bi se danes premišljali in spreminjali svoje mnenje, kajti niti en argument, tudi če se je izražal v obliki grožnje, ni tak, da bi nas prepričal v spreminjanju svojega mnenja.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti bo predstavil Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi. Veto Državnega sveta, ki je ustavna kategorija, seveda, služi temu, da se da možnost, da se popravijo storjene napake. To se je dogajalo v preteklosti in se bo tudi v prihodnosti. To je dobra plat naše ureditve, posebej še, ko se ne dogajajo zlorabe. Mnogi argumenti so od vsega začetka bili povedani [[...]]
Prosim za pozornost v dvorani. Samo trenutek, gospod Battelli. Prosim za pozornost in mir v dvorani. Nadaljujte, prosim.
Mnogi argumenti so bili navedeni že od vsega začetka, ki so podkrepili oziroma ki so sloneli na nerazumnosti in neracionalnosti razbitja mestnega tkiva Kopra na način, kot bi se želelo z ustanovitvijo občine Ankaran. Ne bom jih ponavljal, zadevajo mesto kot takšno, zadevajo celoten prostor, obalni prostor, ne samo Kopra, ampak tud ostalih občin na Obali. Namesto da bi se pristopilo k tem občutljivim vprašanjem in občutljivosti tega prostora z ustreznimi zakonskimi rešitvami, ki bi obvarovali [[..]]
Prosim za mir v dvorani v levem delu, prosim!
[[...]]gospodarske in ostale nacionalne interese, katere sestavni del so tudi prostorski interesi, kateri sestavni del so tudi onemogočanje špekulacij z nepremičninami na tem prostoru, zaščito tega prostora pred degeneriranjem kvalitete življenja in tako naprej. Ampak, to kar je neka nova, med navednicami, "kvaliteta" pri ustanavljanju te občine, je v tem, da je v tem primeru kršena zakonodaja vsaj v dveh osnovnih točkah. O 13.a členu smo že slišali in ne bom ponavljal, ampak to, kar vsakdo prezira, je grobo kršenje 5. člena Zakona o lokalni samoupravi. Ko se je drobilo Prekmurje, vsaka novonastala občina je imela podružnično šolo. Nobene šolske ustanove v italijanskem učnem jeziku ni na prostoru eventualne bodoče ankaranske občine. In zdaj bom povedal nekaj, kar ni bilo jasno povedanega doslej: tam ni pogojev za to, ni teh pogojev! Ne glede na to, da določene stvari bi morale biti zagotovljene po 5. členu prej, preden se sploh razmišlja o ustanoviti občin na narodnostno mešanih območjih. To pomeni, da bi ta občina v tem smislu ogrozila dolgoročno interese in položaj narodne skupnosti, interese in položaj, ki so opredeljeni v ustavi in v mednarodnih pogodbah. Zdaj, vem, da v teh razpravah okoli ankaranske občine stalno nastopa, med navednicami, "potreba po obrambi pred italijanstvom" v tem prostoru. To pomeni, da se nacionalni interes identificira v obrambi večine in države pred italijansko narodno skupnostjo, ki ima določen ustavni in mednarodnopravni položaj. Ta filozofija, ki se vleče od osamosvojitve dalje, ko je bila enkrat dosežena, pa tudi ko je bila dosežena integracija Slovenije v vse pomembne mednarodne organizacije in Evropsko unijo, ko je bilo to doseženo, se je ta filozofija še krepila in to je povzročilo v desetih letih padec pripadnikov te skupnosti za četrtino. Nacionalnega interesa se ne uresničuje na ta način.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil Bojan Kontič.
Hvala, predsednik. Spoštovani minister s sodelavcem, kolegice in kolegi! Naj v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov še enkrat ponovim, da od uvedbe lokalne samouprave nasprotujemo pretiranemu drobljenju Slovenije na različne, predvsem pa na eni strani zelo majhne in na drugi strani nekatere velike občine. Ustanovili smo 210 občin. Zakaj smo jih ustanovili - vzroki so različni. V petminutni predstavitvi stališča poslanske skupine je nemogoče vse zaobjeti. Med drugimi pa je prisotno nezadovoljstvo posameznih delov občin z občinsko politiko. In tako dobimo generator za razdelitev občine na manjše teritorialne enote. Bojim se, da je tudi tokrat tako. Predvsem pa je vzrok v financiranju in v Zakonu o lokalni samoupravi. Ta že leta kliče po ustanavljanju novih občin, po seštevku ena plus ena je tri. Občina se razdeli na dva dela in seštevek obeh proračunov bi moral biti enak proračunu občine, ki se je razdelila, pa temu ni tako. Torej, pričakujemo spremembo zakonodaje, ki bo spodbujala k povezovanju. Gospod minister, čas neusmiljeno beži, treba bo pohiteti s pripravo zakonodaje, če želimo to sprejeti v tem mandatu. Danes smo pred tem, da ponovno odločamo o zakonu, s katerim ustanavljamo dve novi občini. Pri tem se je težko strinjati z argumentom, da bo nova občina Ankaran ogrozila razvoj Luke Koper. Prav tako je težko pristati na argument, da je nujno glasovati za novo občino, ker so tako odločili ljudje, pri tem pa spregledamo rezultate referenduma, ki je potekal vzporedno, ki napotuje na ohranitev celovitosti Mestne občine Koper. Pri razpisu referenduma smo opozarjali na neizpolnjene pogoje, a opozarjali smo zaman. Danes smo torej pred dilemo, ali vztrajati pri načelni odločitvi, da ni dobro pretirano drobljenje občin, tudi ne z argumentom, da smo v preteklosti že ustanavljali še manjše občine, ali pa pritrditi volji prebivalk in prebivalcev Ankarana. Zanimivo bo danes, prav posebej zanimivo bo danes spremljati glasovanje vseh tistih, ki so do sedaj brezkompromisno podpirali ustanavljanje novih občin, zanimivo bo. Poslanke in poslanci bomo glasovali različno, vsekakor pa, kot vedno, po svoji vesti.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Zvonko Lah. Prosim.
Spoštovane poslanke in poslanci. Naj še jaz povem, da imamo v Sloveniji 110 občin manjših od 5 tisoč prebivalcev, kar pravi 13. člen Zakon o lokalni samoupravi. Se pravi, 110 občin imamo takih, ki ustrezajo oziroma nekatere tudi ne po 13a. členu Zakona o lokalni samoupravi. Na predhodnih postopkih za ustanovitev občin je Vlada ugotovila, da tako območje občine Ankaran kot območje Občine Mirna izpolnjujeta vse pogoje za ustanovitev občine po 13a. členu Zakona o lokalni samoupravi. Matično telo, Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je to tudi potrdil. Tudi Državni zbor je razpisal referenduma na obeh območjih. Oba referenduma sta bila pozitivna, s to razliko, da je na območju občine Ankaran bilo za občino 55,45% volivcev, ki so se udeležili referenduma ali 35% vseh volilnih upravičencev. Na območju občine Mirna pa 88,24% ali 60% vseh volilnih upravičencev na tem območju. Državni svet je potem izglasoval veto samo zaradi občine Ankaran. Nikjer ni bilo povedano, da nasprotuje ustanovitvi občine Mirna. Odbor za lokalno samoupravo in regionalni razvoj je ponovno 9 proti 6 glasoval za zakon o ustanovitvi obeh občin. Tudi Vlada podpira ta zakon in to smo tudi danes slišali. Predsednik Vlade je obiskal Ankarančane, in kolikor vem, obljubil občino. Vse koalicijske stranke se zavzemate za združevanje občin in ne za delitev občin. Tudi predlagatelji za ustanovitev občine Mirne izhajajo iz vseh koalicijskih strank, razen sedaj gospoda Žnidaršiča, ki pa je svetnik občine Trebnje, iz katere se izloča občina Mirna in je za to tudi glasoval. Občina Mirna je pri tem zakonu čisti ujetnik zakona, ki bo sprejet za obe občini, Državni svet občini Mirna ne nasprotuje, niti Vlada ne nasprotuje obema občinama, tako tudi poslanci Slovenske demokratske stranke ne nasprotujemo stališču Vlade, seveda za razliko od nekaterih stališč koalicijskih strank, ki so proti stališču Vlade in proti obljube predsednika Vlade. Upam, da boste tokrat glasovali tako kot zmeraj do sedaj, ko upoštevate stališče Vlade.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin in prehajamo na odločanje o navedenem zakonu. Ob tem vas želim opozoriti, da mora pri ponovnem odločanju, skladno z drugim odstavkom 91. člena Ustavne Republike Slovenije, za sprejem navedenega zakona glasovati večina poslancev Državnega zbor, to je 46 ali več. Glasujemo. Pardon, obrazložitev glasu v imenu poslanskih skupin. Prosim za prijavo. Obrazložitev imenu Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke, Franc Pukšič.
Hvala lepa kolegice in kolegi! V Slovenski ljudski stranki bomo načelni, tako kot od 1994. leta, ko se ustanavljajo občine. Ustanovitev slovenskih občin je bil eden izmed treh projektov te države, ki so sigurno najpomembnejši v zgodovini Slovenije: sigurno je bila osamosvojitev, brez tega ničesar ostalega ne bi bilo, potem lokalna samouprava in seveda vstop v Evropsko unijo in posledično tudi v monetarno unijo. Po štirih mandatih do danes ni bilo niti enega samega predloga za to, da bi se občine združevale. Nekateri sicer pravijo, da v Sloveniji gremo v drugi smeri, kot se gre v Evropi. Mogoče je res, vendar vedeti je treba, da smo živeli 50 let pod komunizmom, da smo živeli 50 let v enopartijskem sistemu, da se 50 let slovensko podeželje ni razvijalo, da se 50 let Slovenija ni razvijala, da so se seveda razvili samo centri. Žal tudi v tem času ne moremo zaradi nekih centralističnih interesov priti do regionalizma, do regijskega razvoja. Pa vendar, če ne bi imeli lokalne skupnosti, če ne bi imeli občin, danes Slovenke in Slovenci ne bi pili ne vode, ne bi imeli šol, vrtcev, ne bi imeli ponovno razživetega kulturnega in športnega delovanja v svojih okoljih, v katerih živijo. Če kdo, potem prav lokalna skupnost - svetniki, skupaj z vsemi odbori itd., so ogromno naredili za kvaliteto življenja, izpolnili vsa pričakovanja, ki jim jih seveda zakon daje in za katera imajo po zakonu možnost. Vse to, kar nekateri govorijo, da se gospodarsko na Slovenskih goricah, v Halozah, Prekmurju in tako dalje ne razvijajo, se enostavno ne razvijajo zato, ker ni regionalizacije, občine pa te možnosti nimajo. Ne morem pa verjeti, da nekateri, ki so jih bile vseskozi polna usta o ustanavljanju občin, danes temu ne bodo pritrdili.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu Roberto Battelli v imenu Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Hvala lepa, predsednik. Z ustanovitvijo občine Ankaran bo postala Mestna občina Koper ne samo šibkejša, ampak mesto bo ranjeno v njegovi digniteti, v njegovi zgodovini, v njegovem bistvu. To je umeten projekt, ki izhaja iz politični ambicij, katerih dobri del je lahko dober program za jesenske volitve, ne pa argument za ustanavljanje ene občine. To bo strateška napaka za Obalo.
Hvala lepa. Prosim za prijavo za obrazložitev glasu v svojem imenu. Obrazložitev glasu v svojem imenu Darja Lavtižar Bebler.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Tako kot sem se doslej že v prejšnjih mandatih odločala v zvezi z ustanovitvami novih občin v smislu uresničevanja pravice do lokalne samouprave, tako bom tudi danes podprla znova ta zakon. Vsi argumenti, ki so bili danes tukaj navedeni in privlečeni za lase, če smem tako reči, me ne prepričajo. Če bi to držalo, da bo potem naša zahodna stran države šibkejša, potem ne bi smeli ustanoviti novih občin ne na severu, ne na vzhodu in ne na jugu. Gre za to, da gre za posebno košaro človekovih pravic, to je pravica ljudi do lokalne samouprave. Želim biti samo načelna, nič več in nič manj kot to. Če so ljudje na referendumu odločili, da želijo imeti svojo občino, bom jaz njihovo voljo spoštovala. In mislim, da tudi poslanci nimamo te pravice, da bi nasprotovali volji občanov, ki so samo izrazili svojo pravico, da odločajo, kako bodo svoje zadeve na lokalni ravni urejali sami. Zakon bom znova podprla. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu dr. Luka Juri.
Hvala lepa. Glasoval bom proti temu zakonu, predvsem zato, ker nasprotujem nadaljnji drobitvi, ker nadaljnja drobitev pomeni šibitev lokalne samouprave, ne ojačane lokalne samouprave. In tudi zato, ker kot Koprčan dobro poznam primer Ankarana. Glasoval bom proti zato, ker sem za solidarnost in enotnost, ki sta tisti dve načeli, ki sta vsa ta leta držala Mestno občino Koper skupaj. Solidarnost zato, ker vsi skupaj v Mestni občini Koper delimo sad 50-letnega dela in žrtvovanja predvsem s strani Koprčank in Koprčanom, ki še danes se poleti zbujamo zaradi padanja kontejnerjev na prvem pomolu Luke Koper, ampak zaradi solidarnosti, da si vsi skupaj lahko delimo sad dela Luke Koper, ne da si to prisvoji le neka manjšina. In zaradi tega bom glasoval tudi za enotnost, ker to je edini ključ, da v Kopru ostanemo močni. Glasoval bom za Koper, ne za to opcijo, ne za tisto opcijo, ne za župana ne za podžupana. Glasoval bom za Koper. Upam, da danes ne bomo ranili sistema. Če bomo to storili, bomo čez dve leti imeli še štiri nove občine in bi bila to napaka. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Breda Pečan. Prosim.
Hvala lepa. Vse grožnje z zapleti v zvezi s sprejemanjem državnega lokacijskega načrta za območje Luke, vse grožnje z oviranjem razvoja Luke, vse grožnje zaradi strahovite ogroženosti italijanske narodne skupnosti na območju, morda vendarle, bodoče občine Ankaran, so seveda izmišljotine, ki kažejo na to, da tisti, ki nasprotujejo ustanovitvi občine Ankaran in s tem istočasno tudi ustanovitvi občine Mirna na Dolenjskem in preimenovanju Svetega Jurija ob Ščavnici, da pravzaprav zlorabljajo javno predstavljanje dejanskih razlogov, zakaj je sploh do odločitve za ustanovitev občine Ankaran prišlo. Moram reči, da tisti, ki se razglašajo za najboljše poznavalce razmer v Kopru in Ankaranu, seveda res dobro poznajo razmere, vendar zamolčijo tisto, kar je očem skrito, kar pa čutijo ljudje, ki tam živijo. Ne samo Ankarančani, ampak tudi Koprčani, tudi Maražgani, tudi Dekančani in še marsikdo drug. To je totalna centralizacija in odločanje v lokalni oblasti brez kakršnekoli možnosti, da bi prebivalci posameznih območji lahko sodelovali pri tem odločanju. Zaradi tega bom glasovala za potrditev tega zakona, ki je prava. Ta veto namreč je prvič v zgodovini ustanavljanja občin in sploh v zgodovini zakonodaje na področju lokalne samouprave, prišel na dan. Pozivam pa seveda Ankarančane, da če bo današnje glasovanje neuspešno, da se takoj obrnejo na Ustavno sodišče, ker mislim, da bodo tam dosegli svojo pravico.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu mag. Franc Žnidaršič. Prosim.
Lepa hvala, gospod predsednik! Spoštovani svetnik Državnega sveta, minister, kolegice in kolegi! Ne samo zato, ker sem eden izmed podpisnikov predloga za ustanovitev občine Mirna, pač pa tudi zaradi tega, ker bo občina Mirna ena med največjimi, če štejemo tistih 100 in 10, ki nimajo 5 tisoč prebivalcev, je treba to podpreti zaradi tega, ker je občina Mirna, ki bo nastala, tista, ki želi ustvariti oziroma realizirati velik projekt čistilne naprave v Mirnski dolini z dvema sosednjima občinama in celo predvidevajo njihovo združitev v eno občino Mirnske doline. To je en argument. Drugi argument je pa v tem, da ne more biti referendumska tako rekoč plebiscitarna odločitev krajanov krajevne skupnost Mirna, da ustanovijo svojo občino, žrtev sporov med Ankaranom in občino Koper. Tako je težava v tem, da je isti zakon, ki pokriva oboje, pa bi zaradi tega, ker Državni svet nasprotuje ustanoviti samo ene občine, padla tudi odločitev o ustanoviti občine Mirna. Zame je to nesprejemljivo, mislim, da je prav, da se še ti dve občini ustanovijo, glede na to, da smo upoštevali mnenje, referendumsko voljo občanov na obeh območjih, na vseh območjih že prej, je prav, da jo tudi sedaj. Zato ne morem drugače kot pri prvem glasovanju podpreti ta zakon. Hvala.
Hval lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Zvonko Lah. Prosim.
Hvala lepa. Jaz se popolnoma strinjam z mojim predhodnikom, gospodom Žnidaršičem, da je občina Mirna ujetnik tega zakona, razprtije med Koprom in Ankaranom, čeprav osebno podpiram tudi občino Ankaran in sem prepričan, da bo ta občina tudi uspešno delala kot vse občine do sedaj. Nova občina Mirna je ustanovljena, tako kot so tudi predlagatelji rekli, z namenom, da se združijo občine Mirnske doline, ker gravitirajo na eno območje, imajo skupne projekte in je to vmesna faza samo za ustanovitev te občine. Zato je tudi občina Trebnje oziroma občinski svet soglasno podprl takšno občino oziroma da se odcepi. In referendumska odločitev, ki je bila dosežena na tem območju, mislim, da zavezuje nas vse, da potrdimo občino Mirno. V nasprotnem primeru ne vem, če lahko govorim o pravni državi in da spoštujemo zakone, ki so bili tukaj sprejeti, ali pa evropsko listino o lokalni samoupravi, kjer smo se zavezali, da bomo razvili lokalno samoupravo. Ne vem kaj povedati ljudem v tistem kraju, ki so šli s takšnim odstotkom že na volišča in skoraj 100%, malo manj kot 100% glasovali [[...]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]za svojo občino. Do sedaj tudi ne pomnim, da bi v paketu glasovali za Zakon o ustanoviti občin, tako kot danes. [[..]] [[izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospa Melita Župevc. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Jaz bom seveda glasovala za potrditev tega zakona. Razlog za mojo odločitev je jasen: nasprotniki občine Ankaran me niso prepričali; nasprotno, celo utrdili so me v prepričanju, da bo moje glasovanje pravilno. Glasovala bom "za", ker danes v tej dvorani manjka najmanj 21 tistih, ki so prejšnjič glasovali "za". Glasovala bom za, ker imam odgovor, zakaj teh najmanj 21 poslancev danes ni v tej dvorani. To je moj odgovor. Verjamem, da tudi tisti, ki so se danes odločili verjamem, da niso tako utrujeni od včerajšnje interpelacije proti notranji ministrici Katarini Kresal, imajo svoj razlog, zakaj niso prišli. Glasovala bom za, ker so ljudje odšli na referendum in so se odločili. Glasovala bom za, ker bom spoštovala njihovo voljo. Glasovala bom za, ker ne pristajam na vse zgodbe, ki se dogajajo okoli ustanovitve občine Ankaran. Moj glas bo šel absolutno za. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu gospod Lojze Posedel.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Kolegice in kolegi! Glasoval bom za predlog. Sem župan v občini, ki ima 21 tisoč prebivalcev in je nekoč imela 48 tisoč prebivalcev in iz 18 tisoč je nastalo pet novih občin in v sožitju dobro sodelujemo v lepi zeleni Savinjski dolini. Podpiram pravico do lokalne samouprave, do tega, da ljudje delajo na ozemlju, za katerega se odločijo, vendar pa ob tem tudi ostro nasprotujem takim trditvam, kot jih je kolega Pukšič predstavil, da se je življenje [[...]]
Kolega, brez polemik. Se opravičujem. Ne omenjajte imen, samo trditve, če želite.
Se opravičujem. Trdim, da se življenje v lokalnih skupnostih ni začelo z novimi občinami, da se takrat niso začele graditi ceste, vrtci, šole, ampak da bi bilo verjetno dobro tudi pogledati, s kakšnim denarjem se financira to število novih občin. Zato bi bilo zelo dobro, da bi ustrezno ministrstvo oziroma vladna služba pripravila res kvalitetno analizo financiranja občin. Nenormalno in nemogoče je, da je občina z nekaj sto prebivalci v enakim sistemu financiranja kot glavno mesto skoraj s 300 tisoč prebivalci. Tukaj je treba to najprej razčistiti, postaviti pravila financiranja, potem bo tudi lažje reči, komu lahko na svoje in komu ne. Predlog podpiram, je pa nujno, da se sistem financiranja občin uredi.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu, gospod Franco Juri.
Hvala, gospod predsednik. Jaz bom glasoval za predvsem iz doslednosti. Drugič bom glasoval za ta zakon, kajti ta glas pomeni glas proti grožnjam z verjetno neustavnimi referendumi, za katere je občinska uprava Koper verjetno izbrala v enem vikendu 10 tisoč podpisov na zelo demokratičen in verjetno transparenten način. Bom glasoval za, ker je to glas proti kupčijam, ki so danes očitne in ker z enim glasom za interpelacijo je nekdo uspel dobiti kar 21 odsotnih poslancev. Zato je moj glas glas za demokracijo, za dosledno spoštovanje pravne države in za korektnost v politiki.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Roberto Battelli.
Hvala lepa, gospod predsednik. Res je, mnoge majhne občine so izboljšale svoj položaj, glede na tisti prostor, ki ga pokrivajo od prej. Ampak gre za ruralne občine. In ve se, da te občine glede na sistem financiranja, ki obstaja, lahko dosežejo določen nivo razvoja, ki je omejen. Potem se ta razvoj ustavi. Ankaran ni ruralna občina, ima popolnoma drugo strukturo, zgodovino, druge povezave. Gospodarske in ostale analize, ki so narejene in ki so strokovne, ne zagovarjajo razbitja občine Koper na ta način. Kar pa zadeva odnose z Luko, ne gre za to, da bo Luka ogrožena z dvema občinama. Luki bo lažje uveljaviti svoje interese, gospodarske in legitimne, proti urbanemu prostoru z dvema občinama, s šibko občino Ankaran kot pa z močno Mestno občino Koper, če bo ta občina upravljana na način, kot je treba upravljati ta prostor. Velika občina pomeni resnega sogovornika za Luko. Majhna občina Ankaran in šibka občina Koper pa pomeni ogrožanje kvalitete življenja v tem prostoru.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Matevž Frangež.
Prepričan sem, da čas, v katerem živimo, postavlja pred nas mnoge izzive, tudi na lokalnih ravneh. To je čas, ko moramo okrepiti našo skupnost, da bo ta močnejša in bolj povezana ter bolj sposobna zagotavljati pomoč in podporo ljudem v stiski ter spodbudo tistim, ki so na pragu poleta. Drugič, da zagotovimo učinkovit prehod v nizkoogljično družbo, kjer je naša odgovornost prav na lokalnih ravneh toliko večja. In tretjič, da zagotovimo kakovostne javne storitve, ki si jih naše državljanke in državljani, občanke in občani zaslužijo. Zato bom ostal zvest svojim dosedanjim stališčem in apelu, da se v tej državi na novo organiziramo, v skladu s cilji, ki si jih zastavljamo tudi kot vladna večina za spremembe, ki so v naši družbi potrebne. Tako, kot smo organizirani doslej, s tolikšnim številom občin, pač te učinkovitosti ne bomo dosegli. In če smo se kaj naučili iz zgodbe o Ankaranu, smo se naučili predvsem to, da noben župan, noben veljak ni kralj na Betajnovi, ampak mora svojo občino upravljati v skladu z interesi in potrebami svoje skupnosti. To mora biti nauk tudi za gospoda Popoviča. In dokler ne bomo premaknili te meje politične odgovornosti in politične kulture više, bo vedno nekdo zapostavljen in odrinjen. Zato je pravi odgovor za nezadovoljstvo v občinah večja odgovornost politike in županov ter posluh za potrebe vseh občanov in vseh predelov občine. In to je pravi odgovor na izzive, ki jih pred nas postavlja Ankaran. Dotlej pa bom zvest [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]temu, da potrebujemo reorganizacijo lokalne samouprave in ponovno združevanje slovenskih občin v močne in učinkovite lokalne skupnosti.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu mag. Borut Sajovic. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Prijazen pozdrav ministru in sodelavcu ter predsedniku Državnega sveta! Referendumska odločitev občank in občanov ali državljank in državljanov je za odgovornega politika nekaj svetega, je zakon. Če se k temu pridruži še oseben razmislek, da je treba glasovati tako, ko človek misli, da je prav, ne pa tako, da bo marsikomu všeč, potem je izbira jasna. Sam bom ponovno podprl ta zakon. Od tistega trenutka, ko so se ljudje na referendumu odločili in ko smo jim prižgali zeleno luč za referendum, poti nazaj ni več. Seveda je v Sloveniji možen razmislek, ali je število občin preveliko ali premajhno. Jaz moram reči, da ljudje v številnih majhnih občinah so na kvaliteti življenja v teh letih veliko pridobili. Naloga nas, kot zakonodajalca, in Vlade je, da zadevo ocenimo in se pogovarjamo o zakonu o financiranju občin, da se pogovarjamo o tem problemu. Vesel sem, da sem ob zadnjem obisku gospoda ministra na Gorenjskem dobil pojasnilo, da se o tem razmišlja, kako intenzivirati sodelovanje občin na številnih področjih. Sam prihajam iz občine, kjer nam uspešno deluje medobčinska redarska služba in medobčinski inšpektorat, pripravljamo tudi skupen revizijski organ. Če bodo naše zakonodajne pobude šle v pravo smer, potem se bo ta postopek drobitve Slovenije ustavil sam od sebe. Zato še enkrat napovedujem, da bom odločitev ponovno potrdil. Hkrati pa prosim predsednika, ker sem [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]zadnji razpravljavec, če lahko napovem tudi proceduralni predlog pred glasovanjem.
Lahko, vendar mislim, da niste zadnji, ki boste obrazložili svoj glas. Zato ponovno odpiram prijavo za obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu v svojem imenu Anton Kampuš, prosim.
Spoštovani predsednik, minister, kolegice in kolegi. Treba je graditi na izkušnjah. Graditi na izkušnjah pomeni to, da se je treba nekaj naučiti in da je treba izkušnje prenašati v prakso. Danes doživljam spet veliko zamegljevanje, napačnih razmišljanj, ki jih seveda dopuščam, vendar resnica pa je popolnoma drugačna. Nimam rad tega ali pa ne odobravam tega, da bi ob vsaki drugi besedici si dovolili reči vse najslabše ali pa najboljše o Pomurju. Če bi si nekdo naredil analizo pokrajine, ki je na levi strani naše države, in bi poskušal to aplicirati s 27-imi občinami, potem bi mogoče čez leta in leta prišel do tega, da je tudi to mogoče vzrok za to, kje je ta pokrajina. Torej ta razdrobljenost, ta nemoč, priti na skupni imenovalec in doseči to, da se gremo skupne projekte. 27 spraviti na skupni imenovalec ni enostavno. Iz tega sem se nekaj naučil. To pa pomeni, da je moje mišljenje, ne mišljenje naše poslanske skupine, takšno, da ne pristajam na drobljenje Slovenije še na manjše občine, kot pa že so. In to iz preprostega razloga, ker ugotavljam, da bi morali biti skupni projekti tisti, ki bi nas povezovali, ki bi imeli za skupni cilj boljši razvoj, boljše življenje v posameznih pokrajinah, ne pa samo na občinah. Je pa res, bil bi krivičen, če bi povedal to, da so male občine vse tiste slabe ali pa, da so velike občine slabe. Ni res. V večji meri je seveda odvisno od župana, ali je sploh sposoben najti skupno [[...]] [[Izklop mikrofona.]] [[...]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Gvido Kres. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Glasoval bom za zakon. Glasoval bom v skladu z voljo ljudi na območju, kjer se ustanavljajo občine. Politiki pa naj se vprašajo, zakaj je v Ankaranu takšno stanje. Še to bi rad povedal, v tem času se govori, da so Koprčani gradili Luko Koper. Niso jo samo Koprčani. Luko Koper smo gradili vsi Slovenci. Nazaj poglejmo zgodovino, kaj smo mi takrat izgubili tržaško luko, pot na odprto morje, da ne govorim kaj še vse. Predvsem to imejte pred seboj, da se je Luka gradila za potrebe slovenskega gospodarstva in ne vem, zakaj vsi iščejo razvoj samo v povečanju luke kot luke. Saj se lahko išče tudi razvoj v povečanju kvalitete, v tem, kaj se bo v tej luki pretovarjalo, kakšne ladje naj se pričakujejo. Mogoče lahko pričakujemo tudi bistveno več od turizma in razvoj luke v turističnem smislu, v smislu križarskih destinacij. In to je tisto, s čimer bi tudi ohranili okolje. Ne smemo na račun okolja in na račun povečanega tovora zanemariti razvoja cele države in tudi tistega majhnega koščka, ki ga imamo še v tem delu Jadrana. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Franc Pukšič.
Hvala lepa. Danes je že bilo nekajkrat rečeno, da se pripravlja sprememba zakonodaje, tako financiranja kot delovanja lokalne samouprave oziroma občin. Kolegice in kolegi, ki ste v koaliciji, vendar nekoliko poglejte po tako imenovanih skupnih občinskih upravah, kjer se - nekateri kolegi so danes o tem že govorili - na lokalni ravni že znamo zmeniti, kaj je skupno dobro. Sam prihajam z območja, kjer imamo skupno občinsko upravo od vsega začetka tako rekoč in različne občine združujemo različne interese ter različno uporabljamo to skupno občinsko upravo. Pokazalo se je, da je to dobro. V prvi vrsti je to dobro za občanke in občane, kar je izključno tudi naš interes. Govoriti danes o nekem gospodarskem razvoju in gospodarskem zastoju, je popolnoma deplasirano, ker gre za regionalizacijo. Če bi danes imeli regionalizacijo, verjamem, da bi tudi evropska sredstva bistveno več in bolje izkoriščali, kot pa jih sedaj. In na koncu ne bi ostalo, tako kot se nam zdaj že nakazuje, cca milijarda evrov v Evropi, namesto da bi to v tem gospodarskem in investicijskem krču izkoristili. Če boste zadeve centralizirali še bolj, kot ste jih tudi z dopolnitvijo Zakona o glavnem mestu, kjer se nekemu županu kar tako da, bomo imeli še več takšnih operacij, kot je bila včerajšnja, ko se na državni račun nekaj kupuje za privatne [[...]] [[Izklop mikrofona.]]
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Matjaž Han.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovani gostje, lep pozdrav tudi na balkon! Mislim, da je danes vsako vsebinsko izvajanje vsakega posameznika odveč. Danes gre za promocijo, kako se je moč čez noč zlobirati, se "zdilati" in reči, "ostanite doma, ker smo se v vrhih tako dogovorili." Pred sabo imam glasovanje iz 30.3.2010, kjer je stranka, ki je najbolj poštena, najbolj odgovorna, ki je, bom rekel, vse sploh in oh, bila prisotna v Državnem zboru in glasovala za v večini, danes pa verjetno te stranke zaradi takih ali drugačnih dogovorov oziroma poslancev zanimivo ni v dvorani, kljub temu da se niso opravičili za to sejo. Jaz osebno nisem glasoval za referendum, ampak ko so postopki stekli, ko so ljudje na terenu v Sloveniji rekli oziroma v Ankaranu, v Mirni, da so za, da gredo iz svoje matične občine, da gredo na svoje, v svojo občino, sem se odločil, da bom glasoval za. In to bom danes tudi storil. Za razliko od nekaterih, ki so jim dogovori pod mizo veliko bolj pomembni kot pa ljudje na terenu. Me prav zanima, kako bo gospod Zvone, ki tako zagovarja to Mirno, opravičil pred svojimi volivci svojo stranko, ki je najbolj poštena v Sloveniji. Hvala.
Prosim, brez nanašanja na druge ljudi, poslance, ker ne morejo več odgovarjati. Obrazložitev glasu v svojem imenu Vito Rožej. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi,. ostali gostje! Jaz sem imel pomisleke glede nastanka občine Ankaran takrat, ko je po mojem mnenju bil čas za to. Ko smo razpravljali o tem, ali obstajajo razlogi, da razpišemo referendume na teh referendumskih območjih v Ankaranu in krajevni skupnosti Mirna. Od tam naprej pa, kar se mene tiče, odločitev ni bila več v naših rokah. Bila je v rokah suverena, ki je tudi nam podelil ta mandat, ki ga imamo, volivk in volivcev. Pravica do samoodločbe, za katero se vas je takrat odločila večina, sam pa med tistimi nisem bil, je seveda pravica, na kateri ta država temelji in jo moramo zato vsem njenim državljankam in državljanom priznavati. Je temelj demokratičnosti te države. Kdor take pravice ne zna razumeti, spoštovati in priznavati, se ne sme imeti za demokrata. Stranka, ki bi ignorirala referendumsko voljo državljanov, se ne sme imeti za demokratično in demokratsko, ker to ni. Sam želim biti demokrat in sem zelo vesel, da sem član demokratične stranke ne pa demokratske. Sedaj bom tako kot v prejšnjem glasovanju o tem zakonu podprl predlagani zakon.
Hvala. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Predlagani zakon bom podprl predvsem iz razloga, ker v predlagani novonastali občini Mirna se imajo namen v prihodnosti združiti s sosednjima občinama v eno večjo občino. V moje prepričanje, da bom glasoval za, pa me utrjuje tudi licemerje enega izmed poslancev, ki je dejal, da je naša zaveza, da bi morali vsi glasovati za, obenem pa v njegovi stranki 20 poslancev danes namerno manjka, mogoče zaradi kupčije z včerajšnjim glasovanjem.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu Renata Brunskole. Samo trenutek, proceduralno gospod Tanko.
Spoštovani predsednik Državnega zbora! Ugotavljam, da vi obrazložitve glasu ne vodite v skladu s poslovnikom in dopuščate polemike s tistimi, ki nimajo kaj polemizirati. Vsak je dolžan, če je obrazložitev glasu, obrazložiti, kako bo glasoval. Vse druge vzporedne zadeve, paralelne zadeve pa naj se prihranijo za kakšno drugo razpravo. Ugotavljam tudi, da ste včeraj velikokrat posegli v obrazložitev glasu, tudi danes morda že pri komu. Včeraj pa ste velikokrat jemali besedo, prekinjali razprave, predvsem na naši strani, ker smo imeli določene argumentacije pri obrazložitvi glasu pri včerajšnji kupčiji, ki je enormna. Ko je nekdo zato, ker ima milijon premoženja in 30 milijonov dolga dobila glasovanje [[...]]
Gospod Tanko, proceduralni predlog.
No, hvala, hvala. [[...]]dobil 30 milijonsko glasovalno popotnico, zato da bo lahko pokril svoje dolgove. Včeraj ste vsakič intervenirali, če je kdo samo omenil kakšno zadevo, ki ni bila v skladu s tem. Zato vas ponovno pozivam, da vodite obrazložitev glasu v skladu s poslovnikom in da opozorite tiste, ki pozivajo karkoli tako ali drugače, da tega ne počnejo in jih tudi prekinete in tudi tako, kot ste že nekajkrat storili, jim vzamete besedo. Kar zadeva naše glasovanje. Mi svojega stališča nismo spremenili, kolegi, da ne bo kakšnih težav za vnaprej. Mi bomo glasovali za vladni zakon. Ta zakon je vladni zakon. In mi kot opozicijska stranka bomo glasovali za vladni zakon. Žal pa iz obrazložitve glasu ugotavljam, da vladni poslanci ne boste glasovali za vladni zakon [[...]]
Gospod Tanko, sedaj obrazlagate glas poslanske skupine [[...]]
[[...]]počakajte [[....]]
To je bilo že mimo.
3 minute imam, da obrazložim.
Glas je bil obrazložen. Sedaj moram uporabiti vaše lastne besede proti vam, mi je zelo žal [[....]]
[[...]]pričakujem [[....]]
[[...]]prosim, če ostanete v okviru proceduralnega predloga.
Pričakujem, da ne boste dvolični, da boste pustili tudi nam, na naši strani, da povemo tisto, kar mislimo, tako kot ostali v proceduralnem delu in tudi pri obrazložitvi glasu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Jaz, kot ste videli, omejujem in ene druge. Opozarjam, da naj ne uporabljajo imen poslancev, da ne polemizirajo, da predstavljajo samo, kako bodo glasovali in zakaj. Opozarjam ene in druge. Mikrofona, res je, da nisem izključeval, ne enim ne drugim. Besede, ki so bile do sedaj izrečene, pa bom z veseljem uporabil pri vseh naslednjih obrazložitvah. Obrazložitev glasu v svojem imenu Renata Brunskole.
Najlepša hvala. Lepo pozdravljeni še enkrat. Nekajkrat sem v tej dvorani in tudi na sejah Odbora za lokalno samoupravo obrazložila svoje mnenje. Sem sopodpisnica ustanovitve občine Mirna predvsem iz razloga, da se v prihodnosti tri manjše občine, Mirna, Mokronog-Trebelno in Šentrupert, združijo v večjo občino Mirnska dolina. Res je, da gre tu za nekoliko drugačno situacijo kot v primeru ustanovitve občine Ankaran, vendar v skladu z mnenjem Vlade in tudi v skladu s sprejeto odločitvijo na seji Odbora za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, kjer je bil z veliko večino ta predlog podprt, bom tudi sama podprla ustanovitev obeh občin, seveda ne zaradi tega, da bi se v nadalje občine drobile, pač pa tu vidim možnost za prihodnje, da bomo ostali na številu 210 občin, ko se bodo tri občine združile v občino Mirnska dolina, saj na tem območju že sedaj sodelujemo pri veliko projektih. V obrazložitvi svojega glasu moram povedati, da sem prepričana, da bomo tisti, ki prihajamo z območja te volilne enote, glasovali za razvoj območja Dolenjske, Bele krajine in Posavja.
Hvala lepa. Želi še kdo obrazložiti svoj glas v svojem imenu? Prosim za prijave. [[Mir v dvorani, prosim. Brez komentarjev, ki jih slišim do tu gor.]] Obrazložitev glasu v svojem imenu, Jože Tanko.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, časi so taki, da cvetni prah daleč raznaša. Sam bom zakon podprl, in to zaradi tega, ker je to treba podpreti za izpeljavo postopka. In podprl ga bom kljub temu, da je bilo v postopku sprejemanja občin zelo veliko nedoslednosti pri koalicijskih partnerjih in tudi pri obravnavi na delovnem telesu. Niso bili vsi pobudniki, ki so želeli nove občine, v enakem položaju. Dobili smo dva ekstrema za novi občini, ne pa tudi tistih, ki so prav tako izpolnjevali pogoje, na enak način kot omenjena dva predloga. Tako da si tu lahko koalicijski poslanci marsikaj pripišete na svoja pleča. Prav tako je v postopku obravnave na delovnem telesu prišlo do poneverbe. Zahteva, ki ste jo poslanci vložili s priloženim zakonom, ni bila obravnavana v besedilu, kot je bilo vloženo. Pa bom kljub temu podprl postopek in zaključek tega dela. Podprl bom tudi zato, ker bi rad povedal, da tu ne gre za nobene kupčije. Včeraj ste podprli veliko kupčijo, vsi poslanci na nasprotni strani [[...]]
Kolega Tanko, spomnite se lastnih besed: ni polemik z drugimi skupinami. Prosim!
Spoštovani predsednik, pričakujem, da boste vsaj pri tej točki dosledni in da boste pustili tudi meni povedati, kot so drugi povedali. Včeraj ste imeli priložnost, da bi glasovali proti kupčijam z državnim denarjem in državnim premoženjem, pa tega niste storili. Zato ne očitati tistega, kar ste včeraj zamudili, nekomu, ki danes glasuje po svoji vesti in po svojem prepričanju. Glasoval bom za to, da se ta zakon sprejme. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključili smo z obrazložitvijo glasu. Proceduralni predlog? Obrazložitev glasu. Še kdo želi obrazložiti svoj glas? Gospod Dušan Kumer, obrazložitev glasu.
Se zahvaljujem, gospod predsednik, da bom lahko povedal svoje mnenje. Jaz sem prejšnjikrat glasoval za ustanovitev obeh občin, ker so se ljudje tako odločili na referendumu in bom danes to svojo določitev ponovil. Sem pa še bolj prepričan, da so ljudje imeli prav, ker očitno tisti, ki jih danes ni notri, imajo velik strah pred tistimi, ki delajo kampanjo za to, da občine Ankaran ne bi bilo. In zato je danes ta dvorana tako prazna. To me še bolj prepričuje v tem, da imam prav, da danes pritisnem tipko za.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, Jožef Jerovšek. Prosim.
Hvala lepa. Tudi jaz bom tako kot vedno doslej, dosledno in načelno, podprl ta zakon, ki je bil dejansko tudi posledica referendumov. Zelo pa mi je žal, da te pravice ta večina ni dala tudi tistim občinam, ki sem jih sam vložil, ki na isti način izpolnjujejo te pogoje. Dvoličnost, hipokrizija, ki jo doživljam v tem parlamentu danes, je tako grozljiva, da [[...]]Ja, niste podprli občine Fram, niste podprli občine Polskava, ko smo o tem razpravljali, pa sta imeli boljše pogoje kot občina Mirna. Kje je tukaj neka pokončnost? In ne pustim, da kdorkoli očita pokončnost komerkoli v zvezi s tem, ker ste največkrat naredili salto mortale v tem parlamentu. In tudi danes delate salto mortale.
Ne vem, če vem, kako bo glasoval kolega Jerovšek, ampak vseeno. Prosim za prijavo za obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospod Miran Potrč. Prosim.
Hvala lepa. Govoril bom o svojem stališču in o tem, kako bom sam glasoval. Jaz spoštujem vsakega, ki poudarja, da je edino on in pove razloge, zakaj je demokrat v Državnem zboru. Jaz tudi mislim, da sem demokrat, mislim pa, da sem v veliki stiski ob glasovanju o predlogu, ki ga imamo danes. Zakaj? Zaradi tega, ker so se tudi v tem primeru, na žalost pa še v kakšnem, povezali med seboj interesi, ki so mnogo preko interesov lokalne samouprave, ki so v večji meri interesi kapitala. In če mene vprašate, jaz niti tistim nosilcem kapitala v Ankaranu in niti tistim v Kopru, če stvari poenostavim, ne verjamem v taki meri, da je možno velike besede o demokraciji pri glasovanju za ta ali drug predlog uporabljati. In drugo, kar bi rekel, jaz sem mnenja, različno sem glasoval pri ustanavljanju občin v letih nazaj, ko smo jih ustanavljali. In prav gotovo, če boste sledili mojemu glasovanju, boste našli kakšno napako ali pa mnogo napak. Te napake smo delali tako ali drugače vsi, ker smo pristajali na to, da se o lokalni samoupravi odloča na način, ki ne pomeni korektne, pametne, na enak način in po enakih kriterijih zagotovljene lokalne samouprave povsod, ampak smo jo oblikovali na način, kjer se je bolj kot drugod organizirala skupina ljudi, ki je našla svoje zaveznike ne na principialnih ampak na drugih podlagah tudi v Državnem zboru in tako imamo danes razdelitev, ki prav gotovo ni normalna. Jaz k njej ne bi rad prispeval dodatno in se bom vzdržal. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospa Alenka Jeraj.
Hvala za besedo. Mene čudi ta neverjetnost skrb poslancev, kje so naši poslanci. Bi bilo prav, da bi se vsak ukvarjal s seboj, potem pa šele z drugimi. Že večkrat sem povedala, da smo v naši občini na Igu, ko je bilo glasovanje o novi občini, glasovali proti in nismo si želeli svoje občine, pa smo jo takrat kljub temu dobili, pa ni bila SDS takrat na vladi, ampak neke druge stranke. In če bi danes ljudi vprašali, so s svojo občino zadovoljni in bi danes glasovali drugače. Zagotovo bi glasovali za svojo občino Ig. V primeru Ankarana so se tako odločili tudi ljudje, glasovali so za to, želijo svojo občino. Mislim, da je prav, da jim poslanci s svojim glasovanjem "za" to tudi omogočimo in sama bom to tudi naredila.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospa Majda Potrata.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Jaz se s svojo vestjo kar dobro razumem in tudi današnje glasovanje bo glasovanje po vesti. Kadarkoli smo se odločali o ustanavljanju novih občin, je bilo moje temeljno vodilo za odločitev, ali predlagana občina izpolnjuje pogoje za ustanovitev. Ni se težko spomniti tudi tega, in na to spominjam tiste, ki se sklicujejo na voljo ljudi, da so se Koprčani o enoviti občini na referendumu odločili in te volje nismo spremenili. Zato prosim vse tiste, ki bodo moj glas v zvezi s tem zakonom skušali povezovati s kakšnimi interesnimi skupinami, da tega ne storijo. Jaz se bom pri svoji odločitvi o glasovanju sklicevala na voljo ljudi, ki niso želeli, da se občina Koper razcepi, nimam nič s temi novodobnimi posegi v odločitve. Me pa seveda pravzaprav k razmisleku o ustanavljanju občin sili še ena ugotovitev. Območje, ki v razvoju najbolj zaostaja, ima največ majhnih občin. Kako potem govoriti o tem, kako dobra je zdajšnja ureditev? Mislim, da sedanji sistem financiranja občin ni dober, da ta lokalna samouprava ni dobra in čakam na nov zakon. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu, gospa Cvetka Zalokar Oražem.
Hvala lepa. Ob prvem glasovanju o tem zakonu sem glasovala proti ustanovitvi. Želim pa povedati, da bom danes svojo odločitev spremenila in bom podprla ustanovitev občine Ankaran. Glasovala bom "za", ker se mi enostavno gnusi vse to, kar danes spremljam in gledam ob tem kupčkanju v Državnem zboru. Dejstvo je, da se nam tu dogaja prava komedija. Dogaja se nam pravzaprav "misterio buffo". In to tisti, ki prihajajo z Obale, dobro vedo, kaj pomeni, in bodo to tudi razumeli. Kajti samo v komediji je mogoče govoriti, da se bo dosledno glasovalo "za", potem pa se ob tem molči oziroma drži fige v žepih, kajti tistih, ki bi to morali v resnici narediti, pravzaprav ni. Tako da bodo "za" glasovali očitno doma, s hudim mačkom po včerajšnjem glasovanju.
Hvala lepa. Prosim za prijave za obrazložitev glasu. Obrazložitev glasu, gospod Marijan Križman.
Hvala lepa, gospod predsednik. Naša stranka v Kopru, če lahko tako rečem, je zgrajena na enoviti mestni občini Koper in prav v tej enoviti mestni občini Koper smo imeli izvoljene tri župane. Ko se je začelo razmišljati, da bi šel Ankaran na svoje zaradi nesoglasij s sedanjim županom, sem jim sporočil: "Gremo na volitve in zamenjajmo župana, ne ustanavljajmo novih občin zaradi tega, ker nam nekdo ni všeč." Beg Ankarana od teh težav ni dovolj tehten razlog za ustanovitev občine Ankaran, kot rečeno. Tudi danes se pri meni ni popolnoma nič spremenilo, kot je rekla kolegica Majda, glasoval bom po svoji vesti. Če smo jadrali in zajeli ta val vetra in ohranilo enovito Mestno občino Koper od leta 1994 naprej, ne vidim razloga, zakaj ne bi tudi danes tako glasoval. Ponovno se bom skliceval na kolegico Majdo Potrata, ker bom enako govoril. Nobene povezave ni z nobenim kapitalom, če pa jo kdo ima - to je njegov problem. Jaz želim glasovati tako, da občina Koper ostane enovita. Jeseni so volitve, jeseni lahko izberemo drugega človeka, ki bo na čelu Mestne občine Koper, ki jo bo vodil tudi po meri Ankarančanov. Hvala lepa.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Rado Likar. Prosim.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim. Brez velikih besed in brez kakšnih nepotrebnih ugotovitev bom jaz glasoval za zakon, trikrat za, kot bi rekli na tej novi oddaji talenti. Sem pa žalosten oziroma bi bil bolj vesel, da bi to možnost imeli danes Fram, Loče in Polskava, da bi sploh šli na referendum, vendar je niso imeli. In to mi je žal. Kar pa se tiče glasovanja, moram povedati še to, da me veseli, da ta, kot vi pravite, naša odsotnost, da vas je združila in da bomo zakon podprli in da bo uspel. Hvala.
Hvala lepa. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Rudolf Petan. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani. Verjetno se boste spomnili, da sem bil predlagatelj v imenu Iniciativnega odbora za občino Loče, ki bi imela 4200 prebivalcev. Vas pa vprašam, katera od teh dveh občin ima 4200 prebivalcev?! Nobena! Pa ste takrat glasovali po lastni vesti in ste rekli, da ne morejo v Ločah svoje občine. Upravno sodišče je odločilo, da je bila odločitev arbitrarna in da je treba ponovno odločati. Pa je bilo ponovno, da to območje Loče s 4200 prebivalci nima pogojev za novo občino. Tako ste izglasovali. Danes pa nekateri govorite in se sprašujete, kakšen "deal" je tu. Ja, jaz ne vem, kakšen "deal" je tu, da predlog za občino, ki bi imela 4200 prebivalcev, ne zadostuje pogoju 5 tisoč, predlog za občino z 2400 prebivalcev pa zadostuje za pogoj 5 tisoč prebivalcev. To mi razložite. Mene boste mogoče še lahko prepričali, ker smo v tej dvorani in ste že marsikaj izglasovali. Samo povejte vi meni, kako pa naj jaz prepričam te krajane, ki so me pooblastili, da nimajo pri 4200 prebivalcih in vsej ostali infrastrukturi pogojev za občino, tisti, ki pa ima dvakrat manj prebivalcev, pa po lastni vesti odločanje, pa imajo pogoj 5 tisoč prebivalcev in so celo lahko izvedli referendum, območju za občino Loče pa niti za referendumsko odločitev niste dali. In potem se danes nekateri sklicujete na to, da so se krajani tako odločili. V redu, jaz to spoštujem. Ampak povejte mi, zakaj se pa v Ločah niso smeli krajani niti odločiti, pa imajo 4200 prebivalcev, pa vso ostalo infrastrukturo. Povejte mi, kako naj jaz tem krajanom, ki so me pooblastili, obrazložim, da bom recimo glasoval, sem glasoval za obe občini, ki sta tudi dvakrat manjši, oni pa nimajo možnosti. Kaj naj jim zdaj povem? Mi lahko svetujete, kako naj glasujem? Odkrito povem, da sam ne vem, kako naj glasujem. Ne se sklicevati na "deale" in lastno vest in da sedaj je pa treba tako glasovati. Nismo bili principialni in se je arbitrarno odločalo. Enim ste dali pogoje, drugim pa ne. Hvala.
Hvala lepa. Ugotavljam, da ni več želje [[...]]Je še želja za obrazložitev glasu? Prosim za prijavo. Obrazložitev glasu, gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo. Lep pozdrav vsem prisotnim! Sam bom, čeprav me pri prejšnjem odločanju ni bilo, ker sem bil na službeni poti, glasoval za. Bi pa le povedal kolegom, ki jih skrbi, kje smo mi vsi, da če nas je danes malo, nas bo drugi mandat sigurno več. Hvala.
Možnosti, da bi prestavili odločanje na drugi mandat, tega zakona ni. Možnosti, da bi odločanje o tem zakonu prenesli na drugi mandat, pač ni. Hvala. Obrazložitev glasu v svojem imenu gospod Miran Jerič.
Spoštovani predsednik Državnega zbora, minister, državni svetnik, kolegice poslanke, kolegi poslanci! Sam bom pri ponovnem odločanju o tem zakonu glasoval za, tako kot sem tudi prvič. Spoštoval bom voljo ljudi na referendumu in s tem omogočil ustanovitev dveh novih občin, tako Ankarana kot Mirne, in omogočil, da se bo ena občina preimenovala. Rad bi rekel pa samo to največji opozicijski poslanski skupini, ne se iti [[...]]
Brez polemik, gospod Jerič.
[[...]]takšnih težki bitk, kot so interpelacije. Po drugi interpelaciji ste zgubili pol poslanske skupine, pri tretji boste celo.
Hvala lepa. Ugotavljam, da lahko zaključim obrazložitev glasu. Proceduralni postopkovni predlog, mag. Borut Sajovic.
Hvala lepa, predsednik. V imenu poslanske skupine LDS predlagam 5 minut pavze.
To boste dobili. Postopkovni predlog, dr. Luka Juri.
Spoštovani! Po 73. členu Poslovnika lahko predsedujoči prekine delo Državnega zbora oziroma poslanska skupina lahko zahteva takšno prekinitev, če pred odločanjem to zahteva. Sedaj smo že v fazi odločanja.
Ne, ne, še vedno smo pred odločanjem. V tem trenutku še lahko zahteva, zato odrejam 5-minutno prekinitev. Sejo bomo nadaljevali ob 10.55. Hvala lepa.
Kolegice in kolegi! Nadaljujemo prekinjeno sejo s prekinjeno točko. Prehajamo na glasovanje. Glasujemo. Navzočih je 65 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 9. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 9.]] Ugotavljam, da zakon ni sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Prehajamo na 5. TOČKO DNEVNEGA REDA - DRUGA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O POGREBNI DEJAVNOSTI IN UPRAVLJANJU POKOPALIŠČ. Minister za gospodarstvo, gospod Lahovnik, je sporočil, da se nam bo pridružil čez cca tri minute. Zato predlagam prekinitev za pet minut. Nadaljevali bomo ob 11. uri.
Spoštovane kolegice in kolegi. Nadaljujemo s prekinjeno sejo in 5. TOČKO DNEVNEGA REDA. Prehajamo na DRUGO OBRAVNAVANO PREDLOGA ZAKONA O POGREBNI DEJAVNOSTI IN UPRAVLJANJU POKOPALIŠČ V OKVIRU REDNEGA POSTOPKA. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila Vlada. V zvezi s tem predlogom zakona Odbor za gospodarstvo predlaga Državnemu zboru sprejem sklepa, da predlog zakona ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Besedo dajem predsedniku odbora Matjažu Hanu za dopolnilno obrazložitev predloga sklepa. Prosim.
Hvala lepa, spoštovani predsednik. Spoštovane kolegice, kolegi, spoštovani minister! Odbor za gospodarstvo je predloženi zakon kot matično delovno telo obravnaval na 21. seji 6. 4. 2010. Seji odbora so prisostvovali predstavnice in predstavniki Ministrstva za gospodarstvo, Zakonodajno-pravne službe, Državnega sveta, Skupnost občin Slovenije, Obrtno-podjetniške zbornice in pa Gospodarske zbornice Slovenije. Odbor je bil seznanjen z mnenjem Zakonodajno-pravne službe, ki je k predlogu zakona podala pripombe predvsem načelne narave, pripombe h kazenskim in prehodnim določbam ter konkretne pripombe k posameznim členom. Na podlagi teh pripomb je poslanec Alojz Posedel v skladu z odločbo 129. člena Poslovnika Državnega zbora vložil tudi amandmaje. Odbor je prejel tudi številna druga gradiva in sicer mnenje Državnega sveta, mnenje Komisije Državnega sveta za lokalno samoupravo in regijski razvoj, predloge Skupnosti občin Slovenije in še nekatere druge. V uvodni dopolnitvi in obrazložitvi člena je minister za gospodarstvo dr. Lahovnik zelo na kratko predstavil temeljne razloge za sprejetje predloga zakona ter zlasti njegove poglavitne rešitve, predstavnik Zakonodajno-pravne službe pa le nekatere ključne pripombe iz pisnega mnenja te službe. Sledila je predstavitev mnenja Državnega sveta, ki je povedal, da predlog zakona ne podpira. Državni svet sicer dokaj enotno ocenjuje, da je veljavna zakonodaja obravnavanega področja potrebna posodobitve in sprememb, vendar tako diametralno nasprotujoča si mnenja med zainteresiranimi subjekti glede predloga zakona niso dobra osnova za te spremembe. Takoj po prehodu na razpravo o posameznih členih sem sam osebno predlagal, da odbor v skladu z drugim odstavkom 128. člena Poslovnika Državnega zbora razpravlja in odloča o predlogu sklepa, da predlog zakona - tudi zaradi tistega, kar je Državni svet rekel- ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Na podlagi številnih mnenj in predlogov lokalnih skupnosti, Združenja občin, zbornic, podjetij in drugih zainteresiranih subjektov, ki so bili posredovani odboru oziroma Državnemu zboru, je namreč mogoče ugotoviti, da so o predlaganem konceptu upravljanja pokopališke in pogrebne dejavnosti mnenja zelo močno deljena oziroma se razlikujejo in si celo diametralno nasprotujejo. V preteklih mesecih je sicer bil narejen poskus, da se ta nasprotujoča si mnenja uskladijo ter poišče ustrezen kompromis, izkazalo pa se je, da tega na korekten način ni mogoče storiti. Poleg tega pa bi bilo tudi neprimerno, če bi na seji odbora predlog zakona s sprejemanjem številnih amandmajev konceptualno spremenili. Najbolje je tako, da se predlog zakona zavrne in se s tem da Vladi še enkrat možnost, da pripravi novo zakonsko besedilo. Moram pa reči, da se je Ministrstvo za gospodarstvo, na čelu z gospodom Lahovnikom, izredno potrudilo pri tej pripravi zakona, vendar, žal, ni bilo uspešno. Z mojim predlogom so se strinjali vsi razpravljavci. Poudarjeno je sicer bilo, da se je Ministrstvo za gospodarstvo zelo prizadevalo pripraviti dober predlog zakona, kar mu je po mnenju nekaterih tudi uspelo, saj je prisluhnilo interesom Obrtniške-podjetniške zbornice Slovenije, izkazalo pa se je, kot sem že rekel, da takšnih konceptov urejanja pogrebne dejavnosti ne podpirajo številni drugi pomembni akterji. Zato je res najbolj smotrno, da se predlog zakona oceni kot neprimeren ter se da še enkrat Vladi možnost, da pripravi novo besedilo predloga zakona. Ob tem pa je bilo tudi opozorjeno, da je veljavna zakonska ureditev s tega področja res potrebna prenove, da pa bi bilo primerneje, če bi novo besedilo predloga zakona pripravilo Ministrstvo za okolje in prostor, ne pa Ministrstvo za gospodarstvo. Obravnavana problematika se namreč veliko bolj nanaša na urejanje prostora, kot pa na opravljanje gospodarske dejavnosti. Po končani razpravi je odbor predlagani sklep tudi soglasno sprejel. Hvala lepa.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za obrazložitev predloga. Dr. Matej Lahovnik izvolite, imate besedo.
Hvala lepa, spoštovani gospod predsedujoči. Spoštovani poslanci, poslanke, sedajle nobene ne vidim notri! Cilj zakona je odpraviti monopolni položaj na trgu zaradi neenotnosti pogojev pri dodeljevanju koncesij za izvajanje pogrebne dejavnosti. Tako predlog zakona prepušča opravljanje pogrebne dejavnosti prostemu trgu, pri čemer zaradi občutljivega področja, predvsem seveda pietete do umrlih, določa pogoje za opravljanje te dejavnosti, ki jih mora vsak izvajalec izpolniti. Naj povem, da pomembna novost zakona, ki se uvaja, je območje veljavnosti izdanega dovoljenja, saj drugače kakor pri koncesijah velja za celotno Republiko Slovenijo. To pa prav z namenom večje konkurenčnosti na tem področju. Kot sem dejal, je takšna ureditev usmerjena v zagotavljanje konkurence med izvajalci pogrebnih storitev, kar je eden izmed ključnih ciljev zakona, saj naj bi pripomogel h kakovostnejšemu izvajanju teh storitev, prijaznejšemu za prejemnike, predvsem pa k njihovi pocenitvi. Pogrebna dejavnost se skladno s tem zakonom opravlja kot gospodarska dejavnost na prostem trgu, urejanje pokopališč pa seveda ostaja v pristojnosti občin kot gospodarska javna služba, kar je zaradi narave dela - urejanja pokopališč - tudi razumljivo. Kot sem dejal, zakon predvideva tudi razmejitev dveh dejavnosti, pokopališke in pogrebne, pri čemer zakon v pogrebno dejavnost uvršča vse prevoze pokojnika, čuvanje, oskrbo, pogreb ter upepeljevanje. Upravljanje pokopališč, ki je v pristojnosti lokalne skupnosti, pa obsega predvsem urejanje pokopališč, skupnih pokopaliških objektov, naprav in druge infrastrukture, ki je povezana s pokopom, ter tudi oddajanje grobov v najem, vodenje drugih evidenc, katastra in podobno. Rad bi mogoče ob zaključku povedal, da se je izkazalo že pri pripravi zakona, da obstaja zelo velik razkorak med željami predvsem predstavnikov lokalnih skupnosti, na eni strani, ki si želijo nekako ohraniti obstoječe stanje in nasprotujejo temu, da bi se pogrebna dejavnost v večji meri oblikovala tudi kot tržna gospodarska dejavnost, in pa med predstavniki Obrtno-podjetniške zbornice, ki pa so takšen koncept zakona podpirali od vsega začetka in bili na stališču, ki ga je podprlo Ministrstvo za gospodarstvo, da ločimo pogrebno dejavnost, kjer se omogoči konkurenca, z namenom tudi doseganja nižjih cen, od pokopališke dejavnosti, ki pa se nanaša na urejanje grobov, pokopališč, prekope in podobno, kjer pa se ohranja obstoječa ureditev. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Janez Ribič bo predstavil stališče poslanske skupine Slovenske ljudske stranke. Prosim.
Dober dan vsem. Spoštovani predsedujoči, spoštovani gospod minister, spoštovani poslanci, lepo pozdravljeni! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke smo avgusta lanskega leta vložili v zakonodajno proceduro zakon s popolnoma enakim naslovom in nekoliko drugačno vsebino. Naj bom natančen, 12. avgusta 2009 je bil z menoj kot prvopodpisanim vložen predlog zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju s pokopališči. Ob nasprotovanju Vlade in posledično koalicije predlog zakona na matičnem delovnem telesu in kasneje na seji Državnega zbora ni dobil ustrezne podpore in je bil zavrnjen. Poglejmo nekaj zanimivih argumentov Vlade iz njihovega mnenja, [[citiram]] : "V letu 2007 je Ministrstvo za gospodarstvo na pobudo zainteresirane javnosti pričelo s pripravo novega zakona o pogrebnih storitvah in upravljanju s pokopališči. Po končanem postopku javne obravnave v letu 2008 je postalo jasno, da bo treba zaradi različnih pogledov interesnih skupin poiskati ustrezne kompromise glede predlaganega koncepta." Ministrstvo za gospodarstvo je v letošnjem letu pripravilo novi kompromisni osnutek zakona. Osnutek zakona se trenutno dopolnjuje na podlagi prispelih pripomb in mnenj po opravljenem medresorskem usklajevanju v mesecu juliju 2009 in posvetovanj z zainteresiranimi stranmi. Po mnenju Vlade Republike Slovenije predlagana delitev pogrebnih storitev na tiste, ki naj bi bile v pristojnosti lokalne skupnosti in bi se izvajale kot javna služba, in tiste, ki bi se opravljale na prostem trgu, ni ustrezna rešitev. In res, Vlada je svoj predlog zakona vložila v Državni zbor, odbor je dvakrat prestavil njegovo obravnavo in na koncu soglasno z vsemi glasovi tudi koalicije sprejel sklep, da tudi ta zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Kaj naj bi bil razlog, [[citiram]] : "Iz številnih mnenj in predlogov lokalnih skupnosti, Združenja občin, zbornic, podjetij in drugih zainteresiranih subjektov, ki so bili v zvezi s predlogom zakona posredovani odboru oziroma Državnem zboru, je namreč mogoče ugotoviti, da so o predlaganem konceptu opravljanja pokopališke in pogrebne dejavnosti mnenja zelo močno deljena oziroma so si celo diametralno nasprotna." Mislim, da poseben komentar ni potreben. Več kot dve leti je trajala priprava predloga zakona s strani Vlade ter njihovo usklajevanje ter posvetovanje z zainteresiranimi stranmi. Uspeh je viden danes tukaj pred nami. Ker je jasno, da je tudi za nas predlog zakona nesprejemljiv, saj zagovarja drugačen koncept, kot smo ga pol leta prej predlagali sami, bomo zato z veseljem podprli predlog koalicije, da vladni zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Še z večjim veseljem pa bomo spremljali nadaljnja vladna medresorska usklajevanja in posvetovanja z zainteresiranimi stranmi. Hvala.
Hvala. Gospod Anton Urh bo predstavil stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci! Predlagatelj je dobronamerno želel posodobiti zastarelo zakonodajo, odpraviti težave v izvajanju služb in področnih dejavnosti v praksi, urediti vprašanje razmejitve med obema dejavnostma ter formirati podlage za statusno urejanje izvajalcev služb na tem področju. Posodobitve zatečenega stanja so potrebne tudi v smeri izboljšanja tehničnih standardov storitev, ki jih pričakujejo tako samoupravne lokalne skupnosti kot izvajalci teh storitev. Ne nazadnje pa so tukaj še sami uporabniki ali bolje rečeno njihovi svojci, ki so prvi v vrsti tisti, katerim je izredno pomembna ustrezna in kvalitetna obravnava. Prizadevanja predlagateljev pripraviti dobrega učinkovitega zakona so se, žal, izjalovila, kljub temu da je bilo vloženih mnogo naporov v usklajevanje vseh predlaganih vsebin s strani množice akterjev. V Poslanski skupini DeSUS se strinjamo z ugotovitvijo matičnega delovnega teles, da ni smiselno in primerno, da se predlog zakona v naslednjih fazah konceptualno spreminja s pomočjo amandmajev in da se zaradi tega na podlagi sklepa o neprimernosti za nadaljnjo obravnavo umakne iz zakonodajne procedure. Glede na to, da se bo zakonodajni postopek obravnave tega zakona danes verjetno zaključil, pa je smotrno, da se dosedanje delo Vlade unovči na ta način, da se obravnavanje problematike nadaljuje. Naša ocena je tudi ta, da je dejanska razmejitev med pristojnostmi oziroma delovnem področjem v tej zadevi resnično zelo težka, saj se navedena problematika nanaša tako na opravljanje gospodarske dejavnosti kot tudi na urejanje prostora. Ne nazadnje pa v določenih segmentnih problematika posega tudi v zdravstveno sfero. Glede na to, da obstajajo predlogi o prenosu področja na Ministrstvo za okolje in prostor, je po našem mnenju smiselno, da se zadeva ohrani v delovnem področju Ministrstva za gospodarstvo. Glede vprašanj, ki se dotikajo urejanja prostora, pa naj se zagotovi intenzivno sodelovanje Ministrstva za okolje in prostor. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Bogdan Barovič bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Kolegi, minister. Prva ugotovitev Slovenske nacionalne stranke je, da je zakon, ki je pred nami, torej, takšen zakon nujno potreben in ga bo slej ko prej, torej zakon o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč, kvalitetno pripraviti, vpeljati in tudi sprejeti. Tudi v uvodni predstavitvi na prvi obravnavi na matičnem delovnem telesu je kazalo, da je zakon po večini dober. Bili so posamezni elementi, ki nam niso povšeči in na katere smo poslanci, člani matičnega delovnega telesa Odbora za gospodarstvo, dali nekaj pripomb. Vse skupaj pa se je zataknilo tisti trenutek, ko je prišlo na drugo obravnavo matičnega delovnega telesa, če se ne motim, sem prav preštel, nekaj več kot 70 različnih amandmajev; in sicer različnih interesnih skupin, povečini lokalne skupnosti in skupnosti občin so imele predloge, ki pa so bili v določenih delih v diametralnem nasprotju s predlogi, ki jih je posredovala Obrtna zbornica in tudi Gospodarska zbornica. To je bil pravzaprav tisti pokazatelj, ki je zahteval takšno odločitev oziroma odločitev o takšnem predlogu, kot je danes pred nami. Torej, da je bolje, da ta trenutek rečemo, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo in da se zakon uskladi. Dokaz temu je tudi to, da je bil zakon mogoče prehitro spisan, da je bilo mogoče premalo sodelovanja med skupnostma lokalnih skupnosti, obema, in pa tudi premalo sodelovanja z ministrstvom, z obrtniki in Gospodarsko zbornico. Prav tako diametralno nasprotje velja pri odločitvi, kam ta vsebina spada, ali ta vsebina ustreza, ima svoj prostor na Ministrstvu za gospodarstvo ali pa je to vsebina, s katero bi se moralo ukvarjati Ministrstvo za okolje in prostor. Večina nas je menila to drugo, vendar pa nasprotno menijo obrtniki in pa Gospodarska zbornica, da je to vseeno zakon, ki bi moral soditi v domeno Ministrstva za gospodarstvo. Ne nazadnje bistvena pa je vendarle vsebina, ki želi ločiti pogrebno dejavnosti in upravljanje pokopališč, torej eno kot tržno, drugo pa kot gospodarsko službo. Najbolje tako, kot je v tistih občinah, ki imajo to idealno urejeno, torej, ko imajo koncesionarja ali pa ko imajo javno službo, ki opravlja eno in drugo; je pa to en velik problem, ki pa se ga je pripravljavec zelo malo dotaknil in bi ga ob tem rad opozoril, dobronamerno. Namreč, večina lokalnih skupnosti, če govorimo zdaj o upravljanju pokopališč, namreč večina pokopališč ni v lasti lokalnih skupnosti, kar je seveda v bistvu nemogoče doseči cilj tega zakona. Ne more biti javna gospodarska služba občine urejanje pokopališča, ki ni v njeni lasti. Posledica tega je, da naj bi občine ali kupile ta zemljišča, na katerih so pokopališča in niso v lasti občin, ali pa bo potrebno zakon popolnoma drugače urediti. Pogrebna dejavnost je pač dejavnost, ki je po ustavi seveda potrebna, ker gre za nemoteno zagotavljanje človekovih ustavnih pravic, gre za dostojanstva in pieteto do umrlih in tudi temu delu, torej temu segmentu, ki bi ga prepustili trgu, je treba v samem zakonu, po naši presoji, posvetiti več pozornosti. Skratka, zakon je pomemben, zakon je pravzaprav tisti, ki ureja naše vsakdanje življenje. Z velikim veseljem bomo seveda sodelovali tvorno - in upam, da vsaj tokrat enotno, vse stranke - pri oblikovanju tega zakona. Mislim pa, da prvo, kar je treba razčistiti, je, ali naj bo to zakon v domeni Ministrstva za gospodarstvo ali pa Ministrstva za okolje in prostor in pri pogovorih ne pozabiti - poleg skupnosti občin tudi obrtnike in gospodarstvenike. Iz vsega povedanega [[..]] [[Znak za konec razprave.]] [[...]]sledi, da bo Slovenska nacionalna stranka predlagani predlog tudi podprla.
Hvala. Gospod Milan Gumzar bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani, gospod podpredsednik, gospod minister, kolegice in kolegi. Spoštovani, kolegi župani, ki imamo v tem trenutku seveda tudi večino v Državnem zboru. Ni dvoma, da je veljavni zakon o pokopališki in pogrebni dejavnosti ter o urejanju pokopališč iz leta 1984 zastarel in pomanjkljiv ter da na njegovi podlagi težav pri upravljanju pokopališčne in pogrebne dejavnosti ni več moč zadovoljivo reševati. Zaradi vseh sprememb v zadnjih 20-ih letih in zakona, ki tem spremembam ni sledil, smo se znašli v položaju, ko imamo popolnoma različne ureditve pokopališčne in pogrebne dejavnosti po občinah, zato v LDS razumemo in podpiramo željo, da se področje uredi z novim sodobnim zakonom. Obravnavani predlog zakona o pogrebnih dejavnosti in upravljanju pokopališč, ki ga je pripravilo Ministrstvo za gospodarstvo, je v kratkem času drugi poskus zakonskega urejanja tega področja. Vendar tako kot nismo podprli predloga zakona, ki ga je v zakonodajni postopek predložil poslanec Janez Ribič, tako tudi v LDS-u ne podpiramo predloga, o katerem odločamo danes. V Liberalni demokraciji Slovenije namreč ne moremo pristati na popolno liberalizacijo opravljanja pogrebne dejavnosti na eni strani ter ohranjanja manj ali celo nedobičkonosnega upravljanja pokopališč kot gospodarske javne službe v okviru pristojnosti občin. Obe dejavnosti, tako pokopališčna kot tudi pogrebna, sta v javnem interesu in se zanju zahteva, da se zagotavljata trajno in nemoteno ter s ciljem zagotavljanja dostojanstva in pietete do umrlih. Predlagana rešitev tudi s tega vidika po našem mnenju ni dobra in uravnotežena. Po eni strani prepušča poslovno nezanimivo upravljanje pokopališč lokalnim skupnostim, po drugi strani pa dobičkonosno pogrebno dejavnost popolnoma prepušča trgu in to s potencialno nevarnostjo, da se pri opravljanju te dejavnosti postopoma pojavijo podobne anomalije, kot so se pojavile pri izvajanju dimnikarske službe, kar bi med ostalimi lahko ogrozilo tako zagotavljanje dostojanstva in pietete do umrlih. V Liberalni demokraciji Slovenije smo zato po predložitvi predloga zakona v zakonodajni postopek znotraj vladajoče koalicije izrazili svoje nezadovoljstvo ter zahtevali spremembe ključnih rešitev zakonskega besedila. Poleg tega smo predlagatelju - ta je v imenu Vlade in Ministrstva za gospodarstvo posredoval tudi želje muslimanske skupnosti v Slovenije glede vrst oziroma načina pokopa. Ob tem moramo povedati, da se je Ministrstvo za gospodarstvo na te zahteve odzvalo korektno in skušalo najti tudi za nas sprejemljivejše zakonske rešitve. Žal pa se je po začetku zakonodajnega postopka pokazalo tudi, da Ministrstvo za gospodarstvo predlaganih zakonskih rešitev ni dovolj usklajevalo in uskladilo z drugimi subjekti pokopališke in pogrebne dejavnosti. Tu mislimo predvsem na obe zbornici, ki združujeta izvajalce obeh dejavnosti in obeh združenj občin. Lahko rečemo, da s predlaganimi rešitvami ni, tako rekoč nihče zadovoljen. In ker v LDS menimo, da znotraj zakonodajnega postopka z amandmajem ni primerno popolnoma spreminjati koncept predlaganega zakona, saj zakonski postopek tudi ni namenjen tako radikalnim spremembam, smo prepričani, da je predlagana rešitev edino smiselna in racionalna. Zato bomo podprli sklep Odbora za gospodarstvo, da Predlog zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Pričakujemo in želimo pa si, da bi Ministrstvo za gospodarstvo v poskusu zakonskega urejanja pokopališčne in pogrebne dejavnosti lahko upoštevalo dane pripombe tako na Odboru za gospodarstvo kot na Odboru za lokalno skupnost, predvsem pa upoštevalo tudi predloge obeh združenj in izvajalcev javne gospodarske službe. Hvala.
Hvala. Gospod Anton Colarič bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Gospod minister, kolegica, kolegi. Lani je poslanec gospod Ribič v Državni zbor predložil predlog zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju s pokopališči. Državni zbor je takrat z 39 glasovi za in 26 proti sprejel sklep, da zakon ni primeren za nadaljnjo obravnavo, saj je bilo evidentno, da bi zakon ob vseh amandmajih, ki bi jih bilo treba sprejeti, postal nepregleden in v praksi bi prihajalo do različnih interpretacij, tako da bi bil dejansko tudi neuporaben. Vlada Republike Slovenije je zaradi tega razloga sama pristopila k pripravi predloga zakona in ta zakon imamo danes na mizi. Temeljna razlika je v konceptih, in sicer v prvem primeru naj bi bila pogrebna dejavnost obvezna lokalno gospodarska javna služba, v drugem naj bi bila predvsem tržna dejavnosti. Kljub predhodnemu usklajevanju vladnega predloga zakona so se pripombe s strani strokovne javnosti začele pojavljati šele po začetku zakonodajnega postopka v Državnem zboru in vsi napori tako Vlade, strokovnih služb kot vseh poslanskih skupin so privedli do sklepa, ki ga je predlagalo matično delovno telo. Dejstvo je, da je zakon izrazito nepolitičen in da je ključna pieteta do pokojnikov. Na Odboru za gospodarstvo se je soglasno pokazalo stališče, da je zakon sicer dobro pripravljen, da pa bi zaradi upoštevanja predlogov in pripomb strokovne javnosti spet prišli do situacije, ko bi sprejeti amandmaji pomenili nepreglednost in nekonsistentnost določb zakona ter njegovega spremljajočega besedila. Zato kljub jasni potrebi po novem zakonu o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč je še vedno bolje, da se trenutni predlog zakona zavrne in se v čim krajšem času pristopi k pripravi novega, tokrat za vse strani sprejemljivega besedila zakona. V Poslanski skupini SD bomo zato predlog sklepa, ki ga je predložilo matično delovno telo, podprli, obenem pa pozivamo Vlado, da v čim krajšem času pripravi nov predlog zakona. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Rado Likar bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke.
Hvala za besedo, predsedujoči. Spoštovani minister, spoštovani kolegi poslanci in poslanke! Odbor za gospodarstvo je po obravnavi Predloga zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč sprejel sklep, da ni primeren za nadaljnjo obravnavo. S takim sklepom se lahko strinjamo, saj je bilo na zakon, ki ga je v obravnavo predložila Vlada, vloženih veliko amandmajev, praktično na vsak člen zakona. Prav tako je bilo posredovanih zelo veliko diametralno nasprotnih mnenj in stališč. Zato je bil po že tretji preložitvi obravnave tega zakona na odboru tak sklep pričakovan. Predlog zakona bistveno spreminja sedanjo ureditev tega področja. Veljavni zakon ne ločuje pogrebne in pokopališke dejavnosti, ureja ju enotno ter hkrati določa, da sta obe v javnem interesu in se opravljata v okviru gospodarskih javnih služb. Predloženi zakon določa, da se pogrebna dejavnost opravlja kot gospodarska dejavnost na prostem trgu, urejanje pokopališč pa ostaja v pristojnosti občin kot gospodarska javna služba. Zaradi ločenosti obeh dejavnosti je jasna razmejitev njunega obsega. Predlog zakona tako v pogrebno dejavnost uvršča vse prevoze pokojnika, njegovo čuvanje in oskrbo, pogreb ter upepeljevanje. Upravljanje pokopališč, ki je v pristojnosti lokalne skupnosti, pa obsega predvsem urejanje pokopališč, skupnih pokopaliških objektov, naprav in druge infrastrukture, oddajanje grobov v najem, vodenje katastra in drugih evidenc, izkop in prekop grobov ter izdajo soglasij in mnenj v zvezi s posegi na pokopališkem območju. V zakonu je treba podrobneje definirati določbe, ki dajejo pristojnost ministru za izdajanje javnega pooblastila. Zelo pomembno je pravilno opredeliti naravo prehodnih določb v zvezi s položajem dosedanjih najemnikov grobov kakor tudi glede prenehanja koncesijskih pogodb. Verjetno se vsi strinjamo, da je veljavna zakonska ureditev področja pogrebne in pokopališke dejavnosti potrebna posodobitve in sprememb. Vendar diametralno nasprotujoča si mnenja med zainteresiranimi subjekti glede predloga zakona niso dobra osnova za te spremembe. Predlog zakona ne rešuje nekaterih ključnih vprašanj, na primer, vprašanje odškodninskih zahtevkov dosedanjih koncesionarjev ter lastniškega vprašanja pokopališč. O predlaganem konceptu opravljanja pokopališke in pogrebne dejavnosti so mnenja zelo razdeljena, celo nasprotna, zato navkljub volji po iskanju kompromisov v preteklih mesecih to na korekten način ni izvedljivo. Neprimerno in nesmiselno bi bilo predlog zakona v skladu z vsemi številnimi amandmaji konceptualno spreminjati. S tem je dana Vladi možnost, da pripravi nov, kvalitetnejši predlog zakonske ureditve tega področja, da se ne ponovijo težave na področju dimnikarske službe. Hvala.
Hvala. Gospod Alojz Potočnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala. Spoštovani predsedujoči, minister, kolegi. Predlog zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč je v parlamentarni razpravi zagotovil kar nekaj prestavitev. Glavni razlog za dolgotrajni postopek so bila različna stališča lokalnih skupnosti o vsebini, ki korenito spreminja trenutno veljavno zakonodajo, z dosego konsenza pa so se v ta postopek, žal, vključile prepozno. V Poslanski skupini Zares smo prepričani, da je trenutna ureditev tega področja neustrezna in zahteva posodobitev, vendar smo skeptični in imamo pomisleke, da ureditve pogrebne dejavnosti kot dejavnosti, podvržene izključno prostemu delovanju trga, ki naj bi z izvedbo konkurence med izvajalci pogrebnih storitev, prispeval k bolj kakovostnemu izvajanju storitev in zniževanju stroškov za svojce. Po pogovorih, opravljenih v poslanski skupini, smo se približali rešitvi, ki konceptualno nekoliko spreminja pogrebno dejavnost kot dejavnost, ki se opravlja kot izbirna gospodarska služba, pri čemer je manjši del dejavnosti vključen v obvezno javno službo. Glede na različne konceptualne pristope, ki smo jim bili priča, bomo zato v okviru glasovanja podprli sklep Odbora za gospodarstvo, da predlog ni primeren za nadaljnjo obravnavo. S tem želimo Vladi in vsej zainteresirani javnosti ponuditi možnost za dodatno zbližanje stališč, ki bi področje uredilo na kakovosten način, ki sledi današnjim potrebam in okoliščinam. Na sami obravnavi na matičnem delovnem telesu je bilo sicer izpostavljeno tudi vprašanje izbire ustreznega vladnega resorja, ki naj bi predlog zakona pripravil. Nekatera stališča so šla v smeri, da je Ministrstvo za okolje in prostor tisto, ki bi moralo skladno s svojimi pristojnostmi in vrsto dejavnosti, o kateri danes govorimo, prevzeti odgovornost in pripraviti ustrezno vsebino zakona. V Poslanski skupini Zares temu sicer ne nasprotujemo, vendar je Ministrstvo za gospodarstvo že ob nastajanju tega predloga vložilo toliko naporov in rešitev, da se nam poraja vprašanje, ali je v tej fazi, ko smo na nek način že zbližali stališča, prenos priprave zakona smotrn. In mi mu nasprotujemo. V Poslanski skupini Zares, zato pričakujemo, da bo v kratkem v parlamentarno proceduro vložena vsebina zakona, ki bo ustrezna odgovorila na odprta vprašanja, ki so se pojavila v fazi razprave. Hvala.
Hvala. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. O predlogu sklepa bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes, v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda oziroma najkasneje ob 21.50. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 2. TOČKO DNEVNEGA REDA, to je na OBRAVNAVO PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ZAKONA O ZDRAVSTVENEM VARSTVU RASTLIN. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina petih poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Besedo dajem predstavniku predlagateljev zakona mag. Radovanu Žerjavu za dopolnilno obrazložitev predloga zakona.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, kolegice in kolegi. Osnovni namen Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin je hitro ukrepanje za preprečitev nadaljnje širitve ambrozije, ki je ena najbolj alergenih rastlin in se poleg tega hitro širi ter že povzroča hude zdravstvene težave mnogim ljudem, še posebej mladim, povzroča škodo v kmetijstvu, okolju in posledično tudi v gospodarstvu. Zakon pa daje pravno podlago tudi širše. Za ukrepanje v pojavu drugih neofitnih rastlin oziroma plevelov, za katere strokovnjaki poročajo, da nekatere nove neofitne plevelne vrste prehajajo z nekaterih plevelnih združb v plevelne združbe njiv, travnikov in trajnih nasadov Slovenije. Pri oblikovanju določb smo uporabili opredelitev, ki jo predvideva sporazum WTO SPS, ki določa, da omejitve za varno trgovanje ne smejo biti omejujoče bolj, kot je nujno potrebno in znanstveno utemeljeno. Zato je mogoče ukrepati in narediti področje invazivnih tujerodnih rastlin takoj. Če v oceni tveganja za vnos določene vrste pride rastlina v kategorijo škodljivi organizem z nesprejemljivim vplivom na podlagi IPPC direktive. Vlada bo s temi spremembami in dopolnitvami zakona imela podlago za izdajo predpisa oziroma uredbe o preprečevanju vnosa in za zatiranje rastlin, ki imajo škodljiv vpliv na človeško zdravje, okolje, kmetijstvo, gospodarstvo, ali družbo poleg tistih, ki so v zakonu že opredeljene. Trenutno je najbolj pereč problem predvsem širjenja pelinolistne ambrozije, ki je ena najbolj alergenih rastlin. Domovina te enoletne rastline je Severna Amerika, torej gre za tujerodno rastlino, po Evropi pa se je začela širiti v začetku 19. stoletja. Danes je ambrozija najbolj razširjena v vzhodni Evropi, pojavlja pa se tudi že v zahodni Evropi. V Evropi danes poznamo skoraj 20 različnih vrst ambrozije, pri čemer je najbolj razširjena prav pelinolistna ali kratka ambrozija. Kot sem dejal, je pelod ambrozije eden najmočnejših znanih alergenov. Osebe, občutljive na cvetni prah ambrozije, velikokrat obolevajo za alergijskim rinitisom in astmo. Prag, ki izzove reakcijo, je zelo nizek in je v nekaterih primerih tudi pri manj kot 20 pelodnih zrn na kubični meter. Alergeno reakcijo prepoznamo po simptomih kot so kihanje, ščemenje v nosu, vodeni izcedek iz nosu, otečene veke, ščemenje v očeh, oteženo dihanje. In te alergijske reakcije, ki so zelo nadležne je potrebno zdraviti. Torej, naš namen je sprejeti ukrepe, ki bi te težave preprečili že do naslednje obdobja cvetenja te vrste, torej do julija letos. Hkrati pa želimo pripraviti nabor ustreznih ukrepov po zgledu držav, kjer že imajo aktivno politiko zatiranja ambrozije. Za uspešno reševanje problematike bo po vzoru drugih držav, denimo Madžarske in Hrvaške, k sodelovanju potrebno pritegniti več ministrstev, seveda pa tudi lokalne skupnosti, torej občine. Ministrstvo za kmetijstvo sicer že sedaj aktivno sodeluje pri obvladovanju predelov preko dveh organov v sestavi, in sicer Fitosanitarne uprave Republike Slovenije in Inšpektorata Republike Slovenije za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano. Služba za varstvo rastlin pri Fitosanitarni upravi Republike Slovenije oziroma pooblaščeni kmetijski zavodi in inštituti, ki imajo oddelke za varstvo rastlin, pa razpolagajo z metodami ocenjevanja tveganja kot tudi opazovanja in napovedovanja škodljivih organizmov na podlagi meteoroloških podatkov. Tako bomo opravljali strokovno delo in obveščanje javnosti tudi pri ambroziji ali ob pojavu drugih neofitnih rastlin. S tem zakonom določamo zavezance, in to so v tem trenutku in primeru imetniki zemljišč, ki morajo nadzirati pojavnost in ustrezno ukrepati, predvsem z učinkovitim uničevanjem ambrozije in drugih rastlin. Hkrati določamo tudi pristojne organe in način določitve posebnega nadzorovanega območja. Torej, gre zagotovo za dobronameren zakon, nepolitičen, če lahko tako rečem, usmerjen k ljudem, predvsem tistim, ki imajo težave z alergijo na ambrozijo in druge alergene rastline. Upam in želim si, da bi ta zakon dobil podporo, kljub temu da ga predlaga ena od opozicijskih strank. Hvala lepa.
Hvala. Predlog zakona je obravnaval Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku odbora Francu Bogoviču za predstavitev poročila odbora.
Lep pozdrav, spoštovani podpredsednik, spoštovani minister, kolegice in kolegi! Odbor za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano je na svoji 16. seji 1.4.2010 kot matično delovno telo obravnaval Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, ki ga je Državnemu zboru v obravnavo in sprejetje po skrajšanem postopku predložila Poslanska skupina SLS s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Na Kolegiju predsednika Državnega zbora je bilo odločeno, da se zakon obravnava po skrajšanem postopku. Seje odbora so se udeležili tudi predstavniki predlagateljev zakona, Ministrstva za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano, Državnega sveta, Kmetijskega instituta Republike Slovenije, Kmetijsko-gozdarska zbornica Republike Slovenije ter Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano pisno mnenje Zakonodajno-pravne službe, ki je proučila zakon z vidika skladnosti z ustavo in pravnim sistemom, dala celo vrsto predlogov na kar veliko členov. Do izteka poslovniško določenega roka je poslanec Franc Pukšič pripravil amandmaje, ki so v veliki meri povzeli mnenje Zakonodajno-pravne službe. Odboru je bilo posredovano tudi mnenje Vlade z dne 26. 3. 2010, v katerem se Vlada s problematiko, ki se tiče ambrozije, strinja. V razpravi je bilo z njihove strani opozorjeno, da je to področje predmet še koga drugega, ne samo kmetijcev. Glavno opozorilo oziroma nasprotovanje temu zakonu pa je izhajalo iz, po mnenju Vlade, prekratkih rokov za reševanje tega problema, saj so le-ti tempirani na reševanje problemov v letošnjem letu. Temu primerno je bil na koncu predlagan tudi amandma, vendar Vlada predloga v osnovi ni podprla. Predstavnik Komisije Državnega sveta za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano ter predstavnik Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj, dve komisiji sta obravnavali tematiko v Državnem svetu, pa da predlagani predlog zakonov podprla. Prav tako ni bilo pripomb s strani občin Izola in občine Hoče-Slivnica, ki sta zakon tudi podprli in tudi posredovali te pripombe na matično delovno telo. V nadaljevanju je predlagatelj že predstavil še svoj zakon, tako kakor je bilo to storjeno že danes. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe je v svojem mnenju povedala, da so z amandmaji ustrezno odpravljene pomanjkljivosti, na katere so opozarjali, s strani direktorice fitofarmacevtske uprave Republike Slovenije in fitosanitarne uprave, pa je bilo še enkrat opozorjeno, na kratke roke in problem implementacije tega zakona. Predstavniki Državnega sveta so se vključili v razpravo, ponovno pozvali Vlado, naj čim prej reagira in tudi pripravi določeno potrebno zakonodajo in vse, kar je potrebno za izvedbo takšnega zakona kasneje. Podpore je bil zakon deležen tudi s strani direktorja Kmetijsko-gozdarske zbornice, prav tako pa je tudi direktor Kmetijskega inštituta Slovenije v strokovnem besednjaku poudaril in podal močno podporo temu zakonu in tudi ocenil, da je zakon nujno potrebno sprejeti. V nadaljevanju se je odprla ta razprava, ki je pokazala, da večina članic in članov odbora pritrjuje predlagatelju, da je zakon nujno treba sprejeti, na nek način tudi je bilo pokazano nezadovoljstvo z mnenjem, ki ga je posredovala Vlada, kajti ocena je bila, da je treba in da je mogoče tudi hitreje odreagirati, kot je bilo na sami seji rečeno s strani predstavnikov Vlade. Odbor je na koncu tudi obravnaval in tudi sprejel amandma k 16. členu, trem amandmajem, ki jih je podal gospod Pukšič, tako da se je v amandmaju besedilo "60 dni" nadomestilo z besedilom "6 mesecev", to je tisti rok za to izvedbo po predlogu predstavnikov in pa predstavnice Vlade. Kasneje so bili tudi ostali amandmaji, ki so bili predlagani, sprejeti in na koncu je tudi ta, sedaj pripravljen in dopolnjen predlog [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]je bil tudi na samem odboru potrjen. Hvala.
Hvala. Besedo dajem predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja, dr. Henrik Gjerkeš, minister, Služba Vlade Slovenije za lokalno samoupravo. Izvolite, imate besedo.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Škodljive rastline, kot so pelinolistna ambrozija, do sedaj niso bile zakonsko regulirane, niti ni opredeljen njihov status kot tujerodna invazivna vrsta. Pelinolistna ambrozija je lahko ljudem škodljiva rastlina, ker njen cvetni prah povzroča alergije: astmo, sezonske dihalne težave in podobno. Ni pa ambrozija edina rastlina, ki povzroča alergije. V času od februarja do julija, ko nastopi cvetenje ambrozije, cvetijo mnoge druge rastline, ki povzročajo alergije, kot so cipresa, leska, jelša in druge. Vlada se zaveda, da je ambrozija v Sloveniji že prisotna in ugotavlja, da je potrebno glede na razmere, posamezna okolja, značilnosti in funkcije zemljišč določiti ustrezne ukrepe. Menimo, da je treba te ukrepe temeljito proučiti in uskladiti, saj je cilj, da so ukrepi ekonomični in učinkoviti, hkrati pa, da se lahko dejansko izvedejo. Od ukrepov lahko pričakujemo optimalne učinke le ob sodelovanju in z vključitvijo vseh resorjev, institucij in ostalih subjektov, ki jih zadevajo posledice razraščanja in problematika zatiranja ambrozije. Vlada je sprejela mnenje k predlaganim spremembam zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, ker torej ne nasprotuje vsebinskim rešitvam, ki pa s strani predlagateljev finančni in nekateri drugi učinki sprememb zakona niso bili ustrezno vrednoteni, je na njih opozorila sama. Nanašajo se predvsem na vključitev strokovnjakov z različnih področij, kot je promet, komunala, lokalna samouprava; nadalje na pripravo podatkov o lastništvu zemljišč, potrebnih zaradi vročanja odločb; na izmero in pripravo podatkov o površinah, poraslih z ambrozijo, ki so potrebni za izrek ukrepa o uničenju. Na dodaten monitoring cvetnega prahu zaradi prikaza geografske zastopanosti ambrozije zaradi dodatnega testiranja glede učinkovitosti obstoječih sredstev za uničevanja ambrozije in na registracijo novih fitofarmacevtskih sredstev. Naj torej povzamem, da Vlada podpira reševanju problematike ljudem škodljivih rastlin in ne nasprotuje vsebini zakona, hkrati pa opozarja, da je problematika večplastna in zadeva tudi druge resorje, ne le kmetijskega, ki je nosilec Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, ter na posledice predlaganega načina reguliranja pelinolistne ambrozije. Hvala.
Hvala. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Gospod Franc Jurša bo predstavil stališča Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Lep pozdrav tudi ministrom, kolegicam, kolegom! Gre za predlog zakona, ki je po naši oceni zelo pomemben, saj bo z njegovim sprejetjem dana pravna podlaga za ukrepanje proti vnosu in za preprečevanje širjenja ter zatiranja ambrozije in drugih invazivnih tujerodnih rastlin, ki škodujejo zdravju ljudi in povzroča gospodarsko škodo. Ukrepanje je nujno, saj je treba pravočasno, še pred novo sezono cvetenja pelinolistne ambrozije sprejeti zakon in podzakonske akte ter začeti izvajati ukrepe, da bi preprečili nadaljnjo škodo. Cvetni prah ambrozije je namreč močno alergen, povzroča kihanje, ščemenje, vodeni izceden iz nosu, otečene veke, otečeno oziroma oteženo dihanje. Osebe, občutljive na cvetni prah ambrozije, velikokrat obolevajo. Prah, ki izzove reakcijo, je zelo nizek in je v nekaterih primerih tudi pri manj kot 20 pelodnih zrn na kubični meter zraka. V naši poslanski skupini menimo, da je treba ukrepati takoj in v tem trenutku ne sme biti glavno vprašanje denar, saj se ga da znotraj proračunov tudi razporediti, saj je treba ukrepati takoj in na vsak način zajeziti gojišče na nezazidanih in opuščenih zemljiščih ter ob državnih cestah in avtocestah, železnicah ter zasebnih kmetijskih površinah. Le tako bo mogoče preprečiti, onemogočiti negativne posledice hitrega širjenja ambrozije pri nas. Tujerodne invazivne vrste izpodrivajo domače rastline in s tem zmanjšujejo biotsko raznovrstnost in delovanje ekosistemov, zaradi širjenja invazivnih vrst pa se zmanjšuje število samoniklih vrst. Res je, da invazivnost tujerodnih rastlin ne pozna državnih meja. Prav zato v okviru EU že od leta 2008 poteka razprava o skupnem pristopu k ureditvi tujerodnih invazivnih vrst. Ministrstvo za okolje in prostor, ki je pristojno za tujerodne rastline v Sloveniji, sodeluje v delovnih telesih EU, stališča pa usklajuje tudi s Fitosanitarno upravo Republike Slovenije. Problematika invazivnih in tujerodnih vrst je izjemno kompleksna in zahteva široko medresorsko sodelovanje. Zelo velik problem prav te konkretne tujerodne rastline, ambrozije, je ta, da je ambrozija nezahtevna glede rastnih razmer, zato raste predvsem ob avtocestah in železnicah, na slabo urejenih komunalnih javnih in drugih površinah. Zatiranje tega plevela na kmetijskih površinah pa je problematično predvsem na zemljiščih, ki so zapuščena. V Poslanski skupini DeSUS pozdravljamo idejo za ustanovitev medresorske skupine v obliki sedemčlanskega sveta, ki naj bi ga imenovala Vlada izmed predstavnikov pristojnih ministrstev, Kmetijskega inštituta, Zdravstvenega inšpektorata Republike Slovenije in strokovnjakov s področja varstva zdravja ljudi in zdravstvenega varstva rastlin. V Poslanski skupini DeSUS bomo predlog novele zakona o zdravstvenem varstvu rastlin podprli. Hvala lepa.
Hvala. Gospod Miran Györek bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke. Prosim.
Hvala za besedo, predsedujoči. Kolegice in kolegi. Spoštovani, gospod minister. Zelo smo prijetno presenečeni v Slovenski nacionalni stranki, da je končno v tem mandatu naša pobuda rodila sadove. Namreč, 24. novembra v lanskem letu smo v Slovenski nacionalni stranki vložili poslansko pobudo za ta zakon, na kar pa seveda kmetijsko ministrstvo ni reagiralo, in me veseli, da je sedaj skupina poslancev to predlagala in da je zadeva prišla sploh tako daleč, kajti to se zelo redko zgodi v tem Državnem zboru. Samo povzetek naše pobude bi povedal, da smo takrat zaznali nekaj dejstev, ki so nas spodbudila za to poslansko pobudo. Namreč, na območju nekdanje Jugoslavije je bilo že opaziti med drugo svetovno vojno zelo veliko razširjenost te ambrozije, ki je danes v Evropi najbolj razširjena. Pojavlja se tudi v vzhodni Evropi. Tudi jaz bi v povzetku povedal nekaj o nevarnosti te alergene rastline, ki cveti od konca julija do konca septembra, odvisno od vremenskih razmer, vlogo opraševalca pa opravlja veter. Ena rastlina lahko proizvede več kot 60 tisoč semen ter nekaj milijonov, po nekaterih podatkih pa tudi do nekaj milijard pelodnih zrn. Količina pelodnih zrn je odvisna od vremenskih razmer v posameznem letu, v suhih letih jih je več in obratno. Pelodna zrna imajo zelo dobre aerodinamične lastnosti, saj lahko s pomočjo vetra prepotujejo tudi razdalje večje od 100 kilometrov. Največja koncentracija pelodnih zrn je en kilometer okoli rastline, seme ambrozije ostane kalivo v tleh tudi več kot 30 let. Hitrost širjenja rastline je med 6 in 20 kilometri na leto. V zadnjih desetih letih je na sosednjem Hrvaškem koncentracija peloda ambrozije narasla za 10-krat. Po hrvaških podatkih je zagrebška županija v coni z največjo koncentracijo pelodnih zrn v Evropi, torej v naši neposredni bližini. Glede na bližino Hrvaške obstaja upravičena bojazen, da se lahko navedeno širjenje ambrozije prenese tudi v Slovenijo, in se je že. Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano smo takrat pozvali k čimprejšnjemu sprejetju ustreznega zakona o obveznem zatiranju ambrozije in drugih nevarnih rastlin. Naj poudarim, da so podobno zakonodajo in ustrezne ukrepe že sprejeli v nekaterih drugih evropskih in neevropskih državah. Namen zakona je zagotovitev pravne podlage za ukrepe, ki so nujni glede na ocene potencialne gospodarske škodljivosti teh neofitnih rastlin in škodljivosti za naravo, okolje in zdravje. Ne bom ponavljal vseh teh škodljivosti, ker ste že predhodniki o tem izčrpno povedali. Po sprejetju zakona bo omogočena sistemska obravnava in sprejetje predpisov za ukrepe za preprečevanje vnosa, nadaljnjega širjenja in za pravočasno odstranjevanje, če bo to potrebno. Glavni cilj predlaganega zakona je pa čimprejšnje ukrepanje. Saj bi se lahko že prej ukrepalo, za to potencialno nevarnost smo vedeli, vendar je kmetijsko ministrstvo odlašalo z reagiranjem, česar tudi ne razumem. Se pravi, cilj je tudi odstranitev in preprečitev nadaljnjega širjenja že znanega škodljivega organizma z nesprejemljivi škodljivimi vplivi te pelinolistne rastline, pri čemer obstaja več vrst ambrozije; sicer vseh ne poznam, vendar pravijo, da jih je okrog 20 vrst. Zakon v prehodnih in končnih določbah določa, da se ta pelinolistna ambrozija in druge neofitne vrste iz tega roda štejejo kot škodljive rastline. Se pravi, da je tudi tu osnova za sprejetje zakona. Zato bomo v Slovenski nacionalni stranki z veseljem podprli predlog zakona, pa tudi vse smiselne amandmaje. Hvala.
Hvala. Mag. Borut Sajovic bo predstavil stališče Poslanske skupine Liberalne demokracije Slovenije.
Hvala lepa, gospod podpredsednik, za besedo. Pozdrav kmetijskemu ministru! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije predlogom in rešitvam, ki jih prinaša ta zakon, ne bomo nasprotovali, vendar pa imamo kar nekaj pomislekov in predlogov, kajti problematika tujerodnih vrst je bistveno širša, ki pa jih ta zakon, tudi ob nekaterih nasprotovanjih stroke, obdeluje le v določenem delu. Pridružujemo se stališču, da so tujerodne invazivne vrste problem. Ogrožajo biotsko raznovrstnost, tudi kmetijsko proizvodnjo, povzročajo gospodarsko škodo in tudi pomembno vplivajo na zdravje ljudi in živali. Seveda, več je prometa, več je trgovine, potovanja in turizma, več je tujerodnih vrst izven njihovih naravnih območij in to povzroča najrazličnejše težave. Večina od njih v novem okolju ne povzroča težav, nekatere, predvsem tiste invazivne, pa so resen problem. Prva poročanja o tujerodnih vrstah segajo že daleč nazaj v 19. stoletje, o tem je poročal tudi naš Karl Dežman, v preteklosti pa je, recimo, s tem precej se ukvarjal tudi botanik gospod Viktor Petkovšek. Evropa in Evropska unija na področju boja proti invazivnih tujerodnim vrstam močno zaostaja, kajti pred približno dvema letoma je bil šele sprejet dogovor, da Evropska unija potrebuje strategijo boja proti tem tujerodnim vrstam, ki pa je trenutno še nimamo. Mnoge države v Evropi svojo strategijo že imajo, Slovenija ni še med njimi, bi bilo pa zagotovo potrebno, da se tem pridruži. Pred nami je zakon, ki je nastal kot delen, nepopoln odziv na problematiko z ambrozijo. V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije ga vidimo predvsem kot zdravstveni, delno kmetijski problem, na katerega se je pa treba odzvati, zato se bomo v velikem delu zgodbe zakonu pridružili, imamo pa nekaj resnih, tehtnih, argumentiranih pomislekov tudi z nasprotnega vidika. V prvi vrsti je treba povedati, da takšna pelinolistna ambrozija ni nov pojav in ta trenutek zagotovo ne ogroža kmetijske pridelave, je pa treba nujno sprejeti zakon, ki pa mogoče tudi ne prinaša najboljših ukrepov iz nabora vseh možnih. Ambrozija je zagotovo plevelna vrsta, zato bi kmetijski sektor že sedaj lahko uporabljal vse znane načine zatiranja te rastline, pa tega ne počne. Tudi z zdravstvenim sektorjem bi bil že sedaj mogoč dogovor o odstranjevanju rastline na območjih, kjer je to hujši zdravstveni problem. Ta zakon govori o boju proti invazivnim rastlinskim vrstam v Sloveniji v celoti z odkrivanjem in spremljanjem invazivk, preventivnimi ukrepi, nadzorom in odstranjevanjem posameznih rastlin. To pomeni, da bo fitosanitarna uprava in Ministrstvo za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano bdelo nad tem problemom v Sloveniji in usklajevalo različne službe v tej državi. Zakon ima po našem mnenju - sicer piše, da ne prinaša finančnih posledic, zagotovo pa jih nekaj kar ima, predvsem pa nam je ključna dilema, sprašujemo se, ali je bil prevzem celotnega segmenta invazivnih rastlinskih vrst usklajen in dogovorjen predvsem z Ministrstvom za okolje in prostor, ki bi po našem mnenju moral tukaj odigrati pomembno vlogo, mogoče še celo bolj pomembno vlogo kot pa kmetijski sektor. Zakon torej posega s svojimi opredelitvami v veliko širši prostor, kot pa je zgolj samo kmetijski sektor. Zakon zagotovo posega tudi v pristojnost lokalnih skupnosti in jim nalaga ukrepanje, kar bo zagotovo povzročilo tudi negodovanje, če ne bodo razmerja med vsemi deležniki v prostoru usklajena. Poleg tega pa tudi ni jasno, na kakšni podlagi bo Fitosanitarna uprava izdajala ukrepe, na primer za odstranjevanje škodljivih rastlin z zemljišč, ki niso v kmetijski, pač pa v okoljski pristojnosti. Zakon se sprejema v obdobju, ko nimamo še stalnega ministra, kar je tudi eden od pomembnih deležnikov. Bile pa so tudi nasprotujoče predstavitve, ki jih je do konca zakona treba uskladiti in pri tem bomo v Poslanske klubu Liberalne demokracije Slovenije tudi sodelovali.
Gospod Laszlo Göncz bo predstavil stališče Poslanske skupine narodnih skupnosti.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod minister, poslanke in poslanci. Uvodoma naj poudarim, da tudi mi pozdravljamo in podpiramo Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin. Na osnovi poročila pristojnega delovnega telesa ocenjujemo, da se je v zvezi s to problematiko mnenje precej spremenilo v pozitivno smer, saj pred dvema letoma še ni bilo dejanske pripravljenosti za reševanje tega vprašanja. Ko sem sam pred nekaj več kot letom dni, 2. marca, postavljal poslansko vprašanje v zvezi z negativnimi vplivi širitve ambrozije, sem še dobil manj konkretne odgovore s strani pristojnih ministrstev oziroma ministrov. Sicer prvotno vladno stališče tudi v tem primeru ni bilo pozitivno do predlaganega besedila, vendar upam, da se je le pri večini poslancev, pa tudi vladnih dejavnikov, ne glede na strankarsko pripadnost, spoznalo pomembnost sprejetja predlaganih sprememb zakona o zdravstvenem varstvu rastlin. Zavedamo se, da gre za kompleksno vprašanje, vendar so spremembe, ki so sicer zgolj začetek prepotrebne širše aktivnosti, nedvomno pomemben prvi korak v boju zoper negativnih vplivov na človeka, okolje, kmetijstvo in gospodarstvo, ki povzroča ambrozija in tudi drugi škodljivi dejavniki. Samo za intermezzo bi povedal, glede na dosedanja stališča, da so v Prekmurju na področju kmetijstva že vidni, žal, negativni trendi prav vpliva ambrozije. Mogoče v notranjosti Slovenije tega še ni zaslediti. Zgolj ponavljam, da je omenjeni alergen danes v veliki koncentraciji prisoten v vzhodnih predelih Republike Slovenije, v Prekmurju in v Podravju, v izredno visokem deležu. Se pa neizprosno širi tudi v notranjost Slovenije. Med vsemi alergijskimi obolenji v Sloveniji je bil odstotek zaradi ambrozije že pred dobrim letom ocenjen na več kot 30%. Ob avtocesti med Mariborom in Lendavo smo lahko v preteklih letih zasledili prave, v narekovaju, "nasade" pelinolistnate ali kratke ambrozije. Tudi za intermezzo omenjam, da na Madžarskem ocenjujejo stopnjo obolelih na zelo visok odstotek, na več kot eno tretjino celotnega prebivalstva, to je ogromna količina ljudi. Omenjena rastlina povzroča vedno večje škode, kot sem že rekel, na področju kmetijstva, predvsem v vzhodnem delu države. Namreč, ta rastlinska vrsta se najhitreje širi, kot je bilo že rečeno, na slabo vzdrževanih zemljiščih, ob cestah ter na območjih večjih gradbenih posegov v naravno prostor, od koder se nato širi tudi na kmetijska zemljišča. Pravilno je, da pri oblikovanju ukrepov v prid preprečevanja in proti širjenju ambrozije ter pri ublažitvi škodljivih vplivov predlog zakona predvideva združitev aktivnosti več resorjev, ki so neposredno povezani s širjenjem alergena oziroma sanacijo njegovih posledic. Na matičnem delovnem telesu predlagano neusklajeno besedilo predloga zakona, ki upošteva predlagane amandmaje, in tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe bomo podprli. Ker pa v razpravi nimamo časa na razpolago, že sedaj poudarjam, da naknadno vložene amandmaje, koalicijskih strank bomo tudi podprli, saj se nam zdijo smiselni. Podobno velja tudi za amandma Poslanske skupine SLS, ki skrajšuje rok oziroma predpiše prvotni rok v okviru 6. člena zakona na 2 meseca, kot sem že rekel, da je prvotno bilo nakazano. Kljub temu da to ni najvažnejše vprašanje in verjetno je še nekaj odprtih dilem v zvezi s tem, menimo, da je ta rok sprejemljiv. Hvala lepa.
Hvala. Dr. Luka Juri bo predstavil stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov. Prosim.
Zanimivo, sedaj je v dvorani še manj poslancev, pa se nihče ne "buni". Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin bo uzakonil vzvode za hitrejše soočanje z vse bolj razširjeno invazivno in tujerodno rastlinsko vrsto, pelinolistno ambrozijo. Rastlina je izjemno alergena in predstavlja resno tveganje za zdravje ljudi, saj je eden najmočnejših povzročiteljev senenega nahoda, pogosto pa povzroča hude simptome, podobne kot pri astmi. Poleg tega njen cvetni prah navzkrižno reagira z nekaterimi drugimi alergenimi rastlinami, katerih kombinacija je še bolj alergena, ob dotiku pa povzroča tudi neprijetno draženje kože. Pri tem si velja zapomniti, da ambrozija proizvaja veliko cvetnega prahu in da je obdobje proizvodnje, če se tako izrazim, precej dolgo, saj le-to traja od poznega poletja vse do konca jeseni. Ambrozija se zelo rada na novo naseli na neporaščenih površinah, na območjih urbaniziranih predelov, pa tudi na bregovih rek in jezer in drugih površinah, namenjenih preživljanju prostega časa. To lahko negativno vpliva tudi na turizem, če se obiskovalci izogibajo območjem z večjimi količinami ambrozije, kar pomeni, da bi za to področje morali biti zainteresirani tudi turistični delavci oziroma turistično društvo. Pelinolistna ambrozija se zaradi segrevanja planeta ali vsaj spreminjanja podnebja, pospešeno širi tudi po naši državi. Verjetno bi k preprečitvi širjenja pomagalo tudi večje poznavanje področja in večja prisotnost v medijih v preteklosti, tako pa se vse skupaj v javnosti pojavlja šele sedaj, ko število registriranih akutnih alergij dosega višjo raven. Zakon o zdravstvenem varstvu rastlin bo po novem vseboval natančnejšo opredelitev škodljivih vrst rastlin, obenem pa tudi inšpekcijsko nadzorstvo nad zagotavljanjem varovanja rastlin pred škodljivimi rastlinami. Zemljišča, na katerih bodo škodljive rastline zrasle, bodo morali pregledovati lastniki zemljišč ter o vseh novih pojavih škodljivih rastlin obveščati pristojne inšpektorje in izvajati ukrepe za preprečevanje širjenja oziroma zatiranja škodljivih rastlin. Pri tem je zanimiv predlog, in vreden upoštevanja, ta, da naj bi se pomislilo o vendarle širitvi celotne materije in o morebitnem zakonu, ki bo urejeval zdravstveno varstvo ljudi pred škodljivimi rastlinami, kajti umeščanje te ureditve v Zakon o zdravstvenem varstvu rastlin je lahko rešitev, vendar mogoče ni najboljše. Smiselno bi bilo iti širše in oblikovati zakon, ki bi na celovit način v celoti reševal vprašanje zdravja ljudi pred škodljivimi rastlinami. Ne glede na to, glede na akutnost problema Socialni demokrati mislimo, da je predlog dober, zato bomo zakon podprla oziroma mu ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala. Gospod Milenko Ziherl bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke. Prosim.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister. Kolegica in kolegi. Predlog zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin govori o ukrepih proti širjenju škodljivih neofitnih, tujerodnih rastlin. S strani nevladnih organizacij in zdravstva so že dolgo znana opozorila in pobude o ukrepanju zoper širjenje pelinolistne ambrozije, ki v času cvetenja povzroča hude alergije, v naravi pa izpodriva prvotno rastlinje. Zakon podpira Državni svet, lokalne skupnosti, Kmetijsko-gospodarska zbornica Slovenije, Kmetijski inštitut Slovenije, Vlada pa ga, zaenkrat, še ne podpira, vendar k sreči opažamo, da se tudi nekaj pripravlja. Slovenija je edina država, ki daleč naokoli nima izdelane niti ocene tveganja, zlasti z vidika zdravja in okolja, ter nima sprejetega programa ustreznih ukrepov. V Slovenski demokratski stranki predlog zakona podpiramo, saj pričakujemo čimprejšnje ukrepanje zoper zdravju in okolju škodljivo tujerodno rastlino.
Gospa Cvetka Zalokar Oražem bo predstavila stališče Poslanske skupine Zares. Prosim.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani minister, spoštovani kolegi. Če se lahko na začetku nekoliko pošalim, lahko reče , da je očitno plevel tisto, kar lahko združi interese, stališča in mnenja opozicije in koalicije. To me na nek način celo veseli. V Poslanski skupini Zares se strinjamo s predlagateljem Zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, s Slovensko ljudsko stranko, da je nujno, da se vzpostavi pravna podlaga za ukrepanje pri vnosu in preprečevanju širjenja ter zatiranja ambrozije ter tudi drugih invazivnih tujerodnih rastlin, ki škodujejo zdravju ljudi in povzročajo s tem tudi veliko gospodarsko škodo. Veseli smo, da lahko skupaj s kolegi iz opozicije sodelujemo pri tej zadevi, ki povzroča nevšečnosti vsem državljankam in državljanom, in s tem dokažemo, da znamo pri takih temah, ki rešujejo vsakodnevne težave, tudi sodelovati. Vesela sem tudi tega, da se je prvotno negativno mnenje Vlade spremenilo in pozdravljam tudi ravnanje gospoda ministra, ki začasno opravlja delo na Ministrstvu za kmetijstvo, ker mislim, da bo s tem opravil zelo dobro delo. Po oceni strokovnjakov je ambrozija v tem trenutku prisotna že praktično na celotnem območju Slovenije, predvsem pa ob avtocestah in na številnih drugih nekmetijskih zemljiščih. S svojim prekomernim širjenjem povzroča škodo na različnih ravneh in predstavlja eno največjih groženj biodiverziteti, saj lahko v ekosistemu prevlada nad ostalimi vrstami in v skrajnem primeru povzroči celo izumrtje katere od avtohtonih vrst. V Poslanski skupini Zares zato pozdravljamo sistemsko ureditev tega problema, kajti brez zakonske podlage, ki bo podrobneje predpisala ukrepe, zadolžila nosilce in imela tudi kazenske določbe, bomo težko kos agresivnemu širjenju te tujerodne rastline. Ker so tovrstne rastline globalni problem, je tudi naša obveza, da po zgledu ostalih držav sprejmemo ustrezne ukrepe za preprečevanje njihovega širjenja, kajti opazili smo, da se s tem ukvarjajo pravzaprav že vse države v naši okolici. Zato se mi zdi skrajni čas, da smo oziroma da bomo k temu aktivno in sistemsko pristopili tudi mi. Opazili smo namreč določene propagandne zadeve tako na Hrvaškem, v Bosni, na Madžarskem in podobno, in upam, da se bomo tako lotili stvari tudi mi. Na nujnost takojšnjega sprejetja tega zakona kažejo tudi podatki zdravstvenih služb. Po nekaterih podatkih je že kar okoli 50%, torej polovica prebivalcev Slovenije na nek način alergikov, število pa še narašča. Ambrozija je pač rastlina, ki je močno alergena in že pri nizkih koncentracijah sproži hude reakcije in povzroča resne težave. S temi težavami pa nastaja tudi gospodarska škoda zaradi odsotnosti in stroškov zdravljenja. Za razliko od drugih alergij, kot so alergije na lesko ali brezo, poteka alergija na ambrozijo veliko bolj burno in z veliko bolj izraženimi težavami. V primeru nezdravljenja se bolezen sčasoma z veliko verjetnostjo razvije v astmo. Mislim, da ti podatki jasno kažejo, da tudi kakšen evro, ki ga bo treba nameniti za te ukrepe in delo pri zatiranju tega nevarnega plevela, ne bo stran vržen denar in bo večkrat povrnjen na drugačen način. V Poslanski skupini Zares smo na pobudo državljank in državljanov, ki so se obračali na nas že lansko leto, na pristojna ministrstva naslovili poslansko vprašanje, v katerem smo opozorili na problem ambrozije in na nujnost čimprejšnjega ukrepanja v tej smeri. Poslanca Vili Trofenik in Tadej Slapnik sta izpostavila to problematiko in ugotovila, da se ambrozija na območju, ki ga podrobneje poznata, torej na območju Ptuja, vse bolj razrašča, tako med zasajenimi posevki kot tudi na zapuščenih zemljiščih. Zato nas veseli, da so kolegi iz Slovenske ljudske stranke tudi v sodelovanju s stroko z Ministrstva za kmetijstvo pripravili dopolnitve zakona o zdravstvenem varstvu rastlin in da danes to pravno podlago obravnavamo po skrajšanem postopku. Zakon bomo v Poslanski skupini Zares podprli.
Hvala. Gospod Jakob Presečnik bo predstavil stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Gospod minister, spoštovane kolegice in kolegi poslanci! Poslanska skupina Slovenske ljudske stranke bomo predlog sprememb in dopolnitev zakona podprla, saj ureja in daje podlago Vladi, da bo lahko sprejelo nujne ukrepe za preprečevanje širjenja neofitnih rastlinskih vrst, med njimi predvsem širjenja pelinolistne ambrozije, ki je zelo škodljiva tako za kmetijske pridelke kot še posebno za zdravje ljudi. Zaradi varovanja zdravja ljudi je nujno pričeti sistematsko spremljati vnos preprečevanja širjenja in zatirati take škodljive rastline. Za zaustavitev širjenja ambrozije in s tem zmanjšanja njene gostote ter za preprečevanje širjenja njenega cvetnega prahu je treba uvesti redne sistemske ukrepe. Urediti je treba redno košnjo oziroma ustrezno tretiranje in nego teh zemljišč, da do cvetenja in s tem osemenitev ambrozije ne bo prihajalo. Seveda je treba urediti tudi način monitoringa cvetnega prahu. Znano je, da že vrsto let, vsaj deset let opozarjajo na ta problem v fitosanitarni službi. Številne pobude in pritožbe prejemamo tudi poslanke in poslanci. Zakon daje podlago tudi za ukrepanje v primeru pojava drugih tujerodnih plevelov, saj povzročajo vse več škode v kmetijstvu. Evropo vse bolj preplavljajo eksotične plevelne vrste, ki se na območje stare celine širijo večinoma iz Amerike, Brazilije in Mehike. Poleg naravnih raznašalcev širi te vrste rastlin transport vseh vrst. Zato moramo pravočasno ukrepati. Poznano je, da je ambrozija popolnoma zatrla, na primer, nasad buč v Savinjski dolini, v bližini Gornje Radgone je na primer faberjev muhvič popolnoma prerastel nasad koruze, na lokacijah pri Črni na Koroškem in pri Podčetrtku je postala za koruzo problem oljna bučka. V Logarski dolini je zastrla zlato rozgo in pregnala čebele z nje. Vsekakor pa smo poslanci Slovenske ljudske stranke prepričani, da je najbolj nujno ukrepati proti ambroziji zaradi alergij, ki so škodljive in zelo neprijetne za ljudi in drage za zdravstveno blagajno. Zato podpiramo čim prejšnje sprejetje sprememb in dopolnitev zakona, podprli bomo tudi vse amandmaje, ki upoštevajo pripombe Zakonodajno-pravne službe in podprli bomo tudi amandma, ki določa 60 dni za sprejem predpisov oziroma določitev ukrepov, saj kot rečeno, je treba hitro ukrepati, pristojne službe za pripravo ukrepov in predpisov pa že obstajajo in lahko hitro tudi ukrepajo. Vsi imetniki zemljišč, kmetje in občine, pa te ukrepe že dolgo pričakujejo in podpirajo. Kot sem uvodoma rekel, v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo spremembe in dopolnitve omenjenega zakona podprli. Hvala lepa.
Hvala. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Prehajamo na razpravo o členih in vloženih amandmajih, ki jo bomo opravili na podlagi pregleda vloženih amandmajev z dne 21. 4. 2010. Pri tem opozarjam, da se gospod Žerjav v imenu predlagateljev, in gospod minister lahko prijavita kadarkoli z dvigom roke. V razpravo dajem najprej 3. člen ter amandma poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Odpiram prijavo za razpravo. Prijavil se je gospod minister.
Hvala, gospod predsedujoči. Amandma k 3. členu Vlada podpira, ker je redakcijske narave in je potreben zaradi napačnih sklicev oziroma zaradi terminološke usklajenosti. Hvala lepa.
Hvala. Drugih za razpravo ni, zato zaključujem razpravo o 3. členu. V razpravo dajem 6. člen ter amandmaja poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS. Želi kdo razpravljati? Ne želi. Zaključujem razpravo. Prehajamo na 16. člen ter amandma skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom. Odpiram prijavo. Gospod minister, želite sedaj besedo, ali na koncu? Izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani poslanci, poslanka! Predlagani amandma, s katerim se rok za izdajo podzakonskega predpisa skrajša na 60 dni, je nesprejemljiv, ker je predlagano obdobje 60 dni za sprejem podzakonskega predpisa prekratko. Če želimo, da je uredba Vlade strokovno in dobro pripravljena, je potreben določen čas. In resolucija o normativni dejavnosti, ki jo je Vlada sprejela julija 2009, in Državni zbor novembra 2009 ima posebno poglavje, ki je namenjeno smernicam za sodelovanje s strokovno in drugo zainteresirano javnostjo. Med minimalnimi priporočili iz teh smernic je treba posebej izpostaviti rok, in sicer naj bi sodelovanje javnosti pri pripravi predpisov tajalo najmanj od 30 do 60 dni. To pomeni, da je predpis v tem času javno objavljen na spletnih straneh z namenom, da se zagotovi odziv strokovne javnosti ter obveščenost najširše javnosti. Za ukrep o zatiranju pelinolistne ambrozije je treba pridobiti širok družbeni konsenz, saj bomo s predpisom naložili imetnikom rastlin, rastlinskih proizvodov in nadzorovanih predmetov ter zemljišč obvezno izvajanje točno določenih ukrepov, za katere imetniki prevzamejo odgovornost, tudi kazensko. Iz vsega povedanega izhaja, da je obdobje 60 dni za sprejem podzakonskega predpisa prekratko, zato ga Vlada ne podpira. Hvala.
Hvala. Besedo ima gospod Ziherl.
Še enkrat, hvala za besedo, gospod predsedujoči. Sam podpiram ta amandma, kajti treba je postaviti tudi terminski plan in morda bi kasneje lahko z ministrom našli skupen jezik, neko drugo časovno obdobje. Želel bi spregovoriti še o nekaterih drugih vidikih. Gospod minister je omenjal, da obstajajo tudi drugi alergeni, in se z njim vsekakor strinjam. Opozoril bi na kombinacijo alergenov, ki delujeta edino v paru, če se ne srečata, nista nevarna. Opozoril bi tudi na to, da skoraj 50% teh odzivov, reakcij lahko pripišemo ambroziji, predvsem zato, ker je za začetek alergenske reakcije zadosti že zelo mala količina. Kaj to pomeni? To pomeni, da pred prvo, pred prvim cvetenjem se lahko umakneš notri, v deževnih dneh pa si lahko nemoteno zunaj. Ambrozija pa cveti takrat, ko je vroče, in tista zadostna količina za odziv lahko prodre tudi v stanovanja in nisi nikjer varen pred njo. Ambrozija predstavlja dobiček za multinacionalke. Sam poznam cel kup pomagal, kot so Flixonase, to je sprej za nos, začne se z njim, alergija se razširi lahko na oči, pa potem na dihalne poti in potem je treba Flixotid, Berdonal, Singulair, Claritine, Flonidan, pa še kaj drugega. Toliko pripomočkov in pomagal, da človek na koncu že ne ve, kdaj kakšen pride na vrsto. Ugotovljeno je, da alergije naraščajo, kar je zaskrbljujoče predvsem med mladimi. Kako pa bodo zdravo živeli in se čim več gibali v zadnjem okolju? O vplivih na okolje smo slišali od kolegov, katere rastline je že lokalna ambrozija izpodrinila. Sam menim, da odstranjevanje ambrozije ne bi smelo biti večji problem, saj je sedaj še možno ukrepati, ker večinoma raste na opuščenih terenih, torej lastniki ne bi prav močno protestirali. To vidim, recimo, ko se vozim v službo, da je na obeh straneh ceste od Medvod do gostilne Jelen, ob vstopu v Šiško, v času cvetenja vse rumeno. Na javnih površinah je že veliko ambrozije, prav tako ob železniških progah. Kolikor vem, železnice že ukrepajo, ker se lahko zaraste v nevarni bližini tirov, kar je lahko motnja za železniški promet. Ravno zato bi kazalo to pozitivno energijo usmeriti v ustrezno zakonodajo, da se ne bi samo ena gospodarska panoga s tem spopadala, temveč z neko celovito akcijo. Slišali smo o trdoživosti semena, ki v naravi ohranja do 30-letno kaljivost. Ker so lahka, jih veter prenaša kilometer in več, torej imajo izredno širitveno sposobnost. Kolega Juri je opozoril na klimatske spremembe, ki so že ugodnejše za ambrozijo in od tod verjetno močnejša ekspanzija. V krajih z ambrozijo so se že spopadali in jo poznajo skoraj sto let. Poleg klimatskih sprememb bi opozoril tudi na nove življenjske navade, nov način kmetovanja, kar je ugodnejše za ambrozijo. Veseli me, da bo Vlada pripravila ukrepe, pri čemer bomo vsekakor sodelovali in pomagali, ker se zavedamo resnosti problema. Bi pa morda tudi kazalo, kar so kolegi že opozorili, poleg ambrozije pripraviti teren še za druge rastline. Na strokovnih straneh Dela je bilo moč prebrati, da obstaja nevarnost ekspanzije tudi nekaterih živalskih vrst. Nekatere so dobrodošle, menda se je bober ponovno naselil v Krakovskem gozdu in rokavih Mure, saj je znan regulator vodnega toka in prispeva k biodiverziteti. Potrebna pa je tudi neka študija o tem, kaj bomo preganjali, proti komu oziroma čemu se bomo borili, kaj pa prispeva k biodiverziteti. Zato mislim, da kaže zakon in amandmaje podpreti.
Hvala. Gospa Cveta Zalokar Oražem, izvolite, imate besedo.
Hvala lepa. Amandma k 16. členu govori o tem, kdaj naj bi se zakon uveljavil. Vlada nekako predlaga, da bi bilo to v šestih mesecih. Amandma predlaga v 60 dneh. Slišali pa smo ministra, da so določene težave pri spoštovanju tega časa, zlasti zato, da bi javnost lahko sodelovala pri oblikovanju podzakonskih aktov. Vendar pa moram reči, da me žalosti in da sem zaskrbljena, da je pravzaprav prav neaktivnost ministrstva in določenih, po moji oceni, kot smo lahko videli tudi na predstavitvi zakona na odboru, če tako rečem, birokratskih struktur na ministrstvu preprečila, da bi se lahko z ambrozijo spopadali že v letošnjem letu. To mislim, da je velika škoda. Če bi bila upoštevana opozorila, ki so bila dana, in danes smo slišali, da jih je dala Poslanska skupina Zares, dajali so jih v Slovenski ljudski stranki, dajali so jih v Slovenski nacionalni stranki, poslanska vprašanja so bila že v preteklem letu v zvezi z ambrozijo zelo pogosta, če bi se že takrat začelo aktivno, intenzivno delati na tej zadevi, potem bi lahko že imeli pripravljene določene ukrepe za letošnje leto in bi cvetenje, ki se bo začelo tam nekje v juliju, že začeli preganjati in se aktivno vključevati pri uničevanju te nevarne alergene rastline. Jaz razumem zadrego, ki je nastala, in se strinjam, da je podzakonski akt vendarle, glede na to, da bo povzročil in se dotikal številnih interesov in da bo potrebnega tudi nekaj usklajevanja, da to mora biti javna razprava, morajo biti vključeni predvsem zato, ker bo tudi od dobre volje in aktivne zagnanosti veliko odvisno, kako uspešni bomo pri preganjanju te rastline. To bo moral početi tudi marsikdo tudi na lastnih površinah, kjer se stvari zaraščajo. Predvsem pa moram reči, da v tem trenutku minister, jaz upam, da boste uspeli to še v tej vlogi, kot jo imate, doseči. Treba je že v letošnjem letu oziroma do letošnjega cvetenja določene stvari pospešiti in jih tudi uveljaviti. Košnja - predvsem tam, kjer ima svoje prste vmes država, če tako rečem, na železnicah - posredno, ob avtocestah in podobno, bi lahko že v letošnjem letu bila aktivna, ne glede na to, ali bomo že imeli podzakonske akte ali ne, če se z določenim pozivom ali zavezujočim sklepom Vlada zavezuje, da bo pozvala te akterje, ki bi lahko aktivno nastopili že v letošnjem letu. Mi bomo na nek način spoštovali, ker smo pa precej zavezani k temu, da bi v resnici pri uveljaviti predpisov se spoštovala procedura in sodelovanje javnosti, zato amandmaja ne bomo podprli. Bi pa želela z vaše strani na nek način slišati zavezo ali pa morda na nek način vaše mnenje, ali bi bilo možno v kakšnem smislu že takšne ukrepe pospešiti, uveljaviti v letošnjem letu in ne celo sezono cvetenja prepustiti temu, da bo v tistem času šele nastajal podzakonski akt, za kar pa v veliki meri nosi odgovornost, vsaj tako sem zadnjič sama dobila občutek po razpravi in tudi vi ste bili na nek način v precejšnji zadregi prav zaradi tistih ljudi, ki bi morali doslej pokazati največ aktivnosti in biti na nek način gonilna sila. Jaz upam, da ta akt, ki bo nastajal, ne bi preprečil takšnih ukrepov, ki bi lahko bili spodbujeni s strani Vlade pri vsaj tistih stvareh, ki se dotikajo državnih podjetij ali paradržavnih institucij, že v letošnjem letu. Hvala.
Hvala. Gospod Žerjav, izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani minister! Ta amandma je pravzaprav ključen, ali bomo zakon uveljavili že letos, torej pred letošnjim cvetenjem te ambrozije, ali bomo pa to uveljavili šele za naslednje leto. Očitno je bilo več vprašanj v tem zvezi v preteklem letu. Tudi mi smo spraševali oktobra, novembra smo dobili odgovor in v tem odgovoru je ministrstvo napisalo približno takole, citiram: "Vendar lahko do naslednjega obdobja cvetenja te vrste, julij 2010, medresorska skupina pripravi nabor ustreznih ukrepov po zgledu držav, kjer že imajo aktivno politiko zatiranja ambrozije in ga z ustreznim gradivom in na ustrezen način da na voljo javnosti, ki mora pri ukrepih sodelovati." To so naši uradniki na Ministrstvu za kmetijstvo pripravili kot odgovor ministra na poslansko vprašanje. To pomeni, da so najbrž od novembra pa do skoraj začetka maja naslednjega leta kaj na tem delali. Jaz upam, da se v tem odgovoru na moje poslansko vprašanje niso zlagali. Zato se mi zdi, da je dva meseca ob teh, november, december, januar, februar, marec, april, šestih mesecih priprav, tako so vsaj zagotovili v poslanskem vprašanju, očitno dovolj časa, da bi zadeve pospešili v teh 60-ih dnevih, naredili vse, kar je mogoče, da bi ta zakon začel veljati že to leto, torej da bi že to leto, torej junija ob tem cvetenju lahko nekatere aktivnosti že peljali. Jaz verjamem, da je nemogoče, da bi že pri prvih aktivnostih v tem letu bili ne vem kako uspešni. Zagotovo ne. Potrebovali bomo najbrž več sezon, več let. Lahko pa že letos nekaj naredimo. Poglejte, gospod minister, jaz verjamem, če vprašamo uradnike, ali je 60 dni dovolj za pripravo kakršnegakoli podzakonskega akta, vedno bomo dobili odgovor, da to ni mogoče storiti. Sam sem imel veliko izkušenj s tem. Je pa vprašanje, ali smo pripravljeni uradnikom verjeti ali pa jim preprosto naložiti, ne nazadnje za to so tam tudi zaposleni, zato tam dobivajo plačo, da naredijo malce več in da te dokumente, ki so potrebni, pripravijo. Jaz sem bil preprosto zgrožen takrat, ko sem prihajal iz gospodarstva na ministrstvo, ko sem ugotovil, kakšno je razmišljanje zaposlenih na ministrstvu. To sta dva popolnoma različna svetova. Na ministrstvu sem dobil občutek, kot da imamo časa na pretek, nič ni treba narediti takoj, bomo že, ko bomo. Takšnega razmišljanja jaz nisem bil navajen. Bojim se, da je tudi v tem primeru razmišljanje takšno. Jaz ocenjujem, da bi preprosto morali vztrajati, dati nalogo tem uradnikom, da to v 60 dnevih pripravijo. In če niso v stanju pripraviti, bodo prišli drugi, ki bodo to v stanju pripraviti. Če bomo začeli tudi v javni upravi razmišljati na takšen način, kot se ves čas razmišlja v gospodarstvu - tam se ne vpraša, ali se to da čez noč narediti ali ne. Če ne narediš, bo prišel kdo drug namesto tebe, ki bo to storil. Potem bi verjetno bilo tudi vsem nam veliko veliko bolje. Torej spoštovani gospod minister, jaz apeliram na vas, da ne bom rekel, da vas prosim, da poskušamo narediti vse, da pritisnemo na tiste, ki ta akt pripravljajo oziroma potrebne akte, da se v 60 dnevih to pripravi, ob zavedanju, da za to sezono bomo mogli narediti vsega. Lahko bomo pa začeli. In če bomo začeli, bomo naredili veliko. Mimogrede, ker so bile dileme, bo treba uničevati, bo treba kositi itn. Marsikje se to že dogaja, Dars kosi, DRSC kosi, cestna podjetja kosijo, občine kosijo in tako dalje. Vprašanje pa je, kdaj se to naredi. Če se naredi pravočasno, smo naredili nek korak naprej. Za te prve korake, za prve neke aktivnosti bi morali najprej narediti vse in še več tukaj na ministrstvu, potem pa zagotovo sem prepričan, da bodo tudi vsi ostali, ki bodo vključeni v to, sledili temu. Hvala lepa.
Hvala. Besedo ima gospod Bogovič.
Hvala lepa. Lepo pozdrav še enkrat! Problem ambrozije in ukrepi za zatiranje niso nobena neznanka. Veliko držav je te ukrepe že uvedlo. In tudi za našo strokovno javnost, kot smo slišali tudi na samem odboru, to ni neko presenečenje in zato mislimo, ko podpiramo ta amandma, da je to možno storiti. Iz debat, ki so se pa odprle na samem odboru, pa tisti, ki smo tam prisostvovali, mislim, da nam je bilo zelo jasno, da tiči zajec v tem grmu, ki ga je opisal predhodnik, gospod Žerjav, se pravi v operativnosti in pa tudi na nek način v ambiciji, želji državne uprave po tem, ali se takšni podzakonski akti sprejemajo z večjo hitrostjo ali manjšo. To ni nepomembno, kajti govorimo, kot je bilo že rečeno, ali bodo se ukrepi začeli izvajati v letošnjem letu ali bodo v naslednjem letu. Kakor je bilo tudi s strani poslanke Oražmove povedano, gre za celo vrsto ukrepov, za katere je potrebno zadolžiti tudi institucije, ki so tako ali drugače v državni lastni, na primer Dars, Slovenske železnice, se pravi ob teh osnovnih prometnicah, kjer tudi pride najprej do pojava teh rastlin in pa na koncu tudi do prerazložitve in potem tudi razširitve v to okolje, mogoče v pomoč tistim, ki imajo težave z uveljavitvijo rokov, z delom z javnostmi, kar sicer pri marsikateremu drugemu ukrepu ni tak slučaj, kot je pri tem. Namig tudi v to smer, da je mogoče tudi te ukrepe razdeliti in predvsem tiste, ki se nanašajo na prej omenjene institucije, pa tudi občine in podobno, tempirati na letošnje leto, mogoče pa udi kakšen ukrep, kjer bo potrebno tudi širše ozaveščanje javnosti, pa tudi dati na kakšen daljši rok. Zagotovo pa mislim, da je prav, da se s tem problemom, ki je evidenten, problem, na katerega smo opozarjali v Državnem zboru dosti zgodaj, kot je bilo že povedano lansko jesen, da bi lahko bili vsi ukrepi pripravljeni pa, žal, niso bili, ker je na koncu Slovenska ljudska stranka vložila ta predlog zakona. Mislim pa, da bi bilo treba v tem trenutku te roke kolikor se da skrajšati in tudi v letošnjem letu začeti boj s to neprijetno in po svoje tudi nevarno rastlino.
Hvala. K besedi se je javil tudi gospod minister. Izvolite, imate besedo.
Hvala, gospod predsedujoči. Spoštovane poslanke in poslanci. Vlada ne predlaga šestmesečnega roka oziroma je proti 60-dnevnemu roku zato, ker bi potem bili zamujeni roki in bi letos ne mogli narediti nič. Jaz želim, da se letos že nekaj naredi, želim pa tudi, da dobimo takšen rok, da se dajo ti podzakonski akti, torej vladna uredba, po eni normalni proceduri izvršiti. Seveda potrebujemo tukaj soglasje prizadetih, predvsem tistih, ki bodo na koncu nosili odgovornost oziroma kazensko odgovornost. Jaz ne govorim o tem, da bomo izkoristili 6-mesečni rok. Še zdaleč ne. Jaz bom dal tudi v teh dneh, dokler sem še kmetijski minister, navodilo, da se začnejo aktivnosti izvajati takoj. In če se ni izvedlo nič od vašega poslanskega vprašanja obžalujem, ampak jaz verjamem, da se je nekaj, ne bomo začeli iz nič, ampak bomo lahko začeli recimo z nekimi že zbranimi strokovnimi podlagami, informacijami, podatki in bo lahko delo hitreje steklo. Se pa tudi strinjam z vami o uradniški filozofiji. Uradniki so tam, mi ministri prihajamo in odhajamo, ampak na srečo imamo ta privilegij, da dokler smo tam, pa morajo delati tisto, kar mi povemo. In jaz vam povem, da bom odredil oziroma je treba takoj pristopiti k izvajanju oziroma k pripravi teh podzakonskih predpisov. Še enkrat pravim, se mi pa zdi, 60-dnevni rok za to prekratek, 6-mesečnega pa ne bomo oziroma bom tudi svojemu nasledniku svetoval, da ga ne izkoristi. Hvala.
Hvala. Ker je še želja po razpravi, odpiram prijavo. Prosim, da vsi, ki želite razpravljati, se prijavite! Gospod Sajovic, izvolite.
Hvala lepa za besedo. Ta amandma in pa prekratek rok, ki ne bo doživel moje in pa naše podpore, izvira iz tiste basni: "Daj mi prst, da ti lahko odtrgam roko." Enostavno problem pelinolistne ambrozije v Sloveniji je, zagotovo pa ni to prvi in pa najbolj urgenten kmetijski problem. Je pa seveda za nekatere politično pa še kako pomemben. Meni je žal, da se zgodba zgodovine tega zakona ni bolj prijela v javnosti, ker je taka, da je za del sramotna, se pa strinjam s tistim, eno je uradniško delo, da ima še velike rezerve, najbrž tudi naše, vendar takrat, ko predlagamo take zakone, pa se bomo v tej dvorani razdelili enkrat na opozicijo in pozicijo in žal parlamentarci nikdar in nikoli nismo imeli enotnega nastopa, kako povečati učinkovitost teh struktur. Povedal sem v stališču, da je problem bistveno širši, da je treba vključiti tudi okoljsko ministrstvo, do zdaj se je s tem ukvarjala kmetijska sfera. Problem je tako kot v kmetijstvu zagotovo tudi okoljski in pa potem tudi še zdravstveni, zato potrebujemo zagotovo kar nekaj časa. Potrebovali bomo tudi kar nekaj sredstev, ki ta trenutek v celoti niso zagotovljena. Prevaliti na koncu vse na stroške lastnika in pa občin tudi ne bo korektno in pa v redu. To so tista ključna sporočila, ki jih je treba rešiti, predvsem pa nadzora. Če se navežemo samo na to akcijo Očistimo Slovenijo v enem dnevu, ki je res povezala in pa združila narod, če smo ob tem v posameznih občinah preverjali, kako deluje sistem inšpekcije, potem vidimo, da je treba na področju inšpekcij še marsikaj postoriti, predvsem na področju zakonodaje. Če v nekaterih občinah, ki smo se znale združiti in pa povezati, deluje komunalna medobčinska inšpekcija, pa lahko rečemo, da je problem okoljska inšpekcija. Ne da bi ji očitali nedelo, ampak smo okoljski inšpekciji, ki smo ji kot zadnji prispevek dali še kontrolo dimnikov, smo jim enostavno v teh letih, ne glede na Vlado, naložili že toliko posla, da mu enostavno niso kos. In vsi ti predpisi in pa vsi zakoni, če nimajo zadaj učinkovite kontrole in pa prisile, so kaj malo vredni. To so tiste zadeve, ki jih moramo še postoriti. Samo zapisati, to je pa domena okoljske inšpekcije bo daleč premalo. To je največji razlog, da se na tem področju ne bo nič premaknilo na bolje. Imeli bomo nek papirnat zakon, ki na načelni ravni stvari dobro rešuje, vendar v praksi se bo pa zgodilo kaj malo. Treba je, tako kot je že minister Žarnić napovedal, redefinirati odnose in se usesti in pa doseči dogovore med okoljskimi, komunalnimi, redarskimi, tudi policijskimi službami in potem bodo seveda vse te zadeve bolj učinkovite. 60-dnevni rok se mi zdi prekratek in amandmaju bom nasprotoval. Hvala lepa.
Hvala. Gospa Pečan. Izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bom temu amandmaju in tudi zakonu v celoti nasprotovala. Povedati moram, zakaj v zvezi z amandmajem. Zaradi tega, ker je rok, v katerem naj bi bil pripravljen podzakonski akt iz 6. člena tega zakona, zagotovo prekratek. Pa ne zaradi tega, ker bi bili uradniki na Ministrstvu za kmetijstvo, gozdarstvo in prehrano leni, nesposobni ali preveč birokratski, kakor smo danes poslušali. Ampak predvsem zaradi tega, ker je treba, da se uskladijo pri svojem pripravljanju tega akta tudi z ministrstvi za zdravje, za okolje in prostor in zlasti za promet, ker največji delež stroškov v zvezi z uničevanjem ambrozije, konkretno samo ambrozije, ker razen pelinolistne ambrozije omenja ta zakon še druge vrste ambrozij iz družine ambrozije, ne pa tudi drugih tujerodnih rastlin, ki so bile v preteklih desetletjih in stoletjih prinesene na ozemlje Slovenije in so ravno tako alergene. Ne tako močno morda ali na drugačen način, pa vendarle so. In zaradi tega bo treba najprej preveriti, kako si bo pravzaprav država razdelila stroške. Iz dokumentacije vidimo, da sta dve občini, Hoče in Izola, dali pozitivno mnenje k temu zakonu, ob tem, da se nista ne ena, ne druga občinska uprava zavedali, da tudi za občine iz tega zakona sledijo stroški, ki jih nihče drug ne bo pokrival kot občine same. Vse druge občine so stvar vzele z levo roko. Najpomembnejše pri tem zakonu je pa to, da je pravzaprav lociran v napačnem resorju. Ta zakon sodi ali in predvsem po mojem skromnem mnenju na Ministrstvo za zdravje, ker je pravzaprav uničevanje rastlin iz družine ambrozij stvar varstva človekovega zdravja, ne pa stvar zaščite poljščin pred plevelom, ki se mu reče ambrozija. Tukaj imamo že prvi defekt tega zakona. Drugi defekt, ki bi mu lahko očitali, je ta, da če že ni lociran na Ministrstvu za zdravje, bi prvo moralo biti pozvano, da se sploh loti tega problema, Ministrstvo za okolje, ker je to tujerodna rastlina, ki ruši biotsko raznovrstnost v naši državi in bi zaradi tega, če ni Ministrstvo za zdravje bilo dovolj pri sebi, da bi se tega problema lotilo, se mora lotiti tega problema Ministrstvo za okolje. In še tretji razlog je, da ambrozije rastejo največkrat ob cestah in železnicah, železniških progah, ne pa kot plevel na njivah. Gospod Göncz boste imeli priložnost tudi svoje povedati, ampak dejstvo je, da največ ambrozije se vidi in raste ob različnih prometnicah. Zato sem rekla,da je Ministrstvo za promet tisto, ki bo nosilo največji delež škode oziroma stroškov za odstranjevanje ambrozije. Absolutno se strinjam, da je treba ambrozijo, verjetno se je popolnoma izkoreniniti ne da, vendar če se le da, spraviti na tak nivo poraščenosti Slovenije z njo, da ne bo začela tekmovati z našimi gozdovi. Če pogledamo Madžarsko, če pogledamo Francijo, če pogledamo severno Italijo, vidimo, da je dejansko že tako razširjena, mi nimamo dobrih ocen za to področje, tako razširjena da je dejansko postala problematična zlasti za človekovo zdravje. Vse drugo je drugotnega pomena. Če bi bil problem plevela ambrozije na njivskih površinah, vemo vsi, da obstajajo herbicidi, s katerimi jo lahko uničimo. Je pa drugje, kjer ni nobenega interesa, da se jo izkorenini, ker ni potrebe, tam pa dela posebno škodo. Zaradi tega in še zato, kar je kolega Sajovic povedal, zaradi nečednih, ne morem drugega izraza uporabiti, zaradi nečednih ravnanj v zvezi s tem zakonom bom glasovala proti temu amandmaju, ker moramo, če že smo obesili Ministrstvu za kmetijstvo nekaj, kar tja sploh ne spada, potem jim vsaj pustimo čas, da se lahko uskladijo z vsemi drugimi prizadetimi ministrstvi in da lahko pripravijo spodobne akte. Mimogrede bi pa opomnila, da v 6. členu piše stvar, ki se mi zdi pa popolnoma nepotrebna, da ko inšpektor ugotovi, da se je neka tujerodna rastlina pojavila na nekem območju in ga je treba razglasiti za posebej varovano območje pred to rastlino, potem mislim, da nositi to rastlino na nek zavod, neko inštitucijo, ki bo morda naredila klasifikacijo rastline in tako naprej, se mi pa zdi malo smešno. Inšpektor, ki ne zna ločiti pelinolistne ambrozije od nečesa drugega, "prmejduš" da ne vem, če sploh sme biti še naprej inšpektor.
Hvala. Želi še kdo? Še vidim željo po razpravi, zato odpiram prijavo. Smo pri 16. členu in amandmaju k temu členu. Gospa Črnugelj, izvolite.
Hvala lepa. Naj uvodoma povem dovolj jasno, da ne tega amandmaja, pa tudi ne zakona ne bom podprla. Pa ne zaradi tega, ker bi menila, da zakon ni potreben. Zakon je bil narejen mogoče v silni dobri volji, da se vendarle nekaj začne urejati ali pa da se spodbudijo tisti, ki razmišljajo o tem, da vendarle nekaj naredijo. Ampak zakon kot tak problema širokolistne ambrozije ne bo rešil. Ambrozija je res tujerastna rastlina, ki ima svojih 20 vrst pri nas, ampak ona že 100 let domuje v Sloveniji in zdravniki zelo dobro vedo, kako in na kakšen način v času cvetenja ona vpliva na nas, zlasti na tiste, ki so bolj občutljivi in ki so podvrženi alergijam. Zakaj mislim, da ne bi bilo treba podpreti tega zakona, pa vendarle nasloviti željo ne samo na to ministrstvo, ki je nekako postalo matično za obravnavo tega zakona, ampak dejansko na vrsto drugih? Moja kolegica Breda Pečan je naštela nekaj ministrstev, med ostalimi tudi Ministrstvo za zdravje. Če izhajamo iz nove doktrine Evropske skupnosti, se je treba dejansko za nek usklajen boj proti tej res zelo trdoživi rastlini oziroma plevelu, po domače povedano, zelo dobro organizirati, vzpostaviti dobro bazo podatkov, kjer je ne nazadnje pomembno tudi Ministrstvo za visoko šolstvo, ki podpira informacijski sistem in telekomunikacije, saj se morajo države med seboj obveščati o teh stvareh, o stanju vetra in podobnem, da ne govorim, o čem vsem. Pred nami je tako zakon, ki bo potreboval kar nekaj naporov različnih ministrstev. Dejansko pa ne smemo dovoliti, da z nekimi določili dodatno obremenimo že tako obremenjene proračune lokalnih skupnosti. Mislim pa, da se bo treba, ravno zaradi mutacij in tako obsežnih ter številnih alergij ne samo med populacijo šolajoče se mladine, temveč tudi med starejšimi, lotiti tega problema, vpliva cvetnega prahu ambrozije na dihala, različne oblike občutljivosti kože, dermatitisa in podobno. Zaradi tega bo treba temu zakonu posvetiti veliko več pozornosti in usklajevanja med ministrstvi. Vsekakor pa herbicidi niso ustrezen način za uničevanje tega plevela na njivah; morda so bolj prikladni ob železniških progah in cestiščih oziroma avtocestah. Je pa to problem, ki ga beležijo, in če se ga ne bodo vsi lotili organizirano in skupno, ne bo rešen, ker vemo, kako je s plevelom. Tisti, ki ste se kadarkoli v življenju že spopadali s kakršnimkoli plevelom, veste, da to ni kar tako, čez noč, in je potrebnih kar nekaj let dela, da se neke stvari uspešno lotiš. Pri tem pa z vsemi temi posegi ne smeš povzročati problemov na drugi strani. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo razpravljati o amandmaju k 16. členu? [[Ne želi.]] Ker ne želi nihče več razpravljati, zaključujem razpravo. O zakonu in amandmajih bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 11. TOČKO DNEVNEGA REDA - PRVA OBRAVNAVA PREDLOGA ZAKONA O SPREMEMBI IN DOPOLNITVAH ZAKONA O REFERENDUMU IN LJUDSKI INICIATIVI, REDNI POSTOPEK. Predlog zakona je v obravnavo zboru predložila skupina 27 poslank in poslancev, s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom. V zvezi s predlogom zakona je skupina 27 poslank in poslancev s prvopodpisanim gospodom Jožetom Tankom zahtevala, da Državni zbor opravi splošno razpravo. Besedo dajem predstavniku predlagatelja zakona, gospodu mag. Branku Grimsu, za dopolnilno obrazložitev predloga zakona. Izvolite.
Spoštovani! Tudi v imenu Poslanske skupine SDS vsem prav lep pozdrav. V grški mitologiji je bila ambrozija hrana za bogove in po dvourni razpravi o ambroziji so se zagotovo parlamentarni bogovi že nasitili in je čas, da se usmerimo k bolj zemeljskim zadevam. Pravica do referenduma je ustavna pravica, je zapisana v več členih slovenske ustave in izhaja v bistvu že iz njenega samega začetka v 2. členu namreč ustava na prvo mesto, to ni naključje, postavlja neposredno uresničevanje oblasti ljudstva in ga potem v 90. členu, ki konkretno govori o referendumu, podrobneje razdela. V skladu s tem je parlament že pred leti sprejel in potem večkrat dopolnil, zadnjikrat v minulem mandatu, Zakon o referendumu in ljudski iniciativi. Prav pri tem zadnjem dopolnjevanju zakona je k tistemu delu, ki ureja vprašanje ustavnega referenduma, ki je v slovenski ustavnopravno ureditvi možen, bil v zakon uveden člen, ki dovoljuje, citiram, "...da se zahteva za razpis referenduma lahko nanaša na ustavni zakon o spremembi ustave v celoti, kadar ustavni zakon vsebuje le posamezno spremembo ali več me seboj povezanih sprememb ustave. Dovoljuje pa tudi, da se zahteva za razpis referenduma lahko nanaša le na posamezni vsebinsko zaokrožen del ustavnega zakona ali na več takih delov." Potem precizira pogoje za to in na koncu konča "...o pogojih, se lahko vloži tudi več zahtev za razpis referenduma." S tem je dopuščena možnost, da je referendum o spremembi ustave, kadar bi bil razpisan, zanj veste, da veljajo posebni pogoji, vključno s kvorumom, oblikovan tako, da se nanaša samo na en del, na eno spremembo, na več sprememb ali pa na ustavni zakon v celoti. Prav povsem enako rešitev predlagamo v Poslanski skupini SDS sedaj tudi za zakonodajni referendum, saj je v bistvu sedaj Zakon o referendumu in ljudski iniciativi v tem delu nelogičen, deloma bi lahko rekli tudi neusklajen, kajti tisto, kar dovoljuje pri ustavnem referendumu, ne dovoljuje, ne omogoča pri zakonodajnem referendumu, ki je prav tako ustavna materija. Po tem, ko so bile črtane oziroma razveljavljene z odločbo Ustavnega sodišča določbe o predhodnem zakonodajnem referendumu, omogoča zgolj potrditveni referendum, vendar izključno o zakonu v celoti. To se nam vsem takrat, ko smo o tem odločali v parlamentu, saj je bil za navedeno spremembo potreben dvotretjinski kvorum v Državnem zboru, torej zelo visoka stopnja soglasja, pravzaprav niti ni zdelo tako pomembno, vendar se je v obdobju po tem izkazalo, da iz tega izvirajo številne težave. V zadnjih mesecih je cela vrsta vrhunskih strokovnjakov za področje ustavnega prava opozorila, da bi bilo edino smiselno uvesti to rešitev, torej možnost, da se razpiše referendum tudi o posameznem delu, o posamezni določbi zakona ali o več določbah, o neki zaokroženi celoti, ali pa da se omogoči oblikovanje vprašanja na ta način, da se neko morebitno, z vidika varovanja človekovih pravic, sporno ustavno materijo iz odločanja o zakonu izključi, kajti z ustrezno oblikovanim vprašanjem lahko dosežemo tudi to. Na ta način bi omogočali čim bolj polno uresničevanje te ustavne kategorije, kar tudi je pravica do referenduma. Zdaj se pojavlja težava, da zaredi ene same določbe, ki se lahko nanaša na neko področje urejanja človekovih pravic, enostavno ni mogoče izvesti referenduma o zakonu v celoti. To ne bi bil tak problem, če bi Ustavno sodišče pri tem delovalo samoomejevalno, da bi to uporabljalo čim bolj restriktivno. Toda žal je ustavna praksa, ustavosodna praksa šla v nasprotni smeri in se prepoveduje en referendum za drugim. S tem pa so grobo okrnjene človekove pravice vseh [[...]] [[Opozorilni znak za konec razprave.]] [[...]]državljank in državljanov. Zato bi bil sprejem tega zakona tudi v interesu Ustavnega sodišča, saj bi ga razbremenil stalnih očitkov, da iz organa, ki bi moral ščititi človekove pravice, postaja tisti organ, ki jih omejuje. Kajti tudi pravica do referenduma je človekova pravica.
Hvala lepa. Besedo dajem predstavnici Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima gospa Tina Teržan, državna sekretarka na Ministrstvu za javno upravo.
Hvala. Spoštovani poslanci! Vlada je na seji pretekli teden oblikovala mnenje do Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o referendumu in o ljudski iniciativi. Predlagatelji zakona predlagajo uvedbo naknadnega zakonodajnega referenduma, o posameznem delu ali posamezni določbi zakona. Vlada Republike Slovenije smeri predlagane rešitve načeloma ne nasprotuje. Razlogi za spremembo zakona tudi po mnenju Vlade obstajajo, vendar pa ima predlagana rešitev nekatere pomanjkljivosti. Glavna pomanjkljivost predlagane rešitve je po mnenju Vlade ta, da ne predvideva možnosti nastanka in rešitve situacije, ko bi odločitev na referendumu zaradi neuveljavitve posameznega dela ali določbe zakona pripeljala do nekonsistentnosti zakona. Potrebno bi bilo natančno proučiti in pravno urediti mehanizme, s katerimi bi se nekonsistentnosti, ki bi v teh primerih lahko nastale v zakonu, odpravile. Vlada meni tudi, da je predlog zakona v neskladju sam s seboj. V nasprotju so si sami členi predloga, saj v nekaterih členih govorijo o referendumu o posameznem delu zakona, torej o katerem koli posameznem delu zakona, v drugih pa o vsebinsko zaokroženem delu zakona. Predlog poleg tega ne predvideva meril postopka in pristojnosti za presojo, kaj je vsebinsko zaokrožen del zakona. Nasprotujejo si tudi nekatere navedbe v uvodu predloga zakona in členi predloga zakona. Vlada torej načeloma podpira rešitev, po kateri bi bilo mogoče glasovati samo o delu zakona ali njegovi posamezni določbi, predlaganega predloga zakona pa zaradi navedenega ne podpira. Meni, da gre v konkretnem primeru za strokovno zelo zahtevno vprašanje, ki ga je treba dobro pretehtati. Zato predlaga, da se v okviru že obstoječe delovne skupine, ki pripravlja spremembe volilne zakonodaje in katere člani so trije predstavniki predlagateljev, pripravi konsistenten in strokovno ustreznejši predlog sprememb in dopolnitev zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališča poslanskih skupin. Besedo ima v imenu Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke, gospod Silven Majhenič. Izvolite.
Spoštovani gospod predsedujoči! Zakon o referendumu in ljudski iniciativi je bil od njegovega sprejetja leta 1994 deležen že vrsto sprememb na podlagi odločb Ustavnega sodišča in tudi zaradi potrebe po preoblikovanju posameznih njegovih členov, bodisi z namenom njihove kasnejše dikcije oziroma zaradi potrebe po spremembah, ki so se kot takšne pokazale v praksi. V Poslanski skupni Slovenske nacionalne stranke smo mnenja, da predlog sprememb, ki je danes v obravnavi v Državnem zboru, podaja novo možnost konkretizacije zakonodajnega referenduma, ki se je kot takšna pokazala za nujno potrebno. Po sedaj veljavni ureditvi je mogoče na naknadnem zakonodajnem referendumu odločati zgolj o zakonu v celoti. Gre namreč za odločanje o zakonu, ki ga je Državni zbor kot zakonodajni organ že sprejel, vendar pred njegovo razglasitvijo. Zavrnitev zakona na referendumu pa povzroči zavrnitev zakona v celoti, čeprav so sporne zgolj njegove posamezne določbe. Navedena in trenutno veljavna ureditev bo povzročala težave pri obsežnejših zakonih oziroma v tako imenovanih zakonikih, ki opredeljujejo določeno pravno področje v celoti in vsebujejo več vsebinsko zaokroženih delov, ki med seboj nujni in neposredno povezani. Pri tem je zaradi obsega določb, ki so bile po večini prej urejene v več zakonih, trenutno pa je trend po njihovem združevanju, zelo težko najti politični konsenz glede vseh vprašanj. Najverjetneje pa je konsenz dosežen za večino členov. V primeru odločanja na referendumu lahko nestrinjanje volivcev z ureditvijo posameznega področja privede do zavrnitve celotnega zakonika, ki pa je lahko izjemno dober. Obravnavani predlog novele zakona tako podaja rešitev na predstavljeno problematiko, saj predvideva, da lahko volivci na referendumu odločajo o potrditvi zakona v celoti, kadar ta obsega samo posamezno spremembo zakona ali več med seboj povezanih sprememb zakona, kadar pa zakon obsega več med seboj nepovezanih sprememb, se zahteva za zakonodajni referendum lahko nanaša samo na tak vsebinsko zaokrožen del zakona ali na več takih delov. V takem primeru se lahko postavi več referendumskih vprašanj, ki se nanašajo na posamezno, z drugimi deli nepovezano, spremembo zakona. Lahko pa se vloži tudi več zahtev za razpis referenduma, ki se nanašajo na različne posamezne dele zakona. Na referendumu se o vsakem takem vprašanju glasuje posebej in se izid referenduma ugotavlja za vsako tako vprašanje posebej. V Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke smo mnenja, da je predlagana ureditev zakonodajnega referenduma dobrodošla, zato bomo Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o referendumu in ljudski iniciativi tudi podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil gospod Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni vsi, predvsem pa lepo pozdravljeni obiskovalci na balkonu! Naj že na začetku povem, da bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije večinsko glasovali proti sklepu, da je zakon primeren za nadaljnjo obravnavo. In kaj bi želeli spremeniti predlagatelji? Kot prvo predlagajo uvedbo naknadnega zakonodajnega referenduma o posameznem delu ali posamezni določbi zakona, in sicer v primeru, kadar predlog zakona obsega več med seboj nepovezanih sprememb vsebinsko zaokroženih delov zakona ali več takih delov. Za vsebinsko zaokrožen del zakona se glede na uvodno obrazložitev - v členih namreč tega ne najdemo - šteje del, ki vsebuje posamezno, z drugimi deli nepovezano spremembo, ali več med seboj povezanih, a z ostalimi deli nepovezanih sprememb zakona. S tega vidika se lahko utemeljeno vprašamo o pravem namenu in resnosti predlagateljev, saj, kot pravi Vlada v svojem mnenju, je predlog zakona v neskladju sam s seboj. V nasprotju so si 1., 3. in 2. člen predloga, saj predlog v 1. in 3. členu govori o referendumu o posameznem delu zakona, v 2. členu, ki ureja referendumsko vprašanje, pa je govora o vsebinsko zaokroženem delu zakona. Za piko na i pa predlog niti ne predvideva meril, postopka in pristojnosti za presojo, kaj je vsebinsko zaokrožen del zakona. Kot sem že omenil, nasprotujejo si navedbe v uvodu predloga in v členih predloga zakona, saj v obrazložitvi predlagatelji navajajo, da predlog zakona predvideva, da volivci lahko odločajo o potrditvi zakona, ki ga je sprejel Državni zbor, ki se nanaša na zakon v celoti, kadar ta obsega samo posamezno spremembo zakona ali več med seboj povezanih sprememb zakona. Tako volivci na referendumu ne bi več imeli možnosti odločati o novem zakonu ali o celotni noveli, ki ne bi obsegala samo posamezne spremembe zakona ali več med seboj povezanih sprememb zakona. Tega pa ne najdemo v besedilu sprememb členov zakona. Za konec še nekaj besed o odločbah Ustavnega sodišča, ki je na zahtevo Državnega zbora odločalo, ali bi z zavrnitvijo novel zakona o odvetništvu, zakona o sistemu plač v javnem sektorju in zakona o sodniški službi nastale protiustavne posledice. Odločilo je, da bi v tem primeru nastale protiustavne posledice. Opozorilo je, da veljavna zakonodajna ureditev omogoča zgolj izvedbo referenduma o celotnem besedilu zakona, čeprav zakon morda vsebuje le nekatere določbe, za katere predlagatelji referenduma menijo, da bi morali o njih odločati volivci na referendumu. Načeloma se vsi strinjamo, da obstajajo razlogi za spremembo zakona, a ne na tako očiten način, saj rešitev problema pač ni tako preprosta, kot so si zamislili predlagatelji, saj predlagane spremembe ne da vsebujejo vrsto pomanjkljivosti, nejasnosti, ampak je sam zakon v neskladju s seboj. Strinjamo se z mnenjem Vlade, ki je jasno povedala in tudi razložila, da gre v tem primeru za zahtevno strokovno vprašanje - poudarek je na "strokovnem". Ne nazadnje je za sprejem potrebna dvotretjinska večina. Zato je predlog Vlade, da se v okviru obstoječe delovne skupine, ki pripravlja spremembo volilne zakonodaje, kateri člani so tudi nekateri od predlagateljev, pripravijo strokovno ustreznejši predlog spremembe referendumske zakonodaje. V Poslanskem klubu Liberalnih demokratov spremembe in dopolnitve zakona ne bomo podprli. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Miran Potrč v imenu Poslanske skupine Socialnih demokratov.
Hvala lepa. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi je eden temeljnih zakonov, ki ureja način uresničevanja 3. člena Ustave Republike Slovenije, da ima v Sloveniji oblast ljudstvo in da izvršuje neposredno in z volitvami po načelu delitve oblasti na zakonodajno, izvršilno in sodno. Neposredno uresničujejo državljanke in državljani oblast z volitvami organov, ki jih določa ustava. V zakonodajnem postopku, ki je sicer v izrecni pristojnosti Državnega zbora, pa državljanke in državljani sodelujejo z odločanjem na referendumu. Način njihovega neposrednega sodelovanja pri določanju vsebine zakona je zato eno temeljnih vprašanj uresničevanja njihove neposredne oblasti. Zato se zakon o referendumu tudi sprejema z dvotretjinsko večino. Ta načela in tak pomen zakona pri sodelovanju državljanov in državljank v zakonodajnem postopku tudi zahteva, da so v skladu z 90. členu Ustave, ki ureja zakonodajni referendum, vsa vprašanja glede vrste referenduma, postopka predlaganja in odločanja na referendumu ter načina uveljavitve izražanja referendumske volje takega pomena, da morajo biti navedena vprašanja urejana natančno in jasno, tako da ne povzročajo nobenih dvomov o vsebini in posledicah referendumske odločitve. Zaradi uveljavitve teh načel ustave, je Ustavno sodišče svojo odločbo v U-I-217/02 z dne 23. februarja 2005 tudi razveljavilo celotno poglavje zakona o predhodnem zakonodajnem referendumu. Ugotovilo je namreč, da njegova uporaba, posebej glede jasnosti vsebine referendumskih vprašanj in glede posledic sprejete odločitve, ki zavezuje Državni zbor za ustrezno vsebinsko uveljavitev v zakonu, povzroča toliko nejasnosti, da je prav zaradi tega težko ugotoviti, kaj je pravzaprav vsebina predhodnega zakonodajnega referenduma in kako jo uvesti v zakon. Iz istih razlogov jih zakonodajalec, to je Državni zbor, ob usklajevanju zakona z odločbo Državnega zbora ni več vključil kot možnost v novosprejeti in zdaj veljavni zakon. Od takrat dalje, torej od 13. 6. 2006, ko so začele učinkovati ugotovitvene odločbe Ustavnega sodišča, Slovenija pozna le potrditveni zakonodajni referendum. Z njim se po sprejemu zakona v Državnem zboru državljanke in državljani odločajo, ali sprejeti zakon potrdijo ali ne. V zakonodajni postopek se torej z referendumom ne more posegati. Določbe 90. člena Ustave ostajajo uveljavljene z naknadnim referendumom. Vloga in odgovornost Državnega zbora za vsebino, medsebojno skladnost in jasnost zakona se s tem povečuje. Tako uveljavljene rešitve v zakonu so se potrdile kot ustrezne, saj je uveljavljanje določb po predhodnem zakonodajnem referendumom pred tem povzročalo v postopku sprejemanja zakona in pri razlagi vsebine odločitve, sprejete na referendumu, vrsto vprašanj in nejasnosti, vse do tega, da nekatere referendumske odločitve tudi zaradi tega niso bile uvedene v zakon. Spoštovane kolegice in kolegi. Danes imamo pred sabo predlog zakona, ki so ga vložile poslanke in poslanci Slovenske demokratske stranke. Predlagatelji zakona so pripravili besedilo, ki po oceni Socialnih demokratov med cilji zakona, besedilom členov in obrazložitvijo zakona ni skladno in se ne ve natančno, kaj je dejansko predlagana vsebina zakona. Med cilji zakona je namreč mogoče najti besedilo, da se referendumsko vprašanje lahko nanaša na posamezno spremembo zakona ali več med seboj povezanih sprememb zakona. Kako se pri tem postavi referendumsko vprašanje in ali tako postavljena zahteva mora biti po odločitvi na referendumu konsistentna, se iz besedila ne da ugotoviti. Lahko pa se po predlogu referendumsko vprašanje nanaša tudi na posamično ali celo na več posamičnih, z drugimi deli nepovezanih vprašanj, pri čemer se za vsako od teh vprašanj postavi posebno referendumsko vprašanje. O vsakem od teh vprašanj se posebej tudi glasuje in za vsako se posebej ugotavlja tudi rezultat glasovanja. Teh posamičnih vprašanj je po predlogu lahko nedoločeno in neomejeno število, neomejena množična posameznih referendumskih vprašanj, o katerih se glasuje posebej, tako še dodatno omogoča, da rezultat glasovanja na referendumu v posameznem delu spremeni vsebinsko zakona ali naredi zakon tudi medsebojno neusklajen. Medsebojne neusklajenosti in nelogičnosti besedila se v predlaganem zakonu nato nadaljujejo. V besedilu sprememb in dopolnitev 1. in 2. člena se namreč predvideva referendumsko vprašanje samo za posamezni del, posamezno poglavje zakona ali samo za posamezno določbo zakona, pri čemer je uporabljena edina in se več ne ločujejo med seboj povezana in med seboj nepovezana vprašanja. Obrazložitev zakona pa prinaša spet drugačno vsebino, saj predvideva potrditveni referendum za zakon v celoti le, kadar ta obsega samo posamezno spremembo zakona ali med seboj povezanih sprememb zakona. Kadar pa zakon obsega več med seboj nepovezanih sprememb, pri čemer ponovno ni jasno, kaj so nepovezane spremembe, se po mnenju predlagateljev zahteva lahko nanaša samo na tak vsebinsko zaokrožen del zakona ali celo na posamezno določbo zakona. Glede predlagane vsebine je torej mogoče reči, da je nejasna. Ob najbolj dobronamerni razlagi vsebine si predlagatelji pač žele, da bi se lahko na referendumu posebej odločalo, da poenostavim, v tistem členu, v tistem vsebinskem sklopu ali tistem poglavju, morda celo v več njih, s katerimi predlagatelji zakona v postopku njihovega sprejemanja niso soglašali, pa so bili preglasovani. Predlagatelji torej uvajajo v postopek sprejemanja zakona popolnoma novo fazo zakonodajnega postopka. Del zakona po njihovem predlogu kot zakonodajalec določa Državni zbor, kar je tudi v skladu z ustavo. Del predloga zakona v nejasnem in nedoločenem obsegu in vsebini pa neposredno kot zakonodajalci določajo državljanke in državljani na referendumu tako, da ga ne potrde in se zakon, ne glede na medsebojno skladnost in možnost uporabe sprejema brez teh določb. Mogoče je predpostaviti, zakaj predlagatelji žele tak zakon da bi lahko rekli, kako soglašajo z nekim zakonom, morda tudi z družinskim zakonikom v celoti, samo da se iz njega črtajo nekatere rešitve. Toda tudi če bi šlo za tak namen, bi ga morali vsaj jasno izraziti in precizno formulirati. Sedaj pripravljeni zakon pa res ne more vzdržati resne vsebinske in strokovne presoje. Zanj predlagatelji tudi niso našli nobene primerjave in nobene opore v evropski zakonodaji. Na koncu je mogoče trditi, da za predlagane rešitve v zakonu v primerljivih evropskih državah ni mogoče najti nobene, niti najmanjše sorodnosti. Da je vsebinsko zakon treba najresneje preveriti z vidika njegove skladnosti z ustavo, saj bistveno posega v zakonodajni postopek in vlogo Državnega zbora pri njem. Da je predlagani zakon nejasen, da so razlage in besedila ciljev zakona, členov in obrazložitve med seboj neskladne do takšne mere in dopuščajo tako različne razlage, da je zakon tudi z vidika jasnosti in določnosti vsebine neprimeren za sprejetje. Zato v poslanski skupini menimo, da ni nobenih razlogov, da bi se v Zakonu o referendumu znova vnašale določbe, ki bi ponovno in dodatno zapletale referendumsko odločanje. Zakonodajni postopek naj ostane pristojnost Državnega zbora, državljanke in državljani pa naj sprejeti Zakon o referendumu potrdijo ali zavrnejo. To so tudi razlogi, zaradi katerih poslanke in poslanci Socialnih demokratov ne bomo dali podpore predlogu zakona. hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Frane Cukjati v imenu Poslanske skupine SDS.
Lep pozdrav. Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Predstavnica ministrstva oziroma Vlade in tudi ministrica lep pozdrav, kolegice in kolegi! Slovenska demokratska stranka predlaga, da se Zakon o referendumu in ljudski iniciativi dopolni tako, da bo na naknadnem zakonodajnem referendumu možno odločati ne le o zakonu v celoti, ampak tudi o posameznem delu oziroma posamezni določbi zakona. Zakon o referendumu in ljudski iniciativi je bil sprejet leta 1994. Urejal je referendum o spremembi ustave ter predhodni in naknadni zakonodajni referendum. Sprememba 2004 je uredila možnost glasovanja po pošti iz tujine na diplomatsko-konzularnih predstavništvih Republike Slovenije v tujini. Leta 2005 je Ustavno sodišče razveljavilo določbe predhodnega zakonodajnega referenduma v smislu preprečevanja zlorabe referenduma in nepotrebnega oviranja zakonodajnega postopka, 2006 pa smo temu ustrezno spremenili zakon. Od takrat je možen le naknadni zakonodajni referendum o celotnem zakonu. Referendum je pač ena od oblik ljudskega odločanja, ki vedno znova potrebuje tudi preverbo, to se pravi odpravo pomanjkljivosti, ki se izkaže v življenju. Zato sedaj predlagamo kratko, preprosto dopolnitev, v kateri bi bilo možno - ne celoten zakon, ampak samo posamezno določbo v primeru, da je celoten zakon na splošno zelo dober, posamezna določba pa je neustrezna, dati na preverbo ljudskega odločanja. Pravica do referenduma je pomembna, če ne celo najpomembnejša ustavna pravica. Prav na začetku Ustave, torej drugi odstavek 3. člena Ustave pravi, citiram: "V Sloveniji ima oblast ljudstvo. Državljanke in državljani jo izvršujejo neposredno in z volitvami." Pazite. Pravica do referenduma je postavljena celo pred pravico do volitev. Prvi odstavek 90. člena Ustave pa pravi: "Državni zbor lahko o vprašanjih, ki se urejajo z zakonom, razpiše referendum." Tako Ustava. Torej o vsakem vprašanju in ne le o celotnem zakonu. Ustava torej ne postavlja nobenih konkretnih vsebinskih omejitev. V odločbah iz lanskega leta pa Ustavno sodišče samo podrobneje govori, da je možno referendum preprečiti, citiram: "Kadar je veljavna zakonska ureditev protiustavna in je namen zakonodajalca s sprejetim zakonom to protiustavnost odpraviti." Pri tem pa Ustavno sodišče z 9. 11. 2009 opozarja, citiram: "Te določbe pa seveda ni mogoče razlagati tako, da bi zakonodajalcu omogočalo zlorabo oziroma izigravanje njegove pristojnosti, ki bi izničilo pravico do referenduma. Za tak primer bi lahko šlo, če bi bilo razvidno, da je zakonodajalec v zakonsko ureditev, s katero bi sicer želel odpraviti neko protiustavnost, vključil tudi ureditev drugih vprašanj, ki z ugotovljeno protiustavnostjo niso v neposredni zvezi z namenom," pazite, "da se o teh vprašanjih ne bi moglo odločati na referendumu. Zlorabe zakonodajne pristojnosti oziroma njenega izigravanja Ustavno sodišče ne bi dopustilo." Tako torej Ustavno sodišče. Da pravica do referenduma ne bi mogla biti tako lahkotno izigrana, Ustavno sodišče predlaga proučitev ustrezne zakonske rešitve. V svojem ločenem pritrdilnem mnenju ustavni sodnik dr. Ciril Ribičič pravi, citiram: "Odločanje Ustavnega sodišča je še posebej zahtevno zato, ker je po ukinitvi predhodnega referenduma na naknadnem zakonodajnem referendumu možno le odločanje za ali proti celotnemu zakonu. Navedeni poziv razumem," tako Ciril Ribičič, "kot opozorilo, da bi veljalo volivkam in volivcem omogočiti odločanje o posameznih posebej pomembnih vprašanjih, na primer v okviru razveljavitvenega referenduma." Tako torej ločeno mnenje ustavnega sodnika dr. Ribičiča. Zato je Slovenska demokratska stranke pripravila Predlog sprememb in dopolnitev Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, s katerim bi omogočili prav tak naknaden zakonodajni referendum tudi o posameznem delu ali posamezni določbi zakona in ne le o zakonu v celoti. Tudi Vlada, kot smo slišali, v svojem mnenju podpira predlagano rešitev, vendar ima pri tem dva pomisleka. Prvič: treba je preučiti in pravno urediti primer, če bi referendumska zavrnitev posameznega dela zakona povzročila notranjo nekonsistentnost zakona. In drugič: jasno je tudi treba definirati, kaj je vsebinsko zaokrožen del zakona. Pa najprej k prvemu pomisleku. Vprašanje, kaj potem, če se z referendumsko zavrnitvijo posameznega dela ali posamezne določbe zakona pojavi neusklajenost, je po našem mnenju treba razrešiti z dopolnitvijo 140. člena Poslovnika Državnega zbora, ki ureja postopek končne uskladitve zakona. Morda bi bilo smiselno na to rešitev napotiti z amandmajem k 3. členu predloga, torej k 21. členu Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki bi se glasil, predlagamo, tako naj bi se glasil: "Če Državni zbor meni, da bi zaradi zavrnitve posameznega dela oziroma posamezne določbe zakona, ki je predmet referendumskega odločanja, postal zakon medsebojno neusklajen ali neusklajen z drugimi zakoni, sprejme uskladitveni amandma, ki postane sestavni del referendumskega vprašanja, tako da, če je posamezni del oziroma posamezna določba zakona zavrnjena, je s tem že sprejet uskladitveni amandma. Državni zbor bi ob razpisu oziroma pred razpisom referenduma na predlog Zakonodajno-pravne službe sprejel uskladitveni amandma, kar pa podrobneje mora določiti poslovnik." K drugemu pomisleku, ki ga izraža Vlada; vprašanje vsebinsko zaokroženih vsebin pa je rešeno že v veljavnem 5.a členu Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki govori o ustavnem referendumu in ki se glasi, citiram veljavni 5.a člen zakona, ki ga dopolnjujemo v drugih delih. Tako pravi: "Zahteva za razpis referenduma se lahko nanaša na ustavi zakon o spremembi ustave v celoti oziroma na enega ali več njegovih posameznih vsebinsko zaokroženih delov. Zahteva za razpis referenduma se lahko nanaša na ustavni zakon o spremembi ustave v celoti, kadar ustavni zakon vsebuje le posamezno spremembo ustavo ali več med seboj povezanih sprememb ustave. Kadar ustavni zakon obsega več med seboj nepovezanih sprememb ustave, se zahteva za razpis referenduma lahko nanaša le na posamezni vsebinsko zaokroženi del ustavnega zakona ali na več takih delov. Za vsebinsko zaokrožen del ustavnega zakona se šteje del, ki vsebuje posamezno, z drugimi deli nepovezano spremembo Ustave, ali več med seboj povezanih, a z ostalimi deli nepovezanih sprememb ustave. Ob teh pogojih se lahko vloži tudi več zahtev za razpis referenduma." Taka definicija je do sedaj vzdržala in je bila zadostna tudi za Vlado, tudi za vse nas in za Ustavno sodišče. Menimo, da ni treba iskati tople vode, je že tukaj v tistem zakonu. V kolikor pa menite, da to ne zadostuje, se v 2. člen našega predloga lahko sprejme amandma, s katerim se sklicuje na citirani veljavni 5a. člen ali pa se to že sprejeto in uveljavljeno besedilo smiselno ponovi v odprtem 16c. členu. Naj zaključim. Ker dejansko obstaja velika skušnjava, da bi zakonodajalec svoj predlog zakona ali zakonika, kot je bilo omenjeno, opremi s posamezno določbo, ki razrešuje kakšno, pa čeprav minorno, protiustavnost samo zato, da prepreči referendum, in ker tudi Ustavno sodišče ni imuno za skušnjavo, da bi, sklicujoč se na protiustavnost, ki bi nastala z zavrnitvijo posamezne zakonske določbe, prepovedalo referendum, predlagamo, da tako zakonodajalca kot Ustavno sodišče čim prej razbremenimo skušnjave, da bi zlorabila svojo politično moč in državljanom brezobzirno preprečevala uveljavitev njihove ustavne pravice do neposrednega odločanja na referendumu. Prepričan sem, da moramo to storiti, še preden spremenimo ustavo v zvezi z Ustavnim sodiščem. Zato predlagamo, da damo zakonu zeleno luč za nadaljevanje postopka. S preprostim amandmiranjem našega predloga je možno v celoti zadovoljiti pripombam Vlade, naknadni dopolnitvi 140. člena Poslovnika Državnega zbora pa se v nobenem primeru ne bomo mogli izogniti. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Tadej Slapnik.
Spoštovani, podpredsednik, gospa ministrica, državna sekretarka. Kolegice in kolegi! V Poslanski skupini Zares podpiramo namene predlaganih rešitev, ki so jih predlagatelji zapisali v Predlogu zakona o spremembi in dopolnitvi Zakona o referendumu in o ljudski iniciativi, o katerih bi bilo na referendumu mogoče glasovati samo o delu zakona ali njegovi posamezni določbi. Menimo pa, da so predlagatelji predlagane rešitve premalo pretehtali in je zaradi tega novela zakona kot taka nekonsistentna. V predlogu zakona namreč ni upoštevana možnost, ko bi odločitev na referendumu, na katerem bi večina volivcev nasprotovala uveljavitvi posameznega dela zakona, lahko povzročila pravno praznino. V hipotetičnem primeru bi namreč lahko po takšnem referendumu ostale veljavne samo tiste določbe novega zakona, ki ukinjajo veljavnost starega. V Poslanski skupini Zares pričakujemo, da bodo ustrezni mehanizmi, ki bodo takšne in podobne nekonsistentnosti preprečevali, zajeti v sklopu celovite, strokovno ustrezne in konsistentne spremembe zakona o referendumu in o ljudski iniciativi, ki jo pripravlja delovna skupina za spremembo volilne zakonodaje. Sicer pa v Poslanski skupini Zares predloga zakona ne bomo podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine ljudske stranke bo predstavil gospod Gvido Kres.
Spoštovani gospod predsednik, ministrica, državna sekretarka, kolegice in kolegi. Predlog zakona predvideva, da lahko volivci odločajo o potrditvi zakona, ki ga je sprejel Državni zbor, ki se nanaša na zakon v celoti, kadar ta obsega samo posamezno spremembo zakona ali več med seboj povezanih sprememb zakona. Kadar pa zakon obsega več med seboj nepovezanih sprememb, se zahteva lahko nanaša samo na tak, vsebinsko zaokrožen del zakona ali celo na samo določbo zakona. Predlog ureja tudi postopanje v primeru, ko bi lahko zaradi izvedbe referenduma nastale protiustavne posledice. Ustavno sodišče lahko odloča v primeru, če Državni zbor meni, da bi lahko z odložitvijo ali zaradi zavrnitve zakona posameznega dela ali posamezne določbe zakona, nastale protiustavne posledice. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je problematika sicer precej strokovne narave, da pa predlagan zakon predstavlja dobro osnovo za rešitev problema, zato ga bomo podprli kot primernega za nadaljnjo obravnavo. Hvala lepa.
Hvala lepa. V imenu Poslanske skupine DeSUS bo stališče postavil gospod Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani podpredsednik, spoštovana ministrica, državna sekretarka, spoštovane kolegice in kolegi. Udejanjanje sodobne demokracije se kaže kot posredna demokracija, ki je vzpostavljena z volitvami in na njihovi podlagi oblikovanja predstavniškega telesa. Neposredna demokracija označuje različne načine in oblike neposrednega delovanja državljanov pri izvrševanju oblasti, in v demokraciji kot obliki vladavine, kjer vlada ljudstvo, je referendum med vsemi najbolj izrazita oblika neposredne demokracije. Jasno je, da je referendum ne samo združljiv s sodobnim predstavniškim sistemom, pač pa je njegovo nujno dopolnilo in nemalokrat korektiv posrednemu načinu odločanja. Veljavni zakon v Republiki Sloveniji o referendumu in ljudski iniciativi ureja več vrst referendumov in da ne naštevam vseh področij, postavljam v ospredje bistvo zakonodajnega, kar je tudi v povezavi z današnjo obravnavo novele zakona. Državni zbor je kot predstavniško telo, in torej zakonodajni organ, neodvisen pri oblikovanju in sprejemu zakona, volivci s pomočjo referenduma le potrdijo ali zavrnejo sprejetju zakon, ki še ne velja. Ljudstvo torej odloča o zakonu kot celoti, takšna je naša veljavna ureditev. Zanimiva je oblika izvajanja demokracije, ko ljudstvo dejansko samo odloča o vseh zadevah politične oblasti in torej sprejema zakone, je znana v določenem delu Švice. Predlog novele, ki jo obravnavamo danes, je nekako, glede na podane primerjave, korak k utrjevanju neposredne demokracije. V Poslanski skupini DeSUS menimo, da je možnost širitve participiranja ljudstva pri sprejemanju najpomembnejših pravnih in političnih odločitev, kot je v noveli predlagana, z naše strani sprejemljiva in je a priori ne zavračamo. Dejstvo, ki ga imamo pred očmi, pa je razmah referendumov oziroma pobud zanje v zadnjih časih in posledice, ki so njihov rezultat. Tako obstaja dvom oziroma vprašanje o tem, ali ne bi bila predlagana ureditev lahko morebiti ugodna podlaga za politične manipulacije z volivci in volivkami, kar pa pomeni zlorabo ustavnopravnega temelja demokratičnega odločanja. V izogib temu in tudi drugim resnim težavam z vidika izigravanja pravega pomena demokracije in pravnih zakonitosti ustavnopravnega sistema je po naši oceni potreben dobro domišljen koncept spreminjanja referendumske volitve ter strokovna, konsistentna in učinkovita pravna podlaga, kar pa, žal, za to novelo ne moremo trditi. Novela, kljub z naše strani sprejemljivo ocenjene idejne zasnove pa z vidika zakonske konsistentnosti, skladnosti in nedorečenosti v posameznih določbah, po našem mnenju ni v fazi, da se potrdi kot primerna. Ker tudi Vlada načelno podpira predlagano spremembo in zato v tem smislu napotuje na možnost spremembe in dograditev volilne zakonodaje tudi v tej smeri, seveda ob pogoju strokovno ustreznejšega predloga sprememb in dopolnitev Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, smo v Poslanski skupini DeSUS prepričani, da se bodo v kratkem in na tem področju zgodile ustrezne spremembe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev. Najprej ima besedo gospod Tadej Slapnik - se odpoveduje razpravi. Gospod Jakob Presečnik - ne bo razpravljal. Gospa Alenka Jeraj. Izvolite.
Hvala za besedo. Torej, mi smo predlagali novelo zakona o referendumu in ljudski iniciativi, zato ker smatramo, da naj o določenih stvareh odločajo ljudje in da se to omogoči tudi na ta način, da lahko odločaš samo o delu zakona. Namreč, povedano je že bilo, kaj je bilo uveljavljeno s prvotnim, torej ko je bil zakon sprejet, kako se je potem v nadaljevanju spreminjal in prinašal novosti. Torej, med drugim tudi to, da predhodni zakonodajni referendum ni več mogoč, pač pa je možen le naknadni. Vendar pa rešitev, ki jo prinaša, je mogoča le o celotnem zakonu. Menimo, da če dejansko morda celoten zakon ne bi bil problematičen, pač pa je samo del zakona problematičen, da moramo ljudem dati možnost, da se o tem izrečejo. Nekateri ste uporabljali izraz, da je to zloraba in podobno. Mislim, da če ljudem omogočimo, da se o neki stvari izrečejo, to nikakor ne more biti zloraba, in zdi se mi prav, da bi zakonu v tej fazi rekli "da" oziroma izglasovali, da je primeren za nadaljnjo obravnavo. Kajti, na ta način se bomo o tem sploh pogovarjali in morda prišli do neke rešitve, ki bi bila primerna ali sprejemljiva za večino. Mislim, da je bil zakon dobronamerno vložen in da je prav, da ga spustimo naprej oziroma da glasujemo za in da se o teh morebitnih spremembah referenduma pogovarjamo.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Franci Kek. [[Se odpoveduje.]] Gospod mag. Radovan Žerjav ne bo razpravljal. Gospod mag. Franci Žnidaršič ne bo razpravljal. Dr. Pavel Gantar ne bo razpravljal. Gospod Franc Pukšič ne bo razpravljal. Anton Anderlič. [[Ne.]] Jožef Jerovšek ne bo razpravljal. Gospa Cvetka Zalokar Oražem ne bo razpravljala. Gospod Franco Juri ne bo razpravljal. Gospod Vito Rožej ne bo razpravljal. Gospod Lojze Posedel ne bo razpravljal. Gospod Jože Tanko ne bo razpravljal. Alojzij Potočnik ne bo razpravljal. Franco Juri ne bo razpravljal. Gospod France Cukjati, izvolite.
Hvala, še enkrat, za besedo gospod predsedujoči. Bilo je kar nekaj nerazumljivih utemeljitev za nasprotovanje temu zakonu. Dolžan sem nekaj k razjasnitvi vprašanja povedati. Najprej, še enkrat se vračamo na pripomb Ustavnega sodišča, ki jih lahko berete v njihovih lanskih odločbah, kjer opozarjajo na nevarnost, da zakonodajalec, to je Državni zbor, vladna koalicija, torej večina, v zakonsko ureditev vmeša kakšen člen, ki odpravlja neko protiustavnost, zaradi tega, da prepreči referendum. To imenuje Ustavno sodišče zloraba in nadalje napotuje, da je pa res problem, ker imamo takšno ureditev, da je možno dati na referendumsko preverbo samo zakon v celoti, ne pa posameznega dela. In na to ozkost izkorišča oziroma Ustavno sodišče opozarja, da zakonodajalec lahko to izkorišča, da prepreči referendum. Zelo dobro je Ustavno sodišče to povedalo, kajti ta star je zelo aktualna. Tudi vi, gospod predsedujoči, ste omenili družinski zakonik. Res je. Res je. Namreč, obstaja nek problem, na katerega je opozorilo Ustavno sodišče, problem v Zakonu o registraciji istospolne partnerske skupnosti. To je Ustavno sodišče ugotovilo lani julija in naložilo Državnemu zboru, da v šestih mesecih to odpravi. Mi smo dvakrat vložili predlog, s katerim smo želeli odpraviti točno to, kar je zahtevalo Ustavno sodišče. Obakrat ste zavrnili. Človek si ne more misliti - in vedno znova ste govorili, da bomo to rešili v družinskem zakoniku. In tudi takrat, ko se je začela razprava o družinskem zakoniku, smo takoj slišali s strani Vlade oziroma vladne koalicije, da itak družinski zakonik ne bo mogel na referendum, ker rešuje neko protiustavnost, nek člen iz istospolnih partnerskih zvez. In tukaj se strijam, da je Ustavno sodišče zelo dobro ugotovilo, da je možna taka zloraba, na tak način preprečiti ustavno pravico do referenduma. Ker mi ne želimo, da se taka zloraba dogaja pri nas, ne želimo, in ker ne moremo računati na politično korektnost sedanje vladne koalicije, ne moremo računati, in je ta vladna koalicija očitno sposobna vseh manipulacij, takšnih in drugačnih, zaradi tega sledimo tudi priporočilu ustavnega sodnika dr. Cirila Ribičiča, da bi to razrešili z zakonom, Zakonom o referendumu in ljudski iniciativi. Namreč, edino na tak način se lahko izognemo oziroma, bi rekel, razbremenimo zakonodajalca, kot sem rekel, te skušnjave, da bi posegel po tako drastični zlorabi svoje moči in bi ljudem prepovedal odločati o drugih vprašanjih, ki nimajo zveze z vprašanjem o človekovih pravicah oziroma s protiustavnostjo. Seveda Vlada je tukaj korektno rekla, da je to problem, za razliko od nekaterih poslancev, ki smo jih slišali, nekaterih poslanskih skupin, da je to problem in da je treba to razrešiti. Vlada je tudi korektno opozorila na dva problema, in sicer prvi je problem, nevarnost, da dobimo pravno praznino oziroma nekonsistentnost zakona, če bi posamezen del bil na referendumu zavrnjen, ali posamezen člen in podobno. Seveda. Vendar mi imamo mehanizem za notranje usklajevanje oziroma dokončno usklajevanje imamo v Poslovniku v 140. členu. Vi boste rekli, da ne, takrat je zakon že sprejet, je že dokončen in gre na referendum. 140. člen bo treba na vsak način dopolniti, dopolniti v tem smislu, da se tudi v primeru, če bi ali 40.000 podpisov, ali poslanska skupina, ali Državni zbor predlagal referendum o posameznem členu, posameznem delu zakona, da bi to takrat, ko Državni zbor razpiše referendum, preden razpiše ali tisti dan, ko razpiše, na predlog Zakonodajno-pravne službe, ki bi lahko ugotovila pravočasno - brez skrbi, lahko pravočasno -, ugotovila ali bi nastala pravna praznina oziroma kakšna notranja neusklajenost ob zavrnitvi posameznega člena, bi istočasno Državni zbor dopolnil referendumsko vprašanje oziroma naložil predlagatelju, da ga dopolni na tak način, da se na referendumu računa, da istočasno, če je zavrnjen posamezen člen, je tudi sprejet uskladitveni amandma, da je to celota enega referendumskega vprašanja. To mora rešiti poslovnik, mi pa ne govorimo o poslovniku. Če menite, da to ni zadosti, da bi poslovnik moral to razrešiti, lahko naš predlog spremembe člena dopolnite z amandmajem, ki smo ga sami predlagali, da se nakazuje na tako rešitev in jo potem poslovnik samo še podrobneje določi. Drugi pomislek Vlade je, da je treba definirati, - kako že pravi -, da je treba definirati smiselno vsebinsko zaokrožen del, vsebinsko zaokrožen del zakona. Ta definicija je že v tem zakonu o referendumu in ljudski iniciativi dobro dodelana v primeru ustavnega referenduma. Dobro rečeno, tisti člen o ustavnem referendumu povsem jasno govori o možnosti, da se referendum tudi o posameznem delu ustavnega zakona izvede, in tudi tam navaja isto definicijo. Ne morete reči, da je tista definicija nezadostna, ki je v nekaj členih prej navedena v istem zakonu. Če pa menite, da je treba isto definicijo za naknadni zakonodajni referendum v tem zakonu ponoviti, pa amandmirajmo, člen je odprt. Pa rečemo, da se smiselno upošteva tisto, ali pa isto dikcijo prenesemo v ta odprti člen, ni nobenega problema. Jaz bi samo prosil, ne se na tak cenen način izgovarjati glede zavrnitve našega predloga. Ne na tak cenen način! Vsaj to bodite tako pogumni in povejte: zaradi tega bomo zavrnili, da nam ostane v rokah orodje, s katerim bomo lahko zlorabili svojo moč in prepovedali ljudem, da zbirajo podpise, da zahtevajo referendum, ali da ne bi slučajno 30 poslancev, ki niso iz vrst koalicije, predlagalo referenduma. Povejte naravnost! Ali pa bodite toliko pošteni, tisti na Vladi, ki ste to pripravili in rekli, da v načelu soglašate s tem, da potem do konca razvijete svojo misel in poveste, da je to možno. Bodite iskreni in recite, možno je, kar je v tem zakonu treba narediti, da gremo po sledi Ustavnega sodišča in omogočimo tudi referendum o posameznem delu, potem je to v tem zakonu. Seveda je treba še druge stvari urediti, tudi drugje, tudi v poslovniku in podobno. Ampak zdaj smo pri Zakonu o referendumu in ljudski iniciativi. Tako menim, bodimo toliko korektni, dajmo zeleno luč temu zakonu, potem pa - imate večino, tako v delovnem telesu kot v parlamentu - amandmirajte. Navsezadnje ga še vedno lahko zavrnete. Tu je samo želja, da se izognemo brutalni zlorabi pravne države, pod narekovaji "pravne države".
Hvala lepa. Sam sem bil sicer prijavljen, ampak vodim sejo in ne morem razpravljati. Besedo ima ministrica Irma Pavlinič Krebs, v imenu Vlade. Izvolite.
Hvala lepa, spoštovani gospod podpredsednik, za besedo. Spoštovane poslanke in poslanci, lep pozdrav! Tri navedbe gospod Cukjati terjajo pojasnilo. Najprej bi želela resno odgovoriti na vašo tezo, da očitno kaže ravnanje aktualne vlade in večine v smer, da bomo želeli še naprej zlorabiti svojo moč na način, da bomo ne dovoljevali oziroma poslali v presojo Ustavnemu sodišču neka vprašanja, ki niso skladna z ustavo. Nesporno je spoštovani zbor, ki sprejema zakone, to je Državni zbor Republike Slovenije, večkrat, ko sprejema predpise, opozorjen, da je kakšna izmed rešitev, ki se ponuja kot po oceni večine parlamentarne kot dobra, neskladna z ustavo. In večkrat se taka rešitev, neskladna z ustavo, vgradi v predpis. Meni sami se v tem obdobju dogaja, da predpisi na področju tako sodniških plač, plač enih, plač drugih, protikorupcijske komisije, mislim, da je pred menoj osem neustavno sprejetih odločitev v Državnem zboru - po oceni Ustavnega sodišča. Tako je to eno vprašanje - skrbnost tega zbora, ko sprejema rešitve, da seveda so ustavno skladne. In če v naslednjem predpisu odpravljaš take ustavne neskladnosti, zraven pa rešuješ še nekaj drugih perečih družbenih vprašanj, pride do situacije, gospod Cukjati, na katero pravilno opozarjate, da je v tem paketu potem Ustavno sodišče zaradi tega, ker mali delček rešuje in odpravlja protiustavno stanje, v ostalem delu se rešujejo družbena vprašanja, onemogočeno odločati ljudem na referendumu. Ne drži, da nismo podali v odgovoru, vsaj Vlada, roke na točki, da je vprašanje, ki ste ga odprli, absolutno relevantno, da terja odgovor, ne drži pa, da ne želimo k temu pristopiti. Jaz sem rešitev, kako menim, in kdo menim, da je tisti organ, ki bo pripravil celovito rešitev in vas vabim k sodelovanju. Gre za izjemno zahtevno strokovno vprašanje. Že sami ste zelo lepo povezali zgodbo, kaj vse terja, katere spremembe terja taka, torej drugačna spremenjena ureditev; ne samo spremembo zakona o referendumu, terja spremembo poslovnika Državnega zbora. Tukaj veste, kakšna potrebna večina za spremembo poslovnika je in če tukaj ne bomo združili volj za tovrstno spremembo, nam sprememba, ki jo danes ponujate, ne bo mogla zaživeti, ne moremo pa dopustiti, da slučajno pride zaradi tega, ker bi to vašo strokovno manj domišljeno po oceni stroke rešitev sprejeli, dovolili odločanje o nekem delu zakona, povzročili, da bi to na referendumu morebiti bilo sprejeto, bi zakon brez te zaokrožene celote ostal, zaradi tega mogoče nekonsistenten, neizvršljiv. Parlament pa ne bi imel nikakršnega mehanizma, da bi usposobil zakon, ki je bil v tem parlamentu sprejet, da bi živel. Če smo odgovorni, enostavno ne moremo dovoliti, da bi se dovolile takšne nedorečenosti, ker na eni strani bi parlamentu vzeli tisto vlogo, ki jo ima na podlagi ustave in zakona in poslovnika, kjer bi ljudem dali možnost odločati o delu in bi potem ljudje uspeli, parlament bi pa obstal na točki, kjer zakon zaradi nekonsistentnosti ne bi mogel delovati, da laično skušam pojasniti to dilemo. Tako, da jaz, gospod Cukjati, vas resno vabim brez fige v žepu, delovna skupina že od začetka dela na volilni zakonodaji, na spremembi zakona o referendumu, spremembah zakona o volitvah, dela, tam so vsi strokovnjaki, ki se pri nas s tovrstnimi vprašanji ukvarjajo. Jaz bi, v kolikor bi se strinjali, tudi uvodoma, ko smo pričeli z delom, ste posredovali imena svojih članov. Povejte, kdo bi pri tem sodeloval, v dveh mesecih bi jaz poprosila ožji del te strokovne ekipe, da v smeri te rešitve, ki jo danes ponujate, pripravimo konsistentno, strokovno rešitev tako za poslovnik, tako za ta del, ki jo potem vi v parlamentu med seboj zdebatirate in tudi vložite. Tukaj ne gre za prestižno vprašanje, kdo bo predlagatelj, kdo bo enostavno vložil to spremembo. Je pa strokovno tako zahtevna in posega v delo dveh izjemno pomembnih institutov, odločitvam ljudstva in odločitvam parlamenta, pa mora biti strokovno, če hočete, popolno izpiljena, do zadnje vejice in do zadnje pike. Ko ste dali ta predlog s pozitivno in proaktivno podporo tej ponujeni rešitvi, smo pristopili k pripravi mnenja. Moja osebna želja je bila, da najdemo toliko, bom rekla, primernosti v tej predlagani ureditvi, da bi lahko z amandmaji potem to dopolnili, kot ste sami predlagali, v drugi obravnavi, pa so mi žal strokovne službe na vseh ravneh pravzaprav rekle, da je bolje, da pristopimo celovito in pripravimo celovito ustrezno rešitev. Tako da, namene za ureditev tudi tega vprašanja, na katerega opozarja nenazadnje tudi Ustavno sodišče, ki ste ga izrazili vi skozi to predlagano spremembo, jih sprejemamo. Če se strinjate s predlogom, da se s stroko, ki seveda jim je to primarno delo vsak dan, usedemo, v kratkem času spremembo pripravimo in potem na način, kot boste predlagali, uskladili z tudi koalicijskimi partnerji, vložite tudi z Vlado usklajen predlog. Tako vas vabim k delu, da pripravimo res celovit, konsistenten predlog, ker ocenjujemo, tako kot je Vlada sprejela to svojo mnenje in ste bili z njim seznanjeni, da ste opozorili na relevantno vprašanje in je prav, da ga strokovno, ustrezno rešimo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Gospod Cukjati, replika. Izvolite.
Hvala za besede, ki ste jih izrekli, ki so, moram reči, bolj pozitivno naravnane kot vaših koalicijskih poslanskih skupin. Moram pa reči, da ne vem, kaj ima to z volilno zakonodajo, in tudi ne poznam te skupine, ki se bo ukvarjala s problemom volitev, volilnega sistema. Referendum ima svojo zakonitost, svoje predpise in je neodvisen od volilnih problemov, razen v tehnikalijah na terenu. Drugo, kar je. Tudi poslovnik, ne vem, ali bo spremembo poslovnika, dopolnitve, Vlada pripravljala, se mi tudi zdi nenavadno, to bo stvar Državnega zbora. Zaradi tega sem omenil, gospa ministrica, omenil možnost, če ne zaupate, da bo Državni zbor svoj poslovnik uskladil z zahtevami, ki bodo nastale ob tej dopolnitvi zakona o referendumu in ljudski iniciativi, to se pravi, da predvidi situacijo pravne praznine ali notranjega neskladja z eventualno zavrnitvijo na referendumu posameznega člena. Če ne verjamete, da bo v poslovniku moral to Državni zbor urediti, smo mi že tukaj v izhodišču predlagali, pa dajmo to v zakonu tudi naložiti Državnemu zboru, potem pa naj Državni zbor, tako kot pri drugi zakonodaji, kjer mora poslovnik slediti zahtevam, ki jih ustava ali drugi zakoni nalagajo Državnemu zboru, poslovnik mora temu slediti; ampak kako definira Državni zbor posamezno izvedbo te naloge, je pa stvar Državnega zbora. To vemo, kako se poslovnik [[...]]Seveda traja nekaj časa, da se poslovnik spremeni, da se najde dvotretjinska večina in podobno. Ampak, če bi zakon to naložil Državnem zboru, prej ali slej bi Državni zbor našel tako rešitev v sami izvedbi in izpolnitvi naloge, ki bi mu jo zakon naložil v primeru, če bi bilo to sprejeto. Tako da ne vidim tu nobenih velikih, nepremostljivih ovir, da ne bi šel naš predlog zakona naprej. Dopolnili bi ga z vašimi sugestijami in tudi naložili Državnemu zboru, da to reši z dopolnitvijo 140. člena poslovnika ali pa z novim 140.a členom.
Gospa ministrica, izvolite.
Hvala lepa. Spoštovani gospod Cukjati, seveda ne more Vlada predlagati spremembe poslovnika, v tem je problem. Zato morate svoja prizadevanja za spremembo poslovnika, za dosego dvotretjinske večine, usmeriti med kolege poslanke in kolege poslance, tako koalicije kot opozicije, ker gre pač za potrebno večino. To je odgovornost vseh predlagateljev, tudi mene, pri volilni zakonodaji, kjer brez vaših glasov ni mogoče priti do sprememb. Trdim pa, da dokler ne bo konsenza o tem, da taka večina bo, da bo poslovnik spremenjen, je nemogoče tudi tako spremembo, kot ste jo predlagali, doseči, ker lahko povzročimo pomembno defektno situacijo. O tem govorim, da stvar mora biti usklajena in terja usklajeno delovanje poslank in poslancev, tako koalicije kot opozicije, zaradi potrebne večine pri spremembi poslovnika. Na drugi strani je potrebna tudi strokovna pomoč pri pripravi rešitve aktualnega predpisa, zaradi tega, ker mora biti jasno, kaj je zaokrožena celota, da pobudnik ne bo šikaniran, ker teh meril za presojanje tega dejstva ne bo v zakonu napisanih. Predlagali ste dobro rešitev, to se vidi, je na obzorju, vendar naj jo stroka dodela, da se bomo potem lahko do tega opredelili. To so bili pomisleki. V tej skupini so vsi ustavnopravni strokovnjaki, ki običajno komentirajo in jih poprosimo za pomoč tudi pri tovrstnih predpisih, ki se dotikajo referendumskih vprašanj. Zato se mi je zdela ta skupina, ki je na področju volilne zakonodaje in zakonodaje glede volilne kampanje pravzaprav pri koncu s svojim delom, primeren organ - sicer ne v celotni sestavi, kot bi se pač dogovorili -, da opravi strokovno presojo teh vprašanj oziroma nam nudi strokovno pomoč. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo v imenu predlagateljev ima mag. Branko Grims.
Glede na to, da se bliža konec obravnave te točke, naj najprej v uvodu nekaj stvari posebej poudarim. Ko gre za zadevo, ki zahteva dvotretjinsko večino, bi razprava morala biti čim bolj umirjena in čim bolj argumentirana. Žal moram reči, da smo se znova soočili z apriornim zavračanjem dela koalicije, ne celotne, in odkrito povedano me to res ne preseneča. Saj je to ista zgodba, ki se vleče že od začetka tega mandata, in odkrito povem, da mi je žal, da je tako. Saj to je eden od ključnih razlogov, da smo tam, kjer smo. V danem primeru pa je bilo vendar nekaj, kar me je posebej zbodlo v oči. To je bila velika evforija zlasti enega od razpravljavcev iz vrst vladnih strank v tem zavračanju, kar je šlo daleč čez rob argumentirane razprave. In sprašujem se, od kod ta evforija. Če je pogojena z včerajšnjim glasovanjem, potem vas prosim, da si zapišete naslednje besede: ne glede na izid včerajšnjega glasovanja se je včeraj začel dolgi pohod Katarine Kresal in vseh, ki so jo podprli pri glasovanju, z oblasti. In zato se zavedajte, ko obravnavamo vprašanje referenduma, da ga je treba osvetliti tudi z vašega zornega kota z dveh vidikov, z enega, ki se vam zdi aktualen, kako to učinkuje, ko ste na oblasti, in z drugega, ki vam bo aktualen najkasneje čez dve leti. Kako ga boste uresničevali, ko boste v opoziciji? Zato bi bila na mestu umirjena razprava in prevlada argumentov. Pa še nekaj je bilo zelo opazno v velikem delu te razprave. Velika disonanca med sorazmerno mirnim, argumentiranim, ustreznim nivojem razprave ministrice in vehemenco pri nekaterih razpravljavcih iz vrst koalicije v parlamentu. To na nek način morda odpira tisto zgodbo, o kateri smo se že velikokrat pogovarjali, vprašanje tega, da bi veljalo še enkrat še kako pretehtati v dobro Slovenije tudi vprašanje večinskega volilnega sistema, ko bi se ideologija, tudi strankarska ideologija, umaknila v ozadje in v ospredje postavila kvalitete ljudi, enih in drugih. Jaz mislim, da bi bilo to za Slovenijo zelo dobro. Ta disonanca, o kateri sem govoril, me prepričuje, da je trenutek pravi. Zdaj pa k sami zadevi, o kateri danes govorimo. Dejstvo je, da je veliko število ustavnih pravnikov opozorilo na ta problem, da se omejuje sedaj pravica do referenduma, ki je ustavna pravica, je človekova pravica, ni samo v 2. in 90. členu, kot smo poenostavljeno govorili. Zagotovo bi ta namen ustavodajalca lahko razbrali tudi s tistega člena, ki daje pravico, kot človekovo pravico, vsem državljankam in državljanom, da sodelujejo neposredno pri upravljanju državnih zadev. In še v nekaterih drugih točkah bi lahko našli elemente za argumentacijo, da je pravica do referenduma v slovenskem ustavnem redu zelo pomembna pravica. To so bili ustavni pravniki iz različnih vrednostnih zornih kotov, različnih prepričanj. Opozoril bi, da je tudi Ustavno sodišče Republike Slovenije samo opozorilo na to past, da se tudi Ustavno sodišče zaveda te pasti, ko je vedno znova porinjeno v vlogo, da mora presojati o nekem zakonu, v katerem je na desetine, lahko tudi več kot 100, členov, in je morda en člen tak, da je lahko sporen z vidika varovanja človekovih pravic in je zato Ustavno sodišče pred odločitvijo o tehtanju ustavnih pravic, čemu bo dalo prednost. Žal se je za enkrat uveljavila praksa, po kateri se je to omejevanje pravice do referenduma izjemno razširilo, in se praktično prepovedujejo vsi referendumi po vrsti. Zanimivo bi bilo videti, če bi bila ta praksa enaka, če bi bila slika koalicije in opozicije v parlamentu obrnjena. Ampak do tega počakajmo pač še tisti dve leti, ki nas ločita do tedaj. Do takrat pa je treba opozoriti, da je s tem, ko se Ustavno sodišče v tem delu ne omejuje, ne uveljavlja te pravice izrazito restriktivno, samo takrat ko bi bil res nek ekstremen primer v zakonu, na nek način okrnjena demokratičnost celotne ureditve. Na nek način so pravzaprav znižani demokratični standardi, ki so v aktualni slovenski ustavi bili zastavljeni zelo visoko, in to ni bilo naključje, saj vsi vemo, kdo vse je pri njenem nastanku sodeloval in na kakšnih izkušnjah je nastala. Da bi lahko to past razklenili, da bi se torej izognili tem problemom, bi bilo treba spremeniti zakon o referendumu in ljudski iniciativi. Ta zakon, ki je pred vami, je zagotovo ustrezna osnova, saj gre šele za prvo obravnavo. Do druge obravnave, če bi bila za to politična volja, in samo vprašanje politične volje, morda tudi, žal, nekaj ideološke zaplankanosti, ki je odveč, je tisto, kar nas loči od preproste rešitve - da bi se usedli skupaj in na delovnih telesih Državnega zbora poiskali ustrezne rešitve za spremembo samega zakona in tudi s tem povezane spremembe poslovnika, ki je zagotovo, o tem se vsi strinjamo, prav tako potrebna. Vprašanje je samo, kaj je prvo. Po našem prepričanju je prvi zakon. Kajti ureditev v poslovniku je potem tista, ki zakon nadgradi in razdela postopek znotraj samega Državnega zbora. Zakon, tako kot je predlagan, povzema zgolj rešitev, ki je že predstavljena v tistem delu Zakona o referendumu in ljudski iniciativi, ki velja za ustavnopravno ureditev, za ustavni referendum. Tam so nekatere dileme, ki so se zdaj izpostavljale kot odprte, kot izjemno pomembne, ne da bi hoteli reči, da teh dilem ni mogoče načeti, vendarle že razrešene. Na ta vprašanja so odgovori že zapisani v samem besedilu zakona, ki je bil sprejet praktično soglasno, ko se je v minulem mandatu zakon o referendumu in ljudski iniciativi zadnjikrat spreminjal. Zato je tovrstno sprenevedanje odveč. Gre za rešitve, ki so v veliki meri že dorečene, ki so že del ustavnopravnega reda, pravnega, zakonitega reda, ki velja v tem trenutku v tej državi. Zato načenjati te dileme, kot da se o njih še nikoli ni govorilo, nima smisla. Gre zgolj za to, da se poišče tehnično ustrezno besedilo, ki se potem z zadostnim soglasjem sprejme. V besedilu zakona odgovarjamo na vse, kar je bilo tukaj postavljeno pod vprašaj. Opredeljeno je, kaj je pojem zaokrožene celote. Na nek način je na to odgovorjeno že itak v obstoječem besedilu. Dodatno se da to razbrati iz besedila zakona in obrazložitve, znotraj seveda tudi ni tovrstnih dilem ali nasprotij, kot je bilo rečeno. Jaz pač razumem, da tisti, ki so želeli vnaprej zavrniti ta zakon, so morali nekaj napisati, ampak bi pa želel, da so tiste stvari, ki se zapišejo, vendarle bolj argumentirane. Kar se tiče teh predlogov, da bi se oblikovalo neko drugo besedilo nekje drugje, morda. Vendar nisem prepričan, če je ta pot najboljša, kajti potem se postavlja vprašanje, ali ne bi bilo ustrezneje iskati odgovore, skupne rešitve v okviru delovnih teles Državnega zbora ob ustreznem sodelovanju vladnih predstavnikov in vseh ostalih. To bi bilo najbrž na nek način bolj normalno, če se hkrati predvideva tudi sprememba poslovnika. In najlažji način, da bi do te točke prišli, je, da se danes potrdi v prvi fazi kot izhodišče za obravnavo besedilo zakona, ki je pred nami. Zagotovo ga je mogoče izboljšati. Saj je mogoče izboljšati prav vsak zakon. Idealnega zakona v resnici sploh ni, ne v tem primeru, ne v nobenem drugem primeru. Vsak zakon je mogoče z dovolj truda, z dovolj časa, z dovolj volje še izboljšati. In za to v resnici v tem primeru gre: za vprašanje, ali je dovolj dobre volje, da poiščemo skupni imenovalec ali pa ne. Državni zbor je mnogokrat dokazal svojo zrelost in je poiskal ustrezno stopnjo soglasja. Tudi o zadevah, ki so se morda v prvem trenutku zdele bolj sporne, ki so burile iskrice med posameznimi politikami, med posameznimi predstavniki, med posameznimi osebnostmi v parlamentu, pa je dokazal zrelost in dosegel dvotretjinsko večino za nekatere spremembe ustave, za nekatere rešitve v referendumski zakonodaji, za nekatere rešitve v volilni zakonodaji. Seveda govorim predvsem o tistih rešitvah, ki so bile sprejete z res najvišjo stopnjo soglasja, ne s preglasovanjem, kot se je, žal, tudi nekajkrat zgodilo. Zakon v tem besedilu je torej ustrezna podlaga za nadaljnjo obravnavo in bi omogočal, da se pospeši ta postopek. Tisti, ki ste morda preslišali opozorilo, nihče v SDS zagotovo ne razmišlja v tem trenutku o nekih dokončnih rešitvah, o glasovanjih, glede spreminjanja ustavnopravnega položaja Ustavnega sodišča, če se prej ne razreši ta dilema. In verjetno se bo v teh postopkih odprlo še kakšno vprašanje, ki ga bo treba razrešiti. Gre namreč za delovanje sistema kot celote, v katerega ni dobro posegati kar tako, zato ker je pač tam neko ustavno sodišče, ki ga vsi vidijo kot zadnjo rešitev za reševanje svojih problemov, za zaščito človekovih pravic, svojih temeljnih človekovih pravic ko gre bodisi za posamične primere, kar je kvaliteta slovenske ustave, to sem trdno prepričan, in jo nekateri postavljate pod vprašaj, ali, ko gre za vprašanje vseh državljank in državljanov in njihovih človekovih pravic, o katerih se odloča v posameznem postopku. In še enkrat bi vas opozoril, tudi pravica do referenduma je ustavna pravica. In glede na nekatere člene ustave, ki sem jih prej omenil, sem trdno prepričan, da je bil namen ustavodajalca, da jo opredeli celo kot človekovo pravico v širšem pomenu te besede. Zato predlagam, da ne bežimo pred odgovornostjo, ki je pred nami in nam jo nalaga naš ustavni položaj, členi, ki urejajo položaj poslancev, in naša odgovornost do najširše javnosti, saj za ljudi v resnici gre, za njihove pravice, za njihovo kvaliteto življenja. In da storimo danes tisto največ, kar lahko v tem trenutku storimo, ko obravnavamo to materijo, to pa je, da zberemo dovolj moči v tem parlamentu za doseganje 2/3 večine, da potrdimo to besedilo kot izhodišče, kot ustrezno za nadaljnjo obravnavo, potem pa se znotraj delovnih teles Državnega zbora usedemo skupaj in poiščemo tiste konkretne rešitve, tehnične rešitve, za katere bo za vsako posebej in za vse skupaj mogoče doseči ustrezno 2/3 stopnjo soglasja vseh poslank in poslancev Državnega zbora.
Hvala lepa. Vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, ste dobili besedo. Ker čas za razpravo še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika še kdo razpravljati. Ne vidim želje, zaradi tega zaključujem razpravo. O predlogu sklepa, da je predlog zakona primeren za nadaljnjo obravnavo, bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora odločali danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 15. TOČKO DNEVNEGA REDA - NA OBRAVNAVO PREDLOGA ODLOKA O SPREMEMBAH IN DOPOLNITVAH ODLOKA O LETNEM NAČRTU RAZPOLAGANJA Z NEPREMIČNIM PREMOŽENJEM DRŽAVE V POSAMIČNI VREDNOSTI NAD 300.000 EUR ZA ORGANE DRŽAVNE UPRAVE IN ZA PRAVOSODNE ORGANE ZA LETO 2010. Predlog odloka je v obravnavo zboru predložila Vlada. Besedo dajem ministrici, gospe Irmi Pavlinič Krebs.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Spoštovani, spoštovane! Veljavni odlok, ki ga je spoštovani Državni zbor že potrdil, o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v vrednosti nad 300.000 evrov za organe države uprave in za pravosodne organe za leto 2010, že vsebuje 52 nepremičnin v skupni vrednosti preko 43 milijonov evrov. Le-ta se praviloma spreminja po napovedi posameznih upravljavcev nepremičnega premoženja enkrat, dvakrat letno. Vlada je 11. 3. 2010 na predlog posameznih upravljavcev nepremičnega premoženja ta odlok potrdila in vam ga predlaga v sprejem. Nesporno je, tudi na odboru smo ob dolgi razpravi lahko prišli do ugotovitve, da v ta odlok uvrščajo posamezni upravljavci tisto nepremično premoženje ali parcele, prostore, ki jih trajno ne potrebujejo za svoje delo. Najprej jih uvrstijo na interni trg nepremičnin za 30 dni najmanj, drugače v odloku te nepremičnine ne morejo pristati. Tu posamezni ostali proračunski uporabniki skrbno pregledajo, ali prostori, ki jih eden izmed uporabnikov ne potrebuje več, mogoče potrebuje drug državni uporabnik. Če se nihče ne javi, ne izrazi potrebe, potem to nepotrebno premoženje za posameznega uporabnika pristane v odloku in bo predmet razpolaganja, ki ni nujno vedno samo prodaja, lahko gre tudi za zamenjave, neodplačne odsvojitve. V primeru, ko je zaznan javni interes, lahko uporabnik v primeru regionalnih skupnih projektov na lokalni ravni prenese tudi v brezplačno uporabo za točno te javne namene nepremičnino v uporabo lokalni skupnosti, torej neodplačno odsvoji nepremičnino. Vprašanja, s katerimi smo se na odboru ukvarjali, mislim, da so bila relevantno odgovorjena. Vrednosti nepremičnin, ki so v tem odloku, na podlagi veljavnih predpisov, ki določajo besedilo odloka, je zadosti, da upravljavci v primeru, ko nimajo uradne sodne cenitve, podajo izkustveno vrednost posamezne nepremičnine. Nesporno pa je tudi, ko s posameznim programom, na primer prodaje neke parcele, krenejo, morajo pridobiti mnenje sodno zapriseženega cenilca, ki ne sme biti starejše od šestih mesecev, v primeru, da gre za nepremičnine v vrednosti nad 300.000 evrov, posamezna, je obvezna revizija take cenitve, Dvoje, štiri oči pogledajo pravilnost, da bi se posamezna nepremičnina ne prodala pod ceno, ki jo je dolžan vsak zasledovati, torej najboljšo kupnino za obstoječo vrednost nepremičnine. V tem odloku je 23 nepremičnin, za katere ocenjujejo proračunski uporabniki, različni so, da jih trajno ne potrebujejo za svoje delo. Ker so spoštovani poslanke in poslanci na odboru želeli zelo natančna pojasnila, zakaj želi kdo odtujiti oziroma razpolagati s premoženjem in ali že imajo ocenitve, smo na podlagi treh sklepov odbora pripravili, pridobili od vseh ministrstev odgovore, jih zbrali in članom odbora te odgovore posredovali. Upam, da smo tako tudi zadovoljivo odgovorili na dileme, ki so se na odboru pojavile. Jaz predlagam, da ta odlok v tej vsebini potrdite, ni pa nujno, ko je nepremičnina v odloku, da se bo z njo v aktualnem letu tudi razpolago [[...]] [[Opozorilo za konec razprave.]] [[...]]uspešen. Hvala lepa.
Hvala lepa, gospa ministrica Krebsova. Predlog odloka je obravnaval Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku dr. Vinku Gorenaku za predstavitev poročila odbora.
Hvala lepa. Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje je omenjeni dokument obravnaval na 17. seji 8. aprila 2010, predlagatelj Vlada Republike Slovenije. Odbor je imel na razpolago mnenje Zakonodajno-pravne službe in mnenje Komisije Državnega sveta za državno ureditev. Predstavnica predlagatelja državna sekretarka na Ministrstvu za javno upravo gospa Tržanova je obrazložila, da odlok že vsebuje 52 nepremičnin v skupni vrednosti 43 milijonov 327 tisoč evrov. S predlogom odloka se ga dopolnjuje s 23 nepremičninami, katerih skupna orientacijska vrednost znaša 15 milijonov 942 tisoč evrov, hkrati pa se predvideva črtanje 11 nepremičnin v skupni vrednosti 8 milijonov 814 tisoč evrov. Tako naj bi odlok po novem vseboval 64 nepremičnin v skupni vrednosti 50 milijonov 455 tisoč evrov. Predstavnica Zakonodajno-pravne službe gospa Horvat-Pirnatova je v predstaviti njihovega pisnega mnenja povedala, da Zakonodajno-pravna služb k predlogu odloka z vidika njegove skladnosti z Ustavo Republike Slovenije in pravnim sistemom ter z zakonodajno-tehničnega vidika nima pripomb. Tudi komisija Državnega sveta je podala pozitivno mnenje. Članice in člani odbora so v razpravi izpostavili kar nekaj stvari. Tako jih je zanimalo, kaj se dogaja s počitniškimi kapacitetami Ministrstva za pravosodje, kaj je z otroško kliniko v Ljubljani in še z nekaterimi drugimi objekti, kot so prostori Ministrstva za notranje zadeve na Jeranovi ulici v Ljubljani. Predstavnici predlagatelja, ministrica za javno upravo gospa Pavlinič Krebsova in državna sekretarka, sta na vprašanja odgovorili. Odgovori pa so bili v glavnem takšni, kot smo navajeni v teh primerih. Ministrstvo za javno upravo je namreč zgolj tisti organ, ki te zadeve zbira, za konkretne postopke, za konkretne številke pa so pristojna posamezna ministrstva. Odbor za notranjo politiko in javno upravo je sprejel nekaj sklepov, in sicer prvi sklep je naslednji: Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje poziva Ministrstvo za javno upravo, da do obravnave predloga odloka na seji Državnega zbora pripravi dopolnjeno informacijo, iz katere bodo razvidni razlogi za uvrstitev posamezne nepremičnine na ta seznam. Drugič: Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje poziva Ministrstvo za javno upravo, da do obravnave predloga odloka na seji Državnega zbora Odboru za pravosodje posreduje pisne odgovore na vprašanja, izpostavljena v razpravi. Konkretno je šlo za dve nepremičnini na Jeranovi ulici v Ljubljani, počitniški dom na Rabu in na Hrvaškem in otroško bolnico v Ljubljani. Tretji sklep: Odbor za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje poziva pristojne vladne službe, naj preučijo, ali so bili pri menjavi objekta, ki je bil predmet menjalne pogodbe na Trubarjevi ulici 2 v Ljubljani in ga je uporabljal Inštitut za varovanje zdravja, uporabljeni vsi zakonsko predpisani instrumenti in postopki. Ker k predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev, zato je v nadaljevanju prišlo do glasovanja in odbor je predlagane člene odloka sprejel. Na koncu je odbor sprejel sklep, da Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2010 sprejme v predloženem besedilu. Hvala lepa.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. V imenu Poslanskega kluba LDS, gospod Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Gospa ministrica, predsedujoči, kolegice in kolegi! V Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije bomo podprli spremembe in dopolnitve Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2010. Gre namreč za usmeritev dodatnih nepremičnin v odlok, in sicer tistih, ki jih nobeden od upravljavcev stvarnega premoženja trajno ne potrebuje za opravljanje svojih nalog. Zatorej ni nobene potrebe, da se nepremičnine ohranijo v lasti in je zato primerno, da se prodajo pod tržnimi pogoji. Gre za nepremičnine, ki obsegajo 15 zemljišč v upravljanju različnih ministrstev, kliničnega centra in drugih subjektov, 2 poslovna prostora, 4 stanovanja in 2 druga objekta. Kot je razvidno iz predloga odloka, je bilo ugotovljeno, da njihove gospodarske in učinkovite rabe ni mogoče zagotoviti niti z oddajo v najem oziroma z drugačnim načinom njihovega izkoriščanja ter da se lahko optimalni učinki dosežejo le z njihovo prodajo na trgu. Vrednost teh nepremičnin znaša približno 16 milijonov evrov. Pri tem v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije posebej opozarjamo, da se morajo vse prodaje opraviti na pregleden, transparenten in odgovoren način. Premoženje se mora realno oceniti in prodati pod tržnimi pogoji najboljšemu ponudniku. Ker smo bili v preteklosti že priče raznovrstnim manipulacijam, se nam zdi pomembno, da Vlada poskrbi, da se bodo postopki prodaje izvedli na za to predviden, smotrn in učinkovit način. Nadalje se spremembe odloka nanašajo tudi na izločitev določenih nepremičnin, ki so bile namenjene prodaji, in sicer štiri zemljišča v upravljanju Univerzitetnega kliničnega centra v Ljubljani in sedem zemljišč v upravljanju Psihiatrične klinike Ljubljana. Ta črtanja sledijo predlogu Ministrstva za zdravje, ki je presodilo, da se te nepremičnine da smotrno uporabiti. Glede na navedeno bomo spremembe in dopolnitve odloka v Poslanskem klubu Liberalne demokracije Slovenije podprli.
Hvala lepa. Stališče poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavil gospod Anton Colarič.
Hvala lepa, gospod predsedujoči. Gospa ministrica, kolegice in kolegi! Državni zbor je Odlok o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2010 sprejel 25.11.2009 na 11. redni seji. Z novelo, ki jo obravnavamo danes, pa se v odlok na novo uvršča 23 nepremičnin, katerih orientacijska vrednost, kot smo že slišali, znaša nekaj manj kot 16 milijonov evrov. Iz njega pa se črta 11 nepremičnin, s katerimi upravljata Univerzitetni klinični center Ljubljana in Psihiatrična klinika. Na Odboru za notranjo politiko, javno upravo in pravosodje so bile v razpravi izpostavljene posamezne nepremičnine. Prav tako je bilo opozorjeno, da orientacijske vrednosti v predlogu odloka ne odražajo njihovih tržnih vrednosti. Predstavnici Vlade, ministrica in državna sekretarka Ministrstva za javno upravo, sta na opozorila skušali odgovoriti, prav tako pa sta izkazali pripravljenost, da nam do današnje obravnave na ministrstvu pripravijo dodatne informacije in natančnejše podatke. Te smo sicer prejeli, vendar verjetno vsi še ne bodo ali ne bomo zadovoljni s predloženim gradivom. Ne glede na to, bomo poslanke in poslanci Socialnih demokratov podprli predlagano novelo odloka, vendar želimo, da Vlada v prihodnjih odlokih upošteva tudi opozorila poslank in poslancev, da je treba posamezne objekte, zemljišča, stanovanja opremiti s tistimi relevantnimi podatki, iz katerih bo jasno razvidno za kakšne objekte gre, kje so, in pripraviti ustreznejše obrazložitve. Podpiramo tudi namero Vlade o konceptu centralizacije upravljanja z nepremičnim premoženjem. Poslanke in poslanci želimo, da ta koncept Vlada čim prej spravi v življenje, da gre v smeri odpravljanja ugotovljenih pomanjkljivosti sedanjega sistema, da bodo te spremembe videne že v odloku za leto 2011. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanke skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavila gospa Alenka Jeraj.
Lep pozdrav. Na seji, ko smo obravnavali odlok o letnem načrtu razpolaganja z nepremičninami premoženja države, smo skupaj ugotovili kar nekaj stvari. Nekatere je ugotovila že ministrica sama pred tem, to je, da država sploh ne ve, s čim vse razpolaga oziroma ministrstva ne vedo, kaj vse so tisti objekti, za katere morajo skrbeti. V centralni evidenci nepremičnin, v katero naj bi uradniki vnesli vse tiste nepremičnine, katerih lastnica je država, le te niso vpisane, kljub temu, da vemo, da je država lastnica 603.331 parcel, kar 224.000 pa ni vpisanih. V letu 2007 je bil sprejet zakon, ki je uradništvu to naložil, vendar je bilo to takrat po analizi vpisanih le 12% nepremičnin. Zato je najbrž na mestu vprašanje, zakaj se te stvari niso zgodile in naredile tako, kot bi se morale. Zato je tudi morda razumljivo, da ministrstvo predlaga, da bi se ustanovil javni sklad za ravnanje z nepremičninami v lasti države. Nekateri koraki so bili že narejeni v prejšnjem mandatu, predvsem v smislu internega trga, torej notranjega trga nepremičnin, ko so se ministrstva med seboj pogovarjala o tem, ali bi kdo vzel kakšen objekt, ki ga morebiti eno ministrstvo ne potrebuje, drugo bi ga pa potrebovalo. Na vsak način je treba s temi stvarmi nadaljevati. Glede na to, da je napovedano s 1. 1. 2011, da bo začel funkcionirati javni sklad za ravnanje z nepremičninami v lasti države, se nam zdi morda smiselneje počakati in ne sprejemati letošnjega odloka, da ne bomo ponovno prišli do situacije, ki smo ji bili priča lani oziroma pred nekaj meseci, ko smo se vsi ukvarjali otroške bolnišnice in še nekaterih drugih objektov v lasti Univerzitetnega kliničnega centra oziroma Ministrstva za zdravje, ko so nam mediji očitali, da poslanci sploh ne vemo, kaj sprejemamo in o čem odločamo, kajti z odlokom smo odločili tudi o tem, da se te bolnišnice smejo prodati. Zato je stvar res malo vprašljiva, ker je potem Ministrstvo za zdravje oziroma javni Univerzitetni klinični center ugotovil, da te objekte pa morda vseeno potrebuje. Lahko bi rekli, da v fazi, ko je bil čas za to, o tem niso prav dobro razmislili. Da se nam te stvari v bodoče ne bi dogajale, smo tudi letos podobno kot lani zahtevali bolj natančne podatke, za katere objekte gre in tudi zakaj so bili uvrščeni v odlok, kaj je razlog, da jih ministrstva ne potrebujejo več oziroma so jih pripravljena odstopiti ali odprodati. Zdaj smo od ministrstva te podrobnejše podatke dobili, vendar še vedno ostaja kar nekaj odprtih dilem, namreč ocenjene vrednosti, ki so se izkazale marsikdaj za podcenjene. Ministrica je sicer povedala, da v končni fazi lahko zadevo prodamo tudi dražje, vendar pa je praksa pokazala, da se redko ali nikoli niso prodale dražje, pač pa po tisti ceni, ki je bila ocenjena, ki pa po navadi ni realna oziroma, kot rečeno, ponekod podcenjena. Ravno zaradi tega je bilo na ministrstvo posredovanih kar nekaj poslanskih vprašanj, ne samo iz vrst opozicije, pač pa tudi iz vrst koalicije. Zato menimo, da bi morali stvari malo bolj pretehtati in bolj razmisliti o tem, izkoristiti vse tiste možnosti, ki sem jih že omenila - interni trg, kaj se potrebuje in kaj ne. Ministrstvo za notranje zadeve se na primer odpoveduje samskemu domu na Jeranovi 14, v kar visoki vrednosti, in verjetno je smiselno razmisliti, ali se neke stvari da obnoviti in obdržati, če je lastnik država, kot pa da nekje dajemo enormna sredstva za najemnine, po drugi strani pa smo lastniki nepremičnin, s katerimi ne znamo upravljati in ne vemo, kaj bi z njimi počeli. V naši poslanski skupini odloku ne bomo nasprotovali, bomo pa verjetno različno glasovali.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil gospod Franci Kek.
Hvala za besedo. Spoštovani! Državni zbor Republike Slovenije na predlog Vlade Republike Slovenije sprejme letni načrt razpolaganja z nepremičnim premoženjem države za organe državne uprave in pravosodne organe v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov. Tako letni načrt razpolaganja z nepremičninami v posamični vrednosti pod 300 tisoč evrov sprejema Vlada in ga pošlje Državnemu zboru le v seznanitev, ko pa gre za posamične vrednosti nad 300 tisoč evrov, sprejema letni načrt Državni zbor. Predlog sprememb in dopolnitev odloka pripravlja Ministrstvo za javno upravo na podlagi predlogov resornih ministrstev. Predlog odloka vključuje tiste nepremičnine v lasti Republike Slovenije, ki jih noben od upravljavcev stvarnega premoženja države trajno ne potrebuje za opravljanje svojih nalog in so posamezni upravljavci presodili, da njihove gospodarne rabe ni mogoče zagotoviti niti z oddajo v najem oziroma z drugim načinom njihovega izkoriščanja ter da se lahko optimalni učinki gospodarjenja s stvarnim premoženjem dosežejo izključno z njihovo prodajo na trgu oziroma z neodplačnim prenosom lastninske pravice skladno z zakonom. V Poslanski skupini Zares bomo ta predlog odloka podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil gospod Silven Majhenič.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Spoštovana ministrica. Predlog odloka o spremembah in dopolnitvah odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2010 je vložila v obravnavo Vlada Republike Slovenije na podlagi drugega odstavka 11. člena Zakona o stvarnem premoženju. Odlok o razpolaganju s stvarnim premoženjem države za organe državne uprave in pravosodne organe nad 300 tisoč evrov je bil sprejet že v novembru 2009. Ta dopolnitev pa je potrebna zaradi predlogov resornih ministrstev, in sicer gre za 23 nepremičnin, katerih orientacijska vrednost znaša dobrih 15 milijonov evrov. V programu razpolaganja z nepremičninami države v posamezni vrednosti nad 300 tisoč evrov pa je v predvidenem letnem načrtu kar 64 nepremičnin, z orientacijsko vrednostjo, nad 50 milijonov evrov. Očitno je, da teh nepremičnin upravljavec v takem obsegu ne potrebuje za lastno dejavnost, zato jih lahko po lastni presoji odproda, vključi v postopke menjav ali pa jih brezplačno dodeli. To dopolnitev predloga odloka o spremembah sta obravnavala tako Državni svet in Zakonodajno-pravna služba, ki pa se s predlagano vsebino strinjata in nimata zadržkov. Seveda pa se kljub dobro pripravljenemu letnemu načrtu da najti določene nepremičnine, pri katerih je orientacijska vrednost podcenjena in bi bila po ocenjeni vrednosti znatno višja, pa tudi odprodaja nekaterih nepremičnin je premalo obrazložena, tako da se je težko odločiti, ali je res vse tako nujno in potrebno odprodati tudi pod ceno, po drugi strani pa plačujemo drage najemnine. Primer: stavba za posebne namene, katere orientacijska vrednost je 1,7 milijona evrov. Stavba, ki ima kar 1800 kvadratnih metrov stanovanjske površine. Povsem jasno je, da je dokončna le cenilna vrednost in da se v odloku upoštevajo tiste nepremičnine v lasti Republike Slovenije, ki jih nihče od upravljavcev trajno ne potrebuje za opravljanje svojih nalog. Če pa to drži, pa je v presoji ljudi, ki o tem dokončno odločijo. Sigurno nas bega spoznanje, da na eni strani plačujemo drage najemnine, kot je stavba NPU, na drugi strani pa prodajamo stavbo, ki bi morda ustrezala in bila primerna za tovrstno službo. Kot nam je znano, se prodaja stavba za enako ceno, kot je najemnina za prostore, ki jih uporablja NPU. To nas v Slovenski nacionalni stranki ravno ne prepriča o dobrem gospodarjenju z nepremičnim premoženjem in proračunskimi sredstvi. V Slovenski nacionalni stranki smo prepričani, da je treba nepremičnine, ki jih upravljavec ne potrebuje, odprodati, ker so presodili, da njihove gospodarne rabe ni mogočeveč zagotoviti, vendar mora biti vsebina obrazložitve za odprodajo bolj jasno zapisana. Iz vsega navedenega smo v Slovenski nacionalni stranki odločili, da Predlogu odloka o spremembah in dopolnitvah ne bomo nasprotovali. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. Matično delovno telo k predlogu odloka ni sprejelo nobenega amandmaja. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 27. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 16. TOČKO DNEVNEGA REDA - PREDLOG ODLOKA O USTANOVITVI SVETA ZA VARSTVO OKOLJA REPUBLIKE SLOVENIJE. Predlog odloka je v obravnavo Državnemu zboru predložil Odbor za okolje in prostor. Besedo dajem predstavnici predlagatelja, predsednici odbora za okolje in prostor, Bredi Pečan za dopolnilno obrazložitev predloga odloka. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Dober dan vsem prisotnim! Odbor za okolje in prostor je 23. marca na svoji 15. redni seji sprejel Predlog odloka o ustanovitvi Sveta za varstvo okolje Republike Slovenije. To pa je bilo mogoče, ker smo lansko leto sprejeli spremembe zakona o varstvu okolja, kjer smo med drugih po naši presoji kot pomembnejšo spremembo sprejeli tudi spremembo 150. člena tega zakona, ki je v bistvu prekinil prakso, da Svet za varstvo okolja, ki je bil sicer že leta 1993 ustanovljen s takratnim zakonom o varstvu okolja, ni pa določal trajanja mandata Sveta za varstvo okolja, in v zakonu spremembe tudi določajo, da Državni zbor z odlokom ustanovi svet in kasneje potem tudi v skladu s postopkom, ki je v odloku zapisan, imenuje člane Sveta za varstvo okolja. Pomembno je, da ima svet 15 članov ali članic, ki jih imenuje Državni zbor za obdobje pet let, sestavljen pa je tako, da za 12 članov predlagajo Slovenska akademija znanosti in umetnosti in univerze strokovnjake in strokovnjakinje s področja varstva okolja, ki pa morajo biti zastopani tako, da je približno enakomerno razporejena zastopanost naravoslovnih, tehničnih, biotehniških, družboslovnih, humanitarnih in medicinskih ves. Preostali trije člani sveta pa so predstavniki nevladnih organizacij. Tu je pomemben napredek v tem, da prav spremembe zakona o varstvu okolja 1 so omogočile, da je Ministrstvo za okolje in prostor poenostavilo postopek določitve organizacij, ki delujejo na področju varstva okolja, društev in drugih organizacij, ki delujejo na tem področju, ki delujejo v javnem interesu. Prej je bila namreč potrebna cela vrsta administrativnih nalog, med drugim celo revizija poslovanja posamezne organizacije. Sedaj se je to bistveno poenostavilo. Ministrstvo za okolje in prostor nam je februarja že sporočilo, Državnemu zboru seveda, da je že izdalo v zadnjih mesecih več odločb o podelitvi statusa nevladne organizacije in tako je možno, da pridemo do imenovanja treh članov Sveta za varstvo okolja iz teh nevladnih organizacij. Po sprejetju odloka in uveljavitvi, ki je dan po objavi v Uradnem listu, bo naša Mandatno-volilna komisija 14 dni pozneje pozvala vse prizadete, če lahko tako rečemo, da predlagajo svoje predstavnike v Svet za varstvo okolja in bo potem kasneje lahko na Državnem zboru tudi Svet za varstvo okolja, ki je neodvisna, samostojna, nevladna organizacija. Tako bo financiran od 1. januarja 2011 iz sredstev Državnega zbora, letos pa bo deloval še v skladu z dosedanjim proračunom in bo financiran iz Ministrstva za okolje in prostor. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo dajem še predstavniku Vlade za uvodno obrazložitev mnenja. Besedo ima mag. Zoran Kus, državni sekretar na Ministrstvu za okolje in prostor.
Najlepša hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani visoki zbor! Vlada pozdravlja predlog odloka o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije. Svet za varstvo okolja Republike Slovenije je bil, kot je že povedala gospa Pečanova, z odlokom o ustanovitvi in imenovanju Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije ustanovljen že leta 1993 na podlagi takratnega zakona o varstvu okolja. Do danes pravzaprav ta svet za varstvo okolja deluje praktično v nespremenjeni sestavi, razen z nekaj spremembami, menjavami članov. Kot je že povedala gospa Pečanova, je po 150. členu Zakona o varstvu okolja Svet za varstvo okolja sestavljen iz 15 članov in članic, ki jih imenuje Državni zbor za dobo petih let, z možnostjo ponovnega imenovanja. 12. članov sveta so strokovnjaki s področja varstva okolja, ki jih predlagajo slovenska akademija znanosti in umetnosti ter univerze, trije člani pa so predstavniki nevladnih organizacij, in sicer tistih, ki podajo vlogo za pridobitev statusa nevladne organizacije oziroma tudi društva, ki delujejo v javnem interesu na področju varstva okolja v skladu s 153. členom Zakona o varstvu okolja. Kot je bilo že rečeno, je Ministrstvo za okolje in prostor v lanskem letu in pa v letošnjem letu opravilo dodaten napor pri podelitvi statusa nekaj nevladnim organizacijam, torej statusa nevladnih organizacij, ki delujejo v interesu na področju varstva okolja, tako, da so s tem pravzaprav zdaj izpolnjeni pogoji, da Državni zbor na podlagi 150. člena prične s postopkom za ustanovitev in imenovanje sveta v novi sestavi ter da imenuje v svet tudi 3 predstavnike civilne družbe, ki jih do zdaj pravzaprav v svetu za varstvo okolja ni bilo. V skladu z navedenim Vlada podpira sprejem odloka o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije. Hvala za pozornost.
Hvala lepa. Sledi predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Breda Pečan. Prosim.
Hvala za besedo. Še enkrat lep pozdrav. Poslanska skupina Socialnih demokratov bo seveda odlok podprla, saj bomo tako imeli res popoln svet za varstvo okolja, z vključenimi tudi predstavniki nevladnih organizacij, ki v naši državi zagotovo imajo pomembno vlogo tudi pri doseganju ciljev na področju, ne samo varstva okolja na splošno, ampak še zlasti na področju izpolnjevanja vseh dogovorov, ki smo jih sprejeli na mednarodni ravni, zlasti na področju klimatskih sprememb. Zato bo poslanska skupina v celoti odlok podprla. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Rado Likar. Prosim.
Hvala za besedo gospod predsednik, lep pozdrav vsem. Zakon o varstvu okolja v prvem odstavku 150. člena določa, da Državni ustanovi Svet za varstvo okolja Republike Slovenije za spremljanje stanja na področju varstva okolja. V tretjem odstavku tega člena je določeno, da podrobnejšo sestavo in organizacijo delovanja sveta določi Državni zbor v aktu o ustanovitvi. Svet ima 15 članov ali članic, ki jih imenuje Državni zbor za obdobje petih let, z možnostjo ponovnega imenovanja. 12 članov sveta je strokovnjakinj in strokovnjakov s področja varstva okolja, ki jih predlagajo skupaj Slovenska akademija znanosti in umetnosti ter univerze, pri tem pa zagotovijo enako zastopanost naravoslovnih, tehničnih, biotehniških, družboslovnih, humanitarnih in medicinskih ved. Preostali trije člani sveta so predstavniki nevladnih organizacij s področja varstva okolja, ki jih predlagajo nevladne organizacije iz prvega odstavka 153. člena Zakona o varstvu okolja. Minister za okolje in prostor je v februarju 2010 predsednika Državnega zbora obvestil, da je v skladu s 153. členom Zakona o varstvu okolja v zadnjih mesecih izdal več odločb o podelitvi statusa nevladne organizacije, ki na področju varstva okolja v Republiki Slovenije deluje v javnem interesu. Skladno s 154. členom Zakona o varstvu okolja in pravilnikom o vodenju registra nevladnih organizacij, s statusom delovanja v javnem interesu na področju varstva okolja, je Ministrstvo za okolje in prostor vzpostavilo tudi register, ki je javno dostopen na spletni strani ministrstva. S podelitvijo statusa nevladnim organizacijam, da na področju varstva okolja v Republiki Slovenije delujejo v javnem interesu, so sedaj podani pogoji, da Državni zbor prične s postopkom za ustanovitev in imenovanje sveta v novi sestavi. Z zadnjimi spremembami in dopolnitvami zakona o varstvu okolja v decembru 2009 je bila sprejeta sprememba petega odstavka 150. člena, ki določa, da se sredstva za delovanje sveta na podlagi njegovega finančnega načrta zagotavljajo iz proračuna države v okviru sredstev Državnega zbora, s tem, da se ta določba začne uporabljati pri pripravi državnega proračuna za leto 2011. Do začetka uporabe te določbe pa se sredstva za delovanje sveta na podlagi petega odstavka 150. člena Zakona o varstvu okolja zagotavljajo iz državnega proračuna v okviru sredstev ministrstva, pristojnega za varstvo okolja. S predloženim odlokom o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije se tako skladno z določbami zakona o varstvu okolja ustanavlja svet in natančneje določa njegova sestava in organizacija ter trajanje mandata njegovih članov. V 4. členu odloka je navedeno, da imenovanje članov sveta vodi delovno telo Državnega zbora, pristojno za volitve in imenovanja. Delovno telo pripravi predlog sklepa o imenovanju članov Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije in ga posreduje Državnemu zboru v odločitev. Prvo sejo novoustanovljenega sveta skliče predsednik sveta, ustanovljenega na podlagi Zakona o varstvu okolja iz leta 1993. Predlog odloka o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije bomo v Poslanski skupini SDS podprli. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Alojzij Potočnik.
Hvala. Spoštovani predsednik, poslanke in poslanci, predstavnik Vlade! Naj začnem z mislijo gospoda Tomana, profesorja ekologije na ljubljanski Biotehniški fakulteti. Pravi, da je Slovenija na področju varovanja okolja ostala v prazgodovinski dobi. Da smo preskočili del razvoja in skočili iz okolju prijazne stopnje v potrošniško družbo. V smislu razumevanja okolja smo iz kamene dobe skočili v novi kapitalizem. Danes, v tem novem času, se soočamo z izobraževalnim in družbenim sistemom, ki pri posamezniku nista vzbudila odgovornosti do okolja. V bistvu se ne zavedamo, da smo integralni del okolja. Ustanovljeni Svet za varstvo okolja je strokovno bržkone na najvišjem nivoju. Posebej ocenjujemo za pomembno, da se v svet vključujejo tudi nevladne organizacije s področja varstva okolja. Gre za skupine, ki znotraj tega kompliciranega in občutljivega področja rešujejo konkretne probleme in jih povezujejo globalna razmišljanja in izkušnje lokalnih okolij. Problemi, vprašanja, strategije, prakse so obsežne. Odlok je kratek in jasen. To je mnogokrat dobro. In dobro je, da ta zbor sprotno, resno in odgovorno odgovarja na vse izzive, ki, tako kaže, nimajo omejitev. Naj spomnimo na grožnjo okolju z vulkanskim oblakom, ki se je poleg čisto bivanjskih problemov dotaknila tudi kapitalskih interesov, pa še na akcijo Očistimo Slovenijo v enem dnevu in ne nazadnje na nedavno izjemno odmevno predstavitev o pomenu in vlogi lesa, ki so jo skupno pripravili trije odbori Državnega zbora. Svetu dela ne bo manjkalo, to je gotovo. V Poslanski skupini Zares upamo, da mu ne bo manjkalo časa, ker ga bo potem zmanjkalo za vse. Predlog odloka ima naše zaupanje. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod državni sekretar, kolegice in kolegi! Ta predlog udejanja zakonsko določilo Zakona o varstvu okolja, kjer je določeno, da Državni zbor ustanovi in določi podrobnejšo sestavo sveta za varstvo okolja Republike Slovenije, ki skrbi za spremljanje stanja na področju varstva okolja. Predvideno je, da ima svet 12 članov iz različnih institucij, tistih, ki se ukvarjajo tudi s področjem varstva okolja, preostale tri člane pa predlagajo nevladne organizacije. V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke menimo, da je svet pomemben organ, saj sprejema stališča, daje mnenje in pobude ter obvešča javnost o stanju in trendih na področju varstva okolja in trajnostnega razvoja doma in v tujini, o strategijah, programih in načrtih na področju varstva okolja in trajnostnega razvoja, o zakonodajnem urejanju, o delovanju države in občin na področju varstva okolja, o posameznih perečih vprašanjih obremenjevanja okolja in trajnostnega razvoja in podobno. Podani so torej vsi pogoji, da Državni zbor prične s postopkom za ustanovitev in imenovanje sveta v novi sestavi, zato se v Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke s tem tudi strinjamo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Silven Majhenič. Prosim.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani državni sekretar! Okoljska politika postaja čedalje pomembnejši del tako gospodarske kot tudi razvojne politike oziroma strategije. Že dolge ne gre več samo za varstvo okolja, temveč tudi za gospodarjenje z naravnimi dobrinami in vrednotami ob odgovornosti za razmere, ki omogočajo zdravo življenje ljudi. Pri tem igra Svet za varstvo okolja, katerega danes z obravnavanim odlokom na novo ustanavljamo, zelo pomembno vlogo. Svet za varstvo okolje ja bil ustanovljen že na podlagi Zakona o varstvu okolja iz leta 1993 in še vedno deluje v skoraj enaki sestavi, kajti dolžina mandata članov sveta doslej ni bila omejena. Zakon o varstvu okolja kot krovni zakon na področju okoljske problematike nalaga Državnemu zboru, da mora ustanoviti Svet za varstvo okolja Republike Slovenije, ki bo spremljal spremljajoča stanja na področju varstva okolja. Z obravnavanim odlokom kot aktom o ustanovitvi se na novo ustanovi Svet za varstvo okolja Republike Slovenije in natančneje določi njegova sestava in organizacija delovanja ter trajanje mandata njegovih članov. Poudariti je treba, da je svet pri svojem delu neodvisen in samostojen, njegovo delo pa je javno. O svojem delu pa je kljub temu mora enkrat letno poročati Državnemu zboru Republike Slovenije. Odlok določa, da ima svet 15 članov, ki jih imenuje Državni zbor za obdobje petih letih, z možnostjo ponovnega imenovanja. 12 članov sveta je strokovnjakov s področja varstva okolja, predlagajo pa jih Slovenska akademija znanosti in umetnosti ter univerze. Pri predlaganju kandidatov za člane sveta mora biti zagotovljena enaka zastopanost naravoslovnih, tehničnih, biotehniških, družboslovnih, humanističnih in medicinskih ved. Trije člani sveta so predstavniki nevladnih organizacij s področja varstva okolja. Predlagajo jih nevladne organizacije. Odlok določa, da funkcionar ali uslužbenec državnih organov ali organov občin ne more biti član sveta. S takšno preureditvijo je zagotovljena pluralnost predlagateljev, ki bo omogočila izbiro najkvalitetnejšega kadra. Postopek imenovanja članov sveta vodi delovno telo Državnega zbora, pristojno za volitve in imenovanje, ki na podlagi posredovanih predlogov kandidatov tudi pripravi predlog sklepa o imenovanju članov sveta in ga posreduje v odločitev Državnemu zboru, ki ima pri tem dokončno besedo. Varstvo okolja je dejavnost za zaščito in ohranjanja narave pred prevelikim izkoriščanjem, onesnaževanjem in drugimi načini človeških dejavnosti. V skladu z navedenim v Poslanski skupini Slovenske nacionalne stranke želimo, da bo delovanje na novo ustanovljenega Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije učinkovito in odgovorno, zato bomo predlog odloka o ustanovitvi sveta tudi podprli.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba Liberalne demokracije Slovenije bo predstavil Milan Gumzar.
Hvala za besedo. Lepo pozdravljeni, posebej državni sekretar z Ministrstva za okolje in prostor. Zakon o varstvu okolja določa, da za spremljanje stanja na področju varstva okolja Državni zbor ustanovi Svet za varstvo okolja Republike Slovenije. Podrobnejšo sestavo in organizacijo delovanja sveta pa mora Državni zbor določiti z odlokom o ustanovitvi. Svet ima po zakonu o varstvu okolja 15 članov, ki jih imenuje Državni zbor za obdobje 5 let, z možnostjo ponovnega imenovanja. 20 članov sveta je strokovnjakinj in strokovnjakov s področja varstva okolja, ki jih predlagajo skupaj Slovenska akademija znanosti in umetnosti in univerze, pri tem pa zagotovijo enako zastopanost naravoslovnih, tehničnih, biotehniških, naravoslovnih, humanitarnih in medicinskih ved. Preostali trije člani sveta so predstavniki nevladnih organizacij s področja varstva okolja, ki jih predlagajo nevladne organizacije, ki na področju varstva okolja v Republiki Sloveniji delujejo v javnem interesu. S podelitvijo statusa nevladnim organizacijam, da na področju varstva okolja v Republiki Sloveniji delujejo v javnem interesu, so sedaj podani pogoji, da Državni zbor prične s postopkom za ustanovitev imenovanja sveta v novi sestavi. S predloženim odlokom o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije se tako skladno z določbami zakona o varstvu okolja ustanavlja svet in natančneje določa njegova sestava in organizacija ter trajanje mandatov njihovih članov. Na podlagi 4. člena odloka bo imenovanje članov sveta vodilo delovno telo Državnega zbora, pristojno za volitve in imenovanja, ki bo na podlagi predloga kandidatov, ki mu jih bodo posredovale Slovenska akademija znanosti in umetnosti ter univerze, in predloga kandidatov, ki jih bodo predlagale nevladne organizacije s področja varstva okolja, pripravilo predlog sklepa o imenovanju članov Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije in ga posredovalo v odločitev Državnemu zboru. Z zadnjimi spremembami in dopolnitvami Zakona o varstvu okolja je bilo tudi določeno, da se bodo po novem sredstva za delovanje sveta na podlagi njegovega finančnega načrta zagotavljalo iz proračuna države v okviru sredstev Državnega zbora in ne več iz državnega proračuna v okviru sredstev ministrstva, pristojnega za varstvo okolja. Ta določba se bo začela uporabljati pri pripravi državnega proračuna za leto 2011. To rešitev pozdravljamo, ker se tudi na ta način krepi avtonomnost in samostojnost sveta nasproti izvršni oblasti. Ker nam v Poslanskem klubu LDS ni vseeno, kaj se dogaja z našim okoljem, in kot je minulo soboto pokazala velika vseslovenska čistilna akcija, to skrb delimo z mnogimi državljankami in državljani, in ker tudi menimo, da je navedeni svet lahko učinkovito sredstvo za graditev kakovosti odnosa do okolja, bomo navedeni odlok podprli. Hvala.
Hvala lepa. Končali smo s predstavitvijo stališč poslanskih skupin. K predlogu odloka ni bilo vloženih amandmajev. Odločanje o predlogu odloka bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili danes v okviru glasovanj, pol ure po prekinjeni 17. točki dnevnega reda. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prehajamo na 17. TOČKO DNEVNEGA REDA - OBRAVNAVA LETNEGA PLANA RAZVOJA IN OBNAVLJANJA AVTOCEST ZA LETO 2010. Letni plan je v obravnavo Državnemu zboru predložila Vlada. Besedo dajem predstavniku Vlade za dopolnilno obrazložitev letnega plana dr. Igorju Jakominu, državnemu sekretarju na Ministrstvu za promet.
Hvala lepa. Spoštovani predsednik, spoštovane poslanke in poslanci! Skupna vrednost letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 znaša 501 milijon evrov. Za razvoj in obnavljanje avtocest je skupaj namenjenih 340 milijonov evrov. V letošnjem letu bo tako v skladu s tem letnim planom prometu skupaj predanih 16,3 kilometra cestnih odsekov oziroma 14,8 kilometra štiripasovnih avtocest in 1,5 kilometra navezovalnih cest. Poleg tega se bo v letu 2010 gradnja nadaljevala na skupaj 19,4 kilometra cestnih odsekov, to je 2,4 rekonstrukcij na 5,2 kilometra hitre ceste 10,4 kilometra dvopasovne ceste,1,4 kilometrov navezovalne ceste ter na ploščadi za bencinski servis Cikava. Nadaljevanje gradnje bo potekalo na naslednjih odsekih: Peračica, Podtabor - Šentvid - Koseze, druga faza navezovanja na koprsko pristanišče, Koper - Izola in Gorišnica - Ormož ter gradnja ploščadi prej omenjenega bencinskega servisa. Vrednost del na odsekih in pododsekih, ki bodo v letu 2010 predani prometu oziroma se bo v letu 2010 na njih nadaljevala gradnja, tako znaša 140 milijonov evrov. Vrednost zaključenih del na odsekih, ki so že bili predani prometu v predhodnih letih, znaša 60 milijonov evrov. V letu 2010 se bo nadaljevala gradnja nekaterih državnih navezovalnih cest, ki omogočajo boljše navezovanje širših urbanih območij na avtocestno omrežje. Vrednost del na navezovalnih cestah znaša 12,7 milijona evrov. V letošnjem letu bo priprava projekte in druge dokumentacije ter odkupovanje zemljišč in drugih nepremičnin potekalo na tistih odsekih in pododsekih, ki se bodo začeli graditi po letu 2010. Vrednost del za pripravo dokumentacije znaša 10 milijonov evrov, vrednost odkupov zemljišč in drugih nepremičnin pa nekaj več kot 7 milijonov evrov. Za obnavljanje in naložbe v obstoječe avtoceste so predvidena sredstva v višini 40,6 milijonov evrov, za gradbena dela 15 milijonov evrov, za elektro in strojna dela. Predvideni stroški za uvedbo elektronskega sistema cestninjenja v prostem prometnem toku znašajo milijon pa pol. Za izvedbo sistema za nadzor in vodenje prometa so predvidena sredstva v višini 9,9 milijonov evrov. Stroški financiranja, ki jih bo v letu 2010 treba plačati, so ocenjeni na 3,4 milijone evrov. Obveznosti iz investicijskih kreditov bodo znašali 157 milijonov, od tega 95 milijonov za plačilo rednih obresti in 61 za odplačilo glavnice. V letu 2010 so predvideni viri sredstev v višini 501 milijon. Predvidenih je 106 milijonov iz sredstev kohezijskega sklada in 40,5 milijonov povračilo DDV. Krediti bodo predvideno črpani v skupni vrednosti 185 milijonov. Od tega bo črpanih 115 po že sklenjenih kreditnih pogodbah, 70 pa je predvidenih novih kreditov. Drugi viri so predvideni v višini 2,6 milijonov evrov. Iz dela cestnine in drugih prihodkov se zagotovi 160 milijonov evrov koncesijske dajatve za financiranje obveznosti v zvezi z gradnjo in obnavljanjem avtocest ter odplačevanjem posojil, najetih v ta namen. Na podlagi aneksa številka 1 v koncesijski pogodbi je za servisiranje dolga predviden tudi del dobička Dars d.d. za leto 2009 v višini 7 milijonov evrov. Hvala.
Hvala lepa. Letni plan je obravnaval Odbor za promet kot matično delovno telo. Besedo dajem predsedniku Janku Vebru za predstavitev poročila odbora. Prosim.
Hvala za besedo. Odbor za promet ja na 10. seji 7. aprila obravnaval letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010, ki ga je Državnemu zboru poslala v proceduro Vlada. Odbor je poleg samega osnovnega gradiva prejel tudi mnenje Zakonodajno-pravne službe Državnega zbora, mnenje Komisije za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Državnega sveta in pojasnila Ministrstva za promet k mnenju Zakonodajno-pravne službe o letnem planu. Minister za promet dr. Patrick Vlačič je v uvodni predstaviti navedel nekaj osnovnih podatkov o virih in porabi finančnih sredstev za realizacijo plana razvoja in obnavljanja avtocest ter plana in razvoja navezovalnih cest. Skupna vrednost porabe je 501 milijon 508 tisoč evrov, v letošnjem planu pa bo predano v promet skupaj 16,3 kilometre avtocest po navedbah Ministra za promet. Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora je v svojem mnenju ugotovila, da predloženi letni plan odstopa od predvidenega načrta financiranja v resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest, zato ponavlja pripombo, ki je bila podana že ob obravnavah planov razvoja in obnavljanja avtocest tudi v preteklih letih. Poleg navedenega opozarja še na neenakovrstnost in pomanjkljivost nekaterih podatkov v posameznih poglavjih oziroma podpoglavjih. Komisija za lokalno samoupravo in regionalni razvoj Državnega sveta je izrazila zaskrbljenost nad finančno vzdržnostjo avtocestnega programa zaradi predvidenega zadolževanja za izvedbo del. V sami razpravi pa so člani opozorili, da se nekatere pripombe ponavljajo že vrsto let pri letnih planih, ponovno pa je bila predvsem izpostavljena dograditev avtocestnega priključka Šmarje-Sap na odseku avtoceste Malence-Šmarje-Sap, ki rešuje prometno zagato na Škofljici. Opozorjeno je bilo tudi na odsek ceste 2B1 Dravograd-Arja vas kot sestavni del tretje razvojne osi ter odsek ceste 2G11 Draženci-Gruškovje. Opozorjeno je bilo, da je zelo problematično prepočasno umeščanje tras v prostor, še zlasti na prioritetnih razvojnih oseh in s tem v povezavi tudi za nadaljevanje priprave zakonodaje, ki bi omogočila učinkovitejše in hitrejše postopke. Predlagano je tudi bilo, da predlagatelj letnega plana poskuša dodatno z Zakonodajno-pravno službo pregledati celoten tekst besedila in odpraviti tudi nekatere nejasnosti, ki so se pri obravnavi pokazale in bile opozorjene s strani Zakonodajno-pravne službe. Velik del teh nejasnosti pa je bilo podano v pojasnilih, ki jih je Ministrstvo za promet v pisni obliki posredovalo odboru. In tudi na ostala vprašanja so predstavniki Ministrstva za promet kot tudi Darsa ustrezno odgovorili, tako da je bil po opravljeni razpravi sprejet sklep: "Odbor za promet predlaga Državnemu zboru, da na podlagi 112. člena Poslovnika Državnega zbora sprejme sklep o soglasju k Letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010", v besedilu, ki je v prilogi in je sestavni del tega poročila. Hvala.
Hvala lepa. Prehajamo na predstavitev stališč poslanskih skupin. Stališče Poslanske skupine Slovenske demokratske stranke bo predstavil Branko Marinič. Prosim.
Hvala lepa za besedo. Lep pozdrav vsem skupaj. Vlada je letni plan razvoja obnavljanja avtocest za leto 2010 sprejela 25. februarja letos, 7. aprila ga je obravnal in sprejel tudi Odbor za promet Državnega zbora in če bo vse po načrtu, bo danes tudi ta plan potrjen. Skratka, če bi tisti, ki jim je ta plan namenjen v realizacijo, upoštevali ta terminski in časovni razpored, bi to pomenilo, da z deli na osnovi tega plana lahko pričnejo najkasneje 1. 5. letos. Se pravi, gre skoraj za 5-mesečno zamudo v tekočem letu, to je plan, ki se nanaša od 1. 1. do 31. 12. letošnjega leta. Ampak na osnovi zakonskih določil, na osnovi nekaterih sklepov Vlade Republike Slovenije, predvsem ko gre za pomurski avtocestni krak in proračun Republike Slovenije - so osnova za nastanek letnega plana za leto 2010 kot, seveda, tudi za vse ostale. Kaj pravzaprav v sami vsebini najdemo? Zanimive številke, in sicer za pripravo projektne prostorske in druge dokumentacije na navedenih odsekih je v letu 2010 predvidenih 10,13 milijonov. Če bi natančneje pogledali, bi lahko ugotovili, da bodo priprave projektne in druge dokumentacije v letu 2010 potekale predvsem za odseke Lendava - Pince, Jagodje - Lucija, Stanežiče - Brod, Ptuj [[Videm]] - Markovci, Markovci - Gorišnica, priključek Brezovica in pa tisti iz dodatnega nacionalnega programa izgradnje avtocest, Dravograd - Arja vas, Postojna, Divača - Pivka, Pivka - Jelšane, Koper - Šmarje, Šmarje - Dragonja, Draženci - Gruškovje rezervni projekt v operativnem programu razvoja okoljske in prometne infrastrukture v obdobju 2007 do 2013 za izgradnjo s sredstvi kohezijskega sklada - in pa še zadnji odsek Jeperca - Stanežiče. Kar zadeva odkupe zemljišč in drugih nepremičnin za odseke, katerih gradnja je predvidena po letu 2010, je predvidenih 7,35 milijona evrov. Te aktivnosti bodo seveda potekale prav tako v skladu z nekimi že sprejetimi načrti v preteklosti. Kar zadeva samo gradnjo avtocest in drugih cest, gre predvsem za odseke, ki bodo v letu 2010 predani prometu. Tako bo v letu 2010 po vsebini iz tega plana predan odsek Klanec - Ankaran, 19,9 kilometra, Bič - Hrastje v dolžini 22,5 kilometra, seveda gre za določene pododseke, ne za celotne odseke. Skratka, v letu 2010 bo dokončana gradnja na 14,8 kilometra štiripasovnih avtocest in pa 1,5 kilometra navezovalnih cest, kar je vse skupaj 16,3 kilometra za našo Slovenijo. Kar zadeva odseke, na katerih se gradnja v letu 2010 nadaljuje, je treba omeniti odsek Klanec-Ankaran, Koper-Izola, Peračica-Podtabor, Šentvid-Koseze, še vedno, Šmarje-Višnja Gora in pa odsek Hajdina-Ormož, ki je v skupni dolžni 27,6 km razdeljen tudi na več pododsekov, in sicer Gorišnica-Ormož v dolžini 10,4 km. Tukaj gre za eno zanimivost, da se je najprej začela gradnja od Slovenske Bistrice do Ptuja in se je zaključila in se sedaj začenja z nasprotne smeri iz Ormoža v smeri Gorišnice in potem ostane še Gorišnica-Markovci-Ptuj, kjer posega v Naturo 2000 in kjer se zadeve iz leta v leto zapletajo in ta nesrečni odsek najdemo kar v nekaj letnih planov za prejšnja leta. Zanimivo je tudi, da se v tej vsebini letnega plana najdejo tudi odseki, ki so bili predani prometu v letih 2008, v letih 2010 in na katerih se bodo v letu 2010 izvajala zaključna dela. Gre za nemajhen denar, gre za številne odseke, ki bodo se prav tako financirali na osnovi postavk, ki so določene in predvidene v tem letnem planu. Da ne bi bil preveč podroben, naj omenim še nekatere zanimivosti, ki se nanašajo prav na nekatere odseke, ki se iz leta v leto ponavljajo in jih zasledimo skorajda v desetletjih. Gre predvsem za ostale postavke. In sicer se v 1.3.5 poglavju je vsebina in navedbe ostalih postavk, najdemo rehabilitacijo državnih cest, sporazum Dars d.d. in pa Mestna občina Ljubljana. Na podlagi pogodbe o sofinanciranju izgradnje odsekov avtocest Malence - Šentjakob in avtocest Zadobrova - Tomačevo, sklenjene med Darsom d.d. in Mestno občino Ljubljana dne 27. 3. 1996, bo v letu 2010 znašala obveznost Darsa za rehabilitacije državnih cest 5 milijonov evrov in to isto postavko najdemo na isti strani ponovno, ko se obravnava plan razširitev krožišča Tomačevo in kjer je za nekatere druge in ponovno za ta dela predvidenih 3,8 milijona evrov. V Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ocenjujemo, da je plan in pa sama gradnja avtocest v okvirih nekaterih že sprejetih zakonskih določil v skladu z nacionalnim programom, dodatnim programom nacionalnega programa izgradnje avtocest iz leta v leto zasledili, da se nekateri odseki, posamezni odseki, vse preveč znova in znova ponavljajo kar v nekaj letih. Je že res, da gradimo baje dobro, da gradimo najdražja in če je nekaj najdražje, potem verjetno mora biti tudi najboljše. Nas pa v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke resnično skrbi zadnje odkritje kartelnega dogovarjanja prav med gradbinci, ki gradijo slovenske avtoceste. Eden izmed koalicijskih poslancev je že napovedal, da bo verjetno pri obravnavi tega plana kakšna beseda tekla tudi o tem - zagotovo da! Kajti, če bi sedaj upoštevali navedbe, ki navajajo nekateri mediji, ki pravijo, da imajo v rokah dokazila, potem bi to pomenilo, da je teža letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010, katere teža je 501 milijon evrov, po mnenju poslank in poslancev Slovenske demokratske stranke, če sledimo navedbam, da so slovenski davkoplačevalci preplačali izgradnjo avtocest med 20 in 30%, pomeni, da bi teža tega letnega plana morala biti 350 milijonov. Ostaja seveda temeljno vprašanje, ki terja takojšen odgovor: ali se morda da vse tisto, kar je navedeno tu, v tem letnem planu, zmanjšati za 20 ali 30% in se približati številki, ki zagotavlja popolnoma enak obseg opravljenega dela za 350 milijonov evrov. Dokler v Poslanski skupini Slovenske demokratske stranke ne bomo dobili verodostojnih odgovorov na te dvome, je naše prepričanje, da takšnega plana za leto 2010 ne moremo podpreti. To pa ne pomeni, da smo proti gradnji avtocestnih odsekov, ki so še kako pomembni, da bo lahko Slovenija sledila povprečju razvoja Evropske unije.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Zares bo predstavil Franci Kek. Prosim.
Hvala za besedo. Spoštovani! Pri gradnji slovenskih avtocest in drugih cest je mogoče opaziti veliko število anomalij. Davkoplačevalci naj bi po zadnjih podatkih v preteklosti slovenske avtoceste preplačali skoraj za 30%. Sprejeti moramo ustrezne ukrepe, da se podobna kartelna dogovarjanja med gradbenimi podjetji ne bodo več dogajala. Ne gre zgolj za nadzorno funkcijo pristojnih organov, govorim tudi o številnih poroštvih, ki jih je za gradnjo avtocest potrdil ta zbor, in to brez kakršnihkoli dodatnih analiz in preverjanj dejanskega stanja. Kartelni dogovori pa niso vplivali le na nenormalno visoke stroške izvedenih del, pač pa tudi na čas dokončanja avtocestnega križa. Sam sem na dogovarjanje, zaradi katerih se odmika rok dokončanja avtoceste, leta 2007 na seji novomeškega občinskega sveta opozoril takratnega direktorja Darsa. Moje očitke, da bo zaradi dogovarjanja pri razpisih avtocesta mimo Trebnjega končana leta 2010, je zavrnil in zagotovil, da dogovarjanj ni in bo avtocesta končana leta 2008. V Poslanski skupini Zares bomo budno spremljali vse postopke, ki so potrebni za dokončno dograditev. Vsekakor pa tudi od Ministrstva za okolje in prostor pričakujemo takojšnje spremembe zakonodaje na področju pridobivanja dovoljenj in umeščanja trase na prostor ter na področju razlastitev. Gradnja avtocest je poleg prometnega povezovanja izrednega pomena tudi za gospodarski in kulturni razvoj. V Letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 je skupna vrednost porabe preko 500 milijonov evrov, v letošnjem letu pa bo predano v promet skupaj 16,3 kilometra tras. V Poslanski skupini Zares pričakujemo, da bo plan v celoti realiziran v rokih. Ob tem lahko omenim, da od lanskih obljub o dokončanju del bistvenih odmikov za razliko od preteklosti zaenkrat ni. Pričakujemo še racionalnejši pristop in večjo previdnost pri oddajanju razpisov gradbenim mogotcem, ki so si izgradnjo, kakor je potekala v preteklosti, malone privatizirali. V Poslanski skupini Zares, sicer z neko zdravo mero skepse letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 podpiramo. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske ljudske stranke bo predstavil Janez Ribič. Prosim.
Hvala, spoštovani gospod predsednik Državnega zbora. Spoštovane poslanke in poslanci, predstavniki Vlade! V Poslanski skupini Slovenske ljudske stranke bomo podprli letni program za leto 2010, saj je nujno nadaljevati z izgradnjo in pospešiti dokončanje avtocest, kljub temu pa imamo nekaj pripomb. Letni plan odstopa od predvidenega načrta financiranja v resoluciji o Nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, res pa je, da se je enako dogajalo tudi v prejšnjih letih. Zakonodajno-pravna služba opozarja, da bi morala vlada predlagati ustrezne zakonske spremembe zakona o zagotovitvi namenskih sredstev za gradnjo državnih cest in spremembo resolucije o Nacionalnem programu izgradnje avtocest. Pojasniti je treba tudi vrednostna razhajanja pri podatkih v podpoglavju 8.1. Tudi v letošnjem Proračunu Republike Slovenije ni predvidenih investicijskih transferjev, obenem pa se izpad teh sredstev za nemoteno izvajanje letnega plana nadomešča z zadolževanjem, ki predstavlja ključni vir financiranja resolucije o Nacionalnem programu izgradnje avtocest. Zaskrbljujoča je finančna vzdržnost avtocestnega programa. Vsako podaljšanje rokov, odlašanje in nedokončanje odsekov dodatno poveča stroške. Dodatno ogroža projekt vsakoletno dodatno zadolževanje, v letošnjem letu 297,81 milijonov evrov, ter odločitev Vlade za preusmeritev sredstev s področja cestne infrastrukture na področje javne železniške infrastrukture. Vlada bi morala piskati nove zanesljive vire financiranja, dokončanja avtocest, tudi iz evropskih sredstev, ki so na voljo in se ne koristijo dovolj. Glede na odločitev, da namenska sredstva ne bodo več vir financiranja gradnje avtocestnega omrežja, je nujno treba sprejeti ustrezne ukrepe za prilagodite na spremenjen način financiranja, da se bo zbralo dovolj potrebnih sredstev, med drugih tudi z uvedbo elektronskega cestninskega sistema, ki prinaša več sredstev. Za financiranje cestnih odsekov, ki se ne cestninijo, je treba zagotoviti ustrezne druge načine financiranja, na primer javno-zasebno partnerstvo. Nujna je dograditev avtocestnega priključka Šmarje Sap na odsek avtoceste Malence - Šmarje Sap, odseka ceste Dravograd - Arja vas kot sestavnega dela tretje razvojne osi ter odseka ceste Draženci - Gruškovje. Prepočasno je umeščanje tras cest v prostor, še zlasti na prioritetnih razvojnih osi in prepočasna priprava ustrezne zakonodaje, ki bi omogočila učinkovitejše in hitrejše postopke. Izgradnja avtocest je eden boljših in najpomembnejših projektov v naši državi. S tem projektom smo dobesedno oživeli gospodarstvo v Sloveniji ob osamosvojitvi ter odprli državljanom in podjetnikom pot v svet. Fizična realizacija resolucije o Nacionalnem programu izgradnje avtocest je bila lani večja od načrtovane, ker je posledica predčasne izgradnje nekaterih cestnih odsekov in njihove predaje prometu, na primer na prekmurskem kraku, za kar ima gotovo zasluge prejšnja vlada in takratni minister za promet mag. Radovan Žerjav in zahteve Prekmurcev v tistem delu Slovenije. Na moje poslansko vprašanje je minister za promet v svojem odgovoru v mesecu marcu obljubil za avtocesto na odseku Draženci-Gruškovje, da za nadaljevanje gradnje tečejo ustrezni postopki za izvedbo, ker gre za dodatni program, ki nima terminskih in finančnih opredelitev, vendar to ni ovira za to, da bi tega programa ne peljali naprej. Zatrdil je, da izgradnja avtocestnega odseka v pričakovanih rokih ni ogrožena. V poslanski skupini upamo, da bo letni program danes potrjen in da bo čim prej sprejet tudi državni prostorski načrt, ki bo omogočil pridobivanje zemljišč, gradbena dovoljenja, da bo končno dograjen tisti manjši košček pyhrenske avtoceste, ki edini v Sloveniji še ni dograjen. Poslanci Slovenske ljudske stranke obljubljamo, da bomo ministra za promet držali za besedo, zato bomo podprli tudi Letni program izgradnje za leto 2010. Hvala.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Demokratične stranke upokojencev bo predstavil Anton Urh.
Hvala za besedo, spoštovani gospod predsednik. Spoštovani gospod predsednik, spoštovani predstavniki Vlade, kolegice in kolegi. Današnja obravnava Letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 je kar malo težka, saj vemo, da Urad za varstvo konkurence raziskuje sum obstoja kartelnega dogovarjanja med gradbinci, kar naj bi gradnjo naših avtocest podražilo kar za 30%. Zato se mnogim poraja dilema, ali sploh podpreti takšen plan, če lahko domnevamo, da so bili posli že tako ali tako razdeljeni med podjetja, ki so bila udeležena v kartelnem dogovoru in da bi bila cena del lahko tudi za tretjino manjša. Torej, kot rečeno, je pred nami letni plan razvoja in obnove avtocest za 2010, v katerem je določana skupna vrednost projekta v višini 501,5 milijona evrov, od tega bo za razvoj in obnovo avtocest namenjenih približno 341 milijonov evrov. Kot lahko vedimo v dokumentu samem, je letošnji plan precej bolj skromen, kot smo navajeni, saj bo letos obnovljeno samo tisto, kar je nujno potrebno, kar v Poslanski skupini DeSUS absolutno pozdravljamo, obenem pa upamo, da bodo obnove resnično končane v čim krajšem času in da bo pretočnost prometa čim večja, kot je obljubil minister ob predstavitvi tega akta. Za obnove avtocest bo letos sicer namenjenih približno 40 milijonov evrov, predvideni stroški za uvedbo elektronskega sistema cestninjenja v prostem prometnem toku znašajo 1,5 milijona evrov, za izvedbo sistema za nadzor in vodenje prometa pa je predvidenih 9,9 milijona evrov. Letos se bo nadaljevala gradnja nekaterih državnih navezovalnih cest, ki omogočajo boljše navezovanje širših urbanih območij na avtocestno omrežje, za kar bo namenjenih 12,74 milijona evrov. Po naši oceni je tukaj eno najpomembnejših vprašanj izgradnja 3. razvojne osi, ki še vedno buri duhove, saj imamo občutek, da je le-ta v zadnjem času zapostavljena. Minister je sicer na matičnem delovnem telesu zagotovil, da se gradnja 3. razvojne osi ni ustavila, zato v Poslanski skupini DeSUS upamo, da nas minister pri tem ne zavaja. Dejstvo je, da 3. razvojna os pomeni mnogim manj razvitim predelom Slovenije navezavo na slovenski in evropski avtocestni koridor, kar bi jim dalo boljše razvojne potenciale in večjo zanimivost za potencialne vlagatelje. Glede na odločitev države, da namenska sredstva ne bodo več vir financiranja gradnje avtocestnega omrežja, bo treba sprejeti ustrezne ukrepe za prilagoditev na spremenjeni način financiranja, med drugim z uvedbo elektronskega cestninskega sistema, ki prinaša več sredstev. Za financiranje cestnih odsekov, ki se ne cestninijo, je treba zagotoviti ustrezne druge načine financiranja. V Poslanski skupini DeSUS opozarjamo, da tudi v letošnjem proračunu Republike Slovenije za gradnjo avtocest ni predvidenih investicijskih transferjev, obenem pa se izpad teh sredstev za nemoteno izvajanje letnega plana nadomešča z zadolževanjem, ki predstavlja ključni vir financiranja resolucije o Nacionalnem programu izgradnje avtocest. Ob vsakoletnem dodatnem zadolževanju - v letošnjem letu 297,81 milijonov evrov - ter odločitvi za preusmeritev sredstev s področja cestne infrastrukture na področje javne železniške infrastrukture, smo v Poslanski skupini DeSUS zaskrbljeni glede finančne vzdržnosti avtocestnega programa. V Poslanski skupini DeSUS bomo Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 podprli. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Slovenske nacionalne stranke bo predstavil Zmago Jelinčič Plemeniti. Prosim.
Lep pozdrav vsem skupaj. Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest je velik kakšnih pol milijarde mark, evrov - se opravičujem. Pa vendar mislim, da bi lahko, tudi če bi šteli, da bi jemali približno pol milijarde mark, kar pomeni 250 milijonov evrov, mislim, da bi tudi prišli skozi. Zato sodim, da bo morala država, to se pravi Vlada in tudi opozicija, močno gledati pod prste tistim, ki bodo izvajali te programe razvoja in obnavljanja avtocest. Dejstvo je, da bo skupno v letu 2010 dokončanih vsega skupaj malo več kot 16 kilometrov štiripasovnih avtocest in navezovalnih cest. To ni veliko. Pol milijona evrov pa je veliko in bojim se, da tukaj notri ne bo kaj dosti narejena na tretji razvojni osi, to se pravi na gradnji avtoceste Dravograd-Arja vas, kajti že toliko časa se o tem pogovarjamo, pa vendarle ni bilo še kaj dosti narejenega. Res je, da je marsikakšno prerivanje županov na tej trasi pripomoglo k temu, da se je lahko država nekako otepla in otresla dogovorov o tem, kje naj bi šla ta trasa, kam naj bi se navezovala, ali bi šla po levem bregu, po desnem bregu, ali naj bi šlo skozi tunele. Še danes ni čisto jasno, ali bo država izbrala morda res ne najcenejšo, ampak zagotovo v daljšem časovnem obdobju najboljšo varianto, to je čim več tunelov, kajti to je edina možnost, da se ohrani še kolikor toliko zelene površine v Sloveniji, ki jo izgubljamo iz dneva v dan. Zagotovo pa bo potrebno s tem v zvezi narediti še kaj drugega, kajti samo plačevati gradnjo in ne razmišljati, kje bi se lahko v teh primerih dobilo še kakšen evro nazaj, je premalo in je slabo. V ostalih postavkah imamo navedenih ureditev počivališča za težka motorna vozila v Murski Soboti, ki bo stalo 4 milijone evrov. Zakaj se pri nas v Sloveniji na teh počivališčih ne plačuje prenočevanje? V Evropski uniji, v drugih državah Evropske unije se plača, kadar tovornjak parkira, mora nočnino plačati. Res, da ne veliko, ampak se zadeva nabere, vsak dan in stotine in stotine kamionov, ki to naredijo, lahko do neke mere zapolnijo to našo finančno luknjo, vendar kot kaže, naša vlada z ministrom za finance načelu nima občutka za to, kako bi kakšen denar pripeljala v državni proračun, ampak samo za to, da ga meče ven. Vprašanje tudi o sporazumu Darsa z Mestno občino Ljubljana, ki naj bi bil težak 5 milijonov evrov. Ali to pomeni, da bo država plačevala dovozne ceste do novega stadiona v Stožicah? Ali bo plačevala asfaltiranje okoli tega stadiona v Stožicah in tako naprej? Ali gre tukaj za plačevanje določenih političnih uslug, ki jih je gospod župan naredil v predvolilnem času pred zadnjimi državnozborskimi volitvami? Človek se vpraša, kaj je tukaj tisto, kar je zadaj za temi milijoni in milijoni in milijoni evrov. Seveda pa bi lahko s tem v zvezi popravili še marsikaj drugega. Konec koncev to bi morala narediti gospa ministrica za notranje zadeve, da bi prepovedala prehitevanje kamionov na avtocestah, tako kot imajo to prepovedano v sosednjih državah Evropske unije. V Italiji ni šanse, da bi kamion prehiteval kamion in da bi za njem bila tri kilometre dolga kolona, ker se bosta dva gospoda, eden iz Poljske, eden iz Ukrajine prerivala, kdo bo 60 m na 100 km, na kilometrski hitrosti hitrejši od nekoga drugega. Tako se pač dogaja. Vendar se o tem ne razmišlja. Tudi cestnine za kamione so bistveno prenizke. Vendar, kot kaže, bo minister za promet in zveze raje tiho in se ne bo spustil v prerekanje s kamionskim lobijem navkljub temu, da je to en močan dejavnik, predvsem s stališča, koliko bi lahko tukaj prišlo v državni proračun. Ampak, nekaterim je vseeno, kaj pride noter, važno je, koliko gre ven. Kajti, kot že poznamo iz dosedanjega dela, vemo, da je vsaj 30% denarja vrženega skozi okno in izgine neznano kam na tem cestnem programu. In če tukaj malo priškrnemo, pa če tukaj določene zadeve uredimo, lahko pridemo na bistveno nižjo ceno razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010. Ravno tako imamo specifično situacijo, ki troši državni denar tudi na področju odkupa zemljišč in drugih nepremičnin, kadar je potrebna gradnja avtocest. Sprašujem, kdaj bodo pripravljene tiste tako imenovane, kot jim pravijo v Nemčiji, pogodbe namesto razlastitve in potem same razlastitve v primeru, kadar nekdo noče prodati svoje "štale" in je cela država zaradi tega v škripcih, ali bomo imeli tam enkrat že vendarle neko avtocesto ali ne, in da se na takšnih odsekih izgubljajo tudi človeška življenja, ne eno življenje, dve, ampak 10, 20, 30 življenj. Ampak, kot kaže, naši državi tudi ni ravno kaj dosti do tega, kajti mogoče si gospodje na Vladi mislijo, vsak, ki se ubije - eden manj za plačevanje penzije, pa bomo tam prihranili, ampak mislim, da je to zelo perverzno razmišljanje, mislim, da je treba drugače razmišljati. Naši gospodje iz kluba graditeljev avtocest so se dogovorili, kako naj bi delili te denarce in to naj bi bilo že v letu 1998 v Zemonu in, kot kaže, so se dobro dogovorili in nekateri iz tega vlečejo lepe anuitete. Pa vendar mislim, da bo treba tukaj tudi kontrolirati; kontrolirati bo treba plačila, kontrolirati bo treba Dars in za nazaj, kjer se je ugotovilo nepravilnosti, seveda gospode poklicati na odgovornost. Nismo še nobenega od teh gospodov niti poklicali na odgovornost, kaj šele, da bi kakšnega zaprli, pa mislim, da bi lahko kar marsikdo plačal za svoje grehe in za svoje nepremišljene poteze. Žal je tisti, ki je v največji meri bil kriv za te zadeve, že mrtev, kajti gospod Drnovšek je bil tisti, ki je bil najtežje in najbolj vpleten v vprašanje trojanskih predorov, ki smo jih preplačali dva- do trikrat. Mislim, da [[...]]
Gospod Jelinčič, prosim, da vsaj nekaj dostojnosti ohranite in da ne obsojate ljudi, ki se ne morejo braniti. Prosim, nadaljujete.
Hvala lepa, gospod predsednik. No, kot kaže, še vedno v slovenskem državnem zboru ni - ne ni prijetno govoriti resnice, ampak ni dovoljeno govoriti resnice. To se pravi, bom govoril o osebah N.N. ali pa osebah M.M., ki so trošile finančna sredstva in zaradi tega tudi ni čudno, da noben še ne sedi in ne odgovarja na sodišču. Ampak, recimo, te osebe XY, pa YX pa XX pa YY, ki imajo seveda imena in priimke in ki so dobro inštalirane v slovenskem političnem in gospodarskem "establishmentu", te so tiste, ki so največ krive za to, da smo do zdaj plačevali 30% več, kot bi morali, če vzamemo primerjavo z nemškimi avtocestami, pa 60% več. Ampak seveda, tukaj se ne sme govoriti o tem, kajti gospod predsednik Državnega zbora bo preprečil kakršno koli omembo katerega koli svojega ali političnega ali kakšnega drugega botra ali sodelavca. Mislim, da to ni fer. Mislim, da se potem ni treba spraševati, zakaj je država v taki poziciji, kajti to, da nam prepovedujejo govoriti o teh zadevah, je vendarle najhujše. Pa saj nismo v gostilni, ampak smo v Državnem zboru, samo včasih se zdi, da ta okrogla oblika Državnega zbora bolj spominja na cirkus, kot pa kaj drugega. Žalostno je to, zelo žalostno, tragično, kajti vse to, česar mi ne smemo povedati, bodo plačali davkoplačevalci; tisti, ki so brez službe; tisti, ki nimajo kaj za jesti; tisti, ki otrokom ne morejo počitnic plačati in tako naprej. Ampak to enih gospodov ne briga čisto nič. Raje bodo še naprej kraljevali in preprečevali kakršno koli razpravo, debato ali kaj podobnega. Človek se vpraša, kje je prometna dokumentacija za vse te ceste in za vse te predvidene odseke, kajti dvomim, da bodo ti denarji, ki so napisani tukaj, kaj bo treba še vse narediti da bo to dovolj. Prepričan sem, da teh približno pol milijarde evrov še zdaleč ne bo dovolj, kajti aneksi, na katere smo navajeni, bodo zagotovo prišli in, seveda, Državni zbor jih bo po diktatu koalicijskih strank podprl, kajti navkljub vsemu koalicija ima večino. Mi lahko skačemo, predsednik Državnega zbora nam ne bo dovolil skakati previsoko,ampak zato bomo lahko vsaj nekaj rekli, kakor nam bo pač dovolil. Denar bomo pa morali dati mi, ki smo v opoziciji, bolj kot oni, ki so v koaliciji, kajti koalicija je vedno znala poskrbeti za sebe. Hvala lepa.
Hvala lepa. Stališče Poslanskega kluba LDS bo predstavil Anton Anderlič.
Spoštovani. Danes imamo na dnevnem redu neko vprašanje, ki se imenuje, ali govorimo o planu razvoja in obnove avtocestnega omrežja ali govorimo o tem, kako leto 2010 preveslati z denarjem, ki je namenjen za to področje. Namreč, 157 milijonov anuitet in obresti je iz tega plana potrebno poservisirati, če temu tako rečemo. To je pravzaprav tisto, kar se veže tudi na tako imenovano zadolževanje, ki naj bi ga še sprejeli z zakonom v letošnjem letu v višini 297 milijonov evrov. Dejstvo je, da je tudi čas, v katerem sprejemamo ta plan, tako rekoč irelevanten za leto 2010. Vsak, ki kakorkoli spremlja neko načrtovanje nekega razvoja, ve, da če želi zgraditi neko cesto, če želi zgraditi nek objekt, da rabi za to, da od takrat, ko je sprejel odločitev in da to zgradi, najmanj pol leta in več. Nič ni drugače, kot je bilo v preteklih letih. Bilo je v posameznih obdobjih v zadnjih 12-ih, 13-ih letih, odkar te programe sprejemamo, bolje, da se je v začetku leta sprejelo ta plan, bila so pa tudi leta, ko je bil še kakšen mesec kasneje. Lani, ko je ta vlada nastopila mandat ali pa je bilo prvo leto uresničevanje programa izgradnje avtocest v Sloveniji, smo rekli: "Ne, prihodnje leto bomo prišli s planom razvoja že v letu 2009 za leto 2010," ni se zgodilo in najbrž so objektivne okoliščine, da se to ni moglo zgoditi. Je pa to narobe. Ni prav, kajti vsak, ki verjame v to, da je mogoče kaj narediti v tekočem letu, mora stvari planirati vnaprej. Jaz ne sprašujem tukaj po odgovornosti, jaz sprašujem tukaj po realnih možnostih in po tem, kaj lahko Državni zbor prispeva k temu, da bi na tem področju naredili več reda, bi bili učinkovitejši in da bi končno lahko državljanom in državljankam predstavili celotno sliko, s čim razpolagamo, kaj smo že zgradili v preteklosti, katere obveznosti zato imamo, kakšne imamo načrte, kaj bi lahko v letošnjem letu storili iz teh načrtov in kaj je dolgoročno in kje imamo vire za to, da bomo to lahko storili. Teh odgovorov na ta način, ko rutinsko sprejemamo tudi ob tej neznosni apatiji do tega vprašanja po, najbrž napornem včerajšnjem dnevu, kljub temu da so bile napovedi, da bodo prišli z vsemi podatki in da bodo razgalili, kaj vse je nepravilno, ni bil zemunski plan, tisto je neka druga zgodba - zemonski dogovor je bil najbrž [[...]] [[Oglašanje iz klopi.]] Tudi zemunski plan je blizu vas, kar se orožja tiče, to že veste. Trgovina je šla čezmejno, ampak to so druge zgodbe. Govorimo seveda o programu, ko moramo ugotoviti [[...]]
Pravkar sem ga hotel opomniti [[...]]
Saj, saj, saj sem se ustavil, ker sem vedel [[....]]
Prosim, da ostanete samo pri eni zgodbi. Prosim, nadaljujte.
Tako majhna razlika je med Zemonom in Zemunom, da človek lahko včasih preskoči. Gre pa seveda v tem primer za zelo resna vprašanja. Jaz imam sam, in v Poslanskem klubu Liberalne demokracije tudi osnovno vprašanje, ki se tičejo tega, kako zagotoviti vire financiranja za letošnji program in tudi za dokončanje avtocestnega programa v Sloveniji in za obnavljanje avtocest, predvsem zaradi tega, ker imamo tudi neko poročilo Računskega sodišča, ki pravi, da v letih 2007 do 2009 ni bilo to delano najbolj racionalno in da bi morali tukaj nekaj spremeniti. V tem programu imamo sredstva za to. Ali smo se iz tega kaj naučili? Ali bo kaj drugače? Jaz iz programa, ki ga imam na mizi, tega ne vidim. Ne vidim tudi iz tega, kakšen bo novi vir za izgradnjo in obnovo, kajti v tistem delu, ko govorimo o izvajanju akcijskega programa za novo cestninjenje, je natanko tri vrstice in pol in piše, da bomo za to porabili milijon in pol evrov. Kaj bomo pa naredili in kdaj bo kaj, preberite si, povem vam stran, kje to piše. Kaj bomo pa za to naredili na tem programu v letošnjem letu, tega teksta v tem ni. In to so ključna vprašanja. Danes slišim, da sistemskega vira ne bo več. Ga ni že nekaj let, ga ni od takrat, ko je nastopil gospod Bajuk, ko je rekel, da tisti denar, ki smo ga zbirali namesto predhodnega bencinskega tolarja z zakonom o namenskem zbiranju denarja za izgradnjo avtocest, se je izgubil v integralnem proračunu. Ni nastalo na novo, da sistemskega vira ni več. Tega sistemskega vira, kljub temu da sistem imamo, ni več, zato ker se izgubi v integralnem proračunu. To, da je cela vrsta stvari, ki bi jih lahko že zdavnaj naredili. Recimo spomnim se neke zadeve, recimo servisna cona Cikava. 8 let je v programu, tudi letos je, ne vem, zakaj ne začnete graditi in zakaj ne oddate v najem tistim, ki so že dobili koncesijo ali kaj že, da bi tam zgradili bencinski servis, restavracijo in tako naprej. Ne vem, zakaj še niste začeli graditi?! 8 let je to v programu. In še več! Priključek, ker ste vsi iz tistega konca, priključek v Luko Koper, bi moral biti leta 1998 že narejen. Letos piše, da bo v mesecu novembru. Upam, verjamem, ker bo koristen zato ker bo večja pretočnost, zato ker se bo najbrž več prometa spravilo skozi to in tako naprej. In to se kar ponavlja. Zato se nam v Liberalni demokraciji zdi da bi morali pristopiti, ob tem da drugega kot potrditi ta program, ki je, - nisem šel tako podrobno gledati, da bi lahko trdil, da je v mnogih delih prekopiran iz prejšnjega leta ampak, če se vsi skupaj potrudimo, bomo to zlahka ugotovili-, da se končno dogovorimo, da bo Dars postal resna gospodarska družba. To tudi skozi to, kar je mogoče prebrati, piše in da bo v svojem imenu, za svoj račun, ob tem da bo postal lastnik nepremičnin in tudi da bo imel služnost in vse tisto, kar sodi v to, in da bo izven tega, kar se reče državni proračun, in tistega, kar bremeni Republiko Slovenijo, in da ne bomo mi vsako leto nekajkrat v Državnem zboru priča samo odločanju "za" ali "proti" poroštvu za nove kredite ali za kredite, s katerimi bomo odplačevali prejšnje kredite, da ne bomo tukaj samo zato, da bomo pokrili tisto, kar mora delati firma, družba, ki je v državni lasti, kar bi Dars gotovo lahko bil, s tem da mu ta pooblastila damo oziroma da nanj prenesemo vse tisto, kar bi ta družba morala imeti, zato da bi to lahko bila. In da se v tem delu, če bo treba, dopusti možnost tujih vlagateljev ali pa slovenskih vlagateljev, da vstopijo z manjšinskim deležem. Zato navijam za 20%, če bo tej firmi zmanjkalo denarja, da bi opravljala svoj program, da v to vstopi, da ta avtocestni program zgradimo in ga ustrezno vzdržujemo tudi v prihodnje. Ker je to stališče poslanske skupine, v tem trenutku ne bom postavljal vprašanj, pač pa skozi razpravo. Želim tudi odgovore na nekatera vprašanja, ki sem jih v tem delu že izpostavil. Ni mogoče biti navdušen nad tem programom, ni ga mogoče zavrniti, zato ker je tu že maj. Ni mogoče posegati na področje dejavnosti, ki terjajo neko obdobje planiranja, neko obdobje priprav razpisov in tako naprej. Verjamem, da so stvari, ki so predvidene v tem letnem planu, že v teku in po sklepu o začasnem financiranju za letošnje leto ste te stvari morali pripraviti, kajti drugače bo plan brez vrednosti. Verjamem, da bomo v razpravi nekatere stvari razčistili. Sicer pa bomo v Poslanskem klubu Liberalne demokracije podprli ta plan razvoja za letošnje leto.
Hvala lepa. Stališče Poslanske skupine Socialnih demokratov bo predstavila Renata Brunskole.
Hvala lepa. Spoštovani gospod predsednik, gospod minister, državni sekretar, sodelavci, kolegice in kolegi! Veliko je bilo že povedanega in predstavljenega v današnji predstavitvi stališč poslanskih skupin. Naj povem, da bo Poslanska skupina Socialnih demokratov Letni plan razvoja in izgradnje avtocest za leto 2010 podprla. Razprave nekaterih v okviru predstavitve stališč poslanskih skupin bi še lahko nekako akceptirali, če ne bi vedeli, da so bile nekatere poslanske skupine do svojega preteklega dela izredno kritične. Kritične do dela, za katerega so imele vse možnosti in priložnosti, da bi zadeve pospešili, jih realizirali, dokumentacijsko uskladili in uredili tako, da bi bila sedanja sestava ministrstva za promet lahko še uspešnejša. Vendar današnji in sedanji letni plan razvoja in izgradnje avtocest za leto 2010, ki ga bomo sprejeli, skupna vrednost le-tega znaša nekaj več kot pol milijarde evrov, torej 501 milijon 508 tisoč 289 evrov. Z letošnjim načrtom bo tako zgrajenih 16,3 kilometra cestnih odsekov oziroma 14,8 kilometra štiripasovnih avtocest in 1,5 kilometra navezovalne ceste, le-ta pa sta dolenjska odseka Pluska - Ponikve in Ponikve - Hrastje ter manjkajoči del ankaranske vpadnice pri navezavi na Luko Koper. Prav tako se bo v letu 2010 gradnja nadaljevala na skupno 19,4 kilometra cestnih odsekov. Nadaljevanje gradnje bo potekalo na naslednjih odsekih, Peračica - Podtabor, Šentvid - Koseze, druga faza navezave na Luko Koper, Koper - Izola in Gorišnica - Ormož ter ploščad za bencinski servis Cikava. Pozdravljamo tudi podpis pogodbe med družbo Dars d.d. ter gospodom Kovačičem za odkup zemljišča pri Ponikvah, saj se je s tem začela sklepna faza gradnje dolenske avtoceste, le-ta pa predstavlja hrbtenico nadaljnjega razvoja celotnega območja jugovzhodne Slovenije vse do Posavja, Dolenjske in Bele krajine, ravno tako pa tudi v povezavi s sosednjo Republiko Hrvaško. Kvalitetne prometne povezave na nivoju Republike Slovenije so torej izredno pomembne tudi za nadaljnji razvoj, enakomeren regionalni razvoj ter za nadaljnjo podporo gospodarstvo, obrti in podjetništvu. V zvezi z razpravami v zvezi z razvojnimi osmi, umeščanjem v prostor, so le-te pomembna naloga v prvi fazi Ministrstva za okolje in prostor. Zatorej ne moremo danes razpravljati kar tako, počez in razmišljati samo o odgovornosti Ministrstva za promet. Tukaj moramo biti realni in zadeve gledati s široko globalno in tudi na tem področju akceptirati in sprejeti predlagani letni plan razvoja in izgradnjo avtocest za leto 2010, v zvezi z razvojnimi osmi pa podpirati čim hitrejšo pripravo in umeščanje razvojnih osi v prostor ter na drugi strani razmišljati tudi o času in obdobju, katerega živimo, in tudi vedeti, da zagotovitev potrebnih sredstev je potrebna in da v današnjem času gospodarske in finančne krize, torej obdobja, ki je nekoliko drugačno, kot je bilo v preteklosti, ko se je govorilo o razvojnih oseh, pa se žal ni storilo vsega, kar bi bilo možno. Torej, v Poslanski skupini Socialnih demokratov bomo Letni plan razvoja in izgradnje avtocest za leto 2010 podprli.
Hvala lepa. Končali smo predstavitev stališč poslanskih skupin. Sledi splošna razprava poslank in poslancev o letnem planu. Besedo ima dr. Peter Verlič.
Izgleda, da se aktualnost tega dokumenta za poslanke in poslance počasi znižuje. Ne nazadnje je avtocestni križ praktično pred zaključkom in vprašanja kdaj bo katerih izmed odsekov narejen, kdaj bo kakšen prej, kakšen kasneje, kar je bila že kar taka tradicionalna debata v parlamentu odpade. To se pozna tudi po tem, da je ta letni plan letos planiran v višini 500 milijonov evrov, kar je manj, od tega pa bo 250 milijonov evrov pobranih cestnin. To pomeni, da pravzaprav polovico avtocestnega programa že predstavljajo cestnine, in to kljub tako za nekatere osovraženimi vinjetami s koalicijske strani, pa jaz mislim tako dobrodošlo sprejetimi med uporabniki avtocest. Če bi ta posluh v zvezi z elektronskim cestninskim sistemom, ki se mu namenja milijon in pol evrov, še znali cestniniti, tako kot je bila že tu debata, ne samo avtoceste, ampak, kot je to po vzoru Nemčije, pa tudi Švice, tudi ostalo cestno omrežje, mislim, da bi na račun tovornega prometa, na račun tranzita tovornjakov lahko dobili še več denarja, vinjete pa pustili pri miru, tako kot so. Mislim, da se tam skriva, in to kažejo tudi izkušnje in tudi prihodki, recimo Nemčije, ki nima vinjet, pa ogromno denarja zbere ravno na račun cestninjenja tovornega prometa. Upam, da bomo poleg avtocest cestninili tudi ostalo cestno omrežje, vendar to, kot sedaj razumem, sedaj raziskuje stroka. Kaže pa kljub vsemu, da 250 milijonov evrov pobrane cestnine uravnoteži tudi teh 160 milijonov kreditov, ki jih je treba odplačati, tako da verjetno ta vzdržnost avtocestnega programa, če bi znali pravilno cestniniti tovorna vozila in če bi znali tudi privarčevati, že lani sem v razpravi menil, da bi se dalo privarčevati vsaj 10%, torej 50 milijonov evrov, bi lahko Dars pokazal dobre volje in privarčeval. Zdaj ob zadnjih podatkih slišimo, kar meni Urad za varstvo konkurence, da je ta številka še večja. Torej 10% bi se dalo. Vendar predsednica uprave Darsa te volje na Odboru za promet zadnjič na moje vprašanje ni pokazala. Škoda. Verjetno bi to vzdržnost avtocestnega programa lahko v korist davkoplačevalcev še povečali. Moram reči, da me tudi veseli, da je v tem letnem planu končno postala tudi postavka Rušenje cestninskih postaj, kar pomeni, da se projektna dokumentacija začenja. Vendar pa me na drugi strani skrbi, ker je v istem programu napisano, pod postavkami, da pa se bo denar namenil tudi za obnove cestninskih postaj. V istem dokumentu delamo projektno dokumentacijo, da bomo rušili cestninske postaje, hkrati pa namenjamo denar tudi za njihovo obnovo. Pustimo denar za obnovo, pa jih raje razrušimo in omogočimo ta prost pretok prometa, tranzita, da ne bo zgledalo, kot da imamo meje. Nimamo meja. Zrušimo, za božjo voljo, že enkrat te cestninske postaje in omogočimo prost pretok. Razen, če ne bo ob privatizaciji Darsa zasebnik zahteval nazaj cestnine in nazaj rampe in se bomo poleti spet pet uri vozili do morja in čakali na cestninski postaji Kozina. Še ena pripomba, za katero mislim, da bi bila dobrodošla. Opažam, da je vsako leto precej denarja namenjenega tudi za sistem za nadzor in vodenje prometa. Gre za te portale, ki jih gledamo nad avtocesto, kjer piše "Ne vozite prehitro, ne vozite pod vplivom alkohola". In kar vsako leto je to 10 milijonov evrov, da bo nekoč sistem funkcioniral. Jaz sem tudi na odboru vprašal, kako to, kdo so pravzaprav ponudniki te opreme. Saj te portale pozna cela Evropa. Vsa Evropa pozna to. Na moje vprašanje sem dobil odgovor, da se v Sloveniji na javni razpis javijo tri firme: Traffic Design, Javna razsvetljava in še ena firma, pa se zdaj ne spomnim imena. In to, da to pozna cela Evropa, jaz upam, da so razpisi mednarodni in jaz upam, da tudi tukaj ne gre za kakšne dogovore. Ne verjamem, da so samo tri firme v Sloveniji sposobne nekaj, kar počne cela Evropa. Predlagam, da ministrstvo vendarle malo preveri tudi ta del javnih razpisov. Predvsem pa se mi res zdi, da gre ogromno denarja, funkcionira pa to pravzaprav to še ne tako dobro. In še nekaj za konec. Moram tudi opozoriti, ker so me opozorili iz občine Cerknica, glede protihrupne ograje na viaduktu Unec. Aprila leta 2008 je Dars obljubil, skladno s študijo protihrupne obremenitve, da bo ta protihrupna ograja - ker so krajani tam zelo nejevoljni - v programu za leto 2010. To je bil uradni dopis Darsa iz leta 2008, kjer pravijo, da se bo izvedba protihrupne zaščite predvidoma pričela v letu 2010. V letu 2010 pa Dars pošlje odgovor občini Cerknica, kjer pravi, da je dejstvo, da v letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010, ki je v obravnavi v Državnem zboru, ni več predvidenih sredstev za izvedbo protihrupne zaščite. Obljuba, ki je bila dana krajanom leta 2008, v letu 2010 ne velja več. Toda, oprostite - minister ima zdaj sicer druge opravke -, v tem letnem programu se je Dars zlagal. V tem letnem programu imate napisano: "Izvedba protihrupnih ukrepov v 5. in 10. evropskem prometnem koridorju." Ni pošteno. Ni pošteno, da Dars govori eno, se sklicuje na program, ki ga danes sprejemamo, izvedba protihrupnih ukrepov pa je predvidena. Predlagam, da vendarle Ministrstvo za promet to protihrupno ograjo izvede in predvsem opozori Dars, naj govorijo resnico in povedo, kar je res, ne pa da se sklicujejo na nekaj, kar ni resnično. To dejansko pomeni, da so preprosto - verjetno je nova uprava - spremenili svoje prioritete.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Gvido Kres.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Spoštovani gospod minister s sodelavci, spoštovane kolegice in kolegi! Seveda bomo poslanci Slovenske ljudske stranke podprli ta letni program in tudi držali ministra za besedo, kajti želimo si, da se to nadaljuje. Pa vendar sam mislim, da je zadeva premalo ambiciozno in premalo učinkovito naravnana. Imam občutek, da gre bolj za uskladitev izvajanja že sprejetih načrtov s finančnimi možnostmi investitorja. Trenutno ta program po mojem ne prinaša dodatne spodbude slovenskemu gospodarstvu, kajti to bi se tako ali tako izvajalo, ampak v Slovenski ljudski stranki smo pričakovali, da se bo vlada resnično bolj ambiciozno, učinkovito lotila projektov, ki bi spodbujali gospodarsko rast v Republiki Sloveniji. Mi smo že opozarjali na začetku mandata, da je treba spodbujati investicije tako v ceste, železniško infrastrukturo in pa tudi investicije na lokalni ravni. Prepričan sem, da če bi šli v investicije na lokalni ravni, bi sigurno bistveno boljše bilo gospodarsko stanje v naši državi. Poglejte, država se zadolžuje. Trenutno bolj za vzdrževanje socialnega stanja in miru v Sloveniji. Podpiramo to. To je treba vzdrževati in res ne potrebujemo prav nobene socialne nestabilnosti. Mi bi podpirali zadolževanje, da se ta svež denar vloži v izvajanje projektov in preko tega v delovna mesta in preko tega tudi v vzdržen socialen položaj slovenskih državljank in državljanov. Kakorkoli že, podpiramo, pa želimo si bistveno več ambicioznosti in učinkovitosti. Hvala lepa.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Janko Veber.
Hvala za besedo. Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 nekako dejansko nakazuje, da se izgradnja avtocestnega križa bliža koncu. Temu je tudi prilagojena dinamika izgradnje in tudi obseg izgradnje še preostalih odsekov. Zaključek teh del bo seveda izjemno prispeval k temu, da izpolnimo vsa tista pričakovanja območij, kjer se nahajajo ti odseki, in tudi zaradi prometa, ki se je enormno povečal po vstopu Slovenije v Evropsko unijo. Temu primerno je treba nameniti tudi sredstva za vzdrževanje avtocest. Mislim, da je zelo pomembno pri tem programu vendarle opozoriti, da se ne pogovarjamo letos o tem, da se v letni sezoni ali pa v času, ko so vremenske razmere take, da se lahko izvajajo tudi obnove in sanacije vozišč, to ne počne, ker se s tem ovira promet. In to je bilo eno obdobje oziroma to je bilo eno mnenje, s katerim smo se srečevali v prejšnjem mandatu in je prihajalo potem do zelo velikih težav, ker so nekateri odseki se prepočasi urejali, nekatere pa sploh ni bilo mogoče v doglednem času ustrezno urediti. Program, ki ga je Dars pripravil, je narejen tako, da se obnove in vzdrževanja na posameznih oseh izvajajo tako, da so enakomerno razporejene in da ne prihaja do prevelikih zastojev v posameznih smereh. Mislim, da je to tisto, kar je treba posebej pozdraviti in opozoriti pri tem letnem planu razvoja in obnove avtocest. Seveda je pa treba opozoriti še na nekaj. V skladu z resolucijo o nacionalnem programu izgradnje avtocest bi bilo treba začeti že zelo resno razmišljati tudi o ostalih odsekih kot dodatnem avtocestnem programu, ki ni bil finančno ovrednoten oziroma ni finančno ovrednoten v zdaj veljavni resoluciji o nacionalnem programu izgradnje avtocest. Pri tem je treba ponovno izpostaviti dejstvo, da je vinjetni sistem izjemno zmanjšal vire za dodatne cestne odseke, ki so tudi danes spoznani kot razvojne osi. Gre za 3., 3.a in 4. razvojno os, za katere v resoluciji o nacionalnem programu ni dovolj sredstev. Ni pa dovolj sredstev ta hip tudi s tem sistemom, ki trenutno velja, pobiranje cestnine z vinjetami, za poplačilo vseh že najetih kreditov, še manj pa za vse tiste, ki jih bo treba še najeti tako za dokončanje programa v letu 2010 in nato tudi v naslednjem, enem ali dveh letih, za dokončno izgradnjo celotnega križa. Zato je v tem programu izjemno pomembno, da se pristopa skladno z akcijskim načrtom spremembe cestninskega sistema k realizaciji cestninskega sistema, ki bo omogočil pobiranje cestnine glede na prevožen kilometer, ne pa v pavšalni obliki, kot to danes omogočajo vinjete. Pri vseh razpravljavcih je vse bolj zaznati, da namenjamo večjo pozornost novim razvojnim osem, novim cestnim odsekom, ki jih je treba v prihodnje čim prej zgraditi. Tudi ta cestninski sistem je eden tistih, ki bi moral dati zelo jasen odgovor, na kakšen način bomo lahko gradili nove cestne odseke. Še posebej pa je treba opozoriti, da je bil Dars ustanovljen z namenom, da čim prej zgradi predviden avtocestni križ. Nekaj podobnega bo treba v Sloveniji pripraviti tudi za izgradnjo razvojnih osi. Nemogoče je pričakovati, da bodo posamezna ministrstva opravila vse potrebne naloge, da se bodo razvojne osi gradile z dovolj pričakovano dinamiko in z zadovoljivimi viri, ki bodo to dinamiko tudi omogočale. Razmislek pri pripravi rebalansa, resolucije o nacionalnem programu za naslednje leto mora iti v to smer, da se razčisti vprašanje, kaj s samim Darsom v takšni obliki, kot je danes, in kaj zastaviti potem za jutrišnje nadaljevanje izjemno velikih in pomembnih odsekov, ki nas čakajo znotraj razvojnih osi. Zagotovo bomo morali oblikovati ali nadgraditi Dars ali pa oblikovati novo organizacijo, ki bo prevzela izvedbo razvojnih osi. Danes imamo zelo veliko težav zaradi umeščanja in medsebojnega dogovarjanja med ministrstvi, ker ni nekega krovnega koordinatorja, ki bi bedel nad tem, kaj počne Ministrstvo za okolje, kaj počne Ministrstvo za promet, kaj je Ministrstvo za okolje, kaj je Ministrstvo za kmetijstvo. Ta medsebojna usklajevanja in dogovarjanja so velikokrat tudi neproduktivna, ker pravzaprav vsak ščiti interes svojega ministrstva, ne čuti pa tistega nacionalnega naboja, da te razvojne osi potrebujemo tudi kot pomemben razvojni element v prihodnosti za navezavo predvsem tistih regij, ki dokazano zaostajajo danes za območji, v katere avtocestni križ že sega in pelje. Naloge, ki so pred nami, so v veliki meri resnično odvisne od tega, kako se bomo, najbrž da že letos morali opredeliti, kako oblikovati neko inštitucijo, ki bo dejansko prevzela vodenje teh največjih projektov, enega največjih projektov v Sloveniji. Če se dotaknemo še nekaterih drugih vprašanj, ki so aktualna tudi v tem letnem programu, želim izpostaviti predvsem tudi odsek na sami Škofljici, tako da nekako moram reči, da končno pozdravljamo odločitev Vlade, ki je neposredno naložila vsem akterjem, ki odločajo o tem, kje in kdaj bo ta odsek na Škofljici umeščen v prostor, da to izvedejo najpozneje do 15. maja. 15. maj je tisti rok, ko pričakujemo, da bodo ministrstva prišla z zelo jasnim stališčem, kje bo potekal ta pomemben cestni odsek, kjer se danes pojavljajo izjemni zastoji v prometu in je pravzaprav nemogoče tudi organizirati življenje in omogočiti ne nazadnje tudi razvoj tega kraja, ker je že danes v popolnem kolapsu in ne omogoča normalne komunikacije tega okolja, kjer poteka ta odsek, ni tudi kompletne Kočevske in vseh ostalih, ki prihajajo z Dolenjske, in se navezujejo na to cesto, na to smer. Ta odločitev Vlade se mi zdi, da je bila izjemno pomembna. Upam si reči, da bi morala biti mogoče že sprejeta vsaj pol leta prej. Sprejeta je bila in 15. maj je zagotovo tisti, ki ga vsi z nestrpnostjo pričakujemo, kako se bo umeščanje te trase v prostor dogovorilo in sprejelo potem tudi na Vladi. Posamezni odseki bodo zaradi odločitve Vlade, vsaj po mojem mnenju, resnično doživeli epilog in potem tudi realizacijo v doglednem času. Nekaj takih postopkov, ki še tečejo in se vežejo tudi na polni priključek Šmarje-Sap, je takšne narave, da bi pravzaprav v letošnjem letu se moral v tem letnem programu del sredstev nameniti ne samo za dokončni sprejem državnega prostorskega načrta za umestitev tega priključka v prostor, ampak tudi za možnost oddaje del za pripravo projektne dokumentacije za izgradnjo priključka Šmarje-Sap. To so tisti ukrepi, ki jih ta hip dejansko lahko v letnem programu sfinanciramo in tudi pričakujemo, da bo ta dinamika tako tekla. Mogoče tudi majhno vprašanje za Ministrstvo za promet, ali ima informacijo, kako daleč je postopek državnega prostorskega načrta za polni priključek Šmarje-Sap. Eden od zadnjih zadržkov naj bi bila vezan na Ministrstvo za zdravje oziroma pogoje, ki jih je to ministrstvo imelo. Mislim oziroma upam vsaj, da so te informacije take, da so ti zadržki odpravljeni in da lahko pričakujemo, da bo Vlada v zelo kratkem času tudi obravnavala ta akt in s tem izpolnila tudi pričakovanja tega dela Slovenije, da čim prej dočaka tudi realizacijo tega odseka. Prehod iz izgradnje avtocestnega programa v razvojne osi, mislim, da je ravno v letu 2010 izjemno pomemben dogodek, ki ga bo zaznamoval ta letni program. Upam, da bomo tudi v letu 2011 imeli že zelo izčiščeno sliko o tem, kateri novi zakoni bodo potrebni za to, da se sfinancirajo te osi, kateri viri bodo za to določeni, predvsem pa, da bomo imeli tudi rešeno vprašanje umestitve teh tras v prostor, kajti samo na ta način je možno dobiti tudi vire, ki lahko prihajajo ne samo iz državnega proračuna, ne samo iz javnih sredstev, ampak tudi iz zasebnih. Če bo ta slika jasna, potem so te kalkulacije možne. Predvsem pa mislim, da v veliki meri s tem spremenjenim načinom financiranja, ko vključujemo zasebni kapital, izključimo tudi možnost kartelnega dogovarjanja, kajti odgovornost je potem bistveno večja, na kakšen način se ti odseki gradijo, in se ne razmišlja o tem, kako je mogoče iz državnega proračuna potegniti čim več, ampak se bo moralo razmišljati o tem, kako čim racionalneje zgraditi te nove odseke, ker bo tudi zasebni kapital pričakoval čim večji donos iz teh odsekov. Veliko sreče vsem tistim, ki bomo sodelovali pri teh programih, teh pripravah zakonodaje in iskanju rešitev. Upam, da bodo dočakale čimprejšnjo prezentacijo tudi v Državnem zboru. Sam bom seveda ta letni program tudi podprl. Hvala.
Hvala lepa. Besedo ima gospod Jožef Jerovšek, prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik. Spoštovane kolegice in kolegi, minister s sodelavci! Ta pričujoči letni plan izgradnje in obnove avtocest je prvi po razkritju zemonske koalicije. In mislim, da tukaj ne sedijo pravi ljudje, da bi odgovarjali na vprašanja poslancev, kajti pokazalo se je, da so minister, državni sekretar, nadzorni svet, podizvajalci zemonske koalicije in da je morda Dars izvršilni organ zemonske koalicije. In direktorice uprave Darsa danes ni tukaj. Nikogar z Darsa ne vidim oziroma morda sta gospoda [[...]]Direktorica bi morala biti, mimogrede, zdi se mi, da bi bilo higienično, da bi odstopila, ker je bila dva mandata predsednica nadzornega sveta v času vladanja zemonske koalicije. Zaradi tega bi morala biti zadeva predstavljena z vidika zemonske koalicije, ki je očitno, pripravljala tudi ta letni program. Zaradi tega ni čudno, da se praktično izgradnja in obnova ustavlja. Praktično se ustavlja. Zaradi tega povem, da niti slučajno ni možno podpreti tega letnega načrta. Namesto da bi minister prišel z generalno postavko 30% povečanja izvedbe vseh postavk, ker se je razkrilo, da je bilo v vseh teh letih vsaj za 30% premalo narejenega glede na količino denarja. Gospod minister, razmišljajte v tej smeri. Minister v vaši vladi, gospod Lahovnik, je, smo nekje prebrali izjavo, da povezave zemonske koalicijske segajo visoko v državni vrh. Iz vaše vlade. Ne nazadnje, govori se tudi, da so takrat v času podpisa te zemonske koalicije bili močni ljudje v parlamentu, ki so kreirali tudi to politiko skozi desetletje. In tudi ti ne poročajo. Ne vem, zakaj je bil omenjen v zvezi z zemonsko koalicijo tudi zemonski klan danes. Ali je bila ta grožnja? Vemo, da se zemonski klan ukvarja z likvidacijami. Ali je bila pritlehna, potihoma grožnja, da ne bi kdo [[...]]
Kolega Jerovšek, samo o enem klanu govorite v enem nastopu. Samo en klan [[...]]Eden po eden, prosim. O katerem klanu boste govorili?
Zakaj pa prej niste opozarjali, ko sem omenjal zemonski klan?
Sem ga [[...]]zémonski in Zamúnski [[...]]
Zemúnski pač je [[...]]Zemúnski [[...]]
Prosim, da poveste o katerem boste govorili, ker o enem vam ne bom dovolil [[...]]
Me zanima načrt zémonske koalicije in zakaj se omenja kot grožnja zemunski klan. In poglejte, bilo je tudi v teh dneh rečeno, da nismo samo 30% naredili manj oziroma so bile cene za 30% večje. Strinjam se tudi s tisto oceno, da smo gradili ceste po nemogočih trasah. Trojanska je ena takšnih tras. Po nadvozih, po tunelih 30 metrov nad obstoječo traso stare ceste in sedaj se vozimo 60 kilometrov čez te dele. To je škandal. To je škandal ta trasa. Gradbeniki, ta zemunski, zémonska koalicija je hotela imeti čim večja gradbišča, čim več na eni lokaciji in takšnih odsekov je še dosti v Sloveniji. Dokler ne boste poročali o načrtih zemonske koalicije, se ne pogovarjamo s pravimi ljudmi. Tukaj bi morala biti policijska ministrica, finančni minister, kako bodo ti dve milijardi vrnili v ta plan, kaj bomo za ti dve milijardi naredili in šele takrat se lahko resno pogovarjamo na resnih osnovah. In to je treba storiti. Jaz več ne bom diskutiral, ker nimamo več časa, smo premalo prijavili, vendar to so tiste osnove. Hvala lepa.
Časa je še dovolj, hvala lepa. Naslednji je gospod Samo Bevk. Prosim.
Hvala lepa, gospod predsednik za besedo. Spoštovani zbor! Jaz sem seveda za to, da se razčistijo vse zadeve, ki so povezane z odgovorom v Zemonu. Od kar sem tukaj v Državnem zboru, se je vedno govorilo o fevdalizaciji posameznih ministrskih resorjev. Če je to res in verjamem, da delno je res, potem je bil prometni resor skoraj ves ta čas, od kar jaz sedim v Državnem zboru, fevd ene izmed strank slovenske pomladi. No, ampak pustimo to, to ni točka na dnevnem redu, o kateri naj bi danes razpravljali. Mislim, da je zakonodaja, na kateri temelji gradnja avtocest, obsoletna. Pogledal sem, kdaj so bili sprejeti ti dokumenti, nacionalni program izgradnje avtocest v Sloveniji leta 1995, novela tega dokumenta je bila narejena v Državnem zboru leta 1998, leta 2004 je te dokumente nadomestila resolucija o nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji in del te resolucije je tudi nacionalni program izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji za obdobje 2003 do 2013. Se pravi, da se bo čez dobri dve leti ta nacionalni program iztekel. In tudi ko sem pogledal grafične priloge tega dokumenta, je več kot očitno, da je treba [[...]]
Prosim na desni strani mir v dvorani.
[[...]]mene ne moti, gospod predsednik.
Mene moti.
Ja, potem jih pa umirite.
Nadaljujte.
Hvala lepa. Ko sem pogledal kartografske priloge teh dokumentov, je več kot očitno, da je treba novelirati tako zakonske osnove, se pravi resolucijo, tako nacionalni program kot tudi kartografski del teh dokumentov. O potrebi po spremembi zakonodaje pa k poročilu k letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 napotuje tudi Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora, ki pravi, da je s pravnosistemskega vidika potrebna tudi sprememba Zakona o zagotovitvi namenskih sredstev za gradnjo državnih cest iz programa izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Se pravi, več kot dovolj opozoril, da se Vlada in pristojno ministrstvo lotita novelacije teh zakonskih osnov. Rad bi se pa navezal tudi na tisto, kar je povedal kolega Janko Veber, predsednik državnozborskega odbora za promet, glede razvojnih osi. Mislim, da bi morali izgradnjo razvojnih osi vključiti v to zakonodajo, o kateri sem prej razpravljal. Seveda pa ne samo v to zakonodajo. Če sploh hočemo zgraditi razvojne osi, se pravi 3. razvojno os, 4. razvojno os, 3.a razvojno os in tako dalje, je nujno treba sprejeti tudi drugo zakonodajo, ki bo dosegla to, da bomo te razvojne osi lahko hitreje umestili v prostor. Že nekaj časa se obljublja tako imenovani zakon o umestitvah linijske infrastrukture v prostor in mislim, da bi morali s tem pohiteti, kajti skrajni čas je, da se to v Državnem zboru tudi stori. Pa še en drug problem je pri umestitvah teh razvojnih osi v prostor. V obdobju od 2005 do 2009 po zagotovilih in po pritrditvi nekdanjega ministra za okolje in prostor Karla Erjavca, ko je odgovarjal na moje poslansko vprašanje spomladi leta 2009, se pravi pred enim letom, da v obdobju 2005 do 2009 ni bil sprejet še noben državni prostorski načrt, ki se nanaša na ceste na 3. ali 4. razvojni osi. V odgovoru na to moje vprašanje takrat je pa povedal še en podatek. Da je bilo v tistem obdobju 2005 do 2009 sprejetih 45 državnih lokacijskih načrtov oziroma državnih prostorskih načrtov, od katerih jih 9 obravnava problematiko državnih cest, ki niso avtoceste. Se pravi, da umeščanje avtocestnih odsekov je kar dobro potekalo v vsem tem obdobju, odkar imamo program izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji. Vsekakor pa je na izpitu padlo umeščanje v prostor drugih državnih cest, posebej še tako imenovanih razvojnih osi. Zakaj? Zaradi tega, ker je sistem umeščanja teh tras avtocest drugače organiziran, kot je umeščanje tras razvojnih osi. Mislim, da je bil Dars bistveno bolj zainteresiran in je poganjal ves ta mehanizem, da je država, da so pristojni resorji bolj intenzivno delali na tem področju. Sedanja organizacija umeščanja razvojnih osi v prostor pri najbolj odgovornih resorjih, govorim za ves čas, ne samo za čas te vlade, tako na okoljskem kot prometnem ministrstvu, ni dovolj dobra. Ministra sta mi v ponedeljek na moje poslansko vprašanje odgovorila, se pravi dr. Vlačič in dr. Žarnić, da se bosta sedaj mesečno sestajala in poskušala te stvari premakniti naprej, da bodo prišle prej na vrsto in da bodo umeščene v prostor. Vendar ne gre samo za ta dva resorja, gre tudi za druge resorje, ki so povezani z odločanjem umeščanja v prostor: kulturno ministrstvo, ministrstvo za kmetijstvo. Kadrovska struktura v teh ministrstvih ne zadošča, da bi lahko te postopke hitreje peljali. Če pustimo razvojne osi ob strani in pogledamo sprejemanje občinskih prostorskih planov, prostorskih planov 210 slovenskih občin, potem vidimo, da imamo sprejetih komaj 30 ali mogoče kakšen prostorski plan več. Ministrstva, ki dajejo svoja mnenja k tem prostorskim dokumentom, niso dovolj usposobljena, strokovno ali kadrovsko, so kadrovsko podhranjena in šibka. In bi se morali, tako kot je kolega Janko Veber prej povedal, na nek drug način organizirati pri umeščanju državnih cest oziroma prometnih razvojnih osi v prostor. Se opravičujem, ker sem malo zašel s teme, ampak tudi drugi kolegi so govorili o razvojnih oseh, o umeščanju v prostor, tako da bi s tem tudi, gospod podpredsednik, končal. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Zvonko Černač.
Spoštovani prisotni! Letos verjetno zadnjič na tak način obravnavamo ta program, glede na to, da ste pred kratkim sprejeli, vladajoča koalicija, ukinitev nadzornega sveta Darsa. Dars ste prenesli v Agencijo za upravljanje s kapitalskimi naložbami in bomo verjetno še v tem mandatu priče programu privatizacije tega podjetja. Ne glede na to pa lahko ugotovimo, da je ta program v letošnjem letu relativno skromen, premalo ambiciozen in da bi v njem pričakovali nekatere premike na posameznih področjih, kjer že iz leta v leto beremo ene in iste podatke. Naj omenim odsek v okolju, iz katerega sam izhajam, avtocestna povezava Postojna-Divača-Pivka, Pivka-Jelšane, ki se iz letnega programa v letni program po copy-paste metodi preslikuje in ostaja v tistem razdelku, ki govori o pripravi projektne in druge dokumentacije. Ta projekt je bil umeščen v te programe že dolgo, dolgo nazaj in tudi v tem mandatu očitno ne bo dobil tistega pospeška, kot bi ga moral dobiti, je pa nujno potreben, glede na porast prometa na tem koridorju. Če se ta navedek ne bo spremenil in v tem programu ga tudi ni mogoče spremeniti, zaradi tega jaz osebno tega programa ne morem podpreti, potem bomo v nekaj letih na tej trasi doživeli podoben kolaps, kot smo mu bili nedavno tega priča v Pomurju. Mislim, da je to neodgovorno in da bi bil skrajni čas, da se ti projekti resno začnejo obdelovati in da se ta trasa obravnava tako, kot jo je mogoče umestiti v prostor. Zdaj se ta odsek Postojna-Divača, Pivka-Jelšane obravnava kot en projekt. Zapleti, ki nastajajo na posameznih segmentih, ovirajo izvedbo celotnega projekta. Najbolj nujen odsek, ki ga je treba urgentno reševati, pa je odsek Ilirska Bistrica-Pivka. Zaradi tega bi bilo treba po tistem, ko je ta koridor znan, ta odsek izvzeti iz tega skupnega programa, ga umestiti kot poseben projekt in pričeti z odkupi zemljišč, s pripravo dokumentacije in z vsem tistim, kar je potrebno, da bo na odseku Ilirska Bistrica-Pivka ta povezava čim prej zaključena. Od Pivke do Postojne ni več takega problema. Tisti del trase: Divača-Ribnica-Ilirska Bistrica pa ni prometno tako obremenjen, da bi urgentno zahteval reševanja na tem delu. Zaradi tega bi bilo priporočilo, da v prihodnjem programu v naslednjem letu, ko bo Državni zbor ponovno obravnaval ta program, pridete z bolj ambicioznim načrtom in dosežete, da bo ta program podprla tudi opozicija. Jaz osebno ga bom podprl samo v primeru, če se bo ta zadeva na tak način zgodila in če bo jasno razvidno, da bo ta odsek Ilirska Bistrica-Pivka mogoče pričeti v roku naslednjih dveh let. Danes je bil že omenjen problem protihrupnih ograj. Gre za problem, ki finančno gledano ne pomeni ne vem, kako velikega zalogaja. Tudi v tem programu so predvidena relativno majhna sredstva, mislim, da 150 milijonov evrov, pomeni pa zavezo, ki bi jo bilo treba izpolniti predvsem na tistih odsekih, kjer je avtocesta prišla kasneje, po tistem, ko so ob njej že bili zgrajeni objekti. In eden izmed takih odsekov je Ravbarkomanda. Avtocesta leta 1972, to je bila prva avtocesta v Jugoslaviji: Postojna-Vrhnika, je bila zgrajena na tistem delu po tistem, ko so stanovanjske hiše na Javorniški že stale. In še danes nimajo protihrupne ograje. Ob tem, da jo je Dars tistim, ki so prišli na to območje kasneje, po tistem, ko je bila tam avtocesta že zgrajena, pa zgradil. To je neenakopravna obravnava. In tisti ljudje tam si tega ne zaslužijo. Obljube so bile že zdavnaj dane in niso bile izpolnjene. In tudi v tem programu to ni izpolnjeno, zaradi tega ga jaz ne morem podpreti. Hvala lepa.
Franc Jurša. [[Ga ni.]] Gospa Renata Brunskole.
Hvala lepa. Tudi sama bom podprla letni plan razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010. Res je, in strinjam se, da je tudi dolenjski krak avtoceste eden tistih, ki bi moral biti zgrajen že bistveno prej. Vendar bolje enkrat kot nikoli. Žal mi je edino tega, da je na tem odseku v zadnjih letih bilo veliko tragičnih prometnih nesreč. In da je v povezavi z varnostjo v cestnem prometu bilo to območje zelo zelo zapostavljeno. Tudi tisti kolegi, ki so razpravljali oziroma se večkrat vozijo po drugih območjih, si mogoče niti ne predstavljajo, kako velik pretok prometa je ravno na tem območju jugovzhodne Slovenije. Tukaj gre resnično pohvala tej vladi, da so se rešila odprta vprašanja in da so se sklenili dogovori z lastniki zemljišč in da bo, če bo vse po sreči, do sredine tega leta, torej do konca meseca junija, dokončan ta izredno pomemben odsek avtocestnega omrežja. Da ne bodo samo govorili nekateri o tem, da podpirajo gospodarstvo, da ni podpore gospodarstvu in tako naprej, da so imeli nekateri tudi priložnost ukrepati, pa morebiti niso. Ne vem, zakaj ne. Vendar ravno v podporo gospodarstvu, kot pravijo veliki gospodarstveniki velikih gospodarskih družb, tudi obrtniki in podjetniki z območja Dolenjske, Bele krajine in Posavje je ravno ta odsek dolenjskega kraka avtoceste izredno pomemben, ne samo izredno, ampak izjemno pomemben. Pomemben je tudi zato, ker vsak od nas, ki se popelje po drugih območjih v Republiki Sloveniji, ugotavlja, da morebiti se v tem samem letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest niti ni tako resno jemalo tega območja v preteklosti, da se zadeve res niso rešile. Zato zahvala tudi ministru za promet kot tudi državnemu sekretarju dr. Radu Genoriu, pri predsedniku Vlade, ki so se resnično vključili in se tudi o tej zadevi uspeli dogovoriti. Zakaj v preteklosti ni bilo to rešeno, predvsem zakaj tudi s strani nekaterih lokalnih skupnosti ni bila zadeva uspešno rešena, me res nekako preseneča. Tudi Novo mesto kot takšno, ravno danes sem imela priložnost prisostvovati pripravi dokumentacije za pripravo prvega lokacijskega načrta za tretjo razvojno os, južni del. Gre za geološke raziskave in da bi končno Novo mesto dobilo obvoznico, katere žal nima, kljub Krki, Revozu in drugim velikim gospodarskim družbam. Mislim, da v povezavi z letnim planom razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 me nekako kar preseneča, ko sem pretekle letne plane imela priložnost pogledati in ponekod so bili umeščeni oziroma predvidena sredstva tudi za določene obvoznice velikih mest, vendar Novo mesto nič ne zaostaja. Še več, gospodarsko je celo bistveno močnejše po bruto družbenem proizvodu, ki ga prispeva v državni proračun, ki ga ustvarja in na ta način tudi prispeva pomembna sredstva v državni proračun, vendar nekako ni bilo. Ne vem, ali nas je bilo morebiti premalo, ki bi o tem govorili. Vem, da kolega Anderlič je ničkolikokrat to poudarjal, sem prepričana in vem. Sama pa imam priložnost dnevno zaznati, kaj pomeni neurejeno avtocestne omrežje oziroma tovrstna prioriteta, ki jo je treba izvesti. Zato zahvala vsem tistim, ki so pospešili dokončanje izgradnje dolenskega kraka avtoceste. Seveda pa podpiram izgradnjo tudi vseh tistih odsekov v Republiki Sloveniji, ki so sedaj v letnem planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010. V nedeljo, ko sem se peljala po Pomurju, mi je bilo nekako, bi rekla, čeprav sem bila na pogrebu, ko sem se peljala na to območje, prijetno, ker sem le nekako videla, kaj pomeni za neko območje, pa čeprav območje na obrobju Republike Slovenije, avtocestno omrežje. Želim si, da bi tudi območje Dolenjske in Bele krajine prišlo do tovrstnega avtocestnega omrežja. Razumem pa tudi tiste, ki so bili v zadnjih mesecih kritični do tega, da v Beli krajini še tega ni, jim ne zamerim. Mogoče jim zamerim samo to, da nam niso pomagali tega pospešiti v preteklosti. Hvala.
Besedo ima gospod Milenko Ziherl.
Hvala za besedo, gospod predsedujoči. Še enkrat lep pozdrav vsem prisotnim, tudi predstavnikom Vlade! Človek bi z veseljem podprl program izgradnje avtocest, vendar imam pa hkrati cel kup zadržkov, ki jih bom navedel kasneje. Želel bi tudi opozoriti, ko bo avtocestni križ zgrajen, da so potem naslednje na vrsti navezovalne ceste in tako imenovane razvojne osi. Opogumlja me dejstvo, da kot pomoč gradbincem bo pospešena priprava teh gradbenih del in se kažejo veliko boljši časi za razvojne osi. Od kod pa moji zadržki? V zadnjem času na dan prihajajo vedno bolj vznemirljive novice glede izgradnje avtocest. Vedno več je afer. In bi želel potegniti paralelo z izgradnjo hrvaških avtocest. Tudi tam so sicer imeli afero s firmo Bechtel, ki je pač bila izvajalec in podizvajalec in tako naprej. Ampak to so njihovi problemi. Želel bi pa poudariti, da v enem letu je bilo 90 kilometrov avtoceste. Pri nas po manjših odsekih. Vznemirja pa me današnji naslov, kako sorodstvo Ivana Zidarja služi z avtocestami. Ti podatki okrog zemonskega dogovora, ko se vidi, da je bil avtocestni program preplačan za 30% in bi morda minister Križanič, namesto da daje še dodatne spodbude, bi za začetek poskušal, ker teh 30% znese dve milijardi, vsaj del tega izterjati, da bi iz tistega denarja lahko malo bolj pospešeno gradili. Zdaj pa sorodstvo. Omenjena firma M2R iz Škofljice, kjer je v zvezi s to firmo omenjena hči, in ta firma je dobavila sidra za predore. In nič narobe, če ne bi bil vmes tudi šentviški predor. Poznamo njegovo neslavno zgodbo, odpadanje ometa. Če so sidra imela pri tem kakšno vlogo ali ne, ne vem. Ampak vsekakor preveč motijo vse te naveze, zveze in poznanstva, klanovski dogovori. In potem bi morda na koncu "Pot tlakovana z dobrimi nameni vodi v pekel." In tudi tukaj si ne moreš razlagati kaj drugega. Dobri nameni so vsekakor, da Slovenija dobi ustrezne prometne povezave, ne samo avtocestne, tudi navezovalne ceste, železnica z roko v roki. Pri tem pa se dogaja cel kup nepravilnosti in okrog te firme M2R je baje podizvajalec zelo znana firme Atlas Copco. S to firmo sem se srečeval že na prejšnjih delovnih mestih, ima visoke reference. Ampak kaj koristi, če se potem zadeva nekako izjalovi in popači in potem na koncu pač bereš take novice. Kot sem rekel, načelna podpora gradnji avtocest da, mi je vseeno, ali jo v mojem okolju delajo ali 100 kilometrov stran. Če jo delajo 100 kilometrov stran, bom pač imel na cilju boljšo vožnjo, če pa pri meni, bom pa imel na štartu. Torej podpora da, ampak gospod minister pa še kakšna druga inštitucija v državi, kdaj bomo naredili rez, da se ne bodo pojavljale take novice, ki ljudi, ki se komaj prebijejo iz meseca v mesec in to zadevo plačujejo, ki si želijo udobno in varno potovati, upravičeno vznemirjajo. In bom še močno razmislil, kako glasovati danes pri tej točki dnevnega reda. Hvala.
Besedo ima gospod Tomaž Tom Mencinger.
Hvala lepa za besedo. Spoštovane, spoštovani! Letni plan razvoja in obnavljanja avtocest 2010 v Sloveniji je v gospodarskih razmerah in pa finančnih razmerah dober. Dejansko govorimo o pol milijardi evrov, ki se usmerja na to področje, kljub temu da je kar nekaj tega denarja namenjenega za poplačevanje tekočih obveznosti za nazaj. Za Gorenjsko kot tako, lahko rečem, da smo resnično enkrat lahko zadovoljni. Naj povem mogoče v nekaj besedah, da to nadaljevanje gradnje Peračica - Podtabor, tukaj so predvsem viadukti Peračica, Ljubno, Lešnica in pa tunel Ljubno. Ne morem razumeti, da so ti projekti in pa te investicije toliko časa v Sloveniji čakali. Dejansko je to deseti koridor, ki je najbolj pomemben koridor od predora Karavanke do meje s Hrvaško. Naslednja stvar je zelo pohvalna, izgradnja priključka Naklo. Ta stvar se zaključuje in dejansko Naklo in pa še ena vstopna točka za Kranj, ki bo zelo dobrodošla. Izvajanje nekaj navezovalnih cest v Sloveniji na tem avtocestnem križu, investicijsko obnavljanje vozišč. Tukaj govorimo predvsem o obnovi vozišč. To so trase izvoz Brnik, Vodice in pa izvoz Podtabor, Kranj in pa popravilo dilatacij, odvodnjavanja, hidroizolacij in asfalta predvsem na delu pod Mežakljo in pa viadukta Moste. Naj povem, da na to problematiko se je opozarjalo že kar vrsto let, dejansko od samega začetka predaje tega dela avtoceste v uporabo. Naj povem, da krajani, ki živijo pod tem delom avtoceste, so resnično zelo izpostavljeni s temi dilatacijami. Tako da smo prišli do tega, da se bodo te stvari zamenjale in bo tudi življenje v tem delu občine Jesenice bolj mirno. Če pogledamo predvsem ta del, preusmeritev območij ukinjenih mednarodnih prehodov na nova območja avtocest in hitrih cest. Tu lahko govorimo o mejnem prehodu Karavanke, ki so resnično zgodba, ki se odvija, lahko rečem, še od časa ministra Viranta in se nadaljuje tudi zdaj, tako da sem vesel, da se ta stvar premika. Vendar ravno tako zaradi nerazumljivih vzrokov je ta stvar stala toliko časa, ker morate vedeti, da je bil izkazan interes občine za te površine in ostale stvari, tako da vem, da je problem usklajevanja med več ministrstvi: za notranje zadeve, promet, finance in v končni fazi tudi lokalno skupnostjo. Ampak kljub temu lahko rečem, da smo prišli tako daleč, da MJU predvsem koordinira ta del, da se praktično pripravlja tudi uredba po sklepu Vlade, ki bo te stvari potem točno opredelila, kaj je mejni prehod, kaj so pa površine, ki se lahko namenjajo tudi za kakšno gospodarsko dejavnost. Naslednja stvar, ki je pohvalna, so pogovori med Avstrijo in Slovenijo na tem kraku avtoceste. Tu govorimo o drugi predorski cevi. Prepričan sem, da mora Slovenija vztrajati, da se bo zgradila druga predorska cev, ne pa reševalna cev. To je zopet ta 10. koridor, ki povezuje praktično Evropo preko Slovenije, bivših držav Jugoslavije in neposredno ali direktno do Turčije. To so vse bodoče članice Evropske unije, zato sem prepričan, da je to koridor, ki je izrednega pomena za Evropsko unijo. Naslednja stvar. Danes smo slišali kar nekaj pripomb glede protihrupne zaščite. Tu se strinjam z vsemi tistimi, ki so na to opozorili, pa tudi zahtevali, da se tam, kjer je to možno, uredi. Tudi mi na tem avtocestnem križu kar nekaj časa opozarjamo na to problematiko in mislim, da to niso taki stroški, ljudem pa bi olajšalo življenje ob tem hrupu, ki se pojavlja na avtocesti. Naj zaključim. Glede kvalitete izgradnje avtocest menim, da bi morali na tem področju razmisliti, ali gre tu za predpise, merila ali način, da se v praksi ne bi več dogajalo, da se avtocesto, ki se jo zgradi, naslednje leto že obnavlja. Naj poenostavim, tisti, ki to cesto zgradi, praktično dobi dosmrtni abonma, ki ga plačujemo vsi skupaj. Na tem področju je treba absolutno treba nekaj narediti, vzpostaviti določeno kontrolo, pa tudi morda postaviti višje standarde, da neka že zgrajena avtocesta vsaj 20 let ne bo potrebovala dodatnih del. Prepričan sem, da so ceste pomembne predvsem za gospodarstvo, za gospodarski razvoj in tudi za kvaliteto vseh storitev, ki jih uporabljamo. Bi pa pohvalil predlagani letni plan razvoja avtocest za obdobje 2010. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Miro Petek.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Že šesto leto, kar sem tukaj v parlamentu, imam pri tem evergrinu vseeno nekak grenak občutek. Prihajam namreč z regije, kjer ni niti metra avtoceste in do prvega odseka avtoceste se Korošci vozimo tudi po 70 in 80 kilometrov. Seveda ta čaša pelina pa je tokrat še toliko bolj grenka, ker smo izvedeli, da obstajajo v Sloveniji kartelni dogovori, ki so znatno, znatno podražili gradnjo slovenskih avtocest. Za dve, po nekaterih ocenah tudi za štiri milijarde evrov smo Slovenci iz državnega proračuna preplačali slovenske avtoceste in danes bi se Korošci, Belokranjci, še marsikdo drug vozil po prekrasni hitri oziroma avtocesti, če bi šel ta denar, ki je nekje izginil, v avtoceste. Rekel bom, da je bil ta denar slovenskim državljanom, slovenskim davkoplačevalcem ukraden. In ta podjetja, ki so se zbrala, ti gradbeni baroni, ki so se zbrali na dvorcu Zemonu, bi lahko naredili to 3. razvojno os zastonj, oziroma to 3. razvojno os so že dobili plačano, preplačano. Dobili so za to 3. razvojno os že kar lep avans. In če bodo to 3. razvojno os res naredili zastonj oziroma s tem avansom, potem se za besedo kraja globoko opravičujem. Korošci smo v tej državi zaradi te prometne osame drugorazredni državljani, s prvovrstnimi problemi. Če ste danes prebrali Finance, boste videli, da je brezposelnost v koroški regiji v času te vlade, v zadnjem letu porasla v nekaterih občinah tudi za 50%. Glede te prometne osame, pred štiridesetimi leti nam je takratna komunistična oblast ukinila še železnico iz Velenja pa do Otiškega vrha in v tej prometni osami se enostavno regija ne more razvijati. In ta tretja razvoja os bi nujno morala biti zgrajena že pred desetletjem, vendar se mi o njej pogovarjamo šele danes. V tem dokumentu sicer je predvidena tudi gradnja odseka Dravograd - Arja vas, vendar v tem poglavju predvidoma po letu 2010. Kdaj to? Leta 2019, 2030? Povejte mi, kdaj nameravate na tem odseku zasaditi prvo lopato. Če ne morete povedati letnice povejte, gospodje, vsaj desetletje. Hvala.
Besedo ima gospod Milan Čadež.
Hvala za besedo, gospod predsednik. Lep pozdrav, spoštovane kolegice in kolegi, spoštovani predstavniki Vlade! Kot vidimo je za letni plan razvoja in obnove avtocest namenjeno dobre pol milijarde evrov sredstev in lahko rečemo, da je na določenih odsekih prehitro vzdrževanje, kar je posledica slabe izdelave, slabega nadzora in konec koncev tudi zemonskega sporazuma. Samo po sebi se tudi postavlja vprašanje, kdo bo vzdrževal, kdo bo obnavljal te avtoceste. Bojim se, da bo šlo po enaki poti kot v zadnjih slabih 20-ih letih. Kakor vemo tudi, da je gradnja in obnova v Evropski uniji bistveno hitrejša in tudi cenejša. Vemo, da je bilo veliko besed okoli tega priključka s Celovške ceste, ki pripelje z Gorenjske na predor, sedaj pa, ko vidimo, ko se pripeljemo z Gorenjske, ko skoraj ni več nobene gužve in uporabljamo to cesto, da ne uporabljamo drugih cest, vidimo, da je po veliko besedah, veliko kritik, konec koncev, ko je projekt umeščen v prostor, ko je pravilno umeščen v prostor, se stvari bistveno spremenijo. Pa smo spet v Škofja Loki na škofjeloški obvoznici, hvala bogu, po zaslugi prejšnje vlade, tudi te vlade se projekt premika. Ne vem, kdo bo plačal za preteklih 20 let vse tiste ure, ki so jih izgubili naši podjetniki, ki se vozijo na delo, da izvajajo storitve širom po Sloveniji iz Poljanske doline in naprej. Ampak to je res težko opravičiti in želim, da bi se ta del izgradil hitreje, kakor tudi umeščanje same 4. razvojne osi, o katerih je bilo danes tudi že kar nekaj govora. Sam sem bil opozoril prejšnjega ministra za okolje in prostor, da se te stvari prepočasi umeščajo, to je bilo že v novembru mesecu, ko mi je trdno zagotovil, da je zakon o umeščanju infrastrukture že pripravljen, usklajen z vsemi resorji in da bo do konca leta 2009 tudi sprejet. Vendar vemo, da ni bil sprejet. Če je bil to vzrok, da je prejšnji minister, po domače rečeno "odletel", je bil pravi vzrok vse nekaj drugega. Upam in močno upam, da je ta obljuba, ki mi jo je dal gospod minister, da četrta razvojna os ne bo črtana iz razvojnih planov Slovenije, da stoji in da je na mestu, kajti zavedati se moramo, da je prav povezava Gorenjske za Primorsko tisti ključni moment, predvsem z vidika gospodarstva, kajti vemo največja pomoč gospodarstvu je prav ta, da se pomaga z infrastrukturo. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jakob Presečnik.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani gospod državni sekretar s sodelavcema, kolegice in kolegi. Dela letos, ki so planirana na avtocestnem križu, lahko rečem še vedno križu, ker na razvojnih oseh, razen čiste priprave še žal ne dogaja nič, bodo potekala predvsem na Primorskem, predor Markovec, za kar smo potrebovali cela tri leta, da so bila dela oddana - ne vem, zakaj to - na gorenjskem odseku ta krajši odsek in pa na dolenjskem odseku. Drugih del praktično ni in s tem bo praktično razen od Ptuja proti Krapini, v smeri proti Zagrebu, kjer še imamo en odsek, drugih del praktično ni, in avtocestni križ s tem desetim koridorjem med Zagrebom in Mariborom bo praktično končan. Zdaj bom šel iz druge strani, na razvojnih oseh. Del teh razvojnih osi je našlo svoje mesto že v nacionalnem programu, ki je še vedno edini veljaven, od začetka leta 2004, ko so bile že dane prve osnove, da se lahko te razvojne osi tudi pričnejo pripravljati. Žal tukaj nismo dosegli še kakšnega velikega napredka. In glede na to, da dejansko zmanjkuje teh del, tudi zaradi tega je seveda zagotovo takšen problem v gradbeništvu. Pa seveda ne zagovarjam, da ne bo kdo narobe razumel, dogovarjanja v gradbeništvu, kakorkoli formalno ali neformalno, jaz ne vem, kakšno je bilo. Zagotovo je to odgovornost investitorja, da posledice kakršnihkoli dogovarjanj tudi ustrezno prepreči. Malo za šalo, malo zares bom rekel, da kmalu ne bo potrebna nobena kontrola dogovarjanja, ker enostavno se gradbinci ne bodo imeli tudi kaj dogovarjati, kaj šele na koncu izvajati. To je pa zagotovo slabo za gradbeništvo kot panogo in za državo v celoti. Konec koncev na gradbeništvo je menda vezanih 50 drugih panog, verjetno ne vse s področja cestogradnje, predvsem z drugih področij, ampak slika je pač takšna. Minister za promet dr. Vlačič je že v lanskem januarju, kmalu po nastopu funkcije, dejansko ugotovil, da so izredno veliki problemi pri umeščanju tras v prostor. Zagotovo. Realna ocena. Problemi so. Spomnim se, bom malo iz svoje prakse, prej je nekdo omenil, da so potrebne mesečne koordinacije med ministrstvi. V času, ko sem jaz služil na Ministrstvu za promet, so bile take koordinacije najmanj mesečne. Zagotovo so te koordinacije med ministrstvi za okolje, promet in še kom zagotovo potrebne. Včasih je bilo teh odsekov kar po pet do deset na vsakem kraku slovenskega avtocestnega križa. Imam občutek, da, ne samo v tem, tudi v prejšnjem mandatu že je teh koordinacij oziroma teh pospešitev priprave dokumentacije oziroma umeščanja v prostor dejansko manjkalo oziroma manjka. Ta zakon o umeščanju linijskih infrastrukturnih objektov v prostor, ne vem točno, kje je ta zakon. Bil sem na nekaj posvetih prostorskih planerjev v zadnje pol leta, ki so izredno kritizirali ta zakon. Ne vem, jaz kot tisti, ki bi tudi želel videti ta zakon, če je pripravljen, ga nisem še, priznam, nikoli videl. Sem pač v opoziciji, mogoče zato. Vendar prostorski planerji so kritizirali pripravljeni zakon. Jaz ne vem, kakšen je. Prejšnji minister za okolje in prostor Karl Erjavec mi je oktobra rekel, da zagotovo bo ta zakon v roku enega meseca v parlamentu, če ne bo, mu naj pa takrat ponovno postavim poslansko vprašanje. Danes je že skoraj maj, pa tega zakona ni. Zagotovo so problemi s tem zakonom. To verjamem. Fino bi bilo, da bi bili seznanjeni, v čem so problemi in pa, ali lahko ta zakon Državni zbor tudi pričakuje. Pričakovanje od tega zakona je veliko, da bo mogoče hitreje umeščati posamezne trase v prostor, da bo možno hitreje pridobivati ustrezna zemljišča in tako dalje. Jaz popolnoma verjamem, da je danes umeščanje tras v prostor bistveno težje, kot je bilo pred 10-imi ali 15-imi leti. Vsi vemo, da so zahteve lokalnih skupnosti in posameznikov pri odvzemu zemljišč ali kakorkoli pri tem postopku, da so se bistveno sproblematizirale, da so ti problemi bistveno težavnejši. Zaradi tega je najbrž, če hočemo vse te razvojne osi umestiti v prostor, zagotovo najbrž treba na področju zakonodaje nekaj storiti. Jaz ne bom čez dve leti rekel, da je katerokoli ministrstvo krivo za to, da postopki stojijo, ker razumem, da so objektivne težave takšne, da z obstoječo zakonodajo očitno to ne gre več. Jaz bom ta program za letošnje leto, konec koncev smo že skoraj maja, potrdil. Treba ga je izvajati, treba je čim prej dokončati te krajše odseke še na avtocestnem križu, ob tem, da apeliram na pospešitev pri umeščanju vseh teh razvojnih osi v prostor. S tem so bile vedno težave in jaz upam, da tudi eventualno s tem zakonom, ki je predviden, da se bodo ti postopki na nek način lahko skrajšali. Hvala lepa.
Gospod mag. Radovan Žerjav. [[Ga ni.]] Gospa Breda Pečan.
Hvala lepa za besedo, gospod podpredsednik. Jaz bi, glede na to, da se razumem na avtoceste samo toliko, da znam po njih voziti, da ne bi kdo mislil, da se hočem delati pametno, bi samo odreagirala na nekaj trditev in razprav, ki sem jih do zdaj poslušala. Najprej bi rada povedala, da ni res, da se šele zdaj govori o 3. razvojni osi od Dravograda do avtoceste Maribor-Ljubljana, ampak da je predsednik največje opozicijske stranke, takrat predsednik Vlade, leta 2006 zasadil lopato za gradnjo te hitre ceste, z obljubo, da se bo cesta začela graditi pred volitvami 2008. Zdaj je samo eno veliko vprašanje, ali je ta lopata tako zarjavela, da jo bodo zgodovinarji, kot je moj kolega Samo Bevk, morali konzervirati, ali se je samo "štil" zlomil. In drugo, kar bi rada pojasnila, pa je ta zemonski kartel, ne koalicija, ne klan, ne kaj jaz vem kaj, ampak zemonski kartel - to so pač mediji spravili ven, je razlog, zakaj je razpis za tunel Koper-Izola trajal toliko časa, da so bila dela oddana, tri leta, je zelo jasna stvar. V tem razpisu si je zemonski kartel polomil zobe. In tukaj je bil prvi primer, ko niso uspeli s svojimi dogovori doseči, da bi država oziroma v tem primeru Dars, plačal bistveno več, kot pa je sicer gradnja tunela vredna. Rada bi pa povedala še nekaj. Ta tunel je bil načrtovan, pa po zaslugi nekaterih ljudi, ki so delali v Ministrstvu za promet pred približno osmimi, devetimi leti, bil načrtno in sistematično odlagan pri načrtovanju, pri iskanju variant. In ta človek, ki je tukaj tako zelo dobro pomagal, je še danes v državni službi. Tukaj bi se bilo treba vprašati, kako je možno, da taki ljudje imajo lahko sinekure, izgleda do smrti, ali kaj. Morda je premlad, da bi lahko dočakal penzijo, glede na to, kako se nameravajo pokojninski zakoni spreminjati. Moram reči, da mi smo tunel načrtovali že leta, verjemite ali ne, 1980. Se pravi 30 let je tega. Slovenska Ista je sama zgradila hitro cesto od križišča Ankaran pa do Kopra. Istra sama - tri občine smo založile denar za to, da smo zgradile hitro cesto. Šele kasneje, dolgo kasneje smo dobili vrnjen del denarja. Ampak pri tem tunelu je pa domačin, naš rojak iz slovenske Istre, pomagal, da je šele zdaj prišel na vrsto. Ampak sigurno pa ni pomagal pri tem, da bi si kartel iz Zemona polomil zobe. To so naredili tisti ljudje, ki so se borili za delo in so mu zaradi tega odvzeli šanso. In tisti, ki ste bili v ministrstvu za promet, mislim, da nekatere stvari ne poveste, kako so se dogajale in kaj se je dogajalo. Veste, ne morete za vse kriviti samo Darsa. To je nemogoče. Je že res, da ima Dars tudi do komolcev roke notri, je imel, ampak v Ministrstvu za promet, nobeden mi ne bo rekel, da nihče nič ni vedel.
Besedo ima gospod Anton Anderlič.
Če bi bil dosleden ravnanju nekaterih poslancev, potem bi moral odnehati tudi sam, ampak ne bom. V prvem delu bom postavil nekaj vprašanj in potem računam, da bom dobil odgovore od predstavnikov ministrstva in bom izkoristil za repliko, ker vem, da ne bodo razumeli vprašanj, še tisti drugi del. Moram reči, da po vseh teh letih in tudi sicer - in sem najavil nekaj vprašanj, ko sem predstavljal stališče poslanskega kluba - bi želel odgovore, recimo, na vprašanja, ki se nanašajo na dokončanje del v letih od 1994 do 2007, za kar je namenjenih po tem programu 13 milijonov 402 tisoč evrov, za dokončanje del na odsekih, ki so bili predani v promet v letih 2008-2009, v višini 45 milijonov 690 tisoč evrov. Pri tem me zanima preprosto naslednje: Ali bodo tisti, ki so ta dela izvajali, s katerimi so bile podpisane pogodbe, ta dela opravili na svoj račun, in je to tisto, za kar so sklenjene pogodbe, in je to samo računska operacija, da boste to oddvojili, ali pa gre tu za to, da so bili odseki predani v promet, zdaj na novo razpisujete in boste za to plačali 45 plus 13, kar je 58 milijonov evrov, in to za stvari, ki so bile predane v promet od leta 1994 do 2007 in od 2008 do 2009 [[stran 10 in stran 11, s tabelami]] . Želim zelo jasen odgovor. Ne bom postavljal vprašanja, kako je to mogoče, da tam, kjer je bil odsek predan v promet leta 1994, se šele zdaj opravljajo zaključna dela, ker sem prepričan, da so na teh cestah bila že nekajkrat - ker se vozim vsak dan - opravljena obnovitvena dela in smo za to plačali iz drugih naslovov lepe denarje. Na teh odsekih - je pa to druga postavka, na drugi strani - smo že namenjali denar za obnovo avtocest. Ampak mi imamo še vedno postavko, ponavljam, od leta 1994 do 2007 13 milijonov evrov za zaključna dela. Vsa gradbena dovoljenja so potekla. Zakon o graditvi objektov - ja, sodeloval sem pri nekem predmetu, na podlagi katerega bo treba napisati knjigo na 400 straneh, kako se ne da rešiti iz državnega lokacijskega načrta. In se je leta 2009, 14. novembra, iztekel zakon o graditvi objektov in smo sprejeli v letošnjem letu novega. Me prav zanima, kako boste po tem programu to izvajali. To je preprosto nerazumljivo, kakorkoli to štejete. Že prej sem vprašal, kako je mogoče, da imate bencinski servis, kot tu piše, Cikava v programu že 10 let. In letos imate namenjenih 2 milijona 700 tisoč in pravite, da boste letos nekaj zemljišč podelali pa ne vem kaj, in mogoče boste letos tudi kaj začeli delati, ampak predvidoma v letu 2011. 2 milijona 700 tisoč evrov. Čemu? Vsak, ki se vozi vsak dan, bi lahko to videl in vprašanja postavljajo tisti, ki se vozijo vsak dan. Jaz niti ne gledam več tako. Prej sem vprašal, kako to, da vhod v Luko Koper, ki je bil predviden čisto v prvem programu, še zdaj ni dokončan in po vsej verjetnosti bo v januarju, februarju in marcu prihodnega leta, kajti tukaj imate predajo v promet predvideno decembra 2010. Prišel bo nek veter, prinesel bo pepel, mogoče od kod drugod, ne iz Islandije, in boste videli, da letos to ne bo mogoče. Tako kot so tudi lani rekli, da bo odsek proti Dolenjski že v letu 2009 odprt. No, še prej je rekel predhodni minister iz prejšnje vlade, da bo leta 2008. In me zanima, kako to, ampak moje vprašanje je generalno, ker o vseh teh stvareh se ne bomo mogli danes pogovoriti, bom pa iz tega programa se najavil na nek temeljit pogovor, da bomo šli od postavke do postavke, kajti to ni mogoče, kar berem, leto 1994. In priključek v Luko Koper bi moral biti narejen takrat, ko je klanec Ankaran bil zadnji odsek odprt. Pojdite pogledat resolucije, pojdite pogledat letne programe in pojdite pogledat, zakaj se to dogaja. Ne mi reči, da ni zemljišč, ni tega, ni onega. Vsaka čast gospodu Genoriu in gospe Renati Brunskole, samo jaz vam postavljam naslednje vprašanje: Ali ste preverili, kdo je odgovoren za to, da tista dva kmeta, domnevno, nista prodala zemlje na dolenjki? Jaz trdim, da tisti, ki so imeli pogodbe, Dars jih je sklenil, DDC je izvajal pa ostali so podizvajali, niso v skladu z zakonom, ki v tej državi velja, da za avtoceste lahko posežemo v prostor pod določenimi pogoji in v roku leto dni pridobimo zemljišča. Ali se je tukaj dogajalo še kaj? Jaz bom te odgovore zahteval. Imate ta vprašanja že na mizi, gospod Franci je tukaj nekajkrat to postavljal, z imeni in priimki se ve in tudi pravne osebe. Kdo je tisti, ki je imel pogodbo za odkup zemljišč na tem terenu? Kdo je tisti, ki je pogojeval prostorski načrt v neki občini, da ne bodo dali naprej tega soglasja in so izkoriščali in izsiljevali nekega kmeta, da ne sme tega narediti, dokler ne bo država dala soglasje k neki industrijski coni oziroma obrtno-industrijski coni. Iz tega naslova je zamuda. Nekdo ni naredil tistega, kar bi moral in zaradi česar je bil plačan, za kar je bil plačan in imel vsa zakonska pooblastila in podlage. Jaz pravim, medaljo vsakomur, ampak treba je iti skozi ta program in videti, za kaj gre. Že prej sem rekel, da bi bilo prav, da pojasnite, kaj v teh treh in pol vrsticah vsebuje ta milijon in pol evrov. Tri in pol vrstice imate tukaj navedeno. Povejte, kaj boste v letošnjem letu za to naredili. To imate na koncu, da boste najeli kredit zato, da bomo usposobili cestninski sistem, nekaj 100 milijonov evrov bo veljal kredit, da bomo šli v nov sistem cestninjenja. Akcijski načrt imamo, imamo baje tudi mednarodno povpraševanje za tistega, ki bo naredil razpis za to. Menda še tisti iz prejšnjega razpisa zahteva, to berem v časopisih namreč, tisti, ki je izvajal prejšnji akcijski načrt, zahteva plačilo iz prejšnjega naslova, prejšnja vlada je to, ne vem, imenuje se nek Rab [[?]] , da nekateri ne boste preveč tuhtali. Ampak mi imamo tukaj zapisano, da bomo še milijon in pol evrov plačali. Očitno še tistega od prej nismo dokončali. Ali obstaja realna verjetnost, da bomo v letošnjem letu dobili izbor programa in tistega, ki bo začel to izvajati ali ne. Če tega ni, potem povejte, kaj s tem milijon in pol evrov. Baje je razpisan nek natečaj za izbor ali je formirala neka delovna skupina, ki bo predlagala reorganizacijo Darsa in tako naprej, čeprav nekje piše tu, da je Vlada že sprejela nek sklep, kaj bo prenašala, ceste oziroma premično premoženje in tako naprej oziroma infrastrukturo, ki je tam zraven. To so vsa vprašanja, ki mene zanimajo. Predvsem zaradi tega, ker je glede na vire in obveznosti, ki jih imamo, pravzaprav v letošnjem letu težko pričakovati, da bi naredili kakšen resen premik. Če pa upoštevam še to, da je vprašanje, ali bomo dobili soglasje za 297 milijonov evrov, in to naj bi se porabilo za kaj? Preberite si. Za vračanje kreditov je polovica od tega. Polovico od tega je za anuitete oziroma za vračanje glavnice. Kaj bomo lahko še naredili, ker drugega denarja pa tako ali tako ni. 500 milijonov na koncu leta iz tega naslova: razen kreditov ne bo nič, ker bodo rebalansi, ker bo ne vem kaj in ker cestnine po tem principu in nadomestila za uporabo zemljišč ob avtocestah in ne vem kaj še, lastna dejavnost, tega prihodka, kot ga napovedujete, to kažejo že prvi trije meseci, ne bo. In to je ključno vprašanje. In na koncu, jaz bom tudi takrat za poroštvo glasoval, v to sem prepričan, zato ker verjamem, da se premikajo stvari naprej in da bo ta vlada začela delovati bolje. Ampak vprašanja so zelo resna. Zaključil sem s številkami, in sicer 297 milijonov hočete poroštev, in to ni resen program, ker bi bilo najbrž smiselno prej priti sem in vprašati, ali boste v tem Državnem zboru dali soglasje za 300 milijonov evrov oziroma 297 milijonov, da bomo lahko ta program izvedli ali ne. In če to poroštvo imate, potem lahko realno planirate. Verjamem, tudi jaz bom glasoval za to poroštvo, ampak cifre se razhajajo. Kot sem rekel, prihranil bom dve miniti za dodatna vprašanja.
Gospod Janez Ribič. [[Ga ni.]] In končno še predstavnik predlagatelja, Vlada. Želite besedo?
Hvala lepa. Kar nekaj vprašanj je bilo postavljenih, pa tudi nekih trditev, ki jih je mogoče danes treba tukaj le povedati, da vse niso bile natančne. Če skušam povzeti od začetka, kaj je bilo danes povedano. Očitki in da imamo najdražje avtoceste v Sloveniji, ko jih primerjamo z ostalimi državami Evropske unije. Izračun kaže, da je pri nas vrednost enega kilometra približno 10 milijonov evrov, kar je skladno s povprečjem Evropske unije. Druga stvar je očitek, ki je bil na samem začetku, da davkoplačevalci so plačevali izgradnjo avtocest. Če pogledamo v obdobju od leta 2004 dalje je bilo iz proračuna izplačanih 800 milijonov, 3,2 milijardi so bili pa najeti krediti, katerih servisiranje zagotavlja Dars. Dars je zagotavljal to iz cestnin. To razmerje, če greste na grobo izračunati, 80:20 v korist Darsa, servisiranja obveznosti s strani Darsa. Navajanje, da vse davkoplačevalci plačujemo, je mogoče malo preuranjeno. Kar se tiče spoštovanja rokov izgradnje. Ko govorimo o izgradnji avtocestnih odsekov, ki morajo biti dokončani v letošnjem letu, časovnica še dan danes drži in vsi odseki, ki so navedeni v tem programu, bodo tudi, še danes lahko to zatrdim, izpolnjene obveznosti. Od danes do dneva, ko bomo morali to predati v promet, pa se lahko še marsikaj zgodi. Do danes, še enkrat poudarjam, do danes je časovnica še vedno takšna, kot je zastavljena, in roki za odprtje držijo, zato bojazen, da letos ne bomo izpolnili tistega, kar je notri napisano, mislim, da je tudi nepotrebna. Govora je bilo tudi o razvojnih oseh. Jaz bom uporabil besedo razvojne osi, ne pa 3. razvojna os, kot ste nekateri, ker mislim, da je korektno, da govorimo o vseh razvojnih oseh. Problem, ki se pojavlja in katerega strah se je pojavil danes in je bil večkrat tudi izrečen, je to, da ne bo financiranja. Jaz mislim, da sem že enkrat na Odboru za promet povedal, da iščemo tudi nove vire financiranja, da bi uvedli sistem javno-zasebnega partnerstva. Lahko z veseljem povem, da interesentov za financiranje v takšnem sistemu javno-zasebnega partnerstva je kar nekaj. Včeraj smo gostili tuje predstavnike finančnih inštitucij, ki so bili zainteresirani za to in zelo resno želijo pristopiti skupaj z nami k temu sistemu. Nadalje mogoče še nekaj besed o cestninah. Očitek je bil, za kaj bomo porabili 250 milijonov, pobranih iz naslova cestnin. V planu zelo jasno piše, da iz naslova pobranih cestnin ostane dejansko 160, ker v teh 250, ki je bilo danes omenjeno, ni upoštevanega vzdrževanja, niso upoštevani režijski stroški in vse ostale zadeve, ki jih je treba tudi servisirati, da Dars kot gospodarska družba živi, ker Dars ne živi samo zato, da bo obračal kredite pa ne ostalega. Kar se tiče protihrupnih zaščit. Jaz se res zahvaljujem za vse te dobronamerne pripombe, da nimamo protihrupnih zaščit na Razdrtem pa na Uncu in tako naprej. Me pa ena stvar čudi pa žal ne morem mimo tega, da tega ne povem. Leta 2008 je bilo navedeno, da se je na Uncu pojavil problem protihrupnih zaščit, pa si jaz postavljam sam sebi vprašanje, ker ga pač ne morem ostalim postavljati, zakaj pa takrat ni bil ta problem rešen. Zakaj je bilo to treba preložiti na naslednje leto ali pa mogoče na naslednji mandat, kar je najlažje? Vprašanje, ki ga je postavil poslanec Veber glede državnega prostorskega načrta za priključek Šmarje-Sap. Po zagotovilih Ministrstva za okolje in prostor naj bi bilo to zaključeno do konca letošnjega leta. To je informacija, ki jo imam, ampak pripravljavec državnega prostorskega načrta je Ministrstvo za okolje in prostor. Več od teh podatkov v tem trenutku žal ne morem dati. Kar se pa tiče vprašanj, ki so bila postavljena na koncu, so bila zelo izčrpna. Kar nekaj jih je bilo. Jaz bom skušal iti po vrsti. Jaz bom zelo vesel, če se boste res nam pridružili na ministrstvu, da gremo skozi vprašanja, kot ste napovedali, ker sem prepričan, da vam ti odgovori ne bodo zadostovali. Najprej kar se tiče dokončanja del iz obdobja 1994-2007, pa potem za obdobja od takrat naprej. Denar, ki je tam predviden v planu, je predvsem za popravilo odsekov, ker tukaj ta denar ni namenjen ali pa, se opravičujem, popravila teh odsekov ne gredo iz naslova izvajalcev, ampak je Dars dolžan to izvesti. Drugo, gre za dodatno ureditev teh odsekov, predvsem govorim o raznih habitatih in gre se tudi za ureditev zemljiškoknjižnih zadev. Tudi te niso vse urejene in tudi je treba urediti, da se stvar pripelje v neko stanje, kakršno bi moralo biti. Kar se tiče bencinskega servisa Cikava - vprašali ste, v čem je problem, zakaj se to prenaša? Mogoče nismo pravi naslov mi za to. Problem, ki se tam pojavlja, je arheologija in se iz leta v leto tam rešuje, jaz upam, da bo to urejeno. Vhod v Luko Koper, problematika, ki se pojavlja, je večplastna. Pridobivanje zemljišč je en problem, ki še ni urejen, drugi problem, ki pa je, je ureditev tistega dela infrastrukture, ki je v domeni Luke Koper. Ta ni urejen in tudi v prejšnjih letih ni bilo smisla ureditev tega dela in zato se tudi zdaj pojavlja notri. Če Luka ne naredi svojega dela, država pa svojega dela, se ti dve infrastrukturi ne povežeta skupaj, sta nefunkcionalni. Zaradi tega prihaja tudi do teh zamikov. Jaz se strinjam, kot ste rekli, da bi moralo to biti že leta in leta nazaj. Vendar če se dve strani ne ujameta, infrastruktura konča v zemlji ali v polju. Zadnje vprašanje je vezano na cestninski sistem. Tisti znesek, ki je v programu naveden, je namenjen za izbiro izvajalca za pripravo investicijske in tehnične dokumentacije. To, kar ste že omenili prej, ni ravno problematika, povezana s tem, vendar ta znesek, ki je namenjen notri, je izključno temu, da se v letošnjem letu izpelje izbira izvajalca za to dokumentacijo, ki sem jo naštel. Hvala.
Hvala lepa. Izvolite, gospod Anderlič, replika.
Glejte, saj delno sva se razumela, delno pač ne. Tudi odgovori so bili do te mere, kot jih je bilo najbrž sedaj mogoče dati, na mestu. Ob tem je treba reči, 2 milijona 700 tisoč za neko ploščad za arheologijo, ki je že šestkrat prekopana, bila je prekopana že leta 1958. Ja, gotovo, pojdite pogledat, ker jaz sem si to pogledal nekajkrat. Tam je neka protihrupna ograja, ki se je delala v letu 2007, 2008, pojdite pogledat, gospod vam šepeta, ker je bil tam zraven, in je nekdo zdajle poslal [[?]] . Ja, točno velja, prejšnji podatek sem dobil na Darsu, en meter tisoč evrov. Pojdite pogledat, tam na tistem delu, koliko je teh protihrupnih ograj, ena preko druge. In boste tudi ugotovili, kdo je naročil, zakaj je naročil točno tam in zakaj ne drugje. Ampak ni to moj namen, da bi polemiziral s tem. To je povsem točen podatek. Jaz vam dajem samo pobudo, bom pa zagotovo še ta vprašanja naprej razvijal, da se vendarle tu postavi vprašanje, kajti tu se pa nisva razumela - in to je replika, da ne bi, predsedujoči, mislili, da se oddaljujem od teme -, da je težko razumeti, ko govorimo o obdobju 1994-2007, da bomo v letošnjem letu dali 13 milijonov evrov za dokončanje. Če je treba kaj popraviti, so najbrž garancije, Dars ima garancije za izvedbo kvalitetnih del in tako naprej, tako kot je to narejeno, in najbrž gre iz tega naslova. Ker imate zraven prištetih še 45 milijonov iz tega naslova, to so veliki denarji. In to je treba pojasniti vsem, ne bom rekel davkoplačevalcem, tistim, ki se vozimo po teh cestah in plačujemo, kolikor že plačujemo. Ampak, kot rečeno, ta program bom podprl.
Želi še kdo besedo? Predstavnik Vlade? [[Ne.]] Ker ste vsi prijavljeni razpravljavci, ki ste to želeli, dobili besedo, in ker čas, določen za razpravo, še ni potekel, sprašujem, ali želi na podlagi prvega odstavka 71. člena poslovnika zbora še kdo razpravljati? Vidim eno samo roko, dve. Gospod Samo Bevk, izvolite.
Hvala za besedo, gospod podpredsednik. Spoštovani zbor!
Na voljo imate 5 minut.
Ja, hvala lepa za teh 5 minut. Prej sem opozoril, da je treba spremeniti zakonodajo, na kateri temelji izgradnja avtocest v Republiki Sloveniji in da je ta zakonodaja obsoletna, kajti prvi dokumenti spadajo oziroma sodijo v čas tam okrog leta 1995. V okviru spremembe te zakonodaje bi morali dopolniti tudi Resolucijo o Nacionalnem programu izgradnje avtocest v Republiki Sloveniji, ki je bila sprejeta leta 2004, in v okviru tega tudi program izgradnje avtocest za obdobje 2003-2013 v okviru razvoja navezovalnih cest v okviru avtocestnega programa oziroma v okviru dodatnega avtocestnega programa, v ta program pa uvrstiti tudi te razvojne osi, o katerih smo danes toliko govorili. Se pravi, 3.A, 3. razvojno os, 4. razvojno os. Vendar za razvojne osi očitno manjka denarja, zato bo treba novelirati tudi zakon o zagotovitvi namenskih sredstev za graditev državnih cest, določenih v nacionalnem programu za izgradnjo avtocest v Republiki Sloveniji, na kar nas je napotila že Zakonodajno-pravna služba Državnega zbora k mnenju o tem poročilu, o katerem danes razpravljamo. Govori pa se v zvezi z gradnjo razvojnih osi tudi o tem, da bi vzpostavili za gradnjo razvojnih osi tako imenovano javno-zasebno partnerstvo in v okviru tega, da bi bile te razvojne osi plačljive. Ob tem pa se pojavlja kar vrsta vprašanj: ali bodo te plačljive razvojne osi dvopasovnice, bodo to štiripasovnice, kakšna bo višina teh cestnin - najbrž bistveno nižja, kot so zdaj dajatve za to, da se vozimo po avtocestah, ali bodo to nove trase, poleg obstoječih državnih cest. To pa bo po drugi strani tudi zelo obremenilo prostor v Republiki Sloveniji. Težko si predstavljam, da bi bila četrta razvojna os v celoti plačljiva cesta, kajti ne vem, kako bi recimo do Idrije poleg te obstoječe ceste pripeljali še eno cesto. Če pa bi bila ta edina cesta plačljiva, potem se pravi, da bi lahko v Idrijo prišli samo po plačljivi cesti, nikakor pa ne drugače. Se pravi, da se ob morebitni uvedbi tako imenovanega javno-zasebnega partnerstva za gradnjo razvojnih osi postavlja zelo veliko vprašanj in morda, če so predstavniki ministrstva pri volji, da pokomentirajo, v kakšni smeri gredo njihova razmišljanja, da bomo v naši državi končno prišli do tega, da bomo začeli graditi razvojne osi, o katerih smo v okviru te točke tudi spregovorili. Hvala lepa.
Besedo ima gospod Jakob Presečnik. Prosim.
Hvala lepa za besedo, še enkrat. Gospod podpredsednik, spoštovani vsi prisotni! Jaz nisem dobil prej odgovora od gospoda državnega sekretarja na temo, to, kar je kolega Bevk že tudi dvakrat izpostavil, ta zakon oziroma sploh zakonodaja s področja graditve avtocest, pa naj bo to umeščanje tras v prostor ali drugo, premoženjske-pravne zadeve, ki ga je vzporedno s tem treba reševati. Jaz nisem tisti, ki rečem, sedaj je vse narobe, prejšnji mandat je bilo krasno, prej je bilo, ko sem jaz bil, tudi krasno, prej nazaj je bilo narobe in tako naprej. Jaz vem, da je ta problem širok, da je ta problem, ki je problem vseh nas, pa vseh strank pa tako naprej, veliko strok in konec koncev tudi ene politike, veliko vsega. Jaz sem prej poudaril, da je zagotovo umeščanje tras v prostor danes bistveno bolj problematično, bolj zahtevno, bolj težavno, kot je bilo pred tolikimi in tolikimi leti. To je eno vprašanje. Glede na to, da sem poslušal na nekaj posvetih veliko pripomb strokovnjakov, prostorskih planerjev itn., ki nasprotujejo temu zakonu, vam je zagotovo na obeh ministrstvih to dejstvo poznano. Drugo vprašanje, o čemer je govora v medijih in tudi v današnji razpravi, je to dogovarjanje med gradbinci. Tukaj imam preprosto vprašanje, ali bo kdo poskušal narediti analizo za kakšno oškodovanje pravzaprav gre. Tukaj se pojavljajo zneski zagotovo na pamet, ki jih seveda mediji potem prenašajo, od milijarde, danes je bilo 2 milijardi, eden od kolegov je danes rekel že 4 milijarde. Zagotovo bi bilo najbolj enostavno reči, da je razlika oškodovanja tista, torej končni obračun avtocestnega križa minus nacionalni program v letu 1994, ki je bil za pol manjši, razlika je, bi na pamet kdo rekel, pa oškodovanje. Jaz sem prepričan, da ne smemo na pamet govoriti, da je le nekdo poklican za to, da poskuša dati neko realno oceno, če se to sploh da. Hotel sem predvsem odgovor glede tega zakona. Se pa sam strinjam in tudi Zakonodajno-pravna služba vsa leta na to opozarja, že 15 let, kolikor jaz malo spremljam to zadevo, opozarja na to, da je treba delati obnove oziroma nove spremembe nacionalnih programov, ki takrat, ko so sprejeti, realno veljajo, že čez nekaj let pa zaradi različnih okoliščin ne. In te pripombe so sploh iz Zakonodajno-pravne službe vedno dane in tudi v tem parlamentu se tudi vsako leto vedno znova ponavljajo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Zaključujem razpravo. Odločanje o predlogu sklepa o soglasju k letnemu planu bomo v skladu s časovnim potekom seje zbora opravili čez pol ure v okviru glasovanj. S tem prekinjam to točko dnevnega reda. Prekinjam tudi 16. sejo zbora, ki jo bomo z glasovanji nadaljevali ob 18. uri in 45 minut.
Spoštovane kolegice poslanke in kolegi poslanci, gospe in gospodje! Prehajamo na glasovanje zbora o predlogih odločitev. Poslanke in poslance prosim, da preverijo delovanje glasovalnih naprav. Nadaljujemo s prekinjeno 5. točko dnevnega reda - druga obravnava Predloga zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč, redni postopek. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o pogrebni dejavnosti in upravljanju pokopališč ni primeren za nadaljnjo obravnavo. Glasujemo. Glasovalo je 61 poslank in poslancev, za 45, proti 2. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je zbor sklep sprejel, zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 2. točko dnevnega reda - obravnava Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o zdravstvenem varstvu rastlin, skrajšani postopek. Nadaljujemo z drugo obravnavo, to je z odločanjem o vloženih amandmajih. Prehajamo na odločanje o amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 3. členu. Glasujemo. Glasovalo je 62 poslank in poslancev, za 60, proti 1. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o prvem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 59, proti 1. [[Za je glasovalo 59.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo na odločanje o drugem amandmaju poslanskih skupin SD, Zares, DeSUS in LDS k 6. členu. Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 57, proti 2. [[Za je glasovalo 57.]] [[Proti 2.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Prehajamo še na odločanje o amandmaju skupine poslancev s prvopodpisanim mag. Radovanom Žerjavom k 16. členu. Obrazložitev glasu v imenu poslanske skupine gospod mag. Žerjav. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kolegice in kolegi. Namen vložitve tega zakona v tem trenutku je pravzaprav bil ta, da bi že za letošnjo sezono začeli z nekaterimi od aktivnosti za preprečevanje v prvi vrsti seveda ambrozije, ki je ena najbolj alergenih rastlin, in tudi nekaterih drugih pomembnih alergenih rastlin. V odgovoru na moje poslansko vprašanje oziroma pobudo z novembra 2009 je takrat ministrstvo zapisalo, da bo do naslednjega obdobja cvetenja te vrste medresorska skupina pripravila nabor ustreznih ukrepov po zgledu držav, kjer že imajo aktivno politiko zatiranja ambrozije, in ga z ustreznim gradivom in na ustrezen način, dala na voljo javnosti, ki bo pri teh ukrepih morala sodelovati. Jaz računam, da je ministrstvo od novembra do sedaj, praktično začetka maja, marsikaj na tem področju že storilo. Moja ocena je, da je 60-dnevni rok za uveljavitev praktično tega zakona dovolj dolg čas, primeren čas, da zakon uveljavimo in da že v tej letošnji sezoni naredimo nekatere aktivnosti pri preprečevanju ambrozije. To je tudi bil namen, da že letos naredimo nekatere aktivnosti. Vem in se zavedam, da najbrž vseh aktivnosti ne bo moč speljati že v prvi sezoni, da bo najbrž treba kar nekaj sezon. Ampak prav je, da že letos začnemo. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi še kdo besedo oziroma obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? [[Ne.]] V lastnem imenu? [[Ne.]] Prehajamo na odločanje. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 25, proti 32. [[Za je glasovalo 25.]] [[Proti 32.]] Ugotavljam, da amandma ni sprejet. Končali smo z glasovanjem o amandmajih in z drugo obravnavo predloga zakona v okviru skrajšanega postopka. Ugotavljam, da je zbor v drugi obravnavi sprejel amandmaje k 3. in 6. členu dopolnjenega predloga zakona. Sprašujem kvalificirane predlagatelje ali nameravajo k tema členoma vložiti amandmaje. [[Ne.]] Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista obvestili, da bi bil zaradi amandmajev, sprejetih v drugi obravnavi, predlog zakona neusklajen, zato prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Kdo želi obrazložiti glas v imenu poslanske skupine? Prijava teče. V imenu Poslanske skupine ima besedo gospod mag. Radovan Žerjav. Izvolite.
Hvala lepa, gospod podpredsednik. Kot sem že pri prejšnji točki dejal, je osnovni namen tega zakona oziroma sprememb zakona o zdravstvenem varstvu rastlin predvsem hitro in učinkovito ukrepanje za preprečitev nadaljnje širitve ambrozije, ki je ena najbolj alergenih rastlin in se poleg tega izredno hitro širi ter povzroča hude zdravstvene težave mnogim ljudem, predvsem mladim. Poleg tega seveda povzroča škodo v kmetijstvu, posledično v gospodarstvu in tudi sicer. Jaz menim, glede na to, da že nekatere države, naše sosedje države, imajo to problematiko urejeno, tako na Madžarskem, s tem se uspešno spopadajo tudi na Hrvaškem, in da je ta rastlina, tujerodna rastlina k nam prišla ravno s teh območij, iz Madžarske, Hrvaške, da se pa k nam širi tudi z zahoda, je prav, da začnemo sistematično to rastlino uničevati predvsem v smislu, da preprečimo neljube težave, ki jih imajo mnogi ljudje, predvsem zaradi tega, ker so alergični na pelod te rastline. Jaz apeliram danes na poslanke in poslance, da seveda v dobro tistih, ki imajo težave s to rastlino oziroma s pelodom te rastline, da podpremo ta zakon in da začnemo sistematično uničevati to rastlino. Hvala lepa.
Hvala lepa. Želi kdo obrazložiti glas v svojem imenu? Gospa Pečanova, izvolite. [[Oglašanje v dvorani.]] Ne vem, kdo ima proceduralni predlog. Eden naj dvigne roko. Hvala. Gospod Veber.
Hvala. Predsedujoči, smo v tretji obravnavi, vendar nisem zasledil, da bi kdo od predlagateljev predlagal, da se opravi tretja obravnava na isti seji. Po mojem mnenju danes ne moremo glasovati o sprejemu zakona v tretji obravnavi, ker tega ni nihče predlagal. 138. člen Poslovnika: "Če so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, lahko Državni zbor na predlog predlagatelja sklene, da bo na isti seji opravil tretjo obravnavo predlog zakona, če temu ne nasprotuje več kot tretjina navzočih poslancev."
Kot je bilo napovedano, je bil zakon predlagan po skrajšanem postopku, zato se vsa procedura opravi po skrajšanem postopku na isti seji, brez navedenega predloga. Zato smo nadaljevali s tem. Gospa Pečanova, izvolite.
Obrazložitev glasu v zvezi s sprejetjem zakona v tretji obravnavi. Kot sem že povedala v drugi obravnavi ob amandmaju k 16. členu, povem še enkrat, da takega zakona, ki ima tematiko uničevanja tujerodne rastline, ki se ji reče ambrozija oziroma rastlin iz družine ambrozij, ki je locirana v napačen zakon in tudi v napačen resor, ker bi moralo zakon predlagati Ministrstvo za zdravje ali pa Ministrstvo za okolje in prostor. To je tematika, ki obravnava tujerodne rastline in istočasno so te tujerodne škodljive za zdravje ljudi. To je eno. Drugič. V obrazložitvi zakona sploh niso bile navedene finančne posledice. Hkrati pa je treba povedati tudi to, da bo največ finančnih posledic čutilo četrto ministrstvo, to je Ministrstvo za promet, in to približno milijon evrov. Nimajo v proračunu tega denarja, letos pa naj bi že začeli na tem delati. Tretji razlog je pa ta, ker so se dogajale nehigienične in nemoralne zadeve v zvezi s tem zakonom in je zaradi tega še toliko bolj prav, da se glasuje proti njemu.
Gospod Franci Kek, izvolite.
Hvala za besedo. Glasoval bom za ta zakon in mislim, da je prav, da ga danes sprejmemo, kajti težave, ki jih povzroča ambrozija, so velike in je nujno, da ta zakon sprejmemo čim prej. Kakšne so finančne posledice, je ugotovljeno, in me ne moti, če je ta zakon predlagala SLS.
Glasujemo. Navzočih je 59 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 5. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 5.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 11. točko dnevnega reda - to je s prvo obravnavo Predloga zakona o spremembi in dopolnitvah Zakona o referendumu in ljudski iniciativi. Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Predlog zakona o spremembi in dopolnitvah zakona o referendumu in o ljudski iniciativi je primeren za nadaljnjo obravnavo. Ob tem vas obveščam, da je v skladu s petim odstavkom 90. člena Ustave Republike Slovenije za sprejem tega sklepa potrebna dvotretjinska večina glasov navzočih poslancev. Glasujemo. Navzočih je 62 poslank in poslancev, za je glasovalo 22, proti 39. [[Za je glasovalo 22.]] [[Proti 39.]] Ugotavljam, da zbor predlaganega sklepa ni sprejel. Zato je zakonodajni postopek o predlogu zakona končan. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 15. točko dnevnega reda - to je z obravnavo Predloga odloka o spremembah in dopolnitvah Odloka o letnem načrtu razpolaganja z nepremičnim premoženjem države v posamični vrednosti nad 300 tisoč evrov za organe državne uprave in za pravosodne organe za leto 2010. Ker k predlogu odloka matično delovno telo ni sprejelo nobenega amandmaja, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Navzočih je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 45, proti 11. [[Za je glasovalo 45.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 16. točko dnevnega reda, to je z obravnavo Predloga odloka o ustanovitvi Sveta za varstvo okolja Republike Slovenije. Ker amandmaji k predlogu odloka niso bili vloženi, prehajamo na odločanje o predlogu odloka. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 60, proti 1. [[Za je glasovalo 60.]] [[Proti 1.]] Ugotavljam, da je odlok sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 17. točko dnevnega reda - obravnavo Letnega plana razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010 Prehajamo na odločanje o naslednjem predlogu sklepa: Državni zbor daje soglasje k Letnemu planu razvoja in obnavljanja avtocest za leto 2010, ki ga je sprejela Vlada na seji dne 25. 2. 2010. Glasujemo. Glasovanje teče. Glasovalo je 60 poslank in poslancev, za je glasovalo 49, proti 11. [[Za je glasovalo 49.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je predlagani sklep sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjeno 6. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o vrtcih, v okviru rednega postopka Državni zbor je v torek, 20. 4. 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora, še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Ugotavljam, da k predlogu zakona za tretjo obravnavo ni bilo vloženih amandmajev. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 61, proti nihče. [[Za je glasovalo 61.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet in s tem zaključujem to točko dnevnega reda. Nadaljujemo s prekinjano 8. točko dnevnega reda, to je s tretjo obravnavo Predloga zakona o spremembah in dopolnitvah Zakona o varnosti cestnega prometa, v okviru rednega postopka. Državni zbor je v torek, 20. 4. 2010, opravil drugo obravnavo navedenega predloga zakona. Ker so bili v drugi obravnavi sprejeti amandmaji k manj kot desetini členov dopolnjenega predloga zakona, je Državni zbor na predlog predlagatelja zakona sklenil, da bo na podlagi prvega odstavka 138. člena Poslovnika Državnega zbora še na tej seji opravil tretjo obravnavo predloga zakona. Prehajamo na razpravo o vloženem amandmaju poslanskih skupin: SD, Zares, LDS in DeSUS k 55. členu. Želi kdo besedo? [[Ne.]] Glasujemo. Glasovanje teče. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti nihče. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti nihče.]] Ugotavljam, da je amandma sprejet. Obveščam vas, da me Zakonodajno-pravna služba oziroma Vlada nista opozorili, da bi bil zaradi sprejetih amandmajev predlog zakona neusklajen. Prehajamo na odločanje o predlogu zakona. Želi kdo besedo? Glasujemo. Navzočih je 61 poslank in poslancev, za je glasovalo 50, proti 11. [[Za je glasovalo 50.]] [[Proti 11.]] Ugotavljam, da je zakon sprejet. S tem zaključujem to točko dnevnega reda in prekinjam 16. sejo Državnega zbora, ki jo bomo nadaljevali jutri ob 10. uri. Lahko noč.